FI Euroopan unionin virallinen lehti C 48/51

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Vastaus EU:lta maailman taloudellisen valtatasapainon muuttumiseen” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 48/10

Esittelijä: Brian CALLANAN

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 18. helmikuuta 2010 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Vastaus EU:lta maailman taloudellisen valtatasapainon muuttumiseen (oma-aloitteinen lausunto).

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 20. heinäkuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. syyskuuta 2010 pitämässään 465. täysistunnossa (syyskuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 135 ääntä puolesta ja 4 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Tiivistelmä ja päätelmät

1.1 EU:n jäsenvaltiot ovat käyneet läpi pahimman talouskriisin sitten 1930-luvun, ja elpyminen on edelleen epätasaista, herkkää ja haavoittuvaa. Toisen maailmansodan jälkeisen ajan syvimmän kriisin jälkeen globaali tasapaino on muuttunut, ja Euroopan on määriteltävä asemansa ja strategiansa uudelleen uudessa tilanteessa. Koska unionin omien markkinoiden osuus EU:n kaupasta on 85 prosenttia, osa vastauksista uusiin haasteisiin löytyy unionin sisältä. Sisäisen kysynnän kasvulla on kestäväpohjaisen unionin kannalta ratkaiseva merkitys, mikäli EU haluaa voittaa maailmanlaajuiset haasteet. ETSK on laatinut aiheesta useita lausuntoja. Käsillä olevassa lausunnossa tarkastellaan EU:n vastauksen ulkoista ulottuvuutta maailmanlaajuisiin talouskriiseihin: EU:n asemoiminen uudelleen maailmanmarkkinoilla. Siinä tutkitaan EU:n taloudellista suorituskykyä globaaleilla markkinoilla sekä Kiinan ja muiden kehittyvien talouksien äskettäisen nousun kansainvälisiä vaikutuksia. Lausunnossa esitetään kysymyksiä, joiden tarkoituksena on analysoida näitä teemoja ja synnyttää keskustelua niiden vaikutuksista EU:n poliittisiin ja kaupallisiin suhteisiin muun maailman kanssa. Lisäksi siinä tuodaan kansalaisyhteiskunnan pohdintoja ja ajatuksia poliittiseen keskusteluun, jonka lopputuloksilla tulee olemaan kauaskantoisia vaikutuksia.

1.2 Unionilla on edessään perustavanlaatuisia haasteita, kun se pyrkii vastaamaan valtaviin muutoksiin, joita taantuma on entisestään vauhdittanut maailman poliittisissa sekä talous- ja kauppasuhteissa. Näissä pyrkimyksissä sen on mukauduttava tilanteeseen vauhdittamalla kasvua, luomalla uusia ja parempia työpaikkoja ja tekemällä taloudesta ympäristömyönteisempää ja innovatiivisempaa, saavuttamalla Eurooppa 2020 -strategiassa asetettu tavoite 75 prosentin työllisyysasteesta ja varmistamalla, että tämä koskee myös riskiryhmiä, kuten nuoria, naisia, keski-ikäisiä ja vammaisia.

1.3 Eurooppa-hankkeessa on tähän mennessä suunnattu energiaa lähinnä sisäänpäin: on rakennettu yhtenäismarkkinoita, järjestelty toimielimiä, kiistelty rahasta, käyty loputtomia neuvotteluja sopimuksista. Unionin on tulevalla vuosikymmenellä suunnattava katseensa ulospäin, jotta se voi nousta taantumasta ja järjestäytyä onnistuneesti uudelleen tavalla, jota kuluvan vuosisadan haasteet edellyttävät. Tällöin EU:n on oltava tietoisempi erityisesti Yhdysvaltojen ja Kiinan uuden yhteistyön määrittämästä kehityksestä sekä kehittyvien maiden vahvojen ryhmittymien kuten BRIC-maiden (Brasilia, Venäjä, Intia ja Kiina) vaikutusvallasta ja reagoitava niihin nykyistä tarkoituksenmukaisemmin.

1.4 Mikäli Eurooppa toimii näin, sillä on, kuten komission puheenjohtaja José Manuel Barroso on todennut, onnistumisen edellyttämät ”keinot, tietämys, kyvyt ja historia sekä inhimilliset, älylliset ja kulttuuriset voimavarat”.

1.5 Komissio sitoutuu työohjelmassaan vähentämään kansainvälisen kaupan ja kansainvälisten sijoitusten esteitä, saamaan päätökseen käynnissä olevat kahdenväliset kauppaneuvottelut ja parantamaan olemassa olevien sopimusten täytäntöönpanoa. Lisäksi se keskittyy aloitteisiin, joilla avataan kaupankäyntimahdollisuuksia kasvualoilla, kuten huipputekniikan, palvelujen ja ympäristöpalvelujen kaupassa.

1.6 Huolestuttava suuntaus on se, että Eurooppa ei johda maailmassa millään huipputekniikan alalla ja että EU:lla ei ole riittävästi johtavia huipputekniikan yrityksiä, jotta se voisi hyödyntää asianmukaisesti tulevaisuuden keskeisiä kehitystä vauhdittavia teknologioita.

1.7 ETSK kiinnittää huomiota merkittäviin näkökohtiin, jotka eivät kuulu vahingolliseen protektionismiin ja ilmastonmuutokseen vastaamiseen keskittyvän tämänkertaisen lausunnon aihepiiriin. Näitä kysymyksiä ovat mm. uusien yrittäjähenkisten ja kansainvälisesti suuntautuneiden yritysten kannustaminen, vakiintuneiden alojen innovoinnin tukeminen, Euroopan kannalta strategisesti elintärkeiden talouden sektoreiden säilyttäminen, julkisten palveluiden, kuten terveydenhuollon ja koulutuksen, vientimahdollisuuksien tarkastelu sekä EU:n ja muun maailman kaupunkien kumppanuuksien kannustaminen.

1.8 Maailmanlaajuisen laskusuhdanteen seurauksena protektionististen politiikkojen suosio on kasvanut. Maailman kauppajärjestön WTO:n pääjohtaja Pascal Lamy on todennut varoittavasti, että valtioiden on vastustettava tätä kiusausta.

1.9 Ulkopolitiikan alalla tulee Dohan kierros saattaa onnistuneesti päätökseen, mutta tämä on osoittautumassa vaikeaksi tehtäväksi. Samanaikaisesti EU laatii kahdenvälisten suhteiden ja sopimusten solmimiseksi kehittyneiden ja kehittyvien maiden kanssa uutta mallia, joka vaikuttaa enenevässä määrin yleiseen kauppapolitiikkaan.

1.10 EU:n muita tärkeitä poliittisia tavoitteita ovat mm. seuraavat: vastavuoroisuus EU:n uusissa kahdenvälisissä sopimuksissa mahdollisuuksien mukaan energiavarmuutta korostaen, sen varmistaminen, että säännöt ovat joustavia ja ne voidaan sopeuttaa usein nopeasti muuttuviin olosuhteisiin, tullien ulkopuolisten – myös ”unionin rajojen ulkopuolisten” – esteiden poistaminen, ILOn sääntöjen mukainen työ- ja laatustandardien avoimuus, ympäristötuotteiden ja -palveluiden vapaakauppasopimukset.

1.11 Monenvälisten ympäristösopimusten täytyy sopia kitkattomasti yhteen kansainvälisen kauppajärjestelmän sopimusten kanssa, jotta ne tukevat eivätkä häiritse toisiaan.

1.12 Energiavarmuus on EU:n keskeisimpiä ilmastonmuutokseen liittyviä haasteita. Tästä voidaan esimerkkinä mainita seuraavat seikat: neuvotellaan ulkoisia toimitussopimuksia (kuten jo tehdään kahdenvälisten kauppasopimusten yhteydessä); myydään perusrakenteiden parantamiseen tähtäävää asiantuntemusta ja teknologiaa, kuten älykkäitä verkkoja tai uuden sukupolven energiantuotantoteknologiaa, jonka lähtöaineena ei käytetä fossiilisia polttoaineita; jaetaan teknologioita, joita kehitetään EU:n vaihtoehtoisia energialähteitä koskevan 20 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi; ja etsitään uusia mahdollisuuksia viedä ammattitaitoa, jonka avulla voidaan kehittää ja hyödyntää kannusteita hiilipäästöjen vähentämiseen.

1.13 Valtioiden riippuvaisuus toisistaan ja niiden väliset yhteydet lisääntyvät jatkuvasti, joten päättäjien ajattelutavan on oltava kokonaisvaltainen. EU:n yhtenäismarkkinoiden ja kauppapolitiikan yhteispeli ei ole milloinkaan aikaisemmin ollut yhtä tärkeää. Sama koskee sen varmistamista, että EU:n sisäiset, sen toimielinten väliset ja sen jäsenvaltioille tarkoitetut kuulemismenettelyt tukevat ja vahvistavat aiempaa joustavamman kauppapolitiikan tuloksekasta kehittämistä, siis sopimista ja sen toteuttamista.

1.14 Ihmisten keskuudessa on tarpeen torjua pelkoa ja epävarmuutta, joita taloudellisen valtatasapainon muutokset synnyttävät. Järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla on mahdollisuus ja velvollisuus auttaa kansalaisia, päättäjiä ja talouksia selviytymään muutoksesta.

1.15 Komission uusi 2020-strategia on EU:n alustava strateginen ja poliittinen vastaus taantumaan ja maailman taloudellisen valtatasapainon muuttumiseen. Strategian onnistuminen edellyttää, että EU:n toimia koordinoidaan myös työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan kanssa (Barroso Eurooppa 2020 -strategiaa koskevan tiedonannon esipuheessa). Vastauksena maailmantalouden valtatasapainon muutoksiin EU:n on tukeuduttava valtiotason ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan välisiin kumppanuuksiinsa saavuttaakseen suuren taloudellisen suorituskyvyn ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden.

1.16 Komissiolla on kuitenkin vain harvoja kehitykseen välittömästi vaikuttavia välineitä, vastuu on pitkälti jäsenvaltioiden hallituksilla, joilla on enenevässä määrin myös omia taloudellisia, poliittisia ja sosiaalisia paineita.

2. Johdanto

2.1 EU:n jäsenvaltiot ovat käyneet läpi pahimman talouskriisin sitten 1930-luvun (1), ja elpyminen on edelleen epätasaista, herkkää ja haavoittuvaa. Toisen maailmansodan jälkeisen ajan syvimmän kriisin jälkeen globaali tasapaino on muuttunut, ja Euroopan on määriteltävä asemansa ja strategiansa uudelleen uudessa tilanteessa. Koska unionin omien markkinoiden osuus EU:n kaupasta on 85 prosenttia, osa vastauksista uusiin haasteisiin löytyy unionin sisältä. Sisäisen kysynnän kasvulla on kestäväpohjaisen unionin kannalta ratkaiseva merkitys, mikäli EU haluaa voittaa maailmanlaajuiset haasteet. ETSK on laatinut aiheesta useita lausuntoja. (2) Käsillä olevassa lausunnossa tarkastellaan EU:n vastauksen ulkoista ulottuvuutta maailmanlaajuisiin talouskriiseihin: EU:n asemoiminen uudelleen maailmanmarkkinoilla. Siinä tutkitaan EU:n taloudellista suorituskykyä globaaleilla markkinoilla sekä Kiinan ja muiden kehittyvien talouksien äskettäisen nousun kansainvälisiä vaikutuksia. Lausunnossa esitetään kysymyksiä, joiden tarkoituksena on analysoida näitä teemoja ja synnyttää keskustelua niiden vaikutuksista EU:n poliittisiin ja kaupallisiin suhteisiin muun maailman kanssa. Lisäksi siinä tuodaan kansalaisyhteiskunnan pohdintoja ja ajatuksia poliittiseen keskusteluun, jonka lopputuloksilla tulee olemaan kauaskantoisia vaikutuksia.

2.2 Eurooppa on riippuvainen maailmantaloudesta ja dominoi tällä hetkellä monia sen markkinoita – mutta kuinka kauan? 1800-luvulla Euroopan ja sen ”uuden maailman haaraumien” osuus maailman väestöstä oli 12 prosenttia ja maailman kokonaistulosta noin 27 prosenttia. Hallitseva asema oli vahvimmillaan vuonna 1913, jolloin näiden ”kehittyneiden” talouksien osuus maailman väestöstä oli 20 prosenttia, mutta ne tuottivat yli puolet (eli yli 50 prosenttia) sen kokonaistulosta. Väestöosuus on nyt palannut 12 prosenttiin ja laskee edelleen, mutta osuus maailman kokonaistulosta on edelleen noin 45 prosenttia. (3)

ETSK katsoo, että globaaleilla markkinoilla tällä hetkellä tapahtuvien muutosten vaikutusten tehokas käsittely saattaa edellyttää sitä, että EU:n päättäjät kiinnittävät enemmän ja tarkempaa huomiota Euroopan ja muun maailman kauppasuhteiden uuteen todellisuuteen ja erityisesti Euroopan vientikykyyn.

3. Taustaa

3.1 Euroopan kauppa

3.1.1 Euroopan viennin kokonaisarvoksi on arvioitu noin 1,3 biljoonaa dollaria. Kun jäsenvaltioiden välistä kauppaa ei lasketa mukaan, EU:n osuus maailman kokonaisviennistä oli 16 prosenttia vuonna 2008, jolloin EU:n tärkeimmät vientiä harjoittavat kauppakumppanit olivat Yhdysvallat, Venäjä, Sveitsi, Kiina ja Turkki.

3.1.2 Globalisoituneessa maailmassa, jossa EU-maat ovat tärkeiden markkinoiden keskeisiä toimijoita, Euroopan valtioiden välisiä suhteita ohjaavien politiikkojen tulee vastata globaaliin kehitykseen, kuten siihen, kuinka Euroopan kauppakumppaneiden Kiinan, Intian ja Brasilian taloudellisen vallan kasvu vaikuttaa poliittisiin suhteisiin. Kuinka Euroopan tulisi sopeutua tilanteeseen? Ottamalla itselleen merkittävämpi rooli maailman asioissa? Vai toimimalla juuri päinvastoin eli hyväksymällä se tosiasia, että maailmantalouden malli on nopeasti muuttumassa sellaiseksi, että suurin vaikutusvalta on uudella, Washingtonin ja Pekingin muodostamalla ”G2-ryhmällä”?

3.1.3 Komissio toteaa työohjelmassaan, että kansainvälinen kauppa on työllisyyden ja investointien kasvun moottori unionissa, ja sitoutuu vähentämään kansainvälisen kaupan ja kansainvälisten sijoitusten esteitä, saamaan päätökseen käynnissä olevat kahdenväliset kauppaneuvottelut ja parantamaan olemassa olevien sopimusten täytäntöönpanoa. Lisäksi se keskittyy aloitteisiin, joilla avataan kaupankäyntimahdollisuuksia kasvualoilla, kuten huipputekniikan, palvelujen ja ympäristöpalvelujen kaupassa. Avainasemassa on kahdenvälisten suhteiden parantaminen Yhdysvaltojen, Kiinan, Japanin ja Venäjän kanssa.

3.2 Euroopan kauppa osana maailmantaloutta

3.2.1 Taantuma muokkaa maailman taloudellista valtatasapainoa. Nopean talouskasvun maat, erityisesti Kiina, laajensivat investointipohjaansa vuodesta 2000 vuoteen 2007, ja nyt niillä on johtava asema maailmantalouden elpymisessä suurelta osin viennin kasvun ansiosta (esim. 17,7 prosenttia joulukuussa 2009). Samana ajanjaksona EU:n vientikyky vaihteli, ja unioni koki merkittäviä menetyksiä joillakin dynaamisilla markkinoilla erityisesti Aasiassa ja Venäjällä.

3.2.2 Kokonaistalouden vientivetoinen toipuminen on todellisuutta Kiinassa, mutta EU:ssa siitä voidaan lähinnä haaveilla. Komissio ennakoi EU:n viennin kasvavan 5 prosenttia vuonna 2010 ja 5,1 prosenttia vuonna 2011. Tässä on merkittävänä tukena euron arvon laskeminen suhteessa unionin tärkeimpien kauppakumppaneiden valuuttaan. Tämä ei kuitenkaan kiihdytä – eikä sen myöskään koeta kiihdyttävän – ”kansallista” talouden elpymistä lukuun ottamatta Saksan ja Irlannin kaltaisia maita, jotka ovat jo merkittävästi mukana kansainvälisessä kaupassa. (4)

3.2.3 Euroopan komission kertomuksessa todettiin, että EU:n suorituskyky huipputekniikan tuotteiden viennissä on ollut heikkoa, mikä herättää kysymyksen Euroopan kyvystä pitää tuotteensa laadun ja innovatiivisuuden huipulla. (5) Suorituskyky on heikentynyt myös palvelualalla, jolla markkinaosuus pieneni vuosien 2004 ja 2006 välillä. Tämä on huolestuttava suuntaus. Yhtä huolestuttavaa se, että Euroopalla ei ole johtavaa asemaa maailmassa millään huipputekniikan alalla ja että EU:lla ei ole riittävästi johtavia huipputekniikan yrityksiä, jotta se voisi hyödyntää asianmukaisesti tulevaisuuden keskeisiä kehitystä vauhdittavia teknologioita.

3.2.4 Mainituista heikkouksista huolimatta EU on tärkein palvelualan kauppavalta, tavaroiden pääasiallinen viejä ja toiseksi suurin tuoja sekä maailman suorien investointien tärkeä lähde ja vastaanottaja. Euroopan kannalta on näin ollen ensiarvoisen tärkeää säilyttää asemansa globaalissa kaupassa ja vahvistaa sitä. Tämä kuitenkin edellyttää uudenlaista ajattelua, jonka perin pohjin sisäistettynä lähtökohtana on erilainen ja erittäin paljon nykyistä monimutkaisempi globaalin kaupan toimintaympäristö.

3.2.5 ETSK tuo esiin merkittäviä kysymyksiä, jotka eivät kuulu vahingolliseen protektionismiin ja ilmastonmuutokseen vastaamiseen keskittyvän tämänkertaisen lausunnon aihepiiriin. Näitä kysymyksiä ovat mm. uusien yrittäjähenkisten ja kansainvälisesti suuntautuneiden yritysten kannustaminen, vakiintuneiden alojen innovoinnin tukeminen, Euroopan kannalta strategisesti elintärkeiden talouden sektoreiden säilyttäminen, julkisten palveluiden, kuten terveydenhuollon ja koulutuksen, vientimahdollisuuksien tarkastelu sekä EU:n ja muun maailman kaupunkien kumppanuuksien kannustaminen.

3.3 Taloudellisen vallan ja politiikan tasapainottaminen

3.3.1 Wall Streetin vanhimpiin investointipankkeihin kuuluneen Lehman Brothersin konkurssi ja siitä seurannut markkinakaaos, johon liittyi jyrkin tuotannon lasku maailmassa sitten toisen maailmansodan, ajoi maailmantalouden vapaaseen pudotukseen. Valtion puuttuminen peliin esti dominovaikutuksen leviämisen kaikkialle globaaliin pankkijärjestelmään, mutta se ei voinut estää pääomavirtojen yhtäkkistä ja nopeaa vähentymistä.

3.3.2 Vaikutus kauppaan oli välitön, sillä luotonantoa rajoitettiin ja kulutus romahti, joten yritysten oli pakko vähentää tuotantoa. Näiden sopeutumistoimien tiukkuus on kuitenkin vaihdellut merkittävästi kaupan eri ryhmittymissä: Kiina toipui nopeimmin, mihin vaikutti merkittävästi hallituksen päätös ryhtyä soveltamaan veropolitiikkaa, jolla maan talouteen syötettiin 580 miljardia euroa nopean elpymisen edistämiseksi.

3.3.3 Maaliskuussa 2009 ryhdyttiin poliittisiin toimiin Pekingissä, Lontoossa, Washingtonissa ja Frankfurtissa. G20-maiden johtajat lupasivat Kansainväliseltä valuuttarahastolta (IMF) ja Maailmanpankilta biljoonan dollarin tuen, jolla tehdään maailmanlaajuisesti se, mitä yksittäiset valtiot ovat jo tehneet. Tässä kokouksessa nähtiin hiljattain valtaa ja/tai vaikutusvaltaa saaneiden maailman uutta talousjärjestystä edustavien toimijoiden ”täysi-ikäistyminen” sekä taloussuhteiden asetelmassa huomattava siirtymä, jolla voi olla perustavanlaatuisia vaikutuksia EU:n kauppapolitiikkaan.

3.3.4 Ylenmääräisesti kuluttavia maita, kuten Yhdysvaltoja, rohkaistiin vähentämään kulutusta, ja sellaisia maita, joilla on luotto- ja varantovaluuttaylijäämiä, kehotettiin tehostamaan kulutuskysyntää. Kestävällä pohjalla olevien ja tasapainoisten suunnitelmien noudattamisen merkitystä maailmantaloudessa korostettiin, ja samalla painotettiin sitä, että on EU:n etujen mukaista tiivistää yhteistyötä muun maailman kanssa.

3.3.5 Äskettäisestä talouskasvuun paluusta huolimatta on syytä olla varuillaan. Taloustieteilijät ovat edelleen epävarmoja maailmantalouden tulevasta suunnasta. On pohdittava mm. sitä, milloin ja miten verokannusteet poistetaan, kannusteiden vaikutuksia tähän mennessä saavutettuun, sekä pysyvyyttä pitkällä aikavälillä. Vaikka talouskasvun paluusta on jo merkkejä, käynnissä on kuitenkin myös ”inhimillinen taantuma” (6). Maailman johtajilla on korkean työttömyyden vuoksi vaikeuksia puolustaa vapaata kauppaa poliittisesti, älyllisesti ja kotimaidensa näkökulmasta.

3.3.6 Maailman valtatasapainon muutos asettaa EU:n päätöksentekijöille haasteen. Näiden tulee vastata sopeutumalla nopeasti muutoksen seurauksiin, kehittämällä sopeutumisen edellyttämää uutta ajattelua, tekemällä yhteistyötä aiempaa johdonmukaisemmin, harkitsevammin ja joutuisammin, tukemalla ”vihreän talouden” kaltaisia mahdollisuuksia uusien työpaikkojen luomiseen, auttamalla yrityksiä kouluttamaan henkilökuntaansa uudelleen sekä auttamalla työpaikkansa menettäneitä mukautumaan ja sopeutumaan uusiin mahdollisuuksiin, sillä aikaisemmat rakennemuutokset ovat osoittaneet, että ihmisten tukeminen sopeutumisessa ja mukautumisessa on toimenpiteistä kaikkein tehokkain. (7)

4. Kaksi keskeistä ongelmaa

4.1 Protektionismi

4.1.1 Maailmanlaajuisen laskusuhdanteen seurauksena protektionististen politiikkojen suosio on kasvanut. Maailman kauppajärjestön WTO:n pääjohtaja Pascal Lamy on todennut varoittavasti, että valtioiden on vastustettava tätä kiusausta. (8) EU on hyötynyt kaikkein eniten avoimista ja helposti valvottavista säännöistä, jotka tukevat ja edistävät kilpailua suosivaa kaupankäyntiympäristöä oikeudenmukaisesti ja objektiivisesti. Unionin tärkeimmät kauppakumppanit sen sijaan ovat kauppapolitiikasta vastaavan komission jäsenen Karel De Guchtin mukaan ottaneet nykyisen talouskriisin aikana tähän mennessä käyttöön 280 kaupankäyntiä rajoittavaa toimea. On olemassa vaara, että näistä toimista tulee uusi ja pysyvä osa kaupankäynnin yleisiä puitteita.

4.1.2 Yksi tämän hetken tärkeimmistä kaupan esteistä on Kiinan renminbin – tai juanin – keinotekoisen alhainen kurssi, jonka hallitus katsoo varmistavan, että Kiinan viennillä on muita parempi kilpailukyky. Tämä on vakava este vapaalle ja reilulle kaupalle, joten tilanteen lieventämiseksi hiljattain toteutetut toimenpiteet ovat tervetulleita. Tarvitaan kuitenkin myös jatkuvia ja pysyviä muutoksia Kiinan hallituksen noudattamaan vaihtokurssipolitiikkaan.

4.1.3 Elvytyspaketit tukevat talouskasvua lisäämällä kysyntää, mutta niiden ensisijaisena tavoitteena on tukea paikallista liiketoimintaa. Sivutuotteena olisi mahdollista tukea niitä talouden sektoreita, joiden kilpailukyky ei ole riittävää. Valtiontuki- ja kilpailusäännöt antavat EU:lle vahvan aseman koordinoida toimia tämän estämiseksi, ja moitteettomasti toimivat yhtenäismarkkinat tekevät potentiaalisesti vahingollisen protektionismin mahdottomaksi.

4.1.4 Ulkopolitiikan alalla tulee Dohan kierros saattaa onnistuneesti päätökseen, mutta tämä on osoittautumassa vaikeaksi tehtäväksi. Samanaikaisesti EU laatii uutta mallia sellaisten kahdenvälisten suhteiden ja sopimusten solmimiseksi kehittyneiden ja kehittyvien maiden kanssa, jotka vaikuttavat enenevässä määrin yleiseen kauppapolitiikkaan.

4.1.5 EU:n muita tärkeitä poliittisia tavoitteita ovat mm. seuraavat: vastavuoroisuus EU:n uusissa kahdenvälisissä sopimuksissa mahdollisuuksien mukaan energiavarmuutta korostaen, sen varmistaminen, että säännöt ovat joustavia ja ne voidaan sopeuttaa usein nopeasti muuttuviin olosuhteisiin, tullien ulkopuolisten – myös ”unionin rajojen ulkopuolisten” – esteiden poistaminen, työ- ja laatustandardien avoimuus ILO:n sääntöjen mukaisesti sekä ympäristötuotteiden ja -palveluiden vapaakauppasopimukset. (9)

4.1.6 Lissabonin sopimuksen hyväksymisen myötä unionin päätöksentekomenettelyjä uudistetaan, mihin liittyy mm. parlamentin kanssa toteutettavan yhteispäätösmenettelyn laajentaminen keskeisille politiikanaloille, kuten kauppapolitiikkaan. On tärkeää, että näiden neuvoston, parlamentin ja komission yhteisten uusien prosessien menettelysäännöt tuottavat tuloksena nopeampia ja joustavampia vastauksia, jotka parantavat unionin kykyä reagoida tehokkaasti ja johdonmukaisesti niin korkean tason kauppapolitiikan strategisiin tarpeisiin kuin kulloisiinkin yksittäistapauksiin kaupan alalla.

4.2 Ilmastonmuutos

4.2.1 Unionissa ollaan nyt yhtä mieltä siitä, että ilmastonmuutos vaatii välittömiä toimia. Globalisaation silmiinpistävä seuraus on sen synnyttämä keskinäinen riippuvuus. Hallitsematon ilmastonmuutos uhkaa tulevia sukupolvia ja häiritsee globalisaatiota, mikä nostaa raaka-aineiden hintoja ja aiheuttaa ympäristökatastrofeja erityisesti kehitysmaissa. Niinpä ilmastonmuutos on taloudellinen kysymys, jolla on merkittävä kauppapoliittinen ulottuvuus.

4.2.2 EU on ottanut kansainvälisen johtoaseman pyrkimyksissä hillitä ilmaston lämpenemistä Kioton pöytäkirjan mukaisesti. Kööpenhaminassa pidetyn ilmastonmuutoskonferenssin lopputulos oli takaisku unionin ponnisteluille vahvistaa kansainvälistä yhteistyötä erityisesti niiden nopean talouskasvun maiden kanssa, joiden päästöt tulevat ylittämään kehittyneiden maiden päästöt vuoteen 2020 mennessä. EU on huolissaan myös siitä, että ilmastonmuutoksen nykyvaiheessa eniten kärsivät maailman kaikkein köyhimmät ihmiset. EU tarvitsee ilmastonmuutokseen kattavan, realistisen ja käytännöllisen poliittisen ratkaisun, jotta tulevat sukupolvet eivät joutuisi kärsimään sellaisista kielteisistä sosiaalisista ja taloudellisista seurauksista, jotka ovat vältettävissä.

4.2.3 Ilmastonmuutoskysymysten sisällyttäminen EU:n kauppa- ja kehitysyhteistyöpolitiikkoihin aiheuttaisi kustannuksia ja asettaisi rajoituksia sen tavoitteen saavuttamiselle, joka on mahdollista saavuttaa vain siinä tapauksessa, että muut suuret kaupan ryhmittymät toimivat samoin (10). Monenvälisten ympäristösopimusten täytyy sopia kitkattomasti yhteen kansainvälisen kauppajärjestelmän sopimusten kanssa, jotta ne tukevat eivätkä häiritse toisiaan. Onko siis järkevää kulkea edellä, jos muita ei pakoteta – eikä edes voida pakottaa – seuraamaan? Voidaanko esimerkiksi Kiina pakottaa korvaamaan hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävä ”kuluttaja maksaa” -mallinsa EU:n ”tuottaja maksaa” -mallilla? (11) Tai onko mahdollista pysäyttää Wall Streetin pyrkimys varmistaa Washingtonin tuella johtava rooli merkittävästi laajentuneilla kansainvälisillä päästökauppamarkkinoilla?

4.2.4 Energiavarmuus on EU:n keskeisimpiä ilmastonmuutokseen liittyviä haasteita. Vaikka yksittäiset jäsenvaltiot ovat haasteeseen vastattaessa etusijalla, asiassa on kuitenkin myös todellinen ja merkittävä EU-ulottuvuus, erityisesti kaupallinen. Tästä voidaan esimerkkinä mainita seuraavat seikat: neuvotellaan ulkoisia toimitussopimuksia (kuten jo tehdään kahdenvälisten kauppasopimusten yhteydessä); myydään perusrakenteiden parantamiseen tähtäävää asiantuntemusta ja teknologiaa, kuten älykkäitä verkkoja tai uuden sukupolven energiantuotantoteknologiaa, jonka lähtöaineena ei käytetä fossiilisia polttoaineita; jaetaan teknologioita, joita kehitetään EU:n vaihtoehtoisia energialähteitä koskevan 20 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi; etsitään uusia mahdollisuuksia viedä ammattitaitoa, jonka avulla voidaan kehittää ja hyödyntää kannusteita hiilipäästöjen vähentämiseen.

5. Vastaus

5.1 Haasteisiin vastaaminen ja mahdollisuuksien hyödyntäminen

5.1.1 Jotta voidaan luoda mahdollisuuksia eurooppalaiselle kaupankäynnille, on tärkeää todeta rehellisesti ne haasteet, joita muuttunut globaali ympäristö asettaa EU:lle ja sen toimielimille ja jäsenvaltioille. ETSK katsoo, että Lissabonin sopimuksen myötä käynnistyneiden institutionaalisten uudistusten täytäntöönpanossa tulee tehdä entistä enemmän ja tehokkaampaa yhteistyötä, jotta voidaan vastata haasteeseen löytää uusia ja innovatiivisia tapoja ylläpitää EU:n tähänastisia saavutuksia ja saavuttaa sen tulevat tavoitteet. (12) Tehokas vaikuttaminen edellyttää kokonaisvaltaista käsitystä, joka perustuu suureen määrään uusinta tietämystä, näkemystä ja ymmärrystä.

5.1.2 Valtioiden riippuvaisuus toisistaan ja niiden väliset yhteydet lisääntyvät jatkuvasti, joten päättäjien ajattelutavan on oltava kokonaisvaltainen. EU:n yhtenäismarkkinoiden ja kauppapolitiikan yhteispeli ei ole milloinkaan aikaisemmin ollut yhtä tärkeää. Sama koskee sen varmistamista, että EU:n sisäiset, sen toimielinten väliset ja sen jäsenvaltioille tarkoitetut kuulemismenettelyt tukevat ja vahvistavat aiempaa joustavamman kauppapolitiikan tuloksekasta kehittämistä, siitä sopimista ja sen toteuttamista.

5.1.3 Ihmisten keskuudessa on tarpeen torjua pelkoa ja epävarmuutta, joita taloudellisen valtatasapainon muutokset synnyttävät. Järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla on mahdollisuus ja velvollisuus auttaa kansalaisia, päättäjiä ja talouksia selviytymään muutoksesta. Protektionististen politiikkojen jatkamista voi maailman valtatasapainon muutosten valossa verrata kuningas Knuut Suuren pyrkimyksiin pidätellä vuorovettä. Yksilöiden, yritysten ja valtioiden auttaminen sopeutumaan uuteen todellisuuteen on tehokas tapa torjua pelkoa ja turvattomuuden tunnetta. Esimerkiksi Euroopan alhaisella tasolla oleva syntyvyys ja ikääntyvä väestö muodostavat useita perustavanlaatuisia rakenteellisia haasteita, joihin tulee löytää ratkaisu.

5.1.3.1 Eurooppa 2020 -strategian linjausten mukaisesti tärkeintä politiikkaa on työllisyysasteen nostaminen. Ilmeinen toimenpide tämän tavoitteen saavuttamiseksi on kohtuuhintaisten lastenhoitopalveluiden tarjoaminen kaikille niitä haluaville vanhemmille. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että entistä useammat naiset voivat pysyä työmarkkinoilla. Tähän tulisi yhdistää pitkäaikaisen ja riittävän suuren korvauksen maksaminen vanhempainvapaan aikana. Vanhempien taloudellisen taakan keventymisen pitäisi lisätä syntyvyyttä.

5.1.3.2 Vientikauppaa EU:n ulkopuolelle harjoittavien yritysten ongelmana on lisäksi sellaisten maahanmuuttopolitiikkojen puute, joiden avulla työvoimatarjontaa voitaisiin lisätä järkevästi: tulisiko yritysten rajoittaa kasvuaan vai siirtää toimintansa sinne, missä työvoimaa on tarjolla runsaasti? (13) Tästä syystä tuntuisi viisaalta, perustellulta ja kiireelliseltä harkita laajaa ja kattavaa EU:n maahanmuuttopolitiikkaa vastaukseksi eurooppalaisen väestörakenteen muuttumisen asettamaan haasteeseen.

5.1.4 Komission uusi 2020-strategia on EU:n alustava strateginen ja poliittinen vastaus taantumaan ja maailman taloudellisen valtatasapainon muuttumiseen. Strategian onnistuminen edellyttää, että EU:n toimia koordinoidaan myös työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan kanssa (Barroso Eurooppa 2020 -strategiaa koskevan tiedonannon esipuheessa). Vastauksena maailmantalouden valtatasapainon muutoksiin EU:n on tukeuduttava valtiotason ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan välisiin kumppanuuksiinsa saavuttaakseen suuren taloudellisen suorituskyvyn ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden.

5.1.5 Aloitteella on kuitenkin edessään monia samoja haasteita kuin Lissabonin strategialla: sen painopisteet saattavat olla liian moninaisia, täytäntöönpano voi olla vaikeaa, komissiolla on vain harvoja kehitykseen välittömästi vaikuttavia välineitä, vastuu on pitkälti jäsenvaltioiden hallituksilla, joilla on enenevässä määrin myös omia taloudellisia, poliittisia ja sosiaalisia paineita. (14)

Bryssel 15. syyskuuta 2010 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Näin totesi Euroopan parlamentin entinen puhemies Pat Cox hiljattain julkaistussa lehtiartikkelissa ”Europe must raise its game now and not later”, joka on luettavissa osoitteessa http://www.irishtimes.com/newspaper/opinion/2010/0407/1224267827518.html.

(2) Vrt. muun muassa: ”Rahoituskriisi ja sen vaikutus reaalitalouteen”EUVL C 255, 22.9.2010, s. 10, ”Euroopan talouden elvytyssuunnitelma” (lisälausunto) EUVL C 228, 22.9.2009, s. 149, ”Euroopan talouden elvytyssuunnitelma”EUVL C 182/2009, 4.8.2009, s. 71, Vuoden 2010 jälkeinen Lissabonin strategia EUVL C 128, 18.5.2010, s. 3.

(3) Historioitsija Niall Fergusonin kirjoitus yläkoulun historian opetuksen uudistamisesta Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Financial Times, 10.4.2010).

(4) European Economic Forecast – Spring 2010 – European Economy 2/2010.

(5) Euroopan komission kauppapolitiikan pääosaston julkaisu Global Europe: EU Performance in the global economy, luettavissa osoitteessa http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/october/tradoc_141196.pdf (viitattu 4. helmikuuta 2010).

(6) ”Falling Flat: More Evidence that America is Experiencing a Jobless Recovery”, The Economist, artikkeli on luettavissa osoitteessa http://www.economist.com/world/united-states/displaystory.cfm?story_id=15473802 (viitattu 6.2.2010).

(7) Esimerkiksi ETSK:n aiheesta ”Euroopan talouden elvytyssuunnitelma” antamassa lausunnossa (EUVL C 228, 22.9.2009, s. 149) todetaan seuraavaa: ”Myös odotettavissa olevan väestökehityksen valossa talouden järkevässä uudelleenjärjestelyssä onkin pyrittävä irtisanomisten sijaan pitämään työntekijät yrityksessä ja kouluttamaan heitä, jotta yrityksillä on talouden vahvistuessa riittävästi koulutettuja ja ammattitaitoisia työntekijöitä. Työttömien tukeminen tulisi nivoa uudelleenkoulutusohjelmiin ja pätevyyden parantamiseen.”

(8) http://www.wto.org/english/news_e/sppl_e/sppl101_e.htm, ”Lamy warns on protectionism”, WTO news.

(9) Lisäksi olisi syytä tarkastella teollis- ja tekijänoikeussuojaa koskevista säännöistä käytävää keskustelua, vaikka se ei nykyään kuulu mainittuun asiaryhmään.

(10) ETSK:n työnantajaryhmä esitti hiljattain mm., että maailman toimijoiden keskenään kilpailevien keskusten määrän lisääntyminen on tehnyt kahden- ja monenvälisten suhteiden vuorovaikutuksesta erittäin monimutkaista, mikä edellyttää muiden toimien ohella vähähiilisyys- ja energiansäästöpolitiikkoja sekä avointen markkinoiden suojelua peitellyltä protektionismilta. ”A New Phase Ahead: Need for a Political and Economic Impetus”, s. 10. Julkaisu on luettavissa osoitteessa http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.group-1-statements&itemCode=9894.

(11) Kiinan kantaa on puhtaasti loogisin perustein vaikea täysin torjua: miksi sen pitäisi hyväksyä sellaisten hyödykkeiden valmistamista koskeva vero, jotka käytetään kehittyneissä maissa, joissa niihin ei kohdisteta minkäänlaista hiilidioksidipäästöihin perustuvaa kulutusveroa?

(12) Hyvä esimerkki tarvittavankaltaisesta innovoinnista on se, että komission puheenjohtaja Barroso muodosti hiljattain komission jäsenistä ryhmän, jonka tehtävänä on tarkastella tutkimukseen ja kehitykseen osoitettua rahoitusta, jossa useilla eri pääosastoilla on oma ja erillinen, mutta mahdollisesti muiden kanssa päällekkäinen tai muita tukeva roolinsa, budjettinsa ja vastuunsa.

(13) Monet yritykset ovat itse asiassa jo tehneet ratkaisunsa, ja ne, jotka ovat siirtyneet Euroopan ulkopuolelle, nauttivat myös matalista tulleista, joita sovelletaan moniin EU:hun tuotaviin tuotteisiin. Tämä seikka onkin synnyttänyt ehdotuksia, että tällaisia vero-/valmistevero-asetelmia olisi tarpeen korjata.

(14) Irlanti on yksi unionin pienimmistä, avoimimmista ja kaupasta riippuvaisimmista talouksista, joten sitä voidaan pitää testitapauksena, kun tarkastellaan sopeutumistoimien vaikutuksia pienessä mittakaavassa. Kauppavetoista elpymistä tukeakseen Irlannin hallitus nimittäin kannustaa seuraavien toimien toteuttamista: investoiminen tiedettä, teknologiaa ja innovaatioita edistävään korkeakoulujen perustutkinto- ja jatkokoulutukseen; yleismaailmallisesti kilpailukykyiset tutkimusjärjestelmät, jotka siirtävät osaamisen tutkimuslaitoksista markkinoille; sellaisten yritysten kilpailukyvyn parantaminen, jotka käyvät kansainvälistä kauppaa Irlannista käsin; hiilidioksidipäästöjen vähentäminen 20 prosenttia sekä ilmastonmuutoksen vaikutusten kanssa kamppailevien kehitysmaiden tukeminen.