EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 14.7.2021 COM(2021) 555 final 2021/0200(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, annetun asetuksen (EU) 2018/842 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2021) 555 final} - {SWD(2021) 553 final} - {SWD(2021) 611 final} - {SWD(2021) 612 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa koskevalla tiedonannolla käynnistettiin EU:n uusi kasvustrategia. Strategian tavoitteena on tehdä EU:sta oikeudenmukainen ja vauras yhteiskunta, jonka talous on moderni, resurssitehokas ja kilpailukykyinen. Siinä vahvistetaan komission pyrkimys tiukentaa ilmastotavoitteitaan ja tehdä Euroopasta ensimmäinen ilmastoneutraali maanosa vuoteen 2050 mennessä. Lisäksi sillä pyritään suojelemaan kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia ympäristöön liittyviltä riskeiltä ja vaikutuksilta. Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tarpeellisuus ja arvo ovat vain kasvaneet, kun otetaan huomioon covid-19-pandemian erittäin vakavat vaikutukset unionin kansalaisten terveyteen ja taloudelliseen hyvinvointiin. Ilmastonmuutoksen torjuminen on kiireellinen haaste. Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) erityisraportissa esitettyjen tieteellisten havaintojen mukaan hiilidioksidin nollanettopäästöt on saavutettava maailmanlaajuisesti noin vuonna 2050 ja neutraalius kaikkien muiden kasvihuonekaasujen osalta myöhemmin tällä vuosisadalla. Tämä kiireellinen haaste edellyttää EU:lta toimien tehostamista ja maailmanlaajuisen johtajuuden osoittamista niin, että EU:sta tulee ilmastoneutraali vuoteen 2050 mennessä. Kyseinen tavoite esitetään tiedonannossa Puhdas maapallo kaikille – Eurooppalainen visio kukoistavasta, nykyaikaisesta, kilpailukykyisestä ja ilmastoneutraalista taloudesta. Syyskuussa 2020 annetussa komission tiedonannossa EU:n ilmastotavoite vuodelle 2030 entistä korkeammalle (ilmastotavoitesuunnitelma vuodelle 2030) ehdotettiin laajan vaikutustenarvioinnin perusteella EU:n tavoitetason nostamista ja laajan suunnitelman tekemistä unionin vuotta 2030 koskevan sitovan tavoitteen tiukentamiseksi niin, että nettopäästöjä vähennettäisiin vastuullisella tavalla vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Vuotta 2030 koskevan tavoitteen nostaminen nyt auttaa tuomaan varmuutta päätöksentekijöille ja sijoittajille niin, ettei tulevina vuosina tehtävillä päätöksillä lukita päästöjä tasoille, jotka eivät vastaa EU:n tavoitteena olevaa ilmastoneutraaliuden saavuttamista vuoteen 2050 mennessä. Vuotta 2030 koskeva tavoite vastaa Pariisin sopimuksen mukaista tavoitetta pitää maapallon lämpötilan nousu selvästi alle 2 celsiusasteessa ja pyrkiä edelleen pitämään se alle 1,5 celsiusasteessa. Eurooppa-neuvosto hyväksyi EU:n uuden vuotta 2030 koskevan sitovan tavoitteen kokouksessaan joulukuussa 2020. Lisäksi se kehotti komissiota ”arvioimaan, miten kaikki talouden alat voivat parhaiten edistää vuoden 2030 tavoitteen saavuttamista. Komissiota pyydetään esittämään tarvittavat ehdotukset ja ehdotuksiin liittyvät perusteelliset arviot ympäristöön liittyvistä, taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista jäsenvaltioissa, ottamaan niissä huomioon kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmat ja tarkastelemaan olemassa olevia joustomahdollisuuksia.” Puitteiden vahvistamisesta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi annetulla asetuksella (eurooppalainen ilmastolaki) tehtiin näin ollen EU:n ilmastoneutraaliuden saavuttamista vuoteen 2050 mennessä koskevasta tavoitteesta oikeudellisesti sitova ja nostettiin vuoden 2030 tavoitetta niin, että kasvihuonekaasujen nettopäästöjä (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) pyritään vähentämään unionissa sisäisesti vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Jotta eurooppalaisessa ilmastolaissa esitetty kehityskulku ja vuotta 2030 koskeva tiukennettu tavoite voitaisiin saavuttaa, komissio on tarkastellut uudelleen nykyistä ilmasto- ja energialainsäädäntöä, jonka perusteella kasvihuonekaasupäästöt vähenisivät todennäköisesti ainoastaan 40 prosenttia vuoteen 2030 mennessä ja 60 prosenttia vuoteen 2050 mennessä. Tämä komission ilmastotavoitesuunnitelmassa julkistettu 55-valmiuspaketti on laajin osa vuotta 2030 koskevan uuden kunnianhimoisen ilmastotavoitteen toteutumista edistäviä toimia, ja kaikkien talouden ja politiikan alojen on annettava oma panoksensa sen hyväksi. Osana 55-valmiuspakettia tällä ehdotuksella pyritään muuttamaan taakanjakoasetusta niin, että sillä voidaan edistää vuotta 2030 koskevan tiukennetun tavoitteen toteutumista. Eurooppa-neuvosto vaati joulukuussa 2020, että EU:n on saavutettava tavoite kollektiivisesti mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla, EU:n kilpailukyky on turvattava ja jäsenvaltioiden erilaiset lähtökohdat, kansalliset erityisolosuhteet ja päästövähennyspotentiaali on otettava huomioon. Se antoi myös lisäohjeistusta vuoteen 2030 ulottuvien tarkistettujen ilmasto- ja energiapolitiikan puitteiden keskeisistä osatekijöistä. Taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvien alojen on tehostettava toimiaan, jotta saavutetaan koko talouden laajuiset vähintään 55 prosentin kasvihuonekaasupäästöjen vähennykset. Ilmastotavoitesuunnitelman tukena olevasta vaikutustenarvioinnista ilmenee, että kokonaisvähennysten olisi oltava noin 10 prosenttiyksikköä suuremmat kuin taakanjakoasetuksen nykyisenä tavoitteena oleva 30 prosentin vähennys vuoden 2005 tasosta. Tarvetta tarkastella uudelleen taakanjakoasetusta, päättää sen soveltamisalasta ja nostaa tavoitetasoa käsiteltiin jo ilmastotavoitesuunnitelmassa. Taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvat nyt kaikki EU:n tavoitteeseen sisältyvät kasvihuonekaasupäästöt, jotka eivät kuulu EU:n päästökauppajärjestelmän eivätkä maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta koskevan asetuksen, jäljempänä ’LULUCF-asetus’, piiriin. Taakanjakoasetus kattaa nyt EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolisilta aloilta, kuten liikenteestä (lukuun ottamatta lentoliikennettä ja muuta kuin kansallista merenkulkua), rakennuksista, maataloudesta, teollisuuslaitoksista ja kaasuista, sekä jätteistä peräisin olevat suorat kasvihuonekaasupäästöt sekä energiasta ja tuotteiden käytöstä peräisin olevat, muut kuin poltosta aiheutuvat päästöt. Siihen sisältyvät sekä hiilidioksidipäästöt että merkittävä osa muista päästöistä. Vuonna 2018 hyväksytyn taakanjakoasetuksen tavoitteena on vähentää sen soveltamisalaan kuuluvia päästöjä 30 prosenttia vuoden 2005 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Tämä on linjassa EU:n koko talouden laajuisen tavoitteen kanssa, jonka mukaan päästöjä pyritään vähentämään vähintään 40 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Taakanjakoasetuksessa vahvistetaan sitovat vuotuiset kasvihuonekaasujen päästöjä koskevat tavoitteet jäsenvaltioille, joiden on määrä saavuttaa tämä vähennys kollektiivisesti. Jos lainsäädäntö säilyy ennallaan, taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla päästöt vähenisivät yhteensä 32 prosenttia vuoden 2005 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Vaikka tämä osuus on suurempi kuin edellä mainittu 30 prosentin vähennys, se ei silti olisi riittävä eurooppalaista ilmastolakia koskevan sopimuksen mukaisen kokonaistavoitteen kannalta, jonka mukaan päästöjä pyritään vähentämään vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Sen vuoksi tämän aloitteen yleisenä tavoitteena on tarkistaa taakanjakoasetusta niin, että se auttaa saavuttamaan vuotta 2030 koskevan ilmastotavoitteen, jonka mukaan kasvihuonekaasujen nettopäästöjä olisi vähennettävä vuoteen 2030 mennessä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta kustannustehokkaalla ja johdonmukaisella tavalla, joka ottaa huomioon oikeudenmukaisen siirtymän tarpeen sekä tarpeen saada kaikki alat osallistumaan EU:n ilmastotoimiin. Tavoitteena on saavuttaa asteittainen ja tasapainoinen kehitys kohti ilmastoneutraaliutta vuoteen 2050 mennessä. Tällä ehdotuksella päivitetään kansallisia tavoitteita vastaamaan taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvien alojen EU:n laajuista 40 prosentin vähennystä vuoden 2005 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Jäsenvaltiot osallistuvat EU:n vuoden 2030 kokonaisvähennykseen, ja niiden vähennystavoitteet vaihtelevat 10 prosentista 50 prosenttiin vuoden 2005 tasosta. • Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Unioni on etenkin Puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille -paketin avulla toteuttanut kunnianhimoista suunnitelmaa hiilestä irtautumiseksi erityisesti rakentamalla vahvaa energiaunionia, johon sisältyvät vuoden 2030 energiatehokkuustavoitteet ja uusiutuvien energialähteiden käyttöönottoa koskevat tavoitteet. Ilmastoa ja energiaa koskeva 55-valmiuspaketti on laaja-alainen toimenpide, jonka tarkoituksena on saattaa unionin lainsäädäntö vastaamaan EU:n tiukennettua ilmastotavoitetta. Kaikki pakettiin sisältyvät aloitteet liittyvät tiiviisti toisiinsa. Tämä lainsäädäntöehdotus täydentää muita 55-valmiuspaketin ehdotuksia, joilla pyritään yhdessä saavuttamaan ilmastotavoitteet. EU:n toimenpiteiden ja jäsenvaltioiden toimenpiteiden välinen vuorovaikutus on muuttunut yhä tärkeämmäksi ja vahvemmaksi. Tämä lainsäädäntöehdotus on sen vuoksi yhdenmukainen seuraavien kanssa: (a)eurooppalainen ilmastolaki; (b)EU:n päästökauppajärjestelmää koskevan direktiivin 2003/87/EY tarkistaminen;

(c)maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämistä koskevan asetuksen (LULUCF) tarkistaminen; (d)uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin (EU) 2018/2001 muuttaminen vuotta 2030 koskevan uuden kunnianhimoisen ilmastotavoitteen toteutumiseksi; (e)energiatehokkuusdirektiivin 2012/27/EU muuttaminen vuotta 2030 koskevan uuden kunnianhimoisen ilmastotavoitteen toteutumiseksi. Tämä aloite, ilmastoa ja energiaa koskeva 55-valmiuspaketti sekä helmikuussa 2021 annetussa komission tiedonannossa Ilmastokestävä Eurooppa – Uusi EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi hyväksytty EU:n uusi sopeutumisstrategia tarjoavat Euroopalle mahdollisuuden tehostaa ilmastohaasteeseen vastaamista. • Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Unionin 55-valmiuspaketin ehdotusten olisi oltava yhdenmukaisia kaikkien EU:n toimien ja politiikkojen kanssa ja autettava EU:ta vuotta 2030 koskevan tiukennetun tavoitteen saavuttamisessa sekä menestyksekkäässä ja oikeudenmukaisessa siirtymässä kohti vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitetta, kuten komissio toteaa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa koskevassa tiedonannossaan. Tämä taakanjakoasetusta koskeva aloite on näin ollen yhdenmukainen puhdasta kiertotaloutta sekä kestävää ja älykästä liikkumista koskevien unionin politiikkojen, Pellolta pöytään -strategian, vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian, nollapäästötoimintasuunnitelman ja jätelainsäädännön, fluorattuja kasvihuonekaasuja sekä otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevien asetusten tarkistamisen sekä unionin kansainvälisen aseman ja vihreän kehityksen diplomatian kanssa. EU:n 55-valmiuspaketti auttaa yhdessä Next Generation EU -välineen ja vuosien 2021–2027 monivuotisen rahoituskehyksen kanssa toteuttamaan EU:n tavoitteena olevan vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen. Näiden politiikkojen ja EU:n taloudellisen tuen avulla pyritään ratkaisemaan covid-19-pandemian aiheuttama talouskriisi, nopeuttamaan siirtymää puhtaaseen ja kestävään talouteen, kytkemään yhteen ilmastotoimet ja talouskasvu sekä saavuttamaan ilmastoneutraalius vuoteen 2050 mennessä. EU:n vuosien 2021–2027 talousarvion (monivuotisen rahoituskehyksen) ja Next Generation EU -paketin avulla varmistetaan ilmastotoimien valtavirtaistamiseen liittyvä 30 prosentin menotavoite kokonaisuudessaan. Erityisesti Next Generation EU -pakettiin kuuluvan elpymis- ja palautumistukivälineen osalta vaatimuksena on, että ilmastoinvestointeihin liittyvien menojen osuuden on oltava kaikissa kansallisissa elpymis- ja palautumissuunnitelmissa vähintään 37 prosenttia. Koheesiopolitiikassa ilmastoon liittyviin menoihin osoitetaan 100 prosenttia oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta, vähintään 37 prosenttia koheesiorahastosta ja 30 prosenttia Euroopan aluekehitysrahastosta. Näiden rahastojen varoilla voidaan tukea merkittävästi energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta annetun asetuksen (EU) 2018/1999, jäljempänä ’hallintoasetus’, perusteella hyväksytyissä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa määritettyjä investointeja ja uudistuksia sekä auttaa vähentämään siirtymän sosioekonomisia kustannuksia. Lisäksi politiikkojen yhtenäistämiseksi komissio parantaa tiedonannossa Parempaa sääntelyä: yhteistyöllä parempaa lainsäädäntöä esittämällään tavalla paremman sääntelyn suuntaviivojaan varmistaakseen, että sen kaikki aloitteet ovat ”ei merkittävää haittaa” -periaatteen mukaisia ja noudattavat täten eurooppalaisessa ilmastolaissa asetettuja velvoitteita. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE • Oikeusperusta Tämän ehdotuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 192 artikla. SEUT-sopimuksen 191 artiklan ja 192 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan unioni myötävaikuttaa muun muassa seuraavien tavoitteiden saavuttamiseen: ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen; sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen. • Toissijaisuusperiaate Ilmastonmuutos on valtioiden rajat ylittävä ongelma, jota ei voida ratkaista pelkästään kansallisilla tai paikallisilla toimilla. Ilmastotoimia on koordinoitava EU:n tasolla ja mahdollisuuksien mukaan maailmanlaajuisesti. EU:n toimet ovat perusteltuja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen nojalla. EU on vuodesta 1992 alkaen pyrkinyt kehittämään yhteisiä ratkaisuja ja edistämään maailmanlaajuisia toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Tarkemmin sanottuna EU:n tason toimilla pyritään saavuttamaan vuotta 2030 koskevat ja pitkän aikavälin päästövähennystavoitteet kustannustehokkaasti sekä varmistamaan samalla oikeudenmukaisuus ja ympäristötavoitteiden tinkimättömyys. SEUT-sopimuksen 191–193 artiklassa vahvistetaan ja täsmennetään EU:n toimivalta ilmastonmuutoksen alueella. • Suhteellisuusperiaate Tämä ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen, jotta saavutetaan EU:n tavoitteena oleva kasvihuonekaasupäästöjen vähennys vuosina 2021–2030 kustannustehokkaasti sekä varmistetaan samalla oikeudenmukaisuus ja ympäristötavoitteiden tinkimättömyys. Eurooppalaisen ilmastolain yleisenä tavoitteena on vähentää kasvihuonekaasupäästöjä koko talouden laajuisesti ja unionin sisäisesti vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Ehdotus kattaa suuren osan näistä kasvihuonekaasupäästöistä, ja sillä tarkistetaan taakanjakoasetusta tämän tavoitteen saavuttamiseksi. • Toimintatavan valinta Tämän aloitteen päätarkoituksena on päivittää taakanjakoasetuksessa asetetut tavoitteet vastaamaan vuotta 2030 koskevaa korotettua tavoitetasoa. Ehdotuksen tavoite saavutetaan sen vuoksi parhaiten asetuksella, joka seuraa oikeudellisesti sitovien kansallisten päästövähennystavoitteiden asettamista koskevaa aiempaa säädöstä. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

• Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Taakanjakoasetus annettiin vuonna 2018 aiemman kehyksen eli taakanjakoa koskevan päätöksen N:o 406/2009/EY arvioinnin jälkeen Päätös N:o 406/2009/EY on yleisesti ottaen johtanut siihen, että jäsenvaltiot ovat harkinneet entistä aktiivisemmin uusia toimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi sen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla sekä toimenpiteiden suunnittelua parhaalla mahdollisella tavalla. • Sidosryhmien kuuleminen Taakanjakoasetuksen tarkistaminen perustuu vuoteen 2030 ulottuvan ilmastotavoitesuunnitelman valmistelun aikana ja sen esittämisen jälkeen saatuun palautteeseen. Tarkemmin sanottuna komissio julkaisi tätä ehdotusta varten 29. lokakuuta 2020 alustavan vaikutustenarvioinnin, jossa esitettiin pääpiirteittäin asetuksen tarkistamiseen liittyvät alustavat näkökohdat ja toimintavaihtoehdot. Alustavasta vaikutustenarvioinnista oli mahdollista antaa palautetta 29. lokakuuta 2020 ja 26. marraskuuta 2020 välisenä aikana, ja vastauksia saatiin yhteensä 101. Kerätäkseen näyttöä ja parantaakseen prosessin läpinäkyvyyttä komissio järjesti lisäksi julkisen kuulemisen 13. marraskuuta 2020 ja 5. helmikuuta 2021 välisenä aikana. Kuuleminen käynnistettiin samaan aikaan päästökauppadirektiiviä, LULUCF-asetusta ja henkilö- ja pakettiautojen hiilidioksidipäästönormeista annettua asetusta koskevien kuulemisten kanssa. Julkiseen kuulemiseen saatiin 45 678 vastausta, joista 45 403 oli kansalaisten kampanjan yhteydessä antamia. Loput 276 vastausta saatiin toimialajärjestöiltä, yrityksiltä, yksityishenkilöiltä, viranomaisilta ja ammattiliitoilta. Valtaosa vastaajista oli yhtä mieltä siitä, että taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla olisi toteutettava lisävähennyksiä ja että jäsenvaltioiden olisi tehostettava toimiaan ja pyrittävä aiempaa kunnianhimoisempiin tavoitteisiin. Suurin osa vastaajista kannatti sitä, että rakennukset ja tieliikenne kuuluisivat sekä taakanjakoasetuksen että päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan, jos päästökauppajärjestelmää laajennetaan koskemaan näitä aloja. Tämän vaihtoehdon kannalla oli valtaosa kansalaisjärjestöistä ja kansalaisista. Pienempi, mutta merkittävä osa vastaajista kannatti taakanjakoasetuksen soveltamisalan supistamista, mutta tämän vaihtoehdon kannalla oli paljon pienempi enemmistö yksityisellä sektorilla (erityisesti energia-alalla) toimivista vastaajista. Tätä ehdotusta koskevan vaikutustenarvioinnin liitteessä 2 esitetään yksityiskohtainen yhteenveto julkisesta kuulemisesta sekä kuulemisen tulokset. Johtava puheenjohtaja Timmermans ja komission jäsen Schmit järjestivät 1. kesäkuuta 2021 työmarkkinaosapuolille tarkoitetun kuulemisen, jossa keskusteltiin 55-valmiuspaketin taloudellisesta ja sosiaalisesta ulottuvuudesta. Työmarkkinaosapuolet antoivat tukensa 55 prosentin vähennystavoitteelle ja esittivät näkemyksensä paketin eri ehdotuksista. • Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Kuten muissakin 55-valmiuspakettiin liittyvissä ehdotuksissa ja vaikutustenarvioinneissa, tässä ehdotuksessa on käytetty useita integroituja mallinnusvälineitä, jotka kattavat unionin talouden kaikki kasvihuonekaasupäästöt. Näiden välineiden avulla on laadittu joukko keskeisiä skenaarioita, joissa otetaan huomioon vuotta 2030 koskevaan tiukennettuun ilmastotavoitteeseen mukautetut, sisäisesti yhtenäiset politiikkapaketit ja jotka pohjautuvat vuoteen 2030 ulottuvaa ilmastotavoitesuunnitelmaa varten laadittuihin skenaarioihin. Skenaariot perustuvat päivitettyyn EU:n vuoden 2020 viiteskenaarioon, joka on ennuste EU:n ja kansallisten energiajärjestelmien ja kasvihuonekaasupäästöjen kehityksestä nykyisissä poliittisissa puitteissa. Ennusteeseen sisältyvät covid-19-pandemian vaikutukset. Skenaariot on laadittu yhteistyössä E3M-laboratorion, Ateenan kansallisen teknillisen yliopiston, IIASA:n ja EuroCaren kanssa, ja työtä on koordinoitu jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa viiteskenaariosta vastaavan asiantuntijaryhmän kautta. Yksityiskohtaiset mallinnustulokset julkaistaan lainsäädäntöehdotusten yhteydessä. Tämän ehdotuksen vaikutustenarvioinnissa esitettyjen skenaarioiden laatimiseen käytettyä pääasiallista mallinnusvälineistöä on hyödynnetty menestyksekkäästi komission energia- ja ilmastopolitiikan arvioinneissa. Erityisesti sitä on hyödynnetty ilmastotavoitesuunnitelmaa koskevien komission ehdotusten yhteydessä pitkän aikavälin strategian ja vuotta 2030 koskevan tiukennetun vähennystavoitteen analysointiin sekä EU:n vuoteen 2020 ja vuoteen 2030 ulottuvien ilmasto- ja energiapolitiikan puitteiden yhteydessä. Energiaan, liikenteeseen ja kasvihuonekaasupäästöihin liittyvien ennusteiden mallinnuskehyksen keskeiset osat ovat kaksi mallia: i) PRIMES (Price-Induced Market Equilibrium System) ja ii) PRIMES-TREMOVE (liikennemalli). GAINS (Greenhouse gas and Air Pollution Information and Simulation) -mallia käytetään muiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin päästöjä koskeviin ennusteisiin, GLOBIOM-G4M (Global Biosphere Management) -malleja maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvia päästöjä ja poistumia koskeviin ennusteisiin ja maailmanlaajuista usean maan maatalousalaa koskevaa CAPRI-mallia maataloustoimintaan liittyviin ennusteisiin. Tämä ehdotus pohjautuu lisäksi i) päästötietoihin ja EU:n seuranta-, raportointi- ja todentamisjärjestelmien täytäntöönpanosta saatuihin kokemuksiin, ii) taakanjakoasetusta koskevan vuoden 2016 ehdotuksen tukena olevan vaikutustenarvioinnin yhteydessä kerättyyn näyttöön sekä iii) tieliikenteestä ja rakennuksista peräisin olevia kasvihuonekaasupäästöjä koskeviin aiempiin tutkimuksiin. EU:n vuoden 2020 viiteskenaarion perusteella on laadittu joukko keskeisiä politiikkaskenaarioita. Niiden on tarkoitus kuvata kasvihuonekaasujen nettopäästöjen 55 prosentin vähennystä, joka saavutetaan eri vaikutustenarvioinneissa tutkittujen toimintavaihtoehtojen mukaisten politiikkapakettien avulla. Näitä keskeisiä politiikkaskenaarioita on täydennetty politiikkakohtaisilla vaihtoehdoilla ja lisäanalyyseilla, jotka on kuvattu tämän ehdotuksen tukena olevassa vaikutustenarvioinnissa ja siihen liittyvissä 55-valmiuspaketin vaikutustenarvioinneissa. • Vaikutustenarviointi Unionin 55-valmiuspaketin eri aloitteita koskevat vaikutustenarvioinnit perustuvat integroituihin mallinnusskenaarioihin, joissa otetaan huomioon eri politiikkavälineiden vuorovaikutus talouden toimijoiden kanssa täydentävyyden, johdonmukaisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi vuosia 2030 ja 2050 koskevan ilmastotavoitteen saavuttamisessa (ks. edellä oleva kohta). Tähän ehdotukseen liittyvä vaikutustenarviointi täydentää vuoteen 2030 ulottuvaa ilmastotavoitesuunnitelmaa tukevan, vuonna 2020 laaditun vaikutustenarvioinnin yhteydessä tehtyä analyysia. Tämän analyysin pohjalta asetettiin tavoitteeksi vähentää kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä ja saavuttaa ilmastoneutraalius vuoteen 2050 mennessä. Sääntelyntarkastelulautakunta antoi 19. huhtikuuta 2021 myönteisen lausunnon sekä parannussuosituksia, ja vaikutustenarviointia muutettiin niiden mukaisesti. Tärkeimmät muutokset koskivat seuraavia seikkoja: ·ongelman kuvauksen parantaminen nykyisen taakanjakoasetuksen puutteiden määrittämiseksi riittävällä tavalla; ·yhtenäisyys muiden asiaan liittyvien aloitteiden, erityisesti päästökauppajärjestelmän ja LULUCF-asetuksen tarkistusten, sekä eurooppalaisen ilmastolain kanssa; ·oikeasuhteisuuden osoittaminen, kun uuteen päästökauppajärjestelmään kuuluvia aloja säilytetään taakanjakoasetuksen piirissä;

·jäsenvaltioiden välisen taakanjaon parantaminen ja selventäminen; ·vaikutusten kohteena olevien tahojen ja vaikutustapojen parempi määrittäminen, parhaaksi arvioidun vaihtoehdon kustannukset ja hyödyt sekä sidosryhmien yksityiskohtaiset näkemykset. • Toimintavaihtoehdot Vaikutustenarvioinnissa analysoidaan kolmea pääasiallista toimintavaihtoehtoa: 1.päästökauppajärjestelmän laajentaminen eräille taakanjakoasetuksen nykyiseen soveltamisalaan kuuluville aloille (rakennukset ja tieliikenne) ja näiden alojen säilyttäminen myös taakanjakoasetuksen piirissä; 2.tiettyjen alojen (rakennukset ja tieliikenne) siirtäminen päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan ja taakanjakoasetuksen soveltamisalan supistaminen vastaavasti; 3.tiettyjen alojen (kaikki fossiilisten polttoaineiden poltto) siirtäminen päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan, taakanjakoasetuksen lakkauttaminen asteittain yhdistämällä taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvat muut kuin energiaan liittyvät maatalouden päästöt LULUCF-asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla (niin sanotulla maankäyttösektorilla) syntyviin päästöihin ja jäljelle jäävien alojen sääntely asiaankuuluvilla ilmastopolitiikan välineillä ja uudella erityisasetuksella (tarvittaessa), joka kattaisi kaikki taakanjakoasetuksen nykyiseen soveltamisalaan kuuluvat päästökauppajärjestelmän ulkopuoliset alat. Vaihtoehtojen 1 ja 2 osalta vaikutustenarvioinnissa tarkastellaan myös päästövähennystavoitteiden tiukennuksen asianmukaista tasoa eli sitä, olisiko tavoitteita tiukennettava tuntuvasti vai maltillisesti. Lisäksi tarkastellaan jäsenvaltioiden keskinäistä taakanjakoa ja osallistumista yhteiseen tavoitteeseen, vuotuisiin päästökiintiöihin liittyvien kehityspolkujen lähtökohtaa sekä päästökauppajärjestelmän ja LULUCF-asetuksen joustomahdollisuuksien toimintaa. EU:n päästökauppadirektiivi, taakanjakoasetus ja LULUCF-asetus ovat tähän asti kattaneet yhdessä kaikki kasvihuonepäästöt eri talouden aloilla, ja kussakin niistä on määritelty kyseisten alojen osuus kokonaistavoitteesta. Hiilen hinnoittelu on tärkeä väline kasvihuonekaasupäästöjen torjunnassa, ja sen ulottaminen uusille aloille herättää erityisiä kysymyksiä. Tieliikennettä ja rakennuksia koskevan uuden päästökauppajärjestelmän perustaminen antoi aihetta tarkastella taakanjakoasetuksen soveltamisalaa siten, että otetaan huomioon tämän välineen sekä koko ilmastopolitiikan rakenteen tehokkuus, kustannustehokkuus ja oikeudenmukaisuus. Samalla tavoin LULUCF-asetuksen soveltamisalan muuttaminen niin, että siitä tulisi maankäyttöä koskeva väline, voisi vaikuttaa myös taakanjakoasetuksen soveltamisalaan. LULUCF-asetusta koskevassa ehdotuksessa esitetään kuitenkin maankäyttösektoria koskevia kansallisia tavoitteita vasta vuoden 2030 jälkeiselle ajalle, minkä vuoksi se ei vaikuta taakanjakoasetusta koskevaan ehdotukseen, joka ulottuu ajallisesti vuoteen 2030 saakka. Vaikutustenarvioinnissa on lisäksi tarkasteltu ja arvioitu taakanjakoasetuksen soveltamisalaa koskevia erilaisia vaihtoehtoja, erityisesti sitä, vaikuttaisiko jonkin alan sisällyttäminen sekä taakanjakoasetuksen että päästökauppajärjestelmän ja/tai maankäyttöä koskevan välineen soveltamisalaan EU:n kokonaistavoitteen saavuttamiseen vuoteen 2030 mennessä. Päästökauppajärjestelmän soveltaminen rakennusten ja tieliikenteen kaltaisilla aloilla kattaisi noin puolet nykyisen taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvista päästöistä. Nykyisen päästökauppajärjestelmän tapaan tällaisessa järjestelmässä taloudellisiin ja rahoitusta koskeviin päätöksiin yhdistettäisiin hiilidioksidin hinta, ja se olisi tärkeä väline yritysten ja kuluttajien kannustamisessa kustannustehokkaaseen toimintaan näillä aloilla kaikissa jäsenvaltioissa. Hiilen hinta ei kuitenkaan yksinään saisi aikaan kyseisillä aloilla tarvittavaa muutosta tehokkaalla tavalla. Vuoteen 2030 ulottuvassa ilmastotavoitesuunnitelmassa todettiin, että täydentäville ja kohdennetuille toimintatavoille on selkeä tarve. Niillä voidaan puuttua markkinoiden toimintapuutteisiin ja jakautuneisiin kannustimiin, nopeuttaa teknologista muutosta ja kehittää tarvittavaa infrastruktuuria koordinoidusti (esimerkiksi rakennusten kunnostusta, sähköistämistä ja teollisuuden vetyteknologiaa varten). Tämän vuoksi olisi hätiköityä jättää aiotut rakennusten ja tieliikenteen päästöjen vähennykset yksinomaan päästökauppajärjestelmän varaan. Tällaista vaihtoehtoa on harkittava asianmukaisesti taakanjakoasetuksen tulevassa uudelleentarkastelussa, ja harkinnan on perustuttava päästökauppajärjestelmän toiminnasta saatuihin kokemuksiin näillä kahdella alalla. Parhaaksi vaihtoehdoksi on arvioitu taakanjakoasetuksen tavoitetason nostaminen kustannustehokkuutta koskevien ennusteiden mukaisesti, jotta saavutetaan vuoteen 2030 ulottuvassa ilmastotavoitesuunnitelmassa asetettu yleinen ilmastotavoite vuodelle 2030. Päästökauppajärjestelmän laajentamisen kahdelle uudelle alalle (tieliikenne ja rakennukset) ja näiden alojen säilyttämisen myös taakanjakoasetuksen piirissä katsotaan edistävän taakanjakoasetuksen tavoitteen saavuttamista, ei korvaavan sitä. Taakanjakoasetukseen perustuvien kansallisten tavoitteiden korottaminen edellyttää välineen oikeudenmukaisuuden ja kustannustehokkuuden uudelleenarviointia. Oikeudenmukaisuuden osalta arvioinnissa todetaan, että tavoitteiden asettamista koskevan, BKT:hen asukasta kohti perustuvan lähestymistavan päivittäminen on edelleen tarkoituksenmukaista, kun samalla tehdään joitakin kohdennettuja korjauksia kustannustehokkuuteen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi. Tämä edistää yleisesti ottaen näiden alojen asukaskohtaisten päästöjen lähentymistä koko EU:ssa. Mahdollisimman hyvän kustannustehokkuuden varmistamiseksi edellytetään, että kaikkien olemassa olevien joustomahdollisuuksien yhteydessä käytetään nostettua tavoitetasoa, jolloin taakanjakoasetuksen mukainen EU:n laajuinen tavoite on 40 prosenttia. Joustovälineitä pidetään sekä laajuudeltaan että toiminnaltaan tarkoituksenmukaisina yleisen politiikan paremman kustannustehokkuuden varmistamiseksi. Vuosiksi 2023–2030 on vahvistettava vuotuisina päästökiintiöinä ilmaistut uudet sitovat kansalliset rajat, jotka johtavat asteittain kunkin jäsenvaltion vuoden 2030 tavoitteeseen. Vuosien 2023, 2024 ja 2025 päästökiintiöt lasketaan vuoden 2005 ja vuosien 2016–2018 kasvihuonekaasupäästöjä koskevien tietojen perusteella, joita komissio on tarkastellut taakanjakoasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tarkkuuden parantamiseksi vuosien 2026–2030 vuotuiset päästökiintiöt lasketaan kunkin jäsenvaltion vuosien 2021, 2022 ja 2023 keskimääräisten kasvihuonekaasupäästöjen perusteella sen jälkeen, kun komissio on tarkastellut kansallisia inventaariotietoja perusteellisesti vuonna 2025. Lisäksi komissio tekee vuonna 2027 kansallisia inventaariotietoja koskevan perusteellisen tarkastuksen taakanjakoasetuksen noudattamiseksi, kuten hallintoasetuksen 38 artiklassa säädetään. Komissio määrittää täytäntöönpanosäädöksillä näiden kahden perusteellisen tarkastuksen laajuuden, jotta voidaan välttää tehtävien tarpeettomia päällekkäisyyksiä. Eurooppalaisessa ilmastolaissa säädetään, että nettopoistumien vaikutus vuoteen 2030 ulottuvaan kasvihuonekaasujen nettopäästöjen vähintään 55 prosentin vähennystavoitteeseen rajataan 225 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin, jotta varmistetaan riittävien hillintätoimien käyttöönotto vuoteen 2030 saakka. Tämä eurooppalaisen ilmastolain säännös ei rajoita unionin lainsäädännön tarkistamista. Ehdotettu LULUCF-asetuksen tavoitetason nosto sekä olemassa olevan LULUCF-joustomahdollisuuden jakaminen käytettäväksi kullakin viiden vuoden velvoitekaudella vähentävät ilmastolain vaatimusten täyttämättä jäämisen todennäköisyyttä. Jos kuitenkin sallitaan joustomahdollisuuden siirto taakanjakoasetuksen piiriin kuuluvalta alalta LULUCF-asetuksen piiriin kuuluville aloille ja rajallinen joustomahdollisuus toisinpäin, se hyödyttää jäsenvaltioita, sillä se antaa niille mahdollisuuden täyttää omat velvoitteensa tehokkaasti. Ehdotuksessa esitetään uuden lisävarantomekanismin perustamista. Jäsenvaltiot voivat päättää jättäytyä sen ulkopuolelle. Lisävaranto voitaisiin ottaa käyttöön vain, jos ilmastolain vaatimukset on täytetty, ja sen tarkoitus olisi edistää taakanjakoasetuksen tavoitteiden täyttämistä kansallisella tasolla siirtämällä mahdolliset käyttämättömät LULUCF-hyvitykset toisen velvoitekauden lopussa niitä tarvitseville jäsenvaltioille. Tämän varannon käyttö riippuu kuitenkin LULUCF-sektorin tuloksellisuudesta. • Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

Tämä ehdotus on laadittu komission parempaa sääntelyä koskevan sitoumuksen mukaisesti osallistavasti, noudattaen avoimuutta ja tehden jatkuvaa yhteistyötä sidosryhmien kanssa. Taakanjakoasetuksessa asetetaan jäsenvaltioiden päästövähennystavoitteet kansallisella tasolla. Jäsenvaltioiden on näin ollen päätettävä, miten nämä tavoitteet saavutetaan (toissijaisuusperiaatteeseen liittyvistä syistä). Vaikka ehdotuksella tarkistetaan tavoitteita, jotka kunkin jäsenvaltion on saavutettava vuoteen 2030 mennessä, siitä ei aiheudu hallinnollista lisärasitetta jäsenvaltioiden julkishallinnoille, jotka ovat tältä osin taakanjakoasetuksen osalta olevia päätoimijoita. • Perusoikeudet Ehdotuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Sillä edistetään erityisesti ympäristönsuojelun korkeaa tasoa kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 artiklassa määrätyllä tavalla. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Taakanjakoasetuksen muuttamista koskevan ehdotuksen asianmukainen täytäntöönpano on olennaisen tärkeää asetuksen tavoitteiden ja eurooppalaisessa ilmastolaissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Taakanjakoasetuksen tavoitteiden nostaminen edellyttää kansallisia lisätoimia, ja jäsenvaltioiden on tarkistettava ja tiukennettava ilmastotoimia koskevia strategioitaan. Sen vuoksi viiden vuoden aikana (2023–2027) on toteutettava valmiuksia kehittäviä tukitoimia, joiden avulla jäsenvaltiot voivat sopeutua aiempaa vaativampiin puitteisiin. Tukitoimien arvioidut kokonaiskustannukset ovat 1 750 000 euroa. Ehdotuksella tarkistetaan myös taakanjakoasetuksen 7 artiklassa säädettyä LULUCF-joustomahdollisuutta ja luodaan uusi vapaaehtoinen lisävaranto, jonka tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan maakohtaiset tavoitteensa. Varanto antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden käyttää vuosina 2026–2030 syntyneitä, käyttämättömiä nettopoistumia edellyttäen, että unionin 55 prosentin päästövähennystavoite saavutetaan vuonna 2030. Nettopoistumien vaikutus on silloin enintään 225 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, kuten eurooppalaisessa ilmastolaissa säädetään. Nämä muutokset edellyttävät mukautuksia unionin rekisteriin. Mukautukset on toteutettava ulkopuolisen toimeksisaajan avustuksella, ja niiden arvioidut kustannukset ovat 600 000 euroa. Edellä mainitut tehtävät edellyttävät myös komission yksiköiden kapasiteetin lisäämistä. Tätä varten tarvitaan kolme uutta hallintovirkamiehen virkaa, joiden haltijat ovat tukena myös yhteispäätösmenettelyssä. Liitteenä olevassa säädösehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä esitetään yksityiskohtaiset tiedot ehdotuksen vaikutuksista EU:n talousarvioon. Tietotekniikan kehittämistä ja hankintaa koskeviin valintoihin tarvitaan Euroopan komission tietotekniikka- ja kyberturvallisuuslautakunnan ennakkohyväksyntä. 5.LISÄTIEDOT • Toteuttamissuunnitelmat sekä seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt Jäsenvaltioiden velvoitteisiin liittyvä läpinäkyvä ja säännöllinen raportointi sekä perusteelliset vaatimustenmukaisuustarkastukset ovat olennaisia pyrittäessä varmistamaan EU:n pitkän aikavälin päästövähennyssitoumusten toteutuminen. Aloitteessa säilytetään taakanjakoasetuksessa säädetty vaatimustenmukaisuuden valvontajärjestelmä ja sovelletaan edelleen hallintoasetuksessa säädettyä vahvaa seuranta-, raportointi- ja todentamiskehystä. Komissio arvioi edistymistä säännöllisesti muun muassa jäsenvaltioiden hallintoasetuksen mukaisesti toimittamien ja ilmoittamien tietojen pohjalta. Niihin sisältyvät tiedot kasvihuonekaasupäästöistä, politiikoista ja toimenpiteistä, ennusteista ja sopeutumisesta. Komissio hyödyntää näitä tietoja myös ympäristöpolitiikan täytäntöönpanon arvioinneissa ja ympäristöalan toimintaohjelmien seurannassa. Jäsenvaltioilta saatuja tietoja voidaan täydentää järjestelmällisellä ilmakehän in situ -havainnoinnilla sekä kaukohavainnoinnilla, muun muassa Copernicus-ohjelman avulla saaduilla havainnoilla. Ehdotuksen tehokkuus tarkistettujen vuoden 2030 tavoitteiden saavuttamisen kannalta riippuu jäsenvaltioiden valmiudesta mukauttaa suunnitelmiaan ja strategioitaan niin, että ilmastonmuutoksen aiheuttamaan haasteeseen voidaan vastata entistä vahvemmin. Komissio toteuttaa tässä yhteydessä valmiuksien kehittämistoimia tukeakseen jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä sisällyttää tarkistetut tavoitteet kansallisiin ilmastosuunnitelmiinsa ja -strategioihinsa, muun muassa kansallisiin energia- ja ilmastosuunnitelmiinsa. Tässä aloitteessa on säilytetty myös uudelleentarkastelua koskevat säännökset, joiden mukaan komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän asetuksen toiminnasta kuuden kuukauden kuluessa kustakin Pariisin sopimuksen 14 artiklan nojalla hyväksytystä maailmanlaajuisesta tilannekatsauksesta. Maailmanlaajuinen tilannekatsaus tehdään ensimmäisen kerran vuonna 2023 ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Lopuksi taakanjakoasetusta sekä sen merkitystä sääntelyvälineenä ja soveltamisalaa tullaan tarkastelemaan uudelleen vuoden 2030 jälkeisten ilmasto- ja energiapolitiikan puitteiden laatimiseksi. Tällöin otetaan huomioon eri välineiden vuorovaikutus, erityisesti päästökauppajärjestelmän laajentaminen uusille aloille sekä maatalous-, maankäyttö- ja metsätalouspilarin sääntely. • Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artikla Tämä artikla sisältää kaikki ehdotetut taakanjakoasetuksen muutokset: (1)1 artikla – kohde: päivitetään viittaus EU:n tason päästövähennystavoitteeseen taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla; (2)2 artikla – soveltamisala: mukautetaan soveltamisalan määrittelyä ottaen huomioon ehdotettu meriliikenteen sisällyttäminen direktiivin 2003/87/EY liitteeseen I;

(3)4 artiklan 2 ja 3 kohta – vuotuiset päästötasot vuosina 2021–2030: päivitetään puitteet, joiden mukaan komissio määrittää jäsenvaltioiden uudet vuotuiset päästötasot vuosina 2023–2030. Uusiin puitteisiin sisältyy kansallisten vuotuisten päästökiintiöiden päivittäminen käyttäen vasta vuoden 2025 jälkeen saataville tulevia uusia tietoja. On epävarmaa, mitkä ovat covid-19-pandemian keskipitkän aikavälin vaikutukset talouteen ja miten nopeasti elpyminen tapahtuu. Vuonna 2025 tehtävä tarkastelu mahdollistaa sen vuoksi vuosien 2026–2030 vuotuisten päästökiintiöiden mukauttamisen, jotta varmistetaan, etteivät ne ole liian löysiä eivätkä liian tiukkoja; (4)6 artiklan uusi 3 a kohta – EU:n päästökauppajärjestelmän joustomahdollisuus: asetetaan Maltalle määräaika, johon mennessä sen on ilmoitettava, aikooko se käyttää lisättyä päästökauppajärjestelmän joustomahdollisuuttaan. Tämä uusi määräaika on tarpeen, koska Maltan talouden erityispiirteiden vuoksi taakanjakoasetuksen liitteen II muutos antaa Maltalle suuremman joustomahdollisuuden päästökauppajärjestelmässä; (5)7 artikla – LULUCF:stä peräisin olevien poistumien käyttö: jaetaan LULUCF-joustomahdollisuuden käyttö kahdelle viiden vuoden ajanjaksolle ja asetetaan kummallekin ajanjaksolle katto, joka vastaa puolta kokonaismäärästä; poistetaan 2 kohta, koska suunniteltu liitteen III otsikon muutos toteutetaan muuttamalla taakanjakoasetusta tässä ehdotetulla tavalla (ks. jäljempänä oleva 9 kohta); (6)Uuden artiklan (11 a artikla) lisääminen: perustetaan vapaaehtoinen lisävaranto (joka muodostuu mahdollisista käyttämättömistä LULUCF-hyvityksistä toisen velvoitekauden lopussa), jota jäsenvaltiot voivat käyttää taakanjakoasetuksen mukaisen vuoden 2030 tavoitteensa täyttämiseksi edellyttäen, että EU:n 55 prosentin vähennystavoite saavutetaan; nettopoistumien vaikutus on silloin enintään 225 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia eurooppalaisen ilmastolain mukaisesti. Tämä lisäjoustomahdollisuus helpottaa vaatimusten täyttämistä jäsenvaltioissa, joiden voi olla vaikea selviytyä tiukemmista kansallisista tavoitteista sekä taakanjakoasetuksen piiriin kuuluvilla aloilla että LULUCF-asetuksen piiriin kuuluvilla aloilla, ainoastaan kauden lopussa; (7)Liite I – jäsenvaltioiden kasvihuonekaasupäästöjen vähennykset: lisätään jäsenvaltioiden uudet päästövähennystavoitteet taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla vuoteen 2030 mennessä vuoden 2005 tasoon verrattuna; (8)Liite II – päästökauppajärjestelmän joustomahdollisuus: nostetaan Maltaa koskeva päästökauppajärjestelmän joustoraja 2 prosentista 7 prosenttiin: (9)Liite III: muutetaan liitteen otsikko 7 artiklan uuden tekstin mukaisesti. 2021/0200 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, annetun asetuksen (EU) 2018/842 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa:

(1)Pariisin sopimus, joka hyväksyttiin joulukuussa 2015 ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC’, nojalla, tuli voimaan marraskuussa 2016. Sen osapuolet ovat sopineet maapallon keskilämpötilan nousun pitämisestä selvästi alle kahdessa celsiusasteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna ja toimien jatkamisesta lämpötilan nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna. (2)Unioni on luonut sääntelykehyksen saavuttaakseen vuodeksi 2030 asetetun kasvihuonekaasupäästöjen vähintään 40 prosentin vähennystavoitteen, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi vuonna 2014 ennen Pariisin sopimuksen voimaantuloa. Lainsäädäntöä, jolla tämä tavoite pannaan täytäntöön, ovat muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (jolla perustetaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä unionissa), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841 (jossa edellytetään, että jäsenvaltiot tasapainottavat maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvat kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat), ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/842, jossa vahvistetaan kansalliset tavoitteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi vuoteen 2030 mennessä direktiivin 2003/87/EY ja asetuksen (EU) 2018/841 soveltamisalaan kuulumattomilla aloilla. (3)Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa esitetään laaja kokoelma toisiaan vahvistavia toimenpiteitä ja aloitteita, joilla pyritään saavuttamaan ilmastoneutraalius unionissa vuoteen 2050 mennessä, sekä uusi kasvustrategia, jonka tavoitteena on tehdä EU:sta oikeudenmukainen ja vauras yhteiskunta, jonka talous on moderni, resurssitehokas ja kilpailukykyinen ja jossa taloudelliseen kasvuun pyritään lisäämättä resurssien käyttöä. Tavoitteena on myös suojella, hoitaa ja lisätä EU:n luonnonpääomaa sekä suojella kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia ympäristöön liittyviltä riskeiltä ja ympäristövaikutuksilta. Tämä siirtymä vaikuttaa naisiin ja miehiin eri tavoin, ja sillä on erityinen vaikutus eräisiin muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin, kuten ikääntyneisiin, vammaisiin ja rodullisten tai etnisten vähemmistöjen edustajiin. Sen vuoksi on varmistettava, että siirtymä on oikeudenmukainen ja osallistava ja ettei ketään jätetä. (4)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/1119 (eurooppalainen ilmastolaki) unioni on kirjannut lainsäädäntöön tavoitteen koko talouden laajuisen ilmastoneutraaliuden saavuttamisesta vuoteen 2050 mennessä. Kyseisessä asetuksessa vahvistetaan myös sitovaksi unionin sisäiseksi tavoitteeksi kasvihuonekaasujen nettopäästöjen (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) vähentäminen vähintään 55 prosentilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä. (5)Unionin sääntelykehystä kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitteen saavuttamiseksi olisi mukautettava, jotta kyseiset sitoumukset sekä UNFCCC:n nojalla hyväksytyn Pariisin sopimuksen mukaiset unionin osuudet voitaisiin panna täytäntöön. (6)Asetuksessa (EU) 2018/842 vahvistetaan jäsenvaltioiden vähimmäisosuuksia kaudelle 2021–2030 koskevat velvoitteet, joiden avulla voidaan saavuttaa unionin nykyisenä tavoitteena oleva unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 30 prosentilla vuoden 2005 tasosta vuoteen 2030 mennessä kyseisen asetuksen 2 artiklan soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Lisäksi siinä vahvistetaan säännöt vuotuisten päästökiintiöiden määrittämiseksi ja sen arvioimiseksi, kuinka jäsenvaltiot edistyvät vähimmäisosuuksia koskevien tavoitteidensa saavuttamisessa. (7)Vaikka päästökauppajärjestelmää sovelletaan myös tie- ja meriliikenteestä sekä rakennuksista peräisin oleviin kasvihuonekaasupäästöihin, asetuksen (EU) 2018/842 soveltamisala säilyy ennallaan. Asetusta (EU) 2018/842 sovelletaan sen vuoksi edelleen kotimaan vesiliikenteestä, mutta ei kansainvälisestä vesiliikenteestä, peräisin oleviin kasvihuonekaasupäästöihin. Asetuksen (EU) 2018/842 soveltamisalaan kuuluvat, vaatimustenmukaisuustarkastuksissa huomioon otettavat jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt määritetään edelleen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 mukaisten inventaarion tarkastusten jälkeen. (8)Komissio totesi 17 päivänä syyskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa, että vuotta 2030 koskeva tiukennettu kokonaistavoite voidaan saavuttaa vain, jos kaikki alat ovat mukana. (9)Eurooppa-neuvosto esitti 11 päivänä joulukuuta 2020 antamissaan päätelmissä, että EU saavuttaa vuotta 2030 koskevan tavoitteen kollektiivisesti mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla, että kaikki jäsenvaltiot osallistuvat ponnisteluihin ottaen huomioon oikeudenmukaisuus- ja solidaarisuusnäkökohdat ja ketään jättämättä ja että vuotta 2030 koskeva uusi tavoite on saavutettava siten, että turvataan EU:n kilpailukyky ja otetaan huomioon jäsenvaltioiden, mukaan luettuina saarijäsenvaltiot ja saaret, erilaiset lähtökohdat, kansalliset erityisolosuhteet ja päästövähennyspotentiaali sekä tähän mennessä toteutetut toimet. (10)Jotta kasvihuonekaasupäästöjä koskeva 55 prosentin vähennystavoite voitaisiin saavuttaa, asetuksen (EU) 2018/842 soveltamisalaan kuuluvien alojen on vähennettävä päästöjään asteittain, kunnes tavoitteena oleva 40 prosentin vähennys vuoden 2005 tasosta on saavutettu vuoteen 2030 mennessä. (11)Tätä varten on tarkistettava kullekin jäsenvaltiolle vuodeksi 2030 asetettua kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitetta. Tarkistettaessa kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitetta olisi käytettävä samoja menetelmiä kuin silloin, kun asetus (EU) 2018/842 alun perin hyväksyttiin. Kansalliset osuudet määritettiin silloin ottaen huomioon jäsenvaltioiden erilaiset valmiudet ja kustannustehokkuusmahdollisuudet, jotta varmistettaisiin oikeudenmukainen ja tasapainoinen taakanjako. Kunkin jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöjen enimmäismäärän vähennys vuonna 2030 olisi näin ollen määritettävä suhteessa asianomaisen jäsenvaltion tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien, tarkistettujen kasvihuonekaasupäästöjen tasoon vuonna 2005 lukuun ottamatta sellaisten laitosten todennettuja kasvihuonekaasupäästöjä, jotka olivat toiminnassa vuonna 2005 ja jotka otettiin unionin päästökauppajärjestelmään vasta vuoden 2005 jälkeen. (12)Näin ollen on tarpeen määrittää tämän asetuksen hyväksymisvuodesta lukien uudet sitovat, vuotuisina päästökiintiöinä ilmaistut kansalliset rajat, jotka johtavat asteittain kunkin jäsenvaltion vuoden 2030 tavoitteeseen, ja pitää samalla voimassa sitä edeltäville vuosille vahvistetut vuotuiset rajat komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2020/2126 mukaisesti. (13)Covid-19-pandemian vaikutusta unionin talouteen ja päästötasoihin ei voida vielä täysin määrittää. Toisaalta unioni on ottanut käyttöön kaikkien aikojen suurimman elvytyspakettinsa, jolla voi myös olla vaikutusta päästötasoihin. Näiden epävarmuuksien vuoksi on aiheellista tarkastella päästötietoja uudelleen vuonna 2025 ja mukauttaa vuotuisia päästökiintiöitä tarvittaessa. (14)Näin ollen on aiheellista päivittää vuosien 2026–2030 päästökiintiöitä vuonna 2025. Päivityksen olisi perustuttava komission suorittamaan kansallisten inventaariotietojen perusteelliseen tarkasteluun, jonka avulla määritetään kunkin jäsenvaltion keskimääräiset kasvihuonekaasupäästöt vuosina 2021, 2022 ja 2023. (15)Asetuksen (EU) 2018/842 mukaan eräillä jäsenvaltioilla on asetuksen (EU) 2018/842 mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi mahdollisuus mitätöidä rajallinen määrä Euroopan unionin päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksia. Maltan kansallinen, bruttokansantuotteeseen asukasta kohti perustuva vähennystavoite ylittää kyseisen jäsenvaltion talouden erityisen rakenteen vuoksi selvästi maan kustannustehokkaan vähennyspotentiaalin. Sen vuoksi on asianmukaista parantaa Maltan mahdollisuuksia käyttää kyseistä joustomahdollisuutta vaarantamatta vuotta 2030 koskevan unionin päästötavoitteen toteutumista. (16)Kyseisen joustomahdollisuuden lisäksi jäsenvaltioiden asetuksen (EU) 2018/842 mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi voidaan ottaa huomioon rajallinen määrä maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta, jäljempänä ’LULUCF’, peräisin olevia nettopoistumia ja nettopäästöjä, jäljempänä ’LULUCF-joustomahdollisuus’. Jotta varmistetaan riittävien hillintätoimien käyttöönotto vuoteen 2030 saakka, on aiheellista rajoittaa LULUCF-joustomahdollisuuden käyttöä jakamalla käyttö kahdelle ajanjaksolle ja asettamalla kummallekin ajanjaksolle yläraja, joka vastaa puolta asetuksen (EU) 2018/842 liitteessä III esitettyjen kokonaisnettopoistumien enimmäismäärästä. On myös aiheellista saattaa liitteen III otsikko vastaamaan 28 päivänä lokakuuta 2020 annetulla komission delegoidulla asetuksella (EU) 2021/268 tehtyä asetuksen (EU) 2018/841 muutosta. Tämän seurauksena asetuksessa (EU) 2018/842 ei tarvitse enää säätää oikeusperustasta, jonka nojalla komissio voi antaa delegoituja säädöksiä asetuksen liitteen III otsikon muuttamiseksi. Asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 2 kohta olisi sen vuoksi poistettava. (17)Koska asetuksella (EU) 2018/841 otetaan käyttöön tiukennettu vaatimustenmukaisuuden valvontajärjestelmä vuodesta 2026 alkaen, on aiheellista jättää vähentämättä kunkin jäsenvaltion maankäyttösektorilla kaudella 2026–2030 syntyvät kasvihuonekaasupäästöt, jotka ylittävät kyseisen jäsenvaltion poistumat. Asetuksen 9 artiklan 2 kohtaa olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti. (18)Kunnianhimoisempien tavoitteiden asettaminen asetuksen (EU) 2018/841 nojalla heikentää jäsenvaltioiden kykyä tuottaa nettopoistumia, joita voidaan käyttää asetuksen (EU) 2018/842 mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi. Lisäksi LULUCF-joustomahdollisuuden käytön jakaminen kahdelle ajanjaksolle rajoittaa edelleen mahdollisuutta käyttää nettopoistumia asetuksen (EU) 2018/842 vaatimusten täyttämiseksi. Tästä seuraa, että asetuksen (EU) 2018/842 tavoitteiden saavuttaminen voi olla haastavaa joillekin jäsenvaltioille, ja nämä tai muut jäsenvaltiot voivat tuottaa nettopoistumia, joita ei voida käyttää asetuksen (EU) 2018/842 vaatimusten täyttämiseksi. Jos asetuksen (EU) 2021/1119 3 artiklassa asetetut unionin tavoitteet täyttyvät, erityisesti nettopoistumien enimmäisosuuden osalta, on aiheellista perustaa uusi vapaaehtoinen lisävarantomekanismi, joka auttaa sitä käyttäviä jäsenvaltioita täyttämään velvoitteensa. (19)Sen vuoksi asetusta (EU) 2018/842 olisi muutettava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Muutetaan asetus (EU) 2018/842 seuraavasti: (1)Korvataan asetuksen 1 artiklassa ilmaisu ”30 prosentilla” ilmaisulla ”40 prosentilla”. (2)Korvataan 2 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”Tätä asetusta sovelletaan IPCC:n lähdeluokista energia, teollisuuden prosessit ja tuotteiden käyttö, maatalous ja jätteet peräisin oleviin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2018/1999* nojalla määriteltyihin kasvihuonekaasupäästöihin, lukuun ottamatta direktiivin 2003/87/EY liitteessä I luetelluista toiminnoista, paitsi toiminnosta ’meriliikenne’, aiheutuvia kasvihuonekaasupäästöjä.” * Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1999, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 663/2009 ja (EY) N:o 715/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/22/EY, 98/70/EY, 2009/31/EY, 2009/73/EY, 2010/31/EU, 2012/27/EU ja 2013/30/EU, neuvoston direktiivien 2009/119/EY ja (EU) 2015/652 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 kumoamisesta (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 1). (3)Korvataan 4 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti: ”2. Jollei tämän asetuksen 5, 6 ja 7 artiklan joustomahdollisuuksista ja tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista mukautuksista muuta johdu ja ottaen huomioon mahdolliset päätöksen N:o 406/2009/EY 7 artiklan soveltamisen seurauksena saatavat vähennykset, jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että sen vuotuiset kasvihuonekaasupäästöt a) eivät ylitä vuosina 2021 ja 2022 rajaa, joka on määritelty lineaarisen kehityspolun pohjalta alkaen sen keskimääräisistä kasvihuonekaasupäästöistä vuosina 2016, 2017 ja 2018 määritettyinä tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti ja päättyen vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle tämän asetuksen liitteen I sarakkeessa 1 määritettyyn rajaan. Jäsenvaltion lineaarinen kehityspolku alkaa joko viidestä kahdestoistaosasta etäisyydestä vuodesta 2019 vuoteen 2020 tai vuodesta 2020 sen perusteella, kumpi johtaa pienempään kiintiöön kyseiselle jäsenvaltiolle; b) eivät ylitä vuosina 2023, 2024 ja 2025 rajaa, joka on määritelty lineaarisen kehityspolun pohjalta alkaen vuonna 2022 kyseisen jäsenvaltion vuotuisesta päästökiintiöstä määritettynä kyseisen vuoden osalta tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti ja päättyen vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle tämän asetuksen liitteen I sarakkeessa 2 määritettyyn rajaan; c) eivät ylitä vuosina 2026–2030 rajaa, joka on määritelty lineaarisen kehityspolun pohjalta alkaen vuonna 2024 kyseisen jäsenvaltion asetuksen (EU) 2018/1999 26 artiklan mukaisesti ilmoittamista keskimääräisistä kasvihuonekaasupäästöistä vuosina 2021, 2022 ja 2023 ja päättyen vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle tämän asetuksen liitteen I sarakkeessa 2 määritettyyn rajaan. 3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädökset, joissa vahvistetaan kunkin jäsenvaltion vuotuiset päästökiintiöt vuosille 2021–2030 hiilidioksidiekvivalenttitonneina 2 kohdassa esitettyjen kehityspolkujen mukaisesti. Vuosien 2021 ja 2022 osalta se määrittää vuotuiset päästökiintiöt jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan mukaisesti toimittamien, vuotta 2005 ja vuosia 2016–2018 koskevien uusimpien kansallisten inventaariotietojen perusteellisen tarkastelun pohjalta ja ilmoittaa kunkin jäsenvaltion vuoden 2005 kasvihuonekaasupäästöille arvon, jota käytetään määrittämään kyseiset vuotuiset päästökiintiöt. Vuosien 2023, 2024 ja 2025 osalta se määrittää vuotuiset päästökiintiöt kunkin jäsenvaltion toisen alakohdan mukaisesti ilmoitetun vuoden 2005 kasvihuonekaasupäästöjen arvon sekä toisessa alakohdassa tarkoitettujen vuosia 2016, 2017 ja 2018 koskevien kansallisten inventaariotietojen tarkastettujen arvojen perusteella. Vuosien 2026–2030 osalta se määrittää vuotuiset päästökiintiöt kunkin jäsenvaltion toisen alakohdan mukaisesti ilmoitetun vuoden 2005 kasvihuonekaasupäästöjen arvon sekä jäsenvaltioiden asetuksen (EU) 2018/1999 26 artiklan mukaisesti toimittamien, vuosia 2021, 2022 ja 2023 koskevien uusimpien kansallisten inventaariotietojen perusteellisen tarkastelun pohjalta.” (4)Lisätään 6 artiklaan 3 a kohta seuraavasti: ”3 a. Maltan on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2023, aikooko se 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteen täyttämiseksi hyödyntää 1 kohdassa tarkoitettua EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien rajoitettua mitätöintimahdollisuutta liitteessä II kauden 2025–2030 kullekin vuodelle vahvistettuun prosenttiosuuteen saakka.” (5)Muutetaan 7 artikla seuraavasti: a) korvataan otsikko seuraavasti: ”LULUCF:stä peräisin olevien nettopoistumien lisäkäyttö”;

b) muutetaan 1 kohta seuraavasti: i) korvataan johdantokappale seuraavasti: ”Jos jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt ylittävät sen tietyn vuoden vuotuiset päästökiintiöt, mukaan lukien mahdolliset tämän asetuksen 5 artiklan 3 kohdan nojalla talletetut vuotuiset päästökiintiöt, asetuksen (EU) 2018/841 soveltamisalaan sisältyvistä yhdistetyistä maankäyttöön liittyvistä tilinpitoluokista peräisin olevien kokonaisnettopoistumien ja kokonaisnettopäästöjen summaa vastaava määrä voidaan ottaa huomioon kyseisen jäsenvaltion tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteen täyttämiseksi kyseisen vuoden osalta edellyttäen, että”; ii) korvataan a alakohta seuraavasti: ”a) vuosilta 2021–2025 kyseisen jäsenvaltion osalta huomioon otettu kumulatiivinen määrä ei ylitä puolta tämän asetuksen liitteessä III kyseiselle jäsenvaltiolle asetetusta kokonaisnettopoistumien enimmäismäärästä; aa) vuosilta 2026–2030 kyseisen jäsenvaltion osalta huomioon otettu kumulatiivinen määrä ei ylitä puolta tämän asetuksen liitteessä III kyseiselle jäsenvaltiolle asetetusta kokonaisnettopoistumien enimmäismäärästä;”; iii) poistetaan 2 kohta. (6)Korvataan 9 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Jos asetuksen (EU) 2018/841 4 artiklassa tarkoitetut jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt ylittävät kaudella 2021–2025 sen poistumat, jotka on määritetty mainitun asetuksen 12 artiklan mukaisesti, keskusvalvoja vähentää kyseisen jäsenvaltion vuotuisista päästökiintiöistä asianomaisten vuosien osalta näitä ylimääräisiä kasvihuonekaasupäästöjä vastaavan määrän hiilidioksidiekvivalenttitonneina.” (7)Lisätään artikla seuraavasti: ”11 a artikla Lisävaranto 1. Jos unioni on vuoteen 2030 mennessä vähentänyt kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/1119** 3 artiklan mukaisesti ja nettopoistumien enimmäisosuus huomioon ottaen, unionin rekisteriin perustetaan lisävaranto. 2. Jäsenvaltioiden, jotka päättävät olla osallistumatta lisävarantoon ja olla käyttämättä sitä, on ilmoitettava päätöksestään komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta. 3. Lisävaranto koostuu nettopoistumista, jotka osallistuvat jäsenvaltiot ovat tuottaneet kaudella 2026–2030 ja jotka ylittävät niiden asetuksen (EU) 2018/841 mukaiset tavoitteet, vähennettynä kummallakin seuraavista: (a)asetuksen (EU) 2018/841 11–13 b artiklan nojalla käytetyt joustomahdollisuudet; (b)määrät, jotka on otettu huomioon vaatimustenmukaisuusvelvoitteen täyttämisessä tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti. 4. Jos 1 kohdassa tarkoitettu lisävaranto perustetaan, osallistuva jäsenvaltio voi käyttää sitä edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät: (a)jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt ylittävät sen vuotuiset päästökiintiöt kaudella 2026–2030; (b)jäsenvaltio on käyttänyt kaikki 5 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset joustomahdollisuudet;

(c)jäsenvaltio on käyttänyt suurimmassa mahdollisessa määrin 7 artiklan mukaiset nettopoistumat vaikka kyseinen määrä ei saavutakaan liitteessä III vahvistettua tasoa; ja (d)jäsenvaltio ei ole tehnyt nettosiirtoja muille jäsenvaltioille 5 artiklan nojalla. 5. Jos jäsenvaltio täyttää 4 kohdassa asetetut edellytykset, se saa lisävarannosta enintään vajettaan vastaavan ylimääräisen määrän käytettäväksi 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteen täyttämiseksi. Jos kaikkien tämän artiklan 4 kohdassa asetetut edellytykset täyttävien jäsenvaltioiden saama yhteenlaskettu määrä ylittää lisävarantoon tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti kohdennetun määrän, kaikkien näiden yksittäisten jäsenvaltioiden saamaa määrää vähennetään suhteutetusti.” ** Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1119, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2021, puitteiden vahvistamisesta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi sekä asetusten (EY) N:o 401/2009 ja (EU) 2018/1999 muuttamisesta (eurooppalainen ilmastolaki) (EUVL L 243, 9.7.2021, s. 1). (8)Korvataan asetuksen (EU) 2018/842 liite I tämän asetuksen liitteellä. (9)Korvataan liitteessä II Maltaa koskeva tieto seuraavasti: Vuoden 2005 päästöjen enimmäisprosenttiosuus 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritettynä ”Malta 7 %” (10)Korvataan liitteen III otsikko seuraavasti: ”ASETUKSEN (EU) 2018/841 SOVELTAMISALAAN KUULUVISTA MAANKÄYTTÖÖN LIITTYVISTÄ LUOKISTA PERÄISIN OLEVAT KOKONAISNETTOPOISTUMAT, JOTKA JÄSENVALTIOT VOIVAT TÄMÄN ASETUKSEN 7 ARTIKLAN 1 KOHDAN A ALAKOHDAN MUKAISESTI OTTAA HUOMIOON VELVOITTEIDENSA TÄYTTÄMISEKSI KAUDELLA 2021–2030” 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Sisällysluettelo 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA

1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2.Toimintalohko(t) 1.3.Ehdotus/aloite liittyy 1.4.Tavoite (Tavoitteet) 1.4.1.Yleistavoite (Yleistavoitteet) 1.4.2.Erityistavoite (Erityistavoitteet) 1.4.3.Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset 1.4.4.Tulosindikaattorit 1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä, sekä aloitteen yksityiskohtainen toteutusaikataulu 1.5.2.Unionin osallistumisesta saatava lisäarvo (joka voi olla seurausta eri tekijöistä, kuten koordinoinnin paranemisesta, oikeusvarmuudesta tai toiminnan vaikuttavuuden tai täydentävyyden paranemisesta). Unionin osallistumisesta saatavalla lisäarvolla tarkoitetaan tässä kohdassa arvoa, jonka EU:n osallistuminen tuottaa sen arvon lisäksi, joka olisi saatu aikaan pelkillä jäsenvaltioiden toimilla. 1.5.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset 1.5.4.Yhteensopivuus monivuotisen rahoituskehyksen kanssa ja mahdolliset synergiaedut suhteessa muihin kyseeseen tuleviin välineisiin 1.5.5.Arvio käytettävissä olevista rahoitusvaihtoehdoista, mukaan lukien mahdollisuudet määrärahojen uudelleenkohdentamiseen 1.6.Ehdotetun toimen/aloitteen kesto ja rahoitusvaikutukset 1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä(t) 2.2.1.Perustelut ehdotetu(i)lle hallinnointitavalle(/-tavoille), rahoituksen toteutusmekanismille(/-mekanismeille), maksujärjestelyille sekä valvontastrategialle

2.2.2.Tiedot todetuista riskeistä ja niiden vähentämiseksi käyttöön otetuista sisäisistä valvontajärjestelmistä 2.2.3.Valvonnan kustannustehokkuutta (valvontakustannusten suhde hallinnoitujen varojen arvoon) koskevat arviot ja perustelut sekä arviot maksujen suoritusajankohdan ja toimen päättämisajankohdan odotetuista virheriskitasoista 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2.Arvioidut vaikutukset määrärahoihin 3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista toimintamäärärahoihin 3.2.2.Arvioidut toimintamäärärahoista rahoitetut tuotokset 3.2.3.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista hallintomäärärahoihin 3.2.4.Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet 3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, annetun asetuksen (EU) 2018/842 muuttamisesta 1.2.Toimintalohko(t) Ilmastotoimet Otsake 3 – Luonnonvarat ja ympäristö

Osasto 9 – Ympäristö ja ilmastotoimet 1.3.Ehdotus/aloite liittyy ◻ uuteen toimeen ◻ uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen ✓ käynnissä olevan toimen jatkamiseen ◻ yhden tai useamman toimen sulauttamiseen tai uudelleen suuntaamiseen johonkin toiseen/uuteen toimeen 1.4.Tavoite (Tavoitteet) 1.4.1.Yleistavoite (Yleistavoitteet) Ehdotus on osa vuoden 2030 ilmastoa ja energiaa koskevaa 55-valmiuspakettia, jolla pyritään saavuttamaan EU:n sisäisenä tavoitteena oleva kasvihuonekaasupäästöjen vähintään 55 prosentin vähennys vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä kustannustehokkaasti sekä rajoittamaan osaltaan maapallon lämpenemistä. Paketti täyttää komissiolle ilmastolain 3 artiklassa asetetun velvollisuuden tarkastella uudelleen asiaankuuluvaa unionin lainsäädäntöä, jotta mahdollistetaan edellä mainitun tavoitteen saavuttaminen. Ehdotuksessa tarkastellaan ja päivitetään yhteisiä ja kansallisia päästövähennystavoitteita, jotka on saavutettava taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla vuoteen 2030 mennessä, ja mukautetaan sen puitteita ja joustomekanismeja vastaavasti. 1.4.2.Erityistavoite (Erityistavoitteet) Edistää kasvihuonekaasujen nettopäästöjen vähintään 55 prosentin vähennystavoitteen saavuttamista vuoteen 2030 mennessä sekä ilmastoneutraaliustavoitteen saavuttamista vuoteen 2050 mennessä seuraamalla edistymistä ja tarkastamalla, että jäsenmaat noudattavat ehdotuksen mukaisia päästövähennysvelvoitteitaan, jotta saavutetaan EU:n laajuisena tavoitteena oleva kasvihuonekaasupäästöjen 40 prosentin vähennys vuoden 2005 tasosta taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla oikeudenmukaisella ja kustannustehokkaalla tavalla ja varmistetaan samalla ympäristötavoitteiden tinkimättömyys. 1.4.3.Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen Ehdotuksella saavutetaan EU:n laajuinen 40 prosentin vähennys kasvihuonekaasupäästöissä vuoden 2005 tasosta vuoteen 2030 mennessä taakanjakoasetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Ehdotuksessa asetetaan kansalliset taakanjakoasetuksen mukaiset tavoitteet pääasiassa asukaskohtaisen BKT:n perusteella, jotta varmistetaan taakanjaon oikeudenmukaisuus ja kustannustehokkuus, ja sen joustomahdollisuudet mahdollistavat samalla tavoitteiden saavuttamisen kustannustehokkaasti. Ehdotus on suunnattu jäsenvaltioille institutionaalisina toimijoina. Ehdotettu politiikka on määrä panna täytäntöön kansallisella tasolla, ja näin ollen se vaikuttaa enimmäkseen jäsenvaltioiden julkishallintoon. Jäsenvaltioiden politiikan täytäntöönpanoa varten valitsemien kansallisten toimenpiteiden luonne ja laajuus määrittää sen, mihin sidosryhmiin ne vaikuttavat. 1.4.4.Tulosindikaattorit Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen etenemistä ja tuloksia seurataan Indikaattori nro 1: päästökauppajärjestelmän piiriin kuulumattomien kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksen taso EU:ssa.

Indikaattori nro 2: päästövähennysten taso jäsenvaltioissa. 1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä, sekä aloitteen yksityiskohtainen toteutusaikataulu Jäsenvaltioiden on täytettävä kansalliset päästövähennystavoitteensa vuonna 2030. Niiden on pantava täytäntöön politiikkoja ja toimenpiteitä sekä lainsäännöksiä ja hallinnollisia määräyksiä, jotka ovat tarpeen kansallisella tasolla ehdotuksen noudattamiseksi. Komission on määrä laatia asiaankuuluvia täytäntöönpanotoimia, muun muassa määrittää uudet vuotuiset päästökiintiöt vuosiksi 2023, 2024 ja 2025 sekä – inventaariotietojen perusteellisen tarkastelun jälkeen – vuosiksi 2026–2030. 1.5.2.Unionin osallistumisesta saatava lisäarvo (joka voi olla seurausta eri tekijöistä, kuten koordinoinnin paranemisesta, oikeusvarmuudesta tai toiminnan vaikuttavuuden tai täydentävyyden paranemisesta). Unionin osallistumisesta saatavalla lisäarvolla tarkoitetaan tässä kohdassa arvoa, jonka EU:n osallistuminen tuottaa sen arvon lisäksi, joka olisi saatu aikaan pelkillä jäsenvaltioiden toimilla. Ilmastonmuutos on valtioiden rajat ylittävä ongelma. Koska ehdotetun toimenpiteen tavoitetta ei voida riittävällä tavalla saavuttaa yksittäisten jäsenvaltioiden toimin, ilmastotoimien koordinointi EU:n tasolla ja mahdollisuuksien mukaan maailmanlaajuisesti on välttämätöntä. EU:n toimet ovat perusteltuja toissijaisuusperiaatteen nojalla. EU ja sen jäsenvaltiot osallistuvat yhdessä Pariisin sopimuksen täytäntöönpanoon. Yhteisen toiminnan ansiosta EU voi puuttua sekä oikeudenmukaisuuteen että tehokkuuteen liittyviin ongelmiin ja saavuttaa samalla kunnianhimoisen ympäristötavoitteen. SEUT-sopimuksen 191–193 artiklassa vahvistetaan EU:n toimivalta ilmastonmuutoksen alalla. 1.5.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset Taakanjakoa koskevien puitteiden täytäntöönpano ja toiminta (ensin päätöksellä N:o 406/2009/EY ja sen jälkeen taakanjakoasetuksella, jota tällä ehdotuksella muutetaan) on johtanut siihen, että jäsenvaltiot ovat harkinneet entistä aktiivisemmin uusia toimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi kyseisillä aloilla sekä toimenpiteiden suunnittelua parhaalla mahdollisella tavalla. Nykyisillä kansallisilla politiikoilla ja toteutetuilla toimenpiteillä EU27:n kokonaispäästöjen arvioidaan yhdistettyjen kansallisten kasvihuonekaasupäästöjä koskevien ennusteiden mukaan vähenevän 30 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Kaikki jäsenvaltiot laativat vuonna 2019 lopulliset yhdennetyt kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmansa. Jos lopullisissa kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa suunnitellut toimenpiteet tai esitetyt tavoitteet toteutetaan, koko EU:n kasvihuonekaasupäästöjen arvioidaan vähenevän 41 prosenttia, jolloin saavutetaan nykyinen tavoite vähentää päästöjä vähintään 40 prosentilla. Taakanjakoasetuksen mukauttaminen ja tarkistaminen lisää edelleen jäsenvaltioiden osallistumista yhteiseen pyrkimykseen laajentaa ilmastonmuutoksen torjuntaa. 1.5.4.Yhteensopivuus monivuotisen rahoituskehyksen kanssa ja mahdolliset synergiaedut suhteessa muihin kyseeseen tuleviin välineisiin Ehdotukset ovat osa 55-valmiuspakettia, joka sisältää joukon toisiaan vahvistavia aloitteita ilmasto- ja energiapolitiikan puitteissa. Niiden avulla unioni voi vähentää kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä, kuten ilmastolaissa säädetään. EU:n 55-valmiuspaketti, Next Generation EU -väline ja vuosien 2021–2027 monivuotinen rahoituskehys auttavat toteuttamaan EU:n tavoitteena olevan vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen. Aloite on myös yhdenmukainen puhdasta kiertotaloutta sekä kestävää ja älykästä liikkumista koskevien unionin politiikkojen, Pellolta pöytään -strategian, vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian ja tulevan nollapäästötoimintasuunnitelman sekä unionin kansainvälisen aseman ja vihreän kehityksen diplomatian kanssa. 1.5.5.Arvio käytettävissä olevista rahoitusvaihtoehdoista, mukaan lukien mahdollisuudet määrärahojen uudelleenkohdentamiseen 1.6.Ehdotetun toimen/aloitteen kesto ja rahoitusvaikutukset ◻ kesto on rajattu –◻ toiminta alkaa [PP/KK]VVVV ja päättyy [PP/KK]VVVV. –◻ maksusitoumusmäärärahoihin kohdistuvat rahoitusvaikutukset koskevat vuosia YYYY–YYYY ja maksumäärärahoihin kohdistuvat rahoitusvaikutukset vuosia YYYY–YYYY. ✓ kestoa ei ole rajattu

1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) ✓ Suora hallinnointi, jonka komissio toteuttaa käyttämällä ✓ yksiköitään, myös unionin edustustoissa olevaa henkilöstöään ◻ toimeenpanovirastoja ◻ Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ◻ Välillinen hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty ◻ kolmansille maille tai niiden nimeämille elimille ◻ kansainvälisille järjestöille ja niiden erityisjärjestöille (tarkennettava) ◻ Euroopan investointipankille tai Euroopan investointirahastolle ◻ varainhoitoasetuksen 70 ja 71 artiklassa tarkoitetuille elimille ◻ julkisoikeudellisille yhteisöille ◻ sellaisille julkisen palvelun tehtäviä hoitaville yksityisoikeudellisille elimille, jotka antavat riittävät rahoitustakuut ◻ sellaisille jäsenvaltion yksityisoikeuden mukaisille elimille, joille on annettu tehtäväksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden täytäntöönpano ja jotka antavat riittävät rahoitustakuut ◻ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa SEU-sopimuksen V osaston mukaisia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan erityistoimia ja jotka nimetään asiaa koskevassa perussäädöksessä. Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, olisi annettava lisätietoja kohdassa ”Huomautukset”. Huomautukset Ehdotus on jatkoa taakanjakoasetukselle, ja jäsenvaltioilla on samat seuranta- ja raportointivelvoitteet ja komissiolla samat hallintotehtävät. Euroopan ympäristökeskus avustaa edelleen komissiota sen seuratessa jäsenvaltioiden ehdotuksen mukaisten velvoitteiden täyttämistä. 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset

Vaatimustenmukaisuuden valvonta perustuu nykyiseen laajaan seuranta-, raportointi- ja todentamiskehykseen, josta säädetään osittain taakanjakoasetuksessa ja osittain asetuksessa (EU) 2018/1999, jäljempänä ’hallintoasetus’, ja sen täytäntöönpanosäännöksissä. Komissio jatkaa jäsenvaltioiden toimittamien kasvihuonekaasupäästöjä koskevien inventaarioiden tarkastelua, jotta varmistetaan, että vaatimustenmukaisuuden arviointi perustuu tarkkoihin tietoihin. Euroopan ympäristökeskus koordinoi jatkossakin toimitettujen tietojen läpinäkyvyyden, tarkkuuden, johdonmukaisuuden, vertailukelpoisuuden ja täydellisyyden valvontaa. 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä(t) 2.2.1.Perustelut ehdotetu(i)lle hallinnointitavalle(/-tavoille), rahoituksen toteutusmekanismille(/-mekanismeille), maksujärjestelyille sekä valvontastrategialle Ei sovellettavissa – ehdotuksella ei panna täytäntöön rahoitusohjelmaa, vaan suunnitellaan pitkän aikavälin politiikkaa. Hallinnointitapa, rahoituksen toteutusmekanismit, maksutavat ja virhetasoihin liittyvä valvontastrategia eivät ole sovellettavissa. Tämän ehdotuksen täytäntöönpano edellyttää henkilöresurssien uudelleenjärjestelyjä komissiossa. Käytössä on asianmukaiset menettelyt. 2.2.2.Tiedot todetuista riskeistä ja niiden vähentämiseksi käyttöön otetuista sisäisistä valvontajärjestelmistä Jäsenvaltiot eivät raportoi vuotuisia kasvihuonekaasupäästöjään lainkaan tai eivät raportoi niitä ajoissa. 2.2.3.Valvonnan kustannustehokkuutta (valvontakustannusten suhde hallinnoitujen varojen arvoon) koskevat arviot ja perustelut sekä arviot maksujen suoritusajankohdan ja toimen päättämisajankohdan odotetuista virheriskitasoista Tämä aloite ei aiheuta uusia merkittäviä valvontatoimia tai riskejä, joita nykyinen sisäisen valvonnan kehys ei kattaisi. Varainhoitoasetuksen soveltamisen lisäksi ei ole suunniteltu muita erityistoimenpiteitä. 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut ehkäisy- ja suojatoimenpiteet, esimerkiksi petostentorjuntastrategian pohjalta Jäsenvaltioiden edistymistä tämän ehdotuksen mukaisten sitoumustensa täyttämisessä seurataan nykyisen, jäsenvaltioiden kasvihuonekaasupäästöjä koskevien vuotuisten raporttien laadunvalvontaan ja todentamiseen tarkoitetun vakiintuneen järjestelmän avulla. Näin varmistetaan ilmoitettuihin päästötietoihin liittyvien mahdollisten puutteiden tai sääntöjenvastaisuuksien käsittely ja korjaaminen ajoissa vaatimustenmukaisuustarkastusta varten. 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat ·Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Monivuotisen rahoituskehyksen otsake Budjettikohta Menolaji Rahoitusosuudet Numero JM/EI-JM[1] EFTA-mailta[2] Ehdokasmailta[3] Kolmansilta mailta Varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 3 09 01 01 01 EI-JM KYLLÄ EI EI EI 3 09 02 03 JM KYLLÄ EI EI EI 7 20 01 02 01 EI-JM EI EI EI EI 7 20 02 06 01 EI-JM EI EI EI EI 7 20 02 06 02 EI-JM EI EI EI EI 7 20 02 06 03 EI-JM EI EI EI EI ·Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat: ei sovelleta.

3.2.Arvioidut vaikutukset määrärahoihin 3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista toimintamäärärahoihin –◻ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja. –✓ Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti: milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake 3 ”Luonnonvarat ja ympäristö” Pääosasto: ilmastotoimet 2023 2024 2025 2026 2027 YHTEENSÄ Toimintamäärärahat 09 02 03 Sitoumukset (1) 1,750 1,750 Maksut (2) 0,700 1,050 1,750 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat 09 01 01 01 (3) 0,467 0,042 0,092 0,601 Ilmastotoimien pääosaston määrärahat YHTEENSÄ Sitoumukset = 1 + 3 1,750 0,467 0,042 0,092 2,351 Maksut = 2 + 3 0,700 1,517 0,042 0,092 2,351 Toimintamäärärahat YHTEENSÄ Sitoumukset (4) 1,750 0,467 0,042 0,092 2,351 Maksut (5) 0,700 1,517 0,042 0,092 2,351 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ (6) Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 3 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ Sitoumukset = 4 + 6 1,750 0,467 0,042 0,092 2,351 Maksut = 5 + 6 0,700 1,517 0,042 0,092 2,351 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake 7 ”Hallintomenot” Tämän osan täyttämisessä on käytettävä rahoitusselvityksen liitteessä (sisäisten sääntöjen liite V) olevaa hallintomäärärahoja koskevaa selvitystä, joka on laadittava ennen rahoitusselvityksen laatimista. Liite ladataan DECIDE-tietokantaan komission sisäistä lausuntokierrosta varten. milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2023 2024 2025 2026 2027 YHTEENSÄ Pääosasto: ilmastotoimet Ÿ Henkilöresurssit 0,465 0,474 0,484 0,494 0,503 2,421 Ÿ Muut hallintomenot 0,055 0,107 0,107 – – 0,269 Ilmastotoimien pääosasto YHTEENSÄ Määrärahat 0,520 0,581 0,591 0,494 0,503 2,689 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 7 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) 0,520 0,581 0,591 0,494 0,503 2,689 2023 2024 2025 2026 2027 YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–7 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ Sitoumukset 2,270 0,581 1,058 0,536 0,595 5,040 Maksut 0,520 1,281 2,108 0,536 0,595 5,040



3.2.2.Arvioidut toimintamäärärahoista rahoitetut tuotokset maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2023 2024 2025 2026 2027 Yhteensä Tavoitteet ja tuotokset Budjettikohta TUOTOKSET Tyyppi Keskimäär. kustannukset Lkm Kustannus Lkm Kustannus Lkm Kustannus Lkm Kustannus Lkm Kustannus Lkm Kustannus Taakanjakoasetuksen erityistavoite – Unionin rekisterin mukautukset Palvelusopimukset 0,000 0,000 0,075 0,000 0,000 0,075 QTM, ulkoinen, laitteet 0,000 0,000 0,350 0,000 0,050 0,400 – Palvelupisteen laajennus Palvelusopimukset 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 QTM, ulkoinen, laitteet 0,000 0,000 0,042 0,042 0,042 0,126 Välisumma, taakanjakoasetuksen erityistavoite 0,000 0,000 0,467 0,042 0,092 0,601 KAIKKI YHTEENSÄ 0,000 0,000 0,467 0,042 0,092 0,601





3.2.3.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista hallintomäärärahoihin –◻ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja. –✓ Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti: milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2023 2024 2025 2026 2027 YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 7 Henkilöresurssit 0,465 0,474 0,484 0,494 0,503 2,421 Muut hallintomenot 0,055 0,107 0,107 – – 0,269 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 7, välisumma 0,520 0,581 0,591 0,494 0,503 2,689 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 7[1] sisältymättömät Henkilöresurssit – – – – – – Muut hallintomenot – – – – – – Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 7 sisältymättömät, välisumma – – – – – – YHTEENSÄ 0,520 0,581 0,591 0,494 0,503 2,689 Henkilöresursseja ja muita hallintomenoja koskeva määrärahatarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetuilla pääosaston määrärahoilla ja/tai pääosastossa toteutettujen uudelleenjärjestelyjen tuloksena saaduilla määrärahoilla sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. 3.2.3.1.Henkilöresurssien arvioitu tarve –◻ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. –✓ Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: Arvio kokoaikaiseksi henkilöstöksi muutettuna 2023 2024 2025 2026 2027 Ÿ Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) 20 01 02 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) 3 3 3 3 3 20 01 02 03 (EU:n ulkopuoliset edustustot) 01 01 01 01 (epäsuora tutkimustoiminta) 01 01 01 11 (suora tutkimustoiminta) Muu budjettikohta (mikä?) Ÿ Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[1] 20 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö) 20 02 03 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat, vuokrahenkilöstö ja nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) XX 01 xx yy zz [2] – päätoimipaikassa – EU:n ulkopuolisissa edustustoissa 01 01 01 02 (sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö – epäsuora tutkimustoiminta) 01 01 01 12 (sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö – suora tutkimustoiminta) Muu budjettikohta (mikä?) YHTEENSÄ 3 3 3 3 3 Henkilöresurssien tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt 2 hallintovirkamiestä: Uusien vuotuisten päästökiintiöiden laskenta 2023–2030 ja vastaava komission täytäntöönpanosäädös. Vuosien 2025 ja 2027 inventaarioiden perusteellinen tarkastelu (sopimusten hallinnointi ja siihen liittyvät täytäntöönpanosäädökset). Yritysanalyysi tietotekniikan mukautuksia varten ja unionin rekisterin uusien elementtien käyttö sen jälkeen. Business Intelligence ja raportointivelvollisuudet. Asiakkuudenhallinta ja uuden palvelupisteen resurssien koordinointi. 1 hallintovirkamies: Jäsenvaltioiden valmiuksien kehittäminen päästövähennysstrategioiden suunnittelua varten. Jäsenvaltioiden avustaminen hallintoasetuksen mukaisten kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien päivittämisessä kansallisten ilmastopolitiikkojen ja -toimenpiteiden tehostamiseksi ja tarvittavien päästövähennysten aikaansaamiseksi vuoteen 2030 mennessä. Ulkopuolinen henkilöstö – 3.2.4.Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa Ehdotus/aloite

–✓ voidaan rahoittaa kokonaan kohdentamalla menoja uudelleen monivuotisen rahoituskehyksen kyseisen otsakkeen sisällä. Menot syntyvät Life-ohjelman puitteissa. –◻ edellyttää monivuotisen rahoituskehyksen kyseiseen otsakkeeseen sisältyvän kohdentamattoman liikkumavaran ja/tai monivuotista rahoituskehystä koskevassa asetuksessa määriteltyjen erityisvälineiden käyttöä. –◻ edellyttää monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista. 3.2.5.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet Ehdotus/aloite –✓ rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. –◻ rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2023 2024 2025 2026 2027 Yhteensä Rahoitukseen osallistuva taho Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ



3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin –✓ Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin. –◻ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti: –◻ vaikutukset omiin varoihin –◻ vaikutukset muihin tuloihin –tulot on kohdennettu menopuolen budjettikohtiin ◻ milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)