PERUSTELUT

1.Ehdotuksen kohde

Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristöjen suojelusta tehdyn yleissopimuksen pysyvän komitean Strasbourgissa Ranskassa 29. marraskuuta ja 2. joulukuuta 2022 välisenä aikana pidettävässä 42. vuosikokouksessa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta. Kanta koskee pysyvän komitean aikomusta tehdä 1) päätös yleissopimuksen II ja III liitteen muuttamisesta ja 2) päätös ehdotetuista muutoksista pysyvän komitean menettelysääntöihin.

2.Ehdotuksen tausta

2.1.Yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta

Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta vuonna 1979 tehdyn yleissopimuksen (Bernin sopimus) (’yleissopimus’) tarkoituksena on suojella luonnonvaraista kasvistoa ja eläimistöä sekä niiden luonnollista elinympäristöä ja erityisesti niitä, joiden suojelu vaatii usean valtion yhteistyötä. Kyseessä on hallitustenvälinen sopimus, joka on tehty Euroopan neuvoston johdolla. Yleissopimus tuli voimaan 1. kesäkuuta 1982. Euroopan unioni on ollut yleissopimuksen osapuoli 1. syyskuuta 1982 lähtien. Tällä hetkellä yleissopimuksella on 51 osapuolta, mukaan lukien kaikki EU:n jäsenvaltiot.

2.2.Pysyvä komitea

Pysyvä komitea on yleissopimuksen päätösvaltaa käyttävä elin, jolla on valtuudet arvioida lajien suojelun tasoa ja tarvittaessa tarkistaa yleissopimuksen liitteissä esitettyjä lajiluetteloita. Pysyvän komitean tehtävät luetellaan yleissopimuksen 13–15 artiklassa. Se kokoontuu vähintään kahden vuoden välein ja aina osapuolten enemmistön pyynnöstä. Sen tavaksi on tullut kokoontua joka vuosi.

Unionin kanta, joka koskee liitteisiin tehtäviä muutoksia sekä pysyvän komitean menettelysääntöjen tarkistuksia, vahvistetaan neuvoston päätöksellä, joka perustuu komission ehdotukseen.

2.3.Pysyvän komitean suunnitellut säädökset

Pysyvän komitean odotetaan 42. kokouksessaan hyväksyvän kaksi päätöstä, joilla on oikeusvaikutuksia Euroopan unioniin. Ensimmäinen koskee yleissopimuksen II ja III liitteen muuttamista ja toinen pysyvän komitean menettelysääntöjen muuttamista.

2.3.1 II ja III liitteen muuttaminen

Yleissopimuksen 17 artiklan mukaan liitteiden muutokset voidaan hyväksyä osapuolten kahden kolmasosan enemmistöllä. Muutokset tulevat voimaan kaikkien osapuolten osalta kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun pysyvä komitea on hyväksynyt ne, jollei kolmannes osapuolista ole ilmoittanut vastustavansa muutosta. Muutos tulee voimaan niiden osapuolten osalta, jotka eivät ole sitä vastustaneet. Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on muuttaa yleissopimuksen II ja III liitettä yleissopimuksen 17 artiklan mukaisesti.

2.3.2 Pysyvän komitean menettelytapasääntöjen muuttaminen

Pysyvä komitea on yleissopimuksen 13 artiklan 6 kohdan mukaisesti laatinut menettelysääntönsä. Säännön 21 mukaan menettelysääntöjen muuttaminen edellyttää kahta kolmasosaa osapuolten antamista äänistä. Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on muuttaa menettelysääntöjä.

3.Unionin puolesta otettava kanta

3.1.II ja III liitteen muuttaminen

Sveitsi on ehdottanut yleissopimuksen liitteiden muuttamista. Sen ehdotuksessa esitetään suden (Canis lupus) suojelutason alentamista ja suden siirtämistä II liitteestä (Täysin rauhoitetut eläinlajit) III liitteeseen (Suojeltavat eläinlajit – sääntely on mahdollista). Eläinlajien luettelointi II liitteeseen tai III liitteeseen perustuu tieteellisiin tietoihin, jotka olivat käytettävissä yleissopimuksesta neuvoteltaessa, sekä Euroopan neuvoston alaisen Euroopan luonnon ja luonnonvarojen suojelua käsittelevän komitean laatimiin nisäkkäiden, lintujen, sammakkoeläinten ja matelijoiden luetteloihin. Yleissopimuksessa ei ole vahvistettu perusteita lajien lisäämiseksi luetteloon tai niiden poistamiseksi luettelosta.

Sveitsi ehdotti jo vuonna 2018 vastaavaa muutosta, jolla sallittaisiin susien hallinta ja hillitseminen ilman, että olisi tarpeen myöntää poikkeuksia yleissopimuksen 9 artiklan nojalla. Ehdotuksen tueksi esitetty pääasiallinen väite oli, että susien määrä Euroopassa on kasvanut huomattavasti yleissopimuksen voimaantulon jälkeen, minkä vuoksi tiukka suojelun taso on tarpeeton. Pysyvän komitean 38. kokouksessa puheenjohtaja päätti, ettei ehdotuksesta äänestetä, todettuaan, että huomattava määrä osapuolia ei ollut valmis ottamaan kantaa asiaan. Sveitsi ilmoitti haluavansa palata ehdotukseen heti, kun asiaa koskevat raportit ovat saatavilla sekä Bernin yleissopimuksen perusteella (lajien ja luontotyyppien suojelun tasoa koskevan päätöslauselman nro 8 (2012) mukainen raportointi) että EU:n luontodirektiivin nojalla (17 artiklan mukainen raportointi).