Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista"



Virallinen lehti nro C 155 , 29/05/2001 s. 0080 - 0089



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista" (2001/C 155/15) Neuvosto päätti 7. syyskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 14. maaliskuuta 2001. Esittelijä oli John Simpson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. maaliskuuta 2001 pitämässään 380. täysistunnossa (maaliskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 77 ääntä puolesta ja 22 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä. 1. Yhteenveto ja suositukset 1.1. Komitea kannattaa komission asetusehdotusta, jolla edistetään yhteisöpatentin aikaansaamista. 1.2. Komitea kannattaa ehdotusta, jonka mukaan yhteisön tulee liittyä Euroopan patenttisopimuksen jäseneksi yhteisöpatentin aikaansaamiseksi. 1.3. Komitea toivoo, että Euroopan patenttijärjestö suhtautuu myönteisesti ehdotukseen ja tekee aktiivista yhteistyötä sen toimeenpanossa kannustaen siten innovaatioita ja tutkimusta Euroopan yhteisössä. 1.4. Komitea on samaa mieltä siitä, että on vahvoja ja päteviä syitä käyttää yhteisöpatentin luomiseen asianmukaista asetusta. 1.5. Komitea pitää ehdotusta Euroopan patenttiviraston menettelyjen käyttämisestä yhteisöpatentin rekisteröimisessä loogisena ja yksinkertaisempana kuin ehdotuksia rinnakkaisen järjestelmän luomisesta. 1.6. Komitea pitää yhteisöpatentin hakumenettelyä koskevan ehdotuksen keskeisenä piirteenä sitä, että menettely olisi voimassa rinnan kansallisia patentteja ja eurooppapatenttia koskevien hakumenettelyjen kanssa. 1.7. Komitea pitää yhteisöpatentin tuomia kustannussäästöjä ehdotetun järjestelmän keskeisenä edellytyksenä. Komission ehdotus merkitsee, että yhteisöpatentin kustannukset voisivat olla huomattavasti pienemmät kuin eurooppapatentin rekisteröimisen useisiin yhteisön jäsenvaltioihin aiheuttamat kustannukset. 1.8. Muita vaihtoehtoja harkittuaan komitea kannattaa komission suositusta, jonka mukaan edellytettäisiin, että yhteisöpatentti rekisteröidään kokonaisuudessaan yhdellä kolmesta virallisesta työkielestä ja patenttivaatimukset käännetään kahdelle muulle työkielelle. 1.8.1. Komitean mielestä komission tulisi hyväksyä järjestely, jossa yhteisöpatenttihakemus voidaan jättää hakijan kielellä ja se tulee kääntää yhdelle kolmesta työkielestä ilman hakijalle koituvia lisäkustannuksia. 1.9. Komitea suosittaa, että kun patenttia rikotaan tahattomasti siitä syystä, että sitä ei ole saatavilla rikkojan äidinkielellä, tietämättömyys hyväksyttäisiin puolustukseksi vain, jos rikkoja osoittaa, ettei olisi voinut ilman kohtuutonta vaivaa saada patenttitietoja. Näitä kysymyksiä koskevat päätökset kuuluisivat yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen toimivaltaan. 1.10. Jotta yhteisöpatentti toimisi tehokkaasti, kunkin vaiheen oikeudellisten menettelyjen tulee olla selvästi määritellyt ja yleisesti tiedossa. Komitea edellyttää, että näistä kysymyksistä järjestetään lisäkuulemisia, joilla selvitetään järjestelmän hyväksyttävyyttä niiden toimijoiden kannalta, joiden ammatillisen edun mukaista sen kitkaton toiminta on. 1.11. Komitea katsoo, että jos yhteisöpatentin halutaan toimivan tehokkaasti, on luotava yhteisön laajuinen oikeuskäytäntö. Siksi se kannattaa ehdotusta yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen perustamisesta komission ehdottamien suuntaviivojen mukaisesti sillä varauksella, että jäsenvaltioiden erityistuomioistuimet hoitavat ensimmäiseen oikeusasteen tehtäviä yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ominaisuudessa (siinä valtiossa, jossa vastaajan kotipaikka sijaitsee tai rikkomus on tapahtunut). 1.12. Komitea katsoo, että komission tulisi tässä vaiheessa tehdä ehdotuksia, joilla varmistetaan, että myös pienyritykset voivat ja niillä on varaa panna vireille kanteita yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimessa. On mahdotonta hyväksyä, että yhteisön tuomioistuin olisi todellisuudessa kustannusten, kanneoikeuden ja "asiamiehenä tuomioistuimessa toimimista koskevan oikeuden" vuoksi pk-yritysten tai pienten tutkimuslaitosten ulottumattomissa. 1.13. Kun komissio julkaisee ehdotuksensa yhteisön tuomioistuimen toiminnasta, komitea edellyttää, että niillä varmistetaan päätösten yhtenäinen täytäntöönpano koko yhteisössä ja vältetään nykyisen jäsenvaltioiden järjestelmiin perustuvan eurooppapatentin menettelyjen mahdolliset epäjohdonmukaisuudet. 2. Johdanto 2.1. Patenttioikeuksien yhtäläistä soveltamista ja valvontaa koko Euroopan unionissa edistävän patenttimenettelyn ansiot ja arvo ovat kiistämättömät. Järjestely, jolla luodaan valvottavissa olevat oikeudet koko yhteisön alueelle, on looginen ja välttämätön osa aitojen yhtenäismarkkinoiden luomista. Kuten tässä lausunnossa osoitetaan, komitea pitää sekä välttämättömänä että kiireellisenä, että yhtenäisen yhteisöpatentin pikaisesta käyttöönotosta saadaan aikaan sopimus. 2.2. Komitea kannattaa komission ehdotuksen pääsisältöä ja suosittaa aikataulun laatimista sen täytäntöönpanemiseksi mahdollisimman pian, jos mahdollista jo ennen vuoden 2002 puoliväliä. 2.3. Jo nyt on mahdollista hankkia patenttisuoja koko Euroopan unionin alueelle keskitetysti myönnettävällä eurooppapatentilla, vaikka se onkin muunnettu joukoksi kunkin jäsenvaltion kansallisia patentteja. Koko Euroopan unionissa yli rajojen sovellettavaa uutta teollisoikeudellista suojaa kuitenkin tarvitaan, jotta voidaan varmistaa patenteilla suojattujen tavaroiden vapaa liikkuminen yli valtioiden rajojen. 2.4. Yhtenäinen yhteisöpatentti on hyödyllinen askel kohti aitojen yhtenäismarkkinoiden luomista. Sillä kannustetaan yritysten innovaatioita ja tutkimus- ja kehitystoimintaa, parannetaan niiden markkinoille pääsyä ja lisätään oikeusvarmuutta. Odotuksena on, että tällä lisätään ajan mittaan patenttihakemuksia ja pienennetään Yhdysvalloissa ja Euroopassa tehtävien patenttihakemusten määrän eroa. 2.5. Keskustelu yhteisön laajuisesti sovellettavan patentin (yhteisöpatentin) eduista aloitettiin 1960-luvulla. Eri aikoina on tehty useita aloitteita, mutta mikään niistä ei ole johtanut ehdotukseen, joka olisi hyväksytty virallisesti ja pantu täytäntöön yhteisössä. 2.6. Euroopan komissio(1) vahvisti äskettäin virallisesti tarpeen saada pikaisesti aikaan yhteisöpatentti, ja Eurooppa-neuvosto(2) hyväksyi tämän näkemyksen. Lissabonin Eurooppa-neuvoston poliittisten linjausten valossa nämä periaatepäätökset on nyt pantava toimeen mahdollisimman nopeasti. Toimeenpanon onnistumisen merkitystä lisää entisestään tietotekniikan kapasiteetin ja sen uusien käyttömuotojen nopea kehitys. 2.7. Komitea käsitteli yhteisöpatenttia helmikuussa 1998 antamassaan lausunnossa(3). Lausunnon esittelijä oli Giannino Bernabei. Lausunto oli vastaus komission vihreään kirjaan, jossa käsiteltiin yhteisöpatentin etuja ja Euroopan nykyisen patenttijärjestelmän toimintaa(4). 2.8. Toukokuussa 2000 komitea otti kantaa tarpeeseen "yksinkertaistaa ja lyhentää eurooppapatentin saamisen ja käytön edellyttämiä prosesseja ja laskea niiden kustannuksia" eurooppalaisesta tutkimusalueesta antamassaan lausunnossa. Lausunnon esittelijä oli Gerd Wolf(5). 2.9. Syyskuussa 2000 komitea kehotti komissiota aloittamaan työt yhteisöpatentin aikaansaamiseksi osana teollis- ja tekijänoikeuspolitiikkaa, jossa otetaan huomioon tarve kehittää yhteisössä tehtävää tutkimusta. Esittelijänä oli Giannino Bernabei(6). 2.10. Osana tämän lausunnon valmistelutyötä valmisteluryhmän jäsenet vierailivat Euroopan patenttijärjestön toimistossa Münchenissä ja kuuntelivat sen korkeiden virkamiesten - joita johti patenttiviraston puheenjohtaja Kober - sekä henkilöstön edustajien näkemyksiä. Tämä edesauttoi laajaa keskustelua pyöreän pöydän asiantuntijakonferenssissa, johon oli kutsuttu edustajia myös niistä maista, jotka saattavat liittyä yhteisöön, kun parhaillaan käytävät laajentumisneuvottelut on saatu päätökseen. 3. Komission ehdotuksen taustaa 3.1. Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista on laadittu mm. aiemman vihreän kirjan herättämien vastauksien pohjalta. Sitä hahmoteltiin jo vuoden 1999 alussa julkaistussa komission tiedonannossa(7). 3.2. Eurooppapatentti(8) otettiin käyttöön 1973 Münchenin yleissopimuksella, jolla perustettiin Euroopan patenttijärjestö. Yleissopimuksella (Euroopan patenttisopimus) säädetään patentinmyöntämismenettelystä. Euroopan patenttijärjestöön kuuluu hallintoneuvosto, jonka nimittävät Münchenin yleissopimuksen allekirjoittaneet jäsenvaltiot. 3.2.1. Euroopan patenttijärjestö on valtioidenvälinen järjestö eikä Euroopan unionin elin, ja vaikka kaikki unionin jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet yleissopimuksen, sen jäseninä on myös unionin ulkopuolisia valtioita(9). 3.2.2. Euroopan patenttijärjestössä rekisteröity patentti voi olla voimassa missä tahansa tai kaikissa hakemuksessa mainituissa valtioissa, mikäli se (hakijan niin vaatiessa) käännetään kokonaisuudessaan kaikkien niiden maiden virallisille kielille, joihin se on myönnetty. Siten eurooppapatentti voi kattaa jopa 20 valtiota. 3.2.3. Eurooppapatenttien noudattaminen on valvottavissa, mutta vain kunkin valtion oman lainsäädännön perusteella. Siten ne ovat kussakin valtiossa kansallisen patentin asemassa, vaikka niitä kutsutaan eurooppalaisiksi. Patenttiin liittyvät oikeustoimet voivat aiheuttaa kanteita kaikissa järjestelmään osallistuvissa maissa. Erilliset kanteet aiheuttavat myös vaaran, että eri tuomioistuimien päätökset ovat epäyhtenäisiä. 3.2.4. Eurooppapatenttijärjestelmä oli huomattava parannus aiempiin kansallisiin järjestelmiin nähden, mutta se on sikäli epätyydyttävä, että patentin rekisteröinti vain muutamissa maissa on edelleen kallista. 3.3. Vuonna 1973 solmittuun Münchenin yleissopimukseen johtaneen kompromissin jälkeen Euroopan unionin jäsenvaltiot harkitsivat vuonna 1975 toisella neuvottelukierroksella uutta ehdotusta yhteisöpatentiksi. 3.3.1. Periaatteessa oltiin yksimielisiä yhteisöpatentin luomisesta sopimuksella, josta tuli Luxemburgin yleissopimus. Seuraavina vuosina yleissopimusta muutettiin mm. pöytäkirjalla yhteisöpatenttien loukkausta ja pätevyyttä koskevien riitojen ratkaisemisesta. Yleissopimus ei kuitenkaan koskaan tullut voimaan, sillä vain seitsemän silloisista kahdestatoista jäsenvaltiosta ratifioi sen. 3.3.2. Syynä siihen, etteivät kaikki EU:n jäsenvaltiot ratifioineet Luxemburgin yleissopimusta, pidetään erimielisyyttä eri valtioiden vaatimien käännösten kustannuksista ja ongelmista sekä sopimuksen edellyttämän oikeudellisen järjestelmän monitahoisuutta. 3.3.3. Tämä on tausta, jonka pohjalta komissio on laatinut käsillä olevan ehdotuksen uudeksi asetukseksi. 4. Komission ehdotus: tiivistelmä 4.1. Komission ehdotuksessa on kaksi keskeistä tekijää. Ensimmäinen niistä on Euroopan patenttijärjestön työskentelymenetelmien laajentaminen yhteisöpatentin luomiseksi. Toinen on ehdotus järjestelystä, jolla taataan yhteisöpatentin noudattamisen asianmukainen oikeudellinen valvonta Euroopan yhteisön toimielinkehyksessä. Komitea kehottaa tarkastelemaan näitä kahta tekijää yhdessä, kun komission ehdotuksesta tehdään päätelmiä. Hallintojärjestelyjen selventämiseksi komissio tekee muitakin ehdotuksia, joilla on omat vaikutuksensa. 4.2. Yhteisöpatentti luodaan sallimalla Euroopan yhteisön liittyä yhtenä kokonaisuutena Münchenin yleissopimuksen (jolla perustettiin Euroopan patenttijärjestö) jäseneksi. Yhteisöllä olisi sama asema kuin kansainväliseen yleissopimukseen liittyvällä uudella jäsenellä, niin että kaikki hakijat, olivat ne yhteisön jäseniä tai eivät, voisivat saada koko yhteisön alueen kattavan patentin. Rekisteröinnin, hakemusten käsittelyn ja yhteisöpatentin myöntämisen hoitaisi Euroopan patenttivirasto. 4.3. Kun yhteisöpatentin rekisteröinti- ja myöntömenettelyistä on sovittu, käytettävissä on kolme patenttivälinettä. Patenttijärjestelmän käyttäjät voivat omien etujensa mukaisesti rekisteröidä patentin oman valtionsa viranomaiselimissä, hakea eurooppapatenttia tai harkita yhteisöpatentin rekisteröimistä. 5. Yleistä 5.1. Jotta ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista voidaan hyväksyä, on ratkaistava joukko siihen liittyviä kysymyksiä. Yksi niistä on tarve saada Euroopan patenttijärjestö tekemään asiassa yhteistyötä. 5.2. Komitea kannattaa ehdotusta, jonka mukaan yhteisö liittyy Euroopan patenttisopimuksen jäseneksi yhteisöpatentin aikaansaamiseksi. 5.2.1. Komitea toteaa, että Euroopan patenttivirasto suhtautuu myönteisesti ehdotukseen ja aikoo tehdä aktiivista yhteistyötä sen toimeenpanossa helpottaakseen koko Euroopan yhteisön kattavan patentin aikaansaamista. 5.2.2. Tämä edellyttää, että Münchenin yleissopimukseen tehdään eräitä muutoksia, joista olisi sovittava sitä käsittelevässä diplomaattikonferenssissa(10). 5.2.3. Komitea toteaa, että Euroopan yhteisön neuvosto on valtuuttanut komission käymään neuvotteluja Münchenin yleissopimuksen tarkistamisesta. Neuvotteluissa on huolehdittava yhteisöpatentin luomisen edellyttämistä mekanismeista sekä siitä, että myöhemmät muutokset liitetään sopimukseen harmonisella tavalla ja siten, että asetuksen ja Münchenin yleissopimuksen välinen johdonmukaisuus säilyy. 5.2.4. Komitea toteaa, että yhteisöpatentin käyttöönotolla on huomattavia vaikutuksia jäsenvaltioiden patenttivirastojen rooliin, tehtäviin ja varoihin. Yhteisöpatentti sinänsä ei ole riippuvainen jäsenvaltioiden patenttivirastojen osallistumisesta. Siitä huolimatta jäsenvaltioiden patenttivirastot ovat tärkeässä osassa kehitettäessä Euroopan patenttijärjestelmää. Siksi on tärkeää käsitellä jäsenvaltioiden patenttivirastojen tulevaisuutta koskevaa kysymystä ja määrittää sopivat toimet sen varmistamiseksi, että ne voivat jatkossakin tukea yhteisön innovaatiotoimintaa. 6. Erityistä 6.1. Euroopan patenttisopimukseen liittymisellä luotava yhteisöpatentti herättää joukon asiaan liittyviä ja toiminnallisia kysymyksiä. 6.1.1. Tärkeimmät niistä koskevat seuraavia seikkoja: 1. tapa, jolla päätös liitetään yhteisön lainsäädäntöön 2. yhteistoiminta Euroopan patenttijärjestön kanssa 3. suhde nykyisiin patenttijärjestelmiin ja kansallisiin patenttivirastoihin 4. yhteisöpatentin kustannukset 5. tieto- ja kielivaatimukset 6. kielisääntöjen vaikutukset valvontamenettelyihin 7. sopivat oikeuselimet yhteisöpatentin toimeenpanemiseksi. 6.2. Komitea pitää ymmärrettävänä, että kustannuksia, kieliä ja oikeudellisia menettelyjä koskevat kysymykset kytketään toisiinsa, jotta yhteisöpatentin luomiselle saadaan hyväksyttävät puitteet. Jäljempänä tehtävät ehdotukset ovat kompromissi, jossa otetaan huomioon tarve päästä hyväksyttävään ja samalla käytännölliseen lopputulokseen. 6.2.1. Yhteisöpatentin oikeusperusta 6.2.1.1. Komissio on ehdottanut, että yhteisöpatentti otettaisiin käyttöön perustamissopimuksen 308 artiklaan perustuvalla asetuksella. Tällaista menettelyä on noudatettu täysimittaisesti toteutetun yhteisön tavaramerkin sekä yhteisön malleista tehdyn ehdotuksen yhteydessä(11). 6.2.1.1.1. Perustelu ehdotukselle asetuksen käyttämisestä on se, että menettelyt tulee yhdenmukaistaa koko yhteisössä eikä jäsenvaltioille tule jättää asiassa harkintavaltaa, kuten kävisi direktiiviä käytettäessä. Jotta yhteisöpatentti olisi riittävän tehokas sen hyväksynnän, soveltamisen ja hallinnoimisen suhteen, sillä on oltava vain yksi selvä ja sitova toimintakehys. 6.2.1.1.2. Komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että yhteisöpatentin luominen asetuksella on asianmukaista ja tarpeellista, ja antaa ehdotukselle täyden tukensa. 6.2.2. Yhteistoiminta Euroopan patenttijärjestön kanssa 6.2.2.1. Yhteisön asetuksen on ehdottomasti oltava Münchenin yleissopimuksen säännösten mukainen, jotta yhteisö voi liittyä yleissopimuksen jäseneksi. 6.2.2.2. Yhteisön liittymisellä Münchenin yleissopimukseen saavutetaan se etu, ettei asetuksen soveltamisalaan ole tarpeen sisällyttää erillisiä sääntöjä erityisistä yhteisöpatentin rekisteröintijärjestelyistä. Esimerkiksi patentoitavuuden edellytykset olisivat samat kuin Münchenin yleissopimuksessa. Yleissopimuksen koeteltuja ja hyväksi havaittuja sääntöjä noudatettaisiin edelleen. Myös Euroopan patenttijärjestössä kehittynyt Münchenin yleissopimuksen oikeuskäytäntö ennakkotapauksineen säilyisi voimassa. 6.2.2.3. Komissio ehdottaa kuitenkin, että yhteisöpatenttiin sovellettaisiin joitakin poikkeuksia yleissopimuksen voimassa olevista säännöistä (tai lisäyksiä niihin). Nämä poikkeukset koskevat etenkin patentin myöntämiskustannuksia, käännösten tarvetta ja laajuutta sekä kysymystä oikeudellisesta toimivallasta. Näitä seikkoja käsitellään seuraavissa jaksoissa. 6.2.2.4. Komitea yhtyy käsitykseen, jonka mukaan tämä muodostaa pohjan tehokkaalle yhteistyösuhteelle Euroopan patenttijärjestön kanssa. 6.2.3. Suhde nykyisiin patenttijärjestelmiin 6.2.3.1. Komissio ehdottaa, että yhteisöpatenttijärjestelmää sovellettaisiin muiden järjestelmien (kansallisten patenttien ja eurooppapatentin) rinnalla. 6.2.3.2. Yhteisön tämänhetkisen kehitysasteen huomioon ottaen ei näyttäisi olevan mitään vakuuttavia syitä, joiden vuoksi patenttijärjestelmien rinnakkaisuus aiheuttaisi kohtuuttomia vaikeuksia. Rinnakkaisuus ei kuitenkaan voi merkitä täydellistä valinnanvapautta eurooppapatentin ja yhteisöpatentin välillä sen jälkeen, kun ensimmäinen hakemus on jätetty sekä Münchenin yleissopimuksen maihin että yhteisöön. 6.2.3.3. Jos eurooppapatentin hakija nimeää hakemuksessaan vain joitakin - ei siis kaikkia - yhteisön jäsenvaltioita, patentin laajentaminen yhteisöpatentiksi ei olisi mahdollista. Tämä kanta perustuu yleisesti hyväksyttyyn kolmansien osapuolien oikeuksien suojelemista koskevaan patenttioikeuden periaatteeseen, jonka mukaan patentilla suojattava alue tulee nimetä hakemuksen jättöajankohtana eikä sitä voida jälkikäteen laajentaa. Tämä herättää kysymyksen yhteisöpatenttien sovellettavuudesta maihin, jotka liittyvät yhteisön jäseniksi myöhemmin. 6.2.3.4. Jos yhteisöpatentti saa merkittävää tukea, kuten voidaan odottaa, komissio saattaa tulevaisuudessa harkita ehdottavansa Euroopan patenttivirastolle eurooppapatentin rationalisoimista tai sen muuttamista yhteisön ulkopuolisiin maihin sovellettavaksi yhteisöpatentin muodoksi tai jatkeeksi. Hakijoilla tulisi kuitenkin edelleen olla mahdollisuus hakea patenttia vain valitsemiinsa eurooppapatenttijärjestelmään osallistuviin valtioihin yhteisöpatentin hakemisen sijasta. 6.2.3.5. Komitea pitää yhteisöpatentin hakumenettelyä koskevan ehdotuksen keskeisenä piirteenä sitä, että menettely olisi voimassa rinnan kansallisia patentteja ja eurooppapatenttia koskevien hakumenettelyjen kanssa. 6.2.4. Yhteisöpatentin kustannukset 6.2.4.1. Yhteisöpatentin haasteena on saavuttaa hyväksyttävä kompromissi, jolla pienennetään käännöskustannuksia, yksinkertaistetaan ja pienennetään maksuja vuosimaksut mukaan luettuina - siten myös asiamiehille maksettavia maksuja koko yhteisön kattavista patenteista -, joka sisältää tarvittavat tiedot ja jonka kaikki jäsenvaltiot voivat hyväksyä. 6.2.4.2. Komissio on liittänyt ehdotukseensa neuvoston asetukseksi havainnollisen vertailulaskelman sellaisen eurooppapatentin rekisteröintikustannuksista, joka kattaa kaikki Euroopan yhteisön jäsenvaltiot ja joka on rekisteröitävä hakijan kielellä ja lisäksi käännettävä jopa kahdeksalle muulle kielelle.(12) Kustannukset vaihtelevat suuresti hakemuksen luonteen ja tarvittavan käännöstyön määrän mukaan. Tästä huolimatta eurooppapatenttijärjestelmä, joka edellyttää myönnetyn eurooppapatentin kääntämistä kaikkien sen kattamien maiden kielille sekä vuosimaksujen maksamista kuhunkin maahan ja asiamiesmaksuja, on epäilemättä kalliimpi kuin yhden yksikielisen hakemuksen ja patentin järjestelmä, jollaista käytetään esim. Yhdysvalloissa ja Japanissa(13). 6.2.4.3. Hakijan edut ovat vastakkaiset kuin suuren yleisön ja muiden mahdollisten käyttäjien, joiden on noudatettava koko EY:ssä voimassa olevaa teollisoikeuksien suojaa. Myös jäsenvaltioiden patenttivirastot tarvitsevat tehtävänsä täyttääkseen varoja, jotka ne saavat maksuista. 6.2.4.4. Yhteisöpatenttia koskevien komission suositusten vaikutukset olisivat seuraavat: a) Uutuustutkimus- ja hakemusmaksut olisivat samat kuin Euroopan patenttiviraston perimät maksut. b) Ylläpitomaksut vahvistettaisiin yhteisön asetuksella ja maksettaisiin Euroopan patenttivirastolle. Niiden tulee olla alhaisemmat kuin EU:n jäsenvaltioiden kansallisten vuosimaksujen yhteissumma. c) Käännöskustannukset olisivat pienemmät, koska asiakirjoja ei tarvitsisi kääntää kaikille EY:n virallisille kielille. Todettakoon, että tämä huonontaisi teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien tietojen saatavuutta yksittäisissä valtioissa. Tätä puutetta pyritään korvaamaan patenttirikkomustapauksiin sovellettavilla erityismääräyksillä (ks. jäljempänä). 6.2.4.5. Tavoitteena on, että yhteisöpatentin kustannukset olisivat pienemmät kuin useisiin maihin rekisteröidyn eurooppapatentin kustannukset. Erilaiset maksut (jotka muodostavat suurimman osan kokonaiskustannuksista) samoin kuin käännöskustannukset olisivat alhaisemmat. 6.2.4.6. Komitea pitää yhteisöpatentin tuomia kustannussäästöjä ehdotetun järjestelmän keskeisenä edellytyksenä. Komission ehdotus merkitsee, että yhteisöpatentin kustannukset voisivat olla huomattavasti pienemmät kuin eurooppapatentin rekisteröimisen useisiin yhteisön jäsenvaltioihin aiheuttamat kustannukset. 6.2.5. Tieto- ja kielivaatimukset 6.2.5.1. Tärkeä patenttijärjestelmän käyttäjiä auttava kustannussäästöehdotus liittyy merkittävään poliittiseen päätökseen yhteisöpatenttien kielisäännöksistä ja erityisesti siihen, missä määrin käännöksiä voidaan vähentää. 6.2.5.2. Asetusehdotuksessa esitetään, että jollain virastossa käytössä olevista kolmesta virallisesta työkielestä (ranska, saksa ja englanti) kerran myönnettyyn ja julkaistuun yhteisöpatenttiin tulee liittää vain sitä koskevat, kahdelle muulle työkielelle käännetyt patenttivaatimukset (ja vain ne). Tällöin yhteisöpatentti olisi siinä muodossa voimassa kaikissa yhteisön jäsenvaltioissa ilman muita käännöksiä. 6.2.5.2.1. Komitea huomauttaa selkeyden vuoksi, että sellaisessa jäsenvaltiossa, jonka virallinen kieli ei ole englanti, ranska tai saksa, asuvat tai toimipaikan omaavat luonnolliset ja oikeushenkilöt voivat hakea patenttia maansa virallisella kielellä (virallisilla kielillä). Heidän tulee kuitenkin toimittaa määrätyssä ajassa käännös yhdellä edellä mainituista virallisista kielistä. 6.2.5.3. Koko patentin täydellistä käännöstä - jota nykyinen eurooppapatenttijärjestelmä edellyttää - voitaisiin tarvita epäillyn patentinloukkauksen takia mahdollisesti käynnistettävissä myöhemmissä oikeudenkäyntimenettelyissä. Tällöin voitaisiin täysien oikeudellisten etujen varmistamiseksi vaatia selityksen ja patenttivaatimusten kääntämistä sen jäsenvaltion kielelle, jossa epäillyn patentinloukkaajan kotipaikka sijaitsee. 6.2.5.4. Komitea on harkinnut useita vaihtoehtoja kahden yhteisöpatenttiehdotuksen tässä osassa esitetyn näkökohdan osalta. Ensimmäinen niistä ovat rekisteröintiin liittyvät kielivaatimukset ja toinen koskee oikeusolettamaa tapauksissa, joissa kielikysymys liittyy väitettyyn "tahattomaan patentinloukkaukseen". 6.2.5.5. Komissio ehdottaa eurooppapatentin kielivaatimusten radikaalia muuttamista. Tämä on tarpeen, jos yhteisöpatentista halutaan erittäin kustannustehokas. Euroopan patenttiviraston mielestä tämä on keskeinen tekijä. 6.2.5.6. Komitea harkitsi komission ehdotuksen lisäksi (ks. kohta 6.2.5.2) useita mahdollisia vaihtoehtoja. 6.2.5.6.1. Yksi vaihtoehto oli ehdotus, jonka mukaan edellytettäisiin patenttivaatimusten (ja vain niiden) kääntämistä kaikille yhteisön virallisille kielille. Ongelmana on vaadittavien kielten suuri määrä. Jos Euroopan unioni laajenee yli 20-jäseniseksi, kustannukset kohoavat mutta ovat silti pienemmät kuin yhteisöpatentin täydellisen kääntämisen aiheuttamat kulut. 6.2.5.6.2. Toinen mahdollisuus on, että hakemus laadittaisiin hakijan äidinkielellä ja patenttivaatimukset käännettäisiin englanniksi (mutta niiden kääntämistä ranskaksi ja saksaksi ei edellytettäisi), sillä englanti on Euroopan patenttivirastossa pääasiassa käytetty työkieli.(14) Tässä yhteydessä harkittiin myös vaatimusta koko patentin kääntämisestä englanniksi. 6.2.6. Kielisääntöjen vaikutukset valvontamenettelyihin 6.2.6.1. Yhteisöpatentin virallisia kieliä koskevan ehdotuksen seurauksena komissio joutuu ratkaisemaan vaikean kysymyksen yhteisöpatenttien valvonnasta. Tulisiko velvoitteen yhteisöpatentin noudattamisesta koskea poikkeuksetta koko yhteisöä? Tämä olisi yhdenmukaista sen tavallisen olettamuksen kanssa, että "tietämättömyys" ei ole hyväksyttävä anteeksiantoperuste. Jos taas patenttivaatimuksia tai patenttia kokonaisuudessaan ei julkaista oletetun patentinrikkojan kotivaltiossa, onko tietämättömyyteen vetoaminen hyväksyttävä puolustus organisaation koosta riippumatta? Oikeusvarmuuden takaamisen tavoite viittaa siihen, että ainakin patenttivaatimuksia koskevien tarvittavien tietojen tulisi olla saatavilla kokonaisuudessaan käännettyinä. 6.2.6.2. Komission ehdotuksen mukaan "tällaisessa tilanteessa oletetaan, kunnes toisin todistetaan, ettei mahdollinen patentinloukkaaja, jolla ei ole ollut mahdollisuutta ottaa selkoa patentista sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jonka alueella hänellä on kotipaikka, ole tietoisesti loukannut patenttia"(15). 6.2.6.3. Siten tällä olettamuksella on vaikutuksia patentinhaltijoiden esittämiin vahingonkorvausvaatimuksiin, mutta ei patentinloukkauksia koskevaan vastuuvelvollisuuteen. 6.2.6.4. Yksi vaihtoehto on, että yhteisö velvoittaa yritykset ja niiden asiamiehet suorittamaan yhteisöpatentteja koskevia uutuustutkimuksia. Toisin kuin muissa oikeudellisissa menettelyissä, joissa sovelletaan "tietämisvelvollisuutta", ehdotusta tällaisesta voimassa olevien patenttien tuntemisvelvoitteesta ei kuitenkaan pidetä käytännöllisenä. Toisin kuin nykyiset eurooppapatentit se muodostaisi kaikille mahdollisille käyttäjille ylimääräisen rasitteen. 6.2.6.5. Jos "tietämättömyys" hyväksytään puolustusperusteeksi, komission käyttämää sanamuotoa saattaa olla tarpeen muuttaa rajoittavammaksi. Nykymuodossaan ehdotus saattaa kannustaa asianmukaisen huolellisuuden ja varovaisuuden tahalliseen laiminlyömiseen. Lisäksi 6 artiklassa myönnetään eräitä patentin käyttölupaoikeuksia niille, jotka ovat sääntöjenvastaisesti mutta tahattomasti rekisteröineet myöhemmin mitättömäksi todetun patentin. 6.2.6.6. Komissio ehdottaa myös, että olettaman mukaan "patentinhaltija ei voi saada vahingonkorvausta ajanjaksolta, joka edeltää käännetyn patentin tiedoksiantamista patentinloukkaajalle." Patenttia tahattomasti rikkoneen osapuolen tekemät ja sitten menettämät sijoitukset saattavat kuitenkin arvoltaan ylittää suuresti vahingonkorvaukset. 6.2.6.7. Olisiko komissio valmis lisäämään asetukseen ehdon, jonka mukaan "tietämättömyys" olisi hyväksyttävä puolustus vain, jos rikkojan ei kohtuudella voida olettaa tietäneen patentista eikä tämä olisi voinut hankkia tietoa siitä ilman kohtuuttomia vaikeuksia? 6.2.6.8. Muita vaihtoehtoja harkittuaan komitea kannattaa komission suositusta, jonka mukaan edellytettäisiin, että yhteisöpatentti rekisteröidään kokonaisuudessaan yhdellä kolmesta virallisesta työkielestä ja patenttivaatimukset käännetään kahdelle muulle työkielelle, siitä huolimatta, että tämä saattaa hankaloittaa valvontaa. 6.2.6.8.1. Jos tämä menettely valitaan, tulisi komission komitean mielestä varmistaa, että hakija voi rekisteröidä yhteisöpatentin omalla kielellään ja että patentti käännetään yhdelle työkielistä ilman että tästä koituu kustannuksia hakijalle. 6.2.6.9. Komitea suosittaa, että kun patenttia rikotaan tahattomasti siitä syystä, että sitä ei ole saatavilla rikkojan äidinkielellä, tietämättömyys hyväksyttäisiin puolustukseksi vain, jos rikkoja osoittaa, ettei olisi voinut ilman kohtuutonta vaivaa saada kyseisiä tietoja. Näitä kysymyksiä koskevat päätökset kuuluisivat yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen (jota käsitellään seuraavassa jaksossa) toimivaltaan. 6.2.6.10. Kielikysymys vaikuttaa paitsi oikeusvarmuuteen myös yhteisöpatentin teknistä sisältöä koskevan tiedon saatavuuteen. Komission tulisi pohtia, mihin toimiin voitaisiin ryhtyä tiedon levittämisen edistämiseksi. 6.2.6.11. Jotta oikeuselimet olisivat mahdollisimman tehokkaita, tulee komitean mielestä yhteisöpatenttirekisteriä ja yhteisöpatenttilehteä pitää tarpeellisina julkisuusvälineinä, joilla tiedotetaan myönnetyistä patenteista ja palvellaan käyttäjiä. 6.2.7. Yhteisöpatentin valvonnasta vastaavat asianmukaiset oikeuselimet 6.2.7.1. Komissio ehdottaa, että patentin pätevyyttä ja loukkausta koskevien kanteiden ratkaisemiseksi perustetaan yhteisön immateriaalioikeustuomioistuin. Tuomioistuin koostuisi kahdesta jaostosta, ensimmäisen asteen jaostosta ja muutoksenhakujaostosta. Näin luotaisiin keskitetty, mm. patenttiasioihin erikoistunut oikeusjärjestelmä. Komission mukaan vain keskitetyllä järjestelmällä taataan lain yhtenäinen soveltaminen koko yhteisössä ja yhtenäisen oikeudenkäytön kehittyminen. 6.2.7.2. Muissa suhteissa yhteisöpatentti kuuluisi jäsenvaltioiden tuomioistuinten toimivaltaan (esim. lait vilpillisestä kilpailusta, keksijälle maksettavista korvauksista ja työntekijän tekemistä keksinnöistä). 6.2.7.3. Nämä ehdotukset poikkeavat jyrkästi Luxemburgin yleissopimuksessa hahmotelluista ehdotuksista, joissa suunniteltiin puhtaasti jäsenvaltioiden tuomioistuinten toimivallan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen osallistumista koskevien sääntöjen yhdistelmää. Aiemman kuulemisen tulosten perusteella komissio on vakuuttunut siitä, että Luxemburgin yleissopimuksen mallit olivat vaarassa käydä toteuttamiskelvottomiksi. Uusi ehdotus on radikaalimpi mutta vastuualueiltaan ja menettelyiltään selvempi. 6.2.7.4. Koska kyseessä on erityisen erikoistunut oikeudenala, koska tapaukset on käsiteltävä nopeasti ja koska Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tämänhetkinen työtaakka on raskas, komissio ehdottaa sellaisen järjestelmän perustamista, joka eräiltä institutionaalisilta ominaisuuksiltaan muistuttaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta. Ehdotuksensa tueksi komissio lainaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä, jonka mukaan yhteisön laajuisia immateriaalioikeuksia koskevaa suojaa ei voida luoda yhdenmukaistamalla kansallisia säädöksiä(16). 6.2.7.5. Jäsenvaltioiden tuomioistuimet saattavat joutua kääntymään yhteisön tuomioistuimen puoleen, kun johonkin tapaukseen liittyy laajempia patentin pätevyyteen liittyviä kysymyksiä. Jäsenvaltioiden tuomioistuimet voivat kuitenkin pyytää ennakkoratkaisuja yhteisöpatenttien teollis- ja tekijänoikeuksista. 6.2.7.6. Yhteisön immateriaalioikeustuomioistuin käsittelisi patentinrikkomustapauksia sekä tapauksia, joissa patentin väitetään olevan mitätön. Se käsittelisi myös "väliaikaisen suojan" eli patentin hakemisen ja sen varsinaisen myöntämisen välisenä aikana syntyviä riita-asioita. Yhteisön tuomioistuimella ei olisi valtuuksia käsitellä jäsenvaltioiden tuomioistuimien toimivaltaan kuuluvia tapauksia, jotka koskevat esim. oikeutta patenttiin, patentin siirtämistä tai sopimukseen perustuvia käyttölupia. 6.2.7.7. Komitea tunnustaa, että yhteisön immateriaalioikeustuomioistuinta tarvitaan kieliongelmien ratkaisemiseksi ja oikeusmenettelyn tuomiseksi lähemmäksi asianosaisia, mutta se suosittaa, että ensimmäisen asteen tuomioistuin käsittelisi tarvittaessa tapauksia sen valtion kielellä, jossa asia on pantu vireille. 6.2.7.8. Nizzan huippukokouksessa joulukuussa 2000 EY:n perustamissopimukseen liitettiin 229 artiklaa koskeva julkilausuma, joka mahdollistaa tarpeellisten oikeuselimien perustamisen. 6.2.7.9. Yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen, ensimmäisen asteen tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen väliseen suhteeseen liittyy eräitä vaikeita kysymyksiä, jotka koskevat eri elinten välistä toimivallan jakoa ja niiden suhteita komissioon ja jäsenvaltioiden viranomaisiin. 6.2.7.10. Yhteisöpatentin hakemiseen ja rekisteröintiin ehdotetaan sovellettavan Euroopan patenttiviraston nykyisiä tai mahdollisesti parannettuja menettelyjä ja sen hallinnollista muutoksenhakumenettelyä. Euroopan patenttiviraston päätöksestä ei voisi vedota mihinkään muuhun elimeen näissä kysymyksissä. Kun yhteisöpatentti on rekisteröity, patentin pätevyyttä ja loukkausta tai molempia koskevat riita-asiat kuuluisivat yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen toimivaltaan. Komission hallintotoimia koskevat komission toimivallan tai toimet kyseenalaistavat kanteet ratkaistaisiin asetusehdotuksen mukaan tavallisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. 6.2.7.11. Jotta yhteisöpatentti toimisi tehokkaasti, on tärkeää, että kunkin vaiheen oikeudelliset menettelyt ovat selvästi määritellyt ja laajalti tiedossa. Komitea edellyttää, että näistä kysymyksistä järjestetään lisäkuulemisia, joilla selvitetään järjestelmän hyväksyttävyyttä niiden toimijoiden kannalta, joiden ammatillisen edun mukaista sen kitkaton toiminta on. 6.2.7.12. Komitea katsoo, että jos yhteisöpatentin halutaan toimivan tehokkaasti, on luotava yhteisön laajuinen oikeuskäytäntö. Siksi se kannattaa ehdotusta yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen perustamisesta komission ehdottamien suuntaviivojen mukaisesti sillä varauksella, että jäsenvaltioiden erityistuomioistuimet hoitavat ensimmäisen oikeusasteen tehtäviä yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ominaisuudessa (siinä valtiossa, jossa vastaajan kotipaikka sijaitsee tai rikkomus on tapahtunut) soveltaen yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen laatimia ja sen kaikkia osatekijöitä noudattelevia menettelysääntöjä. 6.2.7.13. Komitea katsoo, että komission tulisi tässä vaiheessa tehdä ehdotuksia, joilla varmistetaan, että myös pienyritykset voivat ja niillä on varaa panna vireille kanteita yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimessa. On mahdotonta hyväksyä, että yhteisön tuomioistuin olisi todellisuudessa kustannusten, kanneoikeuden ja "asiamiehenä tuomioistuimessa toimimista koskevan oikeuden" vuoksi pk-yritysten tai pienten tutkimuslaitosten ulottumattomissa. 6.2.7.14. Yhteisön immateriaalioikeustuomioistuimen toimintaa koskevat ehdotukset hahmotellaan luultavasti tulevassa kuulemisprosessissa. Järjestelyjen tulisi antaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle mahdollisuus toimia useammassa kuin yhdessä paikassa. Tuomioistuimen tulisi olla lähellä käyttäjiä ja erityisesti pk-yrityksiä. Järjestelyjen tulisi myös sallia välittävien, esim. ammattiala- ja yritysorganisaatioiden edustaa jäseniään. 6.2.7.15. Komissio ehdottaa (asetusehdotuksen kohta 2.4.5.4), ettei annettaisi säädöstä, jonka mukaan oikeusistuimelta voitaisiin pyytää ennakkopäätöstä vaikeista kysymyksistä. Tämä vaikuttaa liian rajoittavalta, kun tarkoituksena on luoda uusi rinnakkainen oikeudellinen kehys. 6.2.7.16. Kun komissio julkaisee ehdotuksensa yhteisön tuomioistuimen toiminnasta, komitea edellyttää, että niillä varmistetaan päätösten yhtenäinen täytäntöönpano koko yhteisössä ja vältetään eurooppapatentin puitteisiin kuuluvien nykyisten kansallisten patenttien mahdolliset epäjohdonmukaisuudet. Bryssel 29. maaliskuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) KOM(1999) 42 lopullinen, 5.2.1999. (2) Eurooppa-neuvoston päätelmät, Lissabon, 23.3.2000. (3) EYVL C 129, 27.4.1998, s. 8. (4) "Innovaatioiden edistäminen patenttien avulla", KOM(97) 314, 24.6.1997. (5) "Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta", EYVL C 204, 18.7.2000, s. 70. (6) "Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen seuranta, arviointi sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen vaikutuksen optimointi", EYVL C 367, 20.12.2000, s. 61. (7) Alaviitteessä 1 mainittu asiakirja, helmikuu 1999. (8) Koko tässä lausunnossa on huolellisesti pidettävä erillään eurooppapatentti (kuten se nykyisellään on määritelty) ja yhteisöpatentti (joka on komission ehdotuksen aihe). (9) Vuoden 2001 alussa tällaisia jäseniä olivat Sveitsi, Monaco, Liechtenstein, Kypros ja Turkki. (10) Euroopan patenttijärjestön uudistusta käsitellyt diplomaattikonferenssi pidettiin Münchenissä marraskuussa 2000. Tässä konferenssissa ei kuitenkan käsitelty yhteisöpatenttia. (11) KOM(2000) 412, kohta 2.2. (12) KOM(2000) 412, kohta 2.4.3.1, taulukko 1. (13) KOM(2000) 412, kohta 2.4.3.2, taulukko 2. (14) Lausunnossa - EYVL C 204, 18.7.2000, ks. alaviite 5 - (esittelijä: Gerd Wolf) TSK ehdotti englannin käyttöä eurooppapatenttijärjestelmän yhteisenä toisena kielenä (kohta 7.9). (15) KOM(2000) 412, kohta 2.4.4. (16) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lausunto 1/94, 15.11.1994. LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat läsnä tai edustettuina olleet jäsenet äänestivät lausunnon hyväksymisen puolesta: PAULO ANDRADE, EDOARDO BAGLIANO, JEAN-PAUL BASTIAN, GIANNINO BERNABEI, LUCIAN BOUIS, UMBERTO BURANI, CLAUDE CAMBUS, GIACOMINA CASSINA, EDUARDO CHAGAS, CAMPBELL CHRISTIE, ALFREDO CORREIA, GERARD DANTIN, JOHN DONNELLY, ROY DONOVAN, ERNST EHNMARK, SOSCHA ZU EULENBURG, DAVID EVANS, C. FAKAS, DAVID FEICKERT, RAINER FRANZ, GÖKE FRERICHS, LUCIA FUSCO, P. GERAADS, FILIP HAMRO-DROTZ, RENATE HORNUNG-DRAUS, A.M. HUNTJENS, SEPPO I. KALLIO, TUULIKKI KANNISTO, SØREN KARGAARD, DETHMER H. KIELMAN, ENRICO KIRSCHEN, JONANNES KLEEMANN, JOHANN KÖLTRINGER, URSULA KONITZER, JORMA U. KONTIO, CHRISTOFOROS KORYFIDIS, BERND KRÖGER, ARTHUR LADRILLE, GORAN LAGERHOLM, PHILIPPE LEVAUX, MALCOLM LEVITT, STURE ERIK LINDMARK, GEORGES LINSSEN, JOHN LITTLE, ANDERS LUNDSTRÖM, BERNARD MALABIRADE, HENRI MALOSSE, TED MATHGEN, HELEN MCGRATH, VITOR MELICIAS, DARIO MENGOZZI, LEIF NIELSEN, STAFFAN NILSSON, YIANNIS PAPAMICHAÏL, ROBERT PELLETIER, INGER PERSSON, ANTONELLO PEZZINI, JEAN-CLAUDE QUENTIN, GUIDO RAVOET, GIACOMO REGALDO, AINA MARGARETA REGNELL, MARTTI OLAVI REUNA, JEAN-CLAUDE SABIN, FRANZ SCHOSER, VICTOR HUGO SEQUEIRA, JOHN SIMPSON, ULLA SIRKEINEN, MARIO DAVID SOARES, KLAUS STÖLLNBERGER, RUDOLF STRASSER, PAUL VERHAEGHE, BRUNO VEVER, GIANNI VINAY, HEINZ VOGLER, KENNETH WALKER, CLIVE WILKINSON, GUSTAV ZÖHRER. Seuraavat läsnä tai edustettuina olleet jäsenet äänestivät lausunnon hyväksymistä vastaan: MANUEL ATAIDE FERREIRA, RAMON BAEZA SANJUAN, PEDRO BARATO TRIGUERO, JOSE BENTO GONÇALVES, MARJOLIJN BULK, MIGUEL CABRA DE LUNA, JOSE MARIA ESPUNY MOYANO, JOSE IGNACIO GAFO FERNANDEZ, GABRIEL GARCIA ALONSO, LAURA GONZALEZ DE TXABARRI, JOSE DE LAS HERAS CABAÑAS, BERNARDO HERNANDEZ BATALLER, JOHANNES JASCHICK, KOMMER DE KNEGT, MARGARITA LOPEZ ALMENDARIZ, JUAN MENDOZA CASTRO, FERNANDO MORALEDA QUILEZ, JESUS MUÑIZ GUARDADO, LUIS MIGUEL PARIZA CASTAÑOS, JOSE RODRIGUEZ GARCIA CARO, SERGIO SANTILLAN CABEZA, JOSE MARIA ZUFIAUR NARVAIZA. Seuraavat läsnä tai edustettuina olleet jäsenet pidättyivät äänestämästä: LISBETH BAASTRUP SØRENSEN, ANN DAVISON, MANFRED DIMPER, AN LE NOUAIL, DANIEL RETUREAU, CARLOS RIBEIRO, JOHN SVENNINGSEN, ALMA WILLIAMS.