1.Johdanto

Viime vuosikymmenen aikana EU:n sähköistä viestintää koskeva politiikka on onnistunut luomaan enemmän kilpailua, alhaisempia hintoja ja enemmän valinnanvaraa kuluttajille ja yrityksille. Kuluttajat ja yritykset kohtaavat edelleen kansallisia rajoja myötäilevää pirstoutuneisuutta sähköisen viestinnän markkinoilla, eikä nykyinen sääntelykehys ole järjestelmällisesti suosinut sitä, että kaikki markkinatoimijat ottaisivat käyttöön erittäin suuren kapasiteetin verkkoja.

Sähköisen viestinnän alalla on lisäksi tapahtunut merkittäviä muutoksia sen jälkeen, kun televiestinnän sääntelykehystä EU:ssa viimeksi tarkistettiin vuonna 2009. Kulutustottumukset ja tarpeet ovat radikaalisti muuttumassa, kun puhelintoimintaa korvaavat yhä useammin monenlaisiin verkkoonliitettyihin laitteisiin (älypuhelimet, tabletit, tietokoneet, televisio) saatavat kiinteät ja langattomat internetyhteydet, joissa on saatavilla yhä suurempi valikoima digitaalisia palveluja. Tämä aiheuttaa alati kasvavia vaatimuksia verkoille, joissa palveluja tarjotaan. Vaatimukset kasvavat vielä entisestään tulevaisuudessa, kun esineiden internetiin, pilvipalveluihin sekä virtuaali- ja vahvennettuun todellisuuteen perustuvat palvelut ja sovellukset kehittyvät ja lisääntyvät.

Kaikki digitalisoitumiskehityksen taloudelliset ja sosiaaliset edut saavutetaan vain, jos Eurooppa kykenee varmistamaan erittäin suuren kapasiteetin verkkojen laajamittaisen käyttöönoton ja käytön sekä maaseutu- että kaupunkialueilla ja yhteiskunnassa yleisesti. Yksi tärkeimmistä päämääristä komission toukokuussa 2015 julkaisemassa digitaalisten sisämarkkinoiden strategiassa olikin luoda oikeat olosuhteet ja edellytykset kehittyneiden – erittäin suuren kapasiteetin – digitaalisten verkkojen käyttöönotolle. Koska teleala on nykyisin koko digitaalisen talouden ja yhteiskunnan mahdollistaja, Euroopan on toimittava nopeasti varmistaakseen tuleva kilpailukykynsä ja vaurautensa.

Tammikuussa 2016 Euroopan parlamentti korosti internetyhteyksien yksityisten verkkoinvestointien merkitystä digitaalisen edistymisen kannalta sekä vakaan sääntelykehyksen merkitystä sen mahdollistamisessa, että kaikki toimijat voivat investoida kaikilla alueilla, myös maaseudulla ja syrjäisillä alueilla. Myös Eurooppa-neuvosto peräänkuulutti kesäkuussa 2016 erittäin suuren kapasiteetin kiinteiden ja langattomien laajakaistayhteyksien varmistamista kaikkialla Euroopassa edellytyksenä tulevaisuuden kilpailukyvylle sekä telealan sääntelyn uudistamista niin, että sillä kannustetaan merkittäviin verkkoinvestointeihin edistäen samalla toimivaa kilpailua ja kuluttajien oikeuksia. Tässä tiedonannossa vahvistetaan, että internetyhteydet ovat digitaalisten sisämarkkinoiden kannalta tärkeitä ja että Euroopan on otettava nyt käyttöön sen digitaalisen tulevaisuuden verkot. Tätä varten siinä esitetään visio eurooppalaisesta gigabittiyhteiskunnasta, jossa erittäin suuren kapasiteetin verkkojen saatavuus ja käyttöönotto mahdollistavat tuotteiden, palvelujen ja sovellusten laajan käytön digitaalisilla sisämarkkinoilla. Visio toteutetaan kolmella vuoteen 2025 ulottuvalla strategisella tavoitteella, joiden päämäärät ovat seuraavat: EU:n talouskasvun ja työllisyyden edistäminen, gigabittiyhteydet sosioekonomisen kehityksen kärjessä olevissa paikoissa; Euroopan kilpailukyky, 5G -kattavuus kaikilla kaupunkialueilla ja kaikilla suurimmilla maaliikenneväylillä; Euroopan yhteenkuuluvuus, kaikille Euroopan kotitalouksille mahdollisuus internetyhteyteen, jonka nopeus on vähintään 100 megabittiä sekunnissa (Mbit/s). Vision toteutumisen edistämiseksi tässä tiedonannossa ehdotetaan useita aloitteita, joiden tarkoituksena on luoda oikeanlaiset olosuhteet tarvittaville investoinneille, joista vastaisivat pääasiassa markkinat. Aloitteisiin kuuluvat sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän perusteellinen uudistus, joka toteutetaan tiedonannon ohessa esitettävällä lainsäädäntöehdotuksella direktiiviksi eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä ja BEREC-asetuksella, 5G-Eurooppaa koskevalla toimintasuunnitelmalla sekä muilla poliittisilla ja rahoituksellisilla toimenpiteillä niin unionin kuin kansallisella ja paikallisella tasolla. Yksi tällaisista on "Wi-Fi Euroopalle" -aloite, jolla pyritään saamaan langattomat yhteydet laajasti kansalaisille eri puolilla EU:ta. Tavoitteena on parantaa Euroopan digitaalista taloutta ja kilpailukykyä, kannustaa yhteisöjä olemaan aktiivisesti mukana digitaalisilla sisämarkkinoilla sekä vastata kansalaisten kasvaviin yhteystarpeisiin.

2.Suorituskykyisten internetyhteyksien tarve digitaalisilla sisämarkkinoilla

Euroopan digitaalistrategiassa vuonna 2010 määriteltiin yhteyksiä koskevat tavoitteet vuoteen 2020 asti seuraavasti: kaikkien saatavilla oleva liittymänopeus alueellisen koheesion varmistamiseksi vähintään 30 Mbit/s, ja nopeudeltaan yli 100 Mbit/s olevat liittymät vähintään puolella Euroopan kotitalouksista tulevien kilpailukykytarpeiden ennakoimiseksi. Vuoden 2015 puoliväliin mennessä kiinteät verkot, joiden nopeus on vähintään 30 Mbit/s, olivat EU:ssa saatavilla 71 prosentissa kodeista, kun vastaava luku vuonna 2011 oli vain 48 prosenttia. Lähes puolessa EU:n kodeista oli käytettävissä verkko, jonka laskevan siirtotien nopeus on 100 Mbit/s. Yli 100 Mbit/s -liittymät, joita aluksi oli vähän, lisääntyvät voimakkaasti: vuoden 2015 puoliväliin mennessä 11 prosentilla kaikista kodeista oli tällainen liittymäsopimus. Kasvusuuntaus on selkeämpi jäsenvaltioissa, joissa on eniten 100 Mbit/s:n liittymiä, mikä viittaa käyttöönoton myönteiseen kierteeseen. Jäsenvaltioiden sekä kaupunki- ja maaseutualueiden välillä on kuitenkin vielä huomattavia eroja niin kattavuudessa kuin käyttöönotossa. Peruslaajakaistayhteys on jokaisen eurooppalaisen saatavilla, lähinnä perinteisten infrastruktuurien avulla, mutta tämä ei enää riitä käynnissä olevaan digitaaliseen muutokseen. Noin puolet eurooppalaisista omistaa älypuhelimen, muttei mobiilidataverkkojen suurten kattavuus- ja laatuongelmien vuoksi voi hyödyntää sen kaikkia mahdollisuuksia.

Seuraavien 10 vuoden aikana jopa 50 miljardin esineen – kodeista autoihin ja rannekelloihin – odotetaan olevan liitettyinä toisiinsa maailmanlaajuisesti – valtaosan niistä langattomasti. Internetyhteyteen perustuvat käänteentekevät ratkaisut – kuten pilvipalvelut, esineiden internet, teholaskenta ja valtavien tietomäärien analysointi – muuttavat liiketoimintaprosesseja ja vaikuttavat sosiaaliseen kanssakäymiseen. Seuraavan sukupolven TV lisää todennäköisesti merkittävästi kotitalouksien kaistanleveyden kysyntää tulevina vuosina. Uudet digitaaliset sovellukset (esim. virtuaali- ja vahvennettuun todellisuuteen liittyvät sovellukset, enenevässä määrin verkotettu ja automatisoitu autoilu, kauko-ohjattu kirurgia, tekoäly ja täsmäviljely) edellyttävät nopeutta, laatua ja reagoivuutta, joka saavutetaan ainoastaan erittäin suuren kapasiteetin laajakaistaverkoilla.

Yllä olevassa kaaviossa kuvataan sovelluksen tai palvelun yhteen käyttökertaan tarvittava internetyhteyden nopeus ja reagoivuus. Tarpeet kasvavat, kun käyttötarkoituksia on useita, mikä onkin nykyisin normi, sillä yksi käyttäjä käyttää yhteyttä usein samanaikaisesti eri tarkoituksiin (esim. television katseluun ja sosiaalisten verkostojen seuraamiseen) ja yksi yhteys on usein samanaikaisesti käytössä monilla käyttäjillä (esim. kotitaloudet, joissa on lapsia, pk-yritykset sekä koulujen ja kirjastojen kaltaiset organisaatiot).

Teknologian ja tarpeiden kehityksen analyysi osoittaa, että useiden tuotteiden, palvelujen ja sovellusten tarjoaminen on kestävää vain, jos valokuituverkot ovat käytössä loppukäyttäjää lähellä olevaan kiinteään tai langattomaan liitäntäpisteeseen asti . Kuitukaapeleita suositellaan tällä hetkellä myös ydinverkon ja langattomien alaverkkojen välisenä liitäntävälineenä langattomaan 5G-verkkoon pääsyä varten .