Tehokas yhteistyö ja yhteensovittaminen on välttämätöntä, kun edustusta vailla olevat kansalaiset tarvitsevat suojelua kolmansissa maissa. Kolmannessa maassa läsnä olevan avustavan jäsenvaltion ja kansalaisen kotijäsenvaltion on mahdollisesti tehtävä tiivistä yhteistyötä. Paikallinen konsuliyhteistyö voi olla monimutkaisempaa, kun on kyse edustusta vailla olevista kansalaisista, sillä se edellyttää yhteensovittamista viranomaisten kanssa, joilla ei ole edustusta paikan päällä. Olisi laadittava vakaat puitteet, joilla täytetään aukko, joka on seurausta siitä, ettei kansalaisen omalla jäsenvaltiolla ole maassa suurlähetystöä tai konsulaattia.

1. Edustusta vailla olevat kansalaiset voivat valita, minkä jäsenvaltion suurlähetystöstä tai konsulaatista he hakevat konsulisuojaa. He voivat tarvittaessa ja tapauksen mukaan hakea apua myös unionin edustustosta. Jäsenvaltioiden on ulkoministeriöidensä verkkosivustoilla annettava tietoa edustusta vailla olevissa kolmansissa maissa olevien kansalaistensa oikeudesta saada toisen jäsenvaltion diplomaatti- tai konsuliviranomaisilta tämän direktiivin mukaista konsulisuojaa ja tietoa sen ehdoista.

2. Konsulisuojan tarjoamiseksi edustusta vailla oleville kansalaisille ja pyyntöjen tehokkaan käsittelyn takaamiseksi jäsenvaltioiden ja tapauksen mukaan unionin edustustot voivat tehdä paikallisia järjestelyjä vastuun jakamisesta ja tietojen vaihdosta. Paikallisviranomaisille ilmoittamisen jälkeen näistä paikallisista järjestelyistä on raportoitava komissiolle ja EUH:lle ja ne on julkaistava komission verkkosivustolla ja kyseisten jäsenvaltioiden asiaa koskevilla verkkosivustoilla . Näiden järjestelyjen on oltava täysin tämän direktiivin säännösten mukaisia.

Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliviranomaisten on tehtävä keskenään ja unionin kanssa tiivistä yhteistyötä ja harjoitettava yhteensovittamista sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevat kansalaiset saavat suojelua samoin edellytyksin kuin omat kansalaiset. Unionin edustustot helpottavat yhteistyötä ja yhteensovittamista jäsenvaltioiden välillä ja jäsenvaltioiden ja unionin välillä sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevat kansalaiset saavat suojelua samoin edellytyksin kuin omat kansalaiset. Kun konsulaatti tai suurlähetystö taikka tapauksen mukaan unionin edustusto avustaa edustusta vailla olevaa kansalaista, sen jäsenvaltion, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, alueesta vastaavaan lähimpään konsulaattiin tai suurlähetystöön tai ulkoministeriöön sekä unionin edustustoon on otettava yhteyttä ja sen on tehtävä yhteistyötä toteutettavien toimenpiteiden määrittämiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava asianomaiset ulkoministeriön yhteyshenkilöt Euroopan ulkosuhdehallinnolle, joka päivittää yhteyshenkilöitä suojatulla verkkosivustollaan.

3. Suurlähetystön tai konsulaatin on raportoitava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, kaikista käynneistä tapaamassa kansalaista ja siitä, että se on tarkistanut vankeusolosuhteiden olevan vähimmäisvaatimusten mukaisia . Sen on ilmoitettava välittömästi sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, kaikista huonoa kohtelua koskevista valituksista ja huonon kohtelun ehkäisemiseksi toteutetuista toimista ja varmistettava, että vankeusolosuhteet ovat vähimmäisvaatimusten mukaisia .

3. Suurlähetystön tai konsulaatin on raportoitava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, kaikista käynneistä tapaamassa kansalaista ja siitä, että se on tarkistanut kohtelun vankeudessa olevan vähimmäisvaatimusten mukaista . Sen on ilmoitettava välittömästi sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, kaikista huonoa kohtelua koskevista valituksista.

4. Suurlähetystön tai konsulaatin on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö, kyseiselle kansalaiselle antamistaan tämän oikeuksia koskevista tiedoista. Sen on toimittava välittäjänä ja varmistettava, että kansalaisella on saatavillaan asianmukaista oikeudellista neuvontaa ja avustusta, myös armahdusta tai ennenaikaista vapauttamista koskevien pyyntöjen laadinnassa ja jos kansalainen haluaa pyytää siirtoa. Sen on tarvittaessa toimittava sen jäsenvaltion, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, diplomaatti- tai konsuliviranomaisten kautta maksettujen oikeudenkäyntikulujen välittäjänä.

4. Suurlähetystön tai konsulaatin on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö, kyseiselle kansalaiselle antamistaan tämän oikeuksia koskevista tiedoista. Sen on toimittava välittäjänä ja avustettava armahdusta tai ennenaikaista vapauttamista koskevien pyyntöjen laadinnassa ja jos kansalainen haluaa pyytää siirtoa. Sen on tarvittaessa toimittava sen jäsenvaltion, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, diplomaatti- tai konsuliviranomaisten kautta maksettujen oikeudenkäyntikulujen välittäjänä.

2. Suurlähetystön tai konsulaatin on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, tapahtumasta, sen vakavuudesta ja annetusta avusta . Tämän jäsenvaltion on oltava yhteydessä kansalaisen perheenjäseniin tai muihin sukulaisiin, paitsi jos kansalainen on kieltäytynyt antamasta suostumustaan .

2. Suurlähetystön tai konsulaatin on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, tapahtumasta, sen vakavuudesta ja annetusta avusta , ja sen on oltava yhteydessä kansalaisen perheenjäseniin tai muihin sukulaisiin, jos kansalainen on antanut suostumuksensa, kun suostumuksen antaminen on mahdollista .

2. Suurlähetystön tai konsulaatin on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, tapahtumasta, sen vakavuudesta ja annetusta avusta , ja sen on asianmukaisissa tapauksissa oltava yhteydessä uhrin perheenjäseniin tai muihin sukulaisiin. Sen on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, jos on tarvetta lääkinnällisistä syistä tapahtuvaan evakuointiin. Lääkinnällisistä syistä tapahtuva evakuointi edellyttää sen jäsenvaltion, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, ennakolta antamaa hyväksyntää lukuun ottamatta erittäin kiireellisiä tapauksia.