KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti NEUVOSTON VAHVISTAMASTA YHTEISESTÄ KANNASTA EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI KANSALLISISTA PÄÄSTÖRAJOISTA TIETYILLE ILMAN EPÄPUHTAUKSILLE

1999/0067 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti NEUVOSTON VAHVISTAMASTA YHTEISESTÄ KANNASTA EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI KANSALLISISTA PÄÄSTÖRAJOISTA TIETYILLE ILMAN EPÄPUHTAUKSILLE

1. ASIAKIRJAN TAUSTA

- Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi: 14. heinäkuuta 1999 (KOM(1999)125 lopullinen - 1999/0067(COD))

- Euroopan parlamentin lausunto ensimmäisessä käsittelyssä: 15. maaliskuuta 2000

- Talous- ja sosiaalikomitean lausunto: 15. marraskuuta 1999

- Alueiden komitean lausunto: 14. kesäkuuta 2000

- Yhteisen kannan vahvistamispäivä: 7. marraskuuta 2000

2. KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS

Komission direktiiviehdotuksessa kansallisista päästörajoista tietyille ilman epäpuhtauksille esitetään neljälle happamoitumista, rehevöitymistä ja alailmakehän otsonia aiheuttavalle epäpuhtaudelle päästörajoja, jotka jäsenvaltioiden on saavutettava vuoteen 2010 mennessä, mutta jätetään suuressa määrin jäsenvaltioiden päätettäväksi, mitä toimenpiteitä ne toteuttavat tavoitteiden saavuttamiseksi.

Komission ehdottamien päästörajojen tarkoituksena on saavuttaa happamoitumista koskevat välitavoitteet, joista neuvosto ja parlamentti jo ovat sopineet, sekä nyt ehdotetut uudet otsonia koskevat tavoitteet mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla koko yhteisössä. Kyseessä olevat epäpuhtaudet leviävät suurissa määrin valtioiden rajojen yli, joten yksittäiset jäsenvaltiot eivät voisi saavuttaa tavoitteita alueellaan ainoastaan kansallisten toimien avulla.

3. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

3.1. Yleiset huomautukset

Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa osana pakettia, jonka yhteydessä sovittiin myös suuria polttolaitoksia koskevasta ehdotuksesta. Nyt käsiteltävänä olevan kansallisia päästörajoja koskevan ehdotuksen osalta se hyväksyi komission esittämät happamoitumista ja otsonia koskevat ympäristötavoitteet ja vuoden 2010 asettamisen tavoitteiden saavuttamisen määräajaksi. Neuvosto sopi lisäksi päästöjen vähennyksistä, jotka ovat tiukempia kuin useita epäpuhtauksia ja useita vaikutustapoja koskevassa YK:n Euroopan talouskomission (UNECE) yleissopimuksessa, joka avattiin allekirjoitettavaksi viime marraskuussa Göteborgissa. Yhteisen kannan liitteessä I esitettyjen kansallisten päästörajojen avulla yhteisö voi saavuttaa kaksi kolmannesta happamoitumista koskevista tavoitteistaan ja yli puolet otsoniin liittyvistä, terveyttä koskevista tavoitteistaan. Neuvosto katsoi, että on tarpeen selvittää useiden epävarmojen tekijöiden vaikutus, ennen kuin voidaan jakaa tasapuolisesti taakka, joka aiheutuu jäljellä olevien tavoitteiden saavuttamisesta. Näitä tekijöitä ovat mm. laajentumisen merkitys, keinot, joilla jäsenvaltiot toteuttavat ilmastonmuutokseen liittyviä sitoumuksia, sekä merenkulusta johtuvien päästöjen mahdollisen vähentymisen määrä. Tarkoituksena on, että vuonna 2004 tilannetta tarkastellaan uudelleen, jotta voidaan sopia lisätoimista, joita tarvitaan tavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2010 mennessä.

3.2. Parlamentin tarkistukset, jotka komissio on hyväksynyt kokonaan tai osittain ja jotka on sisällytetty yhteiseen kantaan

Tarkistukset 1, 2, 3, 8, 9, 11 (osittain), 25, 12 ja 13

Yhteisessä kannassa otetaan huomioon parlamentin tarkistukset 1 ja 2 sisällyttämällä johdanto-osaan uusi kappale (16), jossa tuodaan esiin, että direktiivin uudelleentarkastelun yhteydessä on otettava huomioon mahdolliset vaikutukset, joita päästölähteisiin liittyvällä yhteisön uudella lainsäädännöllä voi olla. Tämä on otettu huomioon myös 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa. Johdanto-osan 15 kappaleessa ja 9 artiklan 3 kohdassa todetaan myös, että komissio tutkii edelleen tarvetta kehittää yhdenmukaisia yhteisön toimenpiteitä tärkeimmille talouden aloille ja tuotteille, jotka vaikuttavat happamoitumiseen, rehevöitymiseen ja alailmakehän otsoniin.

Parlamentin tarkistus 3, jonka mukaan on erityisesti otettava huomioon ehdokasvaltioissa tapahtunut kehitys, on kokonaan sisällytetty johdanto-osan 13 kappaleeseen.

Tarkistus 8, joka koskee tarvetta ottaa huomioon päästörajoihin mahdollisesti tehtävät muutokset, on sisällytetty 4 artiklan 1 kohtaan hieman erilaisessa sanamuodossa.

Tarkistus 9, jossa ympäristöalan välitavoitteita koskevat säännökset siirretään direktiivin liitteestä II sen 5 artiklaan, on otettu huomioon kokonaan. Määritelmät, jotka aiemmin olivat liitteen II alaviitteissä, on siirretty 3 artiklan 1 ja 2 kohtaan. Liitteessä II ollut happamoitumista koskeva alaviite on siirretty liitteessä I olevaan alaviitteeseen.

Yhteisessä kannassa on otettu huomioon suurin osa parlamentin tarkistuksista, jotka koskevat kertomuksia ja uudelleentarkastelua. Tarkistukseen 11 liittyen 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa viitataan jäsenyyttä hakeneissa ehdokasvaltioissa toteutettaviin toimenpiteisiin sekä päästöjen mahdollisiin lisävähennyksiin yhteisön läheisyydessä sijaitsevilla alueilla. Saman artiklan 1 kohdan d alakohtaan on lisätty viittaus ilma-alusten päästöihin. Parlamentin tarkistuksissa esitetty 9 artiklan 1 kohdan uusi alakohta ha joka koskee liikennettä on sisällytetty 9 artiklan 1 kohdan f alakohtaan. Tarkistus 25 joka koskee mallituloksien vertailu mitattuihin tietoihin on otettu huomioon 9 artiklan 1 kohdan m alakohdassa. Tarkistus 12 on otettu huomioon yhteisen kannan 9 artiklan 3 kohdassa, joka on muotoiltu uudestaan (selostus).

Yhteisen kannan 10 artiklaan on lisätty viittaus ICAO:hon tarkistuksen 13 mukaisesti.

3.3. Parlamentin tarkistukset, joita komissio ei ole hyväksynyt ja joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan

Tarkistukset 30, 6, 7 ja 11 (osittain)

Parlamentin tarkistuksessa 30 olisi asetettu päivämäärät, joihin mennessä on saavutettava pitkän aikavälin tavoitteet siitä, että happamoitumisen kriittiset tasot ja otsonin kriittiset kuormitustasot eivät ylity. Käytettävissä ei kuitenkaan ole energiankäyttöä, taloudellista toimintaa tai päästöjä koskevia arvioita, joiden avulla voitaisiin ennustaa, milloin nämä pitkän aikavälin tavoitteet mahdollisesti saavutetaan. Lisäksi näissä ennusteissa olisi otettava huomioon yhteisön ja jopa Euroopan ulkopuolelta tulevat päästöt. Niillä on yhä enemmän merkitystä, kun päästöt yhteisössä vähenevät mutta muilla alueilla kasvava taloudellinen toiminta voi lisätä päästöjä. Mahdollisuutta asettaa määräaika pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiselle tarkastellaan uudelleen vuonna 2004, 2008 ja 2012.

Tarkistuksella 6 olisi sisällytetty kansallisiin päästörajoihin kansainvälisen meriliikenteen päästöt ja ilma-alusten muut kuin laskeutumis- ja lentoonlähtöjakson aikana syntyvät päästöt. Tarkistusta ei hyväksytty, koska kyseisiä päästöjä ei voida tehokkaasti valvoa kansallisen toiminnan tai huomattavilta osin edes yhteisön toiminnan avulla. Niitä on käsiteltävä pääasiassa Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä ja Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä. Komission ehdotuksen antamisen jälkeen Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä on sovittu Pohjanmeren julistamisesta rikkidioksidin valvonta-alueeksi ja vähärikkisen polttoaineen käyttämisen vaatimisesta. Komissio tarkastelee parhaillaan meriliikenteen päästöjen mahdollisia vaikutuksia Välimerellä ja Mustallamerellä sekä mahdollisuutta tukea Kansainvälisen merenkulkujärjestön toimia EY:n tasolla toteutettavilla toimenpiteillä.

Tarkistuksella 7 olisi muutettu "haihtuvan orgaanisen yhdisteen" määritelmää niin, että se olisi liuottimia koskevan direktiivin mukainen. Tätä ei hyväksytty kahdesta syystä. Ensinnäkin komission ehdotuksessa oleva määritelmä on sama kuin Göteborgin pöytäkirjassa, ja on erittäin tärkeää, että nämä kaksi asiakirjaa ovat teknisesti yhteensopivia. Toiseksi tässä direktiivissä ei ole tarpeen määritellä yhdisteiden kaasupainetta käyttöolosuhteissa, koska direktiivi koskee ainoastaan ulkoilmaa. Sen määritteleminen oli tarpeen liuottimia koskevassa direktiivissä, koska kyseinen direktiivi edellyttää savukaasujen mittauksia. Savukaasut voivat olla erittäin kuumia ja sisältää sen vuoksi höyrystyneitä aineita, jotka olisivat tavallisissa oloissa kiinteitä.

Sitä osaa tarkistuksesta 11, jossa olisi aikaistettu välitavoitteita koskevien kertomusten laatimista vuodella vuosiin 2003 ja 2007 sekä loppukertomuksen laatimista vuoteen 2011, ei sisällytetty yhteiseen kantaan. Koska jäsenvaltiot voivat laatia päästökartoituksia tietyltä vuodelta vasta kyseisen vuoden loputtua, komissiolla ei ole käytettävissään kertomukseen tarvittavia tietoja ennen alkuperäisessä ehdotuksessa esitettyjä päivämääriä.

3.4. Erot komission ehdotuksen ja neuvoston yhteisen kannan välillä

Komission ehdotuksen ja neuvoston yhteisen kannan väliset suurimmat erot liittyvät kansallisten päästörajojen arvoihin. Neuvosto on hyväksynyt vuoteen 2010 mennessä saavutettavat ympäristöalan välitavoitteet, jotka on tarkoitus saavuttaa komission esittämien päästörajojen avulla. Neuvosto katsoi kuitenkin, että päästörajoihin on tarpeen soveltaa vaiheittaista lähestymistapaa ja sitoutua tällä hetkellä ainoastaan sellaisiin päästöjen vähennyksiin, joiden saavuttamisesta voitaisiin olla varmoja, sekä tehdä selväksi, että vuoden 2004 uudelleentarkastelun tavoitteena olisi löytää keinot saavuttaa loput tavoitteista niiden lisätietojen avulla, joita tuolloin olisi käytettävissä.

Neuvosto on korvannut "troposfäärinen otsoni" sanojen tilalle sanat "alailmakehän otsoni" läpi ehdotuksen.

Artiklaa 11, joka koskee komitologiaa, on muotoiltu uudestaan niin että se on päätöksen 1999/468/EC mukainen.

3.5. Neuvoston esittämät uudet säännökset

Johdanto-osa

Johdanto-osan kappaleet on järjestetty uudelleen ja niitä on tarkistettu siten, että ne vastaavat vaiheittaista lähestymistapaa ympäristöalan välitavoitteisiin. Johdanto-osaan on myös lisätty uusia kappaleita, joissa todetaan, että kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Göteborgin pöytäkirjan ja että toimenpiteissä olisi otettava huomioon tarve välttää jäsenvaltioille aiheutuvia suhteettomia kustannuksia.

9 artikla

Tämä artikla on muotoiltu uudestaan ja sen sisäistä järjestystä on muutettu. Tarkoituksena on ollut selkeyttää vuosien 2004 ja 2008 uudelleentarkastelujen tavoitetta. Niiden avulla arvioidaan, missä määrin ympäristöalan tavoitteet voitu saavuttaa panemalla päästörajat täytäntöön. Mikäli tavoitteita ei todennäköisesti saavuteta, on etsittävä ratkaisuja tämän korjaamiseksi.

Komissio voi hyväksyä nämä muutokset.

4. PÄÄTELMÄT

Komissio voi hyväksyä yhteisen kannan, josta neuvosto sopi yksimielisesti.

Komissio katsoo, että neuvosto on osoittanut sitoutuneensa ehdotuksessa esitettyjen välitavoitteiden saavuttamiseen vuoteen 2010 mennessä hyväksymällä parlamentin tarkistuksen, jonka perusteella kyseiset tavoitteet siirretään direktiivin liitteestä sen 5 artiklaan. Komissio on tietoinen siitä, että jäljellä on merkittäviä epävarmoja tekijöitä, joilla on vaikutusta päästörajoihin ja että jäsenvaltiot ovat Göteborgin pöytäkirjan tekemisen jälkeen pohtineet perusteellisesti, voisivatko ne sitoutua päästöjen lisävähennyksiin tämän ehdotuksen yhteydessä. Lisäsitoumuksia on tehty, mutta jäljellä olevien epävarmojen tekijöiden vuoksi jäsenvaltioiden on vaikeaa tehdä suunnitelmia vuoteen 2010 saakka. Merkittävimpiä epävarmoja tekijöitä ovat energia-alan kehitys, jota koskevia ennusteita jäsenvaltiot eivät voi laatia ennen kuin ne päättävät, miten ne aikovat toteuttaa Kiotossa tehdyt sitoumukset, sekä laajentumisprosessi, joka voi vaikuttaa siihen, miten parhaiten jaetaan happamoitumisen ja otsonin vähentämisestä aiheutuva taakka yhteisössä. Komission tarkoituksena on aina ollut, että vuonna 2004 ja 2008 tehtävien uudelleentarkastelujen yhteydessä otetaan huomioon eteneminen näissä sekä muissa asioissa, ja tarvittaessa lasketaan uudestaan tavoitteista aiheutuvat taakat. Komissio uskoo, että 9 artiklan uudelleenmuotoilu ja siihen tehdyt lisäykset, joissa otetaan huomioon neuvoston vaiheittainen lähestymistapa päästörajoihin, vahvistavat tarkistukseen liittyviä säännöksiä. Komissio on edelleen vakuuttunut siitä, että ehdotukseen sisältyvät ympäristöalan välitavoitteet voidaan saavuttaa vuoteen 2010 mennessä.