EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 20.7.2011 
SEK(2011) 950 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen asetukseksi 
luottolaitoksia ja sijoituspalveluyrityks iä koskevista vakavaraisuusvaatimuksista 
{KOM(2011) 452 lopullinen} 
{SEK(2011) 949 lopullinen}  
 
FI 1   FI 1. TAUSTA  
Finanssikriisi on osoittanut laajuudellaan, että  finanssilaitosten nykyiseen sääntelyyn liittyy 
kohtuuttomia riskejä. Tappiot, joita kriisi ai heutti eurooppalaisille pankeille vuosina 2007–
2010, ovat IMF:n arvioiden mukaan lähes 1 biljoona  euroa, eli 8 prosenttia suhteessa EU:n 
BKT:hen 
Palauttaakseen pankkialan vakauden ja varmista akseen reaalitalouden luototuksen jatkumisen, 
EU ja sen jäsenvaltiot ovat toteuttaneet monenlaisia ainutlaatuisia toimenpiteitä, joiden kustannukset on maksettu viime kädessä ver onmaksajien varoin. Lokakuuhun 2010 mennessä 
Euroopan komissio (komissio) oli hyväks ynyt finanssilaitoks ille suunnattuja 
valtiontukitoimenpiteitä 4,6 biljoonan euron arvosta,  ja tästä yli 2 biljo onaa euroa käytettiin 
tosiasiallisesti vuos ina 2008 ja 2009.  
Pankeille annetun mittavan finanssipoliittisen tuen ohella on toteutettava määrätietoinen 
uudistus, jolla korjataan kriisin aikana sääntely ssä paljastuneet puutteet . Komissio ehdotti tätä 
taustaa vasten jo lokakuussa 2008 (CRD
1 II) ja heinäkuussa 2009 (CRD III) 
pankkilainsäädäntöön useita muutoksia. Lain säädäntöpaketti, jonka oheisasiakirja tämä 
asiakirja on, sisältää maailman laajuisesti kehitetty jä ja sovittuja osia pääoma- ja 
maksuvalmiusstandardeista, jotk a tunnetaan Basel III –standar deina. Komission yksiköt ovat 
osallistuneet aktiivisesti kehitystyöhön kai kkien EU:n jäsenvaltio iden puolesta. Paketti 
laajennetaan kattamaan CRD:n  muiden säännösten yhdenmukaistamista koskeva ehdotus, 
jonka tarkoituksena on syventää sisämarkkinoita ja tehostaa valvontaa. Tämä asiakirja kattaa 
vain jäljempänä kuvailtujen toime npiteiden vaikutusten arvioinnin. 
2. SIDOSRYHMIEN KUULEMINEN  
Komission yksiköt ovat osallistuneet koko hankkeen ajan kansainvälisten foorumien ja 
erityisesti Baselin pankkiva lvontakomitean (BCBS) työske ntelyyn. BCBS oli vastuussa 
likviditeetti- ja vastapuolil uottoriskin hallinnan sekä lakisääteisen pääoman ja 
myötäsyklisyyden määrittelemisen aloilla tote utettavien uusien toimintaperiaatteiden 
kehittämisestä. Euroopan pankkikomitea ja Eu roopan pankkivalvontaviranomaisten komitea 
(CEBS) ovat osallistuneet hankkeeseen laajas ti, ja niitä on myös kuultu kattavasti.  
CEBS on toteuttanut laajan kva ntitatiivisen vaikutustutkimuksen tämän lainsäädäntöpaketin 
vaikutuksista EU:n pankkialaan. Tutkimuksessa oli mukana 246 pankkia 21 maasta, jotka ovat CEBS:n jäseniä. Niistä 50 oli ryhmään 1
2 ja 196 ryhmään 2 kuuluvia pankkeja, ja niiden 
yhteenlaskettu osuus EU:n konsolidoidun pankkia lan pääomasta on noin 70 prosenttia. CEBS 
on myös antanut komissiolle teknistä neuvontaa ka nsallisia vaihtoehtoja ja harkintavaltaa 
koskevissa kysymyksissä. 
Komission yksiköt järjestivät huhtikuussa 2010 avoimen kuulemistilaisuuden ja vuosina 
2009–2010 neljä julkista kuulemista lainsäädänt öpaketin kattamista toimintaperiaatteista.3 
                                                 
1 Vakavaraisuusdirektiivi. 
2 Ryhmän 1 pankeilla on ensisijaisia omia varoja yli 3 miljardia euroa, ne toimivat usealla alalla ja ovat 
kansainvälisesti aktiivisia. Kaikki muut pankit katsotaan ryhmän 2 pankeiksi. 
3 Ks. http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm   
 
FI 2   FI Kuulemiskierroksilla annetuista vastauksista  saadaan tietoja mahdollisten toimenpiteiden 
vaikutuksista ja tehokkuudesta sekä sidos ryhmien näkemyksistä. Komission yksiköt 
järjestivät lisäksi erillisiä ka ttavia kuulemisia pankkialan edus tajien keskuudessa. Kuultavina 
oli muun muassa GEBI-asiantunt ijaryhmän (Group of Experts in  Banking Issues) sekä EU:n 
pankkialan yhdistysten ja yksit täisten pankkien edustajia. 
3. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
3.1. Likviditeettiriskin hallinta 
Maailmanlaajuinen finanssikriisi on  tuonut esiin hienoisia puutteita  laitosten likviditeettiriskin 
nykyisessä hallinnassa. Ongelmia aiheuttavat muun muassa stressitestit sekä varojen ja 
vastuiden väliset maturiteettier ot. Nykyisillä likviditeettiriskin  hallintakäytännöillä ei ole 
voitu hallita riittävän  hyvin riskejä, joita liittyy ar vopaperistamiseen, jossa myönnettyjä 
luottoja myydään eteenpäin (originate to  distribute -malli), sekä monimutkaisten 
rahoitusinstrumenttien käyttöön ja tukkurahoitukseen, jossa kä ytetään lyhyen maturiteetin 
rahoitusinstrumentteja. Varallis uusmarkkinoiden likviditeettiin ja markkinalikviditeetin ja 
rahoituslikviditeetin väliseen vuorovaikutukseen liittyvät ol ettamukset osoittautuivat 
virheellisiksi, sillä myös finanssilaitosten me nettelytavoilla oli voimakas vaikutus kriisin 
aikana. Nämä seikat ovat vaikut taneet monien finanssilaitosten4 kaatumiseen ja heikentäneet 
voimakkaasti monien muiden finanssilaitos ten vakavaraisuutta, mikä puolestaan on 
horjuttanut rahoitusvakautta ja edellyttänyt ennennäkemättömiä määriä julkista tukea ja 
maksuvalmiustukea. EKP:n euroalueen luottola itoksille myöntämien lainojen määrä kasvoi 
vuoden 2008 syyskuun ja joulukuun välisenä aikana noin 70 prosenttia, yli 800 miljardiin euroon. 
Vaikka monet jäsenvaltiot ovat asettaneet li kviditeetille jonkinlai sia kvantitatiivisia 
sääntelystandardeja, EU:n taso lla ei ole annettu riittävän selviä yhdenmukaisia säännöksiä 
siitä, minkätasoisia lyhyen aikavälin ja pitkän aikavälin likviditeettien pitäisi olla. Nykyisten kansallisten standardien kirjavuus haittaa valv ontaviranomaisten väli stä kommunikointia ja 
aiheuttaa rajojen yli toimiville laitoks ille ylimääräisiä raportointikustannuksia. 
3.2. Pääoman määritelmä 
Kriisin puhjetessa EU:n pankkijärjestelmällä ei o llut riittävästi pääomaa eikä sen pääoma ollut 
riittävän korkealuokkaista. Tietyt pääomainstrumentit ja erityisesti 
hybridipääomainstrumentit
5 (hybridit) eivät täyttäneet mar kkinoiden ja sääntelyviranomaisten 
odotuksia tappioiden kattamisen6, pysyvyyden7 ja maksujen joustovaran8 osalta toimintaa 
keskeyttämättä. Vastuun jakamista koskeva toimintalinja, jota komissio on noudattanut 
pääomapohjan vahvistamistoimenpiteiden arvi oinnissa, on edistänyt hy bridien muuttamista 
yhä kasvavassa määrin edellä mainittujen EU:ssa  sovellettavien kolmen kriteerin mukaisiksi.  
                                                 
4 Bear Sterns, Lehman Brothers, Northe rn Rock, HBOS, Bradford ja Bingley. 
5 Hybridit ovat arvopapereita, jotka sisältävät sekä oman että vieraan pääoman ominaisuuksia. 
6 Instrumentin on oltava käytettävissä tappioiden kattamiseen sekä toimintaa keskeyttämättä että 
selvitystilassa sekä tuettava tallettajien varoja tarpeen mukaan. 
7 Instrumentin on oltava pysyvästi saatavilla niin, ettei ole epäselvyyttä siitä, että sillä voidaan tukea 
tallettajia ja muita velkojia huonoina aikoina. 
8 Instrumentin on sisällettävä piirteitä, jotka mahdollistavat kuponki- tai osinkomaksujen 
kumuloitumattoman lykkäämisen tai peruuttamisen huonoina aikoina. 
 
FI 3   FI Myös lakisääteiseen pääomaan tehtävie n mukautusten luettelo on osoittautunut 
puutteelliseksi, sillä markkinaosapuolet ovat kä ytännössä poistaneet laitosten ilmoittamista 
vakavaraisuussuhteista tase-erä t (kuten vähemmistöosuudet ja la skennalliset verosaamiset), 
joiden osalta ei ole yhtä suurta varmuutta siitä, voidaanko niillä kattaa tappiot huonoina 
aikoina toimintaa keskeyttämättä. Erot siinä, miten eri jäsenvaltiot soveltavat sääntelyn mukautuksia, ovat heikentäneet entisestään ensisijaisia omia varoja koskevan toimenpiteen vertailukelpoisuutta ja luot ettavuutta. Tämän vuoksi laitosten  ilmoittamista ensisijaisten 
omien varojen osuuksista ei saatu käsitystä la itosten valmiudesta kattaa kasvavat tappiot. 
Tämä on aiheuttanut sen, että hallitukset  monissa maissa ovat joutuneet antamaan 
pankkialalle mittavaa tukea.  
3.3. Vastapuoliriski 
Kriisi paljasti useita puutteita johdannaisiin, repo-operaatioihin
9 ja arvopapereilla 
toteutettaviin rahoitustoimiin10 liittyvän vastapuoliriskin11 sääntelyssä. Se osoitti, että 
nykyisillä säännöksillä ei varmistettu tämänt yyppisen riskin asianmukaista hallintaa tai 
riittävää pääomavaatimusta. Nykyiset säännöt eivät myösk ään ole tarjonneet riittäviä 
kannustimia siirtää kahdenvälisesti selvitetty jä OTC-johdannaissopimuksia monenväliseen 
selvitykseen, joka tapahtuu keskusvastapuolten12 välityksellä. 
3.4. Luotonannon myötäsyklisyys 
Myötäsyklisillä vaikutuksilla ta rkoitetaan vaikutuksia, jotka noudattelevat suhdanteita ja 
vahvistavat niitä. Pankkilainojen myötäsyklis yyteen on monia syitä, jotka liittyvät sekä 
markkinahäiriöihin että sääntelypuutteisiin.  
Yksi nykyisten riskiperusteisten vähimmäispääo mavaatimusten piirteistä on se, että ne 
vaihtelevat suhdannekierron aika na. Jos luottolaitokset ja s ijoituspalveluyritykset voivat 
täyttää nämä vaatimukset, ei ole olemassa ni menomaisia lakisääteisiä rajoituksia, joilla 
rajoitettaisiin niiden ottaman riskin määrää ja sitä kautta niiden velkaantumista. Tällaisen 
rajoituksen puuttuminen ja se, että pääomav aatimuksilla ei kyetä hillitsemään makrotason 
riskien kertymistä, on pahentanut talouden ep ätasapainoa, mikä puolestaan on vauhdittanut 
luottoon liittyviä jyrkki ä tappioita ja johtanut taloudellis ten suhdanteiden kääntymisen jälkeen 
haitalliseen lainanoton vähenemiskierteeseen. 
3.5. Vaihtoehdot, harkintavalta ja vähimmäistason yhdenmukaistaminen 
Vuonna 2000 seitsemän pankkidirektiiviä  korvattiin yhdellä  konsolidoidulla 
pankkidirektiivillä. Kyseinen direktiivi laad ittiin uudelleen ja korvattiin CRD:llä vuonna 
                                                 
9 Repo-sopimuksessa (takaisinostosopimuksessa) luotonsaaja sitoutuu myymään arvopaperin 
luotonantajalle ja ostamaan saman arvopaperin sa malta luotonantajalta kiinteään hintaan myöhempänä 
ajankohtana. 
10 Kun repo-sopimus perustuu käteisen lainaksiottami seen tai -antamiseen, arvopapereilla toteutettavien 
rahoitustoimien tarkoituksena on arvopaperin tilapäin en hankinta esimerkiksi lyhyiden positioiden 
kattamiseen liittyvissä tarkoituksissa. 
11 Riski siitä, että transaktion vastapuoli muuttuu maksukyvyttömäksi ennen kuin transaktion kassavirrat 
on lopullisesti selvitetty.  
12 Yksikkö, joka on oikeudellisesti sellaisten sopimusten vastapuolten välissä, joilla käydään kauppaa 
yksillä tai useammilla rahoitusmarkkinoilla, ja toimii jokaiseen myyjään nähden ostajana ja jokaiseen 
ostajaan nähden myyjänä.  
 
FI 4   FI 2006, jolloin Basel II -kehys otettiin kä yttöön EU:ssa. Sen vuok si CRD:n nykyisissä 
säännöksissä annetaan useita vaihtoehtoja13 ja paljon harkintavaltaa14. CRD on myös 
vähimmäistason yhdenmukaistamiseen tähtäävä direktiivi, mikä ta rkoittaa sitä, että 
jäsenvaltiot voivat lisätä tiukempia vakavarais uussääntöjä (nk. gold-pl ating-käytäntö).  
Tämän vuoksi sääntöjen täytäntöön panossa jäsenvaltioissa ja myös siinä, kuinka kansalliset 
valvontaviranomaiset soveltavat sääntöjä, on suuria  eroja, mikä rasittaa erityisesti rajojen yli 
toimivia yrityksiä. Ongelmia aiheuttavat myös oikeudellisen selkeyden puute ja 
epätasapuoliset toimintaedellytykset.  
4. TAVOITTEET  
Tämän aloitteen yleisenä tavoitteena on varmist aa, että pankkien pääo man ja likviditeetin 
sääntely tehostuu EU:ssa ja että sääntelyn haitalliset vaikutukset pankkeja kohtaan tunnettuun 
luottamukseen ja rahoitusjärjestelmän myöt äsyklisyyteen saadaan pidettyä kurissa samalla 
kun EU:n pankkialan kilpailuasem a säilytetään. Tämä kiteytyy seuraavina neljänä yleisenä 
toimintatavoitteena:  
- lujitetaan rahoitusvakautta - suojataan velkojien etuja tehokkaammin - varmistetaan kansainvälinen  kilpailukyky EU:n pankkialalla 
- vähennetään rahoitusjärje stelmän myötäsyklisyyttä. 
5. T
OIMINTAVAIHTOEHDOT : ANALYYSI JA VERTAILU  
Vaikutustenarvioinniss a on arvioitu yhteensä 27:ää toimin tavaihtoehtoa ja verrattu niitä 
keskenään sen perusteella, miten niillä voi daan ratkaista määriteltyjä ongelmia. Tässä 
jaksossa esitellään vaikutuksia, joita toimenpite illä odotetaan olevan kul lakin alalla, ja myös 
koko ehdotuksen kokonaisvaikutuksia.  
5.1. Likviditeettiriski 
Finanssilaitosten lyhyen aikavä lin likviditeettiriskiprofiilin  parantamiseksi otetaan vuonna 
2015 käyttöön maksuvalmiusvaatimus (Liquidity Coverage Ratio, LCR), jonka osatekijät ja 
kalibrointi määritetään tarkemmin tarkkailu- ja arviointijakson jälkeen, jotta voidaan selvittää 
mahdolliset epäsuotuisat vaikutukset alaan, fi nanssimarkkinoihin ja talouteen. Basel III 
-sopimuksessa olevan LCR-määritelmän pe rusteella tämän vaatimuksen noudattaminen 
EU:ssa pitkällä aikavälillä to isi 0,1–0,5 prosentin vuotuiset BKT- nettolisät järjestelmäkriisien 
esiintymistiheyden todennäköisen pienenemisen vuoksi.  
Varojen ja vastuiden välisistä maturiteettieroista j ohtuvien rahoitusongelmien ratkaisemiseksi 
komissio harkitsee pysyvän varainhankinnan vaa timuksen (Net Stable Funding Ratio, NFRS) 
                                                 
13 Toimivaltaisten viranomaisten ta i jäsenvaltioiden mahdollisuus valita er i vaihtoehtojen joukosta, kuinka 
ne noudattavat tiettyä säännöstä. 
14 Toimivaltaisten viranomaisten tai jäsenvaltioiden mahdollisuus valita, soveltavatko ne tiettyä säännöstä. 
 
FI 5   FI käyttöönottoa. Ennen kuin tehdään päätös NSFR:n lopullisesta ka libroinnista ja siirtymisestä 
vähimmäisvaatimukseen vuodesta 2018, NSFR:ää ja sen vaikutuksia seurataan kattavasti.  
5.2. Pääoman määritelmä 
Ehdotuksilla tiukennetaan lakisääteisen pääoma n eri tasoille kuuluvien pääomainstrumenttien 
hyväksyttävyyttä koskevia krit eereitä ja uudistetaan laaj asti sääntelyn mukautusten 
soveltamista. Ryhmään 1 kuuluvien pankkien os alta uudistetut sääntelyn mukautukset 
pienentävät hyväksyttävien rajoituksettomi en ensisijaisten omien varojen määrää 
42 prosenttia ja ryhmään 2 kuul uvien pankkien osalta 33 prosen ttia. Tämä johtuu liikearvoon, 
muihin finanssilaitoksiin tehtäviin olennaisiin sijoituksiin ja laskennallisiin verosaamisiin 
tehtävistä mukautuksista.  
Rajoituksettomia ensisijaisia omia varoja ja  ensisijaisia omia varoja koskevat uudet 
vähimmäisvaatimukset pannaan täytänt öön asteittain alkaen vuodesta 2013 vuoteen 2015 
mennessä, jolloin ensin mainittujen varojen vähimmäismäärä on 4,5 prosenttia ja jälkimmäisten 6 prosenttia. S ääntelyn mukautuksia koskevat uudistukset toteutetaan vuosina 
2014–2019. Lisäksi on tarkoitus jatk aa voimassaolevien sääntöjen soveltamista sellaisten 
pääomainstrumenttien osalta, jotka eivät enää täytä uusia hyväksymisvaatimuksia.  
5.3. Vastapuoliriski 
Vastapuoliriskin hallintaa ja pääomittamista kos kevia vaatimuksia tiukennetaan. Ehdotuksilla 
lisätään myös kannustimia pörssin ulkopuolis ten instrumenttien selvittämiseen 
keskusvastapuolten kautta. Nä iden ehdotusten odotetaan vai kuttavan voimakkaimmin EU:n 
suurimpiin pankkeihin. 
Vastapuoliriskin käsittelyä koskevat uudi stukset ja erityisesti kahdenvälisiä 
johdannaissopimuksia koskevien korkeampien om ien varojen vaatimusten käyttöönotto, jotta 
voidaan ottaa huomioon se, että kyseiset so pimukset kohdistavat rahoitusjärjestelmään 
suuremman riskin, ovat olennainen osa komission pyrkimyksiä varmistaa, että 
johdannaismarkkinat toimivat tehokkaasti, turv allisesti ja vakaasti. Nämä pyrkimykset 
täydentävät komission tällä alalla tekemiä muita sääntelyaloitteita, erityisesti OTC-
johdannaisia, keskusvastapuolia ja kauppatietor ekistereitä koskevaa asetusehdotusta, jonka 
komissio antoi 15. syyskuuta 2010. 
5.4. Suhdanteita tasaavat toimenpiteet 
Pääomapuskureita koskevat ehdotukset kattava t yleisen pääomapuskurin ja vastasyklisen 
pääomapuskurin.  Riskipainotettujen varojen 2,5 pros entin yleisellä pääomapuskurilla 
(rajoituksettomat ensisijaiset omat varat) pyritään varmistamaan, että pankit pystyvät kattamaan tappionsa taloudellisesti kireinä aikoina, jotka voivat kestää useita vuosia. 
Pankkien odotetaan keräävän tällaista pääomaa ta loudellisesti hyvinä aikoina. Pankeille, jotka 
eivät täytä puskuritavoite tta, asetetaan harkinnanvaraisia voitonjakoja (ts. osingonjakoja) 
koskevia rajoitteita, jotka ovat voima ssa kunnes tavoite on saavutettu.  
Vastasyklisellä pääomapuskur illa pyritään laajemman ma krotaloudellisen tavoitteen 
mukaisesti suojaamaan pankkialaa ja  reaalitaloutta koko järj estelmän laajuisilt a riskeiltä, jotka 
johtuvat voimakkaasta suhdannekehityksestä luot onannon kasvaessa yleises ti. Sitä so velletaan 
korottamalla yleisellä puskurilla luot ua puskurivaatimusta 2,5 prosenttia. 
 
FI 6   FI Jotta voidaan rajoitta a luottolaitosten ja sijoituspa lveluyritysten ve lkaantuneisuuden 
kohtuutonta kasvua ja hillitä sitä kautta l uotonannon syklisyyttä, komissio ehdottaa myös 
riskiin suhteuttamattoman vähimmäisomavarais uusasteen käyttöönottoa valvontauudistuksen 
yhteydessä. Vähimmäisomavaraisuusasteen vaik utuksia seurataan enne n kuin se muutetaan 
mahdollisesti yleisesti sitovaksi vaatimukseksi 1. tammikuuta 2018. 
5.5. Ohjekirja 
Ehdotuksilla yhdenmukaistetaan  erilaiset kansalliset va lvontakäytännöt poistamalla 
kansalliset vaihtoehdot ja harkintavalta. Tiet yt erityisalat, joilla  gold-plating eli omien 
vaatimusten lisääminen johtuu riskiarvioin tiin liittyvistä näkökohdi sta, markkinoiden tai 
tuotteiden erityispiirteistä ja jäsenvaltioiden lainsäädäntökehyksestä, jäävät edelleen niiden 
soveltamisalan ulkopuolelle.  
5.6. Paketin kumulatiiviset vaikutukset 
Täydentääkseen julkisen ja yksityisen sektorin laatimia omia arvioita Basel III -sopimuksen 
vaikutuksista komissio tarkasteli monia julk isen ja yksityisen sektorin tutkimuksia.  
Tämän paketin ja CRD III:n yh teisvaikutuksesta ryhmän 1 pankkien riskipainotettujen 
varojen arvioidaan kasvavan 24,5 prosentt ia mutta ryhmän 2 pankkien ainoastaan 
4,1 prosenttia. Se, kuinka paljon rajoituksettomi en ensisijaisten omien varojen määrä jää 
jälkeen uudesta vähimmäisvaatimuksesta ja yl eisestä pääomapuskurista, arvioidaan EU:n 
pankkien vuoden 2009 pääomamäärien perust eella erittäin vähäiseksi vuoteen 2013 
mennessä, 84 miljardiksi euroksi vuoteen 2015 mennessä ja 460 miljardiksi euroksi15 vuoteen 
2019 mennessä. Tämä on 2,9 pankkialan  riskipainotetuista varoista. 
Jotta pankeilla olisi aikaa pitää itsellään suurempi osa voitoistaan, parantaa operatiivista 
tehokkuuttaan, laskea liikkeeseen uu sia pääomasijoituksia ja to teuttaa muita mukautumisen 
edellyttämiä toimenpiteitä uusien pääomavaa timusten soveltamiselle asetetaan kahdeksan 
vuoden siirtymäkausi. Baselin komitean, EKP:n ja komission yksiköiden analyysien 
perusteella siirtyminen tiukempiin pääoma- ja  maksuvalmiusstandardeihin vaikuttaa vain 
vähän yhteenlaskettuun tuotokseen. 
Pitkän aikavälin taloudellisten va ikutusten osalta Base lin komitean analyysi osoitti, että Basel 
III -sopimus tuo tullessaan selkeitä pitkän aikavälin taloudellisia nettohyötyjä. Analyysin 
mukaan EU:n BKT vuotuinen kasvu tulee olemaan noin 0,3–2 prosenttia. Tämä on 
mahdollista tulevien järjestelmäkriisien todennäköisen esiintymistiheyden pienenemisen ansiosta ja optimoituu, kun rajoittamattomat ensisijaiset omat varat kalibroidaan 6–9 
prosenttiin. 
Toinen komission ja tiedeyhteisön kehittämä ma lli osoitti, että ehdotukset vähentäisivät 
systeemisen pankkikriisin tode nnäköisyyttä seitsemässä jä senvaltiossa 29–89 prosenttia, kun 
pankit korottavat pääomapohjaansa siten, että  kokonaisvakavaraisuussuhde on vähintään 
10,5 prosenttia.  
Lisäksi Baselin komitean analyysi osoitti, että tiukemmat pääomavaatimukset, mukaan lukien 
vastasyklinen pääomapuskuri, ja maksuvalmiu svaatimukset todennäköisesti loiventaisivat 
                                                
 
15 Tästä määrästä 37 miljardia euroa (mitattuna ensisi jaisina omina varoina) johtuu CRD III -ehdotuksesta. 
 
FI 7   FI myös tavanomaisia suhdannevaihteluja. Tämä vaikuttaa erityisesti pk-yrityksiin, jotka ovat 
riippuvaisia pankkirahoituksesta  koko suhdannekierron ajan.  
6. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Ehdotettujen muutosten odotetaan tulevan voimaan vuonna 2013. Baselin komitean ja 
Euroopan pankkiviranomaisen (EBA) työryh mät osallistuvat erity isten poliittisten 
tavoitteiden saavuttamisessa ta pahtuneen edistymisen mittaam iseen. Ne seuraavat pankkien 
pääomapositioiden kehittymistä maailmanlaajui sesti (Baselin komitea) ja EU:ssa (EBA). 
EBA huolehtii erityisjärjestelyistä , joilla varmistetaan vähimmäisomavaraisuusasteen ja 
uusien maksuvalmiusvaatimusten seurannassa tarvittavien tietojen keruu, jotta mainitut 
toimenpiteet saadaan päätökseen riittävän ajoissa.