Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS merityötä koskevan yleissopimuksen ohjeiston muutoksiin liittyvästä Euroopan unionin puolesta kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa esitettävästä kannasta /* COM/2014/0161 final - 2014/0088 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Tämän ehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa unionin kanta merityötä koskevan yleissopimuksen (2006) ohjeistoon siltä osin kuin on kyse laivanvarustajan vastuusta a) kuolemaa tai henkilövahinkoja ja b) merenkulkijoiden hylkäämistä koskevissa korvausvaatimuksissa. Vuodelta 2006 peräisin olevan Kansainvälisen työjärjestön ILOn merityötä koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’merityösopimus’ tai ’yleissopimus’, ohjeiston muutokset ovat kolmikantaisen erityiskomitean, jäljempänä ’komitea’, ensimmäisen kokouksen esityslistalla. Merityösopimuksessa vahvistetaan vähimmäistason työ- ja asuinolosuhteet kaikille merenkulkijoille, jotka työskentelevät yleissopimuksen ratifioivien maiden lipun alla purjehtivilla aluksilla.[1] Komitean tarkastelemat muutokset koskevat yleissopimuksen ohjeistoa, joka liittyy yleissopimuksen artiklojen ja sääntöjen täytäntöönpanotapaan ja johon sisältyy sekä normeja että suosituksia.[2] 1.1. Merityötä koskevan yleissopimuksen ohjeiston muutosten tarkastelu ja mahdollinen hyväksyminen kolmikantaisen erityiskomitean ensimmäisessä kokouksessa 7.–11. huhtikuuta 2014 Komitealla on valtuudet tarkastella ehdotettuja muutoksia yleissopimuksen ohjeistoon yleissopimuksen artiklan XV mukaisesti. ILOn hallintoneuvosto perusti komitean 318. istunnossaan kesäkuussa 2013. Lokakuussa 2013 pidetyssä 319. istunnossaan se päätti kutsua komitean koolle ensimmäistä kertaa 7.–11. huhtikuuta 2014 Genevessä ja hyväksyi kokouksen esityslistan, johon sisältyi merityötä koskevan yleissopimuksen (2006) ohjeistoon ehdotettavien muutosten tarkastelu. Kansainvälisen työkonferenssin (merenkulkualaa käsittelevässä) 94. istunnossa – jossa hyväksyttiin merityösopimus – annettiin päätöslauselma[3], jonka seurantatoimena vuonna 2009 kokoontuneessa ILOn ja IMOn[4] yhteisessä vastuu- ja korvauskysymyksiä pohtivassa tilapäisessä asiantuntijatyöryhmässä[5] yksilöitiin kaksi seikkaa ohjeiston muuttamiseksi: laivanvarustajan vastuu korvausvaatimuksissa, jotka koskevat kuolemaa tai henkilövahinkoja ja merenkulkijoiden hylkäämistä. ILOn hallintoneuvoston vuonna 2010 perustama valmistelukomitea yksilöi nämä samat kaksi seikkaa kiireellistä tarkastelua vaativiksi komitean ensimmäisessä kokouksessa. Komitean laivanvarustajien ryhmä ja merenkulkijoiden ryhmä jättivät yhdessä kaksi ehdotusta merityösopimuksen ohjeiston muuttamiseksi lokakuussa 2013 merityösopimuksen artiklan XV 2 kappaleen mukaisesti.[6] Merityösopimuksen artiklan XV 3 kappaleessa määrätyn, merityösopimuksen ohjeiston muuttamista koskevan yksinkertaistetun menettelyn mukaisesti ILOn pääjohtaja ilmoitti muutosehdotuksesta kaikille ILOn jäsenvaltioille ja kehotti niitä esittämään huomautuksensa tai ehdotuksensa lokakuussa 2013.[7] Muutosehdotukset toimitettiin Euroopan unionille joulukuussa 2013.[8] Komitean huhtikuussa 2014 pidettävässä kokouksessa on tarkoitus tarkastella näitä kahta muutosehdotusta. Jotta komitea voisi hyväksyä muutokset, kokouksessa on oltava edustettuna puolet merityösopimuksen ratifioineista jäsenvaltioista, ja ehdotus on hyväksyttävä vähintään kahden kolmasosan enemmistöllä, johon kuuluu puolet niiden hallitusten, laivanvarustajien ja merenkulkijoiden äänistä, jotka ovat komiteassa edustettuina. 1.2. Merityösopimuksen ohjeiston muutosten mahdollinen hyväksyminen kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa 28. toukokuuta – 12. kesäkuuta 2014 ja voimaantulo Kun komitea on hyväksynyt muutokset merityösopimuksen ohjeistoon, ne on hyväksyttävä kansainvälisessä työkonferenssissa kahden kolmasosan enemmistöllä läsnä olevien valtuutettujen antamista äänistä, ja ne toimitetaan tarkasteltavaksi ILOn jäsenvaltioille, jotka ovat ratifioineet merityösopimuksen. Oletuksena on, että kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnolle, joka järjestetään 28. toukokuuta – 12. kesäkuuta 2014, annetaan valtuudet tätä tehtävää varten. Tämän menettelyn mukaisesti hyväksytyt muutokset tulevat voimaan yleensä kahden vuoden kuluessa, ellei merkittävä osuus ratifioineista jäsenistä[9] ole ilmoittanut virallisesti olevansa tyytymättömiä näihin muutoksiin. 1.3. Merityösopimuksen ohjeistoon ehdotetut muutokset, joita käsitellään ILOn istunnoissa vuonna 2014 Merityösopimuksen ohjeiston muutosehdotukset, joita käsitellään ILOn vuoden 2014 istunnoissa, koskevat merityösopimuksen ohjeiston normeja (A-osa) ja suosituksia (B-osa). Ne liittyvät luvun 2 ”Työsuhteen ehdot” sääntöön 2.5 ”Kotimatka” sekä luvun 4 ”Terveydensuojelu, sairaanhoito, merimiespalvelut ja sosiaaliturva” sääntöön 4.2 ”Laivanvarustajan vastuu”.[10] Sääntöön 2.5 ”Kotimatka” (ks. liite) liittyvä muutos koskee merenkulkijoiden hylkäämistä. Hylkääminen tapahtuu, jos laivanvarustaja ei kata merenkulkijan kotimatkan kustannuksia tai jättää merenkulkijan ilman tarvittavaa ylläpitoa ja tukea taikka muutoin yksipuolisesti katkaisee siteensä merenkulkijaan, mukaan luettuna työsopimukseen perustuvan palkan jättäminen maksamatta vähintään kahden kuukauden ajaksi. Ehdotetuilla muutoksilla asetetaan vaatimuksia, jotka koskevat nopeaa ja tehokasta rahavakuusjärjestelmää, jolla voidaan auttaa jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella työsuhteessa olevia tai muutoin toimivia tai työskenteleviä merenkulkijoita hylkäämistapauksessa. Järjestelmästä katetaan palkkasaatavat ja muut etuudet enintään neljän kuukauden ajalta, kotimatkan kustannukset, riittävä ylläpito, mukaan luettuna ruoka, vaatetus, majoitus, tarvittava sairaanhoito ja muut kohtuulliset kustannukset ja maksut, jotka aiheutuvat hylkäämisestä. Ehdotuksen mukaisesti kunkin jäsenvaltion on vaadittava lisäksi, että sen lipun alla purjehtivat alukset toimittavat rahavakuudesta näyttöä vakuuden tarjoajan myöntämin asiakirjoin. Ehdotetuissa suosituksissa käsitellään välittömän avun antamista tapauksissa, joissa merenkulkijan pyynnön tiettyjen seikkojen pätevyyden tarkistamiseen tarvitaan aikaa, ja rahavakuutta koskevan näytön yksityiskohtia. Sääntöä 4.2 ”Laivanvarustajan vastuu” koskevassa ehdotuksessa (ks. liite) käsitellään korvausta siinä tapauksessa, että merenkulkija kuolee tai joutuu pitkäaikaisesti työkyvyttömäksi työtapaturman, sairauden tai työhön liittyvän vaaran johdosta. Siinä vahvistetaan korvauksen tarjoavan rahavakuusjärjestelmän vähimmäisvaatimukset sopimusperusteisten vaatimusten osalta. Tällaisia ovat vaatimukset, jotka liittyvät sairauteen, tapaturmaan tai kuolemantapaukseen sinä aikana, kun merenkulkija työskentelee merenkulkijoiden työsopimuksen mukaisesti, tai jotka johtuvat työskentelystä tällaisen sopimuksen mukaisesti. Käyttöön on otettava toimivat järjestelyt sopimusperusteisten korvausvaatimusten nopeaa ja oikeudenmukaista vastaanottoa, käsittelyä ja puolueetonta ratkaisua varten. Maksut eivät saa viivästyä, vastaanottajaa ei saa painostaa hyväksymään sopimusperusteista summaa pienempää summaa ja on suoritettava ennakkomaksu, jos lopullista korvausta on vaikea arvioida. Korvausjärjestely ei vaikuta muihin laillisiin oikeuksiin, mutta sen perusteella saadut etuudet vähennetään vahingonkorvauksista. Ehdotuksen mukaisesti kunkin jäsenvaltion on vaadittava lisäksi, että sen lipun alla purjehtivat alukset toimittavat rahavakuudesta asiakirjanäyttöä tai että laivanvarustaja ilmoittaa lippuvaltiolle ja merenkulkijoille, jos vakuus on peruutettu. Ehdotetuissa suosituksissa käsitellään tarkemmin rahoitusvakuutta koskevaa näyttöä, ja niissä esitetään mallilomakkeet sopimusperusteisten vaatimusten vastaanottamista ja maksamista varten. 1.4. Unionin lainsäädäntö niiden merityösopimuksen ohjeistoon ehdotettujen muutosten alalla, joita käsitellään ILOn istunnoissa vuonna 2014 Merityösopimuksen ohjeistoon ehdotetut muutokset kuuluvat suureksi osaksi perussopimuksilla unionille myönnetyn toimivallan piiriin. Monissa muutosten osissa käsitellään lisäksi unionin lainsäädännön aloja, joilla EU:n tasoinen sääntely on jo edistyneellä tasolla. Lisäksi 7. kesäkuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/431/EY valtuutettiin jäsenvaltiot ratifioimaan merityösopimus unionin etujen mukaisesti. Merityösopimukseen ehdotetuissa muutoksissa keskitytään aiheisiin, joita käsitellään Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta tekemän sopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 1999/63/EY muuttamisesta annetussa direktiivissä 2009/13/EY. Direktiivillä sisällytetään merityösopimuksen asianomaiset määräykset EU:n lainsäädäntöön vahvistamalla vähimmäisvaatimukset asianomaisilla aloilla sektorin Euroopan tason työmarkkinaosapuolten välisen sopimuksen perusteella perussopimuksen sosiaalipolitiikkaa koskevien määräysten[11] nojalla. Merenkulkijoiden ”hylkäämistä” ei sellaisenaan käsitellä direktiivissä 2009/13/EY, mutta se kuuluu sen normiin A2.5, jonka mukaan ”Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtivilla aluksilla olevilla merenkulkijoilla on oikeus kotimatkaan [...] jos merenkulkija ei enää pysty suoriutumaan työsopimuksensa mukaisista tehtävistään tai hänen ei vallitsevista olosuhteista johtuen voida odottaa suoriutuvan niistä”. Samalla tavalla normissa A4.2 määrätään laivanvarustajan vastuusta seuraavasti: ”Kunkin jäsenvaltion on hyväksyttävä lakeja ja määräyksiä, joissa edellytetään, että sen lipun alla purjehtivien aluksien laivanvarustajat vastaavat kaikkien aluksilla työskentelevien merenkulkijoiden terveydensuojelusta ja sairaanhoidosta seuraavien vähimmäisvaatimusten mukaisesti: [...] laivanvarustajan on huolehdittava korvauksen maksamisesta siinä tapauksessa, että merenkulkija kuolee tai tulee pitkäaikaisesti työkyvyttömäksi työtapaturman, sairauden tai työhön liittyvän vaaran johdosta, siten kuin ne on kansallisessa laissa, merenkulkijan työsopimuksessa tai työehtosopimuksessa määritelty”. Molemmissa tapauksissa merityösopimuksen muutoksilla otettaisiin käyttöön erityisvaatimuksia rahavakuusjärjestelmistä ja asiakirjanäytön esittämisestä näillä aloilla. On myös huomattava, että Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta tekemän sopimuksen, joka pantiin täytäntöön direktiivillä 2009/13/EY, loppumääräyksissä todetaan, että sopimuksen täytäntöönpanoa on tarkistettava, jos merityötä koskevan yleissopimuksen määräyksiin tehdään muutoksia ja jos jompikumpi sopimuksen osapuolista niin vaatii. Merityösopimukseen ehdotettujen muutosten täytäntöönpano liittyy liikenteen alaan[12]: satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annettu direktiivi 2009/16/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12. elokuuta 2013 annetulla direktiivillä 2013/38/EU, jotta merityösopimus lisättäisiin samaan ryhmään muiden yleissopimusten (esim. SOLAS[13], MARPOL[14] ja STCW[15]) kanssa, ja lippuvaltion velvollisuuksista 20. marraskuuta 2013 annettu direktiivi 2013/54/EU, jolla pannaan täytäntöön direktiivin 2009/13/EY liite. Direktiiviä 2009/16/EY sovelletaan kaikkiin EU:n satamissa käyviin aluksiin merenkulkijoiden kansalaisuudesta riippumatta, ja direktiivillä 2013/54/EU pyritään varmistamaan, että EU:n jäsenvaltiot täyttävät velvollisuutensa lippuvaltioina direktiivin 2009/13/EY ja sen liitteen osalta, ja sitä sovelletaan kaikkiin merenkulkijoihin EU-maiden lippujen alla purjehtivilla aluksilla. Muutosehdotuksiin sisältyvät asiakirjanäyttöä koskevat säännökset katetaan erityisesti direktiivillä 2009/16/EY, sellaisena kuin se on muutettuna. Ehdotetut muutokset liittyvät myös sosiaalipolitiikan alaan[16], jolla vähimmäisvaatimuksia asetetaan erityisesti työterveyden ja -turvallisuuden alalla toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annetulla direktiivillä 89/391/ETY. Suunnitellut muutokset liittyvät myös sosiaaliturvan yhteensovittamiseen, jota käsitellään asetuksessa (EY) N:o 883/2004 ja täytäntöönpanoasetuksessa (EY) N:o 987/2009 EU:n kansalaisten osalta ja asetuksessa (EU) N:o 1231/2010[17] EU:ssa laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisten, heidän perheenjäsentensä ja edunsaajiensa osalta valtioiden rajat ylittävissä tilanteissa. Nämä asetukset annettiin työntekijöiden vapaan liikkuvuuden ja maahanmuuton aloilla.[18] Ehdotetut muutokset saattavat liittyä EU:n lainsäädäntöön yksityisoikeudellisen yhteistyön alalla, etenkin tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettuun asetukseen (EU) N:o 1215/2012[19]. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Ei sovelleta. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnolle annetaan todennäköisesti valtuudet hyväksyä kyseiset muutosehdotukset merityötä koskevan yleissopimuksen ohjeistoon. Merityösopimuksen artiklan XV mukaisesti tällaiset muutokset tulevat voimaan kaikkien sellaisten sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole virallisesti ilmoittaneet tyytymättömyyttään kahden vuoden[20] kuluessa, kuuden kuukauden kuluttua tämän määräajan päättymisestä, ellei yli 40 prosenttia sopimuspuolista, jotka samalla edustavat vähintään 40:tä prosenttia sopimuspuolten alusten bruttovetoisuudesta, ole ilmoittanut virallisesti olevansa tyytymättömiä kansainvälisen työkonferenssin hyväksymiin muutoksiin. Tästä seuraa, että merityötä koskevan yleissopimuksen ohjeistoon suunnitellut muutokset muodostavat kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen säädöksen, jolla on oikeusvaikutuksia. Ainoastaan valtiot ovat ILOn jäseniä ja voivat äänestää merityösopimuksen ohjeistoon tehtävien muutosten hyväksymisestä kansainvälisessä työkonferenssissa, johon unioni kutsutaan osallistumaan tarkkailijana. Edellä esitetty huomioon ottaen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti on tarpeen, että neuvosto hyväksyy päätöksen, jolla vahvistetaan unionin puolesta esitettävä kanta ja valtuutetaan samalla jäsenvaltiot toimimaan yhdessä unionin etujen mukaisesti. Ehdotetaan, että merityösopimuksen ohjeistoon ehdotettujen muutosten hyväksymistä tuetaan. Tässä vaiheessa – komiteassa olevien laivanvarustajien ryhmän ja merenkulkijoiden ryhmän yhdessä jättämän ehdotuksen perusteella – vaikuttaa siltä, että ehdotetuilla muutoksilla tavoiteltujen yleisten periaatteiden ja unionin lainsäädännön välillä ei ole ristiriitaa ja ehdotetut muutokset ja unionin säännöstö ovat yhteensopivia. Erityisesti merityösopimuksen ohjeistoon ehdotettujen muutosten ja sosiaalipolitiikan alan unionin säännöstön vähimmäisvaatimusten välillä ei ole lähestymistavan osalta epäjohdonmukaisuuksia. Tämä tarkoittaa sitä, että unionin toimenpiteet voivat olla tiukempia kuin ILOn vaatimukset ja päinvastoin[21], koska ILOn peruskirjan 19 artiklan 8 kohdasta seuraa, että ILOn yleissopimukset, kuten merityösopimus, sisältävät vähimmäisvaatimukset. Epäjohdonmukaisuuksia ei ole myöskään merityösopimuksen ohjeistoon ehdotettujen muutosten ja sosiaaliturvan yhteensovittamista koskevan unionin säännöstön tai liikenteen alalla annettujen asetusten välillä. Aiempien kokemusten perusteella voidaan odottaa, että laivanvarustajien ja merenkulkijoiden ryhmissä sovitun merityösopimuksen ohjeistoon ehdotettujen muutosten luonnostekstin ja kansainvälisen työkonferenssin hyväksymän tekstin välillä ei ole merkittäviä muutoksia. Jotta jäsenvaltiot voivat toimia ILOn elimissä yhdessä tehokkaalla ja vaikuttavalla tavalla unionin etujen mukaisesti, on kuitenkin tarpeen säätää, että jäsenvaltiot voivat hyväksyä ohjeiston muutoksia koskevan tekstin, jossa ei ole olennaisia muutoksia verrattuna laivanvarustajien ja merenkulkijoiden ryhmien sopimaan tekstiin. 2014/0088 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS merityötä koskevan yleissopimuksen ohjeiston muutoksiin liittyvästä Euroopan unionin puolesta kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa esitettävästä kannasta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 153 artiklan ja 218 artiklan 9 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen sekä katsoo seuraavaa: (1) Merityötä koskevassa Kansainvälisen työjärjestön vuoden 2006 yleissopimuksessa, jäljempänä ’yleissopimus’, vahvistetaan vähimmäistason työ- ja asuinolosuhteet kaikille merenkulkijoille, jotka työskentelevät yleissopimuksen ratifioivien maiden lipun alalla purjehtivilla aluksilla. (2) Yleissopimuksen ohjeiston muutosehdotukset ovat asialistalla yleissopimuksen mukaisesti perustetun kolmikantaisen erityiskomitean, jäljempänä ’komitea’, 7–11 päivänä huhtikuuta 2014 järjestettävässä ensimmäisessä kokouksessa, jossa niitä tarkastellaan ja ne mahdollisesti hyväksytään. Hyväksytyt muutokset esitetään hyväksyttäviksi kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa 28 päivän toukokuuta ja 12 päivän kesäkuuta 2014 välillä. (3) Ehdotetut muutokset koskevat laivanvarustajien vastuuta kuolemaa tai henkilövahinkoja ja merenkulkijoiden hylkäämistä koskevissa korvausvaatimuksissa. Laivanvarustajien ja merenkulkijoiden ryhmät toimittivat ehdotukset, jäljempänä ’muutosehdotukset’, yhteisesti komitealle lokakuussa 2013 yleissopimuksen artiklan XV 2 kappaleen mukaisesti. (4) Yleissopimuksen säännöt ja muutosehdotukset kuuluvat suureksi osaksi perussopimuksilla unionille myönnetyn toimivallan piiriin. Lisäksi muutosehdotukset vaikuttavat unionin nykyiseen säännöstöön sosiaalipolitiikan[22], liikennepolitiikan ja sosiaaliturvan yhteensovittamisen[23] alalla. Yleissopimuksen useimmat määräykset kuuluvat Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta, 2006, tekemän sopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 1999/63/EY muuttamisesta annetun direktiivin 2009/13/EY soveltamisalaan. Lisäksi yleissopimuksen täytäntöönpano unionissa on varmistettu satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetulla direktiivillä 2009/16/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 12 päivänä elokuuta 2013 annetulla direktiivillä 2013/38/EU, ja tietyistä lippuvaltion velvollisuuksista 20 päivänä marraskuuta 2013 annetulla direktiivillä 2013/54/EU, jolla pannaan 16 päivänä helmikuuta 2009 annetun direktiivin 2009/13/EY liite täytäntöön. (5) Yleissopimuksen artiklan XV mukaisesti kansainvälisen työkonferenssin hyväksymät ohjeiston muutokset tulevat voimaan kaikkien sellaisten sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole virallisesti ilmoittaneet tyytymättömyyttään yleensä kahden vuoden kuluessa, kuuden kuukauden kuluttua tämän määräajan päättymisestä, ellei yli 40 prosenttia sopimuspuolista, jotka samalla edustavat vähintään 40:tä prosenttia sopimuspuolten alusten bruttovetoisuudesta, ole ilmoittanut virallisesti olevansa tyytymättömiä näihin muutoksiin. Tästä seuraa, että merityötä koskevan yleissopimuksen ohjeistoon suunnitellut muutokset muodostavat kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen säädöksen, jolla on oikeusvaikutuksia. (6) Edellä esitetty huomioon ottaen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti on tarpeen, että neuvosto hyväksyy päätöksen, jolla vahvistetaan unionin puolesta esitettävä kanta ja valtuutetaan samalla jäsenvaltiot toimimaan yhdessä unionin, joka ei ole ILOn jäsen[24], etujen mukaisesti. (7) Kun otetaan huomioon, että muutosehdotukset eivät ole vielä tässä vaiheessa saaneet kaikkien sidosryhmien hyväksyntää ja että niihin saatetaan tehdä vielä joitakin muutoksia ennen kuin ne hyväksytään kansainvälisessä työkonferenssissa, on tarpeen säätää, että jäsenvaltiot – toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti – voivat hyväksyä muutostekstin, jossa ei ole olennaisia muutoksia verrattuna laivanvarustajien ja merenkulkijoiden ryhmien sopimaan tekstiin, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Unionin kantana kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa on tukea yleissopimuksen ohjeistoon ehdotettujen muutosten hyväksymistä, sellaisena kuin laivanvarustajien ja merenkulkijoiden ryhmät ovat yhdessä niitä esittäneet komiteassa, jäljempänä ’muutosehdotukset’. Muutosehdotusten teksti on tämän päätöksen liitteenä. 2. Jäsenvaltioiden – toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti – on omaksuttava 1 kohdassa esitetty unionin kanta hyväksyessään muutoksia yleissopimuksen ohjeistoon kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa. 3. Jäsenvaltiot – toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti – voivat hyväksyä muita kuin olennaisia muutoksia tähän kantaan ILOn elimissä ilman neuvoston uutta päätöstä. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] http://www.ilo.org/global/standards/maritime-labour-convention/lang--en/index.htm. [2] Merityösopimus on jaettu kolmeen pääosaan: ensin tulevissa artikloissa esitetään laajemmat periaatteet ja velvoitteet. Artiklojen jälkeen tulevat säännöt ja ohjeisto, jotka liittyvät yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin merenkulkijoiden työ- ja asuinolosuhteisiin sekä tarkastuksiin ja täytäntöönpanoon. Säännöt on laadittu varsin yleisluonteisesti, ja niitä täydennetään tarkemmalla ohjeistolla. Ohjeistossa on kaksi osaa: A-osaan sisältyvät normit ja B-osaan suositukset. Yleissopimuksen ratifioivien maiden on annettava kansallista lainsäädäntöä tai toteutettava muita toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että säännöissä esitetyt periaatteet ja oikeudet pannaan täytäntöön ohjeiston A-osan normeissa esitetyllä tavalla (tai olennaisilta osiltaan vastaavalla tavalla). Päättäessään lakien tai muiden täytäntöönpanotoimenpiteiden yksityiskohdista ratifioivien maiden on otettava asianmukaisesti huomioon ohjeiston B-osassa esitettyjen suositusten noudattaminen. [3] Kansainvälinen merenkulkujärjestö. [4] ILO–IMO–WGPS/9/2009/10, Final report, Joint IMO/ILO Ad Hoc Expert Working Group on Liability and Compensation regarding Claims for Death, Personal Injury and Abandonment of Seafarers, Ninth Session. [5] Resolution concerning the Joint IMO/ILO Ad Hoc Expert Working Group on Liability and Compensation regarding Claims for Death, Personal Injury and Abandonment of Seafarers, International Labour Conference, Provisional Record No. 3-1(Rev.), 94th Session (Maritime), Geneve, 2006, s. 3-1/16. Ks.: http://www.ilo.org/global/standards/maritime-labour-convention/WCMS_088130/lang--en/index.htm. [6] http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---normes/documents/genericdocument/wcms_229695.pdf, ks. suositetun päätöksen liite. [7] http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---normes/documents/genericdocument/wcms_229694.pdf. [8] Komitean kokoukseen osallistumista koskevassa kutsussa viitattiin verkkosivulle http://www.ilo.org/global/standards/maritime-labour-convention/WCMS_228789/lang--en/index.htm, joka päivitettiin marraskuussa 2013. [9] 40 prosenttia yleissopimuksen ratifioineista jäsenvaltioista, jotka edustavat vähintään 40:tä prosenttia yleissopimuksen ratifioineiden jäsenvaltioiden alusten bruttovetoisuudesta. [10] http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---normes/documents/genericdocument/wcms_229695.pdf. [11] SEUT-sopimuksen 153 ja 155 artikla. [12] SEUT-sopimuksen 100 artikla. [13] Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä. [14] Kansainvälinen yleissopimus alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. [15] Kansainvälinen yleissopimus merenkulkijoiden koulutuksesta, pätevyyskirjoista ja vahdinpidosta. [16] SEUT-sopimuksen 153 ja 155 artikla. [17] Tai asetus (EY) N:o 859/2003 Tanskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksessa. [18] SEUT-sopimuksen 48 artikla ja 79 artiklan 2 kohdan b alakohta. [19] SEUT-sopimuksen 67 artiklan 4 kohta ja 81 artiklan 2 kohdan a, c ja e alakohta. [20] Tai muu konferenssin asettama määräaika, sen jälkeen kun ILOn pääjohtaja on ilmoittanut muutoksista yleissopimuksen ratifioineille jäsenvaltioille. [21] Tuomioistuimen lausunto 2/91, 18 kohta. [22] Mukaan luettuna työterveyttä ja -turvallisuutta koskeva puitedirektiivi 89/391/ETY. [23] Mukaan luettuna asetus (EY) N:o 883/2004 ja täytäntöönpanoasetus (EY) N:o 987/2009 EU:n kansalaisten osalta, asetus (EU) N:o 1231/2010 tai asetus (EY) N:o 859/2003 EU:ssa laillisesti asuvien ja valtioiden rajat ylittävissä tilanteissa olevien kolmansien maiden kansalaisten sekä heidän perheenjäsentensä ja edunsaajiensa osalta. [24] Tuomioistuimen lausunto 2/91, 19.3.1993, Kok., 1993-I, s. 1061, 26 kohta. LIITE I – Ensimmäiset yhteiset ehdotukset: Ehdotus merityötä koskevan yleissopimuksen (2006) sääntöön 2.5 liittyvän ohjeiston muuttamisesta Tässä ehdotuksessa tuodaan esiin periaatteet, jotka hyväksyttiin IMOn ja ILOn yhteisen merenkulkijoiden kuolemaa tai henkilövahinkoja ja hylkäämistä koskevia vastuu- ja korvausvaatimuksia pohtivan tilapäisen asiantuntijatyöryhmän yhdeksännessä istunnossa (2.–6. maaliskuuta 2009).[1] Tämän ehdotuksen alaviitteet ovat vain tiedotustarkoituksiin eivätkä ole osa muutosehdotuksen tekstiä. A. Normia A2.5 koskevat ehdotukset 1. Korvataan otsikossa ”Normi A2.5 – Kotimatka” viite ”A2.5” viitteellä ”A2.5.1”. 2. Lisätään nykyisen normin A2.5 9 kappaleen jälkeen seuraava otsikko ja teksti: Normi A2.5.2 – Rahavakuus[2] 1. Pantaessa täytäntöön säännön 2.5 2 kappale tällä normilla vahvistetaan vaatimukset, joilla taataan nopean ja tehokkaan rahoitusvakuusjärjestelmän tarjoaminen merenkulkijoille, jos kyseessä on merenkulkijoiden hylkääminen. 2. Tätä normia sovellettaessa merenkulkijaa pidetään hylättynä, jos tämän yleissopimuksen vaatimusten tai merenkulkijan työsopimuksen ehtojen vastaisesti laivanvarustaja a) kieltäytyy maksamasta merenkulkijan kotimatkan kustannuksia; tai b) on jättänyt merenkulkijan ilman tarvittavaa ylläpitoa ja tukea; tai c) on muutoin yksipuolisesti katkaissut siteensä merenkulkijaan, mukaan luettuna työsopimukseen perustuvan palkan jättäminen maksamatta vähintään kahden kuukauden ajaksi. 3. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtiviin aluksiin sovelletaan tämän normin vaatimukset täyttävää rahavakuusjärjestelmää. Rahavakuusjärjestelmä voidaan toteuttaa sosiaaliturvajärjestelmän tai vakuutuksen tai kansallisen rahaston tai muun vastaavan järjestelyn muodossa. Jäsenvaltion on määritettävä sen muoto laivanvarustajien ja merenkulkijoiden järjestöjä kuultuaan. 4. Rahavakuusjärjestelmällä on tarjottava tämän normin mukaisesti kaikille jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella työsuhteessa oleville tai muutoin toimiville tai työskenteleville hylätyille merenkulkijoille suora pääsy järjestelmän piiriin, riittävä kattavuus ja nopeutettu taloudellinen apu. 5. Tätä normia sovellettaessa merenkulkijoiden riittävään ylläpitoon ja tukeen sisältyvät seuraavat: riittävä ruoka, vaatetus, majoitus, tarvittava sairaanhoito ja muut kohtuulliset kustannukset ja maksut, jotka aiheutuvat hylkäämisestä. 6. Kunkin jäsenvaltion on vaadittava, että sen lipun alla purjehtivat alukset, joihin sovelletaan säännön 5.1.3 1 tai 2 kappaletta, toimittavat rahavakuudesta näyttöä vakuuden tarjoajan myöntämin asiakirjoin.[3] Asiakirjanäyttö on asetettava esille näkyvään paikkaan merenkulkijoiden asuintiloissa. Jos rahavakuuden tarjoajia on useampia, aluksella on oltava kunkin vakuudentarjoajan toimittama asiakirja. 7. Rahavakuutta koskevaan asiakirjanäyttöön on sisällytettävä liitteessä A2-I vaaditut tiedot. Sen on oltava englanninkielinen tai siihen on liitettävä englanninkielinen käännös. 8. Rahavakuusjärjestelmästä annettu apu on myönnettävä viipymättä asianomaisen merenkulkijan esittämästä tai hänen puolestaan esitetystä pyynnöstä, jonka tukena ovat tarvittavat oikeutta koskevat perustelut kappaleen 2 mukaisesti. 9. Ottaen huomioon säännöt 2.2 ja 2.5 rahavakuusjärjestelmästä annettavan avun olisi oltava riittävä kattamaan seuraavat: a) palkkasaatavat ja muut maksamattomat etuudet, jotka laivanvarustajan on maksettava merenkulkijalle työsopimuksen, työehtosopimuksen tai lippuvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, enintään neljän kuukauden ajalta; b) kaikki merenkulkijalle aiheutuneet kohtuulliset kustannukset, mukaan luettuna kappaleessa 10 tarkoitetun kotimatkan kustannukset; ja c) tarpeellisen ylläpidon ja tuen kustannukset, jotka aiheutuvat hylkäämisen muodostavasta teosta tai laiminlyönnistä, merenkulkijan kotiintuloon asti. 10. Kotimatkan kustannusten on katettava asianmukaisella ja nopealla tavalla, yleensä lentoteitse, tehtävä matka, ja niihin on sisällyttävä merenkulkijoiden ruoka ja asuminen siitä lähtien, kun he lähtevät laivalta, siihen asti, kun he tulevat kotiin, tarvittava sairaanhoito, siirtyminen, henkilökohtaisten tavaroiden kuljetus sekä kaikki muut kohtuulliset kustannukset ja maksut, jotka johtuvat hylkäämisestä. 11. Jos vakuutuksen tai muun rahavakuuden tarjoaja on suorittanut merenkulkijalle maksuja tämän normin mukaisesti, tällaisen tarjoajan on hankittava maksamansa summan osalta saatavan siirrolla, sijaantulolla tai muulla tavalla oikeudet, jotka merenkulkijalle olisivat kuuluneet. 12. Tällä normilla ei estetä vakuutuksen tai rahavakuuden tarjoajan takautumisoikeutta kolmansia osapuolia kohtaan. 13. Tämän normin määräyksillä ei ole tarkoitus sulkea pois tai estää muiden sellaisten oikeuksien, vaatimusten tai oikeussuojakeinojen käyttöä, joista hylätyt merenkulkijat saattaisivat saada korvausta. Kansallisissa laeissa tai määräyksissä voidaan säätää, että tämän normin mukaisesti maksettavat summat voidaan vähentää summista, jotka on saatu muista lähteistä ja jotka johtuvat oikeuksista, vaatimuksista tai oikeussuojakeinoista, jotka saattavat olla korvauksen kohteena tämän normin mukaisesti. B. Suositusta B2.5 koskeva ehdotus Lisätään nykyisen suosituksen B2.5 loppuun seuraava otsikko ja teksti: Suositus B2.5.3 – Rahavakuus 1. Pantaessa täytäntöön normin A2.5.2 8 kappaletta, jos merenkulkijan pyynnön joidenkin osatekijöiden pätevyyden tarkastaminen vaatii aikaa, tämä ei saisi estää merenkulkijaa tai hänen edustajaansa saamasta välittömästi pyydetyn avun sellaista osaa, jota pidetään perusteltuna. C. Uutta liitettä koskeva ehdotus Lisätään ennen liitettä A5-I seuraava liite: LIITE A2-I Näyttö rahavakuudesta säännön 2.5 2 kappaleen mukaisesti Todistukseen tai[4] muuhun normin A2.5.2 7 kappaleessa tarkoitettuun asiakirjanäyttöön on sisällyttävä seuraavat tiedot: a) aluksen nimi; b) aluksen rekisteröintisatama; c) aluksen radiokutsutunnus; d) aluksen IMO-tunnistenumero; e) rahavakuuden tarjoajan nimi ja osoite; f) merenkulkijan avustuspyyntöjen käsittelystä vastaavan henkilön tai tahon yhteystiedot; g) laivanvarustajan nimi; h) rahavakuuden voimassaoloaika; ja i) vakuutus siitä, että rahavakuus täyttää normin A2.5.2 vaatimukset. D. Liitteitä A5-I, A5-II ja A5-III[5] koskevat ehdotukset 1. Lisätään liitteen A5-I loppuun seuraava kohta: Rahavakuus kotimatkaa varten. 2. Lisätään liitteeseen A5-II otsakkeeseen ”Merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus – osa I” kohdan 14 jälkeen seuraava kohta: 15. Rahavakuus kotimatkaa varten (sääntö 2.5). 3. Lisätään liitteeseen A5-II otsakkeeseen ”Merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus – osa II” kohdan 14 jälkeen seuraava kohta: 15. Rahavakuus kotimatkaa varten (sääntö 2.5). 4. Lisätään liitteen A5-III loppuun seuraava kohta: Rahavakuus kotimatkaa varten. II – Toiset yhteiset ehdotukset: Ehdotus merityötä koskevan yleissopimuksen (2006) sääntöön 4.2 liittyvän ohjeiston muuttamisesta Tässä ehdotuksessa tuodaan esiin periaatteet, jotka hyväksyttiin IMOn ja ILOn yhteisen merenkulkijoiden kuolemaa tai henkilövahinkoja ja hylkäämistä koskevia vastuu- ja korvausvaatimuksia pohtivan tilapäisen asiantuntijatyöryhmän yhdeksännessä istunnossa (2.–6. maaliskuuta 2009).[6] Tämän ehdotuksen alaviitteet ovat vain tiedotustarkoituksiin eivätkä ole osa muutosehdotuksen tekstiä. A. Normia A4.2 koskevat ehdotukset 1. Korvataan nykyisessä otsikossa ”Normi A4.2 – Laivanvarustajan vastuu” viite ”A4.2” viitteellä ”A4.2.1”. 2. Lisätään nykyisen normin A4.2 7 kappaleen jälkeen seuraava teksti: 8. Kansallisissa laeissa ja määräyksissä on säädettävä, että rahavakuusjärjestelmä, jolla varmistetaan tämän normin 1 kappaleen b kohdan mukaisesti sopimusperusteisten vaatimusten korvaaminen normissa A4.2.2 määritellyn mukaisesti, täyttää seuraavat vaatimukset: a) sopimusperusteinen korvaus, joka perustuu merenkulkijan työsopimukseen, on maksettava täysimääräisesti ja viipymättä, sanotun rajoittamatta c kohdan soveltamista; b) vastaanottajaa ei saa painostaa hyväksymään sopimusperusteista summaa pienempää summaa; c) jos merenkulkijan pitkäaikainen työkyvyttömyys vaikeuttaa sen täysimääräisen korvauksen arvioimista, johon merenkulkija saattaa olla oikeutettu, merenkulkijalle on maksettava ennakkomaksu tai -maksuja kohtuuttomien vaikeuksien välttämiseksi; d) merenkulkijan on säännön 4.2 2 kappaleen mukaisesti saatava maksu sen estämättä muiden laillisten oikeuksien harjoittamista, mutta laivanvarustaja voi vähentää tällaisen maksun vahingonkorvauksista, jotka johtuvat merenkulkijan esittämistä ja samaan tapaukseen liittyvistä muista vaatimuksista laivanvarustajaa kohtaan; e) sopimusperusteista korvausta koskevan vaatimuksen voi esittää asianomainen merenkulkija suoraan tai tämän lähiomainen taikka merenkulkijan edustaja tai nimetty edunsaaja.[7] 9. Kunkin jäsenvaltion laeilla ja määräyksillä on varmistettava, että merenkulkijoille on ilmoitettava ennalta, jos laivanvarustajan rahavakuus aiotaan peruuttaa, ja ilmoitettava välittömästi, jos sitä ei aiota uusia. 10. Kunkin jäsenvaltion laeilla ja määräyksillä on varmistettava, että vakuuden tarjoaja ilmoittaa lippuvaltiolle, jos laivanvarustajan rahavakuus aiotaan peruuttaa, peruutetaan eikä sitä uusita. 11. Kunkin jäsenvaltion on vaadittava, että sen lipun alla purjehtivat alukset toimittavat rahavakuudesta näyttöä vakuuden tarjoajan myöntämin asiakirjoin. Asiakirjanäyttö on asetettava esille näkyvään paikkaan merenkulkijoiden asuintiloissa. Jos rahavakuuden tarjoajia on useampia, aluksella on oltava kunkin vakuudentarjoajan toimittama asiakirja. 12. Rahavakuudesta maksetaan kaikki sen kattamat sopimusperusteiset vaatimukset, jotka syntyvät asiakirjan voimassaolokaudella. 13. Rahavakuutta koskevaan asiakirjanäyttöön on sisällytettävä liitteessä A4-I vaaditut tiedot. Sen on oltava englanninkielinen tai siihen on liitettävä englanninkielinen käännös. Lisätään nykyisen normin A4.2 jälkeen seuraava otsikko ja teksti: Normi A4.2.2 – Sopimusperusteisten vaatimusten käsittely[8] 1. Sovellettaessa normia A4.2.1 ja tätä normia ’sopimusperusteisella vaatimuksella’ tarkoitetaan kaikkia vaatimuksia, jotka liittyvät sairauteen, tapaturmaan tai kuolemantapaukseen sinä aikana, kun merenkulkija työskentelee merenkulkijoiden työsopimuksen mukaisesti, tai jotka johtuvat työskentelystä tällaisen sopimuksen mukaisesti. 2. Kunkin jäsenvaltion lailla ja määräyksillä on varmistettava, että käytössä on tehokkaat järjestelyt sellaisten sopimusperusteisten vaatimusten vastaanottamista, käsittelyä ja puolueetonta ratkaisua varten, jotka liittyvät normissa A4.2.1 tarkoitettuun korvaukseen, nopeilla ja oikeudenmukaisilla menettelyillä. B. Suositusta B4.2 koskevat ehdotukset 1. Korvataan nykyisessä otsikossa ”Suositus B4.2 – Laivanvarustajan vastuu” viite ”B4.2” viitteellä ”B4.2.1”. 2. Korvataan nykyisen suosituksen B4.2 1 kappaleessa viite ”Normi A4.2” viitteellä ”Normi A4.2.1”. 3. Lisätään nykyisen suosituksen B4.2 3 kappaleen jälkeen seuraava otsikko ja teksti: Suositus B4.2.2 – Sopimusperusteisten vaatimusten käsittely 1. Kansallisissa laeissa tai määräyksissä olisi säädettävä, että sopimusperusteiseen vaatimukseen liittyvän maksun osapuolet voivat käyttää maksun vastaanottamista ja maksamista koskevaa mallilomaketta, joka esitetään liitteessä B4-I. C. Uusia liitteitä koskevat ehdotukset 1. Lisätään liitteen A2-I jälkeen seuraava liite: LIITE A4-I Näyttö rahavakuudesta säännön 2.5 2 kappaleen mukaisesti Rahavakuutta koskevaan asiakirjanäyttöön, joka vaaditaan normin A4.2.1 13 kappaleen mukaisesti, on sisällyttävä seuraavat tiedot: a) aluksen nimi; b) aluksen rekisteröintisatama; c) aluksen radiokutsutunnus; d) aluksen IMO-tunnistenumero; e) rahavakuuden tarjoajan nimi ja osoite; f) rahavakuuden tarjoajan liiketoimipaikka; g) laivanvarustajan nimi; h) rahavakuuden voimassaoloaika; i) toimivaltaisen viranomaisen vakuutus siitä, että rahavakuus täyttää normin vaatimukset. 2. Lisätään liitteen A4-I jälkeen seuraava liite: LIITE B4-I Suosituksessa B4.2.2 tarkoitettu maksun vastaanottamista ja maksamista koskeva mallilomake Alus: …………………………………………………………………………………………. Tapaus: ……………………….………………………………………………………………… Merenkulkija/laillinen perillinen ja/tai huollettava: ………………………….……………….…………..................................................... Varustamo: …………………………………………………………………………………………. Allekirjoittanut [merenkulkija] [merenkulkijan laillinen perillinen ja/tai huollettava]* tunnustaa vastaanottaneensa seuraavan summan [valuutta ja määrä], jolla laivanvarustaja on täyttänyt velvoitteensa maksaa sopimusperusteista korvausta henkilövahingon ja/tai kuoleman tapauksessa allekirjoittaneen/merenkävijän työsuhteen ehtojen mukaisesti ja vapauttaa laivanvarustajan kyseisten ehtojen mukaisista velvoitteistaan. Maksu suoritetaan myöntämättä vastuuta vaatimusten osalta ja hyväksytään rajoittamatta allekirjoittaneen/merenkävijän laillisen perillisen ja/tai huollettavan oikeutta nostaa laiminlyönti- tai vahingonkorvauskanne tai turvautua muihin käytettävissä oleviin oikeussuojakeinoihin edellä mainitun tapauksen osalta. Päiväys: …………………………………………………………………………………………. Merenkulkija/laillinen perillinen ja/tai huollettava: …………………………………………………………………………………………. Allekirjoitus: …………………..……………………….……………………………………….......... Kuittaus: Laivanvarustaja/laivanvarustajan edustaja: Allekirjoitus: ……………………….…………………………………………………………............ Vakuutuksen tarjoaja/vakuutuksen tarjoajan edustaja: Allekirjoitus: ……………………….…………………………………………………………............___________________ *Tarpeeton yliviivataan. D. Liitteitä A5-I, A5-II ja A5-III[9] koskevat ehdotukset 1. Lisätään liitteen A5-I loppuun seuraava kohta: Laivanvarustajan vastuuseen liittyvä rahavakuus. 2. Lisätään liitteeseen A5-II otsakkeeseen ”Merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus – osa I” kohdan 15 jälkeen seuraava kohta: 16. Laivanvarustajan vastuuseen liittyvä rahavakuus (sääntö 4.2). 3. Lisätään liitteeseen A5-II otsakkeeseen ”Merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus – osa II” kohdan 15 jälkeen seuraava kohta: 16. Laivanvarustajan vastuuseen liittyvä rahavakuus (sääntö 4.2). 4. Lisätään liitteen A5-III loppuun seuraava kohta: Laivanvarustajan vastuuseen liittyvä rahavakuus. [1] ILO–IMO–WGPS/9/2009/10, Final report, Joint IMO/ILO Ad Hoc Expert Working Group on Liability and Compensation Regarding Claims for Death, Personal Injury and Abandonment of Seafarers, Ninth Session. Ks.: http://www.ilo.org/sector/activities/sectoral-meetings/WCMS_ 161446/lang--en/index.htm. Tämän työryhmän merkitys osana merityötä koskevan yleissopimuksen (2006) hyväksymisen seurantaa tunnustettiin päätöslauselmassa, joka hyväksyttiin kansainvälisen työkonferenssin 94. istunnossa, kun se hyväksyi merityötä koskevan yleissopimuksen (2006). Ks.: Resolution concerning the Joint IMO/ILO Ad Hoc Expert Working Group on Liability and Compensation regarding Claims for Death, Personal Injury and Abandonment of Seafarers, International Labour Conference, Provisional Record No. 3-1(Rev.), 94th Session (Maritime), Geneve, 2006, s. 3-1/16. Ks.: http://www.ilo.org/global/standards/maritime-labour-convention/WCMS_088130/lang--en/index.htm. [2] Ehdotetussa kohdassa vahvistetaan yhteys säännön 2.5 2 kappaleen kotimatkan rahavakuutta koskevan määräyksen ja ehdotetun uuden normin A2.5.2 2 kappaleessa (aiemmin IMOn ja ILOn tilapäisen asiantuntijatyöryhmän periaatteiden 5 kappale) määritellyn hylkäämistä koskevan käsitteen välille. [3] IMOn ja ILOn yhteinen tilapäinen asiantuntijatyöryhmä sopi vuonna 2009, että tämä olisi lisättävä luetteloon seikoista, joihin on kohdistettava satamavaltioiden suorittamaa valvontaa ja jotka on sertifioitava sellaisten alusten osalta, jotka on sekä tutkittava että sertifioitava. Ks. alaviitteessä 1 tarkoitetun loppuraportin kohta 106. Termiä asiakirjanäyttö käytettiin, jotta voitiin ratkaista näkemyserot, jotka liittyvät siihen, minkälainen rahavakuudesta näyttöä tarjoavan asiakirjan olisi täsmälleen oltava. Sanamuodossa noudatellaan myös ILOn suuntaviivoja (ILO Guidelines on flag State inspection), jotka laadittiin vuonna 2008 kansainvälisessä asiantuntijoiden kolmikantakokouksessa. [4] Kuten edellä todettiin, IMOn ja ILOn yhteisessä tilapäisessä asiantuntijatyöryhmässä oli joitakin eriäviä näkemyksiä vakuutta koskevan näytön muodosta. Sanamuotoa ”tai” on ehdotettu joustavuuden vuoksi. [5] Kuten alaviitteessä 3 todettiin, IMOn ja ILOn yhteisessä tilapäisessä asiantuntijatyöryhmässä sovittiin, että nämä vaatimukset sisällytetään aluksen sertifiointijärjestelmään. [6] ILO–IMO–WGPS/9/2009/10, Final report, Joint IMO/ILO Ad Hoc Expert Working Group on Liability and Compensation regarding Claims for Death, Personal Injury and Abandonment of Seafarers, Ninth Session. Tämän työryhmän merkitys osana merityötä koskevan yleissopimuksen (2006) hyväksymisen seurantaa tunnustettiin päätöslauselmassa, joka hyväksyttiin kansainvälisen työkonferenssin 94. istunnossa, kun se hyväksyi merityötä koskevan yleissopimuksen (2006). Ks. Resolution concerning the Joint IMO/ILO Ad Hoc Expert Working Group on Liability and Compensation regarding Claims for Death, Personal Injury and Abandonment of Seafarers, International Labour Conference, Provisional Record No. 3-1(Rev.), 94th Session (Maritime), Geneve, 2006, s. 3-1/16. Ks.: http://www.ilo.org/global/standards/maritime-labour-convention/WCMS_088130/lang--en/index.htm. [7] IMOn ja ILOn yhteisen tilapäisen asiantuntijatyöryhmän ehdottamiin periaatteisiin sisältyvää sanamuotoa (ks. alaviitteessä 6 tarkoitetun loppuraportin kohdat 149–152 ja liite II, ”periaatteet” kohdassa 4) on muutettu oikeudellisten tekstien muotoiluun liittyvistä syistä. Vaikka sanamuodosta olikin päästy sopimukseen (ks. kohta 152), merenkulkijoiden ryhmän edustaja halusi, että kohta asetetaan hakasulkeisiin (ks. kohta 151). On syytä huomata, että tähän ehdotukseen ei sisälly hakasulkeita. [8] IMOn ja ILOn yhteisen tilapäisen asiantuntijatyöryhmän ehdottamat periaatteet kattoivat kaksi seikkaa. Ks. alaviitteessä 6 tarkoitetun loppuraportin kohdat 133–134. [9] IMOn ja ILOn yhteinen tilapäinen asiantuntijatyöryhmä sopi vuonna 2009, että tämä olisi lisättävä luetteloon seikoista, joihin on kohdistettava satamavaltioiden suorittamaa valvontaa ja jotka on sertifioitava sellaisten alusten osalta, jotka on sekä tutkittava että sertifioitava. Ks. alaviitteessä 1 tarkoitetun loppuraportin kohta 126. Sanamuodossa noudatellaan myös ILOn suuntaviivoja (ILO Guidelines on flag State inspection), jotka laadittiin vuonna 2008 kansainvälisessä asiantuntijoiden kolmikantakokouksessa. Ks.: http://www.ilo.org/global/standards/maritime-labour-convention/WCMS_101788/lang--en/ index.htm