EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 25.03.1997 
KOM(97)1291opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
TUKI RAKENNESOPEUTUKSEEN JA VELKAHELPOTUKSIIN 
VOIMAKKAASTI VELKAANTUNEISSA AKT-VALTIOISSA 
YHTEISÖN VASTAUS HIPC -VELKA-ALOITTEESEEN 
Ehdotus 
NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI 
poikkeuksellisesta avusta voimakkaasti velkaantuneille AKT-maille 
(komission esittämä) 

EUROOPAN KOMISSIO 
KOMISSION TIEDONANTO 
TUKI RAKENNESOPEUTUKSEEN JA VELKAHELPOTUKSIIN 
VOIMAKKAASTI VELKAANTUNEISSA AKT-VALTIOISSA 
YHTEISÖN VASTAUS HIPC -VELKA-ALOITTEESEEN 
/\«s 
SISÄLTÖ 
1. Johdanto Sivu 
2 
2. HIPC-velka-aloite 3 
3. Yhteisön luottoriskit HIPC-maihin nähden ja siitä mahdollisesti aiheutuvat 
kustannukset 
4. Periaatteet yhteisön rahoitusosuuden ohjaamiseksi HIPC-aloitteeseen 
5. Yhteisön tehostettu apu HIPC-maille - ehdotus avunantotoiminnasta 
5.1 Täydentävä sopeutustuki 
5.2 Tuki markkinaehtoisen velan vähentämiseen 
5.3 Tekninen apu velan hoitamiseksi 
6. Velkahelpotukseen myönnettävä tuki - ehdotus luotonantotoiminnasta 
6.1 Velkahelpotusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
a) Velan anteeksianto tai uudelleenrahoitus 
h) Velkahelpotuksen keskittäminen erityislainoihin 
c) Maakohtaiset päätökset 
6.2 Yhteisön osallistumista koskeva rahoituslähde 
a) Velkojen takaisinmaksuilla tapahtuva rahoitus 
h) Käytännön mekanismit K 
,V 
9 
10 
10 
K) 
11 
7. Päätelmä 11 
-1 
Ai 
1. Johdanto 
Velkataakka pysyy korkeana eräissä alhaisen tulotason maissa, joista useimmat sijaitsevat 
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, huolimatta siitä, että ne ovat yrittäneet jatkaa 
talousuudistuksiaan ja terveen makrotaloudellisen politiikan harjoittamista. Avunantajat ja 
luotonantajat ovat viime vuosina toteuttaneet koko joukon toimenpiteitä köyhimpien maiden 
velkataakan keventämiseksi, mutta eräille voimakkaasti velkaantuneille köyhille maille 
(Heavily Indebted Poor Countries, HIPC) nämä toimenpiteet eivät ole olleet riittäviä, jotta ne 
olisivat pystyneet alentamaan velkataakkaansa kestävälle tasolle. Tämän vuoksi 
kansainvälisessä velkakeskustelussa on keskitytty yhä enemmän tarpeeseen löytää HIPC-
maiden velkaongelmiin pitempiaikaisia ja kattavampia ratkaisuja. Pariisin klubi antoi tähän 
merkittävän vastauksen tekemällä päätöksen toteuttaa velkapääomaan kohdistuvia 
toimenpiteitä tarjotakseen maille mahdollisuuden päästä eroon jatkuvista velkojen 
uudelleenjärjestelyistä. 
Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) ja Maailmanpankki esittivät hiljattain, keväällä 1996 
pitämissään kokouksissa laajan toimintasuunnitelman HIPC-maiden velkaongelmien 
vähentämiseksi - HIPC-velka-aloitteen (HIPC Debt Initiative). IMF:n väliaikainen komitea 
ja Maailmanpankin kehityskomitea hyväksyivät aloitteen syksyllä 1996 pidetyissä 
vuosikokouksissaan. Aloite edellyttää kaikkien luotonantajien yhteensovitettua toimintaa 
velkataakkojen keventämiseksi kestävälle tasolle. Tämän aloitteen uutena avaintekijänä on 
tunnustaa tarve myös monenvälisen velkataakan hoitamiseen osana maan 
kokonaisvelkataakkaa. 
Tämä aloite koskee Euroopan yhteisöä, koska yhteisö on kyseisten maiden suurin 
kehitysyhteistyökumppani ja antaa näille maille myös luottoja. 
Yhteisö antaa avustustoimintansa puitteissa merkittävää rahoitusapua Lomén 
yleissopimuksen mukaisesti: toisessa rahoituspöytäkirjassa 70 AKT-valtiolle myönnetään 
yhteensä 14,6 miljardin ecun suuruiset määrärahat. Yhteisö antaa erityisesti merkittävää 
rahoituksellista ja teknistä apua niille AKT-valtioille, jotka toteuttavat rakennesopeutusta 
koskevia ohjelmiaan. 
Yhteisölle luotonantajana aiheutuva kokonaisriski niiden 11 AKT-valtion osalta, jotka 
todennäköisimmin tarvitsevat aloitteen mukaisia toimia, on noin 600 miljoonaa ecua 
nimellisesti. 
Velkakysymys on ollut AKT-valtioiden suurin huolenaihe perättäisiä Lomén 
yleissopimuksia koskevissa neuvotteluissa. Yhteisö on toteuttanut useita toimenpiteitä 
estääkseen yhteisöstä AKT-valtioille myönnettyjen velkojen kasvun. Neljännestä Lomén 
yleissopimuksesta alkaen kaikki Euroopan kehitysrahaston (EKR) varat riskipääomaa 
lukuun ottamatta on myönnetty tukina, koska enää ei ole olemassa erityislainoja tai 
vaatimusta siitä, että Stabex-siirtoja saavat maat täydentävät osaltaan järjestelmän tuloja. 
Neuvosto päätti lisäksi vuonna 1991 luopua velvollisuudesta osallistua aiempien 
yleissopimusten perusteella myönnettyjen Stabex-varojen takaisinmaksuihin, ja neljännen 
Lomén yleissopimuksen puolivälitarkistuksen yhteydessä vuonna 1995 yhteisö suostui 
muuttamaan tuiksi kaikki aiempien yleissopimusten perusteella myönnetyt erityislainat, 
joista ei vielä oltu tehty sitoumuksia. 
Komissio ehdottaa HIPC-aloitteessa lisätoimenpiteiden toteuttamista voimakkaimmin 
velkaantuneiden AKT-valtioiden velkaongelmien vähentämiseksi. Tässä tiedonannossa 
esitetyn ehdotuksen tarkoituksena on tukea näiden maiden sopeutuskehitystä ja sillä 
pyritään edistämään kestävää kasvua ja köyhyyden lievittämistä. Tämän tavoitteen 
saavuttamiseksi kyseiset maat tarvitsevat jatkossakin riittävän määrän ulkomaista tukea jopa 
sen jälkeenkin, kun ne ovat hyötyneet HIPC-aloitteen mukaisesti toteutetuista 
velkahelpotustoimenpiteistä. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että yhteisön tärkein tehtävä 
näiden maiden osalta on jatkossakin rahoituksellisen ja teknisen avun antaminen maiden 
uudistus- ja kehityspyrkimysten tukemiseksi. Tällainen apu on ja tulee olemaan erittäin 
tärkeää HIPC-maille. 
Avunantotoiminnan osalta on ehdotettu, että yhteisö takaa voimakkaasti velkaantuneille 
köyhille AKT-valtioille myönnetyn tuen jatkuvuuden ja tehostaa tukea 
i) myöntämällä täydentävää tukea rakennesopeutukseen tapauskohtaisesti, 
ii) harkitsemalla tapauskohtaisesti tuen myöntämistä markkinaehtoisen velan 
vähentämiseen, ja 
iii) tehostamalla velanhoitoon myönnettävää tukea. 
Luotonantotoiminnan osalta on ehdotettu, että yhteisö 
iv) aloittaa toimet tukikelpoisten maiden yhteisölle suoritettavan velan nykyarvon 
alentamiseksi. 
2. HIPC-velka-aloite 
Hl PC-velka-aloitteen tärkeimpänä tavoitteena on taata, että jatkuvan korkea velka ja 
velanhoitorasitteet eivät rajoita voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden sopeutus- ja 
uudistuspyrkimyksiä. IMl':n ja Maailmanpankin tekemät tutkimukset osoittavat, että HIPC-
maiden ryhmän velkataakat säilyvät keskipitkällä aikavälillä kestämättömän korkeina senkin 
jälkeen, kun nykyinen velkahelpotusmekanismi on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön ja 
huolimatta maiden pyrkimyksistä harjoittaa talouskasvuun suuntautunutta politiikkaa. 
HIPC-velka-aloite perustuu kansainvälisen rahoitusyhteisön sitoumukseen toteuttaa 
toimenpiteitä näiden maiden velkataakkojen keventämiseksi kestävälle tasolle, edellyttäen, 
että maat saattavat loppuun voimakkaan talouspoliittisen kasvukauden. HIPC-aloitteen 
oleellisimpana tekijänä on sen tavoite käsitellä HIPC-maiden velkaongelmia laajasti, 
kahdenvälisten, markkinaehtoisten ja monenvälisten luotonantajien yhteensovitettu toiminta 
mukaan lukien. Toisena tärkeänä tekijänä on uusi lähestymistapa velan kestävyyden 
... i 
arvioimisessa . 
IMF-.n väliaikainen komitea ja Maailmanpankin kehityskomitea hyväksyivät aloitteen 
vuosikokouksissaan vuonna 1996, jolloin kyseisten Bretton Woodsin toimielinten 
osallistuminen aloitteeseen vahvistui. Väliaikaisen ja kehityskomitean virallisissa 
tiedonannoissa korostettiin erityisesti aloitteen laajuuden merkitystä ja kehotettiin muita 
luotonantajia osallistumaan aloitteeseen kohtuullisin osuuksin ja niitä luotonantajia, jotka 
eivät vielä olleet päättäneet osallistumisestaan, osallistumaan aloitteeseen mahdollisimman 
pikaisesti. 
1 Velan kestävyys määritellään maakohtaisesti siten, että se olisi korkeintaan 200-250 prosenttia velkakannan 
nykyarvon suhteesta vientiin ja 20-25 prosenttia velanhoitomenojen suhteesta vientiin. 
-3-
Kahdenvälisten luotonantajien osalta Pariisin klubi ilmoitti olevansa valmis ylittämään 
Napolissa sovitut rajat ja tarjoamaan tapauskohtaisesti velan nykyarvon vähentämistä jopa 
80-prosenttisesti niiden maiden kohdalla, jotka saavat lisähelpotuksia HIPC-aloitteen 
perusteella. Nykyisen käytännön mukaisesti myös niiden maiden, jotka saavat apua 
aloitteesta, on etsittävä vastaavaa kohtelua muille kahdenvälisille ja markkinoilla toimiville 
luotonantajille maksamatta olevien velkojensa osalta. 
Aloitteeseen voivat osallistua ne IIIPC-maat, jotka toteuttavat tai ottavat käyttöön IMl;:n ja 
Maailmanpankin tukemia rakennesopeutusohjelmia ja joiden velkataakka säilyy 
kestämättömänä jopa sen jälkeen, kun nykyinen velkahelpotusmekanismi on toteutettu. 
Hyötyäkseen nykyisten mekanismien lisäksi velkahelpotustoimenpiteistä tukikelpoisten 
maiden on kyettävä osoittamaan voimakkaita poliittisia tuloksia, jotka perustuvat 
makrotaloudellisia, rakenteellisia ja sosiaalipoliittisia uudistuksia koskevaan ohjelmaan. 
Terveen kansantalouden hoidon lisäksi HIPC-aloitteessa korostetaan erityisesti julkisten 
menojen laadun parantamista, instituutioiden kapasiteetin vahvistamista ja sosiaalipalvelujen 
tarjoamisen edistämistä. HIPC-aloitteen pääkohdat ja -vaiheet esitetään liitteessä 5. 
Maailmanpankki ja IMF ovat arvioineet 13 maan tarvitsevan nykyisten 
velkahelpotusmekanismien lisäksi muitakin toimia. Näistä 11 on AKT-valtioita . Tämä 
maaluettelo on alustava; muutkin maat saattavat osoittautua tukikelpoisiksi silloin, kun niitä 
koskeva päätös tehdään. Muutamista maista tehdään ratkaisut vuonna 1997, jolloin 
luotonantajien on päästävä sopimukseen todennäköisten toimien laajuudesta erityisesti tätä 
tarkoitusta varten laadittujen velan kestävyyttä koskevien analyysien perusteella. Kutakin 
maata koskevia päätöksiä tehtäessä asianomaisilta luotonantajilta pyydetään sitoutumisia 
sellaisten toimenpiteiden toteuttamiseen, joilla vähennetään niiden luottoriskien nykyarvoa 
kyseisen maan osalta sen jälkeen, kun maa on saanut päätökseen lisäselvityksen hyvästä 
poliittisesta tuloksesta. Ensimmäinen maa, joka todennäköisesti tarvitsee yhteisön toimintaa 
on Uganda, jonka tukikelpoisuutta ja tarvittavan velkahelpotuksen laajuutta koskeva päätös 
arvioidaan tehtävän keväällä 1997. 
3. Yhteisön luottoriskit HIPC-maihin nähden ja siitä mahdollisesti aiheutuvat 
kustannukset 
Yhteisön luottoriskit HIPC-maihin nähden liittyvät Lomén yleissopimuksessa määriteltyyn 
yhteistyöhön: ne HIPC-maat, joilla on maksamattomia velkoja yhteisölle, ovat kaikki AKT-
valtioita ja ne ovat velkaantuneet eri Lomén yleissopimusten ja niitä ennen tehtyjen 
Yaoundén yleissopimusten perusteella. Yhteisön luottoriskit mahdollisesti tukikelpoisiin 
HIPC-maihin nähden koostuvat kolmesta tekijästä: erityislainoista, riskipääomasta ja EIP:n 
omista varoista myönnetyistä lainoista. 
Euroopan yhteisö on suhteellisen pieni luotonantaja HIPC-aloitteessa. Yhteisön luottoriskien 
kokonaismäärä niihin 11 AKT-valtioon nähden, joiden tällä hetkellä arvioidaan 
todennäköisesti tarvitsevan aloitteen mukaisia toimia, on 595 miljoonaa ecua nimellisesti . 
2 Nämä 13 maata ovat Burundi, Etiopia, Guinea-Bissau, Madagaskar, Mosambik, Myanmar, Nicaragua, Niger, 
Ruanda, Sambia, Säo Tome ja Principe, Uganda ja Zaire. Yhteisöllä ei ole mitään saamisia Burmalta ja 
Nicaragualta. 
Aloitteen rakenteen mukaisesti, tässä asiakirjassa esitetyt tiedot liittyvät ainoastaan julkista sektoria koskeviin 
tai sen takaamiin lainoihin ja koskevat jo maksettuja määriä (ellei muuta ilmoiteta). 
-4-
Tästä määrästä yhteisön saamisia 69 prosenttia on erityislainoja, 30 prosenttia riskipääomia 
ja yksi prosentti EIP:n omista varoista myönnettyjä lainoja. Komissio arvioi, että näiden 
saamisien nykyinen nettoarvo on noin 300 miljoonaa ecua. Kolmen lainavälineen kuvaus ja 
niihin liittyvät luottoriskit yksittäisten maiden osalta esitetään liitteissä 2 ja 3. 
Tarkasteltaessa IllPC-aloilleesta yhteisölle aiheutuvia kustannuksia on korostettava kahla 
seikkaa, luisiksikin kaikki kustannuksia koskevat kokonaisarviot ovat huomattavan 
epävarmoja, koska kustannukset määritellään maakohtaisesti vasta sitten, kun edellytykset 
täyttävät maat saavuttavat päätöksentekovaiheen aloitteessa. Näitä maakohtaisia päätöksiä 
tehdään useana vuonna. Siksi onkin epävarmaa, mitkä maat tosiasiallisesti tarvitsevat 
ylimääräisiä velkahelpotuksia aloitteen perusteella, kuinka paljon velan nykyarvoa olisi 
alennettava kussakin maassa, jotta velka saataisiin kestävälle tasolle ja mitkä maat täyttävät 
edellytykset talouspoliittisen tuloksen kannalta. Ei ole varmaa, että kaikki niistä 11 maasta, 
joiden arvioidaan todennäköisesti tarvitsevan velkahelpotustoimenpiteitä, täyttäisivät 
aloitteen edellytykset, sillä eräät mahdollisesti kelpuutettavat maat saattavat jättää 
sopeutusohjelmansa toteuttamatta tai riittävän yksityiskohtaiset tulosselvitykset laatimatta. 
Tässä vaiheessa on myöskin otettava huomioon, että muitakin maita saatetaan kelpuuttaa 
toimenpiteiden kohteeksi. Toiseksi, koska velkahelpotussitoumuksia koskevat päätökset 
tehdään ja ne pannaan täytäntöön monen vuoden aikana toimenpiteistä luotonantajille 
aiheutuvat todelliset kustannukset jakautuvat niiden mukaisesti (katso liite 7 maakohtaisten 
päätösten todennäköisestä tekoajankohdasta). 
On vaikeaa antaa luotettavaa arviota kaikista niistä kustannuksista, joita IllPC-aloilc 
aiheuttaa yhteisölle, joten kaikkia tässä vaiheessa tehtyjä arvioita on pidettävä ainoastaan 
alustavina. Maailmanpankin ja IMF:n arvioiden mukaan yhteisölle aiheutuvat kustannukset 
saattavat nousta noin 150 miljoonaan ecuun vuonna 1996 nykyisinä arvoina, jos oletetaan, 
että edellä mainitut 11 AKT-valtiota osallistuvat aloitteeseen . Tämä olisi noin 5 prosenttia 
monenvälisille luotonantajille aiheutuvista kokonaiskustannuksista. Vuosikustannusten 
arvioidaan olevan keskimäärin korkeintaan muutamankymmentä miljoonaa ecua vuodessa. 
Koska tähän arvioon liittyy epävarmuutta, kuten edellä todettiin, olisi korostettava, että 
todelliset kustannukset saattavat erota huomattavasti tässä asiakirjassa esitetyistä määristä. 
4. Periaatteet yhteisön rahoitusosuuden ohjaamiseksi HIPC-aloitteeseen 
HIPC-aloitteen yhteydessä toteutettavan yhteisön toiminnan ohjaamiseksi ehdotetaan 
seuraavia periaatteita: 
i) yhteisön tavoitteena aloitteeseen osallistumisessa olisi oltava asianomaisten maiden 
sopeutuskehityksen tukeminen tarjoamalla kannustimia kestäviin uudistuksiin ja 
sopeutuskehityksen saaminen pitkällä aikavälillä elinkelpoiseksi tukemalla 
laajaperustaisia makrotalouden, rakenteiden ja sosiaalipolitiikan uudistusohjelmia; 
Tässä kohden on esitettävä kaksi varausta: ensiksikin kustannusarviot perustuvat olettamuksiin asianomaisissa 
maissa tapahtuvasta talouskehityksestä. Tiettyjen maiden todelliset kustannukset eroavat arvioista, jos niiden 
perustana olevat olettamukset muuttuvat, toisin sanoen jos viennin kasvu tai asianomaisille maille maksettujen 
tukien määrä on arvioitua korkeampi tai alhaisempi. Tämä kustannusarvio perustuu toisaalta Maailmanpankille 
velallisten ilmoitusjärjestelmässä (Debtor Reporting System) ilmoitettuihin tietoihin eikä suoraan yhteisön 
toimittamiin tietoihin. Näin ollen käytetyissä tiedoissa saattaa olla virheitä. Tietoja sovitetaan parhaillaan yhteen 
ja alustavan työn perusteella näyttäisi siltä, että Maailmanpankin/lMF:n alustavat arviot yhteisölle mahdollisesti 
aiheutuvista kustannuksista saattavat olla liian suuria. 
-5-
ii) yhteisön olisi jatkossakin oltava tärkein HIPC-maiden tukija antamalla rahoitusapua 
ja teknistä apua rakennesopeutuksen ja köyhyyden lieventämisen tukemiseen; 
iii) yhteisön olisi vahvistettava sitoumuksensa osallistumisesta HIPC-velka-aloitteeseen 
yhteisön saamisien osalta toteuttamalla toimenpiteitä yhteisön luottoriskin nykyarvon 
vähentämiseksi asianomaisiin maihin nähden samanaikaisesti muiden luotonantajien 
toteuttamien toimenpiteiden kanssa; 
iv) yhteisön toiminnan olisi oltava HIPC-aloitteen mukaista ja se olisi toteutettava 
tapauskohtaisesti yleisen kehyksen mukaisesti; 
v) yhteisön saamisia koskevat velkahelpotustoimet olisi toteutettava siten, että 
toimintaan osallistuvien yhteisön toimielinten asema suosituimpana luotonantajana ei 
vaikeutuisi. 
vi) tukikelpoinen maa ei saa olla tilanteessa, jossa kehitysyhteistyö yhteisön kanssa on 
keskeytetty 
vii) yhteisön velkahelpotustoimenpiteisiin ei saisi kuulua velkarästien hoitoa. Velkarästit 
olisi periaatteessa selvitettävä ennen kuin tukikelpoiseen maahan voidaan kohdistaa 
mitään velkahelpotustoimenpiteitä. 
5. Yhteisön tehostettu apu HlPC-maille - ehdotus avunantotoiminnasta 
Ehdotetaan, että yhteisö pääasiallisen avunantajan asemassaan toteuttaa kolme toimenpidettä 
nykyisistä EKR:n varoista avustaakseen paremmin voimakkaasti velkaantuneita AKT-
valtioita. 
5.1 Täydentävä sopeutustuki 
Vaikka HIPC-maat ovat jatkuvasti saaneet positiivisia nettosiirtoja, niiden riippuvuus 
myönnetyistä ulkomaisista tuista tekee niistä erityisen haavoittuvia. Koska komissio on 
tärkein rakennesopeutustuen antaja, se on aina painottanut sitä, että voimakkaasti 
velkaantuneiden maiden sopeutuskehitykselle on annettava riittävästi rahoitusta. Niille 
maille, jotka saavat ylimääräisiä velkahelpotuksia HIPC-aloitteen perusteella, 
riittävänsuuruinen ulkomainen tuki on jatkossakin erittäin tärkeää maiden kehityksen 
kannalta jopa silloin, kun ne ovat osallistuneet aloitteeseen. Myös eräiden muiden 
voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden rahoitustarpeet pysyvät korkeina etenkin 
niissä maissa, joiden velkataakat jäävät hieman alle HIPC-aloitteessa määritellyn kriittisen 
velankestorajan ja jotka eivät sen vuoksi voi saada ylimääräisiä velkahelpotuksia. Näille 
maille on myös tärkeää saada riittävänsuuruista ulkomaista apua sopeutuspyrkimystensä 
tukemiseksi. 
Komission mielestä on varmistettava, että HIPC-maat saavat riittävänsuuruista 
rahoitustukea. Sen vuoksi komissio ehdottaakin, että yhteisö myöntää 
rakennesopeutusjärjestelyissä (Structural Adjustment Facility) käytettävissä olevista varoista 
täydentävää tukea HIPC-maille tapauskohtaisesti ja maiden rahoitustarpeiden ja taloudellisen 
tuloksen perusteella. 
5.2 Tuki markkinaehtoisen velan vähentämiseen 
Useimpien köyhimpien maiden velka markkinoilla toimiville luotonantajille on suhteellisen 
vähäistä. Vaikka markkinaehtoinen velka onkin näissä maissa keskimäärin suhteellisen 
pientä, sen poistamisesta voidaan saada tuntuvia etuja. Näin ollen kaikkiin laajoihin II1PC-
maiden velkaongelman tarkasteluihin onkin sisällyttävä toimenpiteitä markkinaehtoisen 
velkataakan vähentämiseksi. Tällaiset toimenpiteet käsittävät maiden auttamisen ostamaan 
takaisin markkinaehtoisen velkansa jälkimarkkinoilta huomattavin alennuksin. Eräät HIPC-
velka-aloitteeseen mahdollisesti hyväksyttävistä HIPC-maista ovatkin jo toteuttaneet velan 
takaisinostotoimenpiteitä Kansainvälisen kehitysjärjeston (IDA) sekä kahdenvälisen avun 
antajien rahoitustuella, ja samankaltaisia lisätoimenpiteitä suunnitellaan. Sen vuoksi 
tällaiselle tuelle arvioidaan olevan jatkuvaa tarvetta, vaikka tarve pieneneekin sitä mukaa 
kuin niiden maiden määrä vähenee, joiden on vielä saatettava loppuun tällaiset velan 
takaisinostotoimenpiteet. 
Yhteisöllä sekä muilla avunantajilla on mahdollisuuksia osallistua tähän pyrkimykseen. 
Komissio ehdottaa, eitä yhteisön olisi kyettävä osallistumaan voimakkaasti velkaantuneiden 
AKT-valtioiden markkinaehtoisen velan kansainvälisesti yhteensovitettuihin ja luettuihin 
(akaisinosloloimenpiieisiin tapauskohtaisesti ja edunsaajamaan pyytäessä tällaista tukea. 
Toimenpiteisiin osallistuminen olisi rahoitettava asianomaisen valtion maaohjelmasta*'*. 
5.3 Tekninen apu velan hoitamiseksi 
Velallisina olevien maiden heikkous hoitaa velkojaan on usein aiheuttanut sen, että 
velanhoito on kalliimpaa ja kuluttaa enemmän varoja. Ulkomaanvelan paremmalla hoidolla 
voi näin ollen olla tuntuvia etuja, koska se vähentää velallisena olevan maan hallinnollista 
taakkaa ja toisinaan myös velanhoitokustannuksia. Monet HIPC-maat ovat viime vuosina 
perustaneet tietokoneistettuja velanhoitojärjestelmiä ja järjestäneet velanhoitoa koskevia 
koulutusohjelmia avunantajien tuella. 
Lomén yleissopimuksen 240 artiklan mukaisesti yhteisö voi myöntää AKT-valtion 
pyynnöstä apua tosiasiallisten ratkaisujen löytämiseksi velkaantumiseen sekä 
velanhoitovaikeuksiin, ulkomaanvelan hoitamista ja kansainvälistä rahoitusneuvottelua 
koskevaa koulutusta sekä apua AKT-valtioille joustavien velanhoitomenetelmien 
ja -välineiden kehittämiseksi. 
Komissio näkee mahdollisuuksia tällaisen avun tehostamiseen ja ehdottaa, että yhteisö 
tutkisi tapauskohtaisesti tapoja lisätä velanhoitoon antamaansa apua koordinoimalla se 
muiden avunantajien ja järjestöjen antaman avustuksen kanssa. 
6. Velkahelpotukseen myönnettävä tuki - ehdotus luotonantotoiminnasta 
HIPC-aloite perustuu kaikkien - kahdenvälisten, monenvälisten ja markkinoilla toimivien -
luotonantajien osallistumiseen; heitä kehotetaan antamaan nykyiset mekanismit ylittävää 
s Olisi huomattava, että avunantajien osallistuminen velan takaisinmaksutoimenpiteisiin ei vapauta kaupallisia 
velkojia niiden velkataakan osuudesta HIPC-velka-aloitteessa. Kaupallisten velkojien on silti myönnellävä 
velkahelpotuksia ehtoihin ainakin yhtä suuressa määrin kuin Pariisin klubin sopimuksissa. 
-7-
erityisapua ja velkahelpotuksia, kuten aloitteeseen osallistuvilta mailta edellytetään velan 
kestävyyden saavuttamiseksi. Komissio ehdottaa, että yhteisö luotonantajana liittyy tähän 
hankkeeseen ja toteuttaa toimenpiteitä sen asianomaisilta mailta olevien saamisien 
nykyarvon vähentämiseksi. 
6.1 Velkahelpotusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
a) Velan anteeksianto tai uudelleenrahoitus 
HIPC-aloitteessa luotonantajille annetaan lähes rajattomat mahdollisuudet suunnitella omat 
mekanisminsa aloitteeseen osallistumiseksi. Lri kansainvälisten rahoituslaitosten odotetaan 
osallistuvan tähän aloitteeseen monella eri lavalla, yhtiöjärjestyslensä ja 
rahoituspolitiikkojensa mukaisesti. Yhteisön toiminnassa yhteisiin saamiset olisi hoidettava 
HIPC-aloitteen tavoitteiden ja edellä 4 kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. 
Yhteisön saamisien hoitaminen nostattaa erityisesti merkittäviä kysymyksiä periaatteesta, 
joka koskee hankkeeseen osallistuvien yhteisön toimielimien asemaa suosituimpana 
luotonantajana. 
Kun kyseessä ovat mahdolliset yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat yhteisön 
osallistumista aloitteeseen, velkahelpotuksen aikaansaamiseksi on periaatteessa kaksi 
pääasiallista vaihtoehtoa: i) velan välitön anteeksianto (kirjaaminen tappioksi) tai ii) 
maksamatta olevien saamisien rahoittaminen tukina. Jälkimmäisessä tapauksessa tukea 
voidaan myöntää asianomaisen maan auttamiseksi joko maksamaan velka osittain tai 
kokonaan yhteisölle ennakolta tai hoitamaan velka osittain tai kokonaan sen erääntyessä. 
Saamisten kirjaaminen tappioiksi saattaisi olla suorin tie aloitteen vaatimusten täyttämiseen. 
Tämä vaihtoehto on kuitenkin poistettava laskuista EIP:n omista varoista myönnetyillä 
lainoilta ja riskipääomilta, jos EIP:tä halutaan kohdella samalla tavoin kuin muita 
monenvälisiä rahoituslaitoksia, jotka ovat hylänneet vaihtoehdon velkasaamislensa 
välittömästä anteeksiannosta sillä perusteella, että kyseinen toiminta saattaisi vahingoittaa 
niiden asemaa suosituimpana luotonantajana1. 
Erityislainojen tilanne saattaisi olla erilainen, sillä niiden tapauksessa voitaisiin perustellusti 
väittää, että tämän velan erityispiirteet edellyttävät, että velan välitön peruuttaminen olisi 
tarkoituksenmukaista. Tässä yhteydessä on hyvä muistaa, että erityistä lainavälinettä ei 
uusittu neljännessä Lomén yleissopimuksessa, koska katsottiin olevan 
tarkoituksenmukaisempaa antaa tämä avustus tuen muodossa. Tämän velan kirjaaminen 
tappioksi vastaisi tämän avun ehtojen taannehtivaa sopeutusta ja jäsenvaltioiden 
kahdenvälisten tukiluottojensa yhteydessä tekemiä samanlaisia velkahelpotusaloitteita. Olisi 
perusteltua väittää, että velkojen poistaminen saattaisi olla edullista siksi, että se 
yksinkertaistaisi hallintoa ja että yhteisön toiminta voitaisiin tällä tavoin saada 
näkyvämmäksi. Lopuksi voitaisiin väittää, että erityislainojen kirjaaminen tappioiksi ei 
vaikuttaisi yleensä haitallisesti yhteisön asemaan suosituimpana luotonantajana, koska tämä 
toiminta toteutettaisiin kansainvälisen yhteisön poikkeuksellisena aloitteena eräiden harvojen 
maiden avustamiseksi. 
Nämä väitteet on kuitenkin turvattava kaikilta sellaisilta vaaroilta, että kyseinen, jopa 
erityislainoihin kohdistuva toiminta voisi vaikuttaa haitallisesti yhteisön asemaan 
tosiasiallisesti suosituimpana luotonantajana. Komissio tunnustaa ne vaikeudet, joita 
yhteisön saamisten välitön anteeksianto saattaisi aiheuttaa ja koska muut 
suosituimmuusaseman omaavat luotonantajat ovat hylänneet tämän vaihtoehdon, komissio 
ehdottaa, että yhteisö aloittaa toimenpiteet rahoittamalla velan tuen muodossa. Tämä 
6 Koska EIP:n omista varoista myönnetyt lainat ja riskipääomat allekirjoittaa EIP, niiden poistaminen saattaisi 
vahingoittaa RIP:n asemaa suosituimpana velkojana. 
lähestymistapa olisi yhdenmukainen muiden suosituimmuusaseman omaavien luotonantajien 
omaksuman lähestymistavan kanssa. 
Kuten edellä mainittiin, tuen muodossa toteutettu uudelleenrahoitus antaisi edunsaajamaalle 
mahdollisuuden joko maksaa velkansa (kokonaan tai osittain) ennakolta tai hoitaa velkansa 
(kokonaan tai osittain) sen eräännyttyä. Tällainen uudelleenrahoitus olisi parempi myöntää 
yhtenä eränä velan maksamiseksi ennakolta mieluummin kuin velan hoitamiseksi sen 
eräännyttyä. Ennaltamaksun vaihtoehto olisi siinä mielessä edullisempi, että sen avulla 
voitaisiin välttää kussakin maassa toteutettavien velkahelpotustoimenpiteiden jakautuminen 
usealle vuodelle. Se olisi myös hallinnollisesti helpompi ratkaisu sekä yhteisölle että 
velallisina oleville maille. Lisäksi ennaltamaksun vaihtoehto olisi täysin Maailmanpankin 
IDA:n hallinnoimien monenvälisen varainhoitolaitoksen (Multilateral Trust Fund, MTF) 
yhteydessä esittämien vaihtoehtojen mukainen. 
b) Velkahelpotuksen keskittäminen erityislainoihin 
Kuten edellä esitettiin, yhteisön luottoriskit ovat peräisin kolmesta välineestä: 
erityislainoista, riskipääomista ja, vaikkakin vain vähäisessä määrin, EIP:n omista varoista 
myönnetyistä lainoista. Kaikki kolme lainatyyppiä kuuluvat aloitteen piiriin. Yhteisön 
odotetaan toteuttavan toimenpiteitä sen jokaista aloitteeseen hyväksyttävää maata koskevan 
kokonaisluottoriskin nykyarvon alentamiseksi. Yhteisön ei kuitenkaan tarvitse aloittaa 
kutakin välinettä koskevia toimenpiteitä erikseen, vaan se voi halutessaan tarkastella 
yhteisön saamisia kokonaisuutena ja toteuttaa toimenpiteitä kutakin maata koskevan 
kokonaisluottoriskin käsittelemiseksi. Tämä edellyttää toisin sanoen sitä, että 
velkahelpotustoimenpiteet voidaan keskittää yhteen yhteisön kolmesta velkavälineeslä, 
kunhan yhteisö vähentää näiden toimenpiteiden avulla sovitun määrän kutakin maata kohden 
olevan velkansa nykyistä arvoa. 
Komissio ehdottaa, että velkahelpotustoimenpiteet keskitetään erityislainoihin. Yhteisön 
toiminnan keskittäminen yhteen välineeseen olisi hallinnollisesti yksinkertaisinta. Lisäksi, 
kuten edellisessä kohdassa esitettiin, velkahelpotustoimenpiteiden keskittäminen 
erityislainoihin olisi tämän välineen erityisluonteen vuoksi tarkoituksenmukaisempaa. 
Kyseinen toiminta olisi yhdenmukaista niiden toimenpiteiden kanssa, joita tämän välineen 
osalta on jo toteutettu (ts. erityislainavälineen uusimatta jättäminen neljännessä Lomén 
yleissopimuksessa ja niiden erityislainojen muuttaminen, joita ei vielä oltu sidottu tukiin). 
Komissio katsoo, että yhteisön toteuttaman toiminnan tavoitteena tulisi olla maksamalta 
olevien erityislainojen poistaminen tukikelpoisilta mailta. 
Aloitteeseen todennäköisesti hyväksyttävien maiden erityislainojen osuus niiden yhteisöltä 
ottamastaan kokonaisvelasta vaihtelee maasta toiseen. Kaikkein todennäköisimmin 
hyväksyttävillä mailla erityislainojen osuus niiden velasta yhteisölle on suhteellisen suuri. 
Näin ollen arvellaan, että useimmissa tapauksissa riittäisi, jos yhteisö toteuttaisi 
erityislainoihin kohdistuvia toimenpiteitä saadakseen velkansa nykyisen arvon vähentymään 
vaaditulle tasolle. Eräissä tapauksissa yhteisön saattaa kuitenkin olla mahdotonta tarjota 
vaaditun suuruisia velkahelpotuksia toteuttamalla ainoastaan erityislainoihin kohdistuvia 
toimenpiteitä. Tämä saattaa olla tilanne esimerkiksi sellaisissa maissa, joissa erityislainojen 
osuus koko yhteisölle maksamatta olevasta velasta on vain vähäinen, ja selvästikin myös 
sellaisissa maissa, joilla ei ole maksamattomia erityislainoja. Tässä tapauksessa ehdotetaan, 
että asianomaiset maat saisivat riskipääomaa koskevien velvoitteidensa täyttämiseen tukea, 
joka olisi riittävän suuri velan saamiseksi kestävälle tasolle. 
-10-
Kuten edellä 3 kohdassa todettiin, mailla, joiden oletetaan tällä hetkellä tarvitsevan aloilleen 
perusteella toteutettavia toimenpiteitä, ei ole käytännöllisesti katsoen lainkaan 
maksamattomia EIP:n omista varoista myönnettyjä lainoja. On kuitenkin mahdollista, että 
aloitteeseen hyväksytään muita maita, joilla on merkittäviä EIP:n omista varoista myöntämiä 
lainoja koskevia luottoriskejä. Tällöin voisi olla perusteltua, että nämä luottoriskit voitaisiin 
hoitaa EIP:n osallistumisella aloitteeseen osana koko yhteisön osallistumista aloitteeseen 
(katso jäljempänä). 
c) Maakohtaiset päätökset 
HIPC-maan laadittua hyvää taloudellista tulosta koskevan selvityksen ja saavutettua näin 
aloitteessa päätöksentekovaiheen, tehdään päätös maan kelpoisuudesta saada täydentävää 
tukea aloitteen perusteella ja velkahelpotuksen määrästä, joka on edellytyksenä sille, että 
maa saa velkataakkansa kestävälle tasolle. 
Kun maan arvioidaan olevan tukikelpoinen, komissio määrittelee, kuinka suuren 
velkahelpotuksen yhteisö voi antaa kyseiselle maalle ja tekee yhdessä EIP:n kanssa 
erilyisehdotuksen siitä, miten yhteisö avustaa kyseistä maata. Maakohtaiset ehdotukset 
laaditaan tapauskohtaisesti ottamalla huomioon neljä tekijää: yhteisölle maksettavan velan 
rakenne ja suuruus, halukkuus hallinnon yksinkertaistamiseen, tavoite poistaa maksamatta 
olevat erityislainat ja tarve varmistaa eri maiden tasapuolinen ja oikeudenmukainen kohtelu. 
Tehtyään maakohtaisen ehdotuksen näiden tavoitteiden mukaisesti komissio esittää sen 
EKR-komitealle pyytäen jäsenvaltioiden näkemyksiä EKR:n toimenpiteitä koskevien 
nykyisten kuulemismenettelyjen mukaisesti. 
6.2 Yhteisön osallistumista koskeva rahoituslähde 
a) Velkojen takaisinmaksuilla tapahtuva rahoitus 
Komissio ehdottaa, että yhteisön saamisia koskevan toiminnan kustannukset katetaan EKR:n 
rahoittamien lainojen (erityislainojen ja riskipääomien) takaisinmaksuilla. Neuvoston päätös 
takaisinmaksujen käyttämisestä tähän tarkoitukseen olisi yhteisön tuen rahoituksesta ja 
hallinnoinnista neljännen AKT-ETY-yleissopimuksen yhteydessä tehdyn sisäisen 
sopimuksen 9 artiklan mukainen. Siinä määrätään, että neuvosto voi päättää yksimielisesti 
komission ehdotuksesta osoittaa takaisinmaksut muihin toimenpiteisiin sen sijaan, että 
palauttaisi ne jäsenvaltioille. 
Kuten 3 kohdassa esitettiin, IMF ja Maailmanpankki ovat varovaisesti arvioineet yhteisölle 
aiheutuvien kokonaiskustannusten olevan 150 miljoonaa ecua vuonna 1996 nykyisinä 
arvoina, kun kustannukset jaetaan ainakin kuudelle vuodelle. Komissio ehdottaa, että pieni 
määrä takaisinmaksuja laitetaan vuosittain säästöön edellä 6.1 kohdassa esitettyjen 
velkahelpotustoimenpiteiden rahoittamiseksi. 25 miljoonan ecun suuruisen osuuden 
vuodessa neljän vuoden ajan 1997 - 2000 (yhteensä 100 miljoonaa ecua) arvioidaan 
riittävän aloitteen tarpeiden kattamiseen kyseisenä ajanjaksona. Sen jälkeen tai tarvittaessa 
aiemminkin tarkastellaan mahdollisia lisärahoituksen tarpeita . 
7 Erityislainojen ja riskipääomien takaisinmaksujen kokonaismäärä on noin 100 miljoonaa ecua vuodessa. 
Tällaisella ratkaisulla saataisiin lisävaroja yhteisön osallistumiseksi HIPC-velka-aloitteeseen. 
Komissio uskoo, että näiden maiden hyväksi toteutettujen nykyisten takaisinmaksujen lisäksi 
on toteutettava velkahelpotustoimenpiteitä, jotta aloitteen tavoitteet voitaisiin saavuttaa. On 
lisäksi toivottavaa, että HIPC-aloitteessa ei suunnattaisi muille kehitysmaille tarkoitettuja 
varoja muualle eikä varoja otettaisi pois etenkään niillä muilta HIPC-mailta, jotka 
ponnistelevat toteuttaakseen talousuudistuksia ja parantaakseen kasvunäkymiään. Itse asiassa 
useimmat 41 HIPC-maasta eivät täytäkään velan kestävyysperusteita, jotka ovat 
edellytyksenä aloitteen perusteella myönnettäville täydentäville velkahelpotuksille, vaikka 
niiden velkatasot ja rahoitustarpeet säilyvätkin epäilemättä korkeina. 
Tässä yhteydessä olisi pantava merkille, että neuvosto on jälleen kerran päättänyt käyttää 
takaisinmaksuja samaan tarkoitukseen, nimittäin rahoittaakseen osittain ensimmäisen 
yhteisön rahoitusosuuden Afrikalle myönnettävää apua koskevassa erityisohjelmassa 
(Special Programme of Assistance for Africa, SPA). Neuvosto päätti tuolloin osoittaa 60 
miljoonan ecun suuruisen takaisinmaksun yleisten tuontiohjelmien (General Import 
Programmes) rahoittamiseen SPA-maissa. Näiden takaisinmaksujen avulla yhteisö kykeni 
maksamaan SPA:lle suuremman rahoitusosuuden, jolloin yhteisöstä tuli tämän ohjelman 
alusta alkaen sen suurin rahoittaja. 
Sen lisäksi, että rahoitusta ehdotetaan hankittavan takaisinmaksuista, herää kysymys siitä, 
olisiko EIP:ltä pyrittävä saamaan suoraa rahoitusta. Vaikka EIP:n omat riskit katetaan 
jäsenvaltioiden takuilla, olisi aloitteen periaatteiden mukaista, että EIP rahoittaisi 
kansainvälisen yhteisön yksittäisenä hankkeena omista varoistaan niiden maiden 
velkahelpotustoimenpiteitä, joiden osalta EIP:n omista varoistaan myöntämien lainojen riskit 
ovat merkittävän suuret. Näin ollen EIP:n mahdollinen osuus yhteisön tason 
velkahelpotuksen rahoittamisessa ei ole poissuljettua tässä vaiheessa; siitä voitaisiin 
keskustella EIP:n osakkeenomistajien keskuudessa. 
b) Käytännön mekanismit 
Jos neuvosto suostuu osoittamaan takaisinmaksuja yhteisön osallistumiseksi tähän 
aloitteeseen, voidaan suunnitella yksinkertainen mekanismi, jonka kautta yhteisön 
velkahelpotustuki voitaisiin kanavoida. Erityislainoista/riskipääomista saatavista 
takaisinmaksuista laitettaisiin vuosittain osa säästöön EIP:n hoitamalle erilliselle tilille. Jos 
edunsaajamaa maksaa velkansa yhteisölle ennakkoon, voidaan toteuttaa yksittäinen 
toimenpide, jonka perusteella kyseiselle maalle maksetaan tältä tililtä avustus, jonka avulla 
maa voi maksaa velkansa ennakolta sen nykyisen arvon perusteella. 
Komissio ei pidä tarpeellisena käyttää IDA:n hallinnoimaa MTF:ää. Yhteisö on tässä 
yhteydessä pieni luotonantaja ja sen olisi itse pystyttävä rahoittamaan yhteisölle 
suorittamatta olevan velan helpotukseen tarvittava määrä. MTF on erityisen hyödyllinen 
niille luotonantajille, joiden omia osuuksia on täydennettävä kahdenvälisiltä avunantajilta 
saaduilla varoilla ja luotonantajille, jotka haluavat MTF:n hoitavan rahoitusosuuksiaan. 
7. Johtopäätös 
Koska yhteisö on useimpien HIPC-maiden suurin avunantaja, sen on varmistettava, että 
kestämättömän suuret velkataakat eivät haittaa niiden sopeutus- ja kehityshankkeiden 
toteuttamista. HIPC-velka-aloite on kansainvälisen yhteisön yhteensovitettu hanke HIPC-
maiden velkaongelmien ratkaisemiseksi ja se tarjoaa tarkoituksenmukaisen kehyksen, jonka 
-12-
mukaisesti yhteisö voi osallistua voimakkaasti velkaantuneiden köyhien AKT-valtioiden 
velkataakan keventämiseen. 
Tässä tiedonannossa esitetyt toimenpiteet olisi kaikki nähtävä osana kyseisten maiden 
sopeutuskehityksen tukemista. Tiedonannossa ehdotetaan, että yhteisö avunantajana 
toteuttaa toimenpiteitä HIPC-maille antaman tukensa tehostamiseksi nykyisistä EKR:n 
käytettävissä olevista varoista. Tällainen tuki käsittäisi tapauskohtaisesti myönnettävää 
täydentävää sopeutustukea ja mahdollisuuden osallistua markkinaehtoisen velan 
takaisinmaksutoimenpiteisiin ja antaa tehostettua tukea velanhoitoon. 
Koska yhteisö myöntää luottoja myös niille maille, jotka voidaan hyväksyä MIPC'-aloitteesta 
rahoitettavaan toimintaan, ehdotetaan, että se toteuttaisi toimenpiteitä, jotka koskevat näiden 
maiden velkaa yhteisölle. Komissio ehdottaa, että yhteisö toteuttaisi tällaiset toimenpiteet 
antamalla mahdollisimman paljon avustuksia, jotta maat voisivat maksaa takaisin yhteisön 
myöntämät erityislainat. Tällaiset toimenpiteet olisivat yhdenmukaisia muiden 
suosituimmuusasemassa olevien luotonantajien toteuttamien toimenpiteiden kanssa. 
HIPC-aloite tarjoaa yhteisölle ainutlaatuisen tilaisuuden antaa poliittinen vastaus 
velkakysymykseen, joka on ollut AKT-valtioiden suurimpana huolenaiheena. Ehdotetulla 
yhteisön toiminnalla saattaa olla suuri poliittinen vaikutus, mikä voittaisi selvästi toiminnasta 
aiheutuvat suhteellisen pienet kustannukset. 
13 
LIITTEET 
Liite 1 Yhteisön lainanantovälineiden kuvaus 
Liite 2 Yhteisön luottoriskit niihin maihin nähden, jotka mahdollisesti tarvitsevat 
aloitteen mukaisia toimenpiteitä 
Liite 3 Yhteisön myöntämien velkojen rästit 
Liite 4 HIPC-velka-aloitteen pääpiirteet 
Liite 5 41 HIPC-maan velkojen luokittelu 
Liite 6 Aloitteeseen mahdollisesti hyväksyttäviä maita koskevien päätösten mahdollinen 
aikataulu 
14 
LIITE 1 
Yhteisön välineiden kuvaus 
Erityislainat 
EKR:n rahoittamia erityislainoja myönnettiin kahden Yaoundén ja kolmen ensimmäisen Lomén 
yleissopimusten perusteella. Tätä välinettä ei uudistettu neljännessä Lomén yleissopimuksessa, 
koska katsottiin, että tämäntyyppistä apua olisi tarkoituksenmukaisempaa antaa tukien muodossa. 
Erityislainat ovat IDA:n tyyppisiä lainoja, joiden korko on 0,5 - 1 prosenttia, jotka erääntyvät 40 
vuodessa ja joiden maksuaikaa voidaan pidentää 10 vuodella. Yaoundé-lainat allekirjoittivat sekä 
komissio että EIP mutta Lomé-lainat ainoastaan komissio. Näitä lainoja hallinnoi EIP. Lainojen 
takaisinmaksut palautetaan jäsenvaltioille EIP:n kautta sen mukaisesti mikä on niiden maksama 
osuus EKR:ään, lainan rahoittajaan. 
Maksamatta olevia erityislainoja8 on yhdeksällä niistä yhdestätoista AKT-valtiosta, joiden 
arvioidaan tällä hetkellä tarvitsevan aloitteen mukaisia toimenpiteitä. Lainojen kokonaismäärä on 
410 miljoonaa ecua . 
Riskipääoma 
EKR:stä rahoitetut riskipääomatoimet allekirjoittaa EIP, joka myös hallinnoi niitä Euroopan 
unionin puolesta. Ne voivat olla suoria osakkeiden merkitsemisiä tai, useimmiten, ehdollisia ja 
toissijaisia lainoja, joiden takaisinmaksu riippuu hankkeen tuloksesta. Lainaehdot ja sen 
edellytykset riippuvat kunkin hankkeen luonteesta. Korot voivat olla korkeintaan 3 prosenttia ja 
lainat erääntyvät 25 vuodessa. Takaisinmaksut palautetaan jäsenvaltioille, kuten erityislainojenkin 
tapauksessa. Koska takaisinmaksut riippuvat hankkeen onnistumisesta, niiden tarkkaa määrää on 
vaikeampi arvioida kuin erityislainojen kohdalla. 
Tämän välineen osalta yhteisöllä on luottoriski kaikkiin niihin 11 AKT-valtioon nähden, joiden 
arvioidaan tällä hetkellä todennäköisesti tarvitsevan aloitteen mukaisia toimenpiteitä. Luottoriskin 
suuruus on 179 miljoonaa ecua. 
EIP:n omista varoista myönnetyt lainat 
EIP myöntää AKT-valtioille lainoja myös omista varoistaan jäsenvaltioiden pyynnöstä. EIP:n 
omista varoista myönnetyt lainat annetaan markkinaehtoisina mutta EKR myöntää niille enintään 
4 prosentin suuruista korkotukea. Maksuajan pidentäminen ja takaisinmaksu määritellään 
hankkeen ominaisuuksien mukaisesti. EIP:n omista varoista myönnetyt lainat takaa Euroopan 
unioni suhteessa niihin osuuksiin, joita jäsenvaltioilla on EIP:n pääomasta. 
Tämän välineen osalta yhteisöllä on luottoriski ainoastaan yhteen valtioon nähden niistä 11 AKT-
valtiosta, joiden arvioidaan tällä hetkellä todennäköisesti tarvitsevan aloitteen mukaisia 
• 10 
toimenpiteitä. Luottoriskin suuruus on 6 miljoonaa ecua . 
8 Määrät viittaavat maksettuihin lainoihin. Yksityiselle sektorille myönnettyjä lainoja ei oteta huomioon. Tiedoissa ei 
ole huomioitu mahdollisia velkarästejä. 
9 41 HIPC-maan maksamatta olevien erityislainojen määrä on 1,2 miljardia ecua ja kaikkien AKT-valtioiden osalta 
1,5 miljardia ecua. 
10 On kuitenkin mahdollista, että muita maita, joihin nähden ElP:llä on huomattavia luottoriskejä, hyväksytään 
aloitteen piiriin. 
-15-
LIITE 2 
Yhteisön luottoriskit niihin maihin nähden, jotka mahdollisesti tarvitsevat 
HIPC-aloitteen mukaisia toimenpiteitä 
(maksetut määrät miljoonina ecuina arvopäivänä 15/12/96) 
Maa Erityis- Riski- EIP:n Yhteensä 
lainat pääoma omista 
varoista 
myönnetyt 
lainat 
(a) Maat, jotka todennäköisesti tarvitsevat aloitteen mukaisia toimenpiteitä 
Burundi 40,72 12,38 0,00 53,10 
Etiopia 30,05 31,49 0,00 61,54 
Guinea Bissau 0,00 3,36 0,00 3,36 
Madagaskar 27,34 20,73 0,00 48,07 
Mosambik 0,73 23,53 0,00 24,26 
Niger 22,84 ' 12,89 0,00 35,73 
Ruanda 19,29 9,70 0,00 28,99 
Säo Tomeja 
Principe 0,00 1,33 0,00 1,33 
Uganda 8,57 29,54 0,00 38,11 
Zaire 132,93 17,90 6,25 157,08 
Sambia 127,53 15,77 0,00 143,30 
Yhteensä 410,00 178,62 6,25 594,87 
(h) Muut maat, joiden velkataakka on mahdollisesti korostunut 
Kamerun 79,83 0,85 36,07 116,75 
Norsunluurannikko 69,06 0,09 92,72 161,87 
Kongo 40,02 13,09 3,10 56,21 
Guyana 37,65 9,83 0,00 47,48 
Tansania 35,27 16,45 0,00 51,72 
Yhteensä 261,83 40,31 131,89 434,03 
(c) Muut maat, joiden velkataakka on kestämättömällä tasolla 
"sûdân KÖÖ 26,87 Ö^ÖÖ 41,87 
1. Yksityiselle sektorille myönnettyjä lainoja, jotka eivät ole valtion takaamia, ei oteta huomioon, koska nämä 
lainat eivät kuulu aloitteen piiriin. 
2. IMF:n/Maailmanpankin nykyisten arvioiden mukaan tämän taulukon b osassa esitetyt maat eivät tarvitsevat 
aloitteen mukaisia toimenpiteitä. 
-16-
LIITE 3 
Niiden maiden velkarästit, jotka todennäköisesti tarvitsevat HIPC-aloitteen mukaisia 
toimenpiteitä 
(miljoonina ecuina arvopäivänä 17/01/97) 
Maa EIP :n omista Riski- Erityis- Yhteensä 
varoista pääomaan lainojen 
myönnettyjen kohdistuvat velkarästit 
lainojen velkarästit 
velkarästit 
a) Maat, jotka todennäköisesti tarvitsevat aloitteen mukaisia toimenpiteitä: 
Burundi 0,43 0,91 1,34 
Guinea-Bissau 1,30 - 1,30 
Madagaskar 2,52 0,75 3,27 
Niger 2,57 0,76 3,33 
Ruanda 1,55 2,48 4,03 
Zaire 7,31 10,41 20,46 38,18 
Sambia 1,12 - 1,12 
Yhteensä 7,31 19,90 25,36 52,57 
b) Muut maat, joiden velkataakka on kestämättömällä tasolla: 
Sudan 11,56 3,95 15,51 
c) Muut maat, joiden velkataakkaa on mahdollisesti korostunut: 
Kamerun 5,27 0,35 4,32 9,94 
Kongo 6,44 5,28 5,42 17,14 
Yhteensä 11,71 5,63 9,74 27,0? 
Kaikki yhteensä 19,02 37,09 39,05 95,16 
17 
LIITE 4 
HIPC-velka-aloitteen pääpiirteet 
Tukikelpoisuus 
Aloitteeseen voivat osallistua ne HIPC-maat, jotka toteuttavat tai hyväksyvät IMF:n ja 
Maailmanpankin tukemia rakennesopeutusohjelmia niiden kahden vuoden aikana, jotka seuraavat 
aloitteen hyväksymistä syyskuussa 1996, jonka jälkeen aloitteesta tehdään tutkimus ja päätös sen 
jatkamisesta. Jotta maat voisivat täyttää edellytykset aloitteen mukaisen poikkeuksellisen avun 
saamiseksi, maiden olisi oltava ainoastaan IDA:n tukemia, niiden on saatava velkansa kestävälle 
tasolle nykyisten velkahelpotusmekanismien toteuttamisen jälkeen ja niiden on esitettävä 
kestävyydestä selvitys, josta käy ilmi terve talouspolitiikka ja talousuudistukset. 
Velan kestävyyttä koskevan arvioiden (Debt Sustainability Assessment) perusteella maal on 
luokiteltu sen mukaisesti, onko niiden velkataakka keventynyt kestävälle, mahdollisesti 
korostuneelle vai kestämättömälle tasolle (luokittelu esitetään liitteessä 6) 
Tärkeimmät vaiheet 
Aloite toteutetaan kussakin maassa kahdessa vaiheessa. 
Ensimmäinen vaihe 
Ensimmäisessä vaiheessa arvioidaan olemassa oleva kolmen vuoden selvitys, joka on edellytys 
sille, että Pariisin klubin luotonantajat hyväksyisivät maan velkapääoman vähentämisen Napolin 
ehtojen mukaisesti. Tämän ajanjakson aikana: 
- Pariisin klubi antaa takaisinmaksua koskevat velkajärjestelyt Napolin ehtojen mukaisesti 
(velkaa vähennetään korkeintaan 67 prosenttia) 
- muut kahdenväliset ja markkinoilla toimivat luotonantajat antavat ainakin saman kohtelun 
- monenväliset rahoituslaitokset ja avunantajat jatkavat sopeutustuen antamista Maailman­
pankin/IMF :n tukeman sopeutusohjelman perusteella 
maa laatii ensimmäisen kolme vuotta kattavan selvityksen. 
Päätöksentekovaihe 
Ensimmäinen vaihe johtaa päätöksentekovaiheeseen. Tässä vaiheessa määritellään velan 
kestävyyttä koskevan analyysin perusteella, onko Pariisin klubin velkapääomaoperaatio sekä 
muiden kuin monenvälisten luotonantajien toteuttamat vähintäänkin samankaltaiset toimenpiteet 
riittäviä, jotta maa saisi velkataakkansa kevennettyä kestävälle tasolle sen jälkeen, kun maa on 
saanut päätökseen toiset kolme vuotta hyvää taloudellista tulosta. 
Voidaan erottaa kolme erilaista maiden tilannetta: 
- Maat, joiden osalta nykyiset mekanismit (Pariisin klubin velkapääomaoperaatio sekä muiden 
kahdenvälisten ja markkinoilla toimivien luotonantajien samankaltaiset toimet) olisivat 
riittävät, jotta maa saisi velkataakkansa kevennettyä kestävälle tasolle kolmen vuoden aikana 
ja jotka eivät voi saada täydentävää tukea aloitteen mukaisesti. 
- Niiden maiden kohdalla, joiden velkataakkaa ei voida keventää kestävälle tasolle nykyisillä 
mekanismeilla kolmen vuoden kuluessa, luotonantajat päättävät tarvittavan täydentävän 
velkahelpotuksen määrästä ja antavat vakaan sitoumuksen siitä, että ne antavat tarvittavan 
velkahelpotuksen toisen kestävää poliittista tulosta osoittaneen kauden jälkeen. 
- Rajatapauksia ovat maat, joiden osalta velkataakka saadaan selvästikin nykyisillä velkahel-
potusmekanismeilla kestävälle tasolle. Näiden maiden mahdollisuudet saada aloitteen 
mukaista tehostettua tukea jätetään avoimiksi. Nämä maat voidaan hyväksyä täydentävien 
velkahelpotustoimenpiteiden kohteeksi päätösvaiheessa, jos se on tarpeellista velkataakan 
saamiseksi kestävälle tasolle. 
Toinen vaihe 
Aloitteeseen hyväksytyt maat siirtyvät toiseen kolmen vuoden pituiseen vaiheeseen, jonka jälkeen 
niille voidaan antaa täydentäviä velkahelpotuksia, jos ne kykenevät osoittamaan saavuttaneensa 
kestävää poliittista tulosta. 
Toisen vaiheen aikana: 
- Pariisin klubi ylittää Napolin ehdot ja vähentää velkapääomaa korkeintaan 80 prosenttia velan 
nykyarvosta, 
- muut kahdenväliset ja markkinoilla toimivat luotonantajat antavat velkapääomalle ainakin 
saman kohtelun, 
- avunantajat ja monenväliset rahoituslaitokset antavat tehostettua tukea väliaikaisin 
toimenpitein ja 
- maa laatii toisen selvityksen sen saavuttamasta hyvästä poliittisesta tuloksesta 
Maailmanpankin/IMF:n tukemassa sopeutusohjelmassa. 
Päätösvaihe 
Päätösvaiheessa eli toisen vaiheen lopussa luotonantajat siirtävät luvatun velkahelpotuksen 
päätöksentekovaiheeseen. Rajatapauksina olevien maiden osalta tehdään päätös siitä, 
tarvitsevatko ne täydentäviä toimenpiteitä. 
Päätösvaiheessa: 
- Pariisin klubi vähentää velkapääomaa korkeintaan 80 prosenttia aloitteeseen hyväksytyn velan 
nykyarvosta; 
- muut kahdenväliset ja markkinoilla toimivat luotonantajat antavat velkapääomalle ainakin 
saman kohtelun; 
- monenväliset luotonantajat toteuttavat toimenpiteitä luottoriskinsä nykyarvon vähentämiseksi. 
Jos tarvittavan velkahelpotuksen määrä eroaa päätöksentekovaiheessa laaditusta ennusteesta, 
luotonantajien on päätettävä, antavatko he ja kuinka paljon velkahelpotuksia, jotta maa saavuttaisi 
sille asetetut velan kestävyyttä koskevat tavoitteet. 
Selvitys 
Vaaditut suoritusjaksot toteutetaan joustavasti tapauskohtaisesti ottamalla huomioon se poliittinen 
tulos, jonka maa on saavuttanut sopeutusohjelmissa päätöksentekovaiheeseen mennessä. Tämä 
edellyttää, että vaadittua tulosjaksoa voidaan huomattavasti lyhentää niiden maiden kohdalla, 
jotka ovat osoittaneet saavuttaneensa kestäviä tuloksia terveen talouspolitiikan toteuttamisessa. 
-19 
Velan kestävyys 
Päätösvaiheessa kestävälle tasolle saatu velka määritellään maakohtaisesti siten, että velan suhde 
viennistä on korkeintaan 200-250 prosenttia ja velanhoitomenojen suhde vientiin 20-25 prosenttia 
ottaen huomioon maakohtaiset herkkyystekijät, kuten viennin keskittyminen ja muutokset, sekä 
velanhoitoon liittyvän valtion menojen rasitteen. 
HIPCm varojen hoito 
Helpottaakseen omaa osallistumistaan HIPC-maita koskevaan aloitteeseen Maailmanpankki 
perusti HIPC-velka-aloitteesta vastaavan säätiön (HIPC Debt Initiative Trust Fund), jonka kautta 
toteutetaan toimenpiteitä sen omien saamisien nykyarvon vähentämiseksi, kuten aloitteessa 
edellytetään. Muitakin monenvälisiä kehityspankkeja (Multilateral Development Banks, MDB) 
on kehotettu käyttämään tätä säätiötä. On suunniteltu, että sekä säätiötä käyttävät MDB-pankit 
että kahdenvälisen avun antajat rahoittavat säätiötä varmistaakseen, että sillä on riittävästi varoja 
toteuttaakseen asianomaisten MDB-pankkien tarvitsemat toimenpiteet. Eräät MDB-pankeista 
tulevat todennäköisesti käyttämään säätiötä mutta toiset monenväliset luotonantajat, kuten IMF, 
suunnittelevat toteuttavansa vaadittavat toimenpiteet samanaikaisesti. 
HIPC-aloitteen kokonaiskustannukset 
HIPC-aloitteen mahdollisiksi kokonaiskustannuksiksi on arvioitu 5,6 miljardia Yhdysvaltain 
dollaria vuonna 1996 nykyarvolla. Kustannukset jakautuvat eri luotonantajien välille 
seuraavasti11: 
Kahdenväliset ja markkinoilla toimivat luotonantajat 2,4 
Pariisin klubin luotonantajat 1, 9 
Muut viralliset luotonantajat 0,4 
Markkinoilla toimivat luotonantajat 0,1 
Monenväliset luotonantajat 3,2 
Maailmanpankki 1,1 
IMF 0,8 
Muut monenväliset luotonantajat 1,3 
Yhteensä 5,6 
11 Lähde: IMF:n ja Maailmanpankin arviot 
-20-
LIITE 5 
VELKA-ALOITTEESEEN KUULUVAT MAAT 
41 maata, jotka on luokiteltu voimakkaasti velkaantuneiksi köyhiksi maiksi ja 
j öiden velan kestävyystasoa on tutkittu aloitteessa12 : 
Angola, Benin, Bolivia, Burkina Faso, Burma, Burundi, Etiopia, Ghana, Guinea-Bissau, Guyana, 
Honduras, Jemen, Kamerun, Kenia, Keski-Afrikka, Kongo, Laos, Liberia, Madagaskar, Mali, 
Mauritania, Mosambik, Nicaragua, Niger, Nigeria, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, 
Ruanda, Sambia, Säo Tome ja Principe, Senegal, Sierra Leone, Somalia, Sudan, Tansania, Togo, 
Tsad, Uganda, Vietnam, Zaire 
$ 
näistä 20 on luokiteltu kestämättömän velkataakan tai mahdollisesti korostuneen 
velkataakan maiksi: 
Mahdollisesti korostunut: Bolivia, Burma, Etiopia, Guyana, Kamerun, Kongo, Madagaskar, 
Niger, Norsunluurannikko, Ruanda, Tansania, Uganda (12 maata) 
tai kestämätön: Burundi, Guinea-Bissau, Mosambik, Nicaragua, Sambia, Säo Tome ja Principe, 
Sudan, Zaire (8 maata) 
£ * 
IMF/Maailmanpankki arvioi näistä 13:sta tarvitsevan tällä hetkellä HlPC-velka-
aloitteen mukaisia toimenpiteitä13: 
Burma, Burundi, Etiopia, Guinea-Bissau, Madagaskar, Mosambik, Nicaragua, Niger, Ruanda, 
Sambia, Säo Tomeja Principe, Uganda, Zaire 
V 
näistä yhteisöllä on luottoriski 11 maahan nähden: 
Burundi, Etiopia, Guinea-Bissau, Madagaskar, Mosambik, Niger, Ruanda, Sambia, Säo Tome ja 
Principe, Zaire, Uganda 
12 Liberiaa, Nigeriaa ja Somaliaa koskevat tiedot olivat liian puuttelliset, jotta niitä olisi voitu tutkia tässä vaiheessa 
13 Sudanin on myös arvioitu todennäköisesti edellyttävän aloitteen mukaisia toimenpiteitä mutta 
IMF/Maailmanpankki eivät ole tarkastelleet sitä lähemmin tässä vaiheessa. Tässä asiakirjassa on omaksuttu sama 
kanta. 
-21-
LIITE 6 
HIPC-velka-aloite: päätöksentekovaiheen mahdollinen aikataulu 
niiden maiden osalta, joiden velkataakka on kestävä ja mahdollisesti 
korostunut14 l5 
1997 
Bolivia 
Burkina Faso 
Guyana 
Uganda 
Mosambik 
Norsunluurannikko 
1998 
Etiopia 
Guinea-Bissau 
Kamerun 
Nicaragua 
1999 
Kongo 
Madagaskar 
Niger 
Sambia 
Tansania 
Vuoden 1999 jälkeen 
Burma 
Burundi 
Ruanda 
Säo Tome ja Principe 
Zaire 
14 Tämän liitteen tiedot ovat alustavia. Ne on esitetty tässä ainoastaan tilanteen havainnollistamiseksi. Päätöksiä 
tehdään myös niistä maista, jotka on tällä hetkellä luokiteltu kestämättömän velkataakan maiksi mutta joita ei esitetä 
tässä luettelossa Burkina Fasoa lukuun ottamatta. Eräät näistä maista, joiden velkataakan on alustavasti arvioitu 
olevan kestävällä tasolla saattavat aloitteessa osoittautua kestävän velkataakan maiksi. 
15 Sudania ei ole liitetty aiemmin esitettyihin luetteloihin mutta se sijoittautuu todennäköisesti "vuoden 1999 jälkeen" 
laadittavaan luetteloon, jos se aloittaa ESAF-tukea saavan sopeutusohjelman. 
-22-
Ehdotus. 
NEUVOSTON PÄÄTÖS (EY) N:o 
poikkeuksellisesta avusta voimakkaasti velkaantuneille AKT-maille 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon 16 päivänä heinäkuuta 1990 allekirjoitetun sisäisen sopimuksen yhteisön 
tuen rahoituksesta ja hallinnasta neljännessä AKT»EY-yIeissopimuksessa, jäljempänä 
'sisäinen sopimus', ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, 
sekä katsoo, että 
sisäisen sopimuksen 9 artiklan 1 kohdassa määrätään, että erityislainoja varten pankille 
suoritetut maksut sekä riskipääomatoimien tuotot ja tulot palautetaan jäsenvaltioille 
suhteessa niiden osuuksiin rahastossa ellei neuvosto päätä yksimielisesti komission 
ehdotuksesta laittaa varoja rahastoon tai sijoittaa niitä muihin toimenpiteisiin, ja että on 
aiheellista käyttää tätä mahdollisuutta näiden maksujen ohjaamiseksi rakennesopeutuksen 
ja velkahelpotusten tukemiseen voimakkaasti velkaantuneissa AKT-maissa, 
Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki esittelivät huhtikuussa 1996 
pidetyissä kokouksissaan voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskevan velka-
aloitteen, jäljempänä 'HIPC-aloite', ja väliaikainen komitea ja kehityskomitea 
vahvistivat sen vuoden 1996 syksyllä pidetyissä Kansainvälisen valuuttarahaston ja 
Maailmanpankin vuosikokouksissa, 
neuvosto tunnustaa HIPC-aloitteen tärkeyden sen varmistamisessa, että talouden 
uudistusohjelmia toteuttavien voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden velkataakat 
alenevat kestävälle tasolle kaikkien luotonantajien yhteensovitettujen ja kattavien toimien 
avulla, ja 
neuvosto tunnustaa riittävän ulkopuolisen avun jatkamisen tarpeen voimakkaasti 
velkaantuneissa köyhissä maissa sekä Euroopan yhteisön roolin tärkeänä 
kehitysyhteistyökumppanina kyseisille maille, 
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 
1*> 
1 artikla 
Euroopan yhteisö osallistuu HIPC-aloitteeseen antamalla poikkeuksellista apua yhteisön 
luottoriskin nykyarvon vähentämiseksi tässä aloitteessa tukikelpoisiksi määriteltyjen 
AKT-maiden osalta. Tätä varten yhteisö antaa käyttöön avustusvaroja maksamattomia 
yhteisön saamisia koskevien velanhoitovelvoitteiden täyttämistä varten. Edunsaajamaat 
käyttävät nämä avustusvarat pääasiallisesti erityislainojen velanhoitovelvoitleiden 
täyttämiseen nykyarvoon perustuvan ennakolta maksamisen mahdollisuus mukaan 
lukien. Jos tällainen toimenpide ei riitä sovitun velkahelpotuksen saavuttamiseen, 
edunsaajamaa käyttää myönnettyjä avustusvaroja yhteisölle maksamattomien 
riskipääomavelvoitteiden täyttäm iseksi. 
2 artikla 
Komissio tekee tapauskohtaisesti kunkin tukikelpoisen AKT-maan osalta erityiset 
päätökset avun määrästä sisäisen sopimuksen IV luvussa määriteltyjä sääntöjä ja 
menettelyjä noudattaen. Komission päätöksiä annettavan avun määrästä kussakin 
tapauksessa ohjaa kyseisen maan velan yhteisölle nykyarvon vähentämiseen tarvittavien 
varojen määrä. Tämä apu yhdessä kaikkien monenvälisten luotonantajien myöntämien 
varojen kanssa mahdollistaa tukikelpoisen maan velan kestävyyttä koskevien tavoitteiden 
saavuttamisen ottaen huomioon aloitteen mukaiset Pariisin klubin luotonantajien 
myöntämän velkahelpotuksen ja vähintään vastaavat muiden julkisten kahdenvälisten ja 
kaupallisten luotonantajien toimet. Maakohtaisissa päätöksissä olisi lisäksi otettava 
huomioon maan yhteisöltä otetun velan rakenne, pyrkimys hallinnon yksinkertaisuuteen 
valituissa tapauskohtaisissa ehdotuksissa, maksamattomien erityislainojen täyden 
maksamisen varmistamisen tavoite sekä tarve varmistaa maiden oikeudenmukainen ja 
tasa-arvoinen kohtelu. Raha-asian komitealle tiedotetaan säännöllisesti tämän avun 
täytäntöönpanosta. 
3 artikla 
AKT-maita, jotka voivat saada tätä poikkeuksellista apua, ovat maat, jotka on yksilöity 
sisäisen sopimuksen IV luvussa määriteltyjen menettelyjen mukaisesti. Edellä 1 
artiklassa tarkoitettua apua maksetaan tätä tarkoitusta varten Euroopan investointi­
pankissa avattavalta korolliselta tililtä, jäljempänä 'velkahuojennustili'. 
4 artikla 
Sisäisen sopimuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista maksuista, tuotoista ja tuloista 
myönnetään vuosina 1997, 1998, 1999 ja 2000 kunakin 25 miljoonaa ecua 1 artiklassa 
tarkoitetun avun rahoittamiseen. Nämä määrät siirretään 3 artiklassa mainitulle 
velkahuojennustilille. 
5 artikla 
1. Komissio raportoi neuvostolle säännöllisesti ja tiedottaa Euroopan parlamentille 
tämän päätöksen täytäntöönpanosta HIPC-aloitteen yhteydessä. 
2. Edellä 4 artiklassa mainitun neljän vuoden jakson päätyttyä tai aikaisemmin, jos 
komissio katsoo aiheelliseksi, komissio toimittaa neuvostolle kertomuksen, joka 
sisältää mahdollista lisärahoituksen tarvetta koskevan tarkistuksen. 
u 
3. Jos 4 artiklassa mainitun neljän vuoden jakson päätyttyä ei ole tehty päätöstä jatkaa 
tässä päätöksessä tarkoitettua rahoitusta pitempään, komissio voi päättää lopettaa 4 
artiklassa mainitun tilin. Tilillä jäljellä olevat varat palautetaan jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä, Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
t< 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 129 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI n oi 
Luettelonumero : CB-C0-97-129-FI-C 
ISBN 92-78-17807-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg