FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Strasbourg 15.7.2014  
COM(2014) 469  final 
  
VIHREÄ KIRJA 
Euroopan perinteise n taitotiedon hyödyntäminen pa rhaalla mahdollisella tavalla: 
Euroopan unionin maantiet eellisten merkintöjen suojan  mahdollinen ulottaminen 
muihin kuin maataloustuotteisiin 
 
ETA:n kannalta merkit yksellinen teksti 
 
 
2 
 VIHREÄ KIRJA 
Euroopan perinteisen taitotiedon hyödyn täminen parhaalla mahdollisella tavalla: 
Euroopan unionin maantieteellisten merk intöjen suojan mahdollinen ulottaminen 
muihin kuin maataloustuotteisiin 
 
 
 
 
Sisällysluettelo 
 
Johdanto ....................................................................................................................... .............. 4 
I Maantieteellisten merkintöjen täysi hyödyntämin en: mahdolliset edut EU:n maantieteellisten 
merkintöjen suojan ulottamisesta muihin kuin maataloustuotteisiin ........................... 6 
1. Maantieteelliset merki nnät unionissa: nykytilanne ................................................................ 6 
1.1 Mikä on maantieteellinen merkintä? .................................................................................... 6 1.2 Maantieteellisten merkintöje n suojan lainsäädäntökehys .................................................... 6 
1.2.1 Kansainvälinen lainsäädäntökehys.................................................................................... 6 1.2.2 EU:n lainsäädäntökehys ................................................................................................... .7  
1.2.2.1 EU-tason yhtenäinen suoja on rajattu maat aloustuotteisiin ja elintarvikkeisiin ............ 7 
1.2.2.2 Muiden kuin maataloustuotteiden lainsäädän töpuitteet vaihtelevat jäsenvaltioittain.... 8 
2. Mahdolliset taloudelliset, sosiaaliset ja kult tuuriset edut maantieteellisten merkintöjen 
suojan ulottamisesta muihin kuin maataloustuotteisiin koko EU:ssa .......................... 9 
2.1 Muiden kuin maataloustuotteiden maantietee llisten merkintöjen taloudellinen potentiaali 9 
2.2 Kuluttajahyödyt............................................................................................................ ...... 10 
2.3 Maantieteellisten merkintöjen suojan teho stamiseen tähtäävien EU:n kansainvälisten 
pyrkimysten tukeminen.............................................................................................. 10 
2.4 Eurooppalaisten perinteiden, taitotiedon, ku lttuuri-ilmaisujen moninaisuuden ja 
kulttuuriperinnön säilyttäminen ja vaaliminen........................................................... 11 
3. Muiden kuin maataloustuotteiden mahdollinen  kelpoisuus maantieteellisten merkintöjen 
suojaan – ongelmia ja haasteita.................................................................................. 12 
4. Vaihtoehtoja yhdenmukaistetu lle unionitason suojalle........................................................ 13 
II Vaihtoehdot maantieteellisten merkintöjen suojaamiseksi EU:n tasolla.............................. 15 1. Suojan tavoitteet ja perusteet.............................................................................................. .. 15 
1.1 Erityyppiset merkinnät: nimet ja tunnukset ....................................................................... 15 1.2 Mitkä merkinnät pitäisi jättää maantieteelli sten merkintöjen suojan ulkopuolelle? .......... 16 
 
3 
 2. Mihin maantieteellisten merkintöjen suojaa p itäisi soveltaa: monial ainen vai alakohtainen 
tarkastelu? .................................................................................................................. 17  
3. Tuotteen ja alueen välinen yhteys ........................................................................................ 17 3.1 Kuinka vahva alueellisen yhteyden pitäisi olla? ................................................................ 17 
3.2 Laatu ja tuote-eritelmät ................................................................................................... ... 18 
3.3 Tuotteen maine............................................................................................................. ...... 19 
4. Keinoja suojan tehostamiseksi ............................................................................................. 20  
4.1 Kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen ........................................................... 20 4.2 Yhteisen järjestelmän luominen koko unioniin.................................................................. 20 5. Rekisteröinti ............................................................................................................... .......... 21 
5.1 Jäsenvaltioiden viranomaisten tehtävät  EU:n rekisteröintijärjestelmässä.......................... 21 
5.2 EU:n rekisterin hallinnointi............................................................................................... . 22 
5.3 Menettelyn sisältö ......................................................................................................... ..... 22 
5.3.1 Hakijat .................................................................................................................. ........... 22 
5.3.2 Maantieteellisten merkintöjen re kisteröinnin vastustaminen.......................................... 23 
5.3.3 Maksut................................................................................................................... .......... 23 
6. Suojan laajuus .............................................................................................................. ........ 24 
6.1 Myönnetty suojan taso ...................................................................................................... . 24 
6.2 Maantieteellisiä merkintöjä koskevien oike uksien seuranta ja niiden täytäntöönpanon 
valvonta...................................................................................................................... 2 5 
6.3 Muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen suojan kesto................. 25 7. Rekisteröinnin jälkeen...................................................................................................... .... 26 
7.1 Suojan peruuttaminen....................................................................................................... .. 26 
7.2 Mahdolliset ristiriitatilanteet maantieteellisten merkintöjen ja  tavaramerkkien välillä ..... 26 
Lopuksi ....................................................................................................................... ............. 27 
 
 
 
 
 
 
 
  
 
 
 
 
 
4 
 Johdanto 
 
Nykypäivän globaalistuneessa maailmassa kulutta jille on tarjolla lähe s rajaton tuotekirjo. 
Voidakseen tehdä tietoisia valintoja heidän on kerättävä tietoja yhä useampien tuotteiden hinnoista ja ominaisuuksista ja vertailtava niitä. Tuotteen hi nta ja perusominaisuudet eivät 
aina kuitenkaan ole ainoat ratkai sevat tekijät. Kulutta jat pyrkivät myös tunnistamaan aitoja ja 
alkuperäisiä laatutuotteita ja odottavat mainos tettujen erityisominaisuuksien ja laadun 
takaavan heidän arvostamansa ominaisuudet, joista he ovat usein valmiita maksamaan enemmän.  
 
Tuotteisiin niiden tunnetun alkupe rän ansiosta yhdistyvä  maine ja/tai tietyt laatuominaisuudet 
voidaan tässä tarkoituksessa kiteyttää tuot etta kuvaavaan nimitykseen ”maantieteellinen 
merkintä”. Maantieteellisillä merkinnöillä tarko itetaan merkintöjä, jotka osoittavat tavaran 
olevan peräisin tietystä maasta taikka tietylt ä seudulta tai paikkakunnalta ja tuotteen tunnetun 
laadun, maineen tai muun ominaisuuden liittyvän ol ennaisella tavalla sen maantieteelliseen 
alkuperään, esimerkiksi Bordeaux (viini), Vetro di  Murano (lasi) ja Prosciutto di Parma. 
 Maantieteelliset merkinnät soveltuvat luontevasti maataloustuotteisiin, elintarvikkeisiin sekä 
viineihin ja muihin alkoholijuomiin silloi n, kun tuotteiden maantieteellinen alkuperä 
kytkeytyy ominaisuuksiin, jotka juontuvat joko suoraan maaperästä tai ilmastosta (kuten 
viinien kohdalla) tai alueen luonnonolosuhteiden ja siellä käytettyjen perinteisten 
jalostusmenetelmien yhteisvaikutuksesta (es im. Bayerisches Bier). Maantieteellisten 
merkintöjen käyttö ei kuitenkaan rajoitu va in maataloustuotteisiin. Maantieteellisellä 
merkinnällä voidaan myös korostaa erityi sominaisuuksia, jotk a johtuvat tuotteen 
alkuperäpaikalle ominaisista inhimillisistä tekijöistä, kuten omaleimaisista valmistustaidoista ja -perinteistä. Tämä pätee esimerkiksi käsity ötuotteisiin, jotka tavallisesti tehdään käsin 
paikallisia luonnonvaroja hyödyntäen ja kuuluvat yl eensä kiinteästi pa ikallisyhteisöjen 
perinteisiin. 
Euroopan unionissa (EU) on maataloustuotteiden  ohella yllin kyllin muita, perinnetietouteen 
ja perinteisiin tuotantomenetelmiin pohjautuvi a aitoja tuotteita, jo iden juuret monesti 
juontavat tietyn tuotantoalueen  kulttuuriseen ja yhteiskunna lliseen perintöön, esimerkiksi 
Český křišťál
 (böömiläinen kristalli), skotlantilainen tartaani, Marmo di Carrara (Carraran 
marmori) ja Meissner Porzellan (Meisse nin posliini). Ne kaikki kuuluvat Euroopan 
perinnetietouteen ja -t aitoihin, joten ne ovat tärkeitä  eurooppalaisen kulttuuriperinnön 
kannalta ja edistävät kulttuuriin ja luovuuteen pe rustuvaa taloutta. Aidoilla  tuotteilla on myös 
huomattavaa taloudellista po tentiaalia, kunhan niiden hyödyntämiselle on suotuisat 
edellytykset. Innovointi ja tekninen edistys ovat avainasemassa, kun paikallisesta osaamisesta ja perinteistä pyritään saamaan kaikki hyöty. 
EU:ta sitovat teollis- ja te kijänoikeuksien kauppaan lii ttyvistä näkökohdista tehdyn TRIPS-
sopimuksen säännöt maantieteellisten merkintö jen suojasta. Sopimusta sovelletaan kaikkiin 
Maailman kauppajärjestön WTO: n 159 jäsenvaltioon, ja se kosk ee sekä maataloustuotteita 
että muita kuin maataloustuotteit a. Maantieteellisten merkintöjen suoja on taattava kaikissa 
WTO:n jäsenmaissa, jotta kansalaisia ei johdett aisi harhaan tavaroiden alkuperän suhteen ja 
saataisiin estettyä epäreilu kilpailu. WTO:n jä senmaat voivat toteuttaa tämän suojan erilaisin 
oikeusvälinein. Joissain niistä, muun muassa  15:ssä EU:n jäsenvaltiossa, on annettu 
lainsäädäntöä muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen sui generis  
-suojasta. 
 
5 
 EU:n tasolla on nykyisin säädetty viinien, tis lattujen alkoholijuomien, maustettujen viinien 
sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden  yhtenäisestä maantieteellisten merkintöjen 
suojasta. Muiden kuin maataloustuotteiden alaa  ei toistaiseksi ole yhdenmukaistettu EU:n 
tasolla, eikä niillä ole yhtenäistä maantietee llisten merkintöjen suojaa . Alalla sovelletaankin 
kansallisia oikeusvälineitä, minkä  vuoksi tuotteiden oikeudellisen suojan laajuus vaihtelee eri 
puolilla Eurooppaa. Tällaisten tuotteiden tuotta jat, jotka haluavat su ojata maantieteellisen 
merkinnän kaikkialla EU:ssa, joutuvat varmista maan, että se on suojattu erikseen joka 
jäsenvaltiossa. Tämä ei näytä olevan si sämarkkinoiden tavoitteiden mukaista. 
Komissio tunnisti tämän epäkohdan vuoden 2011 tiedonannossaan Teollis- ja 
tekijänoikeuksien sisämarkkinat1 ja ehdotti perusteellisen arvion tekemistä muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merk intöjen suojaa koskevista jäsenvaltioiden 
nykyisistä lainsäädäntökehyksistä ja n iiden vaikutuksista sisämarkkinoihin. 
Vuonna 2012 tilattiin jatkotoimena selv itys muiden kuin maataloustuotteiden 
maantieteellisten merkintöjen suojasta sisämarkkinoilla ( Study on geographical indication 
protection for non-agricultural pro ducts in the internal market ; jäljempänä ’vuoden 2013 
selvitys’)2. Komission maaliskuussa 2013 julkistama ssa selvityksessä katsotaan, että 
tuottajien hyödynnettävissä nykyään olevat kans allisen ja EU:n tason oikeusvälineet ovat 
riittämättömät. Komissio järjesti 22. huhtikuut a 2013 julkisen kuulemisen tarkoituksenaan 
tarkastella selvityksen tuloksia ja tarjota foorumi laaja-alaiselle keskustelulle muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten me rkintöjen tehokkaamman suojan tarpeesta 
unionitasolla. Monet kuulemiseen osallistuneist a sidosryhmistä kannattivat selvityksessä 
esitettyä kehotusta paremman suojan takaam isesta muiden kuin maataloustuotteiden 
maantieteellisille merkinnöille koko unionissa.
 
Vuoden 2013 selvityksen tulosten ja julkisen kuulemisen lopput uloksen perusteella komissio 
päätti jatkaa tilanteen analysoimista vihreän kirjan avulla. Tarkoituksena on kuulla kaikkia 
sidosryhmiä mahdollisimman laajalti siitä, esii ntyykö EU:ssa tarvetta tehostaa muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkin töjen suojaa ja kuinka asiassa tulisi siinä 
tapauksessa edetä. Kaikkia as ianosaisia pyydetään kommentoimaan  tässä vihreässä kirjassa 
esiin otettuja seikkoja vastaamalla yksityiskoht aisiin kysymyksiin. Komissio ottaa kuulemisen 
tulokset huomioon ratkaistessaan, ovatko jatkotoimet aiheellisia EU:n tasolla. 
 
           
                                                            
1 http://eur-lex.europa.eu/lega l-content/FI/TXT/?qid=140595 6149504&uri=CELEX :52011DC0287  
2 Selvitys ei kata Kroatiaa, koska se toteutetti in ennen Kroatian liittymistä Euroopan unioniin.  
 
6 
  
I Maantieteellisten merkintöjen täysi h yödyntäminen: mahdolliset edut EU:n 
maantieteellisten merkintöjen suojan ulotta misesta muihin kuin maataloustuotteisiin 
 1. Maantieteelliset merkinnät unionissa: nykytilanne 
 1.1 Mikä on maantieteellinen merkintä? 
 
Maantieteellinen merkintä on merkki, yleensä ni mi, jolla varustetaan tiettyä maantieteellistä 
alkuperää olevat tuotteet, joiden  ominaisuudet, erityispiirteet tai maine liittyvät olennaisella 
tavalla niiden alkuperäpaikkaan. Yleisimmin m aantieteellinen merkintä sisältää kyseisten 
tuotteiden alkuperäpaikan nimen tai koostuu siitä. Tätä nimeä voi vat käyttää yhteisesti kaikki 
asianomaisen alueen yritykset, jotka valmista vat kyseistä tuotetta määrätyllä tavalla. 
Champagne ja Prosciutto di Parma ovat esim erkkejä maailmankuuluista maantieteellisistä 
merkinnöistä. 
Maantieteellisen merkinnän suojaamisella teolli s- ja tekijänoikeutena on tarkoitus varmistaa 
tuottajille reilu kilpailu ja tarjota kuluttajalle l uotettavaa tietoa tuotteen tuotantopaikasta ja/tai 
tuotantomenetelmästä sekä laadusta.
3 Maantieteellisten merkintöjen suoja on avainasemassa 
perinne- ja laatutuotteiden sekä  niihin liittyvien työpaikkojen ja taitotiedon säilyttämisessä. 
Siksi maantieteellisten merkintöjen suoja tukee pi eniä ja keskisuuria yrityksiä ja valmistajia. 
Maantieteelliset merkinnät korostavat ihmisen oman toiminnan sekä kulttuurin, maaperän ja luonnonvarojen välistä yhteyt tä ja auttavat suojel emaan maineen ja laatuvaatimusten kaltaista 
aineetonta omaisuutta. 
Lisäksi maantieteellisten merkintöjen suoja kan nustaa investoimaan uus iin teknologioihin ja 
innovointiin tuotteiden kilpa ilukyvyn säilyttämiseksi samalla , kun ne pysyvät laadukkaina. 
Maantieteellisillä merkinnöillä on erityispiirte itä, jotka erottavat ne muista teollis- ja 
tekijänoikeuksista: ne eivät tava llisesti ole jonkin yksittäisen  tahon omaisuutta toisin kuin 
tavaramerkit tai patentit yleen sä. Maantieteelliset  merkinnät kuuluvat koko yhteisölle, siis 
kaikille tuottajille, joiden tuotteet ovat peräis in samalta rajatulta maanti eteelliseltä alueelta ja 
kyseistä maantieteellistä merkintää varten  vahvistetun tuote-er itelmän mukaisia. 
1.2 Maantieteellisten merkintöjen suojan lainsäädäntökehys 
 1.2.1 Kansainvälinen lainsäädäntökehys  
Maantieteellisten merkintöjen suojasta määr ätään monissa Maailman henkisen omaisuuden 
järjestön WIPO:n hallinnoimissa kansainvälisissä  sopimuksissa, erityisesti teollisoikeuden 
suojelemista koskevassa Pariis in yleissopimuksessa vuodelta 1883
4 ja alkuperänimitysten 
suojaamisesta ja niiden kansainvälisestä re kisteröinnistä tehdyssä Lissabonin sopimuksessa5. 
                                                            
3 Maantieteellisellä merkinnällä s uojattujen tuotteiden on kaikkien tuotteiden tavoin noudatettava EU:n ny kyistä järjestelmää, 
joka koskee olennaisia vaatimuksia ja tuoteturvallisuusva atimuksia, joilla varmistetaan sisämarkkinoiden moitteeton 
toiminta, tuotteiden turvallisuus käyttäjien kannalta ja eräi den muiden, yleistä etua koskevien asioiden, kuten ympäristön 
tai energiatehokkuuden, suojelu. 
4 Pariisin yleissopimuksessa viitataan yl eisesti ”alkuperää osoittaviin merkintöihin tai nimityksiin” teollisoikeuden kohteina, 
mutta näitä käsitteitä ei määritellä siinä. Kaikki EU :n jäsenvaltiot ovat liittyneet Pariisin yleissopimukseen.  
5 Kymmenen EU:n jäsenvaltiota on Lissabonin sopimuksen osapuolia. Seuraavat seitsemän ovat ratifioineet sen: Bulgaria, 
Italia, Portugali, Ranska, Slovakia, Tš ekki ja Unkari. Kolme jä senvaltiota – Espanja, Kr eikka ja Romania – ovat 
allekirjoittaneet yleissopimuksen mutta eivät ole ratifioineet sitä.  
 
7 
 Lisäksi TRIPS-sopimuksen 22–24 artiklassa kä sitellään maantieteel listen merkintöjen 
kansainvälistä suojaa WTO:ssa6. 
Näiden kansainvälisten sopimusten ansiosta maantieteellisten merkintöjen suoja voidaan 
myöntää kaikentyyppisille tuotteille, niin maat aloustuotteille kuin muillekin. Sopimuksissa on 
kuitenkin merkittäviä eroja maan tieteellisten merkintöjen suojan  määritelmässä ja laajuudessa 
sekä niihin liittyvissä täytäntöönpa notoimissa ja muissa seikoissa. 
1.2.2 EU:n lainsäädäntökehys 
 
Maantieteellisten merkintöjen suojan voivat Euroopassa saada sekä maatalous- että muut 
tuotteet. Maataloustuotte et ja elintarvikkeet (kuten viin it ja väkevät alkoholijuomat) voivat 
saada yksinomaan unionitasolla myönnetyn yhtenäisen suojan. Muiden kuin maataloustuotteiden maantietee lliset merkinnät on suojattu ainoastaan kansallisella ja 
aluetasolla erinäisten kansallisten lainsäädäntökehysten mukaisesti. 
1.2.2.1 EU-tason yhtenäinen suoja on rajattu m aataloustuotteisiin ja elintarvikkeisiin  
EU:n tasolla on vahvistettu yhtenäinen maantiet eellisten merkintöjen suoja viineille (1970), 
väkeville alkoholijuomille (1989), mauste tuille viineille (1 991) sekä muille 
maataloustuotteille ja el intarvikkeille (1992). Näiden järjes telmien päätavoitteena on lisätä 
laatua, valikoimaa ja arvostusta kautta ko ko elintarvikeketjun, säilyttää kunkin alan 
perinteinen taitotieto ja edistää monipuolistumista ja työllisyyttä maaseutualueilla. Järjestelmiin kuuluvien tuotteiden suojatuilla nimillä saavat koko EU:ssa laajan yhtenäisen 
suojan yhden ainoan hakumenettelyn tul oksena. Koko EU:ssa oli huhtikuun 2014 loppuun 
mennessä rekisteröity 336 väke vien alkoholijuomien nimeä, 1 577 viinien nimeä ja 1 184 
elintarvikkeiden ja maataloustuotteiden nimeä. EU:n maantieteellisin merkinnöin 
varustettujen tuotteiden m yyntiarvo oli vuonna 2010 arviolta 54,3 miljardia euroa, joka 
käsittää 11,5 miljardin euron vientimyynnin (15 prosenttia EU:n elintarvike- ja 
juomateollisuuden viennistä). 
Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut maan tieteellisen merkinnän olevan teollis- ja 
tekijänoikeus.
7 Maantieteellisten merkintöjen suoj aa koskeva EU:n järjestelmä on 
eksklusiivinen ja estää jäsenvaltioita pitämästä vo imassa erillisiä ja rinna kkaisia kansallisia tai 
alueellisia järjestelmiä (toisin kui n esimerkiksi tavaramerkkien kohdalla).8 Olemassa olevien 
kansallisten järjestelmien tehtävänä on sää nnellä EU:n maantieteellisten merkintöjen 
rekisteröintiä koskevan hakumenettelyn ensi vaihetta ja varmistaa sen hallinnollinen 
                                                            
6 TRIPS-sopimuksen 22 artiklassa vahvistetaan maantieteellisen merkinnän määritelmä, ja siihen sisältyy WTO:n jäsenten 
yleinen velvoite säätää suojasta maantie teellisten merkintöjen harhaanjohtavan kä ytön ja epäreilua kilpailua merkitsevän 
käytön varalta. Siinä myös velvo itetaan osapuolet kieltä mään tai mitätöimään se llaisen tavaramerkin rekisteröinti, joka 
sisältää maantieteellisen me rkinnän tai muodostuu sellaisesta, kun kyse on ta varoista, jotka eivät ole peräisin osoitetulta 
alueelta, tai jotka muodostuvat sellaisesta  maantieteellisestä merkinnästä, mi käli merkinnän käyttö tavaramerkissä 
sellaisissa tavaroissa saataisi johtaa yleisöä harhaan alkuperän osalta . TRIPS-sopimuksen 23 artiklassa myönnetään 
viineille ja väkeville alkoholijuomille kor keatasoisempi suoja. Kyseisen artikla n 1 kohdassa määrätään ehdottoman suojan 
periaatteesta, jolla sopimuspuolet velvoitetaan estämään se llaisten viinien tai väkevien  alkoholijuomien maantieteellisen 
merkinnän rekisteröinti, jotka eivät ole peräisin asianomaise lta tuotantoalueelta, vaikka tuotteiden todellinen alkuperä 
osoitetaankin tai maantieteellistä merkint ää käytetään käännöksenä taikka sellaisen ilmaisun yhteydessä kuten ”-laatuinen”, 
”tyyppinen”, ”tyylinen”, ”jäljitelmä” tai vastaava. Viinien ja väkevien alkoholijuomien maantieteellisiä merkintöjä on 
suojeltava, vaikka suojatun nimen väärinkä yttö ei johtaisikaan kuluttajia harhaan. 
7 Ks. asiassa C-3/91, Turrón de Jijona, annetun tuomion 37 kohta tai asiassa C-108/01, Prosciutto  di Parma, annetun tuomion 
64 kohta. 
8 Ks. asiassa C-478/07, Bud ĕjovický Budvar, annetun tuomion 114 kohta.  
 
8 
 täytäntöönpano (tekemällä  virallisia tarkastuks ia tuottajien vahvistam ien tuote-eritelmien 
noudattamisesta ja valvomalla maantieteel lisen merkinnän käyttöä markkinoilla).9 
 Euroopan komission hiljattain tilaamasta selvityksestä
10 käy ilmi, että maataloustuotteiden 
maantieteellisten merkintöjen suojaa säätelevää EU:n järjestelmää pidetään yleisesti erittäin 
onnistuneena. Se on tuonut kulutta jille ja tuo ttajille konkreet tisia etuja: kuluttajat ovat 
esimerkiksi saaneet yksityiskohtaista tietoa ja la atutakuun ja tuottajat tasaisemman katetuoton 
ja enemmän näkyvyyttä, joka on usein seurausta os allistumisesta messuihin, pääsystä uusille 
kotimaan- ja/tai vientimarkkinoille sekä tuotta jille suunnattujen myynninedistämisrahastojen 
ja investointituen paremmasta saatavuudesta. Ma antieteellisten merkintöjen suoja auttaa myös 
pitämään yllä paikallista infras truktuuria ja työllisyyttä erity isesti köyhemmillä alueilla, mikä 
koituu koko yhteiskunnan eduksi. 
1.2.2.2 Muiden kuin maataloustuotteiden  lainsäädäntöpuitteet vaihtelevat 
jäsenvaltioittain 
 
Muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisiä merkintöjä suojaavia jäsenvaltioiden 
säädöksiä ei ole vielä yhdenmukaistettu, vaan kansalliset lainsäädän töpuitteet vaihtelevat 
huomattavasti jäsenvaltio ittain. Määritelmissä, rekisteröintim enettelyissä ja -kustannuksissa, 
suojan laajuudessa sekä täytäntöönpanokeinoi ssa on merkittäviä eroja. Siksi muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkin töjen suojan laajuus vaihtelee tuotteiden 
tuotantomaan mukaan siten, että lähtötasona  on TRIPS-sopimuksen mukainen perussuoja. 
Muista kuin maataloustuotteista on säännelty kaikissa jäsenvaltioissa epäreilusta kilpailusta ja 
kuluttajien harhaanjohtamisesta  annetulla lainsäädännöllä. M yös tavaramerkkilainsäädäntö 
voi tarjota jonkinasteisen suojan. Muiden kuin maataloustuotteid en maantieteellisten 
merkintöjen suojan antavia sui generis  -järjestelmiä on nykyään kä ytössä 15 jäsenvaltiossa11. 
Ne käsittävät monentasoisia säädöksiä: tiettyjä käsiteollisuustuotteita (esim. keraamisia 
tuotteita) koskevia alueellisia tai kansallisia  asetuksia, yksittäisiä tu otteita koskevia lakeja 
(esim. Solingen-veitset) taikka alueellisia ta i kansallisia lakeja, jo illa suojellaan kaikkia 
maantieteellisin merkinnöin varuste ttuja muita kuin maataloustuotteita.12  
Kysymys: 
1. Näettekö etuja tai haittoja muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisille 
merkinnöille EU:n eri jäsenvaltioissa nyky ään annetun suojan eri tasoissa ja 
toteutusvälineissä? Peru stelkaa vastauksenne. 
 
                                                            
9 Ks. asiassa C-35/13, Felin o, annetun tuomion 28 kohta.  
10 Selvitys Value of production of agricultural products and foodstuffs , wines, aromatised wines and spirits protected by a 
geographical indication (GI)  on saatavissa osoitteesta http://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_en.htm  . 
11 Belgia (Vallonia), Bulgaria, Espanja (Murcia), Kroatia, La tvia, Portugali, Puola, Ranska , Romania, Saksa, Slovakia, 
Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro , ks. vuoden 2013 selvitys, s. 30.  
12 Study on geographical indication protection for non- agricultural products in  the internal market , s. 29–73,  
http://ec.europa.eu/internal_marke t/indprop/docs/geo-indications/130322_geo- indications-non-agri-study_en.pdf 
 
 
9 
  
2. Mahdolliset taloudelliset, sosiaaliset ja kultt uuriset edut maantieteellisten merkintöjen 
suojan ulottamisesta muihin kuin maataloustuotteisiin koko EU:ssa 
 2.1 Muiden kuin maataloustuotteiden maanti eteellisten merkintöjen taloudellinen 
potentiaali  
EU:n maantieteellisten merkintöjen yhdenmukais esta järjestelmästä näyttäisi voivan koitua 
muiden kuin maataloustuotteiden  tuottajille kaksi pääasiallista etua: Myynti voi kasvaa, kun 
laadun ja alkuperän takaaminen koko EU:ssa  lisää tuotteiden erottuvuutta ja 
houkuttelevuutta,
13 ja koko unioniin voidaan saada te hokkaampi ja yhtenäisempi suoja 
väärentämisestä ja jäljittelystä aiheutuvien tappioiden estämiseksi. 
Maantieteellisten merkintöjen suoja voi koskea kaikenlaisia muita kuin maataloustuotteita ja 
niiden tuotantomenetelmiä matalan ja keskitason teknologian tuotteista (esim. Český křišťál 
eli böömiläinen kristalli) aina korkeam man teknologian tuotteisiin. Vuoden 2013 
selvityksessä arvioitiin hiljattain, että maan tieteellisin merkinnöin suojattujen muiden kuin 
maataloustuotteiden alalle Euroopassa on syntynyt  suoraan ja välillisesti jopa 4,08 miljoonaa 
työpaikkaa.14 Valtaosa niistä on unionin köyhimmillä alueilla sijaitsevissa pk-yrityksissä.15 
Kahdella kolmanneksella niistä alueista, joista maantieteellisi n merkinnöin varustetut muut 
kuin maataloustuotteet ovat peräisin, köyhyys- tai työttömyysaste on yli 20 prosenttia. 
Maantieteellisen merkinnän s uojaa nauttivan muun kuin maatal oustuotteen maineen ja/tai 
laadun takaaminen koko EU:ssa voi auttaa tuot tajia hyödyntämään viranomaisten ylläpitämiä 
myynninedistämisrahastoja ja nii ltä saatavaa investointitukea ja lisätä tuottajien osallistumista 
messuihin. Mahdollisuus päästä yhdenmukaiste ttuun EU:n laajuiseen maantieteellisten 
merkintöjen järjestelmään voi myös edistää järjestäytymistä ja parantaa tuottajajärjestöjen hoitamaa suojatun nimen hallinnointia.  
Tunnettu maantieteellinen merkin tä voi myös lisätä alkuperäpaikan  tai -alueen tunnettuutta ja 
tuottaa kerrannaisvaikutuksia va ikkapa edistämällä matkailua
16, messuja ja 
kulttuuritapahtumia ja niiden myötä luoda lisää työllistymismahdollisuuksia.17 
 Työllisyysvaikutusta, joka tuotteella on maantiet eellisen merkintänsä ansiosta, ei yleensä saa 
siirrettyä muualle, sillä tuotteen  valmistuksella on luontaiset yhteydet tiettyyn alueeseen. Sen 
vuoksi vaurauden kohentaminen tietynlaisilla  alueilla myöntämällä maantieteellisen 
merkinnän suoja myös muille kuin maatalou stuotteille voisi edistää työpaikkojen ja 
hyvinvoinnin säilymistä taloudellis esti haavoittuvilla alueilla.  
                                                            
13 Maantieteellinen merkintä on tärkeä tekijä myös siksi, että tuottajat voivat sen turvin ryhtyä toimittamaan tuotteitaan 
suurille vähittäismyyjille ja hankkia asiakkaita niiden alueiden  ulkopuolelta, joilla tuotteet perinteisesti ovat asiakkaiden 
tuntemia ja arvostamia. Kosk a kuluttajat ulkomaanmarkkinoilla mieltävät maantieteelliset merkinnät ulkopuolisen elimen 
tarkastaman tuotelaadun lisätakeena, maan tieteellinen merkin tä edistää tuottajien pääsyä  uusille vien timarkkinoille. 
14 Vuoden 2013 selvitys, s. 133. 
15 Lähde: Eurooppalaiset köyhyys- ja työttömyystilastot NUT S 2 -tason alueiden osalta. Tä mä koskee esimerkiksi Binchen 
pitsiä (dentelles de Binche, Belgia) tai Olho Marinhon mustaa keramiikkaa (l ouça de barro preto de Olho Marinho, 
Portugali). 
16 Esimerkkinä voidaan mainita eurooppalainen keramiikkareit ti, jolle Euroopan neuvosto antoi kulttuurireitin aseman 
toukokuussa 2012. Sen tarkoituksena on lisätä keramiikan tuotantoalueiden vetovoimaa kestävinä matkailukohteina. 
17 Ks. Geographical Indications, An introduction, WIPO, 
http://www.wipo.int/export/ sites/www/freepublications/e n/geographical/952/wipo_pub_952.pdf . 
 
10 
 Kysymyksiä: 
2. Voisiko muiden kuin maataloustuotteiden m aantieteellisten merk intöjen tehokkaammalla 
ja yhdenmukaistetulla EU-tas on suojalla olla edellä ku vaillun kaltaisia myönteisiä 
talousvaikutuksia sisämarkkinoilla? 
3. Voiko tällaisella suojalla mielestänne olla  haitallisia vaikutuksia EU:n talouteen? 
 
 
2.2 Kuluttajahyödyt 
 
Kuluttajat, jotka kiinnittävät huomiota tuotte iden maantieteelliseen alkuperään, arvostavat 
tuotteisiin kiteytyvää kulttuuria tai peri nnettä tai ovat kiinnostuneita tuotteiden 
erityisominaisuuksista tai laadusta, voivat ma antieteellisten merkintöjen ansiosta tehdä 
luotettavaan tietoon perustuv ia, turvallisia valintoja.18 Maantieteellisten merkintöjen 
tarkoituksena on antaa kuluttajille, jotka sellaista arvostavat, varmuus siitä, että tuotteella on nimenomaan alkuperäpaikkansa ansi osta tietynlainen la atu, tietyt ominaispii rteet ja/tai tietty 
maine. 
Maatalousalan maantieteellisiä merkintöjä kos kevissa EU:n nykyisissä järjestelmissä ovat 
keskeisellä sijalla viralliset tarkastukset ja valvontajärjestelyt, joilla taataan, että suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustetut tuotteet ovat tuote-eritelmien mukaisia. Maantieteellisten merkintöjen suoja on ke ino estää suojatun nimen väärinkäyttö 
tuotemarkkinoilla. Tarkoituksena ei  ole typistää tarjolla olevaa tuotevalikoimaa, vaan varata 
tietty nimitys tuotteille, jotka vastaavat tuote-eritelmiä ja joilla on selvä yhteys maantieteelliseen alkuperään. Maantieteellisten merkintöjen suoja ei estä muita tuottajia markkinoimasta samantyyppisiä tuotteita eri nimellä. Maan tieteellisten merkintöjen 
päätarkoituksena on suojella kuluttajia, jotta nämä  eivät tulisi hankkineeksi  tuotteita, joilla ei 
ole sellaisia heidän toivomiaan ominaisuuksia  ja piirteitä, joista he olisivat valmiit 
maksamaan enemmän.
19 
 
Kysymyksiä: 
4. Katsotteko, että kuluttajille voisi olla  hyötyä muiden kuin maataloustuotteiden 
maantieteellisten merkintöjen yhde nmukaistetusta EU-tason suojasta?  
5. Voisiko sillä mahdollisesti olla kuluttajien kannalta kielteisiä vaikutuksia?  
 
2.3 Maantieteellisten merkintöjen suojan  tehostamiseen tähtäävien EU:n 
kansainvälisten pyrkimysten tukeminen  
Luomalla EU:ssa muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen yhtenäinen 
suoja voidaan vaikuttaa myönteisesti myös kauppasopimusten neuvottelemiseen sellaisten 
kolmansien maiden kanssa, jotka haluavat varmistaa paremman suojan muiden kuin 
                                                            
18 Vuonna 2008 toteutetun Eurobarometer-tutkimuksen nro 298 mukaan 26 prosenttia kulutta jista kertoi olevansa 
kiinnostuneita muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden alkuperä maasta (mutta eivät maantieteellisistä me rkinnöistä sinänsä). 
Sitä pidettiin neljänneksi tärkeimpänä tekijänä tu otteen hinnan, turvallisuuden ja brändin jälkeen. 
19 Tuottajien on mielekästä investoida laatutuotteiden valmistuks een vain, jos kuluttajat ovat tiet oisia tuotteiden laadusta. Jos 
yritys päättää tuottaa laatutuot teita, päätös kantaa hedelmää myöhemmin tuottajan tehtyä ensi n pitkäaikaisen investoinnin 
vankan maineen luomiseen. Siksi vasta kul uttajien laatutietoisuus kannustaa yrit ystä investoimaan maineeseensa, minkä 
seurauksena se saa tuotteistaan korkeamma n hinnan. Kuluttaja puolestaan  saa laajan valikoiman l aadukkaita ja turvallisia 
tuotteita. 
 
11 
 maataloustuotteidensa maantieteellisille merkinnöille EU:ssa. Koska EU:lla ei ole 
yhdenmukaistettua ja johdonmukaista järjes telmää muiden kuin maataloustuotteiden 
maantieteellisten merkintöjen suojaa varten, tilanne vaikuttaa sen valmiuteen käydä tästä 
asiasta kahdenvälisiä neuvotteluja ja saada tuotteidensa maantieteellisille merkinnöille 
parempi suoja kolmansissa maissa. Kolmansien maiden muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen suojasta EU:n markkinoilla on tullut yhä merkittävämpi tekijä monissa kahdenvälisissä neuvotteluissa unionin kauppakumppaneiden kanssa. Monilla näistä 
maista on huomattavan rikkaat perinteet tunnett ujen käsiteollisuustuotteiden ja muiden kuin 
maataloustuotteiden alalla. Esimerkiksi Intia on suojannut tietyt sareja , silkkimaalauksia ja 
hartiahuiveja koskevat maantieteelliset merkinnät. 
Muiden kuin maataloustuotteiden maantiet eellisten merkintöjen suojan yhtenäinen 
eurooppalainen järjestelmä voisi myös edistä ä maantieteellisten merkintöjen suojan tason 
parantamista koskevia EU:n neuvottelupyrkimyks iä monenvälisellä tasolla WTO:ssa. EU on 
pyrkinyt WTO:ssa Dohan kehitysohjelmaneuvottelu issa siihen, että toistaiseksi ainoastaan 
viineille ja väkeville alkoholijuomille myönnetty korkeatasoinen suoja ulotettaisiin kaikkiin 
tuotteisiin. 
Kysymys: 
6. Olisiko muiden kuin maataloustuotteiden m aantieteellisten merkintöjen yhdenmukaisesta 
EU-tason suojasta mahdollisesti hyötyä vai haittaa EU:n kauppasuhteille kolmansien 
maiden kanssa? Millaisia nuo hyödyt tai haitat voisivat olla?  
 
 
2.4 Eurooppalaisten perinteiden, taitotiedon,  kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden20 ja 
kulttuuriperinnön säilyttäminen ja vaaliminen  
Tyypilliset maantieteellisten merkintöjen s aamisen edellytykset täyttävät muut kuin 
maataloustuotteet voivat parhaiten kilpailla markkinoilla aitoudellaa n, muista erottuvalla 
laadullaan ja muilla kuluttajien arvostamilla om inaisuuksilla. Tällaisiin tuotteisiin kohdistuu 
jatkuvasti paineita niiden main etta havittelevien, monesti heikkolaatuisempien tuotteiden 
taholta, joita myydään edullisemmin. Maantieteellisen merkinnän saamisen edellytykset täyttävät tuotteet voivat menestyä, jos k ilpailu perustuu hyvän kauppatavan mukaisiin 
käytäntöihin. Jos jäljitelmät kuitenkin hyötyvät alkuperäistuotteid en maineesta, aitoudesta ja 
laatuodotuksista, koska niissä käytetään alk uperäistuotteen maineen perustana olevaa 
maantieteellistä nimeä, alkuperäistuotteiden valm istus saattaa viimein loppua ja ne katoavat 
kokonaan, kuten liettualaisen pe llavateollisuuden on käynyt. Maantieteellisin merkinnöin 
varustetut tuotteet pitävät elos sa arvokasta perinteist ä taitotietoa, joka siirtyy sukupolvelta 
toiselle. Niiden tuotantomenetelmät ja oheisto iminnot merkitsevät paik allisyhteisölle pitkän 
ajan kuluessa luotua identifioitumiskohde tta. Tällaiset tuotteet pitävät yllä 
yhteistyöverkostoja, joita on syntynyt tuottajien ke sken sekä tuottajien ja muiden paikallisten 
intressitahojen, kuten julkisten elinten ja matkailujärjestöjen välille, ja edistävät siten sosiaalisen pääoman karttumista omalla alueel laan. Merkittävä osa Eu roopan historiallista, 
kulttuurista ja sosiaalista perintöä voi viime kädessä kärsiä, jos maantieteellisin merkinnöin 
varustetut tuotteet häviävät r iittämättömän suojan seurauksena. 
                                                            
20 Euroopan unioni on vuodesta 2006 ollut kulttuuri-ilmaisujen moni naisuuden suojelemista ja ed istämistä koskevan Unescon 
yleissopimuksen osapuolena, ja Euroopan unionista tehdyn  sopimuksen 167 artiklan mukaisesti unioni ottaa kulttuuriin 
liittyvät näkökohdat huomioon peruss opimusten muiden määräysten mukaisessa  toiminnassaan, erit yisesti kulttuuriensa 
monimuotoisuuden vaalimiseksi ja edistämiseksi.  
 
12 
 Kysymys: 
7. Oletteko sitä mieltä, että muiden kuin maatal oustuotteiden maantieteellisten merkintöjen 
yhdenmukaistettu EU-tason suoja auttaisi säilyttämään perinteistä kulttuuri- ja 
taideperintöä, joka ilmenee suojan saamis en edellytykset täyttävissä tuotteissa? 
Perustelkaa vastauksenne.  
8. Voisiko suoja edistää sosiaalisen pääoman kertymistä kyseisillä tuotantoalueilla?  
 
3. Muiden kuin maataloustuotteiden mahdo llinen kelpoisuus maantieteellisten 
merkintöjen suojaan – on gelmia ja haasteita 
 
Mitä vahvempi maantieteellisen merkinnän main e ja arvostus on, sitä todennäköisemmin 
kilpailijat pyrkivät hyötymään siitä väärinkäyttämällä sen suojaamaa nimeä sellaisten 
tuotteiden yhteydessä, jotka eivät ole peräisin ti etyltä maantieteelliseltä alueelta ja/tai eivät 
vastaa kyseisen tuotenimen käytön edellyttäm iä tuote-eritelmiä tai laatuominaisuuksia. 
Maantieteellisen merkinnän väärinkäyttö aiheuttaa sääntöjä noudattaville toimijoille tulonmenetyksiä ja pienentää heidän mar kkinaosuuttaan, mistä saattaa koitua heille 
mainevahinkoa ja ylimääräisiä oikeudenkäyntikuluja. 
Vuoden 2013 selvityksestä käy ilmi, että 57,4 pros entissa tarkasteltuja tuotteita (n=94) on 
ilmoitettu merkittävistä ongelmista ja menetyksistä, jotka ovat seurausta niiden maantieteellisten merkintöjen väärinkäytöstä.
21 Esimerkkejä:  
• jäljitelmät, jotka ovat peräisin samasta maasta22, muista EU-maista23 tai kolmansista 
maista, erityisesti Aasiasta24,  
• suojatun nimen ottaminen käyttöön aivan muiden tuotteiden yhteydessä, esimerkiksi 
epäaidon belgialaistyyppisen si niharmaan kalkkikiven nimittäminen ”belgialaiseksi 
kiveksi” (Pierre bleue de Belgique) tai tu rkkilaisen marmorin kauppaaminen nimillä 
”Botticino Royal” ja ”The New Botticino”25, tai  
• suojatun nimen ottaminen käyttöön erityyppis ten tuotteiden yhteydessä, esimerkiksi 
kiinalainen graniitti, intialai nen liuskekivi ja muista mais ta peräisin oleva kalkkikivi, 
joista käytetään nimitystä ”K astilia ja Leónin luonnonkivi”.26 
Oikeustoimiin ryhtyminen suojatun nime n loukkauksen vuoksi voi merkitä yhtiölle 
huomattavaa taloudellista rasitetta. Esimerkiksi Český granát -tuottajille (Tšekin tasavalta) 
aiheutuu vuosittain arviolta 200 000 CZK:n (noin 7 770 euron) kustannukset 
loukkaustapausten viemisestä oikeuteen tai saatta misesta hallintoviranomaisten käsiteltäväksi, 
ja Solingen-merkinnän teollis- ja tekijänoikeuksien haltijalle27 puolestaan noin 50 000 euron 
kustannukset vuodessa. Tehokkaan suojan varmistamisesta voi tilanteen mukaan aiheutua huomattavasti korkeampiakin kustannuksia. 
                                                            
21 Vuoden 2013 selvitys, s. 97. 
22 Esim. Aubusson-kuvakudokset (Tapisserie d’Aubusson), Moustiers'n fajanssi (faience de Moustie rs) ja Bourgognen 
kivilaatat (Pierre de Bourgogne). 
23 Esim. italialaisjälji telmät Bourgognen kivilaatoista ja ro manialaisjäljitelmät  Muranon lasista. 
24 Esim. Binchen pitsi (dentelles de Binche), Carraran marmor i (Marmo di Carrara), Muranon lasi (Vetro di Murano), 
Horezun keramiikka sekä Kast ilian ja Leónin luonnonkivi.  
25 Botticino on kaupunki Bresci an maakunnassa Italiassa. 
26 Vuoden 2013 selvitys, s. 99. 
27 Ibid, s. 109. 
 
13 
 Vuoden 2013 selvityksestä ilmenee, että tällaisilta loukkauksilta  suojautuakseen tuottajat 
turvautuvat monenlaisiin stra tegioihin, kuten vastalausekirj elmät (esim. Harris tweed ja 
Schwarzwaldin käkikello), väär entämisen vastaiset kampanjat (esim. sveitsiläiset kellot), 
tavaramerkin rekisteröinti (esim. Vietri sul Maren perinteinen taidekeramiikka) tai oikeustoimiin ryhtyminen (esim. Deru tan taidekeramiikka ja Muranon lasi). 
Vuoden 2013 selvityksessä todetaan, että main ittujen toimien tuloksellisuus on kuitenkin 
monesti epävarmaa, sillä EU:ssa ei ole yh tenäisiä lainsäädäntöpuitteita muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkintö jen suojaa varten. Tästä syystä käytössä on 
monenlaisia järjestelmiä, jotk a takaavat eriasteisen suojan  ja täytäntöönpanon mutta eivät 
muodosta selkeätä yleistä kehystä. 
Kysymyksiä: 
9. Voisiko muiden kuin maataloustuotte iden maantieteellisten merkintöjen 
yhdenmukaistettu EU-tason suoja mielestänne auttaa tuottajia suojautumaan jäljitelmiltä 
ja väärinkäytöksiltä? Pe rustelkaa vastauksenne. 
10.  Kuinka kilpailevat tuottajat voivat suojau tua maantieteellisen merkinnän liian laajalta 
hyödyntämiseltä? 
 
 
4. Vaihtoehtoja yhdenmukaistet ulle unionitason suojalle 
 
Vuoden 2013 selvityksessä todettiin, että voima ssa olevilla kansallisill a säädöksillä taataan 
tietty suojataso, kun niitä käyt etään muiden kuin maataloustu otteiden maantieteellisten 
merkintöjen suojaamiseksi EU:n tasolla. 
Epäreilua kilpailua28 ja kuluttajien harhaanjohtamista koskevassa lainsäädännössä, jota on 
annettu EU:n kaikissa jäsenvaltioissa, säädetään sopimattomista kaupallisista menettelyistä, 
mukaan lukien harhaanjohtavien tietojen anta minen tuotteen pääominaisuuksista, kuten sen 
maantieteellisestä alkuperästä.29 Käytännössä tällainen lainsääd äntö muodostaa kuitenkin vain 
rajoitetun suojan muiden kuin maatalous tuotteiden nimien väärinkäytöltä. 
Lisäksi lainsäädännössä esiintyy yhä merk ittäviä eroja jäsenvaltioittain. Säännösten 
täytäntöönpanon valvonnasta vast aavat esimerkiksi er itasoiset kansallise t, alueelliset ja 
paikalliset elimet30 (kuten Espanjassa) tai yk sityiset kuluttajajärjestöt (kuten Saksassa), minkä 
vuoksi kustannuksissa, menettelyissä ja muotov aatimuksissa on eroja. Maissa, joissa 
                                                            
28 Epäreilun kilpailun voitaisiin määritellä tarkoittavan kaikkia hyvän liiketavan sekä teolli sen tai kaupallisen toiminnan 
vastaisia kilpailutekoja. 
29 Direktiivissä 2005/29/EY määritellään ne sopimattomat kaupalliset menettelyt, jo tka on kielletty Euroopan unionissa ja 
muissa kolmessa ETA-valtiossa. Direktiivin 6 artiklassa korostetaan, että kaupallista  menettelyä on pidettävä 
harhaanjohtavana, jos se sisältää virheellistä tietoa, joka harhauttaa tai on omiaan harhauttamaan keskivertokuluttajaa 
nimenomaan tuotteen pääominaisuuksien, kuten maantieteel lisen tai kaupallisen alkuperän suhteen. Direktiivin 11 
artiklassa säädetään oikeussuojakeinoista. Jäsenvaltioiden ja mu iden ETA-valtioiden on varmistettava, että käytettävissä on 
riittävät ja tehokkaat keinot sopimattomien menettelyjen to rjumiseksi. Näihin keinoihin on kuuluttava säännöksiä, joiden 
nojalla ne henkilöt tai tahot, joilla on oikeutettu etu (eli kulu ttajat ja kilpailijat), voivat ryhtyä oikeudellisiin toimiin 
tällaisten sopimattomien menettelyjen suhteen ja/t ai saattaa ne hallintovira nomaisen käsiteltäväksi.  
30 Hallintoviranomaiset Bulgariassa, Italiassa, Kreikassa, Ky proksessa, Latviassa, Luxembur gissa, Portugalissa, Puolassa, 
Romaniassa, Saksassa, Sloveniassa, Suomessa ja Virossa ovat velvollisia tutkimaan vastaanottamansa valitukset. 
Valtaosalla toimivaltaisista vi ranomaisista on valtuudet valitusten hylkäämis een erityyppisin perustein. Esimerkiksi 
Belgiassa 40 prosenttia kaikista valituksista hylätään rationaliso intisyistä ja käsiteltäviksi otetaan vain ne, joissa on kyse 
merkittävistä taloudellisia tappioista.  
 
14 
 valvonnasta vastaavat tällaiset elim et, ei vuoden 2013 selvityksen mukaan31 ole todettu 
esimerkkejä toimista muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaamiseksi. 
Selvityksestä ilmenee myös, että sopimattomia menettelyjä epäillessään tuottajat eivät 
useinkaan pane vireille sivii lioikeudellista menettelyä, s illä kustannukset voivat nousta 
huomattaviksi ja näyttöä on usein vaikeata hankkia.
32 
Tavaramerkin suojalla on myös rajoituksensa. Se antaa omistajalleen oikeuden kieltää kaikkia 
muita käyttämästä kyseistä tavaramerkkiä. Valitu lla tavaramerkillä (esim. nimellä tai logolla) 
ei ole lainkaan yhteyttä itse  tuotteisiin tai niiden alkupe rään. Suojatun maantieteellisen 
merkinnän tarkoituksena sitä vastoin on antaa kul uttajille tae siitä, että tavara on tuotettu 
tietyllä paikkakunnalla ja että sill ä on tietyt ominaisuudet juuri si ksi. Tavaramerkki ei yleensä 
voikaan tarjota yhtä varmoja tietoja ja takeita kuin maantieteellinen merkintä. 
Joissain tapauksissa maantieteelline n merkintä voi saada tietyn suojan 
tavaramerkkilainsäädännön nojalla, erityises ti yhteis- ja tarkastusmerkkien avulla. 
Yhteismerkit ovat tuottajaryhmän (esim. järjestön) yhteisomistuksessa, ja niitä voi käyttää useampi kuin yksi henkilö, kunhan nämä ovat kys eisen ryhmän jäseni ä ja noudattavat sen 
vahvistamia sääntöjä. Tarkastusmerkin omistaa varmentamisesta vastaava oikeushenkilö, joka 
tarkastaa, että merkkiä käytetään sertifiointi standardien mukaisesti. Tavaramerkin käyttöä 
valvovalla sertifioijalla on yksinoikeus estää sen luvaton käyttö. Sertifio ija ei yleensä voi itse 
hyödyntää tavaramerkkiä, mutta sitä saavat  käyttää kaikki ne, jotka täyttävät 
sertifiointistandardit. Maanti eteellisten merkintöjen suoja sisältää joitain tämäntyyppisen 
suojan ominaisuuksia. Yleisessä tavaramerkkila insäädännössä ei kuitenka an säädetä etukäteen 
määritetyistä standardeista, varsinkaan yhteydestä tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, ja tavaramerkin haltija saa täysin vapaasti määr itellä sen käyttöä koskeva t säännöt. Siksi yhteis- 
ja tarkastusmerkeistä puuttuvatkin maantieteellisten merkintöjen järjestelmälle keskeiset, takeita koskevat ominaisuudet.
33 EU:n nykyinen tavaramerkkijärjestelmä ei koske 
tarkastusmerkkejä, mutta maantieteellisiä merkin töjä käyttävät tuottajat voivat rekisteröidä 
tuotteensa nimen sen mukais esti yhteisön yhteismerkkinä. 
Tietyistä käsiteollisuustuotte ista annetut alueelliset tai kansalliset säädökset koskevat 
useimmiten vain yhteisiä strategioita omaleimaisten paikallisten käsiteollisuustuotteiden menekin edistämiseksi tai niiden suojaam iseksi. Tuote-eritelm ät onkin vahvistettu 
tuotekohtaisissa laeissa (esi m. Solingen-veitset, Harris Tw eed ja Bordado da Madeira, 
madeiralainen koruompelu). Koska teollisuudenalakohtaisia alueellisia ja kansallisia säännöksiä ei ole yhdenmukaiste ttu, niissä esiintyy huomatta via eroja ydinkysymyksissä, 
kuten maantieteellisen merkinnän m ääritelmässä, suojan laajuudessa, 
rekisteröintimenettelyissä, maksuissa, tarkastu ksissa ja täytäntöönpanossa. Kansallisten 
säädösten antamalla suojalla voidaan sitä paits i varmistaa ainoastaan se , että maantieteellistä 
merkintää noudatetaan asianomai sessa jäsenvaltioissa. Merkintä  ei tuo suojaa koko EU:ssa 
eikä takaa suojan osalta yhtäläisiä to imintaedellytyksiä sisämarkkinoilla. 
Kysymys: 
11. Mitä mieltä olette muiden kuin maatalous tuotteiden maantieteellisten merkintöjen 
                                                            
31 Vuoden 2013 selvitys, s.st 35. 
32 Vuoden 2013 selvitys, s. 34–35. 
33 Ks. Guide to geographical indicators linking products and their origins . Daniele Giovannucci, Tim Josling, William Kerr, 
Bernard O’Connor, May T. Yeung (International Trade Centre).  
 
15 
 yhdenmukaisen suojan nykyisistä vaihtoehdoista? 
 
 
 
II Vaihtoehdot maantieteellisten merkin töjen suojaamiseksi EU:n tasolla 
 
Edellä kuvailtuja epäkohtia voidaan korjata uni onin tasolla monin tavoin. Maantieteellisten 
merkintöjen paremman suojan pitäisi sopia yhteen nykyisten eurooppalaisten ja 
kansainvälisten lainsäädän töpuitteiden kanssa ja vastata sekä  talouselämän että sidosryhmien 
tarpeisiin. Maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen nykyjärjestelmä tarjoaa selvän 
vertailukohdan. Komissio pyrkii seuraavan osion a vulla luotaamaan asianosaisten mielipiteitä 
useista tekijöistä, jotka on katsottu kesk eisiksi muiden kuin maataloustuotteiden 
maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevan mahdollisen EU:n aloitteen laatimisen kannalta. 
 
1. Suojan tavoitteet ja perusteet 
 
Mahdollisten uusien toimenpiteiden tavoitt eiden äärivaihtoehtoina olisivat TRIPS-
sopimuksella käyttöön otettujen maantie teellisten merkintöje n suojaa koskevien 
vähimmäisvaatimusten täyttäminen ja lisäkriteer ien vahvistaminen suojalle samaan tapaan 
kuin maataloustuotteiden maantieteellisiä merk intöjä koskevassa EU:n  lainsäädännössä on 
tehty. 
 
1.1 Erityyppiset merkinnät: nimet ja tunnukset 
 
Nimi on yleisimmin käytetty merkintä viitatt aessa tuotteeseen, joka täyttää maantieteellisen 
merkinnän suojan saamisen edellytykset. Vars in usein merkintä sisältää maantieteellisen 
alueen nimen (tietty maa, alue tai paikkakunta, esim. Herend34), johon saatetaan yhdistää itse 
tuotteen nimi, esimerkiks i skotlantilainen tartaani35 ja Aubusson-kuvakudokset ja -matot36.  
Maantieteellistä merkintää osoittava nimitys voi  myös koostua muusta kuin maantieteellisestä 
nimestä, kunhan se kytkeytyy yksiselitteisesti alkuperäpai kkaan. Jos m aantieteellisen 
merkinnän määritelmä ulotettaisiin tällaisee n nimeen, sen piiriin voisi kuulua enemmän 
tuotteita. Tähän ratkaisuun päädyttiinkin maat aloustuotteiden maanti eteellisiä merkintöjä 
koskevassa EU:n järjestelmässä, jossa esimerkiksi fetajuusto37 ja espanjalainen kuohuviini 
cava38 on suojattu maantieteellisinä merkintöinä. 
                                                            
34 Tunnettu nimi, jota käytetään unkarilais en Herendin kaupungin mukaan nimetyistä  posliinisista astio ista ja koriste-
esineistä. 
35 ”Tartaani” on perinteinen skotlant ilainen ruutukuosi, joka muodostuu erivär isistä ja -levyisistä radoista. Ks. 
http://www.merriam-webster.com/dictionary /tartan. Vuonna 1963 perustettu Scottis h Tartans Society pitää rekisteriä 
kaikista tunnetuista tartaa neista, joita on noin 1 300. 
36 Aubussonin matot ovat Keski-Ranskassa Creusen departementissa Aubussonin ja  Felletinin kylissä käsin kudottuja 
lattianpäällysteitä. 
37 Kreikassa ei ole Feta-nimistä pai kkakuntaa, mutta feta-merkinnälle on pitk ään jatkuneen ja johdonmukaisen käytön 
tuloksena kehittynyt vahva yhte ys juuston tuotantoalueeseen. 
38 Cavaa tuotetaan Kataloniassa, Kastilia ja Leónissa, Aragonia ssa, Navarrassa, La Ri ojassa, Extremadura ssa ja Valenciassa. 
 
16 
 Toisena vaihtoehtona, jonka myötä järjestelmään  voisi kuulua vielä enemmän tuotteita, on 
maantieteellisten merkintöjen suojan myöntäm inen tekstiä sisältämä ttömille merkeille tai 
tunnuksille, jotka yhdistyvät yksiselitteisesti tiettyyn alueeseen, pai kkakuntaan tai maahan, 
esimerkkinä jonkin maantieteel lisen alueen ääriviivat.39 
 
Kysymyksiä: 
12. Jos EU:n tasolla luodaan uusi järjestelm ä, pitäisikö sen suojella muita kuin 
maantieteellisiä nimiä käsittäviä maantie teellisiä merkintöjä, jotka yhdistyvät 
yksiselitteisesti johonkin paikkaan? 
13. Kuinka järjestelmällä voitaisiin siinä tapauksessa varmistaa, ettei suojalla ole vaikutusta 
muiden tuottajien oikeuksiin? 
14. Pitäisikö tällaisen suojan kä sittää myös maantieteellisen alueen ääriviivojen kaltaiset 
tunnukset? Millaiset edellytykset  silloin pitäisi asettaa? 
 
 
 
1.2 Mitkä merkinnät pitäisi jättää maantieteel listen merkintöjen suojan ulkopuolelle? 
 
TRIPS-sopimuksessa säädetään useista mahdolli suuksista poiketa maantieteellisen merkinnän 
suojan varmistamista koskevasta vaatimuksesta. Esimerkkejä ovat yleisnimet40, 
ristiriitatilanne aiempaan tavaramerkkiin nähden41 ja tietyssä määrin myös tilanteet, joissa 
esiintyy samannimisiä maantieteellisiä merkintöjä42. Ilmaisua pidetään yleisnimenä, jos se on 
tietynlaisen tuotteen tai palvelun yleinen nimi (eikä niiden yks ittäisesimerkki) asianomaisella 
alueella maassa, jossa suoj aa haetaan. Esimerkiksi ilmaus kölninvesi tarkoittaa nykyään 
tietynlaista hajuvettä, oli se tuotettu Kölnin alueella Saksassa tai muualla. Samannimisillä maantieteellisillä merkinnöillä tarkoitetaan samalla tavoin kirjoitettuja tai äännettyjä merkintöjä, joilla kuitenkin yksilöidään eri pai koista, yleensä eri maista peräisin olevia 
tuotteita. Periaatteessa ei ole mitään syytä siih en, miksi ne eivät saisi olla voimassa samaan 
aikaan. Samanaikaiselle voimassaololle void aan kuitenkin asettaa ehtoja kuluttajien 
harhaanjohtamisen estämiseksi. 
                                                            
39 Tyypillinen esimerkki voisi olla (Yhdysvaltain) Floridan osavaltion muoto appelsiinien tunnuksena. 
40 TRIPS-sopimuksen 24 artiklan 6 kohta: ”M ikään tässä luvussa ei vaadi jäsentä sove ltamaan siinä tarkoi tettuja mä äräyksiä 
toisen jäsenen maantieteelliseen merkintään sellaisten tavaroid en ja palvelusten osalta, joihin liittyvä merkintä on identtinen  
sellaisen termin kanssa, joka on tavanomai nen arkikielessä, kuten tava nomainen nimi sellaisille tavaroille tai palveluille 
asianomaisen jäsenen alueella. – –”. 
41 TRIPS-sopimuksen 24 artiklan 5 kohdassa määrätään, että millo in tavaramerkin rekisteröintiä on haettu tai se on 
rekisteröity vilpittömässä mielessä, taikka milloin oikeus ta varamerkkiin on saatu sen johdosta, että sitä on käytetty 
vilpittömässä mielessä ennen kuin maantieteellinen merkintä  saa suojaa sen alkuperämaassa, niitä toimenpiteitä, joihin on 
ryhdytty maantieteellisiä merkintöjä kos kevien TRIPS-sopimuksen määräysten tä ytäntöönpanemiseksi, sovelletaan ottaen 
huomioon, mitä on voimassa tavara merkin rekisteröitävyydestä tai pätevyydes tä taikka oikeudesta käyttää tavaramerkkiä 
sen perusteella, että sellainen tavaramerkki on identtinen tai samanlainen maantieteellisen merkinnän kanssa. 
42 TRIPS-sopimuksen 23 artiklan 3 kohdassa määrätään seuraavaa:  ”Tilanteessa, jossa viine ille on useita samannimisiä 
maantieteellisiä merkintöjä , jokaiselle merkinnälle annetaan suojaa, ellei ed ellä olevan 22 artiklan 4 kohdan määräyksistä 
muuta johdu. Jokaisen jäsenen tulee pää ttää niistä käytännön ehdoista, joiden pe rusteella kyseessä olevat samannimiset 
merkinnät erotetaan toisistaan, ottaen huomioon tarve varmistaa kyse isten tuottajien tasapuolinen kohtelu ja se, että 
kuluttajia ei johdeta harhaan.” 
  TRIPS-sopimuksen 22 artiklan 4 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Tämän  artiklan edellisten kohtie n määräyksiä sovelletaan 
maantieteellisiin merkintöihin , jotka vaikkakin ovat kirjaimellisesti ott aen tosia mitä tulee alueeseen, seutuun tai 
paikkakuntaan, josta tavarat ovat peräisin, synnyttävät yleisössä virheellisesti käsityksen, että tavarat ovat peräisin toiselt a 
alueelta.” 
 
17 
 Poikkeukset onkin otettu huomioon maataloust uotteiden maantieteellisistä merkinnöistä 
annetuissa EU:n asetuksissa43. Niihin on lisätty muita poikkeuksia rekisteröintivaatimuksesta 
silloin, kun nimi on ristiriidassa kasv ilajikkeen tai eläinrodun nimen kanssa44 ja on omiaan 
johtamaan kuluttajaa harhaan tuotteen todellisen  alkuperän suhteen. Vaikka tällaiset tapaukset 
eivät ole todennäköisiä muiden kuin maataloustuotteiden yhteyde ssä, on ratkaistava kysymys 
siitä, onko muiden kuin maataloustuotteiden erityisyys peruste säätää TRIPS-sopimuksen 
mukaisten poikkeusten lisäksi vielä muista poikkeuksista. 
 
Kysymys: 
15. Onko mielestänne tarvetta säätää TRIPS-sopi muksessa määrättyjen poikkeusten lisäksi 
vielä muista poikkeuksista maantieteellisten merkintöjen suojaan? Perustelkaa 
vastauksenne.  
 
2. Mihin maantieteellisten merkintöjen su ojaa pitäisi soveltaa: monialainen vai 
alakohtainen tarkastelu?   
Alakohtaisessa jaottelussa vahvi stettaisiin omat säännöt er i tuoteluokille, esimerkiksi 
tuotteille, joiden raaka-aineilla on itsessään er ityisen suuri merkitys (e sim. kivi). Tällainen 
järjestelmä on nykyään voimassa unionitasolla maat alouden alalla (jossa viineille, väkeville 
alkoholijuomille, maustetuille viineille sekä m aataloustuotteille ja elintarvikkeille on 
maantieteellisiä merkintöjä koskevat erilliset asetukset), mutta jaotte lu näyttäisi johtuvan 
lähinnä historiallisista syistä. Monialaisessa tark astelussa puolestaan vahvistettaisiin yleisellä 
tasolla järjestelmän keskeiset periaatteet, jo ita sitten sovelletaan kaikkiin tuoteryhmiin. 
 
Kysymyksiä: 
16. Onko muiden kuin maataloustuotteiden suojaj ärjestelmiä tarpeen er iyttää tuoteluokkien 
mukaan (alakohtainen tarkastelu)? Perustel kaa kantanne, jos vastauksenne on myöntävä.
17. Pitäisikö joitain tuotteita jä ttää maantieteellisten merkin töjen unionitasoisen suojan 
ulkopuolelle? Mitk ä tuotteet? 
 
 
3. Tuotteen ja alueen välinen yhteys 
 3.1 Kuinka vahva alueellisen yhteyden pitäisi olla? 
 
Maantieteellisen merkinnän on osoitettava tavara n olevan peräisin tietystä maasta, tietyltä 
seudulta tai paikkakunnalta, ja  tuotteen tunnetun laadun, maineen tai muun ominaisuuden 
johtuvan sen maantieteellisestä alkuperästä.  Maantieteellistä me rkintää käytetään 
kaupankäynnissä, jotta saadaan  luotua yhteys tuotteen laadun, maineen tai muiden 
ominaisuuksien sekä alkuperäpaik an välille. Kyseisen tuotteen  laadun, maineen tai muiden 
omaisuuksien ja niiden määrät yn maantieteellisen alkuperän välillä on oltava erityinen syy-
seuraussuhde, sillä nämä ominaisuudet ovat riippuvaisia tuotantopaikkakunnan 
luonnonoloista (tietyistä geologisist a, hydrologisista sekä maaperä-  ja ilmasto-oloista) ja/tai 
                                                            
43 Esimerkiksi maataloustuotteiden  ja elintarvikkeiden laatuj ärjestelmistä annetun asetuks en (EU) N:o 1151/2012 6 artiklan 
1, 4 ja 3 kohta. 
44 Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärje stelmistä annetun asetuksen (EU) N:o 1151/2012 6 artiklan 2 kohta. 
 
18 
 siitä, millä tavoin ihmisyhteisöt hyödyntävät nä itä oloja (siis kyseisen alueen väestön 
luomasta taitotiedosta ja paikallisten erityi sosaajien vuosien mittaan hankkimista taidoista). 
Luonnollinen yhteys voi ilmetä eri tavoin. Esimerkiksi maataloustuotteiden ja 
elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21. marra skuuta 2012 annetussa Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1151/201245 säädetään maataloustuotteiden ja 
elintarvikkeiden maantie teellisten merkintöjen kahdesta erit yyppisestä maininnasta: ”suojattu 
maantieteellinen merkintä” (SMM) ja ”suojattu  alkuperänimitys” (SAN). Niiden välinen ero 
perustuu siihen, kuinka voimakas yhteys tuotteella  on kyseiseen maantieteelliseen alueeseen. 
Kun kyse on SMM-tuotteesta, yhden  tuotantovaiheista – jalostuksen tai valmistuksen – on 
tapahduttava kyseisellä alueella, mutta raaka-ai ne voidaan tuoda muualta. SAN-tuotteen koko 
tuotantoprosessin on tapahduttava kyseisellä, rajatulla maantieteellisellä alueella, jolta myös 
raaka-aineiden on oltava peräisin. Luonnollinen yhteys, joka perustuu tarkoin määriteltyyn 
ranskalaiseen terroir- käsitteeseen46, on erityisen vahva viin ialalla, jossa kummankin 
maantieteellistä merkintää ilmaisevan merkin edellytyksenä on kaikkien tuotantovaiheiden toteuttaminen kyseisellä maantieteellisellä aluee lla. SAN-merkintä edellyttää, että rypäleet 
ovat sataprosenttisesti peräisin yksinomaan kyseiseltä alueelta; SMM-merkinnän edellyttämä prosenttiosuus on vähintään 85. 
Yhteys tuotantoalueeseen voi soveltua myös muihin kuin maataloustuotteisiin. Esimerkiksi 
marmorin ja kiven kohdalla tämän yhteyden me rkittävyys rinnastuu maataloustuotteilta 
edellytettyyn luonnolliseen yhteyteen, joten ed ellä esitetyt muuttujat koskevat myös niitä. 
Mitä vahvempi tämä yhteys on, sitä uskottava mpana ja aidompana tuote periaatteessa 
näyttäytyy kuluttajalle. Tietyt maantietee lliset merkinnät voivat kuitenkin perustua 
luonnonolojen sijaan kokonaan ihmispanokseen tai maineeseen. Vuoden 2013 selvityksen 
mukaan vain harvat muut kuin maataloustuotteet, jotka täyttävät maantieteellisten 
merkintöjen suojan saamis en edellytykset, vastaisi vat tiukkoja SAN-vaatimuksia.
47 
 
Kysymyksiä: 
18. Kuinka vahva pitäisi muiden kuin maataloustu otteiden ja niiden alkuperäpaikan välisen 
yhteyden olla, jotta ne vo isivat saada maantieteellisten merkintöjen suojan 
jonkinlaisessa uudessa järjestelmässä? 
19. Pitäisikö uudessa järjestelmässä sallia muiden kuin maataloustuotteiden ja niiden 
alkuperäpaikan välillä kaksi erityyppistä yhteyttä (joista to inen on vahvempi)?  
20. Pitäisikö säännöissä olla eroja erityypp isten tuotteiden kohdalla? Perustelkaa 
näkemyksenne.  
 
 3.2 Laatu ja tuote-eritelmät 
 
Maantieteellisen merkinnän päätarkoituksena on to imia kuluttajille laatusitoumuksena ja taata 
tuottajille yhtäläiset toimintaedellytykset . Maantieteellisten merkintöjen suojan 
myöntämisjärjestelmä edellyttääkin tuott eelle ominaisten pääpiirteiden ja sen 
tuotantoprosessin määrittämistä.  Maataloustuotteiden maantiet eellisistä merkinnöistä annetun 
                                                            
45 EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.  
46 Terroir  on ranskankielinen viininviljelyalan käsite, jolla tarkoi tetaan viinin ominaispiirteiden liittymistä rypäleiden 
kasvupaikan ominaisuuksiin. 
47 Vuoden 2013 selvitys, s. 298. 
 
19 
 EU:n lainsäädännön mukaan tuottajien on rekisteröi ntiä hakiessaan toimite ttava kaikki tiedot, 
joita tarvitaan tuotteen, sen tuotantomenetelmän  ja siihen liittyvän maantieteellisen alueen 
kuvaamisessa. Tuote-eritelmä on ratkaiseva te kijä haettaessa maantieteellisen merkinnän 
suojan rekisteröintiä. 
Vaatimus tuotteen ominaisuuksien kuvauksesta ta kaa tasaisen tuotelaadun, mutta ei edellytä 
tiettyä laatutasoa. Se voidaan taata ainoast aan vaatimalla tietty vähimmäislaatutaso. 
Tarkoituksenmukaisen laatuviitearvon määrittäminen ei silti ehkä sovi kaikkiin tuotteisiin, ja 
tietyn laatutason asettaminen edellyttää harkintavaltaa. 
Maantieteellisten merkintöjen tuoma lisäarvo pe rustuu kuluttajan luottamukseen. Järjestelmän 
on taattava kuluttajalle, että maantieteellis ellä merkinnällä varustettujen tuotteiden 
erityisominaisuudet, tietty laatu tai maine säilyy suojan koko voimassaoloajan. Koko EU:ta 
koskevassa maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen järjestelmässä on tätä varten otettu käyttöön monia vaatimuksia rekist eröinnin jälkeisistä tarkastuksista sen 
varmistamiseksi, että tuotteet vastaavat tuote- eritelmiä ja niiden nimiä käytetään markkinoilla 
asianmukaisesti. Yleensä tarkastukset tekee nimetty viranomainen tai tehtävään valittu, sertifioitu yksityinen elin. Erity isominaisuuksia ja laatua ei kuitenkaan pidä määrittää liian 
rajoittavasti. Liian yksityiskoh tainen kuvaus saatt aa hillitä tuoteinnovoi ntia, ja vaikka 
perinteisissä tuotteissa ei tapahdukaan muutoksia kovin tiuh aan, ne kuitenkin kehittyvät 
tuotantoprosessien ja -tekn iikkojen edistyessä. Painopistee n on oltava laadussa, jolloin 
luovuus pääsee toimimaan vuorovaikutuksessa pe rinteisen taitotiedon kanssa. Esimerkiksi 
muotoilija Carlo Scarpa teki 1940-luvulla kiin teätä yhteistyötä lasinpuhalt ajamestarien kanssa 
kehittääkseen uraauurtavia menetelmiä, jotk a kuuluvat nykyään olennaisesti Muranon (Vetro 
di Murano) lasiperinteeseen. 
Kysymyksiä: 
21. Olisiko laatuohjeisto toimiva keino muid en kuin maataloustu otteiden kohdalla? 
22. Kuinka sellainen voitaisiin määritellä?  
23. Onko mielestänne syytä tarkas taa, että maantiet eellisellä merkinnä llä varustettujen 
tuotteiden erityisominaisuudet, laatu ja alkuperä säilyvät suojan koko voimassaoloajan? 
Perustelkaa näkemyksenne.  
24. Miten tuotteen erityisominai suudet olisi määriteltävä, jotta voitaisiin innovointia 
rajoittamatta varmistaa, että laatu ja m aantieteellinen alkuperä vastaavat vaadittuja 
standardeja?  
 
3.3 Tuotteen maine 
 Maantieteellisestä alkuperästä johtuvaa mainetta  voitaisiin käyttää peru steena tietyn laadun tai 
tuotteen luontaisen ominaisuuden ohella tai se n vaihtoehtona. Tällöin maantieteellisten 
merkintöjen suoja voitaisiin ulottaa ainoastaan t uotteisiin, jotka ovat jo saavuttaneet tietyn 
maineen kuluttajien keskuudessa. Tällainen ratkai su kuitenkin saattaisi epäedulliseen asemaan 
uudet tai kehitteillä olevat tuo tteet, joilla ei itsellään ole vielä minkäänlaista mainetta. 
 
Kysymyksiä:  
25. Pitäisikö muilta kuin maataloustuotte ilta vaatia ”laatua, mainetta ja  muita 
ominaisuuksia”, jotta ne voisi vat saada maantieteel lisen merkinnän suojan? Mitä näistä 
tekijöistä pitäisi vaatia, jos ei kaikkia? Perustelkaa vastauksenne. 
 
20 
 26. Mitä tuote-eritelmään pitäisi sisältyä? Pitäisikö asettaa vähimmäisvaatimuksia, jotka 
voisivat koskea esimerkiksi tarkastusten tiheyttä, tuotteiden valintamenettelyä ja eri 
tuotanto- ja jakeluvaiheis iin osallistuvia tahoja? 
 
 
 
4. Keinoja suojan tehostamiseksi 
 4.1 Kansallisten lainsäädäntö jen yhdenmukaistaminen 
 
Maantieteellisiä merkintöjä koskevien kansal listen lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen 
tarkoittaisi sitä, että merkintöjä varten  on luotava järjestelmä niissä muutamissa 
jäsenvaltioissa, joissa sellaista ei vielä ole. Jotta maantieteellisiä merkintöjä voitaisiin tosiasiassa suojata, ti etyn merkinnän on saatava suoja koko si sämarkkinoilla, jo ttei kuluttajille 
aiheutuisi sekaannusta siitä, et tä eri jäsenvaltioista peräisin ol evista erilaisi sta tuotteista 
käytetään samanlaisia merkintöjä. 
Näin ollen yhdenmukaistaminen edellyttää m aantieteellisten merkintöjen keskinäistä 
tunnustamista ja suojaa päällekkäisyyksien välttämiseksi. Sitä varten jäsenvaltioiden on pystyttävä tunnistamaan mahdollisesti ristir iitatilanteen aiheuttavat maantieteelliset 
merkinnät, myös vieraskieliset. Tämä saattaa os oittautua hankalaksi vars inkin, jos käytössä ei 
ole ylikansallista vastaväitemenettelyä. On myös luotava järjestely eri jäsenvaltioista olevien 
tuotteiden samanlaisista merkinnöistä syntyvien  ristiriitatilanteiden ratkaisemista varten. 
 Maantieteellisten merkintöjen suojan s oveltamisen ja täytäntöönpanon yhtenäinen 
toteuttaminen edellyttää varsin pitkälle me nevää menettelyjen yhdenmukaistamista, joka 
käsittää täytäntöönpanosäännökset. Tätä vaihtoeh toa harkittiin aikanaan maatalouspolitiikan 
alalla, mutta se hylättiin, ja  maantieteellisten merkintöje n yksinomainen unionitason suoja 
toteutettiin asetuksin. 
 
4.2 Yhteisen järjestelmän luominen koko unioniin 
 
Jäsenvaltioiden kansallisten lainsäädäntöje n yhdenmukaistamisen s ijaan voitaisiin luoda 
unionin laajuinen yhteinen järjestelmä. Tällö in koko sisämarkkinoilla toimisi yhtenäinen 
järjestelmä ja palvelun tarjonta sujuisi tehokka ammin keskitettyjen pa lvelupisteiden kautta, 
mikä mahdollistaisi suojan toteutumisen koko unionissa. 
Jos yhteinen järjestelmä otetaan  käyttöön, on ratkaistava se , pitäisikö maantieteellisten 
merkintöjen nykyisten kansallisten suojaj ärjestelmien jatkaa toimintaansa uuden 
unionitasoisen järjestelmän rinnalla. Tämän kalta isia rinnakkaisjärjestelmiä on jo olemassa, 
esimerkiksi tavaramerkkialalla ja tulevaisuudessa myös patentti alalla. Niiden periaatteena on 
tarjota välinevalikoima, jolloin käyttäjät saavat  valita tarpeitaan vastaavan suojan tason ja 
laajuuden. 
Yksinomainen unionitason järjestelmä olisi yksinke rtaisempi, mutta se tarkoittaa myös, että 
vaikka nimi olisi kaupallisesti merkityksel linen vain yhdessä jäsenvaltiossa tai yhden 
jäsenvaltion yhdellä alueella, sen suoja pitäisi silti ulot taa myös kaikkiin muihin 
jäsenvaltioihin. 
 
21 
 Rinnakkaisjärjestelmiä sovellettaessa niiden kitkaton toiminta edellyttää erinäisiä 
suojatoimenpiteitä. Kansallisia lainsäädäntöjä on esimerkiksi jossain määrin yhdenmukaistettava niiden toimiessa vuorova ikutussuhteessa unioni n oikeuden kanssa. 
Mahdolliselta kitkalta voidaan välttyä ottama lla käyttöön yksinomaine n ja perinpohjainen 
unionitason järjestelmä, joka vastaa maatalou salalla nykyään sovellettavaa järjestelmää. 
Koska koko EU:n käsittävää suojaa ei silloin myö nnettäisi kansallisella ta solla, olisi sovittava 
jo olemassa olevia kansallisia maantieteellisi ä merkintöjä koskevista siirtymäjärjestelyistä. 
 
Kysymyksiä: 
27. Riittäisikö kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen takaamaan muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen toimivan suojan koko 
sisämarkkinoilla, vai tarvitaanko mi elestänne unionin laajuinen yhteinen 
suojajärjestelmä? 
28. Jos kannatatte yhteistä järjes telmää, pitäisikö kansallisia suojajärjestelmiä (eli nykyisiä 
kansallisia sui generis  -säädöksiä) yhä soveltaa niiden rinnalla? Perustelkaa 
näkemyksenne. 
 
 
5. Rekisteröinti 
 
Maantieteellisiä merkintöjä voitaisiin periaatt eessa suojella ilman, että niitä tarvitsee 
rekisteröidä. Jos rekisteröintipakkoa ei ole, ei myöskään tarvita ha llinnollisia menettelyjä 
suojan myöntämistä varten. Maantieteellisten merkintöjen suojajärjestelmä ilman rekisteröintipakkoa on käytössä yhdessä jäsenva ltiossa (Latviassa) ja myös Sveitsissä, jonka 
lainsäädäntö sisältää erityisiä toimia ja rangaistuksia kuluttajien suojaamiseksi rekisteröimättömien maantieteellisten me rkintöjen harhaanjohtavalta käytöltä. 
Ilman rekisteröintijärjestelmää ei myöskään ole ju lkista rekisteriä, josta voisi etsiä jo olemassa 
olevia suojattuja nimiä ja niiden omistajia. Siitä saattaa aiheutua oikeudellista epävarmuutta 
suojan olemassaolosta tai laajuudesta. Se voi myös hankaloi ttaa myönnetyn suojan 
täytäntöönpanoa. EU-tason reki steröintimenettely voisi nouda tella maataloustuotteiden 
maantieteellisiä merkintöjä koskevia järjestelmiä (joita varten on jo unionitason rekisteröintijärjestelmä). Nä in saataisiin erimielisyyksie n sattuessa suurempi varmuus 
erityisesti täytäntöönpano-oi keuksista. Järjestelmä, johon kuuluu rekisteröintimenettely, 
edellyttäisi tietenkin, että yh tiöt hoitavat menettelyyn liittyvä t hallintotehtävät (kuten 
hakemusten jättämisen, vastaväitteet ja mahdo lliset maksut). Siitä aiheutuu hallintokuluja. 
Lisäkuluja syntyy myös maantieteellisen merkin nän myöntämisen jälkeisestä hallinnoinnista 
(esim. täytäntöönpanosta ja oikeudenkäynneistä). 
 
5.1 Jäsenvaltioiden viranomaisten tehtävät EU:n rekisteröintijärjestelmässä 
Jos rekisteröintijärjestelmästä sovitaan, seuraa vaksi on päätettävä rekisteröintimenettelyjen 
luomisesta. Maantieteellisten merkintöjen rekist eröintihakemuksia tarkasteltaessa on otettava 
huomioon kyseisen alueen tai paikkakunnan tilanne (esimerkiksi paikallisten raaka-aineiden 
ja perinteiden erityispiirteiden tuntemus). Nämä tehtävät voi olla vaikeata jättää pelkästään EU:n yhteiselle keskuselimelle. Jos paikallist en asiantuntijoiden ku itenkin annetaan yksin 
 
22 
 päättää, kuinka suojan  myöntämistä koskevien ehtojen täy ttyminen tarkastetaan, vaarana on 
toisistaan poikkeavien paikallis ten käytäntöjen syntyminen. Se saattaisi olla haitaksi koko 
järjestelmän yhtenäisyyde lle ja uskottavuudelle. 
Maataloustuotteiden kohdalla onge lmaan toi ratkaisun kaksivai heinen järjestelmä, jossa 
keskusviranomainen antaa tarkastelun tämä n osan niiden kansallisten viranomaisten 
tehtäväksi, jotka ovat lähimpänä kyseisiä inhimillisiä tekijöitä ja maantieteellistä ympäristöä. 
Tässä mallissa erotetaan selvästi toisistaan  keskusviranomaisen tarkastettaviksi kuuluvat 
unionin laajuiset yhteiset perusteet ja paikallis viranomaisten tarkastettaviksi jätettävät 
paikalliset erityispiirteet. 
 
5.2 EU:n rekisterin hallinnointi 
Maataloustuotteiden maantieteellisiä merkin töjä koskevaa unionin l aajuista rekisteriä 
hallinnoi nykyään Euroopan komissio. Muiden kuin maataloustuotteid en maantieteellisiä 
merkintöjä sisältävän vastaavanlaisen rekisterin hallinto voitaisiin hoitaa samalla tavoin tai siirtää perustettavalle tai jo olemassa olevalle EU:n virastolle. 
 
Kysymyksiä: 
29. Jos luodaan uusi järjestelmä, pitäisikö siihen kuulua rekist eröintimenettely muiden kuin 
maantieteellisten merkintöjen suojaamiseksi? 
30. Katsotteko, että maantieteellisten merkintöjen rekisteröinnin sisältävän järjestelmän 
kustannukset ylittävät rekisteröinnin sisält ämättömästä järjestelmästä aiheutuvat 
kustannukset? 
31. Pitäisikö rekisteröintimenettelyyn kuulua jokin kansallinen tehtävä, kuten sen 
tarkastaminen, vastaako tuote muun muassa t uote-eritelmää sekä maantieteellistä aluetta, 
laatua ja mainetta koskevia vaatimuksia? 
 
 
 
5.3 Menettelyn sisältö 
 5.3.1 Hakijat  
Jos aiotaan ottaa käyttöön menettely maantiet eellisten merkintöjen re kisteröimiseksi koko 
unionissa, on ensimmäiseksi päätettävä, kene llä pitäisi olla oi keus hakea suojaa. 
Nykyiselle maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen unionitason järjestelmälle on 
ominaista se, että tuottajaryhmä (tai poikkeus tapauksessa yksi ainoa tuottaja) saa jättää 
hakemuksia EU:ssa tai sen ulkopuolella si jaitseviin alueisiin lii ttyvän suojatun nimen 
rekisteröimiseksi. Ei ole perusteltuja syitä siihen, miksi muiden kui n maataloustuotteiden 
kohdalla pitäisi toimia toisin. 
Vuoden 2013 selvityksen tuloksista kuitenkin käy ilmi, että joissain jäsenvaltioissa 
maantieteellisten merkintöjen suojaa voivat hak ea kauppakamarit, paikallisyhteisöt, julkiset 
elimet ja kuluttajajärjestöt.
48 Sallimalla kuluttajajärjestöjen ja julkisten elinten hakea 
                                                            
48 Vuoden 2013 selvitys, s. 302.  
 
23 
 maantieteellisten merkintöjen suojaa voidaan vahvistaa tuote-eritelmiin liittyviä 
laatunäkökohtia. Tuottajien on kuitenkin olta va suoraan mukana tuotantoprosessiinsa 
sovellettavien sääntöjen laadinnassa.49  
 
Kysymyksiä: 
32. Jos luodaan uusi järjestelmä, pitäisikö tuottajie n ja tuottajajärjestöjen olla ainoita, jotka 
saavat hakea muiden kuin maataloustuotteiden  maantieteellisten merkintöjen suojaa, vai 
pitäisikö myös muiden elinten saada jättää hakemuksia? Mitkä elimet tulisivat siinä 
tapauksessa kyseeseen? 
33. Pitäisikö yksittäisten tuottajien myös saada jättää hakemuksia?  
 
 
5.3.2 Maantieteellisten merkintöje n rekisteröinnin vastustaminen 
 
Järjestelmän uskottavuuden ja oikeusvarmuuden ka nnalta tuntuisi tärkeä ltä, että asianosaiset 
saavat esittää vastaväitteitä merkinnän reki steröinnistä maantieteellisenä merkintänä. 
Vastaväitemenettelyllä voitaisiin alkuun pyrkiä varmistamaan, että maantieteellinen merkintä 
on vaatimusten mukainen (esimerkiksi ei yl eisnimi) eikä myönnettävä suoja vaaranna 
olemassa olevia oikeuksia (kuten samann imisiä maantieteellisiä merkintöjä ja 
tavaramerkkejä). EU:n nykyisen maatalouslainsä ädännön mukaan vastaväitteitä saavat esittää 
jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaiset ta ikka luonnolliset tai oikeushenkilöt, joiden 
oikeutettua etua asia koskee ja jotka ovat sijo ittautuneet muun kuin sen jäsenvaltion alueelle, 
josta käsin maantieteellistä merkintää koske va hakemus on tehty, tai asuvat siellä.50 
 
Kysymys: 
34. Jos luodaan uusi järjestelmä, pitäisikö siihen mielestänne sisältyä vastaväitemenettely, 
johon voivat turvautua maataloustuotteiden maantieteellisiä merkintöjä koskevissa 
säännöissä tarkoitettujen  kaltaiset asianosaiset?  
 
5.3.3 Maksut 
 
Tavaramerkkien ja patenttien rekisteröinti on  eri puolilla maailmaa yleensä maksullista, ja 
vuoden 2013 selvityksen mukaan yhdeksän ka nsallista viranomaista perii maksuja 
maantieteellisten merkintöjen rekisteröinnistä.51 Maksuja perivien maiden lukumäärä nousi 
kymmeneen Kroatian liityttyä Euroopan union iin. Maksujen avulla voidaan kattaa 
maantieteellisten merkintöjen rekister öinnin hallintokustannuksia ja rajata 
rekisteröintipyynnöt koskemaan vain vakavas ti otettavia ja vakaalla pohjalla olevia 
liiketoimintahankkeita. Toisaalta maksut voiva t saada erityisesti pienet tuottajaryhmät 
luopumaan järjestelmän käytöstä. Maataloust uotteiden maantieteellisten merkintöjen 
rekisteröinti unionitasolla on tällä hetkellä maksutonta.52 
 
                                                            
49 Ibid, s. 303.  
50 Maataloustuotteiden ja elinta rvikkeiden laatujärjestelmistä annetun aset uksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan 1 kohta. 
51 Ks. vuoden 2013 selvityksen liite I.  
52 Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden kohdalla jäse nvaltiolle annetaan mahdollisuus periä maksu kattaakseen 
järjestelmistä jäse nvaltioissa aiheutuvat halli nnointikulut (asetuksen (EU) N:o 1151/2012 47 artikla). 
 
24 
 Kysymyksiä: 
35. Pitäisikö muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen EU-tason 
suojaamisesta rekisteröinnillä periä maksu? 
36. Minkä suuruista rekisteröintimaksua pidätte kohtuullisena?  
 
6. Suojan laajuus 
 6.1 Myönnetty suojan taso 
 
Jotta tavoiteltuihin tuloksiin päästäisiin, myö nnettävän oikeudellisen s uojan on tarjottava 
kunnollinen suoja monenlaisilta toimintatavoilta ja käytännöiltä, joista voi olla haittaa 
maantieteellisen merkinnän haltijalle ja kuluttajalle. Suoja ei kuitenkaan saa merkitä perusteetonta estettä kilpailulle sisämarkkinoilla. 
TRIPS-sopimuksessa määrätään kahdesta erityyppi sestä suojasta: yleisestä järjestelmästä, 
jossa asetetaan kaikentyyppisiä tuotteita koskevat vähimmäisvaatimukset (22 artikla), ja 
yksinomaan viinejä ja väkeviä alkoholijuomia kos kevasta erillisestä järjestelmästä, joka 
tarjoaa korkeatasoisemman suojan (23 artikla). 
TRIPS-sopimuksen 22 artiklassa  määrätään WTO:n jäsenten yl eisestä velvoitteesta säätää 
suojasta maantieteellisten merkintöjen harhaanjohtavaa käyttöä ja epäreilua kilpailua merkitsevää käyttöä vastaan. EU  on jo myöntänyt maataloustuotteiden maantieteellisille 
merkinnöille paljon korkeatasoisemman suojan. Muiden kuin maataloustuotteiden erilaista kohtelua olisikin vaikeata perustella, jos niitä varten luodaan uusi järjestelmä. Tällä voisi 
myös olla kielteinen vaikutus  siihen EU:n strategiaan, jo lla pyritään takaamaan unionin 
maantieteellisille merkinnöille parempi suoja kolmansissa maissa. 
TRIPS-sopimuksen 23 artiklassa kuitenkin määrätään paljon korkeatasoisemmasta suojasta ja 
edellytetään, että WTO:n jäsenet estävät käyttä mästä maantieteellisiä merkintöjä sellaisista 
viineistä ja väkevistä alkoholijuomista, jotka ei vät ole peräisin kysei sen maantieteellisen 
merkinnän osoittamasta paikasta, vaikka tuotte iden todellinen alkuperä osoitettaisiinkin tai 
vaikka maantieteellistä merkin tää käytetään käännöksenä tai sellaisen ilmaisun yhteydessä 
kuin ”-laatuinen”, ”tyyppinen”, ”tyylinen” tai ”jäljitelmä”
. Viinien ja väkevien 
alkoholijuomien maantieteellisiä merkintöjä on s uojattava, vaikka kulut tajat eivät niiden 
väärinkäytön vuoksi tulisikaan johdetuiksi harhaan. 
Tämänkaltainen lisäsuoja toisi huomattavia etuja muiden kuin maataloustuotteiden 
maantieteellisiä merkintöjä käyttäville tuottaji lle. Nämä hyötyisivät myös  sellaiselle nimelle 
myönnetystä suojasta, jota käytetään käännöksenä ka ikilla unionin virallis illa kielillä tai jonka 
yhteydessä esiintyy sellainen ilmaisu kuin ”-laat uinen” tai ”tyyppinen” . Vaarana kuitenkin on 
tuottajien välisten riitojen li sääntyminen, sillä ristiriitatilanteita saattaisi syntyä 
maantieteellisen nimen käyttöoikeuden lisäksi  myös sen käyttämisestä käännöksenä ja 
tiettyjen ilmausten yhteydessä. 
 
Kysymyksiä: 
37. Kuinka laaja suoja muiden kuin maatalous tuotteiden maantieteellisille merkinnöille 
pitäisi myöntää koko EU:ssa? 
38. Pitäisikö muiden kuin maatal oustuotteiden maantieteellisille merkinnöille myönnetyn 
suojan vastata maataloustuotteiden maantie teellisille merkinnöille unionitasolla jo 
 
25 
 myönnettyjä suojatoimenpiteitä? Jos pitäisi, kuinka  läheisesti?  
 
6.2  Maantieteellisiä merkintöjä koskevie n oikeuksien seuranta ja niiden 
täytäntöönpanon valvonta  
Maantieteelliset merkinnät ovat oikeudellisesti erityis laatuisia teollis- ja tekijänoikeuksia, sillä 
ne eivät ole ensisijaisesti yks ilön yksityisomaisuutta, vaan kuuluvat etukäteen määritettyjä 
tuote-eritelmiä noudattavien tuottajien koko yhteisölle, ja niillä on yhteys tiettyyn 
tuotantoalueeseen. Ne voivat myös ilmentää tiett yjä, koko yhteisölle elin tärkeitä arvoja, kuten 
paikallisia perinteitä ja paikallista kulttuurip erintöä. Siksi viranomaiset usein tukevatkin 
maantieteellisiä merkintöjä käyttäviä paikallisia tuottajia näillä olevien oikeuksien seurannassa ja täytäntöönpanon valvon nassa. EU:ssa on esimerkiksi luotu 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkin töjen oma-aloitteinen suojamenettely, joka 
velvoittaa viranomaiset ottamaan käyttöön järjestelmän lakisäät eisten vaatimusten 
noudattamisen tarkastamiseksi ja järjestelmän  kitkattoman toiminnan varmistamiseksi. 
Tällaisen järjestelmän käytt öönotto myös muiden kuin maatal oustuotteiden maantieteellisten 
merkintöjen kohdalla synnyttäisi kuitenkin viranomais ille lisävelvoitteita ja  aiheuttaisi niille 
kustannuksia. 
 
Kysymys: 
39. Millaista järjestelmää suosisitte muiden kuin maataloustuotteiden maantieteellisiin 
merkintöihin liittyvien oikeuksien seuran taa ja täytäntöönpan on valvontaa varten: 
yksinomaan yksityistä, yksinomaan julkista va i näiden kahden yhdistelmää? Perustelkaa 
valintanne ottaen mahdollisuuksien mukaan huomioon oikeuksien täytäntöönpanon 
valvonnan vaatimien toimien tehokkuus sekä kustannukset.  
 
 
 
6.3 Muiden kuin maataloustuotteiden maanti eteellisten merkintöjen suojan kesto 
 
Hyvin pitkään jatkuva patenttien ja mallien kaltai sten teollis- ja tekijänoikeuksien monopoli ei 
palvele yhteiskunnan etuja, minkä vuoksi niiden  oikeudellinen suoja on määräaikainen. Tämä 
ei näytä koskevan tiettyjä nimiä suojaavia ta varamerkkejä ja maantieteellisiä merkintöjä. 
Rekisteröity yhteisön tavaramerkki on esimer kiksi voimassa kymmenen vuotta hakemuksen 
jättämisajankohdasta ja uusittavissa rajo ituksetta kymmeneksi vuodeksi kerrallaan. 
Maataloustuotteiden yhtenäisillä maantieteell isillä merkinnöillä – joiden perusteena on 
alueellisen ja paikallisen perinnön, perinteiden ja taitotiedon säilyttämine n – on rajaton suoja, 
jota ei tarvitse uudistaa. Useimmissa jä senvaltioissa, jotka ovat luoneet muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaamiseksi sui generis  -järjestelmän, on 
myös säädetty rajattomasta suojas ta, jota ei ole tarpeen uudistaa. 
 
 
26 
 Kysymys: 
40. Pitäisikö muiden kuin maataloustuotteiden m aantieteellisten merkintöjen suojan keston 
olla rajaton vai määräaikainen uusimismahdo llisuuden kera? Jos ehdotatte määräaikaista 
kestoa, kuinka pitk ä sen pitäisi olla? 
 
 
7. Rekisteröinnin jälkeen 
 7.1 Suojan peruuttaminen 
 
Voi esiintyä tilanteita, joissa myönnetyn suoj an on päätyttävä, vaikka maantieteellisen 
merkinnän suoja olisikin myönnetty toistaiseksi tai vaikka määrä tty aika ei olisi vielä kulunut 
umpeen. Kuten maataloustuotteiden maantieteel listen merkintöjen kohdalla, tällainen tilanne 
voi syntyä silloin, kun tuotteet eivät täytä niitä  koskevan eritelmän muka isia edellytyksiä tai 
kun jonkin maantieteellisen merkinnän mukaista tuotetta ei saateta markkinoille huomattavan 
pitkään aikaan.
53 Peruuttamismenettelyn voisi hoitaa rekisteröinnistä vastaava elin tai 
vaihtoehtoisesti suoraan tuomioistuin. Menettel y toisi yhden valvontatason lisää ja lisäisi 
mahdollisen uuden järjestelmän yleistä uskotta vuutta. Se saattaisi kuitenkin aiheuttaa 
oikeuksien haltijoiden kannalta oikeudellista ep ävarmuutta ja lisätä menettelystä vastaavan 
elimen kustannuksia. 
 
Kysymyksiä: 
41. Pitäisikö maantieteellisen merkinnän peruuttamisen olla mielestänne mahdollista 
rekisteröinnin jälkeen?  
42. Millä taholla pitäisi olla oikeus pyytää maantieteellisen merkinnän peruuttamista?  
43. Jos luodaan uusi järjestelmä, pitäisikö siihen sisällyttää peruuttamismenettely samoin 
ehdoin kuin maataloustuotteiden maantieteelli siä merkintöjä koskevassa järjestelmässä? 
 
 
7.2 Mahdolliset ristiriitatilanteet maantietee llisten merkintöjen ja tavaramerkkien 
välillä  
Muiden kuin maataloustuotteiden maan tieteellisten merkintöjen mahdollisen 
suojajärjestelmän ja tavaramerkkilainsäädännön yht eys toisiinsa on määrite ltävä selvästi, jotta 
vältytään ristiriidassa olevie n nimien aiheuttamalta oikeude lliselta epävarmuudelta ja 
sekaannusvaaralta. 
Immateriaalioikeuden yleisenä periaatteena, jo ta sovelletaan muun muas sa tavaramerkkeihin, 
malleihin ja patentteihin, on aikaisempien oikeuksien ensisijaisuus ( first in time, first in right  
-periaate). Tämän periaatteen soveltami nen tavaramerkkien ja muiden kuin 
maataloustuotteiden maantieteellisten merkintö jen väliseen suhteeseen voisi yksinkertaistaa 
koko järjestelmän. 
Maataloustuotteiden yhtenäisten maantieteellisten merkintöjen järjestelmä sisältää 
nimenomaisia määräyksiä maantieteellisten merkintöjen ja tavaramerkkien välisestä 
suhteesta. Ne ovat seuraavat: 
                                                            
53 Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 54 artikla.  
 
27 
 a) olemassa olevan tavaramerkin maine voi estää maantieteellisen merkinnän rekisteröinnin, 
jos tällainen rekisteröinti voi johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen tunnistamisessa; 
b) tällaiseen tilanteeseen liittymättömän tavarame rkin, jota koskeva rekisteröintihakemus on 
tehty tai joka on rekisteröity tai jota koskeva oikeus on saatu hyvässä uskossa tapahtuneella 
käytöllä ennen maantieteellise n merkinnän EU-tason rekister öintihakemuksen jättämistä, 
pitää saada olla samanaikaisesti voimassa re kisteröidyn maantieteellis en merkinnän kanssa; 
c) maantieteellisen merkinnän rekisteröinnin pitäisi estää myöhemmin haetun tavaramerkin 
rekisteröinti, jos rekisteröinnin salliminen olisi ristiriidassa kyseiselle maantieteelliselle 
merkinnälle jo myönnetyn suojan kanssa. Tällöin kansallisten tai eurooppalaisten 
tavaramerkkivirastojen olisi oma-aloitteis esti kieltäydyttävä kyse isen tavaramerkin 
rekisteröinnistä. 
Voidaankin todeta, että samoja sääntöjä  olisi sovellettava myös muiden kuin 
maataloustuotteiden maantiet eellisten merkintöjen suojaan  selvyyden ja yhtenäisyyden 
varmistamiseksi koko unionin tasolla. 
 
Kysymyksiä: 
44. Pitäisikö maantieteellisiin merkintöihin ja tavaramerkkeihin soveltaa puhtaasti first in 
time, first in right  -periaatetta (jonka mukaan aikaisemmat oikeudet ovat aina 
ensisijaisia)? 
45. Pitäisikö maantieteellisten merkintöjen ol la ensisijaisia tavaramerkkeihin nähden 
tietyissä tilanteissa? Perustelkaa näkemyksenne.  
 
 
 
Lopuksi  
Kaikkia asianosaisia pyydetään kommentoimaan  tässä vihreässä kirjassa esiin tuotuja 
näkökohtia vastaamalla edellä es itettyihin kysymyksiin. Vastaukset , joiden on oltava perillä 
komissiossa 28. lokakuuta 2014 mennessä, pyyd etään palauttamaan sähköpostitse seuraavaan 
osoitteeseen: MARKT-CONSULTATION-GIs@ec.europa.eu
. 
Vastaukset julkaistaan sisämar kkinoiden ja palvelujen pääosa ston verkkosivustolla, ellette 
toisin toivo. On tärkeätä tutustua tähän tausta -asiakirjaan liittyvään tietosuojaselosteeseen, 
jossa kerrotaan henkilötietojenne  ja tässä kuulemisessa antamie nne vastausten käsittelystä.