FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 8.4.2009 
SEK(2009) 316 
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen 
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
 
kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviiv ästysten torjumisesta (uudelleenlaadittu 
toisinto) 
   
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
     
{KOM(2009) 126 lopullinen} 
{SEK(2009) 315}  
FI 2   FI Suunnittelujärjestelmän tai työohjelman  viite: 2009/ENTR/006. Tämä asiakirja 
edustaa ainoastaan vaikutusten arvioinni n laadintaan osallistuneiden komission 
yksiköiden kantaa. Se ei rajoita komi ssion mahdollisesti tekemien päätösten 
lopullista muotoa. 
Vaikutustenarviointilautakunta anto i 17. joulukuuta 2008 lausuntonsa 
vaikutustenarvioinnin lu onnoksesta [D(2008)10479]. Kaikki lautakunnan tekemät 
suositukset on otettu huomioon ja vaikut usten arviointia on muutettu niiden 
mukaisesti.  
1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Direktiivi 2000/35/EY annettiin kaupa llisissa toimissa tapahtuvien 
maksuviivästysten torjumiseksi. Direktiivin mukaisesti viivästyskorkoa voidaan periä, kun maksua ei suoriteta sopimukseen tai lakiin perustuvan määräajan kuluessa. 
Direktiivissä vahvistetaan lakisääteine n korko, mutta osapuolille annetaan 
mahdollisuus sopia asiasta myös muutoin. Korko tulee maksettavaksi sopimuksessa määrättyä maksupäivää tai siinä määrät yn maksuajan päättymistä seuraavasta 
päivästä lukien taikka 30 päivän kuluttua siitä päiväs tä, jona velallinen on 
vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen, jos maksuaikaa ei ole 
määrätty.  
Direktiivistä huolimatta kaupallisten toimien maksuviivästykset ovat yhä 
tavanomaisia EU:ssa. Niitä esiintyy usei n muuallakin kuin yritysten välillä: 
kyselytutkimuksista käy ilmi, että yleisesti ottaen julkisen sektorin maksuajat ovat 
pidempiä kuin yksityissektorin sopimuksissa.  
Kaupallisten toimien maksuviivästyksiin  ja monien velkojien passiiviseen 
asenteeseen on monia syitä:  
(1) Markkinoiden rakenne: k ilpailun määrä markkinoilla, markkinatoimijoiden 
markkinavoima sekä vastaavasti asia kassuhteiden vahingoittamisen pelko 
ovat tärkeitä tekijöitä, jotka vaikuttavat siihen, hyväksyvätkö velkojat 
maksuviivästyksen vai eivät ja pyytävätkö velalliset maksuajan pidennystä tavaraluotoille. Velkojan markkina-a semalla on merkittävä vaikutus siihen, 
miten hän suhtautuu maksuviivästyks iin ja pelkääkö hän vahingoittavansa 
asiakassuhteitaan. Velallisen kannalta tärkeimmät syyt suorittaa kaupallisten 
toimien maksut määräajan puitteissa liittyvät yleensä kaupalliseen tai ammatilliseen maineeseen tai keskinäiseen luottamukseen pitkäaikaisissa kaupallisissa suhteissa.  
(2) Suhdannekierto: myös muuttuvat makr oekonomiset olosuhteet aiheuttavat 
maksuviivästyksiä. Laskusuhdanne ai heuttaa todennäköisesti enemmän 
maksuviivästyksiä yritysten viivyttäe ssä laskunmaksuaan. Lisäksi yrityksillä 
on vaikeuksia kerryttää toiminnalla raha varojaan, ja pankit saattavat vähentää 
luotonantoa yrityksille. Toisaalta myös taloustil anteen kohentuminen voi 
lisätä maksuviivästyksiä sellaisissa yrityksissä, joilla on enemmän sijoitusmahdollisuuksia ja vastaavasti suurempi rahoituksen tarve.  
FI 3   FI (3) Rahoituksen saatavuus ja budjettirajo itukset: Myös lainojen saatavuus, 
rahapolitiikka, lainoja koskevan informaation luonne ja kulku, yrityksen likviditeettipositio ja pankkirahoituksen saatavuus voivat vaikuttaa 
maksuviivästyksiin ete nkin yrityksissä, joissa pankkilainaa käytetään 
korvaamaan toimitusluotot. Monet velallis yritykset ja viranomaiset pitävät 
maksujen viivästynyttä suorittamista tehokkaana ja edullisena tapana rahoittaa omaa toimintaa. Viranomaisille  maksuviivästykset ovat lisäksi 
helppo vaikkakin luvaton keino se lviytyä budjettirajoituksista, jos 
maksamista siirretään seuraavalle budjettikaudelle. 
(4) Velkojien ja velallisten sisäinen organisaatio: Velallisten (myös 
viranomaisten) varainhoitokäytännöt ja  velkojien luotonhallintakäytännöt 
sekä tuotteiden ja palvelujen laatu ja  myynnin jälkeiset palvelut ovat tärkeitä 
maksuviivästyksiin ja niiden välttämi seen liittyviä tekijöitä. Kaupallisten 
toimien velkojilla ja näistä eten kin pk-yrityksillä ei välttämättä ole 
asianmukaista luotonhallintajärjestelmää, jolla estää tai hallita maksuviivästyksiä. 
(5) Tehokkaiden ja tuloksellisten parannus keinojen puuttuminen: Direktiivistä 
2000/35/EY huolimatta monet yritykset ja  varsinkaan pk-yritykset eivät 
veloita viivästyskorkoa, vaikka niillä o lisi siihen oikeus. Joidenkin velkojien 
kohdalla maksuviivästyksiin puuttumisen aiheuttamat kustannukset eivät ole perusteltuja saatuun  taloudelliseen h yötyyn verrattuna. Monissa tapauksissa 
ylimääräisen paperityön aiheuttamia kustannuksia ei saada takaisin. Viivyttelevien asiakkaiden muistuttaminen ja viivästyskorkojen perintä aiheuttavat hallinnollisi a kustannuksia, joita m onet yritykset pyrkivät 
välttämään. Lisäksi velallisen maks ettavaksi koituvan lakisääteisen koron 
lopullinen määrä voidaan laskea vasta si nä päivänä, kun velkoja vastaanottaa 
maksun, ja näin ollen velkojan on odotet tava suoritusta, ennen kuin hän tietää 
perittävän koron tarkan määrän. Useimm issa tapauksissa ennen varsinaista 
maksamista perittävän koron aiheutta mat kustannukset olisivat suuremmat 
kuin siitä saatava taloudelli nen hyöty. Kaikki nämä syyt aiheuttavat sen, että 
maksuviivästyksestä velalliselle koituvien  kielteisten seurausten riski on liian 
pieni, jotta sen avulla parannettaisiin  maksukäyttäytymistä. Tämä on erityisen 
valitettavaa viranomaisten kohda lla, koska niillä ei ole samoja 
rahoitusrajoitteita kuin yrityksillä. Lisäksi monet direktiivin keskeiset 
säännökset ovat epäselviä tai niiden täytäntöönpano on vaikeaa. Esimerkiksi sovellettavasta korkoprosentista,  ”asiaankuuluvien perintäkulujen” 
määritelmästä ja mahdollisuudesta periä korkoa korolle voidaan esittää erilaisia tulkintoja.  
Kaupallisissa toimissa tapahtuvilla maksuviivästyksillä on tärkeitä vaikutuksia: 
• Maksuviivästykset ovat merkittävä kustannustekijä velkojayrityksille. Yleisesti 
ottaen maksuviivästykset haittaavat kassavirtaa, lis äävät rahoituskustannuksia, 
kaventavat sijoitusmahdollisuuksia ja ruokkivat epävarmuutta monissa 
velkojayrityksissä etenkin, kun on kyse pk-yr ityksistä ja varsinkin aikoina, jolloin 
rahoituksen saanti on vaikeaa ja kallista. Näiden tekijöiden tuloksena yritysten 
kilpailukyky ja vakavaraisuus joutuvat usein vaakalaudalle.  
FI 4   FI • Myöhässä maksavat velallisyritykset ja -viranomaiset saavat ilmaista 
tavaraluottoa. 
• Maksuviivästyksillä on kielteinen vaikutus yht eisön sisäiseen kauppaan. 
Useimmissa jäsenvaltioissa yritykset katsovat, että tavaroiden ja palvelujen myyminen yrityksille ja viranomaisille toiseen jäsenvaltioon aiheuttaa suuremman 
maksuviivästysriskin. Muiden syiden ohell a maksuviivästysriski estää yrityksiä 
myymästä tuotteita ja palveluja muih in jäsenvaltioihin, koska se lisää 
epävarmuutta ja yritystoiminnasta ai heutuvia kustannuksia. Myös julkisten 
hankintasopimusten hyvin pitkät maksuaja t ja viranomaisten maksuviivästykset 
estävät talouden toimijoita osallistumasta julkisiin hankintamenettelyihin. Tämä puolestaan kaventaa viranomaisten mahdollisuuksia saada paras vastine 
veronmaksajien rahoille. 
2. T
AVOITTEET  
Maksuviivästyksen torjumiseksi ta rkoitetun yhteisöaloitteen on  
• edistettävä kasvuun ja työpaikkojen lu omiseen tähtäävässä uudessa 
Lissabonin kumppanuudessa1 vahvistettuja kattavia kilpailukykytavoitteita,  
• vähennettävä merkittävästi yrityksille koituv aa hallinnollista rasitetta, edistettävä 
niiden kassavirtaa ja tuettava useampien kansalaisten ryhtymistä yrittäjäksi 
Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan aloitteen2 mukaisesti, 
• helpotettava sisämarkkinoiden  toteutumista ja joustavaa toimintaa poistamalla 
asiaan liittyvät esteet rajatylitt äviltä kaupallisilta toimilta.  
Aloitteella annetaan myös tärkeä sysäys nykyisen ta louskriisin voittamiseksi 
edistämällä Euroopan talouden elvytyssuunnitelman3 täytäntöönpanoa ja 
tukemalla yritysten kassavirtaa eurooppala isten yritysten kilpailukyvyn lujittamiseksi 
pitkällä aikavälillä. 
Käytännössä tämä tarkoittaa kahta toimintatavoitetta: 
(1) Velallisiin kohdistetaan te hokkaita toimenpiteitä, joid en tuloksena he eivät 
enää viivyttele laskun maksamisessa; ja  
(2) Annetaan velkojien käyttöön toimenpiteitä , joiden avulla he voivat maksujen 
viivästyttyä käyttää oikeuks iaan täysin ja tehokkaasti. 
                                                 
1 Komission tiedonanto: Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi. Uusi alku Lissabonin 
strategialle – KOM(2005) 24. 
2 Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja 
alueiden komitealle – ”Pienet ensin” – Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite (”Small Business 
Act”), KOM(2008) 394 lopullinen, annettu 25. kesäkuuta 2008. Tiedonannon mukaan se, että 
parannetaan pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta ja kehitetään sellainen oikeudellinen ja 
liiketoimintaympäristö, joka tukee maksujen ajallaan suorittamista liiketoimissa, on yksi niistä kymmenestä periaatteesta, joiden tarkoituksena on ohjata pk-yrityspolitiikan muotoilua ja toteuttamista 
niin EU:n tasolla kuin jäsenvaltioissakin. 
3 KOM(2008) 800, 26.11.2008. 
FI 5   FI 3. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Perusvaihtoehdon lisäksi tarkaste ltiin seuraavia vaihtoehtoja: 
– Vaihtoehto 2 a (muu kuin lainsäädäntötoimenpide): tietoisuutta lisäävien toimien 
järjestäminen yrityksille, 
– Vaihtoehto 2 b (muu kuin lainsäädäntötoimenpide): tietoisuutta lisäävien toimien 
järjestäminen pk-yrityksiä edustaville järjestöille, 
– Vaihtoehto 2 c (muu kuin lainsäädäntötoimenpide): epävarmoja maksajia 
koskevien tietojen julkaiseminen, 
– Vaihtoehto 3 a (lainsäädäntötoimenpide): maksuaikojen täysimittainen 
yhdenmukaistaminen, 
– Vaihtoehto 3 b (lainsäädäntötoimenpide ): marginaalikorkoprosentin nostaminen, 
– Vaihtoehto 3 c (lainsäädäntötoimenpide ): viiden euron kynnysarvon poistaminen, 
– Vaihtoehto 3 d (lainsäädäntötoimenpide ): ”myöhästymismaksun” käyttöönotto, 
– Vaihtoehto 3 e (lainsäädäntötoimenpide ): ”viivästyskorvauksen” käyttöönotto, 
– Vaihtoehto 3 f (lainsäädänt ötoimenpide): etujärjestöj en roolin vahvistaminen. 
Erilaisia vaihtoehtoja tarkasteltaessa hylätti in jo varhaisessa vaiheessa useita muita 
mahdollisuuksia, kuten direktiivin 2000/35/EY kumoaminen sekä sellaisen eurooppalaisen rahaston perustaminen, joka myöntää pk-yrityksille maksutonta 
rahoitusta tilisaamisten perusteella. 
4. V
AIKUTUSTEN ARVIOINTI  
On huomattava, että EU:lla ei välttämättä ole toimivaltaa joidenkin tärkeiden 
seikkojen osalta, jotka lii ttyvät edellä 1 kohdassa esite ttyjen kolmen ensimmäisen 
ongelman syihin. Jotkin kansallisten ja  alueellisten markkinoiden rakenteeseen 
liittyvät ongelmat olisi ratkaistava jäse nvaltioissa, kun taas suhdanteiden osalta 
useimmat talouspolitiikan välineistä ovat jä senvaltioiden hallussa, mikä merkitsee 
sitä, että EU:n tasolla ei ole kaikki a ongelmien syitä kattavaa ratkaisua.  
Kyseinen direktiivi on talouden toimijoiden  kannalta vaihtoehtoinen väline siinä 
mielessä, että siinä ei velvoiteta vaatim aan viivästyskorkoa. Lisäksi direktiivi koskee 
aluetta, jolla monet muutkin tekijät voi vat vaikuttaa maksusuorituksiin yritysten 
välisissä liiketoimissa. Rajatylittävien kaupallisten toimien maksusuorituksiin ja maksujen perintään oikeusteitse EU:ssa s ovellettavaa sääntelyä ollaan uudistamassa 
uusilla EU-säännöillä, jo tka tulivat hiljattain voimaan ja  joita aletaan pian soveltaa 
käytännössä. Perusvaihtoehdossa on va ikea arvioida yhteisvaikutuksia ja 
päällekkäisyyksiä. Siksi on mahdollista antaa ainoastaan alustavat määrälliset arviot 
kunkin vaihtoehdon mahdollisista vaikutuksista talouteen ja yhteiskuntaan. Näin ollen analyysi on pääosin laadullinen. Lisäksi on huomattava, että yhdelläkään 
vaihtoehdolla ei ole vaikutuksia ym päristöön eikä kolmansiin maihin.  
FI 6   FI Joidenkin ongelmien syyt, joiden osalta EU:lla ei ole toimivaltaa, vaikuttavat 
kuitenkin tiettyjen vaihtoehtojen tehokkaaseen käyttöön. Esimerkiksi 
markkinarakenne ja talouden toimijan as ema markkinoilla vaikuttavat merkittävästi 
siihen, kuinka halukas se on viivyttelevi en velallisten vastaisiin toimiin ja 
mahdollisesti vahingoittamaan tuhansien eurojen arvoisia liikesuhteita. Vaikka eri vaihtoehtojen vaikutusta voidaan arvioida laadullisesti, on kuitenkin vaikea ennustaa 
luotettavasti ehdotuksen tal oudellisia kokonaisvaikutuksia ja siten mahdotonta esittää 
myöskään määrällistä arviota suoris ta vaikutuksista yhteiskuntaan.  
Toimintavaihtoehtoja on verrattu pe rusvaihtoehtoon niiden vaikuttavuuden, 
tehokkuuden ja johdonmukaisuuden perusteella. 
Vaihtoehtojen yleisvertailu  
Vaihtoehto  Vaikuttavuus  Tehokkuus  Johdonmukaisuus  
Vaihtoehto 2 a  (muu 
kuin lainsäädäntö-
toimenpide): tietoisuutta lisäävien toimien 
järjestäminen yrityksille
 Ei: ei vaikutusta 
velallisiin ja hyvin 
vähäinen vaikutus velkojiin.
 Ei: edellyttää liikaa 
resursseja vaikka 
tulokset epävarmoja.   Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin nähden ei havaittu.
 
Vaihtoehto 2 b (muu 
kuin lainsäädäntö-toimenpide): tietoisuutta 
lisäävien toimien 
järjestäminen pk-yrityksiä edustaville 
järjestöille
 Ei: tavoitteita ei 
todennäköisesti saavuteta.
 Kyllä: melko alhaiset 
budjettikustannukset EU:lle. Ei muita 
kustannuksia.
 Kyllä: 
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.  
Vaihtoehto 2 c  (muu 
kuin lainsäädäntö-toimenpide): 
epäluotettavia maksajia 
koskevien tietojen 
julkaiseminen
 Epävarma:  
mahdollisesti ennalta 
ehkäisevä vaikutus 
velkojiin, mutta monia 
käytännön ongelmia 
toimeenpanossa.  Ei: hyvin suuret 
hallinnolliset kustannukset 
yrityksille.
 Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.  
Vaihtoehto 3 a/1 
(lainsäädäntötoimenpide): 
maksuaikojen 
yhdenmukaistaminen 
yritysten välillä  Kyllä:  vähentää 
todennäköisesti maksuviivästyksiä 
lyhentämällä 
sopimukseen perustuvia 
maksuaikoja. 
 Ei: merkittävät 
kustannukset säännösten 
noudattamisesta ja 
mukauttamisesta.
 Ei: Sopimusvapaus 
menetetään poistamalla yritysten 
mahdollisuus 
kilpailla asiakkaille annettavilla 
maksuajoilla. Tämä 
taas voi aiheuttaa lisäpaineita 
sopimuksen muihin 
näkökohtiin, jolloin suuret yritykset 
voivat edelleen 
vaikuttaa merkittä-västi pieniin 
toimittajiin.
 
Vaihtoehto 3 a/2  
(lainsäädäntötoimenpide): 
maksuaikojen 
yhdenmukaistaminen 
viranomaisten yrityksille 
suorittamissa maksuissa  Kyllä:  Asiakassuhteen 
vahingoittamisen pelkoa ei pitäisi olla 
kansallisten 
viranomaisten kanssa 
tehdyissä 
sopimuksissa, joissa on noudatettava 
läpinäkyviä Kyllä:  
budjettivaikutukset 
kansallisiin 
viranomaisiin olisivat 
melko vähäiset 
verrattuna 
lisälikviditeettiin, jota viranomaisten entistä 
aiemmin suorittamat Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.
 
FI 7   FI vakiomenettelyjä. 
Maksuaika ei 
myöskään tavallisesti 
ole neuvoteltava seikka viranomaisten 
kanssa tehtävässä 
sopimuksessa. Riittävän suurista 
seuraamuksista 
maksun viivästyessä olisi kuitenkin tarpeen 
säätää. 
 maksut toisivat 
yrityksille.  
Vaihtoehto 3 b  
(lainsäädäntötoimenpide): 
marginaalikorkoprosentin 
nostaminen  Epävarma:  
sidosryhmät 
vaikuttavat 
tyytyväisiltä nykyiseen marginaalikorkoon. 
Yrityksillä on jo 
nykyisin mahdollisuus neuvotella sopimuksiin 
korkeampi korko-
prosentti tai sisällyttää korkeampi prosentti 
kaupallisiin ehtoihinsa. 
Nykyisten sääntöjen mukaisesti jäsenvaltiot 
voivat säätää 
kansallisessa lainsäädännössä 
marginaalikorolle 
korkeamman 
vähimmäismäärän.
 Epävarma:  tämä 
vaihtoehto voi lujittaa 
suurten tai vahvojen 
yritysten asemaa, koska sillä 
vahvistetaan niiden 
yritysten neuvottelu-asemaa, jotka pyytävät 
nopean maksajan 
alennusta. 
 Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.  
Vaihtoehto 3 c  
(lainsäädäntötoimenpide): 
viiden euron kynnysarvon 
poistaminen  Kyllä  pienten 
liiketoimien osalta, jos tähän liittyy muita 
toimenpiteitä, joilla 
jäljelle jäävien summien perinnästä 
tulee edullista. 
 Kyllä , etenkin pk-
yrityksille. Budjettiin, maksusuorituksiin ja 
säännösten 
noudattamiseen liittyviä kustannuksia 
ei havaittu.
 Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.  
Vaihtoehto 3 d  
(lainsäädäntötoimenpide): 
”myöhästymismaksun” 
käyttöönotto  Kyllä:  tämän 
vaihtoehdon avulla yritykset voivat kattaa 
myöhästyneen maksun 
ja koron perimisestä aiheutuvat 
kustannukset siten, että 
ainoastaan puhtaasti kaupalliset syyt 
estäisivät velkojia 
perimästä korkoa. 
 Kyllä:  Kustannukset 
(pääasiassa maksusuorituksista 
aiheutuvat 
kustannukset) voidaan jakaa uudelleen. Ei 
budjettiin tai 
säännösten noudattamiseen 
liittyviä kustannuksia.
 Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.  
Vaihtoehto 3 e  
(lainsäädäntötoimenpide): 
”viivästyskorvauksen” 
käyttöönotto  Kyllä:  selkeä 
pelotevaikutus 
velallisiin, koska 
viivästyskorvaus olisi 
suhteessa perittävään 
summaan, ja velalliselle koituvat 
kustannukset 
ylittäisivät ilmaisesta kauppalainasta Kyllä:  Kustannukset 
(pääasiassa 
maksusuorituksista 
aiheutuvat 
kustannukset) voidaan 
jakaa uudelleen. Ei säännösten 
noudattamisesta 
aiheutuvia kustannuksia. Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.
 
FI 8   FI saatavan säästön. 
Myös velkojille vahva 
kannustin periä 
maksuja ja korkoja.  Budjettikustannukset ovat perusteltuja 
suhteessa yritysten 
kärsimään vahinkoon ja toimenpiteen 
noudattamiseen.
 
Vaihtoehto 3 f  
(lainsäädäntö-
toimenpide): 
etujärjestöjen roolin 
vahvistaminen  Epävarma:  kyseisillä 
järjestöillä ei välttämättä ole 
resursseja selviytyä 
hallinnollisista kuluista 
ja taloudellisista 
riskeistä, joita maksuviivästyskanteet 
aiheuttavat. Ne eivät 
ehkä ole halukkaita nostamaan kannetta 
myöskään 
eturistiriitojen takia esimerkiksi silloin, 
kun sekä velkojat että 
velalliset ovat kyseisen järjestön jäseniä. 
 Kyllä , jos toteutetaan 
toimenpiteitä, joilla alennetaan kanteen 
esittämiskustannuksia 
ja siihen liittyviä 
taloudellisia riskejä 
(vaihtoehdot 3 c, 3 d ja 3 e).
 Kyllä:  
ristiriitaisuuksia 
muihin alueisiin 
nähden ei havaittu.  
Edellä olevasta vaikutusten arvioinnista käy ilmi, että yr itystenvälisissä liiketoimissa 
vaihtoehdot 3 a/2, 3 c, 3 d ja 3 e täyttävät vaikuttavuutta, tehokkuutta ja 
johdonmukaisuutta koskevat valintaperusteet. Muut vaihtoehdot ei vät täytä yhtä tai 
useampaa valintaperustetta:  
Toimintavaihtoehtojen pa remmuuden määrittäminen  
Vaihtoehto  Vaikuttavuus  Tehokkuus  Johdonmukaisuus
SUOSITELTU VALINTA  
Vaihtoehto 3 a/2  (lainsäädäntö-
toimenpide): maksuaikojen 
yhdenmukaistaminen viranomaisten yrityksille suorittamissa maksuissa
 Kyllä  Kyllä  Kyllä  
Vaihtoehto 3 c  
(lainsäädäntötoimenpide): viiden euron 
kynnysarvon poistaminen  Kyllä  Kyllä  Kyllä  
Vaihtoehto 3 d  
(lainsäädäntötoimenpide): 
”myöhästymismaksun” käyttöönotto  Kyllä  Kyllä  Kyllä  
Vaihtoehto 3 e  
(lainsäädäntötoimenpide): 
”viivästyskorvauksen” käyttöönotto  Kyllä  Kyllä  Kyllä  
VAIHTOEHDOT, JOITA EI SUOSITELLA  
Vaihtoehto 3 b 
(lainsäädäntötoimenpide): 
marginaalikorkoprosentin nostaminen  Epävarma  Epävarma  Kyllä  
Vaihtoehto 3 f (lainsäädäntötoimenpide ): etujärjestöjen 
roolin vahvistaminen
 Epävarma  Kyllä  Kyllä  
Vaihtoehto 3 a/1  
(lainsäädäntötoimenpide): maksuaikojen 
yhdenmukaistaminen yritysten välillä  Kyllä  Ei Ei 
Vaihtoehto 2 a  (muu kuin lainsäädäntö- Ei Ei Kyllä  
FI 9   FI toimenpide): tietoisuutta lisäävien 
toimien järjestäminen yrityksille  
Vaihtoehto 2 b  (muu kuin lainsäädäntö-
toimenpide): tietoisuutta lisäävien 
toimien järjestäminen pk-yrityksiä edustaville järjestöille
 Ei Kyllä  Kyllä  
Vaihtoehto 2 c  (muu kuin 
lainsäädäntötoimenpide): epävarmoja 
maksajia koskevien tietojen julkaiseminen
 Epävarma  Ei Kyllä  
Ainoa vaihtoehto, joka aiheuttaisi tode nnäköisesti merkittä viä hallinnollisia 
kustannuksia yrityksille, on va ihtoehto 2 c. Karkea arvio tämän vaihtoehdon 
aiheuttamista kustannuksista on 25 300 miljoonaa euroa pk-yrityksille ja 86,1 miljoonaa euroa suurille yrityksille.