A4-0376/98

Päätöslauselma ehdotuksesta neuvoston päätöslauselmaksi järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemisen suuntaviivoista ja toimenpiteistä kyseisen rikollisuuden torjuntaa koskevan kokonaisvaltaisen strategian laatimiseksi (9986/98 - C4-0494/98)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätöslauselmaksi (9986/98 - C4-0494/98),

- ottaa huomioon järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman ((EYVL C 251, 15.8.1997, s. 1.)),

- ottaa huomioon tästä toimintasuunnitelmasta 20. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 183.)),

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B ja F artiklan, K.1 artiklan 5 ja 7 - 9 kohdan, K.3 artiklan 2 kohdan sekä K.6 artiklan,

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksella, 2, 6 ja 29 artiklan, ja sen, että erityisesti 29 artiklassa korostetaan EU:n toimivaltaa järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemiseksi ja torjumiseksi ja että tätä pidetään merkittävänä edellytyksenä «vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen» asteittaiselle luomiselle,

- ottaa huomioon 24. tammikuuta 1994 antamansa päätöslauselman suurkaupungeissa esiintyvästä tavanomaisesta rikollisuudesta ja sen yhteyksistä järjestäytyneeseen rikollisuuteen ((EYVL C 20, 24.1.1994, s. 158.)),

- ottaa huomioon 6. lokakuuta 1998 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille unionin lahjonnantorjuntapolitiikasta ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 8.)),

- ottaa huomioon Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan 9. lokakuuta 1997 järjestämän julkisen kuulemisen, johon osallistui italialaisen mafianvastaisen järjestön LIBERAn edustajia,

- ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön (A4-0376/98),

A. panee merkille, että neuvosto on vastannut pyyntöön, jonka Euroopan parlamentti esitti edellä mainitussa 20. marraskuuta 1997 hyväksytyssä päätöslauselmassa ja joka koski ehkäisevien näkökohtien ottamista suuremmassa määrin huomioon järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, ja että neuvosto yrittää nyt korjata nämä toimintasuunnitelman puutteet,

B. on vakuuttunut siitä, että koska järjestäytyneellä rikollisuudella on lukuisia ilmenemismuotoja, ei riitä, että vastatoimissa rajoitutaan ainoastaan yksittäisiin lähestymistapoihin (esim. pelkästään seuraamuksiin) tai yksittäisiin näkökohtiin (esim. pelkästään huumerikollisuuteen), ja että tästä syystä on pyrittävä vastustamaan mahdollisimman kokonaisvaltaisesti sekä jo olemassa olevaa järjestäytynyttä rikollisuutta että uuden rikollisuuden kehittymistä,

C. on lisäksi vakuuttunut siitä, että järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan on oltava kansainvälistä ja että toimet on tästä syystä toteutettava koko Euroopassa, koska pelkät kansalliset vastatoimet eivät ole alkuunkaan riittäviä,

D. on tästä syystä vakuuttunut siitä, että järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa on sovellettava mahdollisimman kokonaisvaltaista ja yhtenäistä lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon sekä ehkäisevät että torjuvat näkökohdat, joten ehdotuksella ei tule kilpailla toimintasuunnitelman kanssa tai pyrkiä korvaamaan sitä, vaan ehdotuksella olisi pikemminkin pyrittävä tehostamaan toimintasuunnitelman tavoitteenasettelua,

E. pahoittelee kuitenkin erityisesti sitä, että toimintasuunnitelman suositusten täytäntöönpano on ollut erittäin haparoivaa (tähän mennessä on onnistuttu panemaan kokonaisuudessaan täytäntöön ainoastaan suositukset 1, 2, 3, 4, 5, 10, 11, 15, 19, 21 ja 22) ja se on viivästynyt huomattavasti annetusta aikataulusta: suositusten 6, 10, 11, 12, 14, 16, 17, 20 ja 23 täytäntöönpanon - jo kuluneita - määräaikoja ei ole noudatettu (Cardiffissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto pidensi ainoastaan suosituksen 6 täytäntöönpanon määräaikaa vuoden 1998 loppuun saakka); jo nyt voidaan arvioida, että suositusten 7, 8, 13, 14, 18, 25, 26, 29 ja 30 täytäntöönpano ei onnistu vuoden 1998 loppuun mennessä kuten toimintasuunnitelmassa edellytettiin,

F. toteaa jälleen tarpeen erottaa toisistaan järjestäytyneen rikollisuuden ja tavanomaisen rikollisuuden käsitteet, mutta painottaa niiden välillä vallitsevia yhteyksiä ja niiden nivoutumista toisiinsa monin tavoin,

G. on yhä enemmän huolissaan siitä, että valmiudet ryhtyä ripeisiin ja tehokkaisiin vastatoimiin koko Euroopassa eivät ilmeisesti kehity yhtä nopeasti kuin järjestäytynyt rikollisuus kehittyy ja levittäytyy Euroopassa, jolloin yksittäiset jäsenvaltiot - ja samalla myös itse Euroopan unioni - ovat yhä pahemmassa vaarassa joutua järjestäytyneen rikollisuuden soluttamiksi tai valtaamiksi ainakin eräillä osa-alueilla,

H. katsoo, että ehdotus merkitsee vasta ensimmäistä yritystä lähestyä erittäin monimutkaista ehkäisemisen ongelmakenttää ja että sitä voidaan pitää pelkästään alkupisteenä eikä suinkaan päätepisteenä ehkäisemiseen liittyviä kysymyksiä ratkaistaessa,

I. on vakuuttunut, että järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa on tehostettava erityisesti kansalaisyhteiskunnan panosta ja että korruptiota ehkäisevät toimet ovat ratkaisevan tärkeitä, koska demokraattisen oikeusvaltion periaate ja markkinatalousjärjestys joutuvat vaaraan, jos järjestäytynyt rikollisuus pyrkii soluttautumaan korruption avulla julkishallintoon tai lainmukaiseen talouselämään,

J. ottaa huomioon, että järjestäytynyttä rikollisuutta ehkäisevät toimet johtavat osittain valtion (pakkotoimi)politiikan ennenaikaiseen toteuttamiseen, jolloin vaarana on myös valtiollisen valvonnan laajeneminen, ellei samalla ryhdytä oikaiseviin toimiin ja pakkotoimien rajoituksiin, joilla varmistetaan yksityis- ja perhe-elämän ja kotirauhan sekä viestien yksityisyyden kunnioittaminen,

K. tulee siihen johtopäätökseen, että ehkäisevissä toimissa - erityisesti jos niihin liittyy teknis-elektronisia menetelmiä - on noudatettava eurooppalaisissa ihmisoikeussopimuksissa olevia vaatimuksia, jotta nämä toimet olisivat suhteutettuja haluttuun tavoitteeseen ja jotta niihin sisältyisi asianmukaisia ja tehokkaita menetelmiä väärinkäytösten estämiseksi (oikeudellinen ja parlamentaarinen valvonta);

1. Pyytää neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita nopeuttamaan toimintasuunnitelmaan sisältyvien suositusten täytäntöönpanemista sekä luomaan tapauksissa, joissa määräaika on jo ylitetty, tarvittavat täytäntöönpanoedellytykset pikaisesti ja viimeistään vuoden kuluessa määräajan umpeutumisesta;

2. Pitää myönteisenä (toimintasuunnitelmaa täydentävää) neuvoston päätöslauselmaehdotusta, jolla pyritään parantamaan järjestäytynyttä rikollisuutta ehkäiseviä toimia; pitää myönteisenä sekä kattavaa lähestymistapaa että ehdotuksen rakennetta, joka noudattelee toimintasuunnitelman rakennetta (suuntaviivat ja konkreettiset toimet); pyytää neuvostoa kehittämään toimintasuunnitelman mallin mukaisesti kullekin suuntaviivalle yhden tai useampia vastaavia toimia sekä määrittelemään selkeästi täytäntöönpanoa koskevan toimivallan ja määräajan;

3. Pahoittelee, että ehdotukseen sisältyy ainoastaan muutamia konkreettisia toimia; pyytää tästä syystä neuvostoa täydentämään ehdotusta vastaavasti ja laatimaan siihen täsmällisiä vaatimuksia, konkreettisia suosituksia ja suoria toimintaohjeita ja välttämään pelkkää tiettyjen asenteiden kuvailevaa vahvistamista ilman operatiivista toimeksiantoa tai pelkkiä tahdonilmauksia jonkin asian tarkastamisesta;

4. Pyytää neuvostoa ottamaan myös jäsenyyttä hakeneet maat, sekä (ainakin) rajanaapureina olevat kolmannet maat mukaan järjestäytynyttä rikollisuutta ehkäisevään strategiaan ja laatimaan yhdessä konkreettisen yhteistoimintaohjelman, johon sisältyvät ainakin tietojenvaihto, ohjeet ehkäisemistä koskevista yhteisistä standardeista ja menetelmistä, kokemustenvaihto, tutkimus sekä muut asianmukaiset toimet tavoitteen saavuttamiseksi;

5. Katsoo, että jäsenvaltioiden välisen oikeudellisen yhteistyön järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan alalla on kehityttävä samalla kun huolehditaan asteittaisesti puolustukseen liittyvien oikeuksien kunnioittamisesta, todistajien suojelusta sekä yksilön suojasta ja menettelyjen oikeudellisuudesta;

6. On vakuuttunut siitä, että tiedotusvälineiden vastuuntuntoinen, objektiivinen ja jatkuva osallistuminen tiedotustyöhön sekä valistukseen järjestäytyneen rikollisuuden demokratialle ja oikeusvaltiolle, vapaudelle ja ihmisoikeuksille aiheuttamista vaaroista on tärkeää;

7. Painottaa erityisesti ohjelmien käyttöönoton merkitystä seuraavilla aloilla: koulutus petosten paljastamiseen, alttiissa ammateissa (erityisesti toimintasuunnitelman suosituksessa 12 mainituissa ammateissa) työskenteleviä koskevien menettelysääntöjen käyttöönotto, rahalaitosten velvollisuuden laajentaminen ilmoittaa epäilyttävistä siirroista koskemaan ammatteja, joihin liittyy huomattava rahanpesun riski, aktiivisen korruption kaltaisiin laittomiin tarkoituksiin käytettyjen menojen verovähennysoikeuden poistaminen; pyytää komissiota ennen kaikkea tuottamaan ideoita ja ottamaan käyttöön sisäistä uudistamista koskevia konkreettisia ja tehokkaita toimia;

8. Korostaa kansalaisyhteiskunnan erityismerkitystä kaikenlaisen rikollisuuden ehkäisemisessä ja pyytää neuvostoa ja jäsenvaltioita tukemaan kansalaisyhteiskuntaa sen monimuotoisissa ponnisteluissa omavastuun kestäväksi toteuttamiseksi esim. seuraavilla toimilla:

- kohdennetut toimet työ-, terveys- (ottaen erityisesti huomioon huumeriippuvuuden ongelmat), sosiaali-, perus- ja jatkokoulutus-, kulttuuri-, nuoriso- ja perhepolitiikassa, jotta rikoksen edellytyksiin ja syihin voidaan vaikuttaa myönteisesti (rikollisuudelle suotuisten tekijöiden vähentäminen ja rikollisuutta hillitsevien tekijöiden edistäminen);

- sellaisen luovan kaupunkisuunnittelun edistäminen, joka poistaa rikollisuuden syntymisen edellytyksiä, joka suosii yhteiselämää ja jossa otetaan huomioon ennaltaehkäisytarpeet mukaan lukien kaupunkiympäristön suunnittelu sekä rikollisuudelta suojaavan arkkitehtuurin edistäminen (oikeusrikkomuksiin tarjoutuvien tilaisuuksien vähentäminen) ja kaupunkisuunnittelun laiminlyöntien (slummit, gettoalueet) korjaaminen jälkikäteen sekä nykyisten organisoimattomien ja usein ulkosalla kaupungeissa sijaitsevien pakolaisten massakeskittymien korvaaminen perustamalla hyvin organisoituja leirejä, joilla vallitsevat terveyden, turvallisuuden, elintarvikehuollon jne. osalta tyydyttävät olosuhteet;

- uusien ehdotusten ja toimintaohjelman suosituksen 9 merkitys ja niiden välinen suhde; tässä toimintaohjelmassa ehdotetaan Euroopan sosiaalirahaston ja Urban-ohjelman tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämistä, jotta vältytään siltä, että unionin suurista kaupungeista tulee järjestäytyneen rikollisuuden erityisiä toiminta-alueita ja jotta tällä alalla hedelmällisiksi osoittautuneita hankkeita koskevaa tiedonvaihtoa parannetaan;

- sosiaalisen epäjärjestyksen poistaminen ja sosiaalisen lähiympäristön suhteiden vahvistaminen (vuokrayhteisöjen muodostamisen edistäminen, naapurisuhteiden elvyttäminen), millä voidaan lisätä myös epävirallista sosiaalista valvontaa («Neighbourhood Watch»);

- yhteisöhengen lujittaminen (yhteiskuntapoliittisia tavoitteita omaavan vapaaehtoistyön edistäminen, arvojen välittäminen perheiden, lastentarhojen, koulujen, kirkkojen ja vapaa-ajan yhdistysten kaltaisten yksityisten sosiaalistamis- ja integroimisjärjestelmien avulla) omanarvontunnon ja sosiaalisesti hyväksyttäviä arvoja ja tavoitteita koskevan yksilöllisen sitoutumisen lujittaminen sekä näiden puolustamista koskevien valmiuksien (kansalaisrohkeus) parantaminen;

- marginaaliryhmien integrointi (vähemmistöjen osallistuminen sosiaaliseen ja poliittiseen vuoropuheluun, aktiivisen ja passiivisen kunnallisvaalioikeuden toteutuminen tietyn pituisen laillisen oleskelun jälkeen samojen menettelytapojen mukaisesti kuin Euroopan unionin kansalaisten tapauksessa);

- tuki paikallisten tai alueellisten, ehkäiseviä tavoitteita omaavien elinten muodostamiseksi;

- kattava valistus rikollisjärjestöjen todellisesta luonteesta, millä vähennetään alttiutta niiden passiiviseen hyväksymiseen tai aktiiviseen tukemiseen;

- laillisuuteen valmentavien koulutustoimien ja -hankkeiden edistäminen ja tukeminen, ottaen erityisesti huomioon paikallistahojen ja kansalaisyhteiskunnan sekä sen järjestöjen ja yhdistysten aloitteet; tällaisia aloitteita on edistettävä siellä, missä järjestäytynyt rikollisuus tai sen vaara on suurin ja missä järjestäytyneellä rikollisuudella on kiinteimmät yhteydet tavanomaiseen rikollisuuteen;

- ongelma- ja yhteisökeskeinen poliisityö (community policing), jolla ei reagoida vasta siinä vaiheessa kun ongelmat ilmenevät, vaan jolla ongelmat tunnistetaan edeltä käsin, ja niitä yritetään analysoida, niistä annetaan tietoja ja neuvoja kansalaisille ja helpotetaan tällä tavoin luottamuksellisen suhteen syntymistä poliisin ja asuinväestön välille («lähipoliisi»);

- poliisin ja oikeuslaitoksen toteuttama kansalaisten todistuksenanto- ja yhteistyövalmiuksien parantaminen (esim. todistajien suojelu);

- apua tarvitsevien varjeleminen (esim. rikollisuuden vaarantamien lasten, nuorten ja perheiden tukeminen, huumeista riippuvaisille tarkoitettujen hoitopaikkojen riittävyyden varmentaminen);

- toimet rikoksen uusimisen todennäköisyyden vähentämiseksi (leimaamisen välttäminen etenkin kun kyseessä ovat ensikertalaiset; tavallisista poikkeavien reagointitapojen, kuten rikoksentekijän uhrille maksamien korvausten, yleishyödyllisiin tarkoituksiin käytettävien työsuoritusten tai rahallisten suoritusten tai sosiaalisten harjoittelukurssien, voimakkaampi painottaminen; rikoksenuusijoiden (uudelleen) yhteiskuntakelpoisiksi saattamista koskevien ponnistelujen tehostaminen; vankien sosiaalipsykologinen hoito; vapauttamisen huolellinen valmistelu jne.);

- apu- ja hoito-ohjelmien perustaminen uhreja varten;

- kaikenlaista lapsilla ja naisilla käytävää kauppaa ehkäisevien toimien täytäntöönpano ja/tai lujittaminen;

- tehokkaisiin toimiin ryhtyminen niiden tekijöiden suhteen, jotka johtavat kerjäläisyyden lisääntymiseen, erityisesti lasten kohdalla (liikennevalojen luona kerjäävien lasten ilmiö);

- naisilla, joiden joukossa on myös murrosikäisiä tyttöjä, käytävän kaupan verkostojen ja laittoman prostituution hävittäminen kehittämällä yhteistyötä myös niiden maiden kanssa, joista nämä naiset ovat kotoisin;

9. Pyytää neuvostoa tunnustamaan, että avoimuus ja valvonta ovat tehokkaita korruptiota ja järjestäytynyttä rikollisuutta ehkäiseviä toimia, muuntamaan tämän ajatuksen operatiivisiksi toimiksi, ja pyytää tukemaan näiden kahden periaatteen käyttöönottamista yleisenä demokraattisena periaatteena kaikissa merkittävissä hallinnon, talouden ja politiikan päätöksentekomenettelyissä;

10. Pyytää neuvostoa ja jäsenvaltioita antamaan etusijan rikollisuuden ehkäisemiseksi toteutettaville hankkeille rakennerahastojen uudistuksen tai muiden paikallisten toimenpideohjelmien yhteydessä;

11. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden sekä unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden hallituksille ja parlamenteille.