C 437/52

Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2020/C 437/15)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”MONTLOUIS-SUR-LOIRE”

PDO-FR-A0169-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 7.10.2020

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Viittaus viralliseen geokoodiin

Maantieteellisen alueen ja välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen yhteyteen on lisätty viittaus viralliseen geokoodiin. Tämä lisäys ei muuta millään tavalla näitä kahta aluetta.

Yhtenäisen asiakirjan 1.6 ja 1.9 kohtaa on näin ollen muutettu.

2. Istutustiheys

Istutustiheys nousee 6 000 köynnöksestä 6 250 köynnökseen hehtaaria kohden. Sen vuoksi köynnösrivien välinen vähimmäisetäisyys on pienennetty 0,80 metriin. Viiniköynnösten tihentäminen parantaa niistä tuotettavien viinien laatua.

Yhtenäisen asiakirjan 1.5 kohtaa on näin ollen muutettu.

3. Leikkaussäännöt

Leikkaussääntöjä on tarkistettu, jotta viininviljelijät voisivat tarvittaessa mukautua aiempaa joustavammin alati lisääntyviin ilmastoriskeihin (esimerkiksi keväthalla). Sanamuoto on vastedes seuraava:

”— Matalaleikkauksella leikattavissa köynnöksissä (leikattu viuhkamaiseen tai Royat-muotoon) leikkauksessa jätettävien silmujen lukumäärä saa olla enintään 85 800 silmua hehtaaria kohden ja keskimäärin 13 silmua köynnöstä kohden niin, että kussakin köynnöksessä saa olla enintään 15 silmua ja kussakin kannusversossa saa olla enintään 3 silmua.

— Pitkällä juoksijaleikkauksella leikattavissa köynnöksissä leikkauksessa jätettävien silmujen lukumäärä saa olla enintään 72 600 silmua hehtaaria kohden ja keskimäärin 11 silmua köynnöstä kohden niin, että kussakin köynnöksessä saa olla enintään 13 silmua.”

Yhtenäisen asiakirjan 1.5 kohtaa on näin ollen muutettu.

4. Sidontasäännöt

Guyot-leikkauksella leikattujen köynnösten satoversot on vastedes kiinnitettävä tukilankaan.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

5. Maatalouden ympäristökäytännöt

Tuote-eritelmään on lisätty seuraava määräys:

”— Viljelylohkoja reunustava pysyvä nurmipeite (pientareilla ja lohkojen välisillä istuttamattomilla tai viljelemättömillä alueilla) on pakollinen. Tämä velvoite ei koske tilanteita, joissa pientareita joudutaan uusimaan erityisesti eroosion tai poikkeuksellisten sääilmiöiden vuoksi.

— Vähintään 40 prosentin suuruisella alueella köynnösrivien välisestä pinta-alasta kylvetyn tai luontaisen kasvillisuuden hoidosta huolehditaan mekaanisin tai manuaalisin keinoin.”

Tämä muutos liittyy koko viininviljelyalueen tämänhetkiseen kehitykseen, jossa alan toimijat ovat alkaneet suosia maan kasvukuntoa ylläpitäviä viljelykäytäntöjä. Tämä kuvastaa sitä, että ympäristönäkökohdat otetaan teknisissä valmistusmenetelmissä entistä paremmin huomioon. Kasvipeitettä vahvistamalla kemiallisten rikkakasvien torjunta-aineiden käyttöä voidaan vähentää. Rikkakasvien torjunta-aineiden käyttöä vähentämällä on tarkoitus vahvistaa viinitarhojen maaperän suojelua ja säilyttää sen luonnolliset ominaisuudet (hedelmällisyys, biologinen monimuotoisuus, biologinen puhdistus), mikä tukee osaltaan viinien laatua ja aitoutta ja vahvistaa käsitystä paikallisuudesta.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

6. Sadonkorjuu

Poistetaan I luvun VII kohdan 1 alakohdasta virke ”Sadonkorjuun aloituspäivä vahvistetaan Ranskan maatalous- ja merikalastuslain (Code rural et de la pêche maritime) D. 644-24 §:n säännösten mukaisesti.”

Sadonkorjuun aloituspäivän vahvistaminen ei ole enää nykyisin tarpeen, sillä alan toimijoilla on vastedes käytössään laaja valikoima välineitä, joiden avulla he voivat arvioida rypäleiden kypsyysasteen hyvin tarkasti. Jokaisella toimijalla on käytettävissään tietty määrä joko omia tai yhteisiä laitteita ja varusteita, joiden avulla voidaan määrittää täsmällisesti paras mahdollinen päivä sadonkorjuun käynnistämiseen kullakin viljelylohkolla tuotantotavoitteiden mukaan.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

7. Sadonkorjuuta koskevat erityismääräykset

Tuote-eritelmään on lisätty seuraavat määräykset:

”— Silloin, kun sato korjataan mekaanisesti, sadon kuljetuksen ja rypäleiden puristamisvaiheen aloittamisen välillä saa kulua enintään kaksi tuntia.

— Silloin, kun sato korjataan käsin, sadon kuljetuksen ja rypäleiden puristamisvaiheen aloittamisen välillä saa kulua enintään 24 tuntia.

— Sadonkorjuulaitteet on pestävä vähintään kerran päivässä.”

Näillä määräyksillä pyritään takaamaan rypäleiden paras mahdollinen hygieniataso.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

8. Kerran käyvät kuohuviinit

Tuote-eritelmää muutetaan niin, että siihen saadaan sisällytetyksi kerran käyvien kuohuviinien tuotantoedellytykset. Näiden edellytysten sisällyttämiseksi tuote-eritelmää muutetaan seuraavissa kohdissa:

Sadonkorjuu

”— Kerran käyvät kuohuviinit valmistetaan käsin korjatuista rypäleistä, jotka kuljetetaan kokonaisina puristamoon säiliöissä taikka muissa kuin itsepurkavissa ruuvi- tai pumppukäyttöisissä rypälevaunuissa.”

Rypäleiden kypsyys

— kerran käyvillä kuohuviineillä puristemehun sokeripitoisuuden on oltava 178 grammaa litrassa.

Luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus

— kerran käyvillä kuohuviineillä 11 tilavuusprosenttia.

Tuotos

— Ranskan maatalous- ja merikalastuslain D. 645-7 §:ssä tarkoitetuksi tuotokseksi määritetään kuohumattomien viinien ja kerran käyvien kuohuviinien osalta 52 hehtolitraa hehtaarilta.

Enimmäistuotos

a) — Ranskan maatalous- ja merikalastuslain D. 645-7 §:ssä tarkoitetuksi enimmäistuotokseksi määritetään kuohumattomien viinien ja kerran käyvien kuohuviinien osalta 62 hehtolitraa hehtaarilta.

Puristaminen

— Kerran käyvien kuohuviinien valmistukseen tarkoitetut rypäleet kaadetaan kokonaisina puristimeen ilman, että niitä ensin perattaisiin tai murskattaisiin. Rypäleet puristetaan pneumaattisella puristimella, ketjuttomalla ja vanteettomalla vaakasuoralla levypuristimella tai pystypuristimella.

Analyyttiset normit

— Kerran käyvistä kuohuviineistä on poistettava sakka, ja niiden käymiskelpoisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuuden on oltava enintään 5 grammaa litrassa.

Viininvalmistusmenetelmät

— Kerran käyvien kuohuviinien puristemehujen kirkastaminen käyttämällä entsyymejä tai entsymaattisia valmisteita on kielletty.

— Kerran käyvät kuohuviinit valmistetaan ilman väkevöimistä ja ilman lisättyä hiivaa.

Kielletyt laitteet

— perkauslaitteet ja rypälemurskaimet kerran käyvien kuohuviinien valmistukseen tarkoitettujen rypäleiden viiniyttämiseen.

Valmistus

— Pullotus pulloihin, joissa pullokäyminen tapahtuu yhdellä käymisellä, tehdään aikaisintaan 1. lokakuuta sadonkorjuuvuonna.

c) Kerran käyvien kuohuviinien pullokäymisen toteuttamisessa on sovellettava seuraavia edellytyksiä: — käyminen alkaa sammiossa tai tynnyreissä, — sitä säädellään ainoastaan kylmämenetelmällä, — hiivan lisääminen on kielletty, — tirage-liuoksen lisääminen on kielletty, — kalsium- tai natriumalginaattien käyttö on kielletty, — pullokäyminen tapahtuu ainoastaan lasipulloissa ja käynnistyy osittain käyneestä puristemehusta, — expedition-liuoksen käyttö on kielletty, — sakan poistossa menetettävä osuus korvataan saman viinierän vastaavalla osuudella.

Pakkaaminen

— analyysi tehdään kuohumattomille viineille ennen pakkaamista tai sen jälkeen, kuohuviineille tai helmeileville viineille ennen sakan poistamista ja kerran käyville kuohuviineille sakan poistamisen jälkeen.

Merkinnät

c) — Kerran käyneet kuohuviinit on varustettava vuosikertamerkinnällä.

Rekisteri

2. Kerran käyvien kuohuviinien tuotantoon tarkoitettujen viljelylohkojen rekisteri

Kaikkien rypäleitä korjaavien toimijoiden on pidettävä ajantasaista rekisteriä viljelylohkoista, joilta kerran käyvien kuohuviinien tuotantoon tarkoitetut rypäleet on korjattu, ja rekisteriin on merkittävä kyseisten lohkojen osalta seuraavat tiedot:

— maarekisterinumero,

— pinta-ala.

Toimijan on toimitettava tämä rekisteri edunvalvonnasta vastaavalle elimelle (organisme de défense et de gestion) viimeistään sadonkorjuuta seuraavan marraskuun 1. päivänä.

Yhtenäisen asiakirjan 1.4, 1.5, 1.8 ja 1.9 kohtaa on näin ollen muutettu.

9. Rypäleiden sokeripitoisuus

Rypäleiden vähimmäissokeripitoisuutta lisätään kuohumattomien viinien osalta 8 grammalla puristemehulitraa kohden ihanteellisen kypsyysasteen varmistamiseksi. Tämän seurauksena kuohumattomien viinien luonnollinen alkoholipitoisuus nousee 10,5 prosentista 11 prosenttiin.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

10. Enimmäistuotos

Kuohumattomien viinien, kuohuviinien ja helmeilevien viinien enimmäistuotosta lasketaan 3 hehtolitraa hehtaarilta. Tämä muutos johtuu leikkaussääntöjen muuttamisesta. Tarkoituksena on välttää liialliset muutokset tuotoksissa.

Yhtenäisen asiakirjan 1.5 kohtaa on näin ollen muutettu.

11. Puristaminen

Tuote-eritelmään lisätään puristamista koskeva luku:

”— Rypäleiden säilytys- ja puristuslaitteet on pestävä kerran päivässä.

— Rypäleet maseroidaan kuorineen ilmatiiviissä säiliöissä.”

Tällä määräyksellä pyritään varmistamaan, ettei sadon laatu pääse heikkenemään.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

12. Analyyttiset normit

Käymiskelpoisten sokereiden enimmäismäärää kuiviksi luonnehdittavissa kuohumattomissa viineissä tarkistetaan alaspäin siten, että sokerimäärä pienenee 8 grammasta 5 grammaan litrassa.

Yhtenäisen asiakirjan 1.9 kohtaa on näin ollen muutettu.

13. Kokonaisalkoholipitoisuus väkevöimisen jälkeen

Väkevöimismahdollisuuksien rajoittamiseksi kuohumattomien viinien väkevöimisen jälkeinen kokonaisalkoholipitoisuus on laskettu 13 tilavuusprosenttiin.

Yhtenäisen asiakirjan 1.5 kohtaa on näin ollen muutettu.

14. Kielletyt laitteet

Jotta rypäleiden laatu ei heikkenisi puristusprosessin aikana, tuote-eritelmässä kielletään seuraavien laitteiden käyttö:

— keskitäyttöiset puristimet,

— raakabetonisammiot, lukuun ottamatta sellaisia sammioita, joista tavarantoimittaja on antanut vaatimustenmukaisuusvakuutuksen, josta ilmenee, että niitä voidaan käyttää rypäleiden, puristemehun tai viinin yhteydessä.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

15. Käymishuoneen kapasiteetti

Jotta viinikellarissa tehtävät työvaiheet voidaan suorittaa hyvissä olosuhteissa, käymishuoneen vähimmäiskapasiteettia kasvatetaan tuote-eritelmässä niin, että kerroin on vastedes aiemman yhden sijasta puolitoista kertaa se määrä, joka tarkistetulla alkuperänimityksellä varustettua viiniä on keskimäärin viiniytetty viiden viimeksi kuluneen vuoden aikana.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

16. Kuohuviinien pullotus

Ajankohtaa viinien pullottamiselle toisen alkoholikäymisen käynnistämiseksi aikaistetaan kuukaudella satojen varhentumisen huomioon ottamiseksi.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

17. Pakkaaminen

Samaan aikaan, kun tunnustetaan kerran käyneet kuohuviinit, täsmennetään, että määräys, jonka mukaan viiniä pidetään kaupan pulloissa, joiden tilavuus on enintään 37,5 senttilitraa tai yli 150 senttilitraa, koskee ainoastaan niitä kuohuviinejä ja helmeileviä viinejä, jotka valmistetaan niin, että ne käyvät pulloissa toisen kerran.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

18. Kypsytys ja saattaminen kuluttajamarkkinoille

Kuohumattomien viinien kypsytysaikaa pidennetään puolitoista kuukautta. Chenin-rypälelajikkeen tiedetään nimittäin kehittävän mielenkiintoisia aromaattisia ominaisuuksia kypsytyksen aikana. Näin ollen ajankohtaa, jolloin viinit asetetaan kuluttajien saataville, lykätään 1:sestä helmikuuta 15:nteen maaliskuuta.

Tuote-eritelmään on tehty lisäys, jonka mukaan kuohuviinit ja helmeilevät viinit voidaan saattaa markkinoille aikaisintaan 30. syyskuuta.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

19. Liikkuminen valtuutettujen varastonpitäjien välillä

Poistetaan I luvun IX kohdan 5 alakohdan b alakohta, joka koskee päivämäärää, jona viinit lasketaan liikkeelle valtuutettujen varastonpitäjien välillä.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

20. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteyttä maantieteelliseen alueeseen on tarkistettu kerran käyvien kuohuviinien kuvauksen osalta.

Yhteyttä on tarkistettu lisäksi niin, että maininta matalaleikkauksesta on poistettu leikkuuta koskeviin edellytyksiin tehtyjen muutosten seurauksena.

Yhtenäisen asiakirjan 1.8 kohtaa on näin ollen muutettu.

21. Siirtymätoimenpiteet

Tuote-eritelmästä on poistettu siirtymätoimenpiteet, joiden soveltamisaika on päättynyt. Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

22. Pullon ulkoasu

Poistetaan helmeilevän viinin pullon ulkoasua koskeva määräys.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

23. Merkintä ”sec”

Maininnan ”sec” (kuiva) merkitsemisvelvoite on poistettu kuohumattomilta viineiltä.

Yhtenäisen asiakirjan 1.9 kohtaa on näin ollen muutettu.

24. Ilmoitusvelvollisuudet

Tuote-eritelmään on lisätty ennakkoilmoitus viljelylohkojen käyttötarkoituksesta.

Tämän ilmoituksen avulla voidaan ennakoida, minkälaista tuotenimitystä lohkon tuotokselle haetaan, jotta voidaan ottaa käyttöön eriytettyjä kasvatustapoja ja mukauttaa näin leikkuusta alkaen tekniset valmistusmenetelmät määritettyyn enimmäistuotokseen. Tämän ansiosta edunvalvonnasta vastaava elin (organisme de défense et de gestion, ODG) voi myös säädellä markkinoille tulevia määriä tuotelajeittain.

Ilmoitus tuotteen myynnistä yleisemmässä luokassa poistetaan.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

25. Rekisterit

Tuote-eritelmään lisätään maininta rekisteristä, jossa täsmennetään, milloin rypäleet on korjattu käsin tai mekaanisesti.

Tuote-eritelmään lisätään maininta rekisteristä, josta käyvät ilmi sadonkorjuu-, säilytys- ja puristuslaitteiden puhdistusta koskevat tiedot.

Maininta pakkausrekisteristä poistetaan.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

26. Tärkeimmät tarkastettavat kohdat

Tärkeimpiä tarkastettavia kohtia on tarkistettu niiden arviointimenetelmien yksinkertaistamiseksi.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

27. Osoite

INAO:n osoite on tarkistettu.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Montlouis-sur-Loire

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

5. Laatukuohuviini

8. Helmeilevä viini

4. Viini(e)n kuvaus

Kuohumattomat viinit

Kuohumattomien viinien luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus on 11 tilavuusprosenttia.

Kuohumattomien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöimisen jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia. Kuivaksi luokitelluissa (ilmaisulla ”sec” varustetuissa) kuohumattomissa viineissä käymiskelpoisten sokereiden (glukoosin ja fruktoosin) pitoisuus on pakkaamisen jälkeen enintään 5 grammaa litrassa, ja tällaisten viinien kokonaishappopitoisuus, joka ilmaistaan viinihappogrammoina litrassa, on enintään 2 grammaa litrassa käymiskelpoisten sokereiden (glukoosin ja fruktoosin) pitoisuutta pienempi.

Haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaisrikkidioksidipitoisuus ja hiilidioksidipitoisuus vastaavat EU:n lainsäädännössä kuohumattomille viineille määritettyjä pitoisuuksia.

Kuivissa kuohumattomissa viineissä on nuorena hedelmä- ja kukkaisaromeja, jotka saattavat vanhemmissa viineissä väistyä ja antaa tilaa viinin kehittymisen myötä syntyville hurmaaville aromeille, kuten hunajaisuudelle. Silloin, kun viineissä on käymiskelpoisia sokereita, ne ovat yleensä moniulotteisempia ja niillä on tavanomaista paremmat edellytykset hyötyä kypsytyksestä. Eksoottisten hedelmien ylenpalttiset aromit tai kuivahedelmien miedommat vivahteet eivät siis ole harvinaisia, ja ajan kuluessa näistä viineistä tulee usein esiin paahdettujen manteleiden tai kvittenin vivahteita.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%): Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%): Vähimmäishappopitoisuus: Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra): Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra):

Kuohuviinit ja helmeilevät viinit

Jos rypäleen puristemehua on väkevöity, kuohuviinien tai helmeilevien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa pullokäymisen jälkeen olla enintään 13 tilavuusprosenttia.

Haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaishappopitoisuus, kokonaisrikkidioksidipitoisuus ja hiilidioksidipitoisuus vastaavat EU:n lainsäädännössä kuohuviineille ja helmeileville viineille määritettyjä pitoisuuksia.

Kuohuviineissä, joissa on hienojakoista ja kevyttä vaahtoa, tavataan usein valkomaltoisten hedelmien tai sitrushedelmien vivahteita, ja niissä on havaittavissa leipäisää sävyä, joka voimistuu ajan kuluessa.

Helmeileville viineille on luonteenomaista alhainen hiilidioksidipitoisuus ja hienovarainen kuplaisuus, joka tuntuu suussa vain hiukan. Nämä miellyttävät viinit ovat yleensä kuohuviinejä väkevämpiä.

Kerran käyneille kuohuviineille on luonteenomaista hienostunut ja kermainen kuplaisuus. Niissä on havaittavissa varmaa täyteläisyyttä ja kypsyyttä, jota täyteläisyyden kehittyminen edellyttää. Valkoiset kukat ja valkomaltoiset hedelmät täydentävät tuotteen makujen ja tuoksujen tasapainoisuutta.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%): Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%): Vähimmäishappopitoisuus: Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra): Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra):

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Kuohuviinien tai helmeilevien viinien valmistusmenetelmänä on toinen käyminen pullossa. Kuohuviinejä voidaan valmistaa myös niin, että ne käyvät vain kerran. Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla pullokäymisen jälkeen puristemehun väkevöinnin yhteydessä enintään 13 tilavuusprosenttia. Kuohumattomien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöimisen jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Viljelykäytäntö

a) – Istutustiheys Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 6 250 köynnöstä hehtaarilla, ja rivien välinen enimmäisetäisyys on 1,60 metriä. Samassa rivissä olevien köynnösten välisen etäisyyden on oltava vähintään 0,8 metriä.

b) – Leikkaussäännöt – Köynnökset leikataan ennen 1. toukokuuta. – Matalaleikkauksella leikattavissa köynnöksissä (leikattu viuhkamaiseen tai Royat-muotoon) leikkauksessa jätettävien silmujen lukumäärä saa olla enintään 85 800 silmua hehtaaria kohden ja keskimäärin 13 silmua köynnöstä kohden niin, että kussakin köynnöksessä saa olla enintään 15 silmua ja kussakin kannusversossa saa olla enintään 3 silmua.

— Pitkällä juoksijaleikkauksella leikattavissa köynnöksissä leikkauksessa jätettävien silmujen lukumäärä saa olla enintään 72 600 silmua hehtaaria kohden ja keskimäärin 11 silmua köynnöstä kohden niin, että kussakin köynnöksessä saa olla enintään 13 silmua.

Kerran käyvät kuohuviinit

Valmistuksessa sovellettava rajoitus

Kerran käyvien kuohuviinien pullokäymisen toteuttamisessa on sovellettava seuraavia edellytyksiä:

— käyminen alkaa sammiossa tai tynnyreissä,

— sitä säädellään ainoastaan kylmämenetelmällä,

— hiivan lisääminen on kielletty,

— tirage-liuoksen lisääminen on kielletty,

— kalsium- tai natriumalginaattien käyttö on kielletty,

— pullokäyminen tapahtuu ainoastaan lasipulloissa ja käynnistyy osittain käyneestä puristemehusta,

— expedition-liuoksen käyttö on kielletty,

— sakan poistossa menetettävä osuus korvataan saman viinierän vastaavalla osuudella.

b. Enimmäistuotokset

Kuohumattomat viinit

62 hehtolitraa hehtaaria kohden

Kuohuviinit ja helmeilevät viinit

75 hehtolitraa hehtaaria kohden

Kerran käyvät kuohuviinit

62 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Kuohumattomien viinien rypäleiden korjuu, viiniyttäminen, valmistaminen ja kypsyttäminen sekä kuohuviinien ja helmeilevien viinien rypäleiden korjuu, viiniyttäminen, valmistaminen, kypsyttäminen ja pakkaaminen suoritetaan seuraavien Indre-et-Loiren departementin kuntien alueella (vuoden 2019 virallisen geokoodin perusteella laadittu luettelo): Lussault-sur-Loire, Montlouis-sur-Loire, Saint-Martin-le-Beau.

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Chenin B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Tarkistetun alkuperänimityksen ”Montlouis-sur-Loire” viininviljelyalue muutamia kilometrejä Toursista itään sijaitsee kalkkikivitasangolla. Tämä kolmiomainen alue rajautuu pohjoisessa Loiren laaksoon ja etelässä Cherin laaksoon, ja idässä sen rajana on Amboisen metsäalue. Tämä maantieteellinen alue käsittää kolmen kunnan alueen.

Maantieteellisen alueen maasto on melko vuoristoista, ja viinitarhat sijaitsevat keskimäärin 55–100 metrin korkeudessa. Kaakossa tasanko mataloituu Cherin laaksoa kohti ja muodostaa viininviljelyyn soveltuvan rinteen, jota halkovat kuivat laaksot. Lännessä ja pohjoisessa viinialueen tasanko päättyy äkillisesti noin 30 metrin syvyiseen jyrkännealueeseen, jonka lomassa on siellä täällä pieniä kuivia laaksoja.

Geologisesti tarkasteltuna tasanko rakentuu liitukivimuodostumista, jotka ovat syntyneet Turonia-kaudella (kiillepitoinen liitukivi, keltainen tuffeau-kivi) ja Senon-kaudella (Cherin laaksossa tavattava Villedieun liitukivi). Näiden muodostumien päällä lepää piipitoisia savimuodostumia, jotka ovat peräisin Senon-kaudelta (moreenisavi) ja toisinaan myös eoseenikaudelta (täytekiviaines, soramaa), ja ennen muuta korkeiden jokitasankojen hiekkapitoista tulvamaata, joka on sekoittunut vaihtelevassa määrin tuuliperäisestä hiekka-aineksesta.

Rypäleiden korjuuta varten rajattujen viljelylohkojen maaperä on pääosin piipitoista savimaata, toisinaan kalkkipitoista savimaata. Rinteille kasaantuneet hiekkaesiintymät tekevät maaperän rakenteesta usein hyvin hiekkaisen.

Alueella vallitsee valtameri-ilmastoa mannermaisempi ilmasto, mikä johtuu sijainnista valtameren ja mantereen vaikutusten risteyskohdassa, jossa Loire-joki toimii lämmönsäätelijänä. Alueen ilmasto-olot ovat toisinaan erinomaiset pitkälle syksyyn ja vielä myöhäissyksyyn saakka.

Tasangon ylimmät kivikerrokset koostuvat tuffeau-kivestä, joka on pehmeää liitukiviainesta. Roomalaisajalta 1900-luvulle saakka siihen on kaivettu laajoja maanalaisia louhoksia, joita käytetään nyttemmin viinikellareina kuohumattomien viinien viiniyttämisessä, kuohuviinien valmistuksessa sekä viinien kypsytyksessä ja varastoinnissa.

Viininviljelyalueella tuotettiin 1300-luvulta 1800-luvulle saakka valkoviinejä, joiden laatu ja kypsytyspotentiaali tekivät mahdolliseksi viinien kuljettamisen Loire-jokea pitkin Nantesiin, josta niitä voitiin toimittaa aina Pohjois-Euroopan maihin saakka. Näitä viinejä myydään yleisesti maininnalla ”Vouvray”, jolla tarkoitetaan Toursin alueen parhaita valkoviinejä.

Kuitenkin 1930-luvulla annettiin useita tuomioita, joissa hylättiin hakemus maantieteellisellä alueella tuotettujen viinien liittämisestä tarkistettuun alkuperänimitykseen ”Vouvray”. Näin ollen Lussault-sur-Loiren, Montlouis-sur-Loiren ja Saint-Martin-le-Beaun viinitarhat päättivät hakea viineilleen tarkistettua alkuperänimitystä, joka hyväksyttiin vuonna 1938 nimellä ”Montlouis”. Vuonna 2002 nimeksi muutettiin ”Montlouis-sur-Loire”.

Vuonna 2008 viininviljelyalueen pinta-ala oli 400 hehtaaria ja alueella toimi viitisenkymmentä viininviljelijää. Puolet pinta-alasta on osoitettu kuohumattomien viinien tuotantoon (noin 6 000 hehtolitraa) ja puolet kuohuviinien tai helmeilevien viinien tuotantoon (noin 9 600 hehtolitraa).

Tuotteen ja syy-seuraussuhteiden kuvaus

Kuohumattomat viinit

Kuivissa kuohumattomissa viineissä on nuorena hedelmä- ja kukkaisaromeja, jotka saattavat vanhemmissa viineissä väistyä ja antaa tilaa viinin kehittymisen myötä syntyville hurmaaville aromeille, kuten hunajaisuudelle.

Silloin, kun viineissä on käymiskelpoisia sokereita, ne ovat yleensä moniulotteisempia ja niillä on tavanomaista paremmat edellytykset hyötyä kypsytyksestä. Eksoottisten hedelmien ylenpalttiset aromit tai kuivahedelmien miedommat vivahteet eivät siis ole harvinaisia, ja ajan kuluessa näistä viineistä tulee usein esiin paahdettujen manteleiden tai kvittenin vivahteita.

Kuohuviinit

Kuohuviineissä, joissa on hienojakoista ja kevyttä vaahtoa, tavataan usein valkomaltoisten hedelmien tai sitrushedelmien vivahteita, ja niissä on havaittavissa leipäisää sävyä, joka voimistuu ajan kuluessa.

Helmeileville viineille on luonteenomaista alhainen hiilidioksidipitoisuus ja hienovarainen kuplaisuus, joka tuntuu suussa vain hiukan. Nämä miellyttävät viinit ovat yleensä kuohuviinejä väkevämpiä.

Kerran käyneille kuohuviineille on luonteenomaista hienostunut ja kermainen kuplaisuus. Niissä on havaittavissa varmaa täyteläisyyttä ja kypsyyttä, jota täyteläisyyden kehittyminen edellyttää. Valkoiset kukat ja valkomaltoiset hedelmät täydentävät tuotteen makujen ja tuoksujen tasapainoisuutta.

Kuohumattomat viinit

Viinit valmistetaan yksinomaan Chenin B -rypälelajikkeesta. Tämän kestävän rypälelajikkeen potentiaali vaihtelee voimakkaasti sen mukaan, millaiseen maaperään se istutetaan. Tarkistetun alkuperänimityksen ”Montlouis-sur-Loire” maantieteellisellä alueella lajike on Loiren laaksossa lähellä itäistä viljelyrajaansa.

Paikallisen perinteen mukaisesti rypäleiden korjuuseen rajataan vain viljelyalue, jolla lohkojen maaperän vesi- ja lämpöominaisuudet ovat hyvät.

Nämä olosuhteet tarjoavat suotuisat edellytykset Chenin B -lajikkeen kehittymiseen tavalla, joka tuo esiin sen omaperäisen ja elegantin ominaislaadun, mutta tämä edellyttää kasvin ja sen tuotantokyvyn optimaalista hallintaa, mikä näkyy tiettyjen kloonien kieltämisenä ja viiniköynnösten kurinalaisessa kasvatuksessa.

Montlouis’n alueen viininviljelijät ovat mukautuneet Chenin B -lajikkeen vaatimuksiin ja hyödyntäneet sitä monipuolistamalla teknisiä valmistusmenetelmiä ja tuotettuja viinilajeja. Istutuspaikasta, viiniköynnösten kasvatustavasta ja satovuoden sääoloista riippuen viineissä on vaihtelevassa määrin käymiskelpoisia sokereita. Valkoviinien kypsytys vahvistaa niiden aromaattista moniulotteisuutta. Silloin, kun sääolot ovat sadonkorjuun lopussa suotuisat, puolimakeita tai makeita viinejä valmistetaan viinirypäleistä, joiden on ensin annettu kuivua viiniköynnöksessä, jolloin niiden sokeripitoisuus nousee, tai viinirypäleistä, joiden pinnalle on kasvanut Botrytis cinerean vaikutuksesta jalohometta.

Montlouis-sur-Loire-viinien laatua selittävät valitut viininviljelylohkot sekä viininviljelyalueen toimijoiden ajan kuluessa mukauttamat ja johdonmukaisesti soveltamat tuotantomenetelmät. Viinien hyvämaineisuus näkyy niiden jatkuvassa kaupassa, jota on alkujaan helpottanut Loire- ja Cher-jokien läheisyys. Viinejä kuljetettiin 1500- ja 1600-luvuilla vesiteitse Nantesiin ja sieltä edelleen Flanderin pohjoisosiin ja Alankomaihin. Hyvin todennäköisesti viinikauppaa on käyty kuitenkin jo huomattavan paljon aikaisemmin. Sittemmin näiden viinien maine on kasvanut entisestään, ja vuonna 2010 niitä pidetään kaupan kansallisten rajojen ulkopuolella ja viedään joka puolelle maailmaa.

Kuohuviinit

Kuohuviinien tuotanto on kehittynyt samoissa puitteissa. Montlouis’n alueen viininviljelijät havaitsivat, että kellareissa pullotetut viinit alkoivat toisinaan käydä uudestaan, ja he halusivat oppia hallitsemaan tätä ”luontaisten kuohuviinien” syntyilmiötä ja päästä samalla hyödyntämään sitä. Näin syntyivät 1800-luvulla viinit, joita tarjotaan kuluttajille nimityksellä ”helmeilevät viinit”. Ensimmäiset kuohuviinien valmistuskokeilut, joissa hyödynnettiin perinteistä menetelmää, käynnistettiin 1840-luvulla, jolloin myös viininvalmistustiede alkoi ottaa ensi askeleitaan. Kuohuviinien valmistuksessa tarvittava osaaminen alkoi kuitenkin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kehittyä ripeämmin muilla seuduilla, mikä sai alueen viljelijät turvautumaan Champagnen alueen asiantuntijoiden apuun. Tuffeau-kiveen kaivetut viinikellarit edesauttoivat näiden viinien valmistustaidon kehittymistä, sillä niiden valmistus edellyttää suurikokoisia ja sopivan viileitä varastointi- ja käsittelytiloja. Viininviljelijät käynnistivät 2000-luvulla uudelleen kerran käyvien kuohuviinien tuotannon, mikä oli mahdollista viininviljelyn ja viiniyttämisen teknisen asiantuntemuksen ansiosta. Nämä viinit valmistetaan vanhimmalla poreilevien viinien valmistukseen käytetyllä menetelmällä. Nämä viinit valmistetaan täysin kypsistä rypäleistä ja huolella valvotuista sadoista lisäämättä niihin sokereita jalostuksen aikana, joten ne ilmentävät tarkasti satovuoden olosuhteita.

Kuohuviinien valmistajat luottavat jo yli sadan vuoden ajalta karttuneeseen kokemukseen ja hallitsevat nykyään läpikotaisin cuvéen koostamiseen tarvittavan taitotiedon. Viinejä kypsytetään ritilöillä (sur lattes) vähintään yhdeksän kuukautta, mikä edistää viinien leipäisten aromien ja moniulotteisuuden kehittymistä.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue, joka määritellään kuohumattomien viinien viiniyttämistä, valmistamista ja kypsyttämistä sekä kuohuviinien ja helmeilevien viinien viiniyttämistä, valmistamista, kypsyttämistä ja pakkaamista koskevan poikkeuksen mukaisesti, käsittää seuraavien Indre-et-Loiren departementin kuntien alueen (vuoden 2019 virallisen geokoodin perusteella laadittu luettelo): Amboise, Athée-sur-Cher, Dierre, Larcay, Véretz ja La Ville-aux-Dames.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

— Vapaaehtoiset merkinnät kirjoitetaan etiketteihin kirjaimilla, joiden koko saa olla sekä korkeudeltaan että leveydeltään enintään kaksinkertainen verrattuna kirjainkokoon, jolla tarkistettu alkuperänimitys on kirjoitettu. – Maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” kirjoitetaan kirjainkoolla, joka saa olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta.

— Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin: – kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka, – paikka mainitaan sadonkorjuuilmoituksessa.

Kerran käyneet kuohuviinit on varustettava vuosikertamerkinnällä.

Linkki eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-bad3034d-713a-430e-beaf-032ca451a8b8

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.