Virallinen lehti nro C 347 , 18/11/1996 s. 0086



B4-1195/96 Päätöslauselma Eurooppa-neuvoston Dublinin I-kokouksesta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Firenzen Eurooppa-neuvoston päätelmät, - ottaa huomioon Dublinin epävirallisen Eurooppa-neuvoston kokouksen, - ottaa huomioon 17. toukokuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan unionista tehdyn sopimuksen toimivuudesta vuoden 1996 hallitusten välistä konferenssia silmälläpitäen - Unionin toteuttaminen ja kehittäminen ((EYVL C 151, 19.6.1995, s. 56)) sekä 13. maaliskuuta 1996 antamansa päätöslauselman (i) Euroopan parlamentin lausunto hallitusten välisen konferenssin koolle kutsumisesta ja (ii) mietintäryhmän työskentelyn arviointi ja Euroopan parlamentin ensisijaisten poliittisten tavoitteiden määritteleminen hallitusten välistä konferenssia silmälläpitäen ((EYVL C 96, 1.4.1996, s. 77)), A. ottaa huomioon Euroopan kansalaisten odotukset nykyisessä taloudellisessa, sosiaalisessa ja poliittisessa tilanteessa, B. katsoo, että Euroopan unionin on voitava vastata tehokkaasti kansalaistensa ja unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden odotuksiin ja toiveisiin, C. katsoo, että Firenzen Eurooppa-neuvoston asettaman ja Dublin I -kokouksen vahvistaman aikataulun noudattamista ei pidä erottaa perustamissopimuksen kunnianhimoisen uudistamisen loppuun saattamisesta, D. muistuttaa mieliin hallitusten välisestä konferenssista (HVK) hyväksymänsä kannat, sellaisina kuin ne ovat ilmaistuna edellä mainituissa päätöslauselmissa; 1. Katsoo, että nykyvaiheessaan konferenssin toiminta vaikuttaa lamaantuneen vastakkaisten vaihtoehtojen vuoksi ja ilmaisee erityisesti huolestuneisuutensa siitä, ettei institutionaalisissa kysymyksissä ole tapahtunut edistystä; 2. Ilmaisee huolensa sen johdosta, että toimielinten uudistuksen jäädessä rajoitetuksi, varmuudella toteutettavan talous- ja rahaliiton muotoutuminen voisi yksinomaisena tekijänä ratkaista, millaiseksi toimielinten välinen uusi tasapaino muodostuu; 3. Toteaa, että epävirallisen Eurooppa-neuvoston tavoite oli antaa poliittinen virike HVK:lle; 4. Toivoo, että puheenjohtajavaltio Irlanti valmistelee Eurooppa-neuvoston Dublin II -kokousta varten luonnoksen perustamissopimukseksi, joka todistaa unionin kyvystä luoda itselleen asianmukaiset välineet tärkeissä määräajoissa pysymiseksi, jotka lähestyvät vuosisadan lopulla, ilman että aikataulun noudattamista kuitenkaan käytetään tekosyynä riittämättömille neuvottelutuloksille; 5. Muistuttaa mieliin, että perustamissopimuksen sisällön on vastattava Euroopan unionin kansalaisten vaatimuksia, jotka parlamentti on päätöslauselmissaan ilmaissut; 6. Korostaa näin ollen, että Dublinin huippukokouksen todellista merkitystä voidaan mitata vain sen vaikutuksilla HVK:n työskentelyn edistymiseen ja erityisesti tämän työskentelyn sellaiseen nopeutumiseen, joka mahdollistaa päätösten tekemisen Dublin II -kokouksessa; 7. Vahvistaa, ettei unioni voi laajentua ilman laajamittaista institutionaalista uudistusta ja hylkää ehdottomasti kaikki yritykset siirtää HVK:n todelliset haasteet myöhemmin tehtävän uudistuksen yhteyteen; 8. On vakuuttunut siitä, että on säädettävä tiiviimpiä yhteistyöjärjestelmiä, jotta jotkin jäsenvaltiot voisivat kehittyä pitemmälle unionin suuntaan ja välttää pysähtymisen vaaran; on sitä mieltä, että yhteistyön kaikenlainen lisääminen eri pilarien yhteydessä on toteutettava siten, että otetaan asianmukaisesti huomioon institutionaalinen rakenne, yhteisön säännöstö sekä unionin tavoitteet, ja että sen on oltava avoin kaikille jäsenvaltioille kaikkina aikoina; 9. Toteaa huolestuneena, ettei päätöksentekomenettelyn tehostamista koskevissa ponnisteluissa ole tapahtunut todellista edistystä; vahvistaa, että edistysaskeleet muilla aloilla eivät voi taata perustamissopimuksen kunnianhimoista uudistamista ilman, että päätöksentekomenettelyn tehostamisessa saavutetaan merkittävää edistystä: avoimuuden lisääminen kansalaisia kohtaan, kansalaisten osallistumisen lisääminen, neuvoston määräenemmistöäänestysten käyttöönotto kaikkien säädösten osalta ja lainsäädäntömenettelyn demokratisoiminen (yhteispäätösmenettelyn ulottaminen säädöksiin); 10. Katsoo, että uuteen perustamissopimukseen on sisällyttävä institutionaalisia määräyksiä päätöksentekomenettelyistä, joilla vältetään työskentelyn lamaantumisen tai jopa veto-oikeuden käyttämisen uhka ja turvataan Euroopan rakentamisen jatkuminen ja samalla taataan institutionaalisen toimintakehyksen noudattaminen, yhteisön säännöstö ja unionin tavoitteet; 11. Kehottaa hallitusten välistä konferenssia sisällyttämään perustamissopimukseen määräyksiä, joilla Eurooppaan perustetaan todellinen sisäisen turvallisuuden ja vapauden alue ja joita voidaan käyttää menestyksekkäästi kansainvälisen rikollisuuden torjunnassa, erityisesti ottamalla turvapaikkapolitiikka, viisumit sekä terrorismin, järjestäytyneen rikollisuuden, huumeiden, petosten, korruption ja naisilla ja lapsilla käytävän kaupan vastainen toiminta osaksi yhteisön politiikkaa; 12. Toteaa tyytyväisenä, että työllisyysongelmat on asetettu etusijalle hallitusten välisessä konferenssissa, ja muistuttaa mieliin, että parlamentti puolsi uuden, työllisyyttä koskevan osaston sisällyttämistä perustamissopimukseen VI osaston jälkeen; toistaa olevansa vakuuttunut siitä, että pelkkä jäsenvaltioiden toiminnan yhteensovittaminen ei riitä ja että unionille on annettava tarvittavat keinot toteuttaa yhteistä politiikkaa tällä alalla; 13. Muistuttaa mieliin, että on välttämätöntä saavuttaa edistystä YUTP:aa koskevissa luvuissa turvallisuuden ja puolustuksen osalta, joka vastaa unionin pyrkimyksiä ja sen edessä olevia haasteita; kiinnittää tässä yhteydessä huomiota unionin toiminnassa ilmenneisiin puutteisiin Lähi-idän ja sitä ennen Ruandan/Burundin ja Bosnian tapahtumien suhteen ja toteaa, että Euroopan kansalaisten silmissä tämä asenne on käsittämätön ja usein pettymystä tuottava; toivoo tästä syystä, että määrätietoisesti toteutetaan tarvittavat toimenpiteet yhteensovittamisen ja unionin YUTP:n edustavuuden parantamiseksi yhteisöllisemmässä hengessä; 14. Panee merkille neuvoston puheenjohtajavaltion huomautukset Lähi-idän tapahtumista ja pyytää neuvostoa ja komissiota antamaan marraskuun ensimmäisen täysistunnon aikana täydelliset julkilausumat parlamentille Lähi-idän rauhanprosessista; 15. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.