Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta" (KOM(2001) 672 lopullinen)



Virallinen lehti nro C 149 , 21/06/2002 s. 0079 - 0083



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta" (KOM(2001) 672 lopullinen) (2002/C 149/17) Neuvosto päätti 21. tammikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 10. huhtikuuta 2002. Esittelijä oli Luis Miguel Pariza Castaños. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 25. huhtikuuta 2002 pitämässään 390. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 97 ääntä puolesta ja 1 ääni vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä. 1. Tiedonannon pääsisältö 1.1. Tiedonannossa käsitellään laittoman maahanmuuton ehkäisemistä ja torjumista eri näkökohdista ja ehdotetaan, että toimiin ryhdyttäisiin muun muassa seuraavilla aloilla: viisumipolitiikka, tietojenvaihto, rajavalvonta, poliisiyhteistyö, rikosoikeudellinen lainsäädäntö ja maahanmuuttajien kotiinpaluuta koskeva politiikka. 1.2. Tiedonannossa on osa, jonka otsikkona on "Suuntaviivat, tavoitteet ja vaatimukset". Siinä määritellään tulevan maahanmuuttopolitiikan keskeisimmät seikat. Osassa, jonka otsikkona on "Toimintasuunnitelma", määritellään käyttöön otettavat toimet. 1.3. Osan "Suuntaviivat, tavoitteet ja vaatimukset" alussa todetaan, että laiton maahanmuutto on monimuotoinen ja monimutkainen ilmiö, jonka syyt, muodot ja kanavat on tunnettava tarkoin, jotta toteutettavat toimenpiteet voidaan mukauttaa vallitsevaan todellisuuteen. 1.3.1. Tiedonannon mukaan laiton maahanmuutto on torjuttava vaikeuttamatta kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden mahdollisuuksia muuttaa jäsenvaltioihin. Tasapainon säilyttämiseksi jäsenvaltioiden on pyrittävä tarjoamaan suojelua nopeasti, jotta pakolaisten ei tarvitse turvautua laittomaan maahanmuuttoon. On esimerkiksi hyödynnettävä nykyistä useammin mahdollisuutta hakea suojelua lähtövaltiosta käsin ja helpotettava pakolaisten tuloa jäsenvaltioihin uudelleensijoittamista koskevin järjestelyin. 1.3.2. Laittoman maahanmuuton torjumiseksi on ryhdyttävä ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin, joihin kuuluu laittoman maahanmuuton syiden tutkiminen, uusien yhteistyösuhteiden solmiminen maahanmuuttajien lähtövaltioiden kanssa, tiedotuskampanjoiden järjestäminen jne. Maahanmuuttajien lähtövaltioissa on toteutettava toimenpiteitä rauhan, poliittisen vakauden, ihmisoikeuksien ja kestävän talouskehityksen edistämiseksi. 1.3.3. Laittomiin maahanmuuttovirtoihin liittyvä rikollinen toiminta, joka ilmenee sekä ihmisten salakuljetuksena että ihmiskauppana, on tukahdutettava ja siitä on langetettava asianmukaisia seuraamuksia. Tämä edellyttää, että jäsenvaltioiden rikosoikeudellinen lainsäädäntö yhdenmukaistetaan. On luotava yhteisiä sääntöjä suhtautumisesta laittoman työvoiman käyttöön ja maahanmuuttajia kuljettavien liikenteenharjoittajien vastuusta sekä annettava säädöksiä laittomasta maahantulosta ja oleskelusta. 1.4. Osassa "Toimintasuunnitelma" käsitellään viisumitoimenpiteitä, tietojen vaihtamista ja analysoimista, rajanylitystä, käytännön toimien koordinointia ja poliisiyhteistyötä, laittomista toimista määrättäviä rangaistuksia sekä maahanmuuttajien kotiinpaluuta. 1.4.1. Viisumipolitiikka on laittoman maahanmuuton kannalta tärkeää siksi, että osa laittomasta maahanmuutosta tapahtuu asianmukaisten raja-asemien kautta mutta ilman tarvittavia asiakirjoja tai väärennetyin asiakirjoin. Nykyinen Schengenin-viisumi on arvokas asiakirja, jonka avulla väärennysyrityksiä torjutaan tehokkaasti, mutta viisuminhaltijan henkilöllisyys on pystyttävä toteamaan nykyistä tarkemmin ja EU:ssa toimivien konsulaattien on parannettava yhteistyötään. On harkittava mahdollisuutta perustaa yhteisiä viisumitoimipisteitä, joiden avulla palvelua ja teknistä valmiutta voitaisiin parantaa kustannuksia säästäen. Unioniin on lisäksi kehitettävä sähköinen järjestelmä, jossa vaihdetaan tietoja viisumeista, jotta henkilö voidaan asiakirjan lisäksi tunnistaa myös tietokannan avulla. 1.4.2. Tietojen vaihtaminen ja analysoiminen on erittäin tärkeää, jotta laittomasta maahanmuutosta saadaan tietoa ja siihen puututaan asianmukaisesti. Laittoman maahanmuuton syitä, ilmenemismuotoja jne. on tutkittava entisestään. Siksi tiedonvaihtojärjestelmät on nykyaikaistettava ja perustettava Euroopan muuttoliikkeiden seurantakeskus. Niin ikään ehdotetaan, että luodaan ennakkovaroitusjärjestelmä tai pysyvä viestintäverkko, jonka avulla jäsenvaltiot voisivat ilmoittaa toisilleen laittomista muuttovirroista välittömästi. 1.4.3. Sääntöjen vastaisen maahanmuuton lähtö- ja kauttakulkumaihin suunnitellaan luotavaksi maahanmuuton ja lentoyhtiöiden yhteyshenkilöiden verkosto, joka koordinoisi toimintaa maahanmuuttajien lähtömaista käsin. Yhteisön ulkopuolisille maille on lisäksi myönnettävä monenlaista rahoitustukea esimerkiksi turvapaikanhakijoille tarkoitetun infrastruktuurin luomiseen, tiedotuskampanjoihin, virkamiesten täydennyskoulutukseen, asiantuntijatapaamisiin, rajatarkastuslaitteiston parantamiseen jne. Valistuskampanjoiden avulla on jaettava tietoa laittomaan maahanmuuton riskeistä ja muista siihen liittyvistä seikoista. 1.4.4. Rajatarkastusten tehostamiseksi EU:n ulkorajoilla on perustettava Euroopan rajavartiolaitos, laadittava rajavartijoille koulutussuunnitelma tai luotava yhteisiä rajavalvontajoukkoja. Tulevaisuudessa voitaisiin perustaa Euroopan rajavartijakoulu. 1.4.5. Edellä mainittujen ehdotusten pohjalta voitaisiin perustaa erillinen teknisen tuen toimisto. Sen vastuualueeseen kuuluisivat Euroopan muuttoliikkeiden seurantakeskus, ennakkovaroitusjärjestelmä, Euroopan rajavartijakoulu ja hallinnointijärjestelmä (SIS, Eurodac ja Euroopan viisumintunnistusjärjestelmä). 1.4.6. Europolin on laajennettava toimintaansa rikollisverkostojen paljastamiseksi ja hajottamiseksi, ja sille on annettava uusia toimivaltuuksia puuttua ennen kaikkea ihmiskauppaan ja ihmisten salakuljetukseen. 1.4.7. Jäsenvaltioiden ulkomaalaislainsäädäntöä ja rikoslakia on muutettava siten, että tehostetaan ihmiskaupan ja ihmisten salakuljetuksen torjuntaa. Salakuljetukseksi määritellään laittomaan rajanylitykseen liittyvä toiminta, kun taas ihmiskaupalla tarkoitetaan henkilön hyväksikäyttöä. Salakuljetuksen vastaiset toimenpiteet on jo kirjattu äskettäin annettuun direktiiviin, ja ihmiskaupan torjumisesta on annettu puitepäätös. Mutta uusia lainsäädäntöaloitteita tarvitaan sääntelemään ihmiskaupan uhrien asemaa. Komissio tekee ehdotuksen oleskeluluvasta, joka myönnettäisiin ihmiskaupan uhreille, jotka tekevät yhteistyötä hyväksikäyttäjien vastaisessa tutkinnassa ja rikosoikeudellisissa menettelyissä. 1.4.8. Laittomasti maahan tulleiden siirtolaisten käyttö työvoimana edistää laittomia maahanmuuttovirtoja, ja siihen on puututtava asianmukaisin seuraamuksin muun muassa siten, että kustannukset työntekijän palauttamisesta kotimaahansa ja muut kustannukset langetetaan työnantajan maksettaviksi. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, ettei tällainen yritystoiminta ole kannattavaa. 1.4.9. Maahanmuuttajia kuljettavat liikenteenharjoittajat ovat niin ikään konkreettisesti vastuussa laittomasta maahanmuutosta. Niiden on varmistettava, että ulkomaalaisella on voimassa olevat matkustusasiakirjat. Neuvosto on jo antanut asiasta direktiivin, mutta uusia säädöksiä tarvitaan ja yhdenmukaistamista on lisättävä. 1.4.10. Edellä esitettyjä toimia täydentää maahanmuuttajien kotiinpaluuta koskeva politiikka. Vapaaehtoinen paluu kotimaahan on asetettava etusijalle. Kauttakulku- ja takaisinottoasioissa on tehtävä nykyistä enemmän yhteistyötä, ja jäsenvaltioiden on toteutettava enemmän yhteisiä toimia. Takaisinottosopimuksia on kehitettävä, mutta samalla on aina otettava huomioon maahanmuuttajan lähtövaltion ihmisoikeustilanne. Komissio laatii aikanaan vihreän kirjan maahanmuuttajien kotiinpaluuta koskevasta yhteisön politiikasta. 2. Yleistä 2.1. Komitea tekee aluksi terminologisen huomautuksen. Termiä "laiton" olisi käytettävä erityisesti viitattaessa salakuljetukseen, ihmiskauppaan tai ihmisten hyväksikäyttöön, jolloin "laittomia" ovat kyseisen toiminnan harjoittajat ja henkilöt, jotka saavat toiminnasta taloudellista hyötyä. Sen sijaan ilmausta "laiton maahanmuutto" on tarkennettava, kun sillä tarkoitetaan maahan muuttavia henkilöitä. Vaikka maahantulo ei ole laillista ilman säädettyjä asiakirjoja ja lupia, kyseiset henkilöt eivät ole rikollisia. Useissa viestimissä sääntöjen vastainen maahanmuutto ja rikollisuus samaistetaan, vaikka todellisuudessa ei ole kyse samasta asiasta, ja tällainen viestintä lietsoo väestön keskuudessa pelkoa ja muukalaisvihaa. Sääntöjen vastaisesti maahan tullut henkilö ei ole rikollinen, vaikka hänen asemansa ei olekaan laillinen. 2.2. Ensimmäisenä yleishuomiona tiedonannosta komitea toteaa kannattavansa täysin laittoman maahanmuuton torjumista varsinkin silloin, kun siihen liittyvät ihmisten salakuljetus ja ihmiskauppa. Tällaisen rikollisen toiminnan myötä on kehittynyt uudenlainen orjuus, joka on miljoonien ihmisten kärsimyksen ylläpitämää mittavaa laitonta liiketoimintaa. Se on yksi aikamme suurista vitsauksista, ja sen torjumiseen on valjastettava kaikki oikeusvaltion käytössä olevat välineet. 2.3. Komitea pitää myönteisenä tiedonannossa esitettyä toteamusta, että on kunnioitettava kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden oikeutta saada suojelua ja siis torjuttava laitonta maahanmuuttoa ilman, että toimenpiteistä on haittaa turvapaikkaoikeudelle. Komitean mielestä kyseistä periaatetta ei taata tiedonannossa riittävästi varsinkaan liikenteenharjoittajien vastuun osalta. Sitä käsitellään lausunnossa tuonnempana erityishuomioiden yhteydessä. 2.4. Komitea kannattaa komission ehdotusta antaa uusia säädöksiä, joilla tiukennetaan ihmisten salakuljettajille ja ihmiskauppiaille määrättäviä seuraamuksia, ja ehdotusta yhdenmukaistaa rikoslaki ja ulkomaalaislainsäädäntö, jotta kaikki jäsenvaltiot toimisivat asiassa yhtä tehokkaasti. 2.5. Kuten komitea totesi unionin uudesta maahanmuuttopolitiikasta antamassaan lausunnossa(1), yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden on annettava uusia säädöksiä ja parannettava poliittista ja viranomaistoimintaansa estääkseen sääntöjen vastaisesti maahan tulleiden siirtolaisten työllistämisen. Kuten tiedonannossa todetaan, laittoman työvoiman käyttö toimii laittoman maahanmuuton "houkuttimena". 2.6. Tiedonannossa ei juurikaan ole otettu huomioon sääntöjen vastaisen maahanmuuton syitä, joita komissio tutki marraskuussa 2000 julkaisemassaan tiedonannossa yhteisön maahanmuuttopolitiikasta(2). Tällöin sääntöjen vastaisen maahanmuuton todettiin lisääntyneen muun muassa siksi, että työntekotarkoituksessa tapahtuvalle maahanmuutolle on liian vähän laillisia teitä. Unionin taloudessa on kuitenkin tietyillä aloilla työvoimapulaa, mutta siitä huolimatta työvoiman laillinen maahanmuutto on hyvin vaikeaa nykyisten maahanmuuttopolitiikkojen vuoksi. Muun muassa tämä on edistänyt muuttovirtojen kanavoitumista sääntöjen vastaisille väylille, ja nyt on siis ryhdyttävä toimenpiteisiin asianomaisten henkilöiden aseman ratkaisemiseksi. 2.7. Koska nykyisin harjoitettavat rajoittavat maahanmuuttopolitiikat ovat suureksi osaksi syyllisiä siihen, ettei monilla ihmisillä ole tarvittavia asiakirjoja, komission ja jäsenvaltioiden on syytä harkita kyseisten henkilöiden aseman laillistamista, jotta he voivat saada työsopimuksen laillisesti. 2.8. Komitea katsoo, että yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa on täydennettävä yhteisellä politiikalla, jolla torjutaan laitonta maahanmuuttoa. Neuvoston on työstettävä pikimmiten direktiivit perheiden yhdistämisestä ja unionissa pitkään oleskelleiden maahanmuuttajien asemasta sekä direktiivi, jossa määritellään uusien maahanmuuttajien maahantulon ja oleskelun ehdot. Sääntöjen vastaisen maahanmuuton aiheuttama ongelma helpottuu näin huomattavasti. 3. Konkreettisia huomioita 3.1. Laittoman maahanmuuton syitä tutkittaessa ja maahanmuuttopolitiikan tavoitteita määriteltäessä olisi korostettava yhtäläisesti kahta pääseikkaa: - ihmisten salakuljetuksen, ihmiskaupan ja laittoman työvoiman käytön torjumista - muuttovirtojen kanavoimista laillisia teitä. Näiden kahden seikan on aina katsottava täydentävän toisiaan, vaikka puheena olevassa tiedonannossa ei käsitelläkään viimeksi mainittua näkökohtaa, koska Euroopan komissio puuttuu siihen muissa ehdotuksissaan. Laiton maahanmuutto ei ole pelkästään poliisi- ja oikeusasia. 3.2. Laittoman työvoiman käyttö 3.2.1. Laittoman työvoiman käytön torjumiseen on kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota. Sääntöjen vastaisesti maahan tulleiden siirtolaisten työllistäminen laittomasti on määriteltävä hyväksikäytöksi, jos heitä työllistettäessä rikotaan voimassa olevia laillisia työehtoja. Komission tiedonannossa ilmauksella "hyväksikäyttö" tarkoitetaan ainoastaan ihmiskauppaa. Komitean mielestä sitä on käytettävä myös puhuttaessa tietyissä olosuhteissa tapahtuvasta laittoman työvoiman käytöstä. 3.2.2. Koska lailliselle maahanmuutolle ei vielä ole asianmukaisia kanavia, eräät työnantajat harjoittavat yritystoimintaansa tarjoamalla työtä sääntöjen vastaisesti maahan tulleille siirtolaisille, koska he eivät löydä laillisia maahanmuuttajia. 3.2.3. Jotkut harvat työnantajat hyödyntävät laittomasti maahan tulleiden henkilöiden sääntöjen vastaista olotilaa ja ryhtyvät käyttämään heitä hyväkseen. He teettävät maahanmuuttajilla töitä kaikkien työelämän sääntöjen ja/tai työehtosopimusten vastaisissa työskentely- ja palkkaoloissa. Muutamat työnantajat toimivat myös ihmisten salakuljetusta harjoittavien verkostojen kätyreinä. 3.2.4. Siksi työntekijöiden hyväksikäytöstä määrättävät seuraamukset eivät saa olla pelkästään taloudellisia, vaan asiaa on kehiteltävä jäsenvaltioiden rikoslaeissa. 3.2.5. Komitea kannattaa ehdotusta, jonka mukaan sääntöjen vastaiseen maahanmuuttoon liittyvästä rikollisesta toiminnasta saatu taloudellinen hyöty tuomittaisiin menetetyksi. 3.2.6. Myös työmarkkinaosapuolten on torjuttava sääntöjen vastaisesti maahan tulleiden siirtolaisten hyväksikäyttöä laittomana työvoimana. Palkansaaja- ja työnantajajärjestöjen on tehtävä yhteistyötä viranomaisten kanssa maahanmuuttajien hyväksikäytön kitkemiseksi. Komitea kannattaa komission ehdotusta poistaa kaikki kilpailuedut, joita työnantajat saavat teettäessään sääntöjen vastaista työtä. Komission suunnitteleman direktiivin ansiosta ongelma saattaa ratketa. 3.3. Uhrien hyvittäminen oikeusviranomaisten kanssa tehdystä yhteistyöstä 3.3.1. Laittoman työvoiman hyväksikäytön uhreihin on suhtauduttava myönteisesti. Laittomana työvoimana käytettyjä siirtotyöläisiä on pidettävä hyväksikäytön uhreina, kun he joutuvat ääritilanteisiin. On siis todettava, että jos uhrit tekevät yhteistyötä oikeusviranomaisten kanssa laittoman työvoiman hyväksikäyttöä tutkittaessa, heille voidaan myöntää laillinen oleskelulupa samaan tapaan kuin tiedonannon kohdassa 4.7.2 todetaan ihmiskaupan uhreista. 3.3.2. Komitea on erittäin tyytyväinen siihen, että komissio on tehnyt nopeasti direktiiviehdotuksen sellaisille uhreille myönnettävästä oleskeluluvasta, jotka ovat valmiit tekemään yhteistyötä tutkimuksissa ja rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä hyväksikäyttäjiään vastaan. 3.4. Liikenteenharjoittajille määrättävät seuraamukset 3.4.1. Komitea toistaa nyt annettavassa lausunnossa vastustavansa matkustajaliikenteen harjoittajille määrättäviä seuraamuksia. Komitea on jo toisessa yhteydessä(3) todennut, ettei matkustajia kuljettavia yhtiöitä eikä niiden työntekijöitä saa asettaa vastuuseen matkustajien matkustusasiakirjojen tarkistamisesta, koska jäsenvaltion alueelle pyrkiviltä turvapaikanhakijoilta saatetaan näin evätä kansainvälisten yleissopimusten mukaisen turvapaikkaoikeuden saaminen. Matkustusasiakirjojen tarkistaminen kuuluu asiaan erikoistuneille viranomaisille, ja siitä voi vastata yhteyshenkilöiden verkosto, joka tiedonannossa ehdotetaan luotavaksi maahanmuuttajien lähtömaihin, mutta ei kuljetusyhtiöiden henkilökunta. 3.4.2. Komitea tarkentaa edellistä kohtaa ja toteaa tarkoittavansa liikenteenharjoittajalla tässä yhteydessä matkustajaliikennettä harjoittavaa yhtiötä, joka toimii täysin laillisesti kuljettaessaan matkalippunsa maksaneen henkilön. Tässä ei siis ole kyse kenestä tahansa tavarankuljettajasta, joka kuljettaa vapaaehtoisesti ihmisiä laittomasti, mitä on pidettävä ihmisten salakuljetuksena. 3.5. Sääntöjen vastaisesti maassa olevien henkilöiden aseman laillistaminen 3.5.1. Komitea vastustaa myös ennen kaikkea tiedonannossa esitettyä suhtautumista sellaisiin maahanmuuttajiin, jotka oleskelevat EU:ssa sääntöjen vastaisesti. Tiedonannossa mainitaan vain maahanmuuttajien kotiinpaluuta koskeva politiikka, mutta vaikka se onkin tarpeen, se ei saa olla ainoa tapa puuttua sääntöjen vastaisesti maahan tulleiden siirtolaisten asemaan. 3.5.2. Komission on esitettävä jäsenvaltioille politiikkojen koordinoinnin yhteydessä, että niiden olisi syytä ryhtyä toimenpiteisiin tilanteen laillistamiseksi, jotta sääntöjen vastaista maahanmuuttoa ei pidettäisi laillisen maahanmuuton takaovena. Asianomaisten henkilöiden asemaa laillistettaessa on otettava huomioon se, millä tavoin henkilö on kotoutunut yhteiskuntaan ja sijoittunut työelämään. 3.6. Viisumipolitiikkaan ja rajavalvontaan liittyvä yhteistyö 3.6.1. Yhteistyö maahanmuuttajien lähtövaltioiden kanssa on perusluonteinen keino kanavoida muuttovirrat laillisesti ja estää laiton maahanmuutto. 3.6.2. Myönnettäessä viisumeja ja valvottaessa ulkorajoja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä ja noudatettava sovittuja velvoitteita. On hyvä pitää mielessä, että lähivuosina EU:n ulkorajoihin kohdistuu suuria muuttopaineita. 3.6.3. Yhteisen politiikan kannalta on välttämätöntä, että yhteyshenkilöinä toimivat viranomaiset koordinoivat toimintansa ja vaihtavat keskenään tietoja. 3.6.4. Komitea kannattaa komission ehdotusta perustaa Euroopan rajavartiolaitos yhteisine sääntöineen ja yhdenmukaisine koulutussuunnitelmineen. Keskipitkällä aikavälillä on luotava rajavartijakoulu. Rajalla tehtävät tarkistukset on annettava sellaisten virkamiesten tehtäväksi, jotka ovat erikoistuneet käsittelemään ihmisiä ja joilla on runsaasti teknistä osaamista. 3.6.5. On erittäin tärkeää myöntää yhteisön ulkopuolisille maille rahoitustukea niiden torjuessa ihmisten salakuljetusta ja hallinnoidessa laillisesti muuttovirtoja. Niinpä onkin järjestettävä tiedotuskampanjoita, joilla pyritään estämään sääntöjen vastainen maahanmuutto. Työmarkkinaosapuolet ja muut kansalaisyhteiskuntaa edustavat organisaatiot voivat tehdä yhteistyötä kampanjoita järjestettäessä. 3.6.6. On todettava, että taloudellista tukea on myönnettävä ensisijaisesti ehdokasvaltioille, ja niihin sovelletaan siirtymäkausia, ennen kuin niiden työntekijät voivat liikkua vapaasti. Kyseisten maiden on lisäksi ryhdyttävä valvomaan rajojaan ja siirtolaisvirtojaan uusin toimenpitein. 3.7. Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta 3.7.1. Europolin roolia on vahvistettava, jotta sääntöjen vastaisesti maahan tulevien henkilöiden salakuljetusta harjoittavat rikollisverkostot paljastuvat ja ne voidaan hajottaa. Europolille on annettava enemmän toimivaltuuksia soveltamalla EU:n perustamissopimuksen 30 artiklan määräyksiä asianmukaisesti. Ihmiskauppaan ja ihmisten salakuljetukseen liittyviä rahoitusverkostoja on ryhdyttävä jäljittämään mahdollisimman ponnekkaasti. 3.7.2. Eurojustin ja Euroopan oikeusverkon roolia on vahvistettava, jotta niiden avulla torjutaan järjestäytynyttä rikollisuutta, rahanpesua ja ihmisten salakuljetusta harjoittavia verkostoja. Komitea puoltaa yleissopimusta keskinäisestä oikeusavusta. 3.7.3. Komitea antaa neuvostolle ja komissiolle tukensa torjuttaessa ihmisten salakuljetusta ja ihmiskauppaa. On langetettava uusia, entistä tiukempia rangaistuksia, ja kyseiset rikokset on saatettava yhteisen poliisi- ja oikeusalueen piiriin, jota EU on luomassa terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. 3.8. Euroopan maahanmuuttoliikkeiden seurantakeskus 3.8.1. Komission ehdottamaan toimintasuunnitelmaan sisältyy komitean mielestä myönteisiä seikkoja, erityisesti Euroopan muuttoliikkeiden seurantakeskuksen perustaminen. Keskuksen tarkoituksena on valvoa ja vertailla laillisia ja sääntöjen vastaisia muuttovirtoja sekä kehittää laittomasta maahanmuutosta varoittava järjestelmä. 3.9. Maahanmuuttajien kotiinpaluuta koskeva politiikka 3.9.1. Maahanmuuttajien takaisinottoa ja kotiinpaluuta koskevan politiikan osalta komitea korostaa, että on syytä tukea vapaaehtoisuutta ja ottaa humanitaariset arvot mahdollisimman hyvin huomioon. EU:n jäsenvaltioiden ei pidä tehdä takaisinottosopimuksia yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa silloin, kun kyseisten maiden poliittiset olot ovat erittäin epävakaat eivätkä maat kunnioita ihmisoikeuksia. Komitea tarkastelee aikanaan huolellisesti vihreää kirjaa maahanmuuttajien kotiinpaluuta koskevasta yhteisön politiikasta. 4. Loppuhuomiot 4.1. Komitea suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen tarjota kansalaisyhteiskunnalle tilaisuus osallistua laittoman maahanmuuton torjumiseen. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea voi omalta osaltaan olla mukana laatimassa ehdotettua toimintasuunnitelmaa. 4.2. Yhteisessä politiikassa laittoman maahanmuuton ehkäisemiseksi on otettava huomioon kaikki ilmiön taustalla olevat tekijät ja vältettävä sortumasta sellaiseen politiikkaan, joka kattaa vain poliisi- ja oikeusasioiden kaltaiset näkökohdat; ne ovat epäilemättä tarpeellisia mutta niiden avulla ei yksinään pystytä hillitsemään sääntöjen vastaista maahanmuuttoa. 4.3. Komitea kehottaa neuvostoa nopeuttamaan maahanmuuttoon ja turvapaikkaan liittyviä lainsäädäntötoimia ja ottamaan niistä nykyistä enemmän vastuuta. Komission ehdottamien direktiivien ja asetusten valmistelussa havaitut viivästykset vaikeuttavat muuttovirtojen kanavoimista laillisia teitä. Bryssel 25. huhtikuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) EYVL C 260, 17.9.2001 (esittelijä: Luis Miguel Pariza Castaños). (2) Komission tiedonanto KOM(2000) 757 lopullinen. (3) Lausunto turvapaikkaa käsittelevästä komission tiedonannosta EYVL C 260, 17.9.2001 (esittelijä: Dario Mengozzi).