ASETUKSEN (ETY) N:o 3763/91 23 ARTIKLAN MUKAINEN KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - Kertomus vuosilta 1992-1998 POSEIDOM-ohjelman täytäntöönpanon edistymisestä (komission esittämät) JOHDANTO 1. Merentakaisten departementtien sosiaalistaloudellinen tilanne 2. POSEIDOM-ohjelman maatalousosaa koskevan puiteasetuksen täytäntöönpano 2.1. Erityinen hankintajärjestelmä 2.1.1. Järjestelmän kuvaus 2.1.2. Toteamukset ja analyysit 2.2. Merentakaisten departementtien maataloustuotantotuet 2.2.1. Kotieläintuotanto 2.2.2. Kasvintuotanto 2.2.2.1. Hedelmät, vihannekset, kukat ja kasvit 2.2.2.2. Sokeriruoko ja rommi: 2.2.2.3. Riisi 2.3. Talousarviota koskevia tietoja 2.4. Muita toimenpiteitä 2.4.1. Graafinen tunnus 2.4.2. Rakenteellisia toimenpiteitä koskevat poikkeukset 2.4.3. Eläinten ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet 2.4.4. EMOTR :n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet 3. Päätelmät LIITE 1 Tietoja merentakaisten departementtien sosiaalis-taloudellisesta ja maatalouden tilanteesta LIITE 2 Erityinen hankintajärjestelmä - Suoritukset LIITE 3 Paikalliselle maataloustuotannolle tarkoitettujen erityisten tukimuotojen kehitys LIITE 4 Rakenteellisia toimenpiteitä koskevat poikkeukset LIITE 5 Eläinten ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet LIITE 6 EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet JOHDANTO Neuvosto päätti 22 päivänä joulukuuta 1989 Ranskan merentakaisten departementtien syrjäisen sijainnin ja saariaseman huomioon ottavia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä sisältävän ohjelman (POSEIDOM) käyttöönottamisesta [1]. [1] Neuvoston päätös (89/687/ETY), EYVL L 399, 30.12.1989, s. 39. 1. Ohjelman tarkoituksena on ottaa yhteisön politiikan soveltamisessa huomioon Ranskan merentakaisten departementtien saariluonteesta ja syrjäisestä sijainnista, suppeasta pinta-alasta, pinnanmuodostuksesta ja vaikeista ilmasto-olosuhteista johtuvat erityispiirteet ja puutteet, tiettyjä tuotteita koskeva taloudellinen riippuvuus ja kapea-alaiset ja hajanaiset paikalliset markkinat, jotka asettavat erityiset edellytykset näiden alueiden taloudelliselle ja sosiaaliselle elämälle. 2. Tätä tarkoitusta varten neuvosto antoi puiteasetuksen tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien hyväksi [2], jonka tarkoituksena on kehittää tai säilyttää tiettyä paikallista tuotantotoimintaa; toimenpiteet on pantu täytäntöön lukuisilla komission soveltamisasetuksilla. Asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä mukautettiin ja niiden soveltamisalaa laajennettiin 30 päivänä lokakuuta 1995 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2598/95 [3]. [2] Neuvoston asetus (ETY) N:o 3763/91, EYVL L 356, 24.12.1991, s. 1. [3] EYVL L 267, 9.11.1995, s. 1. 3. POSEIDOM-ohjelmaan sovellettava lähestymistapa vahvistetaan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen liitetyssä yhteisessä julistuksessa yhteisön syrjäisimmistä alueista. Amsterdamin sopimuksessa otettiin käyttöön uusi määräys, 299 artiklan 2 kohta, jota sovelletaan syrjäisimpiin alueisiin ja jossa yhteisölle annetaan kyseisiin alueisiin sovellettava erityiskehys. Amsterdamin sopimus tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999. 4. Maataloutta koskevan puiteasetuksen 30 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen POSEIDOM-ohjelman maatalousosan täytäntöönpanosta tarvittaessa yhdessä sellaisten mukauttamistoimenpiteiden kanssa, jotka saattavat osoittautua tarpeellisiksi POSEIDOM-ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Saman asetuksen 30 artiklan 2 kohdassa säädetään, että järjestelmän kolmannen soveltamisvuoden päättyessä komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleisen kertomuksen merentakaisten departementtien taloudellisesta tilanteesta eritellen kyseisen asetuksen täytäntöönpanemiseksi toteutettujen toimien vaikutuksen. 5. Toistaiseksi on esitetty vain yksi kertomus, joka koski ohjelmakautta 1992/93 [4]. [4] KOM(94)2000 lopullinen, 30.5.1994. Ranskan viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle kertomuksia kyseisen ohjelman täytäntöönpanosta ja esittäneet pyyntöjä neuvoston asetuksen muuttamiseksi. Komissio valtuutti varainhoitovuoden SEM 2000 yhteydessä ulkopuolisen asiantuntijan laatimaan arviointikertomuksen POSEIDOM-ohjelman maatalousosasta. Kyseisessä arviossa tarkasteltiin ohjelmassa määrättyjen tavoitteiden täytäntöönpanoa ja mahdollisesti tarvittavia parannuksia. Käsillä olevassa kertomuksessa esitetään tilinpäätös (vuosilta 1992-1998) asetuksessa (ETY) 3763/91 määrättyjen toimenpiteiden täytäntöönpanosta ottaen huomioon saatu kokemus ja toteutettujen toimenpiteiden vaikutukset. POSEIDOM-ohjelman maatalousosan soveltamisalaan kuuluu nykyään 28 toimenpidekokonaisuutta. Useimmat niistä koskevat kaikkia neljää merentakaista departementtia; toiset taas kunkin departementin erityistilanteita. 1. Merentakaisten departementtien sosiaalistaloudellinen tilanne >TAULUKON PAIKKA> BKT = bruttokansantuote. Taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen jälkeenjääneisyys verrattuna Euroopan unionin muihin alueisiin on merentakaisten departementtien merkittävä ja yhteinen ominaispiirre. Tällaisia piirteitä ovat myös tuotanto-olosuhteet ja -tapa, joille on tyypillistä tuottavuuden vaje ja alhainen tuotantotaso. Vaikka kaikki neljä merentakaista departementtia sijaitsevat trooppisella vyöhykkeellä, jolle on ominaista joskus voimakkaatkin ilmastoon liittyvät riskit, niiden maataloustuotanto ei maantieteellisten erojen vuoksi ole samankaltaista. Syrjäytyneisyys ei tarkoita ainoastaan kyseisten alueiden syrjäistä maantieteellistä sijaintia, vaan myös sosiaalistaloudellista syrjäytyneisyyttä, joka vaikuttaa hankintakustannuksiin, tuotanto-olosuhteisiin ja paikallisten hintojen muodostumiseen ja näin ollen paikallisten tuotteiden mahdollisuuksiin kilpailla muualta unionista sekä läheisistä kehitysmaista tulevien tuotteiden kanssa. Syrjäytyneisyys lisää paikallisen väestön merkitystä ja sillä on suora yhteys hankintamääriin ja näin ollen ostohintoihin. Se vaikuttaa myös perusrakenteisiin. Tärkeimmät tiedot merentakaisten departementtien taloudesta ja maataloudesta esitetään tiivistettynä liitteessä 1. 2. POSEIDOM-ohjelman maatalousosaa koskevan puiteasetuksen täytäntöönpano 2.1. Erityinen hankintajärjestelmä Erityisen hankintajärjestelmän tavoitteena on estää maataloustuotteiden hankinnan ylihinnat, jotka johtuvat kyseisten alueiden saariluonteesta ja syrjäisestä sijainnista. Järjestelmän tarkoituksena on toimia paikallisen tuotannon ja jalostamisen kehittämisvälineenä ja alentaa tuotantopanoskustannuksia paikallisen kulutuksen varmistamiseksi. 2.1.1. Järjestelmän kuvaus -Kultakin markkinointivuodelta laaditaan tavanomaiselle kulutukselle (rehuina tai ihmisravintona) ja alueella toteutettavalle jalostukselle asetuksessa mainittujen tärkeimpien maataloustuotteiden hankintataseet. Taseita voidaan tarkistaa vuoden aikana merentakaisten departementtien tarpeiden kehityksen perusteella. -Tavoitteena on alentaa loppukäyttäjälle tarkoitettuja hintoja hankintalähteiden kilpailuttamisella. Tavoitteen tehokkaaksi toteuttamiseksi EU:n ulkopuolisista maista lähtöisin olevat tuontituotteet vapautetaan tulleista ja yhteisöstä lähtöisin olevien tuotteiden toimittamiselle myönnetään kyseistä vapauttamista vastaavaa tukea. Toimenpiteellä ei saa rajoittaa perinteistä kaupankäyntiä ja yhteisöstä tapahtuvien hankintojen osuus on säilytettävä. -Erityistä huomiota kiinnitetään ohjelman taloudellisiin vaikutuksiin ja erityisesti valvotaan, että myönnetyt edut koituvat todella loppukäyttäjän hyödyksi. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia tuotteita ei voida viedä edelleen kolmansiin maihin tai toimittaa takaisin muualle yhteisöön, rajoittamatta kuitenkaan merentakaisten departementtien keskinäistä kaupankäyntiä. Kieltoa ei kuitenkaan sovelleta sellaisiin tuotteisiin, jotka jälleenlähetetään tai jälleenviedään perinteisesti edellyttäen, että tuotteet jalostetaan merentakaisissa departementeissa. Tällaisessa tapauksessa korvausta ei myönnetä. Jäsenvaltioiden tehtävänä on toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet myönnetyn edun tosiasiallisen siirtymisen valvomiseksi. Asetuksessa täsmennetään, että jäsenvaltiot voivat tässä tarkoituksessa mahdollisesti arvioida asianomaisten toimijoiden käyttämät myyntikatteet. Kuhunkin departementtiin perustetaan paikallinen POSEIDOM-lautakunta, joka tarkastelee säännöllisesti prefektin johdolla tuotteiden hinta-asteikon kehitystä ja arvioi säännöstön soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia. Edun tosiasiallisen hyödyn kuluttajalle siirtymisen varmistamiseksi perustetaan vakuus, joka vapautetaan sen jälkeen, kun koko alalla on tehty valvonta viljelijöille tai tukea saavalle teollisuudelle suunnattuun myyntiin saakka. 2.1.2. Toteamukset ja analyysit Erityisestä hankintajärjestelmästä aiheutuneet menot muodostivat ohjelmakautena 1992-1997 keskimäärin 46,6 prosenttia POSEIDOM-ohjelman menoista (kun mukaan ei lasketa talousarvioon ottamatta jääneiden varojen osuutta, joka perustuu yhteisön ulkopuolisten maiden tuotteiden vapauttamiseen tullimaksuista). Erityisen hankintajärjestelmän toimivuudesta voidaan esittää tiettyjä toteamuksia ja analyyseja. Tärkeimmät tilastotiedot hyväksyttyjen taseiden täytäntöönpanosta esitetään liitteessä 2. Merentakaisten departementtien toteuttamien viljan, viljatuotteiden ja muiden kasvituotteiden hankintojen osuus oli 96 prosenttia erityisen hankintajärjestelmän menoista, merkittävä osuus oli vehnällä (31,5%), maissilla (55,2%) ja ohralla (7,9%). Toimenpiteessä määrätään viljan vapauttaminen tullista, kun se tuodaan suoraan merentakaisiin departementteihin; määräys koskee seuraavia tuotteita: -kehitysmaista peräisin olevaa rehuksi tarkoitettua viljaa, -merentakaisista maista ja alueilta sekä AKT-maista peräisin olevaa ihmisravinnoksi tarkoitettua viljaa. Rehuksi tarkoitetun viljan tullista vapauttaminen voidaan poikkeuksellisten vaikeuksien ilmetessä laajentaa koskemaan muiden yhteisön ulkopuolisten maiden tuotteita; ihmisravinnoksi tarkoitetun viljan tullista vapauttaminen voidaan ulottaa koskemaan kehitysmaiden tuotteita. YMP:n uudistaminen ja GATT-sopimusten allekirjoittaminen alensivat tuotteiden tuontimaksuja ja lähensivät maailman ja yhteisön markkinahintoja. Näin ollen koska yhteisön tuki lasketaan edellä mainittujen hintojen välisen eron perusteella, sen määrä supistui ja saavutti nollatason (ohjelmakautena 1995/96) tietyn viljan osalta, minkä vuoksi kiinnostus yhteisön ulkopuolisten maiden maissin hankintalähteisiin kasvoi. Tällaisissa tapauksissa alusten vuokraus on myös mahdollista ja kannattavaa. Kehitys on aiheuttanut huolestumista siitä, miten voidaan estää lisäkustannusten muodostuminen ja siten vähentää tuotantokustannuksia. Komissio on pyrkinyt nykyisen säännöstön rajoissa hallitsemaan kansainvälisessä ympäristössä tapahtuneiden muutosten vaikutuksia. Se on ottanut käyttöön SEM 2000 yhteydessä ulkoiset arviot, joilla on tarkoitus tarkastella erityisen hankintajärjestelmän soveltamisessa ilmenneitä tosiasiallisia vaikeuksia ja valmistella neuvostolle ja Euroopan parlamentille tarkoitettuja komission kertomuksia kyseisten järjestelmien täytäntöönpanosta. POSEIDOM-ohjelman maatalousosaa koskevassa ulkoisessa arviointikertomuksessa päädyttiin siihen, ettei neuvoston asetuksessa (ETY) N :o 3763/91 säädetyillä keinoilla voida tietyissä tapauksissa varmistaa erityisen hankintajärjestelmän tärkeimmän tavoitteen saavuttamista, eli niillä ei onnistuta vähentämään kyseisten alueiden lisäkustannuksia ottaen huomioon markkinoilla vallitseva uusi todellisuus. Käytössä ei ole objektiivisia perusteita, joilla kyseisten alueiden syrjäistä sijaintia ja saariluonnetta voitaisiin mitata: nykyinen menetelmä, jolla yhteisön tuotteista maksettava tuki lasketaan, aiheuttaa hankintoihin liittyviin lisäkustannuksiin verrattuna liian pieniä tuen määriä. Merentakaisten departementtien muiden kasvituotteiden (maltaitten, ohran, humalan, vehnärouheitten ja karkeitten vehnäjauhojen, siemenperunoiden, kasviöljyn, hedelmämassan, hedelmäsoseiden ja tiivistettyjen hedelmämehujen) hankinnat ovat olleet hyvin vähäisiä. Merentakaisten departementtien toteuttamien siitoseläinten hankintojen osuus kasvoi kolmeen prosenttiin erityisen hankintajärjestelmän kokonaismenoista. Merentakaisten departementtien kotieläinkasvatusta tuetaan niiden omien kulutustarpeiden tyydyttämiseksi ja tämän vuoksi on säädetty tuesta, jota myönnetään puhdasrotuisten siitoseläinten toimittamiselle yhteisöstä ja joka koskee seuraavia eläimiä: nautoja, sikoja, lampaita ja vuohia, hevosia, kaniineja, rodunjalostukseen tai tuotantoon tarkoitettuja kananpoikia ja niiden tuottamiseen tarkoitettuja siitosmunia. Réunion on kyseisen toimenpiteen pääkäyttäjä, koska siellä kotieläintalouden ala on kehittyneempi ja järjestyneempi kuin muissa merentakaisissa departementeissa. Guadeloupen kotieläintalouden alan järjestäminen on ollut suurissa vaikeuksissa sen jälkeen, kun tärkeimmät osuuskunnat joutuivat konkurssiin vuosina 1996 ja 1997. Yksittäiset kotieläinten kasvattajat (Martiniquessa ja Guadeloupessa) ovat jälleen alkaneet hakea tukea ja toivoneet samalla menettelyjen selkeyttämistä. Toimenpidettä ei aivan ilmeisesti ole mukautettu Guyanassa departementin olosuhteita vastaavaksi: kasvattajat hakevat rotuja Antilleilta eivätkä ne ole tukikelpoisia. Tuen käyttäjät katsovat, että tuen taso on puutteellinen, kun otetaan huomioon eläinten hyvinvointia koskevalla lainsäädännöllä käyttöön otetut uudet velvoitteet ja tosiasialliset kuljetuskustannukset. Kyseisten toimenpiteiden ansiosta niiden soveltamisalaan kuuluvan karjan geenikantaa on onnistuttu parantamaan. AKT-maista peräisin olevien vehnänleseiden tuonti Réunioniin Tullia ei kanneta 8 000 tonnin vuosittaisen määrän rajoissa edellä mainitulta vehnän sivutuotteelta, joka on osana tiettyjä karjanravinnoksi (erityisesti sioille, naudoille ja kaniineille) tarkoitettuja tuotteita, joita paikallinen myllyteollisuus ei tuota tarpeisiin nähden riittävästi. Toimenpiteen käyttöaste oli sopiva: 76%, kun toimenpiteen käynnistämisvuotta ei oteta huomioon. Tuontileseet ovat lähtöisin Mauritiukselta (toimenpide suunniteltiin aikoinaan näiden kahden saaren välisten suhteiden yhteydessä), sillä muiden AKT-maiden teollisuudella ei ollut leseiden valmistamiseen tarvittavia laitteita, ja ne lastattiin irtotavarana, mistä aiheutui kiellettyjä kuljetuskustannuksia. Mauritiuksen naudankasvatuksen nykyinen kehitys voi poistaa hankintavaikeudet. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 7 artiklassa säädetään paikalla lihotettaviksi tarkoitettujen nautojen tuontia koskevasta erityisestä tilapäisestä toimenpiteestä kotieläintalouden perinteisen toiminnan tukemiseksi sekä saatavilla olevan rehun ja teurastus- ja pakkauslaitteiden paremmaksi hyödyntämiseksi. Toimi säädettiin alunperin olemaan voimassa markkinointivuosina 1991/92-1994/95 ja sen voimassaoloa jatkettiin kahdeksi markkinointivuodeksi, kun asetus (EY) N:o 2598/95 annettiin 30 päivänä lokakuuta 1995. Toimenpiteen voimassaolo päättyi kesäkuussa 1997. Koska Guadeloupe ja Martinique eivät ole hakeneet tällä toimenpiteellä annettua etua, sitä on sovellettu ainoastaan Guyanan ja Réunionin departementteihin. Guyanaan tuotiin kuitenkin vain kerran kotieläimiä; vuonna 1992 tuotiin 72 yhteisöstä peräisin olevaa kotieläintä; tuon ajankohdan jälkeen hakemuksia ei ole tehty. Asiaa talouden kannalta tarkasteltaessa voidaan todeta, että erityisen hankintajärjestelmän perusteella myönnetyt tuet on yleensä otettu huomioon hintojen muodostuksessa. Ranskan viranomaisten toteuttamiin valvontamenetelmiin kuului teollisuuslaitosten bruttokatteen tarkastelu. Järjestelmän toiminnassa on ilmennyt tiettyjä vaikeuksia, erityisesti tiettyjen taseiden varausten ja tarpeiden välillä oli eroja. Nämä häiriöt johtuivat tilastotietojen puutteellisuudesta (niissä ei ollut otettu huomioon tiettyä Ranskan ja merentakaisten departementtien välistä kauppaa) ja alunperin esiintyneestä hallinnollisesta monimuotoisuudesta. Vaikeudet on poistettu, mutta komission asetuksessa (ETY) N:o 131/92 [5] säädettyjä yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä olisi muutettava. [5] EYVL L 15, 22.1.1992, s.13. 2.2. Merentakaisten departementtien maataloustuotantotuet POSEIDOM-ohjelmassa määrätään, että maataloustuotannolle voidaan myöntää tuotanto-, jalostamis- ja kaupanpitämistukea perinteisen toiminnan säilyttämiseksi ja vahvistamiseksi tai tuotannon monimuotoisuuden kehittämiseksi. Tätä tukea täydennetään tietyissä tapauksissa erityisen hankintajärjestelmän (ravintoa ja siitoseläimiä koskevilla) tukitoimenpiteillä. Tämän osan osuus oli vuosina 1992-1997 53,4 prosenttia kokonaismenoista ja se jakautui seuraavasti: kotieläintalouden osuus 14 prosenttia; hedelmien, vihannesten, kukkien ja kasvien osuus 11 prosenttia; sokeriruo'on ja rommin osuus 69 prosenttia; riisin osuus Guyanassa: 6 prosenttia. 2.2.1. Kotieläintuotanto POSEIDOM-ohjelman puiteasetuksessa (5 artiklassa) säädetään naudanlihaa koskeville karjankasvatusaloille tarkoitetuista tukitoimenpiteistä, joiden tarkoituksena on edistää merentakaisten departementtien perinteisestä kotieläintaloudesta saatavien tuotteiden kehittämistä paikallisten kulutustarpeiden rajoissa (nämä tarpeet arvioidaan säännöllisin väliajoin). Toimenpiteisiin kuuluu edellä mainitun puhdasrotuisten siitoseläinten hankinnan lisäksi urospuolisten nautaeläinten lihottamisesta ja emolehmien pidosta asetuksen (ETY) N:o 1357/80 mukaisesti maksettavien palkkioiden lisäosan, 48,3 euroa päältä, myöntäminen. Kun neuvoston asetus (EY) N:o 2598/95 annettiin 30 päivänä lokakuuta 1995, päätettiin kyseinen toimenpide mukauttaa vastaamaan paremmin merentakaisten departementtien erityistä tilannetta. Määräyksiä, jotka koskevat kotieläintiheyttä, aluekiintiötä ja tilakohtaista eläinkiintiötä ei sovelleta merentakaisiin departementteihin. Emolehmien pidosta maksettava palkkio ja sen lisäosa myönnetään vuosittain 35 000 (naaraspuolisen jo poikineen) emolehmän rajoissa, kiinteää ylärajaa voidaan tarkistaa merentakaisten departementtien kulutustarpeiden kehittymisen myötä. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 1. Palkkion kohteena olleiden kotieläinten määrä kasvoi tarkasteltavana olevana kautena tasaisesti noin 43 prosenttia. Vaikka kehitys oli myönteistä, kaikkia kyseisiin palkkioihin mahdollisesti oikeutettuja kotieläimiä ei voitu vielä ottaa huomioon merentakaisten departementtien heikon karjantunnistusasteen vuoksi. Tukikelpoisten kotieläinten määrä jäi neuvoston vahvistamaa ylärajaa alhaisemmaksi. POSEIDOM-lisäosalla korotettujen peruspalkkioiden täytäntöönpano parantaa kuitenkin karjan tunnistamisastetta ja tuntemusta, joiden ansiosta kotieläimet voidaan jäljittää teurastamoon asti ja ennaltaehkäisy on tehokasta. Tämä on merkittävä laatutekijä. Urospuolisista nautaeläimistä maksettava erityispalkkio myönnetään vuosittain 10 000 urospuolisen nautaeläimen rajoissa. Kiinteää ylärajaa voidaan tarkistaa tarpeiden kehittymisen myötä. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 2. Tilanne vaihtelee vuosittain, sillä ilmoitus- ja poikimisajankohdat muuttuvat (poikiminen saattaa myöhästyä tai olla ennenaikainen), kuitenkin tukikelpoisten kotieläinten määrää kasvaa selvästi, mutta jää vahvistettua ylärajaa alhaisemmaksi. Edistyminen on ollut selkeää Réunionissa; saarella on nykyään puolet palkkion kohteena olevista nautaeläimistä. Tuki suosii suurten kotieläinten teurastusta, jotta voitaisiin kilpailla tuontilihan kanssa. Karjankasvattajat ovat saaneet molemmista naudanliha-alaa koskevista tukitoimenpiteistä lisätuloja, joiden ansiosta he ovat onnistuneet paremmin selviytymään alan kehittymisestä johtuvista vaikeuksista merentakaisten departementtien erityisolosuhteissa. Ihmisravinnoksi tarkoitetuista tuoreista lehmänmaitotuotteista paikallisesti myönnettävästä tuesta, jota maksetaan meijereille, säädetään neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3763/91. Tätä toimenpidettä, joka on tarkoitettu pikemminkin kuluttajille kuin tuottajille, ei ole lainkaan pantu täytäntöön. Järjestelmä korvataan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2598/95 paikallisen maidontuotannon kehittämistuella, jota myönnetään tuottajille ihmisravinnoksi tarkoitetuista kokomaitotuotteista keskimäärin 8,45 euroa 100 kilogrammalta. Tuki maksetaan meijereiden välityksellä 20 000 tonnin rajoissa markkinointivuodelta ja se koskee kaikkia merentakaisia departementteja. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 3. Toimenpiteellä on edistetty alan ammattitaidon kehittymistä ja lisätty maidonkeräilyä merentakaisissa departementeissa, mikä puolestaan on kehittänyt viimeistelyvaiheen jalostamistoimintaa, ja osa paikallisista tarpeista on onnistuttu tyydyttämään erityisesti Réunionissa, jossa tuotanto on kaksinkertaistunut tarkasteltavana olevana kautena 1992-1997. Tuen maksamisessa 20 000 tonnin raja saavutetaan ensimmäisen kerran vuoteen 2000 mennessä. Paikallisella tuotannolla katetaan kuitenkin vain pieni osa paikallisesta kulutuksesta. Asetuksen 6 artiklassa säädetään mahdollisuudesta tarkistaa enimmäismäärää. Karjankasvatuksen paikallisten tuotteiden tuotannon tukemiseksi ja kaupan pitämiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 2598/95 9 b artiklassa säädetään Martiniquea ja Réunionia koskevasta alueellisten ohjelmien rahoitustuesta viisivuotiskaudelle 1996-2000. Ohjelmilla tuetaan erityisesti laadun ja hygienian parantamista, laatutuotteiden menekin edistämistä, alan rakenteiden perustamista, tuotanto- ja kaupanpitämisrakenteiden järkeistämistä sekä teknisen tuen toteuttamista koskevaa toimintaa. Myönnetyillä tuilla korvataan karjankasvatuksen kyseisissä departementeissa monialajärjestöjen käytössä olleet varat. Varat perustuivat yhteisön säännöstön vastaiseksi katsotusta tuonnista kannettuihin maksuihin. Monialajärjestöt laativat vuosittain ohjelmaluonnoksen yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa ja esittävät sen komissiolle. Komissio tekee luonnoksen perusteella päätöksen. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 4. Toimenpiteen vaikutukset tehostuvat, jos se perustuu organisoidumpiin aloihin ja riittävän motivoituihin karjankasvattajiin, jotka haluavat jatkaa uudenaikaistamisen ja aluesuunnittelun (Réunionissa) ja ammattitaidon kohentamisen (Martiniquessa) tavoitteita. Toimenpiteen ansiosta paikallinen kotieläintalous voidaan organisoida asianmukaisesti ja siten lisätä uudenaikaisen alan tuotantotehoa, mikä tarkoittaa sitä, että karjankasvattajat sitoutuvat laatuun. 2.2.2. Kasvintuotanto 2.2.2.1. Hedelmät, vihannekset, kukat ja kasvit Hedelmien, vihannesten, kukkien ja elävien kasvien alalla, banaaneja lukuun ottamatta, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 13 artiklassa säädetään hehtaarituesta tuottajille, jotka toteuttavat tuotannon kehittämistä ja/tai monipuolistamista ja/tai laadun parantamista koskevaa aloiteohjelman vähintään 0,5 hehtaarin suuruisella pinta-alalla. Tuen määrä on enintään 500 euroa, jos jäsenvaltion virallinen rahoitusosuus on vähintään 300 euroa ja tuottajien osuus on vähintään 200 euroa. Lisäksi kyseisten aloitteiden on kuuluttava vähintään kolme vuotta kestäviin ohjelmiin. Tuen soveltamismenetelmät ovat osoittautuneet hallinnollisesti raskaiksi eikä tuen rakenteella ja määrillä ole ollut toivottua kannustavaa vaikutusta. Toimenpiteestä luovuttiin POSEIDOM-ohjelman maatalousosan tarkistuksen yhteydessä lokakuussa 1995. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 14 artiklassa säädetään merentakaisissa departementeissa jalostettujen hedelmien ja vihannesten alan todellisten mahdollisuuksien kartoittamiseksi alan taloudellista tilaa ja tulevaisuudennäkymiä koskevan selvityksen rahoituksesta, jossa yhteisön osuus voi olla enintään 200 000 euroa. Selvityksessä on annettava alan taloudellinen ja tekninen tilinpäätös ja analysoitava kehitysedellytyksiä ja mahdollisuuksia. Tehdyssä kertomuksessa ehdotettiin paikallisen tuotannon kilpailukyvyn lisäämistä verrattuna tuontiin, silloin kun paikalliset markkinat ovat lupaavat, sellaisten tuotteiden viennin edistämistä, joilla on jo arvostettu imago, tuotteiden monipuolistamista ja paikallisen kysynnän aikaansaamista kehitettäville uusille tuotteille. Alan hyväksi on selvityksen perusteella ryhdytty toimenpiteisiin, jotka liitettiin asetukseen sen tarkistuksen yhteydessä vuonna 1995. Erityinen hankintajärjestelmä ulotettiin koskemaan muuta hedelmämassaa, -soseita ja tiivistettyä hedelmämehua kuin niitä, joille myönnetään 14 artiklassa säädettyä tukea. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2598/95 muutettiin alkuperäistä 13 artiklaa ja perustettiin yksinomaan merentakaisten departementtien markkinoiden elintarvikehuoltoon tarkoitettu tuki. Tukea maksetaan tuottajille ja sitä sovelletaan hedelmiin (lukuun ottamatta banaaneja), vihanneksiin, kukkiin ja eläviin kasveihin, pippureihin, pippuripaprikoihin ja mausteisiin, tuoteluokittain vahvistettujen määrien rajoissa. Tuen myöntäminen edellyttää yhdeksi tai useammaksi satokaudeksi tehtyjä tuottajien ja jakelualan toimijoiden, ravitsemusalan yritysten ja yhteisöjen välisiä toimitussopimuksia. Tukea voidaan hankintatarpeiden mukaan myöntää eri departementissa toteutettavalle toimitukselle kuin missä tuote on korjattu. Tuen määrä vahvistetaan kiinteältä perustalta ja sitä voidaan lisätä viisi prosenttia, jos sopimuksen tekijöinä ovat hyväksytyt tuottajaorganisaatiot tai -ryhmittymät. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 5. Kysyntään ei pystytä vastaamaan nopeasti alan heikon organisaation vuoksi. Tämä pätee erityisesti suuriin laitoksiin, jotka haluavat säännöllisiä hankintoja ja standardilaatua (tämän vuoksi päädytään helposti ulkoisiin hankintoihin). Vaikka toimenpide otettiin käyttöön vasta vuoden 1997 puolessa välissä, toimitettujen hakemusasiakirjojen määrä osoittaa, että se on herättänyt paljon kiinnostusta (ks. liitteen 3 taulukko 6). Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2598/95 säädetään tuottajille maksettavasta tuesta, joka on 6,04 euroa kilogrammalta vihreää vaniljaa ja joka on tarkoitettu kuivatun vaniljan tuotannolle 75 tonnin vuosittaisen määrän rajoissa. Toistaiseksi tätä toimenpidettä on käytetty ainoastaan yhdessä departementissa, Réunionissa. Ala on vaikeuksissa: vihreän vaniljan tuotanto on laskenut 150 tonnista vuonna 1984 18 tonniin vuonna 1995. Jalostamisen ja kaupan pitämisen väline on joutunut kyseenalaiseksi. POSEIDOM-ohjelmassa määrätyn tuen toteuttamisella ostohintoja on onnistuttu nostamaan ja siten lisäämään tuottajien innostusta: tuotannon määrä oli vuonna 1996 25 tonnia; vuonna 1997 käsiteltiin 48,5 tonnia. Vuoden 1998 tonnimäärä on kuitenkin kasvien kasvukierron vuoksi vaatimattomampi, sillä yhden voimakkaan tuotantovuoden - 1997 - jälkeen tuotos luonnollisesti alenee. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2598/95 säädetään eteeristen öljyjen tuottajille maksettavasta tuesta, joka on 44,68 euroa kilogrammalta geraniumöljyä 30 tonnin vuosittaisen määrän rajoissa ja vetiveröljyä viiden tonnin vuosittaisen määrän rajoissa. Tuotanto on nykyään Réunionin erikoisuus ja se onkin ainoa alue, jossa toimenpidettä sovelletaan. Molemmat alat ovat heikentyneet merkittävästi: geraniumin tuottajia on nykyään noin 400, kun heitä vuonna 1992 oli vielä 1300; vetiveröljyn tuotanto laski 12 tonnista vuonna 1985 alle yhteen tonniin vuonna 1995. Tuotetut tonnimäärät esitetään liitteen 3 taulukossa 7. Toimenpiteen toteuttaminen on saanut tuottajat taas kiinnostumaan asiasta ja eri toimia onkin suunniteltu tämän perinteisen toiminnan elvyttämiseksi. Merentakaisissa departementeissa korjattujen hedelmien ja vihannesten jalostamista koskevaa tukea (14 artikla) on sovellettu 1.7.1998 alkaen. Tuki maksetaan jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle raaka-aineesta vähimmäishinnan. Jäsenvaltio vahvistaa tämän hinnan tuotantokustannusten perusteella. Kunkin tuoteryhmän tuen määrä on kiinteä ja perustuu raaka-aineiden tuontihintoihin ja käytettyjen paikallisten raaka-aineiden hintoihin. Tukea maksetaan tuoteluokittain vahvistettujen vuosittaisten määrien rajoissa. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 8. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 15 artiklassa säädetään merentakaisten departementtien tuotannon kaupan pitämistä Euroopan markkinoilla edistävästä tuesta; kilpailu Euroopan markkinoilla on kova (siinä on otettava huomioon AKT-maat ja yleinen tullietuusjärjestelmä) erityisesti kukkien, hedelmien ja vihannesten alalla. Tuki edellyttää tuottajien tai niiden yhteenliittymien ja muualle yhteisöön sijoittautuneiden toimijoiden välisten markkinointivuosisopimusten tekemistä 3 000 tonnin tuotekohtaisen, vuosittaisen ja departementtikohtaisen määrän rajoissa. Tuki maksetaan ostajalle ja on 10 prosenttia kaupanpidetyn määräpaikkaan toimitetun tuotannon arvosta (määrä lisätään 13 prosentiksi, jos kyseessä ovat tuottajien ja toimijoiden yhteisyritykset, jotka toimivat vähintään kolmen vuoden ajan). Kyseeseen tulevat hedelmät - banaaneja lukuun ottamatta - vihannekset, kukat ja elävät kasvit. Kyseistä artiklaa muutettiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 2598/95 yhteydessä ja tuki ulotettiin koskemaan pippureita ja mausteita, eteerisiä geranium- ja vetiveröljyjä, kuivattua vaniljaa sekä vaniljauutteita. Lisäksi melonille myönnettävä tuki voi ylittää 3 000 tonnin rajan, jos kaikkia neljää merentakaista departementtia koskevaa kokonaismäärää ei ylitetä. Kaikkien merentakaisten departementtien tuotekohtaisesta (keskimääräisestä) taseesta (vuosilta 1995, 1996 ja 1997) käy ilmi, että nykyään ainoastaan melonilla on vakaat kaupalliset rakenteet; muilla aloilla tuki rajoittuu muutamaan tuotteeseen, joiden määriä on rajoitettu entisestään. Kun kyseisten kolmen vuoden kokonaismäärä on 14 577,16 tonnia, alakohtainen jakauma on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Toimenpiteellä on kuitenkin onnistuttu saamaan mannermaan tuojat kiinnostumaan merentakaisten departementtien tuotteista ja perustamaan uusia kauppakanavia. Tuen ulottaminen koskemaan jalostettuja hedelmiä ja vihanneksia antanee uuden sysäyksen toimenpiteelle erityisesti hedelmämehujen ja hillojen osalta. 2.2.2.2. Sokeriruoko ja rommi: Sokeriruo'on - sokerin - rommin alaan sovelletaan kolmea toimenpidettä. Sokeriruo'on viljelylle myönnettävää kiinteää hehtaaritukea maksetaan jäsenvaltion esittämän rakenneuudistussuunnitelman perusteella yksittäisille tuottajille, ryhmittymille ja yhteenliittymille. Ohjelman tarkoituksena on parantaa viljelmiä ja kehittää koneellistumista. Yhteisön rahoitusosuus on 60 prosenttia tukikelpoisista menoista, jos jäsenvaltion osuus on vähintään 15 prosenttia; ylimenevältä osalta tukea supistetaan vastaavasti. Komission asetuksessa (ETY) N:o 1487/92, joka annettiin 9 päivänä kesäkuuta 1992, määritetään kyseisen toimenpiteen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti tukikelpoisten töiden luonne. Tukikelpoista kokonaispinta-alaa lisättiin 27 400 hehtaariksi, rakenneuudistussuunnitelma oli pantava täytäntöön 1.1.1992 alkaen vähintään kolmen vuoden ajan ja enintään seitsemän vuoden ajan. Alalle on vahvistettu kaksi kiinteää tukea: istutustukea, enintään 750 euroa/ha, sovelletaan 27 400 hehtaariin; maanparannustöitä koskevaa tukea, enintään 1 747 euroa/ha, sovelletaan 9 850 hehtaariin. Viimeksi mainittua tukea myönnettiin ainoastaan, jos samoilla viljelypalstoilla jatkettiin ensimmäiseen tukeen oikeutettuja istutustöitä. Uudelleenistuttamiselle myönnetyn palkkion tarkoituksena on alentaa kyseisten investointien kustannuksia ja suosia viljelmien keski-iän alentamista. Istuttamisella saadaan aikaan teknisiä parannuksia (joita voivat olla uusien lajikkeiden käyttöönotto, maan hedelmällisyyden lisääminen jne.). Uudelleenistuttamisasteen kohottaminen lisää keskimääräistä tuottoa. Maanparannustyöt ovat olleet pääasiallisesti suurten kivien raivausta, jonka ansiosta käsin leikatut ruo'ot voidaan lastata koneellisesti, ja pienempien kivien raivausta, jonka ansiosta voidaan käyttää leikkuukonetta. Näin ollen muutostyöt ovat osaltaan vähentäneet tuotantokustannuksia. Toimenpide on toiminut hyvin, vaikka sen täytäntöönpano on ollut arvioitua hitaampaa. Ranska esitti joulukuussa 1996 pyynnön toimenpiteen soveltamisen jatkamisesta. Tämän vuoksi komissio hyväksyi joulukuussa 1997 kolmivuotisen täydentävän ohjelman (jota sovelletaan 16 423 uudelleenistutushehtaariin ja 8 875 maanparannushehtaariin 1.4.1997-31.12.1999). Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 9. Uudelleenistutus koski lähes 80 prosenttia sokeriruo'onviljelymaasta Guadeloupessa, 70 prosenttia Martiniquessa ja 50 prosenttia Réunionissa. Tuotos on parantunut Réunionissa 10 prosenttia, Martiniquessa kahdeksan prosenttia ja Guadeloupessa 20 prosenttia. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 18 artiklassa säädetään tuesta sokeriruo'on jalostamiselle maatalousrommiksi; tuki maksetaan tislaajille edellyttäen, että nämä ovat maksaneet määrätyn vähimmäishinnan tuottajille. Tuen vuosittainen kokonaismäärä vastaa markkinointivuosien 1987/88-1990/91 välisenä aikana myydyn maatalousrommin keskimäärää. Komission asetuksessa (ETY) N:o 1488/92, joka annettiin 9 päivänä kesäkuuta 1992, määritellään tuen myöntämisen edellytykset ja vahvistetaan tukikelpoiseksi kokonaismääräksi 75 600 hehtolitraa puhdasta alkoholia; määrä jaetaan kaikkien neljän departementin kesken. Komission asetuksessa (EY) N:o 59/97 vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2598/95 perusteella tuen uudeksi määräksi 64,22 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia vuosittaista kokonaismäärää muuttamatta. Toimenpiteen käyttö on ollut epätasaista: Réunionin departementti ei käyttänyt lainkaan tarjottuja mahdollisuuksia (393 hehtolitraa), muut departementit sen sijaan, erityisesti Guadeloupe ja Guyana, hyödynsivät niille myönnetyn määrän kokonaisuudessaan. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 10. Tislaamot onnistuivat toimenpiteen ansiosta jatkamaan toimintaansa, jota naapurimaiden tuotanto uhkasi suuresti, näillä kun oli käytössään halvemmat ruo'ot, ja parantamaan tuotanto-olosuhteita ja tuottamansa rommin laatua (Martiniquessa otettiin käyttöön tarkistettu alkuperänimitys). Vuoteen 1992 asti usein toistuneet tislaamojen toiminnan lopettamiset keskeytyivät heti, kun toimenpidettä alettiin toteuttaa. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2598/95 otetaan käyttöön uusi tuki sokeriruo'on suoralle jalostamiselle sokerisiirapiksi. Tuki maksetaan jalostajille ja vuosittainen tukikelpoinen enimmäismäärä on 250 tonnia. Tuen määrä, 9 euroa 100 kilogrammalta valkoista sokeria, ja tuen soveltamista koskevat edellytykset vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 59/97, joka annettiin 16 päivänä tammikuuta 1997. Toimenpidettä ei ole vielä käytetty. 2.2.2.3. Riisi Riisintuotantoon Guyanassa sovelletaan kahta toimenpidettä, joiden tarkoituksena on kehittää tuotteen viljelyä ja kaupanpitämistä. Tuesta riisintuotannolle Guyanassa säädetään 3 artiklan 2 kohdassa. Kiinteä hehtaarituki vahvistetaan maaperänmuokkaamiskulujen perusteella. Tukea sovellettiin markkinointivuosina 1991/92-1995/96. Tuki jaettiin kolmeen luokkaan 348 eurosta hehtaarilta 1 052 euroon hehtaarilta viljelyolosuhteiden ja maaperän muokkaamistöiden merkityksen perusteella (tässä otettiin huomioon erityisesti tuottamattoman ylemmän maakerroksen poistaminen, kerroksen paksuus vaihtelee viljelyalueittain). Toimenpiteen voimassaolo päättyi vuonna 1996. Sillä oli tärkeä merkitys ja sen ansiosta riisinviljely käynnistyi Guyanassa laajamittaisena, viljelykäyttöön otettiin 4 900 hehtaaria, joka vastaa noin 88 prosenttia alunperin suunnitellusta pinta-alasta (osaa tukikelpoisesta pinta-alasta ei voitu ottaa viljelykäyttöön ennen säännöksissä vahvistetun voimassaolon päättymistä). Guyanassa sovellettava tuki riisin pitämiselle kaupan (3 artiklan 3 kohta). Toimenpiteen tarkoituksena oli alunperin lisätä guyanalaisen riisin menekkiä Guadeloupessa ja Martiniquessa, valkaistun riisin 8 000 ekvivalenttitonnin vuosittaisen määrän rajoissa. Toimenpiteen vaikutuksia vahvistettiin neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2598/95, jossa ehdotettiin menekin lisäämistä koko Euroopan unionin alueella, vuosittaiseksi tukikelpoiseksi enimmäismääräksi säädettiin 4 000 tonnia, ja kokonaiskiintiö nostettiin 12 000 tonniksi. Tuki maksetaan ostajalle, joka pitää kaupan Guyanassa korjatun riisin markkinointivuosisopimusten perusteella. Tuen määrä on 10 prosenttia kaupan pidetyn tuotannon arvosta; osuus nostetaan 13 prosentiksi, jos sopimuspuolena on viljelijöiden yhteenliittymä tai liitto. Antilleille lähetettäviä kiintiöitä koskevat sopimukset tehdään yleensä Guadeloupen kanssa; saarella on suuri valkaisuyksikkö. Kiintiö käytettiin keskimäärin 60 prosenttisesti (suurin määrä markkinointivuonna 1995). Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 3 taulukossa 11. Muualle yhteisöön tarkoitetusta riisistä (jonka kiintiö käytettiin täysimääräisesti) lähetettiin 2/3 tuotannosta. Toimenpiteellä on ratkaiseva merkitys Guyanan riisialan kilpailukyvyn säilyttämiseksi ja säilyvyyden varmistamiseksi, koska mahdollisuuksia varastointiin paikalla ei juurikaan ole. 2.3. Talousarviota koskevia tietoja POSEIDOM-ohjelman maatalousosan rahoittamista varten yhteisön talousarvion perustettiin erityiset budjettikohdat, joiden varaukset ja suoritukset esitetään liitteen 3 taulukossa 12. EMOTR:n tukiosastosta rahoitettaviin menoihin on lisättävä yhteisön talousarvioon ottamatta jääneet varat, jotka perustuvat erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien yhteisön ulkopuolisten maiden tuotteiden vapauttamiseen tullimaksuista. Ranskan viranomaisten ohjelmakaudelta 1992-1997 toimittamien tietojen mukaan erityisen hankintajärjestelmän menot olivat talousarvion perusteella 506 miljoonaa Ranskan frangia, joihin on lisättävä 178 miljoonaa Ranskan frangia, jotka vastaavat tullimaksuista vapauttamista (määrä on laskettu arviolta jälkikäteen), kyseinen vapauttaminen koski vehnänleseitä ohjelmakautena 1992-1997 Réunionissa ja maissia ohjelmakautena 1994-1997. Edellä esitettyjen tietojen perusteella voidaan todeta seuraavaa: -erityisen hankintajärjestelmän osuus kokonaiskustannuksista kyseisenä kautena on keskimäärin noin 55 prosenttia (mukaan lukien talousarvioon ottamatta jääneet varat) ja maataloustuotantoa koskevien toimenpiteiden osuus noin 45 prosenttia (40-60 prosenttia menoista, kun talousarvioon ottamatta jääneitä varoja ei lasketa mukaan), -erityisen hankintajärjestelmän menot ovat vähentyneet, koska yhteisön tuotteille maksettava tuki on supistunut; väheneminen korvattiin lisäämällä talousarvioon ottamatta jääneiden varojen osuutta (yhteisön ulkopuolisten maiden tuotteiden vapauttaminen tullimaksuista), -paikallista tuotantoa koskevien tukitoimenpiteiden osuus vakiintui noin 20 miljoonaksi euroksi, -vuonna 1992 perustetun järjestelmän kokonaiskustannukset vakiintuivat ohjelmakautena 1993-1999 keskimäärin noin 35 miljoonaksi euroksi, -EMOTR:n tukiosaston talousarvioon kirjatut määrärahat ovat aina olleet suuremmat kuin tosiasiallisesti toteutetut menot. Ero on osoitus vaikeudesta hyväksyä maataloustuotantotukea käynnistettäessä ja sen vaikutusten voimistuessa paikallisia tarpeita vastaavat erityisen hankintajärjestelmän taseet. Nykyään kaikki toimenpiteet ovat jo vakiinnuttaneet toteuttamisvauhtinsa; menot kuitenkin kasvaisivat, jos tiettyjä toimenpiteitä mukautettaisiin vastaamaan paremmin alueellista todellisuutta. 2.4. Muita toimenpiteitä 2.4.1. Graafinen tunnus Erittäin syrjäisille alueille ominaisten jalostettujen tai jalostamattomien maatalouden laatutuotteiden tuntemuksen ja kulutuksen parantamiseksi POSEI-ohjelmissa määrätään graafisen tunnuksen käyttöönottamisesta. Komissio julisti tunnuksesta kilpailun joulukuussa 1993. Tunnuskuvio valittiin vuonna 1994, ja sen käyttöä koskevista edellytyksistä säädettiin komission asetuksessa (EY) N:o 1418/96 [6]. Komissio käynnisti vuonna 1998 tunnuskuviota koskevan markkinointikampanjan sen tunnetuksi tekemiseksi, merkityksen selittämiseksi ja käytöstä aiheutuvan hyödyn osoittamiseksi. [6] Komission asetus (EY) N:o 1418/96, EYVL L 182, 23.7.1996, s. 9. 2.4.2. Rakenteellisia toimenpiteitä koskevat poikkeukset Tässä yhteydessä on syytä mainita 21 artiklassa säädetyt poikkeukset, jotka koskevat maatalouden rakenteiden parantamista ja tehostamista ja maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen parantamista. Artikla poistettiin maatalouden kehittämistä koskevalla uudella asetuksella (asetus (EY) N:o 1257/1999, ks. tarkemmin liite 4). Ainoastaan johdanto-osan kappaleessa 53 viitataan kyllä kyseisten alueiden erityisiin tarpeisiin, mutta asetuksen säädösosassa ei anneta asiaa koskevia välineitä. Joustavuutta, mukautuksia tai poikkeuksia koskevia hakemuksia ja asiaan liittyviä ratkaisuja on tutkittava ohjelmakauteen liittyvän tarkastelun yhteydessä. 2.4.3. Eläinten ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 10 artiklan 1 kohdassa muutetaan eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn päätöksen 90/424/EY 24 artikla. Asetuksen (ETY) N:o 3763/91 11 artiklassa säädetään yhteisön osallistumisesta kasveille ja kasviperäisille tuotteille haitallisten eliöiden torjuntaan. Ks. tarkemmin liite 5. 2.4.4. EMOTR :n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet Näiden toimenpiteiden rahoitus ei liity käsiteltävänä olevaan kertomukseen, mutta niitä kuvataan suppeasti liitteessä 6, jotta annettaisiin yhtenäinen kuva yhteisön merentakaisten departementtien maatalousalan hyväksi toteuttamista toimista. 3. Päätelmät POSEI-ohjelman maatalousosa on tärkeä, innovatiivinen ja paikallisiin erikoispiirteisiin mukautettu. Yleensä voidaan todeta, että kyseisillä toimenpiteillä on onnistuttu parantamaan tiettyjä tuotantokustannuksista aiheutuneita velvoitteita. Toimenpiteillä on täydennetty YMP:n kautta saatavaa tukea ja siten parannettu paikallisen tuotannon laatua ja määrää. Kun otetaan huomioon maataloutta koskevien toimenpiteiden toteuttamisessa todetut vaikeudet ja Ranskan viranomaisten komissiolle esittämät pyynnöt, on syytä tehdä tiettyjä mukautuksia. Osa muutoksista kuuluu komission toimivaltaan, osa taas edellyttää neuvoston toimivaltaan kuuluvan POSEIDOM-ohjelman maatalousosaa koskevan puiteasetuksen mukauttamista. Komissio aikoo esittää käsiteltävänä olevan kertomuksen perusteella ehdotuksen neuvoston asetukseksi, joka perustuu seuraaviin kolmenlaiseen lähestymistapaan: -erityisen hankintajärjestelmän mukauttamiseen sen tavoitteiden paremmaksi saavuttamiseksi ja ottaen huomioon kyseisillä alueilla todettujen tarpeiden kehittyminen ja nykyinen tilanne, -toimenpiteiden muuttamiseen saadun kokemuksen perusteella houkuttelevammiksi ja tehokkaammiksi, -uusien toimenpiteiden toteuttamiseen siten, että niissä otettaisiin POSEIDOM-ohjelman tavoitteita noudattaen huomioon paikalliset erityispiirteet ja tarpeet. LIITE 1 Tietoja merentakaisten departementtien sosiaalis-taloudellisesta ja maatalouden tilanteesta Guadeloupe Guadeloupe on merentakainen departementti, joka on maantieteellisesti tarkastellen 1 705 neliökilometrin suuruinen saariryhmä ja sijaitsee Antillien ja Karibian kaaren keskiössä yli 6 700 kilometrin päässä emämaasta ja koostuu kahdeksasta saaresta: Guadeloupesta (johon kuuluvat Basse-Terre ja Grande-Terre, joita erottaa toisistaan kapea kanava), jonka pinta-ala on 1 438 km , naapurisaaret ovat Desirade, Saintes, Marie-Galante ja kauempana pohjoisessa Saint Barthelemy sekä Ranskan Saint Martin. Guadeloupen ilmasto on trooppinen ja sitä leudontavat meri ja pasaatituulet. Vuoden keskilämpö on 25°C ; kausittaiset sateet keskittyvät syys- ja lokakuulle. Guadeloupessa on 428 000 asukasta, väestötiheys on 250 as./km ja vuosittainen väestönkasvuprosentti on 1,5 promillea, eli alhaisin neljästä merentakaisesta departementista. Työttömyysaste on 27 prosenttia. BKT asukasta kohti on 41 prosenttia yhteisön keskimääräisestä BKT:sta (merentakaisista departementeista alhaisin). BKT jakautuu seuraavasti: -raaka-ainetuotanto: 9% -teollisuus: 20% -palvelualat: 71%. Ulkomaankauppa sekä emämaan että muun yhteisön kanssa on tasapainossa: GUADELOUPEN ULKOMAANKAUPPA VUONNA 1996 >TAULUKON PAIKKA> Guadeloupen päävientituotteet ovat sokeri, banaani ja rommi, saarille tulee noin 675 000 turistia vuodessa, tuontituotteita ovat elintarvikkeet sekä teollisuus- ja energia-alan tuotteet. Hintataso on korkeampi kuin emämaassa; erityisesti elintarvikeindeksi, jossa ero on + 28%. Guadeloupen maatalous työllistää 6,6 prosenttia koko aktiiviväestöstä. Viljelyala on 50 000 hehtaaria, joten sen osuus Guadeloupen alueesta on 30 prosenttia; viljelyalasta käytetään varsinaiseen viljelyyn 47 prosenttia. Maatilojen määrä on 11 900, joista kooltaan viittä hehtaaria pienempien tilojen osuus on 86 prosenttia; tilakohtainen viljelyala on keskimäärin 4,2 hehtaaria. Maatalouden lopputuotannon osuus oli noin 1 500 miljoonaa Ranskan frangia vuonna 1998, ja se saatiin pääasiallisesti (78%) kasvintuotannosta. Departementissa harjoitetun maatalouden tukipilareita on banaani (28 prosenttia maatalouden lopputuotannosta). Banaani on myös edelleen määrällisesti tärkein vientituote. Sitä viedään noin 79 000 tonnia. Banaanin viljelyalaksi arvioidaan 5 750 hehtaaria, eli 11 prosenttia Guadeloupen viljelyalasta. Tämän hedelmän tuotantoon on suuntautunut noin 700 tilaa eli kuusi prosenttia kaikista tiloista. Departementin toiseksi tärkein maataloustuotantoala on sokeriruo'on viljely, johon käytetty pinta-ala on paljon suurempi kuin banaanin eli noin 12 900 hehtaaria (26 prosenttia viljelyalasta). Viljelyn osuus (josta 90 prosenttia on suunnattu sokerin valmistukseen) on noin 14 prosenttia viljelyalasta. Sokeriruo'on viljelyyn on suuntautunut 4 400 maatilaa eli 37 prosenttia saariryhmän kaikista tiloista, mikä osoittaakin selvästi tämän viljelyn sosiaalisen merkityksen. Muu kasvintuotanto on vielä heikkoa, vaikka monipuolisuuteen pyritäänkin. Vihannestenviljelyyn käytetään noin 3 900 hehtaaria. Hedelmänviljelystä saatu tuotanto ei kaiken kaikkiaankaan riitä tyydyttämään kysyntää. Ainoastaan meloni pystyy kilpailemaan maailmanmarkkinoilla, koska sitä voidaan tuottaa myös talvella. Kukkien viljelyn kohteen ovat pääasiallisesti leikkokukat. Martinique Merentakaisista departementeista pienin on Martinique, jonka pinta-ala on 1 100 km . Saari sijaitsee yli 6 800 kilometrin päässä emämaasta, Karibianmerellä Antillien kaaren keskiössä. Martiniquen tulivuoriperäistä pinnanmuodostusta hallitsee (1 397 metrin korkuinen) Peléen tulivuori, joka on ollut merkittävä tekijä saaren historiassa: vuonna 1902 tapahtunut tulivuorenpurkaus hävitti tuon ajan tärkeimmän kaupungin, Saint-Pierren, ja sen yhteydessä menehtyi 30 000 henkeä. Martiniquessa on trooppinen ilmasto, jota leudontavat meri ja pasaatituulet. Vuoden keskilämpö on 25°C. Kausittaiset sateet keskittyvät syys- ja lokakuulle. Saarella on 395 000 asukasta, väestötiheys on 360 as./km (merentakaisista departementeista korkein väestötiheys). Vuosittainen väestönkasvuprosentti on 0,86 prosenttia. Työmarkkinoilla tuntuvat tuotantoalan rajoitukset ja voimakas väestöpaine: työttömyysaste on 27 prosenttia. BKT asukasta kohti on 54 prosenttia yhteisön keskimääräisestä BKT:sta. Se on neljästä merentakaisesta departementista korkein BKT asukasta kohti. BKT rakentuu seuraavasti: -raaka-ainetuotanto: 6% -teollisuus: 21% -palvelualat: 73%. Palvelualat ovat hallitsevassa asemassa ja niistä tärkein on matkailu. Tuonnin (raaka-aineet, elintarvikkeet ja teollisuustuotteet) ja viennin välillä on suuri epätasapaino: MARTINIQUEN ULKOMAANKAUPPA VUONNA 1996 >TAULUKON PAIKKA> Martiniquen tärkeimmät vientituotteet ovat banaani, rommi, ananas ja meloni, mikä vahvistaa alan suhteellisen merkityksen, kun otetaan huomioon sen johdannaistoiminta. Elintarvikkeiden hintaindeksin ero emämaahan on + 23%. Viljelyala on 33 300 hehtaaria, joten sen osuus departementin alueesta on 31 prosenttia; peltokasvien osuus on 64 prosenttia (21 600 ha) viljelyalasta. Tämä taloudenala työllistää seitsemän prosenttia aktiiviväestöstä ja on saaren tärkein vientitulojen lähde. Maatilojen määrä on 5 400, joista kooltaan viittä hehtaaria pienempien tilojen osuus on 80 prosenttia. Tilakohtainen viljelyala on keskimäärin 6,2 hehtaaria. Maatalouden lopputuotannon osuus on noin 2 000 miljoonaa Ranskan frangia (vuonna 1998), ja siitä 89 prosenttia tulee kasvintuotannosta. Martiniquen maataloustuotannon arvo on kasvanut merentakaisista departementeista voimakkaimmin ja siinä tärkein tekijä on ollut banaani. Tärkein tuotantoala on banaani ja rommi. Banaanin viljelyala on 11 000 hehtaaria (33 prosenttia viljelyalasta) banaanitiloja on 900 (17% kaikista tiloista). Banaani on tärkein maataloustuote ja taloudellisesti merkittävin tulolähde saarella; sen osuus maataloustuotannosta on 54 prosenttia ja se työllistää 80 prosenttia maatalouden aktiiviväestöstä. Banaania vietiin vuonna 1998 242 000 tonnia, se onkin Martiniquen maatalouden tärkein vientituote - valuutassa laskettuna - ja siitä saadaan 40 prosenttia vientituloista. Sokeriruokoa viljellään 3 100 hehtaarin alalla (9% viljelyalasta) ja se tuottaa on noin 190 000 tonnia. Rommin ja sokerin valmistukseen käytetään vastaavat tonnimäärät. Sokerintuotanto on vähentynyt yli 70 prosentilla 1980-luvulta alkaen. Martiniquen tärkein maataloudesta raaka-aineensa saavan teollisuuden toimiala on rommintuotanto, jonka osuus on kahdeksan prosenttia vientituloista; vuoden 1996 lopulla perustettiin tarkistettu alkuperänimitys. Muita maatalouden vientituotteita ovat tuore meloni ja säilykeananas. Guyana Guyana sijaitsee Etelä-Amerikan koillisosassa Surinamin ja Brasilian välissä, 7 500 kilometrin päässä emämaasta. Se on suurin ja metsäisin Ranskan departementeista: 94 prosenttia Guyanan 84 000 neliökilometrin suuruisesta alueesta on Amazonian sademetsän peitossa. Guyanassa on trooppinen päiväntasaajan ilmasto ja kosteuspitoisuus on noin 90 prosenttia. Keskilämpö on 27°C ja sademäärät ovat huomattavat. Guyanassa on 160 000 asukasta (alle 2 as./km ). Väestönkasvu on korkein kaikista Ranskan departementeista (23,7 promillea). Nuorten osuus väestöstä on merkittävä (enemmän kuin 50prosenttia on alle 25-vuotiaita). Työttömyysaste on 19 prosenttia, ja BKT asukasta kohti on 49,5 prosenttia yhteisön keskimääräisestä BKT:sta. BKT rakentuu seuraavasti: -raaka-ainetuotanto: 10,0% -teollisuus: 26,5% -palvelualat: 63,5%. Vuonna 1964 Guyanaan perustettiin avaruuskeskus (Centre Spatial Guyanais - CSG), joka on osaltaan virkistänyt departementin taloutta: Kouroun tukikohdan toiminnalla on tärkeä merkitys Guyanan taloudelle. Maa- ja kotieläintaloutta varten maata on raivattava sademetsiltä. Niiden kehitys on voimistunut viime vuosina, ja niistä on korostettava riisin asemaa. Kauppatase on alijäämäinen: GUYANAN ULKOMAANKAUPPA VUONNA 1996 (kun avaruustoimintaa ei oteta huomioon). >TAULUKON PAIKKA> Guyana on avara metsien maa, joka pyrkii kehittämään vahvoja puoliaan. Sen metsäala on yli kahdeksan miljoonaa hehtaaria, joten departementti voi viedä suuret määrät raakapuuta tai jalostettua puuta. Toiseksi tärkein elinkeino on kalastus teolliseen tarkoitukseen ja pienempimuotoinen kalastus, joita harjoitetaan 300 kilometrin pituisella rannikolla; tärkeimpinä kalastustuotteita on katkarapu ja tietyt muut lajikkeet, joita viedään alueen markkinoille (Cayenne on Ranskan neljänneksi tärkein kalastussatama). Guyanassa on neljästä merentakaisesta departementista korkein hintataso: 120 yleisindeksissä ja 145 elintarvikeindeksissä. Departementin alueesta vain 0,3 prosenttia on viljelyalaa eli 24 300 hehtaaria, joista 30prosenttia on suunnattu peltokasvien viljelyyn. Maatalousväestön osuus aktiiviväestöstä on yhdeksän prosenttia ja Guyana on ainoa merentakainen departementti, jossa maatalousväestön osuus kasvaa. Maatilojen määrä on 4 500, joista kooltaan viittä hehtaaria pienempien tilojen osuus on 90 prosenttia ja keskimääräinen viljelyala tilaa kohti on 5,7 hehtaaria; maatilarakenne on kaksitasoinen (paljon pientiloja ja jonkin verran erittäin suuria tiloja). Maatalouden lopputuotannon arvon on noin 600 miljoonaa Ranskan frangia (vuonna 1998), ja sen perustana on pääasiallisesti kasvintuotanto (87%). Tärkein viljelytuote on riisi (jonka osuus maatalouden lopputuotannosta on 12%). Riisistä saadaan kaksi satoa vuodessa, sen viljelyala on 9 000 hehtaaria (37,5% koko viljelyalasta) molemmissa kierroissa. Riisintuotanto on noin 28 000 tonnia vuodessa ja viennin arvo lähes 50 miljoonaa Ranskan frangia. Réunion Réunion sijaitsee 800 kilometriä Madagaskarilta itään ja yli 9 000 kilometrin päässä emämaasta. Réunionin saari muodostaa Mauritiuksen ja Rodriguesin kanssa Maskareenien saariryhmän. Saarella on useita vahvoja puolia, joihin kuuluu väestön etninen monimuotoisuus, eläimistö ja kasvisto sekä sen sijainti Intian valtameren lounaisosan keskiössä. Réunionin pinta-ala on 2 500 km ja se muodostuu kahdesta tulivuoriperäisestä rosoisesta vuoristosta, joissa korkeimmalla on Neigesvuoren huippu (3 069 metriä). Saarella vallitsee trooppinen ilmasto, johon vaikuttavat pasaatituulet ja joka vaihtelee suuresti eri osissa saarta ja pinnanmuodostuksen mukaan. Keskilämpö on 20°C rannikolla ja 14°C sisämaan tasangoilla. Yöpakkasia esiintyy yli 2 000 metrin korkeudessa. Pyörremyrskyt ajoittuvat joulukuusta huhtikuuhun. Kasvisto vaihtelee korkeuden ja ilmaston mukaan, trooppisista metsistä kuiviin savanneihin. Réunionin asukasmäärä on merentakaisista departementeista korkein: 697 000 asukasta (280as./km ), joista 40 prosenttia on alle 20-vuotiaita, syntyvyys on korkea (1,5%). Työttömyysaste on neljästä merentakaisesta departementista korkein: 37 prosenttia. BKT asukasta kohti on 46 prosenttia yhteisön keskimääräisestä BKT:sta. BKT rakentuu seuraavasti: -raaka-ainetuotanto: 4% -teollisuus: 27% -palvelualat: 69%. Kauppatase on alijäämäinen: REUNIONIN ULKOMAANKAUPPA VUONNA 1996 >TAULUKON PAIKKA> Tärkeimmät varat tulevat maataloudesta ja kalastuksesta. Réunion vie pääasiassa sokeria ja tuo (lähinnä yhteisöstä) elintarvikkeita, koneita, mineraaleja ja energia- ja kuljetustarvikkeita. Matkailuala kehittyy kaiken aikaa. Hintataso on korkeampi kuin emämaassa: + 16% yleisindeksissä ja ero on vielä suurempi elintarvikeindeksissä : + 30%. Saaren pinta-alasta 18 prosenttia on viljelyalaa, eli 46 000 hehtaaria, joista viljeltynä on 80 prosenttia (36 500 hehtaaria). Maatilojen määrä on 11 000, joista kooltaan viittä hehtaaria pienempien tilojen osuus on 75 prosenttia ja tilakohtainen viljelyala on keskimäärin 3,9 hehtaaria. Aktiivin maatalousväestön osuus on kuusi prosenttia koko väestöstä. Maatalouden lopputuotannon arvo on noin 2 100 miljoonaa Ranskan frangia (vuonna 1998), joista kotieläintuotannon osuus on 32 prosenttia eli korkein kaikista neljästä merentakaisesta departementista. Sokeriruo'on viljelyyn käytetään 26 000 hehtaaria (eli noin 60% viljelyalasta ja 75% peltokasveista). Se on tärkeimmällä sijalla Réunionin maataloudessa. Sokeriruo'on viljely suunnataan pääasiallisesti sokerinvalmistukseen (sokerintuotannon määrä on noin 200 000 tonnia), sen osuus maatalouden lopputuotannosta on 31 prosenttia; 49 prosenttia maatiloista on suuntautunut sokerintuotantoon. Sokerinviennin arvo vuonna 1995 oli 655 miljoonaa frangia. Muita perinteisiä maataloustuotteita ovat vanilja, hyväntuoksuiset öljyt (geranium, vetiver, ilang-ilang) ja ananas. Karjankasvatus on kehittynyt ja sillä on saavutettu melko korkea kate: lähes 20 prosenttia maidontuotannossa, noin 50 prosenttia lihantuotannossa (lähes 65% sianlihan- ja siipikarjantuotannossa) ja yli 90 prosenttia munientuotannossa. Ala kehittyy korkealla tehtävän laiduntamisen ansiosta ja ennen kaikkea Réunionin ylämaiden suunnitelmallista käyttöä koskevan ohjelman ansiosta. Seudulla asuu viidesosa saaren väestöstä ja alueen maatalous-, laidun- ja metsätaloustoiminta lisääntyy kaiken aikaa. LIITE 2 Erityinen hankintajärjestelmä - Suoritukset Hyväksyttyjen taseiden suoritukset markkinointivuosittain tai kalenterivuosittain (Lähde: maatalousministeriö) 1992 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1991/92 ** - ainoastaan vuoden jälkipuolisko 1993 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1992/93 1994 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1993/94 1995 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1994/95 ** - 1.7.1994-30.4.1996 ei säännöstöä 1996 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1995/96 ** - ainoastaan 1 päivästä toukokuuta 1997 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1996/97 1998 - Vilja >TAULUKON PAIKKA> * - markkinointivuosi 1997/98 ** - markkinointivuosi 1997/98, suoritus ainoastaan 31.12.1997 saakka Tuki (EU :sta peräisin olevien) siitoseläinten hankinnalle Nautaeläimet: >TAULUKON PAIKKA> Hevoset: >TAULUKON PAIKKA> Lampaat ja vuohet: >TAULUKON PAIKKA> Munat ja kananpojat: >TAULUKON PAIKKA> Kaniinit: >TAULUKON PAIKKA> Siat: >TAULUKON PAIKKA> Vehnänleseiden hankinta Réunioniin: Vuosi // Myönnetyt todistukset (tonneina) (1992) // (425) 1993 // 4 793 1994 // 6 125 1995 // 6 804 1996 // 5 382 1997 // 7 236 1998 // 6 372 Keskimäärin // 6 119 LIITE 3 Paikalliselle maataloustuotannolle tarkoitettujen erityisten tukimuotojen kehitys Tässä liitteessä esitetyt tilastotiedot on saatu, jollei toisin mainita, merentakaisten alueiden sihteeristöltä / maatalousministeriöltä Taulukko 1 Asetuksen 5 artiklan toteuttamisen kehitys: emolehmien pidosta maksettava palkkio (emolehmien määrä) >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 2 Asetuksen 5 artiklan toteuttamisen kehitys: urospuolisista nautaeläimistä maksettava erityispalkkio (kyseisten kotieläinten määrä) >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 3 Lehmänmaidon paikallisen tuotannon kehittämisestä maksettavan tuen kehitys >TAULUKON PAIKKA> * Maidon markkinointivuosi alkaa 1.4. ja päättyy seuraavana vuonna 31.3. Taulukko 4a: 9 b artiklan soveltaminen (monialajärjestöt) -MARTINIQUE >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 4b: 9 b artiklan soveltaminen (monialajärjestöt) -REUNION >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 5 Yksinomaan merentakaisten departementtien markkinoiden hankintoihin tarkoitettujen paikallisten tuotteiden kaupan pitämistä koskevan tuen kehitys Seuraavassa taulukossa esitetään tuotteet yksityiskohtaisesti luokittain ja ilmoitetaan arvioidut määrät ja soveltamista koskevan asetuksen hyväksytyn tuen määrät >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 6 Yksinomaan merentakaisten departementtien markkinoiden hankintoihin tarkoitettujen paikallisten tuotteiden kaupan pitämistä koskevan tuen kehitys Seuraava taulukko osoittaa toimitettujen asiakirjojen määrän >TAULUKON PAIKKA> He-vi = hedelmät ja vihannekset Taulukko 7 Geraniumin ja vetiverin tuotanto >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 8 Asetuksen 14 artiklan toteuttamisen kehitys: tuki hedelmien ja vihannesten jalostamiselle Seuraavassa taulukossa esitetään yksityiskohtaisesti tukikelpoiset tuotteet ja niiden määrä sekä tuen määrä luokittain >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 9 Sokeriruo'on viljelylle myönnetyn tuen kehitys Seuraavassa taulukossa osoitetaan tukikelpoisen pinta-alan jakautuminen departementeittain sekä tuettujen pinta-alojen (tiedot hehtaareina) >TAULUKON PAIKKA> *Hehtaaritukea päätettiin supistaa Réunionissa, jotta samalla kokonaisbudjetilla voitaisiin rahoittaa laajempi pinta-ala. P = viljely A = maanparannus Taulukko 10 Sokeriruo'on jalostamiselle maatalousrommiksi myönnetyn tuen kehitys (määrät hehtolitroina) >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 11 Guyanan riisin kaupan pitämiselle myönnetyn tuen kehitys Kaupan pitämisen markkinointivuosittainen määrällinen tase (Antillit) esitetään yksityiskohtaisesti seuraavassa taulukossa >TAULUKON PAIKKA> * Vuonna 1998 tukea haettiin 6 425,56 tonnille kuorittua riisiä, mutta lopullisesti hyväksyttävää tonnimäärää ei voida määrittää, sillä epätäydellinen asiakirja-aineisto oli palautettava. Taulukko 12 POSEIDOM-ohjelman maatalousosaa koskevien budjettikohtien varaukset ja suoritukset (miljoonina euroina) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: EMOTR :n tukiosasto EHJ = erityinen hankintajärjestelmä LIITE 4 Rakenteellisia toimenpiteitä koskevat poikkeukset Maatilojen hyväksi myönnettävästä rakenteellisesta tuesta on todettava, että poikkeuksista säädettiin maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2328/91, josta on 20 päivänä toukokuuta 1997 tullut asetus (EY) N:o 950/97, 21 artiklassa. Erityisesti voidaan todeta seuraavaa: -Sianliha-alalta kumottiin periaate, jonka mukaan maatilojen investointituen yhteydessä (asetuksen (EY) N:o 950/97 6 artiklan 4 kohta) ei voida yhteisrahoittaa uuden tuotantokapasiteetin laajentamista aloittain määritettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Perhetiloina toimiville maatiloille voidaan myöntää tukea munien ja siipikarjan tuotantoon - jos se on välttämätöntä kyseisten departementtien tasapainoisen kehityksen varmistamiseksi. -Uudenaikaistamista koskevan tuen osuus on yhtenäinen merentakaisissa departementeissa ja sitä sovelletaan tuen kohteena olevan omaisuuden luonteesta - kiinteä tai irtain - riippumatta; 8 artiklassa tarkoitettua investoinnin ylärajaa voidaan muuttaa perustellusta hakemuksesta. -Elävän sika- ja siipikarjan ensimmäiseen hankintaan liittyvät menot voidaan merentakaisissa departementeissa ottaa huomioon investointitukien yhteisrahoitusjärjestelmässä. Näitä poikkeuksia sovelletaan ainoastaan, jos sian- ja siipikarjankasvatuksessa noudatetaan kotieläinten hyvinvointia ja ympäristönsuojelua koskevaa säännöstöä ja jos tuotanto suunnataan paikallisille markkinoille. -Asetuksen 17 artiklassa säädetty hyvitys voidaan myöntää kaikelle kasvinviljelylle, jos siinä noudatetaan ympäristönsuojelun vaatimuksia ja määritettäviä tilakohtaisia enimmäistulojen rajoja. -Lypsylehmät, joiden maito on tarkoitettu paikallisille markkinoille, voidaan hyvitystä laskettaessa ottaa huomioon 20 eläimen rajoissa. Maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen parantamista koskeville tukitoimenpiteille neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 21 artiklassa säädetyt poikkeukset koskevat asetusta (ETY) N:o 866/90, joka on korvattu 20 päivänä toukokuuta 1997 (maataloustuotteista) annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 951/97, ja 29 päivänä maaliskuuta 1990 (metsätaloustuotteista) annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 867/90. Komission päätöksellä 94/173/EY, joka on tehty 22 päivänä maaliskuuta 1994, säädetään merentakaisia departementteja koskevista erityisistä valintaperusteiden mukautuksista. Eläinravinnon alalle tehtyjen investointien rahoituskieltoa sovelletaan ainoastaan, jos tuotanto on tarkoitettu paikallisia hankintoja varten. Lisäksi 18 päivänä joulukuuta 1996 tehdyllä komission päätöksellä 97/37/EY: -sallitaan yhteisön ulkopuolisista maista lähtöisin olevien tuotteiden jalostamiseen tai kaupan pitämiseen tarkoitettujen investointien rahoitus, jos jalostetut ja/tai kaupan pidetyt tuotteet on tarkoitettu yksinomaan merentakaisten departementtien markkinoille. -viljaa ja erittäin valkuaisainepitoisia öljykasveja koskevat investoinnit Réunionin ja Martiniquen siiloihin sallitaan eikä karjanrehusuojien 20 000 kapasiteetin rajoitusta sovelleta. -velvoitetta alentaa siipikarjan teurastuskapasiteettia ei sovelleta Martiniquessa eikä Guyanassa, eikä kieltoa, joka koskee munien pakkauskapasiteetin lisäämistä. Kyseinen artikla on poistettu maaseudun kehittämisestä annetulla uudella asetuksella (asetus (EY) N:o 1257/1999). Ainoastaan 53:nnessa perustelukappaleessa viitataan kyseisten alueiden erityisiin tarpeisiin, mutta asetuksen säädösosassa ei anneta asiaa koskevia välineitä. Joustavuutta, mukautuksia tai poikkeuksia koskevia hakemuksia ja asiaan liittyviä ratkaisuja on tutkittava ohjelmakauteen liittyvän tarkastelun yhteydessä. LIITE 5 Eläinten ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3763/91 10 artiklan 1 kohdassa muutetaan päätöksen 90/424/EY 24 artikla, joka koskee tiettyjä eläinlääkintäalan kustannuksia. Siinä sallitaan yhteisön osallistuminen enintään 50 prosentilla täsmällisiin eläinlääkintätoimiin, eläinlääkintäalan valvontatoimiin tai eläinsairauksien torjunta- ja valvontaohjelmiin. Komissio hyväksyi päätöksellä 94/148/EY (EYVL 8.3.1994) Martiniquelle ja Guadeloupelle yhteisen aivoverisuonitulehduksen ja naudan punataudin torjuntaohjelman ja Reunionille anaplasmoosin ja naudan punataudin torjuntaohjelman (käytännössä näillä ohjelmilla on tarkoitus järjestää kyseisiä tauteja kuljettavien punkkien ja hyönteisten torjunta). Ohjelma jouduttiin keskeyttämään Guadeloupessa departementin terveydenhuoltoryhmien uudelleen järjestämistä varten ja komissiolle esitettiin vuotta 1999 koskeva uusi ohjelma. Guyana ei toistaiseksi ole onnistunut liittymään kyseisen välineen käyttäjiin, mutta kyennee esittämään ohjelmansa vuonna 1999. Näitä toimia on alun alkaen voitu toteuttaa ainoastaan Martiniquessa ja Réunionissa. Ohjelma jakautuu Martiniquessa kahteen osaan: -Karjan luettelointi ja tunnistaminen: vuoden 1998 loppuun mennessä maataloustuottajarekisteriin kuuluvien 4 158 kasvattajan karjasta kyettiin tunnistamaan 70 prosenttia, mikä merkitsi 27 prosentin lisäystä edelliseen vuoteen nähden; rekisteröityjen kotieläinten määrä kasvoi 22 218:sta 27 774:ään, mikä merkitsi 25 prosentin lisäystä. -Punkintorjuntatoimet: nämä toimet toteutetaan kylvyllä tai pirskottamalla (torjunta-ainetta kaadetaan eläimen selkään). Vuoden 1998 tavoitteena on varmistaa täydellinen nautakarjan punkintorjunta. Ohjelman arviointia ollaan toteuttamassa erityisesti punkkien laskennalla ja serologisella tilinpäätöksellä. Karjan luettelointi on Réunionissa ohjelman ensimmäisenä osana; vuoden 1998 tavoitteena on säilyttää luettelointi ajan tasalla ja varmistaa nautakarjan tunnistaminen yli 90-prosenttisesti. Toisaalta toimiin kuuluu kemiallinen torjunta (tarkoituksena on saada ohjelma kattamaan 75 prosenttia karjasta), biologisen torjunnan osa, jossa pistokärpäsen parasiittejä, pistäviä hyönteisiä, kasvatetaan ja päästetään lisääntymispaikalleen (menetelmän käyttö aloitettiin vuonna 1997 pilottialueella ; vuoden 1998 tavoitteena on laajentaa menetelmän käyttöä). Suunnitteilla on arvioinnin osalta laatia lopullinen serologinen tilinpäätös. Terveyttä koskeviin sääntöihin sovellettavat poikkeustoimenpiteet Neuvoston direktiivin 72/462/ETY, joka on annettu 12 päivänä joulukuuta 1971, 31 a artiklassa säädetään mahdollisuudesta poiketa terveyttä koskevista vaatimuksista tuotaessa nautaeläimiä ja sikoja, tuoretta lihaa tai lihatuotteita yhteisön ulkopuolisista maista. Tässä yhteydessä Ranskan viranomaiset ovat tehneet vain yhden hakemuksen, kesäkuussa 1996, Brahman-rotuisten siitoshärkien tuomiseksi Yhdysvalloista Martiniquelle. Hanketta perusteltiin tarpeella tuoda maahan eläimiä, joilla on korkeatasoinen geenikanta ja välttää sukulaisuus; Guyanan nautakarjalla on samankaltaisia ominaisuuksia kuin Martiniquen omalla karjalla ja sekin voisi näin ollen hyötyä Yhdysvalloista lähtöisin olevasta geenipanoksesta. Komissio hylkäsi hakemuksen limakalvontulehdusesiintymien vuoksi; poikkeus olisi vaarantanut Martiniquen terveystilanteen ja sisämarkkinoiden toiminnan. Kasvien terveyttä koskevat ohjelmat Asetuksen (ETY) N:o 3763/91 11 artiklassa säädetään yhteisön osallistumisesta kasveille ja kasvituotteille haitallisten eliöiden vuosittaisiin torjuntaohjelmiin, yhteisön rahoitusosuus voi olla enintään 60 prosenttia tukikelpoisista menoista (mukaan ei oteta toimintaa, joka koskee banaaninviljelyn suojelua). Tukikelpoiset toimenpiteet on määritetty 30 päivänä syyskuuta 1993 tehdyllä komission päätöksellä 93/522. Muita ohjelmia hyväksyttiin seuraaviksi vuosiksi. Toteutettujen toimien tilinpäätös osoittaa kokonaisuudessaan myönteisiä tuloksia, viljelytuholaisten torjuntaryhmien departementtikohtaisten liittojen (Fédérations Départementales des Groupements de Défense des Ennemis des Cultures) toiminta lisääntyi, niiden jäsenmäärä kasvoi ja viljelijät saatiin aktiivisemmin mukaan toimintaan. Torjuntatyötä, erityisesti jyrsijöitä vastaan, onnistuttiin tehostamaan uusien toimintamuotojen käyttöön ottamisella; tiedotuskampanjoita toteutettiin myös (kasvien terveyttä koskevin kortistoin, käytettyjen tuotteiden keruulla, torjuntamenetelmien tunnetuksi tekemisellä). Departementtikohtaisesti toteutettiin seuraavia tärkeimpiä toimia: Martinique: haitallisten eliöiden havainnointimenetelmät (banaanikärpäset, vaaleanpunaiset kilpikirvat, sitrushedelmien miinaajakärpäset); viljelmien tuholaisten torjunta (rottien torjunta, tiedotustoiminta); vihannesviljelmiä koskeva yhtenäinen torjunta (tiedotustoimet ja säännöstö, tuotteiden kokeilu ja esittely), torjunta-ainejäämien analysoinnista vastaavan laboratorion perustaminen ja toiminta, viljelmien biologinen ja yhdennetty valvonta. Réunion: kasvien terveysriskien arvioinnin, analyysin ja diagnostisoinnin rakenne (diagnostinen neuvonta, julkaisut, yhdennetty biologinen suojelu, vaniljaviljelmien tervehdyttäminen); viljelmien tärkeimpien tuholaisten torjuntamenetelmien kehittäminen (banaanikärpästen pakollisen torjunnan tukeminen, heinäsirkkojen, tulimuurahaisen, tomaatin TYLCV-viruksen pakollinen joukkotorjunta); sitrushedelmien miinaajakärpästen ja kilpikirvojen torjunta; haitallisten eliöiden sovellettu tutkimus. Guyana: analyysi ja diagnoosirakenteiden kehittämisellä (jossa useissa tapauksissa perustetaan kiertävät laboratoriot) on saatu aikaan tutkimuselinten ja kehittämisrakenteiden synergia; havainnointi- ja hälytysverkoilla, erityisesti syöttien asentamisella (banaanikärpäsille) on lisätty kasvien terveyttä koskevan tilanteen tuntemusta; mainittakoon lisäksi tiettyjen karanteenivirusten tunnistamiskampanjat, tärkeimpien tuholaisten torjuntamenetelmien kehittäminen maatalousammatteihin koulutuksen kautta ja kasvien terveysaineiden ja -tuotteiden hajautetulla saatavuudella ja riisiviljelmiä koettelevien loisten ja rikkaruohojen suunnitelmallinen torjunta. Guadeloupe: tautien ja tuholaisten torjunta (koisaperhosten, maniokkimuurahaisten, kilpikirvojen, jättiläisakaattikotiloiden jne.); kukkien karanteenipaikan suunnittelu Guadeloupessa. Talousarviossa annetut ja käytetyt määrärahat (tuhansina ecuina) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE 6 EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet Näiden toimenpiteiden rahoitus ei liity käsiteltävänä olevaan POSEIDOM-ohjelman maatalousosaa koskevaan kertomukseen; niitä kuvataan suppeasti tässä luvussa, jotta yhteisön toiminnasta merentakaisten departementtien maatalouden hyväksi annettaisiin yhtenäinen kokonaiskuva, koska kaikkien toimenpiteiden yhteensovittaminen on välttämätöntä. Ohjelmakausi 1989-1993 Kyseisenä kautena hyväksyttiin - rakennerahastojen riittämättömän rahoitusosuuden korjaamiseksi ja POSEIDOM-ohjelman toteuttamiseksi Ranskan viranomaisten esittämien hankkeiden perustalta - kaksi vuoden pituista banaanialan erityisiä toimenpiteitä koskevaa ohjelmaa (1992 ja 1993) Martiniquen ja Guadeloupen hyväksi ja sokeriruo'on alalla (Guadeloupessa, Martiniquessa ja Réunionissa). Näiden kahden kaikille kolmelle alueelle yhteisen ohjelman (joista tehtiin vain yksi päätös vuodessa) talousarviossa EMOTR:n osuus oli 12 ja 18 miljoonaa ecua. Ohjelmat toteutettiin lähes täysimääräisesti. Ohjelmakausi 1994-1999 Nämä uudet määrärahat (jotka perustuivat yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan ja Régis II :een) lisääntyivät voimakkaasti. EMOTR:n ohjausosaston osuus kyseisillä alueilla: Réunion 152,773 miljoonaa euroa Guadeloupe 76,860 miljoonaa euroa Martinique 67,923 miljoonaa euroa Guyana 27,400 miljoonaa euroa Ohjelmakausi 2000-2006 Neljän merentakaisen departementin yhtenäiset ohjelma-asiakirjat koskevat maaseudun kehittämistoimenpiteitä ohjelmakautena 2000-2006 ja niiden perustana on asetus (EY) N:o 1257/1999. Asetuksen (ETY) N:o 3763/91, sellaisena kuin se on muutettu, 17 artiklan nojalla rahoitettu toimet on otettu udelleen mukaan yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin ja jäsenvaltio on tehnyt uuden ehdotuksen 17 artiklan sisällöstä (hallinnoinnille ja kuljetukselle myönnettävä tuki). Kun yhtenäisistä ohjelma-asiakirjoista neuvoteltiin, hakemukset, jotka koskivat hankkeisiin kirjattuja asetuksen (EY) N:o 1257/1999 säännöksiin sovellettavia poikkeuksia (maatiloihin tehtävien investointien julkisen tuen osuuden lisäämistä ja paikallisten maataloustuotteiden jalostamista, valtionmetsän, muun julkisen kuin kunnanmetsän tukikelpoisuutta), vedettiin pois ja yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja ollaan hyväksymässä voimassa olevan säännöstön mukaisesti. Vielä tiedoksi EMOTR:n ohjausosaston määrärahat kullekin departementille ohjelmakautena 2000-2006: Réunion 300 miljoonaa euroa Guadeloupe 140 miljoonaa euroa Martinique 100 miljoonaa euroa Guyana 63 miljoonaa euroa.