Komission kahdeskymmenesensimmäinen vuosikertomus Euroopan parlamentille polkumyynnin ja tukien vastaisista yhteisön toimista ja suojatoimenpiteistä - Yleiskatsaus kolmansien maiden polkumyyntitapausten, tukien vastaisten tapausten ja suojatoimenpidetapausten seurannasta (2002) /* KOM/2003/0481 lopull. */





KOMISSION KAHDESKYMMENESENSIMMÄINEN VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE POLKUMYYNNIN JA TUKIEN VASTAISISTA YHTEISÖN TOIMISTA JA SUOJATOIMENPITEISTÄ - YLEISKATSAUS KOLMANSIEN MAIDEN POLKUMYYNTITAPAUSTEN, TUKIEN VASTAISTEN TAPAUSTEN JA SUOJATOIMENPIDETAPAUSTEN SEURANNASTA - (2002) SISÄLLYSLUETTELO Tiivistelmä 1. Yleiskatsaus lainsäädäntöön 1.1. Polkumyynnin ja tukien vastainen lainsäädäntö 1.1.1. Kansainvälinen kehys 1.1.2. Yhteisön lainsäädäntö 1.1.2.1. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen sisältyvä lainsäädäntö 1.1.2.2. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimukseen (EHTY:n perustamissopimukseen) sisältyvä lainsäädäntö 1.1.3. Yhteisön lainsäädäntöön vuonna 2002 tehdyt muutokset 1.1.3.1. Polkumyynnistä annettuun perusasetukseen tehdyt muutokset 1.1.3.2. Tukien vastaisista toimenpiteistä annettuun perusasetukseen tehdyt muutokset 1.2. Suojatoimenpiteet 1.2.1. Kansainvälinen sääntelykehys 1.2.2. Yhteisön lainsäädäntö 1.2.3. Ehdotus asetukseksi suojamekanismeista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavista kiintiöistä luopumisesta 1.3. Lentoliikennepalveluja koskeva tukien ja epäterveen hinnoittelun vastainen suojatoimenpide 2. Peruskäsitteet 2.1. Polkumyyntimenettely ja tukien vastainen menettely 2.1.1. Mitä polkumyynti on ja mitä ovat tasoitustullien asettamiseen johtavat tuet - tullien käyttöönottoa koskevat merkittävän vahingon edellytykset 2.1.1.1. Polkumyynti ja tuet 2.1.1.2. Merkittävä vahinko ja syy-yhteys 2.1.1.3. Yhteisön etu 2.1.2. Menettely 2.2. Suojatoimenpiteet 2.2.1. Mitä ovat suojatoimenpiteet? 2.2.2. Menettely 3. Kaupan suojaamista käsittelevät yksiköt 4. Yhteistyö Euroopan parlamentin kanssa 5. Yleiskatsaus polkumyyntiä ja tukia koskevista tutkimuksista ja toimenpiteistä 5.1. Uudet tutkimukset 5.2. Uudelleentarkastelut 6. Yleiskatsaus vuonna 2002 voimassa olleista toimenpiteistä 6.1. Uudet tutkimukset 6.1.1. Menettelyn aloittaminen 6.1.2. Väliaikaiset toimenpiteet 6.1.3. Lopulliset toimenpiteet 6.1.3.1. Yleiskatsaus 6.1.3.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (aikajärjestyksessä) 6.1.4. Ilman toimenpiteitä päätetyt tutkimukset 6.2. Uudelleentarkastelut 6.2.1. Toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut 6.2.1.1. Aloitetut menettelyt 6.2.1.2. Tarkastelut, jotka päättyivät tulli(e)n vahvistamiseen 6.2.1.3. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (aikajärjestyksessä) 6.2.1.4. Loppuun saatetut tarkastelut 6.2.1.5. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (aikajärjestyksessä) 6.2.2. Välivaiheen tarkastelut 6.2.3. Muut välivaiheen tarkastelut 6.2.4. Uuden viejän tarkastelut 6.2.5. Absorptiotutkimukset 6.2.6. Kiertämistä koskevat tutkimukset 6.3. Suojatoimenpiteitä koskevat tutkimukset 6.3.1. Terästuotteita koskevat suojatoimenpiteet 7. Sitoumusten valvonta 8. Palautukset 9. Tuomioistuinten suorittamat tarkastelut: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 9.1. Katsaus tuomioistuinten suorittamiin tarkasteluihin vuonna 2002 9.2. Vireillä olevat asiat 9.3. Uudet asiat 9.4. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamat tuomiot 9.4.1. Tietyt jalkineet, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta, muun muassa Kiinan kansantasavallasta 9.4.2. Viljelty merilohi Norjasta 9.4.3. DRAMit Japanista 9.4.4. Tietyt alumiinielektrolyyttikondensaattorit Japanista, Koreasta ja Taiwanista 9.4.5. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet muun muassa Intiasta 9.5. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 9.5.1. Ferropii Kiinasta, Kazakstanista, Venäjältä ja Ukrainasta 10. Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset 10.1. Yhteisöön tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut polkumyyntitapaukset 10.1.1. Yleiskatsaus 10.1.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 10.1.2.1. Yhdysvallat - vähän rikastettu uraani Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 10.1.2.2. Yhdysvallat - ruostumattomat terästangot Ranskasta, Saksasta, Italiasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 10.1.2.3. Yhdysvallat - kylmävalssattu teräs Belgiasta, Ranskasta, Saksasta, Alankomaista, Espanjasta ja Ruotsista 10.1.2.4. Yhdysvallat - rakenneteräspalkit Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Espanjasta 10.1.2.5. Intia - ruostumattomasta teräksestä valmistetut kylmävalssatut lattaterästuotteet yhteisöstä 10.1.2.6. Intia - kuumavalssatut kelat ja levyt yhteisöstä 10.1.2.7. Intia - katalysaattorit Tanskasta 10.1.2.8. Turkki - polyvinyylikloridi Belgiasta, Suomesta, Saksasta, Kreikasta, Italiasta ja Alankomaista 10.1.2.9. Kiinan kansantasavalta - katekoli yhteisöstä 10.1.2.10. Kiinan tasavalta - kaprolaktaami Belgiasta, Saksasta ja Alankomaista 10.1.2.11. Thaimaa - kylmävalssatut lattaterästuotteet yhteisöstä 10.1.2.12. Etelä-Afrikka - itsejäljentävä paperi Belgiasta, Saksasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 10.1.2.13. Andien yhteisö - sorbitoli Ranskasta 10.1.2.14. Yhdysvallat - öljynporauksessa käytettävät putket ja putken osat (OCTG) Itävallasta, Ranskasta ja Saksasta 10.1.2.15. Intia - matkatavaroiden röntgen-läpivalaisuun käytettävät monienergiajärjestelmät (XBIS) yhteisöstä 10.2. Yhteisöön tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut tukien vastaiset tapaukset 10.2.1. Yleiskatsaus 10.2.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 10.2.2.1. Yhdysvallat - vähän rikastettu uraani Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta (katso vastaava polkumyyntitapaus) 10.2.2.2. Yhdysvallat - ruostumattomat terästangot Italiasta (katso vastaava polkumyyntitapaus) 10.2.2.3. Yhdysvallat - hiili- ja seosteräksestä valmistettu valssilanka 10.2.2.4. Australia - säilyketomaatit Italiasta 10.2.2.5. Peru - oliiviöljy yhteisöstä 10.2.2.6. Yhdysvallat - kylmävalssatut hiiliterästuotteet Ranskasta 10.2.2.7. Yhdysvallat - öljynporauksessa käytettävät putket ja putken osat (OCTG) Itävallasta 11. Suojatoimenpidetapaukset, jotka koskevat yhteisöä 11.1. Yleiskatsaus 11.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 11.2.1. Yhdysvallat, Kiinan kansantasavalta, Puola, Unkari, Tsekin tasavalta ja Kanada - teräs 11.2.2. Venäjä - kuulalaakerit yhteisöstä 11.2.3. Venäjä - tapetti yhteisöstä 11.2.4. Tsekin tasavalta - teräsputket yhteisöstä 11.2.5. Ukraina - pikakahvi yhteisöstä 11.2.6. Puola - vedenlämmittimet yhteisöstä 12. Toiminta maailman kauppajärjestössä (WTO) 12.1. Riitojenratkaisumenettelyt polkumyyntiin, tukiin ja suojatoimenpiteisiin liittyvissä asioissa 12.1.1. Yhteenveto WTO:n riitojenratkaisumenettelystä 12.1.2. Yhteisön vireille panemat riitojenratkaisumenettelyt 12.1.2.1. Yhdysvallat - yksityistämismenettely (tasoitustullit) (DS212) 12.1.2.2. Yhdysvallat - Saksasta tuotuja ruostumattomasta hiiliteräksestä valmistettuja lattaterästuotteita koskevat tasoitustoimenpiteet (DS213) 12.1.2.3. Yhdysvallat- polkumyynnin ja tukien vastainen laki (DS217/234) 12.1.2.4. Argentiina - keraamiset lattialaatat (DS189) 12.1.2.5. Yhdysvallat - teräksen tuonti ("Section 201"- suojatoimenpide) (DS248) 12.1.2.6. Argentiina - säilykepersikat (DS238) 12.1.2.7. Yhdysvallat - kehäsaumattuja hiiliteräksisiä putkijohtoja koskevat suojatoimenpiteet (DS202/214) 12.1.2.8. Yhdysvallat - Saksasta peräisin oleva määrämittaan leikattu levy ja Saksasta ja Ranskasta peräisin olevat ruostumattomat hiiliteräksestä valmistetut lattaterästuotteet (DS262) 12.1.3. Kolmansien maiden Euroopan yhteisöä vastaan vireille panemat riitojenratkaisumenettelyt 12.1.3.1. Intia - puuvillan tyyppisten vuodevaatteiden tuontiin sovellettavat polkumyynnit 12.1.3.2. Brasilia - tempervalurautaisten putkien liitos- ja muita osia koskevat polkumyyntitullit 12.2. Muut WTO-toimet 13. PÄÄTELMÄT LIITELUETTELO LIITTEET: YHTEENVETO LIITE A // Vireille pannut uudet tutkimukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE B // Aloitetut uudet tutkimukset B. tuotealoittain vuosina 1998-2002 (31. joulukuuta) A. vientimaittain vuosina 1998-2002 (31. joulukuuta) LIITE C // Uudet tutkimukset, jotka on saatettu päätökseen ottamalla käyttöön väliaikaiset tullit ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE D // Uudet tutkimukset, jotka on saatettu päätökseen ottamalla käyttöön lopulliset tullit ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE E // Uudet tutkimukset, jotka on päätetty ilman toimenpiteitä ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE F // Vireille pannut tai päätökseen saatetut toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE G // Vireille pannut tai päätökseen saatetut välivaiheen tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE H // Muut tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE I // Uudet viejän tarkastelut, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset (nopeutetut tarkastelut) LIITE J // Absorptiotutkimukset, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE K // Toimenpiteiden kiertämistä koskevat tutkimukset, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE L // Suojatoimenpiteitä koskevat tarkastelut, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE M // Hyväksytyt tai kumotut sitoumukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE N // Toimenpiteet, joiden voimassaolo päättyi ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE O // Lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotka olivat voimassa 31.12.2002 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE P // Lopulliset tukien vastaiset toimenpiteet, jotka olivat voimassa 31.12.2002 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE Q // Sitoumukset, jotka olivat voimassa 31.12.2002 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE R // Polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset, jotka olivat vireillä 31.12.2002: A. Uudet tutkimukset (tuotteittain) B. Tarkastelut (tuotteittain) C. Maittain (uudet tutkimukset ja tarkastelut) LIITE S // Palautukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2002 LIITE T // Oikeustapaukset A. Oikeustapaukset, jotka olivat vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 31.12.2002 B. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vuonna 2002 annetut tuomiot ja määräykset LIITE U // Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset vuonna 2002 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE V // Kolmansien maiden suojatoimenpiteet vuonna 2002 Tiivistelmä Tämä kertomus annetaan Euroopan parlamentille sen polkumyynnin vastaisista yhteisön toimista 16. joulukuuta 1981 antaman päätöslauselman [1] ja Euroopan parlamentin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön [2] johdosta. [1] EYVL C 11, 18.1.1982, s. 37. [2] PE 141.178/lopullinen, 30.11.1990, esittelijä Gijs DE VRIES. Lisäksi Euroopan parlamentti hyväksyi lokakuussa 2002 parlamentin jäsenen Michel Hansennen mietinnön, joka perustui komission yhdeksänteentoista vuosikertomukseen. Parlamentti tuki yleisesti ottaen yhteisön polkumyyntivälineen käyttöä ja teki ehdotuksia nykytilanteen parantamiseksi tietyillä aloilla. Yksityiskohtaisempaa tietoa on kappaleessa 4. Tässä vuonna 2002 annetussa kertomuksessa esitettiin myös yleiskatsaus voimassa olevaan kaupan suojatoimia koskevaan yhteisön lainsäädäntöön. Kyseisessä kappaleessa käsitellään muun muassa siirtymäkauden säännöksiä, jotka neuvosto hyväksyi vuonna 2002 ja joita sovelletaan EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin. EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päätyttyä 23. heinäkuuta 2002 oli tarpeen määrittää, että kaikkiin vireillä oleviin tutkimuksiin sekä valituksiin ja pyyntöihin, jotka oli esitetty aiemmin voimassa olleen EHTY-lainsäädännön nojalla, ja kaikkiin kyseisen lainsäädännön mukaisesti hyväksyttyihin toimenpiteisiin sovellettaisiin vastaisuudessa polkumyynnin perusasetusta sekä tukien vastaista perusasetusta. Tämän lisäksi komissio antoi kaksi ehdotusta, joilla muutetaan polkumyynnin perusasetusta ja tukien vastaista perusasetusta. Neuvosto hyväksyi nämä ehdotukset 5. marraskuuta 2002. Muutokset koskivat muun muassa markkinatalousaseman myöntämistä Venäjälle. Kertomuksessa esitetään yhteenveto yleisessä politiikassa tapahtuneesta kehityksestä. Viime vuoden tavoin kertomuksessa ei enää esitetä selvitystä jokaisesta yksittäisestä tapauksesta vaan annetaan ainoastaan yleiskatsaus tutkimuksista sekä olennaiset tiedot, kuten käyttöön otetut tullit. Toisaalta erityistä huomiota edellyttävät tapaukset käsitellään yksityiskohtaisemmin. Kertomus keskittyy näin ollen enemmän tosiseikkoihin, se on tiiviimpi ja siinä esitetään vuoden merkittävät tapahtumat. Yksityiskohtaisemmat tiedot kaikista tapauksista esitetään liitteissä, joten kertomuksen sisältö on mielekäs ja riittävä antamaan selkeän kuvan toiminnasta vuonna 2002. Vuoden 2002 toimien osalta todettakoon, että vuonna 2002 päätettiin yhteensä 33 uutta tutkimusta, joista 28 päättyi lopullisten polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon ja viisi tutkimusta päätettiin muuten. Lisäksi 17 tutkimuksen osalta otettiin käyttöön väliaikaiset toimenpiteet. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeviin tarkasteluihin liittyviä tutkimuksia pantiin vireille 13 ja päätettiin 6. Tutkimus päättyi tullin vahvistamiseen 12:ssa tapauksessa. Välivaiheen tarkastelujen osalta 36 tutkimusta pantiin vireille, 10 tutkimusta päätettiin ja 9 tutkimusta päättyi tullin vahvistamiseen tai muuttamiseen. Vireille pannuista 36:sta välivaiheen tarkastelusta 15 oli kuitenkin tietyn tyyppisiä osittaisia tarkasteluja, joissa tarkasteltiin ainoastaan sellaisia voimassa olevia toimenpiteitä, jotka eivät näyttäneet olevan riittäviä vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin vastapainoksi ja/tai jotka eivät soveltuneet tilanteisiin, joissa tuontitavara oli vahingoittunut ennen vapaaseen liikkeeseen luovutusta. Olisi huomattava, että tätä kertomusta on laajennettu kattamaan suojatoimenpiteet. Aihe mainittiin edellisissä kertomuksissa vain ohimennen, sillä yhteisö ei ollut toteuttanut mitään suojatoimenpiteitä vuoden 1994 WTO-sopimuksen voimaantulon jälkeen. Vuonna 2002 yhteisö kuitenkin toteutti kyseisiä toimia terästuotteiden alalla. Tarkemmin sanoen se otti käyttöön lopulliset suojatoimenpiteet seitsemän terästuotteen osalta; 11:tä muuta terästuotetta koskenut tutkimus päätettiin. Vielä vuoden 2002 lopussa tutkimuksen kohteena oli kolme tuotetta, mutta tutkimukset päätettiin vuoden 2003 alussa. Edellisvuosien tapaan kertomuksessa esitetään katsaus kauppapoliittisiin välineisiin liittyvistä oikeustapauksista. Vuoden 2002 aikana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi viisi tuomioita ja yhden määräyksen. Vuonna 2002 kaupan suojaamisvälineitä onnistuttiin puolustamaan erittäin menestyksekkäästi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Tuomioistuin vahvisti toimielinten käytännöt neljässä tapauksessa viidestä. Kertomuksessa esitetään myös katsaus kolmansien maiden käyttöön ottamista polkumyynnin ja tukien vastaisista toimista sekä suojatoimenpiteistä. Vuoden 2002 lopussa oli voimassa 118 polkumyynti-, 26 tukien vastaista ja 39 suojatoimenpidettä, joiden kohteena oli yhteisö tai sen jäsenvaltiot. Vahvistettiin, että kolmansien maiden polkumyynnin ja tukien vastaiset toimet kohdistuvat edelleen Kiinan jälkeen toiseksi useimmin yhteisöön. Maailman kauppajärjestöä (WTO) koskevassa kappaleessa käsitellään sekä yhteisön aloittamia että siihen kohdistuvia riitojenratkaisumenettelyjä. Tämän lisäksi tarkastellaan muita toimia kuten polkumyyntiä ja tukia koskevaa sopimusta koskevien neuvottelujen ensimmäistä vaihetta, jonka yhteydessä komissio on toiminut aktiivisesti ja esittänyt neuvotteluehdotuksia. Kertomuksen liitteissä olevissa taulukoissa toimet esitetään helposti luettavassa muodossa. Tämä kertomus on myös kansalaisten saatavilla. Vuoden 2001 kertomusta julkaistiin noin 500 kappaletta. (Internet-osoite: http://europa.eu.int/comm/trade/policy/dumping/reports.htm) 1. YLEISKATSAUS LAINSÄÄDÄNTÖÖN 1.1. Polkumyynnin ja tukien vastainen lainsäädäntö 1.1.1. Kansainvälinen kehys Kansainvälisellä tasolla sellaiset epäoikeudenmukaiset kauppakäytännöt kuten polkumyynti tai tukien myöntäminen määriteltiin uhaksi avoimille markkinoille jo vuonna 1947, jolloin ensimmäinen GATT-sopimus allekirjoitettiin. Sopimukseen sisältyi erityismääräyksiä, joiden nojalla GATTin jäsenet saattoivat toteuttaa näiden käytäntöjen vastaisia toimia silloin, kun niistä aiheutui merkittävää vahinkoa GATTin jäsenen tuotannonalalle. Tämän jälkeen on tehty paljon työtä kaupan suojelukeinoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi. Viimeisimmän, WTO:n perustamiseen sekä polkumyyntiä ja tukia koskevien yksityiskohtaisten sopimusten laatimiseen johtaneen GATTin neuvottelukierroksen (niin kutsutun Uruguayn kierroksen) aikana keskityttiin erityisesti niihin menettelytapoihin ja vahinkoihin liittyviin ehtoihin, joiden on täytyttävä ennen kuin suojatoimenpiteitä voidaan toteuttaa. Yhteisö osallistui aktiivisesti näiden ehtojen asettamisesta käytyihin neuvotteluihin ja on sisällyttänyt ne omaan lainsäädäntöönsä. 1.1.2. Yhteisön lainsäädäntö 1.1.2.1. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen sisältyvä lainsäädäntö Polkumyynnin ja tukien vastaiset yhteisön säännökset annettiin alun perin vuonna 1968, ja niitä on sen jälkeen muutettu useita kertoja. Nykyiset perussäädökset, jotka muodostavat polkumyyntitutkimusten ja tukien vastaisten yhteisön tutkimusten oikeusperustan, tulivat voimaan maaliskuussa 1996 ja huhtikuussa 1998. Ne vastaavat GATTin/WTO:n neuvottelujen yhteydessä tehtyjä polkumyyntiä ja tukia koskevia sopimuksia. Perussäädöksiä ovat: - neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta [3] [3] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1972/2002 (EYVL L 305, 7.11.2000, s. 1). - neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta [4]. [4] EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1973/2002 (EYVL L 305, 7.11.2002, s. 4). Näihin asetuksiin ja päätöksiin viitataan termeillä "perusasetus/perusasetukset". Yhteisön lainsäädäntöön sisältyy useita säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevia yhteisön sääntöjä sovelletaan tasapuolisesti kaikkiin osapuoliin. Näitä ovat "yhteisön edun tarkastelu" ja "alhaisemman tullin sääntö", jotka ylittävät WTO:n vaatimukset. Yhteisön edun tarkastelu vastaa yleisen edun lauseketta, ja siinä todetaan, että toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos ne eivät ole ristiriidassa yhteisön kokonaisedun kanssa. Tämä edellyttää, että arvioidaan kaikki asiaan liittyvät taloudelliset edut, mukaan luettuina kotimaisen tuotannonalan, käyttäjien, kuluttajien ja välittäjien edut. Alhaisemman tullin sääntö edellyttää, että yhteisön käyttöön ottamat tullit ovat polkumyynti- tai tukimarginaalia alhaisempia, jos alhaisempi tulli riittää korjaamaan yhteisön tuotannonalalle koituneen vahingon. 1.1.2.2. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimukseen (EHTY:n perustamissopimukseen) sisältyvä lainsäädäntö EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon aikana EHTYn perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin sovellettiin tiettyjä oikeudellisia tekstejä [5]. Nämä tekstit koskivat epäterveitä kaupan käytäntöjä, ja niiden perusteella toteutettiin useita polkumyynnin ja tukien vastaisia toimenpiteitä. [5] Komission päätös N:o 2277/96/EHTY, tehty 28 päivänä marraskuuta 1996, polkumyynnillä muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EYVL L 308, 29.11.1996, s. 11), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä (EY) N:o 435/2001/EHTY (EYVL L 63, 3.3.2001, s. 14) ja komission päätös N:o 1889/98/EHTY, tehty 3 päivänä syyskuuta 1998, muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (EYVL L 245, 4.9.1998, s. 3). Kun EHTY:n perustamissopimus 50 vuoden voimassaolon jälkeen päättyi 23. heinäkuuta 2002, oli tarpeen määrittää, että kaikkiin tuotteisiin ja kaikkiin EHTY-tuotteita koskeviin toimenpiteisiin sovellettaisiin vastaisuudessa mainittuja asetuksia. Tämän vuoksi neuvosto vahvisti asetuksella (EY) N:o 963/2002 [6] siirtymäkauden säännökset, joissa säädettiin, että kaikkiin päätösten N:o 2277/96/EHTY ja N:o 1889/98/EHTY mukaisesti vireille pantuihin tutkimuksiin, valituksiin ja pyyntöihin sovellettaisiin 24 päivästä heinäkuuta 2002 alkaen asianomaisten perusasetusten säännöksiä. [6] EYVL L 149, 7.6.2002, s. 3, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/2002 (EYVL L 192, 20.7.2002, s. 9). 1.1.3. Yhteisön lainsäädäntöön vuonna 2002 tehdyt muutokset 1.1.3.1. Polkumyynnistä annettuun perusasetukseen tehdyt muutokset Neuvosto antoi 5. marraskuuta 2002 asetuksen (EY) N:o 1972/2002 [7] polkumyynnin perusasetuksen muuttamisesta. [7] EYVL L 305, 7.11.2002, s. 1. Muutokset käsittivät muun muassa Venäjän virallisen tunnustamisen markkinatalousmaaksi kaupan suojatoimenpiteiden yhteydessä. Näin annetaan tunnustusta Venäjällä saavutetusta huomattavasta edistyksestä markkinatalouden periaatteiden noudattamisessa. Käytännössä tämä tarkoittaa, ettei polkumyyntimarginaaleja enää lasketa vertailumaasta saatavien tietojen perusteella vaan venäläisten yritysten omat kustannukset ja hinnat otetaan aina huomioon. Muilla muutoksilla selkeytettiin käsitteitä "etuyhteydessä olevat osapuolet", "palkkiot" sekä "erityinen markkinatilanne, jonka vuoksi asianmukaista vertailua ei voida tehdä". Lisäksi asetuksessa säädetään toimista tapauksissa, joissa viejämaan markkinoiden tietyt kustannukset ovat vääristyneet, ja selvennetään käytettävissä olevien tietojen käyttöä sekä "yksilöllisen tullin" myöntämisperusteita tietyille muista kuin markkinatalousmaista ja siirtymätalouden maista peräisin oleville viejille. Muutokset koskevat kaikkia tutkimuksia, jotka on pantu vireille polkumyynnin perusasetuksen mukaisesti asetuksen (EY) N:o 1972/2002 voimaantulon eli 8. marraskuuta 2002 jälkeen. 1.1.3.2. Tukien vastaisista toimenpiteistä annettuun perusasetukseen tehdyt muutokset Neuvosto antoi 5. marraskuuta 2002 asetuksen (EY) N:o 1973/2002 [8] tukien vastaisen perusasetuksen muuttamisesta. [8] EYVL L 305, 7.11.2002, s. 4. Muutoksella oli kaksi päätarkoitusta. Muita kuin riitautettavia tukia koskevien WTO-sopimuksen määräysten voimassaolon päättyminen oli ensinnäkin otettava yhdenmukaisuuden vuoksi huomioon kumoamalla myös vastaavat yhteisön lainsäädännön säännökset. Toiseksi halpojen tavaroiden ja palvelujen muodossa annettua tukea koskevia sääntöjä selkeytettiin ja laajennettiin kattamaan tilanteet, joissa asianomaisessa maassa ei ole kyseisten tavaroiden tai palvelujen markkinoita. Tällaisessa tapauksessa muutoksella tehdään mahdolliseksi mukautukset tai maailmanmarkkinahintojen käyttäminen. Tämän lisäksi muutokset koskevat kaikkia tutkimuksia, jotka on pantu vireille tukien vastaisen perusasetuksen nojalla asetuksen (EY) N:o 1973/2002 voimaantulon eli 8. marraskuuta 2002 jälkeen. 1.2. Suojatoimenpiteet 1.2.1. Kansainvälinen sääntelykehys Tuonnin vapauttamisen periaatteesta määrättiin vuoden 1947 GATT-sopimuksessa ja se vahvistettiin vuoden 1994 WTO:n sopimuksissa. Koska suojatoimenpiteissä on kysymys tariffimyönnytyksen yksipuolisesta peruuttamisesta tai suspendoimisesta tai muiden aiemmin sovittujen kaupan vapauttamista koskevien velvoitteiden noudattamatta jättämisestä, niitä on pidettävä poikkeuksena tästä periaatteesta. Vuoden 1947 GATT-sopimuksessa ja WTO-sopimuksissa määrättiin tiukat edellytykset tämän "purkuehdon" soveltamiselle. Vuoden 1994 GATT-sopimuksen XIX artiklassa ja WTO:n suojalausekesopimuksessa määrätään noudatettavista säännöistä ja perusteista, minkä lisäksi niillä perustettiin WTO:n suojalausekekomitean alaisuuteen monenkeskinen valvontajärjestelmä. WTO:n säännöissä suojatoimenpiteiden katsotaan olevan luonteeltaan väliaikaisia suojautumiskeinoja, niin sanottuja varoventtiilejä, ja niitä sovelletaan toimenpiteen alaisen tuotteen koko tuontiin sen alkuperästä riippumatta [9]. [9] Muiden kuin WTO:n jäsenten osalta suojatoimenpiteet voivat kuitenkin olla valikoivia ja niitä voidaan soveltaa vain tietystä maasta peräisin oleviin tuotteisiin. WTO:n liittymispöytäkirjaan voi myös sisältyä tällaisia valikoivia suojamekanismeja (kuten Kiinan kansantasavallan liittymispöytäkirjaan). Suojatoimenpiteet voidaan ottaa käyttöön vasta laajan tutkimuksen jälkeen, jossa todistetaan a) ennakoimattomien tapahtumien aiheuttama b) tuonnin kasvu, c) kotimaisille tuottajille aiheutunut vakava vahinko ja d) tuonnin ja vahingon välinen syy-yhteys. 1.2.2. Yhteisön lainsäädäntö Kaikki edellä mainitut periaatteet sisältyvät asiaa koskeviin yhteisön asetuksiin. Lisäksi ennen kuin toimenpiteet voidaan ottaa yhteisössä käyttöön, niitä on tarkasteltava kaikkien asianosaisten kannalta eli on tutkittava niiden vaikutukset tuottajiin, käyttäjiin ja kuluttajiin. Suojatoimia voidaan toisin sanoen soveltaa ainoastaan silloin, kun se on yhteisön edun mukaista. Yhteisön suojatoimenpiteistä säädetään seuraavissa asetuksissa: - neuvoston asetus (EY) N:o 3285/94 [10] tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuksen (ETY) N:o 518/94 kumoamisesta [10] EYVL L 349, 31.12.94, s. 53, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2474/2000 (EYVL L 286, 11.11.2000, s. 1). - neuvoston asetus (EY) N:o 519/94 [11] tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta [11] EYVL L 67, 10.3.94, s. 89, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98 (EYVL L 159, 3.6.1998, s. 1). - neuvoston asetus (EY) N:o 517/94 [12] muiden kuin kahdenvälisten sopimusten, pöytäkirjojen tai muiden järjestelyjen taikka muiden yhteisön erityisten tuontimenettelyjen soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kolmansien maiden tekstiilituotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä. [12] EYVL L 67, 10.3.94, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1309/2002 (EYVL L 192, 20.7.2002, s. 1). Näihin asetuksiin viitataan termeillä "suojatoimien perusasetus/perusasetukset". 1.2.3. Ehdotus asetukseksi suojamekanismeista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavista kiintiöistä luopumisesta Komissio toimitti kesäkuussa 2002 neuvostolle ehdotuksen siirtymäkauden tuotekohtaisesta suojamekanismista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevalle tuonnille ja tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 muuttamisesta [13]. Neuvosto myöhemmin hyväksyi ehdotuksen ja julkaisi sen maaliskuussa 2003 [14]. Asetuksella saatetaan Kiinan kansantasavallan liittymistä WTO:hon koskevaan pöytäkirjaan sisältyvät määräykset täsmällisesti osaksi yhteisön lainsäädäntöä. Asetus koostuu kahdesta osasta: [13] EYVL C 227 E, 24.9.2002, s. 555. [14] EUVL L 65, 8.3.2003, s. 1. - Ensimmäisessä osassa vahvistetaan säännöt Kiinan tasavallasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavan siirtymäkauden tuotekohtaisen suojamekanismin käyttöön ottamiseksi. Tämän suojamekanismin nojalla yhteisö voi ottaa käyttöön tuotekohtaisia toimenpiteitä, kuten tulleja, jos Kiinan kansantasavallasta yhteisöön suuntautuva tuonti kasvaa niin nopeasti, että siitä aiheutuu markkinahäiriöitä yhteisön tuotannonalalle. Toimenpiteet voidaan ottaa käyttöön ainoastaan yhteisön edun sitä edellyttäessä. Tuotekohtaiseen välineeseen sovelletaan myös yhteisön nykyisten kaupan alan suojamekanismien menettelytapaa koskevia tiukkoja normeja. Toimenpiteiden voimassaolo päättyy viimeistään 11. joulukuuta 2013, jolloin siirtymäkauden tuotekohtaisen suojamekanismin soveltaminen päättyy liittymispöytäkirjan mukaisesti. - Toinen osa sisältää asteittaisen luopumisen tietyistä muihin kuin tekstiilituotteisiin sovellettavista kiintiöistä (jalkineet, astiat ja keramiikka) kunnes kiintiöistä luovutaan kokonaan vuonna 2005. Asetuksessa varmistetaan samalla, että neuvoston asetusta (EY) N:o 519/94 ei enää sovelleta Kiinan kansantasavaltaan. 1.3. Lentoliikennepalveluja koskeva tukien ja epäterveen hinnoittelun vastainen suojatoimenpide Komissio antoi maaliskuussa 2002 ehdotuksensa muiden maiden kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden lentoliikennepalvelujen tarjoamista koskevasta kaupan suojatoimesta [15]. Ehdotuksessa esitetään korjaustoimenpiteiden käyttöönottoa, jos tuetut tai epäterveesti hinnoitellut lentoliikennepalvelut aiheuttavat yhteisön lentoliikenteen harjoittajille aineellista vahinkoa tietyillä yhteisöstä tai yhteisöön suuntautuvilla reiteillä. [15] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi muiden maiden kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden lentoliikennepalvelujen tarjoamiseen liittyviltä tuilta ja epäterveiltä hinnoittelukäytännöiltä suojautumisesta (KOM(2002) 110 lopullinen, 12.3.2002). Tämä on ensimmäinen uusi ehdotus palvelualan kaupan suojatoimesta sitten vuoden 1986, jolloin otettiin käyttöön samankaltainen väline meriliikenteen palvelujen alalla. Ehdotuksen taustalla on vuoden 2001 lopun lentoliikenteen alan kriisi, jonka vuoksi tietyt yhteisön ulkopuoliset maat alkoivat tukea lentoyhtiöitään. Tämä vaikeutti entisestään yhteisön tuotannonalan tilannetta, sillä sen oli kilpailtava runsasta tukea saavien yhteisön ulkopuolisten maiden lentoyhtiöiden kanssa ja noudatettava samalla valtiontukea koskevia tiukkoja sääntöjä. Ehdotus perustuu tavaroiden kaupan alalla voimassa olevaan lainsäädäntöön ja erityisesti tukien vastaiseen perusasetukseen. Ehdotuksessa esitetään kahdenlaisia toimenpiteitä, joista ensimmäisiä sovelletaan, jos yhteisön ulkopuolisten lentoyhtiöiden tarjoamat tuetut lentoliikennepalvelut aiheuttavat aineellista vahinkoa, ja toisia, jos tällaisille valtion määräysvallassa oleville lentoyhtiöille on myönnetty muita kuin kaupallisia etuja ja jos ne perivät tavanomaista kuljetusmaksua siinä määrin alhaisempia maksuja, että siitä aiheutuu vahinkoa. Euroopan parlamentti on tehnyt ehdotukseen joukon tarkistuksia [16], joita käsitellään parhaillaan neuvostossa. Ehdotus on tarkoitus hyväksyä vuoden 2003 puolivälissä. [16] EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA (KOM(2002)110 - C5-0133/2002 - 202/0067 (COD)). 2. PERUSKÄSITTEET 2.1. Polkumyyntimenettely ja tukien vastainen menettely 2.1.1. Mitä polkumyynti on ja mitä ovat tasoitustullien asettamiseen johtavat tuet - tullien käyttöönottoa koskevat merkittävän vahingon edellytykset 2.1.1.1. Polkumyynti ja tuet Polkumyynti määritellään perinteisesti kansallisten markkinoiden väliseksi hintasyrjinnäksi tai myymiseksi alle tuotantohintojen. Yhteisön polkumyyntilainsäädännössä polkumyynniksi määritellään tuotteen myyminen yhteisössä "normaaliarvoa" alhaisemmalla hinnalla. "Normaaliarvo" on tavallisesti todellinen myyntihinta viejämaan kotimarkkinoilla. Näin ollen maa myy polkumyyntihintaan, jos sen kotimarkkinahinnat ovat vientihintoja korkeammat (hintasyrjintä). Jos kotimarkkinoiden myynti ei ole riittävän edustavaa esimerkiksi siksi, että myynti on ollut vähäistä, normaaliarvo voidaan määrittää muulla tavoin, esimerkiksi kotimarkkinoiden muiden tuottajien myyntihintojen tai tuotantokustannusten perusteella. Jälkimmäisessä tapauksessa yritys myy polkumyyntihintaan, jos sen vientihinnat ovat tuotantokustannuksia alhaisemmat. Useimmissa tapauksissa, joissa polkumyyntiä esiintyy useammin kuin satunnaisesti, vallitsee tietty markkinoiden eriytyminen. Tämä eriytyminen voi johtua muun muassa valtion sääntelystä tai kuluttajien valinnoista. Tämän ansiosta viejät ovat ainakin jossain määrin suojassa kansainväliseltä kilpailulta kotimarkkinoillaan. Tuilla voi olla samanlaisia vaikutuksia kuin myynnillä polkumyyntihintaan. Tuet ovat valtion myöntämää suoraa rahallista tukea, joka hyödyttää tuottajia tai viejiä (esimerkiksi avustukset, vapautukset veroista ja tulleista, edulliset lainat markkinakorkoa alhaisemmilla koroilla tai vienninedistämisjärjestelmät). Kaikkien tukien tarkoituksena on, että viejät voivat myydä yhteisössä alhaisin hinnoin. 2.1.1.2. Merkittävä vahinko ja syy-yhteys Tällaisia epäoikeudenmukaisten kauppakäytäntöjen vastaisia toimenpiteitä ei voida toteuttaa yksinomaan sillä perusteella, että yritykset tuovat tuotteitaan yhteisöön polkumyyntihinnoin tai tuetuin hinnoin. Toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos vienti aiheuttaa merkittävää vahinkoa yhteisön tuottajille, jotka eivät pysty kilpailemaan tuojien kanssa tasa-arvoisesti. Tyypillisiä vahingon indikaattoreita ovat muun muassa polkumyynnillä tapahtuvan ja/tai tuetun tuonnin määrän kasvu tietyn ajanjakson kuluessa ja yhteisön tuotannonalan myyntihintoja alhaisemmat tuontihinnat. Seurauksena yhteisön tuotannonalalla joudutaan vähentämään tuotantomääriä ja alentamaan myyntihintoja. Näin tuotannonalan markkinaosuus pienenee, sille aiheutuu tappioita tai työntekijöitä joudutaan irtisanomaan. Äärimmäisissä tapauksissa viejät saattavat pyrkiä syrjäyttämään elinkelpoiset yhteisön tuottajat käyttämällä saalistushinnoittelustrategiaa. Vahinkoa koskeva analyysi edellyttää joka tapauksessa, että kaikki oleelliset tekijät otetaan huomioon ennen kuin päätetään, onko yhteisön tuotannonalalle todella aiheutunut merkittävää vahinkoa. Toinen ehto toimenpiteiden käyttöön ottamiselle on syy-yhteyden osoittaminen, eli on osoitettava, että vahinko on aiheutunut polkumyynnistä tai tukemisesta. Tämä ehto täyttyy, jos yhteisön tuotannonalaan kohdistuva vahinko tapahtuu samaan aikaan kun polkumyynnillä tapahtuva tai tuettu tuonti lisääntyy. On tärkeää huomata, että polkumyynnillä tapahtuva tai tuettu tuonti ei välttämättä ole vahingon ainoa syy. 2.1.1.3. Yhteisön etu Lopuksi on osoitettava, että toimenpiteiden soveltaminen ei ole ristiriidassa yhteisön edun kanssa. Tältä osin on otettava huomioon kaikkien sellaisten asianmukaisten taloudellisten toimijoiden edut, joiden toimintaan tutkimuksen tuloksilla saattaa olla vaikutuksia. 2.1.2. Menettely Tutkimukset toteutetaan perusasetusten menettelytapasäännösten mukaisesti. Näillä säännöksillä varmistetaan avoin, oikeudenmukainen ja objektiivinen menettely myöntämällä asianomaisille osapuolille huomattavat menettelyyn liittyvät oikeudet. Tutkimuksen tulokset julkaistaan lisäksi Euroopan unionin virallinen lehti, ja yhteisön velvollisuutena on perustella tässä julkaisussa päätöksensä. Lisäksi varmistetaan, että jokaisesta tapauksesta päätetään tosiasioiden perusteella, ja komissio päättää tapauksen epäröimättä, jos edellytykset toimenpiteiden käyttöön ottamiseksi eivät täyty. Vaikka jokaisessa tutkimuksessa tutkitaan erilaisia tuotteita ja eri maita, kaikissa tapauksissa noudatetaan samoja menettelytapasääntöjä. Joitakin etuuskohtelusääntöjä kuitenkin sovelletaan Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja Turkkiin. Uuteen tapaukseen sovellettavat säännöt esitetään tiivistetysti jäljempänä. Menettelyn aloittaminen Yleensä tapauksen käsittely alkaa perustellulla valituksella, jonka antaa valituksen kohteena olevaa tai vastaavaa tuotetta valmistava yhteisön tuotannonala. Vastaanotettuaan valituksen komissio arvioi, sisältääkö valitus riittävästi näyttöä tapauksen vireille panemiseksi. Tapauksen tutkiminen aloitetaan julkaisemalla vireille panoa koskeva ilmoitus Euroopan unionin virallinen lehti. Ilmoituksessa kaikkia asianomaisia osapuolia sekä käyttäjiä ja tarvittaessa kuluttajajärjestöjä pyydetään osallistumaan menettelyihin ja toimimaan yhteistyössä. Viejämaiden ja yhteisön tuottajille, välittäjille (erityisesti maahantuojille) ja muille asianomaisille osapuolille, kuten käyttäjille, lähetetään yksityiskohtaiset kyselylomakkeet. Osapuolille myös ilmoitetaan, että ne voivat esittää pyynnön tulla kuulluksi ja pyytää lupaa tutustua muihin kuin luottamuksellisiin asiakirjoihin asiansa puolustamiseksi. Tutkimuksista väliaikaisiin toimenpiteisiin Kun kyselylomakkeiden vastaukset on vastaanotettu, komission virkamiehet tekevät tarkastuskäyntejä yhteistyössä toimivien osapuolten toimitiloihin. Näiden tarkastuskäyntien tärkeimpänä tarkoituksena on varmistaa kyselylomakkeissa annettujen tietojen luotettavuus. Varmennettuja tietoja käytetään polkumyyntimarginaalin, vahinkotekijöiden, etenkin hinnan alittavuusmarginaalin ja vahingon poistavan tason laskemiseksi ja määrittämiseksi. Nämä laskelmat edellyttävät usein tuhansien liiketoimien käsittelyä ja tuotantokustannusten monimutkaista analysointia. Näiden laskelmien tulokset ja muut toteamukset kootaan valmisteluasiakirjaan, ja sen perusteella päätetään väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta tai menettelyjen päättämisestä sen jälkeen, kun jäsenvaltioita on kuultu neuvoa-antavassa komiteassa. Kummassakin tapauksessa päätöksen tekee komissio. Tutkimuksista lopullisiin toimenpiteisiin Kun väliaikaisten tullien käyttöönotosta annettu komission asetus on julkaistu Euroopan unionin virallinen lehti, asiaa koskevat täydelliset tiedot toimitetaan niitä pyytäneille asianomaisille osapuolille, jotta ne voivat tarkistaa komission laskelmat ja esittää huomautuksensa. Huomautukset voidaan esittää myös kuulemisen yhteydessä. Komissio ottaa nämä väliaikaisia toimenpiteitä koskevat ehdotukset ja huomautukset huomioon valmistellessaan toista, lopullista valmisteluasiakirjaansa. Lopullisen ilmoituksen ja jäsenvaltioiden neuvottelujen jälkeen komissio tekee toisen valmisteluasiakirjan perusteella neuvostolle ehdotuksen siitä, vahvistetaanko väliaikaiset toimenpiteet ja otetaanko lopulliset toimenpiteet käyttöön. Toinen vaihtoehto on, että komissio hyväksyy viejien tekemät sitoumukset vähimmäishintojen noudattamisesta. Jälkimmäisessä tapauksessa tulleja ei yleensä sovelleta sellaisiin yrityksiin, joiden sitoumukset on hyväksytty. Neuvosto päättää komission ehdotuksen hyväksymisestä yksinkertaisella enemmistöllä, toisin sanoen niin, että vähintään kahdeksan jäsenvaltion on puollettava ehdotusta. Asetus, jossa säädetään lopullisten tullien käyttöönotosta ja väliaikaisten tullien kantamisesta, julkaistaan Euroopan unionin virallinen lehti. Toteamusten perusteella tapaus saatetaan päättää myös ilman toimenpiteitä. Tällöinkin sovelletaan edellä mainittua menettelyä (ilmoittaminen, huomautukset, kuuleminen, valmisteluasiakirja). Tapaus päätetään yleensä komission antamalla päätöksellä, kun jäsenvaltioita on kuultu. Aikataulu Edellä kuvattuun menettelyyn sovelletaan tiukkoja, säädöksissä vahvistettuja aikarajoja. Niiden mukaisesti päätös väliaikaisten tullien käyttöönotosta on tehtävä yhdeksän kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta, ja tutkimuksen kokonaiskesto on enintään 15 kuukautta (tuetun tuonnin osalta vastaava aikaraja on 13 kuukautta). Tästä aiheutuu huomattavia aikarajoitteita, kun otetaan huomioon muun muassa sisäiset neuvottelut sekä välttämättömyys julkaista asetukset ja päätökset kaikilla yhteisön kielillä samanaikaisesti. Polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteet ovat tavallisesti voimassa viisi vuotta, ja ne voivat sisältää tulleja tai viejien kanssa sovittuja sitoumuksia. Toimenpiteet koskevat kokonaisia maita, mutta yksilöllistä kohtelua eli yrityskohtaista tullia voidaan soveltaa sellaisiin viejiin, jotka ovat toimineet yhteistyössä tutkimuksen aikana. Viisivuotiskauden aikana asianomaiset osapuolet voivat tietyin edellytyksin pyytää toimenpiteiden uudelleentarkastelua tai maksettujen polkumyyntitullien palauttamista. Toimenpiteet voidaan myös keskeyttää tietyin edellytyksin määräajaksi. Perusasetuksissa säädetään hallinnollisista tarkasteluista ja erotetaan toisistaan välivaiheen tarkastelut, uuden viejän tarkastelut ja toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut. Tarkastelut aloitetaan yleensä vain riittävien todisteiden perusteella, eivätkä ne tavallisesti kestä 12:ta kuukautta pidempään. Toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun tarkoituksena on selvittää, johtaako toimenpiteiden päättyminen polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai uusiutumiseen. Viisivuotiskauden aikana komissio voi suorittaa myös välivaiheen tarkastelun. Tässä menettelyssä komissio tutkii, ovatko tukiin/polkumyyntiin ja aiheutuneeseen vahinkoon liittyvät olosuhteet muuttuneet merkittävästi ja saavutetaanko voimassa olevilla toimenpiteillä halutut tulokset vahingon korjaamiseksi. Lopuksi perusasetuksissa säädetään vielä tarkasteluista, joiden avulla kunkin vientimaan uusille viejille voidaan määritellä yksilölliset vientimarginaalit. Tuomioistuinten suorittamat tarkastelut Kuulemiset ja muita kuin luottamuksellisia asiakirjoja koskeva tutustumisoikeus sekä muut menettelyyn liittyvät osapuolten oikeudet otetaan täysimääräisesti huomioon menettelyn ajan, ja tämän lisäksi on olemassa mahdollisuus tuomioistuimen suorittamaan tarkasteluun oikeuksien moitteettoman noudattamisen varmistamiseksi. Polkumyynti- ja tukitapausten uudelleentarkastelua koskeva toimivalta kuuluu Luxemburgissa toimiville ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle ja yhteisöjen tuomioistuimelle. Lisäksi WTO:n jäsenvaltiot voivat turvautua myös WTO:n riitojenratkaisumenettelyyn. 2.2. Suojatoimenpiteet 2.2.1. Mitä ovat suojatoimenpiteet? Suojatoimenpiteet ovat eräänlainen varoventtiili, ja niiden avulla on tarkoitus suojautua väliaikaisesti tuonnin jyrkästä kasvusta aiheutuvilta kielteisiltä vaikutuksilta. Suojalausekkeita koskevan WTO:n sopimuksen täytäntöönpanosta annetun yhteisön lainsäädännön [17] mukaisesti suojatoimenpiteitä voidaan soveltaa seuraavin ehdoin: suojatoimenpiteitä voidaan ottaa käyttöön, jos ennakoimattomien kehityssuuntausten vuoksi tietyn tuotteen tuonti yhteisöön on lisääntynyt niin paljon, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille, jotka tuottavat samanlaisia tai suoraan verrannollisia tuotteita. Suojatoimenpiteitä voidaan soveltaa ainoastaan siinä määrin ja sen aikaa kuin on välttämätöntä, jotta vahingon syntyminen saadaan estettyä tai syntynyt vahinko korjattua. [17] Neuvoston asetus (EY) N:o 3285/94 tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä. 2.2.2. Menettely Tutkimukset toteutetaan suojatoimenpiteitä koskevissa perusasetuksissa vahvistettujen menettelysääntöjen mukaisesti. Näillä säännöillä taataan menettelyn avoimuus, oikeudenmukaisuus ja puolueettomuus. Suojatoimenpidetutkimusten tulokset julkaistaan lisäksi virallisessa lehdessä, ja yhteisön on perusteltava päätöksensä tässä julkaisussa. Menettelyn aloittaminen Yksi tai useampi jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle, jos tietyn tuotteen tuonnin kehitys näyttäisi antavan aihetta suojatoimenpiteisiin. Tietojen on sisällettävä saatavilla oleva näyttö seuraavien arviointiperusteiden osalta: a) tuonnin määrä, b) tuontihinta, c) tiettyjen taloudellisten tekijöiden, kuten tuotannon, kapasiteetin käyttöasteen, varastojen, myynnin, markkinaosuuden, hintojen, tuottavuuden ja työllisyyden, kehitys ja d) muut kuin kehityssuuntaan liittyvät tosiseikat. Jos olemassa on vakavan vahingon uhka, komission on lisäksi tutkittava, onko selvästi ennakoitavissa, että tietty tilanne voi kehittyä todellisesti vahingolliseksi. Komissio toimittaa nämä tiedot välittömästi kaikille muille jäsenvaltioille, ja tässä vaiheessa järjestetään kuulemistilaisuuksia suojatoimia käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa. Jos tutkimuksen aloittamiseen on riittävästi näyttöä, komissio julkaisee vireillepanoa koskevan ilmoituksen virallisessa lehdessä kuukauden kuluessa tietojen saamisesta ja panee vireille tutkimuksen yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Väliaikaiset toimenpiteet Väliaikaisia toimenpiteitä voidaan ottaa käyttöön milloin tahansa tutkimuksen aikana. Niitä toteutetaan kriittisissä tilanteissa, joissa viiveet voivat aiheuttaa vaikeasti korjattavaa vahinkoa ja joissa välitön toiminta on näin ollen välttämätöntä. Alustavissa päätelmissä on täytynyt saada selvää näyttöä siitä, että lisääntynyt tuonti on aiheuttanut tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa. Väliaikaisten toimenpiteiden enimmäiskesto on kuitenkin 200 päivää eli kuusi kuukautta. Lopulliset toimenpiteet Jos komissio katsoo tutkimuksen lopuksi, että lopulliset suojatoimenpiteet ovat välttämättömiä, se tekee tarvittavat päätökset viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua tutkimuksen vireillepanosta. Tässä vaiheessa tutkimuksen tulokset julkaistaan Euroopan unionin virallinen lehti. Poikkeustilanteessa aikarajaa voidaan pidentää enintään kahdella kuukaudella edellyttäen, että virallisessa lehdessä julkaistaan vireillepanoa koskeva ilmoitus, josta ilmenee lykkäyksen pituus sekä yhteenveto sen syistä. Suojatoimenpiteitä toteutetaan ainoastaan sen verran kuin on tarpeen vakavan vahingon estämiseksi tai korjaamiseksi niin, että perinteiset kauppavirrat pysyvät mahdollisimman hyvin ennallaan. Yhteisö valitsee eri toimenpiteistä näiden tavoitteiden saavuttamiseen parhaiten soveltuvat toimenpiteet, jotka voivat käsittää esimerkiksi määrällisiä kiintiöitä tai tariffikiintiöitä. Toimenpiteiden kesto ja tarkistaminen Suojatoimenpiteiden kesto on rajoitettava siihen, mikä on välttämätöntä vakavan vahingon estämiseksi tai korjaamiseksi ja yhteisön tuottajien vastuulla olevien mukautusten helpottamiseksi kuitenkin niin, että enimmäiskesto on neljä vuotta. Tähän luetaan myös mahdollisten väliaikaisten toimenpiteiden kesto. Poikkeustilanteessa toimenpiteiden kestoa voidaan pidentää kuitenkin niin, että suojatoimenpiteitä sovelletaan enintään kahdeksan vuotta. Jos toimenpiteiden kesto on yli vuosi, niitä on asteittain kevennettävä soveltamisaikana säännöllisin väliajoin. Jos kesto on yli kolme vuotta, komission on järjestettävä kuulemistilaisuuksia suojatoimia käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa tutkiakseen toimenpiteiden vaikutuksia, päättääkseen toimenpiteiden keventämisen jatkamisen tarpeellisuudesta ja varmistaakseen, että toimenpiteet ovat edelleen tarpeellisia. Kuulemisista saatujen tulosten perusteella toimenpiteet voidaan kumota tai niitä voidaan muuttaa. 3. KAUPAN SUOJAAMISTA KÄSITTELEVÄT YKSIKÖT Polkumyyntiä ja tukia käsittelevien yksiköiden uudelleenjärjestely toteutettiin huhtikuussa 2002, jolloin perustettiin yksi linja kaikkia kaupan suojaamisvälineitä varten. Linja käsittää nyt viisi yksikköä, joista ensimmäinen käsittelee yleistä politiikkaa (kuten WTO:ta ja valituselintä koskevia asioita) ja toinen seuraa yhteisön ulkopuolisten maiden toimintaa polkumyynnin ja tukien vastaisten toimien ja suojatoimenpiteiden alalla. Loput kolme yksikköä ovat vastuussa ainoastaan tutkimuksista, joihin liittyy sekä vahinkoa että polkumyyntiä/tukia koskevia näkökohtia. 4. YHTEISTYÖ EUROOPAN PARLAMENTIN KANSSA Parlamentin jäsenen Michel Hansennen laatimassa mietinnössä (joka mainittiin tämän kertomuksen johdanto-osassa) Euroopan parlamentti ehdotti useita muutoksia nykyisiin käytäntöihin, kuten määräaikojen tiukentamista väliaikaisten toimien täytäntöönpanossa ja määräaikojen sisällyttämistä muutosten yhteydessä. Se kehotti parantamaan pk-yritysten mahdollisuuksia hyödyntää kaupan suojaamisvälineitä ja lisäämään avoimuutta erityisesti parantamalla tiedonsaantia ja vahvistamalla oikeutta tulla kuulluksi. Parlamentti pani merkille laajentumista koskevan uuden tilanteen ja pyysi komissiota selventämään, ovatko käytettävissä olevat resurssit kaupan suojaamisvälineiden kannalta riittävät. Se korosti, että on tärkeää antaa komission käyttöön välineet, joita se tarvitsee mukautuakseen mahdollisiin tuleviin parannuksiin. Euroopan parlamentti kehotti komissiota lisäksi esittämään WTO:n neuvottelujen yhteydessä (Cancunissa järjestettävä ministerikokous) ehdotuksia, joiden tavoitteena on tutkimusten yhdenmukaistaminen, avoimuuden lisääminen ja kiertämisen estäminen. Lisäksi se vaati alhaisemman tullin säännön ja yleisen edun tarkastelun sisällyttämistä WTO:n edellytyksiin, sillä näitä noudatetaan jo yhteisössä. Parlamentti suositti myös yleisiä toimenpiteitä, joilla alennetaan tutkimuksen kohteena oleville yrityksille aiheutuvia kustannuksia. Se teki myös useita ehdotuksia WTO:n riitojenratkaisumekanismin parantamisesta ja esitti WTO:n suojalausekkeita koskevan sopimuksen sisällyttämistä neuvottelujen esityslistaan. Vastauksessaan komissio suhtautui myönteisesti mietintöön ja siihen sisältyviin suosituksiin. Mietinnön ajoitus oli onnistunut, koska Dohassa käytävistä WTO-neuvotteluista ja erityisesti tärkeänä pidetystä polkumyyntiasiasta oltiin saamassa tuloksia. Yleisesti ottaen komissio ilmaisi olevansa halukas tarkastelemaan Euroopan parlamentin esittämiä ehdotuksia erityisesti määräaikojen lyhentämisen, kustannusten vähentämisen ja pk-yrityksiä koskevien menettelyjen yksinkertaistamisen osalta. Samalla se korosti tarvetta arvioida toimien vaikutuksia omiin resursseihinsa. Komissio korosti, että se on jo antanut useita ehdotuksia, jotka ovat täysin kaupan suojaamisvälineistä Dohassa käytäviä neuvotteluja koskevien Euroopan parlamentin ehdotusten mukaisia (kohta 12.2). Komissio aikoo erityisesti vaatia edelleen, että yhtä korkeita standardeja sovelletaan kaikkialla maailmassa, sillä näin voidaan varmistaa, etteivät yhteisön viejät joudu epäedulliseen asemaan. EU:n laajentumisen jälkeisen sujuvan siirtymävaiheen valmistelut on aloitettu jo hyvän aikaa sitten. Ehdokasvaltioihin on luotu yhteyksiä ja tiedotustilaisuuksia on jo järjestetty ja uusia on suunnitteilla. Kaupan suojaamisvälineitä käsittelevät yksiköt ovat laatineet toimintasuunnitelman sen varmistamiseksi, että ehdokasvaltiot pystyvät toimimaan heti laajentumista seuraavana päivänä. Tässä toimintasuunnitelmassa esitetään, että kaupan suojaamisvälineitä käsittelevät yksiköt ohjaavat ehdokasmaat laajentumista valmistelevan prosessin läpi muun muassa järjestämällä useita seminaareja ja keskustelutilaisuuksia sekä tietojenvaihtoa. Nämä tilaisuudet on tarkoitettu sekä ehdokasvaltioiden viranomaisille ja asianomaisille talouden toimijoille, ja ne järjestetään Brysselissä ja ehdokasvaltioiden pääkaupungeissa, jotta osallistujamäärä saataisiin maksimoitua. 5. YLEISKATSAUS POLKUMYYNTIÄ JA TUKIA KOSKEVISTA TUTKIMUKSISTA JA TOIMENPITEISTÄ 5.1. Uudet tutkimukset Euroopan yhteisössä oli voimassa vuoden 2002 lopulla polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä 174 [18] ja tasoitustoimenpiteitä 19. Polkumyyntitoimenpiteet koskivat 65:tä tuotetta ja 34:ää maata (katso liite O), ja tasoitustoimenpiteet koskivat 14:ää tuotetta ja 8:aa maata (katso liite P). Toimenpiteistä valtaosa oli tulleja, mutta useissa tapauksissa hyväksyttiin myös sitoumuksia. [18] Toimenpiteet on laskettu tuotteittain ja maittain. Kaikista vuoden 2002 lopussa voimassa olevista toimenpiteistä 32 koski Kiinaa, 24 Intiaa, 15 Taiwania, 12 Thaimaata, 11 Korean tasavaltaa, 11 Venäjää, 9 Indonesiaa ja 6 Japania. Siirtymätalousmaihin ja muihin kuin markkinatalousmaihin sovellettiin 15:tä toimenpidettä, joista kymmenen koski Ukrainaa ja viisi Valko-Venäjää. Toimenpiteistä 31 koski yhtä tai useampaa kymmenestä Keski- ja Itä-Euroopan maasta [19]. [19] Nämä maat ovat Romania, Bulgaria, Slovakia, Tsekki, Slovenia, Unkari, Puola, Latvia, Liettua ja Viro. Jotta polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vaikutuksista saisi todenmukaisemman käsityksen, on tarkasteltava kyseisillä tuotteilla käydyn kaupan määrää, joka vaihtelee huomattavasti tuotealoittain. Kaupan määrät ovat usein suurimmat silloin, kun kysymyksessä ovat kalliit huipputekniikkatuotteet, kuten elektroniikkatuotteet. On kuitenkin huomattava, että vuonna 2002 polkumyynnin tai tukien vastaiset toimenpiteet koskivat vain 0,5:tä prosenttia [20] yhteisöön suuntautuvan tuonnin kokonaismäärästä. [20] Lähde: Comext. TAULUKKO 1 Polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevat uudet tutkimukset ajanjaksolla 1.1.1998-31.12.2002 [21] [21] Useampaa kuin yhtä maata koskevan tapauksen aloittaminen lasketaan kunkin asianomaisen maan osalta erillisinä tutkimuksina/menettelyinä. >TAULUKON PAIKKA> 5.2. Uudelleentarkastelut Perusasetuksen mukaisesti polkumyynnin vastaisiin toimenpiteisiin sekä hintasitoumuksiin voidaan soveltaa viittä erilaista uudelleentarkastelua: toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua (11 artiklan 2 kohta), välivaiheen tarkastelua (11 artiklan 3 kohta), uuden viejän tarkastelua (11 artiklan 4 kohta), absorptiotutkimuksia (12 artikla) ja kiertämistä koskevaa tutkimusta (13 artikla). Perusasetuksen mukaisesti myös tukien vastaisiin toimenpiteisiin voidaan soveltaa viittä erilaista uudelleentarkastelua: toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua (18 artikla), välivaiheen tarkastelua (19 artikla), absorptiotutkimuksia (19 artiklan 3 kohta), nopeutettua uudelleentarkastelua (20 artikla) ja kiertämistä koskevia tutkimuksia (23 artikla). Nämä uudelleentarkastelut muodostavat edelleen merkittävän osan komission polkumyyntiyksiköiden työstä. Vuosina 1998-2002 aloitettiin yhteensä 198 uudelleentarkastelua. Näiden uudelleentarkastelujen osuus kaikista tutkimuksista oli lähes 50 prosenttia. Vuonna 2002 aloitettiin 55 uudelleentarkastelua. Näistä 13 oli toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua, 36 välivaiheen tarkastelua, yksi uuden viejän tarkastelu, kaksi nopeutettua uudelleentarkastelua, yksi absorptiotutkimus ja 2 kiertämistä koskevaa tarkastelua. Yksityiskohtaiset tiedot ja tulokset vuoden 2002 uudelleentarkasteluista esitetään liitteissä F-K. Tilastotiedot vuosilta 1998-2002 esitetään taulukossa 2. TAULUKKO 2 Polkumyyntitutkimusten ja tuettua tuontia koskevien tutkimusten uudelleentarkastelut ajanjaksolla 1.1.1998-31.12.2002 [22] [22] Useampaa kuin yhtä maata koskevan tapauksen aloittaminen lasketaan kunkin asianomaisen maan osalta erillisinä tutkimuksina/menettelyinä. >TAULUKON PAIKKA> Tarkastelujen tarkemmat yksityiskohdat on esitetty luvussa 5.2. 6. YLEISKATSAUS VUONNA 2002 VOIMASSA OLLEISTA TOIMENPITEISTÄ 6.1. Uudet tutkimukset 6.1.1. Menettelyn aloittaminen Vuonna 2002 aloitettiin 23 tutkimusta. Niistä kolme koski tuettua tuontia. Tutkimukset koskivat 13:a eri tuotetta, jotka olivat peräisin 14:stä eri maasta. Yksityiskohtaiset tiedot tutkimuksista esitetään liitteessä A. Tutkimukset koskivat useimmin Kiinaa (neljä uutta tutkimusta), Venäjää ja Intiaa (kummassakin kolme uutta tutkimusta) sekä Indonesiaa ja Färsaaria (kummassakin kaksi uutta tutkimusta). Tuotteiden kannalta katsottuna tutkimukset koskivat useimmin rauta- ja teräsalaa sekä kemianteollisuuden ja sen liitännäistuotteiden alaa. Viiden vuoden aikana (1998-2002) aloitettiin yhteensä 202 tutkimusta 41 maasta peräisin olevasta tuonnista. Tutkimuksia tehtiin etenkin rauta- ja terästeollisuuden alalla (72 tutkimusta), kemianteollisuuden ja sen liitännäistuotteiden alalla (55 tutkimusta) sekä tekstiilituotteiden ja vastaavien tuotteiden alalla (27 tutkimusta). Erittely tuotealoittain on esitetty liitteessä B(A). Ajanjaksolla 1998-2002 suuri osa tutkimuksista koski Intiaa (28 tutkimusta), Kiinaa (24 tutkimusta), Koreaa (20 tutkimusta) ja Taiwania (13 tutkimusta). Viimeisten viiden vuoden aikana aloitetut tutkimukset on esitetty vientimaittain liitteessä B(B). Seuraavassa luettelossa esitetään vuonna 2002 aloitetut tutkimukset aakkosjärjestyksessä. Siinä esitetään myös valituksen tekijät. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä A. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 6.1.2. Väliaikaiset toimenpiteet Vuonna 2002 väliaikaisia tulleja otettiin käyttöön 17 menettelyssä, joista kaksi liittyi polkumyyntiin. Menettelyt koskivat 13:a eri maata. Taulukosta 1 (katso kohta 5.1) nähdään, että vuonna 2001 tapauksia oli 18 ja vuonna 2000 niitä oli 48. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä tapaukset, joissa otettiin käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä vuonna 2002. Siinä esitetään myös käyttöön otetut toimenpiteet. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä C. >TAULUKON PAIKKA> 6.1.3. Lopulliset toimenpiteet 6.1.3.1. Yleiskatsaus Vuonna 2002 lopulliset tullit otettiin käyttöön 28 tapauksessa, joista kolme liittyi polkumyyntiin. Tapaukset koskivat tuontia 20:sta eri maasta ja kattoivat 9 eri tuotetta. Intian osalta pantiin vireille neljä tutkimusta, Kiinan kansantasavallan osalta kolme sekä Ukrainan, Indonesian ja Tsekin tasavallan osalta kaksi tutkimusta. Muiden maiden osalta pantiin kussakin vireille yksi tutkimus. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä tapaukset, joissa otettiin käyttöön lopullisia toimenpiteitä vuonna 2002. Siinä esitetään myös käyttöön otetut toimenpiteet. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä D. Liitteessä D esitetään myös lisätietoja tuonnin ja kulutuksen määristä. >TAULUKON PAIKKA> 6.1.3.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (aikajärjestyksessä) 1. Bulgariasta, Kroatiasta, Libyasta, Liettuasta, Romaniasta, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Virosta peräisin oleva urea eli virtsa-aine. Virtsa-ainetta valmistetaan maakaasusta, ja se voi olla nestemäistä tai kiinteää. Sitä käytetään maataloudessa lannoitteena ja teollisuudessa tiettyjen liimojen ja hartsien raaka-aineena. Tutkimukset aloitettiin alun perin kymmentä yhteisön ulkopuolista maata vastaan. Kahden maan (Egyptin ja Puolan) kohdalla vahinkomarginaalien kuitenkin todettiin olevan alle vähimmäistason, joten menettelyt näitä maita vastaan päätettiin. Neuvosto otti 19. tammikuuta 2002 käyttöön lopulliset toimenpiteet kahdeksan muun maan tapauksessa asettaen niille 4,12-18,80 euron suuruiset tullit tonnilta, kun taas kaksi Bulgarian ja Liettuan vientiä harjoittavien tuottajien tekemää hintasitoumusta hyväksyttiin. Tapaukseen liittyvä taloudellinen etu oli suhteellisen merkittävä. Kokonaiskulutuksen määrä yhteisössä tutkimusajanjakson aikana oli noin 6,4 miljoonaa tonnia ja kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 172 miljoonaa euroa. Tapaus oli siihen liittyneen taloudellisen edun lisäksi tärkeä myös useista muista syistä. Näitä ovat muun muassa asianosaisten ehdokasmaiden lukumäärä, se seikka, että ukrainalaisiin yrityksiin sovellettiin ensimmäistä kertaa markkinatalouskohtelua, sekä vahinkomarginaalien laskeminen yksittäisten yhteisön tuottajien tasolla eikä koko tuotannonalan tasolla. Polkumyynti Tutkimukset koskivat suhteellisen suurta määrää jäsenyyteen valmistautuvia ehdokasmaita. Niihin sovellettiin Eurooppa-sopimuksiin [23] ja Essenissä pidetyn Eurooppa-neuvoston 28. marraskuuta 1994 antamaan julkilausumaan (Essenin julkilausumaan) sisältyvää etuuskohtelua. Kyseessä oli ensimmäinen tapaus, jossa Ukrainan katsottiin olevan siirtymävaiheessa oleva markkinatalous, ja tämän vuoksi se, toimivatko tietyt vientiä harjoittavat tuottajat markkinatalousolosuhteissa, määritettiin yksilöllisesti. Tämän seurauksena kahdelle ukrainalaiselle yritykselle myönnettiin markkinatalouskohtelu, ja niiden kotimarkkinahintoja ja kustannuksia käytettiin sellaisenaan perusteena polkumyyntimarginaalia laskettaessa. Kolmannen ukrainalaisen yrityksen pyyntö hylättiin sillä perusteella, että sen hinnat ja kustannukset eivät määräytyneet markkinavoimien perusteella. Valtio ei kuitenkaan voinut puuttua kyseisen yrityksen vientitoimintaan sinänsä. Näin ei ollut vaaraa, että polkumyyntitoimenpiteitä voitaisiin kiertää, ja siten myös tälle viejälle määritettiin yksilöllinen tulli viejän omien vientihintojen perusteella. Normaaliarvo määritettiin viitemaan, tässä tapauksessa Yhdysvaltojen, kotimaanmarkkinahintojen perusteella. [23] Bulgaria: EYVL L 358, 31.12.1994, s.3; Viro: EYVL L 068, 9.3.1998, s.3; Liettua: EYVL L 51, 20.2.1998, s.3; Puola: EYVL L 348, 31.12.1993, s .2; Romania: EYVL L 357, 31.12.1994, s. 2. Vahinko ja syy-yhteys Tutkimuksesta kävi ilmi, että yksittäiset vientiä harjoittavat tuottajat ja yhteisön tuottajat kilpailivat yhteisössä. Yhteisön tuottajien hinnat vaihtelivat huomattavasti riippuen siitä, olivatko ne sijoittautuneet lähelle pääasiallisia markkinoitaan tai raaka-ainetoimittajiaan. Tällä oli huomattava vaikutus kullekin tuottajalle aiheutuneisiin tosiasiallisiin kustannuksiin, ja sen johdosta hintavertailut koko yhteisön tasolla olivat epäluotettavia. Näin ollen päätelmänä oli, että yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuvaa vahinkoa olisi arvioitava todellisen markkinatilanteen ja kunkin yrityksen osalta tarkastettujen yksittäisten tietojen perusteella. Vahinkomarginaalit laskettiin vastaavasti vertailemalla kunkin yhteistyössä toimivan yhteisön tuottajan hintoja kunkin vientiä harjoittavan tuottajan hintoihin. Näin saadut vahinkomarginaalit vaihtelivat 3,89 prosentista 21,04 prosenttiin. Yhteisön etu Tapauksen toinen keskeinen näkökohta oli urean pääasiallisten käyttäjien eli viljelijöiden ja heidän edustajiensa osoittama kiinnostus. Sen vuoksi komissio tutki kaikkien lannoitteisiin kohdistettujen polkumyyntitoimenpiteiden vaikutukset arvioidakseen viljelijöihin kohdistuvan kumulatiivisen vaikutuksen. Kyseinen tutkimus tehtiin irrallaan muista menettelyistä. Tuloksista kävi ilmi, että ureaan kohdistettujen polkumyyntitullien vaikutus viljelijöiden kustannuksiin olisi vähäinen tutkittiinpa tulleja muista voimassa olevista toimenpiteistä irrallaan tai niiden yhteydessä. Vaikutus ei ollut riittävän suuri, jotta oltaisiin voitu päätellä lopullisten toimenpiteiden olevan yhteisön edun vastaisia. Kun kaikki tekijät otetaan huomioon, lopulliset toimenpiteet otettiin käyttöön vahinkomarginaalien perusteella lukuun ottamatta Liettuaa, jossa ainoan tiedossa olevan vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalin todettiin olevan alhaisempi kuin sen vahinkomarginaali. Alhaisemman tullin säännön mukaisesti sen tulli määritettiin todetun polkumyyntimarginaalin perusteella. Tämän yrityksen osalta komissio hyväksyi hintasitoumuksen, ja vähimmäishinta laskettiin vastaavasti polkumyyntimarginaalin perusteella. 2. Kiinan kansantasavallasta peräisin oleva ferromolybdeeni Euroopan komissio joutui ensimmäistä kertaa kumoamaan kiinalaisen viejän markkinatalousaseman, sillä se sai näyttöä siitä, että Kiinan tuotannonala aikoi käyttää kyseistä viejää ilmaisena kanavana muiden tuottajien tuotteiden vientiä varten. Menettelyn aluksi kaikkia viejiä kehotettiin pyytämään markkinatalouskohtelua, kuten Kiinaa vastaan aloitetuissa tapauksissa on tapana. Tällainen asema myönnetään siirtymätalousmaiden yrityksille, jotka pystyvät osoittamaan olevansa valtiovallasta riippumattomia ja tekevät liiketoimintaa koskevat päätöksensä vapaasti ja kaupallisten syiden perusteella. Tässä tapauksessa kuusi viejää haki markkinatalouskohtelua, mutta komission tutkimusten ja tarkistusten jälkeen se myönnettiin ainoastaan yhdelle viejälle, jonka osuus kaikesta yhteisöön suuntautuvasta viennistä on noin 4,5 prosenttia. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton vaiheessa kyseiselle viejälle asetettu tulli oli huomattavasti alhaisempi kuin muiden viejien tullit. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kaupan suojaamisvälineitä käsittelevät yksiköt saivat yhteisön tuottajalta ilmoituksen siitä, että Kiinan ferromolybdeenin tuotantoala suunnitteli käyttöön otettujen tullien kiertämistä, mikä tuli ilmi komission myöhemmissä tutkimuksissa. Tutkimuksessa havaittiin, että Kiinan kauppakamari ja Kiinan ferromolybdeenin tuottajien yhdistys Minmetals (CCCMC) oli perustanut Kiinan ferromolybdeenin tuottajien ryhmittymän, jonka osuus maan ferromolybdeenin tuotannosta on 70 prosenttia ja joka sopi hintarajoitusten ja määrällisten rajoitusten soveltamisesta yhteisöön suuntautuvassa ferromolybdeenin viennissä. Ryhmittymä käsittää yhteensä 25 tuottajaa, joista useimmat olivat valtion omistuksessa eivätkä näin ollen pyytäneet markkinatalouskohtelua eivätkä toimineet yhteistyössä polkumyyntimenettelyssä. Asianomaisille tuottajille myönnettiin erityisiä vientiosuuksia, ja näyttää siltä, että ne on määritelty ottamalla huomioon väliaikaisten polkumyyntitullien tasot. Näin ollen yrityksille, joiden tullien tasot olivat alhaiset, myönnettiin suhteettoman suuria kiintiöitä. Yritykselle, jolle oli myönnetty markkinatalouskohtelu ja jolla oli alhaisin tulli (3,6 prosenttia), myönnettiin vientikiintiö, joka ylitti sen tuotantokapasiteetin ja joka vastasi yli kolmasosaa ryhmän yhteisöön suuntautuvan viennin kokonaismäärästä. Komission mielestä tämä oli selvä ja tarkoituksellinen yritys kanavoida korkeiden polkumyyntitullien välttämistarkoituksessa yhden yrityksen vienti toisen yrityksen kautta, jolla on pienempi polkumyyntitulli. Komissio kumosi edellä mainitun yrityksen markkinatalouskohtelun lopullisessa vaiheessa, sillä kyseessä oli ilmeinen väärinkäytösyritys. Viejä, jonka markkinatalouskohtelu kumottiin, on nostanut kumoamiskanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, jossa asiaa käsitellään parhaillaan. 3. Taiwanista peräisin olevat tallentavat CD-levyt Neuvosto otti kesäkuussa 2002 käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Taiwanista peräisin olevien tallentavien CD-levyjen (CD-R-levyjen) tuonnissa. Valituksen teki eurooppalaisia CD-R-levyjen valmistajia edustava komitea CECMA maaliskuussa 2001. Väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön joulukuussa 2001. CD-R-levyt ovat suhteellisen korkean teknologian tuotteita, jotka tulivat yleisön käyttöön vasta vuosina 1997-1998. Yhteisöön perustettiin tuolloin ensimmäiset tuotantolaitokset. CD-R-levyjen tuotanto on osa tallennevälineiden tuotantosektoria, joka käsittää useita erilaisia korkean teknologian tuotteita. CD-R-levyjen yhteisön markkinat kasvoivat jyrkästi 160 miljoonasta vuonna 1997 noin 2 000 miljoonaan yksikköön vuonna 2000. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että Taiwanin CD-R-levyjen tuotantokapasiteetti kasvoi niin nopeasti, että se pystyisi pian vastaamaan koko maailmanmarkkinoiden ennakoituun kysyntään. Polkumyynnin ja vahingon tutkiminen Tutkimuksessa kävi ilmi, että taiwanilaisia CD-R-levyjä myytiin yhteisön markkinoilla tuotantokustannuksia halvemmalla ja noin 17,7-29,9 prosenttia halvemmalla kuin Taiwanissa. Yhteisön markkinoilla taiwanilaisten tuotteiden hinnat laskivat jopa 73 prosenttia eli huomattavasti odotettua enemmän. Vaikka yhteisön tuottajien oli seurattava hintojen laskusuuntausta, taiwanilaisten tuotteiden hinnat yhteisön markkinoilla olivat silti huomattavasti alhaisemmat vuosina 1997-2000 (tarkasteluajanjakso). Taiwanin viejät aiheuttivat hintojen laskupaineita yhteisön markkinoilla ja ottivat näin kaiken hyödyn markkinoiden kasvusta: vuonna 1997 taiwanilaisten tuotteiden markkinaosuus oli 6 prosenttia ja vuonna 2000 jo 60 prosenttia. Samalla yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 12 prosentista ainoastaan 13 prosenttiin. Tilanteesta aiheutui yhteisön tuotannonalalle taloudellisia vaikeuksia, tappioita ja näin ollen merkittävää vahinkoa. Yhteisön tuottajilla oli lisäksi vaikeuksia lisätä pääomaansa, ja niiden oli supistettava investointejaan huomattavasti. Tästä aiheutuu erityistä vahinkoa, kun kyseessä on korkean teknologian tuote. Yhteisön tuotannonala kärsi erityisen suurta vahinkoa vuoden 1999 ja tarkasteluajankohdan välisenä aikana, jolloin Taiwanista peräisin oleva tuonti yhteisön markkinoille kasvoi räjähdysmäisesti ja alitti yhteisön tuotannonalan hinnat keskimäärin 29 prosenttia. Syy-yhteys ja yhteisön etu Tutkimuksessa tarkasteltiin muitakin tekijöitä, erityisesti kulutuksen kehitystä, yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevaa tuontia ja yhteisön tuotannonalan vientiä, mutta Taiwanista peräisin olevan tuonnin todettiin olevan pääasiallinen syy aiheutuneeseen vahinkoon. Tutkimuksesta ilmeni, että toimenpiteiden soveltamatta jättäminen vaarantaisi sekä CD-R-levyjen yhteisön tuotannon että koko tallennevälineiden tuotantosektorin, joka käsittää useita erilaisia tuotteita levykkeistä digitaalisiin kuvalevyihin (DVD). Yhteisön etuun liittyviä pakottavia syitä olla toteuttamatta toimenpiteitä ei ilmennyt. Olisi huomattava, että kaksi taiwanilaista viejää on vastustanut polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa. Tapaus on edelleen vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. 4. Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta (PT) ja Intiasta (TT) peräisin oleva sulfaniilihappo Neuvosto otti 4. heinäkuuta 2002 käyttöön lopulliset polkumyynnit molempien maiden tuonnissa ja tasoitustullin Intiasta peräisin olevassa tuonnissa. Tullit vahvistettiin polkumyynti- ja tukimarginaalien tasolle, joiden havaittiin olevan vahingon poistavaa tasoa alhaisemmat. Kyseisten maiden osalta vahvistetut kokonaistullit olivat suhteellisen samantasoiset, sillä Kiinan tapauksessa tulli oli 21 prosenttia ja Intian tapauksessa 25,4 prosenttia. On huomattava, että Intian kokonaistulli koostuu 18,3 prosentin polkumyyntitullista ja 7,1 prosentin tasoitustullista. Intian tapauksessa on huomautettava, että polkumyyntitulli vahvistettiin polkumyyntimarginaalin tasolle (24,6 prosenttia), josta vähennettiin tutkimuksessa havaittujen vientitukien osuus (6,3 prosenttia). Toimielimet noudattavat tätä vakiintunutta menettelyä, jotta suojatoimet eivät olisi kattavampia kuin on tarpeen. Tukien vastaisessa tapauksessa oli erikoista se, että tutkimuksen aikana havaittiin kaksi tukijärjestelmää, joita ei alun perin mainittu valituksessa. Näin ollen tutkimusta laajennettiin, jotta siihen saatiin sisällytettyä myös nämä järjestelmät. Molemmista järjestelmistä todettiin myönnetyn tasoittavaa tukea asianomaiselle viejälle, mikä osaltaan johti 4 prosenttiyksikön tasoitustullin käyttöönottoon. Tapauksen polkumyyntiosuus oli selvä, eikä siihen liittynyt mitään erityisiä näkökohtia. On kuitenkin huomioitava, että kiinalaisen tuottajan markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö hylättiin tuottajan vienti- ja tuontitoiminnan rajoitusten vuoksi. Lopuksi voidaan todeta, että ainoa intialainen vientiä harjoittava tuottaja teki sitoumuksen, jonka komissio hyväksyi. 6.1.4. Ilman toimenpiteitä päätetyt tutkimukset Asiaa koskevien perusasetusten säännösten mukaisesti tutkimukset voidaan päättää ilman toimenpiteitä, jos valitus peruutetaan tai jos suojatoimet eivät ole tarpeellisia (toisin sanoen jos polkumyyntiä tai tukia ei ole, jos niistä ei aiheudu vahinkoa tai jos toimenpiteet eivät ole yhteisön edun mukaisia). Vuonna 2002 päätettiin 2 uutta polkumyyntimenettelyä ja 3 uutta tuettua tuontia koskevaa menettelyä ilman toimenpiteitä. Vuonna 2001 vastaava määrä oli 12XX ja vuonna 2000 se oli 32. Luettelo vuonna 2002 ilman toimenpiteitä päätetyistä tutkimuksista esitetään seuraavassa aakkosjärjestyksessä. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä E. >TAULUKON PAIKKA> 6.2. Uudelleentarkastelut 6.2.1. Toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklassa säädetään, että polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo päättyy viisi vuotta niiden käyttöön ottamisen jälkeen, ellei toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu osoita, että ne olisi pidettävä voimassa alkuperäisessä muodossaan. Vuonna 2002 yhteensä 14 toimenpiteen annettiin raueta automaattisesti. Näitä toimenpiteitä koskevat viitteet sisältyvät liitteeseen N. Sen jälkeen, kun toimenpiteiden päättymistä koskeva perusasetuksen säännös tuli voimaan vuonna 1985, yhteensä 313 toimenpiteen on annettu raueta automaattisesti. 6.2.1.1. Aloitetut menettelyt Vuonna 2002 aloitettiin 13 toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua. Seuraavassa luettelossa esitetään vuonna 2002 aloitetut tarkastelut aakkosjärjestyksessä. Siinä esitetään myös valituksen tekijät. Kannattaa huomata, että jotkin toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut suoritetaan samanaikaisesti välivaiheen tarkastelun kanssa, jolloin tullitariffeja on mahdollista tarvittaessa muuttaa. Tällaiset tarkastelut on merkitty tähdellä. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä F. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 6.2.1.2. Tarkastelut, jotka päättyivät tulli(e)n vahvistamiseen Vuonna 2002 aloitetuista toimenpiteiden päättymistä koskevasta tarkastelusta 12 päättyi tullin vahvistamiseen. Kannattaa huomata, että jotkin toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut suoritetaan samanaikaisesti välivaiheen tarkastelun kanssa, jolloin tullitariffeja on mahdollista tarvittaessa muuttaa. Tällaiset tarkastelut on merkitty tähdellä. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä vuonna 2002 päätetyt tarkastelut, jotka päättyivät tullien vahvistamiseen. Siinä esitetään myös tutkimustulokset. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä F. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 6.2.1.3. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (aikajärjestyksessä) 1. Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevat väritelevisiovastaanottimet Kyseessä oli Malesiaa, Kiinan kansantasavaltaa, Korean tasavaltaa, Singaporea ja Thaimaata vastaan huhtikuussa 1995 käyttöön otettujen toimenpiteiden uudelleentarkastelu. Tullit otettiin uudelleen käyttöön kaikista muista maista paitsi Singaporesta peräisin olevassa tuonnissa, sillä vaikutti epätodennäköiseltä, että Singaporen tuottajat harjoittaisivat polkumyyntiä tulevaisuudessa. Tapaus oli haastava, sillä siihen liittyi kaksi pääasiallista ongelmaa. Ensimmäinen asia oli väritelevisiovastaanotinten tuontiin sovellettavien erityisten alkuperäsääntöjen monimutkaisuus ja se, että komission oli varmistettava, että tulliviranomaiset voivat todellakin periä vahvistetun tullin. Kuten vuosikertomuksessa 2001 jo todettiin, huomattava määrä Turkista yhteisöön tuotuja väritelevisioita oli todellisuudessa peräisin maista, joihin sovelletaan polkumyyntitulleja. Tulliselvityksessä näiden väritelevisioiden ilmoitettiin olevan peräisin Turkista, joten merkittävät määrät tulleja, varovaisen arvion mukaan 35-90 miljoonaa euroa, jäi keräämättä. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) puuttui asiaan ja käynnisti tutkimuksen tammikuussa 2002. Tutkimukset ovat käynnissä. Asetuksen artiklaosaan on nyt sisällytetty erityissäännökset, joiden ansiosta väritelevision alkuperämaa on helpompi määritellä. Näin varmistetaan, että tulliviranomaiset voivat valvoa sääntöjen noudattamista tehokkaammin. Toinen erityinen seikka oli se, että Kiina teki epätavallisen sitoumuksen, ja komission oli ennen sitoumuksen hyväksymistä varmistettava, että se oli käytännöllinen ja että aikaansaadut vaikutukset olivat toivotut. Yhteisen sitoumuksen teki seitsemän yritystä sekä koneiden ja elektroniikkatuotteiden tuonnista ja viennistä vastaava Kiinan kauppakamari. Jouduttiin siis neuvottelemaan useiden osapuolten kanssa samanaikaisesti. Sitoumus käsitti hintaan ja määrään liittyviä tekijöitä. Seitsemän tuottajaa sitoutui myymään tietyn määrän tuotteitaan määrättyyn hintaan. Voimassa oleva polkumyyntitulli perittäisiin ainoastaan, jos määrälliset rajat ylittyvät. Sitoumuksista käytyjen neuvottelujen aikana ilmeni, että vaakalaudalla oli laajempi eurooppalainen etu eli yhteisön tuottajien toiminta Kiinan kansantasavallassa. Kiina korosti, että yleinen tasapaino oli löydettävä. Yleensä yhteisön tuotannonala esittää ehdotettuja sitoumuksia koskevaa kritiikkiä. Tällä kertaa osa yhteisön tuotannonalasta suhtautui myönteisesti ja jopa kehotti komissiota hyväksymään ehdotetun sitoumuksen. 2. Valko-Venäjältä peräisin olevat polyesterikatkokuidut Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa otettiin heinäkuussa 1996 käyttöön lopulliset polkumyyntitullit, ja vuonna 1997 ne laajennettiin koskemaan polyesterikuitufilamenttitouveja tarkoituksena estää alkuperäisten toimenpiteiden kiertäminen. Valko-Venäjän ei katsottu olevan markkinatalousmaa, joten polkumyyntimarginaali laskettiin vertailumaan (Taiwanin) kustannusten perusteella. Toimenpiteiden uudelleentarkastelu aloitettiin vuonna 2001, ja tarkoituksena oli tutkia kahta vastakkaista väitettä. Toisaalta Valko-Venäjän ainoa viejä väitti, että Taiwanin kotimaan hinnat olivat muuttuneet pysyvästi ja että tästä syystä normaaliarvo ja sitä kautta myös polkumyynnin taso olivat alentuneet. Toisaalta taas yhteisön tuottajat väittivät, että toimenpiteiden päättyminen aiheuttaisi jälleen vahingollista polkumyyntiä. Tutkimuksesta kävi ilmi, että valkovenäläisen tuottajan todellinen polyesterikatkokuitujen tuonti yhteisöön oli vähentynyt vuosina 1997-2001, mutta tuottajalla oli edelleen merkittävää ylikapasiteettia, jonka turvin se saattoi lisätä yhteisön markkinoille suuntautuvaa vientiä. Lisäksi havaittiin, että tuottaja harjoitti edelleen polkumyyntiä, vaikkakin alhaisemmalla tasolla (21 prosenttia), ja että se myi polyesterikatkokuituja polkuhinnoin myös muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin. Samaan aikaan yhteisön tuottajat eivät olleet pystyneet täysin hyödyntämään laajentuvia kotimaanmarkkinoita, ja niiden marginaalit supistuivat, kun lisääntyvät kustannukset ylittivät mahdolliset hinnannousut. Näin ollen ilmeni, että yhteisön tuotannonalan tilanne oli haavoittuva. Tilannetta kärjisti se, että valkovenäläisellä tuottajalla oli mahdollisuudet ja halua tuoda polkumyynnillä suuria määriä polyesterikatkokuitua. Edellä esitetyn perusteella ja koska tilanteeseen ei ole nähtävissä muutosta, todettiin, että toimenpiteiden päättyminen johtaisi Valko-Venäjältä peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan yhteisön markkinoille suuntautuvan tuonnin uusiutumiseen. Tästä syystä neuvosto otti lokakuussa 2002 käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Valko-Venäjältä peräisin olevan polyesterikatkokuidun tuonnissa, mutta alensi tullia 43 prosentista 21 prosenttiin uusien polkumyyntilaskelmien perusteella. 6.2.1.4. Loppuun saatetut tarkastelut Vuonna 2002 aloitetuista toimenpiteen päättymistä koskevista tarkasteluista kuusi päätettiin. Kannattaa huomata, että jotkin toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut suoritetaan samanaikaisesti välivaiheen tarkastelun kanssa, jolloin tullitariffeja on mahdollista tarvittaessa muuttaa. Tällaiset tarkastelut on merkitty tähdellä. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä vuonna 2002 päätetyt tarkastelut. Siinä esitetään myös tutkimustulokset. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä F. >TAULUKON PAIKKA> 6.2.1.5. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (aikajärjestyksessä) 1. Taiwanista peräisin olevat magneettilevyt (3,5 tuuman levykkeet) Vuonna 1998 aloitettiin Japanista, Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevassa tuonnissa lokakuussa 1993 käyttöön otettujen toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu. Neuvosto päätti 18. helmikuuta 2002, että toimenpiteet olisi pidettävä voimassa nykyisellä tasolla Japanista ja Kiinan kansantasavallasta tapahtuvassa tuonnissa, mutta että Taiwanista peräisin olevan tuonnin osalta tarkastelu olisi päätettävä ilman toimenpiteiden jatkamista. Taiwania koskeva menettely päätettiin sillä perusteella, että ainoa taiwanilainen yhteistyössä toiminut yritys CIS Technology Inc., joka vastasi käytännössä kaikesta kyseisen tuotteen tuonnista yhteisöön tarkasteluajanjaksolla, oli lopettanut 3,5 tuumaisten levykkeiden tuotannon suljettuaan Storage Media Business -osastonsa. Näin ollen katsottiin, ettei erityistä vaaraa ollut Taiwanista peräisin olevan polkumyynnin uusiutumisesta. 6.2.2. Välivaiheen tarkastelut Perusasetusten 11 artiklan 3 kohdassa ja 19 artiklassa säädetään toimenpiteiden tarkastelusta niiden voimassaoloaikana komission aloitteesta, jäsenvaltion pyynnöstä tai, jos lopullisen toimenpiteen käyttöön ottamisesta on kulunut vähintään yksi vuosi, viejän, tuojan tai yhteisön tuottajien riittävästi perustellun pyynnön johdosta. Tutkimuksissa selvitetään muun muassa, ovatko polkumyyntiin ja vahinkoon johtaneet olosuhteet muuttuneet oleellisesti. Tarkastelut voidaan rajoittaa joko polkumyynnin/tuen tai vahingon tarkasteluun. Vuonna 2002 aloitettiin 36 välivaiheen tarkastelua. Näistä tarkasteluista 15 oli kuitenkin osittain tietyn tyyppisiä välivaiheen tarkasteluja, joissa käsiteltiin ainoastaan sellaisia voimassa olevia toimenpiteitä, jotka eivät näyttäneet olevan riittäviä vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin vastapainoksi ja/tai jotka eivät soveltuneet tilanteisiin, joissa tuontitavara oli vahingoittunut ennen vapaaseen liikkeeseen luovutusta. Yhdeksän välivaiheen tarkastelua päättyi tullin vahvistamiseen tai muuttamiseen ja kymmenen tarkastelua päätettiin. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä vuonna 2002 päätetyt tarkastelut. Siinä esitetään myös tutkimustulokset. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä G. >TAULUKON PAIKKA> 6.2.3. Muut välivaiheen tarkastelut Vuonna 2002 saatettiin päätökseen myös useita muita tarkasteluja, jotka eivät kuulu perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan tai 19 artiklan alaan tai joiden aloittamisesta ei julkaistu ilmoitusta virallisessa lehdessä. Ne koskivat erityisesti: - tutkimuksia, jotka suoritettiin ja päätettiin alkuperäisten toimenpiteiden käyttöönotosta annetun asetuksen erityissäännösten mukaisesti soveltaen otantamenetelmää (pyörät, televisiokamerajärjestelmät) - tutkimuksia, jotka suoritettiin WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymien valituselimen raportin ja paneelin raportin perusteella (vuodevaatteet) - sitoumusten hyväksymistä, vapaaehtoista peruuttamista tai noudattamatta jättämistä (kvarttolevyt, puiset kaksipohjaiset kuormalavat, urea, hitsatut putket, lohi, lyhdelanka ja paalinaru). Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä H. 6.2.4. Uuden viejän tarkastelut Polkumyyntitoimenpiteiden osalta perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan nojalla voidaan suorittaa tarkastelu (uusien tuottajien tai uusien viejien tarkastelu) yksilöllisten polkumyyntimarginaalien määrittämiseksi sellaisille kyseisen viejämaan uusille viejille, jotka eivät vieneet tuotetta tutkimusajanjakson aikana. Näiden osapuolten on osoitettava, että ne ovat todellisia uusia viejiä eli että ne eivät ole etuyhteydessä sellaisiin viejämaan viejiin tai tuottajiin, joiden tuotteeseen sovelletaan polkumyyntitoimenpiteitä, ja että ne ovat tosiasiallisesti aloittaneet viennin yhteisöön tutkimusajanjakson jälkeen tai että niillä on peruuttamaton sopimusvelvoite suuren tuotemäärän viennistä yhteisöön. Kun uutta viejää koskeva tarkastelu aloitetaan, tullit kumotaan sen osalta, joskin kyseinen tuonti on kirjattava perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, jotta polkumyyntitullit voidaan kantaa taannehtivasti tarkastelun aloittamispäivästä, jos tarkastelussa todetaan kyseisen viejän harjoittavan polkumyyntiä. Tukien vastaisten toimenpiteiden osalta perusasetuksen 20 artiklassa säädetään tarkastelusta (nopeutettu tarkastelu), joka voidaan suorittaa yksilöllisen tasoitustullin käyttöön ottamiseksi. Viejä, joka on alkuperäisessä tutkimuksessa jätetty tutkimatta muusta syystä kuin yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ja jonka vientiin sovelletaan lopullista tasoitustullia, voi pyytää nopeutettua uudelleentarkastelua. Vuonna 2002 aloitettiin yksi uuden viejän tarkastelu ja kaksi nopeutettua tarkastelua. Komissio suoritti ensimmäisen tällaisen tarkastelun vuonna 1990, minkä jälkeen niitä on pantu vireille yhteensä 37. Loppuun saatetut tutkimukset (tullin vahvistaminen tai muuttaminen) koskivat kahta uuden viejän tarkastelua sekä kahta nopeutettua tarkastelua. Lisäksi yhden uuden viejän tarkastelu ja kolme nopeutettua tarkastelua päätettiin. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteissä I. 6.2.5. Absorptiotutkimukset Mahdollisuus absorptiotutkimuksiin sisältyy perusasetusten 12 artiklaan ja 19 artiklan 3 kohtaan. Absorptiotutkimukset koskevat tilanteita, joissa viejät suoraan tai välillisesti ottavat kantaakseen tullista aiheutuvat kustannukset ja näin lisäävät polkumyyntimarginaalia, jolloin jälleenmyyntihinnat eivät muutu riittävästi. Vuonna 2002 aloitettiin yksi absorptiotutkimus. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä J. 6.2.6. Kiertämistä koskevat tutkimukset Perusasetusten 13 ja 23 artiklalla otettiin käyttöön mahdollisuus aloittaa tutkimukset uudelleen, jos esitetään todisteita, jotka osoittavat, että polkumyyntitoimenpiteitä kierretään. Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja yhteisön välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi muita perusteita tai taloudellisia syitä kuin tullin käyttöön ottaminen. Tullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisten tuotteiden tai näiden tuotteiden osien tuontia kolmannesta maasta, jos toimenpiteitä kierretään. Vuonna 2002 aloitettiin kaksi uutta tutkimusta ja yksi päättyi tullin korottamiseen. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä K. 6.3. Suojatoimenpiteitä koskevat tutkimukset Yhteisö on käyttänyt suojatoimenpiteitä hyvin harvoin. Vuonna 2002 otettiin käyttöön yhteisön toimenpiteitä ensimmäisen kerran vuoden 1994 WTO-sopimuksen voimaantulon jälkeen. Toimenpiteet koskivat tiettyjen terästuotteiden tuontia, ja niillä vastattiin Yhdysvaltain käyttöön ottamiin samanlaisiin toimiin (lisätietoja 11 kappaleessa). Komissio katsoo periaatteessa, että suojatoimenpiteisiin olisi turvauduttava poikkeuksellisena välineenä ainoastaan hätätilanteessa. Se noudatti tätä katsantokantaa tiukasti äskettäisessä terästuotteita koskeneessa tapauksessa. WTO:n riitojenratkaisuelin noudatti tätä kantaa useissa tapauksissa. Komissio olettaa yhteisön kauppakumppaneiden noudattavan yhtä tiukkaa lähestymistapaa. Kuitenkin yhä useammat maat ottavat käyttöön suojatoimenpiteitä, ja usein olosuhteissa, jotka eivät täysin täytä vuoden 1994 GATT-sopimuksen XIX artiklan ja WTO:n suojalausekesopimuksen määräyksiä ja muita WTO:n sääntöjä. Tämän seurauksena suojatoimenpiteisiin liittyvä komission toiminta on painottunut entistä enemmän yhteisön tuottajien vientietujen puolustamiseen tarvittaessa WTO:ssa (katso luku 12.1.2). Perinteisissä kauppajärjestelmissä komissio on kahdenvälisissä sopimuksissaan (Eurooppa-sopimukset, Välimeren maiden kanssa tehdyt sopimukset, vapaakauppasopimukset Etelä-Afrikan ja Meksikon kanssa jne.) sitoutunut ottamaan käyttöön erityisiä kumppaneiden välisiin tapauksiin sovellettavia suojalausekkeita. Näissä suojalausekkeissa asetetaan yleensä oikeuksia ja velvoitteita (varsinkin erityisiä ilmoitus- ja neuvottelumenetelmiä), joita sovelletaan WTO:n suojatoimenpidesääntöjen lisäksi. Komissio valvoo tarkasti kaikkia niitä tapauksia, joiden vireillepanijana olevan maan kanssa komissiolla on kaupan suosituimmuussopimus. 6.3.1. Terästuotteita koskevat suojatoimenpiteet Komissio sai maaliskuussa 2002 näyttöä siitä, että Yhdysvaltojen yhä protektionistisempi suhtautuminen omiin terästuotteiden markkinoihinsa oli johtanut yhteisöön suuntautuvan terästuotteiden tuonnin huomattavaan lisääntymiseen. Näytön ja alustavien tutkimusten perusteella komissio päätti suorittaa täydellisen tutkimuksen. Tutkimuksen ulottuvuus Tutkimuksessa tarkastellut 21 terästuotetta olivat seostamattomat kuumavalssatut kelat, seostamattomat kuumavalssatut levyt, seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat, seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, kylmävalssatut levyt, sähkötekniset levyt (muut kuin suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet), metallipinnoitetut levyt, orgaanisella aineella pinnoitetut levyt, tinatut tuotteet, kvarttolevyt, leveät latat, seostamattomat muototangot ja kevyet profiilit, seosteräksestä valmistetut muototangot ja kevyet profiilit, raudoitustangot, ruostumattomat tangot ja kevyet profiilit, ruostumaton valssilanka, ruostumaton teräslanka, putkenosat (läpimitta alle 609,6 mm), laipat (muuta kuin ruostumatonta terästä), kaasuputket ja ontot profiilit. Väliaikaiset toimenpiteet Väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamisedellytykset on tarkkaan määritelty. Niitä voidaan toteuttaa ainoastaan kriittisessä tilanteessa, jossa kasvava tuonti aiheuttaa tai on vaarana aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille ja jossa viive niiden toteuttamisessa saattaisi aiheuttaa vahinkoa, jota olisi vaikea korjata. Komission alustavissa tutkimuksissa havaittiin, että Yhdysvaltain protektionismi oli aiheuttanut kaupan uudelleensuuntautumista, jonka vuoksi tuonti yhteisöön oli lisääntynyt ja kriittiseen tilanteeseen joutuneille yhteisön tuottajille oli vaarana aiheutua vakavaa vahinkoa. Yhteensä 15 tuotteen [24] tuonti oli lisääntynyt merkittävästi: vuonna 2000 se oli 12,5 miljoonaa tonnia ja vuonna 2001 yhteensä 14,2 miljoonaa tonnia, eli kasvua oli tapahtunut 13 prosenttia. [24] Väliaikaisia toimenpiteitä sovellettiin seuraaviin tuotteisiin: seostamattomat kuumavalssatut kelat, seostamattomat kuumavalssatut levyt, seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat, seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, kylmävalssatut levyt, sähkötekniset levyt (muut kuin suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet), tinatut tuotteet, kvarttolevyt, leveät latat, seostamattomat muototangot ja kevyet profiilit, seosteräksestä valmistetut muototangot ja kevyet profiilit, raudoitustangot, ruostumaton valssilanka, ruostumaton teräslanka, putkenosat (läpimitta alle 609,6 mm) ja laipat (muuta kuin ruostumatonta terästä). Komissio otti 28. maaliskuuta 2002 käyttöön väliaikaiset suojatoimenpiteet näiden 15 tuotteen tuonnissa. Toimenpiteiden tarkoituksena oli estää tuonnin lisääntyminen samalla, kun pääsy yhteisön markkinoille pidettiin ennallaan. Toimenpiteet olivat voimassa kuusi kuukautta kiintiöiden muodossa. Kiintiöt asetettiin kohtuullisen suuriksi (ne vastasivat kauden 1999-2001 keskimääräistä tuontia + 10 prosenttia), ja kiintiön ylittävästä tuonnista perittiin 14,9-26 prosentin tulli. WTO:n sääntöjen mukaisesti toimenpiteitä ei sovellettu kehitysmaista peräisin olevaan tuontiin lukuun ottamatta niitä maita, joiden tuonnin osuus oli yli 3 prosenttia kyseisen tuotteen yhteisöön suuntautuvasta kokonaistuonnista. Tutkimuksen tulokset Tutkimuksesta saatiin seitsemän terästuotteen osalta vahvistus siitä, että Yhdysvaltain protektionistinen suuntaus, jonka vuoksi useiden eri terästuotteiden tuonnissa otettiin 6. maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteet, olivat aiheuttaneet yhteisöön suuntautuvan tuonnin äkillisen, jyrkän ja merkittävän lisääntymisen. Kaiken kaikkiaan näiden seitsemän tuotteen tuonti oli kasvanut 5,9 miljoonasta tonnista vuonna 1999 yhteensä 8,8 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Määrittääkseen, oliko yhteisön tuottajille aiheutunut vakavaa vahinkoa, komissio arvioi kaikki asiaan liittyvät objektiiviset ja määrällisesti mitattavat tekijät, jotka vaikuttivat tilanteeseen. Komissio tutki ja arvioi tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kaiken kaikkiaan talouden indikaattorit olivat kehittyneet kielteisesti. Näin ollen komissio päätteli, että seitsemän tuotteen yhteisön tuottajat kärsivät vakavaa vahinkoa. Lopuksi komissio tutki, oliko olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella toimenpiteitä ei pitäisi ottaa käyttöön. Komissio otti huomioon kaikki yhteisön edut (yhteisön tuottajien, tuojien ja käyttäjien edut) ja totesi, ettei pakottavia syitä ollut ja että toimenpiteet olivat yhteisön edun mukaisia. Lopulliset toimenpiteet Lopulliset suojatoimenpiteet otettiin käyttöön viiden tärkeimmän terästuotteen [25] ja kahden muun pitkälle kehitetyn valmiin tuotteen [26] tuonnissa; näitä tuotteita valmistivat useat laajalle levinneet pk-yritykset. Kyseisten seitsemän tuotteen tuotanto työllistää yli 70 000 henkilöä yhteisössä. [25] Näitä ovat seostamattomat kuumavalssatut kelat, seostamattomat kuumavalssatut levyt, seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat, seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet ja kylmävalssatut levyt. [26] Näitä ovat putkenosat (läpimitta alle 609,6 mm) ja laipat (muuta kuin ruostumatonta terästä). WTO:n sääntöjen mukaisesti toimenpiteet olivat yleissitovia. Venäjältä, Kazakstanista ja Ukrainasta tulevaa tuontia koskevat rajoitukset ovat edelleen voimassa. Toimenpiteitä ei sovelleta kehitysmaiden tuontiin lukuun ottamatta niitä maita, joiden tuonnin osuus oli yli 3 prosenttia kyseisen tuotteen yhteisöön suuntautuvasta kokonaistuonnista. Toimenpiteet toteutetaan tariffikiintiöiden muodossa, ja niillä vahvistetaan suhteellisen korkeat rajoittamattomat tuontimäärät. Nämä määrät ylittävään tuontiin sovelletaan 17,5-26 prosentin tulleja. Toimenpiteistä luovutaan asteittain, ja niiden voimassaolo päättyy 28. maaliskuuta 2005. Kunkin tuotteen osalta alkuperäinen tariffikiintiö laskettiin lisäämällä 10 prosenttia kyseisen tuotteen keskimääräiseen kolmen viime vuoden aikana (1999-2001) yhteisöön suuntautuneen tuonnin määrään. Kiintiöillä ylläpidetään näin yhteisön markkinoillepääsy nykyisellä tasolla. Niille maille, joissa yhteisöön suuntautuvan viennin osuus kokonaisviennistä on erityisen suuri, myönnettiin erityinen kiintiömäärä. Merkittävä osa kiintiöistä jäi kuitenkin muiden maiden käyttöön, jotta pystytään varmistamaan, että kaikilla mailla on edelleen pääsy yhteisön markkinoille. Yhden tuotteen eli kuumavalssattujen kelojen tapauksessa tällainen toimintatapa olisi kuitenkin aiheuttanut kiintiön pirstaloitumista, joten tuotteelle asetettiin yksi yleinen kiintiö. Tutkimuksen jatkaminen, päättäminen ja valvonta Jäljelle jääneiden 14 tuotteen osalta komissio ehdotti tutkimuksen päättämistä, sillä perusteita lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönotolle ei ollut. Komissio sai kuitenkin uutta tietoa viime aikoina tapahtuneesta tuonnista ja sen vaikutuksesta yhteisön tuottajiin kolmen tuotteen osalta (tinatut tuotteet, kvarttolevyt ja raudoitustangot), joten se päätti syyskuussa 2002 tutkimuksen 11 tuotteen osalta ja jatkoi kolmea tuotetta koskevaa tutkimusta. Tutkimuksissa kävi kuitenkin ilmi, että perusteita lopullisille suojatoimenpiteille ei ollut, joten tutkimukset päätettiin tammikuussa 2003. Kansainvälisten teräsmarkkinoiden epävarman tilanteen vuoksi komissio otti lisäksi käyttöön järjestelmän kaikkia 14:ää tuotetta koskevaa jälkivalvontaa varten. Tällä tavoin komissio on luonut turvaverkon ilman, että sen on tarvinnut turvautua kaupan esteisiin. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä L. 7. SITOUMUSTEN VALVONTA Sitoumukset ovat yksi polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden muoto. Komissio hyväksyy ne, jos se on vakuuttunut siitä, että polkumyynnin tai tukien aiheuttama vahinko voidaan poistaa niiden avulla tehokkaasti. Tätä varten viejät tavallisesti sitoutuvat nostamaan hintojaan. Tarvittava hinnankorotus määritellään tutkimusten tulosten perusteella, ja se on suoraan sidoksissa havaitun polkumyynnin tai tuen tasoon tai tasoon, jolla vahinko saadaan poistettua, sen mukaan, kumpi on alhaisempi. Jotta komissio pystyisi valvomaan, että sitoumuksia noudatetaan, osapuolet ovat velvollisia toimittamaan komissiolle myyntiä koskevia kertomuksia säännöllisesti, tavallisesti neljännesvuosittain. Niiden on myös annettava komissiolle mahdolliset muut tarvittavat tiedot sekä mahdollisuus tietojen tarkistamiseen toimitiloissaan lyhyelläkin varoitusajalla. Sitoumuksen noudattamatta jättäminen tai peruuttaminen johtaa tullin käyttöönottoon. Vuoden 2002 alussa voimassa oli hyväksyttyjä sitoumuksia 275 yhtiöltä, ja ne kattoivat 21 tuotetta 21:stä eri maasta. Vuonna 2002 sitoumukset muuttuivat seuraavasti: Lopulliset polkumyynti- ja/tai tasoitustullit määrättiin 34 yritykselle sen jälkeen, kun niiden tekemät hyväksytyt sitoumukset peruutettiin: - 16 yritystä rikkoi sitoumuksensa (viljelty merilohi Norjasta - kolme yritystä; puiset kaksipohjaiset kuormalavat Puolasta - viisi yritystä). - 2 yritystä oli etuyhteydessä yritykseen, joka oli rikkonut sitoumuksensa. Näiden yhtiöiden hyväksytyt sitoumukset oli peruttava, jotta voitiin välttää myynnin kanavoituminen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta (viljelty merilohi Norjasta - yksi yritys; puiset kaksipohjaiset kuormalavat Puolasta - yksi yritys). - 16 yritystä peruutti vapaaehtoisesti sitoumuksensa (kvarttolevyt Romaniasta - 11 yritystä; hitsatut teräsputket Ukrainasta - kolme yritystä; teräsvaijerit Turkista - yksi yritys; lyhdelanka tai paalinaru - yksi unkarilainen yritys). Yhteensä 68 yrityksen sitoumusten voimassaolo päättyi muusta syystä kuin peruuttamisen vuoksi: - Yhden yrityksen sitoumuksen voimassaolo päättyi, sillä se ei ollut pyytänyt uudelleentarkastelua tavanomaisen viisivuotiskauden päättyessä (hitsatut teräsputket Unkarista - yksi yritys). - Yhteensä 67 yrityksen sitoumusten voimassaolo päättyi toimenpiteen voimassaolon päättymisen vuoksi (sinkki Puolasta - kaksi yritystä; taskusytyttimet Meksikosta ja Filippiineiltä - kaksi yritystä; puiset kaksipohjaiset kuormalavat Puolasta - 63 yritystä). Lisäksi hyväksyttiin 22 sitoumusta: - Kolmessa uudessa menettelyssä hyväksyttiin kymmenen yrityksen tekemät sitoumukset (väritelevisiovastaanottimet Kiinasta - 7 yritystä; sulfaniilihappo Intiasta - yksi yritys; putkien liitos- ja muut osat - yksi slovakialainen yritys ja yksi tsekkiläinen yritys). - Vireillä olevissa menettelyissä hyväksyttiin 12 uusien viejien sitoumusta (viljelty merilohi Norjasta - 8 yritystä; PET-sirut Intiasta - yksi yritys; urea Liettuasta - yksi yritys; raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Intiasta - yksi yritys ja ennen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä yksi puisia kaksipohjaisia kuormalavoja Puolasta tuova yritys). Vuoden 2002 lopussa voimassa olleiden sitoumusten kokonaismäärä on näin ollen 195, ja ne käsittävät 21:stä eri maasta peräisin olevia 20 tuotetta koskevat 27 menettelyä. Edellä mainittuja sitoumuksia koskevat yksityiskohdat esitetään liitteessä M. Liitteessä Q esitetään katsaus kaikkiin voimassa oleviin sitoumuksiin. Koska sitoumusten määrä kasvaa jatkuvasti ja niiden luonne on monimutkainen, komissio on edelleen osoittanut lisävaroja sitoumusten valvontaan siirtämällä määrärahoja komission yksiköiden välillä. Koska sitoumuksilla on oltava sama korjaava vaikutus kuin vaihtoehtoisesti olisi tulleilla, sitoumusten tarkastelun, mukauttamisen ja laatimisen on perustuttava sekä riskien että tehokkuuden arviointiin. Tämä on johtanut tilanteisiin, joissa sitoumuksia ei ole voitu hyväksyä. Esimerkkinä on tilanne, jossa viejä ei ole toiminut tutkimuksen aikana riittävästi yhteistyössä tai toimittanut täsmällisiä tietoja. Sitoumusta ei myöskään voida hyväksyä, jos yrityksen kauppakäytännöt antavat mahdollisuuksia korvaamiseen (eli sitoumuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden hinnankorotusten korvaamiseen myöntämällä hyvitys tuotteista, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan, kun tuotteet myydään samalle asiakkaalle yhteisössä). Sen jälkeen kun sitoumukset on hyväksytty, yhteisön tuotannonalaan on oltava jatkuvassa yhteydessä, jotta saadaan tarvittavia tietoja sitoumusten vaikutuksista markkinoilla. Näin komissio voi keskittää valvontatoimensa tehokkaammin. 8. PALAUTUKSET Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 11 artiklan 8 kohdan mukaisesti tuoja voi pyytää kannettujen polkumyyntitullien palautusta, jos osoitetaan, että polkumyyntimarginaali, jonka perusteella tullit maksettiin, on poistettu tai sitä on alennettu voimassa olevaa tullia alhaisemmaksi. Komissio