-tr à EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 03.07.1996 
KOM(96)316 1opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN UNIONIN ALUEPOLITIIKAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA 
ITÄVALLASSA. SUOMESSA JA RUOTSISSA 

SISÄLLYSLUETTELO 
1. Johdanto 3 
2. Rakennerahaston toimien käynnistäminen 3 
Taloudelliset tuet. 3 
Tukikelpoisten alueiden määrittely 4 
Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen ja yhteisön aloitteiden esittäminen 
ja hyväksyminen 
4 
3. Unionin aluepolitiikan toteuttaminen 5 
Ohjelmien hyväksyminen 5 
Täytäntöönpanon toteuttaminen 8 
Toimien merkitys ja näkyvyys 9 
4. Rakennerahaston käyttöön ottamisesta aiheutuva lisäarvo 10 
Liite 1: Aluekehittämisohjelmien hyväksyminen uusissa jäsenvaltioissa 
Liite 2: Ehdotetut ja hyväksytyt yhtenäiset ohjelma-asiakirjat ja yhteisön aloitteet 
Liite 3: Yhteisön aloitteet 
Liite 4: Vuoropuhelu ja alueellinen kumppanuus 
Liite 5: Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen standardiluokituksen mukainen kustannusrakenne 
KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN UNIONIN ALUEPOLITIIKAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA 
ITÄVALLASSA. SUOMESSA JA RUOTSISSA 
1. JOHDANTO 
Tässä tiedonannossa käsitellään EU:n aluepolitiikan täytäntöönpanoa Itävallassa, Suomessa ja 
Ruotsissa (ts. tavoitteet 1, 2 ja 6 sekä yhteisön aloitteet) tammikuusta 1995 toukokuuhun 
1996. Se täydentää komission viime vuonna hyväksymää, muita 12 jäsenvaltiota koskevaa 
tiedonantoa1. 
Tätä tiedonantoa koskevana ajanjaksona tehdyt rahoituspäätökset esitellään yksityiskohtaisesti 
liitteessä 1. Tiedonannossa kerrotaan rakennerahaston toimien käynnistämisestä uusissa 
jäsenvaltioissa ja rakennerahaston toimien tuottamasta lisäarvosta kyseisissä maissa. 
2. RAKENNERAHASTON TOIMIEN KÄYNNISTÄMINEN 
Rakennerahaston toimenpiteet ovat kouriintuntuvimpia ja näkyvimpiä unionin jäsenyydestä 
koituvia etuja. Tämän vuoksi pidettiin tärkeänä, että rahaston kansalaisille ja yrityksille 
tarkoitettu koskeva tuki toteutuisi tukialueilla mahdollisimman pian. 
Neuvoston asetuksessa (ETY) 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston 
asetuksella (ETY) 3193/94, säädetään, että oikeus rakennerahaston tukeen voidaan ulottaa 
taannehtivasti 1 päivään tammikuuta 1995, mikäli rahoitusta koskevat ehdotukset on jätetty 
ennen 30 päivää huhtikuuta 1996. Määräajan noudattamista kaikissa mahdollisissa tapauksissa 
pidettiin suotavana. 
Asianomaiset viranomaiset olivat tehneet valtaosan valmistelutyöstä ennen liittymistä ja 
komission osastot olivat tarjonneet apuaan lukuisten työryhmien, seminaarien ja muun 
koulutustoiminnan muodossa. Tämä toiminta voimistui erityisesti kussakin maassa 
järjestettyjen kansanäänestysten jälkeen. 
Taloudelliset tuet 
Tammikuussa 1995 komissio päätti rakennerahastosta tavoitteille 2 - 5 b myönnettävästä 
tuesta2 - kutakin uutta jäsenvaltiota koskevan kokonaismäärän tultua määritellyksi jo 
liittymisasiakirjassa ja siinä tavoitteita 1 ja 6 koskevien tukien osalta. Suomen tapauksessa tässä 
päätöksessä tehtiin selväksi, että tavoitetta 2 koskevaa tukea voitiin tarkistaa koko ajanjakson 
osalta. 
KOM(95) 111 lopullinen, 29.3.1995 
SEC(959 28/3, 14.1.1995 
3 
Tämän vuoksi komissio teki kyseisten jäsenvaltioiden pyynnöstä pienehköjä muutoksia 
alkuperäisiin tukiin Ruotsin ja Suomen tavoitteeseen 6 kuuluvien alueiden eduksi3. 
Tukikelpoisten alueiden määrittely 
Liittymisasiakirjassa määriteltiin tukialueiden maantieteelliset rajat tavoitteiden 1 ja 6 osalta. 
Helmikuussa ja toukokuussa 1995 komissio teki päätökset, joissa määriteltiin tavoitteisiin 2 ja 
5 b kuuluvat alueet4. Suomi päätti rajoittaa tavoitteeseen 2 kuuluvia alueita koskevan 
päätöksen keston ajanjaksoksi 1995 - 1996. Muut uudet jäsenvaltiot käyttivät hyväkseen 
neuvoston asetuksessa (ETY) 4253/88 tarjottua mahdollisuutta, että kaikki ohjelmat voidaan 
hyväksyä koko vuosien 1995 - 1999 väliseksi ajanjaksoksi. Suomen päätöksen syynä oli toive 
säilyttää jonkinlainen joustonvara tavoitteille myönnettävien varojen suhteen. 
Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen ja yhteisön aloitteiden esittäminen ja hyväksyminen 
Kaikki kolme uutta jäsenvaltiota päättivät esittää tavoitteita koskevat yhtenäiset ohjelma-
asiakirjat. Suomen tapauksessa tukialueiden poikkeuksellisen pienen asukasmäärän, ongelmien 
samankaltaisuuden ja mutkistavan lisähallinnon välttämisen vuoksi sovittiin, että yksi 
yhtenäinen ohjelma-asiakirja voitaisiin hyväksyä kokonaisuudessaan tavoitteeseen 2 kuuluvien 
alueiden osalta ja toinen ohjelma-asiakirja kokonaisuudessaan tavoitteeseen 6 kuuluvien 
alueiden osalta. Samasta syystä yksi yhtenäinen ohjelma-asiakirja hyväksyttiin 
kokonaisuudessaan tavoitteeseen 6 kuuluvien alueiden osalta Ruotsissa. Toisaalta Ruotsissa ja 
Itävallassa hyväksyttiin erilliset yhtenäiset ohjelma-asiakirjat kunkin yksittäisen tavoitteeseen 2 
kuuluvan alueen osalta. 
Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen ja yhteisön aloitteiden esittämis- ja vahvistamispäivämäärät 
esitetään liitteen 2 taulukoissa. Taulukoista ilmenee, että lähes kaikki tavoitteisiin kuuluvat 
ohjelma-asiakirjat esitettiin ennen vuoden 1995 huhtikuun loppua. Ruotsin hieman hitaampi 
aikataulu (tavoite 2) heijastaa Ruotsin viranomaisten päätöstä odottaa kansanäänestyksen ja 
yleisten vaalien tulosta ennen kahdessa muussa jäsenvaltiossa jo meneillään olevia ponnisteluja 
vastaavan valmistelutyön aloittamista. 
Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen hyväksymisen eteneminen antoi kansallisille ja komission 
virkamiehille mahdollisuuden yhteisön aloitteiden5 käsittelemiseen, mutta 
toteuttamisjärjestelyjen hajauttamista ja yksinkertaistamista koskevat keskustelut ovat 
viivyttäneet joidenkin INTERRG-ohjelmien hyväksymistä Suomessa ja Ruotsissa. 
Vastaavanlaisia keskusteluja käydään URBAN-ohjelman osalta. 
KOM(95) 123 lopullinen/2, 12.5.1995 
EYVL N:o L 51, 22.2.1995 Itävallan ja Suomen osalta sekä EYVL N:0 L 123, 
10.5.1995 Ruotsin osalta 
Lisätietoja edellä mainittujen yhteisön aloitteiden sisällöstä on liitteessä 2. 
4 
3. UNIONIN ALUEPOLITIIKAN TÄYTÄNTÖÖNPANO 
Unionin aluepolitiikan täytäntöönpano edellyttää: a) kansallisen kehitystä koskevan 
kokonaistalousarvion määrittelemistä ja valvonnan täydentävyyttä koskevien peruslinjojen 
määrittämistä, b) EU:n rahoitusehdotusten hyväksymistä, c) EU:n myöntämien luottojen ja 
niihin liittyvien kansallisten ja alueellisten luottojen hallintoa koskevan kumppanuusjärjestelmän 
ja sen käytännön sovelluksen laatimista, sekä d) sen varmistamista, että tukialueiden asukkaat 
ja yritykset sekä poliitikot ja työmarkkinaosapuolten edustajat pitävät toimia tarpeidensa 
kannalta merkityksellisinä ja tehokkaina. 
Ensimmäisenä mainitun periaatteen (täydentävyys) käsittely muistuttaa läheisesti kaikissa 
muissa jäsenvaltioissa noudatettua lähestymistapaa. Samalla tavalla vastaavaa käsittelytapaa 
on korostettu kolmen muun periaatteen suhteen, mutta uusien jäsenvaltioiden osalta on 
otettava huomioon joitakin erityisnäkökohtia, kuten seuraavasta ilmenee: 
3.1. Ohjelmien hyväksyminen 
Rahoitusehdotusten hyväksyminen edellyttää yleensä kehityksen painopistealueiden, 
yksittäisten toimenpiteiden suunnittelun ja sisällön sekä toimien tukikelpoisuuden 
selkeyttämistä. Tämä tehtävä voi toisinaan vaatia alkuperäisten ehdotusten melko perusteellista 
uudelleen käsittelyä ja saattaa olla suhteellisen aikaavievää. 
Mutta rahoitusehdotusten hyväksyminen antoi myös kussakin kolmessa jäsenvaltiossa 
tilaisuuden poliittiseen keskusteluun, jota voidaan luonnehtia lyhyesti seuraavalla tavalla: 
Itävalta 
Unionin antama tavoitteisiin 1, 2 ja 5 b kuuluvien tukialueiden määritelmä ja sen vaikutukset 
erityisesti unionin kilpailupolitiikan mukaisiin valtiontukiin lisäsivät alueiden välisiä 
kohtelueroja Itävallassa. 
Unionin aluepolitiikan avulla pyritään luomaan tai houkuttelemaan työpaikkoja köyhimmän 
väestönosan asuttamille alueille. Toisaalta Itävallan aluepolitiikassa otetaan huomioon myös 
tukialueen ulkopuolella syntyneiden tai ylläpidettyjen työpaikkojen mukanaan tuomien 
työnsaantimahdollisuuksien merkitys. 
Tämän vuoksi Burgenlandille tavoitteeseen 1 kuuluvana alueena myönnetty huomattavan 
korkea tuki ja alueen yrityksille myönnettyjen suhteellisen suurien tukien kautta saama hyöty 
olivat uusi ilmiö Itävallan aluepolitiikassa. 
Muita näkökohtia olivat 
- määrällisten kehitystavoitteiden esittäminen, erityisesti työpaikkojen luomisen osalta. 
Itävallan viranomaiset pyrkivät välttämään mekaanista ja yksinkertaistettua lähestymistapaa 
saatuja tuloksia arvioitaessa kieltämättä kuitenkaan täsmällisten tavoitteiden asettamisen 
tarvetta; 
painopisteen asettaminen työpaikkojen luomiseen erityisesti PK-yritysten kautta. Samaten 
Itävallan viranomaiset korostivat laatutyöpaikkojen säilyttämisen olevan tärkeää kaikkialla 
missä se on mahdollista, myös suuryrityksissä. Heidän käsityksensä mukaan PK-yritysten 
mahdollisuuksia luoda työpaikkoja tukialueille oli liioiteltu; 
työmarkkinapolitiikan yhdistäminen muihin kehitystoimiin - komissio kehotti kiinnittämään 
enemmän huomiota työssäkäyvien uudelleenkoulutukseen ja erityisesti naisten ongelmiin; 
yrityksiä koskevan tukijärjestelmän mutkikkuus Itävallassa. Sovittiin, että toiminnan 
yksinkertaistamista ja keskittämistä tarkasteltaisiin alkukokemusten perusteella alueellisia 
toimia koskevassa välikatsauksessa. Neuvottelussa komissio yritti saada Itävallan 
viranomaiset hyväksymään rajallisen määrän ensisijaisia hankkeita koskevia valintaperusteita 
ja suostumaan yhteensovittamismenettelyjen ja vastuun selventämiseen; 
'aluehallinnon' elinten painottaminen alueilla - useimpien ohjelmien osalta Itävallan 
viranomaiset ovat ehdottaneet uusia elimiä, jotka ovat välittömässä yhteydessä EU:n 
ohjelmiin ja joiden tarkoituksena on tukea ja käynnistää hankkeita koskevaa ideointia 
paikan päällä, jolloin käytössä on EU:n suhteellisen laaja tekninen tuki. 
Suomi 
Suomen liittyminen tapahtui rinnan merkittävän aluehallinnon organisaatiota ja aluepolitiikan 
menettelytapoja koskeneen uudistuksen kanssa. Nämä muutokset oli käynnistetty osittain 
rakennerahaston tukien ennakoimiseksi ja EU:n yhteisrahoittamien toimien hyväksyminen ja 
toteuttaminen merkitsivät ainoastaan näiden uusien järjestelyjen kokeilemista käytännössä. 
Tavoitteeseen 6 kuuluvien alueiden osalta Suomen viranomaiset ehdottivat sekä taloudelliseen 
kehitykseen että työpaikkojen luomiseen liittyviä toimenpiteitä sekä yhteiskunnan toimia 
harvaan asuttujen alueiden pitämiseksi elinkelpoisina. Vaikka komissio ei halunnut tehdä 
jyrkkää eroa näiden kahden toisiaan täydentävän toimen kesken, se pyrki kuitenkin 
korostamaan ensin mainittujen - taloudellinen kehitys ja työpaikkojen luominen - osuutta 
saman tavoitteen saavuttamisessa. 
Oli luonnollisesti välttämätöntä ottaa huomioon liittymisneuvottelujen tulokset, erityisesti 
tavoitteeseen 5 a liittyvän, maanviljelijöille maksettavan täydentävän korvauksen osalta. 
Tämän vuoksi yhtenäisen ohjelma-asiakirjan mukaisten, tavoitteen 5 a tyyppisten, yhtenäisen 
ohjelma-asiakirjan tavoitteeseen 6 sisältyvien toimien osuus on hyvin suuri. Yhteisrahoituksen 
osuuden pienuuden vuoksi joillakin tavoitteeseen 6 kuuluvilla alueilla oli hyvin vähäiset 
mahdollisuudet yleistä taloudellista kehitystä koskevien toimien rahoittamiseen, muut 5 a-
tyyppiset toimenpiteet mukaan lukien, vaikka ennen yhtenäisen ohjelma-asiakirjan 
hyväksymistä käydyissä neuvotteluissa sovittiin sen jonkinasteisesta tasapainottamisesta. Tämä 
ongelma on lieventynyt kansallisen rahoituksen lisääntymisen myötä. 
Päätettiin myös 
- vahvistaa tietoyhteiskunnan sovelluksiin liittyviä toimia ja vähentää perinteisiä 
perusrakenteita koskevia investointeja. Näin sovittiin myös yhtenäisen ohjelma-asiakirjan 
tavoitteen 2 osalta, jossa korostetaan entistä enemmän PK-yritysten kansainvälisen 
verkostoitumisen edistämistä; 
- hyväksyä yhdennetty maaseutupoliittisia toimia koskeva kokonaisuus sekä niiden 
toteuttamista paikallistasolla koskevat erityisjärjestelyt; lisätä yleisesti väestön pysymistä 
maaseutualueilla tukevia ja kehitystä edistäviä toimenpiteitä suoran tulotuen ohella; 
- vahvistaa erityisesti ohjelman erityiskehitystavoitteisiin liittyviä koulutustoimia. 
Mahdollisuudet rahoittaa yhteisesti tavoitteen 3 tyyppisiä toimia tavoitteeseen 6 kuuluvilla 
alueilla olivat rajoitetut varojen yleisen niukkuuden vuoksi. 
Yhtenäisen ohjelma-asiakirjan tavoitteiden 6 ja 2 osalta päätettiin myös tarkentaa määrällisiä 
kehitystavoitteita ja peruslinjoja, jotta edistystä voitaisiin arvioida. 
Ruotsi 
Ruotsissa keskustelu koski pääasiassa sitä, miten ohjelmat voidaan paremmin kohdistaa 
työpaikkojen luomiseen ja erityisesti yksityisten alojen yrityksiin sekä sitä, miten 
rahoitettavien toimien laatu voidaan määritellä tarkemmin. Samanaikaisesti liittymisen kanssa 
Ruotsissa otettiin käyttöön uudet aluepolitiikan suuntaviivat, joissa painotetaan entistä 
enemmän kunkin alueen tuotantomahdollisuuksien täysimääräistä hyödyntämistä. 
Ruohonjuuritason ehdotukset kaipasivat hiukan muutoksia pystyäkseen heijastamaan 
paremmin näitä kansallisen politiikan suuntaviivoissa (jotka sopivat hyvin myös EU:n politiikan 
suuntaviivoihin) tapahtuneita muutoksia. 
Ruotsin viranomaisten ehdotus määrällisistä kehitystavoitteista on kunnianhimoinen. 
Erityisesti tavoitteeseen 6 kuuluvien alueiden osalta 
- uusi piirre Ruotsin ehdotuksissa on se, että osa aluetuista määräytyisi tarjouskilpailun 
perusteella. Tämän järjestelmän käytännön toteuttamista pohditaan parhaillaan; 
- uuden avaruus- ja ympäristötutkimuskeskuksen perustamista Kiirunaan koskeva ehdotus on 
tärkeä hanke tämän alueen pitämiseksi pitkällä aikavälillä elinkelpoisena avaruuteen 
liittyvien toimien jatkuvan erilaistumisen ansiosta ja synnyttäessään mahdollisesti 
paikallistalouden lähialoille uuden sukupolven kaupallisia toimintoja. 
Tavoitteen 2 osalta Ruotsin lähestymistavan erityispiirre on ollut päätös asettaa etusijalle PK-
yrityksille myönnettävän epäsuoran tuen uudet muodot, jolloin mahdollisuudet olemassa 
olevan politiikan yhteisrahoituksen jatkamiseen, erityisen yrityksille myönnettävän suoran tuen 
osalta, ovat rajoitetut. Erityisesti on korostettu PK-yritysten verkostoitumistoimien edistämistä 
sekä asianomaisilla alueilla (yhteistyö muiden paikallisten yritysten ja alueellisten tietokeskusten 
kanssa) että kansainvälisesti. 
Kaikissa Ruotsin kehitysohjelmissa painotetaan 
- yhtäläisiä mahdollisuuksia ja ympäristön kannalta kestävää kehitystä, jotka kumpikin ovat 
laaja-alaisia kysymyksiä ja sisältyvät sellaisenaan kokonaisohjelman määrittelyyn; 
- tietoyhteiskuntaan liittyviä sovelluksia - sekä tähän alaan liittyvien toimenpiteiden muodossa 
että monien muiden toimien täytäntöönpanossa tarvittavana työmenetelmänä. 
3.2. Täytäntöönpanon toteuttaminen 
EU:n rahoituksen osalta komissio on pyrkinyt syventämään kunkin uuden jäsenvaltion 
kansallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa käytävää keskustelua kyseisen 
hallintojärjestelmän pääpiirteistä ja sen säädöstenmukaisuudesta sekä rahoitusehdotuksiin 
liittyvistä vakiolausekkeista. 
Tämän vuoksi Ruotsissa ja Suomessa perustettiin hallinnollisia kysymyksiä käsitteleviä 
väliaikaisia työryhmiä, joissa kansalliset ja alueelliset viranomaiset tarkastelevat 
järjestelmällisesti yhdessä komission osastojen kanssa kaikkia täytäntöönpanojärjestelyihin 
liittyviä tärkeimpiä kysymyksiä. Näiden kahden jäsenvaltion valvontakomiteoiden käytössä on 
perinpohjainen kertomus ja niillä on mahdollisuus tarkistaa, että järjestelyt ovat laaja-alaisia ja 
perusteltuja ja että asianmukaiset järjestelyt toteutetaan sen varmistamiseksi, että ne, joita asia 
koskee, saavat siitä tiedon kaikilla tasoilla. Itävallan viranomaisten mielestä virallisen ryhmän 
perustaminen ei ollut tarpeen. Ne pitivät parempana kysymys ja vastaus -menetelmää 
joutuessaan selventämään pyynnöstä yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan liittyviä vakiolausekkeita. 
Valvontakomiteat saavat Itävallan osalta tiedon Itävallan kansalliskokouksen (ÖRÖK) 
hyväksymistä täytäntöönpanojärjestelyistä, erityisesti rahoituksen valvonnan, 
arviointimenettelyjen, toimien julkisuuden ja tekniseen tukeen myönnettyjen varojen hallinnon 
osalta. 
Keskustelujen kuluessa kaikki kolme jäsenvaltiota ovat esittäneet joukon huolenaiheita: 
- Hallinnon yksinkertaistaminen kyseisten kansallisten ja alueellisten viranomaisten pienuuden 
ja voimavarojen rajallisuuden vuoksi. 
- Tukikelpoisuutta koskevien sääntöjen selventämistarve. Samanaikaisesti tarvitaan myös 
joustavuutta kunkin jäsenvaltion erityispiirteiden esiintuomiseksi - esimerkiksi Ruotsin 
julkisen hallinnon piirteet. 
- Komission tarve parantaa sisäistä osastojen välistä yhteistyötä erityisesti valvontaa, arviointia 
ja taloudellisia selvityksiä koskevien vaatimusten osalta. 
Komissio on puolestaan kantanut huolta myös rahoitusvirtojen selkeästä määrittelystä ja niiden 
yksinkertaisesta ja nopeasta toiminnasta. Komissio on samaten pyrkinyt varmistumaan siitä, 
että hankkeiden valintamenettelyssä otetaan huomioon yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan 
sisältyvien toimenpiteiden erityistavoitteet ja erityisesti yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa 
määrätyt valintaperusteet. Lisäksi komissio on pyrkinyt varmistamaan rahoituspäätösten 
julkisuuden (ex post) antamalla oikeuden käyttää valvontajärjestelmän avulla tai muilla keinoin 
saatuja asianmukaisia tietoja. Ruotsi ja Suomi ovat sopineet perustavansa vuonna 1996 suoraa 
sähköistä tietojenvaihtoa koskevat yhteydet tietojen valvonta mukaan lukien. Itävallassa 
etusijalle on asetettu Itävallan julkisen hallinnon sisäisten verkostoyhteyksien parantaminen, 
mutta yhteydet komission osastoihin ovat myös suunnitteilla ja niiden pitäisi olla ESR:n 
käytössä jo 1996. 
3.3 Toimien merkitys ja näkyvyys 
Lopullisille edunsaajille (erityiset kansalaiset ja PK-yritykset) tarkoitetun EU:n rahoituksen 
merkitystä ja näkyvyyttä ajatellen komissio ja alueelliset hallintoviranomaiset ovat uudistaneet 
julkisuusmenettelyä ja hankkeiden alkuupanijoille myönnettävää tukea sekä hankkeiden 
esittämismenettelyjen määrittelyä (tarjouskilpailut tai muut menettelyt). Komissio on 
korostanut hankkeita koskevien tarjouskilpailujen laajempaa käyttöä. 
Kumppanuus 
Komissio on jatkuvasti pyrkinyt edistämään paikallisten ja alueellisten kumppaneiden 
osallistumista täytäntöönpanoon. Samaten se on kehottanut pohtimaan valittujen edustajien 
osallistumista kaikilla tasoilla, ohjelman määrittelyn lisäksi myös ohjelman täytäntöönpanon 
strategiseen ohjaukseen. Se on myös edistänyt työmarkkinaosapuolten osallistumista 
täytäntöönpanoon valvontakomitean jäseninä. Tämä on hyväksytty vaikeuksitta kaikissa 
kolmessa uudessa jäsenvaltiossa, koska se kuvastaa näiden kolmen maan vakiintunutta 
institutionaalista käytäntöä. Kumppanuuteen liittyviä toimenpiteitä kuvataan laajemmin 
liitteessä 4. 
Näkyvyys 
Erityistä huomiota on kiinnitettävä rakennerahaston näkyvyyteen PK-yritysten toiminnassa, 
koska niillä on avainasema työpaikkojen luomisessa. Olemassa olevia tukijärjestelmiä 
hyödynnetään tavallisesti yhdessä EU:n rakennerahaston kanssa, vaikka Ruotsissa painopiste 
on uutta luovissa toimissa. Myös muualla on luotu uusia järjestelmiä (esimerkiksi INTERREG 
Itävallassa). Rakennerahasto on näkyvimmillään uusissa järjestelmissä, koska silloin tarvitaan 
erityishakemusmenettelyä. 
Kun rakennerahasto osallistuu olemassa olevien tukijärjestelmien yhteisrahoitukseen, näkyvyys 
riippuu siitä, onko mahdollista esittää selkeästi PK-yrityksille siitä koituva hyöty. Se saattaisi 
olla erilainen peruste (tai tarkemmin kohdennettujen perusteiden joukko); se saattaisi olla 
yksinkertaisempi ja luotettavampi, oikeudenmukaisempi tai nopeampi menettely hankkeiden 
valitsemiseksi; tuet saattaisivat olla suurempia; kyseeseen saattaisivat tulla uudet tukikelpoiset 
menoluokat (esimerkiksi "puhdas" teknologia) tai se saattaisi tukialueiden suuremman 
tukitalousarvion ansiosta antaa mahdollisuuden useampien hankkeiden ja useampien yritysten 
tukemiseen. Jos PK-yritykset eivät kuitenkaan havaitse eroa näiden perusteiden suhteen, 
hakemuslomakkeessa tai tuen myöntämistä koskevassa kirjeessä ei kannata mainita EU:n 
yhteisrahoitusta. Tämä ongelma tulee selvemmin esiin tilanteissa, joissa rakennerahaston 
mukaantulo ei aiheuta mitään muutosta tukijärjestelmässä, erityisesti, jos EU:n tuki on jaettu 
useisiin järjestelmiin, jolloin jopa sen talousarviota koskevat vaikutukset ovat useimmissa 
tapauksissa hyvin rajalliset. 
Johtopäätösten tekeminen on kuitenkin vielä liian aikaista, mutta voidaan ainakin olettaa, että 
PK-yrityksille tarkoitettu EU:n tuki näkyy todennäköisesti selkeästi Ruotsissa ja myös 
Suomessa (ehkä ei niin suuressa määrin). Itävallassa on pysyvänä vaikeutena ollut, etteivät 
Itävallan viranomaiset suunnittele tällä hetkellä minkäänlaisia muutoksia useista järjestelmistä 
koostuvaan tukijärjestelmään, vaikka tukiohjelmien keskittäminen on kirjattu poliittiseen 
ohjelmaan. 
4. RAKENNERAHASTON KÄYTTÖÖN OTTAMISESTA AIHEUTUVA 
LISÄARVO 
Rakennerahaston käyttöön ottaminen kolmessa uudessa jäsenvaltiossa antaa ainutlaatuisen 
tilaisuuden testata rakennerahaston toimista aiheutuvaa lisäarvoa kyseisissä suhteellisen 
vauraissa jäsenvaltioissa. Vaikka rakennerahaston käyttöönottamisesta johtuvien poliittisten 
muutosten erottaminen muutoksista, jotka olisivat tapahtuneet kaikesta huolimatta, on aina 
vaikeaa, rahoituspäätöksiä ja järjestelmän täytäntöönpanoa koskevissa neuvotteluissa 
esiintulleet seikat ovat selkeitä osoittimia. 
Tässä yhteenveto-osassa voidaan kuitenkin tuoda esiin eräitä muita seikkoja. Ensimmäinen ja 
ehkä kaikkein tärkein on kansallisten ja alueellisten viranomaisten asenne. Jos aluepolitiikkaan 
sisältyy myönteinen muutosohjelma, rakennerahaston toimien täytäntöönpanon mukanaan 
tuoma dynamiikka ja mukauttaminen voivat auttaa sen toteuttamisessa. Tämä näyttää olevan 
yleinen vaikutelma sekä Suomessa että Ruotsissa. Itävallassa valtiontukien maantieteellisen 
keskittämisen voimakas korostaminen sekä tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden (Burgenland) ja 
muiden alueiden välisen tukitason erot ovat aiheuttaneet arvostelua. EU:n on sanottu 
kiinnittävän liikaa huomiota ongelma-alueisiin, kun taas Itävallan kansallisessa politiikassa 
pyrittiin taittumaan koko alueen rakenteellisiin ongelmiin. 
Näiden yleisten seikkojen lisäksi rakennerahaston toimien täytäntöönpanolla on epäilemättä 
ollut joitakin tärkeitä vaikutuksia. 
Ensinnäkin kehitysmenoja koskevan käsitteen tarkka määrittely kansallisessa talousarviossa 
yhdessä tuen täydentävyyttä koskevan periaatteen kanssa nostaa etusijalle koheesiopolitiikan 
aikana, jolloin talousarvio on yleisesti tiukalla. Ohjelman voimassaoloaikana se varjelee 
koheesiopolitiikkaa taloudellisen yhdentymisen vaatimilta leikkauksilta. Se antaa 
mahdollisuuden keskustella käytännöllisellä tavalla koheesio- ja yhdentymistavoitteiden 
yhdistämisestä. 
Toiseksi rakennerahaston toimien täytäntöönpano kaikissa kolmessa uudessa jäsenvaltiossa on 
antanut tilaisuuden kumppanuusjärjestelyjen yksityiskohtaiseen uudelleentarkasteluun. 
Suomessa ja Ruotsissa kehitys on johtanut rakenteellista mukauttamista koskevan hallinnon 
hieman laajamittaisempaan hajauttamiseen. Kaikissa kolmessa jäsenvaltiossa hallinnon ja 
10 
työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu on vahvistunut entisestään. Rakennerahastojen 
toimien täytäntöönpano kaikissa kolmessa jäsenvaltiossa on myös lisännyt tarvetta julkisten 
menojen kehitysvaikutusten laajempaan ja parempaan valvontaan ja arviointiin. Julkista 
rahoitusta käytetään yleensä näkyvämmin ja tarve esitellä tulokset suurelle yleisölle 
ymmärrettävällä tavalla on lisääntynyt. Ajan myötä rahoitettujen hankkeiden laatuna ja 
tehokkuutena saavutetun hyödyn pitäisi muuttua ilmeisemmäksi. 
Kolmanneksi rakennerahoitus on epäilemättä vaikuttanut rakenteellisen mukauttamispolitiikan 
kansalliseen ja alueelliseen ohjelmaan kaikissa kolmessa jäsenvaltiossa. Se on tapahtunut sekä 
yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen että yhteisön aloitteiden ja 10 artiklan mukaisten 
pilottihankkeiden kautta, joista etenkin jälkimmäisessä kiinnitetään huomiota erityisesti unionin 
kannalta tärkeisiin seikkoihin. Erityisesti on mainittava jäsenvaltioiden sisällä, mutta erityisesti 
suhteessa muihin jäsenvaltioihin tapahtuneen näköpiirien laajentumisen ansiosta sekä läheisten 
kolmansien maiden kanssa toteutettujen INTERREG-, ECOS/OUVERTURE-, PHARE- ja 
TACIS -yhteistyöohjelmien kautta saavutettu hyöty. Erityisesti INTERREG- ja PHARE -
ohjelmien yhteydessä toteutunutta yhteistyötä voidaan pitää liittymistä edeltävän strategian 
osatekijänä niiden maiden osalta, jotka ovat hakeneet jäsenyyttä seuraavan laajentumisen 
yhteydessä. 
Itämeren alueen ja Venäjän unioniin rajoittuvien alueiden demokratian ja uusien taloudellisten 
rakenteiden luomiseen tarkoitettu tuki tarjoaa merkittäviä mahdollisuuksia. Se auttaa 
vaatimattomalla, mutta merkittävällä tavalla lisäämään yhteisymmärrystä ja tajuamaan yhteiset 
edut. 
Näköpiirien laajentumisesta saattaa olla toinenkin hyöty, nimittäin taitotiedon siirtyminen 
kolmesta uudesta jäsenmaasta erityisesti muille unionin tukialueille. Kolmen uuden jäsenvaltion 
liittyminen toi unioniin kolme maata, joilla on paljon tarjottavaa tässä suhteessa esimerkiksi 
hallinnon avoimien kumppanuusmenettelyjen, teknologian hallinnan, nykyaikaisen 
työmarkkinapolitiikan ja julkisten palvelujen uudistamisen suhteen - luettelo ei ole 
kaikenkattava. Näitä mahdollisia etuja ei ole vielä hyödynnetty täysimääräisesti, mutta 
yhteistyöverkostoja syntyy nopeasti sekä rakennerahaston tukijärjestelmän sisällä että sen 
ulkopuolella. 
11 
LHTE1 
ALUEKEHITYSTÄ KOSKEVIEN OHJELMIEN HYVÄKSYMINEN 
UUSISSA JÄSENVALTIOISSA 
YHTENÄISTEN OHJELMA-ASIAKIRJOJEN HYVÄKSYMINEN 
1. Tavoite 1: Burgenland (Itävalta) 
Burgenlandin alue on ainoa tavoitteeseen 1 kuuluva alue kolmessa uudessa jäsenvaltiossa. 
Vuonna 1995 tämän kolmeen Keski-Euroopan valtioon rajoittuvan alueen keskimääräinen 
bruttokansantuote oli noin 70 prosenttia EU:n keskiarvosta. Sen 270 000 asukasta elää 
valtaosin maaseutumaisella alueella, jonka pinta-ala on 4 000 km2. 
Komissiolle 20. huhtikuuta 1995 esitetty yhtenäinen ohjelma-asiakirja hyväksyttiin 15. 
marraskuuta 1996. Siinä määrätään 165,5 miljoonan ecun suuruisesta rakennerahaston tuesta 
ohjelmalle, jonka kokonaiskustannukset ovat 831 miljoonaa ecua. 
Taulukko 1: Tavoite 1 Burgenland: Rahastosta myönnetty EU:n rahoitus 
Vuoden 1995 hinnoin 
Kauppa ja teollisuus 
Tutkimus ja kehitys 
Matkailu 
Maatalous ja ympäristö 
Työllisyyden kasvun ja 
vakauden edistäminen 
Tekninen tuki 
Yhteensä Kokonais­
kustannuk­
set 
miljoonaa 
ecua 
56,8 
15,5 
38,7 
24,2 
26,3 
4,1 
165,6 EAKR 
miljoonaa 
ecua 
53,8 
125 
38,7 
0,7 
2.0 
107.6 ESR 
miljoonaa 
ecua 
3,0 
3,0 
25,6 
1.5 
33.1 EMOTR 
miljoonaa 
ecua 
24,2 
0.6 
24.8 
/l\ 
Taulukko 2: Tavoite 1 Burgenland: EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
• - • — '• -
Vuoden 1995 hinnoin 
Kauppa ja teollisuus 
Tutkimus ja kehitys 
Matkailu 
Maatalous ja ympäristö 
Työllisuuden kasvun ja vakauden 
edistäminen 
Tekninen tuki Kokonais­
menot 
miljoonaa 
ecua 
360,9 
82,6 
191,5 
125,0 
63,0 
8,4 
Yhteensä [ 831,4 EU:n 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
56,8 
12,5 
38,7 
24,2 
26,3 
4,1 
165,6 Kansallinen 
aluerahoi-
tus 
miljoonaa 
ecua 
114,4 
26,9 
63,2 
48,2 
26,8 
4,2 
283,6 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
187,7 
40,2 
89,6 
52,6 
10,0 
382,1 
Kehitysohjelman yleisinä tavoitteina on 
i) luoda keski-eurooppaiainen alue, jossa on voimakkaasti kehittyvä teollisuus, 
kauppa, matkailu ja maatalous, 
ii) kaventaa sisäisiä taîoudeîlisisa eroavaisuuksia takaamalla yhtenäisempi elämänlaatu 
kaikkialla Burgenlandissa. 
Keski-Euroopan uuden tilanteen jä Itävallan unionijäsenyyden suomat mahdollisuudet olisi 
hyödynnettävä täysimääräisesti, jotta vuosien 1995 ja 1996 välinen taloudellinen kehitys 
notkahtaisi askeleen eteenpäin. Tässä suhteessa naapurimaiden ja Itävallan alueiden 
kasvumahdollisuudet vaikuttavat erittäin suotuisasti Pohjois- ja Keski-Burgenlandin 
tulevaisuudennäkymiin. Etelä-Burgenland ei kuitenkaan hyödy samassa määrin ulkoisista 
n 
kannustimista ja on riippuvainen oman alueen voimavarojen kehittämisestä (erityisesti 
kylpylämatkailu) pyrkiessään hyötymään mahdollisimman suuressa määrin rajat ylittävästä 
yhteistyöstä. 
Tämän 
6000 n ohjelman avulla rahoitettujen toimenpiteiden tuloksena syntyy 7 300 työpaikkaa, joista 
teollisuuteen, 1 000 teknologiaan ja loput 300 teknologiakeskuksiin. 
Tämän ohjelman täytäntöönpanosta vastaa komissio yhdessä liittohallituksen ja osavaltioiden ja 
paikallisten viranomaisten kanssa kaikki paikalliset eturyhmät, myös työmarkkinaosapuolet 
mukaan lukien. Valvontakomitea on perustettu. Sen ensimmäinen kokous oli tammikuussa 
1996. 
2. Tavoite 2 
2.1 Luettelo tavoitteeseen 2 kuuluvista alueista Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa 
Komissio hyväksyi rakennerahastoa koskevien säädösten ja Itävallan, Suomen ja Ruotsin 
liittymisasiakirjan määräysten mukaisesti 22 päivänä helmikuuta 19956 ja 10 päivänä 
toukokuuta 19957 tavoitteeseen 2 kuuluvien kolmea uutta jäsenvaltiota koskevien 
tukikelpoisten alueiden luettelon alueiden kehittämisen ja uudistamisen neuvoa-antavan 
komitean ilmoitettua hyväksyvänsä sen yksimielisesti. Seuraavassa on yhteenveto kolmen 
uuden jäsenvaltion tavoitteeseen 2 kuuluvia alueita koskevista tilastoista: 
Taulukko 3: Kolmen uuden jäsenvaltion tavoitteeeseen 2 kuuluvia alueita koskevat keskeiset 
tilastot 
Itävalta 
Suomi 
Ruotsi Tavoitteeseen 2 
kuuluvien 
alueiden 
lukumäärä 
4 
6 
5 Tavoitteeseen 2 
kuuluvien alueiden 
kokonaisasukas-
määrä 
640 000(8%) 
790 000 (15%) 
970 000 (11%) Tavoitteeseen 2 
kuuluvien alueiden 
kokonaispinta-ala 
8 692 km2 (10%) 
17 000 km2 (5%) 
35 325 km2 (8%) 
Suluissa olevat luvut ilmoittavat prosenttiosuuden kansallisesta kokonaismäärästä (kyseisen 
maan väkiluvusta ja kokonaispinta-alasta). 
2.2 Itävalta 
Itävallan viranomaiset esittivät Itävallan neljää tavoitteeseen 2 kuuluvaa aluetta koskevan 
ehdotuksen 26. huhtikuuta 1996. Komissio hyväksyi Steiermarkia, Ylä-Itävaltaa ja 
Vorarlbergja (kokonaisväkiluku 640 000) koskevat yhtenäiset ohjelma-asiakirjat 15 päivänä 
EYVL N:oL 51,8.3.1995 
EYVLN:oL 123,3.6.1995 
\U 
marraskuuta 1995. Ohjelmat koskevat vuosia 1995 - 1996. Näiden ohjelmien 
kokonaiskustannukset ovat noin 816 miljoonaa ecua, joista rakennerahaston osuus on 101 
miljoonaa ecua. 
Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen perusstrategiana on kyseisten metalli- ja teräsalojen sekä 
tekstiiliteollisuuden nopeasta heikentymisestä kärsivien neljän alueen talouden uudistaminen ja 
monipuolistaminen. Etusijalla on uusien yritysten luominen ja olemassa olevien yritysten 
(erityisesti PK-yritysten) tukeminen kehittämällä uuden teknologian tuntemusta alueilla. Noin 
60 prosenttia käytettävistä olevista varoista käytetään käsityöläisyritysten ja teollisuuden sekä 
niihin liittyvän teknologian tukemiseen. 30 prosenttia myönnetään toimenpiteisiin, joilla 
pyritään parantamaan inhimillisten voimavarojen hyödyntämistä, ja lisäksi 7 prosenttia 
matkailun kehittämiseen ja edistämiseen. 
Neljän yhtenäisen ohjelma-asiakirjan mukaisesti rahoitettujen toimien avulla kyseisillä alueilla 
arvioidaan voitavan luoda tai säilyttää noin 11 000 työpaikkaa. Ympäristönsuojelu kuuluu 
olennaisena osana yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin. "Puhtaan" teknologian käyttöönoton ja 
vaihtoehtoisten energialähteiden käytön tukemisella odotetaan olevan myönteisiä vaikutuksia 
ympäristöön. Naisten uudelleensijoittumista työmarkkinoille koskevia erityistoimenpiteitä 
kaavaillaan erityisesti Ala- ja Ylä-Itävallassa. Tukea myönnetään myös alueellisten 
hallintorakenteiden tukemiseen ja perustamiseen. Ne voivat edistää uutta luovien 
hankeideoiden kehittämistä ja alulle panoa sekä paikallisten kehittämispyrkimysten 
yhteensovittamista 
Tämän ohjelman täytäntöönpanosta vastaa komissio yhdessä liittohallituksen ja osavaltioiden 
kanssa paikalliset viranomaiset sekä kaikki paikalliset eturyhmät, myös työmarkkinaosapuolet 
mukaan lukien. Neljä valvontakomiteaa on perustettu, yksi kutakin ohjelma-asiakirjaa varten. 
Niiden ensimmäinen kokous oli helmikuussa 1996. 
Taulukko 4: Tavoite 2 Itävalta: Rahastosta myönnetty EU:n rahoitus 
Vuoden 1995 hinnoin 
Steiermark 
Ala-Itävalta 
Ylä-Itävalta 
Vorarlberg 
Yhteensä Kokonaiskustan­
nukset 
miljoonaa ecua 
463 399 
199 162 
66 987 
86 562 
816110 EAKR 
miljoonaa ecua 
38 770 
17 931 
7 143 
6 402 
70 246 ESR 
miljoonaa ecua 
19 200 
4 481 
3 614 
3 459 
30 754 
f> 
Taulukko 5: Tavoite 2 Itävalta: EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
Vuoden 1995 hinnoin 
Steiermark 
Ala-Itävalta 
Ylä-Itävalta 
Vorarlberg 
Yhteensä Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa 
ecua 
463 399 
199 162 
66 987 
86 562 
816 110 EU:n 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
57 970 
22 412 
10 757 
9 861 
101 000 Kansallinen 
ja alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
123 739 
33 730 
18 708 
11993 
188 170 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
281 690 
143 020 
37 522 
64 708 
526 940 
2.3 Suomi 
Kuusi teollisuusaluetta valittiin Suomessa tavoitteen 2 mukaiseen tukeen oikeutuiksi 
alueiksi vuosiksi 1995 ja 1996. Kolme niistä sijaitsee rannikolla (osia Satakunnan ja 
Varsinais-Suomen seutukunnista länsirannikolla, Itä-Uudenmaan ja Kymenlaakson 
seutukunnista itäisen Suomenlahden rannikolla ja Kokkola luoteisrannikolla) ja kolme 
sisämaassa Päijät-Hämeen (Lahti), Keski-Suomen (Jyväskylä) ja Etelä-Karjalan 
(Lappeenranta) alueella. Näillä alueilla asuu yhteensä noin 790 000 asukasta, noin 15 
prosenttia maan väkiluvusta. Alueiden pääongelma on korkea työttymyys, joka johtuu 
rakennemuutoksesta ja pysyvien työpaikkojen katoamisesta tärkeimmillä 
teollisuudenaloilla, joita hallitsevat suuret vientiin suuntautuneet metsä-, metalli- ja 
kemikaalialan yritykset. Venäjän kaupan romahtaminen vuoden 1990 jälkeen vauhditti 
näiden teollisuudenalojen työllisyyden rakenteellista laskua. Vuonna 1994 keskimääräinen 
työttömyysaste oli 23 prosenttia, kun taas kansallinen keskiarvo oli 20 prosenttia. 
Riippuvuus muutamasta suuresta työnantajasta on näiden alueiden suurin heikkous. Sen 
vuoksi ohjelmassa painotetaan pienten ja keskisuurten yritysten (PK-yritykset) 
monipuolistamista ja kehittämistä. Uusien yritysten käynnistysavustusten lisäksi ohjelma 
tukee olemassa olevien pienten ja keskisuurten yritysten kehittämistä investointien, 
tutkimus- ja tuotekehittelyn sekä teknologiaan ja kaupan pitämiseem liittyvien taitojen 
parantamisen avulla. Koulutus ja verkostoituminen muiden PK-yritysten tai suurempien 
yritysten kanssa (ryhmittymiskehitys) on sen vuoksi noussut korostetusti esille. Lisäksi 
ohjelman avulla pyritään helpottamaan Suomen aseman kehittämistä Venäjän ja Baltian 
/6 
maiden "porttina" kauttakulkuliikenteessä käytettyjä satamia koskevien valikoitujen 
investointien avulla. 
Ohjelma esitettiin komissiolle 8. maaliskuuta 1995 ja hyväksyttiin 11. heinäkuuta 1995. 
Siinä on kolme osaa: yritystoiminnan kehittäminen, taidot ja teknologia sekä ympäristö, 
perusrakenteet ja matkailu. EU: n osuus tästä kokonaiskustannuksiltaan 283 miljoonan 
ecun ohjelmasta on 69,2 miljoonaa ecua. 
Unionin rahoitus jakautuu seuraavasti: 
EAKR: 
ESR: 55,2 
14,0 79,8% 
20,2% 
Ala-ja rahoituskohtainen jako on seuraava: 
Taulukko 6: Tavoite 2 Suomi: EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
Vuoden 1995 hinnoin 
Yritystoiminnan kehittäminen 
Taidot ja teknologia 
Ympäristö, perusrakenteet 
ja matkailu 
Tekninen tuki 
Yhteensä Kokonais­
kustannuk­
set 
miljoonaa 
ecua 
172,8 
45,6 
61,8 
2,8 
283,0 EU:n 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
36,6 
16,3 
14,9 
1,4 
69,2 Kansallinen 
& 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
49,4 
20,1 
37,0 
1,4 
107,9 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
86,8 
9,2 
9,9 
105,9 
Suomen viranomaiset ovat asettaneet ohjelmalle seuraavat tavoitteet: 
noin 10 000 työpaikan luominen alueiden teollisuuteen ja palveluihin, 
paikallisen työttömyysasteen laskeminen kansallisen keskiarvon tasolle, 
PK-yritysten määrän lisääminen 3 prosentilla ja 
vientiin suuntautuneiden PK-yritysten määrän lisääminen 3 prosentilla. 
Alueet ja keskushallinto vastaavat ohjelman hallinnosta. Kukin alue on hyväksynyt oman 
ohjelmansa, jonka se panee täytäntöön yhteisen menettelykehyksen ja valintaperusteiden 
mukaisesti alueen, ministeriöiden alueosastojen ja työmarkkinaosapuolten edustajista 
koostuvan alueellisen hallintokomitean avulla. Tämän vuoksi ohjelma on laadittu yhdeksi 
yhtenäiseksi ohjelma-asiakirjaksi, jolla on yksi kansallinen valvontakomitea. 
Valvontakomitean kaksi kokousta pidettiin vuoden 1995 syyskuussa ja marraskuussa. 
» 
Vuosien 1997 -1999 osalta esitetään hyväksyttäväksi uusi ohjelma. 
2.4 Ruotsi 
Ruotsin ehdotukset tavoitteeseen 2 kuuluvista viidestä alueesta esitettiin komissiolle 16. 
kesäkuuta 1995. Komissio hyväksyi Angermanlandskustenia, Bergslagenia, Blekingeä, 
Fyrstadia ja Norra Norrlandskustenia (asukkaita yhteensä 970 000) koskevat yhtenäiset 
ohjelma-asiakirjat 22. marraskuuta 1995. Ohjelmat koskevat viisvuotisjaksoa 1995 -
1999. Kyseisten viiden ohjelman kokonaismenojen arvioidaan olevan noin 800 miljoonaa 
ecua. Rakennerahaston myöntämä osuus on 160 miljoonaa ecua ja kansallisten ja 
alueellisten viranomaisten osuus 350 miljoonaa ecua. Yksityisen sektorin tuen arvioidaan 
nousevan noin 290 miljoonaan ecuun. 
Ruotsin viidelle tavoitteeseen 2 kuuluvalle alueelle on tunnusomaista voimakas riippuvuus 
perinteisestä teollisuudesta (metsä- ja kaivosteollisuus ja koneteollisuus), muutaman 
suuren työnantajan hallitseva asema paikallisilla työmarkkinoilla, laimea yrittäjähenki, 
poismuutto ja väestön ikääntyminen. 
Näiden alueiden tärkein haaste on uusien työpaikkojen luominen perinteisillä teollisuuden 
aloilla äskettäin menetettyjen työpaikkojen ja odotettavissa olevan julkisen alan 
työpaikkojen menetyksen korvaamiseksi. 
Ohjelma-asiakirjojen päätavoitteena on talouden uudistaminen ja monipuolistaminen 
pysyvien työpaikkojen luomiseksi yksityiselle sektorille. Näiden viiden ohjelman 
tavoitteena on yrittäjäilmapiirin parantaminen kyseisillä alueilla ja teollisuudessa ja 
palvelualoilla toimivien pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen. Lisäksi ohjelmien 
avulla pyritään kehittämään matkailua kyseisten alueiden rikasta kulttuuriperintöä ja 
kaunista luontoa hyödyntäen. Näiden ohjelmien täytäntöönpanon tuloksena arvioidaan 
syntyvän noin 21 000 uutta työpaikkaa. 
Ohjelmien strategisia tavoitteita täytäntöönpantaessa etusijalla on yrittäjähengen luominen 
ja yritysten kehittäminen, matkailun kehittäminen ja inhimillisten voimavarojen 
hyödyntäminen. Tukea myönnetään neuvontapalveluihin, verkostoitumiseen, 
tutkimukseen ja koulutukseen yritysten monipuolistumisen tukemiseksi ja niiden 
kilpailukyvyn paranemisen ja vientimahdollisuuksien lisääntymisen edistämiseksi. #PK-
yrityksissä tapahtuvan kehittelytyön edistämiseksi tukea myönnetään yritysten ja 
koulutuskeskusten välisiin yhteishankkeisiin ja PK-yritysten henkilöstön koulutukseen. 
Lisäksi pyritään houkuttelemaan kotimaisia sijoittajia (teollisuusrakennusten ja 
myynninedistämisen uudelleenjärjestelyjä kehittäminen). Lopuksi ohjelmien avulla tuetaan 
matkailun kehittämistoimia (esimerkiksi pienten matkailun perusrakenteiden luominen, 
alueiden rikasta perintöä korostavien kulttuuritapahtumien järjestäminen, uusien 
vetonaulojen kehittäminen). 
Näiden painopistealueiden taustalla on laaja-alaisia kysymyksiä, erityisesti tietotekniikan 
kehittäminen, miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen, ympäristösuojelu sekä 
tietojen ja taitojen parantaminen. Ohjelmista hyötyvät eniten pienet ja keskisuuret 
n 
yritykset, tulevat yrittäjät, kunnat ja lukuisat paikalliset järjestöt sekä koulutus, tutkimus-
ja kehittämiskeskukset. 
Ohjelmien täytäntöönpanosta vastaa komissio yhdessä paikallishallinnon ja paikallisten 
viranomaisten kanssa kaikki paikalliset eturyhmät, myös työmarkkinaosapuolet mukaan 
lukien. Kullakin ohjelmalla on yhtenäisen ohjelma-asiakirjan valvontakomitean alaisena 
työskentelevä valvontakomitea. Viisi yhtenäisen ohjelma-asiakirjan valvontakomiteaa 
pitivät ensimmäisen kokouksensa joulukuussa 1995, toisen maaliskuussa 1996 ja 
kolmannen kesäkuussa 1996. 
Taulukko 7: Tavoite 2 Ruotsi: Rahastosta myönnetty EU:n rahoitus 
Vuoden 1995 hinnoin 
Angermanlandskusten 
Bergslagen 
Blekinge 
Fyrstad 
Norra Norrlandskusten 
Yhteensä Kokonaiskustan­
nukset 
miljoonaa ecua 
89,45 
321,40 
85,81 
145,50 
161,02 
803,18 EAKR 
miljoonaa ecua 
14,20 
47,50 
12,30 
19,00 
28,66 
121,66 ESR 
miljoonaa ecua 
3,80 
19,50 
2,70 
5,00 
7,34 
38,34 
Taulukko 8: Tavoite 2 Ruotsi: EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
Vuoden 1995 hinnoin 
Angermanlandskusten 
Bergslagen 
Blekinge 
Fyrstad 
Norra Norrlandskusten 
Yhteensä Kokonaiskus­
tannukset 
miljoonaa ecua 
89,45 
321,40 
85,81 
145,50 
161,02 
803,18 EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua 
18,00 
67,00 
15,00 
24,00 
36,00 
160,00 Kansallinen & 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
29,45 
150,90 
33,11 
56,00 
83,02 
352,48 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
42,00 
103,50 
37,70 
65,50 
42,00 
290,70 
n 
3. Tavoite 6 
3.1 Suomen ja Ruotsin tavoitteeseen 6 kuuluvat alueet 
Liittymisasiakirjassa otettiin käyttöön uusi rakennerahastoa koskeva harvaan asuttujen 
alueiden kehittämiseksi tarkoitettu tavoite 6. Alueet, joiden asukastiheys on enintään 8 
asukasta km2:lla, ovat oikeutettuja tämän tavoitteen mukaiseen tukeen. Tavoitetta 6 
koskevaan tukeen oikeutetut alueet Suomessa ja Ruotsissa on määrätty liittymisasiakirjan 
pöytäkirjassa 6. 
Taulukko 9: Suomen ja Ruotsin tavoitteeseen 6 kuuluvia alueita koskevat keskeiset 
tilastot 
Tavoitteeseen 6 
kuuluvien alueiden 
kokonaisasukasmäärä 
Suomi 840 000 (17%) 
Ruotsi 449 000 (5%) Tavoitteeseen 6 
kuuluvien alueiden 
kokonaispinta-ala 
206 OOOkm2 (60%) 
241 640 km2 (49%) 
Suluissa olevat luvut ilmoittavat prosenttiosuuden kansallisesta kokonaismäärästä 
(kyseisen maan väkiluvusta ja kokonaispinta-alasta). 
3.2 Suomi 
Suomen tavoitteen 6 alue muodostuu yhtenäisestä Lapin, Kainuun, Pohjois-Karjalan ja 
Etelä-Savon alueesta sekä osista Pohjois- ja Keski-Pohjanmaata, Pohjois-Savoa ja Keski­
suomea. Alueella, joka kattaa 60 prosenttia Suomen pinta-alasta, asuu yhteensä noin 840 
000 henkilöä eli 16,6 prosenttia Suomen väestöstä. Keskimääräinen väestötiheys on neljä 
henkilöä km2:ä kohti. 
Suomen tavoitteeseen 6 kuuluvalla alueella 1990-luvun alkuvuosien lamakautta seurannut 
työttömyyden kasvu on pahentanut alueen perinteisiä ongelmia, joihin kuuluu väestön 
määrän asteittainen ja yleinen vähentyminen ja muuttoliike maaseudulta kaupunkeihin. 
Alue on liian riippuvainen maa- ja metsätalousalasta sekä julkisista palveluista. Nämä alat 
eivät yksinään pysty tarjoamaan toimeentulon mahdollisuuksia maaseudun väestölle. 
Teollisuuden perusta on epätasapainossa metsä- sekä metalli- ja kemikaaliteollisuuden 
tuotantotoiminnan ollessa keskittynyt muutamaan suureen yritykseen. Pieniä ja keskisuuria 
yrityksiä on verrattain vähän. Julkisten palvelujen työpaikkojen vähentyminen vaikuttaa 
enemmän naisten kuin miesten työllisyyteen ja aiheuttaa sukupuolten välistä 
epätasapainoa. 
Tavoitteen 6 ohjelman strategia on kehittää niitä vahvoja puolia, joita alueilla on erityisesti 
metsätaloudessa ja puutuotannossa, maatalouden erityisaloilla, metalli- ja 
elektroniikkateollisuudessa sekä matkailualalla. PK-yritysten perustaa vahvistetaan 
7 
edistämällä uusien paikalliseen tuotantotoimintaan ja yksityisiin palveluihin keskittyvien 
pienyritysten perustamista sekä koulutusta, tutkimusta ja kehittämistä. Myös uuden 
teknologian tarjoamia mahdollisuuksia on hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti 
erityisesti teletoiminnassa pitkien välimatkojen aiheuttamien haittojen vähentämiseksi. 
Koska maataloudella on merkitystä erityisesti alueen eteläisemmissä osissa, noin neljäsosa 
ohjelman avustuksista myönnetään maanviljelijöille, jotka kuuluvat "epäsuotuisten" 
maatalouden tukijärjestelmän piiriin. Ohjelma sisältää myös sosiaalirahaston toimenpiteitä 
työttömien ja koulutuksen tukemiseksi. Sosiaalirahastosta rahoitetaan niin ikään 
tietoyhteiskuntaan liittyviä hankkeita. 
Ohjelmaa koskeva ehdotus tehtiin komissiolle 8. maaliskuuta 1995 ja se hyväksyttiin 11. 
heinäkuuta 1995. Ohjelman käyttöön ottamista edeltäneissä neuvotteluissa Suomen 
viranomaisten kanssa hyväksyttiin alkuperäisiin suunnitelmiin joitakin muutoksia. EU:n 
yhteisrahoitusosuutta epäsuotuisille alueille pienennettiin, jotta kehitykselle jäisi enemmän 
rahaa. Perusrakenteita koskevat hankkeet hylättiin ja niiden tilalle tuli inhimillisiä 
voimavaroja koskevia toimia, muun muassa tietoyhteiskuntaa koskevia hankkeita. Pieniä 
toimenpiteitä yhdistettiin joustavaksi maaseudun kehittämisen kokonaisuudeksi, josta 
rahoitetaan lähinnä paikallisia hankkeita monilla eri alueilla, esimerkiksi Pohjois-Lapin 
saamelaisvähemmistöä koskevia hankkeita. 
Lopullinen ohjelma koostuu kolmesta osasta: ansiotoiminnan kehittäminen, yritysten 
perustamisen rahoittaminen ja olemassa oleviin yrityksiin investoiminen, inhimilliset 
voimavarat, joihin kuuluu työttömien koulutus ja ohjaus, tutkimus ja tietoyhteiskunta sekä 
maa- ja metsätalous, kalastus, maaseudun kehittäminen ja ympäristö. EU:n rahoitusosuus 
ohjelmalle on 459,9 miljoonaa ecua kokonaiskustannusten ollessa 1 326,1 miljoonaa ecua. 
Alai-ja rahastokohtainen jako käy ilmi seuraavasta taulukosta. 
Taulukko 10: Tavoite 6 Suomi: EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
Yritys-toiminnan 
kehittäminen 
Inhimilliset voimavarat 
I Maa- ja metsätalous, 
kalastus, maaseudun 
kehittäminen ja ympäristö 
Tekninen tuki 
Yhteensä Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa 
ecua 
513,4 
189,8 
604,5 
18,4 
1 326,1 EU:n 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
153,7 
87,9 
209,1 
9,2 
459,9 Kansallinen ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
153,7 
87,9 
280,5 
9,2 
513,3 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
106,0 
14,0 
114,9 
234,9 
10 
7 ! 
EU:n rahoitusosuudet: 
- EAKR 172,5 37,5% 
- ESR 105,8 23,0% 
- EMOTR 177,6 38,6% 
- KOR 4,0 0,9% 
Suomen viranomaiset ovat asettaneet ohjelmalle seuraavat tavoitteet: 
alueen työttömyyden vähentäminen vuosittain 2,1 prosentilla ja 8 000 työttömällä 
(1994 työttömyysluvut: 23,8 % ja 90 600) 
yksityisen sektorin ja tehdasteollisuuden työpaikkojen lisääminen 135 000 
työpaikkaan (1994: 117 500) sekä 
paikallisen ja valtakunnallisen BKT.n välisen eron pienentäminen 5 
prosenttiyksiköllä 20 prosentista 15 prosenttiin. 
Ohjelman hallinnosta vastaavat sekä alueet että keskushallinto. Kukin alue on hyväksynyt 
oman ohjelmansa, jonka se panee täytäntöön yhteisten menettelyjen ja valintaperiaatteiden 
mukaisesti alueellisen hallintokomitean avulla, joka koostuu alueen, ministeriöiden 
aluetoimistojen sekä teollisuuden työmarkkinaosapuolten edustajista. Tämän vuoksi 
ohjelma sisältyy yhteen yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan ja sillä on yksi valvontakomitea. 
Valvontakomitea on pitänyt neljä kokousta, jotka olivat syys- ja marraskuussa 1995 ja 
maaliskuun alussa sekä kesäkuun puolivälissä vuonna 1996. 
3.3 Ruotsi 
Ruotsissa tavoitteeseen 6 kuuluva alue kattaa suurimman osan maan pohjoisosasta, mutta 
vain 5 prosenttia Ruotsin kokonaisväestöstä. Ruotsalaiset valitsivat yhtenäisen ohjelma-
asiakirjan laatiessaan suunnitelmaa alueelle rakennerahastoista myönnettävän 252 
miljoonan ecun suuruisen tuen jakamisesta (tavoitteeseen 6 kuuluvalle alueelle 
myönnetään lisätukea 28 miljoonaa ecua yhteisön aloitteiden talousarviosta ja 10 artiklalta 
(EAKR). 
Suunnitelma esiteltiin komissiolle huhtikuussa 1996 alueella käytyjen laajojen 
neuvottelujen jälkeen. Yhtenäinen ohjelma-asiakirja hyväksyttiin lopulta 6. marraskuuta 
1995. Ohjelman tarkoituksena on auttaa aluetta selviytymään syrjäisestä sijainnista 
aiheutuvista ongelmista, työpaikkojen menetyksistä perinteisillä teollisuudenaloilla 
(esimerkiksi kaivosteollisuudessa) sekä naisten ja nuorison muuttoliikkeen aiheuttamasta 
väestön epätasapainosta. Alueella on kuitenkin myös luontaisia vahvuuksia, kuten 
turmeltumaton ympäristö, suuret luonnonvarat ja verrattain hyvin kehittynyt perusrakenne, 
joita ohjelmalla vahvistetaan. 
Yhtenäisen ohjelma-asiakirjan tarkoituksena on edistää työpaikkojen syntymistä 
yksityisellä sektorilla työttömyyden vähentämiseksi sekä korvata ennustetut työpaikkojen 
menetykset julkisella sektorilla. Jälkimmäinen vaikuttaa pääasiassa naisiin ja edistää 
suuntausta, jossa naiset lähtevät pois alueelta. Tavoitteeseen 6 kuuluvat alueet koostuvat 
11 
^t 
pienistä, laajalla alueella sijaitsevista yhteisöistä, joiden elinkelpoisuus riippuu niiden 
kyvystä luoda uusia työpaikkoja ja säilyttää puoleensavetävyys paikkana, jossa asutaan ja 
tehdään työtä. Yhtenäisen ohjelma-asiakirjan työpaikkoja koskevana tavoitteena on luoda 
ja/tai säilyttää 9 500 työpaikkaa vuosina 1995-1999. 
Ohjelmastrategiaa tukevat horisontaaliset teemat, jotka ovat 
mahdollisimman tehokas tietotekniikan hyväksikäyttö kaikessa sosiaalis­
taloudellisessa toiminnassa 
tasavertaisten mahdollisuuksien turvaaminen miehille ja naisille 
ainutlaatuisen luonnollisen ympäristön ja kulttuuriperinnön säilyttäminen 
alueen kilpailuedun hyväksi käyttäminen ja 
ihmisten taitojen ja kykyjen kasvattaminen. 
Valittiin viisi painopistealuetta, jotka on lueteltu taulukossa 11. 
Mukaan on otettu joukko toimenpiteitä liiketoiminnan edistämiseksi, kilpailukyvyn 
parantamiseksi, tutkimus- ja kehittämistoiminnan ja tietoteknisen kapasiteetin lisäämiseksi, 
maatalouden ja luonnonvarojen kehittämiseksi ympäristön huomioon ottavalla tavalla, 
matkailun kehittämiseksi, paikallisen tason aloitteiden kannustamiseksi ja koulutuksen 
sekä taitojen tason nostamiseksi. Saamelaisille myönnetyn erityisaseman avulla voidaan 
auttaa heidän ympäristönsä sekä perinteisen elinkeinon, poronkasvatuksen, suojelussa. 
Taulukko 11: Tavoite 6 Ruotsi: EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
1. Työllisyyden, kaupan ja 
teollisuuden kehittäminen 
2. Asiantunte-muksen 
edistäminen 
3. Maatalous, kalastus ja 
luonnonvarat 
4. Maaseudun ja yhteisöjen 
kehittäminen 
5. Saamelaisten aseman 
kehittäminen 
Tekninen tuki 
| Yhteensä Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa 
ecua 
289,4 
102,7 
151,5 
85,5 
15,6 
10,3 
635,0 EU:n 
rahoitus 
miljoona 
a ecua 
82,6 
48,8 
66,1 
41,7 
7,6 
5,2 
252,0 Kansallinen 
ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
80,16 
40,42 
61,01 
41,70 
7,56 
5,16 
236,05 Yksityinen 1 
rahoitus 
miljoonaa 
ecua 
106,61 
13,50 
24,36 
2,00 
0,50 
146,97 
12 
T. 3 
Yhtenäisen ohjelma-asiakirjan valvontakomitea piti ensimmäisen kokouksensa joulukuussa 
1995, toisen maaliskuussa 1996 ja kolmannen kesäkuussa 1996. 
Olemassa olevien paikallisten ja alueellisten rakenteiden pohjalta luodut kunnalliset ja 
alueelliset hallintokomiteat vastaavat ohjelmavarojen suurimman osan (80 %) käyttöön 
ottamisesta. Keskustoimistot hoitavat joitakin toimenpiteitä, kuten esimerkiksi tavoitteen 
5a toimenpiteitä, kun taas saamelaiset saavat yleiskattavaa tukea. Hankkeiden 
hyväksyminen ja täytäntöönpano on alkanut. 
Koko ohjelman tasolle asetettuihin tavoitteisiin kuuluu: 
luoda ja/tai säilyttää noin 9 500 työpaikkaa, 
pienentää eroa, joka vallitsee BKT:ssa asukasta kohti (lukuun ottamatta energian 
tuotantoa) tavoitteeseen 6 kuuluvan alueen ja kansallisen keskiarvon välillä, 
vähentää työttömyyttä, 
luoda 900 uutta yritystä sekä 
lisätä tietotekniikan sovellusten käyttöä sekä tietotekniikan taitojen ja 
asiantuntemuksen hankkimista. 
13 
LIITE 2 
EHDOTETUT JA HYVÄKSYTYT YHTENÄISET OHJELMA-ASUKIRJAT 
JA YHTEISÖN ALOITTEET 
EHDOTETUT JA HYVÄKSYTYT YHTENÄISET OHJELMA-ASUKIRJAT 
Itävalta 
Suomi 
Ruotsi Tavoite 1 
Tavoite 2 
Tavoite 2 
Tavoite 6 
Tavoite 2 
Tavoite 6 Ehdotus tehty 
20.3.1995 
26.4.1995 
8.3.1995 
8.3.1995 
16.6.1995 
27.4.1995 Hyväksytty 
15.11.1995 
15.11.1995 
11.7.1995 
11.7.1995 
22.11.1995 
6.11.1995 
EHDOTETUT JA HYVÄKSYTYT YHTEISÖN ALOITTEET 
ITÄVALTA 
Ehdotus tehty Hyväksytty 
INTERREG: Tsekin tasavalta 17.7.95 21.12.95 
Slovakian tasavalta 17.7.95 21.12.95 
Unkari 17.7.95 21.12.95 
Slovenia 17.7.95 21.12.95 
Italia 21.8.95 
Bodensee/Hochrhein 17.7.95 24.4.96 
Baijeri 17.7.95 17.4.96 
SME 21.9.95 3.4.96 
RECHAR 28.12.95 {heinäkuu 1996} 
RESIDER 28.12.95 (heinäkuu 1996} 
RETEX 7.11.95 20.5.96 
ADAPT 21.9.95 22.12.95 
EMPLOYMENT 4.7.95 6.12.95 
URBAN Wien | 17.7.95 | 21.12.95 ~ 
IS 
SUOMI 
Ehdotus tehty Hyväksytty 
INTERREG: Barentsin alue 22.11.95 {kesäkuu 1996} 
Karjala 22.11.95 {kesäkuu 1996} 
Kaakkois-Suomi/ 22.11.95 {kesäkuu 1996} 
Pietari ___^ 
Pohjoiskalotti 25.9.95 {kesäkuu 1996} 
25.9.95 {kesäkuu 1996} 
Merenkurkku/Mittskandia 
Saaristo 25.9.95 {kesäkuu 1996} 
Etelä-Suomen rannikkoalue 22.11.95 {kesäkuu 1996} 
SME* 15.9.95 (syksy 1996} 
ADAPT 21.6.95 22.12.95 
EMPLOYMENT 21.6.95 16.12.95 
URBAN 1 22.11.95 | (kesäkuu 1996} ~ 
Suomen viranomaisten ehdotusta PK-yrityksiä koskevaksi aloitteeksi uudistetaan, 
jotta se täydentäisi paremmin tavoitteen 2 toista vaihetta (1997-99) koskevia 
ehdotuksia. Myös tämä on aiheuttanut viivästymisiä kyseisen aloitteen 
vahvistamisessa. 
RUOTSI 
** Ehdotus tehty Hyväksytty 
INTERREG: Pohjoiskalotti 25.9.95 {kesäkuu 1996} 
Kvarken/Mittskandia 18.9.95 {kesäkuu 1996} 
Ruotsi/Norja 
(3 suunnitelmaa) 18.9.95 {kesäkuu 1996} 
Saaristo 18.9.95 {kesäkuu 1996} 
Barentsin alue 22.11.95 {kesäkuu 1996} 
Öresund* 31.10.1994/ 30.04.1996 
18.9.1995 
KONVER 29.4.96 (heinäkuu 1996} 
PKT 22.11.95 (heinäkuu 1996} 
ADAPT 19.9.95 22.12.95 
EMPLOYMENT 14.7.95 12.12.95 
""mnAXTl/ t ** 23.10.95 (syyskuu 1996} URBAN Malmö | | l " 
Tanska ehdotti ohjelmaa alunperin 31.10.1994. Ruotsin liittymisen jälkeen ohjelman 
Ruotsin osuutta ehdotettiin 18.9.1995. 
Urban I:tä koskeva alkuperäinen esitys tehtiin lokakuussa 1995. Komission kanssa 
käytyjen alustavien keskustelujen jälkeen Ruotsin viranomaiset suostuivat 
yhdistämään Urban I:n ja Urban II:n käytettävissä olevat varat ja esittämään 
muutettua ohjelmaa uudelleen heinäkuussa 1996. 
*\G 
LHTE3 
YHTEISÖN ALOITTEET 
: 
1. Taloudellinen apu kolmelle uudelle jäsenvaltiolle 
Komissio antoi kokouksessaan 4. huhtikuuta 1995 tiedonannon yhteisön aloitteiden 
soveltamisesta kolmen uuden jäsenvaltion osalta. Komissio myönsi lisärahoitusta yhteisön 
aloitteille 8. toukokuuta 1996. 
Taulukko 1: Taloudellinen apu alueellisille yhteisön aloitteille uusissa jäsenvaltioissa 
(ilman lisärahoitusosuutta, katso myös taulukko 13) 
1995 hinnoin Itävalta 
miljoonaa ecua Suomi 
miljoonaa ecua Ruotsi 
miljoonaa ecua 
Interreg 
Leader 
Employment 
Adapt 
Industrial Change 
- josta Rechar 
- josta Résider 
- josta Retex 
- josta Konver 
-josta SME 
Urban 
Pesca 42,68 
23,27 
23,01 
11,57 
18,24 
1,80 
5,13 
2,57 
8.74 
9,77 43,73 
24,70 
29,15 
19,70 
10,80 
10,80 
3,89 
3,00 39,47 
14,17 
20,69 
11,25 
20,02 
3,26 
16,76 
3,37 
3,49 
Yhteensä 128,54 134,96 112,46 
Taulukko 2: Lisärahoituksena myönnettävä apu alueellisille yhteisön aloitteille 
uusissa jäsenvaltioissa 
I 1995 hinnoin 
Interreg 
Leader 
Employment+ 
Adapt 
Urban 
Pesca 
| Yhteensä Itävalta 
miljoonaa ecua 
6,14 
3,17 
4,72 
3,50 
17,53 Suomi 
miljoonaa ecua 
4,20 
3,37 
6,66 
3,77 
0,41 
18,41 Ruotsi 
miljoonaa ecua 
7,08 
1,93 
4,36 
1,50 
0,48 
15,35 
1} 
2. Itävalta 
2.1 Interreg 
Noin kolmasosa rakennerahastojen yhteisön aloitteiden rahoitukseen Itävallassa 
käytettävissä olevista kokonaisvaroista vuosina 1995-1999 myönnetään Interreg II:Ile 
(48,82 miljoonaa ecua 146 miljoonan ecun kokonaisummasta). 
Itävallalla on pitkä raja Saksan ja Italian kanssa, mutta myös neljän Keski-Euroopan 
valtion kanssa. Sekä Itävalta että yhteisö pitävät näitä uusia EU:n ulkorajoja hyvin 
tärkeinä. Tämän vuoksi päätettiin keskittää suurin osa Interreg IIA -varoista (30 
miljoonaa ecua) neljälle ulkorajoja koskevalle Interreg-ohjelmalle. 
Interreg IIA (ulkorajat) 
Näitä ohjelmia koskevat ehdotukset tehtiin 17. heinäkuuta 1995 ja komissio hyväksyi ne 
21. joulukuuta 1995. Alla olevasta taulukosta käy ilmi toimintaohjelmille myönnetty 
taloudellinen apu. 
Taulukko 3: Interregin (ulkorajat) EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
1995 hinnoin Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua EU: n rahoitus 
miljoonaa ecua Kansallinen & 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
Itävalta-Tsekin tasavalta 
Itävalta-Slovakian 
tasavalta 
Itävalta-Slovenia 
Itävalta-Unkari 12,1 
16,0 
22,6 
28,2 4,5 
5,5 
9,0 
11,0 4,5 
5,5 
9,0 
11,8 3,1 
5,0 
4,6 
5,4 
Yhteensä 78,8 30,0 30,8 18,0 
Kehitysstrategian päätavoite on tukea yhteisymmärryksessä rajat ylittävien PHARE-
yhteistyöohjelmien kanssa yhteisiä raja-alueita niiden sopeutuessa Euroopan uuteen 
rakenteeseen ja edistää kahdenvälistä paikallista ja alueellista yhteistyötä 
yhteistyöverkostoja luomalla. 
Lähes 60 prosenttia näiden neljän ohjelman kokonaiskustannuksista kohdistuu 
taloudellisen yhteistyön ja kehityksen parantamiseen. Muita painopistealueita ovat tekniset 
perusrakenteet, inhimilliset voimavarat, ympäristönsuojelu ja rajat ylittävät tutkimukset. 
Interreg II -ohjelmat voidaan nähdä osana EU:hun liittymistä edeltävää strategiaa niissä 
maissa, jotka ovat ehdokkaina jäseniksi tulevan laajentumisen yhteydessä. Vaikka 
käytettävissä olevat varat ovat varsin vähäiset, rahoitettavat toimet osoittavat kaikkien 
2 
7t 
yhteistyöosapuolten sitoutumista pyrkimyksiin parantaa rajat ylittäviä yhteyksiä ja 
yhteistyötä. 
Interreg IIA (sisärajat) 
Itävallan ja Saksan sekä Itävallan ja Italian sisärajoja koskevat Interreg-ohjelmaehdotukset 
tehtiin 17. heinäkuuta 1995. Ohjelma Baijeri-Itävalta hyväksyttiin 17. huhtikuuta 1996 ja 
ohjelma Alpenrhein-Bodensee-Hochrhein 24. huhtikuuta 1996. 
Erot PHARE-ja INTERREG-menettelyissä vaikeuttavat joskus ulkorajat ylittävää 
yhteistyötä. Tätä ongelmaa ei esiinny sisärajoilla. Saksa, Italia ja Itävalta esittivät yhdessä 
sisärajoja koskevat ohjelmaehdotukset. Ohjelmat myös pannaan täytäntöön ja niitä 
valvotaan yhteisesti komission toimesta. Tärkeitä osapuolia täytäntöön panemisessa ovat 
EUREGIOt, jotka ovat rajat ylittävän yhteistyön rakenteita. 
Ohjelmat keskittyvät matkailuun, taloudelliseen kehitykseen, ympäristönsuojeluun sekä 
endogeenisten mahdollisuuksien kehittämiseen. Ne myös korostavat inhimillisten 
voimavarojen kehittämistä ja maatalouden monipuolistamista. 
Taulukko 4: Interregin (sisärajat) EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
1996 hinnoin Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua Kansallinen & 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
Itävalta-Baijeri (*) 56,26 24,6 
Itävalta-Italia (**) 
Alpenrhein-Bodensee- 13,8 6,9 
Hochrhein (*) 
(*) Luvut koskevat rajojen molempia puolia. 
(**) Ei vielä hyväksytty 
2.2 Urban Wien: G Uriel Plus 26,6 
6,9 5,1 
0 
Ehdotus Urban-aloitteeseen kuuluvaksi Wienin toimintaohjelmaksi tehtiin Itävallan 
viranomaisille 17. heinäkuuta 1995. Ohjelma hyväksyttiin 21. joulukuuta 1995. 
Ohjelman (kokonaisukustannukset 31 926 miljoonaa ecua, josta EU:n rahoitusosuus 9,77 
miljoonaa ecua) kohdealueena ovat Wienin ongelmaiset asuinalueet, joissa on 130 000 
asukasta. Käytettävissä olevilla varoilla rahoitetaan sekä taloudellisia, sosiaalisia että 
perusrakenteisiin liittyviä toimenpiteitä, joilla pyritään kyseisen alueen uudistamiseen. 
Ohjelmassa on asetettu määrällisiä tavoitteita, joihin kuuluu noin 400 työpaikan luominen, 
laajuudeltaan 7 000 - 10 000 m2 olevien toimistotilojen uudistaminen ja 
jälleenrakentaminen sekä enintään 3000 henkilön 
(uudelleen-)kouluttaminen. 
1 1 
2.3 Teollisuuden rakennemuutoksia koskevat aloitteet 
Itävalta voi saada rahoitusta neljästä teollisuuden rakennemuutoksia koskevasta 
aloitteesta, jotka ovat SME, RETEX, RECHAR ja RESIDER. 
Taulukko 5: Teollisuuden rakennemuutoksia koskevat aloitteet: EU:n rahoitus sekä 
kansallinen julkinen ja yksityinen rahoitus 
1996 hinnoin 
SME 
RETEX 
RECHAR 
RESIDER 
I Yhteensä Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua 
34,8 
16,2 
* 
* 
* EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua 
8,9 
2,6 
1,8 
5,2 
18,5 Kansallinen ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
8,9 
2,6 
* 
* 
* Yksityinen I 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
16,8 
11,1 
* 
* 
* 
* hyväksyntä puuttuu 
SME-aloite 
Ohjelmaa koskeva ehdotus tehtiin 21. syyskuuta 1995. Komissio hyväksyi ohjelman 3. 
maaliskuuta 1996. Rahoitusta koskeva yhteenveto on esitetty taulukossa 5. 
Ohjelman päätavoite on parantaa tavoitteisiin 1, 2 ja 5 b kuuluvien aluiden PK-yritysten 
kilpailukykyä. Varojen käyttö keskittyy kolmelle ensisijaiselle alueelle, jotka ovat 
- tietoteknologian ja telemaattisten tiedonsiirtovälineiden käytön edistäminen PK-
yrityksissä 
- "puhtaiden" ja energiaa säästävien teknologioiden käytön edistäminen ja 
- PK-yritysten strategisen suunnittelun edistäminen. 
RETEX-aloite 
Ohjelmaa koskeva ehdotus tehtiin 7. marraskuuta 1995. Komissio hyväksyi 
ohjelman 20. toukokuuta 1996. Rahoitusta koskeva yhteenveto on esitetty taulukossa 5. 
Ohjelman päätavoite on tekstiiliteollisuuden nykyaikaistaminen ja taloudellisen rakenteen 
monipuolistaminen, jotta voitaisiin katkaista alueen talouden riippuvaisuus 
tekstiiliteollisuudesta tavoitteisiin 2 ja 5 b kuuluvilla alueilla Steiermarkissa, Ala-
Itävallassa ja Vorarlbergissa. Varat keskitetään 
- asiantuntemuksen parantamiseen, 
- yritysten väliseen yhteistyöhön sekä 
- pätevöitymiseen ja koulutukseen. 
> 
RESIDER-ja RECHAR-aloite 
Ohjelmia koskevat ehdotukset tehtiin 28. joulukuuta 1995. Komissio hyväksyy ne 
todennäköisesti kesä-heinäkuussa 1996. Toimintaohjelmakohtaiset osuudet käyvät ilmi 
taulukosta 5. 
Ohjelmat on tehty täydentämään tavoitteen 2 yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja sekä 
ratkaisemaan Steiermarkin, Ala-ja Ylä-Itävallan taantuvien kaivos-ja 
terästeollisuusalueiden erityisongelmat. 
Ohjelmissa keskitytään 
- hylättyjen kaivosalueiden ympäristön parantamiseen ja niiden muokkaamiseen 
yritystoimintaa tai matkailua varten, 
- uusien teknologioiden ja tuotteiden, erityisesti ympäristöteknologioiden ja uusien 
materiaalien edistämiseen, 
- teknisiin perusrakenteisiin ja 
- inhimillisiin voimavaroihin. 
3. Suomi 
3.1 Interreg 
Noin 31 prosenttia rakennerahaston yhteisön aloitteiden rahoittamiseen Suomessa 
käytettävissä olevista kokonaisvaroista vuosina 1995-1999 myönnetään INTERREG II: lie 
(47,93 miljoonaa ecua 153,37 miljoonan ecun kokonaissummasta). 
Suomen ja Venäjän välinen raja on ainutlaatuisen pitkä (noin 1300 km). Myös Suomen ja 
Norjan sekä Suomen ja Ruotsin välillä on maarajat sekä Suomen ja Baltian maiden välillä 
merirajat. Suurin osa INTERREG II A:n varoista (30,5 miljoonaa ecua) käytetään 
Suomen ja Venäjän välisiin ulkorajoihin. 
Interreg IIA (ulkorajat) 
Ohjelmia koskevat ehdotukset tehtiin 22. marraskuuta 1995 ja ne hyväksytään ennen 
kesälomien alkua tänä vuonna. Toimintaohjelmakohtaiset osuudet on arvioitu 
seuraavanlaisiksi. Summat eivät ole lopullisia. 
1/ 
Taulukko 6: Interregin (ulkorajat) EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
1996 hinnoin 
Barentsin alue 
Karjala 
Kaakkois-
Suomi 
Etelä-Suomi 
Yhteensä Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua 
36,2 
32,0 
41,0 
22,2 
131,4 EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua 
10,5 
13,9 
9,7 
6,0 
40,1 Kansallinen ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
23,2 
14,0 
15,5 
10,0 
62,7 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
2,5 
4,1 
15,8 
6,2 
286 
Ohjelmat keskittyvät taloudellisen yhteistyön kehittämiseen läheisten Venäjän ja Baltian 
maiden raja-alueiden kanssa. Ensisijaisina tavoitteina on rajanylityspaikkojen parantaminen 
sekä yhteistyö ympäristönsuojelun ja PK-yritysten verkostojen ja kehittämisen sekä 
inhimillisten voimavarojen aloilla. Unionin budjettivallan käyttäjä otti käyttöön vuodelle 
1996 uuden budjettikohdan rajat ylittävää TACIS-yhteistyötä varten. Se helpottanee 
vastaavien rajat ylittävien hankkeiden rahoitusta Venäjän alueella. Vielä on luotava 
perusta INTERREG-ohjelmien monivuotisen kehityksen suunnittelulle. 
Kyseiset INTERREG-ohjelmat ovat erityinen haaste unionille. Tulevina vuosina tarvitaan 
jatkuvia pyrkimyksiä toimivan kumppanuuden luomiseksi ja tehokkaan täytäntöön 
panemisen varmistamiseksi rajan molemmin puolin. 
Interreg IIA (sisärajat) 
Sisärajoja koskevat INTERREG II -ohjelmaehdotukset tehtiin 25. syyskuuta 1995. Yksi 
ohjelmista koskee sekä Norjaa että Ruotsia (Pohjoiskalotti) ja kaksi muuta ovat 
kahdenvälisiä Ruotsin kanssa. Myös niiden hyväksyminen on todennäköistä ennen tämän 
vuoden kesälomia. Ohjelmat ovat kunnianhimoisia kaavaillun rajat ylittävän yhteisen 
hallinnon asteen suhteen: varat yhdistetään ja niitä hoitaa alueellisella tasolla yksi 
täytäntöönpanoelin, joka kattaa toiminnan molemmin puolin rajaa. 
"Vi 
Taulukko 7: Interregin (sisärajat) EU:n rahoitus* sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus 
1996 hinnoin 
Pohjoiskalotti 
(Norja) 
Merenkurkku 
Saaristo 
Yhteensä Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua 
41,3 
16,8 
9,4 
67,5 EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua 
12,2 
6,6 
4,0 
22,8 Kansallinen ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
24,3 
8,8 
4,0 
37,1 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
4,8 
1,4 
1,4 
7,6 
Kaikkiin lukuihin sisältyy mahdol iset Ruotsin ja Norjan rahoitusosuudet 
3.2 Urban 
Suomen viranomaiset tekivät 22. marraskuuta 1995 URBAN-ohjelmaa koskevan 
ehdotuksen, joka todennäköisesti hyväksytään ennen kesälomia tai heti sen jälkeen. Se 
koskee Joensuuta, joka on väestöltään toiseksi suurin asuinalue (50 000 asukasta) 
tavoitteeseen 6 kuuluvalla alueella. Ohjelman kokonaiskustannuksiksi arvioidaan noin 5,5 
miljoonaa ecua, josta EU:n rahoitusosuus on 3,9 miljoonaa ecua. Varat käytetään 
teollisuusperintöön liittyvän yhdennetyn kaupunkialueiden uudistamiskokonaisuuden 
rahoittamiseen sekä sosiaalisesti syrjäytyneiden, erityisesti pitkäaikaistyöttömien 
sopeuttamiseksi uudelleen yhteiskuntaan kohderyhmien itse luomien ja johtamien 
hankkeiden avulla. 
3.3 Teollisuuden rakennemuutoksia koskevat aloitteet 
SME-aloite 
Suomi voi saada tukea vain teollisuuden muutoksia koskevasta SME-aloitteesta. 
Alkuperäinen ehdotus tehtiin 15. syyskuuta 1995, mutta komission yksiköt ovat pyytäneet 
muuttamaan sitä melkoisesti, jotta suunniteltujen toimien uudistava luonne ja 
yhdenmukaisuus tavoitteeseen 2 kuuluvan alueen ehdotusten kanssa erityisesti vuosina 
1997-1999 tulisivat selvemmin esiin. Tämän vuoksi on todennäköistä, että aloitetta ei 
hyväksytä lopullisesti ennen syksyä 1996. Kokonaiskustannukset ovat 26,8 miljoonaa 
ecua, josta EU.n rahoitusosuus on 10,8 miljoonaa ecua. 
4. Ruotsi 
Noin 36 prosenttia yhteisön aloitteiden rahoittamiseen Ruotsissa käytettävissä olevista 
rakennerahastojen kokonaisvaroista vuosina 1995-1999 myönnetään INTERREG II -
aloitteelle (46,55 miljoonaa ecua 127,81 miljoonan ecun kokonaissummasta). 
3 3 
INTERREG 
Ruotsin ja Norjan välinen raja on pitkä. Myös Ruotsilla ja Suomella on yhteinen raja. Sekä 
Ruotsin että Norjan viranomaiset pitävät INTERREG-ohjelmia hyvin tärkeinä nykyisissä 
olosuhteissa. Norjan viranomaisilla on käytettävissään vastaava rahoitus kansallisista 
varoista, joka hoidetaan kuntatasolla. 
Interreg IIA (ulkorajat) 
Ruotsi osallistuu edellä Suomen osuudessa kuvattuihin Pohjoiskalotin ja Barentsin 
ohjelmiin. Näiden ohjelmien lisäksi on olemassa kolme ohjelmaa Norjan kanssa 
toteutettavaa kahdenvälisiä rajat ylittävää yhteistyötä varten: Inner Scandinavia, The 
Nordic Green Belt ja Borderless Co-operation. Ohjelmat esitettiin 18. syyskuuta 1995 ja 
niiden hyväksyminen on todennäköistä ennen tämän vuoden kesälomia, jos ehdotetuista 
hajautettua täytäntöön panemista koskevista järjestelyistä päästään sopimukseen. 
Taulukko 8: Interregin (ulkorajat) EU:n rahoitus sekä kansallinen julkinen ja yksityinen 
rahoitus* 
1996 hinnoin Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua Kansallinen ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
Inner 
Scandinavia 
Nordic Green 
Belt 
Borderless Co-
operation 21,56 
26,08 
26,00 4,5 
5,5 
4.5 13,5 
16,5 
16,5 3,56 
4,08 
4.00 
Yhteensä 73,64 14,5 46,5 11,64 
* sisältää mahdolliset Suomen ja Norjan rahoitusosuudet 
Interreg IIA (sisärajat) 
Ruotsi osallistuu Suomen osuudessa kuvattuihin Merenkurkku- ja Saaristo-ohjelmaan 
Suomen kanssa sekä ohjelmaan Tanskan kanssa. Tanskan kanssa toteutettava ohjelma 
hyväksyttiin 30. huhtikuuta 1996 ja muut hyväksytään todennäköisesti ennen kesälomia. 
4.2 Urban 
Alkuperäinen ehdotus tehtiin 23. lokakuuta 1995, mutta komissio on pyytänyt siihen 
melkoisia muutoksia, joita se ei ole vielä saanut. 
4.3 Teollisuuden muutoksia koskevat aloitteet 
Ruotsi voi hakea tukea teollisuuden muutoksia koskevista SME- ja KONVER-aloitteista. 
8 
3*1 
SME 
KONVER Kokonais­
kustannukset 
miljoonaa ecua 
47,60 
11,14 EU:n rahoitus 
miljoonaa ecua 
16,80 
3,26 Kansallinen ja 
alueellinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
16,80 
3,26 Yksityinen 
rahoitus 
miljoonaa ecua 
14,00 
4,62 
SME-aloite 
Ehdotus tehtiin 22. marraskuuta 1995. Ruotsin viranomaisilta pyydettiin joitakin lisätietoja 
ja ne on toimitettu toukokuun lopussa 1996. Aloite keskittyy kansainvälisten 
markkinoiden kehitykseen ja tietotekniikan sekä puhtaan teknologian käyttöön 
kilpailukyvyn vahvistamiseksi. 
KONVER 
KONVER-aloitetta koskeva ehdotus tehtiin äskettäin (29. huhtikuuta 1996). Se koskee 
kahta kaupunkia, Karlsborgia ja Karlskogaa, joista toinen (Karlsborg) ei kuulu 
tavoitteiden 2, 5 b ja 6 tukikelpoisiin alueisiin. Se koskee kaupunkialueiden uudistamista ja 
PK-yritysten kehittämistoimenpiteitä. 
V 
LIITE 4 
VUOROPUHELU JA ALUEELLINEN KUMPPANUUS 
1. Itävalta 
Komissiolle esitetyt tavoitteisiin 1 ja 2 kuuluvien alueiden suunnitelmat on valmisteltu 
yhteistyössä kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten kanssa. Yhtenäisen 
ohjelma-asiakirjan valvontakomiteoissa ovat laajennetussa kumppanuudessa osapuolina 
myös Euroopan komissio sekä työmarkkinaosapuolet. 
Hankkeiden hyväksymistä ja täytäntöön panemista koskeva koordinointi tapahtuu 
epävirallisessa verkostossa alueellisten ja valtakunnallisten tukiohjelmien johtajien välillä. 
Tarkoituksena on, että suurimpaan osaan alueita perustettavat uudet alueellisen 
johtamisen rakenteet vahvistavat edelleen ja myös jossain määrin tekevät 
johdonmukaiseksi hankkeiden hyväksymisen koordinointia. 
Useimmille yhteisön aloitteille suunnitellaan yksinkertaisempaa hallintojärjestelmää. 
Erityisesti Interregin ja URBANin osalta otetaan käyttöön hankkeiden hyväksymistä ja 
muita täytäntöön panemiseen liittyviä seikkoja varten keskitetty järjestelmä. Tässä 
keskitetyssä järjestelmässä tehdyt päätökset pannaan yksinkertaistetusti täytäntöön 
alueellisella tasolla - yksi järjestö huolehtii monessa tapauksessa kaikkien rahastojen 
hallinnosta. Valtakunnallisella tasolla täytäntöön paneminen on organisoitu kuitenkin 
samansuuntaisesti kuin valtaosalla yhdistetyistä ohjelma-asiakirjoista. 
2. Suomi 
Suomen tavoitteisiin 2 ja 6 kuuluvien alueiden ohjelmat suunniteltiin ja ne pannaan 
täytäntöön alhaalta ylöspäin. Ensimmäinen vaihe oli yksittäisten ohjelmien valmisteleminen 
kullakin kyseisellä alueella. Tämän jälkeen valtion keskusviranomaiset yhdistivät alueelliset 
ohjelmat puiteohjelmaluonnokseksi, jonka komissio hyväksyi koko maata koskevana 
yhtenäisenä ohjelma-asiakirjana. Se sisältää toimintojen sekä eri alueiden kesken 
talousarviossa jaettavaksi suunnitellut osuudet sekä ohjelman täytäntöön panemista 
koskevat säännöt. Kullakin alueella ohjelman hallinnosta vastaa alueellinen 
hallintokomitea, joka koostuu alueen edustajista, keskushallinnon ministeriöiden 
aluetoimistoista sekä työmarkkinaosapuolista. Ohjelman täytäntöön panemiseksi alueella 
alueellinen hallintokomitea laatii oman suunnitelmansa, joka perustuu sen 
keskusviranomaisille toimittamaan alkuperäisen suunnitelmaan. Vaikka yksittäisten 
hankkeiden rahoittamista koskevat päätökset ovat lainsäädännöllisesti suurelta osin 
keskushallinnon ministeriöiden aluetoimistojen tai ministeriöiden itsensä tekemiä, 
alueellinen hallintokomitea neuvottelee ja sen on käytännössä hyväksyttävä kaikki 
hankkeet. Näin se valvoo täytäntöön panemista ja voi itse asiassa päättää hyvin pitkälle 
siitä, miten ohjelma pannaan täytäntöön sen alueella. 
Ohjelmaa valvoo ohjelmakohtainen valvontakomitea, joka koostuu kaikkien alueiden, 
rahoittavien ministeriöiden, komission ja työmarkkinaosapuolten edustajista. 
3. Ruotsi 
Ruotsissa tehtiin alueellista yhteistyötä komissiolle toimitettuja suunnitelmia 
valmisteltaessa. Yhteistyöhön osallistui paikallisten ja alueellisten hallintoelinten, 
3^ 
kunnanvaltuustojen, työnantajien, ammattiyhdistysten, maanviljelyn ja ympäristön 
eturyhmien, yhteisön ryhmittymien ja muiden edustajia. Periaatetta kumppanuudesta 
noudatetaan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan valvontakomiteoissa sekä kansallisen 
hallituksen ja Euroopan komission kanssa. Tavoitteen 6 yhdistetyn ohjelma-asiakirjan 
osalta on perustettu seitsemän kunnallista hallintokomiteaa, jotka valvovat ohjelman 
yksityiskohtaista täytäitöön panemista kunnissa. Lisäksi koko tavoitteen 6 alueen kattava 
alueellinen hallintokomitea on vastuussa tiettyjen toimenpiteiden täytäntöön panemisesta 
(esimerkiksi matkailu, tietoteknologia sekä tutkimus- ja kehittämistoiminta), joita pidetään 
strategisesti tärkeinä koko alueelle. Sekä kunnalliset että alueelliset hallintokomiteat 
raportoivat suoraan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan valvontakomitealle. Vastaavasti myös 
tavoitteen 2 osalta kullakin alueella on päätöksentekoryhmä, joka raportoi sille 
valvontakomitealle, jonka alaan asia kuuluu. 
'3 7 
LIITE 5 
YHTENÄISTEN OHJELMA-ASIAKIRJOJEN STANDARDILUOKITUKSEN 
MUKAINEN KUSTANNUSRAKENNE 
Komission yksiköt ottivat käyttöön standardiluokituksen kaikkien yhtenäisten ohjelma-
asiakirjojen alaisten kustannusrakenteiden analysoimiseksi ja vertailemiseksi koko 
unionin alueella. Seuraavalla sivulla olevassa taulukossa esitetään arviot kyseisen 
standardiluokituksen mukaisista yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen alaisista kustannuksista 
käsiteltävinä olevissa kolmessa jäsenvaltiossa. 
Seuraavalla sivulla olevan taulukon ja liitteen 2 taulukkojen numerotiedot ovat jonkin 
verran ristiriitaisia. Tämä johtuu siitä, että yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa käytetyt 
kolmea uutta jäsenvaltiota koskevat määrittelyt ja alajaot poikkeavat 
standarditaulukoissa käytetyistä. 
*\% 
Rakennerahastojen kustannukset sektoreittani 
Itävalta, Suomi ja Ruotsi - tavoitteet 1 ja 6 
1995-1999 
Perusrakenteet 
Liikenne 
Tietoliikenne 
Energia 
Ympäristö & vesi 
Terveys 
Inhimilliset voimavarat 
Koulutus 
Ammattikoulutus 
Tutkimus ja 
teknologinen 
kehittäminen 
Tuottava ympäristö 
Teollisuus ja palvelut 
Maanviljely & 
maaseudun kehittäminen 
Kalastus 
Matkailu 
Tekninen tuki 
YHTEENSÄ Itävalta 
RRyht 
8,5 
0,0 
3,7 
4,0 
0,8 
0,0 
43,0 
14,4 
18,6 
10,0 
110,0 
47,9 
23,4 
0,0 
38,7 
4,1 
165,6 FAKR 
7,7 
3,7 
4,0 
11,4 
4,4 
7,0 
86,6 
47,9 
38,7 
2,0 
107,6 FSR 
o,o 
31,6 
10,0 
18,6 
3,0 
0,0 
1,5 
33,1 FMOTR 
0,8 
0,8 
0,0 
23,4 
23,4 
0,6 
24,8 KOR 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 Suomi 
RR 
23,8 
0,0 
9,4 
8,0 
6,4 
0,0 
120,4 
42,6 
51,6 
26,2 
306,5 
116,4 
174,0 
3,9 
12,2 
9,2 
459,9 FAKR 
23,8 
9,4 
8,0 
6,4 
16,7 
16,7 
128,6 
116,4 
12,2 
3,4 
172,5 FSR 
0,0 
103,7 
42,6 
51,6 
9,5 
0,0 
2,1 
105,8 FMOTR 
0,0 
0,0 
174,0 
174,0 
3,6 
177,6 KOR 
0,0 
0,0 
3,9 
3,9 
0,1 
4,0 miljoonaa ecua 
Ruotsi 
RR 
14,0 
0,0 
10,0 
0,0 
4,0 
0,0 
78,3 
28,1 
24,9 
25,2 
154,6 
67,7 
60,1 
4,0 
22,7 
5,2 
252,0 FAKR 
10,0 
10,0 
25,7 
3,0 
22,7 
84,4 
52,7 
9,0 
22,7 
2,5 
122,6 FSR 
0,0 
52,6 
25,1 
24,9 
2,5 
10,0 
10,0 
1,3 
63,9 FMOTR 
4,0 
4,0 
0,0 
56,2 
5,0 
51,1 
1,2 
61,4 KOR 
0,0 
0,0 
4,0 
4,0 
0,1 
4,1 
-e 
Tuottava ympäristö 
Teollisuus ja palvelut 
- Kaikentyyppinen teollisuus & 
palvelut 
- PK-yritykset 
Matkailu 
Tukena olevat perusrakenteet 
Inhimilliset voimavarat 
Koulutus, työllisyys 
Koulutuskeskukset ja laitteet 
Tutkimus ja teknologinen 
kehittäminen 
Kuntoutus & 
uudelleenorganisointi 
Teollisuusalueet 
Kaupunkialueet 
Ympäristönsuojelu 
Tekninen tuki 
YHTEENSÄ Rakennerahastojen kustannukset sektoreittain 
Itävalta, Suomi ja Ruotsi - tavoite 2 
Itävalta fQS-QQÏ 
Yhteensä 
52,1 
36,7 
7,3 
29,4 
7,1 
8,3 
44,0 
20,4 
3,5 
20,1 
0,6 
0,6 
0,0 
0,5 
3,7 
101,0 EAKR 
52,1 
36,7 
7,3 
29,4 
7,1 
8,3 
14,5 
3,5 
n,o 
0,6 
0,6 
0,0 
0,5 
2,5 
70,2 ESR 
29,5 
20,4 
9,1 
1,2 
30,8 Snnmi C9S-96Ï 
Yhteensä 
38,5 
26,8 
9,9 
16,9 
4,8 
6,9 
22,4 
13,1 
0,0 
9,3 
6,9 
0,0 
6,9 
0,0 
1,4 
69,2 EAKR 
38,5 
26,8 
9,9 
16,9 
4,8 
6,9 
8,7 
0,0 
8,7 
6,9 
0,0 
6,9 
0,0 
1,1 
55,2 ESR 
13,7 
13,1 
0,6 
0,3 
14,0 milioonaa ecua 
Rnntsi fQS-QQA 
Yhteensä 
89,7 
73,8 
32,5 
41,2 
13,1 
2,8 
62,1 
34,1 
0,0 
28,0 
3,0 
3,0 
0,0 
0,6 
4,6 
160,0 EAKR 
89,7 
73,8 
32,5 
41,2 
13,1 
2,8 
25,0 
0,0 
25,0 
3,0 
3,0 
0,0 
0,6 
3,4 
121,7 ESR 
37,1 
34,1 
3,0 
1,2 
38,3 
r-
FI ISSN 1024-4492 
KOM(96) 316 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
13 
Luettelonumero : CB-CO-96-332-F1-C 
ISBN 92-78-06034-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg