FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 66/23

Naisten asema EU:n maaseutualueilla

P6_TA(2008)0094

Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. maaliskuuta 2008 naisten asemasta EU:n maaseutualueilla (2007/2117(INI))

(2009/C 66 E/04)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja etenkin sen 3 ja 13 artiklan,

— ottaa huomioon maaseudun kehittämistä koskevista yhteisön strategisista suuntaviivoista (ohjelmakausi 2007–2013) 20. helmikuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/144/EY (1),

— ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20. syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (2),

— ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15. joulukuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1974/2006 (3),

— ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21. kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (4),

— ottaa huomioon miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin, maatalousalalla toimivat ammatinharjoittajat mukaan lukien, ja itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten suojeluun raskauden ja synnytyksen perusteella 11. joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/613/ETY (5),

— ottaa huomioon miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5. heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (6),

— ottaa huomioon rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (7),

— ottaa huomioon miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen sisällyttämisestä Euroopan rakennerahastojen politiikkaan 2. joulukuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman (8),

— ottaa huomioon naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien tavoitteista rakennerahastojen käytössä 13. maaliskuuta 2003 antamansa päätöslauselman (9),

— ottaa huomioon maaseudun työllisyydestä osana Euroopan työllisyysstrategiaa 22. heinäkuuta 2003 annetut neuvoston päätelmät (10),

— ottaa huomioon asiakirjan ”EU:n kestävän kehityksen uudelleentarkastelu — uudistettu strategia” (11),

— ottaa huomioon komission tiedonannon kevään Eurooppa-neuvostolle ”Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi — Uusi alku Lissabonin strategialle” (KOM(2005)0024),

— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Naisten ja miesten välisen palkkaeron torjunta” (KOM(2007)0424),

— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Työllistäminen maaseutualueilla: eroon työllisyyskuilusta” (KOM(2006)0857) sekä siihen liitetyn komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEK(2006)1772),

— ottaa huomioon julkaisun ”Naiset maaseudun kehittäjinä — Euroopan maaseudun tulevaisuuden turvaaminen” (12),

— ottaa huomioon vuoden 2006 tutkimuksen työllisyydestä maaseutualueilla (SERA),

— ottaa huomioon julkaisun ”Maaseudun kehittäminen Euroopan unionissa — tilastollisia ja kansantaloudellisia tietoja vuodelta 2006”,

— ottaa huomioon Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategiasta,

— ottaa huomioon Salzburgissa 12.–14. marraskuuta 2003 järjestetyn toisen eurooppalaisen maaseudun kehittämiskonferenssin päätelmät ”Siementen kylväminen huomisen maaseutua varten — politiikka, jolla tavoitteet saavutetaan”,

— ottaa huomioon Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön (Eurofound) ensimmäisen eurooppalaisten elämänlaatua kartoittavan selvityksen kaupunkien ja maaseudun eroista sekä sen laatimat kertomukset, jotka koskevat sosiaalista pääomaa ja työpaikkojen luomista Euroopan maaseudulla sekä naisyrittäjyyttä maaseutualueilla,

— ottaa huomioon jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivoista 12. heinäkuuta 2005 tehdyn neuvoston päätöksen 2005/600/EY (13),

— ottaa huomioon sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskevan yhteisen raportin 2007 (14),

— ottaa huomioon Brysselissä 23. ja 24. maaliskuuta 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymän eurooppalaisen sopimuksen sukupuolten tasa-arvosta,

— ottaa huomioon naisten palkattoman työn arvioinnista 25. kesäkuuta 1993 antamansa päätöslauselman (15),

— ottaa huomioon Euroopan unionin maaseutualueiden naisista osana yhteisen maatalouspolitiikan väliarviointia 3. heinäkuuta 2003 antamansa päätöslauselman (16) sekä naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmasta 2006–2010 13. maaliskuuta 2007 antamansa päätöslauselman (17),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

— ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A6-0031/2008),

A. ottaa huomioon, että Euroopan tasolla maaseutualueita (18) käsitellään yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) puitteissa; ottaa huomioon, että tämä päätöslauselma koskee YMP:n toista pilaria eli maaseudun kehittämistä, mutta myös sosiaali- ja talouspolitiikkaa on tarkasteltava,

B. ottaa huomioon, että Euroopan unionin maaseudun kehittämispolitiikan tärkeimpiin tavoitteisiin kuuluu maaseutualueiden elämänlaadun parantaminen ja elinkeinoelämän monipuolistaminen,

C. ottaa huomioon, että maaseudun houkuttelevuuden parantaminen edellyttää kestävän ja yhtenäisen kasvun edistämistä ja uusien työllistymismahdollisuuksien luomista etenkin naisille ja nuorille, sekä laadukkaita terveydenhuolto- ja sosiaalipalveluja,

D. ottaa huomioon, että maaseutualueiden kokemat taloudelliset ja yhteiskunnalliset muutokset vaikuttavat naisiin eri tavoin, tarjoten mahdollisuuksia eräille ja aiheuttaen suuria haasteita ja ongelmia toisille,

E. ottaa huomioon, että talouskasvun ja sosiaalisen markkinatalouden edistämistä koskevat Lissabonin tavoitteet voidaan saavuttaa vain hyödyntämällä täysimääräisesti naisten huomattavaa potentiaalia työmarkkinoilla niin maaseudulla kuin kaupungeissakin,

F. katsoo, että naisten työtä pidetään usein rajattomasti hyödynnettävänä luonnonvarana ja että työmarkkinoiden epätasa-arvoisesta jakautumisesta on tulossa joustamattomampaa,

G. ottaa huomioon, että sekä naisten että miesten työllisyysaste on maaseudulla muita alueita matalampi, minkä lisäksi monet maaseudun naisista eivät koskaan osallistu työmarkkinoille, heitä ei siten myöskään rekisteröidä työttömiksi eikä sisällytetä työttömyystilastoihin, ja että maaseutualueet kärsivät pahoin laadukkaiden työpaikkojen puutteesta,

H. katsoo, että direktiivin 86/613/ETY täytäntöönpano ei ole tähän mennessä ollut tehokasta, eikä se ole täyttänyt direktiivin alkuperäisiä tavoitteita, erityisesti toiminnassa avustavien aviopuolisoiden aseman parantamisen osalta,

I. ottaa huomioon, että monet maaseudun naiset tekevät ammatilliseen toimintaan rinnastettavaa työtä, jota ei kuitenkaan tunnusteta sellaiseksi eikä suojata samoin ja josta ei myöskään makseta vastaavaa palkkaa,

J. ottaa huomioon, että naiset omistavat vain pienen osan tiloista ja että ne ovat tavallisesti pieniä tiloja, joiden taloudellinen tuotto on alhainen; ottaa myös huomioon, että maaseudulla useimmat naiset työskentelevät miesten (isien, veljien tai aviomiesten) kanssa ja että miehillä on tilan (viljely- tai karjankasvatustilan) yksinomainen omistusoikeus,

K. ottaa huomioon, että maaseutualueiden tilanteissa on suuria eroja eri jäsenvaltioissa ja maiden sisällä, ja katsoo siksi, että erilaisen kehityspotentiaalin omaaville maaseutualueille ja niiden asukkaille on annettava tarkoituksenmukaista tukea,

L. ottaa huomioon, että maaseutu voi tarjota korkean elämänlaadun lapsiperheille ja vanhuksille, mutta nämä kohtaavat silti edelleen lukuisia haasteita, joihin kuuluu opetus- ja koulutusrakenteiden puute kaikilla tasoilla, yhteiskunnallisten peruspalvelujen kuten asianmukaisten lastenhoitolaitosten, tukipalvelujen ja vanhusten tai sairaiden tai vammaisten hoidon riittämättömyys sekä maatalouden rakennemuutoksen ja ympäristönsuojelun aiheuttamat paineet,

M. ottaa huomioon, että naisten paikalliseen ja yhteisölliseen kehitykseen antama merkittävä panos ei heijastu riittävästi heidän osallistumisessaan päätöksentekomenettelyihin,

N. ottaa huomioon, että naiset ovat enemmistönä sekä perheen sisällä että perheeseen liittyen tehtävässä vapaaehtoistyössä ja että perhe on yhteiskunnan perusta,

O. ottaa huomioon, että maaseutualueet kärsivät erityisesti väestön ikääntymisestä, alhaisesta väestötiheydestä ja joillakin alueilla myös väestökadosta,

P. ottaa huomioon, että taloudellisesti aktiivisiin ikäryhmiin kuuluvien naisten poismuutto johtaa jossain määrin maaseutuväestön ”miehistymiseen”, jolla on haitallisia seurauksia yhteisön elämänlaatuun ja väestönkehityksen suuntauksiin,

Q. ottaa huomioon, että etenkin maaseutualueilla naiset käyttävät paljon aikaa lasten ja muiden perheenjäsenten kuljettamiseen lääkäriin, kouluun ja liikuntaharrastuksiin ja että paikallisten julkisten liikennevälineiden puute haittaa nuoria ja siten heidän mahdollisuuksiaan löytää ammatillista koulutusta tai työtä,

R. ottaa huomioon, että maaseudulla ja siellä etenkin naisilla on suurempia vaikeuksia saada käyttää tieto- ja viestintätekniikkaa,

S. ottaa huomioon, että maaseutualueet tarjoavat todellisia mahdollisuuksia ja niillä on potentiaalia kasvuun uusilla aloilla samoin kuin maaseutupalvelujen kehittämisessä, käsityöammateissa sekä matkailussa, jotka ovat naisvaltaisia aloja ja tärkeitä taloudellisia tekijöitä alikehittyneillä mutta maisemallisesti kiinnostavilla alueilla,

T. ottaa huomioon, että tasa-arvonäkökohdat huomioivaan budjetointiin olisi kiinnitettävä suurempaa huomiota maaseudun kehittämisohjelmien hallinnon tehostamiseksi ja että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä rahoituksen parempaan kohdentamiseen kyseisten alueiden naisten erityistarpeisiin,

U. ottaa huomioon, että epätasa-arvoisuuden poistaminen ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen ovat asetuksen (EY) N:o 1260/1999 ensisijaisia tavoitteita,

1. on vakuuttunut, että sukupuolinäkökulman valtavirtaistaminen maataloussektorilla on olennaista niin naisten ja miesten tasa-arvon edistämiselle kuin talouskasvulle ja maaseudun kestävälle kehityksellekin;

2. kehottaa komissiota parantamaan tähän liittyviä tilastotietoja ja tietoa yleensä ja analysoimaan maaseudulta poismuuttoa EU:ssa koskevia suuntauksia sekä sen pääasiallisia syitä ja seurauksia; kehottaa jäsenvaltioita laatimaan strategioita naisten, erityisesti korkeasti koulutettujen naisten poismuuton ehkäisemiseksi maaseudulla;

3. kehottaa jäsenvaltioita luomaan yhdessä alueellisten ja paikallishallintojen ja liikeyritysten kanssa kannusteita, joiden avulla voidaan parantaa naisten koulutustasoa ja edistää heidän osallistumistaan työelämään, erityisesti poistamalla naisiin työmarkkinoilla kohdistuva syrjintä, maaseutualueiden köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen vastaamiseksi; panee merkille, että maaseutuyhteisöissä on laajalle levinnyttä köyhyyttä etenkin uusissa jäsenvaltioissa;

4. kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään tarvittavat toimenpiteet itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten äitiys- ja sairauslomien osalta;

5. kehottaa komissiota laatimaan köyhyyteen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyviä tilastoja, jotka on eritelty sukupuolen ja iän mukaan ja joihin sisältyy myös kaupunki-maaseutu-ulottuvuus;

6. kehottaa jäsenvaltioita tukemaan maaseutualueiden siirtymistä maatalouteen perustuvasta taloudesta laajempaan elinkeinoelämään;

7. kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan politiikkoja, joilla voidaan parantaa maaseudun yleisiä elinoloja, kiinnittäen erityistä huomiota vammaisiin naisiin, sukupuoleen perustuvan väkivallan kohteeksi joutuneisiin naisiin, maahanmuuttajanaisiin, etnisiin vähemmistöihin kuuluviin naisiin ja useista syrjinnän muodoista kärsiviin naisiin, ja politiikkoja, joilla voidaan turvata maaseudun tulevaisuus tarjoamalla palveluja, kuten posti- ja laajakaistapalvelut, uudet soveltavan tekniikan palvelut, kulttuuri- ja urheilukeskukset, palokunta ja yleiset julkiset palvelut;

8. kehottaa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia parantamaan tieto- ja viestintätekniikoiden saatavuutta maaseudulla ja edistämään yhdenvertaisia mahdollisuuksia maaseudun naisille kohdistettujen toimien ja politiikan avulla;

9. kehottaa jäsenvaltioita edistämään naisyrittäjyyttä, tukemaan liike-elämän naisverkostoja, kuten koulutus- ja valmennusjärjestelmiä tai naisyrittäjien liittoja, sekä laatimaan aloitteita maaseudun naisten yrittäjyysasenteen, taitojen ja kykyjen parantamiseksi ja edistämään naisten ottamista mukaan yritysten ja yhdistysten hallintoelimiin;

10. kehottaa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia tukemaan hankkeita, joilla edistetään maatalouden innovatiivisten alkutuotantoyritysten perustamista maaseudulle ja neuvotaan niitä, minkä tavoitteena on tarjota uusia työpaikkoja etupäässä naisille toiminnan pääaloilla käyttämällä ylimääräisiä tai vähän hyödynnettyjä tuotteita, lisäämällä maataloustuotteiden arvoa ja etsimällä niille myyntipisteitä, käyttämällä uusia tekniikoita ja edistämällä alueellista taloudellista eriytymistä ja tarjoamalla palveluja, joiden avulla työ- ja perhe-elämän yhdistäminen on helpompaa;

11. kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään taloudellisen tuen avulla maaseudun naisia koskevia innovatiivisia toimenpiteitä; kehottaa komissiota perustamaan Leader-verkostohankkeita kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa varten;

12. korostaa, että on tarpeen arvostaa enemmän naisten tekemää työtä, perheen ulkopuolisten maahanmuuttajanaisten maatiloilla tekemä työ mukaan luettuna, sillä he kärsivät eniten naisten maataloudessa kohtaamista vaikeuksista;

13. kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota ottamaan huomioon maatilan töissä ja pienissä ja keskisuurissa yrityksissä avustavien kumppaneiden, tavallisesti naisten, huomattavan ryhmän, jolla ei monissa jäsenvaltioissa ole oikeudellista asemaa, mikä johtaa erityisiin taloudellisiin ja lainsäädännöllisiin ongelmiin äitiys- ja sairausloman, eläkeoikeuksien saannin ja sosiaaliturvan piiriin pääsyn osalta sekä avioeron sattuessa;

14. kehottaa jäsenvaltioita edistämään yhteisomistajuutta oikeudellisena käsitteenä, jotta naisten oikeudet maatalousalalla tunnustettaisiin täysimääräisesti, jotta he saisivat vastaavan sosiaaliturvan ja jotta heidän työlleen annettaisiin tunnustusta;

15. kehottaa jäsenvaltioita antamaan aatteellista ja taloudellista tukea palkattomalle työlle ja vapaaehtoistyölle; korostaa naisten järjestöjen tällä alalla tekemää merkittävää sosiaalista työtä; kehottaa kuitenkin muuttamaan rakenteita, jotta naiset saisivat paremmin palkkatyötä;

16. huomauttaa, että piilotyöttömyys vaikuttaa maaseutualueilla suhteellisesti enemmän naisiin kuin miehiin perinteisten roolimallien ja monien alueiden heikon infrastruktuurin, kuten lastenhoitopalvelujen puutteen takia;

17. kehottaa jäsenvaltioita yhdessä alueviranomaisten kanssa kannustamaan naisten alueellisten resurssikeskusten perustamista etenkin 25–60-vuotiaita työttömiä naisia varten ja kannustamaan heitä yrittäjyyteen tai palvelujen kehittämiseen omissa yhteisöissään ruohonjuuritason konsultoinnin ja tarpeiden arvioinnin kautta;

18. kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan opetus- ja koulutuslaitoksia ja edistämään lastenhoidon järjestelmiä, vanhustenhoitoa, sairaanhoitoa ja vammaistenhoitoa koskevien sosiaalipalvelujen verkoston kehittämistä välineenä, jonka avulla maaseudun miehet ja naiset voivat yhdistää työ-, perhe- ja yksityiselämän; kehottaa niitä myös parantamaan terveydenhuoltopalveluja ja etenkin perustason terveydenhuoltopalvelujen tarjontaa; kehottaa jäsenvaltioita takaamaan avustavien hoitopalvelujen ja ensiavusta vastaavien lääkärien palvelujen saatavuuden maaseudulla;

19. kiinnittää huomiota siihen, että maaseudun naisiin ja tyttöihin kohdistuva seksuaalinen väkivalta ja/tai perheväkivalta on vaiettu puheenaihe; kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta voidaan varmistaa parempi suoja ja tuki väkivallan uhreille ja niille, jotka ovat vaarassa joutua tällaisen väkivallan uhreiksi;

20. kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita vastaamaan liikenteen perusrakenteiden puutteeseen maaseudulla sekä kehittämään politiikkoja liikennevälineiden saatavuuden parantamiseksi erityisesti vammaisten osalta, sillä liikenne on edelleen ensisijaisesti naisiin vaikuttava sosiaalista syrjäytymistä ja yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta vahvistava tekijä;

21. kehottaa komissiota valvomaan tiiviisti sukupuolinäkökulman sisällyttämistä jäsenvaltioiden esittämiin maaseudun kehittämisohjelmiin niiden uudelleentarkastelun yhteydessä;

22. pitää tässä yhteydessä myönteisenä Euroopan sosiaalirahaston hankkeita/Equal-hankkeita, joilla pyritään korostamaan ja parantamaan naisten asemaa maataloudessa ja maaseutualueilla; kehottaa tässä yhteydessä komissiota ja jäsenvaltioita edistämään tällaisia hankkeita Euroopan unionissa;

23. kehottaa jäsenvaltioita tukemaan yrityksiä, jotka investoivat maaseutualueisiin ja tarjoavat laadukkaita työpaikkoja naisille;

24. kehottaa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia kannustamaan sellaisten foorumien järjestämistä, joissa vaihdetaan tietoja samankaltaisista toimista sekä kansallisesti että kansainvälisesti ja joissa otetaan erityisesti huomioon maaseudun naisten asema;

25. huomauttaa, että naiset ovat aliedustettuja virallisissa alueellisissa tai maaseudun johtoasemissa huolimatta siitä, että heillä on merkittävä asema ”epävirallisessa” yhteisössä, jossa he usein vaikuttavat merkittävästi sosiaaliseen elämään kasvattamalla sosiaalista pääomaa, sillä he ovat mukana epävirallisissa paikallisissa verkostoissa (esimerkiksi vapaaehtoistyön tai erilaisten aihekohtaisten yhdistysten puitteissa);

26. kehottaa asiasta vastaavia kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia kannustamaan naisten osallistumista paikallisiin toimintaryhmiin sekä paikallisten kumppanuuksien kehittämistä Leader-hankkeen puitteissa ja varmistamaan naisten tasa-arvoisen osallistumisen johtokuntiin;

27. pitää valitettavana, että komissio ei ole vastannut edellä mainittuun parlamentin 3. heinäkuuta 2003 antamaan päätöslauselmaan ryhtymällä tarkistamaan perusteellisesti direktiiviä 86/613/ETY huolimatta siitä, että komissio tunnustaa itse, että direktiivin täytäntöönpano ei ole tähän mennessä ollut tehokasta ja että ei ole juuri edistytty jäsenvaltioiden itsenäisiä ammatinharjoittajia tai maataloustoiminnassa mukana olevia henkilöitä avustavien aviopuolisoiden työn tunnustamisessa ja heidän asianmukaisessa suojaamisessa; kehottaa jälleen komissiota antamaan vuoden 2008 loppuun mennessä ehdotuksen tarkistetuksi direktiiviksi maatalousyrityksissä sekä pienissä ja keskisuurissa yrityksissä avustavien naisten riippumattomista sosiaali- ja eläkeoikeuksista;

28. pitää erittäin valitettavana, että komissio ei ole vielä vastannut käytännössä itsenäisten ammatinharjoittajien toiminnassa avustavien aviopuolisoiden tilanteesta annettuihin parlamentin edellisiin päätöslauselmiin, jotka sisälsivät kehotuksen — avustavien aviopuolisoiden pakollisesta rekisteröinnistä, jotta he eivät olisi enää näkymättömiä työntekijöitä; — jäsenvaltioiden velvoitteesta ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että avustavat aviopuolisot voisivat saada terveydenhuoltoa, työeläkettä, äitiysetuuksia, sijaispalveluja ja työkyvyttömyyskorvauksia koskevan vakuutussuojan;

29. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle sekä tasa-arvokysymyksistä paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla vastaaville täytäntöönpanoviranomaisille ja vaaleilla valituille elimille.

(1) EUVL L 55, 25.2.2006, s. 20.

(2) EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.

(3) EUVL L 368, 23.12.2006, s. 15.

(4) EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1.

(5) EYVL L 359, 19.12.1986, s. 56.

(6) EUVL L 204, 26.7.2006, s. 23.

(7) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.

(8) EYVL C 386, 20.12.1996, s. 1.

(9) EUVL C 61 E, 10.3.2004, s. 370.

(10) EUVL C 186, 6.8.2003, s. 3.

(11) Neuvoston asiakirja 10117/06, 9.6.2006.

(12) Euroopan komission maatalouden pääosasto, 2000.

(13) EUVL L 205, 6.8.2005, s. 21.

(14) Neuvoston asiakirja 6694/07, 23.2.2007.

(15) EYVL C 194, 19.7.1993, s. 389.

(16) EUVL C 74 E, 24.3.2004, s. 882.

(17) EUVL C 301 E, 13.12.2007, s. 56.

(18) Maaseutualueiden määritelmä on hyväksytty päätöksen 2006/144/EY yhteydessä. Komissio on käyttänyt johdonmukaisesti OECD:n menettelytapaa, joka perustuu väestötiheyteen (OECD: Creating rural indicators for shaping territorial policy, Pariisi 1994). Lähestymistapa on kaksivaiheinen: Paikallisyhteisöt (esim. kunnat) määritellään ensinnäkin maaseutualueiksi, jos niiden väestötiheys on alle 150 asukasta/neliökilometri. Alueet (esim. NUTS 3 tai NUTS 2) luokitellaan sitten seuraaviin kolmeen luokkaan:

— maaseutuvoittoiset alueet: jos yli 50 prosenttia alueen väestöstä elää maalaiskunnissa (joiden väestötiheys on alle 150 asukasta/km2)

— välialueet: jos 15–50 prosenttia alueen väestöstä elää maaseudun paikallisyhteisöissä

— kaupunkivoittoiset alueet: jos alle 15 prosenttia alueen väestöstä elää maaseudun paikallisyhteisöissä.

Euroopan unionin 27 jäsenvaltion 1284 NUTS 3 -aluetta jakaantuvat suhteellisen tasapuolisesti näihin kolmeen luokkaan. Komissio on ryhtynyt laatimaan vaihtoehtoisia määritelmiä, joissa otetaan paremmin huomioon niiden alueiden monimuotoisuus, joista huomattava osa on maaseutua, kaupunkien lähialueet mukaan lukien.