Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Itämeren lohikannan ja kyseistä kantaa hyödyntävien kalastuksien monivuotisesta suunnitelmasta /* KOM/2011/0470 lopullinen - 2011/0206 (COD) */





PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA - Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) antamien tieteellisten lausuntojen mukaan noin 30 luonnonlohikantaa, Itämeren lohikanta mukaan luettuna, on turvallisten biologisten rajojen alapuolella ja vaarassa ehtyä geneettisesti. Kansainvälisen Itämeren kalastuskomission vuonna 1997 laatiman osapuolia sitomattoman hoitosuunnitelman voimassaolo päättyi vuonna 2010. Ilman uutta suunnitelmaa kannan tulevalta hoidolta puuttuvat tavoitteet ja kalastajien ja matkailualan yritysten toiminnalta ennustettavuus. Sen vuoksi jäsenvaltiot, Itämeren alueellinen neuvoa-antava toimikunta ja sidosryhmät ovat toistuvasti pyytäneet Euroopan komissiolta ehdotusta uudeksi hoitojärjestelmäksi. Tässä ehdotuksessa esitetään monivuotinen hoitosuunnitelma Itämeren lohikantojen kalastukselle sen varmistamiseksi, että koko Itämeren kannan (kaikki jokien lohikannat mukaan luettuina) suojelun taso on suotuisa, sekä kestävän hyödyntämisen mahdollistamiseksi. Aloitteen tavoitteena on varmistaa, että a) Itämeren lohikantaa hyödynnetään kestävällä tavalla kestävän enimmäistuoton periaatteen mukaisesti; b) Itämeren lohikannan geneettinen eheys ja monimuotoisuus ovat turvatut. - Yleinen tausta - Itämeren lohikannan nykyiseen hoitoon kuuluu vuotuisen TACin vahvistaminen sekä teknisiä säilyttämistoimenpiteitä, kuten rauhoitusajat ja aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoko. Myös Itämeren pyöriäisen suojelemiseksi määrätty ajoverkkokielto on rajoittanut lohen pyyntiponnistusta pääaltaassa. Lohi on luontotyyppidirektiivissä[1] määritelty EU:n tärkeänä pitämä laji, ja vesipuitedirektiivillä[2] suojellaan sen elinympäristöä sisävesillä. Lisäksi Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio (HELCOM)[3] on määritellyt lajille eräitä tavoitteita, jotka esitetään sen Itämeren toimintasuunnitelmassa[4]. - Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämiseen tähtäävän, yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) yleistavoitteen mukaisesti ja ottaen erityisesti huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (perusasetus) 5 ja 6 artikla, joissa edellytetään monivuotisten suunnitelmien laatimista, suunnitelman pääelementit ovat seuraavat: - Päämäärät ja tavoitteet (päästä 75 prosenttiin potentiaalisesta smolttituotannosta jokaisessa luonnonlohijoessa kymmenen vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta); - TACin perustana kalastuskuolevuus, joka on vakiosti tasolla 0,1. TAC koskee vain merikalastusta, mutta siihen sisällytetään sellaiset alukset, jotka eivät kalasta mutta tarjoavat virkistyskalastuspalveluja. - Jäsenvaltioiden velvollisuus määritellä teknisiä säilyttämistoimenpiteitä ja panna ne täytäntöön 24 kuukauden kuluessa suunnitelman voimaantulosta; näitä ovat muun muassa kalastuskieltoalueet ja rauhoitusajat rannikkovesillä kutuvaelluksella olevien kalojen suojelemiseksi. - Lohien istutuksen lopettaminen asteittain luonnonkantojen geneettisen monimuotoisuuden suojelemiseksi sellaisissa joissa, joissa on ihmisen luomia esteitä ja joissa itsensä ylläpitävät luonnonlohipopulaatiot eivät pysty palautumaan ennalleen. - Kalatalousrahastosta luonnonlohikantojen suojelutoimenpiteenä myönnettävä taloudellinen tuki palautusistutusten tekemiseksi jokiin, joissa itsensä ylläpitävät luonnonlohipopulaatiot pystyvät palautumaan ennalleen. - Voimassa olevat aiemmat EU:n säännökset Perusasetuksessa säädetään yhteisen kalastuspolitiikan yleisistä puitteista ja määritellään tilanteet, joissa neuvosto vahvistaa monivuotiset suunnitelmat. - On syytä huomata, että YKP:n tulevan uudistuksen myötä jotkin tämän ehdotusluonnoksen säännökset voivat muuttua. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2187/2005, joka on annettu 21. joulukuuta 2005, säädetään Itämeren kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden (aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoot ja rauhoitusajat lohenkalastuksessa) avulla. Lohen TACeista säädetään eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuosittain annettavissa neuvoston asetuksissa (esimerkiksi eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2011 29 päivänä marraskuuta 2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1124/2010). EU:n valvontajärjestelmästä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 säädetään kalastuksen yleisistä valvontavaatimuksista ja monivuotisten suunnitelmien erityisvaatimuksista. - Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotuksen tavoitteet ovat johdonmukaisia Euroopan unionin ympäristöpolitiikan kanssa ja erityisesti luontotyyppidirektiivin, vesipuitedirektiivin ja meristrategiapuitedirektiivin kanssa. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Koska lohi on yleisesti tärkeä laji kaupallisten kalastajien lisäksi myös vapaa-ajan kalastajille, matkailualan yrityksille ja jokitoimikunnille, kuulemismenettelyssä pyrittiin kuulemaan kaikkia sidosryhmiä. Kaikille Itämeren alueen kielille käännetty kuulemisasiakirja julkaistiin internetissä. Itämeren jäsenvaltioiden kalastus- ja ympäristöviranomaiset sekä tärkeimmät sidosryhmät osallistuivat Brysselissä 28. huhtikuuta 2009 pidettyyn kokoukseen. Perustettiin vaikutustenarvioinnin ohjausryhmä, johon kuuluu edustajia kuudesta pääosastosta (ympäristön, työllisyyden, aluepolitiikan, talousasioiden ja kauppapolitiikan pääosastoista sekä pääsihteeristöstä). Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Ehdotus perustuu ympäristöparametrien osalta ICES:n tieteellisiin lausuntoihin[5] ja sosioekonomisen arvioinnin osalta Suomen riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen lausuntoon[6] sekä tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean arviointeihin ja lausuntoihin[7]. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Yhteenveto tieteellisistä lausunnoista ja kuulemisista on tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutusten arvioinnissa. Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Kaikki kuulemismenettelyyn liittyvät lausunnot ja kannanotot ovat MARE-pääosaston verkkosivulla: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations_en.htm - Vaikutusten arviointi Jos ehdotetut toimenpiteet pannaan kunnolla täytäntöön ja niihin yhdistetään sisävesien lakisääteisten ympäristövelvoitteiden täytäntöönpano, saavutetaan seuraavat tavoitteet: a) Itämeren lohikannan osalta - Kaikki Itämeren luonnonlohikannat palautuvat joissa turvallisiin biologisiin rajoihin ja suotuisalle suojelun tasolle, kun jokien heikkoihin lohikantoihin kohdistuvaa kalastuspainetta rajoitetaan. - Itsensä ylläpitävät lohipopulaatiot palautuvat ennalleen joissa, joiden populaatiot ovat ehtyneet tai hyvin heikot, mikä johtaa luonnonlohituotannon kasvuun. - Luonnonlohen geneettinen monimuotoisuus tulee suojatuksi, kun viljellyn lohen, jolla voi olla negatiivisia vaikutuksia geneettiseltä kannalta, istutus vähenee merkittävästi; b) kaupallisen pyynnin osalta - Kalastusmahdollisuuksien ennustettavuus paranee, kun pyyntiä koskevat valvontasäännöt ovat selkeät. - Luonnonlohen tuotanto lisääntyy ja kaikki jokien luonnonlohikannat palautuvat ennalleen, mikä lisää pitkällä aikavälillä kalastusmahdollisuuksia; c) vapaa-ajan pyynnin osalta - Luonnonlohen tuotanto lisääntyy ja kaikki jokien luonnonlohikannat palautuvat ennalleen, mikä lisää pitkällä aikavälillä kalastusmahdollisuuksia; d) matkailualan osalta - Kasvumahdollisuudet lisääntyvät, kun luonnonlohen kalastusmahdollisuudet lisääntyvät meressä ja joissa. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ - Oikeusperusta Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen[8] 43 artiklan 2 kohta. - Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Vaikka lohi on anadrominen laji, sitä pidetään SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuna meren elollisena luonnonvarana. On kyseisen säännöksen hengen mukaista varmistaa meren elollisten luonnonvarojen tehokas säilyttäminen koko niiden vaelluksen ajan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. - Suhteellisuusperiaate Ehdotetut toimenpiteet ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia, sillä ne eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen Itämeren lohikannan säilyttämistavoitteen saavuttamiseksi YKP:n puitteissa; toimenpiteet myös soveltuvat tämän kalastuksen pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseen. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ei uusia talousarviovaikutuksia. LISÄTIEDOT - Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke Ehdotus sisältää uudelleentarkastelu- ja tarkistuslausekkeet. 2011/0206 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Itämeren lohikannan ja kyseistä kantaa hyödyntävien kalastuksien monivuotisesta suunnitelmasta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[9], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[10], sen jälkeen kun ehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: 1. Kansainvälisessä Itämeren kalastuskomissiossa vuonna 1997 hyväksytyn lohikantojen elvytysohjelman voimassaolo päättyi vuonna 2010. Itämeren merellisen ympäristön suojelukomission (HELCOM) osapuolet ovat pyytäneet Euroopan unionia laatimaan Itämeren lohelle pitkän aikavälin hoitosuunnitelman. 2. Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) tuoreissa tieteellisissä lausunnoissa todetaan, että eräät Itämeren jokien lohikannat ovat turvallisten biologisten rajojen alapuolella ja että Euroopan tasolla olisi laadittava monivuotinen suunnitelma. 3. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaan unionilla on yksinomainen toimivalta, kun kyseessä on meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen. Koska lohi on anadrominen laji, Itämeren merilohikantoja ei pystytä säilyttämään, jollei toteuteta toimenpiteitä niiden suojelemiseksi jokivaiheen aikana. Sen vuoksi myös tällaiset toimenpiteet kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan pyrittäessä säilyttämään meren elollisia luonnonvaroja koko niiden vaelluksen ajan, ja ne olisi sisällytettävä monivuotiseen suunnitelmaan. 4. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY[11] mukaan lohi on Euroopan unionin tärkeänä pitämä laji, ja kyseisen direktiivin mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden on oltava sellaisia, että kyseisen lajin hyödyntäminen ei ole ristiriidassa sen suotuisan suojelun tason säilyttämisen kanssa. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että lohen suojelemiseksi tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimenpiteet ovat yhdenmukaisia ja koordinoituja mainitun direktiivin nojalla toteutettavien toimenpiteiden kanssa. 5. Yhteisen vesipolitiikan puitteista annetulla direktiivillä 2000/60/EY[12] pyritään sellaisen vesiympäristön suojelemiseen, säilyttämiseen ja parantamiseen, jossa lohi viettää osan elinkierrostaan. Itämeren lohikantaa koskevan monivuotisen suunnitelman pitäisi edistää direktiivin 2000/60/EY tavoitteiden saavuttamista. Tässä asetuksessa ei pitäisi toistaa kyseisessä direktiivissä jo vaadittuja toimenpiteitä, kuten vesipiirin hoitosuunnitelmia, mutta tämän asetuksen ja mainitun direktiivin mukaisten toimenpiteiden välinen koordinointi ja johdonmukaisuus olisi varmistettava lohen elinympäristöjen suojelemiseksi ja parantamiseksi sisävesillä. 6. Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa sovitussa täytäntöönpanosuunnitelmassa todetaan, että kaikki kaupalliset kannat olisi vuoteen 2015 mennessä palautettava tasoille, joilla voidaan saada kestävä enimmäistuotto. ICESin mukaan Itämeren lohikantojen kohdalla tämä taso vastaa joissa sellaista smolttituotannon tasoa, joka on 60–75 prosenttia eri luonnonlohijokien potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista. Monivuotisen suunnitelman päämääriä ja tavoitteita laadittaessa perustana olisi käytettävä tutkimustietoa. 7. Tutkimustietojen mukaan Itämeren lohikantojen geneettinen saastuminen voi johtaa siihen, että alkuperäispopulaatioiden eloonjäämisaste alenee, runsaus hupenee ja geneettinen kyky selvitä taudeista ja sopeutua paikallisiin muuttuviin ympäristöolosuhteisiin heikkenee. Sen vuoksi Itämeren lohikantojen geneettisen eheyden ja monimuotoisuuden säilyttäminen on keskeinen tekijä kantojen säilymisessä, ja se olisi otettava yhdeksi monivuotisen suunnitelman tavoitteista. 8. Kalastuskuolevuuden meressä ja joissa olisi oltava sellaisella tasolla, että tuloksena on sen kokoinen luonnonlohikanta, josta saadaan kestävä enimmäistuotto asetettujen tavoitteiden ja aikataulujen mukaisesti. Kalastuskuolevuustaso merellä olisi määriteltävä tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean lausunnon perusteella. 9. Suunnitelman täytäntöönpanon tehostamiseksi ja jokaisen joen lohikannan erityispiirteiden huomioon ottamiseksi asianomaisten jäsenvaltioiden olisi voitava määritellä lohen kalastuskuolevuuden taso, TAC ja eräät joissaan toteutettavat tekniset säilyttämistoimenpiteet SEUT-sopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 10. Jäsenvaltioiden olisi tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä toteuttaessaan noudatettava kansainvälisiä velvoitteitaan, erityisesti 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen[13] 66 artiklasta johtuvia velvoitteita, joiden mukaan anadromisten kantojen alkuperävaltion ja muiden valtioiden tulee tehdä yhteistyötä näiden kantojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi. 11. Olisi säädettävä siitä, miten komissio arvioi jäsenvaltioiden toimenpiteiden asianmukaisuutta ja tehokkuutta monivuotisessa suunnitelmassa vahvistettujen tavoitteiden perusteella. 12. Tutkimustietojen mukaan istutuksilla voi olla merkittäviä vaikutuksia Itämeren lohikannan geneettiseen monimuotoisuuteen ja viljellyn kalan istuttaminen joka vuosi Itämereen suuressa määrin saattaa vaarantaa luonnonlohen geneettisen eheyden, minkä vuoksi se olisi lopetettava asteittain. Sen vuoksi tässä monivuotisessa suunnitelmassa olisi vahvistettava istutusedellytykset. 13. Palautusistutuksia potentiaalisiin lohijokiin pidetään eräin edellytyksin säilyttämistoimenpiteenä, sillä ne vaikuttavat positiivisesti lohen kokonaismäärään ja kalastukseen, koska voivat palauttaa itsensä ylläpitäviä lohipopulaatioita ennalleen. Olisi säädettävä palautusistutusten sallimisesta silloin kun ne täyttävät kyseiset Euroopan kalatalousrahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1198/2006[14] 38 artiklan mukaiset tukikelpoisuusedellytykset. 14. Koska lohen istutus voi olla nykyisin pakollista eräissä jäsenvaltioissa ja jotta jäsenvaltioilla olisi aikaa mukautua näihin vaatimuksiin, lohen muiden istutusten kuin tuki- ja palautusistutusten olisi edelleen oltava sallittuja tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan seitsemän vuoden pituisen siirtymäkauden ajan. 15. Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden noudattamisen varmistamiseksi olisi vahvistettava erityisiä valvontatoimenpiteitä niiden toimenpiteiden lisäksi, joista säädetään yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009[15]. 16. Merkittävä osa lohta pyytävistä rannikkoaluksista on alle 10 metrin pituisia. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa säädettyä kalastuspäiväkirjan käyttöä ja 17 artiklassa säädettyä ennakkoilmoitusta olisi sovellettava kaikkiin aluksiin. 17. Sen varmistamiseksi, että lohisaaliita ei kirjata virheellisesti meritaimeniksi ja näin vältetä asianmukaista valvontaa, velvollisuutta tehdä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 17 artiklan mukaisesti ennakkoilmoitus olisi sovellettava kaikkiin aluksiin, joilla pidetään meritaimenta. 18. Lohikantojen sähkökalastus olisi sallittava tieteellisten tietojen parantamiseksi ja lisäämiseksi. 19. Viime aikaisten tietojen mukaan lohen virkistyskalastus merellä vaikuttaa merkittävästi lohikantoihin, vaikka tiedot eivät ole kovin tarkkoja. Erityisesti kaupallisia virkistyskalastuspalveluja tarjoavien yritysten alukset saattavat pyytää merkittävän osan Itämeren lohisaaliista. Sen vuoksi on monivuotisen suunnitelman toiminnan kannalta asianmukaista ottaa käyttöön erityisiä hoitotoimenpiteitä tällaisen toiminnan valvomiseksi. 20. Jotta tässä asetuksessa asetetut tavoitteet saavutettaisiin tehokkaasti ja jotta kantojen tilojen muutoksiin voitaisiin reagoida nopeasti, komissiolle olisi perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä tämän asetuksen 6, 7, 11 ja 25 artiklassa säädettyjen, muiden kuin olennaisten osien osalta. Kyseisen säädösvallan olisi koskettava mahdollisuutta mukauttaa kalastuskuolevuustasoa meressä, muuttaa luonnonlohijokien luetteloa ja eräitä tämän asetuksen liitteisiin sisältyviä teknisiä tietoja sekä vahvistaa Itämeren lohikantoja koskevia toimenpiteitä silloin kun jäsenvaltioiden toimenpiteet johdanto-osan 9 kappaleessa mainitun toimivallan nojalla jäävät antamatta tai kun niitä pidetään tehottomina. 21. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. 22. Tämän asetuksen 12 artiklassa säädettyjen lohi-istutuksia koskevien säännösten yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[16] mukaisesti. OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan Itämeren lohikannan säilyttämistä ja hoitoa koskeva monivuotinen suunnitelma, jäljempänä ’suunnitelma’. 2 artikla Soveltamisala 1. Suunnitelmaa sovelletaan a) kaupalliseen kalastukseen Itämerellä ja siihen yhteydessä olevissa joissa, jotka sijaitsevat jäsenvaltioiden, jäljempänä ’asianomaiset jäsenvaltiot’, alueella; b) lohen virkistyskalastukseen Itämerellä silloin kun kalastusta harjoittavat virkistyskalastuspalveluja tarjoavat alukset. 3 artikla Määritelmät 1. Tämän asetuksen soveltamiseksi sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa, direktiivin 2000/60/EY 2 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklassa säädettyjä määritelmiä. 2. Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä: 23. ’Itämerellä’ tarkoitetaan ICES-osa-alueita 22–32; 24. ’Itämeren alueen joilla’ tarkoitetaan jokia, jotka ovat yhteydessä Itämereen jäsenvaltioiden alueella; 25. ’Itämeren lohikannalla’ tarkoitetaan kaikkia Itämeren ja Itämeren alueen jokien luonnonvaraisia ja viljeltyjä lohikantoja; 26. ’luonnonlohijoella’ tarkoitetaan liitteessä I lueteltuja jokia, joissa on itsensä ylläpitäviä luonnonlohikantoja ja joihin ei istuteta lainkaan viljeltyä lohta tai istutetaan sitä rajoitetusti; 27. ’potentiaalisella lohijoella’ tarkoitetaan jokea, jossa on aiemmin ollut luonnonlohikanta/luonnonlohikantoja ja jossa ei nykyisellään tapahdu luontaista lisääntymistä tai sitä tapahtuu vain vähän mutta johon on mahdollista palauttaa itsensä ylläpitävä luonnonlohikanta; 28. ’potentiaalisella smolttituotantokapasiteetilla’ tarkoitetaan smolttien tuotantokapasiteettia kussakin joessa asianmukaisten jokikohtaisten tekijöiden perusteella; 29. ’teknisillä säilyttämistoimenpiteillä’ tarkoitetaan toimenpiteitä, joilla säännellään lajikoostumusta, saaliiden koostumusta kalojen koon suhteen ja kalastustoiminnasta johtuvien ekosysteemien osatekijöiden vaikutusta sääntelemällä pyydysten käyttöä ja rakennetta sekä rajoittamalla kalastusalueille pääsyä; 30. ’tuki-istutuksella’ tarkoitetaan viljellyn lohen smolttien tai sitä aiemmassa elinkierron vaiheessa olevien kalojen laskemista tarkoituksellisesti luonnonlohijokiin; 31. ’palautusistutuksella’ tarkoitetaan viljellyn lohen smolttien tai sitä aiemmassa elinkierron vaiheessa olevien kalojen laskemista potentiaalisiin lohijokiin; 32. ’virkistyskalastuspalveluja tarjoavalla aluksella’ tarkoitetaan sellaisen yrityksen alusta, joka tarjoaa Itämeren lohen virkistyskalastusta varten palveluja, mukaan luettuina kalastusvälineiden käyttöönanto, kuljetus ja/tai opastus; 33. ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) tarkoitetaan Itämeren lohen määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa aluksesta kunakin vuonna. II LUKUTAVOITTEET 4 artikla Päämäärät Suunnitelman päämääränä on varmistaa, että a) Itämeren lohikantaa hyödynnetään kestävällä tavalla kestävän enimmäistuoton periaatteen mukaisesti; b) Itämeren lohikannan geneettinen eheys ja monimuotoisuus ovat turvatut. III LUKU TAVOITTEET 5 artikla Luonnonlohikantojen tavoitteet 34. Luonnonlohijoissa, jotka ovat tämän asetuksen voimaantullessa saavuttaneet 50 prosenttia potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista, luonnonvaraisen smolttituotannon on kasvettava jokaisessa joessa 75 prosenttiin potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista viiden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 35. Luonnonlohijoissa, jotka eivät ole tämän asetuksen voimaantullessa saavuttaneet 50:tä prosenttia potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista, luonnonvaraisen smolttituotannon on kasvettava jokaisessa joessa 50 prosenttiin potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista viiden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ja 75 prosenttiin potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista kymmenen vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 36. Kymmenen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta luonnonvaraisen smolttituotannon on pysyttävä jokaisessa luonnonlohijoessa vähintään 75 prosentissa potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista. 37. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat asettaa tiukempia jokikohtaisia tavoitteita. IV LUKUPYYNTISÄÄNNÖT 6 artikla TACin määrittäminen joissa 38. Lohikantojen vuotuinen TAC luonnonlohijoissa ei saa ylittää 2 kohdassa tarkoitettua kalastuskuolevuutta vastaavaa tasoa. 39. Kunkin jäsenvaltion on määriteltävä lohikantojen kalastuskuolevuustaso luonnonlohijoissa 5 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden sekä tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean ja ICESin lausuntojen mukaisesti, ja mainittujen elinten on arvioitava sitä säännöllisesti uudelleen silloin kun saadaan lisätietoja tai joen ominaisuudet muuttuvat. Tätä varten jäsenvaltioiden on otettava huomioon potentiaalinen smolttituotantokapasiteetti, jonka ICES on laskenut kullekin joelle asiaan liittyvien jokikohtaisten parametrien perusteella, ja mainitun elimen on arvioitava sitä säännöllisesti uudelleen silloin kun saadaan lisätietoja tai joen ominaisuudet muuttuvat. 40. Asianomaisten jäsenvaltioiden on julkaistava kalastuskuolevuustaso luonnonlohijoissa ja vastaava lohen TAC asetuksen (EY) N:o 1224/2009 114 artiklan mukaisesti perustamansa verkkosivuston julkisessa osiossa yhden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ja tarkistettava kyseiset tiedot vuosittain. 41. Komissio arvioi jäsenvaltioiden tämän artiklan mukaisesti toteuttamien toimenpiteiden johdonmukaisuuden ja tehokkuuden joka kolmas vuosi 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden perusteella. 42. Komissiolla on valta antaa delegoituja säädöksiä 26 artiklan mukaisesti kalastuskuolevuustason ja/tai vastaavan TACin määrittämiseksi luonnonlohijoissa ja/tai kiellon vahvistamiseksi asianomaiselle kalastukselle, jos asianomainen jäsenvaltio ei julkaise tällaisia toimenpiteitä tämän asetuksen voimaantulon jälkeisessä määräajassa 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti. 43. Komissiolla on valta antaa delegoituja säädöksiä 26 artiklan mukaisesti kalastuskuolevuustason ja/tai vastaavan TACin määrittämiseksi luonnonlohijoissa ja/tai kiellon vahvistamiseksi asianomaiselle kalastukselle, jos 4 kohdan mukaisesti tehdyn arvioinnin perusteella katsotaan, että jäsenvaltion toimenpiteet eivät ole johdonmukaisia 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden kanssa tai jos niillä ei katsota päästävän kyseisiin päämääriin ja tavoitteisiin. 44. Komission vahvistamien toimenpiteiden tarkoituksena on varmistaa 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden saavuttaminen. Kun komissio antaa delegoidun säädöksen, jäsenvaltioiden toimenpiteet lakkaavat olemasta voimassa. 7 artikla TACin määrittäminen meressä 45. Lohikantojen vuotuinen TAC meressä ei saa ylittää kalastuskuolevuustasoa 0,1 vastaavaa tasoa. 46. Jos on selvää osoitusta siitä, että kannan tila on muuttunut ja/tai olemassa oleva kalastuskuolevuustaso ei ole asianmukainen 4 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi, komissio voi muuttaa 1 kohdassa tarkoitetun merellä todetun kalastuskuolevuustason arvon 26 artiklan mukaisesti annettavin delegoiduin säännöksin. 47. Jos esiintyy taudinpurkauksia, kriittisen alhaisia postsmolttien eloonjäämisasteita tai muita odottamattomia muutoksia, neuvosto päättää TACista, joka on alhaisempi kuin TAC, joka johtuisi 1 kohdassa tarkoitetusta kalastuskuolevuustasosta. 8 artikla Kansallisen kiintiön käyttö ja virkistyskalastuspalveluja tarjoavat alukset Virkistyskalastuspalveluja tarjoavien alusten merellä pyytämät lohet lasketaan kansalliseen kiintiöön. V LUKUTEKNISET SÄILYTTÄMISTOIMENPITEET 9 artikla Jäsenvaltioiden toimenpiteet heikkojen lohikantojen suojelemiseksi joissa 48. Jos luonnonlohijoki ei ole tämän asetuksen voimaantullessa saavuttanut 50:tä prosenttia potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista, asianomaisten jäsenvaltioiden on otettava käyttöön kansallisia teknisiä säilyttämistoimenpiteitä kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 49. Jotta 1 kohdassa tarkoitetut tekniset säilyttämistoimenpiteet voisivat asianmukaisesti edistää 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden saavuttamista, niiden on perustuttava jokikohtaisiin vaatimuksiin. Tällaisten toimenpiteiden soveltamispaikka on määriteltävä lohen mereen suuntautuvia vaellusreittejä koskevien parhaiden saatavilla olevien tietojen perusteella. 10 artikla Toimenpiteet muiden lohikantojen suojelemiseksi joissa Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kansallisia teknisiä säilyttämistoimenpiteitä Itämeren alueen joissaan sellaisille lohikannoille, jotka eivät kuulu tämän asetuksen 9 artiklan soveltamisalaan. Kyseisillä toimenpiteillä on edistettävä 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden saavuttamista. 11 artikla Komission toimenpiteet 50. Komissio arvioi joka kolmas vuosi 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden perusteella jäsenvaltioiden 9 ja 10 artiklan mukaisesti toteuttamien toimenpiteiden johdonmukaisuuden ja tehokkuuden erityisesti silloin kun luonnonlohijoki kulkee useassa jäsenvaltiossa. 51. Komissiolla on valta antaa 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tarvittavien teknisten säilyttämistoimenpiteiden vahvistamiseksi, jos asianomainen jäsenvaltio ei vahvista tällaisia toimenpiteitä tämän asetuksen voimaantulon jälkeisessä määräajassa 9 artiklan mukaisesti. 52. Komissiolla on valta antaa 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tarvittavien teknisten säilyttämistoimenpiteiden vahvistamiseksi, jos 1 kohdan mukaisesti tehdyn arvioinnin perusteella katsotaan, että jäsenvaltion toimenpiteet eivät ole johdonmukaisia 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden kanssa tai jos niillä ei katsota päästävän kyseisiin päämääriin ja tavoitteisiin. 53. Komission vahvistamien toimenpiteiden tarkoituksena on varmistaa 4 ja 5 artiklassa säädettyjen päämäärien ja tavoitteiden saavuttaminen. Kun komissio antaa delegoidun säädöksen, jäsenvaltioiden toimenpiteet lakkaavat olemasta voimassa. VI LUKUISTUTUKSET 12 artikla Tuki-istutukset 54. Lohien tuki-istutuksia saa tehdä ainoastaan luonnonlohijokiin. Kuhunkin jokeen istutettu smolttimäärä ei saa ylittää asianomaisen joen arvioitua potentiaalista smolttituotantokapasiteettia. 55. Tuki-istutukset on tehtävä siten, että eri jokilohikantojen geneettinen monimuotoisuus turvataan ottaen huomioon istutusjoen ja lähijokien olemassa olevat kalastot ja maksimoiden istutuksen vaikutukset. 56. Komissio voi vahvistaa tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti annettavin täytäntöönpanosäädöksin. 13 artikla Palautusistutukset Palautusistutuksia saa tehdä potentiaalisiin lohijokiin ainoastaan jos a) joessa on esteettömät vaellusreitit, asianmukainen veden laatu sekä lohen lisääntymiseen ja kasvuun soveltuva elinympäristö; b) palautusistutuksen tarkoituksena on perustaa elinkelpoinen itsensä ylläpitävä luonnonlohipopulaatio tai parantaa sitä; c) käytössä on ennen istutusta ja istutuksen jälkeen sovellettava seurantaohjelma arviointimenettelyineen; d) käytössä on sopivat ja asianmukaiset säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet itsensä ylläpitävän lohipopulaation palautumisen edistämiseksi. Edellä olevan 1 kohdan mukaista palautusistutusta pidetään Euroopan kalatalousrahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1198/2006 38 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna säilyttämistoimenpiteenä. 14 artikla Siirtymäkausi Muita kuin 12 ja 13 artiklan mukaisesti tehtyjä lohen istutuksia saa jatkaa 7 vuoden ajan tämän asetuksen voimaantulosta. VII LUKUVALVONTA JA TÄYTÄNTÖÖNPANO 15 artikla Suhde asetukseen (EY) N:o 1224/2009 Jollei tämän luvun artikloissa toisin säädetä, tässä luvussa säädettyjä valvontatoimenpiteitä sovelletaan niiden lisäksi, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 1224/2009. 16 artikla Kalastuspäiväkirjat Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa säädetään, kaiken mittaisten Euroopan unionin kalastusalusten, joilla on lohen kalastuslupa, päälliköiden on pidettävä toimistaan kalastuspäiväkirjaa asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa säädettyjen sääntöjen mukaisesti. 17 artikla Ennakkoilmoitukset Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 17 artiklan 1 kohdan johdantovirkkeessä säädetään, kaiken mittaisten Euroopan unionin kalastusalusten, joilla on lohen kalastuslupa, päälliköiden on välittömästi kalastustoimen päättymisen jälkeen ilmoitettava lippujäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EY) N:o 1224/2009 17 artiklan 1 kohdassa luetellut tiedot. 18 artikla Erityistoimintaluvat 57. Virkistyskalastuspalveluja tarjoavalla aluksella on oltava lohenkalastusta varten erityistoimintalupa, joka on myönnetty tämän asetuksen liitteen II mukaisesti. 58. Asianomaisten jäsenvaltioiden on sisällytettävä erityistoimintaluvat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 116 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti perustetussa sähköisessä tietokannassa olevaan kalastuslupaluetteloon. Lisäksi niiden on sisällytettävä erityistoimintalupaan liittyvät tiedot asetuksen (EY) N:o 1224/2009 109 artiklassa tarkoitettuun tietokonepohjaiseen varmentamisjärjestelmään. 19 artikla Saalisilmoitus 59. Virkistyskalastuspalveluja tarjoavan aluksen päällikön on täytettävä saalisilmoitus liitteen III mukaisesti ja toimitettava se aluksensa lippujäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle jokaisen kuukauden viimeisenä päivänä. 60. Asianomaisen jäsenvaltion on kirjattava edelliskuun saalisilmoituksiin merkityt tiedot viimeistään jokaisen kuukauden 15 päivänä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 116 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti perustettuun sähköiseen tietokantaan ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 109 artiklassa tarkoitettuun tietokonepohjaiseen varmentamisjärjestelmään. Sähköiset tiedot ja saalisilmoitukset on säilytettävä kolmen vuoden ajan. 20 artikla Purkamistarkastukset Asianomaisten jäsenvaltioiden on tarkistettava saalisilmoituksiin kirjattujen tietojen paikkansapitävyys tekemällä purkamistarkastuksia. Purkamistarkastusten on koskettava vähintään kymmentä prosenttia purkamisten kokonaismäärästä. 21 artikla Kansalliset valvontaohjelmat Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 46 artiklassa säädettyyn kansalliseen valvontaohjelmaan on myös sisällyttävä vähintään seuraavat: a) tämän asetuksen V luvun mukaisesti laadittujen teknisten säilyttämistoimenpiteiden soveltaminen; b) kiintiön käyttöä, toimintalupia ja saalisilmoituksia koskevien sääntöjen noudattaminen virkistyskalastuspalveluja tarjoavien alusten osalta; c) tuki- ja palautusistutuksia koskevien sääntöjen noudattamisen seuranta. VIII LUKUTIETOJEN KERUU 22 artikla Jokaista nuorten lohien kohorttia voidaan tietojen keruuta varten seurata ennen smolttiutumista sähkökalastuksella kaikissa luonnonlohijoissa. IX LUKU JATKOTOIMET 23 artikla Jäsenvaltioiden raportit 61. Asianomaisten jäsenvaltioiden on tämän asetuksen voimaantuloa seuraavana kolmantena vuonna ja sen jälkeen joka kolmas vuosi raportoitava komissiolle V luvun mukaisesti vahvistetuista teknisistä säilyttämistoimenpiteistä ja siitä, miten niillä on saavutettu 5 artiklassa säädetyt tavoitteet. 62. Asianomaisten jäsenvaltioiden on tämän asetuksen voimaantuloa seuraavana kuudentena vuonna ja sen jälkeen joka kuudes vuosi raportoitava komissiolle tämän asetuksen täytäntöönpanosta ja 5 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamisesta. Jäsenvaltioiden raporteissa on annettava erityisesti seuraavat tiedot: a) kansallisen kalastuksen kehitys mukaan luettuna saaliiden jakautuminen avomerellä, rannikkovesillä ja joissa sekä kaupallisten kalastajien, virkistyskalastuspalveluja tarjoavien yritysten alusten ja muiden virkistyskalastajien kesken; b) jokaisen luonnonlohijoen lohenpoikas- ja smolttituotanto sekä paras saatavilla oleva arvio potentiaalisesta smolttituotantokapasiteetista; c) saatavilla olevat geneettiset tiedot jokaisesta luonnonlohijoesta; d) lohen tuki- ja palautusistutukset; e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 46 artiklassa tarkoitetun kansallisen valvontaohjelman täytäntöönpano. 24 artikla Suunnitelman arviointi Komissio arvioi hoitotoimenpiteiden vaikutuksen Itämeren lohikantaan ja kyseistä kantaa hyödyntävään kalastukseen tämän asetuksen 23 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden raporttien ja tutkimustietojen perusteella sitä vuotta seuraavana vuonna, jona se saa jäsenvaltioiden raportit. X LUKULIITTEIDEN MUUTTAMINEN 25 artikla Liitteiden muuttaminen 63. Komissio voi muuttaa liitteessä I olevaa luonnonlohijokien luetteloa pitääkseen sen ajan tasalla tuoreen tutkimustiedon kanssa 26 artiklan mukaisesti annettavin delegoiduin säädöksin. 64. Komissio voi muuttaa liitteitä II ja III tehokkaan valvonnan varmistamiseksi 26 artiklan mukaisesti annettavin delegoiduin säädöksin. XI LUKUMENETTELYSÄÄNNÖKSET 26 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 65. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan tässä artiklassa säädettyjä edellytyksiä. 66. Valta hyväksyä 6, 7, 11 ja 25 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi. 67. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 6, 7, 11 ja 25 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu toimivallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai päätöksessä mainittuna myöhempänä päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 68. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 69. Edellä olevan 6, 7, 11 ja 25 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen kyseisen määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 27 artikla Toimivallan peruuttaminen Jos asianomainen jäsenvaltio ei ole toteuttanut tai julkaissut 6 tai 11 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä määräajassa tai jos kyseisiä toimenpiteitä pidetään 6 artiklan 4 kohdan tai 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdyn arvioinnin perusteella riittämättöminä ja/tai tehottomina, komissio peruuttaa 6 tai 11 artiklassa tarkoitetun asianomaiselle jäsenvaltiolle annetun toimivallan. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu toimivallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai päätöksessä mainittuna myöhempänä päivänä. 28 artikla Komiteamenettely 70. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan mukainen kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 71. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. XII LUKULOPPUSÄÄNNÖKSET 29 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä asetusta sovelletaan … päivästä …kuuta …. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I Itämeren alueen luonnonlohijoet Suomi - Simojoki Suomi/Ruotsi - Tornionjoki/Torneälven Ruotsi - Kalixälven, Råneälven, Piteälven, Åbyälven, Byskeälven, Rickleån, Sävarån, Ume/Vindelälven, Öreälven, Lögdeälven, Emån, Mörrumsån, Ljungan Viro - Pärnu, Kunda, Keila, Vasalemma Latvia - Salaca, Vitrupe, Peterupe, Irbe, Uzava, Saka Latvia/Liettua - Barta/Bartuva Liettua - Nemunasin vesipiiri (Zeimena) LIITE II ERITYISTOIMINTALUPIEN VÄHIMMÄISTIEDOT 1. ALUKSEN TUNNISTETIEDOT Aluksen nimi[17] Lippuvaltio Rekisteröimispaikka (nimi ja kansallinen koodi) Ulkoiset merkinnät Kansainvälinen radiokutsutunnus (IRCS[18]) 2. LUVAN HALTIJA, ALUKSEN OMISTAJA JA ALUKSEN PÄÄLLIKKÖ[19] Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nimi ja osoite 3. ALUKSEN OMINAISUUDET Koneteho (kW)[20] Vetoisuus (GT) Kokonaispituus 4. KALASTUSEDELLYTYKSET 1. Myöntämispäivä: 2. Voimassaoloaika: 3. Lupaan liittyvät ehdot, tarvittaessa myös lajit, alue ja pyydykset: LIITE III SAALISILMOITUKSET Jokaisen asianomaisen jäsenvaltion on annettava virkistyskalastuspalveluja tarjoaville aluksille virallinen lomake, joka täytetään saalisilmoituksena. Lomakkeessa on oltava vähintään seuraavat tiedot: a) tämän asetuksen 18 artiklan mukaisesti myönnetyn erityistoimintaluvan viitenumero; b) luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nimi, jolla on tämän asetuksen 18 artiklan mukaisesti myönnetty erityistoimintalupa; c) virkistyskalastuspalveluja tarjoavan aluksen päällikön nimi ja allekirjoitus; d) satamasta lähdön ja satamaan saapumisen päivämäärät ja kellonajat sekä kalastusmatkan kesto; e) saaliin purkamispaikka ja -aika kunkin kalastusmatkan osalta; f) kalastustoimissa käytetty pyydys; g) purettujen kalojen määrät lajeittain ja kunkin kalastusmatkan osalta; h) poisheitettyjen kalojen määrät lajeittain ja kunkin kalastusmatkan osalta; i) pyyntialue kunkin kalastusmatkan osalta ilmaistuna ICES-tilastoruutuina. [1] EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/105/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 368). [2] EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1). [3] Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua koskeva yleissopimus, 1992 (tuli voimaan 17. tammikuuta 2000). [4] Hyväksytty 15. marraskuuta 2007 Puolan Krakovassa HELCOM:n ylimääräisessä ministerikokouksessa. [5] ICESin erityislausunto 2008, 8.3.3.3: ICESille esitetty lausuntopyyntö Itämeren lohen hoidosta. [6] Suomen riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos, 2008. Data analysis to support development of a Baltic Sea Salmon Action Plan, SI2.491891, FISH/2007/03 – Lot 6. [7] Raportti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean 31:sestä täysistunnosta (PLEN-09-02), 13-17.7.2009, Kööpenhamina. [8] EUVL C, 9.5.2008, s. 1. [9] EUVL C [...], […..], s. […]. [10] EUVL C [...], […..], s. […]. [11] EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/105/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 368). [12] EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1). [13] EYVL L 179, 23.6.1998, s. 1. [14] EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1. [15] EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1. [16] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13. [17] Jos aluksella on nimi. [18] Alukset, joilta vaaditaan IRCS. [19] Tiedot jokaisesta henkilöstä. [20] Asetuksen (EY) N:o 2930/86 mukaisesti.