EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 14.12.2011 
SEK(2011) 1555 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI  
konsuliviranomaisten unionin kansalaisille ulkomailla antamasta suojelusta 
{KOM(2011) 881 lopullinen} 
{SEK(2011) 1556 lopullinen}  
 
FI 1   FI Tämä vaikutusten arviointi koskee edustusta va illa oleville EU:n kansalaisille annettavaan 
konsulisuojaan liittyviä yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteitä. 
Jokaisella EU:n kansalaisella on matkusta essaan tai asuessaan sellaisessa kolmannessa 
maassa, jossa hänen kotijäsenvaltiollaan ei ole suurlähetystöä tai konsulaattia, oikeus saada 
suojelua minkä tahansa jäsenvaltion diplom aatti- ja konsuliviranomaisilta samoin 
edellytyksin kuin kyseisen jäse nvaltion omat kansalaiset. Tämä  EU:n kansalaisten oikeus 
turvataan SEUT-sopimuksen 20 artiklan 2 ko hdan c alakohdassa ja 23 artiklassa sekä 
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 46 artiklassa.  
1. POLIITTINEN TAUSTA JA MENETTELY  
Viimeaikaiset vakavat kriisit ovat vaikuttaneet suureen määrään EU:n kansalaisia kolmansissa 
maissa (esim. Libyassa ja Egyptissä kev ään 2011 kansannousujen jälkeen tai Japanissa 
maaliskuussa 2011). Konsuliviranomaisten antama apu on usein tarpeellista myös 
tavallisimmissa tilanteissa, kuten vakava n sairauden kohdatessa tai kun henkilö joutuu 
rikoksen uhriksi.  
Eurooppa-neuvosto kehotti Tukholman ohjelmassa komissiota ”tarkastelemaan asianmukaisia 
suojelua helpottavia yhteensovittamis- ja  yhteistyötoimenpiteitä SEUT-sopimuksen 23 
artiklan mukaisesti”1. Katsauksessa EU:n kansalaisuuteen vuonna 20102 vahvistetun 
toimenpiteen 8 mukaan komissio harkitsisi lainsäädäntötoimenpiteiden ehdottamista vuonna 
2011 tehostaakseen EU:n kansalaisilla olevaa oikeutta saada kaikkien jäsenvaltioiden 
diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta apua, m yös kriisitilanteissa. Komissio toisti tämän 
sitoumuksen edustusta vailla olevien EU:n ka nsalaisten konsulisuojas ta 23. maaliskuuta 2011 
antamassaan tiedonannossa3.  
Lissabonin sopimuksessa luovutaa n aiemmasta hallitustenvälis iin päätöksiin perustuvasta 
menettelystä ja annetaan komissiolle mahdollisuus ehdottaa direktiivejä tarpeellisista yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteistä, joi lla helpotetaan edustusta vailla olevien EU:n 
kansalaisten konsulisuojaa
4.  
Sidosryhmiä kuultiin tiiviisti tätä vaikutusten arviointia varten, muun muassa järjestämällä 
julkinen kuuleminen, kaksi työpajaa, kyse lytutkimuksia ja vier ailuja valittuihin 
jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin5. Lisäksi viimeaikoina on tilattu neljä ulkoista 
tutkimusta, joista on ollut hyötyä tässä vaikutusten arvioinnissa. 
                                                 
1 EUVL C 115, 4.5.2010, s. 1 (neuvoston asiakirja 1702/09). 
2 KOM(2010) 603 lopullinen. 
3 KOM(2011) 149 lopullinen. 
4 SEUT-sopimuksen 23 artiklan 2 kohta. 
5 Ulkoinen konsultti vieraili Kazakstanissa, Sri Lankassa, Kuubassa ja Egyptissä. 
 
FI 2   FI 2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
2.1. Ongelman laajuus 
Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perustee lla konsuliviranomaiset antoivat suojelua 
yhteensä lähes 300 000 tapauksessa6. Toimitettujen tietojen mukaan sellaiset EU:n 
kansalaiset, joiden kotijäsenval tiot ovat edustettuina kyseisessä maassa, näyttävät pyytävän ja 
saavan konsulisuojaa vertailukel poisissa tilanteissa paljon enem män kuin edustusta vailla 
olevat EU:n kansalaiset. Jos oletetaan, että ne EU:n kansalaiset, joilla on edustus kyseisessä 
maassa, ja ne, jotka ovat edustusta vailla, joutuvat yhtä usein tilanteeseen, jossa he voisivat pyytää konsulisuojaa (esim. ryöstön uhriksi jout uminen), noin 7 300 edustusta vailla olevaa 
EU:n kansalaista olisi voinut saada konsulisuojaa
7. Näistä kansalaisi sta ainoastaan 16 
prosenttia todellisuudessa sa i konsulisuojaa. T uoreen Eurobarometri-kyselyn mukaan 
kuitenkin 79 prosenttia EU:n kansalaisi sta tietää tämän oikeuden olemassaolosta8, vaikkei 
oikeutta ole vielä vakii nnutettu täysimääräisesti9. Yhä useammat kansalaiset joutuvat 
tulevaisuudessa tilanteisiin, joi ssa heillä on oikeus toisen jäse nvaltion konsuliviranomaisten 
antamaan suojeluun. Kriisitilanteet uhkaavat yhä enemmän ulkomailla oleskelevia EU:n 
kansalaisia (vuodesta 1975 kriisien vuotuine n lukumäärä on viisinkertaistunut ja sen 
odotetaan kasvavan vielä tästäkin)10. 
Kuvio: Arvio niiden tapausten kokonaismäärästä, joissa kolmansissa maissa matkustavilla EU:n 
kansalaisilla ei ole edustusta kyseisessä maassa (2009) 
 
2.2. Ongelman analysoiminen 
Tällä hetkellä ei ole turvattu EU:n kansalai suuden täytäntöönpanoa s iten, että taattaisiin 
tasavertainen kohtelu konsulisuojan osalta. SE UT-sopimuksen 23 artiklan sisällöstä ei ole 
selvää yksimielisyyttä kuten ei myöskään velvollisuuksista, joita oikeudesta konsulisuojaan seuraa. 
SEUT-sopimuksen tiivis sanamuoto ei riitä varmistamaan, että oikeudella olisi tehokas 
konkreettinen merkitys. Kansalliset lait ja kä ytännöt poikkeavat merkittävästi samoin kuin 
                                                
 
6 Tämä luku perustuu osittain ekstrapolointiin, koska kaikki jäsenvaltiot eivä t toimittaneet tietoja 
tapauksista. 
7 Suhteessa siihen, kuinka usein sellaiset kansalaiset pyysivät konsulisuojaa, joiden kotijäsenvaltiolla on 
edustusto kyseisessä maassa.  
8 Eurobarometri (2010), Flash EB nro 294, European Union Citizenship . 
9 Eri syitä käsitellään jäljempänä. 
10 KOM(2010) 600 lopullinen, 26.10.2010. 
 
FI 3   FI peruskäsitteitä koskevat näkökannat. Erityisen  tärkeäksi tämän seikan tekee se, että 
konsulisuojatapauksissa on usein ky se edustusta vailla olevista EU:n kansalaisista ja heidän 
omaisistaan, jotka ovat erittäin vaikeassa elämäntilanteessa (kuolema, vakava sairaus, vankeus, rikos). Konsulisuoja on usein ainoa keino saada apua (esim. evakuointi- tai 
vangitsemistapauksissa) tai se vähintään helpot taa suuresti avunsaantia. Toisin kuin omia 
kansalaisia avustettaessa, edustusta vailla olevien kansalaisten avustaminen edellyttää, että paikan päällä oleva avustava jäsenvaltio ja ko tijäsenvaltio tekevät yhtei styötä. Tällä hetkellä 
yhteistyö ja yhteensovittaminen on usein tapa uskohtaista ja riippuu paljon asianomaisista 
henkilöistä. 
Erityisesti on mainittava, ettei tällä hetkellä ole selvää, kuka on edustusta vailla oleva 
kansalainen. EU:n kansalainen ei ole edustusta vailla pelkästään silloin, kun hänen kotijäsenvaltiollaan ei ole lainkaan suurlähe tystöä tai konsulaatti a tietyssä kolmannessa 
maassa, vaan myös silloin, jos tämä edustusto ei ole ”käytettävissä”
11. Ei ole yksimielisyyttä 
siitä, milloin edustusto on käytettävissä12, eikä siitä, missä määrin edustusta vailla olevien 
EU:n kansalaisten EU:n ulkopuolisia perheenjä seniä, pitkään oleske lleita henkilöitä ja 
tunnustettuja pakolaisia kohdellaan ta savertaisesti edustusta vailla  olevien EU:n kansalaisten 
kanssa. Sekin on epäselvää, minkä jäsenvaltio n on avustettava edustusta vailla olevaa EU:n 
kansalaista, ja kuinka avustustoimet on sovite ttava yhteen. Tämä johtaa viivästyksiin eikä 
takaa tehokasta suojelua tasavertaisin edellyt yksin. Perussopimuksen mu kaan edustusta vailla 
oleva EU:n kansalainen voi vapaasti valita, minkä suurlähetystön/konsulaatin puoleen hän 
kääntyy. Käytännössä on kuitenkin olema ssa poikkeuksia. Yhteensovittamis- ja 
yhteistyömenettelyjä ei ole vakiinnutettu ri ittävästi. Käytännössä  konsulivirkamiehet 
kääntyvät usein ensin pääkaupungi ssa sijaitsevien omie n viranomaistensa puoleen saadakseen 
tarkempia ohjeita. Kolmansien maiden asiakirj ojen yksinkertaisia laillistamistehtäviä ja 
yksinkertaisia notaaripalveluja ei tällä hetkellä tarjota13. Unionin edustustojen rooli on 
epäselvä ja riippuu paikan päällä olevista henk ilöistä ja vallitsevist a näkökannoista. Nykyinen 
järjestelmä ei näin ollen edis tä unionin ulkoisten toimien johdonmukaisuutta ja johtaa siihen, 
ettei resursseja käytetä parhaalla mahdollisella tavalla. 
Nykyisissä oikeudellisen yhteistyön  puitteissa ei määritellä riittä västi, kuka a vustaa edustusta 
vailla olevia EU:n kansalaisia kriisitilanteissa , eikä myöskään niin sanotun johtavan valtion 
roolia. Valmiussuunnittelussa ei oteta erityisesti huomioon edustusta vailla olevia EU:n kansalaisia. Toiminnot ova t toisinaan pirstaleisia
14, ja tarpeista ja käytettävissä olevista 
resursseista (ilman kriisiyksikköj en lisätukea) ei aina ole rii ttävästi tietoja. Avustustoimista 
maksettavia korvauksia koskeva nykyinen lain säädäntö ja ohjeisto sisältävät melko 
yleisluonteisia ja monimutkaisia menettelyjä, joita  ei yleensä käytetä, sillä ne eivät sovellu 
kriisitilanteiden erityistarpeisiin15. Jos kustannusten jakamista ei ole määritetty selväs ti ja se ei 
toteudu käytännössä, on pienemmät kannustimet s oveltaa ennakoivaa lähe stymistapaa, johon 
sisältyy muihin kuin omiin kansalaisiin liittyviä velvoitteita. 
                                                 
11 Päätöksen 95/553/EY 1 artikla. 
12 Jäsenvaltioiden edustajien kannat vaihtelivat (esim.  alle 400 kilometrin matka tai sijainti saarella). 
13 Vaikkei kyse välttämättä olekaan välitöntä apua edellyttävistä tapauksista, joutuminen matkustamaan 
toiseen kolmanteen maahan tämän palvelun saamiseksi on usein vaivalloista. 
14 Omiin kansalaisiin keskittyviä yksittäisiä toimia yhteensovitetun lähestymistavan sijasta. 
15 Erityisesti ajan niukkuus ja apua tarv itsevien kansalaisten suuret määrät. 
 
FI 4   FI 3. TOISSIJAISUUSPERIAATE  
Edustusta vailla olevien EU:n kansalaisten a vustamiseen sisältyy itsessään rajat ylittävä 
ulottuvuus, sillä EU:n kansalaisuuden tuom at oikeudet ulotetaan sillä EU:n rajojen 
ulkopuolelle. Tämä aloite koskee EU:n kansalais ille myönnettyä erityisoikeutta. Tämä oikeus 
kytkeytyy luontaisesti unionin käs itteeseen ja toimiva ltaan. EU:n toiminnalla olisi saatava 
aikaan mittakaavaetuja. Yksinkertaistetut yh teensovittamis- ja yhteistyömenettelyt ja 
paikallisten toimijoiden, unionin edustustot muk aan lukien, roolin selkeyttäminen vähentävät 
tarvetta tehdä tapauskohtaisia päätöksiä ja pyytää yksittäisiä ohjeita. Lissabonin sopimukseen 
perustuva EU:n toiminta myös mahdollistaa täytäntöönpanon tehokkaan valvonnan ja helpottaa sääntöjen noudattamisen varmistamista. 
4. T
AVOITTEET  
Toteutetuilla toimenpiteillä olisi saavutettava seuraavat tavoitteet. 
TAVOITTEET  
YLEISTAVOITE  EU:n kansalaisuuden täytäntöönpa non edistäminen, jotta varmistetaan 
edustusta vailla olevien EU:n kans alaisten yhdenvertainen kohtelu ja 
kansalaisten perusoikeuksien korkeatasoi nen suojelu ja edistetään sellaisia 
EU:n arvoja kuten syrjimättömyys ja keskinäinen solidaarisuus. 
ERITYIS-
TAVOITTEET  • Tämän oikeuden sisällön ja toiminnan selventäminen. 
• Konsuliviranomaisten välisen yhteistyön ja yhteensovittamisen 
yksinkertaistaminen. 
TOIMINNALLISET 
TAVOITTEET  Vakaiden puitteiden luominen yhtei styölle ja yhteensovittamiselle 
määrittelemällä: 
• kuka on edustusta vailla ol eva EU:n kansalainen; 
• minkä kolmannessa maassa paikalla olevan jäsenvaltion on 
autettava edustusta vailla olevaa EU:n kansalaista ja miten apu on sovitettava yhteen kansalaisen kotijäsenvaltion kanssa; 
• miten kolmannessa maassa olevien viranomaisten olisi tehtävä 
yhteistyötä ja harjoitettava yhteensovittamista keskenään ja mitä 
Euroopan unionin rooliin sisältyy; 
• miten ja kenen toimesta edustusta vailla olevia EU:n kansalaisia 
olisi avustettava kriisitilanteissa ja miten kustannusten 
korvaamisen olisi tapahduttava. 
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
• Toimintavaihtoehto 1:  Vallitsevan tilanteen säilyttäminen: Ei lisätoimia EU:n 
tasolla. 
 
FI 5   FI • Toimintavaihtoehto 2:  Direktiivi yhteensovittamis- ja  yhteistyötoimenpiteistä, joilla 
helpotetaan entisestään edustusta vailla ol evien EU:n kansalaisten mahdollisuuksia 
saada konsulisuojaa, ja lisäksi kohdennettuja valistustoimia. 
Tämä vaihtoehto kattaisi neljä toiminnallista  tavoitetta, ja sillä varmistettaisiin tehokas 
täytäntöönpano, koska siihen sisä ltyy kansalaisille ja toimijoille  suunnattuja valistustoimia. 
• Toimintavaihtoehto 3:  Yhteistyön lisääminen ja tehostaminen. 
Tämä vaihtoehto varmistaisi va ihtoehdon 2 ohella, että myös p itkään oleskelleet henkilöt ja 
tunnustetut pakolaiset saavat konsulisuojaa tasavertaisin edelly tyksin; konsulisuojaan 
sisällytetään yksinkertaiset lail listamistehtävät ja notaaripalvelu t, ja kustannusten korvaamista 
kriisitilanteissa parannetaan perustamalla korvausjärjestelmä ja/tai lisäämällä EU:n osarahoitusta erityisesti edustusta vailla oleville EU:n kansalaisille. 
6. V
AIKUTUSTEN ARVIOINTI  
Vaihtoehtojen vaikutuksia arvioitiin seuraavasti. 
Tuloksellisuus tavoitteiden kannalta: 
• Toimintavaihtoehto 1:  Tämä vaihtoehto ei edistä yhteistyön ja yhteensovittamisen 
helpottamista edustusta vailla olevien EU:n kansalaisten hyödyksi. Oikeus konsulisuojaan ei edelleenk ään ole riittävän selkeästi määritelty, mikä haittaa sen 
toteutumista käytännössä. Kaikkia tä ytäntöönpanomekanismeja ei sovelleta 
täysimääräisesti. 
• Toimintavaihtoehto 2:  Direktiivi edistää EU:n kansalaisuuden toteutumista 
käytännössä selventämällä tämän oikeuden si sältöä, virtaviivaistam alla yhteistyötä ja 
yhteistyömenettelyjä ja mahdollistamalla täytäntöönpanon valvonnan. Tämä onnistuu 
seuraavin toimenpitein: 
1. Henkilöllinen soveltamisala:  Selvennetään sitä, milloin kansalainen on edustusta 
vailla (erityisesti sitä, missä olosuhteissa hänen kotijäsenvaltionsa diplomaattinen edustusto tai konsuliedustusto ei ole ”käytett ävissä”), ja missä määrin myös edustusta 
vailla olevien EU:n kansalaisten kolmansista maista olevilla perheenjäsenillä on oikeus konsulisuojaan. 
2. Konsulisuojan saatavuus ja yhteistyö/yhteensovittaminen:  Täsmennetään, minkä 
jäsenvaltion on autettava edustusta vailla  olevaa EU:n kansalaista ja kuinka 
avustustoimet on sovitettava yhteen ka nsalaisen kotijäsenvaltion kanssa. 
3. Paikallinen yhteensovittaminen / EU:n lisäarvo:  Säädetään, että paikalliseen 
yhteistyöhön olisi järjestelmällisesti sisällyt tävä asiaa koskevien tietojen kerääminen, 
selvennetään unionin edustustojen roolia  (logistinen ja operatiivinen tuki, 
tietojenvaihdon helpot taminen jne.). 
4. Avustus kriisitilanteissa / taloudelliset korvaukset:  Sisällytetään edustusta vailla 
olevat EU:n kansalaiset täysin valm iussuunnitteluun, selvennetään vastuunjakoa 
kriisitilanteissa (erityisesti johtavan valtion roolia), yksinkertaistetaan 
korvausmenettelyjä. 
 
FI 6   FI 5. Kansalaisille ja alan toimij oille suunnattu valistustoiminta , jolla tuetaan 
direktiivin täytäntöönpanoa. 
• Toimintavaihtoehto 3: Tähän vaihtoehtoon sisältyvillä  lisätoimenpiteillä olisi 
erityisesti seuraavat vaikutukset:  
1. Henkilöllinen soveltamisala: Pakolaisten ja pitkään ol eskelleiden henkilöiden 
kohtelu edustusta vailla olevien EU:n kansalaisten tavoi n edistäisi EU:n 
kansalaisuuden toteutumista laajassa merkityksessä. Koska jäsenvaltioilla ei 
kuitenkaan ole oikeudellist a velvoitetta antaa apua, sääntöjen vahvistaminen 
vaikuttaisi tällä hetkellä  liian kunnianhimoiselta. 
2. Yhteistyö- ja yhteensovittamistoimenpiteet:  Yksinkertaisia laillistamistehtäviä ja 
notaaripalveluja koskevien yhteistyö- ja yhteensovittamistoimenpiteiden käyttöönotto parantaisi kansal aisille annettavaa palvelua ja  keskinäistä luottamusta. 
Jäsenvaltioiden säännöt vaihtelevat kuitenkin vielä huomattavasti, ja EU:n lainsäädäntöä on tark oitus antaa vuonna 2013. 
3. Avustus kriisitilanteissa / taloudelliset korvaukset: Jäsenvaltioita voitaisiin 
kannustaa pyytämään korvausta, jos ne voivat tehdä niin EU:n korvaus-/selvitysmekanismin kautta. Sidosryhmie n näkemysten perusteella on kuitenkin 
olemassa vaara, että tällaista mekanismia  ei käytettäisi riittävästi. EU:n tason 
taloudellisen tuen lisääminen vähentäisi a vustavien ja avustett ujen jäsenvaltioiden 
välistä eriarvoisuutta, mutta synergiaa olem assa olevien EU:n välineiden kanssa olisi 
hyödynnettävä täysimääräisesti. 
Sosiaaliset vaikutukset ja perusoikeudet 
• Toimintavaihtoehto 1:  Perusoikeus konsulisuojaan ei toteudu tehokkaasti, koska 
peruskäsitteet, vastuut ja menettelyt eivät ole riittävän selkeitä ja tehokasta 
täytäntöönpanoa ja soveltami sta ei varmisteta. Tämä puolestaan vois i heikentää 
perusoikeuskirjan ja solidaarisuuteen ja syrjinnänvastaisuuteen perustuvan unionin 
uskottavuutta ja vaikuttaa siihen, millainen näkemys kansalaisilla on niistä.  
• Toimintavaihtoehto 2:  Tämä vaihtoehto parantaisi perusoikeutta ko nsulisuojaan. 
EU:n ulkopuolisten perheenjäsenten sisälly ttäminen oikeuden piiriin vahvistaisi 
oikeutta perhe-elämään ja lapsen oike uksia. Selkeämmät vastuualat ja vastuun 
parempi jakaminen kriisitilanteissa takaisi syrjimättömän kohtelun myös 
kriisiaikoina, jolloin perusoikeudet ova t arkaluonteinen kysymys. Vaihtoehto 
vahvistaisi oikeutta elämään ja henk ilökohtaiseen koskemattomuuteen sekä 
puolustautumisoikeutta ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. 
• Toimintavaihtoehto 3:  Myönteinen vaikutus so siaalisiin seikkoihin ja 
perusoikeuksiin olisi yleensä ottaen suuri. Konsulisuoja vahvistuisi entisestään (esim. 
laillistamispalvelujen myötä). Korvau sten saannin helpottaminen korvaus-
/selvitysmekanismin ja/tai EU:n rahoituksen kautta turvaisi paremmin edustusta 
vailla olevien EU:n kansalai sten syrjimättömän kohtelun.  
Rahoitusvaikutukset ja ta loudelliset vaikutukset 
 
FI 7   FI • Toimintavaihtoehto 1:  Tästä vaihtoehdosta ei aiheudu suoraan uusia 
rahoituskustannuksia. Tehottomuutta kuitenki n esiintyy edelleen eikä olemassa 
olevien resurssien käyttö parane. Taloude llinen sitoutuminen kriisitilanteissa ei 
edelleenkään jakaudu tasaisesti.  
• Toimintavaihtoehto 2:  Oikeudellisten toimenpiteiden taloudellinen vaikutus olisi 
noin 750 000 euroa vuodessa avusta vien jäsenvaltioiden osalta16. Unionin 
edustustoja varten ei tarvita lisäresursseja17. Korvausten saannin helpottamisen osalta 
kaikkien jäsenvaltioiden täytäntöönpanokustannukset ova t arviolta 89 610 euroa. 
Avustavan jäsenvaltion säästö t riippuvat yksittäisestä tapauksesta. Edustusta vailla 
oleville jäsenvaltioille ai heutuva taloudellinen lisätaakka olisi vähäinen, ja 
mittakaavaetujen ansiosta ne hyötyisivät tästä vaihtoehdosta enemmän verrattuna 
avun järjestämiseen erikseen edustusta va illa oleville kansal aisilleen. Kattavasta 
valistustyöstä aiheutuisi noi n miljoona euroa EU:n laaj uiseen tiedotuskampanjaan 
liittyviä kustannuksia. Tämä vaihtoehto va ikuttaisi myönteisesti myös edustusta 
vailla oleviin kansalaisiin, koska heillä ei olisi mahdollisesti yhtä paljon tarvetta etsiä 
itse apua huonommista vaihtoehtoisista läht eistä ja he säästäisivät siten aikaa18 
(säästöt olisivat yli 1,8 miljoonaa euroa).  
• Toimintavaihtoehto 3:  Koska tämä vaihtoehto edellyttää henkilöstön ja 
taloudellisten resurssien lisäämistä, se  aiheuttaisi huoma ttavasti korkeammat 
kustannukset kuin vaihtoehto 2 sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla. Erityisesti 
korvaus-/selvitysmekanismi johtaisi lis äkustannuksiin EU:n ta solla (vähintään 
112 000 euroa vuodessa sekä lisäkustannukset, joita aiheutuu sähköisten tiedostojen luomisesta/ylläpidosta), EU:n rahoituks esta aiheutuisi kustannuksia noin 16–31 
miljoonaa euroa 6–7 vuoden pitu isella raho ituskaudella
19. Rahaston hallinnoinnista 
EU:n tasolla aiheutuisi arviolta vähintään 780 000 euroa lisäkustannuksia.  
                                                 
16 Edustusta vailla olevia EU:n kansalaisia koskevien tapausten odotetun lisääntymisen vuoksi. 
17 Tarvittava osallistuminen on arviolta 10 EU:n virkamiehen työpäivää unionin edustustoa kohti (tämä ei 
edellytä henkilöresurssien lisäämistä). 
18 Edut edustusta vailla oleville EU:n kansalaisille arvioitiin kahden tekijän perusteella: 1) ajansäästö 
sellaisille kansalaisille, jotka eivät aiemmin saaneet  apua tai jotka saavat apua nopeammin – tämä 
arvioidaan keskimääräisen päiväpalkan perusteella 60 euroksi; 2) vältetään kustannus, joka on 
yhteydessä siihen, ettei henkilö saa parasta mahdollista apua tai hän joutuu etsimään muita apumuotoja. 
Arvioitaessa näitä kustannuksia lähtökohdaksi otetaan lentomatkustajien korvausjärjestelmä olettaen, että konsuliapua tarvitsevan kansalaisen ja sellaisen  lentomatkustajan, jonka matka keskeytyy, tilanne 
on samankaltainen.
  
19 Riippuen siitä, rahoitettaisiinko to iminnoista 50 % vai enemmän. 
 
FI 8   FI 7. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Tavoitteet/kustannukset Tuloksellisuus 
tavoitteiden 
kannalta:  Sosiaaliset 
vaikutukset ja 
perusoikeudet  Rahoitusvaikutukset 
ja taloudelliset 
vaikutukset  
Toimintavaihtoehto 1: 
Vallitseva tilanne 0 0 0 
Toimintavaihtoehto 2 : 
EU:n direktiivi yhteistyö- ja 
yhteensovittamistoimenpiteistä 
sekä valistustoiminta ++ 
 ++ alhainen 
Toimintavaihtoehto 3 : 
EU:n toimenpiteitä, joilla 
säädetään uusia sääntöjä ja 
vahvistetaan edelleen EU:n 
kansalaisten oikeuksia ++(+/-)20 ++(+/-)21 keskisuuri/suuri22 
Sen jälkeen kun on vertailtu eri toimintavaih toehtojen kustannuksia ja  tuloksellisuutta 
tavoitteiden kannalta, toimintavaihtoehto 2  (EU:n direktiivi yhteistyö- ja 
yhteensovittamistoimenpite istä) osoittautuu parhaaksi, minkä vuoksi se on suositeltava 
vaihtoehto . Ehdotetut osatekijät sisält ävä direktiivi loisi vakaat  puitteet yhteistyölle ja 
yhteensovittamiselle. Se takaisi yhtäläisen suojan säätämällä oikeudesta, jonka sisältö on 
selkeä ja luotettava ja joka perustuu yksinkertaisiin yhteensovittamis- ja 
yhteistyömenettelyihin. Tämä voi johtaa ap upyyntöjen vähäiseen lisääntymiseen, mutta 
pyynnöt olisivat paremmin kohdennettuja oikeuden  selkeämmän sisällön ansiosta. Suhteessa 
kansalaisten avustamisesta aiheutuviin kokonais kustannuksiin edustusta vailla olevien EU:n 
kansalaisten avustamisesta ai heutuvien lisäkustannusten osuus on edelleen pien i; kalliimpia 
evakuointeja varten otetaan käyttöön paranne ttu korvausjärjestelmä. Tämän vaihtoehdon 
tuloksellisuuden maksimoimiseksi siihen olis i sisällyttävä valistustoimia; taloudellisten 
vaikutusten vuoksi direktiivin täytäntöönpanon  yhteydessä olisi järjestettävä täysimittainen 
valistuskampanja; tämän oikeuden sisä llön ymmärtäminen on ennakkoedellytys. 
Vaihtoehto 3 on tuloksel linen tavoitteiden kannalta, kun taas  vaihtoehto 2 on vain hieman 
vähemmän tuloksellinen. Pakolaisten ja p itkään oleskelleiden sekä asiakirjojen 
yksinkertaisten laillistamisteht ävien sisällyttäminen tähän va ihtoehtoon poikkeaisi kuitenkin 
                                                 
20 Toimenpiteestä riippuen: 1. ”Käytettävissä” olemis en käsitettä koskevat säännöt, joissa vahvistetaan 
erityinen kilometrimäärä, voivat jopa pienent ää tehokkuutta, koska paikallisia olosuhteita 
(liikenneverkostojen laatu) ei otettaisi riittävä ssä määrin huomioon. 2. Pitkään oleskelleiden, 
pakolaisten ja laillistamistehtävien mukaan ottaminen parantaisi tehokkuutta (mutta poikkeaisi liikaa 
nykyisestä kehyksestä). 3. Korvausmekanismi ei parantaisi tuloksellisuutta, jos jäsenvaltiot käyttävät 
sitä vain harvoin. 4. EU:n rahoituksella olis i myönteinen vaikutus, sillä jäsenvaltiot olisivat 
halukkaampia avustamaan aktiivisesti edustusta vailla olevia EU:n kansalaisia. 
21 Kuten edellä. 
22 Riippuen siitä, valitaanko kriisitilanteissa maksetta vien korvausten tapauk sessa ainoastaan korvaus-
/selvitysmekanismi vai myös EU:n rahoitus. Katso lisätietoja liitteessä VI. 
 
FI 9   FI huomattavasti nykyisestä kehyksestä ja kats otaan tässä vaiheessa ennenaikaiseksi23. 
Vaihtoehdon 3 aiheuttamat kustannukset olisivat huomattava sti korkeammat kuin 
vaihtoehdon 224 todennäköisesti aiheuttamat kustannukset eikä synergiaa Euroopan 
pelastuspalvelumekanismin kanssa hyödynnettäisi täysimääräisesti. 
8. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Suunniteltu määräaika direktiivin saattamiselle  osaksi kansallista lainsäädäntöä on kaksi 
vuotta sen voimaantulosta. Kun otetaan huomi oon, että direktiivi perustuu ainakin osittain 
nykyisiin käytäntöihin, kaksi vuotta ka tsotaan riittävän pitkäksi ajaksi. 
Sen varmistamiseksi, että direktiivin sää nnöksiä noudatetaan riittävässä määrin, käyttöön 
otetaan toimiva seuranta- ja arviointijärjestelmä. Jotta voitaisiin korjata tämänhetkinen kattavien tietojen puute, direktiivissä kehotetaan jäsenvaltioita tiedottamaan komissiolle oikeuden toteutumisesta ja esittä mään joka vuosi katsaus, jossa käsitellään tilastotietoja ja 
merkittäviä tapauksia. Direktiivin täytäntöönpanosta 3–5 vuoden kuluttua annettavaan kertomukseen olisi sisällyttävä tutkimus, jossa tarkastellaan erityisesti tietojen keruuta.  
                                                
 
23 Ks. lisätietoja edellä (analyysi vaihtoehtoon 3 liittyvistä osatekijöistä). 
24 Erityisesti jos valitaan EU:n osarahoitus.