Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteisön tukisuunnitelma dopingin torjumiseksi urheilussa"



Virallinen lehti nro C 204 , 18/07/2000 s. 0045 - 0050



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteisön tukisuunnitelma dopingin torjumiseksi urheilussa" (2000/C 204/10) Komissio päätti 7. joulukuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 5. toukokuuta 2000. Esittelijä oli Adrien Bedossa. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24. ja 25. toukokuuta 2000 pitämässään 373. täysistunnossa (toukokuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 112 puolesta 3:n pidättyessä äänestämästä. 1. Alkusanat 1.1. Urheilun maailmanlaajuistuminen, tuore tietoisuus siitä, että doping merkitsee sosiaalista ja kulttuurista tuuliajoa tai jopa karilleajoa, sillä se on moraalitonta ja vaarallista terveydelle, sekä pelko, että dopingin käyttö leviää, ovat havahduttaneet kansalaiset sekä saaneet urheiluviranomaiset ja valtiovallan reagoimaan urheilun eettisyyden ja terveellisyyden palauttamiseksi ja turvaamiseksi. 1.2. Urheilun ihannointi ja kuva, joka urheilussa pyritään antamaan täydellisen terveestä ihmisruumiista, ovat johtaneet väistämättä dopingilmiön vähättelyyn, vaikka se on saavuttanut taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurillisesti huomattavat mittasuhteet. 1.3. Lisäksi dopingin torjunnasta saa sen tuntuvasta edistymisestä huolimatta liian usein epämääräisen kuvan, jolloin siihen ei uskota. Tämä johtuu epäilemättä siitä, että dopingin torjunta käsitetään ja esitetään nykyisin yksioikoisena ja puutteellisesti koordinoituna vastauksena monimutkaiseen ongelmavyyhtiin, kun ainoa toimiva vastaus ongelmaan näyttäisi olevan ennemminkin ehdottoman, pysyvän ja yleismaailmallisen järjestelmän laatiminen. 1.4. Tarvitaan ehdottomasti määrätietoista suunnittelua ja organisointia. Lisäksi kahden tärkeimmän osapuolen eli urheiluviranomaisten ja julkisen vallan asema ja velvollisuudet on määriteltävä uudelleen tai institutionalisoitava laajemmin kuin kansallisella tasolla siten, että mukaan otetaan urheiluliitot, -järjestöt ja -seurat. Tällöin on otettava huomioon kilpailuaikataulujen asettamien vaatimusten lisäksi myös ennen kaikkea se, että urheilijoiden terveyttä tulee suojella. 2. Johdanto 2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission aloitteeseen. Tiedonannossa esitellään ongelma, josta on eurooppalaisten mielestä tullut hyvin vakava, sillä on jo tavallista, että tiettyjen urheilulajien kilpailuissa todetaan yleisesti tyypillisiä dopingtapauksia(1). 2.2. Urheiluetiikan jatkuva polkeminen vaikuttaa siten, että yleinen mielipide Euroopassa alkaa suhtautua epäillen usein nimenomaan Euroopassa järjestettävien maineikkaiden, erityisesti kansainvälisten urheilukilpailuiden aitouteen. Näiden urheilutapahtumien viestimissä saama valtava huomio vahvistaa ilmiötä. 2.3. Lisäksi mahtavien televisioyhtiöiden mukanaolo korostaa urheilukilpailuista vastaavien ja niitä kehittävien vaikutusvaltaisten rahoittajien roolia. Yleisön innostus saattaa hiipua tai jopa sammua kokonaan, jos ei ryhdytä pikaisesti tehokkaisiin, koordinoituihin ja tärkeimpien osapuolten hyväksymiin toimiin dopingin muodostaman vilpin tehokkaaksi torjumiseksi kaikilla tasoilla eli kansallisesti, yhteisön laajuisesti ja kansainvälisesti. 2.4. Euroopan unionin rooli on erityisen tärkeä, sillä unionin jäseninä olevia maita kuunnellaan ja seurataan kaikissa kansainvälisissä instansseissa. Euroopan unionin tuleekin toisaalta puhua yhdellä suulla ja toisaalta määrittää oma tehtävänsä laatimalla suositus, jolle saadaan tärkeimpien osapuolten eli urheiluliittojen ja -piirien, hallintoviranomaisten ja urheilualan kansalaisjärjestöjen kannatus. 2.5. EU:n toimet ovat välttämättömiä, sillä sen lisäksi, että dopingin torjunta on eettinen kysymys, se on ennen kaikkea kansanterveydellinen ongelma. 2.6. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu komissiolta saamaansa lausuntopyyntöön erittäin vakavasti, sillä komitealla on kansalaisyhteiskunnan edustajana asiasta täysi vastuu. Urheilualan järjestöjen verkosto osallistuu tiiviisti pohdintoihin ja kiinnittää aina erityistä huomiota TSK:n lausuntoihin, sillä komiteassa on jäseninä alalla aktiivisesti toimivia henkilöitä. 3. Yleistä komission tiedonannosta 3.0.1. Komissio kertaa dopingin torjunnan viimeaikaiset kehitysvaiheet kansainvälisellä ja Euroopan tasolla sekä korostaa EU:n roolia liikkeellepanevana voimana erityisesti Euroopan neuvoston vuonna 1989 tekemän dopingin vastaisen yleissopimuksen yhteydessä. 3.0.2. Talous- ja sosiaalikomitea toteaa komission tapaan, että dopingin luonne on muuttunut. Komitea on samaa mieltä komission esittämistä syistä, joilla selitetään dopingin kehitystä: urheilun liiallinen kaupallistuminen, urheilukilpailujen määrän moninkertaistuminen, urheilijan ympäristö. 3.0.3. Komissio lähestyy dopingin torjuntaa kolmitahoisesti. Tavoitteena on asettaa etiikka etusijalle ja vahvistaa urheilijoiden terveyden suojelua, kehittää uudenlaista yhteistyötä Kansainvälisen Olympiakomitean (KOK) kanssa erityisesti perustamalla maailmanlaajuinen antidopingyksikkö sekä hyödyntää yhteisön välineitä. 3.0.4. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen, että komissio katsoo välttämättömäksi ottaa huomioon sekä urheilun etiikan että urheilijoiden terveyden. Lisäksi komitea kiittää komissiota useista viittauksista hiljattain dopingin torjunnasta julkaistuihin keskeisiin asiakirjoihin eli Euroopan parlamentin ja alueiden komitean kannanottoihin. 3.1. Urheilun etiikka ja urheilijoiden terveyden suojelu 3.1.1. Komissio huomauttaa, että eettisiin periaatteisiin kuuluvat oikeus terveyteen, rehellisyysperiaate, tarve suojella riskiryhmiä sekä urheilijoiden ihmisarvo. Luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevä eurooppalainen työryhmä (GEE)(2) toteaa, että doping on vakava vaara kansanterveydelle. 3.1.2. Komissio esittelee tiedonannossa työryhmän tärkeimmät ehdotukset, joista on syytä mainita seuraavat: - tehokkaan, urheilupiireistä riippumattoman valvontajärjestelmän käyttöönotto - eurooppalaisen viitelaboratorion perustaminen - epidemiologisen tutkimuksen edistäminen - dopingia koskevan suurkonferenssin järjestäminen - urheilijoiden terveyden suojelua koskevien erityisten määräysten sisällyttäminen työterveyttä ja -turvallisuutta koskeviin yhteisön säädöksiin - direktiivin antaminen lapsi- ja nuorisourheilijoiden suojelusta heidän terveytensä turvaamiseksi ja riippumattomuutensa takaamiseksi - urheilulääketieteen koulutuksen edistäminen EU:n tuella - urheilulääketieteen hyvien toimintatapojen laatiminen yhdessä alan eettisistä säännöistä vastaavien tahojen kanssa, joiden tulee valvoa hyvien toimintatapojen noudattamista ammattikunnan keskuudessa. 3.1.3. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission toimiin. Komissio toivoo voivansa kerätä asiantuntijoiden näkemyksiä dopingin eettisistä, oikeudellisista ja tieteellisistä näkökohdista. 3.1.4. Komitean mielestä näiden erityisen mielenkiintoisten ehdotusten seurantaa varten on perustettava pikaisesti ryhmä GEE:n esittämien eettisten periaatteiden noudattamisen valvomiseksi ja niiden toimeenpanon varmistamiseksi. 3.1.5. Komitea seuraa, miten komission ehdottamissa toimissa otetaan huomioon nämä ehdotukset, ja täydentää niitä vielä omalta osaltaan. 3.2. Yhteistyön luominen Euroopan unionin ja maailmanlaajuisen antidopingyksikön välille 3.2.1. Osallistuminen maailmanlaajuisen antidopingyksikön työhön on toinen osa yhteisön suunnitelmia. Komission tiedonannossa korostetaan oikeutetusti, että on EU:n edun mukaista osallistua tämän uuden yksikön perustamiseen, sillä sen tehtävät liittyvät yhteisön toimivaltaan esimerkiksi kansanterveyden suojelun, tutkimuksen ja urheilijoiden liikkumisvapauden alalla. 3.2.2. Tämä komission esittelemä uusi yhteistyömuoto on erityisen tärkeä dopingin torjuntatoimien kehittämisen kannalta. Urheilujärjestöjen, olympialiikkeen ja julkisen vallan tulee sitoutua siihen määrätietoisesti. EU:n on myös osallistuttava toimintaan, tehtävä osuutensa ja annettava tietonsa tämän kansainvälisen yksikön käyttöön, jotta sen toiminta voi onnistua. Yksikön toiminnassa tulee lisäksi noudattaa riippumattomuus- ja avoimuusperiaatetta. 3.2.3. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa vakaasti EU:n osallistumista maailmanlaajuisen antidopingyksikön perustamiseen. Komitea on tyytyväinen, että EU on suhtautunut neuvottelujen alusta alkaen erittäin myönteisesti yksikön perustamiseen. 3.2.4. TSK kehottaa komissiota kuitenkin kiinnittämään 1. päivään tammikuuta 2002 ulottuvalla siirtymäkaudella tarkkaan huomiota seuraaviin näkökohtiin, joista ei ole vielä tehty päätöstä. - Yksikön perussäännöt on saatava valmiiksi ja kaikkien osapuolten tulee hyväksyä ne. Erityisesti tulee tähdentää, kuinka tärkeää kaikkien asiaan liittyvien tahojen on sitoutua poliittisesti ja moraalisesti yksikön toimintaan. - Yksikön tulee johtaa kiellettyjen dopingaineiden ja menettelyiden luetteloimista. Lähteenä tulee käyttää mahdollisimman pitkälle KOK:n lääketieteellisen komitean laatimaa luetteloa. TSK toivoo, että yksikölle taataan alalla johtava asema. - Yksikkö hoitaa koelaboratorioiden akkreditoinnin ja varmennuksen kansainvälisten urheilupiirien antamien sääntöjen mukaisesti. - Yksikön tulee toimia aloitteellisena osapuolena kilpailuissa ja niiden ulkopuolella harjoitettavaa valvontaa koskevan ohjeiston laatimisessa. - Yksikön tulee pyrkiä löytämään yksimielisyys valtiojohtoisten ja julkishallinnon organisaatioiden ja urheilumaailman välille. - TSK toivoo, että kansalliset dopingin vastaiset tahot tekevät tiivistä yhteistyötä yksikön kanssa. 3.2.5. Komitea kiinnittää erityistä huomiota yksikön lopullisen sijoituspaikan valintaan ja on sitä mieltä, että yksikkö tulisi pitää Euroopassa, jossa on tehty tärkeimmät aloitteet ja toteutettu suurin osa tärkeimmistä toimista. Komitea kannattaa komission ehdotusta, jonka mukaan yksikön perussäännöt tulisi laatia siten, että siitä tulee yksityisoikeudellisen elimen sijasta julkisoikeudellinen. 3.2.6. Komitea kehottaa komissiota antamaan Euroopan parlamentille ja ministerineuvostolle pikaisesti ehdotuksen EU:n osallistumisesta yksikön toimintaan. 3.3. Yhteisön välineiden hyödyntäminen 3.3.1. Komissio toivoo, että yhteisön tukisuunnitelman avulla voidaan parantaa sääntelytoimien (liikkumisvapauden, palvelutoiminnan vapauden ym.) koordinointia ja hyödyntää dopingin torjunnassa seuraavankaltaisia yhteisön välineitä: - Dopingaineiden ja -menettelyiden ja niiden havaitsemisen sekä dopingin terveysvaikutusten tutkimus: tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan, neuvoston viidennen puiteohjelman (1998-2002) esitykset kilpailukykyisen ja kestävän kasvun sekä elämänlaadun edistämiseksi liittyvät suoraan dopingiin. Komissio toteaa tiedonannossaan, että tutkimuksessa on keskityttävä painopistealoihin kuten peruslääketieteelliseen tutkimukseen ja mittaustekniikkaan. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa tätä suuntausta, joka mahdollistaa sen, että yhteisön tutkimuspolitiikan avulla voidaan toteuttaa konkreettisia toimia, muun muassa kehittää anonyymi tutkimus aktiivisten huippu-urheilijoiden terveydentilan seuraamiseksi sekä uransa päättäneitä entisiä huippu-urheilijoita koskeva epidemiologinen tutkimus. - Koulutusta, ammattikoulutusta ja nuorisoa koskevilla ohjelmilla voidaan edistää dopingin torjuntaa valistamisen, kasvatuksen, ennaltaehkäisyn ja tiedotuksen alalla: koulutuksen Sokrates-ohjelma, ammattikoulutuksen Leonardo-ohjelma ja tuleva Nuoriso-ohjelma nuorisoalan yhteistyöstä (nuorisotyöntekijöiden koulutus, nuorisovaihto jne.). Talous- ja sosiaalikomitean mielestä on selvää, että tutkimuksessa sekä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ja tiedottamisen avulla tapahtuvissa dopingin torjuntaa ja terveyden suojelua koskevissa ennaltaehkäisytoimissa tulee tavoitella hajauttamista sekä pyrkiä hyödyntämään yhteisön nykyisiä välineitä. Nämä toimet voidaan liittää helposti nykyisiin yleisohjelmiin tekemällä niihin dopingin torjunnan ja terveyden suojelun edellyttämiä mukautuksia tai täydentämällä asiaan läheisesti liittyviä ohjelmia (esim. huumeiden torjunta). - Sellaiset poliisi- ja oikeusalan yhteistyöohjelmat kuin Oisin (1996) rikosten torjunnasta vastaaville viranomaisille ja Grotius (1996) oikeusalalla toimiville henkilöstövaihdon, koulutuksen ja tiedonvaihdon toteuttamiseksi. - Maaliskuun 31. päivänä 1992 annettu direktiivi 92/27/ETY(3) lääkkeiden merkinnöistä voisi tarjota toimintapuitteet erityisvaroitusten lisäämiseksi tiettyihin lääkeryhmiin, erityisesti niihin, jotka sisältävät urheilupiireissä kiellettyjä aineita. - Komissiolla on aikomus tehdä perustamissopimuksen 152 artiklan nojalla ehdotus neuvoston suositukseksi dopingin ehkäisemisestä erityisesti amatööriurheilussa. Jäsenvaltioita pyydetään esittämään kertomus suositusaloilla (ennaltaehkäisy, valistus jne.) hyväksytyistä ja toteutetuista toimista. Uuteen kansanterveysalan puitetoimintasuunnitelmaan tulee sisällyttää dopingia koskeva toimintalohko. 3.3.2. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa yhteisön nykyisten välineiden hyödyntämistä dopingin ehkäisemisessä ja torjunnassa. Komitea suhtautuu kuitenkin varauksin komission ehdotuksen terveysosuuteen ja esittää toisenkin, yleisluontoisemman varauksen. 3.3.2.1. TSK on tietoinen, ettei perustamissopimuksen 152 artiklassa määrätään terveysalan lakien ja asetusten yhdenmukaistamisesta, mutta toivoo, että jäsenvaltiot täydentäisivät ja koordinoisivat dopingia koskevia terveysalan määräyksiä. 3.3.2.2. Lisäksi talous- ja sosiaalikomitea pahoittelee, että EU:n ehdottama dopingin ehkäisy- ja torjuntapolitiikka rajoittuu pääasiassa yhteisön nykyisten välineiden hyödyntämiseen. Dopingin ehkäisemisen ja torjunnan asettamat haasteet ovat niin suuria, että olisi aiheellista laatia yhtenäinen ja kokonaisvaltainen poliittinen suunnitelma, johon sisällytettäisiin esimerkiksi sellaisia perustoimintamuotoja kuin komission lähes täysin sivuuttamat urheilijoita koskevat kurinpitotoimet. 4. TSK:n ehdotukset TSK esittää dopingin ehkäisemiseen ja torjuntaan tarkoitetun yhteisön tukisuunnitelman vaikutusten tehostamiseksi seuraavaa. - Kuten tuoreet esimerkit ovat osoittaneet, urheiludopingista on tullut huolestuttava ilmiö kaikissa urheilulajeissa, kaikilla tasoilla amatööreistä ammattilaisiin sekä kaikissa ikäryhmissä, erityisesti nuorison keskuudessa. - Doping vaarantaa urheilijoiden terveyden, vääristää kilpailua, tahraa urheilun kuvaa erityisesti nuorten silmissä ja vaurioittaa vakavasti urheilun eettistä ulottuvuutta. - Tilannetta pahentavat useiden jäsenvaltioiden lakien ja säännösten puutteet dopingin ehkäisyn ja torjunnan alalla sekä kansainväliseen urheiluyhteisöön kuuluvien maiden ja erityisesti EU:n jäsenvaltioiden dopinginvastaisten toimintalinjojen huono koordinointi. - Kansallisen lainsäädännön, yhteisön toimielinten, Euroopan neuvoston sekä eurooppalaisten ja kansainvälisten urheilupiirien tasolla toteutetut järjestelyt ja toimet tulee näin ollen yhdenmukaistaa. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä dopingin ehkäisemistä ja torjuntaa koskeviin lakeihin ja säännöksiin tulee sisällyttää kolme toisiinsa läheisesti liittyvää näkökohtaa. Nämä ovat urheilun etiikka, dopingainekaupan rankaiseminen ja urheilijoiden terveyden suojelu. Näiden kolmen dopingkäytännön ehkäisy- ja torjuntastrategian kehittäminen kuuluu suoraan jäsenvaltioiden viranomaisille ja Euroopan unionille. 4.1. Urheilun etiikka 4.1.1. Dopingaineiden käytöstä kiinni jääneitä urheilijoita koskevat kurinpitotoimet 4.1.1.1. Komissio suhtautuu ilmeisen varovaisesti urheilijoiden rankaisuun urheilun etiikkaan liittyvissä kysymyksissä. Urheilijoiden rankaiseminen on alun perin urheilujärjestöjen aloite. Jäsenvaltioiden viranomaiset ovat tulleet mukaan myöhemmin, ja niiden osallistuminen on tällä hetkellä hyvin eritasoista. 4.1.1.2. Euroopan parlamentti (päätöslauselman kohta 10)(4) ja alueiden komitea (lausunnon kohta 3.14.2)(5) ovat vaatineet kurinpitokäytännön ajantasaistamista sekä julkisen vallan osallistumista kurinpitotoimiin. TSK kehottaa komissiota ottamaan huomioon tämän näkökohdan. 4.1.1.3. Kokemusten perusteella rangaistuskäytäntö on vakiintumaton. Tilannetta pahentaa, että valtiovallan asettaman säädöskehyksen puutteessa urheilualalle on kehittynyt erillinen tuomiovalta. Urheilualan tuomiovalta on kyseisessä asiassa kuitenkin usein liian vajavainen, jotta omia urheilijoita voitaisiin rankaista. Tämä saattaa dopingin torjunnan huonoon valoon. 4.1.1.4. Voidaan pohtia kahta mallia tarvitsematta vielä luoda yksityiskohtaista järjestelmää dopingista kiinni jääneiden urheilijoiden kurinpitotoimista. Ensimmäisen mallin perustana on Ranskan esimerkki, jossa ensimmäisenä toimintatasona ovat urheiluliitot ja toisena sekä urheilupiireistä että poliittisesta vallasta riippumaton viranomainen - dopingin ehkäisy- ja torjuntaneuvosto - jolla on sääntelyvalta. Toisessa mallissa kanteen nostaminen dopingin käytöstä kiinni jääneitä urheilijoita vastaan ja heidän rankaisemisensa on kokonaan riippumattoman viranomaisen vastuulla. Molemmissa tapauksissa tarvitaan kumppanuutta tai ainakin yhteistyötä kyseisen elimen ja urheilupiirien välillä. Lisäksi on välttämätöntä huolehtia urheilijoiden oikeuksien kunnioittamisesta, valittiin kumpi malli tahansa. 4.1.1.5. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä yhteisön direktiivi auttaisi edistämään tällaisten elinten perustamista jäsenvaltioihin sekä luomaan yhtenäisen lainsäädännön rangaistusasioissa. 4.1.1.6. Lisäksi on tarpeen muistuttaa, että rankaisutoimet tulee erotella selkeästi rikoslain piiriin kuuluvista toimista, sillä tietyissä jäsenvaltiossa tätä eroa ei toistaiseksi tehdä. 4.1.2. KOK:n ohjeisto 4.1.2.1. Talous- ja sosiaalikomitea toteaa, että Kansainvälisen Olympiakomitean antamaa dopingin torjuntaa koskevaa julistusta on alettu soveltaa. KOK:n ohjeisto on merkittävä askel dopingin torjunnassa erityisesti sen vuoksi, että se antaa uskottavuutta ja jopa esikuvallisuutta mm. Sydneyn olympialaisten valmisteluille. Kyseinen ohjeisto toimii tästä lähin eittämättömänä oikeudellisena ja moraalisena viitetaustana. Olympiaurheilussa täytyy hyödyntää sen myönteiset vaikutukset. Dopingin torjuntaa olympiakisoista on tehostettava. 4.1.2.2. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen KOK:n viimeaikaisiin toimiin. KOK on pyytänyt EU:ta osallistumaan entistä aktiivisemmin tiiviiseen yhteistyöhön Sydneyn olympialaisten valmistelemiseksi. 4.1.2.3. Komitea kunnioittaa olympialiikkeen riippumattomuutta ja toteaa, että 1. tammikuuta 2000 voimaantullut KOK:n hyväksymä dopingin torjuntaohjeisto on nimenomaan KOK:n ohjeisto, joka kuuluu yksinomaisesti KOK:n ja sen kansallisten komiteoiden toimivaltaan. EU on siinä mukana pelkästään jäsenvaltioidensa nimeämien edustajien kautta. 4.2. Dopingainekaupan rankaiseminen 4.2.1. Komissio tarkastelee jäsenvaltioiden viranomaisten roolia kiellettyjen tuotteiden valvonnassa ja tarkkailussa vain sinänsä välttämättömän poliisi- ja oikeusyhteistyön kannalta. 4.2.2. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa jäsenvaltioiden yhteistyön kaikenlaista lujittamista tällä tulenaralla alalla. Näin voitaisiin esimerkiksi lähentää rikkomuksia ja rangaistusten tasoa määrittäviä kansallisia säädöksiä ja korostaa niiden yhdenmukaistamisen merkitystä alalla, jossa ihmiset ja tavarat liikkuvat vapaasti. 4.2.3. On selvää, että urheilijan lähipiiriä, joka voi syyllistyä helpottamaan dopingaineiden käyttöä, yllyttämään siihen sekä tarjoamaan ja annostelemaan aineita, tulee rangaista samalla tavalla kuin kiellettyjä aineita sisältävien tuotteiden valmistajia, niiden maahantuojia ja myyjiä, sillä laittomien tuotteiden salakavala tarjonta on yleistymässä. 4.2.4. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaa laittomien aineiden valmistuksen, tuonnin ja kaupan kieltävien sääntöjen antamista sekä niiden jäsenvaltioiden määräyksien yhdenmukaistamista, jotka koskevat urheilijoiden lähipiirin tai sitä laajemman sosiaalisen ympäristön jäsenten rankaisemista. 4.2.5. Komitea tarkentaa tässä yhteydessä, että Euroopan unionin kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat allekirjoittaneet Euroopan neuvoston yleissopimuksen, joka koskee dopingin torjuntaa. Näin ollen niitä sitoo KOK:n seurantaryhmän laatima ja Euroopan neuvoston yleissopimukseen vuonna 1989 muutoksella liitetty luettelo kielletyistä dopingaineista ja -menettelyistä. Luettelo on siis sama kaikille Euroopan unionin jäsenvaltioille. Jokaisen valtion olisi aiheellista käyttää yhteisesti hyväksyttyä viitepohjaa. 4.3. Urheilijoiden terveyden suojelu 4.3.1. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä urheilijoiden terveyden suojelu on yksi dopingin ehkäisyn ja torjunnan päätavoitteista. 4.3.2. Komitea suosittaa luotettavien, selkeiden ja ajantasaisten tietojen aktiivista jakamista urheilijoille, jotka saattavat tuntea houkutusta dopingaineiden tai -menetelmien käyttöön. Nämä tiedot on ehdottomasti annettava urheilijoille kilpailuluvan allekirjoittamisen tai uusimisen yhteydessä. 4.3.3. Lisäksi komitea pitää välttämättömänä julkisviranomaisten ja urheilupiirien yhdessä määrittelemää huippu-urheilijoiden terveyden jatkuvaa seurantaa. Seuranta tulee toteuttaa yhdenmukaisin välinein. On myös tarpeen muodostaa urheilupiirien riippumattomien vastuuhenkilöiden verkko seurannan tulosten analysoimiseksi sekä sellaisten, analyyseihin pohjautuvien sääntöjen laatimiseksi, joiden avulla on mahdollista suojella urheilijoiden terveyttä. 4.3.4. Terveyden seuranta tulee nähdä välttämättömänä suojakeinona kiellettyjen aineiden käytöstä ja sääntelemättömästä urheilutoiminnasta aiheutuvia seurauksia vastaan. Se on myös keino tehdä urheilulääketieteestä lääketieteen erikoisala, jonka ainoana tavoitteena ei ole suorituskyvyn kasvattaminen. 5. Yleiset päätelmät Dopingin torjuntaa urheilussa koskevan yhteisön tukisuunnitelman johdannossa komissio painottaa urheilupiirien kehittämien välineiden ja yhteisön nykyisten välineiden rinnastamista. Talous- ja sosiaalikomitea odotti kuitenkin Euroopan parlamentin ja alueiden komitean mietintöjen ja lausuntojen jälkeen, että olisi laadittu yhteisön perusjärjestelmä, joka olisi tarjonnut rungon jäsenvaltioiden viranomaisten toimille dopingin torjumiseksi ja urheilijoiden terveyden suojelemiseksi. Tällaisen lähestymistavan avulla olisi voitu hahmotella yhteisön dopingintorjuntajärjestelmä, joka olisi rakentunut kolmen toimintalohkon ympärille: - Yhteisön oman, todellisen ja aktiivisen ennaltaehkäisypolitiikan luominen. Ennaltaehkäisyyn tulee saada mukaan kaikki dopingin torjuntaan osallistuvat tahot: amatööri- ja ammattilaisurheilun instanssit, jotka toimivat koulutus-, nuoriso- ja urheilupiireissä, riippumattomat hallintoviranomaiset, kansalaisjärjestöt, yhteisöt, terveydenhoitoala ja viestimet. - Rangaistuskeinojen kehittäminen ja yhdenmukaistaminen sekä dopingista kiinni jääneiden urheilijoiden kohdalla että rikosoikeudellisissa asioissa dopingainekaupan rankaisemiseksi: valvonnan ja kurinpitotoimien riippumattomuuteen perustuva urheilumaailman uudelleenorganisointi, jäsenvaltioiden välinen poliisin ja tuomioistuinten yhteistyö sekä lainsäädännön yhdenmukaistaminen ovat välttämättömiä dopingin ehkäisemisen ja torjunnan kannalta. - Lääketieteellisen ja farmakologisen perus- ja kliinisen tutkimuksen kehittäminen: kaikkien tutkimukseen käytettävien voimavarojen hyödyntäminen edistää osaltaan dopingin ehkäisemisen ja torjunnan onnistumista. Toiminnan punaisena lankana tulee olla ennalta varautuminen ja urheilijoiden terveyden suojelu. Bryssel 24. toukokuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice Rangoni Machiavelli (1) Luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevä eurooppalainen työryhmä hyväksyi 11. marraskuuta 1999 seikkaperäisen lausunnon urheiludopingin torjuntaan liittyvistä eettisistä näkökohdista. TSK on samaa mieltä lausunnossa esitetystä dopingin tarkasta määritelmästä: "lähinnä urheilijoiden terveydelle mahdollisesti aiheutuvien haittojen takia kiellettyjen, urheilusuoritusten parantamiseen parantamiseeen tähtäävien aineiden, annostusten tai menetelmien käyttö, joka saattaa vaarantaa yleisesti hyväksytyt reilun pelin ehdot." (2) Työryhmän lausunto urheiludopingin torjuntaan liittyvistä eettisistä näkökohdista (11. marraskuuta 1999). (3) EYVL L 113, 30.4.1992. (4) Euroopan parlamentin päätöslauselma kiireellisesti toteutettavista toimista dopingin torjumiseksi urheilussa, EYVL C 98, 9.4.1999. (5) AK:n lausunto aiheesta "Urheilun eurooppalainen malli", 37/99, 16.9.1999.