Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2001/0349 lopull. - COD 2000/0221 */



Virallinen lehti nro 270 E , 25/09/2001 s. 0109 - 0118



Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT 19.9.2000 komissio jätti ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista (KOM(2000) 529 - C5-0477/2000 - 2000/0221(COD)) hyväksyttä väksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn yhteis päätös menettelyn mukaisesti. Euroopan parlamentti teki ehdotukseen useita tarkistuksia ensimmäisessä käsittelyssä 3. toukokuuta 2001. Tässä yhteydessä komissio otti kantaa kuhunkin tarkistukseen ja ilmoitti, mitkä tarkistuksista olivat hyväksyttäviä ja mitä niistä ei voitu ottaa huomioon. Tällä perusteella komissio on laatinut tämän muutetun ehdotuksen. Muutoksista useimmat ovat selvennyksiä tai tarkistuksia, joissa asetetaan velvoitteita komissiolle tai jäsenvaltioille, mutta jotka eivät vaikuta suuresti ehdotuksen yleisiin tavoitteisiin. Merkittävämpi on 3 artiklaan tehty muutos, sillä kahdeksan vuoden siirtymäkauden jälkeen tatuointia ei enää hyväksytä kissojen ja koirien merkintäkeinoksi ja elektronisesta tunnistusmerkinnästä tulee on ainoa hyväksytty menetelmä. Tämä muutos saattaa aiheuttaa jonkin verran ongelmia muutamissa jäsenvaltioissa, joissa tatuointi on edelleen käytössä. Komissio katsoo kuitenkin, että kahdeksan vuoden siirtymäkauden aikana pitäisi olla mahdollista siirtyä suuremmitta hankaluuksitta uuteen mikrosirutekniikkaan, joka on eläinten hyvinvoinnin kannalta parempi ja teknisesti ongelmaton vaihtoehto. 2000/0221(COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan ja 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [4], [4] EYVL C sekä katsovat seuraavaa: (1) On tarpeen yhdenmukaistaa jäsenvaltiosta toiseen ja kolmansista maista tapahtuvaan lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavat eläinten terveyttä koskevat vaatimukset. Tämä tavoite on mahdollista saavuttaa ainoastaan yhteisön tasolla vahvistettavilla toimenpiteillä. (2) Tämä asetus koskee perustamissopimuksen liitteessä I tarkoitettujen elävien eläinten kuljettamista. Joidenkin asetuksen säännösten, erityisesti raivotautia koskevien säännösten, välittömänä tavoitteena on kansanterveyden suojelu. On myös yksinomaan eläinten terveyttä koskevia säännöksiä. Perustamissopimuksen 37 artikla ja 152 artiklan 4 kohdan b alakohta muodostavat asianmukaisen oikeusperustan. (3) Raivotautitilanne on parantunut merkittävästi koko yhteisön alueella kymmenen viime vuoden aikana. Tämä on seurausta rokotusohjelmista, joissa ketuille on annettu syöttirokotteita Koillis-Euroopassa 1960-luvulta alkaen vallinneen sylvaattisen raivotautiepidemian esiintymisalueilla. (4) Yhdistynyt kuningaskunta ja Ruotsi ovat tautitilanteen parantumisen vuoksi luopuneet vuosikymmeniä voimassa olleesta kuuden kuukauden karanteenijärjestelmästä ja korvanneet sen vaihtoehtoisella järjestelmällä, joka on vähemmän rajoittava ja antaa vastaavan turvallisuustason. (5) Raivotautia esiintyy nykyään lemmikkieläiminä pidettävissä lihansyöjissä yhteisössä pääasiassa silloin, kun eläimet ovat peräisin sellaisista kolmansista maista, joissa esiintyy endeemistä urbaania raivotautia. (6) Näin ollen olisi tiukennettava eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia, joita jäsenvaltioissa on tähän asti yleisesti sovellettu lemmikkieläiminä pidettävien lihansyöjien tuontiin tällaisista kolmansista maista. (7) Yhteisön alueelle tuonnissa sovellettaviin tarkastuksiin olisi kuitenkin myönnettävä poikkeuksia, jos eläimiä kuljetetaan sellaisista kolmansista maista tai sellaisilta alueilta, jotka kuuluvat eläinten terveyden kannalta yhteisön kanssa samaan maantieteelliseen kokonaisuuteen. (8) Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden tavoitteena on varmistaa riittävä turvallisuustaso kyseisiä eläinten terveyteen liittyviä riskejä vastaan. Toimenpiteet eivät luo perusteettomia esteitä asetuksen soveltamisalaan kuuluville kuljetuksille, sillä ne perustuvat asiasta kuultujen asiantuntijaryhmien päätelmiin 16 päivänä syyskuuta 1997 annettu eläinlääkintäalan tiedekomitean kertomus mukaan lukien. (9) Olisi myös vahvistettava oikeudellinen kehys sellaisten eläinten, jotka eivät ole alttiita raivotaudille tai jotka ovat raivotaudin kannalta epidemiologisesti merkityksettömiä, muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa toteutettaviin kuljetuksiin sovellettaville terveysvaatimuksille. (10) Tätä asetusta olisi sovellettava rajoittamatta niiden säännösten soveltamista, joista säädetään luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 338/97 [5], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1476/1999 [6]. [5] EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1. [6] EYVL L 171, 7.7.1999, s. 5. (11) Koska tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY [7] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, olisi niistä päätettävä kyseisen päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (12) Komissio velvoitetaan tarkistamaan voimassaolevaa lainsäädäntöä, joka koskee liitteessä I olevassa A osassa tarkoitettujen eläinlajien kauppaa, sen yhdenmukaistamiseksi tämän asetuksen säännösten kanssa, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset, joita on noudatettava muissa kuin kaupallisissa lemmikkieläinten kuljetuksissa, ja näiden vaatimusten noudattamisen valvontaa koskevat säännöt. 2 artikla Tätä asetusta sovelletaan jäsenvaltiosta toiseen tai kolmansista maista tapahtuviin, sellaisten liitteessä I mainittuihin lajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksiin, jotka kulkevat omistajansa tai muun niistä kuljetuksen aikana vastaavan luonnollisen henkilön mukana ja joita ei ole tarkoitettu myytäviksi tai luovutettaviksi uudelle omistajalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan toisen kohdan soveltamista. Asetusta sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan asetuksen (EY) N:o 338/97 nojalla annettujen säännösten soveltamista. 3 artikla Tämän asetuksen voimaantulosta alkaen 8 vuotta kestävän siirtymäkauden ajan liitteessä I olevassa A osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluvat eläimet katsotaan tunnistusmerkityiksi, jos niissä on: a) tatuointi, jonka merkinnät ovat selkeästi luettavissa, tai b) elektroninen tunnistusmerkintä (mikrosiru). Edellä b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa silloin, kun mikrosiru ei ole ISO 11784 -standardin tai ISO 11785 -standardin liitteen A mukainen, eläimestä vastaavalla henkilöllä on tarkastuksissa oltava mikrosirun lukemiseen tarvittavat välineet. Jäsenvaltiot, jotka vaativat muuhun kuin karanteeniin alueelleen tulevien eläinten merkitsemistä b alakohdan mukaisesti, voivat toimia näin siirtymäkauden ajan. Edellä mainitun siirtymäkauden jälkeen ainoastaan b alakohdan vaihtoehto hyväksytään eläimen merkintäkeinoksi. 4 artikla Liitteessä I olevassa B osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksiin jäsenvaltiosta toiseen tai liitteessä II olevassa B osassa mainituista kolmansista maista tai mainituilta alueilta ei sovelleta eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia. Vaatimukset, joita sovelletaan muihin kuin liitteessä I mainittuihin lemmikkieläinlajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksiin jäsenvaltiosta toiseen, vahvistetaan 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Vaatimukset, joita sovelletaan sellaisiin liitteessä I olevassa B osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluviin eläimiin, jotka tulevat muista kuin liitteessä II olevassa B osassa mainituista kolmansista maista, samoin kuin eläinten mukana olevan todistuksen malli vahvistetaan 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 5 artikla Liitteessä I olevassa A osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien eläinten, joita kuljetetaan jäsenvaltiosta toiseen tai liitteessä II olevassa B osassa mainituista kolmansista maista, on täytettävä liitteessä III olevassa A osassa vahvistetut vaatimukset. Myös liitteessä I olevassa A osassa tarkoitettujen eläinten pentujen on täytettävä tämän asetuksen ehdot, eikä niitä näin ollen voi kuljettaa ennen kuin ne ovat saavuttaneet rokotusiän ja, mikäli määräykset niin edellyttävät, vasta-aineet on määritetty rokotuksen jälkeen. Kun määräjäsenvaltiona on jokin liitteessä II olevassa A osassa mainituista valtioista, voidaan soveltaa liitteessä III olevassa B osassa säädettyjä lisävaatimuksia. Poiketen siitä, mitä toisessa kohdassa säädetään, liitteessä II olevassa A osassa mainitut määräjäsenvaltiot voivat vapauttaa samassa luettelossa mainituista jäsenvaltioista tai liitteessä II olevan B osan 1 jaksossa mainituista kolmansista maista alueelleen tulevien eläinten kuljetukset kaikista raivotautia koskevista vaatimuksista. Niiden on ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Silloin, kun jonkin jäsenvaltion tai liitteessä II olevassa B osassa mainitun kolmannen maan raivotautitilanne sitä edellyttää, voidaan jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta tehdä 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätös siitä, että liitteessä I olevassa A osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien, kyseisestä jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta tulevien eläinten on täytettävä 6 artiklassa vahvistetut vaatimukset. 6 artikla Liitteessä I olevassa A osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien, muista kuin liitteessä II olevassa B osassa mainituista kolmansista maista tulevien eläinten on täytettävä liitteessä III olevassa C osassa vahvistetut vaatimukset. Kun eläimet on alkujaan tuotu yhteisön alueelle sellaiseen jäsenvaltioon, jota ei mainita liitteessä II olevassa A osassa, ne voidaan myöhemmin viedä liitteessä II olevassa A osassa mainittuun maahan vain, jos ne täyttävät liitteessä III olevassa B osassa säädetyt ehdot, ja vasta kuusi kuukautta vasta-ainemäärityksen jälkeen, jonka on tehnyt jonkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten valtuuttama eläinlääkäri. Kuitenkin silloin, kun eläimet tuodaan suoraan liitteessä II olevassa A osassa mainitun jäsenvaltion alueelle, ne voidaan asettaa karanteeniin kyseisen jäsenvaltion vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, jolloin tämän jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle. 7 artikla Jos tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin kuljetuksiin sovellettavissa vaatimuksissa edellytetään raivotaudin osalta vasta-aineiden määritystä, kyseinen testi on suoritettava laboratoriossa, joka on hyväksytty neuvoston päätöksen 2000/258/EY [8] mukaisesti. [8] EYVL L 79, 30.3.2000, s. 40. 8 artikla Sellaista tautia, josta ei säädetä tässä asetuksessa, koskevan erityistilanteen vuoksi jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle lisätakeita koskevan hakemuksen alueelleen tuotavien lemmikkieläinten osalta kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Hakemukseen on liitettävä jäsenvaltiossa vallitsevaa tautitilannetta koskeva selvitys, jossa perustellaan lisätakeiden tarve kyseisen taudin leviämisvaaran torjumiseksi. Tässä artiklassa säädetyt lisätakeet hyväksytään eläinlääkintäalan tiedekomitean kuulemisen jälkeen 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Tämän asetuksen voimaan tullessa voimassa olevat kansalliset toimenpiteet voidaan pitää voimassa siihen asti, kunnes tässä artiklassa säädetyt lisätakeet hyväksytään. Jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta voidaan erityistilanteen sitä edellyttäessä tehdä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätös toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kyseisestä tilanteesta aiheutuvien riskien torjumiseksi. 9 artikla Liitteessä I olevassa A osassa mainittuihin lajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksille voidaan vahvistaa 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen muita vaatimuksia kuin ne, jotka vahvistetaan tässä asetuksessa. Niiden todistusten mallit, joiden on oltava liitteessä I olevassa A osassa mainittuihin lajeihin kuuluvien, tämän asetuksen mukaisesti kuljetettavien eläinten mukana, vahvistetaan 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 10 artikla 1. Liitteitä muutetaan 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jos tässä asetuksessa tarkoitettujen eläinlajien tautitilanne, erityisesti raivotautitilanne, muuttuu yhteisön alueella. 2. Lisättäessä jokin kolmas maa liitteessä II olevaan B osaan on otettava huomioon seuraavat seikat: a) maan eläinlääkintätoimen rakenne ja organisaatio, b) maan raivotautitilanne, c) lihansyöjien tuontia koskeva sääntely, d) voimassa olevat raivotaudin vastaisten rokotteiden markkinoille saattamista koskevat säännökset (hyväksyttyjen rokotteiden luettelo). 11 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että yhteisön alueella olevan saapumispaikan toimivaltainen viranomainen tarkastaa yhteisön alueelle muista kuin liitteessä II olevan B osan 1 jaksossa tarkoitetuista kolmansista maista tuotavat lemmikkieläimet. Jäsenvaltioiden on nimettävä näistä tarkastuksista vastaava viranomainen ja ilmoitettava asiasta välittömästi komissiolle. 12 artikla Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo 11 artiklassa tarkoitetuista saapumispaikoista ja toimitettava se muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Saapumispaikoissa on oltava tilat, joihin tässä asetuksessa tarkoitetut eläimet voidaan tarvittaessa sijoittaa silloin, kun niiden tuontiin yhteisön alueelle ei anneta lupaa, siihen asti, kunnes ne palautetaan tai kunnes tehdään muu hallinnollinen päätös. 13 artikla Lemmikkieläinten kuljettamisesta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten on annettava selkeitä ja helposti saatavissa olevia tietoja jäsenvaltioiden välillä tapahtuvaan lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista. Niiden on myös varmistettava, että rajanylityspaikoissa työskentelevä henkilöstö on täysin tietoinen tästä asetuksesta ja kykenevä sen täytäntöönpanoon. 14 artikla Eläimestä vastaavan henkilön on aina kuljetuksen aikana voitava esittää tarkastusviranomaisille eläinlääkärin antama todistus, jonka mukaan eläin täyttää kyseiselle kuljetukselle säädetyt vaatimukset. Jos tällaisessa tarkastuksessa todetaan, että eläin ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, toimivaltainen viranomainen päättää: a) palauttaa eläimen, tai b) pitää eläintä karanteenissa terveyttä koskevien vaatimusten täyttämiseksi tarvittavan ajan, tai c) viimeisenä keinona lopettaa eläimen, jos sitä ei voida palauttaa tai pitää karanteenissa. 15 artikla Kansanterveyden suojelemiseksi tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet vahvistetaan 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Muut tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet vahvistetaan 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 16 artikla Kansanterveyden suojelemiseksi tarvittavat siirtymäsäännökset annetaan 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Muut tarvittavat siirtymäsäännökset annetaan 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 17 artikla 1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksen 68/361/ETY [9] 1 artiklalla perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea. [9] EYVL L 255, 18.10.1968, s. 23. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. 3. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 ja 8 artikla. 4. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on yksi kuukausi. 18 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2002. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I ELÄINLAJIT A OSA Koira Kissa B OSA Hämähäkit ja hyönteiset, kalat, sammakkoeläimet, matelijat, linnut: kaikki lajit Nisäkkäät: hilleri, kaniini, marsu, hamsteri LIITE II MAIDEN JA ALUEIDEN LUETTELOT A OSA Ruotsi Irlanti Yhdistynyt kuningaskunta B OSA 1 jakso Andorra Islanti Liechtenstein Monaco Norja San Marino Sveitsi Vatikaani Mansaari, Kanaalisaaret 2 jakso LIITE III ELÄINLÄÄKINTÄVAATIMUKSET A OSA Eläinten mukana on oltava toimivaltaisen viranomaisen valtuuttaman eläinlääkärin antama todistus, jonka mukaan raivotautirokotus on suoritettu: - 3 artiklan mukaisesti tunnistusmerkitylle eläimelle, - yli kuukausi ja alle vuosi sitten, jos kyseessä on perusrokotus, joka suoritetaan yli kolmen kuukauden ikäisille eläimille, - alle kuukausi sitten, jos kyseessä on uusintarokotus, - yhden vasta-aineyksikön annosta kohti sisältävällä kansainvälisen standardin (WHO) mukaisella inaktivoidulla rokotteella. B OSA A osan mukaisen raivotautirokotusta koskevan todistuksen lisäksi eläinten mukana on oltava todistus siitä, että - neutralisoivien vasta-aineiden pitoisuudeksi on määritetty vähintään 0,5 ky/ml näytteestä, joka on otettu - yli kuusi kuukautta ennen kuljetusta ja - yli 30 vuorokautta edellisen rokotuksen jälkeen. Raivotautirokotuksen ja näytteenoton vasta-aineiden määritystä varten voi suorittaa vain jäsenvaltion tai liitteessä II olevassa B osassa tarkoitetun kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama eläinlääkäri. C OSA Eläinten mukana on oltava virallisen eläinlääkintäviranomaisen valtuuttaman eläinlääkärin antama todistus siitä, että a) raivotautirokotus on suoritettu A osan säännösten mukaisesti, b) neutralisoivien vasta-aineiden pitoisuudeksi on määritetty vähintään 0,5 ky/ml näytteestä, jonka valtuutettu eläinlääkäri on ottanut: - yli kuusi kuukautta ennen kuljetusta ja - yli 30 vuorokautta edellisen rokotuksen jälkeen.