Neuvoston 29 päivänä kesäkuuta 1995 vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 19/95 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/.../EY antamiseksi kuluttajansuojasta etäsopimuksissa



Virallinen lehti nro C 288 , 30/10/1995 s. 0001



NEUVOSTON 29 PÄIVÄNA KESÄKUUTA 1995 VAHVISTAMA YHTEINEN KANTA (EY) N:o 19/95 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/. . ./EY antamiseksi kuluttajansuojasta etäsopimuksissa (95/C 288/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä(3), sekä katsovat, että 1) sisämarkkinoiden tavoitteiden toteuttamisen puitteissa on tärkeää toteuttaa toimenpiteet, joiden tarkoituksena on näiden markkinoiden asteittainen vahvistaminen, 2) tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus ei koske ainoastaan elinkeinona harjoitettua kauppaa vaan myös yksityishenkilöitä; se tarkoittaa myös, että kuluttajien olisi voitava hankkia toisessa jäsenvaltiossa tarjolla olevia tavaroita ja palveluja samoin edellytyksin kuin tämän valtion väestö, 3) kuten muun muassa komission neuvostolle antamassa tiedonannossa "Kohti jakelun sisämarkkinoita" todetaan, rajojen yli tapahtuva etämyynti saattaa olla kuluttajille sisämarkkinoiden toteutumisen tärkeimpiä konkreettisia ilmenemismuotoja; sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta on välttämätöntä, että kuluttajat voivat ottaa yhteyttä maansa ulkopuolella olevaan yritykseen, vaikka yrityksellä olisi tytäryhtiö kuluttajan asuinmaassa, 4) uusien tekniikoiden käyttöön ottaminen antaa kuluttajien käyttöön moninkertaisen määrän välineitä, joiden avulla he saavat tiedot kaikkialla yhteisössä tehdyistä tarjouksista ja joiden avulla he voivat tehdä tilauksensa; eräät jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön erilaisia tai poikkeavia kuluttajansuojaan etämyyntinä liittyviä määräyksiä, mikä on vaikuttanut kielteisesti yritysten väliseen kilpailuun yhteismarkkinoilla; yhteisössä on tämän vuoksi tarpeen luoda vähimmäismäärä yhteisiä sääntöjä tällä alalla, 5) neuvoston 14 päivänä huhtikuuta 1975 antaman päätöslauselman liitteen Euroopan talousyhteisön alustavaa kuluttajansuoja- ja tiedotusohjelmaa(4) koskevissa 18 ja 19 kohdassa korostetaan tarvetta suojella tavaroiden tai palvelujen ostajia siltä, että heiltä vaaditaan maksua tavaroista, joita he eivät ole tilanneet, sekä hyökkääviltä myyntimenetelmiltä, 6) komission neuvostolle antaman tiedonannon "Uusi sysäys kuluttajansuojapolitiikalle", joka hyväksyttiin 23 päivänä kesäkuuta 1986 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(5), 33 kohdassa komissio esitti ehdotuksensa uuden tietotekniikan käytöstä, jonka avulla kuluttajat voivat kotoaan lähettää tilaukset elinkeinonharjoittajalle, 7) 9 päivänä marraskuuta 1989 antamassaan kuluttajansuojapolitiikan tavoitteiden etusijajärjestyksen uudelleenasettamista koskevassa päätöslauselmassa(6) neuvosto kehottaa komissiota keskittymään toiminnassaan erityisesti mainitun päätöslauselman liitteessä tarkoitettuihin aloihin; kyseisessä liitteessä mainitaan etämyynnin mahdollistavat uudet tekniikat; komissio on toiminut tämän päätöslauselman mukaisesti hyväksymällä "kolmivuotisen Euroopan talousyhteisön kuluttajansuojapolitiikan toimintaohjelman (1990 1992)", ja kyseisen ohjelman tavoitteena on asiaa koskeva direktiivi, 8) etäsopimuksissa käytettävistä kielistä päättäminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, 9) etäsopimukselle on ominaista, että siinä käytetään yhtä tai useampaa etäviestintävälinettä; näitä tapoja käytetään järjestetyssä etämyynti- tai etäpalvelutarjontamenetelmässä ilman, että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja olisivat yhtä aikaa läsnä; näiden viestintävälineiden jatkuvan kehityksen johdosta tyhjentävä luettelointi on mahdotonta, mutta on tarpeen määritellä periaatteet, jotka koskevat myös toistaiseksi vähän käytettyjä viestintävälineitä, 10) kyseisten viestintävälineiden käyttö ei saa johtaa kuluttajalle toimitettavan tiedon vähenemiseen; sen vuoksi on aiheellista määritellä, mitkä tiedot on pakko toimittaa kuluttajalle käytettävästä viestintävälineestä riippumatta; välitettyjen tietojen on myös oltava sopusoinnussa muiden asiaankuuluvien yhteisön sääntöjen, ja erityisesti 10 päivänä syyskuuta 1984 harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY(7) kanssa, 11) tiettyjä sähköisiä viestintävälineitä käyttäen levitetty tieto voi usein kadota, jos sen vastaanotossa ei käytetä välinettä, jolla se säilyisi; siksi on tarpeen, että kuluttaja vastaanottaa sopimuksen täyttämisen edellyttämät tiedot ajoissa kirjallisina, 12) kuluttajalla ei ole mahdollisuutta konkreettisesti nähdä tuotetta tai tutustua palvelun ominaisuuksiin ennen sopimuksen tekoa; on syytä tarvittaessa varmistaa oikeus sopimuksen peruuttamiseen; jäsenvaltioille kuuluu määritellä peruuttamisoikeuden käyttämisen muut yksityiskohtaiset edellytykset ja säännöt, 13) on myös tarpeen asettaa sopimuksen täyttämiselle määräaika, ellei sitä ole asetettu jo tilaushetkellä, 14) ei voida sallia myynninedistämistekniikkaa, jonka mukaisesti tuote lähetetään tai palvelu suoritetaan maksua vastaan kuluttajalle ilman, että tämän kanssa olisi asiasta nimenomaisesti sovittu - etenkään tapauksissa, joissa kyse ei ole korvaavan tuotteen toimittamisesta, (15) ottaen huomioon 4 päivänä marraskuuta 1950 tehdyn Euroopan yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta 8 ja 10 artiklassa vahvistetut periaatteet, olisi kuluttajille taattava oikeus yksityiselämän suojeluun ja suojautumiseen erityisesti tietyiltä poikkeuksellisen häiritseviltä viestintätavoilta, ja että tämän johdosta on syytä määrittää tarkat rajat sellaisten viestintätapojen käytölle, 16) komission kuluttajansuojaa etäsopimuksissa koskevista käyttäytymissäännöistä 7 päivänä huhtikuuta 1992 antaman suosituksen (92/295/ETY)(8) mukaan on suotavaa, että tämän direktiivin sisältämiä sitovia perussääntöjä täydennetään alan ammattilaisten vapaaehtoisilla määräyksillä, joista muodostuu hyväksytty käyttäytymistapa, 17) tämän direktiivin määräysten noudattamatta jättäminen saattaa aiheuttaa vahinkoa kuluttajalle, mutta myös kilpailijoille; näin ollen on annettava säännökset, jotka oikeuttavat julkiset elimet tai niiden edustajat tai kuluttajansuojajärjestöt, joiden laillisena tehtävänä kansallisen lainsäädännön mukaan on kuluttajien suojaaminen, tai ammattijärjestöt, joilla on lain mukaan oikeus toimia, valvomaan sen soveltamista, 18) uusia viestintävälineitä käytettäessä tekniikka ei voi olla kuluttajan valvonnassa; näin ollen olisi säädettävä, että todistustaakka voi olla toimittajalla, 19) tietyissä tapauksissa on olemassa vaara, että kuluttaja jää vaille tämän direktiivin antamaa suojaa, jos sopimuksessa on sovellettavaksi lainsäädännöksi määritetty kolmannen maan lainsäädäntö; tämän vuoksi olisi tässä direktiivissä annettava säännökset, joiden tarkoituksena on välttyä tältä vaaralta, ja 20) jäsenvaltio voi yleisen edun nimissä kieltää alueellaan tiettyjen tuotteiden ja palvelujen etäsopimuksina tapahtuvan kaupan pitämisen; tämän kieltämisen on tapahduttava yhteisön sääntöjä noudattaen, ja tällaisista kielloista on jo säädetty erityisesti lääketuotteiden alalla neuvoston televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 antamassa direktiivissä 89/552/ETY(9) ja neuvoston ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31 päivänä maaliskuuta 1992 antamassa direktiivissä 92/28/ETY(10), OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoite Tämän direktiivin tavoitteena on lähentää kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välisiä etäsopimuksia koskevia jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. "etäsopimuksella" elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välistä tavaraa tai palvelusta koskevaa sopimusta, joka tehdään elinkeinonharjoittajan järjestämän sellaisen etämyynti- tai palvelutarjontamenetelmän avulla, jossa käytetään yksinomaan yhtä tai useampaa etäviestintävälinettä sopimuksen tekemiseen asti, mukaan lukien sopimuksen tekeminen, 2. "kuluttajalla" luonnollista henkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvissa sopimuksissa toimii sellaisessa tarkoituksessa, joka ei kuulu hänen harjoittamaansa elinkeinoon, 3. "elinkeinonharjoittajalla" luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvissa sopimuksissa harjoittaa elinkeinoaan, 4. "etäviestintävälineellä" välinettä, jota voidaan käyttää elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen tekemiseen ilman, että nämä kaksi osapuolta ovat samaan aikaan paikalla; tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista viestintävälineistä on viitteellinen luettelo liitteessä I, 5. "viestintävälineen toimittajalla" luonnollista henkilöä tai julkista tai yksityistä oikeushenkilöä, joka elinkeinotoiminnassaan tarjoaa elinkeinonharjoittajien käyttöön yhden tai useamman viestintävälineen. 3 artikla Poikkeukset 1. Tätä direktiiviä ei sovelleta sopimuksiin, jotka: - koskevat rahoituspalveluja; tämän direktiivin liitteessä II on näistä palveluista luettelo, joka ei ole tyhjentävä, - tehdään jakeluautomaattien avulla tai automatisoiduissa liiketiloissa, - tehdään teletoiminnan harjoittajien kanssa käyttäen maksullisia yleisöpuhelimia, - tehdään kiinteän omaisuuden rakentamista ja myyntiä varten tai jotka koskevat muita kiinteää omaisuutta koskevia oikeuksia, vuokrausta lukuun ottamatta, - tehdään huutokaupassa. 2. Jäljempänä 4, 5 ja 6 artiklaa sekä 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta: - sopimuksiin, jotka koskevat elintarvikkeiden, juomien tai muiden päivittäiseen kulutukseen tarkoitettujen taloushyödykkeiden toimittamista kuluttajan kotiin, asuinpaikalle tai työpaikalle säännöllisesti kiertävien jakelijoiden avulla, - majoitus-, kuljetus-, ravintola- ja vapaa-ajan palvelujen tarjoamista koskeviin sopimuksiin, joissa elinkeinonharjoittaja sitoutuu sopimusta tehtäessä suorittamaan nämä palvelut määrättynä ajankohtana tai määrätyn ajan kuluessa. 4 artikla Ennakkotiedot 1. Hyvissä ajoin ennen etäsopimuksen tekemistä kuluttajalle on annettava seuraavat tiedot: a) elinkeinonharjoittajan henkilöllisyys, b) tavaran tai palvelun pääominaisuudet, c) tavaran tai palvelun hinta veroineen, d) tarvittaessa toimituskustannukset, e) maksu-, toimitus- tai suoritusehdot, f) oikeus sopimuksen peruuttamiseen lukuun ottamatta 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia, g) etäviestintävälineen kustannus, jos siitä veloitetaan muu kuin perushinta, h) tarjouksen tai hinnan voimassaoloaika. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, joiden kaupallisesta tarkoituksesta ei saa olla epäselvyyttä, on annettava selkeinä ja ymmärrettävinä käytettyyn etäviestintävälineeseen soveltuvalla tavalla ja noudattaen erityisesti hyvää kauppatapaa ja alaikäisiä suojaavia periaatteita. 5 artikla Tietojen kirjallinen vahvistaminen 1. Aikanaan sopimusta täytettäessä ja, kun on kyse tavaran toimittamisesta, viimeistään luovutushetkellä kuluttajan on saatava kirjallinen vahvistus 4 artiklan 1 kohdan a-f alakohdassa mainituille tiedoille, jos näitä tietoja ei ole jo ennen sopimuksen päättämistä toimitettu kuluttajalle kirjallisina tai muulla kuluttajan saatavissa olevalla pysyvällä tavalla. Kaikissa tapauksissa on annettava: - 6 artiklassa tarkoitetun peruuttamisoikeuden käyttämistä koskevat ehdot ja menettelyohjeet kirjallisina, mukaan lukien 6 artiklan 3 kohdan 1 luetelmakohdassa tarkoitetut tapaukset - elinkeinonharjoittajan liikkeen käyntiosoite, jonne kuluttaja voi toimittaa valituksensa - tiedot olemassa olevista kaupanteon jälkeisistä palveluista ja takuista - sopimuksen irtisanomisehdot, jos sopimus on tehty toistaiseksi tai yhtä vuotta pidemmäksi ajaksi. 2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta palveluihin, jotka suoritetaan käyttämällä etäviestintävälinettä, jos nämä palvelut toimitetaan yhdellä kertaa ja jos ne laskuttaa viestintävälineen toimittaja. Kuluttajan on kuitenkin aina saatava tietoonsa elinkeinonharjoittajan liikkeen käyntiosoite, jonne kuluttaja voi toimittaa valituksensa. 6 artikla Peruuttamisoikeus 1. Etäsopimuksissa kuluttajalle on annettava vähintään seitsemän päivän aika, jonka kuluessa hän saa peruuttaa sopimuksen seuraamuksitta ja syytä ilmoittamatta. Tätä oikeutta käytettäessä määräaika alkaa: - tavaroiden osalta päivästä, jolloin kuluttaja on ne vastaanottanut, jos 5 artiklassa tarkoitetut velvoitteet on täytetty, - palvelujen osalta sopimuksentekopäivästä tai, jos 5 artiklassa säädetyt velvoitteet täytetään sopimuksen teon jälkeen, päivästä, jolloin ne on täytetty, edellyttäen, että määräaika ei tällöin ylitä seuraavassa alakohdassa tarkoitettua kolmen kuukauden aikaa. Jos elinkeinonharjoittaja ei ole täyttänyt 5 artiklassa tarkoitettuja velvoitteita, määräaika on kolme kuukautta. Tämä määräaika alkaa: - tavaroiden osalta päivästä, jolloin kuluttaja on ne vastaanottanut - palvelujen osalta sopimuksentekopäivästä. Jos 5 artiklassa tarkoitetut tiedot annetaan kolmen kuukauden kuluessa, kuluttajalla on tietojen antohetkestä alkaen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu vähintään seitsemän päivän määräaika. 2. Jos kuluttaja on käyttänyt peruuttamisoikeuttaan tämän artiklan mukaisesti, elinkeinonharjoittajan on palautettava kuluttajalle tämän suorittamat maksut. Maksut on palautettava mahdollisimman pian. 3. Elleivät osapuolet ole toisin sopineet, kuluttaja ei voi käyttää 1 kohdassa säädettyä peruuttamisoikeuttaan sopimuksissa, jotka koskevat: - sellaisia palveluja, joiden suoritus on kuluttajan suostumuksella aloitettu ennen 1 kohdassa säädetyn seitsemän päivän määräajan päättymistä, - sellaisten tavaroiden toimittamista ja palvelujen suorittamista, joiden hinta riippuu rahoitusmarkkinoilla vaihtuvista noteerauksista, joihin elinkeinonharjoittaja ei voi vaikuttaa, - sellaisten tavaroiden toimittamista, jotka on valmistettu kuluttajan määrittelyjen mukaisesti tai jotka ovat ilmeisen henkilökohtaisia tai joita luonteensa vuoksi ei voida palauttaa edelleen myytäväksi tai jotka voivat nopeasti pilaantua tai kulua loppuun, - ääni- ja kuvatallenteiden, tietotekniikassa käytettävien levykkeiden ja ohjelmien toimitusta, - sanoma-, aikakaus- ja kuvalehtien toimitusta, - vedonlyönti- ja arvontapalveluita. 4. Jäsenvaltioiden on lainsäädännössään säädettävä, että jos: - tavaran tai palvelun hinta rahoitetaan kokonaan tai osittain elinkeinonharjoittajan myöntämällä luotolla; tai - hinta rahoitetaan kokonaan tai osittain luotolla, jonka kolmas osapuoli myöntää kuluttajalle elinkeinonharjoittajan kanssa tekemänsä sopimuksen perusteella, luottosopimus peruuntuu seuraamuksitta, jos kuluttaja käyttää peruutusoikeuttaan 1 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on määritettävä luottosopimuksen peruuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 7 artikla Suoritus 1. Jos osapuolet eivät ole toisin sopineet, elinkeinonharjoittajan on toimitettava tilaus viimeistään sitä päivää seuraavana päivänä, jolloin kolmekymmentä päivää on kulunut kuluttajan tilauksen antamisesta elinkeinonharjoittajalle. 2. Jos elinkeinonharjoittaja ei kykene täyttämään sopimusta sen vuoksi, että tilattua tavaraa tai palvelua ei ole, on kuluttajalle ilmoitettava tästä puutteesta ja hänelle on mahdollisimman pian palautettava maksut, jotka hän mahdollisesti on maksanut. 3. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että elinkeinonharjoittaja voi toimittaa kuluttajalle vastaavanlaatuisen ja hintaisen tavaran tai palvelun, jos tällainen mahdollisuus on ennen sopimuksen tekemistä tai sopimusta tehtäessä tai puutteesta ilmoitettaessa esitetty. Peruutusoikeuden käyttämisestä aiheutuvista tavaroiden palauttamiskustannuksista vastaa tässä tapauksessa elinkeinonharjoittaja, ja kuluttajalle on ilmoitettava tästä. Tässä tapauksessa tavaran tai palvelun toimittamista ei voida rinnastaa 9 artiklassa tarkoitettuun toimitukseen, jota ei ole tilattu. 8 artikla Korttimaksu Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että on olemassa asianmukaiset toimenpiteet, jotta kuluttaja voi: - pyytää maksun peruuttamista, jos hänen maksukorttiaan on käytetty väärin tämän direktiivin alaan kuuluvissa etäsopimuksissa; - jos on tapahtunut väärinkäytös, saada hyvityksen maksamistaan maksuista tai niiden palautuksen. 9 artikla Toimitus, jota ei ole tilattu Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet: - kieltääkseen kuluttajalle ilman hänen tilaustaan tapahtuvan tavaran toimituksen tai palvelun suorittamisen, jos toimitukseen sisältyy maksuvaatimus; - vapauttaakseen kuluttajan vastasuorituksesta sellaisesta toimituksesta, jota ei ole tilattu; vastaamatta jättäminen ei tällöin merkitse tarjouksen hyväksymistä. 10 artikla Tiettyjen etäviestintävälineiden käyttöä koskevat rajoitukset 1. Kuluttajan ennakolta antama suostumus on edellytyksenä, jos elinkeinonharjoittaja käyttää seuraavia välineitä: - ilman ihmisapua toimiva automaattinen kutsujärjestelmä (kutsuautomaatti), - faksi (telekopio). 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja etäviestintävälineitä, jos niissä on mahdollisuus yksilölliseen yhteydenpitoon, voi käyttää vain, jos kuluttaja ei ole niitä kieltänyt. 11 artikla Asian vieminen oikeuteen tai hallinnolliseen käsittelyyn 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi kuluttajien etujen mukaisesti on olemassa riittävät ja tehokkaat keinot. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja keinoja voivat olla säännökset, jotka antavat julkisille elimille tai niiden edustajalle tai sellaisille kuluttajien järjestöille, jotka kansallisen lainsäädännön nojalla suojelevat kuluttajien laillisia etuja, tai ammattijärjestöille, joilla on lainmukainen etu toimia, mahdollisuuden viedä asia kansallisen oikeuden mukaisesti tuomioistuimiin tai toimivaltaisten hallinnollisten viranomaisten käsittelyyn varmistaakseen sen, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan. 3. a) Jäsenvaltiot voivat säätää, että elinkeinonharjoittajalla voi olla todistustaakka ennakkotietojen antamisesta, kirjallisesta vahvistuksesta, määräaikojen noudattamisesta tai kuluttajan hyväksymisestä. b) Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta elinkeinonharjoittajat sekä, silloin kun ne kykenevät sen tekemään, viestintävälineen toimittajat lopettavat käytännöt, jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaiset. 4. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tämän direktiivin säännösten vapaaehtoisen valvonnan antaminen itsesäätelyelimille ja asian vieminen näille elimille erimielisyyksien ratkaisemiseksi ovat myös keinoja, joista jäsenvaltioiden on säädettävä varmistaakseen tämän direktiivin säännösten noudattamisen. 12 artikla Säännösten pakottavuus 1. Kuluttaja ei voi luopua oikeuksista, jotka hänelle annetaan saattamalla tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen estämiseksi, että kuluttaja ei saa tässä direktiivissä annettua suojaa sen vuoksi, että sopimukseen päätetään soveltaa kolmannen valtion lakia, jos sopimuksella on läheinen yhteys yhden tai useamman jäsenvaltion alueeseen. 13 artikla Yhteisön säännöt 1. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan, jos yhteisön säädöksissä ei ole erityisiä säännöksiä, jotka koskevat tiettyjä etäsopimuksia kokonaisuudessaan. 2. Jos yhteisön erityisissä, tavaroita tai palveluja koskevissa säädöksissä on säännöksiä, jotka liittyvät: - ennen sopimuksen päättämistä annettaviin tietoihin - ennakkotiedon kirjalliseen vahvistamiseen - peruuttamisoikeuteen - toimituksiin, joita ei ole tilattu - oikeudelliseen tai hallinnolliseen valitustiehen - etäviestintävälineiden käytön rajoituksiin - korttimaksuun - sopimuksen täyttämiseen, näitä säännöksiä sovelletaan etäsopimuksiin yksinomaan niiltä osin kuin ne kattavat edellä olevat seikat. 14 artikla Vähimmäislauseke Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa tämän direktiivin kattamista kysymyksistä perustamissopimuksen kanssa yhteensopivia tehokkaampia säännöksiä varmistaakseen kuluttajansuojan korkeamman tason. Näillä säännöksillä jäsenvaltio voi yleisen edun vuoksi kieltää alueellaan tiettyjen tavaroiden tai palvelujen, etenkin lääkkeiden, tarjoamisen etäsopimuksin hankittavaksi ottaen huomioon perustamissopimuksen määräykset. 15 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kolmen vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa 1 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 4. Viimeistään kuuden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta, ja liittää siihen tarvittaessa ehdotuksen tämän direktiivin tarkistamisesta. 16 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty . . . Euroopan parlamentin puolesta Puheenjohtaja Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 156, 23.6.1992, s. 14 (2) EYVL N:o C 19, 25.1.1993, s. 111 (3) Euroopan parlamentin lausunto 26 päivänä toukokuuta 1993 (EYVL N:o C 176, 28.6.1993, s. 95), neuvoston yhteinen kanta 29 päivänä kesäkuuta 1995 ja Euroopan parlamentin päätös (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL N:o C 92, 25.4.1975, s. 1 (5) EYVL N:o C 167, 5.7.1986, s. 1 (6) EYVL N:o C 294, 22.11.1989, s. 1 (7) EYVL N:o L 250, 19.9.1984, s. 17 (8) EYVL N:o L 156, 10.6.1992, s. 21 (9) EYVL N:o L 298, 17.10.1989, s. 23 (10) EYVL N:o L 113, 30.4.1992, s. 13 LIITE I 2 artiklan kohdassa 3 tarkoitetut viestintävälineet - painotuote, jossa ei ole osoitetta - painotuote, jossa on osoite - vakiokirje - lehtimainos, jossa on tilauskuponki - luettelo - ihmisen käyttämä puhelin - puhelin, joka ei edellytä käyttäjän toimintaa (soittoautomaatti, audioteksti) - radio - näköpuhelin (kuvalla varustettu puhelin) - videotekstilaite (tietokone, televisioruutu), jota käytetään näppäimistön tai kosketusnäytön avulla - sähköposti - telefaksi (telekopio) - televisio (teleosto, telemyynti) LIITE II 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituspalvelut - sijoituspalvelut - vakuutus- ja jälleenvakuutustoimet - pankkipalvelut - eläkerahastoihin liittyvät toimet - termiini- ja optiotoimiin liittyvät palvelut Nämä palvelut käsittävät erityisesti: - direktiivin 93/22/ETY liitteessä tarkoitetut sijoituspalvelut(1), yhteissijoitusyritysten tarjoamat palvelut, - direktiivin 89/646/ETY liitteessä tarkoitetut palvelut, jotka edellyttävät molemminpuolista hyväksyntää(2), - vakuutus- ja jälleenvakuutustoimiin liittyvät palvelut, joita tarkoitetaan: - direktiivin 73/239/ETY(3) 1 artiklassa - direktiivin 79/267/ETY(4) liitteessä - direktiivissä 64/225/ETY(5) - direktiiveissä 92/49/ETY(6) ja 92/96/ETY(7). (1) EYVL N:o L 141, 11.6.1993, s. 27 (2) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/30/ETY (EYVL N:o L 110, 28.4.1992, s. 52). (3) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/49/ETY (EYVL N:o L 228, 11.8.1992, s. 1). (4) EYVL N:o L 63, 13.3.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/619/ETY (EYVL N:o L 330, 29.11.1990, s. 50). (5) EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 878, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1973 liittymisasiakirjalla. (6) EYVL N:o L 228, 11.8.1992, s. 1 (7) EYVL N:o L 360, 9.12.1992, s. 1 SUUNNITELMA NEUVOSTON PERUSTELUIKSI I JOHDANTO 1. Komissio esitti 21 päivänä toukokuuta 1992 ehdotuksen(1) direktiiviksi kuluttajansuojasta etäsopimuksissa perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuen. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa(2) ensimmäisessä käsittelyssä 26 päivänä toukokuuta 1993. Komission antoi 7 päivänä lokakuuta 1993 muutetun ehdotuksen(3) lausunnon johdosta. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa(4) 24 päivänä marraskuuta 1993. 3. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa yksimielisesti 29 päivänä kesäkuuta 1995 perustamissopimuksen 189 b artiklan mukaisesti. II TAVOITE 4. Tämän komission ehdotuksen tavoitteena on lisätä kuluttajansuojaa etäsopimuksissa, erityisesti parantamalla sopimuksen osia koskevia ennakkotietoja, säätämällä oikeudesta peruuttaa sopimus sekä säätämällä hallinnollista ja oikeudellista muutoksenhakua koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä sekä sopimuksen täyttämistä koskevista säännöksistä. Tällä ehdotuksella edistetään näin sisämarkkinoiden toteuttamista tällä alalla. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY Yleinen huomautus 5. Edellä esitettyä tavoitetta varten ja ottaen huomioon tässä ehdotuksessa tarkoitettujen viestintävälineiden ja markkinoiden erittäin nopea kehittyminen, neuvosto on pyrkinyt varmistamaan kuluttajansuojan korkean tason joukolla säännöksiä, jotka joskus ovat suojaavampia kuin komission tai Euroopan parlamentin suunnittelemat ja jotka ovat mahdollisimman täsmällisiä ja helppoja panna täytäntöön. Neuvosto on näin pyrkinyt noudattamaan toissijaisuusperiaatetta siinä määrin kuin tämän alan yhdenmukaistaminen edellyttää ja ottaen huomioon tehokkaammat säännökset, joita jäsenvaltiot voivat antaa. Säilyttääkseen toimivuuden neuvosto on luopunut suunnitelmasta, joka koski "sopimuksentekokehotusta", sillä se ei osoittautunut soveltuvan etäsopimusten erityiseen tekotapaan. 6. Edellä mainittujen suuntaviivojen pohjalta neuvosto liitti yhteiseen kantaansa sanatarkasti, pääosiltaan tai osittain, komission muutettuun ehdotukseensa liittämät Euroopan parlamentin esittämät muutokset - lukuunottamatta muutoksia n:o 10, 13, 15, 20, 29 (ja n:o 6, joka koskee muutokseen n:o 29 liittyvää johdanto-osan kohtaa) ja n:o 32 (ja 9, joka koskee siihen liittyvää johdanto-osan kohtaa) - sekä muutosta n:o 30, jota ei hyväksytty muutettuun ehdotukseen. 7. Erityishuomautukset (Jäljempänä olevat viittaukset koskevat muutetun ehdotuksen tekstiä, ellei toisin mainita.) Neuvosto pani artiklat uuteen, sopimuksen ja sen täyttämiseen johtavien vaiheiden kanssa yhdenmukaiseen järjestykseen sekä teki komission muutettuun ehdotukseen seuraavat muutokset, jotka komissio on hyväksynyt: i) "Sopimuksentekokehotusta" koskevan suunnitelman (vrt. edellä oleva kohta 5) poisjättäminen teki tarpeelliseksi mukauttaa 1 artiklan, 2 artiklan 1 ja 6 luetelmakohdan (poisto), 4, 5, 6, 10 artiklan, 11 artiklan 1 kohdan ja 14 artiklan 3 kohdan sekä johdanto-osan vastaavilta osin. Koska viestintävälineitä voidaan käyttää itse sopimuksen tekemiseen, on myös aiheellista puhua koko direktiivissä "etäsopimuksesta" eikä ainoastaan "etäneuvotellusta sopimuksesta". ii) 2 artikla Edellä mainittujen mukautusten lisäksi määritelmät on muotoiltu selkeämmin, jotta vältyttäisiin toistoilta ja lähennyttäisiin yhteisön lainsäädännössä käytettäviä muotoiluja. Poistettiin "tilauksen" määritelmä, koska johtuen tämän termin käyttämisestä tässä sen tavanomaisessa merkityksessä, "toimittajan" määritelmä tarkoittaa enää vain henkilöitä, jotka tarjoavat elinkeinonharjoittajien käyttöön viestintävälineet, koska kerran on kyse näiden toiminnan sääntelystä. Tämä teksti ei kata sopimuksen osittaista täyttämistä, ja kysymys siirretään sen sijaan kansallisen lainsäädännön piiriin (vrt. muutos n:o 11). iii) 3 artikla Neuvosto halusi rajoittaa poikkeusten soveltamisalaa, koska ainoastaan yhtä määräysten osaa ei sovelleta sopimuksiin, jotka koskevat päivittäiseen kulutukseen tarkoitettujen hyödykkeiden toimittamista tai "varausta edellyttävien" palveluiden suorittamista (erityisesti, ja kuten parlamentti on toivonut, näitä palveluita ei ole oikeus peruuttaa). Vaikka neuvosto tunnustaakin kuluttajansuojan tärkeyden rahoituspalveluja koskevissa etäsopimuksissa, neuvosto katsoi, että ottaen huomioon erityispiirteisiin, jotka liittyvät rahoituspalveluihin, joista yhteisön lainsäädännössä on jo monilta osin säännöksiä, sekä kiinteään omaisuuteen (vuokrausta lukuun ottamatta), josta kansallisissa lainsäädännöissä on yksityiskohtaisia säännöksiä, sekä sen seikan, että näitä palveluita tai hyödykkeitä koskevat sopimukset on pääosiltaan jätetty peruuttamisoikeuden ulkopuolelle jo muutetussa ehdotuksessa (12 artikla, 4 kohta, 2 ja 3 luetelmakohta), on parempi jättää(5) ne soveltamisalan ulkopuolelle. Huutokauppaa koskevat yksityiskohtaiset käytännön säännöt ja maksullisten yleisöpuhelinten käyttöä koskevien "sopimusten" hetkellinen luonne oikeuttavat myös niiden jättämisen soveltamisalan ulkopuolelle. iv) Tiedot (5, 6 ja 11 artikla) Ottaen huomioon, että tietojen antaminen kuluttajalle on ratkaiseva osa hänen suojeluaan, neuvosto halusi selventää ja muotoilla uudestaan nämä artiklat tehdäkseen eron ennakkotietojen (yhteisen kannan 4 artikla) ja tietojen kirjallisen vahvistamisen (yhteisen kannan 5 artikla) välillä: - uuden 4 artiklan 1 kohdan g alakohta korvaa 5 artiklan 3 kohdan(6) ja uuden 4 artiklan 2 kohta korvaa 5 artiklan 1 ja 2 kohdan; - uusi 5 artikla korva 11 artiklan täsmentäen käsitteen "soveltuvin elinkeinonharjoittaja" (jolle kuluttaja voi tehdä valituksensa). v) Viestintävälineiden käyttöä koskevat rajoitukset (4 artikla) Yhteisen kannan 10 artikla täsmentää 4 artiklaa, sillä siinä vältetään tarjoamasta soveltumattomuutensa vuoksi kuvitteellista suojaa ja se koskee ainoastaan viestintävälineitä, "joissa on mahdollisuus yksilölliseen yhteydenpitoon". Ottaen huomioon, että puhelimeen ("punaiset listat") tai sähköpostiin (käyttökoodi) liittyviä suojatoimia jo oli, että näitä välineitä voidaan "käyttää vain, jos kuluttaja ei ole niitä kieltänyt" ja että ennakolta annettava suostumus koskee jo kutsuautomaatteja, neuvosto ei hyväksynyt puhelinta (lukuun ottamatta kutsuautomaattia) eikä sähköpostia kuluttajan ennakolta antamaa suostumusta edellyttäviin viestintävälineisiin. vi) Suorittamiseen liittyvät säännökset (8, 9, 10 ja 13 artiklat) Yhteisen kannan 7 artiklan 1 kohdassa määrätään tilauksen toimitusajasta täsmällisemmin kuin muutetussa ehdotuksessa (tilauksen toimittaminen 30 päivän kuluesssa tilauksen antamisesta, eikä toimittamiseen ryhtyminen 30 päivän kuluessa tilauksen vastaanottamisesta). Yhteisen kannan 7 artiklan 2 ja 3 kohta käsittää tapaukset, joissa tilattua tavaraa tai palvelua ei ole, sekä "korvaavat" toimitukset. Yhteisen kannan 9 artiklassa käsitellään toimituksia, joita ei ole tilattu, ja siinä vapautetaan kuluttaja kaikista velvoitteista elinkeinonharjoittajaa kohtaan, ja suljetaan pois kokonaisuudessaan muutetun ehdotuksen 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut ilmaistoimitukset, jota koskeva teksti on niin ollen jätetty pois. Mitä tulee maksuehtoihin, neuvosto - sen enempää kuin Euroopan parlamenttikaan - ei katsonut aiheelliseksi kieltää ennakkomaksuja, ottaen huomioon tämän typpiseen liiketoimeen elinkeinonharjoittajan kannalta sisältyvät vaaratekijät, eikä hyväksynyt siksi muutetun ehdotuksen 8 artiklaa. Sen sijaan neuvosto vaati elinkeinonharjoittajaa "palauttamaan kuluttajalle tämän suorittamat maksut" peruuttamistapauksessa (yhteisen kannan 6 artiklan 2 kohta), ja jos sopimus jätetään täyttämättä (yhteisen kannan 7 artiklan 2 kohta), muutoksen n:o 30 tarkoituksen mukaisesti ottaen kuitenkin huomioon, että takuujärjestelmän perustaminen sellaisia tapauksia varten, joissa elinkeinonharjoittaja ei kykene täyttämään sopimusta, on kaikkien elinkeinonharjoittajan velvoitteihin verrattuna merkityksellisin kysymys ja sitä on käsiteltävä sellaisena. Yhteisen kannan 8 artiklassa käsitellään korttimaksua (13 artikla) ja tarkoitetaan laajemmin erilaisia väärinkäytöksiä etäsopimuksen yhteydessä mutta jätetään avoimeksi hyvitysten maksutavat, mikä voi mahdollistaa erityisesti muutetun ehdotuksen 13 artiklasta poisjätetyn takuujärjestelmän mukaan ottamisen. vii) Peruuttamisoikeus (12 artikla) Neuvoston mielestä tätä artiklaa oli selvennettävä, jotta tietojen antamisen (liittyen erityisesti peruuttamisoikeuteen) ja peruuttamisoikeuden käyttämisen välinen yhteys olisi selkeämpi. Tätä tarkoitusta varten lähestymistapa, jota on sovellettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä ostajien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimuksen tiettyihin osiin nähden, katsottiin sopivaksi malliksi, ja sen perusteella laadittiin yhteisen kannan 6 artiklan 1 kohta, jotta täytäntöönpantaisiin kolmen kuukauden määräaika, jonka kuluessa puuttuvat tiedot voidaan vielä antaa, sekä 7 päivän varsinainen määräaika, jonka kuluessa sopimus voidaan peruuttaa. Neuvosto halusi muuttaa tämän artiklan soveltamisalaa, koska sen ulkopuolelle jäävät sopimukset, jotka koskevat: - palveluita, joiden suoritus on aloitettu kuluttajan suostumuksella (eikä kaikkia sopimuksia, joiden suoritus on aloitettu); - kiinteää omaisuutta (eikä kaikkia alkuperäisen asiakirjan muodossa olevia sopimuksia); - ääni- ja kuvatallenteita, levykkeitä ja ohjelmia, sillä ne voidaan kopioida melkein välittömästi; - sanoma-, aikakaus- ja kuvalehtiä, koska niiden sisältö vanhenee nopeasti; - vedonlyönti- ja arvontapalveluita, ottaen huomioon niiden erityisen toimintatavan. Neuvosto ei sen sijaan katsonut aiheelliseksi sulkea pois henkilökohtaisen hygienian hoitoon tarkoitettuja tuotteita. viii) Oikeudellinen ja hallinnollinen suoja (14, 16 ja 17 artikla) Yhteisen kannan 11 artiklassa neuvosto pyrki etupäässä välttämään liian yksityiskohtaista muotoilua, joka ei ehkä vastaisi kaikkia kansallisia oikeusjärjestyksiä, säilyttäen kuitenkin 14 artiklan pääasiat, erityisesti kuluttajansuoja- ja elinkeinojärjestöjen mahdollisuuden toimia, mahdollisuuden todistustaakan kääntämiseen tai vapaaehtoiseen valvontaan. Yhteisen kannan 12 artiklan 2 kohdassa on täsmennetty kuluttajan edellytykset saada tässä direktiivissä annettua suojaa, jos päätetään soveltaa kolmannen valtion lainsäädäntöä, ja yhteisen kannan 13 artiklassa on selitetty tarkasti tämän direktiivin liittäminen osaksi jo olemassa olevaa yhteisön lainsäädäntöä. ix) Loppusäännökset (18 ja 19 artikla) Vähimmäislausekkeeseen (muutetun ehdotuksen 14 artikla) sisältyy tiukempien säännösten muodossa kielto pitää kaupan lääkkeitä ilman, että kieltoa on rajoitettu ainoastaan lääkemääräystä vastaan annettaviin lääkkeisiin (muutos n:o 36 REV). Koska komission ehdotuksessa annettu määräaika oli jo päättynyt, yhteisessä kannassa on määrättävä kolmen vuoden täytäntöönpanoaika, joka on verrattavissa muiden kuluttajansuojaa koskevien säädösten määräaikoihin. Lisättiin myös kertomusta ja tarkistamista koskeva lauseke (yhteisen kannan 15 artiklan 4 kohta). x) Hylätyt säännökset - Muutos n:o 20 (7 artikla): tämän direktiivin tarkoituksena ei ole muuttaa direktiivin 89/552/ETY soveltamisedellytyksiä; - Muutos n:o 29 (12 artiklan 5 kohta): tässä direktiivissä säädetään ainoastaan tilatun tavaran tai palvelun puutteesta johtuvasta sopimuksen täyttämättä jättämisestä; - Muutos n:o 32 (15 artikla): toisaalta tämä säännös johtuu yleisestä jäsenvaltioille kuuluvasta tiedotusvelvollisuudesta kansalaisille, toisaalta tämä direktiivi ei koske "asianomaisia järjestöjä". (1) EYVL N:o C 156, 23.6.1992, s. 14 (2) EYVL N:o C 176, 28.6.1993, s. 95 (3) EYVL N:o C 308, 15.11.1993, s. 18 (4) EYVL N:o C 19, 25.1.1993, s. 111 (5) On kuitenkin huomattava, että etäsopimuksen "kytketyt" luottosopimukset kuuluvat edelleenkin etäsopimusta koskevan peruuttamisoikeuden käyttämisen piiriin. (6) Vahvistaen sitä, koska nyt vaaditaan viestintävälineestä aiheutuvien kustannusten ilmoittamista.