Ehdotus: neuvoston asetus tukea tai muita taloudellisia suorituksia saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä suoritettavasta valvonnasta annetun asetuksen (ETY) N:o 386/90 muuttamisesta /* KOM/2007/0489 lopull. - CNS 2007/0178 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 31.8.2007 KOM(2007) 489 lopullinen 2007/0178 (CNS) KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Yksinkertaistaminen: Asetuksen (ETY) N:o 386/90 muuttaminen Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS tukea tai muita taloudellisia suorituksia saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä suoritettavasta valvonnasta annetun asetuksen (ETY) N:o 386/90 muuttamisesta (komission esittämä) KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Yksinkertaistaminen: Asetuksen (ETY) N:o 386/90 muuttaminen Vientitukien valvonnan osalta asetuksen (ETY) N:o 386/90 [1] 3 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltioiden viranomaiset suorittavat tavaroiden fyysisen tarkastuksen viiden prosentin osuudelle tullitoimipaikkaa, kalenterivuotta ja tuotealaa kohden. Ensimmäinen yksinkertaistaminen tapahtui neuvoston asetuksella (EY) N:o 163/94 [2], jossa säädetään, että jos jäsenvaltio soveltaa riskinarviointia nykyisen asetuksen (EY) N:o 3122/94 mukaisesti, tuotealakohtainen vähimmäistarkastusaste voidaan vahvistaa kahdeksi prosentiksi ja kaikkia aloja koskeva tarkastusaste viideksi prosentiksi. Nyt ehdotetaan uutta yksinkertaistamista, jonka mukaan silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EY) N:o 3122/94 mukaisesti kaikki viejät kattavaa riskinarviointia, se voi päättää soveltaa kaikki alat kattavaa viiden prosentin keskimääräistä tarkastusastetta koko jäsenvaltion osalta tullitoimipaikkakohtaisesti vahvistettavan tarkastusasteen asemesta. Tätä toimenpidettä on ehdotettu useammassa jäsenvaltiossa ja erityisesti niissä, jotka ovat järjestäneet uudelleen tullipalvelunsa ja -menettelynsä. Keskitetty sähköinen vienti-ilmoitusjärjestelmä ja tullitoimipaikkojen lukumäärän huomattava väheneminen edellyttivät näissä maissa valvontatoimien tehokkaampaa järjestämistä kansallisella alueella. Jäsenvaltiokohtaisen tarkastusasteen määrittäminen on kuitenkin perusteltua ainoastaan siinä tapauksessa, että käytetään asetuksen (EY) N:o 3122/94 mukaista riskinarviointia; se antaa jäsenvaltioille, joiden tullilaitosjärjestelmä on monimutkaisempi, mahdollisuuden jatkaa hajautettua valvontaa. PERUSTELUT Neuvoston asetus (ETY) N:o 386/90 Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/90 [3] 8 artiklan nojalla neuvosto päätti, että jäsenvaltioiden olisi tehtävä fyysisiä tarkastuksia vientitukea saaville tavaroille ajankohtana, jona vientimuodollisuudet on saatettu päätökseen, ja ennen kyseisten tavaroiden vientiin tarvittavan luvan myöntämistä. Tarkastukset tapahtuvat vientitullitoimipaikassa, joka usein sijaitsee sisämaassa. Vähimmäistarkastusaste on viisi prosenttia tullitoimipaikkaa, kalenterivuotta ja tuotealaa kohden; tuotealakohtainen viiden prosentin tarkastusaste voidaan kuitenkin korvata kaikkia aloja koskevalla viiden prosentin tarkastusasteella, jos jäsenvaltio soveltaa riskinarviointiin perustuvaa valintajärjestelmää. Tällöin kahden prosentin vähimmäisaste on pakollinen tuotealaa kohden. Lisäksi silloin, kun vienti-ilmoitusten hyväksyjä on sisämaan tullitoimipaikka, kaikki (ulkorajalla sijaitsevat) yhteisön poistumistullipaikat voivat tehdä vaihtamista koskevia fyysisiä tarkastuksia. Sen jälkeen kun nämä vaatimukset otettiin käyttöön vuonna 1990 neuvoston asetuksella (ETY) N:o 386/90 [4] ja vuonna 1994 neuvoston asetuksella (EY) N:o 163/94 [5], tulliviranomaiset ovat joutuneet mukautumaan sähköisten vientimenettelyjen kehittymiseen ja sisämarkkinoiden avautumisen ja unionin laajentumisen edellyttämiin rakenneuudistustarpeisiin. Samalla ne ovat saaneet lisää kokemusta valvontasäännösten soveltamisesta. Tämä kehitys on vaikuttanut vientitullitoimipaikkojen ja poistumistullitoimipaikkojen lukumäärään, niiden toimintarakenteeseen ja osaamiseen. Vaikka kaikki tulliviranomaiset käyttävät jonkinlaista riskinhallintamenettelyä, 27:stä jäsenvaltiosta ainoastaan 7:ssä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 3122/94 [6] mukaista riskinarviointia. Komissio ehdottaa jäljempänä esitettyjä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tehostaa riskinarvioinnin käyttöä ja yksinkertaistaa fyysisten ja vaihtamista koskevien tarkastusten järjestämistä. Jäsenvaltiokohtaiset fyysiset tarkastukset: 5 prosentin tarkastusaste Asetuksen (ETY) N:o 386/90 3 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltioiden viranomaiset suorittavat tavaroiden fyysisen tarkastuksen viiden prosentin osuudelle tullitoimipaikkaa, kalenterivuotta ja tuotealaa kohden. Tietyissä tapauksissa tullitoimipaikka ei enää ole vuosittaisen tarkastusasteen asianmukainen vahvistamisperuste. Eräissä jäsenvaltioissa tullitoimipaikkojen lukumäärä on vähentynyt, tarkastusten hallinnointi on keskitetty ja riskinarviointimenettelyjen käyttö saattaisi johtaa siihen, että fyysiset tarkastukset ulotetaan koskemaan suhteellisesti kaikkia vientitukeen oikeutettujen tuotteiden viejiä. Tämän perusteella jäsenvaltiot ovat huomanneet, että vaatimus vähimmäistarkastusasteen vahvistamisesta vientitullitoimipaikan tasolla haittaa tarkastusten tehokasta kohdentamista ensisijaisiin tuotealoihin ja viejiin. Eräissä tullitoimipaikoissa viiden prosentin tarkastusaste merkitsee kohtuutonta hallinnollista taakkaa sekä niiden alaisuuteen kuuluville harvalukuisille viejille että tulliviranomaisille, toisissa tullitoimipaikoissa taas viisi prosenttia riittää hädin tuskin kattamaan todelliset tarkastustarpeet. Tehokkuuden ja yksinkertaisuuden vuoksi ja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitavan budjettimenojen valvonnan periaatteen mukaisesti jäsenvaltioilla, jotka käyttävät asetuksen (EY) N:o 3122/94 mukaista riskinarviointia, olisi oltava mahdollisuus soveltaa vähimmäistarkastusastetta pikemminkin kansallisella kuin vientitullitoimipaikan tasolla. Ne jäsenvaltiot, jotka eivät käytä tällaista riskinarviointia, eivät voi soveltaa edellä mainittua kansallisen tason tarkastusastetta, vaan niillä on vastaisuudessakin lakisääteinen velvollisuus noudattaa vientitullitoimipaikkakohtaista tarkastusastetta. Jäsenvaltiot, jotka käyttävät edellä mainittua riskinarviointia mutta haluavat edelleen soveltaa yhtenäisiin, oikeudellisesti sitoviin tarkastusasteisiin perustuvaa hajautettua valvontaa, voivat vastaisuudessakin noudattaa nykyisen käytännön mukaista lakisääteistä vähimmäistarkastusastetta vientitullitoimipaikkaa kohden. 2007/0178 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS tukea tai muita taloudellisia suorituksia saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä suoritettavasta valvonnasta annetun asetuksen (ETY) N:o 386/90 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [7], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [8], sekä katsoo seuraavaa: 1. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 386/90 [9] voimaantulon jälkeen useat jäsenvaltiot ovat järjestäneet uudelleen tullipalvelunsa, mikä on johtanut tullitoimipaikkojen lukumäärän huomattavaan vähenemiseen. Sähköisten tullin vientimenettelyjen ja keskitetyn valvonnan käyttöönotto on vähentänyt vientitullitoimipaikan merkitystä tarkastusasteen soveltamisperusteena. 2. Lisäksi riskinhallintamenettelyjen käytön, riskinarviointi mukaan luettuna, uskotaan johtavan siihen, että fyysiset tarkastukset ulotetaan koskemaan kaikkia viejiä. Vaatimus vähimmäistarkastusasteen vahvistamisesta vientitullitoimipaikan tasolla haittaa kuitenkin tarkastusten tehokasta kohdentamista ensisijaisiin tuotealoihin ja viejiin. Tehokkuuden ja yksinkertaisuuden vuoksi ja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavan hallinnoinnin periaatteen mukaisesti niillä jäsenvaltioilla, jotka käyttävät yhteisön lainsäädännön mukaista riskinarviointia, olisi siksi oltava mahdollisuus soveltaa vähimmäistarkastusastetta pikemminkin kansallisella kuin vientitullitoimipaikan tasolla. 3. Sen vuoksi asetusta (ETY) N:o 386/90 olisi muutettava, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (ETY) N:o 386/90 seuraavasti: Lisätään 3 artiklan 2 kohtaan kolmas alakohta seuraavasti: ”Jos jäsenvaltio soveltaa toista alakohtaa, se voi myös halutessaan korvata tullitoimipaikkakohtaisen viiden prosentin tarkastusasteen koko alueellaan sovellettavalla viiden prosentin tarkastusasteella. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ennen kuin se alkaa soveltaa tai lakkaa soveltamasta tätä alakohtaa.” 2 artikla T ämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSIIN) EHDOTUKSEN NIMI Luonnos asetukseksi tukea tai muita taloudellisia suorituksia saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä suoritettavasta valvonnasta 12 päivänä helmikuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 386/90 muuttamisesta ASIAKIRJAN VIITENUMERO KOM(2007) 489 lopullinen 2007/0178 (CNS) EHDOTUS 1. Miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen päätavoitteet, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate? Ehdotus ei vaikuta yritystoimintaan, koska se koskee ainoastaan tulliviranomaisten tekemien fyysisten ja vaihtamista koskevien tarkastusten uudelleenjärjestelyä vientituen yhteydessä. Yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla, jotta voimassa olevat valvontasäännökset voidaan mukauttaa tiettyjen jäsenvaltioiden muuttuneisiin valvontaolosuhteisiin. Päätavoitteena on tulliviranomaisten tekemien fyysisten ja vaihtamista koskevien keskitettyjen tarkastusten yksinkertaistaminen. VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN 2. Mitä yrityksiä ehdotus koskee? Ehdotus ei vaikuta yritystoimintaan. - Yritystoiminnan alat - Yritysten koko (pienten ja keskisuurten yritysten osuus) - Ovatko yritykset keskittyneet yhteisön tietylle maantieteelliselle alueelle? 3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta? Ehdotus ei aiheuta muutoksia yritystoimintaan. 4. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset talousvaikutukset - työllisyyteen? - investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen? - yritysten kilpailukykyyn? Ehdotuksella ei ole talousvaikutuksia. 5. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)? Ehdotuksella ei ole tällaisia vaikutuksia. KUULEMINEN 6. Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista tahoista ja niiden esittämien kantojen pääpiirteet Jäsenvaltioiden teknisten asiantuntijoiden yleinen alustava kuuleminen. Kyseessä ovat kaupan mekanismeja käsittelevän hallintokomitean jäsenet, jotka ovat yhteydessä viejäjärjestöihin. Järjestöt eivät reagoineet. Jäsenvaltioiden asiantuntijat katsoivat erityisesti, että valvontasääntöjen yhdistäminen vastaa paremmin nykyaikaisen sähköisen tullivalvonnan vaatimuksia. Koska eräät (suuret) jäsenvaltiot kuitenkin haluavat jatkaa yhtenäiseen lakisääteiseen vähimmäistarkastusasteeseen perustuvaa hajautettua valvontaa vientitullitoimipaikkaa kohden, otetaan käyttöön mahdollisuus valita tarkastusaste kansallisella tasolla. [1] EYVL L 42, 16.2.1990, s. 6, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 163/94 (EYVL L 24, 29.1.1994, s. 2). [2] EYVL L 24, 29.1.1994, s. 2. [3] EYVL L 94, 28.4.1970, s. 13, asetus sellaisena kuin se on korvattuna asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1) 9 artiklalla. [4] EYVL L 42, 16.2.1990, s. 6, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 163/94 (EYVL L 24, 29.1.1994, s. 2). [5] EYVL l 24, 29.1.1994, s. 2. [6] EYVL L 330, 21.12.1994, s. 31. [7] EUVL C […], […], s. […]. [8] EUVL C […], […], s. […]. [9] EYVL L 42, 16.2.1990, s. 6, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 163/94 (EYVL L 24, 29.1.1994, s. 2).