FI Euroopan unionin virallinen lehti C 389/80

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi CE-merkittyjen lannoitevalmisteiden asettamista saataville markkinoilla koskevien sääntöjen vahvistamisesta ja asetusten (EY) N:o 1069/2009 ja (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta”

(COM(2016) 0157 final – 2016/0084 (COD))

(2016/C 389/11)

Esittelijä: Cillian LOHAN

Neuvosto päätti 8. huhtikuuta 2016 ja Euroopan parlamentti 11. huhtikuuta 2016 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan ja 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi CE-merkittyjen lannoitevalmisteiden asettamista saataville markkinoilla koskevien sääntöjen vahvistamisesta ja asetusten (EY) N:o 1069/2009 ja (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta”

(COM(2016) 0157 final – 2016/0084 (COD)).

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 30. kesäkuuta 2016.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 518. täysistunnossa (heinäkuun 14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon yksimielisesti, 184 äänellä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen, jonka tarkoituksena on parantaa sisämarkkinoiden toimintaa lannoitteiden alalla kiertotalouden toimintasuunnitelman mukaisesti. ETSK katsoo, että jos tätä lähestymistapaa sovelletaan laajasti muillakin aloilla, se voi edistää ympäristön kannalta kestävää kehitystä yleisesti – myös talouden kehitystä – sekä työpaikkojen luomista ja ympäristönsuojelua.

1.2 Komitea kannattaa ehdotusta laajentaa nykyisen asetuksen soveltamisalaa, luoda yhdenmukaiset toimintaedellytykset orgaanisille ja jäteperäisille lannoitteille ja poistaa innovoinnin esteet. ETSK suosittaa kuitenkin, että kaikki ympäristönsuojelun perusperiaatteet, myös ennalta varautumisen periaate, säilytetään ja niitä sovelletaan.

1.3 ETSK kannattaa sellaisen tehokkaan valvonta-, merkintä- ja jäljitettävyysjärjestelmän perustamista tuotteiden laadun ja turvallisuuden varmistamiseksi, johon kaikki osapuolet osallistuvat. Komitea ehdottaa, että sovelletaan jo käytössä olevaa kasvinsuojeluaineiden merkintäjärjestelmää selkeiden tietojen antamiseksi lannoitteiden käytöstä ja säilytyksestä. Lisäksi ETSK suosittaa virallisen analyysimenetelmän ottamista käyttöön mahdollisten muiden merkintäjärjestelmien pätevyyden tarkistamiseksi ja käytettyjen merkintöjen asianmukaisen luotettavuuden varmistamiseksi.

1.4 Komitea panee merkille, että maaperän hedelmällisyys ja suojelu ovat keskeisellä sijalla komission ehdotuksessa, mutta toteaa, että tämän tavoitteen saavuttaminen on vaikeaa ilman maaperän suojelun puitedirektiiviä. Lisäksi komitea korostaa tarvetta pitää mielessä jäsenvaltioiden maaperien eroavaisuudet, joiden takia olisi hyväksyttävä kohdennettuja vaatimuksia.

1.5 Komitea kannattaa ehdotusta asettaa raja-arvoja kadmiumin ja muiden raskasmetallien vähentämiseksi lannoitteissa. ETSK tiedostaa, että tämä päätös nostaa sellaisten lannoitteiden tuotantokustannuksia, joihin käytettävä fosfaatti louhitaan kallioperästä, ja painottaa siksi, että tämä on hyvä tilaisuus orgaanisille biopohjaisille lannoitteille vallata merkittävä markkinaosuus. Näin syntyy puolestaan uusia toimintamahdollisuuksia ja saadaan uutta pontta innovoinnille, kasvulle ja työpaikkojen luomiselle.

1.6 ETSK hyväksyy sen, että tuottajat voivat valita, noudattavatko EU:n vai kansallista merkintälainsäädäntöä, mutta korostaa, että toisistaan poikkeavat kansalliset säännöt ja vaatimukset saattavat vaikuttaa markkinoiden vääristymiseen ja pilkkoutumiseen ja että siksi tarvitaan lähestymistapaa, jonka avulla vältetään epäoikeudenmukainen kilpailu ja korkeimman tason jäljitettävyys-, laatu- ja turvallisuusvaatimusten noudattamatta jättäminen.

1.7 Komitea huomauttaa, että osa uusioraaka-aineista valmistettuihin lannoitteisiin liittyvistä määritelmistä ja vaatimuksista on epäselviä. Etenkin ”uusioraaka-aineen” määritelmä on välttämätön, kun ehdotetaan kiertotalouden periaatteisiin liittyviä direktiivejä ja asetuksia. Uuden asetuksen täytäntöönpanon tehostamiseksi ETSK suosittaa kattavampaa yhtenäistämistä ja yhteensovittamista voimassa olevan jätedirektiivin kanssa.

1.8 Komitea katsoo, että siirtyminen kiertotalouteen on ratkaiseva haaste Euroopalle ja tuleville sukupolville. Tämän kehityksen edistämiseksi komitea suosittaa, että tarjotaan kannustimia tuotantotapansa muuttamisesta kiinnostuneille yrityksille ja toteutetaan tiedotuksen, valistuksen ja yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla aloitteita, joiden tarkoituksena on tukea muutosta.

1.9 Jäteveden käsittelyä, jätevesi-infrastruktuuria ja jätevesihuoltoa koskevissa jäsenvaltioiden strategioissa tulisi tunnustaa jäteveden ja lietteen arvo orgaanisten lannoitteiden valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden lähteenä.

1.10 Alueellisen keruun ja tuotannon, jota tuetaan jakeluverkostoilla kaikissa jäsenvaltioissa, tulisi olla keskeinen osa orgaanisten lannoitteiden markkinarakennetta.

2. Johdanto

2.1 Komission ehdotuksen tarkoituksena on tarjota konkreettisia ratkaisuja voimassa olevan lannoiteasetuksen (1) jälkiarvioinnissa (2) havaittuihin ongelmiin laajemmassa kiertotalouden toimintasuunnitelmasta (3) muodostuvassa toimintakehyksessä.

2.2 Erityisesti ehdotuksella pyritään ratkaisemaan kaksi ilmeistä ongelmaa, jotka vaikuttavat lannoitealan sisämarkkinoihin: — Kotimaisesta orgaanisesta tai uusioraaka-aineesta kiertotalousmallin mukaisesti saatujen lannoitteiden ja lineaaritalousmallin mukaisesti tuotettujen lannoitteiden välisessä kilpailussa etu on jälkimmäisten puolella (4). Tämä kilpailun vääristymä (5) jarruttaa investoimista kestäväpohjaisempiin tuotteisiin ja hankaloittaa siirtymistä kiertotalouteen (6). — Voimassa olevassa asetuksessa ei oteta huomioon huolia ja rajoituksia, jotka johtuvat EY-lannoitteiden vaikutuksista maaperään, sisävesiin ja meriin sekä elintarvikkeisiin. EU-tason direktiivin puuttuessa jäsenvaltiot ovat asettaneet yksipuolisia rajoituksia erityisesti epäorgaanisten fosfaattilannoitteiden kadmiumpitoisuudelle, ja tämä pahentaa markkinoiden pilkkoutumista.

2.3 Komission ehdotuksen keskeisiä kohtia ovat seuraavat: — Helpotetaan merkinnän ”EY-lannoite” (7) saamista ja luodaan yhdenmukaiset toimintaedellytykset innovatiivisimmille ja kestäväpohjaisimmille lannoitteille, myös orgaanisista aineista (kuten biojätteestä tai eläinten sivutuotteista) tai uusioraaka-aineista valmistetuille lannoitteille. Valmisteet, joiden tarkoituksena on parantaa kasvien ravinneprosessien tehokkuutta, kuten agronomiset lisäaineet ja kasvibiostimulantit (8), lisätään myös CE-merkittyjen lannoitevalmisteiden joukkoon. — Varmistetaan asianmukaisen valvonta-, merkintä- ja jäljitettävyysjärjestelmän avulla, että markkinoille saatetut tuotteet ovat turvallisia ja korkealaatuisia. Järjestelmässä ovat mukana valmistajat, maahantuojat, jakelijat ja talouden toimijat (9). Lisäksi uudistetaan vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyä ja markkinavalvontaa uuden tuotelainsäädäntökehyksen mukaisesti. Valmistajilla tällä hetkellä oleva mahdollisuus valita, noudattavatko ne uusia yhteensovitettuja vaatimuksia vai kansallisia sääntöjä (10), säilytetään. — Asetetaan raja-arvot lannoitevalmisteissa esiintyville raskasmetalleille (erityisesti kadmiumille (11)) ja haitallisille aineille, jotta kestäväpohjaisempiin lannoitteisiin investoitaisiin nykyistä enemmän.

2.4 Komission mukaan ehdotuksen hyötyjä ovat seuraavat: — Biojätteen kierrättäminen orgaanisiksi lannoitteiksi luo noin 120 000 uutta työpaikkaa. — Riippuvuus ulkomailta tuoduista raaka-aineista (kuten fosfaatista) vähenee: kierrätetyllä biojätteellä voidaan korvata jopa 30 prosenttia epäorgaanisista lannoitteista. — Epäorgaanisten lannoitteiden valmistuksesta aiheutuvat kasvihuonekaasupäästöt ja energiankulutus vähenevät. — Liikaravinteista aiheutuva pilaantuminen ja erityisesti ekosysteemien rehevöityminen vähenee. — Resurssitehokkuus paranee. — Talouden toimijoille sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset alenevat yleisesti. — Uusien tuotteiden markkinoiden saattamisesta aiheutuvat teollisuuden kustannukset alenevat 65 prosenttia.

3. Yleistä

3.1 ETSK kannattaa komission ehdotusta, jossa samalla kertaa ratkaistaan eräitä lannoitemarkkinoiden kriittisiä kysymyksiä ja edistetään siirtymistä kiertotalouteen.

3.2 Komitea vahvistaa tukevansa kaikkia aloitteita, joiden tavoitteena on saada kierto toimimaan kiertotalouden toimintasuunnitelman yhteydessä (12). ETSK katsoo, että yhdenmukaisten toimintaedellytysten luominen orgaanisille lannoitteille on tärkeä tavoite ympäristön näkökulmasta mutta myös talouden kehityksen ja työpaikkojen luomisen kannalta.

3.3 ETSK on samaa mieltä tarpeesta poistaa esteet, jotka rajoittavat uusioraaka-aineiden (myös orgaanisten uusioraaka-aineiden) vapaata liikkuvuutta sekä innovointia, siten että samalla säilytetään kaikki ympäristönsuojelun perusperiaatteet, myös ennalta varautumisen periaate, ja sovelletaan niitä.

3.4 Komitea kannattaa ehdotusta perustaa tehokas valvonta-, merkintä- ja jäljitettävyysjärjestelmä tuotteiden turvallisuuden ja laadun varmistamiseksi. Erityisesti se kannattaa seuraavaa: — Sovelletaan samaa merkintäjärjestelmää, jota sovelletaan jo kasvinsuojeluaineisiin (13), selkeiden tietojen antamiseksi viljelijöille lannoitteiden käytöstä ja säilytyksestä. — Asetetaan yhteiset vaatimukset vaadittujen tietojen esittämistä ja toimittamista varten, kuten liitteessä III esitetään. — Otetaan käyttöön virallinen analyysimenetelmä mahdollisten muiden merkintäjärjestelmien pätevyyden tarkistamiseksi ja käytettyjen merkintöjen asianmukaisen luotettavuuden varmistamiseksi.

3.5 ETSK hyväksyy sen, että tuottajat voivat valita, noudattavatko ne EU:n vai kansallisia merkintäsäännöksiä, mutta korostaa, että toisistaan poikkeavat kansalliset säännöt ja vaatimukset ovat yksi nykyisten markkinavääristymien ja markkinoiden pilkkoutumisen suurimmista syistä. Tästä syystä komitea suosittaa kohdennettua lähestymistapaa, jotta vältetään uudet epäoikeudenmukaisen kilpailun ja korkeimman tason jäljitettävyys-, laatu- ja turvallisuusvaatimusten noudattamatta jättämisen riskit.

3.6 Komitea panee merkille, että maaperän hedelmällisyys ja suojelu ovat keskeisellä sijalla komission ehdotuksessa, mutta toteaa, että tämän tavoitteen saavuttaminen on vaikeaa ilman maaperän suojelun puitedirektiiviä, jossa voidaan asettaa ja panna täytäntöön maaperän kestävää hyödyntämistä ja suojelua koskevat yhteiset vaatimukset (14). Lisäksi komitea korostaa tarvetta pitää mielessä jäsenvaltioiden maaperien eroavaisuudet, joiden takia olisi hyväksyttävä kohdennettuja vaatimuksia.

3.7 Komitea kannattaa raja-arvojen asettamista kadmiumin ja muiden raskasmetallien vähentämiseksi asteittain lannoitteista. Samaan aikaan komitea tiedostaa, että lannoitteiden kadmiumpitoisuuksien välitön ja jyrkkä alentaminen nostaa tuotantokustannuksia ja siten viljelijöille ja kuluttajille aiheutuvia kustannuksia. Kiertotalousmalliin siirtymiseen liittyvien käänteentekevien prosessien tapaan tämäkin kustannussiirtymä ja siitä aiheutuva hintasiirtymä voivat olla taloudellinen väline muutoksen aikaansaamiseksi kuluttaja- tai viljelijätasolla. Viljelijöitä on suojeltava rajuilta hinnannousuilta, ja tarvittavien lannoitteiden saatavuus onkin varmistettava.

3.8 ETSK korostaa, että lisääntyneet sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset (15) voivat vaikuttaa pk-yritysten kilpailukykyyn. Koska asetuksella on strategista arvoa, komitea suosittaa kannustimien tarjoamista, jotta pk-yritykset siirtyisivät kestäväpohjaisempaan tuotantoon (16). Tutkimuksesta ja maataloudesta vastaavilla EU:n pääosastoilla on avainrooli tässä prosessissa.

3.9 ETSK katsoo, että siirtyminen kestäväpohjaisempiin lannoitteisiin ja kiertotalouteen edellyttää perinpohjaista sitoutumista kaikilta osapuolilta (valmistajat, maataloustuottajat, työntekijät ja kuluttajat). Tekninen neuvonta ja parhaat käytänteet kehittyvät jatkuvasti, mutta niistä ei aina tiedoteta asianmukaisesti. Kuten muillakin aloilla, tiedotus, valistuskampanjat, ammatillinen koulutus ja elinikäinen oppiminen ovat olennaisen tärkeitä (17). Kiertotalouspaketista annetussa lausunnossa (asiakokonaisuus NAT/676) ehdotettu ETSK:n isännöimä kiertotalousfoorumi voi olla avuksi tässä.

4. Erityistä

4.1 ETSK kannattaa kasvibiostimulanttien sisällyttämistä CE-merkittyjen lannoitevalmisteiden ryhmään kasvinsuojeluaineiden sijasta eli asetuksen (EY) N:o 1107/2009 46 artiklan muuttamista. Komitea kehottaa kuitenkin komissiota seuraamaan prosessia tarkasti ja varmistamaan, ettei kasvinsuojeluaineista annettua lainsäädäntöä kierretä, sillä siitä saattaa aiheutua terveys- ja ympäristövaaroja.

4.2 Komitea uskoo, että uusioraaka-aineista saadut lannoitteet voivat tulevaisuudessa muodostaa merkittävän osan integroitua kiertotaloutta (18). Jotta säännökset olisivat yhdenmukaisempia voimassa olevan jätepolitiikan puitedirektiivin (19) kanssa, ETSK ehdottaa seuraavaa: — Erotetaan selvemmin toisistaan ”viljelyssä käytettävät maataloustuotteet” (jotka eivät kuulu jätepolitiikan puitedirektiivin soveltamisalaan) ja jätteen, sivutuotteen ja jätteeksi luokittelun päättymisen määritelmät. Nämä määritelmät eivät aina ole selkeitä ja saattavat johtaa innovointimahdollisuuksien hukkaamiseen. — Laaditaan parempi määritelmä sivutuotteelle, jota käytetään lannoitteena. — Erotetaan tarkemmin toisistaan tuotannossa hyödynnettävä jäte / maataloudessa suoraan lannoitteena käytettävät sivutuotteet (esim. uloste ja mädäte) ja tapaukset, joissa tällaisia tuotteita käytetään ainesosina.

4.3 Jätteeksi luokittelun päättymistä (20) sovelletaan komission ehdotukseen sisältyvän määritelmän mukaan lannoitteisiin eikä niiden ainesosiin. ETSK ehdottaa, että käsitettä sovellettaisiin ainesosiin, koska mahdolliset hyödyntämistoimenpiteet kohdistuvat välttämättä lähtöaineisiin eivätkä lannoitteisiin lopputuotteina.

4.4 Komitea on vakuuttunut siitä, että nk. nudge-ajattelu (”tuuppaus”) voisi olla hyödyllinen keino saavuttaa yleistavoite eli sisämarkkinoiden tehostaminen siirryttäessä kohti kiertotaloutta. Toimintatavan käyttäjinä ja kohteina olisi oltava valmistajia, maataloustuottajia ja kuluttajia, ja siinä olisi kannustettava kestäväpohjaisempiin valintoihin ja käyttäytymismalleihin.

4.5 Yhdyskuntajätevettä olisi mahdollista käyttää tämän nousevan teollisuudenalan uusioraaka-aineena. Olisi kannustettava jätevesi-infrastruktuurin analysoimiseen jäsenvaltiotasolla tarkan kustannus-hyötyanalyysin määrittämiseksi investoinneille, jotka kohdistettaisiin sellaisen infrastruktuurin kehittämiseen, jossa etusijalla on korkealaatuisen, hyvin erotellun ja ravinnerikkaan jäteveden toimittaminen. Virtsa voi olla luotettava fosforin ja typen lähde, jossa ei ole vastaavia raskasmetallipitoisuuksia kuin peruskalliokerrostumissa, jotka sisältävät etupäässä fosfaatteja.

4.6 Alueellisen keruun ja tuotannon, jota tuetaan jakeluverkostoilla kaikissa jäsenvaltioissa, tulisi olla keskeinen osa orgaanisten lannoitteiden markkinarakennetta. Tätä mallia voidaan täydentää monenlaisilla unionin laajuisilla keruu- ja, jos mahdollista, tuotantoyksiköillä.

4.7 Komitea toteaa, että tavoitetasoltaan kunnianhimoiset vähennykset kadmiumpitoisuuksissa voidaan saavuttaa helpommin keskittymällä voimakkaasti lannoitteisiin, joiden sisältämä fosfaatti on peräisin muista lähteistä kuin kadmiumpitoisesta louhitusta kivestä.

4.8 REACH-lainsäädännöstä (kemikaalien rekisteröinti, arviointi, lupamenettelyt ja rajoitukset) myönnetyt poikkeukset olisi ulotettava komposteja laajemmalle, jotta avautuisi uusia markkina- ja innovaatiotilaisuuksia muun muassa struviitin ja siihen liittyvien tuotteiden alalla.

4.9 ETSK kannustaa komissiota sisällyttämään liitteisiin lisää ainesosaluokkia, jotta pysytään tekniikan kehityksen tasalla ja mahdollistetaan turvallisten ja tehokkaiden lannoitteiden tuottaminen hyödynnetyistä uusioraaka-aineista, kuten biohiilestä ja tuhkasta.

4.10 ETSK kehottaa komissiota luomaan kannustimia, joilla tuetaan karjanlannan kierrättämistä kiertotalouden periaatteiden mukaisesti. Samaan aikaan on tärkeää, ettei luoda järjestelmiä, jotka edistävät lannan liikatuotantoa. YKP:n uudistusta (21) ja maatalouden järjestelmien uudistamisen tarvetta käsittelevissä muissa lausunnoissa tuodaan korostetusti esille, että on tarpeen vähentää lannan keskitettyä tuotantoa alueilla osana maatalouselintarvikejärjestelmien kokonaisvaltaista uudistamista kestävyysmallin mukaisesti.

Bryssel 14. heinäkuuta 2016. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) Asetus (EY) N:o 2003/2003.

(2) Centre for Strategy and Evaluation Services (CSES), Evaluation of Regulation (EC) 2003/2003 relating to Fertilisers – Final Report, 2010.

(3) COM(2015) 614/2.

(4) Komissio arvioi, että epäorgaaniset lannoitteet kattavat markkinoiden arvosta 80 prosenttia, orgaaniset lannoitteet ja orgaaniset kivennäislannoitteet yhdessä 6,5 prosenttia ja kasvualustat, maanparannusaineet ja kalkitusaineet 10,5 prosenttia. Kasvibiostimulanteilla ja agronomisilla lisäaineilla uskotaan olevan vahva markkinakehityspotentiaali, vaikka niiden osuus markkina-arvosta on vain 3 prosenttia.

(5) Voimassa olevan asetuksen mukaan vapaa liikkuvuus koskee vain liitteeseen I sisältyviä lannoitteita. EY-lannoitemerkin saaminen edellyttää käytännössä liitteen I muuttamista, mutta se on niin monimutkaista, että 50 prosenttia nykyisin markkinoilla olevista lannoitteista on jätetty asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Niistä valtaosa on valmistettu orgaanisista aineista tai kierrätetty elintarvikeketjun biojätteestä.

(6) Komission mukaan lannoitteiden käyttöön liittyy kolme haastetta: 1) Ympäristön ravinnearvot köyhtyvät, mistä aiheutuu korkeita kustannuksia terveyden ja vahinkojen lieventämisen kannalta. 2) Fosfori on kriittinen raaka-aine, joka tulee Euroopan ulkopuolelta: 90 prosenttia fosfaattilannoitteista tuodaan kolmansista maista. 3) Kadmium on keskeinen ainesosa fosforilannoitteissa, ja sen ympäristövaikutukset ovat erityisen vaaralliset.

(7) Vuoden 2003 lannoiteasetuksella luotiin kaksi ryhmää: ”EY-lannoitteet” ja ”muut kuin EY-lannoitteet” (joita kutsutaan myös ”kansallisiksi lannoitteiksi”). Viimeksi mainitut voidaan saattaa kansallisille markkinoille, koska ne täyttävät kansalliset vaatimukset, ja ne voivat myös liikkua EU:n markkinoilla vastavuoroisesta tunnustamisesta vuonna 2008 annetun asetuksen (EY) N:o 764/2008 nojalla.

(8) COM(2016) 157 final, johdanto-osan kohdat 14 ja 15.

(9) COM(2016) 157 final, johdanto-osan kohdat 23–27.

(10) Jos valmistajat haluavat myydä tuotteitaan muissa EU-maissa mutta eivät halua CE-merkintää tuotteilleen, ne voivat tehdä näin, mikäli kyseiset jäsenvaltiot ovat sopineet vastavuoroisesta tunnustamisesta.

(11) Lannoitteiden sisältämän kadmiumin raja-arvoa tiukennetaan 60 mg:sta 40 mg:aan kilogrammaa kohden kolmen vuoden jälkeen ja 20 mg:aan kilogrammaa kohden 12 vuoden jälkeen.

(12) ETSK:n lausunto aiheesta ”Kiertotalouspaketti” (EUVL C 264, 20.7.2016, s. 98).

(13) Asetus (EU) N:o 547/2011.

(14) ETSK:n lausunto aiheesta ”Maaperän suojelun teemakohtainen strategia” (EUVL C 168, 20.7.2007, s. 29).

(15) Euroopan komissio, Competitiveness proofing – fertilising materials, 2013. Tutkimuksessa osoitetaan, että uudet sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset voivat olla tietyissä yrityksissä, esimerkiksi kompostia valmistavissa pk-yrityksissä, 10 prosenttia tuotantokustannuksista. Tämä vaikuttaa suoraan pk-yritysten kilpailukykyyn.

(16) ETSK:n lausunto aiheesta ”Fosforin kestävä käyttö”, kohta 3.4.4 (EUVL C 177, 11.6.2014, s. 78).

ETSK:n lausunto aiheesta ”Luonnonmukainen tuotanto ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnät”, kohta 1.1 (EUVL C 12, 15.1.2015, s. 75).

(17) Ks. alaviite 12.

(18) ETSK:n lausunto aiheesta ”Kiertotalous: työpaikkojen luominen ja vihreä toimintasuunnitelma pk-yrityksille”, kohta 2.8 (EUVL C 230, 14.7.2015, s. 99).

(19) 2008/98/EY, 2 artiklan 1 kohdan f alakohta.

(20) COM(2016) 157 final, 18 artikla.

(21) EUVL C 354, 28.12.2010, s. 35.