Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Kansainvälisessä Atlantin tonnikalojen suojelukomissiossa (ICCAT) Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta /* COM/2014/0135 final - 2014/0070 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Euroopan yhteisö hyväksyi 9. kesäkuuta 1986 tehdyllä neuvoston päätöksellä[1] Atlantin tonnikalojen suojelua koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jolla perustettiin Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio ICCAT. ICCAT on alueellinen kalastuksenhoitojärjestö, jonka vastuulla on tonnikalan ja sen lähilajien hoito Atlantilla ja sitä ympäröivillä merialueilla. Euroopan unionista tuli ICCAT:n sopimuspuoli vuonna 1997. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti neuvoston päätöksellä määritetään komission ehdotuksesta kanta, joka esitetään unionin puolesta alueellisessa kalastuksenhoitojärjestössä, kuten ICCAT, silloin kun sen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sen institutionaalista rakennetta. Kyseinen alueellisessa kalastuksenhoitojärjestössä esitettävä kanta määritetään nykyisin kaksiportaisella menettelyllä. Unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat esitetään neuvoston päätöksessä, ja kantaa mukautetaan jälkeenpäin kutakin vuosikokousta varten komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston työryhmässä. ICCAT:ssa esitettävää unionin kantaa on neuvoston päätöksen 14863/08, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 11625/13, mukaisesti tarkasteltava uudelleen ennen vuoden 2014 vuosikokousta. Sen vuoksi tämän ehdotuksen tarkoituksena on määrittää ICCAT:ssa esitettävä unionin kanta kaudelle 2014–2019 ja siten korvata neuvoston päätös 14863/08, joka kattaa kauden 2008–2013. Tällä tarkistuksella pyritään ottamaan mukaan uuden yhteisen kalastuspolitiikan periaatteet ja suuntaviivat, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013[2], sekä myös ottamaan huomioon yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta käsittelevän komission tiedonannon[3] tavoitteet. Lisäksi unionin kanta on mukautettu vastaamaan Lissabonin sopimusta. Kantaa on myös yhtenäistetty mahdollisuuksien mukaan ottaen huomioon eri kalastuksenhoitojärjestöjen erityispiirteet. Seuraavassa esitettyyn kantaan sisältyy nykyisten kantojen tavoin periaatteita ja suuntaviivoja. Lisäksi siihen on lisätty vakiomenettely unionin kannan vuosittaista tarkennusta varten, kuten jäsenvaltiot ovat viime aikoina määritettyjen kantojen yhteydessä pyytäneet. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta tarkasteltiin yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta koskevien ehdotusten vaikutustenarvioinnin yhteydessä. Uutta yhteistä kalastuspolitiikkaa varten hyväksytyt periaatteet ja suuntaviivat siirretään nyt yksinkertaisesti osaksi tarkistettuja kantoja. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Seuraava päätös perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohtaan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, jossa määrätään, että neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Tätä sovelletaan kantaan, jonka komissio esittää unionin puolesta ICCAT:ssa. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013 on oikeusperusta, jossa vahvistetut periaatteet olisi otettava huomioon tässä neuvotteluvaltuutuksessa. Seuraavalla päätöksellä olisi korvattava kautta 2008–2013 koskeva neuvoston päätös 14863/08, ja sillä olisi katettava kausi 2014–2019. 2014/0070 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Kansainvälisessä Atlantin tonnikalojen suojelukomissiossa (ICCAT) Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 38 artiklassa yhdessä sen 39 artiklan kanssa edellytetään, että yhtenä yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on varmistaa tarvikkeiden saatavuus. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013[4] edellytetään unionin varmistavan, että kalastus- ja vesiviljelytoimet ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä ja että niitä hallinnoidaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista koskevien tavoitteiden kanssa ja että ne parantavat elintarvikkeiden saatavuutta. Siinä edellytetään myös, että unioni soveltaa kalastuksenhoitoon ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja pyrkii varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään näillä tasoilla. Lisäksi siinä edellytetään, että unioni pyrkii toteuttamaan parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin perustuvia hoito- ja säilyttämistoimenpiteitä, joilla edistetään valikoivampiin pyyntimenetelmiin liittyviä kalastusmenetelmiä, tahattomien saaliiden välttämistä ja vähentämistä niin pitkälle kuin mahdollista, meriekosysteemiin ja kalavaroihin vain vähän vaikuttavaa kalastusta sekä poisheittämisen asteittaista lopettamista. Asetuksessa säädetään erikseen, että unioni soveltaa mainittuja periaatteita ulkosuhdepolitiikassaan. (3) Euroopan yhteisö hyväksyi 9 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyllä neuvoston päätöksellä[5] Atlantin tonnikalojen suojelua koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, jolla perustettiin Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT). ICCAT vastaa sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden tarkoituksena on kalavarojen säilyttäminen ja kestävä käyttö pitkällä aikavälillä yleissopimuksen alueella sekä sellaisten meriekosysteemien suojelu, joissa kyseisiä kalavaroja esiintyy. Tällaisista toimenpiteistä voi tulla unionia sitovia. (4) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti kanta, joka esitetään unionin puolesta alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä silloin kun niiden on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan niiden institutionaalisia rakenteita, on määritettävä neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta. (5) Ottaen huomioon, että yleissopimuksen alueen kalavarat ovat muutostilassa ja että näin ollen unionin kannassa on otettava huomioon viimeaikainen kehitys, mukaan luettuina ennen ICCAT:n vuosikokousta tai sen aikana esitetyt uudet tilastolliset, biologiset ja muut tiedot, on SEU-sopimuksen 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettua unionin toimielinten keskenään tekemän vilpittömän yhteistyön periaatetta noudattaen vahvistettava menettelyt unionin kannan vuosittain tehtävää tarkennusta varten, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla ICCAT:n vuosikokouksessa, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, esitettävä Euroopan unionin kanta määritetään tämän päätöksen liitteessä I. 2 artikla ICCAT:n vuosikokouksessa esitettävän Euroopan unionin kannan vuosittainen tarkentaminen suoritetaan tämän päätöksen liitteen II mukaisesti. 3 artikla Komission ehdotuksesta neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa tämän päätöksen liitteessä I määritettyä unionin kantaa viimeistään vuonna 2019 ennen ICCAT:n vuosikokousta. 4 artikla Tämä päätös korvaa 10 päivänä marraskuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 14863/08 ja 18 päivänä marraskuuta tehdyn neuvoston päätöksen 16466/1/10 Rev 1. 5 artikla Tämä päätös tulee voimaan XXX Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33. [2] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22). [3] KOM(2011) 424, 13.7.2011. [4] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22). [5] EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33.