Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja kaupasta" CdR 107/97 fin



Virallinen lehti nro C 244 , 11/08/1997 s. 0024



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja kaupasta" (97/C 244/05) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon Euroopan komission esittämän asiakirjan "Vihreä kirja kaupasta" KOM(96) 530 lopull., ottaa huomioon Euroopan komission 4. joulukuuta 1996 perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon 8. maaliskuuta 1996 tekemänsä päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n "Alueellinen kehitys Taloudellinen kehitys Paikallinen ja alueellinen rahoitus" tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 1:n 18. huhtikuuta 1997 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 107/97 rev.), jonka esittelijä on Jean Kaltenbach, hyväksyi 11. ja 12. kesäkuuta 1997 pitämässään 18. täysistunnossa (kesäkuun 12. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Kauppa on merkittävä ala. Se on talouden keskipisteessä ja vaikuttaa suoraan 370 miljoonan kuluttajan jokapäiväiseen elämään. Kauppa on yhteiskunnallisen, taloudellisen ja lainsäädännöllisen ympäristön muutoksiin erityisen herkästi reagoiva ala ja täysin riippuvainen kuluttajien käyttäytymisestä. Jo näistä syistä kauppa kiinnostaa alueiden ja kuntien viranomaisia. 1.2. Tämä vaihteleva ja monimutkainen ala joutuu 21. vuosisadan kynnyksellä vastaamaan työllisyyden ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden kaltaisiin suuriin haasteisiin. Kaupan on myös sopeuduttava kehittyvän tietotekniikan aiheuttamiin syvällisiin yhteiskunnallisiin muutoksiin. Kauppa on lisäksi aluesuunnittelun oleellinen tekijä syrjäseuduilla sekä uhanalaisilla maaseutualueilla ja taajamien ympärillä. Alueiden komitea huomauttaa, että vihreässä kirjassa ei käsitellä palvelusektoria omana osastonaan. Komitea kehottaakin komissiota laatimaan jossain vaiheessa yleiskatsauksen. On korostettava, että kaupan ala vaikuttaa moniin johdannaisaloihin: väliportaan yrityksiin ja ammattilaisiin, myyntiedustajiin jne. Ennen kaupan alan toimintoihin liittyvien päätösten tekemistä on tutkittava näiden johdannaisalojen etuja. 1.3. Kaupan on saatava kehittyä optimaalisessa kilpailuympäristössä ja pystyttävä hyötymään mahdollisimman laajasti yhtenäismarkkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista. Yhtenäismarkkinoiden toimivuus on tiiviissä riippuvaisuussuhteessa jakelun sisämarkkinoiden luomiseen. 1.4. Nämä tekijät huomioon ottaen alueiden komitea on sitä mieltä, että kiinteytyvässä kilpailuympäristössä on suojeltava kaupan eri muotojen välistä tasapainoa uhraamatta kuitenkaan aluesuunnittelun ja yhteiskunnallisen koheesion vaatimuksia kauppatoiminnalle. 2. Huomioita 2.1. Yhtenäismarkkinoiden mahdollisuuksien hyödyntäminen 2.1.1. Alueiden komitea ottaa huomioon komission vihreässä kirjassa esittämät suuntaviivat, jotta kaupasta käytävä keskustelu etenisi kansallisen lainsäädännön mukaisissa ja kohtuullisia kilpailuoloja heikentämättömän vapaan kilpailun puitteissa ja edistäisi siten kaupan alan joustavuutta ja kilpailukykyä. 2.1.2. Alueiden komitea toteaa erityisesti, että jäsenvaltioiden välisistä eroista huolimatta vähittäismyynti on keskittymässä. AK kiinnittää huomiota etenkin erikoistuneen kaupan tavarantoimittajien kasvavaan riippuvuuteen suurmarketeista. 2.1.3. AK panee tyytyväisenä merkille, että riippumattomat, etenkin pienkauppiaat vastaavat ilmiöön järjestäytymällä omiksi ketjuikseen luoden siten "riippumattoman järjestäytyneen kaupan". 2.1.4. Vihreässä kirjassa pohditaan, onko riippumaton järjestäytynyt kauppa voimassa olevien kilpailusääntöjen mukaista. AK huomauttaa kuitenkin, että järjestäytyminen riippumattomiksi ketjuiksi on vähittäiskauppiaille yksi harvoista keinoista selviytyä suurmarkettien kanssa käytävästä kilpailusta. 2.1.5. Suorana seurauksena tästä on, että tietyt tavalliset kaupankäyntitavat esim. yhteinen markkinointi, valtakunnallisen myyntiluettelon julkaiseminen ja etenkin yhteinen hintapolitiikka hyväksytään silloin, kun niitä soveltavat suurmarketit, mutta katsotaan riippumattomien järjestäytyneiden kauppiaiden kohdalla sopimusoikeuden vastaisiksi. 2.1.6. Niinpä AK toteaa, että erot oikeudellisessa asemassa johtavat eroihin kilpailuoikeuden soveltamisessa. Komitean mielestä tätä erityiskysymystä tulisikin tutkia tarkkaan, jotta kaupan eri muotojen välillä päästäisiin suositeltavaan tasapainoon. Komitea toteaa tässä yhteydessä, että vihreässä kirjassa asetetaan kylläkin kysymys pienkauppiaiden välisen yhteistyön muodoista niiden kilpailukyvyn varmistamiseksi sisämarkkinoilla, mutta ei hahmotella asian korjaamista. 2.1.7. AK panee kiinnostuneena merkille vihreän kirjan ehdotukset, jotka liittyvät kaupallisen yritysympäristön hallinnolliseen ja lainsäädännölliseen yksinkertaistamiseen. Yhteisön erilaisia lainsäädäntöjä olisi yksinkertaistettava kuluttajille suunnatun tiedottamisen osalta ja niiden tulisi vastata nykyistä välittömämmin kuluttajien etuja. Kaupan kilpailukyky ja joustavuus voidaan saavuttaa vain, mikäli kyseistä talouselämän alaa ei liikaa säädellä määräyksin. Eniten kauppaa edistävät paikallinen markkinatuntemus ja oma-aloitteisuus eivätkä keskitetysti annetut määräykset. 2.1.8. AK on samaa mieltä, että tietoyhteiskunnassa on kauppavaihdon yhteydessä otettava huomioon uusi teknologia niiden näkymien takia, joita se avaa rajanylittäville markkinoille. Uusi teknologia on samalla sekä mahdollisuus että haaste, johon on vastattava kiireesti. 2.1.9. AK hyväksyy komission ehdotukset kauppaa koskevan tilastoinnin parantamisesta oli tieto sitten tarkoitettu kaupan alasta huolehtivalle julkishallinnolle tai yksityisille toimijoille, jotka tarvitsevat tietoa markkinoiden tilasta. AK haluaa kuitenkin varoittaa yksinkertaistamasta tilastotietoja liikaa jättämällä tilastoimatta yhteisön sisällä tapahtuvan alueellisen kaupankäynnin tilastoinnissa välttämättömiä tietoja. 2.1.10. AK muistuttaa, että yhtenäismarkkinoiden on tarkoitus muuttua todellisiksi sisämarkkinoiksi, joille on ominaista yhteiset ulkorajat ja sisärajojen täydellinen avoimuus todellisena ponnahduslautana avoimille maailmanmarkkinoille. 2.1.11. AK:n mielestä ulkomaankaupan esteitä poistettaessa olisi kuitenkin pyrittävä yhdenmukaistamaan myös välitön verotus. Kilpailun vapauttamista ei saa häiritä verotuksen yksipuolisella keventämisellä. 2.2. Kauppiaiden sopeuttava kouluttaminen 2.2.1. AK korostaa kauppiaiden ja erityisesti pienkauppiaiden koulutuksen merkitystä heidän valmistamisekseen: yhtenäisvaluutan käyttöönottoon, sillä he ovat yhtenäisvaluutan jokapäiväisiä lähettiläitä kansalaisten keskuudessa, uuteen teknologiaan tavallisessa kauppatoiminnassa. 2.2.2. AK panee kiinnostuneena merkille maininnat monista eurooppalaisista ohjelmista, jotka voivat tukea kyseisiä aloitteita. Näitä ohjelmia ovat mm. Leonardo da Vinci, Commerce 2000 ja pk-yritysten monivuotinen tukiohjelma. 2.2.3. Komitea pitää kuitenkin toivottavana, että kaupan ja etenkin pk-yritysten henkilökunnalle luodaan erityinen koulutusohjelma yhtenäisvaluutasta ja sen konkreettisista teknisistä vaikutuksista kirjanpitoon ja taloushallintoon. Tällaisella koulutuksella voitaisiin tasoittaa yhtenäisvaluuttaan siirtymisen korkeaa kynnystä ja varmistaa tarvittavien toimien tehokkuus kaikilla talouden aloilla. Tämä tehtävä tulisi mahdollisimman pitkälle toteuttaa aluetasolla. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että yhtenäisvaluutan käyttöönotto on jakeluketjun kannalta ratkaisevan tärkeää, pelkät tiedotuskampanjat eivät tässä yhteydessä riittäne. Pitää paikkansa, että uusien seteleiden ja kolikoiden käyttöönottoon liittyvät alkuvaikeudet kohdistuvat pääasiassa vähittäisliikkeisiin. Asiakaspalveluun ja -tyytyväisyyteen liittyvistä syistä on kaupan oman edun mukaista tehdä siirtyminen kansallisesta valuutasta euroon asiakkaan kannalta mahdollisimman helpoksi. Komission tulee arvioida kulut, joita kaupan alan yrittäjille mahdollisesti aiheutuu hintojen kaksoismerkinnästä ja punnita, mitä etuja järjestelmä voi tuoda kuluttajan oikeusturvaan. 2.2.4. Ohjelma voisi myös auttaa kaupan pk-yrityksiä tieto- ja viestintäteknologian uusille urille, jotka merkitsevät kaikille liikeyrityksille lisämahdollisuutta hyödyntää sisämarkkinoita erityisesti rajaseuduilla. 2.2.5. Kaupan pk-yrityksillä on joskus taipumus tyytyä paikallismarkkinoihin varsinkin syrjäseuduilla ja haja-asutusalueilla. Yritykset eivät tällöin ota spontaanisti yhteyttä eurotietokeskusten tyyppisiin tiedotuspisteisiin ja pyrkivät vielä vähemmän osallistumaan sellaisiin yhteisöohjelmiin kuin Commerce 2000 tai Leonardo da Vinci. 2.2.6. AK suosittaakin, että edellä mainittu erityisohjelma suunnataan järjestelmällisesti kaupan mikro- ja pienyritysten suuntaan. 2.2.7. Lähivälittäjän asemassa olevat tahot kuten paikalliset kauppakamarit ja vastaavat elimet sekä pienkauppiaiden järjestöt tai edustusryhmät tulisi saada mukaan ohjelmaan, jolloin mahdollisuudet saavuttaa kyseiset kohderyhmät moninkertaistuisivat. 2.2.8. AK kannattaa Euroopan komission aloitteita Keski- ja Itä-Euroopan maiden kaupan kehittymiselle välttämättömästä koulutuksesta ja teknisestä avusta. Komitea huomauttaa, että Euroopan unionin laajentaminen näihin maihin tekee vielä tärkeämmäksi niiden kaupan alan sopeuttamisen. Yleiset Phare- ja Tacis-ohjelmat eivät välttämättä tarjoa riittävää mahdollisuutta vastata tähän haasteeseen, joka on pohjimmiltaan kulttuuri- ja taloussidonnainen. 2.3. Yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden turvaaminen kaupan alan toiminnan avulla 2.3.1. AK huomauttaa, että vaikka kauppa synnyttää prosentuaalisesti selvästi enemmän työpaikkoja kuin talousala yleensä, jäsenvaltioiden välillä on työpaikkojen lisääntymisessä suuria eroja. Komitea pohtii työpaikkojen kasvavan määrän vaikutusten epäyhtenäisyyttä eri jäsenvaltioissa, ja sen mielestä työllisyysmahdollisuudet olisi selvitettävä tarkemmin. 2.3.2. Komitea hyväksyy komission erittelyn kaupan alan taloudellisesta ja yhteiskunnallisesta merkityksestä, sen merkittävästä vaikutuksesta elämäntapaan sekä muun toiminnan ylläpitämiseen tai houkuttelevuuteen etenkin maatalousalueilla. 2.3.3. AK kannattaa Euroopan komission suunnitelmaa alueilla järjestettävistä keskustelutilaisuuksista, joissa vaihdettaisiin alan kokemuksia ja tietoja hyväksi havaituista käytännöistä. Alueiden ja kuntien viranomaiset toteuttaisivat nämä kokoukset yhdessä alueiden komitean kanssa. 2.3.4. Käytännön kokemuksia on tehtävä tunnetuksi entistä laajemmin. Kaupan alan toimijoiden on voitava kehittää niitä kaikkialla, mistä niistä on hyötyä. 2.3.5. AK tukee ajatusta, että kaupan alalla tavoiteltaisiin tasapainoa vakiinnuttamalla kaupan toimijoiden välinen rehti kilpailu ja sisällyttämällä kaupan ulottuvuus aluesuunnitteluun. 2.3.6. Kaupan alan toiminta kärsii maaseudulla suppeasta asiakaskunnasta ja kalliista kuljetuskustannuksista. Maalaiskaupoissa ja marketeissa vallitsevan hintaeron supistamista on vaikea välttää, mutta uuden teknologian sekä riippumattoman järjestäytyneen kaupan tarjoamien mahdollisuuksien avulla tulisi voida lisätä kyseisten seutujen pienten kauppayksiköiden kilpailukykyä. Tällaisten pienten kauppayksiköiden erityisasemaa lähipalveluiden säilyttäjinä tulee niin ikään vahvistaa. 2.3.7. Lisäksi kaupan toiminta on välttämätöntä maaseutualueiden, syrjäseutujen ja rannikkoalueiden sekä saarien toiminnalle yleensä. Näiden alueiden perusrakenteita on vahvistettava sekä tuotannon että jakelun tasolla. 2.3.8. AK on tyytyväinen aluesuunnitteluhankkeisiin, joita tuetaan yhteisön aluepolitiikalla rakennerahastojen tukipiiriin kuuluvilla alueilla ja joilla voi olla vaikutusta myös kauppaan. 2.3.9. AK:n käsityksen mukaan kyseessä on oleellinen tekijä pyrittäessä turvaamaan maaseutuympäristön elinkelpoisuus etenkin tavoitteen 5b tai Leader-yhteisöaloitteen mukaisilla alueilla ja turvaamaan kylän viimeisen kauppiaan elinkeino. Komitean mielestä on toivottavaa, että seuraavassa Commerce 2000 -ohjelmassa otetaan vakavasti huomioon maaseudun ongelmat ja että alueiden komitean edustajat hyväksytään mukaan ohjelman laatimiseen. 2.3.10. Kaupunkiympäristössä kaupan alan toiminta voi tehokkaasti edistää taloudellista elpymistä rikollisuuden ja työttömyyden vaivaamilla alueilla. Komitean mielestä näillä alueilla olisi erityisesti rohkaistava työpaikkojen luomista yhteishengen ja turvallisuudentunteen henkiin herättämiseksi. 2.3.11. Alueiden komitea panee tyytyväisenä merkille, että tavoitteen 2 mukaisissa uusissa ohjelmissa, joiden tarkoituksena on teollisuusalueiden sopeuttaminen vuosina 1997 1999, kiinnitetään kaupunkialueiden uudistamisen ja taantuneiden alueiden uudelleenkehittämisen yhteydessä erityishuomiota vähittäiskauppaan. Nämä toimet ovat sitäkin kiitettävämpiä, kun muistetaan, että ne sekä luovat työpaikkoja että palauttavat heikentyneitä yhteiskunnallisia siteitä. 2.3.12. Pk-yritysten uusille nykyaikaistamishankkeille on taattava rahoitus. Alueiden komitean tulisi selvittää rakennerahastojen tilanne lähitulevaisuudessa sekä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. 2.3.13. AK katsoo, että tiettyjen elämänmuotojen säilyttäminen erityisesti maaseudulla on välttämätöntä tasapainoisen yhteiskunnan rakentamiselle. Tämän tasapainon säilyttämiseen tarvitaan asianmukaisten tukimekanismien perusteellista tutkimista. 3. Päätelmät 3.1. AK painottaa, että kauppa on yksityistä toimintaa, joka on aina itse löytänyt tarvitsemansa voimavarat jatkuakseen ja kehittyäkseen. Kauppa edellyttää läheisyysperiaatteen noudattamista ja suvaitsevaa toimintaympäristöä kehittyäkseen oikealla tavalla. 3.2. Komitea katsoo kuitenkin, että kauppa on sidoksissa työllisyyteen ja sen kestävyyteen. Kauppatoiminta on mahdollista vain, jos asiakaskunta on riittävä, mikä takaa kaupan jatkuvuuden ja kannattavuuden. Kotitalouksien maksukyky on avain kaupan menestykseen, mutta maksukyky puolestaan edellyttää työttömyyden vähenemistä, luottamuksen palautumista sekä kohtuullisia tuotantokustannuksia ja konkreettisia tuloksia yritysten sosiaalikustannusten keventämisestä nuoria työntekijöitä koulutettaessa ja palkattaessa. Samalla on edistettävä myyntiedustajien toimintaa. 3.3. AK korostaa kuitenkin, että kaupan on sopeuduttava kilpailujärjestelmään, jossa täydentävyys, omaleimaisuus sekä tuotteiden ja palvelun laatu ovat merkittäviä valtteja. 3.4. Julkisen tuen tulee rajoittua vain tiettyihin rakenteellisiin tekijöihin ja se tulee suunnata oikeudenmukaisten kilpailuolosuhteiden luomiseen. Kyseeseen voivat tulla esimerkiksi riippumattomat kauppiaat, jotka vaativat oikeutta päättää yhteisestä hinnoittelusta samalla tavoin kuin ketjuihin kuuluvat liikkeet. Komitean mielestä yhtenäisvaluuttaan siirtymisen tulee edistää alan tervehdyttämistä. 3.5. AK pitää toivottavana, että yhteisöelimet laativat yhteiset pelisäännöt kaikkien yritysten tasapainoiseksi osallistumiseksi talous- ja rahaliiton toteuttamiseen. Bryssel, 12. kesäkuuta 1997. Alueiden komitean puheenjohtaja Pasqual MARAGALL i MIRA