EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 12.02.1997 
KOM(97) 47 lopull. 
Komission valmisteluasiakirja 
KOHTI VIIDETTÄ PUITEOHJELMAA: 
TIETEELLISET JA TEKNOLOGISET TAVOITTEET 

Sisältö 
JOHDANTO 
TAVOITTEIDEN JA ALOJEN VALINTAPERUSTEET 
OHJELMAT: SISÄLTÖ JA TAVOITTEET 
1. Jäsentelyjä sisältö 
2. Tieteelliset ja teknologiset tavoitteet 
• Elävän luonnon varojen ja ekosysteemien tutkimus 
• Käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan luominen 
• Kilpailukykyisen ja kestävän kasvun edistäminen 
• Eurooppalaisen tutkimuksen kansainvälisen aseman parantaminen 
• Innovaatio ja pk-yritysten osallistuminen 
• Inhimillisten voimavarojen lisääminen 
OHJELMAT: TOTEUTUS JA OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT 
1. Toteuttaminen 
• Kaksi päätavoitetta: koordinaatio ja joustavuus 
• Toteuttamisvälineet 
2. Oikeudelliset näkökohdat 
OHJELMIEN HALLINTO 
PÄÄTELMÄT 
:> 
JOHDANTO 
Tämä on tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennen puiteohjelman toinen 
valmisteluasiakirja, jonka avulla edetään uuten vaiheeseen viidennen puiteohjelman 
valmistelussa. 
10.7.1996 annetussa tiedonannossa Huomisen keksiminen hahmoteltiin ehdotukset 
viidennen puiteohjelman suuriksi linjoiksi. Komissio korosti siinä haluaan tehdä uudella 
ohjelmalla selvä ero aikaisempiin puiteohjelmiin lähinnä niin, että toimintaa keskitetään 
voimakkaasti, lähestymistavan johdonmukaisuutta parannetaan ja tulosten 
hyödyntämiseen ja hallinnollisiin seikkoihin kiinnitetään enemmän huomiota. 
Myöhemmin 20.11. ilmestyneessä ensimmäisessä valmisteluasiakirjassa puolestaan 
selvennettiin ja tarkennettiin ohjelman rakennetta ja sen täytäntöönpanokeinoja. Näiden 
kahden asiakirjan pohjalta on jo käyty laajoja keskusteluja, jotka osoittavat, että 
komission ehdottamat linjat ovat oikeita. 
Tässä toisessa valmisteluasiakirjassa on tarkoitus esitellä yksityiskohtaisemmin, mikä 
viidennen puiteohjelman sisältö voisi olla ja mitkä ovat eri ohjelmiin suunniteltujen 
toimintojen tieteelliset ja teknologiset tavoitteet. 
Tavoitteet on määritelty melko pitkälti Euroopan sosiaalis-taloudellisesta ja 
teknologisesta tilanteesta tehdyn analyysin perusteella ja edellisten puiteohjelmien 
toimintakokonaisuuksia arvioitaessa tehtyjen johtopäätösten pohjalta. 
Komissiossa on laadittu tämän tiedonannon tueksi erilliset asiakirjat, joista yhdessä 
esitellään muutamia tärkeitä sosiaalistaloudellisia ja teknologisia tunnuslukuja ja 
toisessa yhteenveto unionin toiminnan viisivuotisarvion päätelmistä. 
Tässä valmisteluasiakirjassa esitellään tarkemmin myös tavoitteiden valinnassa käytettyjä 
perusteita ja annetaan lisätietoja toteutukseen liittyvistä seikoista sekä oikeudellisista ja 
taloudellisista näkökohdista. 
Näitä näkökohtia sekä rahoitusta käsitellään tarkemmin muodollisessa ehdotuksessa 
viidenneksi puiteohjelmaksi, jonka paperin komissio aikoo esittää maaliskuun lopussa 
1997. Siinä komission ehdotukset ovat lopullisessa muodossaan huomioiden myös tähän 
asiakirjaan esitetyt kommentit. 
b 
TAVOITTEIDEN JA ALOJEN VALINTAPERUSTEET 
Euroopan unionin tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan politiikan 
alkuperäinen perustehtävä on asettaa tieteen ja teknologian kehitys palvelemaan unionia 
ja sen politiikkaa. Siksi tutkimuspolitiikan kaksi erottamatonta tavoitetta ovat: 
- pitää yllä ja vahvistaa Euroopan laboratorioiden, korkeakoulujen ja yritysten 
tutkimusvalmiuksia ja niiden kykyä tuottaa korkean tason tietoa ja hyvälaatuista 
teknologiaa todellisella "Euroopan tutkimusalueella" 
- auttaa Euroopan tutkimustoimintaa palvelemaan unionin taloudellisia ja 
yhteiskunnallisia tavoitteita, toisin sanoen asettaa eurooppalainen tutkimustyö 
palvelemaan kansalaisia ja Euroopan kilpailukykyä. 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 f artiklassa määritelty unionin tutkimus-ja 
kehityspolitiikka rakentuu siis pohjimmiltaan kahden periaatteen varaan: tieteelliseen ja 
teknologisen huipputason ja tutkimuksen merkityksellisyyden varaan suhteessa unionin 
politiikan tavoitteisiin. 
Tämän erityisluonteen takia ja koska Euroopan julkisten varojen hyvä hoito edellyttää 
kustannus-hyöty -suhteen kunnioittamista, puiteohjelman tavoitteet ja siihen kuuluva 
toiminta on valittava selkein perustein. 
Vaatimus koskee erityisesti viidettä puiteohjelmaa, jonka laatimisesta sovittiin etukäteen, 
että siihen valitaan rajallinen määrä aloja ja tavoitteita, joihin keskitytään. Viidennen 
puiteohjelman sisältö on innovatiivisesti rakennettu kolmeen luokkaan jaettavien 
perusteiden varaan1 : 
1 Perusteet esitellään erikseen selkeyden vuoksi, vaikka monet niistä ovatkin vahvasti sidoksissa 
toisiinsa (esim. kasvu, kilpailukykyjä työllisyys). 
Yhteiskunnan tarpeisiin liittyvät perusteet 
Valittujen tieteellisten ja teknologisten tavoitteiden on edistettävä seuraavien 
kansalaisten odotuksia ja huolenaiheita vastaavien unionin tärkeimpien 
yhteiskunnallisten päämäärien saavuttamista: 
- työllisyystilanteen parantaminen 
- elämänlaadun ja terveyden vaaliminen 
- ympäristönsuojelu 
Talouskehitykseen ia tieteellisiin ja teknologisiin näkymiin \ 
liittyvät perusteet 
Valittujen tieteellisten ja teknologisten tavoitteiden on liityttävä aloihin, 
-jotka lisäävät kasvua ja kehittyvät jatkuvasti, 
-joilla eurooppalaisyritykset voivat ja joilla niiden täytyy vahvistaa kilpailukykyään, ja 
-joilla on mahdollisuuksia teknologian mittavaan kehitykseen. 
Eurooppalaisuuden lisäarvoon -M- toissyaisuuspenaatteeseen 
liittyvät perusteet 
Valittuihin tieteellisiin ja teknologisiin tavoitteisiin, joita ei voida saavuttaa ainoastaan 
yksityisesti tehdyllä tutkimustyöllä, pyritään tehokkaimmin toimimalla Euroopan tasolla. 
Niihin päästään helpoimmin Euroopan-laajuisten hankkeiden avulla, sillä 
- tavoitteiden saavuttaminen edellyttää riittävää määrää inhimillisiä ja taloudellisia 
voimavaroja ja eri maiden toisiaan täydentävien taitojen yhdistämistä, 
- tällöin voidaan edistää huomattavasti yhden tai useamman Euroopan unionin 
poliittisen tavoitteen toteuttamista, ja 
- tavoitteet ovat sidoksissa Euroopan tason ongelmiin, standardointikysymyksiin ja 
Euroopan alueen kehittämiseen. 
Taulukko 1: valintaperusteet 
Edellä kuvattuja perusteita soveltamalla on voitu yksilöidä: 
- tiedonannossa Huomisen keksiminen määritellyt kuusi painopistealaa 
- tieteelliset ja teknologiset tavoitteet, joita voidaan toteuttaa painopisteitä vastaavissa 
ohjelmissa. 
Perusteita käytetään myös puiteohjelman valmistelun myöhemmissä vaiheissa, ja ne 
auttavat keskittämisessä ja valinnassa siinäkin vaiheessa, kun erityisohjelmien ja niiden 
työohjelmien yksityiskohtaista sisältöä määritellään. Ne auttavat myös ehdotusten 
valinnassa, sillä ehdotuksia voidaan niiden avulla verrata tavoitteisiin. Perusteet 
helpottanevat myös itse ohjelmien arviointia. 
OHJELMAT: SISÄLTÖ JA TAVOITTEET 
Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrätään neljänlaisista toimista, joilla 
tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevaa politiikkaa toteutetaan2. Viidennen 
puiteohjelman rakenne noudattaa samaa mallia. Tässä luvussa käsitellään sitä, miten 
suunnitellut ohjelmat järjestetään näiden neljän toimintakokonaisuuden mukaan ja mitkä 
ovat niihin kuuluvan toiminnan tieteelliset ja teknologiset tavoitteet. 
1. JÄSENTELY JA STS ALTO 
Viime vuonna 20.11. päivätyssä ensimmäisessä valmisteluasiakirjassa komissio ehdotti, 
että viides puiteohjelma jakautuisi kuuteen ohjelmaan, jotka vastaavat tiedonannossa 
Huomisen keksiminen mainittuja kuutta painopistettä. Ensimmäiset kolme ohjelmaa 
(temaattiset ohjelmat) kuuluvat perustamissopimuksessa mainituista neljästä toimesta 
ensimmäiseen, tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmien. Kolme viimeistä 
(kaikkia aihealueita koskevat l. horisontaaliset ohjelmat) vastaavat puolestaan 
perustamissopimuksen toimia II, III ja IV. 
3 aihealuekohtaista ohjelmaa: 
Elävän luonnon varojen ja ekosysteemien tutkimus 
Käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan luominen 
- Kilpailukykyisen ja kestävän kasvun edistäminen 
3 kaikkia aihealueita koskevaa ohjelmaa: 
Eurooppalaisen tutkimuksen kansainvälisen aseman parantaminen 
Innovaatiot ja pk-yritysten osallistuminen 
- Inhimillisten voimavarojen lisääminen 
Taulukko 2: puiteohjelmaan ehdotetut kuusi ohjelmaa 
Temaattiiset ohjelmat ja horisontkaaliset ohjelmat täydentävät toisiaan ja ovat samalla 
yhteen kytkettyjä. Tehokkuuden nimissä ja puiteohjelman arviointilautakunnan 
suositusten mukaisesti tässä ehdotetaan, että temaattisissa ohjelmissa otetaan 
mahdollisimman laajasti huomioon toimien II, III ja IV tavoitteet. Yksi horisontaalisten 
ohjelmien tärkeimmistä tehtävistä olisi taata, että kaikki näihin tavoitteisiin sidottu 
2 Toimi I: tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimintaohjelmien 
täytäntöönpano edistämällä yhteistyötä yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen kanssa ja 
niiden kesken; toimi II: yhteistyön edistäminen kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen 
kanssa [...] tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn alalla; toimi III: [...] tutkimukseen, 
teknologiseen kehittämiseen ja esittelyyn liittyvän toiminnan tuloksia koskevan tiedon levittäminen ja 
näiden tulosten hyväksi käyttäminen; toimi IV: [...] tutkijoiden koulutuksen ja liikkumisen 
kannustaminen. 
toiminta toteutetaan koordinoidusti puiteohjelman tasolla. Vaikka näillä ohjelmilla on 
omat tavoitteensa, ne tukevat temaattisten ohjelmien johdonmukaista täytäntöönpanoa3. 
LL Temaattisten ohjelmien sisältö 
Ohjelmat järjestetään niin, että niissä pyritään keskittämään työ muutamaan tavoitteeseen 
ja samalla pidetään yllä ja vahvistetaan unionin tieteellistä ja teknologista pohjaa. Siksi 
kaikkiin kolmeen tutkimusohjelmaan kuuluisi toisaalta joukko 
"avaintoimintakokonaisuuksia" ja toisaalta yleistä toimintaa, joka liittyy 
yleisteknologioiden kehittämiseen ja perustutkimukseen, sekä lisäksi 
tutkimusinfrastruktuureja tukevia toimintoja. 
01 Avaintoimintakokonaisuudet 
Näillä toimintakokonaisuuksilla pyritään ottamaan unionin kannalta tärkeimpiin 
yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin tavoitteisiin liittyvissä aiheissa käyttöön 
kokonaisratkaisuja, jotka perustuvat useiden tieteenalojen, teknologioiden ja taitojen 
hyväksikäyttöön. Niissä on keskityttävä kaikenlaisiin pullonkauloihin - tieteellisiin, 
teknologisiin ja sosiaalis-taloudellisiin - jotka haittaavat kyseisten ongelmien 
ratkaisemista. Neljännen puiteohjelman ensimmäisessä toteuttamisvaiheessa saatujen 
kokemusten pohjalta voidaan todeta, että viidennen puiteohjelman jäsentäminen 
muutamaksi laajemmaksi ohjelmaksi mahdollistaisi johdonmukaisen ja tehokkaamman 
hallinnon ja helpottaisi huomattavasti toimintakokonaisuuksien toteuttamista. 
Avaintoimintakokonaisuudet toteutetaan käyttämällä mahdollisimman tehokkaasti 
hyväksi neljännen puiteohjelman erityisryhmäkokeilua (ns. task forces). 
Toimintakokonaisuuksien yksityiskohtainen sisältö määritellään ja niiden 
täytäntöönpanoa seurataan läheisemmässä tutkimustulosten tuottajien ja käyttäjien 
välisessä yhteistyössä. Yhteistyön tarkempia muotoja pohditaan yhä, mutta siinä 
huolehditaan joka tapauksessa siitä, että tiedon ja teknologian tuottajien ja käyttäjien 
välillä säilyy sopiva tasapaino. 
Tavoitteena olisi muun muassa edistää tieteellisesti ja teknologisesti yhtenäisen alueen 
muodostumista kyseisillä aloilla mobilisoimalla samaan tarkoitukseen sekä 
yhteiseurooppalaiset että kansalliset niin julkiset kuin yksityisetkin resurssit. 
Avaintoimintakokonaisuuksia toteutettaessa pystytään vähitellen määrittelemään ja 
käynnistämään mittavia kohdennettuja hankkeita. 
Unionin tasolla parhaiten käsiteltävien tarpeiden analyysin perusteella tässä ehdotetaan 
käynnistettäviksi 16avaintoimintakokonaisuutta4. 
3 Osan ohjelmien toiminnasta toteuttaa yhteinen tutkimuskeskus YTK. Tämä komission tieteellinen ja 
tekninen apuväline tarjoaa puolueettomuutensa ja riippumattomuutensa ansiosta asiantuntemusta ja 
tukea, joita tarvitaan unionin politiikan harjoittamiseen eri aloilla. 
4 Seuraavassa luvussa annetaan yksilöityjen kriteerien mukaiset avaintoimien perustelut niiden 
kuvauksia tukemaan. Liitteen I taulukosta käy havainnollisesti ilmi, missä määrin kukin niistä vastaa 
eri perusteita. 
(iiX Yleiseen teknologian kehittämiseen ja perustutkimukseen liittyvä toiminta 
Tämä toiminta muodostaa unionin tutkimusohjelmien perinteisen puolen ja edustaa siitä 
suurta osaa, vaikkakin siinä rajoitutaan tarkkaan valikoituihin aihealueisiin. Tämä yleinen 
toiminta on avaintoimintakokonaisuuksia täydentävää. Siihen kuuluu työtä joko 
ohjelman tavoitteisiin liittyvillä aihealueilla, jotka eivät kuitenkaan kuulu 
avaintoimintakokonaisuuksien aiheisiin, taikka avaintoimintakokonaisuuksien 
aihealueilla mutta eri näkökohdista kuin niissä. Tällöin on usein kyse perustavimmista 
näkökohdista. 
Yleiseenteknologian kehittämiseen ja perustutkimukseen liittyvä toiminta siis täydentää 
avaintoimintakokonaisuuksia, mutta myös tukee niitä. Se edistää ohjelman tavoitteiden 
saavuttamista ja tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen koko politiikan 
täytäntöönpanoa. Yksi tällaisen toiminnan tärkeimmistä tehtävistä olisi tukea ideoiden ja 
tietojen virran ja teknologisten valmiuksien ylläpitoa ja kehitystä unionin tasolla. 
(iii) Tuki tutkimusinfrastruktuurille 
Suurimmassa osassa kaikkien kolmen ohjelman kattamista aloista tutkimustoiminnan 
harjoittaminen edellyttää erilaisten infrastruktuurien käyttöä: suuria laitoksia, verkkoja ja 
huipputason tutkimuskeskuksia. Koska näitä pitäisi käyttää mahdollisimman tehokkaasti 
ja hyvällä kustannus-hyöty -suhteella ja koska Euroopan tutkimusyhteisön olisi 
toimittava kokonaisuutena nykyistä johdonmukaisemmin, ohjelmasta on myönnettävä 
entistä runsaammin tukea tämän infrastruktuurin tehokkaalle käytölle Euroopan 
mittakaavassa. 
Horisontaaliset ohjelmat sijoittuvat toisaalta unionin tutkimuspolitiikan ja toisaalta joko 
sen ulkopolitiikan, innovaatiopolitiikan tai koulutusta ja yksilöiden liikkuvuutta 
koskevan politiikan muodostamalle päällekkäiselle alueelle. Jokaiseen kaikkia aihealueita 
koskevaan ohjelmaan kuuluu: 
- toimintaa, joka liittyy suoraan temaattisissa ohjelmissa olevien vastaavien tavoitteiden 
yhteydessä harjoitettuun toimintaan; toiminta tapahtuisi etupäässä koordinaationa, 
tukena j a opastuksena; 
- toimintaa, joka on sidottu unionin ulkopolitiikan, innovaatiopolitiikan ja inhimillisiin 
voimavaroihin liittyvän politiikan yleisiin tavoitteisiin ja jota ei voida harjoittaa 
aihealuekohtaisissa ohjelmissa. 
Näiden kahden eri luokan toimintaa on koordinoitava läheisesti keskenään ja 
aihealuekohtaisten ohjelmien vastaavan toiminnan kanssa. 
1.3. Koordinaatio 
Ohjelmien määrää vähentämällä poistetaan joukko hallinnollisia lokeroita, joita ei ole 
tarkoitus korvata uusilla. Ohjelmien toimintaa on tarkoitus harjoittaa paljon entistä 
useammin yhdessä muiden ohjelmien kanssa. Joissain tapauksissa niitä voidaan toteuttaa 
varsinaisen ohjelmien yhdistelyn merkeissä. 
Tämä käytäntö on välttämätön, kun toiminta on hyvin yleisluontoista ja monialaista ja 
kun se perustuu useissa eri ohjelmissa tehtävään työhön. Tämä koskee erityisesti 
avaruusteknologiaa, "huomisen kaupungin" avaintoimintakokonaisuutta ja tietenkin 
"tuotteiden, menetelmien ja organisoinnin" avaintoimintakokonaisuutta, joka on 
kiinnostava myös kahden ohjelman kannalta: "käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan 
luomisen" ja "kilpailukykyisen ja kestävän kasvun edistämisen". 
Eri ohjelmien tutkimustoiminnassa annetaan enemmän tilaa esittelytoiminnalle ja 
standardointivaihetta edeltävälle tutkimukselle, ja alusta alkaen otetaan paremmin 
huomioon käyttäjien ja kuluttajien turvallisuus-ja laatuvaatimukset. 
Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen 5. puiteohjelma 
Jäsentely ja sisältö 
"ELAVA LUONTO JA 
EKOSYSTEEMIT" 
"KANSAINVÄLINEN ASEMA' 
Av*|ritdtoti!ita-
"TIETOYHTEISKUNTA" 
AvaJmoljtAlntar 
"KILPAILUKYKYINEN 
JÄ KESTÄVÄ KASVU" INNOVAATIOT JA PKYRITYKSET" 
INHIMILLISET VOIMAVARAT" 
Temaattiset81 
Ohjelmat "Horisontaaliset11 
Ohjelmat 
Taulukko 3: Ehdotus viidennen puiteohjelman jäsentelyski (temaattiset 
ohjelmat, avaintoimintakokonaisuudet ja yleisteknologoiden kehittämiseen ja perustutkimukseen liittyvä toiminta) 
2^ TIETEELLISET JA TEKNOLOGISET TAVOITTEET 
2.1. Elävän luonnon varojen ja ekosysteemien tutkimus 
Elävää luontoa ja ympäristöä koskevien tietojen ja teknologioiden kehitys on edellytys 
unionin politiikan toteuttamiselle erityisesti terveyden, maatalouden ja ympäristön 
aloilla sekä teollisuuspolitiikassa. 
Näillä aloilla odotetaan syntyvän runsaasti uusia markkinoita, jotka tuovat mukanaan 
kasvua ja työpaikkoja. 
Hyödyntääkseen markkinoita niin, että niiden vaikutus Euroopan yhteisön 
kansalaisten elämänlaatuun on mahdollisimman suotuisa, unioni voi turvautua 
vahvaan perinteeseensä molekyylibiologian ja biokemian, lääketieteen ja farmasian 
tutkimuksen sekä maatalous- ja ympäristötieteiden aloilla ja suureen teolliseen 
potentiaaliinsa näillä aloilla. 
(i) Ohjelman yleiset tavoitteet 
Tuottaa tietoa ja kehittää teknologioita, joita tarvitaan 
- Euroopan kansalaisten elämänlaadun ja Euroopan ympäristön tason ylläpitämiseen ja 
parantamiseen, 
- Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn vahvistamiseen etenkin bioteknologian, 
terveydenhuollon, maatalouden raaka-aineita jalostavan teollisuuden ja ympäristön 
aloilla ja 
- sellaisten ongelmien ja kehityssuuntien ymmärtämiseen ja hallintaan, jotka vaikuttavat 
ympäristöön Euroopan ja koko maailman tasolla. 
(ii) Tieteelliset ja teknologiset tavoitteet 
• Avaintoimintakokonaisuudet 
Elävä luonto ja ekosysteemit (I): 
terveys ja ravinto 
Elintarvikkeiden laatu on yksi Eurooppalaisten takeita huolenaiheita. Unionin odotetaan 
järjestävän niin, että elintarvikkeiden laatu voidaan taata. Tämän toimintakokonaisuuden 
tavoitteena on näin ollen kehittää tietämystä, teknologiaa ja menetelmiä - esimerkiksi 
biotekniikan alaan kuuluvia - joiden avulla Euroopassa voidaan tuottaa turvallista, terveellistä, 
tasapainoista ja monipuolista ravintoa. Tämä edellyttää tartunnanaiheuttajien ja myrkyllisten 
aineiden osoittamistestien ja torjumismenetelmien kehittämistä ja työtä erityisesti 
epidemiologian, ravitsemustieteen ja -tekniikoiden ja kansanterveyden aloilla. 
10 
Perusteluja^ : "Hullun lehmän" tauti ja geneettisesti muunneltujen soijan ja maissin herättämä 
polemiikki ovat tuoneet esille elintarvikkeiden laatukysymyksen merkityksen suurelle yleisölle ja 
sen vahvan yhteiskunnallisen ulottuvuuden koko Euroopassa. Euroopan unioni on maailman 
suurin elintarvikkeiden ja juomien tuottaja. Ala muodostaa nyt 16,5 % unionin teollisesta 
tuotannosta. Ravinnon vaikutukset terveyteen voidaan osoittaa nopeimmin ja varmimmin 
vertaamalla keskenään Euroopan eri maiden epidemiologisia tilastoja. 
Elävä luonto ja ekosysteemit (II): 
virus- ja tartuntatautien hallinta 
Huolimatta lääketieteen kehityksestä 1900-luvulla tartuntataudit (bakteeri-, virus-, lois- ja ns. 
prionitaudit) eivät ole vielä läheskään hallinnassa. Unionin vastuulle kuuluu taata korkea 
kansanterveyden taso Euroopassa, minkä vuoksi sen on edistettävä näiden tautien voittamiseksi 
tehtävää työtä. Tähän toimintakokonaisuuteen kuuluvat erityisesti aidsin vastainen työ, ns. 
uusien vitsausten (verenvuotokuumeiden ja uusien tai mutanttikantojen aiheuttamien tautien) 
hallinta ja rokotteiden kehittäminen varsinkin virustauteja vastaan. Erityisesti kiinnitetään 
huomiota sairauksien ehkäisystrategioihin ja kansanterveys- ja hoitojärjestelmiin liittyviin 
kysymyksiin. 
Perusteluja: Tartuntatauteihin kuolee maailmassa 17 miljoonaa ihmistä vuodessa, ja 20 viime 
vuoden aikana on havaittu 30 uutta epidemiaa. Maailman rokotemarkkinoiden (3 miljardia 
ecua) odotetaan kasvavan lähivuosina 9,7 prosentilla vuodessa, ja hoitavien ja ehkäisevien 
syöpärokotteiden myynti koko maailmassa voi saavuttaa 10 miljardin ecun rajan vuonna 2000. 
Euroopan tasolla tehtävien kliinisten monikeskustutkimusten ansiosta uusien lääkkeiden 
kehittäminen ja markkinoille saattamiseen tarvittavien lupien saanti nopeutuvat ja lääkkeiden 
hyödyntäminen Euroopan tasolla helpottuu. 
Elävä luonto ja ekosysteemit (III): 
"solutehdas" 
Biotieteiden ja -teknologioiden kehitys avaa teollisuudelle melkoisia mahdollisuuksia. Tällä 
toimintakokonaisuudella autetaan eurooppalaisyrityksiä hyödyntämään niitä sisämarkkinoilla 
unionin politiikan mukaisesti, esimerkiksi terveyden ja ympäristön aloilla. Sen tavoitteena on 
kehittää monitieteistä teknologiaa, joka perustuisi eliöiden (mikro-organismien, kasvien ja 
eläinten) ominaisuuksien käyttöön solutasolla ja sitä alemmalla tasolla varsinkin niin, että 
tuloksena saataisiin uusia antibiootteja ja syöpälääkkeitä, biologisia jätteiden 
käsittelymenetelmiä ja uusia biologisia menetelmiä maatalouden raaka-aineita jalostavaa 
teollisuutta varten. 
Perusteluja: Vuonna 1995 kehitettiin bioteknologian avulla 280 terapeuttisesti käytettävää 
molekyyliä. Bioteknologiamenetelmillä valmistettujen tuotteiden markkinat kasvoivat 30 
prosentilla vuonna 1995, ja niiden odotetaan olevan arvoltaan 100 miljardia ecua vuonna 2000. 
Bioteknologia on useiden tieteenalojen ja teknologioiden yhtymäkohtaan sijoittuvaa toimintaa, 
jonka kehitys perustuu tietojen ja taitojen yhdistelmään, jollainen on paljon helpompi koota 
Euroopan tasolla. Ala on erittäin tärkeä unionin teollisuuspolitiikalle, ja sitä on lähestyttävä 
käsitellen samalla globaalisti sen teollista, ympäristöllistä ja tutkimusulottuvuutta. 
5 Perustelut pohjautuvat kolmenlaisiin kriteereihin: yhteiskunnan tarpeeseen, taloudellisiin ja teknisiin 
näkymiin ja eurooppalaisuuden lisäarvoon. 
11 
Elävä luonto ja ekosysteemit (IV): 
vesihuolto ja veden laatu 
Vedestä on tullut harvinainen luonnonvara, jonka laatu on uhattuna. Siksi vesihuollon on oltava 
entistä rationaalisempaa. Tämä toimi sijoittuu maatalous-, ympäristö- ja aluepolitiikan aloille, ja 
sillä on tarkoitus tuottaa vesihuoltoon tarvittavia tietoja ja teknologioita kotitalouksien, 
teollisuuden ja maatalouden tarpeisiin. Kyseeseen tulevia aloja ovat etenkin veden käsittely- ja 
puhdistustekniikat, pohja- ja pintavesien laadun valvontatekniikat, seuranta-, hälytys- ja 
viestijärjestelmät, vesivarojen sääntelytekniikat sekä arideille ja semiarideille vyöhykkeille 
tarkoitetut tekniikat. 
Perusteluja: Saastuminen uhkaa 20 prosenttia Euroopan unionin pintavesistä, ja yli 60 % 
maatalousmaasta on niin lannoite- ja kasvinsuojeluainepitoista, että se on hälyttävää 
ympäröivien vesien laadun kannalta. Euroopan unionissa käytettäneen vesihuollon laitteisiin ja 
palveluihin yli 30 miljardia ecua vuonna 2000. Vesi on luonnonvara, jota Euroopan unionin 
valtiot käyttävät yhdessä melko yleisesti: useat unionin jäsenvaltiot ovat vedenhankinnassaan yli 
50-prosenttisesti riippuvaisia muista maista. Veden laatukysymyksellä on keskeinen asema 
unionin ympäristöpolitiikassa. 
Elävä luonto ja ekosysteemit (V): 1 
ympäristön ja terveyden vuorovaikutus | 
Ympäristön laadun heikkeneminen voi vaikuttaa hyvin kielteisesti terveyteen. Tämän 
toimintakokonaisuuden tavoitteena on vähentää kielteisiä vaikutuksia pyrkimällä ensinnä 
tuntemaan paremmin niiden mekanismeja. Kokonaisuuteen kuuluisi lähinnä epidemiologista 
työtä ja uusien diagnosointi- ja ehkäisymenetelmien sekä haittojen vähentämiskeinojen 
kehittämistä, joita harjoitettaisiin johdonmukaisesti unionin ympäristöpolitiikan tavoitteiden 
kanssa. Siinä käsitellään esimerkiksi ilmaston saastumisen, raskasmetallien, myrkyllisten 
aineiden ja sähkömagneettisen säteilyn terveysvaikutuksia, saassteiden vaikutuksia työpaikkoilla 
sekä ilmastonmuutoksen vaikutusta kansanterveyteen. 
Perusteluja: Euroopan kaupunkiväestön keskuudessa 13 % astmatapauksista ja 15 % 
sairauksista, joissa esiintyy hengitysteiden ahtautumista, ovat ehkä yhteydessä altistumiseen 
kaupunkien saasteille. Raskasmetallien (esim. lyijyn) terveysvaikutuksia koskevan tiedon 
lisääntyminen on huomattavan suurelta osin Euroopan tasolla tehtyjen vertailujen ansiota. 
Ydinturvallisuutta, teollisuuden turvallisuutta ja jäsenvaltioiden omia tuotteita koskevien, 
unionin tasolla annettujen sääntöjen seuraaminen edellyttää, että käytössä on puolueeton 
tieteellinen perusta. 
Elävä luontoja ekosysteemit(VI): 
uusi maaseutu- ja rannikkoympäristö 
Maaseutu- ja rannikkoalueiden tärkeät elinkeinot maatalous ja kalastus joutuvat sopeutumaan 
perusteellisiin muutoksiin. Tässä pyritään levittämään tietoja ja tekniikkaa, joita tarvitaan 
sellaisten innovatiivisten tuotanto-ja hyödyntämismallien käyttöönottoon, jotka sopivat yhteisen 
maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan uusiin suuntauksiin. Samalla on tarkoitus 
tuottaa yhteisön lainsäädäntötyölle tieteellinen pohja. Kyseeseen tulevia aloja ovat ensi sijassa 
seuraavat: maa-, metsä- ja kalatalouden uudet tuotanto- ja hyödyntämisjärjestelmät, joissa 
otetaan huomioon kannattavuus, varojen kestävä hallinta, tuotteiden laatu ja työllisyys; käyttö 
muuhun tarkoitukseen kuin elintarvikkeina; valvontamenetelmät; sellaisten uusien mallien 
luominen maaseutu- ja rannikkoalueiden kestävää kehitystä varten, jotka perustuvat kunkin 
12 
vyöhykkeen erityisedellytysten hyödyntämiseen, toiminnan ja tilan käyttötapojen 
monipuolistamiseen ja yhteistyöhön paikallisen väestön kanssa. 
Perusteluja: 80 % Euroopan unionista on maaseutua, ja maataloudessa toimii lähes 7 
miljoonaa tilaa, jotka työllistävät 14 miljoonaa ihmistä. Kalastusalan 70 000 yrityksellä, joista 
suurin osa on pk-yrityksiä, on yhteensä lähes 20 miljardin ecun liikevaihto. Maatalous- ja 
kalastuspolitiikka on kokonaan yhdennetty Euroopan unionin tasolla, ja puolet yhteisön 
talousarviosta käytetään näihin aloihin. Euroopan parlamentti ja alueiden komitea ovat 
hiljattain hyväksyneet tavoitteekseen, että maaseudulle annetaan keinot hoitaa täysimittaisesti 
tehtävänsä unionin alueella ja sen taloudessa. 
• Yleiseenteknologian kehittämiseen ja perustutkimukseen liittyvä yleinen 
toiminta 
Työssä keskitytään seuraaviin painopisteisiin: 
- tutkimus, joka tukee ikään liittyvien tautien ja ongelmien (esim. Alzheimerin taudin), 
rappeuttavien tautien (esim. syövän ja diabeteksen), perinnöllisten tautien ja 
harvinaisten tautien torjuntaa sekä perimän tutkimusta ja neurologiaa 
- tutkimus, joka tukee terveydenhuoltojärjestelmien parantamista, työturvallisuuden 
parantamista ja huumeisiin liittyvien kansanterveydellisten ongelmien vastaista 
toimintaa, sekä bioetiikka 
- tutkimus, joka tukee suurimpien luonnonuhkien ja tekniikasta aiheutuvien uhkien 
(erityisesti ilmastonmuutoksen) vastaista toimintaa: ennustaminen, ehkäiseminen, 
vaikutusten arviointi ja seurausten lieventäminen; ilmastonmuutosten taloudellisia, 
yhteiskunnallisia ja työllisyysvaikutuksia koskeva tutkimus kestävän kehityksen 
näkökulmasta 
- työ, jolla tuetaan yleisten maan valvontatekniikoiden, varsinkin satelliittivälitteisten, 
kehittämistä ympäristön seurantaa ja luonnonvarojen hallintaa varten 
• Tuki tutkimusinfrastruktuureille 
- tuki biologisen materiaalin tietokantojen ja kokoelmien optimaaliselle käytölle koko 
Euroopassa, kliinisille kokeilukeskuksille, merentutkimuslaitoksille ja 
ilmastontutkimuksen laskentakeskuksille. 
(iii) Arvioinnin perusteella annettujen suositusten ottaminen huomioon 
Näiden alojen ohjelmien arviointilautakunnat suosittivat mm. seuraavaa: 
- käyttäjäsektorin ja teollisuuden vuorovaikutusta lisätään (bioteknologia) 
- "kestävyys" ja kuluttajien mielipiteet otetaan paremmin huomioon (maatalous ja 
kalastus) 
- toimintakokonaisuudet suunnataan selvemmin käyttäjien tarpeiden mukaan ja 
suunnitellaan useammin lyhyen ja keskipitkän aikavälin poliittisten tavoitteiden 
perusteella (ympäristö) 
13 
2.2. Käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan luominen 
Tietoyhteiskunnan luominen voi edistää ratkaisevasti uuden nousukauden alkua ja 
uusien työn muotojen syntymistä Euroopan unionissa. Tieto- ja 
viestintäteknologioiden kehityksen ja niiden sovellusten ansiosta Euroopassa syntyy 
miljoonia työpaikkoja. 
Euroopan unioni toimii kovan kansainvälisen kilpailun alaisena. Koska se haluaa 
hyödyntää kulttuuriensa monipuolisuutta rikkautena, sen on kehitettävä teknologiaa, 
jonka avulla voidaan luoda omaperäinen ja käyttäjäystävällinen tietoyhteiskunta. 
Tietoyhteiskunta tietää perustavanlaatuisia muutoksia teollisuudessa ja 
yhteiskunnassa. Sen toteutuminen avaa kansalaisille ja yrityksille paljon uusia 
toiminnan mahdollisuuksia kaupan, työelämän, liikenteen, koulutuksen, 
terveydenhuollon ja kulttuurin saralla. Samalla tietoyhteiskuntaan liittyvät teknologiat 
tulevat kaikille teollisuudenaloille ja kaikille yhteiskunnan alueille. Niiden 
taloudellinen ja yhteiskunnallinen vaikutus on paljon suurempi kuin tieto- ja 
viestintälaitteita ja -palveluja suoraan tuottavien teollisuudenalojen. Kaikki 
tietoyhteiskuntaan liittyvät teknologiat yhdessä edistävät olennaisesti kahden muun 
aihealuekohtaisen ohjelman avaintoimintakokonaisuuksien toteutumista. 
(i) Ohjelman yleiset tavoitteet 
Tietoyhteiskunnan mahdollisuuksia ei voida hyödyntää täysimittaisesti nykyisten 
järjestelmien ja teknologioiden pohjalta. Ratkaisevilla teknologian aloilla, kuten 
mikroelektroniikassa, tapahtuva jatkuva kehitys muokkaa kaikkia uusia sovelluksia. 
Tarvitaan jatkuvaa tutkimustyötä, teknologian kehittämistä ja sen omaksumista, minkä 
vuoksi on luotava yhteinen ja yhtenäinen ohjelma, joka nivoutuu unionin politiikkaan eri 
aloilla. Ohjelmassa on pyrittävä auttamaan tietoyhteiskunnan mahdollistamia välineitä, 
palveluja ja menetelmiä edistämään unionin politiikan tavoitteiden saavuttamista 
- luomalla uusia työpaikkoja ja lisäämällä yritysten kilpailukykyä 
- vilkastuttamalla uusien markkinoiden ja yleisen edun mukaisten palveluiden 
kehittymistä ja lujittamalla kansalaisen asemaa yhteiskunnassa 
- tekemällä Euroopasta kiinnostavampi kohde investoinneille, tutkimukselle ja 
innovaatiolle ja vahvistamalla unionin tiede- ja teknologiapohjaa maailmanlaajuisen 
kilpailukyvyn parantamiseksi. 
Jotta ohjelman mahdollisuuksista saataisiin kaikki irti, yhteyksien ja yhteentoimivuuden 
tarve on otettava huomioon kustannus-hyöty -näkökulmasta kaikilla tasoilla: tekniikoista 
ja välineistä aina järjestelmiin ja sovelluksiin. 
Ohjelman rakennetta määriteltäessä on otettava huomioon 
- sovellusten ja teknologioiden väliset yhteydet, jolloin heijastetaan kysynnän vaatiman 
ja teknologian ohjaaman innovaation monimuotoisia vaikutussuhteita, sekä 
14 
sovellusten asema tutkimuksen ohjaajina ja validoijina ja teknologian omaksumisen 
moottorina, jolloin taas edistetään käyttäjien ja toimittajien kohtaamista, mikä on 
kaiken innovaation tarkoitus, 
- monitieteisyyden vaatimukset. 
Parhaat rakenteet saadaan aikaan yhdistämällä ne sovellukset ja se teknologia, joilla on 
eniten yhteisiä tekijöitä tai jotka ovat läheisimmin toisistaan riippuvaisia, ja yhdistämällä 
tutkimus ja teknologian omaksuminen tehokkuuden maksimoimiseksi ja 
koordinointitarpeiden minimoimiseksi. Näiden pohdintojen perusteella on laadittu 
ohjelma, joka koostuu neljästä pitkälle koordinoidusta avaintoimintakokonaisuudesta, 
joita tukee joukko perustutkimustoimintoja. 
(ii) Tieteelliset ja teknologiset tavoitteet 
• Avaintoimintakokonaisuudet 
Tietoyhteiskunta (I): [ 
kansalaisille tarkoitetut palvelut 1 
Tietoyhteiskunnan teknologian on vastattava käyttäjien ja kuluttajien odotuksiin ja tarpeisiin 
niin, että he voivat käyttää mahdollisimman edullisesti laadukkaita yleishyödyllisiä palveluita. 
Tässä avaintoimintakokonaisuudessa suositaan sovellusten yhteentoimivuutta, ja se koskee 
ensisijaisesti seuraavia viittä aluetta: koulutus, terveydenhuolto ja vanhukset, julkishallinto, 
ympäristö ja liikenne. Erityistä huomiota kiinnitetään näiden uusien sovellusten sulauttamiseen 
ja niiden kelpuuttamiseen erityisesti digitaalisissa kohteissa, kaupungeissa tai laajemmilla 
alueilla. Koulutuksessa keskitytään multimediasovellusten käyttöön, uusiin opetusmenetelmiin, 
joissa käytetään apuna simulaatiota ja virtuaalitodellisuutta, sekä laajakaistaviestintää käyttävien 
sovellusten kehittämiseen. Terveydenhuoltoa ja vanhuksia koskevissa hankkeissa etusijalle 
asetetaan lääketieteellisiin tietotekniikkajärjestelmiin, nopeisiin ja turvallisiin terveysalan 
verkkoihin, kehittyneisiin rajapintoihin ja etäohjattuihin palveluihin, joiden avulla vanhukset ja 
vammaiset saavat yhteyden sosiaaliseen elämään. Julkishallinnon tehtäviä voidaan helpottaa 
parantamalla kansalaisten ja yritysten mahdollisuuksia käyttää julkisia palveluja 
valtionhallinnon on-line-sovellusten avulla. Ympäristönsuojelun alalla tärkeimpänä pidetään 
telemaattisten valvonta-, analyysi- ja hälytysjärjestelmien kehittämistä ympäristöhallinnosta 
vastaavia sekä kansalaisia varten. Liikenteen ala puolestaan hyötyisi edistyneiden hallinnossa ja 
etäohjatuissa palveluissa tarvittavien telemaattisten järjestelmien kehityksestä. 
Perusteluja: Kaikilla Euroopan unionin mailla on edessään sama haaste: niiden on 
parannettava julkisten palveluidensa laatua ilman, että kustannukset riistäytyvät käsistä. 
Tietoyhteiskunnan toteutuminen kyseisillä aloilla merkitsee suuria mahdollisuuksia 
teollisuudelle ja työllisyydelle. Sähköisiin tietoverkkoihin liitettyjen maailman kotitalouksien 
määrän odotetaan kolminkertaistuvan ajanjaksolla 1996-2000. Vuonna 2000 niitä arvioidaan 
olevan 100 miljoonaa, joista 30 miljoonaa Euroopassa. Kymmenen vuoden kuluttua 
tietoyhteiskunnan sovellusten markkinoiden arvioidaan olevan useiden kymmenien miljardien 
ecujen arvoiset vuodessa: esimerkiksi terveydenhuoltosovellusten 15 miljardia, 
koulutussovellusten 10 miljardia, tieliikenteen telematiikan yksinään 8 miljardia ja 
ympäristöalan 5 miljardia. Tietoyhteiskunnan sovellusalat ovat luonteeltaan kansainvälisiä ja 
kuuluvat Euroopan unionin politiikan aloihin. Euroopan tason toiminta näillä aloilla edistää 
kyseisten alojen tarvitsemaa nykyaikaistumista, varmistaa palveluiden yhteentoimivuuden ja 
laitteistojen yhteensopivuuden ja Euroopan kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden 
hyödyntämisen. 
15 
Tietoyhteiskunta (II): sähköinen kaupankäynti 
ja uudet työtavat 
Yhtenäismarkkinoiden perustaminen ja talous- ja rahaliitto ovat kaksi Euroopan unionin tärkeätä 
tavoitetta. Tällä toimella on tarkoitus auttaa niitä toimimaan tehokkaasti mm. nykyaikaisten 
tilastojärjestelmien ansiosta ja antaa eurooppalaisyrityksille ja näistä erityisesti pk-yrityksille 
mahdollisuus löytää paikkansa maailmantaloudessa. Siinä pyritään siis erityisesti kannustamaan 
tavaroiden ja palvelujen kaupan tehokkuuden lisäämistä. Aihepiirejä ovat mm. 
hallintajärjestelmät tavarantoimittajia ja kuluttajia varten; tieto- ja verkkosuoja, tekniset 
todentamiskeinot, aineiston tekijänoikeuksien ja koskemattomuuden suoja sekä yhteensopivat 
maksujärjestelmät; joustavat ja liikkumisen sallivat työtavat ja etätyö sekä yksilöitä että yhteis-
tai ryhmätyötä varten. 
Perusteluja: Vuonna 2005 kolmannes maailman pankkitapahtumista hoitunee sähköisesti. 
Vuonna 2000 etätyön tekijöiden lukumäärä Euroopan unionissa noussee 10 miljoonaan, ja lähes 
40 % yrityksistä hyödyntää sähköistä kaupankäyntiä. Kaupallisten telemaattisten palvelujen 
markkinoiden odotetaan olevan arvoltaan 11 miljardia ecua vuonna 2004. Tieto- ja 
viestintäteknologian työ- ja kauppatapoihin tuomat muutokset koskevat useimmiten laajempia 
kokonaisuuksia kuin yritykset, teollisuuden tai palvelun sektorit tai kokonaiset kansantaloudet. 
Muutokset koskevat koko maailmaa, ja ne edellyttävät yhteiseurooppalaista toimintaa, jos 
halutaan, että Euroopan unioni voi käyttää hyväkseen mahdollisuuksiaan maailman suurimpana 
markkinana. 
E Tietoyhteiskunta (III): 
multimedia-aineisto J 
Luovuuden kehittäminen ja multimedia-aineiston lisääntyvä käyttö ovat tietoyhteiskunnan 
täyden toteutumisen kaksi päätekijää, jotka auttavat kielellisen ja kulttuurisen 
monimuotoisuuden edistämisessä. Tämän avaintoimintakokonaisuuden tavoitteena olisi kehittää 
innovatiivisia multimedia-aineiston muotoja ja jäsentely-ja käsittelyvälineitä niitä varten. Toimi 
rakentuu pääsääntöisesti kolmen päälinjan varaan. Niistä ensimmäinen on interaktiivinen 
elektroninen toimittaminen, jossa käytetään uusia julkaisujen laatimis-ja jäsentelymenetelmiä ja 
tiedon kohdennettua jakelua, ja kulttuurisisällön käyttömahdollisuus esimerkiksi sähköisten 
kirjastojen ja virtuaalimuseoiden kautta. Toinen on uusi tietokonelingvistiikka, joka tekee tieto­
ja viestintäjärjestelmistä helppokäyttöisempiä, ja kolmas ovat edistyneet tiedon saantiin, 
suodattamiseen ja analysointiin käytettävät tekniikat, jotka auttavat tietotulvan hallinnassa ja 
helpottavat multimedia-aineiston käyttöä erityisesti maantieteellisissä ja tilastollisissa 
tietojärjestelmissä. 
Perusteluja: Euroopan unionin tieto- ja viestintäjärjestelmien ja -verkkojen sisältöön liittyvän 
teollisuuden liikevaihto on 150 miljardia ecua vuodessa. Ala työllistää täysipäiväisesti 2,1 
miljoonaa henkeä. Seuraavien kymmenen vuoden aikana sen arvioidaan synnyttävän vielä 
miljoona uutta työpaikkaa. Vaikka lähes kaikki Internetissä liikkuva aineisto on 
englanninkielistä, 50 prosentilla sen nykyisistä käyttäjistä on muu äidinkieli kuin englanti. 
Euroopan kulttuurisen ja kielellisen moninaisuuden hyödyntäminen on tärkeä osa Euroopan 
unionin politiikkaa koulutuksen, audiovisuaalisen tuotannon ja kulttuurin aloilla. 
Tietoyhteiskunta (IV): 
tärkeimmät tekniikat ja infrastruktuurit 
Euroopan tietoyhteiskunnan luomiseksi olisi edistettävä korkeatasoista teknologiaa 
tietoyhteiskunnan avainaloilla, nopeutettava sen omaksumista ja laajennettava sen 
soveltamisalaa. Tällaisia teknologian aloja ovat seuraavat: tieto-, viestintä-ja verkkoteknologia, 
16 
joista viimeksi mainittuun kuuluvat arkkitehtuuri, yhteyskäytännöt ja menetelmät, sekä näiden 
täytäntöönpano ja sovellukset; ohjelma- ja järjestelmätekniikat; matka- ja henkilöviestintä ja 
erityisesti satelliittipalvelut; ihmisen eri aisteja käyttävät käyttäjäliittymät; oheislaitteet, esim. 
litteät näytöt; mikrojärjestelmät; mikroelektroniikka (piirien suunnitteluun ja sovellusten 
kehittämiseen tarvittavat tekniikat, taidot, laitteet ja materiaalit). 
Perusteluja: Vuonna 1995 tietoyhteiskunnan teknologian maailmanmarkkinat kasvoivat 11 
prosentilla edellisvuodesta, toisin sanoen enemmän kuin yksikään toinen talouden ala. Vuonna 
1995 markkinat olivat 304 miljardin ecun arvoiset. Tästä hetkestä vuoteen 1998 tutkimukseen, 
kehitykseen ja infrastruktuuriin investoitaneen yli 20 miljardia ecua. Arviolta 40-50 % 
nykyaikaisen lentokoneen kustannuksista liittyy lentokonemateriaaleihin ja -ohjelmiin. Yli 15 % 
henkilöauton hinnasta muodostuu elektroniikasta. 
• Yleiseenteknologian kehittämiseen ja perustutkimukseen liittyvä toiminta 
Visiointityö, joka liittyy kaikkiin avaintoimintakokonaisuuksiin ja jonka tarkoituksena on 
varmistaa ideoiden jatkuva vaihto laboratorioiden ja teollisuuden välillä. 
Työssä keskitytään seuraaviin aloihin: 
- tiedon esittämis-, luomis- ja käsittelyteknologiat 
- simulointi ja havainnollistaminen reaaliajassa ja suuressa mittakaavassa sekä 
virtuaaliläsnäoloon liittyvä teknologia 
- kvantti-, fotoni- ja bioelektroniikkateknologiat ja suuren mittakaavan 
integrointiteknologia, erittäin suuren suorituskyvyn tietotekniikka ja huipputehokkaat 
älyverkot. 
• Tuki tutkimusinfrastruktuureille 
- tuki tutkimustyössä käytettäville kehittyneille ja nopeille sähköisille verkoille, jollaiset 
ovat erityisen hyödyllisiä kaikissa ohjelmissa 
(iii) Arvioinnin perusteella annettujen suositusten ottaminen huomioon 
Näiden alojen ohjelmien arviointilautakunnat suosittivat mm. seuraavaa: 
- yhdistetään telematiikan sovellukset, kehittynyt tietoliikennetekniikka ja 
tietotekniikka samaan ohjelmaan (näiden kolmen ohjelman arviointilautakuntien 
yhteinen päätelmä) 
- keskitetään telematiikan alan toiminta kasvaviin ja sellaisiin sektoreihin, joilla on 
erityistä taloudellista ja yhteiskunnallista merkitystä, kuten tietoyhteiskuntaan 
(telematiikan sovellukset) 
- lisätään tukea vuorovaikutteisten multimediapalvelujen kehittämiselle (edistyneet 
viestintäteknologiat) 
17 
2.3. Kilpailukykyisen ja kestävän kasvun edistäminen 
Yritysten kilpailukyvyn parantaminen ja kestävän kehitysmallin toteuttaminen o vati 
kaksi Euroopan unionin toisiaan täydentävää ja erottamatonta tavoitetta; huomisen 
markkinoilla kilpailukykyiset tuotteet ja menetelmät ovat myös "puhtaita" ja älykkäitä 
tuotteita ja menetelmiä. 
Tavoitteen edellyttämien tietojen ja teknologian kehittäminen, levitys ja soveltaminen 
ovat olennaisia unionin teollisuuspolitiikan toteuttamisessa ja lisäksi monella muulla 
alalla, erityisesti liikenne-ja energiapolitiikassa. 
Kilpailukykyisen ja kestävän kasvun tavoite on ulotettava koskemaan myös 
kaupunkiympäristöä, joka on useimpien eurooppalaisten toiminta-ja elinympäristö. 
(Ï) Ohjelman yleiset tavoitteet 
Tuottaa tietoja ja teknologiaa, joiden avulla voidaan edistää kasvua ja uusien 
työpaikkojen syntymistä Euroopassa kehittämällä 
- "puhtaita" ja "älykkäitä" teollisuustuotteita ja tuotantomenetelmiä Euroopan 
teollisuuden kilpailukykyä lisäämään; niiden ansiosta yritykset voivat sopeuttaa 
toimintaansa tarvittavalla tavalla 
- edullisia, turvallisia ja ympäristöystävällisiä liikennejärjestelmiä 
- energiahuoltojärjestelmiä ja -palveluita, jotka takaavat energian varman saatavuuden 
ja kestävän hyödyntämisen 
(ii) Tieteelliset ja teknologiset tavoitteet 
• Avaintoimintakokonaisuudet 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (I): 
tuotteet, menetelmät, organisointi 
Voidakseen parantaa asemiaan yhä kovemmassa maailmanlaajuisessa kilpailussa 
Euroopan teollisuuden ja yritysten on pystyttävä tuomaan markkinoille innovatiivisia tuotteita ja 
palveluja ja kehittämään uusia tuotanto- ja valmistusmenetelmiä. Tämän kokonaisuuden työhön 
kuuluu uusien suunnittelu-, valmistus-, tarkastus- ja tuotantotekniikoiden luominen, 
kehittäminen ja yhdentäminen: mikrotekniikka ja mikrojärjestelmät; tietoyhteiskunnan tekniikat 
"älykästä" valmistusta varten, mihin kuuluvat joustavat tehdasjärjestelmät ja joustavat ostojen 
hallintajärjestelmät, käyttöön ja ylläpitoon käytettävät sulautetut järjestelmät ja etäisohjatut 
palvelut sekä simulaatio- ja yhteistyötekniikat; luonnonvarojen käytön ja jätevesien 
vähentämistekniikka, jätteiden kierrätystekniikka ja puhtaiden tuotteiden kehittäminen, jotka 
perustuvat elinkaarianalyysin käsitteeseen; uudet tuotannon ja työn organisointitavat ja 
valmiuksien käyttötavat. 
Perusteluja: Teollisuuden ja siihen liittyvien palvelujen markkinoiden arvioidaan olevan 
Euroopan unionissa 4 500 miljardia ecua vuodessa. Alalla toimii 2 miljoonaa yritystä (joista 99 
prosentissa on vähemmän kuin 500 työntekijää), ja se työllistää 40 miljoonaa ihmistä. 
Ympäristönsuojelutuotteiden markkinoiden arvioidaan kasvavan 50 - 100 prosentilla vuoteen 
2000 mennessä. Joustavien tuotantomenetelmien ja puhtaiden tuotantoprosessien käyttö voivat 
vähentää sekä teollisuuden energiankäyttöä että tuotteiden markkinoilletuloon tarvittavaa aikaa 
18 
50 prosentilla. Yhteistyö tutkimustyössä auttaa jakamaan kustannuksia, ja lisäksi se helpottaa 
sisämarkkinoiden toiminnalle välttämättömien standardien luomista ja omaksumista. 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (II): 
kestävä liikkuvuus ja intermodaalisuus 
Yhdentyneen Euroopan alueella henkilöiden ja tavaran liikkuvuus kasvaa merkittävästi. 
Liikkuminen on voitava taata tehokkaasti ja ilman ympäristöhaittoja vähentäen liikenneruuhkiin 
ja onnettomuuksiin liittyviä kustannuksia. Tämä toimintakokonaisuus sijoittuu liikenne-, 
ympäristö- ja aluepolitiikan yhtymäkohtaan, ja sillä halutaan edistää edellä mainittua tavoitetta 
luomalla Euroopan laajuinen järjestelmä, joka koostuisi turvallisesta, älykkäästä ja 
yhteensopivasta henkilöiden ja tavaroiden maa-, ilma- ja meriliikenteestä, joka olisi laajalti 
intermodaalista. Tämä edellyttää erityisesti järkiperäisten liikenteen hallintajärjestelmien 
kehittämistä, joihin kuuluisivat myös toisen sukupolven satelliittinavigointi- ja 
-paikannusjärjestelmät, infrastruktuuria, saavutettavuuskysymystä ja aluesuunnittelu- ja 
liikennepolitiikan yhdentämistä koskevaa tutkimusta sekä sosiaalis-taloudellisten suunnitelmien 
työstämistä. 
Perusteluja: Unionin sisäisen tavaraliikenteen kysyntä kaksinkertaistui vuodesta 1975 vuoteen 
1995, ja se kaksinkertaistuu todennäköisesti vielä kerran vuoteen 2025 mennessä. Teiden 
ruuhkautumisen unionille aiheuttamat kustannukset ovat 120 miljardia ecua vuodessa, ja 
liikenteen ns. ulkoisten kustannusten arvioidaan olevan yhteensä n. 250 miljardia ecua. 
Intermodaalinen liikennejärjestelmä liittyy kiinteästi kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä 
koskevan valkoisen kirjan johdosta toteutettuun Euroopan laajuisten liikenneverkkojen 
politiikkaan, ja sen on rakennuttava alalla toimivien hyvin monilukuisten pk-yritysten varaan. 
Näin ollen sen kehittäminen on mahdollista vain Euroopan laajuisena. 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (III): 
ilmailuteollisuuden uudet näkymät 
Ilmailu kuuluu Euroopan teollisuuden menestyksellisimpiin aloihin, ja se on myös tärkeä ala 
unionin viennille. Tällä toimintakokonaisuudella on tarkoitus auttaa unionia säilyttämään 
asemansa ja vahvistamaan sitä edistämällä sen taitoja alan kehittyneessä tekniikassa. 
Toimintakokonaisuus koskee erityisesti uusia integroituja suunnittelu- ja tuotantotekniikoita 
sekä energiankulutuksen, päästöjen ja melun vähentämistekniikkaa erilaisissa 
lentokonetyypeissä, ja siihen kuuluu myös näiden aiheiden esittelytoimintaa; se käsittelee uuden 
sukupolven lentokonetyyppien teknistä ja taloudellista toteutettavuutta. 
Perusteluja: Lentoliikenteen määrä kaksinkertaistunee nykyisestä vuoteen 2000 mennessä, ja 
samalla ajanjaksolla valmistetaan 15 000 uutta lentokonetta. Euroopan ilmailualan teollisuuden 
tuotannosta 2/3 menee vientiin, ja sen tulos riippuu suoraan tuotteiden laadusta ja 
kilpailukyvystä. Eurooppalaisyritykset aloittivat uusien markkinoiden valtaamisen liittyessään 
yhteen luomaan Airbusia 25 vuotta sitten. Yhdysvaltojen ilmailualan yritykset saavat valtiolta 
merkittävää lukea, ja näiden yritysten nykyään havaittavissa olevan lähenemisen olisi syytä 
kannustaa eurooppalaisia sijoittamaan alan tutkimukseen vieläkin enemmän. 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (IV): 
meriteknologia 
Meri, joka ympäröi Euroopan mannerta joka puolelta ja jolla on ollut huomattava vaikutus 
maanosamme historiaan, merkitsee Euroopan unionille taloudellisia, teknisiä ja yhteiskunnallisia 
haasteita. Toimintakokonaisuuden tavoite on kannustaa sellaisten erityistietojen ja 
erityisteknologian kehittämistä ja yhdistelyä, joiden avulla unioni voi käyttää täysimittaisesti 
19 
hyväkseen mahdollisuuksiaan tukien todellista "Euroopan meripolitiikkaa". Työssä on tarkoitus 
keskittyä teknologiaan, jota tarvitaan Euroopan kilpailukyvyn vahvistamiseen kaikilla niillä 
aloilla, jotka ovat tekemisissä meren kanssa: kehittyneiden, ympäristöystävällisten, turvallisten 
ja tehokkaiden alusten suunnitteluun tarvittavaan tekniikkaan, meren käyttämiseen 
taloudellisena tavaran ja henkilöiden kuljetusväylänä (kehittynyt satamainfrastruktuuri, 
alueelliset meriliikennejärjestelmät) ja sen järkiperäiseen ja kestävään käyttöön energian ja 
mineraalien lähteenä (off-shore- ja vedenalaiset tekniikat). 
Perusteluja: Euroopan unioniin kuuluu 90 000 km rannikkoa, ja 47 % sen väestöstä asuu alle 50 
kilometrin päässä merestä. Unionin ulkomaankaupasta 90 % tapahtuu meritse. Unionin BKT.stä 
3-5 % muodostuu suoraan mereen liittyvästä teollisuudesta ja palveluista, ja meriteollisuus 
työllistää yli 2,5 miljoonaa henkeä unionissa. Meri sijoittuu alana unionin teollisuus-, 
ympäristö-, kalastus-, tutkimus- ja energiapolitiikan yhtymäkohtaan, ja unioni on 
sopimuspuolena useissa kansainvälisissä merialan sopimuksissa. 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (V): 
kehittyneet energiajärjestelmät ja -palvelut 
Energian kysynnän ennakoitu kasvu ja sen tyydyttäminen ympäristöä vahingoittamatta on 
melkoinen haaste Euroopan unionille. Tällä toimintakokonaisuudella, joka on pitkälti 
markkinoiden kysynnän ohjaama, pyritään vastaamaan haasteeseen suunnittelemalla ja 
kehittämällä kehittyneitä ja sekä tuotannon että kulutuksen kannalta tehokkaita 
energiajärjestelmiä ja -palveluja, joiden avulla hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen 
päästöjä voidaan vähentää ratkaisevasti. Toimeen kuuluvat tutkimukset koskevat tärkeimpiä 
uusia ja uusiutuvia energiamuotoja ja niiden käyttöönottoa hajautetuissa järjestelmissä, energian 
varastointi- ja kuljetustekniikoita, fossiilisten polttoaineiden puhdasta käyttöä ja energian 
järkevää käyttöä, hallitun lämpöydinfuusion käyttötekniikkaa (erityisesti kansainvälisessä 
koereaktorihankkeessa ITER:ssä) ja talouden, ympäristön ja energian välistä vuorovaikutusta. 
Perusteluja: Euroopan koko energiankulutuksen odotetaan kasvavan nykyisestä tasosta 20 
prosentilla vuoteen 2020 mennessä, minä aikana hiilidioksidin syntyminen lisääntyy 14 
prosentilla, ellei ryhdytä erikoistoimenpiteisiin. Energiateknologian maailmanmarkkinat 
kasvavat niin, että ne ovat muutaman vuoden kuluttua yli 800 miljardia ecua vuodessa. 
Komission vihreässä kirjassa uusiutuvista energiamuodoista ehdotetaan tavoitteeksi, että 
uusiutuvien energiamuotojen osuus unionin koko energiahuollosta kaksinkertaistetaan, jolloin 
päästäisiin 12 prosenttiin vuonna 2005. Unionin energiapolitiikka perustuu energia-lähteiden 
monipuolisuuteen ja moninaisten teknisten valmiuksien ylläpitoon, mikä on helpompaa kehittää 
eurooppalaisyhteistyöllä. 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (VI): 
Huomisen kaupunki 
Kaupunkiympäristö on useimpien eurooppalaisten toimintaympäristö, johon keskittyy suurin osa 
talous-ja yhteiskuntaelämän kehityksestä ja jossa myös näiden aiheuttamat ongelmat tiivistyvät. 
Kaupunkien harmonista kehitystä on lähestyttävä kokonaisvaltaisesti ja innovatiivisesti 
edistyneen kaupunkisuunnittelun pohjalta, jossa yhdistetään menneisyyden perimä (esim. 
kulttuuriperintö), sosiaalisen tasapainon palauttaminen (esim. kaupunkien turvallisuuden 
parantaminen) ja kehitys kohti "lisäarvollista" taloutta. Työ koskee ensi sijassa liikenteen (ks. 
"Kestävä liikkuvuus ja intermodaalisuus"), energian, erityisesti rakennuksissa (ks. "Kehittyneet 
energiajärjestelmät ja -palvelut") ja taloudellisen ja kestävän rakennustekniikan yhtenäisiä 
hallintatekniikoita sekä taloudellisten, puhtaiden, turvallisten ja älykkäiden moottoriajoneuvojen 
(esim. nollapäästöautojen) suunnitteluun ja esittelyyn kaupunkiympäristössä tarvittavaa 
teknologiaa. 
20 
Perusteluja: 80 % eurooppalaisista asuu nykyään kaupungeissa, joihin on keskittynyt myös 
suurin osa EU.n jäsenvaltioiden taloudellisesta toiminnasta. Euroopan kulttuuriperinnön 
rappeutumisen kustannukset on arvioitu yli 14 miljardiksi ecuksi vuodessa. Kaupungeilla on 
ollut ratkaisevia tehtäviä Euroopan historiassa, ja ne lisäävät nykyään merkittävästi Euroopan 
yhdentymistä suurten aluekeskusten välisten yhteistyö- ja vaihtoverkkojen avulla (mm. Euro-
metropolesja Eurocities). 
• Yleiseenteknologian kehittämiseen ja perustutkimukseen liittyvä toiminta 
Tutkimustyö koskee etenkin seuraavia painopisteitä: 
- tuki uusien teollisuusmateriaalien suunnittelulle ja niiden tuotantomenetelmille: 
korkeaa lämpötilaa kestävät materiaalit (esimerkiksi energiantuotantoa ja moottoreita 
varten), kevyet materiaalit (liikennettä ja rakentamista varten), erityismateriaalit 
(optoelektroniikka, biomateriaalit, sondit), jotka suunnitellaan ja kehitetään helposti 
kierrätettäviksi, sekä uudet materiaalit ja tuotantotekniikat hiili-ja teräsalalla6 
- kilpailuvaihetta edeltävä tutkimus, jolla tuetaan standardointia ja petosten vastaista 
toimintaa; tuotteiden ja palvelujen laatu (mm. huipputarkkojen mittauslaitteiden 
kehittäminen) 
- ydinturvallisuutta ja -suojaa koskeva tutkimus: ydinpolttoaineen kierto, jätteiden 
varastointi ja käsittely, halkeamiskelpoisten materiaalien valvonta, säteilyn 
vaikutukset; sekä uusien luontaisesti varmojen järjestelmien kehittämistä tukeva 
tutkimus 
• Tuki tutkimusinfrastruktuureille 
- tuki teollisuuden tutkimuksen laskentakeskusten optimaaliselle käytölle Euroopan 
tasolla, tehokkaat tuulitunnelit, erikoistuneet tietokannat, testaus- ja 
kokeilulaboratoriot. 
(iii) Arvioinnin perusteella annettujen suositusten ottaminen hiiomioon 
Näiden alojen ohjelmien arviointilautakunnat suosittivat mm. seuraavaa: 
- otetaan käyttöön lähestymistapa, jossa keskitytään "vertikaalisesti" rajalliseen 
määrään sovellusaiheita ja tuetaan "horisontaalisesti" yleisteknologiaa (teolliset 
teknologiat) 
- suunnataan toimet selvemmin käyttäjien tarpeiden ja sovellusten mukaan (muu kuin 
ydinenergia) 
- säilytetään sopiva yhdistelmä teknistä tutkimusta ja liikennepoliittista tutkimusta 
(kuljetus) 
Puiteohjelmassa on tarkoitus toteuttaa yhä enemmän toimintaa, joka perustuu EHTY:n 
perustamissopimuksen, jonka voimassaolo päättyy vuonna 2002. 
21 
2.4. Eurooppalaisen tutkimuksen kansainvälisen aseman parantaminen 
Kun sekä talouselämä, ongelmat että panokset ovat yhä useammin maailmanlaajuisia, 
kansainvälisestä yhteistyöstä on tullut tärkeä ulottuvuus Euroopan unionin 
tutkimuspolitiikassa. 
Kansainvälisen yhteistyön odotetaan edistävän huomattavasti unionin ulkopolitiikan 
toteuttamista, jonka tärkein osa ovat suhteet EU:n jäsenyyttä hakeneisiin Keski-ja Itä-
Euroopan maihin, ja vahvistavan unionin kansainvälistä asemaa. 
Tieteellisen ja teknologisen yhteistyön odotetaan myös auttavan unionia luomaan 
yhteistyösuhteita teollisuudessa ja valtaamaan uusia markkinoita. 
Ohjelman yleiset tavoitteet liittyvät unionin ulkopolitiikan toteuttamiseen ja unionin 
laajentumiseen uusilla jäsenvaltioilla. Ne ovat seuraavat: 
- edistää kolmansien maiden ja Euroopan unionin organisaatioiden ja tutkijoiden välillä 
sellaista tieteellistä ja teknologista yhteistyötä, joka voi hyödyttää merkittävästi ja 
tasapuolisesti kumpaakin osapuolta ("molemminpuolisen edun" mukainen yhteistyö) 
- helpottaa Euroopan laboratorioiden ja yritysten mahdollisuuksia saada käyttöönsä 
unionin ulkopuolella olevaa, unionin edun kannalta tärkeää tieteellistä tietoa 
- vahvistaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja sen läsnäoloa uusilla markkinoilla 
sekä auttaa eurooppalaisia tutkijapiirejä saamaan tietoja unionin ulkopuolisen 
tutkimuksen vahvuuksista, toiminnasta ja painopisteistä. 
Unionin kansainvälistä tieteellistä ja teknologista yhteistyötä harjoitetaan sekä yhteistyön 
että kilpailun vuoksi. Erilaisten maiden kanssa harjoitettava yhteistyö perustuu 
pohjimmiltaan molemminpuolisen edun periaatteelle, mutta se toteutetaan yleensä myös 
muutamien erityistavoitteiden mukaan: 
- Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat: näiden maiden liittymistä Euroopan 
unioniin pohjustetaan auttamalla niitä säilyttämään ja vahvistamaan 
tutkimuskapasiteettiaan ja asettamaan se taloudellisten ja yhteiskunnallisten 
tarpeidensa palvelukseen 
- Välimeren kolmannet maat: autetaan tieteellisen ja teknologisen yhteistyön 
kehittämistä Euro-Välimeri -kumppanuuden tueksi sekä edistetään talouden nousua, 
yhteiskunnan kehitystä ja uusien markkinoiden kehitystä kyseisissä maissa 
- Keski- ja Itä-Euroopan muut kuin assosioituneet maat: autetaan näitä maita 
vakauttamaan inhimilliset tutkimusvoimavaransa ja mobilisoimaan tieteelliset ja 
tekniset valmiutensa taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen palvelukseen 
22 
- entisen Neuvostoliiton uudet itsenäiset valtiot: vakautetaan näiden maiden 
inhimilliset tutkimusvoimavarat ja autetaan niitä käyttämään tutkimusvalmiuksiaan 
talouselämän nykyaikaistamiseen sekä kohtaamiensa ympäristö-, terveys-, liikenne-, 
viestintä- ja ydinturvallisuusongelmien ratkaisemiseen 
- teollisuusmaat; tarjotaan eurooppalaistutkijoille mahdollisuus saada käyttöönsä 
näissä maissa olevia tietoja ja osaamista, jotta he voivat nostaa toimintansa tasoa 
- voimakkaasti kehittyvän talouden maat; kehitetään tieteellistä ja teknologista 
yhteistyötä, jonka ansiosta eurooppalaisyritykset pääsevät helpommin näille nopeasti 
kasvaville markkinoille 
- kehitysmaat: tarjotaan näiden maiden tutkijoille mahdollisuus osallistua sellaisten 
tieteellisten erityistietojen ja soveltuvien teknologioiden tuottamiseen, jotka voivat 
auttaa niiden kehitysongelmien ratkaisemisessa 
Kansainvälistä tieteellistä ja teknologista yhteistyötä harjoitettaisiin yhteistyösopimusten 
ja niiden sisällön mukaisesti kahdella tavalla: kolmansien maiden organisaatiot voivat 
osallistua muihin ohjelmiin, ja lisäksi voidaan valita toiminta varsinaisessa 
kansainvälisen yhteistyön ohjelmassa. Näiden kahden pääluokan sisällä yhteistyötä 
voidaan toteuttaa monilla tavoilla, jotka vaihtelevat maan, toiminnan laadun ja 
rahoituslähteiden mukaan. 
• Euroopan unionin ulkopuolisten maiden osallistuminen ohjelmiin: 
Osallistuminen voidaan toteuttaa neljän tyyppisenä: 
- täysi assosiointi puiteohjelmaan (jotkin jäsenyyttä hakeneet valtiot valitsevat tämän 
vaihtoehdon7, erityisesti KIE-maat, EU:hun kuulumattomat ETA-maat ja Israel8); 
nämä osallistuvat samankaltaisin edellytyksin kuin jäsenvaltiot; tosin KIE-maiden 
osallistumissäännöt ovat vielä tarkemmin määrittelemättä. PHARE-ohjelmaan 
kuuluvien KIE-maiden teknisen avun rahastoa voitaisiin tosin käyttää osallistumisen 
tukemiseen rahaston omien käyttösääntöjen mukaan; 
- osallistuminen kolmansille nlaille avoimiin ohjelmiin kahden- tai monenvälisten 
yhteistyösopimusten nojalla (jotkin kolmannet teollisuusmaat ja voimakkaasti 
kehittyvän talouden maat); hankekohtainen osallistuminen (ei puiteohjelman 
rahoitusta kolmannesta maasta olevalle sopimuspuolelle); lisäksi toteutetaan 
toimenpiteitä, joiden avulla voidaan parantaa ns. voimakkaasti kasvavan talouden 
maiden mahdollisuuksia osallistua puiteohjelmaan; 
- osallistuminen kolmansille maille avoimiin ohjelmiin ilman erityistä 
yhteistyösopimusta (lähinnä ne KIE-maat, jotka eivät ole assosioituneet 
puiteohjelmaan, Euroopan alueella sijaitsevat IVY-maat, Välimeren kolmannet maat); 
osallistumisen perusteena pidetään tiivistä poliittista vuoropuhelua, ja se toteutettaisiin 
7 Vaihtoehtona on ohjelmakohtainen osallistuminen. 
8 Jos assosioinnista neljänteen puiteohjelmaan tehtyä sopimusta jatketaan viidennessä puiteohjelmassa 
suunnitelmien mukaan. 
23 
hankekohtaisena ja periaatteessa kolmansien maiden omalla rahoituksella; tässä 
voidaan harkita myös teknisen avun rahastojen PHAREn, TACISin (IVY-maille) ja 
MED An (Välimeren kolmansille maille) käyttöä; 
- osallistuminen hankkeisiin, joihin on unionin edun mukaista assosioida osallistujia 
kolmansista maista (kaikki kolmannet maat); nämä olisivat kolmansien maiden ja 
hyvin perustelluissa tapauksissa kyseisen aihealuekohtaisen ohjelman rahoittamia. 
• Kansainvälisen yhteistyön ohjelman oma toiminta: 
Ohjelmassa toteutetaan kolmenlaista toimintaa: 
- erityistoiminnat, jotka muodostuvat yhteistyöstä eräiden vakioluokkien kanssa (niiden 
KIE-maiden, jotka eivät ole assosioituneet puiteohjelmaan, IVY-maiden, Välimeren 
kolmansien maiden, kehitysmaiden ja voimakkaasti kehittyvän talouden maiden); 
toiminnat liittyvät kyseisten maiden erityisongelmiin (esim. tiettyihin terveys- ja 
ympäristöongelmiin), eikä niitä siksi voida harjoittaa muissa ohjelmissa; ne 
rahoitetaan kansainvälisen yhteistyön ohjelmasta; 
- tutkijankoulutus: ohjelmassa perustetaan apurahajärjestelmä, jonka kautta tarjotaan 
kolmansien maiden nuorille tutkijoille mahdollisuus työskennellä 
eurooppalaislaboratorioissa ja osallistua puiteohjelman hankkeisiin; järjestelmä 
rahoitetaan kansainvälisen yhteistyön ohjelmasta samoin kuin järjestelmä, jossa 
myönnetään apurahoja nuorille eurooppalaistutkijoiUe Japanin ja Etelä-Korean jaksoja 
varten; 
- yhteensovittaminen: koordinoidaan toimintaa COST-ohjelman ja EUREKA-aloitteen 
sekä muiden eurooppalaisten tiede- ja teknologiayhteistyöjärjestöjen kanssa (esim. 
CERNin, ESAn, Euroopan molekyylibiologian laboratorion EMBL:n ja Euroopan 
tiedesäätiön FES:n). 
Tämän alan ohjelman (kansainvälinen yhteistyö) arviointilautakunta suositteli mm. 
seuraavaa: 
- vahvistetaan kansainvälisen yhteistyön ohjelman sekä PHARE- ja TACIS-
tukirahastojen yhteiskäytöllä toimenpiteitä Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja entisen 
Neuvostoliiton uusien itsenäisten valtioiden auttamiseksi niiden tutkimusjärjestelmien 
rakenteen muuttamisessa ja sen asettamisessa kyseisten maiden taloudellisten ja 
yhteiskunnallisten tarpeiden palvelukseen 
- lisätään voimakkaasti kehittyvän talouden maiden kanssa harjoitetun 
teknologiayhteistyön painoarvoa. 
24 
2.5. Innovaatiot ja pk-yritysten osallistuminen 
Innovatiivisuus on teollisuuden kilpailukyvyn avain. Euroopan tutkimusyhteisö voi 
vaikuttaa täysimittaisesti kasvuun ja työllisyyteen ja toteuttaa tavoitteensa 
konkreettisesti ja taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti toivotulla tavalla vain, jos 
luodaan mekanismeja, joilla edistetään innovaatiota, hyödynnetään tieteellisen työn 
tuloksia ja rohkaistaan innovatiivisten yritysten syntymistä. 
Pk-yritykset ovat tärkeitä innovaatioiden tuojia ja käyttäjiä. Euroopan unionin 
työpaikoista 66 % on pk-yrityksissä, joten niiden on voitava helposti käyttää 
tarvitsemaansa kehittynyttä teknologiaa ja unionin tutkimusohjelmien tarjoamia 
mahdollisuuksia. 
(i) Ohjelman ykiset tavoitteet 
Ohjelman yleiset tavoitteet ovat seuraavat: 
- parantaa unionin ohjelmien tutkimushankkeiden taloudellista ja yhteiskunnallista 
vaikutusta vahvistamalla toimenpiteitä, joiden ansiosta niiden tuloksia voidaan 
hyödyntää paremmin ja tuotettua teknologiaa voidaan siirtää ja levittää 
- helpottaa ohjelmiin osallistuvien organisaatioiden, erityisesti pk-yritysten, 
mahdollisuuksia hyötyä innovaatioille tarkoitetuista rahoitusvälineistä ja 
innovatiivisten yritysten perustamiselle annettavasta tuesta (rahoitussuunnittelu, 
riskipääoma) 
- kannustaa pk-yrityksiä osallistumaan unionin tutkimusohjelmiin; tämä pätee sekä 
tutkimuksen tai huipputeknologian alalla toimiviin pk-yrityksiin että niihin, joilla on 
vain vähän tai ei ollenkaan tutkimuskapasiteettia mutta joilla on kova teknologian 
tarve; auttaa erityisesti epäsuotuisilla alueilla toimivia pk-yrityksiä vahvistamaan 
teknisiä kykyjään. 
On selvää, että Euroopan tutkimus-, kehitys- ja innovaatiojärjestelmän varsinainen 
pullonkaula on vaiheessa, jossa tutkimusten tuloksista siirrytään niiden hyödyntämiseen 
markkinoilla. Euroopassa on riskipääomaa, mutta toisin kuin esim. Yhdysvalloissa sitä ei 
vielä ole tarpeeksi ja ennen kaikkea sitä käytetään hyvin vähän teknologisen innovaation 
rahoittamiseen. Tämä ongelma ei suinkaan koske vain puiteohjelmaa vaan on paljon 
laajempi. Komissio jatkaa toimintaansa innovaation edistämiseksi ja kannustaa luomaan 
välineitä, joilla tähän puutteeseen saadaan aikaan parannus 
(ii) Erityistavoitteet 
Edistäessään innovaatiota ja tukiessaan pk-yritysten osallistumista ohjelmiin unionin olisi 
toimittava toisaalta eri aihepiirikohtaisten ohjelmien ja toisaalta nimenomaan 
25 
innovaatioita ja pk-yrityksiä koskevan ohjelman kautta. Kyseeseen tulevien toimien 
tavoitteet ja tarkemmat toteuttamistavat olisivat lähinnä seuraavat: 
• innovaatio 
eri ohjelmissa: 
- hankkeiden "elinkaareen" liitetään mekanismeja, joiden avulla saatuja tuloksia ja 
teknologiaa voidaan hyödyntää helpommin, rahoittaa yksityisesti ja siirtää siten, että 
samalla turvataan saatujen tietojen suoja (arvoanalyysi, markkinatutkimukset, 
koulutus); tätä varten ohjelmiin perustetaan innovaatiosoluja 
- hoidetaan järjestettyjä yhteyksiä innovaatioita rahoittaviin ja uusien innovatiivisten 
yritysten perustamista tukeviin laitoksiin erityisesti eurooppalaisten järjestöjen ja 
rahastojen (Euroopan investointirahaston, Euroopan investointipankin ja Eurotech 
Capitalin) välityksellä 
- hallitaan tutkimusohjelmien omia erityisiä innovaation tukiverkostoja ja muodostetaan 
ohjelmien koskemilla aloilla toimiville innovatiivisille yrityksille yhteistyö- ja 
vaihto verkostoja 
ohjelmassa Innovaatiot ja pk-yritysten osallistuminen: 
- unionin tutkimus- ja innovaatiotoimintaa koskevia tieto- ja apuverkkoja 
järkiperäistetään ja koordinoidaan. Ne koskevat erityisesti teknologian siirron hyvien 
käytäntöjen tunnistamista ja levittämistä (innovaation ja pk-yritysten yhteinen 
toimintakokonaisuus). Tutkimusten ja analyysien tekemistä koordinoidaan erityisesti 
innovaatiopolitiikassa 
- "innovaatiosolujen" toimintaa koordinoidaan ohjelmissa ja myös innovaatioita 
rahoittaviin ja uusien innovatiivisten yritysten perustamista tukeviin laitoksiin 
pidettäviä järjestettyjä yhteyksiä koordinoidaan; suunnitellaan ja määritellään uusia 
menettelyjä, joilla teknologian siirtohankkeet voidaan toteuttaa yhdistäen innovaation 
teknologiset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset puolet 
- luodaan teollis- ja tekijänoikeuksia sekä yksityisrahoituksen saamista erityisesti 
riskipääomarahastoista koskeva tukipalvelu ja kehitetään sitä (innovaation ja pk-
yritysten yhteinen toimintakokonaisuus) 
• Pk-yritykset 
eri ohjelmissa: 
- "tutkimustoiminta yhteistyössä", jonka avulla erityisesti yhteen liittyneet pk-yritykset, 
joilla ei ole tarvittavaa tutkimuskapasiteettia, voivat uskoa yhteisten teknisten 
ongelmiensa ratkaisemisen ulkopuolisille laitoksille 
- pk-yritysten tukeminen ja kannustaminen osallistumaan tutkimushankkeisiin 
yhteistyössä ja yhteistoimin (esim. tutkimuspalkinnoin), tieto- ja tukiverkkojen 
toteuttaminen ja koordinointi kansallisesti ja Euroopan tasolla 
ohjelmassa Innovaatiot ja pk-yritysten osallistuminen: 
26 
- keskitetyn kaikkien tutkimusohjelmien palvelupisteen hoitaminen komissiossa 
(erityisesti pk-yritysten toteuttamia hankkeita koskevia ehdotuksia varten) 
(iii) Arvioinnin perusteella annettujen suositusten ottaminen huomioon 
Tämän alan ohjelman (tulosten levittäminen ja hyödyntäminen) arviointilautakunta 
suositti mm. seuraavaa: 
- innovaatiopolitiikan asemaa vahvistetaan unionin tutkimustoimintojen toteuttamisessa 
- innovaationäkökulmiin kiinnitetään enemmän huomiota temaattisissa ohjelmissa, ja 
innovaatio-ohjelma kehittää yksittäisten ohjelmien toiminnan laatua 
- innovaatiokysymysten kanssa tekemisissä olevan muun politiikan ja komission 
muiden yksiköiden kanssa harjoitettuja toimia sovitetaan paremmin yhteen. 
27 
2.6. Inhimillisten voimavarojen lisääminen 
Tieteen ja teknologian alalla kuten monilla muillakin aloilla Euroopan ensimmäinen 
ja tärkein avu ovat sen inhimilliset voimavarat: Euroopan tutkijoiden, insinöörien ja 
teknikkojen taso. 
Koska heitä odotetaan tarvittavan yhä enemmän, tätä potentiaalia on suojeltava, sen 
määrää on lisättävä ja sitä on hyödynnettävä parhaalla mahdollisella tavalla. Samalla 
unionin on osaltaan edistettävä Euroopan tieteen ja tutkimuksen korkeaa tasoa. 
Jotta Euroopan yhteiskunnan nykyiset ja tulevat taloudelliset ja yhteiskunnalliset 
suuntaukset ja tarpeet voidaan yksilöidä paremmin, myös Euroopan vahva 
yhteiskunta- ja taloustieteiden perinne on saatava työskentelemään muutamien 
ratkaisevan tärkeiden aiheiden parissa. 
(i) Ohjelman yleiset tavoitteet 
Ohjelman yleiset tavoitteet ovat seuraavat: 
- auttaa korkeatasoisten inhimillisten voimavarojen ylläpitoa ja kehittämistä Euroopassa 
erityisesti tukemalla koulutusta ja edistämällä tutkijoiden liikkuvuutta (myös 
teollisuuteen päin) sekä koulutukseen liittyviä innovaatioita (menetelmiä ja 
teknologiaa) uusien työpaikkojen luomiseksi 
- auttaa Eurooppaa muuttumaan tutkijoita ja tutkimukseen sijoittavia kiinnostavaksi 
kohteeksi sekä edistää Euroopan tutkimusta kansainvälisesti 
- kehittää tietoja, joiden avulla voidaan ymmärtää paremmin Euroopan yhteiskunnan 
kehityksen avaintekijöitä ja toteuttaa unionin tiede- ja teknologiapolitiikkaa ja muuta 
politiikkaa. 
(ii) Erityistavoitteet 
Ohjelma rakentuu viiden akselin varaan: 
• Euroopan inhimillisten tutkimusvoimavarojen vahvistaminen 
Tavoitteena olisi perustaa: 
- tytkuapkQulutusvgrkkoja pitkälle edistyneillä ja voimakkaasti kehittyvillä 
tutkimusaloilla; tutkijat voivat vapaasti valita aiheet. Järjestelmässä keskityttäisiin 
nuorten, väitelleiden tai väitöskirjavaiheessa olevien tutkijoiden koulutukseen 
- euTooppalaisapyrahojen järjestelmä, johon kuuluisivat nuorten tutkijoiden Marie Curie 
-apurahat, joita myönnetään tutkijoiden itse valitsemiin aiheisiin tutkimusohjelmista 
myönnettävien apurahojen lisäksi, nuoria tai jo kykynsä osoittaneita tutkijoita varten 
yrityksille myönnettävät teollisuusapurahat sekä kehitysapurahat, jotka on tarkoitettu 
korkean tason tutkimuskapasiteetin kehittämiseen unionin vähiten suotuisilla alueilla. 
28 
• Suurten tutkimusinfrastruktuurien hyödyntämisen optimointi 
Tarkoituksena on optimoida tutkimusinfrastruktuurien (suurten laitosten, verkkojen ja 
huippututkimuskeskusten) hyödyntäminen niillä aloilla, jotka eivät kuulu mihinkään 
aihealuekohtaiseen ohjelmaan (esim. talous-, oikeus- ja yhteiskuntatieteissä), tai ottaa 
mukaan myös sellaiset laitokset, joita ei oteta huomioon ohjelmissa. Sitä varten on 
tarkoitus parantaa Euroopan tutkijoiden infrastruktuurinkäyttömahdollisuuksia, luoda 
verkkoja ja tukea tutkimushankkeita. 
• Euroopan korkean tieteellisen ja teknologisen tason edistäminen 
Tämän toimintaluokan tavoite on kannustaa vaihtojärjestelyin Euroopan tieteellisen ja 
teknologisen tason kehittämistä ja tuoda esille eurooppalaisen tutkimuksen saavutuksia. 
Tätä varten suunnitellaan korkean tason tieteellisten konferenssien tukemista, Euroopan 
ulkopuolella toimivien eurooppalaistutkijoiden verkottamista, palkintoja ensiluokkaisesta 
tutkimustyöstä, suurelle yleisölle osoitettua tiedotustoimintaa ja Euroopan tason 
tutkimustoimintaa koskevan tiedon asettamista käyttöön sähköisissä verkoissa. 
• Sosiaalis-taloudellinen tutkimus Euroopan yhteiskunnallisten tarpeiden 
palveluksessa 
Toiminnoilla on tarkoitus täydentää ja tukea sosiaalis-taloudellisten näkökohtien 
ottamista huomioon temaattisissa ohjelmissa. Ne koskevat rajallista määrää 
puiteohjelman tavoitteisiin liittyviä aiheita. Työ rajoittuu koskemaan palvelujen ja 
"aineettoman" talouden kehityksen sosiaalistaloudellisia vaikutuksia Euroopassa, 
teknologian kehityksen, koulutuksen, työelämän, oikeudellisen ympäristön ja 
taloudellisen kilpailukyvyn välistä vuorovaikutusta sekä uusien kasvua, työllisyyttä ja 
elämänlaatua edistävien kehitysmallien työstämistä ja validoimista. 
• Tuki Euroopan tiede-ja teknologiapolitiikan kehitykselle 
Tukea annettaisiin luomalla vaihtofoorumi, jollaisena toimisi ETAN-verkko (European 
Technology Assessment Network). Siihen kuuluisi poliittisia päättäjiä ja tiede- ja 
teknologiapolitiikkaan erikoistuneita tutkijoita. Toiminta muodostuu teknologian 
seurannasta, ennusteista ja tieteellisten ja teknologisten valintojen arvioinnista, ja siinä 
kehitetään tilastojärjestelmä ja tieteen, teknologian ja innovaation mittareita. 
29 
(iii) Arvioinnin perusteella annettujen suositusten ottaminen huomioon 
Näiden alojen ohjelmien arviointilautakunnat suosittivat mm. seuraavaa: 
- luodaan järjestelmä, jonka avulla voidaan tukea tutkijoiden kouluttautumista 
teollisuudessa (koulutus ja liikkuvuus) 
- kannustetaan tieteidenvälisten hankkeiden toteuttamista ja teollisuuden osallistumista 
verkkoihin (koulutus ja liikkuvuus) 
- suunnataan sosiaalis-taloudellinen tutkimus käsittelemään johdonmukaisesti valittua 
joukkoa Euroopan kohtaamia haasteita, joita tarkastellaan poliittisesta näkökulmasta 
(kohdennettu sosiaalis-taloudellinen tutkimus) 
30 
OHJELMAT: TOTEUTUS JA OIKEUDELLISET 
NÄKÖKOHDAT 
Toteuttamisen näkökohtia ja oikeudellisia seikkoja tarkastellaan syvällisemmin 
muodollisessa ehdotuksessa viidenneksi puiteohjelmaksi. Tässä vaiheessa voidaan 
kuitenkin jo täydentää ensimmäisessä valmisteluasiakirjassa annettuja tietoja. 
U Kaksi päätavoitetta; koordinaatio ja joustavuus 
Viidennen puiteohjelman luonteenomainen piirre on ohjelmien koordinoinnin ja tietojen 
ja tulosten vaihdon olennainen parantaminen eri toimien välillä sekä joustavuuden ja 
unionin toiminnan reaktiokyvyn lisääminen. 
(i) Koordinaatio 
Koordinaatio on hoidettava eri tasoilla ohjelmaan kuuluvien mekanismien avulla: 
- Ohjelmien välinen koordinaatio tapahtuu erityisesti avaintoimintakokonaisuuksien 
avulla ja horisontaalisissa ohjelmissa harjoitetun koordinointitoiminnan ansiosta. 
- Koordinaatio tutkimusohjelmien ja unionin muun toiminnan välillä hoidetaan 
ulkopolitiikan yhteydessä. Siitä huolehditaan kansainvälisen yhteistyön osalta 
vahvistamalla yhteyksiä teknisen ja taloudellisen tuen ohjelmiin PHAREen, 
TACISiin, MEDAan, Euroopan kehitysrahastoon sekä PVD-ALA-toimeen. 
Rakennerahastosuhteiden osalta luodaan yhteiset alueellisen toiminnan ja 
harkintajärjestelmät ja mekanismit, joiden ansiosta erilainen toiminta voidaan liittää 
yhteen tiiviimmin, kuten komission pian esittämän tutkimusta ja koheesiota koskevan 
tiedonannon päätelmissä todetaan. Myös sivuavilla aloilla toteutettavien unionin eri 
ohjelmien ja aloitteiden välisen yhteistyön on oltava läheistä, erityisesti Socrates- ja 
Leonardo-ohjelmien koskemalla koulutusalalla. 
- Koordinaatio yhteiseurooppalaisen ja kansallisen toiminnan välillä tapahtuu 
pääsääntöisesti avaintoimintakokonaisuuksilla, joiden avulla voidaan luoda tiiviimmät 
suhteet jäsenvaltioiden kyseisten alojen aloitteisiin ja ohjelmiin, ja lisäksi 
tutkimusinfrastruktuurin tukihankkeilla sekä yhteistyöllä muiden eurooppalaisten 
tieteellisen ja teknisen yhteistyön järjestelmien (esim. EUREKAn ja COSTin) ja 
organisaatioiden (esim. ESAn, CERNin ja EMBL:n) kanssa. 
(ii) Joustavuus 
Kuten ensimmäisessä valmisteluasiakirjassa mainittiin ja arvioinnissa on vahvistunut, 
unionin joustavuutta ja reaktiokykyä olisi parannettava etenkin 
- mukauttamalla työohjelmia säännöllisesti, mieluiten kerran vuodessa; 
- jättämällä jokaiseen ohjelmaan rajallinen liikkumavara, jolla taataan, että teoriassa 
olemassa olevia j ostomahdollisuuksia voidaan tarvittaessa hyödyntää. Tavoitteena on 
tilanne, jossa voidaan vastata nopeasti tietyssä ohjelmassa ilmeneviin akuutteihin 
tarpeisiin, joita ei kuitenkaan varsinaisesti ole osattu odottaa. Sellaisia aiheuttavat mm. 
odottamattomat tieteelliset ja tekniset läpimurrot tai nopeata toimintaa vaativat 
31 
ongelmat. Ohjelman käytössä olevat varat olisi siksi osoitettava niin, että ohjelman 
kolmen ensimmäisen viidenneksen ajan on vielä mahdollista koota nopeasti varoja 
tiettyyn aiheeseen. 
L2 Toteuttamisvälineet 
(i) Epäsuora toiminta 
Unionin "epäsuora toimintaa" tutlcimuksessa toteutetaan edelleen 
kustannustenjakoperiaatteella, ns. yhtenäisenä toimintana, tukena yhteistyöverkostoille ja 
ns. liitännäistoimenpiteinä, jotka ovat tarkkaan ohjelmien tavoitteiden mukaisia. 
Kustannustenjakoperiaatteella toteutettava toiminta, jossa yhteisö vastaa osasta yritysten 
yhteenliittymien, korkeakoulujen ja tutkimuskeskusten toteuttamien tutkimushankkeiden 
kustannuksia, on edelleen tärkeä ohjelmien toteuttamisväline. Komission 
rahoitusosuuden vaihtelua, joka riippuu toiminnan luonteesta ja siitä, kuinka lähellä 
markkinoita tutkimus on, tutkitaan kansainvälisten sääntöjen sekä tutkimukseen ja 
kehitykseen myönnettäviä valtion tukia koskevien yhteisön säännösten mukaisesti. 
Komissio ottaa ehdotuksia valitessaan huomioon, kuinka sopimuskumppanit ovat 
panostaneet tutkimukseen, investointeihin ja työllisyyteen kaiken kaikkiaan ja kuinka 
ehdotuksensa koskemalla alalla. 
(ii) Yhteinen tutkimuskeskus YTK 
Viidennen puiteohjelman toinen toteutusväline on yhteinen tutkimuskeskus. Viidennen 
puiteohjelman toteuttaminen edellyttää tutkimuskeskuksen laajaa ja aktiivista 
osallistumista. YTK:n harjoittamasta toiminnasta on tehty kaksi erityispäätöstä, jotka 
koskevat EY:n ja Euratomin näkökohtia, ja sen toiminnan on liityttävä etupäässä 
kolmeen aihealuekohtaiseen ohjelmaan. 
Yksi toiminnan yleisaiheita olisi "tutkimus yksilön ja kansalaisen palveluksessa" 
(terveys, turvallisuus, ympäristö, kuluttajansuoja, petosten vastainen toiminta). Näiden 
aiheiden kattamilla alueilla painotetaan standardointia edeltävän vaiheen tutkimusta ja 
ydinturvaa (polttoainekiertoa ja halkeamiskelpoisten aineiden valvontaa). 
Edellä kuvattujen painopisteiden, niiden perustana olevien tarpeiden ja 
tutkimuskeskuksen valmiuksien vuoksi YTK:n institutionaalinen ja toiminnallinen asema 
viidennen puiteohjelman toteutuksessa olisi vähintään samanarvoinen kuin neljännessä 
puiteohjelmassa. 
Tämän toiminnan tieteelliset ja teknologiset tavoitteet sijoittuvat kaiken kaikkiaan niille 
aloille, joilla tarvitaan puolueetonta ja riippumatonta asiantuntemusta Euroopan tasolla 
tai jotka vastaavat unionin tärkeimpien alojen politiikan tavoitteita. 
Toteutettavien toimien valinnassa ja määrittelyssä on yhdistettävä jatkuvuus ja 
kehittyminen. Jatkuvuus siksi, että jotkin tarpeet ovat pysyviä, ja kehittyminen siksi, että 
viidennessä puiteohjelmassa konkreettisen muodon saavat unionin tutkimuspolitiikan 
uudet suuntaviivat voitaisiin ottaa huomioon. 
32 
YTK:n olisi sitä paitsi jatkettava ponnekkaasti kilpailullista toimintaansa, jossa se 
lähestyy mahdollisimman paljon tutkimustensa loppukäyttäjiä, siis ensisijaisesti 
Euroopan teollisuutta. 
(iii) Muita välineitä 
Edellä kuvattujen kahden toimintatavan lisäksi viidennen puiteohjelman toteuttamisessa 
käytetään tai voitaisiin käyttää muitakin mekanismeja ja välineitä: 
Eurooppalaisen yhteistyön järjestelmät COST, joka toimii ei-kilpailullisessa 
ympäristössä ja EUREKA, joka on lähempänä markkinoita, ovat osoittautuneet 
hyödyllisiksi, mikä johtuu niiden joustavuudesta ja periaatteesta, jonka mukaan 
toimet käynnistetään niiden koskemien tahojen aloitteesta. On mahdollista ja 
yleisesti toivottua, että näiden kahden yhteistyöjärjestelmän ja unionin 
tutkimusohjelmien välisiä yhteyksiä vahvistetaan. 
Siksi pitäisi kehittää ja ehdottaa yksinkertaisia ja tehokkaita keinoja, joilla 
unionin hankkeet voidaan yhdistää EUREKAn hankkeisiin ja COSTin toimiin 
käyttäen hyväksi sitä yhteensattumaa, että vuonna 1997 valmistellaan viidettä 
puiteohjelmaa, alkaa EUREKAn kolmannen keskipitkän ajan suunnitelman 
toteutus ja pidetään COSTin ministerikokous. 
Kuten ehdotetaan asiakirjassa EUREKAn ja Euroopan unionin ohjelmien välinen 
synergia, jonka korkean tason EUREKA-ryhmä on laatinut kesäkuun 1997 
ministerikokousta varten, on luotava pysyvä ja nopeasti reagoimaan pystyvä 
yhtenäistämisjärjestelmä, jonka ansiosta hankkeiden suunnittelun alkuvaiheessa 
voidaan tunnistaa, mistä hankkeen osista huolehditaan unionin puiteohjelmassa ja 
mistä EUREKAssa. Tahojen väliset yhteydet täytyy hoitaa niin, että siirtyminen 
puiteohjelmasta EUREKAan on mahdollista työn edetessä, tulosten syntyessä ja 
hankkeen lähestyessä markkinoita. Tätä toimintatapaa sovellettaisiin ensisijaisesti 
avaintoimintakokonaisuuksissa kehitettäviin laajoihin hankkeisiin. 
Suhteiden koordinoinnista EUREKAan ja COSTiin sekä yhteisten strategisten 
rakenteiden määrittämisestä vastataan kansainvälisen yhteistyön ohjelmassa. 
- Perustamissopimuksen 130 k, 1 ja n artikla 
Usein on otettu esille mahdollisuus käyttää hyväksi yllä mainittuja artikloja 
täydentämään puiteohjelman muita toimintakokonaisuuksia erityisesti sellaisten 
toimien toteuttamiseksi, jotka ovat erityisen hyödyllisiä vain joillekin 
jäsenvaltioille. Mahdollisuutta voidaan käyttää vain, jos jäsenvaltiot vilpittömästi 
haluavat sitoutua sellaisiin aloitteisiin. 
Jos tahtoa löytyy, voidaan harkita yhtä tai useampaa sentyyppistä 
toimintakokonaisuutta alkaen esimerkiksi joistakin tässä asiakirjassa yksilöidyistä 
toiminnoista (esim. ilmailualan avaintoimintakokonaisuudesta tai avaruusalan 
toiminnasta). 
Toteuttamista koskevat yksityiskohdat esitellään, kun maaliskuun lopussa annetaan 
muodollinen ehdotus viidenneksi puiteohjelmaksi, ja ne ovat myös uudessa ehdotuksessa 
33 
ohjelmiin osallistumisen ja tutkimustuloksista saatujen tietojen levittämisen 
edellytyksistä ( 130 j artiklan täytäntöönpano). 
2. QHKEUMLUSET NÄKÖKOHDAT 
Myös oikeudelliset näkökohdat esitellään yksityiskohtaisemmin muodollisessa 
ehdotuksessa viidenneksi puiteohjelmaksi. Viidettä puiteohjelmaa koskevassa 
lainsäädännössä otetaan huomioon etenkin seuraavat tekijät: 
- tehokkuuden ja nopean toteutuksen nimissä ja min kuin puiteohjelman 
arviointilautakunta korostaa, päätösten lukumäärä olisi rajattava mahdollisimman 
pieneksi; kustakin ohjelmasta tehtäisiin siis vain yksi päätös poikkeuksia lukuun 
ottamatta (ks. alla) 
- nykyinen lainsäädäntö merkitsee kuitenkin, että EY:n perustamissopimuksen ja 
Euratomin perustamissopimuksen perusteella harjoitettavasta toiminnasta on tehtävä 
erilliset päätökset. Ohjelmaan kilpailukykyisen ja kestävän kasvun edistäminen ja 
YTK:n toimintaohjelmaan tulee kuitenkin kuulumaan kummankin 
perustamissopimuksen alaan kuuluvaa toimintaa, joten niistä on tehtävä kaksi päätöstä 
kummastakin. 
- siinä tapauksessa, että päätetään toteuttaa toimia 130 k, 1 ja n artiklan perusteella 
(varsinkin "täydentäviä toimintaohjelmia" käsittelevän 130 k artiklan), niistä on 
kustakin tehtävä oma päätöksensä. 
Viidennen puiteohjelman hyväksyminen ja toteuttaminen merkitsevät yhteensä 12 
päätöksen tekemistä, kun mahdollisia täydentäviä toimintaohjelmia ei oteta huomioon: 2 
EY:n ja Euratomin puiteohjelmista, 7 kuudesta ohjelmasta, 2 yhteisestä 
tutkimuskeskuksesta ja 1 päätös 130 j artiklan täytäntöönpanosta, toisin sanoen noin 
puolet neljännen puiteohjelman päätösten lukumäärästä. Päätösten tekemisen aikataulusta 
on muistettava, että viidennen puiteohjelman on käynnistyttävä vuoden 1999 alusta, joten 
ensimmäiset ehdotuspyynnöt on julkaistava syksyllä 1998. 
34 
OHJELMIEN HALLINTO 
Erityisohjelmien ja puiteohjelman viisivuotisarvioinnin perusteella annetuista 
tärkeimmistä suosituksista oli, että hallintomenettelyjä on kevennettävä. 
Hallintokysymyksiin kiinnitetään siksi erityistä huomiota toteutettaessa viidettä 
puiteohjelmaa, jota hallitaan edelleen ohjelmien tärkeimpien toimintaperiaatteiden 
mukaan: tasa-arvoiset osallistumismahdollisuudet, tasapuolinen kohtelu, etusija 
annettava korkeatasoiselle tutkimukselle, oikea tasapaino nopeuden ja tarkkuuden välillä, 
menettelyjen avoimuus. 
Ohjelmien hallintoon viime vuosina tehtyjä parannuksia täytyy paikoin täydentää, ja 
hallinnon johdonmukaisuuden ja laadun parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä on 
vahvistettava erityisesti siihen suuntaan, että puiteohjelmaan osalliseksi pääsyä 
helpotetaan (esim. pk-yrityksille tarkoitetuilla keskitetyillä palvelupisteillä), määräaikoja 
lyhennetään ja menettelyjä yksinkertaistetaan. 
Ensimmäisessä valmisteluasiakirjassa mainittujen toimenpiteiden lisäksi tällä hetkellä 
tutkitaan mm. seuraavia: 
- soveltuvissa tapauksissa toteutetaan jatkuva ehdotuspyyntöjärjestelmä, jonka ansiosta 
osallistumishakemuksia voidaan käsitellä joustavammin ja tehokkaammin 
- ohjelmakomiteoiden aseman kehittyminen toimielinten välisissä sopimuksissa 
määrätyllä tavalla, jolloin ehdotukset voidaan käsitellä nopeammin. 
Koska viides puiteohjelma jaetaan rajattuun määrään laajoja temaattisia ja horisontaalisia 
ohjelmia, jotka täydentävät toisiaan ja ovat toisiinsa sidoksissa, ja koska nykyaikaiset 
tutkimustyön hallinnon muodot on otettava huomioon, tarvitaan myös uutta 
hallintotapaa. 
Komissio tutkii uusia ratkaisutapoja, joilla voidaan taata toiminnan yhteensovittaminen. 
Yksi mahdollisuus on, että jotkin osat ohjelmien hallinnosta hoidettaisiin yhteisesti. 
Toteuttaminen ja seuranta uskottaisiin ryhmälle, joka koostuu mukana olevien 
tutkimusosastojen vastuuhenkilöistä. Ryhmä toimisi läheisessä yhteistyössä unionin 
samojen alojen politiikan toteuttamisesta vastaavien osastojen kanssa, ja sen tehtäviä 
olisivat seuraavat: valvoa ohjelman yleistä toteuttamista, huolehtia eri toimintojen 
sisäisestä koordinoinnista, huolehtia suhteista muihin temaattisiin ja horisontaalisiin 
ohjelmiin sekä unionin muuhun politiikkaan ja koordinoida yhteyksiä muihin EU:n 
toimielimiin, tiedeyhteisöön, teollisuuteen ja käyttäjiin yleensä. Myös 
tutkimusehdotuksia koskevat pyynnöt julkaistaisiin aina tarvittaessa useita ohjelmia 
koskevina. 
35 
PÄÄTELMÄT 
Tässä asiakirjassa esiteltyjen viidenteen puiteohjelmaan suunniteltujen eri 
toimintaluokkien tieteelliset ja tekniset tavoitteet on määritelty sillä perusteella, että 
niiden avulla voidaan kohdata unionin nykyään kohtaamat suuret taloudelliset ja 
yhteiskunnalliset haasteet ja vastata kansalaisten toiveisiin ja odotuksiin. Tavoitteiden 
saavuttamisen tehostamiseksi ehdotetaan, että toimintakokonaisuudet kohdennetaan 
tarkemmin ja toteuttamista joustavoitetaan. 
Muodollinen ehdotus on tarkoitus antaa maaliskuun lopussa, ja sen laadinnassa 
komission on vielä otettava huomioon unionin tutkimustoiminnan viisivuotisarvioinnin 
päätelmät ja suositukset. Tämä varakreivi Davignonin johdolla toimineen 
arviointilautakunnan kertomus julkistettaneen helmikuun aikana. 
Komissio aikoo ottaa päätöstä laatiessaan huomioon myös sen, mitä saadaan irti tästä 
toisesta valmisteluasiakirjasta käytävästä keskustelusta. Kuten edellisissäkin kahdessa 
tiedonannossa, edellä kuvatut ajatukset on tarkoitettu aineistoksi neuvostossa ja Euroopan 
parlamentissa sekä kaikissa asiasta kiinnostuneissa piireissä käytävää keskustelua varten. 
Esitetyt ajatukset ovat sekä konkreettisia että avoimia, joten ne mahdollistavat runsaan ja 
rakentavan vuoropuhelun. 
Komissio toivoo, että käytävän keskustelun perusteella voidaan vastata ajattelun ja 
toteuttamistapojen uudistamistarpeeseen ja unionin tutkimustoiminnan jatkuvuuden 
tarpeeseen myös ajallisesti, jotta viides puiteohjelma edistäisi "huomisen keksimistä" 
parhain edellytyksin ja kaikkien eduksi. 
36 
AVAINTOIMINTA­
KOKONAISUUDET 
Elävä luontoja ekosysteemit (I): terveys ja 
ravinto 
Elävä luontoja ekosysteemit (II): virus-ja 
tartuntatautien hallinta 
Elävä luontoja ekosysteemit (III): "solutehdas" 
Elävä luonto ja ekosysteemit (IV): vesihuolto ja 
veden laatu 
I Elävä luontoja ekosysteemit (V): ympäristön ja 
I terveyden vuorovaikutus 
I Elävä luontoja ekosysteemit: (VI): uusi 
I maaseutu- ja rannikkoympäristö 
Tietoyhteiskunta (I): kansalaisille tarkoitetut 
palvelut PERUSTEET 
Yhteiskunnan tarve 
Työllisyye 
u ii 
ii 
ii a 
a u 
ii 
a a 
a a 
Tietoyhteiskunta (II): sähköinen kaupankäynti ö ii 
ja uudet työtavat 1 
Tietoyhteiskunta (III): multimedia-aineisto 
Tietoyhteiskunta (TV): tärkeimmät tekniikat ja 
infrastruktuurit 
Kilpailukyky ja kestävä kasvu (I): tuotteet, 
menetelmät, organisointi 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (II): kestävä 
liikkuvuus ja intermodaalisuus 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (III): 
ilmailuteollisuuden uudet näkymät 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (IV): 
meriteknologia 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (V) : 
kehittyneet energiajärjestelmät ja -palvelut 
Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu (VI): 
Huomisen kaupunki 
AvâfUSStëkftOlOête a a 
a a 
a a a 
o a 
a a 
a a 
a a 
u a 
« Elämänlaatu ja 
terveys 
ii ii ii 
a a a 
a a 
U ti ii 
tt ä tt 
o a a 
o a a 
a a 
a a o 
ii a 
o a 
a a 
a ii 
a a 
a aa 
ii u ii 
«"« Ympäristö 
ii 
ii 
ii ii 
tt ti tt 
ti il ii 
ii ii ii 
0 0 
a 
a 
a 
a a a 
ii il ii 
a a 
0 ii 
ii U ii 
ii tt tt 
«It Talouskehitys ja tieteelliset ja teknologiset 
näkymät 
Kasvu 
tt 
ii 
tt tt tt 
tt 
tt 
tt tl 
tt ii 
tt tt tt 
tt tt tt 
tt tt tt 
tt ii tt 
tt tt 
tt tt tt 
tt tt 
tt tt 
tt tt 
8 S Kilpailukyke 
tt 0 
ii u 
tt tt U 
tt tt 
tt 
tt tt tt 
tt tt 
tt tt tt 
tt tt 
tt Q tt 
tt tt tt 
ii tt 
0 fi tt 
tt tt tt 
tt tt 
ii 
ft « ft Tekniikan kehitys 
tt ii 
tt tt tt 
tt tt tt 
tt ii 
U tt U 
tt 
tt tt tt 
tt tt 
tt tt tt 
fi tt tt 
tt tt 
tt tt 
tt tt tt 
tt tt 
tt tt U 
fi fi 
« it « Eurooppalaisuuden lisäarvo 
"Kriittinen 
massa " 
tt tt 
tt tt 
tt tt 
tt tt 
tt tt 
tt tt 
tt tt 
fi tt 
tt 0 tt 
tt 0 tt 
tt 
tt 0 
tt ii 0 
tt a 
tt 
tt 
ma Tuki unionin politiikalle 
tt tt tt 
tt tt tt 
tt tt 
tt tt tt 
tt tt ii 
tt a a 
a a a 
a a a 
0 0 tt 
a a 
a a a 
a a a 
a a 
a tt tt 
a a a 
a Q 
« « ft Ongelmien merkitys 
Euroopan mittakaavassa 
fi fi ii 
tt Q tt 
tt tt 
tt tt a 
a a 
o a o 
a a 
a a a 
u a u 
a a 
a 
a a a 
a a a 
a a a 
a a 
tt a a 
tt ftit 
Tämä kolmessa temaattisessa ohjelmassa harjoitettu toiminta on erityisen koordinoinnin kohteena. 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 47 lopullinen 
/VO IA JVX J\AJ I\ M. 
FI 15 
Luettelonumero : CB-CO-97-052-F1-C 
ISBN 92-78-16076-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
3£