EUROOPAN KOMISSIO Strasbourg 12.6.2018 COM(2018) 390 final 2018/0210(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 508/2014 kumoamisesta

{SEC(2018) 276 final}

{SWD(2018) 295 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Tässä ehdotuksessa esitetään soveltamisen alkavan 1. tammikuuta 2021. Ehdotus koskee 27 jäsenvaltion unionia, sillä Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29. maaliskuuta 2017 Eurooppa-neuvostolle aikomuksestaan erota Euroopan unionista ja Euratomista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti. •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämän ehdotuksen tarkoituksena on perustaa Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa (EMKR) ohjelmakaudeksi 2021–2027. EMKR:stä kohdennetaan unionin talousarviosta saatava rahoitus yhteisen kalastuspolitiikan (YKP), EU:n meripolitiikan ja valtamerten hallinnointia koskevien unionin kansainvälisten sitoumusten tukemiseen erityisesti kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman yhteydessä. Tällainen rahoitus on keskeinen tekijä, kun halutaan mahdollistaa kestävä kalastus ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen, elintarviketurva kala- ja äyriäistuotteiden avulla, kestävän sinisen talouden kasvu sekä terveet, turvalliset, turvatut, puhtaat ja kestävästi hoidetut meret ja valtameret. Maailmanlaajuisena valtameritoimijana ja maailman viidenneksi suurimpana kalojen ja äyriäisten tuottajana unionilla on suuri vastuu merten ja valtamerten suojelemisesta, säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä. Merten ja valtamerten säilyttäminen onkin nopeasti kasvavan maailman väestön kannalta välttämätöntä. Se on myös unionin sosioekonomisen edun mukaista, sillä kestävä sininen talous lisää investointeja, työpaikkoja ja kasvua, edistää innovointia ja tutkimusta ja parantaa energian toimitusvarmuutta valtamerienergian avulla. Turvalliset ja turvatut meret ja valtameret ovat välttämättömiä myös tehokkaan rajavalvonnan ja merenkulkurikosten maailmanlaajuisen torjunnan kannalta, joten tällä puututaan turvallisuuteen liittyviin kansalaisten huolenaiheisiin. Näihin toimintalinjoihin tarvitaan unionin rahoitustukea Euroopan meri- ja kalatalousrahaston kautta. Tukea täydennetään erityisrahoituksella, jota myönnetään Euroopan kalastuksenvalvontavirastolle, kestävää kalastusta koskeville kumppanuussopimuksille ja unionin lakisääteisiin jäsenmaksuihin alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, jotka myös edesauttavat unionin politiikan täytäntöönpanoa kalastuksen ja meriliikenteen aloilla. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tämän ehdotuksen tarkoituksena on tukea YKP:n tavoitteiden saavuttamista, edistää EU:n meripolitiikan täytäntöönpanoa ja vahvistaa kansainvälistä valtamerten hallinnointia. Koska valtamerialueiden haasteet ja mahdollisuudet ovat yhteydessä toisiinsa ja niitä on käsiteltävä kokonaisuutena, näiden asioiden olisi oltava tiiviisti sidoksissa toisiinsa. Komission ehdotus monivuotisesta rahoituskehyksestä kaudelle 2021–2027 hyväksyttiin 2. toukokuuta 2018. Siinä vahvistetaan talousarviokehys yhteisen kalastuspolitiikan ja meripolitiikan rahoitukselle. Komissio hyväksyi 29. toukokuuta 2018 ehdotuksen rahastojen yhteisiä säännöksiä koskevaksi asetukseksi yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa myönnettävän tuen koordinoinnin parantamiseksi ja täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi niin, että ensisijaisena tavoitteena on yksinkertaistaa politiikkaa yhtenäisellä tavalla. Yhteisiä säännöksiä sovelletaan yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaan EMKR:n osaan. Rahastot pyrkivät toisiaan täydentäviin tavoitteisiin ja noudattavat samaa hallinnointitapaa. Sen vuoksi yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa esitetään joukko yhteisiä yleisiä tavoitteita sekä kumppanuuden ja monitasoisen hallinnoinnin kaltaisia yleisiä periaatteita. Se kattaa myös strategisen suunnittelun ja ohjelmasuunnittelun yhteiset näkökohdat, mukaan lukien kunkin jäsenvaltion kanssa tehtäviä kumppanuussopimuksia koskevat säännökset, ja siinä esitetään yhteinen lähestymistapa rahastojen tulossuuntautuneisuuteen. Se sisältää siten mahdollistavat edellytykset, tuloksellisuuden tarkastelun sekä seurantaa, raportointia ja arviointia koskevat järjestelyt. Myös tukikelpoisuussääntöjen osalta on vahvistettu yhteiset säännökset, ja rahoitusvälineiden, InvestEU-ohjelman käytön, yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen sekä varainhoidon osalta on määritetty erityisjärjestelyt. Lisäksi eräät hallinto- ja valvontajärjestelyt koskevat kaikkia rahastoja. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Ehdotus ja sen tavoitteet ovat yhdenmukaisia Euroopan unionin politiikkojen kanssa, erityisesti ympäristö-, ilmasto-, koheesio-, sosiaali-, markkina- ja kauppapolitiikkojen kanssa. Täydentävyydet eri rahastojen, Euroopan meri- ja kalatalousrahasto mukaan luettuna, ja muiden unionin ohjelmien välillä kuvataan yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaisesti kumppanuussopimuksessa. Suoran hallinnoinnin puitteissa pyritään synnyttämään synergiaa ja täydentävyyksiä EMKR:n ja muiden asiaankuuluvien unionin rahastojen ja ohjelmien välillä. Tämä mahdollistaa myös InvestEU-asetuksen mukaisesti toteutettavien rahoitusta yhdistävien toimien muodossa olevien rahoitusvälineiden käytön. EMKR:n tukea olisi käytettävä toimiin, joilla puututaan oikeasuhteisesti markkinoiden toimintapuutteisiin tai optimaalista heikompiin investointitilanteisiin, eikä toimien pitäisi olla päällekkäisiä yksityisen rahoituksen kanssa tai syrjäyttää. Toimilla on oltava myös selkeä eurooppalainen lisäarvo. Näin varmistetaan yhdenmukaisuus EMKR:n toimien ja unionin valtiontukisääntöjen välillä ja vältetään kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 42 artikla, 43 artiklan 2 kohta, 91 artiklan 1 kohta, 100 artiklan 2 kohta, 173 artiklan 3 kohta, 175 artikla, 188 artikla, 192 artiklan 1 kohta, 194 artiklan 2 kohta, 195 artiklan 2 kohta ja 349 artikla. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Ehdotuksen säännökset pannaan varainhoitoasetuksen mukaisesti täytäntöön yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin, suoran hallinnoinnin ja välillisen hallinnoinnin puitteissa. •Suhteellisuusperiaate Ehdotetut säännökset ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia, koska ne ovat asianmukaisia ja tarpeellisia eikä käytettävissä ole vähemmän rajoittavia toimenpiteitä, joilla päästäisiin haluttuihin politiikan tavoitteisiin. •Toimintatavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Vuosien 2007–2013 Euroopan kalatalousrahaston (EKTR) jälkiarvioinnin tulokset on otettu huomioon keskeisenä osana vaikutustenarviointia, jossa arvioidaan mahdollisuutta jatkaa taloudellista tukea kalastusalalle vuoden 2020 jälkeen. Jälkiarviointi perustuu sidosryhmien kuulemiseen, joka järjestettiin vuoden 2016 helmikuun ja toukokuun välisenä aikana. Sen tarkoituksena oli tarkastella yleistä mielipidettä EKTR:n vaikuttavuudesta ja tuloksellisuudesta. Jälkiarvioinnin keskeiset suositukset vuoden 2020 jälkeistä aikaa varten olivat rahoituksen ja politiikan tavoitteiden välisen yhteyden parantaminen, kalavarojen kestävä hyödyntäminen sekä ympäristön ja luonnonvarojen suojelu ja parantaminen niin, että meriympäristölle aiheutuu mahdollisimman vähän kielteisiä vaikutuksia. Siinä korostettiin myös tarvetta omaksua strategisempi lähestymistapa, jolla parannetaan vesiviljelyalan kilpailukykyä ja lisätään tuotantoa, sekä tarvetta ottaa paremmin huomioon pienimuotoisen rannikkokalastuksen erityishaasteet. •Sidosryhmien kuuleminen Merkittävin sidosryhmien kuulemistapahtuma Euroopan meri- ja kalatalousrahaston toiminnasta vuoden 2020 jälkeisellä ohjelmakaudella oli Tallinnassa lokakuussa 2017 järjestetty konferenssi ”Tilanne vuoden 2020 jälkeen – Euroopan rannikkoyhteisöjen tukeminen”. Tapahtumassa oli 70 puhujaa ja yli 300 osanottajaa, ja sidosryhmät pääsivät näin osaltaan arvioimaan Euroopan meri- ja kalatalousrahaston taloudellisen tuen vaikutusta yhteiseen kalastuspolitiikkaan ja unionin meripolitiikkaan ohjelmakaudella 2014–2020. Tässä tilaisuudessa sidosryhmät saivat myös mahdollisuuden ennakoida sitä, minkämuotoista tuki saattaisi olla vuoden 2020 jälkeen. EMKR-konferenssissa oli mukana laaja sidosryhmien kirjo: 300 osallistujasta yli 50 prosenttia oli julkisviranomaisten edustajia, 12 prosenttia teollisuuden, 11 prosenttia kansalaisjärjestöjen, 14 prosenttia kalastusjärjestöjen ja -organisaatioiden ja 7 prosenttia tiedemaailman edustajia. EMKR:n asiantuntijaryhmän jäsenille (jäsenvaltioiden viranomaisia) annettiin myös kaksi tilaisuutta osallistua keskusteluun ja antaa panoksensa pohdintaprosessiin. Nämä kokoukset järjestettiin 6. marraskuuta 2017 ja 15. tammikuuta 2018. Komissio toimitti etukäteen pohdinta-asiakirjoja ja suuntaa-antavia kysymyksiä EMKR:n asiantuntijaryhmän kokouksissa käytäviä keskusteluja varten. Tätä varten saatiin myös kirjallisia kannanottoja jäsenvaltioilta. Neuvoa-antavilta toimikunnilta, kansalaisjärjestöiltä ja Euroopan tason työmarkkinaosapuolilta pyydettiin myös kirjeitse niiden mielipidettä vuoden 2020 jälkeisestä rahoituksesta meri- ja kalastusaloilla. Työmarkkinaosapuolten kanssa järjestettiin yksittäisiä kokouksia kuulemista varten. Myös Euroopan perifeeristen merellisten alueiden liitto (CPMR) osallistui kuulemiseen muun muassa toimittamalla joulukuussa 2017 teknisen asiakirjan ”Future of the EMFF post-2020: Elements of analysis and possible scenarios” ja CPMR:n huomautukset vuoden 2020 jälkeisestä ajasta loka- ja maaliskuulta 2017. CPMR:n poliittinen työvaliokunta hyväksyi lopullisen kantansa tulevasta EMKR:stä maaliskuussa 2018. Arvioinnissa hyödynnettiin useita muita työpajoja ja selvityksiä, kuten eurooppalaisen kalataloustieteilijöiden järjestön konferenssia (huhtikuu 2017) ja Euroopan meripäivillä (toukokuu 2017) meripolitiikan tukemiseksi järjestettyä sidosryhmätyöpajaa. Kuulemisen tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: –Lähes kaikki sidosryhmät kannattivat vahvasti jatkuvuutta ja toivat esiin kalastus- ja meripolitiikan erillisen rahoitusvälineen, YKP:n tavoitteisiin pyrkimisen ja sinisen talouden mahdollisuuksien hyödyntämisen tarpeen. –Jäsenvaltiot olivat yhtä mieltä siitä, että vuoden 2020 jälkeen rahaston tuen kohteiden olisi oltava ympäristöllinen, taloudellinen ja sosiaalinen kestävyys. Sidosryhmät pitivät uuden rahaston ensisijaisena tavoitteena YKP:n tavoitteiden saavuttamista.

–Kuulemisen tuloksena sidosryhmät olivat yksimielisiä siitä, että yksi EMKR:n suurimmista heikkouksista kaudella 2014–2020 oli hidas käyttöönotto ja toimintaohjelmien myöhästynyt täytäntöönpano, mikä johtui pääasiassa lainsäädäntökehyksen myöhäisestä hyväksymisestä. Tämä yhdistettynä liian normatiiviseen unionin tason lainsäädäntöön, jäykkyyteen ja joustamattomuuteen tulkinnassa ja siihen, että tukikelpoisuuteen kiinnitettiin enemmän huomiota kuin päämäärien ja tavoitteiden saavuttamiseen, on se haaste, johon jäsenvaltioiden on vastattava. Tässä yhteydessä suurin osa sidosryhmistä painotti voimakkaasti oikeudellisen monimutkaisuuden vähentämistä yksinkertaisemmalla lainsäädännöllä. –Sidosryhmien keskuudessa vallitsi laaja yksimielisyys halusta saada tietynlaista vakautta erityisesti yksinkertaistamalla EMKR:n täytäntöönpanoa entisestään kaikilla tasoilla (sekä unionin että kansallisella tasolla). Eriäviä mielipiteitä esitettiin kuitenkin siitä, miten löytää oikea tasapaino selkeämmän tulossuuntautuneisuuden ja tuensaajille ja hallinnoille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen vähentämisen välillä niin, että samalla varmistetaan asianmukainen rahoitus. –Jäsenvaltiot totesivat vastauksissaan, että seuranta- ja arviointijärjestelmällä on keskeinen rooli rahaston tuloksellisuuden osoittamisessa, koska siitä saadaan tietoja kalastuksen ja sinisen talouden alojen kehittämisen syy- ja seuraussuhteista. –Kalastuslaivastojen tukemiseen suhtauduttiin kahtiajakoisesti: sidosryhmistä lähes tasan puolet kannatti ja toinen puoli vastusti laivastotoimenpiteiden jatkamista. –Vesiviljelyalan osalta kaikki sidosryhmät olivat yhtä mieltä siitä, että hallintoa ja oikeudellista kehystä on edelleen yksinkertaistettava, jotta lupamenettelyjen kestoa saadaan lyhennettyä vaarantamatta kuitenkaan ympäristöä, kuluttajansuojaa ja eläinten terveyttä koskevien unionin lainsäädännössä vahvistettujen tiukkojen vaatimusten täyttämistä. Ne vahvistivat, että suurimman esteen alan kehitykselle muodostavat edelleen hallinnolliset rasitteet ja liian monimutkaiset menettelyvaatimukset (sekä lupien että rahoituksen saannin osalta). Unionin nykyisen vesiviljelytuen ja erityisesti makeanveden vesiviljelyn tuen jatkamista uudessa rahastossa kannatti voimakkaasti myös 11 jäsenvaltion ryhmä. –Pienimuotoisen rannikkokalastuksen ja syrjäisimmillä alueilla harjoitettavan kalastuksen osalta jäsenvaltiot kannattivat tarkemmin kohdennettua ja räätälöityä tukea, korkeamman tukiasteen säilyttämistä ja mahdollisuutta suotuisampaan kohteluun ennakkomaksujen avulla. Joidenkin jäsenvaltioiden mielestä pienimuotoiseen rannikkokalastuksen, myös sisävesikalastuksen, taloudellinen etuuskohtelu olisi säilytettävä vuoden 2020 jälkeen. Sidosryhmät totesivat myös, että tarvitaan joustoa paikallisten erityispiirteiden huomioon ottamiseksi ja sukupolvenvaihdosten helpottamiseksi työvoiman ikääntyessä. –Kaikki jäsenvaltiot ja sidosryhmät katsoivat, että tietojen keruun, kalastuksenvalvonnan ja valvonnan täytäntöönpanon sekä tuottajaorganisaatioille myönnettävän tuen olisi jatkossakin kuuluttava rahastolle yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa. –Useat sidosryhmät katsoivat, että unionin toiminnan vahvistamisesta EMKR:n kautta meripolitiikan eri aloilla (koulutus, merten aluesuunnittelu, meriturvallisuus ja merivalvonta sekä innovatiivisten hankkeiden rahoittaminen jne.) saadaan lisäarvoa Euroopalle ja alueille. Kun otetaan huomioon, että sinistä taloutta kehitetään hyvin monimutkaisessa ympäristössä, eri välineiden keskinäinen täydentävyys olisi varmistettava entistä paremmin, jotta voidaan välttää päällekkäisyys ja hajanaisuus. –Enemmistö sidosryhmistä piti myös yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen roolia tärkeänä, kun rannikkoyhteisöissä otetaan käyttöön paikallisia ratkaisuja paikallisiin ongelmiin, ja pitivät tätä arvokkaana mahdollisuutena kalastus- ja vesiviljelyalalle osallistua aktiivisesti paikallishallintoon ja paikalliseen hallinnointiin. Monet sidosryhmät toivovat yhteisölähtöiselle paikalliselle kehittämiselle suurempaa roolia sinisen talouden kehittämisessä paikallistasolla. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Vaikutustenarviointi on komission yksiköiden laatima. Seurannan ja tuloksellisuuden arvioinnissa käytettiin apuna ulkopuolista asiantuntemusta. Siihen sisältyi ehdotus, joka kattaa vuoden 2020 jälkeistä aikaa varten ohjelmakauden 2014–2020 järjestelmän pohjalta kehitetyn seuranta- ja arviointikehyksen sekä rajatun määrän tulosindikaattoreita, mukaan lukien arvio tietojen keruun tarpeista, lähteistä ja saatavuudesta. •Vaikutustenarviointi Vaikutustenarvioinnissa käsitellään ohjelman keskeisiä yleisiä tavoitteita ja erityistavoitteita. Tavoitteisiin kuuluvat monivuotisen rahoituskehyksen monialaiset tavoitteet eli joustavuus, johdonmukaisuus ja synergia, yksinkertaistaminen ja tuloksellisuuden painottaminen. Vaikutustenarvioinnissa yksilöidään ja käsitellään unionin tukea edellyttäviä tärkeimpiä haasteita ja ongelmia, joita tulevalla ohjelmalla on edellisten ohjelmakausien arviointien tulosten, kuulemisten, uuden monivuotisen rahoituskehyksen monialaisten tavoitteiden ja uusien poliittisten prioriteettien ja esiin tulevien ongelmien perusteella. Aiemmista ohjelmista saatujen kokemusten perusteella vaikutustenarvioinnissa asetetaan yleisesti etusijalle toimet, joita mahdollisesti rahoitettaisiin (edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi), koska määrärahat eivät vielä olleet tiedossa, kun vaikutustenarviointi laadittiin. Rahoitusprioriteetteja arvioitiin toissijaisuusperiaatteen (unionin lisäarvo / unionin toimien tarpeellisuus) ja oikeasuhteisuusperiaatteen kannalta. Lisäksi tarkasteltiin ohjelman soveltamisalan ja rakenteen muutoksia. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Vaikka tämä ehdotus ei liity REFIT-ohjelmaan, sen tavoitteena on keventää sääntelyrasitteita ja yksinkertaistaa rahaston tuen täytäntöönpanoa. Ehdotuksessa myönnetään pienille tuensaajille etuuskohteluna korkeampi tuki-intensiteetti ja erityisiä tukimuotoja pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaville tuensaajille. •Perusoikeudet

Oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen on välttämätön ennakkoedellytys moitteettomalle varainhoidolle ja unionin rahoituksen tuloksellisuudelle. Nämä säännöt vahvistetaan unionin talousarvion suojaamisesta tilanteissa, joissa oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen jäsenvaltioissa kohdistuu yleisiä puutteita, annettavassa asetuksessa. Yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen sisältyy Euroopan unionin perusoikeuskirjan noudattamisen varmistava mahdollistava ehto. Sitä sovelletaan EMKR:ään. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Monivuotisen rahoituskehyksen mukaan kalastus- ja meripolitiikkaa on edelleen tuettava unionin talousarviosta. EMKR:n talousarvioksi ehdotetaan 6 140 000 000 euroa käypinä hintoina. EMKR:n varat jaetaan yhteistyöhön perustuvan sekä suoran ja välillisen hallinnoinnin välillä niin, että 5 311 000 000 euroa kohdennetaan yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaan tukeen ja 829 000 000 euroa suoran ja välillisen hallinnoinnin piiriin kuuluvaan tukeen. Yksityiskohdat EMKR:n rahoitusvaikutuksista esitetään ehdotukseen liitetyssä rahoitusselvityksessä. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Ehdotus on linkitetty yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyihin. Kyseiset järjestelyt toteutetaan ehdotuksessa vahvistetun seuranta- ja arviointikehyksen avulla. Arvioinnit tehdään 13. huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 22 ja 23 kohdan mukaisesti. Sopimuksessa kolme toimielintä vahvisti, että lainsäädännön ja politiikan arvioinnin olisi oltava pohjana jatkotoimia koskevien vaihtoehtojen vaikutusten arvioinnille. Arvioinnit tehdään ohjelman indikaattorien ja tavoitteiden perusteella ja ne koskevat ohjelman vaikutuksia. Lisäksi tehdään yksityiskohtainen analyysi siitä, missä määrin ohjelman voidaan katsoa olevan asianmukainen, tehokas ja tuloksellinen, missä määrin se tuo unionin lisäarvoa ja missä määrin se on johdonmukainen muiden unionin politiikkojen kanssa. Arvioinnit kattavat kokemusperäisen tiedon mahdollisten puutteiden ja ongelmien tai sellaisten mahdollisuuksien kartoittamiseksi, joilla toimia tai niiden tuloksia voidaan parantaa entisestään ja auttaa maksimoimaan niiden hyödyntämistä ja vaikutuksia. •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta) Ei sovelleta •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Tavoitteet Tämän ehdotuksen asetukseksi Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta tavoitteena on tukea ympäristöä, taloutta, sosiaalisia näkökohtia ja työllisyyttä koskevien YKP:n tavoitteiden saavuttamista, edistää unionin meripolitiikan täytäntöönpanoa ja tukea unionin kansainvälisiä sitoumuksia valtamerten hallinnoinnin alalla. Se perustuu seuraaviin neljään toimintalinjaan, jotka ilmentävät yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa asetettuja toimintapoliittisia tavoitteita ja joilla pyritään maksimoimaan unionin panos kestävän sinisen talouden kehittämisessä: (1)kestävän kalastuksen edistäminen ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen; (2)unionin elintarviketurvan varmistamiseen osallistuminen kilpailukykyisen ja kestävän vesiviljelyn sekä kilpailukykyisten ja kestävien markkinoiden avulla; (3)kestävän sinisen talouden kasvun mahdollistaminen ja vauraiden rannikkoyhteisöjen tukeminen; (4)kansainvälisen valtamerten hallinnoinnin vahvistaminen ja turvallisten, turvattujen, puhtaiden ja kestävästi hoidettujen merten ja valtamerten mahdollistaminen. Merialalla on Euroopassa yli 5 miljoonaa työpaikkaa, jotka tuottavat lähes 500 miljardia euroa vuodessa, ja alalla on potentiaalia monien uusien työpaikkojen luomiseen. Maailmanlaajuisesti meritalouden tuoton arvioidaan nyt olevan 1,3 biljoonaa euroa, ja määrä voi yli kaksinkertaistua vuoteen 2030 mennessä (The Ocean Economy in 2030, OECD:n raportti). Tarve saavuttaa hiilidioksidipäästötavoitteet, lisätä resurssitehokkuutta ja vähentää sinisen talouden ekologista jalanjälkeä on merkittävästi edistänyt innovointia muilla aloilla, kuten laivavarusteissa, laivanrakennuksessa, valtamerten havainnoinnissa, ruoppauksessa, rannikoiden suojelussa ja merirakentamisessa. Unionin rakennerahastot, erityisesti Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ja Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR), ovat investoineet meritalouteen. Alan kasvupotentiaalin hyödyntämiseen tarvitaan InvestEU-ohjelman kaltaisia uusia investointivälineitä. Komission ehdotuksessa vuosia 2021–2027 koskevaksi monivuotiseksi rahoituskehykseksi asetetaan aiempaa kunnianhimoisempi ilmastotoimien valtavirtaistamistavoite. Tavoitteena on, että kaikissa unionin ohjelmissa 25 prosenttia unionin menoista edistää ilmastotavoitteiden saavuttamista. EMKR:n vaikutusta mainitun kokonaistavoitteen saavuttamiseen seurataan unionin ilmastotunnusmerkkijärjestelmän avulla asianmukaisella jaottelutasolla ja käyttämällä myös tarkempia menetelmiä, jos sellaisia on tarjolla. Komissio jatkaa tietojen esittämistä vuosittain maksusitoumusmäärärahoina vuotuisen budjettiluonnoksen yhteydessä. Tukeakseen EMKR:n koko potentiaalin hyödyntämistä ilmastotavoitteiden täyttämisessä komissio pyrkii määrittelemään olennaiset toimet valmistelu-, toteutus-, uudelleentarkastelu- ja arviointivaiheissa. EMKR edistää myös unionin ympäristötavoitteita. Tätä seurataan soveltamalla unionin ympäristötunnusmerkkejä, ja siitä raportoidaan säännöllisesti arviointien yhteydessä ja vuotuisessa tuloksellisuuskertomuksessa. Yksinkertaistaminen

Ehdotuksen tavoitteena on yksinkertaistaa Euroopan meri- ja kalatalousrahaston toteutusta verrattuna ohjelmakauden 2014–2020 hyvin monimutkaiseen rakenteeseen. Kaudella 2014–2020 EMKR:n toiminta perustuu rahoitusmahdollisuuksien ja tukikelpoisuusääntöjen (’toimenpiteet’) täsmällisiin ja tarkkoihin kuvauksiin, mikä on hankaloittanut täytäntöönpanoa jäsenvaltioiden ja tuensaajien kannalta. Tästä syystä vuoden 2020 jälkeen siirrytään kohti yksinkertaistettua rakennetta seuraavasti: –Neljä toimintalinjaa – Toimintalinjoissa kuvataan YKP:n, meripolitiikan ja kansainvälisten valtamerten hallinnointitoimien tavoitteita myötäilevä EMKR:n tuen soveltamisala. –Tuen kohteet – Asetuksen artikloissa ei vahvisteta normatiivisia toimenpiteitä vaan kuvataan erilaiset tuen kohteet kussakin toimintalinjassa, jolloin täytäntöönpanokehys on joustava. –Ei ennalta määriteltyjä toimenpiteitä eikä tukikelpoisuussääntöjä unionin tasolla – Yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa jäsenvaltiot laativat oman ohjelmansa, jossa ilmoitetaan soveltuvimmat keinot EMKR:n ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioilla on joustoa tukikelpoisuussääntöjen vahvistamisessa. Tukea voidaan EMKR:n ja yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen mukaisin säännöin myöntää jäsenvaltioiden näissä ohjelmissa esittämiin monenlaisiin toimenpiteisiin edellyttäen, että ne kuuluvat tuen kohteisiin. –Tiettyjä aloja koskevat ehdot ja rajoitukset – On tarpeen vahvistaa luettelo kalavarojen suojelun kannalta haitallisista tukeen oikeuttamattomista toimista, esimerkiksi kalastuskapasiteettia lisääviä investointeja koskeva yleinen kielto. Lisäksi kalastuslaivastoa koskeviin investointeihin ja korvauksiin (kalastustoiminnan pysyvä lopettaminen, ylimääräinen kalastustoiminnan lopettaminen, aluksen hankinta, moottorin korvaaminen) liitetään tiukat ehdot, joiden mukaan niiden pitää olla yhdenmukaisia YKP:n suojelutavoitteiden kanssa. Tämä on keskeistä sen varmistamisessa, että rahoitustuki kohdennetaan näiden tavoitteiden saavuttamiseen. –Tulosindikaattorit – EMKR:n tuen tuloksellisuutta arvioidaan indikaattoreiden pohjalta. Jäsenvaltiot raportoivat edistymisestä välitavoitteiden ja tavoitteiden suhteen, ja komission suorittaa jäsenvaltioiden laatimien vuotuisten tuloksellisuuskertomusten perusteella tuloksellisuuden tarkastelun, jotta mahdolliset ongelmat täytäntöönpanossa ja korjaavat toimet voidaan havaita varhaisessa vaiheessa. Tätä tarkoitusta varten otetaan käyttöön yhteinen seuranta- ja arviointikehys. Sen sijaan, että toimenpiteet valittaisiin tukikelpoisten toimien valikoimasta niin kuin nykyisin, kansallisissa ohjelmissa olisi keskityttävä kunkin jäsenvaltion valitsemiin strategisiin painopisteisiin. Tämän rakenteen avulla ohjelmien täytäntöönpanossa pyritään tuloksellisuuden pohjalta optimaalisesti toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen osana komission ja jäsenvaltioiden jatkuvaa vuoropuhelua tulosten saavuttamisesta. Joustavuus, tulossuuntautuneisuus ja keskinäinen luottamus komission ja jäsenvaltioiden välillä ovat tehokkaan yksinkertaistamisen kolme periaatetta. Yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa jäsenvaltiot laativat ohjelmat ja komissio hyväksyy ne. Alueellistamisen yhteydessä ja jäsenvaltioiden kannustamiseksi entistä strategisempaan lähestymistapaan ohjelmien valmistelussa komissio laatii kustakin merialueesta analyysin, josta käy ilmi niiden yhteiset vahvuudet ja heikkoudet YKP:n tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Analyysi ohjaa sekä jäsenvaltioita että komissiota, kun kustakin ohjelmasta neuvotellaan ottaen huomioon alueelliset haasteet ja tarpeet. Ohjelmia arvioidessaan komissio olisi ottaa huomioon YKP:n ympäristölliset ja sosioekonomiset haasteet, kestävän sinisen talouden sosioekonomisen tuloksellisuuden, merialuetason haasteet, merten ekosysteemien säilyttämisen ja ennallistamisen, merten roskaantumisen vähentämisen sekä ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen. Yksinkertaistusta syntyy myös yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella, jossa vahvistetaan suurin osa täytäntöönpanoa, seurantaa ja valvontaa koskevista säännöksistä. Resurssien jako EMKR:n tuki toteutetaan kahdessa eri järjestelmässä: –jäsenvaltioiden toteutus yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa kansallisiin strategioihin perustuvien jäsenvaltioiden EMKR-ohjelmien kautta, –toteutus suoraan komission hallinnoimana suoran hallinnoinnin avulla. Ehdotuksen tarkoituksena on säilyttää kauden 2014–2020 varojen jakautuminen yhteistyöhön perustuvan ja suoran hallinnoinnin välillä. Tässä yhteydessä ehdotetaan, että yhteistyöhön perustuvaan hallinnointiin osoitetaan 5 311 000 000 euroa (86,5 %) ja suoraan hallinnointiin 829 000 000 (13,5 %). Tällaisella jaolla voidaan säilyttää asianmukainen tasapaino yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin ja suoran hallinnoinnin varojen välillä. Yhteistyöhän perustuvan hallinnoinnin osalta jäsenvaltiot säilyttävät nimellisesti 96,5 prosenttia niille kaudella 2014–2020 osoitetuista määrärahoista, kun niistä on vähennetty Yhdistyneen kuningaskunnan ohjelman arvo (243 miljoonaa euroa). Jotta voidaan varmistaa vakaus erityisesti YKP:n tavoitteiden saavuttamisessa, kansallinen määrärahajakauma perustuu ohjelmakaudella 2021–2027 kauden 2014–2020 osuuksiin. Lisäksi ehdotetaan, että tukimäärät tiettyjä tuen kohteita varten yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa pidetään erillään: –valvonta ja valvonnan täytäntöönpano sekä tietojen keruu ja käsittely kalastuksenhoitoa ja tieteellisiä tarkoituksia varten (vähintään 15 % jäsenvaltiokohtaisesta tuesta, sisämaavaltioita lukuun ottamatta), –syrjäisimmät alueet (erillinen määräraha, joka kattaa sekä lisäkustannusten korvausjärjestelmän että rakenteellisen tuen). Ehdollisuus

Valtamerten säilyttäminen ja niiden kestävä käyttö on yksi Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman 17:stä kestävän kehityksen tavoitteesta (SDG 14). Unioni on täysin sitoutunut tähän tavoitteeseen ja sen täytäntöönpanoon. Se on tässä yhteydessä sitoutunut edistämään merten aluesuunnittelun, elollisten luonnonvarojen säilyttämisen ja ympäristön hyvän tilan saavuttamisen kanssa johdonmukaista kestävää sinistä taloutta, kieltämään tietyt ylikapasiteettia ja liikakalastusta pahentavat kalastusalan tuet ja poistamaan tuet, joilla edistetään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta, sekä pidättäytymään ottamasta käyttöön uusia tällaisia tukia. Kalastustuista Maailman kauppajärjestössä käytävissä neuvotteluissa pyritään tähän tulokseen vuoteen 2020 mennessä. Unioni on lisäksi kestävän kehityksen vuoden 2002 huippukokouksessa Maailman kauppajärjestön kanssa käydyissä neuvotteluissa ja vuonna 2012 pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen konferenssissa (Rio+20) sitoutunut poistamaan tuet, jotka pahentavat kalastuksen ylikapasiteettia ja liikakalastusta. Lisäksi YKP-asetuksen 42 artiklassa säädetään, että EMKR:n mukaisen unionin rahoitustuen ehdoksi on asetettava YKP:n sääntöjen noudattaminen. Tästä syystä hakemukset tuensaajilta, jotka eivät noudata sovellettavia YKP:n sääntöjä, hylätään. Lisäksi komissiolle annetaan valtuudet toimia niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät noudata YKP:n sääntöjä. Kestävän kalastuksen edistäminen ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen Yhteisellä kalastuspolitiikalla varmistetaan, että kalastus- ja vesiviljelytoimet ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä ja niitä hoidetaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista koskevien tavoitteiden kanssa ja että ne parantavat elintarvikkeiden saatavuutta. YKP:llä pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, ja pidetään tällaisilla tasoilla. Sen on myös varmistettava, että kalastustoiminnan kielteiset vaikutukset meriekosysteemiin minimoidaan ja että vesiviljely- ja kalastustoimissa vältetään merellisen ympäristön huonontuminen (YKP-asetuksen 2 artikla). Kalakantojen palauttamisessa terveille tasoille, unionin kalastusalan kannattavuuden parantamisessa ja meriekosysteemien säilyttämisessä on edistytty paljon viime vuosina. YKP:n sosioekonomisten ja ympäristötavoitteiden saavuttamisessa on kuitenkin vielä merkittäviä haasteita. Tämä edellyttää jatkuvaa tukea vuoden 2020 jälkeen, erityisesti merialueilla, joilla edistyminen on ollut hitaampaa. Kalastus on monissa unionin rannikkoyhteisöissä elintärkeää toimeentulon ja kulttuuriperinnön kannalta, erityisesti siellä, missä pienimuotoisella rannikkokalastuksella on tärkeä rooli. Monissa kalastusyhteisöissä keski-ikä on yli 50 vuotta, joten haasteina ovat edelleen sukupolvenvaihdos ja toiminnan monipuolistaminen. Toimintalinjan 1 mukaisella tuella pyritään saavuttamaan YKP-asetuksen 2 artiklassa määritellyt ympäristöä, taloutta, sosiaalisia näkökohtia ja työllisyyttä koskevat YKP:n tavoitteet. Tuella olisi varmistettava, että kalastustoimet ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä ja niitä hoidetaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista koskevien tavoitteiden kanssa ja että ne parantavat elintarvikkeiden saatavuutta. EMKR:n tuella pyritään erityisesti saavuttamaan ja säilyttämään kalastuksen kestävään enimmäistuottoon perustuva kestävä kalastus ja minimoimaan kalastustoiminnan kielteiset vaikutukset meriekosysteemiin. Tuki kattaa vaikutuksiltaan vähäisiä, ilmastonmuutoksen kestäviä ja vähähiilisiä kalastusmenetelmiä ja -tekniikoita koskevia innovaatioita ja investointeja. Purkamisvelvoite on yksi YKP:n suurimmista haasteista. Se on aiheuttanut kalastuskäytäntöihin merkittäviä muutoksia, joista on joskus aiheutunut alalle merkittäviä taloudellisia kustannuksia. Sen vuoksi EMKR tukee muihin toimiin sovellettavaa korkeammalla tuki-intensiteetillä purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa edistäviä innovaatioita ja investointeja, esimerkiksi investointeja valikoiviin pyydyksiin, satamien infrastruktuurien parantamiseen ja tahattomien saaliiden kaupan pitämiseen. Rahastosta myönnetään myös tuen 100 prosentin enimmäisintensiteetti jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksien vaihdon (”kiintiöiden vaihdot”) läpinäkyvien järjestelmien suunnittelua, kehittämistä, seurantaa, arviointia ja hallinnointia varten purkamisvelvoitteen aiheuttaman ns. pullonkaulalajien vaikutuksen lieventämiseksi. Toimintalinjassa 1 voidaan myöntää tukea myös kalastusaluksilla tehtäviin innovaatioihin ja investointeihin, joiden tarkoituksena on parantaa terveyttä, turvallisuutta ja työolosuhteita, energiatehokkuutta ja saaliiden laatua. Tällainen tuki ei kuitenkaan saisi lisätä kalastuskapasiteettia tai kykyä löytää kalaa, eikä sitä saisi myöntää pelkästään unionin tai kansallisen lainsäädännön nojalla pakollisten vaatimusten noudattamiseen. Terveyden, turvallisuuden ja työolojen osalta kalastusaluksilla sallitaan muihin toimiin sovellettavaa korkeampi tuki-intensiteetti. Kalastuksenvalvonta on äärimmäisen tärkeää YKP:n täytäntöönpanossa. Sen vuoksi EMKR:stä myönnetään yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa tukea valvonta-asetuksessa täsmennetyn unionin kalastuksenvalvontajärjestelmän kehittämiseen ja täytäntöönpanoon. Erityinen tuki nopeaan ja tehokkaaseen lainvalvontaan, josta vastaavat jäsenvaltiot ja kalastajat, on perusteltavissa tietyillä valvonta-asetuksen tarkistukseen sisältyvillä velvoitteilla (alusten paikannusjärjestelmä ja sähköinen raportointijärjestelmät, etävalvontajärjestelmät, propulsiivisen konetehon jatkuva mittaaminen ja tallentaminen). Jäsenvaltioiden investointeja valvontaan liittyvään omaisuuteen voitaisiin lisäksi käyttää myös merivalvontaan ja yhteistyöhön rannikkovartiotoiminnoissa. YKP:n onnistuminen edellyttää myös kalastuksenhoitoon tarvittavien tieteellisten lausuntojen saatavuutta ja siten kalastusta koskevien tietojen saatavuutta. Kun otetaan huomioon haasteet sekä luotettavien ja täydellisten tietojen hankintakustannukset, on tarpeen tukea toimia, joilla jäsenvaltiot keräävät ja käsittelevät tietoja tiedonkeruupuiteasetuksen mukaisesti, ja myötävaikuttaa parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin. Tällainen tuki mahdollistaa synergian muunlaisen meritiedon keräämisen ja käsittelemisen kanssa. EMKR:n myönnetään lisäksi tukea YKP:n tehokkaaseen tietoon perustuvaan täytäntöönpanoon ja hallinnointiin suoralla ja välillisellä hallinnoinnilla antamalla tieteellisiä lausuntoja, kehittämällä unionin kalastuksenvalvontajärjestelmää ja panemalla se täytäntöön, neuvoa-antavien toimikuntien toiminnalla ja vapaaehtoisilla rahoitusosuuksilla kansainvälisille järjestöille. Laivaston hallinnoinnin kohdentaminen suojelutavoitteisiin Koska haasteena on saavuttaa meren elollisten luonnonvarojen kestävä hyödyntäminen YKP:n suojelutavoitteiden mukaisesti, EMKR:stä myönnetään tukea kalastuksen ja kalastuslaivastojen hallinnointiin. Tässä yhteydessä on toisinaan edelleen tarpeen tukea laivaston mukauttamista tiettyjen laivastonosien osalta ja tietyillä merialueilla. Tällainen tuki olisi kohdennettava tiukasti meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja kestävään hyödyntämiseen, ja sillä olisi pyrittävä kalastuskapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon saavuttamiseen. Tämän vuoksi EMKR:n tukea voidaan myöntää kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen laivastonosissa, joissa kalastuskapasiteetti ei ole tasapainossa käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien kanssa. Tuki on toimintasuunnitelmissa väline niiden laivastonosien mukauttamiseen, joissa on havaittu rakenteellista ylikapasiteettia, kuten YKP-asetuksen 22 artiklan 4 kohdassa säädetään, ja se pannaan täytäntöön joko romuttamalla kalastusalus tai poistamalla se käytöstä ja tekemällä jälkiasennukset muuta toimintaa varten. Jos jälkiasennus lisäisi virkistyskalastuksen aiheuttamaa meren ekosysteemeille painetta, tukea myönnetään vain, jos se on YKP:n ja monivuotisten suunnitelmien tavoitteiden mukaista. Aiemmin kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen myönnettyä tukea ei kohdennettu riittävästi eikä siinä otettu asianmukaisesti huomioon kalastuslaivaston rakenteellista epätasapainoa. Laivaston rakenteellisen mukauttamisen ja suojelutavoitteiden välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi tällaiselle tuelle asetetaan tiukat ehdot ja se linkitetään tulosten saavuttamiseen. Sen vuoksi ehdotetaan, että se pannaan täytäntöön ainoastaan yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädettynä ”kustannuksiin perustumattomana rahoituksena”. Komissio ei tässä mekanismissa myönnä jäsenvaltioille korvauksia kalastustoiminnan pysyvästä lopettamisesta tosiasiallisesti aiheutuneiden menojen perusteella vaan ehtojen täyttymisen ja tulosten saavuttamisen perusteella. Tätä varten komissio vahvistaa delegoidulla säädöksellä ehdot, jotka liittyvät YKP:n suojelutavoitteiden saavuttamiseen. Korvaus kalastustoiminnan ylimääräisestä lopettamisesta Kalastustoimintaan liittyy suuri ennakoimattomuus, ja poikkeukselliset olosuhteet voivat aiheuttaa huomattavia taloudellisia tappioita kalastajille. Näiden seurausten lieventämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää korvauksena kalastustoiminnan ylimääräisestä lopettamisesta, joka johtuu tietyistä säilyttämistoimenpiteistä (eli monivuotisista suunnitelmista, säilyttämistä ja kestävää hyödyntämistä koskevista tavoitteista, toimenpiteistä kalastusalusten kalastuskapasiteetin mukauttamiseksi käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin ja teknisistä toimenpiteistä) taikka kiireellisistä toimenpiteistä (esimerkiksi kalastuskielto), kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen keskeyttämisestä ylivoimaisen esteen vuoksi, luonnonkatastrofista tai ympäristövahingosta. Tukea myönnetään ainoastaan, jos tällaisten olosuhteiden vaikutukset ovat kalastajien kannalta merkittäviä, eli jos asianomaisen aluksen kaupallinen toiminta on pysäytettynä vähintään 90 peräkkäistä päivää ja lopettamisesta johtuvien taloudellisten tappioiden määrä on yli 30 prosenttia kyseisen yrityksen vuosittaisesta liikevaihdosta tietyn ajanjakson aikana. Pienimuotoisen rannikkokalastuksen ja syrjäisimpien alueiden etuuskohtelu

Pienimuotoista rannikkokalastusta harjoitetaan alle 12 metrin pituisilla aluksilla, jotka eivät käytä vedettäviä pyydyksiä. Ala kattaa lähes 75 prosenttia kaikista unionissa rekisteröidyistä kalastusaluksista ja lähes puolet kalatalousalan työpaikoista. Pienimuotoista kalastusta harjoittavat toimijat ovat erityisen riippuvaisia terveistä kalakannoista pääasiallisena tulonlähteenään. Tämän vuoksi EMKR soveltaa heihin etuuskohtelua myöntämällä 100 prosentin tuki-intensiteetin. Etuuskohtelun tarkoituksena kannustaa heitä käyttämään kestäviä kalastuskäytäntöjä. Lisäksi tietyt tuen kohteet, eli tuki käytetyn aluksen hankintaan ja tuki aluksen moottorin korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen, varataan pienimuotoiseen kalastukseen laivastonosassa, jossa kalastuskapasiteetti on tasapainossa käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien kanssa. Jäsenvaltioiden on myöskin liitettävä ohjelmaansa pienimuotoista rannikkokalastusta koskeva toimintasuunnitelma, jota seurataan sellaisten indikaattoreiden avulla, joille asetetaan välitavoitteet ja tavoitteet. Kuten Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja Euroopan investointipankille 24. lokakuuta 2017 annetussa komission tiedonannossa ”Vahvempi ja uudistettu strateginen kumppanuus EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa” todetaan, syrjäisimmillä alueilla on perustamissopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuja syrjäiseen sijaintiin, pinnanmuodostukseen ja ilmastoon liittyviä erityishaasteita ja niillä on myös erityisvaltteja kestävän sinisen talouden kehittämiseen. Tästä syystä asianomaisten jäsenvaltioiden on liitettävä ohjelmaansa kutakin syrjäisintä aluetta koskeva toimintasuunnitelma kestävän sinisen talouden alojen kestävää kehitystä varten, mukaan lukien kestävä kalastuksen ja vesiviljelyn hyödyntäminen, ja näiden toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon tukemiseen on varattava määrärahat. EMKR:n tukea voidaan niin ikään myöntää korvauksiin ylimääräisistä kustannuksista, joita syrjäisimmille alueille aiheutuu niiden sijainnista ja eristyneisyydestä. Tällainen tuki rajataan prosenttimäärään näistä kokonaismäärärahoista. Syrjäisimmillä alueilla on lisäksi sovellettava korkeampaa tuki-intensiteettiä kuin mitä muihin toimiin sovelletaan. Merten biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelu ja ennallistaminen Merten ja rannikkoalueiden biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelu ja ennallistaminen on keskeinen haaste terveiden merten ja valtamerten kannalta. EMKR:stä myönnetään tätä varten yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa korvausta kadonneiden pyydysten ja meressä olevien roskien keräämisestä merestä ja tukea investointeihin tarkoituksenmukaisten kadonneiden pyydysten ja meressä olevien roskien vastaanottolaitteiden hankintaan satamiin. EMKR tukee myös toimia, joiden tarkoituksena on saavuttaa tai ylläpitää meristrategian puitedirektiivin mukainen meriympäristön hyvä tila, sekä mainitussa direktiivissä vahvistettujen alueellisten suojelutoimenpiteiden täytäntöönpanoon, Natura 2000 -alueiden hoitoon, ennallistamiseen ja seurantaan sekä luontotyyppi- ja lintudirektiivin mukaiseen lajien suojeluun. Suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvaa EMKR:n tukea myönnetään puhtaiden ja terveiden merten edistämiseen sekä komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 16 päivänä tammikuuta 2016 antamassa tiedonannossa esitellyn eurooppalaisen strategian muoveista kiertotaloudessa täytäntöönpanoon niin, että tuki on johdonmukaista meriympäristön hyvän tilan saavuttamista tai ylläpitoa koskevan tavoitteen kanssa. Unionin elintarviketurvaan vaikuttaminen Kalastus ja vesiviljely parantavat osaltaan elintarviketurvaa ja ravitsemusta. Yli 60 prosenttia kalastustuotteista kuitenkin tuodaan tällä hetkellä kolmansista maista, ja unioni on erittäin riippuvainen niistä. Tärkeä haaste on kannustaa unionissa tuotetun korkealaatuisen ja kuluttajien saatavilla kohtuulliseen hintaan olevan kalavalkuaisen kulutusta. Tässä vesiviljelyllä on tärkeä rooli. EMKR:n tukea voidaan sen vuoksi myöntää kalastus- ja vesiviljelyalan kestävän kehityksen edistämiseen, mukaan lukien makeanveden vesiviljely sekä vesieläinten ja -kasvien viljely elintarvikkeiden ja muiden raaka-aineiden tuotantoa varten. Joissakin jäsenvaltioissa on edelleen monimutkaisia hallinnollisia menettelyjä, jotka liittyvät esimerkiksi tilansaannin hankaluuteen ja raskaisiin lupamenettelyihin ja joiden vuoksi alan imagon ja viljeltyjen tuotteiden kilpailukyvyn parantaminen on vaikeaa. Tuen olisi oltava YKP-asetuksen perusteella laadittujen vesiviljelytoiminnan monivuotisten kansallisten strategiasuunnitelmien mukaista. Tukea voidaan myöntää erityisesti ympäristön kestävyyteen, tuottaviin investointeihin, innovointiin, ammattitaidon hankkimiseen, työolojen parantamiseen sekä korvaaviin toimenpiteisiin, joissa tarjotaan välttämättömiä maan ja luonnon hoitopalveluja. Kansanterveystoimet, vesiviljelykannoille otettavat vakuutukset sekä eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvät toimet ovat myös tukikelpoisia. Tuottaviin investointeihin tukea myönnetään kuitenkin ainoastaan rahoitusvälineiden ja InvestEU-ohjelman kautta, koska niillä on suurempi vipuvaikutus markkinoilla ja ne ovat sen vuoksi avustuksia tarkoituksenmukaisempia tämän alan rahoitushaasteisiin vastaamiseksi. Elintarviketurva edellyttää lisäksi tehokkaita ja hyvin organisoituja markkinoita, jotka parantavat toimitusketjun läpinäkyvyyttä, vakautta, laatua ja monipuolisuutta, sekä kuluttajille tiedottamista. Tätä varten EMKR:n tukea voidaan myöntää kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kaupan pitämiseen yhteisistä markkinoista annetun asetuksen (YMJ-asetus) tavoitteiden mukaisesti. EMKR voi erityisesti tukea tuottajaorganisaatioiden tuotanto- ja markkinointisuunnitelmien toteutusta, uusien myyntikanavien edistämistä sekä markkinatietouden kehittämistä ja levittämistä. Jalostusteollisuudellakin on tehtävänsä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden saatavuuden ja laadun osalta. EMKR:n tukea voidaan myöntää jalostusteollisuuteen tehtäviin kohdennettuihin investointeihin edellyttäen, että ne auttavat osaltaan saavuttamaan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet. Viimeisimpien tietojen mukaan unionin jalostusalan tulos on hyvä, joten tukea annetaan ainoastaan rahoitusvälineiden ja InvestEU-ohjelman kautta eikä avustuksina. Laajamittaisiin investointeihin voi saada tukea Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR). Kestävän sinisen talouden kasvun mahdollistaminen ja vauraiden rannikkoyhteisöjen edistäminen Työpaikkojen luominen rannikkoalueilla edellyttää paikallisvetoista kestävän sinisen talouden kehittämistä, joka elvyttää alueiden yhteiskuntarakennetta. Valtameritoimialat ja -palvelut kasvavat todennäköisesti maailmantaloutta nopeammin ja vaikuttavat merkittävästi työllisyyteen ja kasvuun vuoteen 2030 mennessä. Ollakseen kestävää sininen kasvu edellyttää innovointia ja investointeja uudenlaiseen meriliiketoimintaan ja biotalouteen, mukaan lukien kestävät matkailumallit, valtameripohjainen uusiutuva energia sekä laivanrakennus ja uudet satamapalvelut, jotka ovat innovatiivisia ja huippuluokkaa ja joilla voidaan luoda uusia työpaikkoja ja samalla edistää paikallista kehitystä. Vaikka julkiset investoinnit kestävään siniseen talouteen olisi valtavirtaistettava unionin talousarviossa, EMKR:ssä keskitytään erityisesti mahdollistavien edellytysten luomiseen kestävälle siniselle taloudelle sekä pullonkaulojen poistamiseen investointien helpottamiseksi ja uusien markkinoiden, teknologioiden tai palvelujen kehittämiseksi. Kestävän sinisen talouden kehittäminen on voimakkaasti riippuvaista paikallisten sidosryhmien välisistä kumppanuuksista, joilla edistetään rannikko- ja sisävesialueiden yhteisöjen ja talouksien elinkelpoisuutta. EMKR tarjoaa välineet tällaisten kumppanuuksien edistämiseen. Tätä varten EMKR tukee yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa. Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen on ollut erittäin menestyksekäs väline kaudella 2014–2020. Tällaisilla strategioilla voidaan todella lisätä talouden monipuolistamista paikallisesti kehittämällä rannikko- ja sisämaakalastusta, vesiviljelyä ja kestävää sinistä taloutta. Näillä strategioilla on varmistettava, että paikalliset yhteisöt hyödyntävät paremmin kestävän sinisen talouden tarjoamia mahdollisuuksia ja hyötyvät niistä paremmin ympäristöä, sosiaalisia, kulttuurisia ja inhimillisiä voimavaroja hyödyntämällä ja vahvistamalla. Yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen strategioille myönnettävän tuen soveltamisalaa laajennetaan EMKR:ssä kauteen 2014–2020 verrattuna: jokaisen paikallisen kumppanuuden olisi vastattava strategiansa painopisteitä varmistamalla paikallisen kestävän sinisen talouden kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien tasapainoinen osallistuminen ja edustus. EMKR:stä tuetaan yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa myös kestävää sinistä taloutta koskevien tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä meriympäristön tilaa koskevan tietämyksen parantamiseksi. Tuen tavoitteena olisi oltava luontotyyppi- ja lintudirektiivin vaatimusten täyttäminen merten aluesuunnittelun tukemiseksi sekä tietojen laadun ja jakamisen parantamiseksi Euroopan meripoliittisen seurantakeskuksen ja tietoverkon kautta. EMKR keskittyy suoran ja välillisen hallinnoinnin puitteissa kestävän sinisen talouden mahdollistaviin edellytyksiin edistämällä meripolitiikan yhdennettyä hallinnointia ja hallintoa, lisäämällä tutkimuksen, innovoinnin ja teknologian siirtoa ja käyttöönottoa kestävässä sinisessä taloudessa, parantamalla merialan taitoja, valtamerten tuntemusta ja kestävää sinistä taloutta koskevien sosioekonomisten tietojen jakamista, edistämällä vähähiilistä ja ilmastonmuutokseen sopeutuvaa kestävää sinistä taloutta sekä kehittämällä hankejatkumoita ja innovatiivisia rahoitusvälineitä. Kansainvälisen valtamerten hallinnoinnin vahvistaminen sekä turvallisten, turvattujen, puhtaiden ja kestävästi hoidettujen merten ja valtamerten mahdollistaminen Valtameristä 60 prosenttia sijaitsee kansallisen lainkäyttövallan rajojen ulkopuolella. Tämä tarkoittaa yhteistä kansainvälistä vastuuta. Useimmat valtamerten ongelmista, kuten ilmastonmuutos, happamoituminen, liikakalastus, pilaantuminen ja biologisen monimuotoisuuden väheneminen, ovat luonteeltaan rajat ylittäviä ja edellyttävät siten yhteistä toimintaa. Unioni on sopimuspuoli Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, johon monet ihmisten toiminnan sääntelyyn ja hallintaan valtamerillä tähtäävät lainkäyttöoikeudet, instituutiot ja erityisjärjestelyt perustuvat. Viime vuosina on päästy maailmanlaajuiseen yhteisymmärrykseen siitä, että meriympäristöä ja ihmisten toimintaa merellä olisi hallinnoitava tehokkaammin valtameriin kohdistuvien lisääntyvien paineiden hallitsemiseksi. Maailmanlaajuisena toimijana unioni on vankasti sitoutunut edistämään kansainvälistä valtamerten hallinnointia neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 10. marraskuuta 2016 annetun yhteisen tiedonannon ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma” mukaisesti. Valtamerten hallinnointi on unionissa uusi politiikanlohko, joka kattaa valtameret yhdennetysti. Kansainvälinen valtamerten hallinnointi on keskeistä paitsi kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman ja erityisesti kestävän kehityksen tavoitteen 14 (”Säilyttää meret ja merten tarjoamat luonnonvarat sekä edistää niiden kestävää käyttöä”) kannalta myös turvallisten, turvattujen, puhtaiden ja kestävästi hoidettujen merten varmistamiseksi tulevia sukupolvia varten. Unionin on toimittava näiden kansainvälisten sitoumusten mukaisesti ja oltava liikkeelle paneva voima kansainvälisen valtamerten hallinnoinnin parantamisessa kahdenvälisellä, alueellisella ja monenvälisellä tasolla, mukaan lukien laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäiseminen, estäminen ja poistaminen, kansainvälisen valtamerten hallinnointikehyksen parantaminen, valtameriin ja meriin kohdistuvien paineiden vähentäminen, kestävän sinisen talouden edellytysten luominen sekä kansainvälisen merentutkimuksen ja meritietojen lujittaminen. EMKR tukee näitä kansainvälisiä sitoumuksia ja tavoitteita suoran hallinnoinnin puitteissa. Kansainvälistä valtamerten hallinnointia edistävillä EMKR:n toimilla on pyrittävä parantamaan yleisenä kehyksenä olevia kansainvälisiä ja alueellisia prosesseja, sääntöjä ja instituutioita, joilla säännellään ja hallinnoidaan ihmisten toimintaa valtamerillä. EMKR rahoittaa kansainvälisiä järjestelyjä, joihin unioni on sitoutunut aloilla, jotka eivät kuulu useiden eri kolmansien maiden kanssa tehtyjen kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten (kalastuskumppanuussopimusten) soveltamisalaan, sekä unionin lakisääteisiä jäsenmaksuja alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä. Kalastuskumppanuussopimuksia ja alueellisia kalastuksenhoitojärjestöjä rahoitetaan edelleen unionin talousarvion eri osista. Raja- ja merivalvonnan parantaminen on olennaisen tärkeää turvallisuuden ja puolustuksen kannalta. Tietojenvaihto sekä Euroopan kalastuksenvalvontaviraston, Euroopan meriturvallisuusviraston ja Euroopan raja- ja merivartioviraston välinen unionin raja- ja merivartiostojen yhteistyö on Euroopan unionin neuvoston 24. kesäkuuta 2014 hyväksymässä Euroopan unionin merellisessä turvallisuusstrategiassa ja 16. joulukuuta 2016 hyväksymässä toimintasuunnitelmassa keskeisessä asemassa näiden tavoitteiden saavuttamisessa. Sen vuoksi EMKR tukee merivalvonnan ja rannikkovartiostojen yhteistyötä sekä suoran että välillisen hallinnoinnin puitteissa, muun muassa tekemällä hankintoja monialaisia merialan operaatioita varten. Samalla mahdollistetaan asianomaisten virastojen antama tuki merivalvonnan ja -turvallisuuden alalla välillisen hallinnoinnin kautta.

2018/0210 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 508/2014 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan, 43 artiklan 2 kohdan, 91 artiklan 1 kohdan, 100 artiklan 2 kohdan, 173 artiklan 3 kohdan, 175 artiklan, 188 artiklan, 192 artiklan 1 kohdan, 194 artiklan 2 kohdan, 195 artiklan 2 kohdan ja 349 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)On tarpeen perustaa Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR) ohjelmakaudeksi 2021–2027. Rahaston olisi pyrittävä kohdentamaan unionin talousarviosta saatava rahoitus yhteisen kalastuspolitiikan, jäljempänä ’YKP’, EU:n meripolitiikan ja valtamerten hallinnointia koskevien unionin kansainvälisten sitoumusten tukemiseen. Tällainen rahoitus on keskeinen tekijä, kun halutaan mahdollistaa kestävä kalastus ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen, elintarviketurva kala- ja äyriäistuotteiden avulla, kestävän sinisen talouden kasvu sekä terveet, turvalliset, turvatut, puhtaat ja kestävästi hoidetut meret ja valtameret. (2)Maailmanlaajuisena valtameritoimijana ja maailman viidenneksi suurimpana kalojen ja äyriäisten tuottajana unionilla on suuri vastuu merten ja valtamerten suojelemisesta, säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä. Merten ja valtamerten säilyttäminen onkin nopeasti kasvavan maailman väestön kannalta välttämätöntä. Se on myös unionin sosioekonomisen edun mukaista, sillä kestävä sininen talous lisää investointeja, työpaikkoja ja kasvua, edistää innovointia ja tutkimusta ja parantaa energian toimitusvarmuutta valtamerienergian avulla. Turvalliset ja turvatut meret ja valtameret ovat välttämättömiä myös tehokkaan rajavalvonnan ja merenkulkurikosten maailmanlaajuisen torjunnan kannalta, joten tällä puututaan turvallisuuteen liittyviin kansalaisten huolenaiheisiin. (3)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) xx/xx [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] (yhteisiä säännöksiä koskeva asetus) n annettu yhteistyössä hallinnoitavista rahastoista, jäljempänä ’rahastot’, myönnettävän tuen koordinoinnin parantamiseksi ja täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi niin, että ensisijaisena tavoitteena on yksinkertaistaa politiikkaa yhtenäisellä tavalla. Yhteisiä säännöksiä sovelletaan yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaan EMKR:n osaan. Rahastot pyrkivät toisiaan täydentäviin tavoitteisiin ja noudattavat samaa hallinnointitapaa. Sen vuoksi asetuksessa (EU) N:o [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] esitetään joukko yhteisiä yleisiä tavoitteita sekä kumppanuuden ja monitasoisen hallinnoinnin kaltaisia yleisiä periaatteita. Se kattaa myös strategisen suunnittelun ja ohjelmasuunnittelun yhteiset näkökohdat, mukaan lukien kunkin jäsenvaltion kanssa tehtäviä kumppanuussopimuksia koskevat säännökset, ja siinä esitetään yhteinen lähestymistapa rahastojen tulossuuntautuneisuuteen. Se sisältää siten mahdollistavat edellytykset, tuloksellisuuden tarkastelun sekä seurantaa, raportointia ja arviointia koskevat järjestelyt. Myös tukikelpoisuussääntöjen osalta on vahvistettu yhteiset säännökset, ja rahoitusvälineiden, InvestEU-ohjelman käytön, yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen sekä varainhoidon osalta on määritetty erityisjärjestelyt. Lisäksi eräät hallinto- ja valvontajärjestelyt koskevat kaikkia rahastoja. Täydentävyydet eri rahastojen, Euroopan meri- ja kalatalousrahasto mukaan luettuna, ja muiden unionin ohjelmien välillä olisi kuvattava asetuksen (EU) N:o [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] mukaisesti kumppanuussopimuksessa. (4)Tähän asetukseen sovelletaan horisontaalisia varainhoitosääntöjä, jotka Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 322 artiklan perusteella. Nämä säännöt vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) xx/xx [asetus unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä] (varainhoitoasetus), ja niissä määritetään erityisesti menettely talousarvion laatimiselle ja sen toteuttamiselle käyttäen avustuksia, hankintoja, palkintoja ja välillistä toteutusta, sekä säädetään taloushallinnon henkilöstön toiminnan valvonnasta. Perussopimuksen 322 artiklan nojalla annetut säännöt koskevat myös unionin talousarvion suojaamista tilanteissa, joissa oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen jäsenvaltioissa kohdistuu yleisiä puutteita, sillä oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen on välttämätön ennakkoedellytys moitteettomalle varainhoidolle ja unionin rahoituksen tuloksellisuudelle. (5)Suoran hallinnoinnin puitteissa olisi pyrittävä synnyttämään synergiaa ja täydentävyyksiä EMKR:n ja muiden asiaankuuluvien unionin rahastojen ja ohjelmien välillä. EMKR:n olisi myös mahdollistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) xx/xx (InvestEU-asetus) mukaisesti toteutettava rahoitus sellaisten rahoitusvälineiden avulla, jotka kuuluvat rahoitusta yhdistäviin toimiin. (6)EMKR:n tukea olisi käytettävä toimiin, joilla puututaan oikeasuhteisesti markkinoiden toimintapuutteisiin tai optimaalista heikompiin investointitilanteisiin, eikä toimien pitäisi olla päällekkäisiä yksityisen rahoituksen kanssa tai syrjäyttää sitä taikka vääristää kilpailua sisämarkkinoilla. Tuella olisi saatava aikaan selvä Euroopan tason lisäarvo. (7)Tämän asetuksen mukaisen rahoituksen muodot ja täytäntöönpanomenetelmät olisi valittava sen perusteella, miten hyvin niillä saavutetaan toimille asetetut prioriteetit ja tulokset, kun erityisesti otetaan huomioon tarkastusten kustannukset, hallinnollinen rasitus ja oletettu noudattamatta jättämisen riski. Tässä yhteydessä olisi syytä harkita kertakorvausten, kiinteiden määrien ja yksikkökustannusten käyttöä sekä asetuksen (EU) N:o [unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annettu asetus] 125 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kustannuksiin perustumatonta rahoitusta. (8)Asetuksessa (EU) N:o xx/xx vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen mukaan kalastus- ja meripolitiikkaa on edelleen tuettava unionin talousarviosta. EMKR:n talousarvion olisi oltava 6 140 000 000 euroa käypinä hintoina. EMKR:n varat olisi jaettava yhteistyöhön perustuvan sekä suoran ja välillisen hallinnoinnin välillä. Niistä 5 311 000 000 euroa olisi kohdennettava yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaan tukeen ja 829 000 000 euroa suoran ja välillisen hallinnoinnin piiriin kuuluvaan tukeen. Jotta voidaan varmistaa vakaus erityisesti YKP:n tavoitteiden saavuttamisessa, yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvan kansallisen määrärahajaon olisi ohjelmakaudella 2021–2027 perustuttava osuuksiin EMKR:stä ohjelmakaudella 2014–2020. Syrjäisimmille alueille, valvontaan ja täytäntöönpanon valvontaan sekä kalastuksenhoitoa ja tieteellisiä tarkoituksia varten kerättäviä tietoja ja niiden käsittelyä varten olisi varattava tietyt määrät, kun taas kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen ja ylimääräiseen lopettamiseen myönnettäville määrille olisi asetettava yläraja.

(9)Merialalla on Euroopassa yli 5 miljoonaa työpaikkaa, jotka tuottavat lähes 500 miljardia euroa vuodessa, ja alalla on potentiaalia monien uusien työpaikkojen luomiseen. Maailmanlaajuisesti valtameritalouden tuoton arvioidaan nyt olevan 1,3 biljoonaa euroa, ja määrä voi yli kaksinkertaistua vuoteen 2030 mennessä. Tarve saavuttaa hiilidioksidipäästötavoitteet, lisätä resurssitehokkuutta ja vähentää sinisen talouden ekologista jalanjälkeä on merkittävästi edistänyt innovointia muilla aloilla, kuten laivavarusteissa, laivanrakennuksessa, valtamerten havainnoinnissa, ruoppauksessa, rannikoiden suojelussa ja merirakentamisessa. Unionin rakennerahastot, erityisesti Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ja Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR), ovat investoineet meritalouteen. Alan kasvupotentiaalin hyödyntämiseen tarvitaan InvestEU-ohjelman kaltaisia uusia investointivälineitä. (10)EMKR:llä olisi oltava seuraavat neljä toimintalinjaa: kestävän kalastuksen edistäminen ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen; unionin elintarviketurvan varmistamiseen osallistuminen kilpailukykyisen ja kestävän vesiviljelyn sekä kilpailukykyisten ja kestävien markkinoiden avulla; kestävän sinisen talouden kasvun mahdollistaminen ja vauraiden rannikkoyhteisöjen edistäminen; kansainvälisen valtamerten hallinnoinnin vahvistaminen sekä turvallisten, turvattujen, puhtaiden ja kestävästi hoidettujen merten ja valtamerten mahdollistaminen. EMKR:n toimintalinjat olisi pantava täytäntöön yhteistyöhön perustuvalla, suoralla ja välillisellä hallinnoinnilla. (11)Vuoden 2020 jälkeen EMKR:n olisi perustuttava yksinkertaistettuun rakenteeseen, jossa ei ole ennalta määrittäviä toimenpiteitä eikä yksityiskohtaisia unionin tason tukikelpoisuussääntöjä, jotka ovat liian ohjailevia. Sen sijaan kutakin toimintalinjaa varten olisi esitettävä kuvaus laajoista tuen kohteista. Jäsenvaltioiden olisi näin laadittava omat ohjelmansa, joissa ne esittävät asianmukaisimman tavan panna toimintalinjat täytäntöön. Tukea voitaisiin tämän asetuksen ja asetuksen (EU) N:o [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] mukaisin säännöin myöntää jäsenvaltioiden näissä ohjelmissa esittämiin monenlaisiin toimenpiteisiin edellyttäen, että ne kuuluvat tässä asetuksessa määriteltyihin tuen kohteisiin. On kuitenkin tarpeen vahvistaa luettelo kalavarojen suojelun kannalta haitallisista tukeen oikeuttamattomista toimista, esimerkiksi kalastuskapasiteettia lisääviä investointeja koskeva yleinen kielto. Lisäksi laivastoon liittyville investoinneille ja korvauksille olisi asetettava tiukat ehdot, joiden mukaan niiden on oltava johdonmukaisia YKP:n suojelutavoitteiden kanssa. (12)Valtamerten säilyttäminen ja niiden kestävä käyttö on yksi Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman 17:stä kestävän kehityksen tavoitteesta (SDG 14). Unioni on täysin sitoutunut tähän tavoitteeseen ja sen täytäntöönpanoon. Se on tässä yhteydessä sitoutunut edistämään merten aluesuunnittelun, elollisten luonnonvarojen säilyttämisen ja ympäristön hyvän tilan saavuttamisen kanssa johdonmukaista kestävää sinistä taloutta, kieltämään tietyt ylikapasiteettia ja liikakalastusta pahentavat kalastusalan tuet ja poistamaan tuet, joilla edistetään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta, sekä pidättäytymään ottamasta käyttöön uusia tällaisia tukia. Kalastustuista Maailman kauppajärjestössä käytävissä neuvotteluissa olisi päästävä tähän tulokseen. Unioni on lisäksi kestävän kehityksen vuoden 2002 huippukokouksessa Maailman kauppajärjestön kanssa käydyissä neuvotteluissa ja vuonna 2012 pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen konferenssissa (Rio+20) sitoutunut poistamaan tuet, jotka pahentavat kalastuksen ylikapasiteettia ja liikakalastusta. (13)Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon ilmastonmuutoksen torjumisen merkitys Pariisin sopimuksen ja Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoon liittyvien unionin sitoumusten mukaisesti, ja sillä olisi edistettävä ilmastotoimien valtavirtaistamista ja sen yleisen tavoitteen saavuttamista, että unionin talousarviomenoista 25 prosentilla tuetaan ilmastotavoitteita. Tämän asetuksen mukaisten toimien osuuden ilmastotavoitteiden rahoitukseen osoitettavista EMKR:n kokonaismäärärahoista odotetaan olevan 30 prosenttia. Asiaan liittyvät toimet yksilöidään EMKR:n valmistelun ja täytäntöönpanon aikana, ja niitä arvioidaan uudelleen asianomaisten arviointien ja uudelleentarkastelujen yhteydessä. (14)EMKR:n olisi edistettävä unionin ympäristötavoitteiden saavuttamista. Tätä olisi seurattava soveltamalla unionin ympäristötunnusmerkkejä, ja siitä olisi raportoitava säännöllisesti arviointien yhteydessä ja vuotuisissa tuloksellisuuskertomuksissa. (15)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (YKP-asetus), 42 artiklan mukaisesti unionin rahoitustuen myöntäminen EMKR:stä edellyttää YKP:n sääntöjen noudattamista. Hakemukset tuensaajilta, jotka eivät noudata sovellettavia YKP:n sääntöjä, olisi hylättävä. (16)Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 tarkoitettujen YKP:n erityisedellytysten huomioon ottamiseksi ja YKP:n sääntöjen noudattamisen edistämiseksi olisi annettava säännöksiä, joilla täydennetään asetuksessa (EU) N:o [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] vahvistettuja sääntöjä maksuajan kulumisen ja maksujen keskeyttämisestä sekä rahoitusoikaisuista. Jos jäsenvaltio tai tuensaaja on laiminlyönyt YKP:n mukaiset velvoitteensa tai jos komissiolla on tällaiseen noudattamatta jättämiseen viittaavaa näyttöä, komission olisi varotoimenpiteenä voitava keskeyttää maksuajan kuluminen. Maksuajan kulumisen keskeyttämisen lisäksi komission olisi tukeen oikeuttamattomien menojen maksamista koskevan ilmeisen riskin välttämiseksi voitava keskeyttää maksut ja määrätä rahoitusoikaisuja, jos jäsenvaltio syyllistyy YKP:n sääntöjen vakavaan noudattamatta jättämiseen. (17)YKP on viime vuosina edistänyt paljon kalakantojen palauttamista terveille tasoille, unionin kalastusalan kannattavuuden parantamista ja meriekosysteemien säilyttämistä. YKP:n sosioekonomisten ja ympäristötavoitteiden saavuttamisessa on kuitenkin vielä merkittäviä haasteita. Tämä edellyttää jatkuvaa tukea vuoden 2020 jälkeen, erityisesti merialueilla, joilla edistyminen on ollut hitaampaa. (18)Kalastus on monissa unionin rannikkoyhteisöissä elintärkeää toimeentulon ja kulttuuriperinnön kannalta, erityisesti siellä, missä pienimuotoisella rannikkokalastuksella on tärkeä rooli. Monissa kalastusyhteisöissä keski-ikä on yli 50 vuotta, joten haasteina ovat edelleen sukupolvenvaihdos ja toiminnan monipuolistaminen. (19)EMKR:n olisi pyrittävä saavuttamaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklassa määritellyt ympäristöä, taloutta, sosiaalisia näkökohtia ja työllisyyttä koskevat YKP:n tavoitteet. Tuella olisi varmistettava, että kalastustoimet ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä ja niitä hoidetaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista koskevien tavoitteiden kanssa ja että ne parantavat elintarvikkeiden saatavuutta. (20)EMKR:n tuella olisi pyrittävä saavuttamaan ja säilyttämään kalastuksen kestävään enimmäistuottoon perustuva kestävä kalastus ja minimoimaan kalastustoiminnan kielteiset vaikutukset meriekosysteemiin. Tukeen olisi sisällytettävä vaikutuksiltaan vähäisiä, ilmastonmuutoksen kestäviä ja vähähiilisiä kalastusmenetelmiä ja -tekniikoita koskevia innovaatioita ja investointeja. (21)Purkamisvelvoite on yksi YKP:n suurimmista haasteista. Se on aiheuttanut kalastuskäytäntöihin merkittäviä muutoksia, joista on joskus aiheutunut alalle merkittäviä taloudellisia kustannuksia. Sen vuoksi EMKR:n olisi voitava tukea muihin toimiin sovellettavaa korkeammalla tuki-intensiteetillä purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa edistäviä innovaatioita ja investointeja, esimerkiksi investointeja valikoiviin pyydyksiin, satamien infrastruktuurien parantamiseen ja tahattomien saaliiden kaupan pitämiseen. Rahastosta olisi myös myönnettävä tuen 100 prosentin enimmäisintensiteetti jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksien vaihdon (”kiintiöiden vaihdot”) läpinäkyvien järjestelmien suunnittelua, kehittämistä, seurantaa, arviointia ja hallinnointia varten purkamisvelvoitteen aiheuttaman ns. pullonkaulalajien vaikutuksen lieventämiseksi. (22)EMKR:stä olisi myös voitava myöntää tukea kalastusaluksilla tehtäviin innovaatioihin ja investointeihin, joiden tarkoituksena on parantaa terveyttä, turvallisuutta ja työolosuhteita, energiatehokkuutta ja saaliiden laatua. Tällainen tuki ei kuitenkaan saisi lisätä kalastuskapasiteettia tai kykyä löytää kalaa, eikä sitä saisi myöntää pelkästään unionin tai kansallisen lainsäädännön nojalla pakollisten vaatimusten noudattamiseen. Tässä rakenteessa, jossa normatiivisia toimenpiteitä ei ole, jäsenvaltioiden olisi määriteltävä tarkat tukikelpoisuussäännöt näitä investointeja varten. Terveyden, turvallisuuden ja työolojen osalta kalastusaluksilla olisi sallittava muihin toimiin sovellettavaa korkeampi tuki-intensiteetti. (23)Kalastuksenvalvonta on äärimmäisen tärkeää YKP:n täytäntöönpanossa. Tästä syystä EMKR:stä olisi myönnettävä yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaa tukea neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 (valvonta-asetus) määritellyn unionin kalastuksenvalvontajärjestelmän kehittämiseen ja täytäntöönpanoon. EMKR:n erityistuki on perusteltavissa tietyillä valvonta-asetuksen tarkistukseen sisältyvillä velvoitteilla, joita ovat pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien alusten pakollinen paikannusjärjestelmä ja sähköinen raportointijärjestelmä, pakolliset sähköiset etävalvontajärjestelmät ja pakollinen propulsiivisen konetehon jatkuva mittaaminen ja tallentaminen. Jäsenvaltioiden investointeja valvontaan liittyvään omaisuuteen voitaisiin lisäksi käyttää myös merivalvontaan ja yhteistyöhön rannikkovartiotoiminnoissa. (24)YKP:n onnistuminen edellyttää kalastuksenhoitoon tarvittavien tieteellisten lausuntojen saatavuutta ja siten myös kalastusta koskevien tietojen saatavuutta. Kun otetaan huomioon haasteet sekä luotettavien ja täydellisten tietojen hankintakustannukset, on tarpeen tukea toimia, joilla jäsenvaltiot keräävät ja käsittelevät tietoja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2017/1004 (tiedonkeruupuiteasetus) mukaisesti, ja myötävaikuttaa parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin. Tuen olisi mahdollistettava synergia muunlaisen meritiedon keräämisen ja käsittelemisen kanssa. (25)EMKR:n olisi tuettava YKP:n tehokasta tietoon perustuvaa täytäntöönpanoa ja hallinnointitapaa suoralla ja välillisellä hallinnoinnilla antamalla tieteellisiä lausuntoja, kehittämällä unionin kalastuksenvalvontajärjestelmää ja panemalla se täytäntöön, neuvoa-antavien toimikuntien toiminnalla ja vapaaehtoisilla rahoitusosuuksilla kansainvälisille järjestöille. (26)YKP:lle asetettujen suojelutavoitteiden saavuttamisen haasteellisuuden vuoksi EMKR:n olisi voitava tukea toimia, joilla edistetään kalastuksenhoitoa ja kalastuslaivastojen hallinnoimista. Tässä yhteydessä on toisinaan edelleen tarpeen tukea laivaston mukauttamista tiettyjen laivastonosien osalta ja tietyillä merialueilla. Tällainen tuki olisi kohdennettava tiukasti meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja kestävään hyödyntämiseen, ja sillä olisi pyrittävä kalastuskapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon saavuttamiseen. Tämän vuoksi EMKR:n tukea olisi voitava myöntää kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen laivastonosissa, joissa kalastuskapasiteetti ei ole tasapainossa käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien kanssa. Tällaisen tuen olisi oltava toimintasuunnitelmissa väline niiden laivastonosien mukauttamiseen, joissa on havaittu rakenteellista ylikapasiteettia, kuten YKP-asetuksen 22 artiklan 4 kohdassa säädetään, ja se olisi pantava täytäntöön joko romuttamalla kalastusalus tai poistamalla se käytöstä ja tekemällä jälkiasennukset muuta toimintaa varten. Jos jälkiasennus lisäisi virkistyskalastuksen aiheuttamaa painetta meren ekosysteemeille, tukea olisi myönnettävä vain, jos se on YKP:n ja monivuotisten suunnitelmien tavoitteiden mukaista. Laivaston rakenteellisen mukauttamisen ja suojelutavoitteiden välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi kalastustoiminnan pysyvää lopettamista koskevalle tuelle olisi asetettava tiukat ehdot ja sen olisi oltava sidoksissa tulosten saavuttamiseen. Se olisi sen vuoksi toteutettava ainoastaan asetuksessa (EU) N:o [yleisiä säännöksiä koskeva asetus] säädetyllä kustannuksiin perustumattomalla rahoituksella. Komission ei tässä mekanismissa pitäisi myöntää jäsenvaltioille korvauksia kalastustoiminnan pysyvästä lopettamisesta tosiasiallisesti aiheutuneiden menojen perusteella vaan edellytysten täyttymisen ja tulosten saavuttamisen perusteella. Tätä varten komission olisi delegoidulla säädöksellä vahvistettava nämä edellytykset, joiden olisi liityttävä YKP:n suojelutavoitteiden saavuttamiseen. (27)Kalastustoimintaan liittyy suuri ennakoimattomuus, ja poikkeukselliset olosuhteet voivat aiheuttaa huomattavia taloudellisia tappioita kalastajille. Näiden seurausten lieventämiseksi EMKR:n tukea olisi voitava myöntää korvauksena kalastustoiminnan ylimääräisestä lopettamisesta, joka johtuu tietyistä säilyttämistoimenpiteistä, eli monivuotisista suunnitelmista, säilyttämistä ja kestävää hyödyntämistä koskevista tavoitteista, toimenpiteistä kalastusalusten kalastuskapasiteetin mukauttamiseksi käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin ja teknisistä toimenpiteistä, taikka kiireellisistä toimenpiteistä, kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen keskeyttämisestä ylivoimaisen esteen vuoksi, luonnonkatastrofista tai ympäristövahingosta. Tukea olisi myönnettävä ainoastaan, jos tällaisten olosuhteiden vaikutukset ovat kalastajien kannalta merkittäviä, eli jos asianomaisen aluksen kaupallinen toiminta on pysäytettynä vähintään 90 peräkkäistä päivää ja lopettamisesta johtuvien taloudellisten tappioiden määrä on yli 30 prosenttia kyseisen yrityksen vuosittaisesta liikevaihdosta tietyn ajanjakson aikana. Ankeriaan kalastuksen erityispiirteet olisi otettava huomioon tällaisen tuen myöntämisedellytyksissä. (28)Pienimuotoista rannikkokalastusta harjoitetaan alle 12 metrin pituisilla aluksilla, jotka eivät käytä vedettäviä pyydyksiä. Ala kattaa lähes 75 prosenttia kaikista unionissa rekisteröidyistä kalastusaluksista ja lähes puolet kalatalousalan työpaikoista. Pienimuotoista kalastusta harjoittavat toimijat ovat erityisen riippuvaisia terveistä kalakannoista pääasiallisena tulonlähteenään. Tästä syystä EMKR:n olisi kestävien kalastuskäytäntöjen edistämiseksi annettava 100 prosentin tuki-intensiteettiä soveltamalla pienille tuensaajille etuuskohtelu, myös valvontaan ja täytäntöönpanoon liittyvien toimien osalta. Lisäksi tietyt tuen kohteet, eli tuki käytetyn aluksen hankintaan ja tuki moottorin korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen, olisi varattava pienimuotoiselle kalastukselle laivastonosassa, jossa kalastuskapasiteetti on tasapainossa käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien kanssa. Jäsenvaltioiden olisi myöskin liitettävä ohjelmaansa pienimuotoista rannikkokalastusta koskeva toimintasuunnitelma, jota olisi seurattava sellaisten indikaattoreiden avulla, joille asetetaan välitavoitteet ja tavoitteet.

(29)Kuten komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja Euroopan investointipankille 24 päivänä lokakuuta 2017 antamassa tiedonannossa ”Vahvempi ja uudistettu strateginen kumppanuus EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa” todetaan, syrjäisimmillä alueilla on perussopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuja erityisiä haasteita, jotka liittyvät niiden syrjäiseen sijaintiin, pinnanmuodostukseen ja ilmastoon, ja niillä on myös erityisiä valtteja kestävän sinisen talouden kehittämiseen. Tästä syystä asianomaisten jäsenvaltioiden olisi liitettävä ohjelmaansa kutakin syrjäisintä aluetta koskeva toimintasuunnitelma kestävän sinisen talouden alojen kehittämiseksi, mukaan lukien kestävä kalastuksen ja vesiviljelyn hyödyntäminen, ja näiden toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon tukemiseen olisi varattava määrärahat. EMKR:n tukea olisi niin ikään voitava myöntää korvauksiin ylimääräisistä kustannuksista, joita syrjäisimmille alueille aiheutuu niiden sijainnista ja eristyneisyydestä. Tällainen tuki olisi rajattava prosenttimäärään näistä kokonaismäärärahoista. Syrjäisimmillä alueilla olisi lisäksi sovellettava korkeampaa tuki-intensiteettiä kuin mitä muihin toimiin sovelletaan. (30)Yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaa EMKR:n tukea olisi voitava myöntää merten ja rannikkojen biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelemiseen ja ennallistamiseen. Sen vuoksi olisi maksettava korvausta kadonneiden pyydysten ja meressä olevien roskien keräämisestä merestä ja myönnettävä tukea investointeihin tarkoituksenmukaisten kadonneiden pyydysten ja meressä olevien roskien vastaanottolaitteiden hankintaan satamiin. Tukea olisi oltava saatavilla myös toimiin, joiden tarkoituksena on saavuttaa tai ylläpitää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/56/EY (meristrategian puitedirektiivi) vahvistettu meriympäristön hyvä tila, sekä mainitun direktiivin nojalla vahvistettujen alueellisten suojelutoimenpiteiden täytäntöönpanoon, Natura 2000 -alueiden hoitoon, ennallistamiseen ja seurantaan neuvoston direktiivin 92/43/ETY (luontotyyppidirektiivi) nojalla käyttöön otettujen hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien mukaisesti ja direktiivin 92/43/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (lintudirektiivi) mukaiseen lajien suojeluun. Suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvaa EMKR:n tukea olisi myönnettävä puhtaiden ja terveiden merten edistämiseen sekä komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 16 päivänä tammikuuta 2016 antamassa tiedonannossa esitellyn muoveja kiertotaloudessa koskevan eurooppalaisen strategian täytäntöönpanoon niin, että tuki on johdonmukaista meriympäristön hyvän tilan saavuttamista tai ylläpitoa koskevan tavoitteen kanssa. (31)Kalastus ja vesiviljely parantavat osaltaan elintarviketurvaa ja ravitsemusta. Yli 60 prosenttia kalastustuotteista kuitenkin tuodaan tällä hetkellä kolmansista maista, ja unioni on erittäin riippuvainen niistä. Tärkeä haaste on kannustaa unionissa tuotetun korkealaatuisen ja kuluttajien saatavilla kohtuulliseen hintaan olevan kalavalkuaisen kulutusta. (32)EMKR:n tukea olisi voitava myöntää kalastus- ja vesiviljelyalan kestävän kehityksen edistämiseen, mukaan lukien makeanveden vesiviljely sekä vesieläinten ja -kasvien viljely elintarvikkeiden ja muiden raaka-aineiden tuotantoa varten. Joissakin jäsenvaltioissa on edelleen monimutkaisia hallinnollisia menettelyjä, jotka liittyvät esimerkiksi tilansaannin hankaluuteen ja raskaisiin lupamenettelyihin ja joiden vuoksi alan imagon ja viljeltyjen tuotteiden kilpailukyvyn parantaminen on vaikeaa. Tuen olisi oltava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 perusteella laadittujen vesiviljelytoiminnan monivuotisten kansallisten strategiasuunnitelmien mukaista. Tukea olisi voitava myöntää erityisesti ympäristön kestävyyteen, tuottaviin investointeihin, innovointiin, ammattitaidon hankkimiseen, työolojen parantamiseen sekä korvaaviin toimenpiteisiin, joissa tarjotaan välttämättömiä maan ja luonnon hoitopalveluja. Kansanterveystoimien, vesiviljelykannoille otettavien vakuutusten sekä eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvien toimien olisi myös oltava tukikelpoisia. Tuottaviin investointeihin olisi myönnettävä tukea kuitenkin ainoastaan rahoitusvälineiden ja InvestEU-ohjelman kautta, koska niillä on suurempi vipuvaikutus markkinoilla ja ne ovat sen vuoksi avustuksia tarkoituksenmukaisempia tämän alan rahoitushaasteisiin vastaamiseksi. (33)Elintarviketurva edellyttää tehokkaita ja hyvin organisoituja markkinoita, jotka parantavat toimitusketjun läpinäkyvyyttä, vakautta, laatua ja monipuolisuutta, sekä kuluttajille tiedottamista. Tätä varten EMKR:n tukea olisi voitava myöntää kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kaupan pitämiseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 (YMJ-asetus) tavoitteiden mukaisesti. EMKR:n tukea olisi erityisesti oltava saatavilla tuottajaorganisaatioiden tuotanto- ja markkinointisuunnitelmien toteutukseen, uusien myyntikanavien edistämiseen sekä markkinatietouden kehittämiseen ja levittämiseen. (34)Jalostusteollisuudella on tehtävänsä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden saatavuuden ja laadun osalta. EMKR:n tukea olisi voitava myöntää jalostusteollisuuteen tehtäviin kohdennettuihin investointeihin edellyttäen, että ne auttavat osaltaan saavuttamaan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet. Tällaista tukea olisi myönnettävä ainoastaan rahoitusvälineiden ja InvestEU-ohjelman kautta, ei avustuksina. (35)Työpaikkojen luominen rannikkoalueilla edellyttää paikallisvetoista kestävän sinisen talouden kehittämistä, joka elvyttää alueiden yhteiskuntarakennetta. Valtameritoimialat ja -palvelut kasvavat todennäköisesti maailmantaloutta nopeammin ja vaikuttavat merkittävästi työllisyyteen ja kasvuun vuoteen 2030 mennessä. Ollakseen kestävää sininen kasvu edellyttää innovointia ja investointeja uudenlaiseen meriliiketoimintaan ja biotalouteen, mukaan lukien kestävät matkailumallit, valtameripohjainen uusiutuva energia sekä laivanrakennus ja uudet satamapalvelut, jotka ovat innovatiivisia ja huippuluokkaa ja joilla voidaan luoda uusia työpaikkoja ja samalla edistää paikallista kehitystä. Vaikka julkiset investoinnit kestävään siniseen talouteen olisi valtavirtaistettava unionin talousarviossa, EMKR:n olisi erityisesti keskityttävä mahdollistavien edellytysten luomiseen kestävälle siniselle taloudelle sekä pullonkaulojen poistamiseen investointien helpottamiseksi ja uusien markkinoiden, teknologioiden tai palvelujen kehittämiseksi. Kestävän sinisen talouden kehittämisen olisi kuuluttava yhteistyöhön perustuvan, suoran ja välillisen hallinnoinnin piiriin kuuluvan tuen soveltamisalaan. (36)Kestävän sinisen talouden kehittäminen on voimakkaasti riippuvaista paikallisten sidosryhmien välisistä kumppanuuksista, joilla edistetään rannikko- ja sisävesialueiden yhteisöjen ja talouksien elinkelpoisuutta. EMKR:n olisi tarjottava välineet tällaisten kumppanuuksien edistämiseen. Tätä varten EMKR:n tukea olisi oltava saatavilla yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa. Tämän lähestymistavan pitäisi lisätä talouden monipuolistamista paikallisesti kehittämällä rannikko- ja sisämaakalastusta, vesiviljelyä ja kestävää sinistä taloutta. Yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen strategioiden olisi varmistettava, että paikalliset yhteisöt hyödyntävät paremmin kestävän sinisen talouden tarjoamia mahdollisuuksia ja hyötyvät niistä paremmin ympäristöä, sosiaalisia, kulttuurisia ja inhimillisiä voimavaroja hyödyntämällä ja vahvistamalla. Jokaisen paikallisen kumppanuuden olisi siten vastattava strategiansa painopisteitä varmistamalla paikallisen kestävän sinisen talouden kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien tasapainoinen osallistuminen ja edustus. (37)EMKR:n olisi yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa voitava tukea kestävää sinistä taloutta koskevien tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä meriympäristön tilaa koskevan tietämyksen parantamiseksi. Tuen tavoitteena olisi oltava direktiivien 94/43/ETY ja 2009/147/EY vaatimusten täyttäminen merten aluesuunnittelun tukemiseksi sekä tietojen laadun ja jakamisen parantamiseksi Euroopan meripoliittisen seurantakeskuksen ja tietoverkon kautta. (38)EMKR:n olisi suoran ja välillisen hallinnoinnin puitteissa keskityttävä kestävän sinisen talouden mahdollistaviin edellytyksiin edistämällä meripolitiikan yhdennettyä hallinnointia ja hallintoa, lisäämällä tutkimuksen, innovoinnin ja teknologian siirtoa ja käyttöönottoa kestävässä sinisessä taloudessa, parantamalla merialan taitoja, valtamerten tuntemusta ja kestävää sinistä taloutta koskevien sosioekonomisten tietojen jakamista, edistämällä vähähiilistä ja ilmastonmuutokseen sopeutuvaa kestävää sinistä taloutta sekä kehittämällä hankejatkumoita ja innovatiivisia rahoitusvälineitä. Syrjäisimpien alueiden erityistilanne olisi otettava asianmukaisesti huomioon edellä mainittujen alojen osalta. (39)Valtameristä 60 prosenttia sijaitsee kansallisen lainkäyttövallan rajojen ulkopuolella. Tämä tarkoittaa yhteistä kansainvälistä vastuuta. Useimmat valtamerten ongelmista, kuten ilmastonmuutos, happamoituminen, liikakalastus, pilaantuminen ja biologisen monimuotoisuuden väheneminen, ovat luonteeltaan rajat ylittäviä ja edellyttävät siten yhteistä toimintaa. Unioni on neuvoston päätöksen 98/392/EY nojalla sopimuspuoli Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, johon monet ihmisten toiminnan sääntelyyn ja hallintaan valtamerillä tähtäävät lainkäyttöoikeudet, instituutiot ja erityisjärjestelyt perustuvat. Viime vuosina on päästy maailmanlaajuiseen yhteisymmärrykseen siitä, että meriympäristöä ja ihmisten toimintaa merellä olisi hallinnoitava tehokkaammin valtameriin kohdistuvien lisääntyvien paineiden hallitsemiseksi. (40)Maailmanlaajuisena toimijana unioni on vankasti sitoutunut edistämään kansainvälistä valtamerten hallinnointia neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 10. marraskuuta 2016 annetun yhteisen tiedonannon ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma” mukaisesti. Valtamerten hallinnointi on unionissa uusi politiikanlohko, joka kattaa valtameret yhdennetysti. Kansainvälinen valtamerten hallinnointi on keskeistä paitsi kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman ja erityisesti kestävän kehityksen tavoitteen 14 (”Säilyttää meret ja merten tarjoamat luonnonvarat sekä edistää niiden kestävää käyttöä”) kannalta myös turvallisten, turvattujen, puhtaiden ja kestävästi hoidettujen merten varmistamiseksi tulevia sukupolvia varten. Unionin on toimittava näiden kansainvälisten sitoumusten mukaisesti ja oltava liikkeelle paneva voima kansainvälisen valtamerten hallinnoinnin parantamisessa kahdenvälisellä, alueellisella ja monenvälisellä tasolla, mukaan lukien laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäiseminen, estäminen ja poistaminen, kansainvälisen valtamerten hallinnointikehyksen parantaminen, valtameriin ja meriin kohdistuvien paineiden vähentäminen, kestävän sinisen talouden edellytysten luominen sekä kansainvälisen merentutkimuksen ja meritietojen lujittaminen. (41)Kansainvälistä valtamerten hallinnointia edistävillä EMKR:n toimilla on pyrittävä parantamaan yleisenä kehyksenä olevia kansainvälisiä ja alueellisia prosesseja, sääntöjä ja instituutioita, joilla säännellään ja hallinnoidaan ihmisten toimintaa valtamerillä. EMKR:n olisi rahoitettava kansainvälisiä järjestelyjä, joihin unioni on sitoutunut aloilla, jotka eivät kuulu useiden eri kolmansien maiden kanssa tehtyjen kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten (kalastuskumppanuussopimusten) soveltamisalaan, sekä unionin lakisääteisiä jäsenmaksuja alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä. Kalastuskumppanuussopimuksia ja alueellisia kalastuksenhoitojärjestöjä rahoitetaan edelleen unionin talousarvion eri osista. (42)Rajavalvonnan ja merellisen turvallisuuden parantaminen on olennaisen tärkeää turvallisuuden ja puolustuksen kannalta. Tietojenvaihto sekä Euroopan kalastuksenvalvontaviraston, Euroopan meriturvallisuusviraston ja Euroopan raja- ja merivartioviraston välinen unionin raja- ja merivartiostojen yhteistyö on Euroopan unionin neuvoston 24. kesäkuuta 2014 hyväksymässä Euroopan unionin merellisessä turvallisuusstrategiassa ja 16. joulukuuta 2014 hyväksymässä toimintasuunnitelmassa keskeisessä asemassa näiden tavoitteiden saavuttamisessa. Sen vuoksi EMKR:n olisi tuettava merivalvonnan ja rannikkovartiostojen yhteistyötä sekä suoran että välillisen hallinnoinnin puitteissa, muun muassa tekemällä hankintoja monialaisia merialan operaatioita varten. Sen olisi myös mahdollistettava asianomaisten virastojen antama tuki merivalvonnan ja merellisen turvallisuuden alalla välillisen hallinnoinnin kautta. (43)Kunkin jäsenvaltion olisi yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa laadittava yksi ainoa ohjelma, jolle olisi saatava komission hyväksyntä. Alueellistamisen yhteydessä ja jäsenvaltioiden kannustamiseksi entistä strategisempaan lähestymistapaan ohjelmien valmistelussa komission olisi laadittava kustakin merialueesta analyysi, josta käy ilmi niiden yhteiset vahvuudet ja heikkoudet YKP:n tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Sekä jäsenvaltioiden että komission olisi tukeuduttava tähän analyysiin, kun kustakin ohjelmasta neuvotellaan ottaen huomioon alueelliset haasteet ja tarpeet. Ohjelmia arvioidessaan komission olisi otettava huomioon YKP:n ympäristölliset ja sosioekonomiset haasteet, kestävän sinisen talouden sosioekonominen tuloksellisuus, merialuetason haasteet, merten ekosysteemien säilyttäminen ja ennallistaminen, merten roskaantumisen vähentäminen sekä ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen. (44)EMKR:n tuen tuloksellisuutta jäsenvaltioissa olisi arvioitava indikaattoreiden pohjalta. Jäsenvaltioiden olisi raportoitava edistymisestä välitavoitteiden ja tavoitteiden suhteen, ja komission olisi suoritettava jäsenvaltioiden laatimien vuotuisten tuloksellisuuskertomusten perusteella tuloksellisuuden tarkastelu, jotta mahdolliset ongelmat täytäntöönpanossa ja korjaavat toimet voidaan havaita varhaisessa vaiheessa. Tätä tarkoitusta varten olisi otettava käyttöön yhteinen seuranta- ja arviointikehys. (45)Paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyn Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission välisen toimielinten sopimuksen 22 ja 23 kohdan mukaan EMKR:ää on arvioitava erityisten seurantavaatimusten mukaisesti kerättyjen tietojen perusteella välttäen kuitenkin ylisääntelyä ja varsinkin jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta. Näihin vaatimuksiin voidaan tarvittaessa sisällyttää mitattavissa olevia indikaattoreita, joiden perusteella kerätään näyttöä EMKR:n käytännön vaikutuksista. (46)Komission olisi toteutettava tiedotus- ja viestintätoimia, jotka koskevat EMKR:ää ja sen toimia ja tuloksia. EMKR:lle osoitetuilla taloudellisilla resursseilla olisi tuettava myös unionin poliittisia painopisteitä koskevaa tiedottamista sikäli kuin painopisteet liittyvät EMKR:n toimintalinjoihin. (47)Asetuksen (EU) N:o [unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annettu asetus], Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013, neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2988/95, neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 mukaisesti unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäiseminen, havaitseminen, korjaaminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määrääminen. Erityisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 nojalla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO) voi tutkia petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, sekä nostaa niiden perusteella syytteitä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 mukaisesti. Asetuksen (EU) N:o [unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annettu asetus] mukaan unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myönnettävä komissiolle, OLAFille, Euroopan syyttäjänvirastolle ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle tarvittavat valtuudet ja varmistettava, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että unionin taloudelliset edut suojataan EMKR:n hallinnoinnin ja täytäntöönpanon yhteydessä asetuksen (EU) N:o [unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annettu asetus] ja asetuksen (EU) N:o [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] mukaisesti. (48)Avoimuuden lisäämiseksi unionin varojen käytön ja varainhoidon moitteettomuuden osalta ja erityisesti käytettyjen varojen julkisen valvonnan parantamiseksi EMKR:stä rahoitetuista toimista olisi julkaistava tietyt tiedot jäsenvaltion verkkosivustolla asetuksen (EU) N:o [yleisistä säännöksistä annetussa asetuksessa] mukaisesti. Kun jäsenvaltio julkaisee tiedot EMKR:stä rahoitetuista toimista, on noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 2016/679 vahvistettuja henkilötietojen suojaa koskevia sääntöjä.

(49)Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten osien täydentämiseksi ja muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä seuraavista: sen ajanjakson käynnistyskynnyksen ja keston määrittäminen, jonka ajan hakemus ei hakemusten hyväksyttävyysperusteiden mukaan ole hyväksyttävä; säilyttämistoimenpiteiden toteuttamiseen liittyvien edellytysten määrittely kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen kustannuksiin perustumatonta rahoitusta varten; syrjäisimpien alueiden erityisistä haitoista johtuvien lisäkustannusten laskentaperusteiden määrittely; maksuajan kulumisen keskeyttämisen käynnistävien jäsenvaltioiden vakavien noudattamatta jättämisten määrittely; maksujen keskeyttämisen käynnistävien jäsenvaltioiden vakavien noudattamatta jättämisten määrittely; sovellettavien rahoitusoikaisujen tason vahvistamisperusteiden ja kiinteämääräisten tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisperusteiden määrittely; liitteen I muuttaminen sekä yhteisen seuranta- ja arviointijärjestelmän vahvistaminen. Jotta helpotetaan sujuvaa siirtymistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 508/2014 perustetusta järjestelmästä tässä asetuksessa perustettuun järjestelmään, komissiolle olisi myös siirrettävä valta hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat siirtymäedellytysten vahvistamista. (50)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta seuraavien osalta: toimintaohjelmien ja niiden muutosten hyväksyminen, tiedonkeruuta koskevien kansallisten työsuunnitelmien hyväksyminen sekä maksujen keskeyttäminen ja rahoitusoikaisujen tekeminen. (51)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanolle, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta tiedonkeruuta koskevien kansallisten työsuunnitelmien esittämisen menettelyjen, muodon ja aikataulun sekä vuotuisten täytäntöönpanokertomusten esittämisen osalta, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO: YLEISTÄ I LUKU Yleiset säännökset 1 artikla Kohde Tällä asetuksella perustetaan Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR). Siinä vahvistetaan EMKR:n toimintalinjat, sen talousarvio ohjelmakaudella 2021–2027, unionin rahoituksen muodot ja rahoituksen myöntämistä koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät EMKR:ään sovellettavia asetuksen (EU) N:o [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] mukaisia yleisiä sääntöjä. 2 artikla Maantieteellinen soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan unionin alueella toteutettaviin toimiin, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä. 3 artikla Määritelmät 1.Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa, asetuksen (EU) N:o 1379/2013 5 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklassa ja asetuksen (EU) [yhteisistä säännöksistä annettu asetus] 2 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista. 2.Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1)’rahoitusta yhdistävällä toimella’ unionin talousarviosta tuettavia toimia, muun muassa asetuksen (EU) N:o [unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annettu asetus] 2 artiklan 6 kohdan mukaisia rahoitusta yhdistäviä välineitä, joiden tarkoituksena on yhdistää sekä EU:n talousarviosta rahoitettavia tukimuotoja, joita ei makseta takaisin, ja/tai rahoitusvälineitä että kehitysrahoituslaitosten tai muiden julkisten rahoituslaitosten sekä kaupallisten rahoituslaitosten ja sijoittajien rahoittamia, takaisin maksettavia tukimuotoja; 2)’yhteisellä tietojenvaihtoympäristöllä’ (CISE) eri alojen ja maiden väliseen merivalvontaan osallistuvien viranomaisten välisen tietojenvaihdon tukemiseksi kehitettyjen järjestelmien ympäristöä, jolla lisätään viranomaisten tietoisuutta merellä tapahtuvasta toiminnasta; 3)’merivartiostolla’ kansallisia viranomaisia, jotka hoitavat rannikkovartiotehtäviä, joihin kuuluvat meriturvallisuus, merellinen turvallisuus, merellä harjoitettava tullitoiminta, ihmiskaupan ja salakuljetuksen ehkäiseminen ja estäminen, verkkosovelluksia hyödyntävä merenkulun lainvalvonta, merirajojen valvonta, merivalvonta, meriympäristön suojelu, etsintä- ja pelastustoimet, onnettomuus- ja katastrofivalmiudet, kalastuksen valvonta ja muu näiden tehtävien hoitamiseen liittyvä toiminta;

4)’Euroopan meripoliittisella seurantakeskuksella ja tietoverkolla’ (EMODnet) kumppanuutta meritietojen ja metadatan kokoamiseksi, jotta nämä hajanaiset resurssit ovat paremmin saatavilla ja käytettävissä julkisten ja yksityisten käyttäjien keskuudessa tarjoamalla laatuvarmennettuja, yhteentoimivia ja yhdenmukaistettuja meritietoja; 5)’koekalastuksella’ sellaisten kantojen kalastusta, joita ei ole kalastettu tai joita ei ole kalastettu tietyllä pyydystyypillä tai tekniikalla viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana; 6)’kalastajalla’ luonnollista henkilöä, jonka jäsenvaltio katsoo harjoittavan kaupallista kalastustoimintaa; 7)’sisävesikalastuksella’ kalastustoimintaa, jota harjoitetaan kaupallisessa tarkoituksessa sisävesillä aluksilla tai muilla välineillä, myös niillä, joita käytetään talvikalastukseen; 8)’kansainvälisellä valtamerten hallinnoinnilla’ unionin aloitetta, jolla parannetaan yleisenä kehyksenä olevia kansainvälisiä ja alueellisia prosesseja, sopimuksia, järjestelyjä, sääntöjä ja instituutioita johdonmukaisella, monialaisella ja sääntöihin perustuvalla lähestymistavalla sen varmistamiseksi, että valtameret ovat terveitä, turvallisia, turvattuja, puhtaita ja kestävästi hoidettuja; 9)’meripolitiikalla’ unionin politiikkaa, jonka tavoitteena on edistää yhdennettyä ja johdonmukaista päätöksentekoa, jolla maksimoidaan unionin – erityisesti rannikko- ja saarialueiden ja syrjäisimpien alueiden sekä kestävän sinisen talouden eri alojen – kestävä kehitys, talouskasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus johdonmukaisella mereen liittyvällä politiikalla ja asiaankuuluvalla kansainvälisellä yhteistyöllä; 10)’merellisellä turvallisuudella ja merivalvonnalla’ toimintaa, jonka tarkoituksena on ymmärtää sekä tarvittaessa estää ja hallita kokonaisvaltaisesti kaikkia merellisiä tapahtumia ja toimia, jotka voivat vaikuttaa meriturvallisuuteen ja merelliseen turvallisuuteen, lainvalvontaan, puolustukseen, rajavalvontaan, meriympäristön suojeluun, kalastuksen valvontaan, kauppaan ja unionin taloudellisten etujen suojaamiseen; 11)’merten aluesuunnittelulla’ prosessia, jonka puitteissa jäsenvaltion viranomaiset tarkastelevat ja organisoivat ihmisen toimintaa merialueilla ekologisten, taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi; 12)’tuottavilla vesiviljelyinvestoinneilla’ investointeja vesiviljelytuotantoon käytettäviin laitteisiin tai tiloihin taikka niiden rakentamiseen, laajentamiseen tai uudenaikaistamiseen; 13)’merialuestrategialla’ yhdennettyä kehystä samalla merialueella tai yhdellä tai useammalla sen osa-alueella sijaitsevien jäsenvaltioiden ja tarvittaessa kolmansien maiden yht