Euroopan parlamentin päätöslauselma yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta - vuosikertomus 2004 (2005/2184(INI))



Virallinen lehti nro 300 E , 09/12/2006 s. 0508 - 0516



P6_TA(2006)0277 Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta — vuosikertomus 2004 Euroopan parlamentin päätöslauselma yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta — vuosikertomus 2004 (2005/2184(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon päätöslauselmansa aikaisemmista komission ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) vuosikertomuksista, - ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2005 annetun komission kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen — Petostentorjunta — Vuosikertomus 2004" (KOM(2005)0323) sekä liitteet (SEK(2005)0973 ja SEK(2005)0974), - ottaa huomioon OLAFin täydentävän toimintakertomuksen kaudelta heinäkuu-joulukuu 2004 [1], - ottaa huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004 [2], - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan 3 kohdan ja 280 artiklan 5 kohdan, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A6-0185/2006), Ilmoitettujen säännönvastaisuuksien ja petosten laajuus 1. pitää myönteisenä, että yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan komission vuosikertomuksen ja OLAFin toimintakertomuksen antamisajankohdat on viimein yhdenmukaistettu ja että niiden vertailukelpoisuus on näin parantunut; 2. toteaa, että jäsenvaltiot ilmoittivat vuonna 2004 omien varojen, maatalousmenojen ja rakennepoliittisten toimien alalla tapahtuneiden säännönvastaisuuksien ja petosten arvoksi yhteensä noin 982,3 miljoonaa euroa (vuonna 2003: 922 miljoonaa euroa; vuonna 2002: 1,15 miljardia euroa); jäsenvaltioiden Brysseliin toimittamien tietojen mukaan summa voidaan jakaa seuraavasti: - omat varat: 205,7 miljoonaa euroa (vuonna 2003: 269,9 miljoonaa euroa; vuonna 2002: 341,9 miljoonaa euroa), - Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) takuut: 82,1 miljoonaa euroa (vuonna 2003:169,7 miljoonaa euroa; vuonna 2002: 198,1 miljoonaa euroa), - rakennepoliittiset toimet: 694,5 miljoonaa euroa (vuonna 2003: 482,2 miljoonaa euroa; vuonna 2002:614,1 miljoonaa euroa); 3. korostaa, että tällaisia heilahteluja ilmoitettujen vahinkojen kokonaismäärässä eri vuosina ei pidä yliarvioida ja että monet tekijät ovat voineet vaikuttaa niihin; 4. ei missään tapauksessa hyväksy sitä, että edelleen on "vanhoja" jäsenvaltioita (Saksa, Kreikka ja Espanja), jotka eivät toimita komissiolle tietoja säännönvastaisuuksista sähköisessä muodossa, ja että kyseiset tiedot ovat puutteellisia ja niiden toimittaminen viivästyy useita vuosia; 5. toteaa, että taloudellisten vahinkojen kokonaismäärä on laskenut omien varojen alalla 269,9 miljoonasta eurosta (2003) 205,7 miljoonaan euroon (2004); erityisen petoksille alttiita tuotteita olivat tupakka, televisiovastaanottimet ja sokeri; petostapausten määrä on noussut huomattavasti Belgiassa (+58 prosenttia), Ruotsissa (+36 prosenttia) ja Ranskassa (+30 prosenttia); 54,8 miljoonaa euroa (27 prosenttia) on peritty jo takaisin; 6. toteaa, että maatalousmenoissa taloudelliset vahingot ovat vähentyneet yli 50 prosenttia: 169,7 miljoonasta eurosta (2003) 82,1 miljoonaan euroon (2004); pahoittelee, että valmius ilmoittaa petoksista vähenee tukisumman noustessa; arvostelee toistuvasti Saksaa, Kreikkaa ja Espanjaa siitä, että nämä eivät vieläkään ole ottaneet käyttöön sähköistä ilmoitusjärjestelmää; lisäksi etenkään Saksa ja Alankomaat eivät suorita velvollisuuttaan ilmoittaa todetuista säännönvastaisuuksista kärsineiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden henkilöllisyyksiä; 7. korostaa, että taloudellisten vahinkojen määrä EMOTR:n alalla on pitkällä aikavälillä selkeästi laskeva, kun taas rakennerahastojen alalla esiintyy voimakasta nousua, niinpä esimerkiksi vuonna 2000 EMOTR:n alalla ilmoitettu summa oli vielä 474,6 miljoonaa euroa, kun se oli rakennerahastoissa vuonna 2000 vain 114,2 miljoonaa euroa; tällä välin kummankin alan suhteellinen merkitys petostilastoissa on kääntynyt lähes päinvastaiseksi; 8. painottaa, että maatalousalalla tapahtuva lasku voidaan selittää myös yhdennetyn hallinta- ja valvontajärjestelmän (IACS) hyvällä toiminnalla; vaatii siksi, että kyseistä järjestelmää aletaan soveltaa kaikissa jäsenvaltioissa; pitää valitettavana, että Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2004 vuosikertomuksen kohdan 4.8 mukaan Kreikka ei ole vieläkään toteuttanut IACS-järjestelmää kokonaisuudessaan, vaikka toteuttamisen määräajan umpeutumisesta on jo yli seitsemän vuotta; ottaa huomioon, että Kreikan hallitus on kiistänyt väitteet ja käynnistänyt marraskuussa 2005 neuvottelut komission kanssa kysymyksen ratkaisemiseksi; 9. huomauttaa, että taloudellisista vahingoista yli 65 prosenttia kohdistuu Espanjaan (35 miljoonaa euroa) ja Saksaan (19 miljoonaa euroa); erityisen alttiita säännönvastaisuuksille olivat suorat tuet (29 miljoonaa euroa: erityisesti tekaistujen pinta-alojen ilmoittaminen), vientituet (21 miljoonaa euroa: usein väärennettyjen tulliasiakirjojen käyttö) ja markkinatukitoimet (20 miljoonaa euroa: kohteena useimmiten sitrushedelmät ja tuorevihannekset); 10. huomauttaa, että taloudellisten vahinkojen määrä nousi vuonna 2004 jälleen voimakkaasti rakennepoliittisten toimenpiteiden alalla: 482,2 miljoonasta eurosta (2003) 694,5 miljoonaan euroon (2004, mukaan lukien koheesiorahastoa koskevat 163 miljoonaa euroa); yleensä 86 prosenttia säännönvastaisuuksista ilmoitetaan vasta kaksi vuotta niiden havaitsemisen jälkeen; rakennerahaston 532 miljoonan euron suuruisista taloudellisista vahingoista 485 miljoonaa euroa kohdistui Euroopan aluekehitysrahastoon; Italian (194,9 miljoonaa euroa), Saksan (127,5 miljoonaa euroa) ja Kreikan (112 miljoonaa euroa) ilmoittamat vahingot muodostavat 81,6 prosenttia ilmoitettujen vahinkojen kokonaismäärästä; säännönvastaisuudet johtuivat useimmiten väärin toteutetuista toimenpiteistä sekä sopimusehtojen rikkomuksista; 11. katsoo näin ollen, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota kertomuskaudella 2005 todettuihin rakennepoliittisia toimenpiteitä koskeviin säännönvastaisuuksiin; 12. toteaa paheksuen [3], että Saksa ei hoida täysin velvollisuuttaan ilmoittaa maatalous- ja rakennepoliittisten menojen alalla todetuista säännönvastaisuuksista ja että se on ainoastaan kolmessa yhteensä 1798 ilmoitetusta tapauksesta antanut tietoja niissä osallisena olleista henkilöistä tai yrityksistä; toteaa lisäksi, että Alankomaat ei hoida maatalousmenoja koskevaa velvollisuuttaan ja että se on ainoastaan yhdessä 307 ilmoitetusta tapauksesta antanut tietoja asianosaisista henkilöistä tai yrityksistä; 13. odottaa näin ollen komissiolta 1. marraskuuta 2006 mennessä selvitystä, jossa tämä kertoo, mihin toimiin se on ryhtynyt kyseisten jäsenvaltioiden kehottamiseksi suorittamaan sopimusvelvoitteensa; 14. viittaa siihen, että vuosina 2002-2004 liittymistä valmistelevan tuen käytössä säännönvastaisuuksia sisältäneiden hankkeiden tukikelpoisia menoja vastaava määrä (kaikki rahoituslähteet, eli kansalliset varat, EU-varat ja muiden tuenantajien panos yhteensä) oli 2,380 miljardia euroa ja että osuudet koskevat Phare-ohjelmaa (1,118 miljardia euroa), Ispa-ohjelmaa (1,105 miljardia euroa) ja Sapard-ohjelmaa (158 miljoonaa euroa); korostaa, että tämä koski erityisesti toimenpiteitä, joiden tukikelpoiset kustannukset olivat 100000 euron ja 1 miljoonan euron välillä; toteaa, että säännönvastaisuudet havaittiin useimmiten hallintoa ja taloutta koskevissa tarkastuksissa; 15. panee huolestuneena merkille, että liittymistä valmistelevan tuen tapauksessa yli 90 prosentissa ilmoitetuista tapauksissa komissio ei pystynyt selvittämään, minkälaisia todetut säännönvastaisuudet olivat, paljonko rahoista pystyttiin perimään takaisin ja paljonko perittävää vielä on; komission mukaan tämä johtuu asianosaisten maiden vähäisestä kokemuksesta; yhtyy Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2004 vuosikertomuksen kohdassa 8.9 mainittuun näkemykseen, että talousarviositoumukset tulisi hyväksyä vain silloin, kun kyseisellä valtiolla on siihen riittävät hallinnolliset valmiudet; OLAFin täydentävä toimintakertomus ajalta heinäkuu-joulukuu 2004 16. toteaa, että OLAF on rekisteröinyt kertomuskaudella 720 uutta tapausta ja kaikkien tapausten, joiden tutkinta oli vielä käynnissä 31. joulukuuta 2004, talousvaikutukset arvioidaan 1,225 miljardiksi euroksi; kertomuskauden lopussa tutkittavana oli yhteensä 195 tapausta, 469 tapauksessa tutkimuksia oltiin aloittamassa ja 655 tapauksessa oli aihetta seuraamuksiin; 17. toteaa lisäksi, että kertomuskauden lopussa ( 31. joulukuuta 2004) OLAFin tutkittavana olleiden kaikkien tapausten yhteissumma oli 1,78 miljardia euroa [4]; toimenpiteisiin ryhdyttiin erityisesti arvonlisäveron, rakennepoliittisten toimenpiteiden sekä ulkomaanavun ja suorien menojen aloilla; 18. kehottaa OLAFia kertomaan parlamentille seuraavassa toimintakertomuksessaan, kuinka komission ja jäsenvaltioiden OLAFin tutkimusten pohjalta käynnistämät hallinnolliset, taloudelliset ja rikosoikeudelliset toimenpiteet on saatettu loppuun; 19. pitää myönteisenä, että OLAF on pystynyt lyhentämään saatujen tietojen arviointiin tarvittavan ajan 3,5 kuukauteen; myös tutkimusten kesto pystyttiin lyhentämään 30 kuukaudesta (vuonna 2000) 23 kuukauteen (vuonna 2004); tiedoista 32,6 prosenttia tulee tiedonantajilta, 30,6 prosenttia on komission toimittamaa ja 15,7 prosentissa tapauksista tiedot tulevat jäsenvaltioilta; 20. toteaa, että "vanhoista" jäsenvaltioista useimmat tapaukset ovat tulleet Italiasta, Saksasta ja Belgiasta, "uusista" jäsenvaltioista ja ehdokasvaltioista ja jäsenyyttä hakeneista maista taas Romaniasta ja Puolasta sekä kolmansista maista Aasiasta ja muualta Euroopasta; 21. korostaa, että tullit, maatalous ja ulkomaanapu ovat osoittautuneet erityisen alttiiksi petoksille; 22. pitää myönteisenä, että nykyään käytetään järjestelmällisesti mahdollisuutta välttää ilmeisen perusteettomien syytösten (prima facie non -tapausten) tutkinta jo etukäteen; kehottaa OLAFin valvontakomiteaa tarkastelemaan tätä uutta käytäntöä seuraavassa vuosikertomuksessaan; 23. ottaa huomioon, että vanhoja tapauksia käsittelevä työryhmä laati lokakuussa 2004 välikertomuksen yli 215 tapauksesta (ajalta 1992-1999), joista 206 johti oikeuskäsittelyyn; pyytää OLAFin johtajaa antamaan asiasta selvityksen talousarvion valvontavaliokunnalle; OLAF-asetuksen tarkistamisen valmistelu 24. ottaa huomioon, että asianosaiset toimielimet (parlamentti, neuvosto ja komissio) pääsivät 7. helmikuuta 2006 sopimukseen OLAFin uudesta johtajasta ja että komissio nimitti tämän tehtäväänsä 14. helmikuuta 2006; 25. arvostelee sitä, että OLAFin johtajan nimittämiseen käytettiin kohtuuttoman paljon aikaa ja että kyseisessä menettelyssä oli puutteita, joita on vältettävä seuraavassa menettelyssä; 26. muistuttaa, että petostentorjuntaa koskevan lainsäädännön parantamisesta on käyty tuloksetonta keskustelua vuodesta 2003 lähtien, ja toistaa parlamentin olevan halukas osallistumaan aktiivisesti tähän tehtävään; 27. painottaa, että parlamentti ei voi hyväksyä ehdotuksia, jotka rajoittaisivat sen nykyisiä oikeuksia; 28. panee merkille, että komissio on antanut uuden ehdotuksen (KOM(2006)0244) Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25. toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 [5] muuttamiseksi; 29. pitää myönteisenä ja tukee tähän liittyvää Euroopan tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 8/2005 [6] kohdassa 36 olevaa suositusta, jonka mukaan yhteisön petostentorjuntaan liittyvää lainsäädäntöä olisi yksinkertaistettava ja konsolidoitava ja sen nykyiset puutteet korjattava; 30. puoltaa erityisesti sitä, että kaikki OLAFin tutkintaoikeudet tiivistettäisiin yhteen asetukseen; 31. suosittelee, että tämän vuoksi komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11. marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2185/96 [7] määräykset ajanmukaistetaan ja yhdistetään asetukseen (EY) N:o 1073/1999; odottaa komissiolta asiaa koskevia ehdotuksia; 32. kehottaa komissiota lisäksi ehdottamaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön nojalla tarvittavia tarkistuksia Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18. joulukuuta 1995 annettuun alakohtaiseen neuvoston asetukseen (EY, Euratom) N:o 2988/95 [8]; muistuttaa, että kyseiset tarkistukset on tehtävä yhteispäätösmenettelyllä; 33. kehottaa komissiota tarkistamaan, voitaisiinko, ja jos, niin missä määrin keskinäistä hallinnollista apua yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta koskevassa asetusehdotuksessa [9] komissiolle ja OLAFille ehdotetut vastuualueet ottaa arvonlisäveropetosten vastaisessa työssä mukaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 tarkistamiseen; 34. pitää myönteisenä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/2005 tiivistelmän kohdassa II olevaa toteamusta, jonka mukaan OLAFin kaksijakoinen asema - se on riippumaton tutkintatoimissaan mutta komission alainen muissa toiminnoissa - ei ole vaarantanut tutkintatehtävien riippumattomuutta [10]; painottaa, että tutkintatehtävien riippumattomuuden varmistaminen on OLAFin valvontakomitean tehtävä [11]; 35. viittaa kuitenkin Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/2005 kohdassa 93 olevaan päätelmään, jonka mukaan OLAFin valvontakomitean rooli olisi määriteltävä tarkemmin, jotta riskit tutkintatoimiin sekaantumisesta voitaisiin sulkea pois; OLAFin tutkimukset ja perusvapauksien suojeleminen 36. panee erittäin huolestuneena merkille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 6. huhtikuuta 2006 IRELA-tapauksessa [12] antaman tuomion, jossa komissio tuomittiin maksamaan vahingonkorvausta eräälle virkamiehelle; 37. panee merkille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan OLAFin on todettu toimineen laittomasti tutkintaa suorittaessaan ja tutkintakertomusta laatiessaan, koska se on rikkonut vakavalla ja ilmeisellä tavalla puolueettomuuden vaatimusta; 38. katsoo tuomion vahvistavan OLAFin valvontakomitean arvion, sillä se on sitkeästi ja toistuvasti ottanut esiin perusoikeuksien kunnioittamisen tarpeen ja todennut sen muodostavan ennakkoehdon tehokkaalle OLAFin tutkinnalle, jonka tulosten on tarvittaessa pädettävä tuomioistuimessa; 39. muistuttaa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/2005 kohdan IX toteamuksesta, jonka mukaan käynnissä olevien tutkintatoimien laillisuuden ja tutkinnan kohteena olevien henkilöiden perusoikeuksien kunnioittamisen riippumatonta valvontaa ei ole varmistettu; 40. katsoo, että OLAFin on tehtävä luottamuksellista yhteistyötä Euroopan oikeusasiamiehen ja Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa; 41. korostaa, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen perustaminen parantaa huomattavasti mahdollisuuksia valvoa oikeudellisesti yhteisön virkamiehiä ja toimihenkilöitä koskevaa viraston tutkimustoimintaa; 42. odottaa viraston johtajan huolehtivan siitä, että viraston henkilöstön suorittamien tutkimusten laatua valvotaan tarkoin; OLAFin toiminnan prioriteetit ja näkymät 43. muistuttaa, että myös OLAFia koskee toissijaisuusperiaate, eli vaatimus keskittyä aloille, joilla jäsenvaltioiden viranomaisilla ei ole toimivaltaa (komission suoraan hallinnoimien menojen yhteydessä toimielinten ja laitosten sisällä suoritettavissa tutkimuksissa) tai joilla ne eivät toimi riittävän tehokkaasti; 44. tukee edellä mainitun Euroopan tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 8/2005 kohdassa 37 olevaa suositusta, jonka mukaan OLAFin toiminnan olisi suuntauduttava tutkintatoimintaan; 45. muistuttaa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/2005 kohdassa 76 olevasta toteamuksesta, jonka mukaan OLAFissa tällä hetkellä tehtävä tuki- ja koordinointitoimien rinnastaminen tutkintaan vaikeuttaa resurssien hallintaa; odottaa, että OLAFin johto erittelee tehtävät tulevaisuudessa tarkemmin, jotta niiden organisaatio olisi helppoa ymmärtää ensi silmäyksellä; 46. pitää myönteisenä, että mainitut tilintarkastustuomioistuimen suositukset vastaavat näkemystä, jonka Euroopan parlamentti muotoili jo komission kertomuksesta Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnan arvioinnista 4. joulukuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa [13]; yhtyy myös tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen siitä, ettei OLAFin koordinointitoiminnan laajentaminen jäsenvaltioiden virastojen vastuualueita kohti saa vaikuttaa OLAFin tutkimustoimiin; Tupakan salakuljetuksen ja väärennettyjen tuotteiden myynnin torjunta 47. huomauttaa, että jäsenvaltioiden arvioiden mukaan vuonna 2004 saadut omat varat olivat tupakan salakuljetuksen takia noin 418,5 miljoonaa euroa aiempaa pienemmät ja että kokonaisvahingot ovat vielä tätäkin suuremmat; panee huolestuneena merkille, että tämä vastaa vahinkojen kaksinkertaistumista vuoteen 2003 verrattuna (2003 n. 200 miljoonaa euroa) [14]; 48. toteaa, että viranomaiset takavarikoivat vuonna 2004 yli 3,5 miljardia savuketta ja että väärennettyjen tuotteiden salakuljetuksesta ja myynnistä on vuoden 2001 jälkeen tullut yhä pahempi ongelma; 49. korostaa, että OLAF toteaa tupakan salakuljetuksesta ja väärennettyjen tuotteiden myynnistä vuoden 2000 jälkeen aiheutuneiden vahinkojen nousevan 1,317 miljardiin euroon; 50. on tietoinen siitä, että erityisesti unionin itärajalla sijaitsevat uudet jäsenvaltiot kärsivät yhä lisääntyvästä tupakan salakuljetuksesta; 51. korostaa tässä yhteydessä uudelleen komission (yhdessä Belgian, Saksan, Kreikan, Espanjan, Ranskan, Italian, Luxemburgin, Alankomaiden, Portugalin ja Suomen kanssa) ja Philip Morris Internationalin (PMI) välisen tupakan salakuljetuksen torjuntaa koskevan sopimuksen tärkeyttä; kiittelee komission menestyksekästä yhteistyötä OLAFin kanssa ja pitää myönteisenä OLAFin työryhmän ratkaisevaa toiminnallista tukea tupakan salakuljetuksen torjunnassa; sopimuksessa määrätään toimenpiteistä tupakan salakuljetuksen torjumiseksi pitkällä aikavälillä sekä yhteisön ja PMI:n kiistojen sopimisesta; lisäksi PMI maksaa yhteisölle ja jäsenvaltioille 12 vuoden aikana noin 1,25 miljardia Yhdysvaltain dollaria; 52. panee ilahtuneena merkille, että heinäkuun 2004 jälkeen neljätoista jäsenvaltiota (Irlanti, Itävalta, Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Ruotsi, Slovakia, Slovenia, Tanska, Tšekin tasavalta, Unkari ja Viro) on seurannut yhteisöä ja kymmentä alkuperäistä jäsenvaltiota allekirjoittamalla sopimuksen; 53. arvostelee Yhdistynyttä kuningaskuntaa siitä, ettei se ainoana jäsenvaltiona ole allekirjoittanut sopimusta; kehottaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa allekirjoittamaan sopimuksen mahdollisimman pian; 54. pitää valitettavana, ettei komissio ole tähän mennessä pystynyt käyttämään järkevästi PMI:n sopimuksen perusteella suorittamia maksuja; pitää moitittavana, että jäsenvaltioille on siirretty suurehkoja rahamääriä ilman mitään ehtoja; tällainen menettely on vastoin tarkoitusta, jonka mukaan kyseiset summat olisi käytettävä tupakan salakuljetuksen ja piratismin vastaisiin petostentorjuntatoimiin; 55. kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota käyttämään PMI:n suorittamat maksut tupakan salakuljetuksen ja väärennösten ehkäisemisen ja niiden torjunnan rahoittamiseen; 56. kehottaa komissiota tekemään kyseisten tulojen suuren osan käyttämistä koskevia ehdotuksia ja tarvittaessa alustavan lisätalousarvioesityksen sekä ehdotuksia vastaavaksi oikeusperustaksi; kehottaa komissiota toimittamaan parlamentille 1. joulukuuta 2006 mennessä selvityksen sopimuksen puitteissa saaduista maksuista sekä niiden jaosta ja käytöstä; 57. katsoo, että PMI:n kanssa tehdyllä sopimuksella on niin suuri merkitys, että OLAFin ja komission olisi pyrittävä kaikin keinoin tekemään vastaavia sopimuksia myös muiden kansainvälisten tupakanvalmistajien kanssa; kehottaa OLAFia antamaan selvityksen asiasta 1. joulukuuta 2006 mennessä; 58. kehottaa komissiota lisäksi tiedottamaan Euroopan parlamentille 1. joulukuuta 2006 mennessä edistyksestä neuvotteluissa, jotka koskevat tupakankulutuksen vähentämiseen suunnattua WHO-puitesopimusta, sekä mahdollisista pöytäkirjoista; 59. huomauttaa pitävänsä tupakan salakuljetusta ja väärennettyjen tuotteiden myyntiä koskevaa kysymystä niin tärkeänä, että aikoo laatia asiasta oman mietinnön; aikoo lisäksi teettää tutkimuksen tupakan salakuljetuksen ja väärennettyjen tuotteiden myynnin vaikutuksesta yhteisön omiin varoihin; Arvonlisäveropetosten torjunta 60. on erityisen huolestunut taloudellisista menetyksistä, jotka aiheutuvat niin kutsutuista "karusellikaupoista"; saksalainen taloustutkimusinstituutti (Institut für Wirtschaftsforschung) laski kansallisten arvonlisäverotulojen menetysten olevan 17-18 miljardia euroa vuodessa vuosina 2003-2005; jäsenvaltiot arvioivat menettävänsä vuosittain noin 10 prosenttia arvonlisäverotuloistaan; kolmannes menetyksistä johtuu rajatylittävistä karusellikaupoista; 61. muistuttaa, että ainoastaan todelliset tulot voidaan ottaa mukaan arvonlisäverosta kertyviin omiin varoihin; 62. pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin [15] aikoo suorittaa hallintoviranomaisten välistä yhteistyötä arvonlisäveron soveltamisessa yhteisön sisäisessä kaupankäynnissä koskevan tarkastuksen, arvonlisäveropetosten torjunta niin kutsutuissa karusellikaupoissa mukaan lukien [16]; 63. pitää myönteisenä myös sitä, että komissio on antanut tehtäväksi tutkimuksen arvonlisäveropetosten torjunnasta, ja pyytää tutkimuksen valmistuttua toimittamaan siitä kopion talousarvion valvontavaliokuntaan; Sisäiset politiikat 64. toteaa huolestuneena, että Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen 2004 kohdassa 6.4 viitataan taas - kuten jo vuosien ajan - sisäisten politiikkojen valvonta- ja tarkastusjärjestelmissä ilmeneviin puutteisiin, jotka johtavat siihen, että edunsaajien tasolla esiintyviä virheitä ei huomata ajoissa; samalla tarkastusten määrä on vuonna 2004 laskenut vuoteen 2003 verrattuna; kehottaa komissiota tekemään ehdotuksen siitä, miten kyseiset puutteet olisi korjattava; 65. pahoittelee, ettei komissio ole vielä laatinut kaikki pääosastot ja eri pääosastojen kaikki osastot kattavaa "mustaa listaa" tutkimus- ja kehitysohjelmiin osallistuneista yrityksistä, yritysten sivuliikkeistä ja laboratorioista, joiden on sisäisessä tarkastuksessa, OLAFin tarkastuksessa tai tuomioistuimessa todettu syyllistyneen petokseen; katsoo, että listan avulla olisi estettävä yritystä, laboratoriota tai muuta tahoa saamasta yhteisön rahoitusta jonkin toisen kuin petoksen todenneen osaston kautta; Komission toimenpiteet yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta 7. kesäkuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman johdosta [17] 66. ottaa huomioon, että komissio antoi 20. lokakuuta 2005 Euroopan parlamentille kertomuksen "mustien listojen" käytöstä maatalousalalla; 67. ottaa huomioon komission vastauksen päätöslauselman kohdassa 25 mainittuihin liikaa tai virheellisesti maksettuihin määrärahoihin; ei kuitenkaan pidä vastausta tyydyttävänä; viittaa siksi seuraaviin seikkoihin: - kyseisellä alalla saavutettu edistys on suurelta osin Euroopan parlamentin painostuksen ansiota; - Euroopan parlamentti pitää kysymystä erittäin tärkeänä ja aikoo laatia aiheesta oman mietintönsä; - pitää myönteisenä, että komissio tarkasti vuonna 2004 jäsenvaltioiden perintämenetelmät pistokokein; pitää myönteisenä myös sitä, että komissio on hylännyt 50 prosenttia perittävien maksujen lakkauttamista koskevista hakemuksista; tämä vastaa 35,46 miljoonaa euroa, jotka jäsenvaltioiden on perittävä takaisin; - maatalousalalla on perittävä vuodelta 2004 takaisin vielä 63,76 miljoonaa euroa; lisäksi tulevat edellisiltä vuosilta kertyneet 2,078 miljardia euroa; tuomioistuimissa on vireillä oikeudenkäynti 811 miljoonasta eurosta; - rakennerahastojen alalla on perittävä vuodelta 2004 takaisin vielä 357,4 miljoonaa euroa (sekä 40,5 miljoonaa euroa koheesiorahastosta); lisäksi tulevat edellisiltä vuosilta kertyneet 689,2 miljoonaa euroa; - korostaa jäsenvaltioiden ensisijaista velvollisuutta periä menetetyt määrärahat takaisin nopeasti ja tehokkaasti; pahoittelee, etteivät jäsenvaltiot ole tähän mennessä ottaneet asiasta vastuuta asianmukaisesti ja että ne ovat hoitaneet vain puutteellisesti ilmoitusvelvollisuutensa komissiolle; - tiedustelee jäsenvaltioiden reaktioita komission kirjeisiin, joiden mukaan jäsenvaltioiden on perittävä maatalousalalla takaisin 650 miljoonaa euroa [18]; - tiedustelee lisäksi, ovatko OLAF ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto sopineet työnjaosta, jonka mukaan OLAF vastaa tulevaisuudessa tutkinnasta ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto takaisinperinnästä [19]; 68. arvostelee sitä, että komissio jätti esittelemättä 1. syyskuuta 2005 mennessä luettelon kaikista sopimuksista, jotka on tehty hankintatoimistojen kanssa vuoden 2000 jälkeen; kyseisen luettelon tulisi sisältää myös tiedot sopimuksen kestosta, niiden tekomenettelystä sekä kulloistenkin maksujen suuruudesta; 69. muistuttaa OLAFia siitä, että sen on jatkettava marraskuussa 2004 alkanutta keskustelua siitä, mitä tietoja Euroopan parlamentilla on oikeus saada työskentelynsä puitteissa, ja että se ilmoitti 30. kesäkuuta 2005 päivätyssä kirjeessään olevansa valmis keskusteluihin; tavoitteena on oltava tien löytäminen asiaa koskevien säännösten ja erityisesti OLAF-asetuksen 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti siihen, miten kunnioittaa Euroopan parlamentin valvontavaltuuksia ja samalla säilyttää OLAFin tutkimusten luottamuksellisuus; odottaa, että OLAF tekee 1. syyskuuta 2006 mennessä kirjallisia ehdotuksia talousarvion valvontavaliokunnalle; 70. arvostelee sitä, että komission 12. huhtikuuta 2006 Eurostatin tapauksesta toimittamat tiedot ovat hyvin yleisluonteisia; vaatii yksityiskohtaisia tietoja 1. lokakuuta 2006 mennessä etenkin säännönvastaisuuksien taloudellisista seurauksista (menetetyt rahamäärät, sääntöjenvastaisesti käytetyt rahamäärät, arviot saatavista ja annetuista perintämääräyksistä, perityt määrät, perittävät määrät, kuoletetut määrät) sekä julkisiin hankintoihin sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisestä, etenkin sopimuksista, joihin ei liity aliurakoita (luettelo tahoista, joiden kanssa tehty sopimuksia, rahamäärät, todetut sääntöjenvastaisuudet); 71. pahoittelee, että komissio ei ole vieläkään laatinut yhteenvetoa, josta käy ilmi, mitä kansainvälisiä konsulttiyrityksiä komissio on työllistänyt suorien ja epäsuorien menojen alalla [20]; odottaa saavansa yhteenvedon 1. marraskuuta 2006 mennessä; kehottaa komissiota samalla kiirehtimään jäsenvaltioita toimittamaan epäsuoria menoja koskevat tiedot; 72. on tyytymätön komission antamiin epäselviin tietoihin Berlaymont-rakennuksen kunnostamisesta; tiedustelee, onko jokin kolmas taho aiheuttanut asiassa säännönvastaisuuksia ja mihin hallinnollisiin toimenpiteisiin komission sisällä on ryhdytty; 73. on syvästi huolissaan väitteistä, joiden mukaan parlamentti on maksanut Strasbourgin kaupungille liian suurta vuokraa parlamentin SDM- ja WIC-rakennuksista ja myös rakennusten ostohinta on ollut liian korkea; aikoo ryhtyä pikaisesti toimiin näiden väitteiden johdosta ja tutkia asiaa aktiivisesti, tinkimättömästi ja avoimesti varmistaakseen, että Euroopan unionin sekä unionin veronmaksajien taloudelliset edut on suojattu asianmukaisesti; 74. pitää myönteisenä, että komissio on lakkauttanut vuoden 2005 lopussa teuraaksi tarkoitetun elävän karjan vientituet; ottaa samalla huomioon, että vuodelta 2004 on perittävä vielä takaisin 218560 euron arvosta väärin perustein maksettuja vientitukia (vuodelta 2003: 58680 euroa); Muut asiat 75. pitää myönteisenä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion [21] pohjalta uudelleen käynnistynyttä keskustelua yhteisön lainsäätäjän toimivallasta rikosoikeuden alalla; korostaa pitävänsä komission edustaman näkemyksen vastaisesti [22] tarpeellisena käsiteltävinä olevien lainsäädäntöehdotusten yksittäistä tarkastamista; pitää kiinni kannastaan siitä, että ehdotuksen yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellista suojaamista koskevaksi direktiiviksi olisi perustuttava EY:n perustamissopimuksen 280 artiklaan [23]; kehottaa neuvostoa luopumaan torjuvasta suhtautumisestaan yhteisön taloudellisten etujen suojaamisen vahvistamiseen rikosoikeudellisin toimenpitein ja osallistumaan asian ensimmäiseen käsittelyyn; 76. on lintuinfluenssavaaran vuoksi huolissaan siipikarjanlihan laittomasta tuonnista Euroopan unionin tuontikieltoon asettamista maista (ennen kaikkea Kiinasta) ja katsoo tämän uuden suuntauksen vaativan tarkkailua; kehottaa komissiota antamaan parlamentille 31. lokakuuta 2006 mennessä yksityiskohtaisia tietoja siipikarjanlihan tuontiin liittyvistä petostapauksista, jotka on ilmoitettu vuoden 2004 alusta lähtien elintarvikkeita ja rehuja koskevan nopean hälytysjärjestelmän (RASFF) kautta; kehottaa komissiota ja OLAFia ryhtymään mahdollisimman pikaisesti tarvittaviin toimenpiteisiin; * * * 77. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, yhteisöjen tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle, OLAFin valvontakomitealle ja OLAFille. [1] (http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/olaf/2004/en.pdf). [2] EUVL C 301, 30.11.2005, s. 1. [3] Katso komission työasiakirja SEK(2005)0974, taulukot 1.2. ja 1.8. [4] OLAFin ja sitä edeltävän organisaation tutkimien tapausten taloudelliset tappiot arvioidaan 5800 miljoonaksi euroksi. [5] EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1. [6] Euroopan tilintarkastustuomioistuimen lausunto nro 8/2005 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (EUVL C 313, 9.12.2005, s. 1). [7] EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2. [8] EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1. [9] Komission 20. heinäkuuta 2004 antama ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (KOM(2004)0509). [10] Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 1/2005 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) hallinnoinnista, sekä komission vastaukset (EUVL C 202, 18.8.2005, s. 3). [11] Katso asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta. [12] Asia T-309/03, Camós Grau vs. komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa). [13] EUVL C 89 E, 14.4.2004, s. 153. [14] Luvut ovat arvioita. Laskelmat perustuvat 24 jäsenvaltion takavarikoituja savukkeita koskeviin ilmoituksiin. OLAF arvioi, että ainoastaan 10 prosenttia salakuljetetusta tavarasta löydetään. [15] Katso Euroopan tilintarkastustuomioistuimen työohjelma 2006, 10.1.2006, s. 3. [16] Tarkastus liittyy hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla ja asetuksen (ETY) N:o 218/92 kumoamisesta 7. lokakuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 täytäntöönpanoon (EUVL L 264, 15.10.2003, s. 1). Asetusta on muutettu asetuksella (EY) N:o 885/2004 (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 1). [17] EUVL C 124 E, 25.5.2006, s. 232. [18] Katso edellä mainitun, 7. kesäkuuta 2005 annetun päätöslauselman kohta 16. [19] Katso edellä mainitun, 7. kesäkuuta 2005 annetun päätöslauselman kohta 10. [20] Katso edellä mainitun, 7. kesäkuuta 2005 annetun päätöslauselman kohta 73. [21] Asia C-176/03, komissio v. neuvosto, Kok. 2005, s. I-7879. [22] Katso komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seurauksista (asia C-176/03 komissio vastaan neuvosto) (KOM(2005)0583). [23] Katso ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta 29. marraskuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin kanta (EYVL C 153 E, 27.6.2002, s. 253) sekä edellä mainittu 4. joulukuuta 2003 annettu päätöslauselma. --------------------------------------------------