FI Euroopan unionin virallinen lehti C 228/30

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

2013/C 228/08

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla (1).

MUUTOSHAKEMUS

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

ASETUKSEN 9 ARTIKLASSA TARKOITETTU MUUTOSHAKEMUS

”ΚΟΝΣΕΡΒΟΛΙΑ ΡΟΒΙΩΝ” (KONSERVOLIA ROVION)

EY-N:o: EL-PDO-0117-0974-14.02.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Eritelmän kohta (kohdat), jota (joita) muutos koskee

—  Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus —  Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä —  Yhteys maantieteelliseen alkuperään —  Merkinnät —  Kansalliset vaatimukset — ☒ Muuta (pakkaaminen)

2. Muutoksen/muutosten tyyppi

—  Yhtenäisen asiakirjan tai yhteenvedon muutos — ☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n eritelmän muutos, kun yhtenäistä asiakirjaa tai yhteenvetoa ei ole julkaistu —  Eritelmän muutos, joka ei edellytä julkaistun yhtenäisen asiakirjan muutosta (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 3 kohta) —  Eritelmän väliaikainen muutos, joka johtuu viranomaisten asettamista pakollisista terveys- tai kasvinsuojelutoimista (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 4 kohta)

3. Muutos/muutokset

Muutoshakemus on osa yleistä pyrkimystä tukea oliivinviljelyä Rovian alueella ja lisätä Konservolia Rovion -tuotteen kilpailukykyä siten, että se saa ansaitsemansa tunnustuksen sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla.

Haetut muutokset ovat seuraavat:

3.1. Tuotteen kuvaus

Markkinavaatimukset ja muuttuvat kuluttajatottumukset ovat lisänneet tarvetta monipuolistaa markkinoilla saatavilla olevien kauppamuotojen valikoimaa. Sen vuoksi haetaan Konservolia Rovion -nimisen tuotteen kuvauksen muuttamista siten, että siihen sisällytetään myös vaaleat oliivit.

Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston sopiman syötäväksi tarkoitettujen oliivien kauppastandardin (COI/OT/NC nro 1, joulukuu 2004) mukaan markkinoille saatettaviin syötäviksi tarkoitettuihin oliiveihin voivat sisältyä seuraavat:

— Oliivit, jotka ovat vaihtamassa väriään: Hedelmät, jotka korjataan ennen niiden täydellistä kypsymistä, kun niiden väri on vaihtumassa vihreästä mustaan.

Vaaleat oliivit käsitellään täsmälleen samalla tavalla kuin kokonaiset mustat Konservolia Rovion -oliivit. Käsittelyvaiheita ovat karvauden poistaminen, seulonta ja luokittelu.

Muutosta haetaan, koska värin muuttuminen vihreästä mustaksi on luonnollinen vaihe Konservolia Rovion -oliivien kypsymisprosessissa. Sillä ei ole vaikutusta tuotteen ja maantieteellisen alueen väliseen yhteyteen, mutta se helpottaa tuotteen markkinointia ja myyntiä ulkomailla.

Lisäksi SAN-merkittyjen Konservolia Rovion -oliivien keskikokoa on muutettu (120–160:stä 120–260:een), jotta se olisi linjassa nykytilanteen kanssa, joka johtuu luonnonmukaiseen viljelyyn siirtymisestä. Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston sopiman, syötäväksi tarkoitettujen oliivien tällä hetkellä voimassa olevan kauppastandardin (COI/OT/NC nro 1, joulukuu 2004) mukaan oliivit luokitellaan sen mukaan, kuinka monta oliivia kilogrammassa oliiveja on. Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston standardin mukaiset Konservolia Rovion -oliivien luokat (kappaletta kilogrammassa) ovat seuraavat:

91/100, 101/110, 111/120, 121/140, 141/160, 161/180, 181/200, 201/230, 231/260, 261/290, 291/320, 321/350.

Lisäksi markkinavaatimukset ja muuttuvat kuluttajatottumukset ovat lisänneet tarvetta monipuolistaa markkinoilla saatavilla olevien kauppamuotojen valikoimaa. Sen vuoksi esitetään muutosta, että Konservolia Rovion -nimityksen kuvaukseen sisällytettäisiin kokonaiset murskatut oliivit, kokonaiset oliivit, joista kivet on poistettu, puolitetut tai neljäsosiin leikatut oliivit ja viipaloidut oliivit (niiden kauppamuotojen b–e lisäksi, jotka on esitetty päivitetyn eritelmän kyseisessä kohdassa).

Murskattuihin oliiveihin käytetään kokonaisia Konservolia Rovion -oliiveja, jotka ovat jo käyneet läpi käymisprosessin ja näin ollen saavuttaneet lopulliset fyysiset, kemialliset ja aistinvaraiset ominaisuutensa. Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston sopiman, syötäväksi tarkoitettujen oliivien kauppastandardin (COI/OT/NC nro 1, joulukuu 2004) mukaan murskatut oliivit ovat oliiveja, jotka on murskattu pituussuunnassa siten, että niiden kiveä ei ole rikottu vaan se on koskemattomana hedelmän sisässä. Tämä tehdään erityisellä murskauskoneella. Seuraavaksi oliivit siirretään 7–10-prosenttiseen suolaliuokseen samalla tavoin kuin kokonaiset Konservolia Rovion -oliivit. Koska murskaaminen tapahtuu vasta sen jälkeen, kun oliivit ovat saaneet lopulliset aistinvaraiset ominaisuutensa, murskattujen oliivien ominaisuudet (maku, väri, tuoksu) eivät millään tavoin eroa alkuperämerkittyjen kokonaisten Konservolia Rovion -oliivien ominaisuuksista. Lisäksi suolaliuoksen koostumus, joka yleensä voi muuttaa tuotteen makua, on täsmälleen sama sekä kokonaisten että murskattujen oliivien tapauksessa.

Täsmälleen samaa menetelmää käytetään myös silloin, kun Konservolia Rovion -oliivien kivet poistetaan tai kun ne leikataan puolikkaiksi/neljäsosiksi tai viipaleiksi; tuotteen yhteys maantieteelliseen alueeseen ei siis muutu.

Oliivien kivet poistetaan erityisellä kivenpoistokoneella aina hedelmän pituussuunnassa.

Puolikkaiksi/neljäsosiksi tai viipaleiksi leikatut oliivit ovat Konservolia Rovion -oliiveja, joista on ensin poistettu kivi. Oliivit leikataan puolikkaiksi, neljäsosiksi tai viipaleiksi erityisellä koneella.

Myös Konservolia Rovion -oliivien värejä koskevia tietoja on päivitetty.

3.2. Alkuperätodisteet

Jotta elintarvikkeiden jäljitettävyyttä koskevat markkinavaatimukset otettaisiin huomioon ja tuotteet voitaisiin suojata väärentämiseltä, on otettu käyttöön tiukempi järjestelmä, jolla turvataan tuotteiden tunnistaminen ja varmistetaan niiden vakaa laatu tulevaisuudessa.

3.3. Tuotantomenetelmä

Vuodesta 2000 lähtien on kehitetty luonnonmukaista viljelyä (70 prosenttia oliivilehdoista, joissa kasvatetaan Konservolia Rovion -oliiveja, on nyt luonnonmukaisen viljelyn piirissä) ja huomattava osa oliivien tuotannosta tapahtuu nyt luonnonmukaisesti. Sen vuoksi natriumhydroksidia enää voida käyttää oliivien karvauden poistamisessa. Sen sijaan karvaus poistetaan luonnonmukaisesti viljellyistä oliiveista perinteisellä luonnollisella tavalla eli tankeissa, joissa on natriumkloridiliuosta. Oliivit säilytetään 7–10-prosenttisessa suolaliuoksessa kulutushetkeen saakka. Säilyvyyttä edistää happoisuus, joka syntyy, kun orgaanisia happoja kehittyy suljetuissa astioissa tapahtuvan maitohappokäymisen aikana. Sen vuoksi pyydetään, että SAN Konservolia Rovion -oliivien eritelmään lisätään tämä luonnollinen käymismenetelmä.

Oliivien karvauden poistaminen tapahtuu siis seuraavasti:

1) vihreät oliivit, oliivit, joiden väri on muuttumassa, ja mustat oliivit, jotka täyttävät luonnonmukaisen viljelyn vaatimukset, sekä tavanomaisesti viljellyt oliivit, joiden väri on muuttumassa, ja mustat oliivit: käytetään perinteistä luonnollista menetelmää eli tankkeja, jotka on täytetty natriumkloridiliuoksella (suolaliuoksella). Oliivit säilytetään 7–10-prosenttisessa suolaliuoksessa kulutushetkeen saakka. Säilyvyyttä edistää happoisuus, joka syntyy, kun orgaanisia happoja kehittyy suljetuissa astioissa tapahtuvan maitohappokäymisen aikana. Karvauden poistaminen kestää lämpötilasta riippuen 4–6 kuukautta.

2) tavanomaisesti viljellyt vihreät oliivit: käytetään 2-prosenttista natriumhydroksidiliuosta. Karvauden poistaminen kestää lämpötilasta riippuen noin 12 tuntia. Sen jälkeen oliiveja pestään runsaassa vedessä 24 tunnin ajan (vesi vaihdetaan kolme kertaa). Tämän jälkeen oliivit siirretään suolaliuosastioihin (n. 8 Baumén asteikolla), joissa maitohappobakteerit aiheuttavat niiden käymisen. Käymisen jälkeen niiden annetaan kypsyä samassa liuoksessa.

Luonnonmukaisen maanviljelyn vuoksi ehdotetaan, että eritelmään lisätään myös luonnonmukaisten lannoitteiden käyttö.

Lisäksi on päivitetty sadonkorjuuaikoja, jotka perustuvat SAN Konservolia Rovion -oliivien väriin, sillä käyttöön on otettu uusi oliivityyppi (vaaleat oliivit).

3.4. Pakkaaminen

Kun otetaan huomioon teknologinen kehitys ja kuluttajien jatkuvasti kehittyvät tarpeet, pyydetään pakkausten kokorajoitusten poistamista, jotta Konservolia Rovion -oliivit voidaan pakata minkä tahansa kokoiseen pakkaukseen, joka täyttää Kreikan ja EU:n lainsäädännön vaatimukset. Näin tuotteen markkinointi helpottuu ja kilpailukyky paranee. Pakkauksen koko ei vaikuta tuotteen ominaisuuksiin.

Oikeutettua intressiä koskeva lausunto

Rovian alueen maatalousosuuskunta sijaitsee tietyllä määritellyllä maantieteellisellä alueella ja tuottaa ja käsittelee tällä hetkellä kaikki Konservolia Rovion -oliivit. Kyseinen osuuskunta esitti Konservolia Rovion -nimen rekisteröintiä koskevan alkuperäisen hakemuksen EU:n SMM/SAN-rekisteriin

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (3)

”ΚΟΝΣΕΡΒΟΛΙΑ ΡΟΒΙΩΝ” (KONSERVOLIA ROVION)

EY-N:o: EL-PDO-0117-0974-14.02.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimitys

”Κονσερβολιά Ροβιών” (Konservolia Rovion)

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Kreikka

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.6. Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Hedelmä on kiinteä, rapea ja sen sokeripitoisuus on korkea. Kypsän (mustan) oliivin keskimääräinen öljypitoisuus on 17–18 %.

Lopputuotteen laatuominaisuudet ovat seuraavat:

— Hedelmät keskikokoisia (n. 120–260 kpl/kg). Kansainvälisen oliiviöljyneuvoston sopiman, syötäväksi tarkoitettujen oliivien tällä hetkellä voimassa olevan kauppastandardin (COI/OT/NC nro 1, joulukuu 2004) mukaan oliivit luokitellaan koon perusteella sen mukaan, kuinka monta oliivia kilogrammassa oliiveja on. Konservolia Rovion -oliivien kokoluokat ovat seuraavat: 91/100, 101/110, 111/120, 121/140, 141/160, 161/180, 181/200, 201/230, 231/260, 261/290, 291/320, 321/350.

— Väri: vihreät oliivit: pitkäkestoinen väri vihertävänkeltaisesta tummanvihreään; vaaleat oliivit: vaaleanvihreästä ja vaaleankeltaisesta vaaleisiin ruskean sävyihin; mustat oliivit: vaaleanruskeasta tummanruskeaan ja tummaan purppuranpunaiseen.

— Rapea, maukas malto, jolle on ominaista oliiviöljyn aromi.

— Korkea sokeripitoisuus ja pitkäkestoinen hedelmäinen maku.

— Hyvä sietokyky muutoksia vastaan.

Vihreät oliivit ovat ”kypsiä” korjattavaksi syyskuun alusta lähtien. Tämä on aikaisemmin kuin minkään muun oliivin korjuuaika missään Kreikan alueella.

Saatavilla on kolme tyyppiä: vihreät oliivit, vaaleat oliivit ja mustat oliivit.

Tuotteen kauppamuodot ovat seuraavat:

a) kokonaiset

b) kivettömät

c) puolikkaiksi/neljäsosiksi leikatut

d) viipaloidut

e) murskatut.

Oliivit voidaan pakata öljyyn tai suolaveteen, ja niihin voidaan lisätä perinteisiä yrttejä, mausteita, manteleita jne.

3.3. Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Konservolia Rovion -tuotteita tuotetaan ainoastaan käsittelemällä syötäväksi tarkoitettuja Konservolia-lajikkeen oliiveja.

3.4. Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

—

3.5. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Konservolia Rovion on kasvatettava ja käsiteltävä yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

3.6. Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

—

3.7. Merkintöjä koskevat erityissäännöt

—

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Konservolia Rovion on kasvatettava ja käsiteltävä alueella, jonka rajana ovat Evian (Euboian) maakunnassa sijaitsevan Rovian hallintoalueen rajat kaikki asutusalueet mukaan luettuina.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1. Maantieteellisen alueen erityisyys

Ilmasto

Ympäristö myötävaikuttaa Konservolia Rovion -oliivien erinomaisiin ominaisuuksiin. Alueella vallitsee leuto Välimeren ilmasto, jossa ei juuri koskaan esiinny hallaa (vain erittäin harvoin) ja jossa aurinko paistaa useita tunteja vuorokaudessa. Pohjois- ja koillistuulet ovat vallitsevia. Usein esiintyy kuitenkin myös etelä- ja lounaistuulia (paikallinen boukadoura-tuuli), joka myös on mukana luomassa alueen omaa mikroilmastoa.

Oliivinkasvatusalue on etelään päin, ja metsän tiheästi peittämät Telethrio- ja Xiro-vuoret suojaavat sitä kylmiltä pohjois- ja koillistuulilta.

Metsän peittämiltä vuorilta tulevat viileät ilmavirtaukset ja maantieteellisen alueen toiselta puolelta tuleva merituuli pitävät lämpötilat leutoina myös kuumina kesäpäivinä.

Keskimääräinen sademäärä on noin 550 mm. Sadetta saadaan lähinnä syksyisin ja talvisin (marraskuusta maaliskuuhun). Oliivienkasvatusalueen tärkeintä pohjavesikerrosta ruokkii Gerania-joen vesi.

Maaperä

Oliivinkasvatusalueen maaperä on mekaanisilta ominaisuuksiltaan keskitasoa, helposti vettä läpäisevää ja hedelmällistä, ja se sisältää tavallisesti riittävästi kalsiumia.

Inhimilliset tekijät

Tuottajien osuus on yhtäläisen tärkeä lopputuotteen muodostumisessa. Heidän vaikutuksensa perustuu pitkäaikaiseen oliivinkasvatukseen, erityisten viljelytekniikoiden käyttöön, joilla saadaan aikaan laadukas tuote, sekä heidän johdonmukaiseen kiinnostukseensa tuottaa ja suojella erityistä tuotetta. Viljelymenetelmät koostuvat seuraavista toiminnoista: a) leikkaaminen, jonka avulla kiihdytetään kasvua ja varmistetaan, että puut saavat runsaasti auringonvaloa ja tuulettuvat riittävästi, b) puiden järjestelmällinen kastelu, joka suojaa niitä kuivuusstressiltä ja c) käsin suoritettava sadonkorjuu, jolla varmistetaan korkealaatuiset oliivit ja niiden onnistunut käsittely. Viimeisenä on käsittely-yksikkö, jossa oliivit lajitellaan ja täytetään käsin – ja varmistetaan näin huippulaatuinen lopputuote – ja jossa perinteisiä menetelmiä ja käsittelytekniikoita yhdistelemällä varmistetaan, että käymisen aikana mahdollisesti syntyvät ongelmat ratkaistaan. Näin oliivien aistinvaraiset ominaisuudet säilyvät muuttumattomina, ja tuloksena on ainutlaatuinen tuote.

5.2. Tuotteen erityisyys

Konservolia Rovion -tuotteita saadaan ainoastaan käsittelemällä syötäväksi tarkoitettuja Konservolia-lajikkeen oliiveja.

Hedelmä on kiinteä ja keskikokoinen (120–260 hedelmää/kg), pitkäkestoinen väri vaihtelee vihreiden oliivien osalta vihertävänkeltaisesta tummanvihreään, vaaleiden oliivien osalta vaaleanvihreästä ja vaaleankeltaisesta vaaleisiin ruskean sävyihin sekä mustien oliivien osalta vaaleanruskeasta tummanruskeaan ja tummaan purppuranpunaiseen, malto on rapea ja maukas, ja sille on ominaista oliiviöljyn aromi. Oliivien sokeripitoisuus on korkea, niissä on pitkäkestoinen hedelmäinen maku, ja ne ovat hyvin vastustuskykyisiä muille muutoksille.

Konservolia Rovion -oliivien ominaispiirteisiin kuuluu myös niiden aikainen sadonkorjuu. Sen sanotaan nykyisin olevan ensimmäinen Kreikassa korjattava oliivilajike.

5.3. Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Tuotteen ominaispiirteet ja aikainen sadonkorjuu johtuvat oliivien kasvatuksessa ja käsittelyssä käytetyistä tekniikoista sekä alueen luonnollisesta ympäristöstä ja mikroilmastosta (esim. läheiset metsät, sijainti etelään päin, suoja pohjoistuulelta, paikalliset tuulet, lämpötila, viileä yötuuli, sademäärä, pohjavesi).

Yksityiskohtaisemmin mainittakoon seuraavat:

1) Konservolia-oliivilajike tuottaa Rovian alueella varhaisimmat syötäväksi tarkoitetut oliivit Kreikassa. Konservolia-lajikkeen parhaita varrennusoksia käytettiin lähtömateriaalina perustettaessa Papadopoulosin oliivitarhaa, joka oli tiivis ja kasteltu ja johon puut istutettiin suoriin riveihin, sekä myöhemmin kaikissa Rovian alueen oliivipuissa.

2) Oliivitarhojen ainutlaatuiset ilmasto-olot rajatulla maantieteellisellä alueella, etenkin seuraavat: — Oliivinkasvatusalue on etelään päin (ja saa runsaasti auringonvaloa) ja Telethrio- ja Xiro-vuoret suojaavat sitä kylmiltä pohjois- ja koillistuulilta, ja näiden seikkojen ansiosta sato voidaan korjata varhain, kukinta on asianmukaista ja oliivien sokeripitoisuus korkea, mikä puolestaan edesauttaa nopeaa ja kunnollista käymistä. Auringonvaloa saadaan runsaasti, talvella lämpötilat ovat leutoja, koska alue on suojassa pohjois- ja koillistuulilta, ja lisäksi alueella puhaltavat etelä- ja lounaistuulet (paikallinen boukadoura-tuuli) – valoa on siis runsaasti eivätkä lämpötilat vaihtele merkittävästi. — Metsän peittämiltä vuorilta tulevat viileät ilmavirtaukset ja maantieteellisen alueen toiselta puolelta tuleva merituuli saavat aikaan mikroilmaston, joka antaa Konservolia Rovion -oliiveille niiden ominaisluonteen. Viileät ilmavirtaukset ja merituuli pitävät lämpötilat leutoina kesällä, eivätkä lämpötilat vaihtele merkittävästi. Tämä mikroilmasto tuottaa varhain hedelmiä (nopea ja onnistunut käyminen korkean sokeripitoisuuden ansiosta), joiden väri on kirkkaan vihreä ja malto kiinteä ja rapea, ja edesauttaa aromaattisten aineiden kehittymistä. — Keskimääräinen sademäärä on noin 550 mm. Sadetta saadaan lähinnä syksyisin ja talvisin (marraskuusta maaliskuuhun). Oliivinkasvatusalueen tärkeintä pohjavesikerrosta ruokkii Gerania-joen vesi. Sateet edesauttavat oliivipuiden onnistunutta kukintaa, pölytystä ja hedelmien muodostumista sekä sitä, että oliivit ovat oikean muotoisia. — Tuulet puhaltavat usein pohjoisesta tai koillisesta, mutta niitä heikentävät Telethrio- ja Xiro-vuoret. Leudot tuulet edistävät kukintaa ja hedelmien asianmukaista kypsymistä. — Oliivinkasvatusalueen maaperä on mekaanisilta ominaisuuksiltaan keskitasoa, helposti vettä läpäisevää ja hedelmällistä, ja se sisältää tavallisesti riittävästi kalsiumia. Sisältämänsä kalsiumin ansiosta oliiveissa on paljon haihtuvia aineita, jotka antavat oliiveille niiden pitkäkestoisen hedelmäisen maun ja aromin sekä kiinteän rakenteen.

3) Oliivipuiden kasvatusmenetelmien ja oliivien sadonkorjuu- ja käsittelymenetelmien yhdistäminen etenkin seuraavien osalta: Vihreiden oliivien korjuu alkaa aiemmin kuin millään muulla alueella Kreikassa, syyskuun alussa (jolloin korjataan suurin osa oliiveista), ja korjuu päättyy suunnilleen lokakuun lopussa. Saman lajikkeen vaaleita oliiveja kerätään ja myydään lokakuussa ja saman lajikkeen mustia oliiveja marraskuussa, molempia lähinnä Kreikan markkinoilla. Konservolia Rovion -oliivit korjataan yksitellen käsin, tikkaiden avulla, jotta niiden pinta ei vahingoitu eikä väri kärsi. Ne kuljetetaan, jaellaan ja punnitaan samana päivänä, ja niiden käsittely alkaa välittömästi tämän jälkeen. Konservolia Rovion -oliivien hyvien fysiologisten ominaisuuksien ja varhaisen korjuun lisäksi myös syys-lokakuun suhteellisen korkeat lämpötilat poistavat karvautta ja myötävaikuttavat käymiseen ja nopeaan kypsymiseen, eikä hedelmä pehmene.

4) Konservolia Rovion -oliivien kasvatusperinne alkoi vuonna 1928, jolloin aloitettiin Papadopoulosin oliivitarhan istutus, ja oliivinkasvatuksesta on tullut tärkeä osa Rovian hallintoalueen arkipäivää. Konservolia Rovion -tuotteet tulevat vanhalta ja tunnetulta Papadopoulosin tilalta. Tilan oliivitarhan istutus alkoi noin vuonna 1920 ja päättyi vuonna 1938. Se kattaa suurimman osan Rovian hallintoalueen alavasta maatalousmaasta. Papadopoulosin oliivitarha jaettiin vuosina 1974 ja 1981 vapaaehtoisesti suuriin osiin, joiden pinta-ala on keskimäärin vähintään 40 stremmaa (40 000 m2). Rovian oliivitarha tunnetaan yleisesti kaikin tavoin Evian (Euboian) maakunnan parhaiten viljeltynä oliivitarhana, ja aiemmin Papadopoulosin tilaa pidettiin oliivitarhojen esikuvana koko Kreikassa.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (4) 5 artiklan 7 kohta)

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/prodiagrafes_konserbopoils_robion150313.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Katso alaviite 2.

(4) Katso alaviite 2.