[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.2.2007

SEK(2007) 142 lopullinen

Suositus:

NEUVOSTON SUOSITUS PUOLALLE

julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi

Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan soveltaminen

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Taustaa: 104 artikla ja liiallisia alijäämiä koskeva menettely

Perustamissopimuksen 104 artiklassa asetetaan terveen julkisen talouden säilyttämistä ja liiallisen alijäämän välttämistä koskeva vaatimus, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen luomista edistävä vahva ja kestävä kasvu. Perustamissopimuksen 104 artikla pannaan täytäntöön vakaus- ja kasvusopimuksella ja varsinkin sen liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/97[1] säädetyllä korjaavalla osiolla. Vuonna 2005 sopimusta muutettiin kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamiseksi, sopimuksen tehokkuuden parantamiseksi, sen talousteoreettisen perustan vahvistamiseksi sekä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi.

2. Puolan liiallista alijäämää koskeva menettely

Komission yksiköiden kevään 2004 talousennuste[2] osoitti, että Puolan alijäämä vuonna 2003 oli 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen[3]. Komissio aloitti sen perusteella perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan nojalla 12 päivänä toukokuuta 2004 liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn Puolan osalta. Puola toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004, ja neuvosto antoi sitä koskevan lausuntonsa 5 päivänä heinäkuuta 2004[4]. Samaan aikaan neuvosto päätti komission suosituksesta 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Puolalla oli liiallinen alijäämä[5], minkä vuoksi neuvosto antoi 104 artiklan 7 kohdan nojalla Puolan viranomaisille suosituksen alijäämän korjaamiseksi[6]. Suosituksessaan neuvosto kehottaa Puolan viranomaisia ” lopettamaan nykyisen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen mahdollisimman pian ” ja ” toteuttamaan keskipitkän aikavälin toimia saavuttaakseen tavoitteensa supistaa alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä uskottavalla ja kestävällä tavalla viranomaisten vuoden 2004 toukokuussa toimittamassa ja 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston lausunnossa hyväksytyssä lähentymisohjelmassa määriteltyä alijäämän supistamisuraa noudattaen ” seuraavien vuositavoitteiden mukaisesti: ” 5,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ”. Neuvosto asetti 5 päivän marraskuuta 2004 määräajaksi, johon mennessä Puolan viranomaisten ” olisi toteutettava tehokkaita toimia […] vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta ”. Puolalle annettiin myös suositus ” kohdistaa mahdollisia lisätuloja julkisen talouden alijäämän vähentämiseen ”. Lisäksi neuvosto kehotti Puolan viranomaisia ” varmistamaan velan kasvun pysäyttäminen ”.

3. Hallituksen toimittamat tiedot liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä ja eläkejärjestelmien uudistuksista

Eläkejärjestelmien alakohtaisesta luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyssä Eurostatin päätöksessä vahvistettiin, ettei rahastoivia maksuperusteisia järjestelmiä voida luokitella sosiaaliturvajärjestelmäksi eikä niiden voida sen vuoksi katsoa kuuluvan julkiseen talouteen[7].

Puola soveltaa tällä hetkellä kyseistä eläkeuudistusta koskevaa siirtymäkautta, joka päättyy vuoden 2007 julkista taloutta koskevaan ensimmäiseen ilmoitukseen (vuoden 2006 ja sitä edeltävien vuosien toteutunut alijäämä ja velka). Ilmoitus on annettava 1 päivään huhtikuuta 2007[8] mennessä. Sen vuoksi rahastoivien maksuperusteisten järjestelmien kautta kerätyt sosiaaliturvamaksut ja muut tulot (ja aiheutuneet menot) on kirjattu valtion tuloiksi (ja menoiksi), minkä vuoksi alijäämää ja velkaa koskevat luvut ovat hieman pienempiä kuin muuten. Siirtymäkauden lopussa pätevät ainoastaan eläkeuudistuksen julkiset kustannukset sisältävät määritelmät.

4. Viimeaikainen kehitys ja vuotta 2007 koskevat ennusteet

Vuoden 2007 talousarvioesityksen ja komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen arvioinnin perusteella neuvosto teki komission suosituksen mukaisesti 28 päivänä marraskuuta 2006 päätöksen, jossa todettiin 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että Puolan 104 artiklan 7 kohdan nojalla annetun neuvoston suosituksen mukaisesti toteuttamat toimet ovat osoittautumassa tehottomiksi[9]. Perustamissopimuksen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti tällaisessa tilanteessa on annettava toinen 104 artiklan 7 kohdan mukainen neuvoston suositus, sillä Puola ei ole ottanut käyttöön yhteistä rahaa, minkä vuoksi siihen ei sovelleta menettelyn seuraavia vaiheita (104 artiklan 9 ja 11 kohta).

Uusimmassa tarkistetussa lähentymisohjelmassa, joka toimitettiin 30 päivänä marraskuuta 2006, Puola tarkisti alaspäin vuoden 2006 arvioitua alijäämätoteutumaa ja vuosien 2007–2009 alijäämätavoitteita verrattuna vuoden 2007 talousarvioesitykseen. Vuodeksi 2007 asetettu uusi alijäämätavoite on 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (3,4 prosenttia, kun huomioon otetaan eläkeuudistuskustannukset). Vuoden 2007 alijäämätavoitteen tarkistaminen alaspäin ei perustu lisätoimenpiteisiin vaan johtuu ennakoitua paremmasta toteutumasta vuonna 2006 (vuoden 2007 talousarvion odotetusta 2,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen lähentymisohjelmassa arvioituun 1,9 prosentin toteutumaan) ja vuoden 2007 paremmista kasvunäkymistä. Rakenteellinen alijäämä (eli suhdannetasoitettu alijäämä ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä) supistunee ½ prosentilla suhteessa BKT:hen vuonna 2007, kun vuonna 2006 se supistui ¼ prosentilla.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys huomioon ottaen vuoden 2006 toteutuma on todennäköisesti noin 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen eli lähempänä ohjelmassa esitettyä lukua kuin komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa ennakoitua 2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, jolloin potentiaalinen perusvaikutus olisi suotuisa vuonna 2007. Vuoden 2007 alijäämätavoite, joka perustuu pääasiassa i) oletukseen, jonka mukaan paikallisviranomaiset toteuttavat menosuunnitelmat vaillinaisesti, ja ii) eräisiin tuloja koskeviin toimenpiteisiin, näyttää olevan altis riskeille, jotka aiheutuvat i) EU:n varojen suuremman käytön mahdollisesti aiheuttamasta osarahoituksen nopeutumisesta ja ii) vankasta luottamuksesta myönteiseen makrotaloudelliseen kehitykseen. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan vuoden 2007 talousarvion aikaansaama rakenteellinen parannus olisi ainoastaan ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen. Tuoreimpien tietojen perusteella vuoden 2007 nimellisalijäämän ennustetaan olevan noin 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Uusimman tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteena on liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2007 mennessä, koska neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 7 kohdan ja käytännesäännöissä olevien täytäntöönpanosääntöjen[10] mukaisesti on mahdollista ottaa huomioon osa eläkeuudistuskustannuksista. Asetuksen 2 artiklan 7 kohdassa todetaan, että ” jos alijäämä joissakin jäsenvaltioissa ylittää viitearvon, mutta pysyy sen lähellä ja jos viitearvon ylittäminen johtuu eläkeuudistuksesta, jolla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari, komissio ja neuvosto tarkastelevat myös eläkeuudistuksesta julkisesti hallinnoituun pilariin aiheutuvia kustannuksia arvioidessaan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn alijäämäluvuissa tapahtunutta kehitystä . Tätä tarkoitusta varten eläkeuudistuksen aiheuttamia nettokustannuksia tarkastellaan viiden vuoden siirtymäkauden ajan soveltamalla lineaarista vähennystä. Kyseiset nettokustannukset otetaan huomioon myös silloin, kun neuvosto päättää perustamissopimuksen 104 artiklan 12 kohdan mukaisesti (…) [kumota aiemmat liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn yhteydessä tehdyt päätökset] jos alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti ja saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason ” [3 prosenttia suhteessa BKT:hen]. Käytännesäännöissä olevien täytäntöönpanosääntöjen perusteella sovellettava osuus eläkeuudistuskustannuksista on 60 prosenttia. Koska eläkekustannusten arvioidaan olevan 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, huomioon otettava kustannusten osuus olisi noin 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Jotta Puolaan voitaisiin soveltaa tätä säännöstä, olisi osoitettava, että alijäämä on i) supistunut merkittävästi ja jatkuvasti ja ii) saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason. Seuraavasta taulukosta käy ilmi, että alijäämä (joko eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina tai ilman niitä) on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti vuosina 2004–2006. Alijäämä (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina) ei ollut kuitenkaan vielä vuonna 2006 lähellä viitearvoa. Tästä syystä se, voidaanko sopimuksen tätä määräystä soveltaa Puolaan, määräytyy vuoden 2007 alijäämätoteutuman perusteella. Jollei alijäämän supistamiseksi selvästi lähemmäs viitearvoa toteuteta korjaavia toimenpiteitä, kyseistä määräystä ei voida soveltaa.

Julkisen talouden rahoitusasemaa koskevat tavoitteet ja toteutuma sekä eläkeuudistuskustannukset (prosenttia suhteessa BKT:hen)

Uusimmassa tarkistetussa lähentymisohjelmassa suunnitellaan alijäämän supistamista suhteessa BKT:hen entisestään 3,1 prosenttiin vuonna 2008 ja 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Suunniteltu rakenteellinen parannus on noin ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosittain.

Ohjelmaa koskevassa arvioinnissaan, jonka muodostaa suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi, komissio korostaa näiden julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyviä riskejä, jotka johtuvat siitä, että kasvu voi olla odotettua pienempi eikä sopeuttamisen taustalla olevia toimenpiteitä määritellä.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

BKT:n määrä (% muutos) | LO marraskuu 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |

KOM marraskuu 2006 | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | Tieto puuttuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO marraskuu 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |

KOM marraskuu 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | Tieto puuttuu |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |

KOM marraskuu 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | Tieto puuttuu |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |

KOM marraskuu 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Tieto puuttuu |

Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | KOM marraskuu 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

KOM marraskuu 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Tieto puuttuu |

Rakenteellinen rahoitusasema3 (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

KOM marraskuu 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Tieto puuttuu |

Huom. 1 Julkista taloutta koskevissa ennusteissa ei ole otettu huomioon rahastoivien eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen vaikutusta. Päätös on pantava täytäntöön kevään 2007 ilmoitusajankohtaan mennessä. Jos päätöksen vaikutus otetaan huomioon, tarkistetun ohjelman mukainen julkisen talouden rahoitusasema on –4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, –3,9 prosenttia vuonna 2006, –3,4 prosenttia vuonna 2007, –3,1 prosenttia vuonna 2008 ja –2,9 prosenttia vuonna 2009. 2 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 3 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 4 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 4,1 prosenttia vuonna 2005, 4,4 prosenttia vuonna 2006, 4,8 prosenttia vuonna 2007 ja 5,0 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

5. Päätelmät

Voidaan tehdä seuraavat päätelmät:

- Marraskuussa 2006 tarkistetussa lähentymisohjelmassa vahvistettu viimeisin vuoden 2007 alijäämätavoite (1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ilman eläkeuudistuskustannuksia) on hieman alhaisempi kuin se, jonka neuvosto hyväksyi heinäkuussa 2004 (1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) tilanteessa, jossa vuosien 2004–2006 julkisen talouden toteutumat olivat paljon ennakoitua paremmat. Alijäämätavoite vastaa pitkälti heinäkuussa 2004 esitettyjä kasvuoletuksia. Liiallisen alijäämän korjaamiseksi asetettua määräaikaa ei ole mitään syytä pidentää vuotta 2007 pidemmälle.

- Eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen täytäntöönpanoa koskeva siirtymäkausi päättyy keväällä 2007, ja rahastoivat maksuperusteiset järjestelmät on luokiteltava kuuluviksi julkisen talouden ulkopuolelle. Tästä syystä Puolan alijäämiä tarkistetaan ylöspäin vuodesta 1999 lähtien eläkeuudistuskustannuksia vastaavalla summalla. Näin ollen vuoden 2007 alijäämätavoite eli 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (ilman eläkeuudistuskustannuksia) muuttuu noin 3,4 prosentiksi suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina).

- Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa julkisen talouden alijäämän odotettiin nousevan 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Ottaen huomioon ennusteiden laatimisen jälkeen saadut tuoreemmat tiedot erityisesti talouden vahvuudesta vuonna 2006 ja odotettua paremmin toteutuneesta alijäämästä vuonna 2006 (nyt arvioilta 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) alijäämän ennustetaan kuitenkin olevan vuonna 2007 alhaisempi eli noin 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Ero viimeisimpään alijäämätavoitteeseen johtuu odotettua suuremmasta BKT:n kasvusta ja automaattisten vakauttajien toiminnasta, varsinkin suuremmista verotuloista (pääasiassa alv) ja osingoista sekä alhaisemmista sosiaalimenoista (työttömyyden laskun vuoksi). Tämänhetkisten tietojen perusteella rakenteellisen sopeutuksen, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, pitäisi varmistaa viimeisimmän, 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen olevan virallisen tavoitteen saavuttaminen.

- Marraskuussa 2006 tarkistetussa lähentymisohjelmassa vahvistetaan, että Puolan viranomaiset aikovat korjata liiallisen alijäämän vuoteen 2007 mennessä. Koska vuoden 2007 alijäämätavoite (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina) on 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen eli viitearvoa suurempi, ohjelmassa otaksutaan, että Puolalla on mahdollisuus turvautua vakaus- ja kasvusopimuksen määräykseen, jonka mukaan eläkeuudistuskustannukset (60 prosenttia vuonna 2007 eli 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen) on mahdollista ottaa alenevasti huomioon liiallisen alijäämän olemassaolosta tehdyn päätöksen kumoamisesta mahdollisesti tehtävässä päätöksessä. Koska alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti vuosina 2004–2006, päätös siitä, voidaanko tätä määräystä soveltaa Puolaan, tehdään vuoden 2007 toteutuneen alijäämän perusteella ja ottaen huomioon, kuinka lähellä se on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen olevaan viitearvoon.

Marraskuussa 2006 tarkistetun lähentymisohjelman tavoitteena on supistaa alijäämää entisestään 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina). Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennakoitua huonompi, koska vuosien 2008 ja 2009 kasvunäkymät ovat suotuisat eikä sopeuttamista tukevia toimenpiteitä ole määritelty. Nämä riskit on tarpeen ottaa huomioon, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän pysyvä korjaaminen.

Suositus:

NEUVOSTON SUOSITUS PUOLALLE

julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi

Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan soveltaminen

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 7 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

sekä katsoo seuraavaa:

1. Perustamissopimuksen 104 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä.

2. Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.

3. Neuvosto päätti 5 päivänä heinäkuuta 2004 perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Puolalla on liiallinen alijäämä. [11]

4. Päätettyään, että Puolalla on liiallinen alijäämä, neuvosto suositteli 5 päivänä heinäkuuta 2004 perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan sekä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[12] 3 artiklan mukaisesti, että Puolan viranomaiset toteuttavat keskipitkällä aikavälillä toimenpiteitä saattaakseen maan julkisen talouden alijäämän vuoteen 2007 mennessä alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla sen mukaisesti, mitä Puolan toukokuussa 2004 toimittamasta lähentymisohjelmasta saman päivänä annetussa neuvoston lausunnossa[13] todetaan alijäämän supistamisesta.

5. Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa viitattiin lukuihin, joissa ei ollut otettu huomioon eläkejärjestelmien luokittelusta julkisen talouden ulkopuolelle 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen alijäämää lisäävää vaikutusta. Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa suosituksessa ja toukokuun 2004 lähentymisohjelmasta ja sen tarkistuksista annetuissa neuvoston lausunnoissa otettiin kuitenkin erityisesti huomioon mainitun Eurostatin päätöksen täytäntöönpanon liiallisen alijäämän korjaamiselle aiheuttamat riskit. Eurostat päätti syyskuussa 2004, että kyseinen päätös on pantava täytäntöön 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä (vuoden 2006 ja sitä edeltävien vuosien toteutunutta velkaa ja alijäämää koskevan ensimmäisen ilmoituksen määräaika). Perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen antamisen aikoihin Eurostatin päätöksen täytäntöönpanon aiheuttamaksi alijäämää lisääväksi vaikutukseksi (eli Puolan vuoden 1999 eläkeuudistuksen vuosikustannuksiksi) arvioitiin noin 1 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen.

6. Neuvosto teki 28 päivänä marraskuuta 2006 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa todetaan, että Puolan toteuttamat EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetun neuvoston suosituksen mukaiset toimet ovat osoittautumassa tehottomiksi liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen 2007 mennessä[14]. Päätös perustui i) vuoden 2007 alijäämätavoitteen tarkistamiseen ylöspäin vuoden 2007 talousarviossa verrattuna suositukseen (huolimatta vuosien 2004–2006 huomattavasti odotettua paremmasta julkisen talouden toteutumasta), ii) komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa tunnistettuihin odotettua suurempaa alijäämää koskeviin riskeihin vuonna 2007 ja iii) edellä mainitun Eurostatin päätöksen täytäntöönpanoon keväästä 2007 alkaen, minkä vuoksi alijäämän arviointiin kasvavan vuonna 2007 noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen.

7. Puola on tällä hetkellä jäsenvaltio, johon sovelletaan perustamissopimuksen 122 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, jonka mukaan maan on vältettävä liiallisia alijäämiä, mutta siihen ei kuitenkaan sovelleta perustamissopimuksen 104 artiklan 9 ja 11 kohtaa. Puolalle voidaan antaa lisäsuosituksia ainoastaan 104 artiklan 7 kohdan nojalla.

8. Asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaan perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetussa suosituksessa on todettava, että kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tehokkaita toimia viimeistään kuuden kuukauden kuluessa ja liiallisen alijäämän korjaaminen olisi saatettava päätökseen sen toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Asetuksen 3 artiklan 4 kohdassa todetaan myös, että neuvoston olisi jäsenvaltiolle antamassaan liiallisen alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa kehotettava jäsenvaltiota parantamaan rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä, jonka ohjearvona on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

9. Erityisiä seikkoja – eli alijäämän suuruus ja talouden parhaillaan käynnissä oleva rakennemuutos – katsottiin olevan olemassa, kun neuvosto antoi Puolalle 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jossa sallitaan alijäämän korjaaminen keskipitkällä aikavälillä eli vuoteen 2007 mennessä. Koska vuosina 2004–2006 toteutunut alijäämä oli paljon 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa vahvistettuja tavoitteita alhaisempi ja vuoden 2007 odotettu talouskasvu on pitkälti vahvistettu, ei ole syytä pidentää liiallisen alijäämän korjaamiseksi asetettua määräaikaa.

10. Myös marraskuussa 2006 tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009, tavoitteena on edellisten ohjelmien tapaan korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2007 mennessä. Ohjelmassa vuodelle 2006 arvioidun odotettua paremman tuloksen (1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) perusteella vuoden 2007 alijäämätavoitteeksi asetetaan 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän jälkeen alijäämän odotetaan supistuvan 1,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 0,6 prosenttiin vuonna 2009. Näissä tavoitteissa ei ole otettu huomioon edellä mainitun Eurostatin päätöksen vaikutusta alijäämään. Kun tämä vaikutus otetaan huomioon, alijäämät ovat 3,9 prosenttia vuonna 2006, 3,4 prosenttia vuonna 2007, 3,1 prosenttia vuonna 2008 ja 2,9 prosenttia vuonna 2009. Rakenteellisen alijäämän (eli suhdannetasoitetun alijäämän ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan supistuvan noin ½ prosentilla suhteessa BKT:hen vuosittain vuosina 2007–2009.

11. Vuoden 2007 alijäämä eli 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen on suurempi kuin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen oleva viitearvo. Ohjelmassa oletetaan, että liiallisen alijäämän olemassaolosta tehdyn päätöksen kumoamiseksi 104 artiklan 12 kohdan nojalla komissio ja neuvosto voisivat ottaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti huomioon vuoden 1999 eläkeuudistuksesta talousarvioon aiheutuneet kustannukset soveltaen lineaarista vähennystä, joka on 60 prosenttia eli noin 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Jotta Puolaan voitaisiin soveltaa tätä säännöstä, olisi alijäämän oltava supistunut merkittävästi ja jatkuvasti sekä saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason. Koska alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti vuosina 2004–2006, vuoden 2007 alijäämätoteutuma vaikuttaa ratkaisevasti siihen, voidaanko tätä säännöstä soveltaa Puolaan.

12. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste osoitti, että vuoden 2007 alijäämätavoitteeseen liittyy riskejä. Ottaen huomioon syksyn talousennusteen laatimisen jälkeen saadut tuoreemmat tiedot erityisesti odotettua paremmin toteutuneesta alijäämästä vuonna 2006 (nyt arvioilta 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuoden 2007 alijäämä on todennäköisesti noin 3,7 prosenttia suhteessa BKT:hen (eläkeuudistuskustannukset mukaan luettuina) eli jonkin verran syksyn talousennusteessa ennakoitua (noin 4 prosenttia suhteessa BKT:hen) parempi mutta heikompi kuin viimeisin virallinen tavoite (3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen).

13. Marraskuussa 2006 tarkistetusta lähentymisohjelmasta 27 päivänä helmikuuta 2007 antamassaan lausunnossa neuvosto tarkastelee Puolan viranomaisten julkista taloutta koskevia keskipitkän aikavälin suunnitelmia. Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelman tavoitteena on liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2007 mennessä, mutta tähän mennessä toteutetut toimenpiteet eivät vaikuta riittäviltä eikä suunnitelluilla toimenpiteillä ole todennäköisesti mahdollista saavuttaa tätä tavoitetta. Vaikka ohjelman tavoitteena on vahvat kasvunäkymät huomioon ottaen edetä seuraavina vuosina asianmukaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa, julkisen talouden tavoitteiden ja pysyvän sopeutuksen saavuttamiseen liittyy huomattavia riskejä. Julkisen talouden tavoitteita koskevat riskit liittyvät lähinnä i) vuosien 2008 ja 2009 suotuisaan makrotalouden skenaarioon, ii) suunniteltujen uudistusten tehokkaaseen toteuttamiseen liittyviin huomattaviin epävarmuustekijöihin ja iii) suunniteltua menojen hillitsemistä tukevia toimenpiteitä koskevien tietojen puuttumiseen, sillä toimenpiteiden suunnittelu näyttää olevan vasta varhaisessa vaiheessa.

14. Julkista taloutta vakauttavien toimenpiteiden pitäisi yleisesti ottaen varmistaa julkisen talouden rahoitusaseman kestävä vahvistuminen, minkä lisäksi niillä olisi pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia,

SUOSITTAA:

15. Puolan viranomaisten olisi lopetettava nykyinen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne vuoteen 2007 mennessä.

16. Puolan viranomaisten olisi supistettava julkisen talouden alijäämää uskottavalla ja kestävällä tavalla ja varmistettava, että rakenteellinen rahoitusasema paranee 0,5 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen vuosien 2006 ja 2007 välisenä aikana.

Määräajaksi, johon mennessä Puolan viranomaisten on tätä varten toteutettava tehokkaita toimia, neuvosto asettaa [27 päivän elokuuta 2007].

Lisäksi neuvosto kehottaa Puolaa varmistamaan, että julkisen talouden vakauttaminen kohti sen keskipitkän aikavälin tavoitteena olevaa 1 prosentin rakenteellista alijämää suhteessa BKT:hen jatkuu kestävällä tavalla liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen.

Tämä suositus on osoitettu Puolan tasavallalle.

Tehty Brysselissä [27 päivänä helmikuuta 2007].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).

[2] European Economy nro 2/2004. Komission yksiköiden kevään 2004 talousennusteessa otettiin huomioon Puolan maaliskuussa 2004 ilmoittamat ja Eurostain julkaisemat tiedot (Eurostatin lehdistötiedote nro 38/2004, 16.3.2004).

[3] Tällä välin vuoden 2003 alijäämälukemaa on tarkistettu tavanomaisten menettelyjen mukaisesti. Se on nyt 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.

[4] EUVL C 320, 24.12.2004, s. 15.

[5] EUVL L 62, 9.3.2005, s. 18.

[6] Ks. http://register.con[7]#$,MN

O OP]

Ž

¼

½

=

>

½

¾

34mÆÌDp(‡þ#RSjkÞ”•j#k#æ#«%¬%Ò&)'Ž'¯+/,0,1,ñèÛèÎÇÃÇè¹èªè¹èªèªèªèªèªè è¹èªèªè¹èªèªè è¹”èhOv |hHG5?CJaJhOv |hHG6?aJjhOv |hHG0J3U[pic]aJhOv |hHG5?aJh€hˆ

h1oÎh€hˆsilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11220.en04.pdf

[8] Ks. Eurostatin lehdistötiedote nro 30/2004, 2.3.2004, ja I.1.3 luku – Classification of funded pension schemes and impact on government finance of the Eurostat’s Manual on government deficit and debt ; saatavilla seuraavasta Internet-osoitteesta: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.

[9] Ks. Eurostatin lehdistötiedote nro 117/2004, 23.9.2004.

[10] EUVL L 414, 30.12.2006, s. 81.

[11] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005. Ks. erityisesti käytännesääntöjen I B jakson 5 kohta.

[12] EUVL L 62, 9.3.2005, s. 18.

[13] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1056/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5).

[14] EUVL C 320, 24.12.2004, s. 15.

[15] EUVL L 414, 30.12.2006, s. 81.