Ehdotus: neuvoston direktiiviksi yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta /* KOM/2000/0537 lopull. - CNS 2000/0223 */



Virallinen lehti nro 029 E , 30/01/2001 s. 0265 - 0265



Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Direktiivin 77/388/ETY [1] 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa säädetään, että neuvosto päättää komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan yksimielisesti yleisen arvonlisäverokannan tasosta. [1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/17/EY (EYVL L 84, 5.4.2000, s. 24). 2. Edellä mainittu säännös liittyy EY:n perustamissopimuksen 93 artiklaan, jossa määrätään, että neuvosto antaa säännökset liikevaihtoveroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi. Tässä suhteessa yleisen verokannan määrittämistä on aina pidetty välttämättömänä sekä voimassa olevien siirtymäkauden määräysten että lopullisen yleisen arvonlisäverojärjestelmän osalta. 3. Komissio esitti jo vuonna 1987 sisämarkkinoiden perustamiseen vuonna 1993 tähtäävän työohjelman yhteydessä ehdotukset verotuksen yhdenmukaistamista koskevan lopullisen järjestelmän perustamisesta. Verokantojen osalta ehdotusten, joita laadittaessa tavoitteena oli ollut todellisten sisämarkkinoiden toteuttaminen alkuperämaassa sovellettavan verotuksen avulla, olennaiset osat ovat yhdenmukaistettu verorakenne, johon sisältyy kaksi verokantaluokkaa, sekä jäsenvaltioiden soveltamien verokantojen lähentäminen tietyn vaihteluvälin sisällä. 4. Kuitenkin jo vuonna 1989 näytti selvältä, ettei komission ehdotuksia olisi mahdollista hyväksyä ennen 1. tammikuuta 1993, ja siksi Ecofin-neuvosto päätti ottaa käyttöön siirtymäkauden järjestelyn. Verokantojen lähentämisestä annettiin direktiivi 92/77/ETY [2]. [2] Direktiivi 92/77/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 1). 5. Direktiivillä otettiin käyttöön vähimmäisverokantajärjestelmä, jonka mukaan yleisen verokannan oli oltava 1. tammikuuta 1993 alkaen vähintään 15 prosenttia. Jäsenvaltiot saivat kuitenkin mahdollisuuden soveltaa yhtä tai kahta alennettua, vähintään 5 prosentin verokantaa luettelossa mainittujen tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin. Lisäksi direktiivissä säädetään tietyistä siirtymäkauden poikkeuksista erityistilanteiden osalta. 6. Samaan aikaan neuvosto kuitenkin vahvisti uudelleen huhtikuussa 1967 tekemänsä sitoumuksen ottaa käyttöön lopullinen verotusjärjestelmä, jonka perustana on tavaroiden ja palvelujen verotus alkuperäjäsenvaltiossa, ja asetti järjestelmän toteuttamista varten uudeksi määräajaksi 31. joulukuuta 1996. 7. Heinäkuussa 1996 komissio hyväksyi ohjelman, joka koski vähittäistä siirtymistä lopulliseen järjestelmään. Sen ensimmäisen vaiheen tavoitteena oli jäsenvaltioissa voimassa olevien järjestelmien nykyaikaistaminen ja aiempaa yhdenmukaisempi soveltaminen sekä muutosten tekeminen niihin ennen lopulliseen järjestelmään siirtymistä. Tässä yhteydessä komissio korosti, että yhdenmukaistetun järjestelmän edellytyksenä on arvonlisäverokantojen lähentäminen toisiinsa. Myös veron säilyminen tasapuolisena yritysten välisten kilpailuedellytysten suhteen edellytti verokantojen tietynasteista yhdenmukaisuutta. Kuten vuonna 1987, kävi kuitenkin hyvin nopeasti selväksi, ettei tällaista yhdenmukaistamista ollut mahdollista toteuttaa, kun otettiin huomioon eri jäsenvaltioiden sisäinen tilanne. 8. Tämän vuoksi komissio esitti 20. joulukuuta 1995 vuonna 1992 verokantojen lähentämisestä annetun direktiivin mukaisesti uuden direktiiviehdotuksen [3] yhtäältä varmistaakseen saavutetun verokantojen yhdenmukaisuuden säilymisen ja toisaalta ottaakseen huomioon alkuperämaaperiaatteen mukaiseen verotukseen perustuvan lopullisen arvonlisäverojärjestelmän, jonka edellytyksenä on arvonlisäverokantojen perusteellinen yhdenmukaistaminen. Ehdotuksen mukaan yleisen verokannan vaihteluvälin alaraja olisi 15 prosenttia ja yläraja 25 prosenttia. Koska nykyisin sovellettavassa verotusjärjestelmässä on kyse siirtymäkauden järjestelystä, tämän määräyksen soveltamisaika rajoitettiin kahteen vuoteen (1. tammikuuta 1997 - 31. joulukuuta 1998). [3] KOM(95) 731 (EYVL C 73, 13.3.1996, s. 22). 9. Verokannan vaihteluvälin perustana olivat jäsenvaltioissa sovelletut verokannat; niissä sovellettu yleinen verokanta on aina vaihdellut 15 ja 25 prosentin välillä. Nykyisin 15 prosentin verokantaa sovelletaan vielä yhdessä jäsenvaltiossa (Luxemburg) ja 25 prosentin verokantaa kahdessa jäsenvaltiossa (Tanska ja Ruotsi). 10. Komissio esitti neuvostolle samanlaisen ehdotuksen ajanjaksolle 1. tammikuuta 1999 - 31. joulukuuta 1999. 11. Neuvosto hylkäsi mainitut verokantojen lähentämistä koskevat ehdotukset, jotka perustuivat yleistä verokantaa vahvistettaessa sovellettavan vaihteluvälin määrittämiseen. Kummassakin tapauksessa neuvosto muutti ehdotusta [4] ja säilytti ainoastaan vähimmäisverokantaa koskevan periaatteen esittäen alimmaksi arvoksi 15 prosenttia, joka on sama kuin vuonna 1992 annetulla direktiivillä käyttöön otetussa järjestelmässä, sekä vahvisti määräyksen viimeiseksi voimassaolopäiväksi 31. joulukuuta 2000. [4] Neuvoston direktiivi 96/95/EY, annettu 20. joulukuuta 1996 (EYVL L 338, 28.12.1996, s. 89) ja neuvoston direktiivi 1999/49/EY, annettu 25. toukokuuta 1999 (EYVL L 139, 2.6.1999, s. 27). 12. Komissio hyväksyi hiljattain sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamista koskevan uuden strategian [5]. Strategiassa ei aseteta kyseenalaiseksi ajatusta lopullisesta verotusjärjestelmästä tai verokantojen yhdenmukaistamisesta pitkän aikavälin tavoitteina. [5] KOM(2000) 348 lopullinen. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Strategia sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseksi. 13. Sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi lyhyellä aikavälillä haluttiin kuitenkin arvioida uudelleen komission vuonna 1996 esittämä ohjelma. Tämän vuoksi komissio ehdotti monivaiheista strategiaa, johon liittyy neljä ensisijaista tavoitetta eli voimassa olevien sääntöjen yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen, voimassa olevien määräysten nykyistä yhtenäisempi soveltaminen ja uusi hallinnollisen yhteistyön toteuttamistapa. 14. Samalla on kuitenkin pidettävä huoli siitä, ettei yhä suurempi ero jäsenvaltioissa sovellettavien yleisten arvonlisäverokantojen välillä mahdollisesti johda rakenteelliseen epätasapainoon unionin sisällä tai kilpailun vääristymiseen tietyillä toimialoilla. 15. Näissä olosuhteissa näyttää siis edelleen tarkoituksenmukaiselta pitää voimassa väliaikaisesti yleisen arvonlisäverokannan nykyinen 15 prosentin vähimmäistaso ja on aiheellista ehdottaa nykyisin sovellettavan lainsäädännön voimassaolon jatkamista. 16. Koska direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu verokannan soveltamisaika päättyy 31. joulukuuta 2000, tämän ehdotuksen tarkoituksena on antaa neuvostolle mahdollisuus jatkaa yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisaikaa. Yleisen verokannan alarajaksi vahvistetaan 15 prosenttia, ja tämä määräys on voimassa viisivuotiskauden 1. tammikuuta 2001 - 31. joulukuuta 2005. Artikloja koskevat huomautukset 1 artikla Artiklan ensimmäisessä kohdassa ehdotetaan, että nykyisin sovellettavan yleisen arvonlisäverokannan 15 prosentin vähimmäistason soveltamista jäsenvaltioissa jatketaan 1. päivästä tammikuuta 2001 alkaen 31. päivään joulukuuta 2005. Artiklan toisessa kohdassa vahvistetaan yleisen verokannan ehdotetun vähimmäistason viimeiseksi määräajaksi 31. joulukuuta 2005. Säännöstä aiotaan tarkastella uudelleen, koska neuvoston on päätettävä komission ehdotuksesta viimeistään 31. joulukuuta 2005 mennessä tämän ajankohdan jälkeen sovellettavan yleisen verokannan tasosta. 2-4 artikla Artikloissa säädetään direktiivin voimaantuloon liittyvistä toimenpiteistä. 2000/0223 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [6], [6] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [7], [7] EYVL C ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [8], [8] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [9] 12 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään, että neuvosto päättää 31 päivän joulukuuta 2000 jälkeen sovellettavan yleisen verokannan tasosta. [9] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/17/EY (EYVL L 84, 5.4.2000 s. 24). (2) Vaikka jäsenvaltioissa nykyisin voimassa oleva arvonlisäverokanta yhdessä siirtymäkauden järjestelmän mekanismien kanssa turvaa kyseisen järjestelmän hyväksyttävän toiminnan, on kuitenkin syytä huolehtia siitä, ettei yhä suurempi ero jäsenvaltioiden soveltamien yleisten arvonlisäverokantojen välillä johda rakenteelliseen epätasapainoon yhteisössä tai kilpailun vääristymiseen tietyillä toimialoilla ainakaan 7 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa komission tiedonannossa [10] esitetyssä arvonlisäveron alalla tällä hetkellä voimassa olevan yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamiseen ja nykyaikaistamiseen tähtäävän uuden strategian toteuttamisen aikana. [10] KOM(2000) 348 lopullinen. (3) Näyttää siis tarkoituksenmukaiselta säilyttää nykyisin sovellettavan yleisen arvonlisäverokannan 15 prosentin vähimmäistaso toisen riittävän pitkän ajanjakson ajan, jotta kyseinen yksinkertaistamiseen ja nykyaikaistamiseen tähtäävä uusi strategia voidaan toteuttaa, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Korvataan direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan ensimmäinen ja toinen alakohta seuraavalla tekstillä: "Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava prosenttiosuutena veron perusteesta yleinen arvonlisäverokanta, joka on sama tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten osalta. Tämän prosenttiosuuden on 1 päivästä tammikuuta 2001 31 päivään joulukuuta 2005 oltava vähintään 15 prosenttia. Neuvosto päättää yksimielisesti komission ehdotuksesta ja kuultuaan Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen sovellettavan yleisen verokannan tasosta." 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammi- kuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin soveltamisalalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2001. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja