Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Julkisia hankintoja koskeva paketti”

(2018/C 387/07)

Esittelijä: Adrian Ovidiu TEBAN (RO, EPP), Cugirin pormestari Viiteasiakirjat: Komission tiedonanto – Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi COM(2017) 572 final Komission tiedonanto – Suurten infrastruktuurihankkeiden julkisia hankintoja koskevien näkökohtien vapaaehtoinen ennakkoarviointi investointien helpottamiseksi COM(2017) 573 final Komission suositus julkisten hankintojen ammatillistamisesta C(2017) 6654 final

I. YLEISTÄ

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

1. toteaa, että useat jäsenvaltiot ovat siirtäneet julkisia hankintoja koskevat vuoden 2014 direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä vasta hiljattain ja viranomaiset ja talouden toimijat ovat vielä mukautumassa näihin uusiin säännöksiin ja turvautuvat koulutus- ja neuvontapalveluihin. Komitea katsoo kuitenkin, että sähköisissä julkisissa hankinnoissa on edistyttävä nykyistä enemmän.

2. kehottaa komissiota tekemään kolmen vuoden kuluttua näiden direktiivien saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä syvällisen arvion siitä, miten julkisia hankintoja koskevat unionin säännöt on siirretty kunkin jäsenvaltion kansallisiin lainsäädäntöihin ja miten niitä on sovellettu. Komitea suosittaa, että tässä tapauksessa sovelletaan monitasoista lähestymistapaa. Komitea katsoo, että tässä sääntöjen soveltamisen arvioinnissa tulee keskittyä siihen, miten ne on pantu täytäntöön paikallis- ja aluetasolla, kun otetaan huomioon valtiotasoa alempana vaikuttavien hallintotasojen merkitys julkisten hankintojen alalla, missä ne ovat keskeisiä kumppaneita täytäntöönpanovaiheessa. Lisäksi arvioinnissa on määriteltävä, missä määrin nämä uudet säännöt ovat direktiivien asianmukaisen täytäntöönpanon myötä yksinkertaistaneet tai mutkistaneet sääntelyä alalla, helpottaneet pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista tarjouskilpailuihin, vähentäneet hallinnollisia esteitä ja lisänneet strategisten hankintojen käyttöä. On myös arvioitava, ovatko säännöt osaltaan lisänneet julkisten menojen tehokkuutta ja parantaneet työllisyyttä ja missä määrin. Toissijaisuusperiaatteen toteutumista tarkastelevassa työryhmässä käytyjen keskustelujen jatkotoimena AK on valmis tekemään tässä yhteistyötä unionin muiden toimielinten kanssa ja antamaan paremmin palautetta EU:n politiikan täytäntöönpanosta alue- ja paikallistasolla, jotta unionin lainsäädäntö saataisiin toimimaan paremmin kansalaisten kannalta.

3. katsoo, että vuoden 2014 uudistuksen yhteydessä käyttöön otetut strategiset hankinnat mutkistavat huomattavasti julkisia hankintamenettelyjä. Menettelyistä vastaavat tahot saattavat tarvita lisäkoulutusta, jotta voidaan välttää oikeudellinen epävarmuus sisällytettäessä menettelyihin lisäkriteerejä, joiden tarkoituksena on edistää innovointiin, sosiaalisiin kysymyksiin tai ympäristöön liittyviä tavoitteita. Komitea korostaa, että komission mahdollisia uusia aloitteita julkisten hankintojen alalla olisi tutkittava tarkkaan paikalliset olosuhteet huomioon ottaen, jotta voitaisiin varmistaa, etteivät ne lisää hankintaviranomaisten hallinnollista taakkaa.

4. pitää valitettavana, että valtiontukisäännöt sekä eurooppalaiset tilinpitosäännöt, kuten EKT 2010 -järjestelmä ja komission käytäntö, asettavat käytännössä paineita turvautua julkisiin hankintoihin, joita pidetään yksinkertaisempana keinona noudattaa EU:n kilpailusääntöjä ja välttää ylikorvaamisen vaaraa. Tämä rajoittaa jäsenvaltioiden vapautta järjestää julkiset palvelunsa erityisesti sosiaalialalla ja on EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen 14 artiklan vastaista. Komitea muistuttaa myös, että valtiontukien yhteydessä ei ole vastinetta julkisten hankintojen sääntöihin sisältyvälle sisäiselle poikkeukselle ja että tämä tilanne luo lisäpaineita, synnyttää epävarmuutta ja vääristymiä hallinnoinnissa ja johtaa viime kädessä talousarvion huonompaan toteutumiseen.

5. on huolissaan, että komission laatimassa asiakirjassa Toolbox 2017 edition – Quality of Public administration ( 1 ) esitetään, että julkisten viranomaisten tulee tehdä strategisia hankintoja saavuttaakseen parempia sosiaalisia tuloksia mm. kestävän kehityksen alalla ja innovoinnissa ja että julkisen luonteen mukaisena perusedellytyksenä on, että ne ovat yhteydessä toimeksisaajiin.

6. huomauttaa tässä yhteydessä, että vuoden 2014 uudistukseen kuuluva ekologisten, sosiaalisten ja innovointiin liittyvien kriteerien huomioon ottaminen tulisi jättää kyseisten viranomaisten harkintavaltaan julkisten palvelujen järjestämiseen sovellettavan paikallisen autonomian periaatteen mukaisesti. Lisäksi on otettava huomioon muun muassa tarkoituksenmukaisuuskriteerit sekä tasapainoinen analyysi investoinnin kustannuksista ja tuloksista.

7. korostaa, että eurooppalaiset viranomaiset voivat ostovoimaansa käyttämällä ja valitsemalla ympäristöä kunnioittavia tavaroita, palveluja ja urakoita edistää merkittävästi kestäväpohjaista kulutusta ja tuotantoa, resursseja säästävämmin käyttävää taloutta ja siten kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista vapaaehtoisen ympäristöä säästävien julkisten hankintojen välineen kautta. Komitea pitääkin tervetulleena lokakuussa 2017 julkaistua Euroopan komission esitettä kiertotaloutta edistävistä julkisista hankinnoista ( 2 )

8. korostaa, että vuoden 2014 uudistuksessa hyväksyttiin viranomaisten oikeus hankkia ja järjestää suoraan palvelunsa ja määriteltiin sisäisen hankinnan ja julkisen sektorin sisäisen yhteistyön käsitteet. Julkiset hankinnat ovat siten vain yksi monista mahdollisista tavoista järjestää julkiset palvelut, joiden hallinnointitavalle ei tulisi asettaa ehtoja.

9. pyytää komissiota saattamaan nopeasti valmiiksi innovointia edistäviin julkisiin hankintoihin liittyvän hankkeen ja sosiaalisesti vastuullisia julkisia hankintoja käsittelevän oppaan, jotta helpotettaisiin asiaa käsittelevien oikeudellisten säännösten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja erityisesti kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen käyttämistä tärkeimpänä valintakriteerinä. Komitea pyytää komissiota täsmentämään, ettei tällä tarkoiteta alhaisinta hintaa.

II. POLIITTISET SUOSITUKSET

Komission tiedonanto – Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi

10. kannattaa ajatusta, jonka mukaan julkisten hankintojen tehokas hallinnointi on julkisen hallinnon laadun kiinteä osa kaikkialla EU:ssa, sillä kyseessä on todella monialainen hallinnollinen tehtävä, joka koskee käytännössä jokaista julkista elintä valtion ministeriöistä aina paikallisiin julkisiin palveluihin ja joka muodostaa näin yhden hallinnoinnin laadun tärkeistä ominaispiirteistä ( 3 ) . Näin ollen julkiset hankinnat olisi sisällytettävä EU:n paremman sääntelyn agendaan.

11. panee merkille, että paketista keskustellaan ennen digitaalisten välineiden käyttöä koskevien uusien hankintasääntöjen asteittaisen käyttöönoton määräaikoja lokakuuhun 2018 mennessä. Sen vuoksi ei ole vielä selvää, päästäänkö uusilla sähköistä hankintaa koskevilla säännöillä toivottuihin tavoitteisiin vai onko sääntelyä mukautettava edelleen.

12. katsoo, että julkisia hankintoja koskevassa nykyisessä lainsäädännössä korostetaan hankintojen avoimuutta ja strategista käyttöä niin paljon, että se saattaa vaarantaa menettelyiden tehokkuuden. Tästä syystä julkiset hankinnat vaativat liikaa etenkin pienimmiltä paikallis- ja alueyhteisöiltä, sillä ne pelkäävät tekevänsä menettelyvirheitä tai ovat haluttomia luopumaan perinteisistä hankintajärjestelmistä taikka kehittämään innovatiivisia menettelyitä. Olisikin laadittava vakiomuotoisia hankinta-asiakirjoja.

13. korostaa, että monimutkaiset menettelyt ja vakiomuotoisten asiakirjojen puuttuminen ovat lisänneet julkisten hankintojen hallinnollisia kuluja sekä ostajille että myyjille. Lisäksi se, että on suhteellisen helppoa vedota muutoksenhakutuomioistuimeen ja tehdä valitus tarjouskilpailusta, on johtanut lukuisiin valituksiin ja riita-asioiden määrän lisääntymiseen. Siirrettäessä direktiivien tavoitteita kansalliseen lainsäädäntöön ei pitäisi lisätä sääntelyn monimutkaisuutta eikä ulottaa sääntelyä suoraviivaisesti raja-arvojen alapuolelle, kuten on tapahtunut eräissä jäsenvaltioissa. Eräät tarjoajat pyrkivät nostamaan kanteita vetoamalla muutoksenhakudirektiiviin, ja näiden tapausten määrän kasvu osoittaa, että komission ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä päättäväisiin toimiin estääkseen sen, että tarjoajat käyttävät väärin näille kyseisen direktiivin nojalla annettuja oikeuksia.

14. toteaa myös, että innovointia koskevat julkiset hankinnat aiheuttavat lisäongelmia hallinnoinnin ja yhdenmukaisuuden kannalta, kun on sovitettava yhteen julkisten hankintojen ensisijaiset tavoitteet ja pyrkimys tehdä niistä innovointipolitiikan väline. Lisäksi innovoinnin edistämiseksi julkisten hankintojen yhteydessä tarvitaan vahvistetut toimivaltuudet teoreettisella, toiminnallisella ja hallinnollisella tasolla sekä vakiomuotoisia asiakirjoja, jotta olisi mahdollista käydä monenvälisiä neuvotteluja, joita mutkikkaat hankkeet edellyttävät.

15. huomauttaa tässä yhteydessä, että komitean omat analyysit talouspolitiikan EU-ohjausjaksosta osoittavat, että julkiset hankinnat jarruttavat usein investointeja ( 4 ) . Komitean teettämässä tutkimuksessa paikallis- ja aluetason investointien esteistä tuodaan esille, että tarjouskilpailusäännöt ovat muodostaneet kaupungeille ja alueille huomattavan investointiesteen erityisesti sääntöjen täytäntöönpanon vaihtelevuuden, julkisen hankintamenettelyn mutkikkuuden ja tehottomuuden, liian pitkän keston ja siihen liittyvien oikeudellisten menettelyjen epävarmuuden takia ( 5 )

16. katsoo, että komission tiedonanto saattaa johtaa harhaan, kun siinä mainitaan, että hankintamenettelyistä 55 prosentissa käytetään ainoana myöntämiskriteerinä edelleen halvinta hintaa, sillä vuoden 2014 uudistus laajensi huomattavasti mahdollisuuksia ottaa tarjouspyynnöissä huomioon strategisia kriteereitä ja uudet lainsäädäntöpuitteet siirrettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä vasta vuonna 2016. Aikaväli ei ole riittävän pitkä, jotta vaikutuksista voitaisiin tehdä kattava arvio. Komitea haluaa lisätä, että sopimuksen tekeminen vain halvimman hinnan kriteerin perusteella ei tarkoita välttämättä sitä, ettei kyseisessä tarjouspyyntömenettelyssä olisi otettu huomioon sosiaalisia tai ympäristöön liittyviä kriteerejä: tarjouseritelmään voi todellisuudessa sisältyä myös strategisia kriteerejä, niissä voidaan esimerkiksi ottaa asianmukaisesti huomioon ympäristöön tai energiaan liittyviä erityisiä kriteerejä. Tällaisissa tapauksissa sopimus on tehty halvimman hinnan perusteella, mutta kaikki strategiset kriteerit on otettu kokonaisuudessaan huomioon EU:n sääntöjen mukaisesti.

17. viittaa tähän liittyen sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan pääosaston teettämään tutkimukseen julkisten hankintojen strategisesta käytöstä ympäristö-, sosiaali- ja innovointipolitiikkojen edistämiseksi ( 6 ) . Siinä todetaan, että paikallis- ja alueyhteisöt seuraavat, esimerkiksi Espanjassa, tiettyjä strategisia tarjouspyyntömenettelyjä, joita koulujen, yliopistojen ja julkisten sairaaloiden kaltaiset julkisoikeudelliset yhteisöt noudattavat.

18. korostaa, että julkisia hankintoja koskevien uusien direktiivien antamisen yhteydessä pk-yritysten edistämistä pidettiin yhtenä uudistuksen viidestä pääkohdasta. Euroopan alueiden komitean ensimmäisen Euroopan yrittäjyysalue -kilpailun voittajien vuonna 2016 tekemä tutkimus osoittaa kuitenkin, että menettelyjä ei ole yksinkertaistettu riittävästi, jotta pk-yritykset voisivat saada julkisia hankintasopimuksia ( 7 ) . Komitea toteaa, että julkiset hankinnat ovat erittäin tärkeitä pk-yrityksille ja että niiden intressit tulisi asettaa keskeiselle sijalle julkisia hankintoja koskevassa politiikassa ja sen täytäntöönpanossa.

19. huomauttaa, että komission 20. syyskuuta 2017 antamassa tiedonannossa ”Kasvun ja yhteenkuuluvuuden edistäminen EU:n raja-alueilla” ( 8 ) osoitetaan rajatylittäviin markkinoihin liittyen, että monissa tapauksissa rajoilla esiintyvät ongelmat johtuvat sääntelyn eroista, jotka perustuvat kansallisiin oikeudellisiin ja hallinnollisiin järjestelmiin Usein on niin, että unionin oikeuden sääntöjä sovelletaan eriasteisesti jäsenvaltiosta toiseen. Kahden eri järjestelmän soveltaminen sisärajojen kahden puolen voi näin ollen johtaa mutkikkaisiin tilanteisiin ja toisinaan oikeudelliseen epävarmuuteen ja aiheuttaa näin lisäkustannuksia.

20. toistaa näin ollen olevansa vakuuttunut, että tässä vaiheessa komission tulee huolehtia ennen kaikkea vuoden 2014 direktiivien täytäntöönpanosta, sillä vaikka EU on määritellyt oikeudellisen kehyksen, jäsenvaltioilla on tietty joustonvara ja harkintavalta sen suhteen, miten ne siirtävät unionin lainsäädännön osaksi kansallisia järjestelmiään. Tämä tilanne saattaa esimerkiksi rajoittaa pk-yritysten pääsyä julkisten hankintojen markkinoille tai olla esteenä rajatylittäville ostoille.

21. katsoo, että toimi, jonka tarkoituksena on parantaa avoimuutta, luotettavuutta ja tietoja, ja erityisesti siihen liittyvä lisätoimi ”edistetään julkisesti käytettävissä olevien sopimusrekisterien perustamista”, ovat keskeisen tärkeitä. Komission on kuitenkin tultava viranomaisten apuun paitsi antamalla konkreettisia esimerkkejä ja jakamalla hyviä käytäntöjä mutta myös erityisesti ottamalla käyttöön vakiomuotoisia asiakirjoja, lomakkeita ja eritelmiä (kuten on jo tehty ottamalla käyttöön yhteinen eurooppalainen hankinta-asiakirja), jotta voitaisiin noudattaa avoimuuden kriteerejä ilman että helpotetaan kilpailunvastaista yhteistyötä levittämällä lainsäädännön vaatimukset ylittävää tietoa.

22. kannattaa myös komission lisätoimea ”annetaan ohjeita uusista luotettavuussäännöksistä ja kilpailunvastaisen yhteistyön perusteella sovellettavista poissulkemisperusteista ja perustetaan sääntöjenvastaisuustietokanta”, sillä se on komitean mielestä askel oikeaan suuntaan. Komitea katsoo, että julkisen vallan tulisi ensisijaisesti valistaa tarjouskilpailuista vastaavia virkamiehiä ja järjestää heidän tarpeitaan vastaavaa koulutusta ja tarjota välineet yritysten tekemien rikkomusten – kuten korruption, kilpailunvastaisen yhteistyön ja rahanpesun – ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja torjumiseksi.

23. katsoo, että ehdottaessaan laajan yhteistyökumppanuuden toteuttamiseen tähtäävien toimien yhteydessä hankintoja koskevien vapaaehtoisten järjestelmällisen vuoropuhelun kokonaisuuksien järjestämistä noudattaen mahdollisuuksien mukaan täysin talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa komissio ottaa askeleen oikeaan suuntaan, tosin tietyin ehdoin. Koska kumppanuuteen osallistuvilta odotetaan vapaaehtoista sitoutumista, on tehtävä heti alusta alkaen selväksi, että näillä tulee olla legitimiteetti. Samaan aikaan tulee huolehtia siitä, ettei kyseenalaisteta julkisia hankintoja koskevien vuoden 2014 direktiivien paikallisyhteisölle antamaa vapautta päättää ympäristöön ja innovointiin liittyvien ja sosiaalisten kriteerien huomioon ottamisesta. On myös huolehdittava siitä, että työmarkkinapuolet ovat asianmukaisesti edustettuina kumppanuuden yhteydessä.

24. toteaa komission tapaan, että hallinnon eri tason viranomaiset sekä sidosryhmät pystyvät parhaiten määrittelemään sitoutumisen luonteen ja asteen. Komitea huomauttaa kuitenkin, ettei ole selvää, osallistuvatko paikallis- ja alueviranomaiset niille ehdotettuihin järjestelmällisen vuoropuhelun kokonaisuuksiin kuten niiden tulisi, vai ovatko Euroopan parlamentti ja neuvosto tässä komission ainoat kumppanit.

Komission suositus julkisten hankintojen ammatillistamisesta

25. on tyytyväinen, että komission suosituksessa kehotetaan julkishallintoa parantamaan julkisten tarjouskilpailujen tehokkuutta ja mahdollisuutta osallistua niihin ja hyödyntämään niitä innovoinnin ja digitalisoinnin edistämiseksi. Komitea kehottaa jäsenvaltioita pyrkimään menettelyjen nopeaan digitalisointiin ja sähköisten menettelyjen käyttöönottoon kaikissa tärkeissä vaiheissa alkaen hankintailmoituksesta ja tarjouskilpailuun osallistumisesta ja tarjousten jättämisestä aina arviointiin, hankintasopimusten tekemiseen, tilaukseen, laskutukseen ja maksamiseen asti.

26. katsoo, että sääntelyn, komission tällä alalla tekemien aloitteiden sekä niistä viranomaisille aiheutuvan hallinnollisen taakan tulee olla oikeassa suhteessa unionin raja-arvot ylittävien julkisten hankintojen osuuteen kaikista julkisista hankintamenettelyistä kussakin jäsenvaltiossa, mukaan lukien unionin raja-arvojen alle jäävät julkiset hankinnat, ja että komission on oltava tarkkaavainen varmistaakseen tämän oikeasuhtaisuuden.

27. vastustaa kaikkea velvoittavaa ohjeistusta hallintohenkilökunnan kouluttamisessa, sillä tällaiset ohjeet saattaisivat rikkoa periaatetta jäsenvaltioiden, alueiden ja paikallisyhteisöjen hallinnon organisoinnin suvereniteetista.

28. viittaa 31. maaliskuuta 2017 julkaistuun komission yksiköiden valmisteluasiakirjaan The Value Added of Ex ante Conditionalities in the European Structural and Investment Funds ( 9 ) , jossa komissio toteaa, että ennakkoehdot ovat auttaneet siirtämään alaa koskevaa unionin lainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panemaan sitä täytäntöön, poistamaan investointiesteitä EU:ssa ja toteuttamaan unionin strategisia tavoitteita. Ne ovat myös saaneet aikaan poliittisia uudistuksia ja erityisiä maakohtaisia suosituksia.

29. on sitä mieltä, että Euroopan komission aloitteet ovat tärkeitä, jotta julkisia hankintoja koskeva EU:n kehys voidaan panna onnistuneesti täytäntöön, mutta katsoo, että on arvioitava tarkkaan kaikkien näiden välineiden ja aloitteiden tehokkuutta ja tuotava esille, mitä yhteisvaikutuksia niillä on ja miten ne täydentävät toisiaan. Komitea katsoo, että mahdollisten uusien toimien tulee olla täysin perusteltuja, jos halutaan välttää paikallis- ja alueyhteisöille koituvaa tarpeetonta hallinnollista taakkaa.

30. pahoittelee, ettei komissio painota tarpeeksi ammatillistamisen tarvetta yleisen poliittisen strategian yhteydessä ja niiden politiikkojen yhteydessä, joiden tarkoituksena on edistää sosiaalisia ja vihreitä julkisia hankintoja ja laajemmin varmistaa julkisen rahan asianmukainen käyttö. Komitea katsoo, että julkisten hankintojen ammatillistamista ei voida käsitellä erillään hyvästä hallintotavasta ja yleisestä ammatillistamisesta asianmukaisten paikallisten palvelujen hallinnoinnin ja tarjoamisen yhteydessä.

31. korostaa samaan tapaan, että julkiset palvelut olisi useissa tapauksissa parempi järjestää sisäisesti tai turvautuen muihin ratkaisuihin kuin julkisiin hankintoihin.

32. on tyytyväinen siihen, että komission 7. kesäkuuta 2018 antamassa ehdotuksessa asetukseksi sisämarkkinaohjelman perustamisesta ( 10 ) mainitaan mahdollisuus tukea ”toimenpiteitä, joilla varmistetaan strategisten julkisten hankintojen laajamittaisempi käyttö, julkisia hankintoja tekevien tahojen ammatillistaminen, pk-yritysten parempi pääsy hankintamarkkinoille, avoimuuden ja integriteetin lisääminen sekä tietojen parantaminen, jotta edistetään hankintojen digitalisaatiota ja yhteisiä hankintoja vahvistamalla kumppanuuteen perustuvaa lähestymistapaa jäsenvaltioiden kanssa, parantamalla tiedonkeruuta ja tietojen analysointia, myös kehittämällä asiaan liittyviä tietoteknisiä välineitä, tukemalla kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa, antamalla neuvontaa, tekemällä kaikkia osapuolia hyödyttäviä kauppasopimuksia, tiivistämällä kansallisten viranomaisten yhteistyötä ja käynnistämällä pilottihankkeita”.

33. toteaa, että sähköisiä lomakkeita ja sähköisiä hankintamenettelyjä koskevaa neuvontaa on lisättävä, jotta vältetään jäsenvaltioiden ja EU:n toimintatapojen ristiriitaisuutta eikä jätetä paikallis- ja alueviranomaisia epätietoisiksi siitä, miten ja milloin on käytettävä erilaisia lomakkeita ja menettelyjä. Komitea korostaa osaamiskeskusten mahdollista myönteistä roolia helpotettaessa EU:n oikeuden ja lainsäädännön asianmukaista täytäntöönpanoa ja tulkintaa antamalla paikallis- ja alueviranomaisille ja näitä edustaville järjestöille maksutonta tietoa ja opastusta.

34. kannattaa Housing Europe -järjestön näkemystä, jonka mukaan julkisten hankintojen alan ammatillistamisen ja innovoinnin kannalta on keskeistä laatia eurooppalainen hakemisto ratkaisuista, jotka tuodaan esiin vakiomuotoisissa asiakirjoissa ja jotka ulottuvat teknisistä ratkaisuista ilmasto- ja energiakriteereihin vastaamiseksi aina innovatiivisiin ratkaisuihin, joilla tähdätään sosiaalisten haasteiden ratkaisemiseen. Tämän yleiseurooppalaisen hakemiston, joka laadittaisiin sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan pääosaston (DG GROW) johdolla, tulisi perustua eurooppalaisten järjestöjen osaamiseen ja käytäntöihin. Se mahdollistaisi menettelyjen standardoimisen ja vähentäisi nostettujen kanteiden määrää ( 11 )

Komission tiedonanto – Suurten infrastruktuurihankkeiden julkisia hankintoja koskevien näkökohtien vapaaehtoinen ennakkoarviointi investointien helpottamiseksi

35. on tyytyväinen siihen, että ennakkoarviointimekanismi on vapaaehtoinen, ja katsoo, että tämä voi olla erityisen tärkeää käyttöoikeussopimuksissa, joihin sovelletaan yhdenmukaistettua EU:n järjestelmää ensimmäistä kertaa.

36. on myös vakuuttunut, että tällä mekanismilla on ratkaiseva rooli pyrittäessä vähentämään viivästysten ja kustannusylitysten riskiä, joka johtuu suuren mittakaavan rajatylittäviin hankkeisiin liittyvissä tarjouskilpailumenettelyissä esiintyvistä vaikeuksista.

37. kehottaa komissiota huolehtimaan – kun se julkaisee tietoja ennakkoarviointimekanismille omistetuilla verkkosivuilla ja levittää tietoja ilmoitus- ja tiedonvaihtomekanismin kautta – luottamuksellisten kaupallisten tietojen suojelemisesta ja niiden tietojen luottamuksellisuuden kunnioittamisesta, joita tarjoajat saattaisivat käyttää kilpailun vääristämiseen.

38. olisi toivonut enemmän selkeyttä, mitä tulee komission vastauksiin neuvontapalvelun kautta esitettyihin kysymyksiin (neuvontapalvelun tulisi olla tietoinen vastausten seurauksista) sekä ilmoitusmekanismin asemaan silloin, kun julkisista hankinnoista nostetaan mahdollisesti myöhemmin kanne. Komitea kehottaa komissiota tarkentamaan, miten ennakkoarviointimekanismin yhteydessä voitaisiin käsitellä tiettyjä ongelmia, joita aiheutuu muutoksenhakudirektiivin nojalla nostettujen kanteiden kasvavasta määrästä.

Bryssel 5. heinäkuuta 2018. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Saatavissa tästä.

(2) http://ec.europa.eu/environment/gpp/pubs_en.htm

(3) Euroopan komissio, Quality of Public Administration – A Toolbox for Practitioners. 2017 edition, saatavissa tästä.

(4) Euroopan alueiden komitea, 2017 European Semester. Euroopan alueiden komitean Eurooppa 2020 -seurantafoorumin ohjauskomitean raportti Territorial Analysis of the Country Reports and accompanying Communication, saatavissa tästä.

(5) Euroopan alueiden komitean tutkimus Obstacles to investments at local and regional level, 2016, saatavissa tästä.

(6) Strategic use of public procurement in promoting green, social and innovation policies, Euroopan komission sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan pääosaston teettämä tutkimus, julkaistu 15. kesäkuuta 2016, saatavissa tästä.

(7) Report on the Survey of EER Regions: How to make life easier for SMEs?, Euroopan alueiden komitea, 2016, Bryssel, s. 4–5.

(8) Saatavissa tästä.

(9) Saatavissa tästä; lisätietoja löytää tästä linkistä.

(10) COM(2018) 441 final.

(11) Julkaistuun asiakirjaan pääsee tästä.