Virallinen lehti nro C 104 , 14/04/1999 s. 0130



A4-0503/98 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan seurannasta (KOM(98)0121 - C4-0252/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(98)0121 - C4-0252/98), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 30, 36, 56, 59, 85 ja 128 - 130 artiklan, - ottaa huomioon komission kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan (KOM(96)0192 - C4-0365/96) ja siitä 15. heinäkuuta 1997 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 286, 22.9.1997, s. 43.)), - ottaa huomioon komission vihreän kirjan alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa (KOM(96)0483 - C4-0621/96) ja siitä 24. lokakuuta 1997 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 333, 10.11.1997, s. 420.)), - ottaa huomioon Televisio ilman rajoja -direktiivin 89/552/ETY ((EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23.)), harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY ((EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17.)), ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainontaa koskevan direktiivin 92/28/ETY ((EYVL L 113, 30.4.1992, s. 13.)), tietosuojadirektiivin 95/46/EY ((EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.)), kuluttajalle myytävien elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 79/112/ETY ((EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1.)), henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamista koskevan direktiivin 92/96/ETY ((EYVL L 360, 9.12.1992, s. 1.)) sekä komission suosituksen etäsopimusten tekemiseen liittyvän kuluttajansuojan hyvän käytännön säännöistä (etämyynti) 92/295/ETY ((EYVL L 156, 10.6.1992, s. 21.)), - ottaa huomioon 24. huhtikuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta Internetin laittomasta ja haitallisesta sisällöstä ((EYVL C 150, 19.5.1997, s. 38.)), - ottaa huomioon 20. helmikuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta kuluttajapolitiikan ensisijaisista toimista 1996 - 1998 ((EYVL C 85, 17.3.1997, s. 133.)), - ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vuodesta 1973 lähtien käsittelemät kaupallisen viestinnän alaan kuuluvat tapaukset, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan ja kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0503/98), A. ottaa huomioon, että Euroopan kaupallisen viestinnän ala työllistää yli miljoona ihmistä ja on kasvava ala erityisesti uuden viestintäteknologian kehityksen ansiosta; katsoo, että tämä ala on erityisen tärkeä Euroopan nuorten työllisyyden kannalta, B. katsoo, että komission tiedonanto on merkittävä askel yhtenäisen politiikan kehittämisessä kaupallista viestintää varten, C. pitää erityisen myönteisenä tiedonannon tavoitetta soveltaa sisämarkkinoiden periaatteita kaupalliseen viestintään ja samalla turvata useat yhteisen edun mukaiset tavoitteet, kuten kuluttajansuoja, kansanterveys, henkisen ja kaupallisen omaisuuden suoja sekä yksityisyyden suoja, jotka kaikki on mainittu EY:n perustamissopimuksessa, D. katsoo, että nationalismin uudelleen syntymisen välttämiseksi on ensiarvoisen tärkeää, että sisämarkkinoiden pääperiaatteita, vastavuoroisen tunnustamisen ja alkuperämaan periaatteita, noudatetaan tiukasti kaikessa rajat ylittävässä kaupallisessa viestinnässä, erityisesti sähköisen kaupankäynnin yhteydessä, E. ottaa huomioon, että tiedonannossa esitellään useita uusia välineitä, joiden tavoitteena on tukea kaupallisen viestinnän sisämarkkinoiden toteutumista; näitä välineitä ovat kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän perustaminen, keskitetyn yhteyspisteen ja verkkosivujen luominen, kaupallisen viestinnän tietokannan perustaminen ja akateemisten asiantuntijoiden verkoston perustaminen, joiden lisäksi esitetään lukuisia parannusehdotuksia yhteisön nykyisten välineiden, erityisesti EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen menettelyn (suhteellisen arviointimenetelmän käyttäminen), avoimuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi, F. katsoo, että on epäselvää, kuinka jotkut tiedonannossa esitetyt uudet välineet, erityisesti kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän toiminta, myötävaikuttavat tiedonannon päätavoitteeseen, eli kaupallisen viestinnän sisämarkkinoiden luomiseen, G. katsoo, että ehdotettu arviointimenetelmä, jonka on tarkoitus lisätä avoimuutta ja tehokkuutta yhteisön nykyisissä kaupallisen viestinnän alalla tapahtuvien EY:n perustamissopimuksen loukkausten yhteydessä käytettävissä menettelyissä, ei ole riittävän tehokas käytännön toiminnassa erityisesti siksi, että komissio ei ole säätänyt sen soveltamista pakolliseksi eikä ole säätänyt sen käyttämiselle tiukkoja aikarajoja, H. ottaa huomioon, että ei ole olemassa oikeuskäytäntöä, joka osoittaisi, että rajat ylittävän kaupallisen viestinnän rajoittaminen kulttuurisin - makukysymykset ja kysymys siitä, mikä on sopivaa - tai yhteiskunnallisin perustein, palvelisi yhteistä etua, I. katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen rikkomusmenettely ei toimi tehokkaasti ja tyydyttävästi, mikä haittaa oikeuden saamista, J. katsoo, että 169 artiklan mukainen menettely on menettämässä tehokkuuttaan myös siinä yhteydessä, kun pohditaan, käynnistetäänkö ja toteutetaanko jäsenvaltiota vastaan rikkomusmenettely, K. ottaa huomioon, että usein merkittävä rikkomusmenettelyn epäonnistumisen aiheuttava tekijä on komission oikeudellisen yksikön ottama kanta, koska menettelyn käynnistämiseen vaaditaan sen puoltava lausunto, L. katsoo, että avoimuuden puute tekee rikkomusmenettelystä alttiin poliittisille pohdinnoille puhtaan oikeudellisen tosiasioita koskevan arvioinnin sijasta; ottaa huomioon, että tämä on johtanut useissa kaupallisen viestinnän alaan kuuluvissa tapauksissa menettelyn viivästymiseen, jota ei voi hyväksyä, M. katsoo, että se seikka, että yritysten ja kansalaisten on vaikeata saada oikeutta, vie pohjaa suuren yleisön luottamukselta sisämarkkinoihin ja EU:n toimielinten uskottavuudelta, N. katsoo, että siksi vaaditaan parlamentaarisen valvontamahdollisuuksien lisäämistä, jotta komission on otettava enemmän vastuuta vireillä olevien ja uusien rikkomustapausten käsittelystä, O. katsoo, että vielä tarvitaan lukuisia parannuksia, jotta voidaan toteuttaa komission tavoite luoda kaupallisen viestinnän sisämarkkinat; näiden parannusten tulisi lisätä yhteisön nykyisten menettelyjen samoin kuin komission tiedonannossa ehdotettujen uusien välineiden avoimuutta ja tehokkuutta; 1. Pitää vihreän kirjan seurantaa koskevaa komission tiedonantoa myönteisenä, mutta on sitä mieltä, että ehdotettuja toimia on monin paikoin mukautettava tai tarkennettava; 2. Korostaa, että rajat ylittävän kaupallisen viestinnän on perustuttava vastavuoroiseen tunnustamiseen; painottaa, että yhteismarkkinoiden pääperiaatteena vastavuoroista tunnustamista on tiukasti sovellettava kaikkeen rajat ylittävään kaupalliseen viestintään EU:ssa ja että alkuperämaan periaatteen soveltamatta jättäminen on perusteltua vain, jos kyseessä oleva rajoitus on suhteutettu, eikä se ole syrjivä; 3. Kannattaa kuitenkin itsesääntelyn käyttämistä mahdollisuuksien mukaan siinä tapauksessa, että kansalliset edut ovat niin erilaiset, että vastavuoroista tunnustamista on mahdoton soveltaa; pyytää siksi Euroopan mainosstandardiliittoa (European Advertising and Standard Alliance, EASA) perustamaan itsesääntelyn säännöille tietokannan ja hallinnoimaan sitä; 4. Kannattaa periaatteessa ehdotettua suhteellisuuden arviointimenetelmää, jossa ensimmäistä kertaa luodaan yhtenäiset perusteet sen arvioimiseksi, ovatko kansalliset ja yhteisön sääntelytoimet EY:n perustamissopimuksen mukaisia; 5. Panee merkille, että menetelmään on lisätty peruste, jossa tunnustetaan jäsenvaltioiden kulttuuriset ja yhteiskunnalliset erot, mutta katsoo, että tämän nojalla ei tulisi perustella uusia tai olemassa olevia rajat ylittävän kaupallisen viestinnän rajoituksia; katsoo, että halutessaan toteuttaa kulttuurisiin tai yhteiskunnallisiin erityisominaisuuksiin vedoten rajoituksia jäsenvaltioiden on todistettava, että toimi on yhteisen edun mukainen ja suhteutettu tavoitteeseensa; korostaa uudelleen, että nationalismin uudelleen syntymisen vaara on torjuttava; 6. Korostaa, että menetelmän soveltamisen tulee olla pakollista; 7. Kehottaa komissiota soveltamaan menetelmää automaattisesti kaikkiin vireillä oleviin ja uusiin rikkomustapauksiin eikä ainoastaan «tarvittaessa», kuten tiedonannossa todetaan; 8. Kehottaa jäsenvaltioita antamaan kaikkien mahdollisten kaupallisen viestinnän alaan kuuluvien uusien toimien suhteellisuuden arvioitavaksi ennen toimien hyväksymistä; 9. Kehottaa komissiota käsittelemään rikkomustapauksia vähintään kolmen kuukauden välein eikä kuuden kuukauden välein; 10. Pyytää komissiota lisäksi ehdottamaan pakollisia aikarajoja, joiden tavoitteena on, että komission on kuuden kuukauden kuluessa valituksen rekisteröimisestä arvioitava, käynnistetäänkö EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen muodollinen rikkomusmenettely; kahdentoista kuukauden kuluessa tämän vaiheen päättymisestä on tehtävä päätös tapauksen siirtämisestä 169 artiklan mukaisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle; 11. Korostaa, että mikäli komissio ei tee päätöstä määräaikojen kuluessa, jotka on määrätty menettelyn eri vaiheissa, tulisi olla mahdollista siirtää tapaus ensimmäisen asteen tuomioistuimen käsiteltäväksi; 12. Kehottaa komissiota ilmoittamaan valituksen esittäjälle tapauksen täydelliset oikeudelliset perustelut, ja antamaan valituksen esittäjälle mahdollisuuden valittaa tästä lausunnosta ennen lopullista päätöstä siitä, otetaanko valitus virallisesti käsiteltäväksi; 13. Ehdottaa, että sen oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan alaisuuteen perustetaan työryhmä, joka seuraa tarkasti komission rikkomustapauksia käsittelevissä kokouksissa tapahtuvaa edistymistä ja antaa neuvoa-antavia lausuntoja tietyissä tapauksissa; 14. Kehottaa komissiota laatimaan valituksista rekisterin, jonka tiedot ovat asiasta kiinnostuneiden osapuolten saatavilla sekä nähtävillä Internetissä ja joka sisältää kaikki komissiossa rekisteröidyt valitukset, mihin on ensin saatava valituksen esittäjän lupa, sekä kaikki asiaan kuuluvat tiedot, jotka koskevat asian käsittelyn edistymistä rikkomusmenettelyn puitteissa, käsiteltäväksi ottamisen syyt jne.; 15. Toistaa aikaisemman vaatimuksensa, että kaikkien kiinnostuneiden osapuolten tulisi olla edustettuina asiantuntijaryhmässä, ja ryhmän tulisi olla kolmikantaperiaatteen mukainen, ts. koostua jäsenvaltioiden sekä elinkeinoelämän ja kuluttajien järjestöjen edustajista, jotta elinkeinoelämän ja kuluttajien edustajat voivat esittää tehokkaasti kantansa asioista, joita ehdotettu asiantuntijaryhmä käsittelee; 16. Kehottaa komissiota määrittelemään tarkemmin asiantuntijaryhmän tehtävät, varmistamaan, että ryhmä keskustelee vireillä olevista rikkomuksista ja varmistamaan asiantuntijaryhmän keskustelun riippumattomuuden ja avoimuuden; tämä koskee erityisesti asialistan valmistelua ja julkaisemista, pöytäkirjojen ja vähemmistöön jääneiden mielipiteiden julkaisemista sekä toimintaa tiukkojen määräaikojen rajoissa; 17. Kehottaa komissiota varmistamaan, että asiantuntijaryhmä kokoontuu neljästi vuodessa ja antaa Euroopan parlamentille kertomuksen kuuden kuukauden välein sekä varmistamaan, että ryhmän toimintaa arvioidaan kolmen vuoden välein; 18. Kehottaa komissiota laatimaan tutkimuksia, jotka koskevat kouluissa tapahtuvaa sponsorointia sekä lapsia ja televisiomainontaa, sekä julkaisemaan tulokset mahdollisimman pian; kehottaa komissiota ottamaan näiden tutkimusten tulokset huomioon, kun Televisio ilman rajoja -direktiiviä muutetaan seuraavan kerran; 19. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden parlamenteille sekä asianomaisille elinkeinoelämän ja kuluttajien järjestöille.