KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - "KOHTI EUROOPPALAISTA AVARUUSPOLITIIKKAA"

Euroopan avaruuspolitiikka on tullut uuteen vaiheeseen. Ariane-kantoraketin menestyksen myötä avaruusala on kehittynyt tutkimustoiminnasta ainutkertaiseksi ja merkitykseltään ratkaisevaksi teknologiaksi, jonka avulla Eurooppa voi tavoitella ja saavuttaa useita poliittisia päämääriä talouskasvun, tietoyhteiskunnan, liikenneinfrastruktuurin, ympäristönsuojelun ja rauhanturvaamisen aloilla.

Avaruustoiminnan merkitys kansalaisten jokapäiväisessä elämässä kasvaa. Lisäksi avaruustekniikka tarjoaa keinoja EU:n laajentumisen tukemiseen ja auttaa EU:ta lisäämään riippumattomuuttaan, laajentamaan vaikutusvaltaansa ja lujittamaan asemaansa kansainvälisissä yhteyksissä.

Avaruusalalla on mahdollisuuksia tulla erottamattomaksi osaksi Euroopan keskeisiä toimintaperiaatteita. Tällaisen kehityksen ensimmäiset hyödyt on jo osoitettu EU:n Galileo- ja GMES-hankkeilla, joista ensiksi mainittu koskee satelliittinavigointia ja jälkimmäinen ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantaa.

Tätä kehityssuuntaa tuetaan politiikan keinoin. Viime vuonna julkaistun tiedonannon "Euroopan avaruusstrategian uusi vaihe" [1] ja sitä seuraavien EU:n ja Euroopan avaruusjärjestön ESAn [2] neuvostojen päätöslauselmien nojalla Euroopan komissio ja ESAn toimeenpanevat elimet perustivat yhteisen työryhmän, jonka tavoitteena on jatkaa Euroopan avaruusstrategian kehittämistä ja laatia sen täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia. Vuoden 2001 lopussa yhteinen työryhmä antaa EU:n ja ESAn neuvostoille sekä Euroopan parlamentille kertomuksen saavutetusta edistyksestä.

[1] KOM(2000) 597.

[2] ESA on hallitustenvälinen järjestö, johon kuuluu 13 EU:n jäsenvaltiota sekä Sveitsi ja Norja. Kreikka ja Luxemburg eivät osallistu ESAn toimintaan.

Tämän tiedonannon liitteenä olevassa kertomuksessa esitetään yhteisen työryhmän laatima analyysi ja sen suositukset. Kertomuksessa korostetaan Euroopan kansalaisia palvelevien avaruusjärjestelmien taloudellista, yhteiskunnallista ja poliittista merkitystä sekä määritellään Euroopan mahdollisuuksien hyödyntämisen tavoitteet ja prioriteetit. Kertomuksessa myös kuvaillaan, miten niitä voitaisiin kehittää maailmanlaajuisissa yhteyksissä.

Tämä asiakirja koskee erityisesti Euroopan avaruusstrategian seuraavia kolmea osatekijää: i) perustan vahvistaminen avaruudessa toteutettavalle toiminnalle, ii) tieteellisen tiedon lisääminen ja iii) toimiminen markkinoiden ja yhteiskunnan hyväksi. Lisäksi siinä käsitellään monialaisia kysymyksiä, jotka liittyvät pääasiassa teollisuuspolitiikkaan, kansainvälisiin näkökohtiin sekä EU:n ja ESAn suhteisiin tulevaisuudessa.

Keskeinen päätelmä on, että koska Eurooppa joutuu kilpailemaan maailman muiden alueiden kanssa, sen avaruusalan toimijoilla ei ole varaa käsitellä avaruuskysymyksiä hajanaisesti. Jotta Euroopasta voisi tulla todellinen avaruusmahti, sen on tehostettava käytettävissään olevien keinojen hyödyntämistä ja optimoitava poliittinen ja institutionaalinen kehys, joka määrittelee sen edellytykset avaruusalan toiminnalle. Tämä kaikki vie aikaa, mutta sen avulla voidaan avata uusia mahdollisuuksia ja kehityssuuntia.

Avaruustoiminnasta on tullut niin tärkeä sektorienvälinen strateginen voimavara ja unionin yleisen politiikan täytäntöönpanon väline, että on syytä tarkastella mahdollisuutta luoda sille oma politiikka.

Tästä näkökulmasta Euroopan olisi sitouduttava tukemaan todellista Euroopan avaruuspolitiikkaa, johon sisältyy viime vuoden tiedonannossa luonnosteltu strategia, Euroopan avaruusohjelma ja täytäntöönpanoa koskevat säännöt.

Euroopan avaruuspolitiikka auttaisi lujittamaan Euroopan avaruustoimintaa yhdistämällä kaikkien julkisten ja yksityisten avaruusalan toimijoiden ponnistukset tehokkuuden lisäämiseksi sekä toimien ja resurssien päällekkäisyyden välttämiseksi.

Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tehtävä paljon työtä. Euroopan avaruuspolitiikan kehittämisen ja täytäntöönpanon kannalta ratkaisevan tärkeää on julkisen ja yksityisen sektorin sitoutuminen asiaan sekä EU:n ja ESAn yhteistyön vahvistaminen, josta olisi oltava tuloksena lisää yhteisiä ohjelmia ja hankkeita.

ESA tunnetaan teknisistä saavutuksistaan ja osaamisestaan. Viime vuosikymmeninä se on kanavoinut tehokkaasti jäsenvaltioidensa toimia ja lisännyt Euroopan avaruusteollisuuden kilpailukykyä.

Nyt on kuitenkin tullut aika antaa avaruuskysymyksille niille kuuluvaa poliittista legitimiteettiä. Tämä edellyttää ESAn ja EU:n yhteistyön tiivistämistä, avaruustoiminnan yhdentämistä laajempaan poliittiseen, taloudelliseen, tieteelliseen ja yhteiskunnalliseen kehykseen sekä avaruuteen liittyvien toimien saamista entistä paremmin Euroopan kansalaisten palvelukseen.

Se antaisi myös mahdollisuuden käsitellä avaruuskysymyksiä Euroopassa korkeimmalla mahdollisella poliittisella tasolla eli EU:n neuvostossa ja parlamentissa. Tarvittavan rahoituksen määrä ja tulevien kysymysten kuten turvallisuuden käsittely edellyttävät korkean tason poliittista vuoropuhelua.

Euroopan komissio on jo aloittanut toiminnallisen yhteistyön ESAn kanssa. Yhteinen työryhmä on tuottanut erityisesti Galileosta saatujen kokemusten perusteella analyysin, jonka mukaan on syytä varmistaa, että institutionaaliset erot eivät pääse haittaamaan yhteistyön mahdollisuuksia. Käytettävissä olevien välineiden tehokas ja saumaton käyttö on välttämätöntä.

Tämä voi edellyttää EU:n ja ESAn välillä puitesopimusta, jossa vahvistetaan virallisesti niiden suhteet ja yhteistyörakenne, jossa on selvästi erotettu politiikan laatimista koskevat tehtävät toteuttamisvastuusta.

Tässä yhteydessä voi olla tarkoituksenmukaista määritellä ESAlle mahdollinen lisätehtävä Euroopan yhteisön "toimeenpanevana tahona". Määrittelyssä on syytä ottaa huomioon Galileo- ja GMES-hankkeista sekä televiestintäalan yhteistyöstä saatu kokemus.

Osa näistä suuntaviivoista sisältyy Edinburgissa pidetyn ESAn ministerikokouksen (14.-15.11.2001) päätöslauselmaan, joka hyväksyttiin Euroopan komission puheenjohtajan läsnäollessa.

* * *

Yhteisen työryhmän kertomuksen suositukset ovat merkittävä edistysaskel avaruutta koskevan johdonmukaisen lähestymistavan vahvistamisessa Euroopalle. Tuleva kehitys riippuu siitä, miten Euroopan toimijat, erityisesti EU:n jäsenvaltiot, ottavat nämä ajatukset vastaan ja sitoutuvatko ne aktiivisesti tukemaan ehdotettuja toimia.

Euroopan komissio on valmis aloittamaan tiiviin ja dynaamisen yhteistyön ESAn kanssa sekä edistämään määrätietoisesti kunnianhimoisen Euroopan avaruuspolitiikan kehittämistä.

EUROOPAN KOMISSION JA EUROOPAN AVARUUSJÄRJESTÖN YHTEISEN TYÖRYHMÄN KERTOMUS

1. Johdanto

Vuoden 2000 aikana Euroopan komissio ja Euroopan avaruusjärjestön ESAn toimeenpanevat elimet kehittivät yhdessä Euroopan avaruusstrategian, jonka pohjalta laadittiin komission tiedonanto "Euroopan avaruusstrategian uusi vaihe" ja ESAn neuvoston asiakirja. Euroopan unionin ja ESAn jäsenvaltiot, julkiset viranomaiset ja avaruusteollisuuden edustajat kaikkialla Euroopassa ottivat myönteisesti vastaan nämä molemmat asiakirjat.

EU ja ESAn neuvostot hyväksyivät marraskuussa 2000 kaksi täydentävää päätöslauselmaa, joissa strategia vahvistettiin. Erityisesti toivottiin strategian kehittämistä edelleen sekä yhteisen työryhmän perustamista. Työryhmän tehtäväksi esitettiin strategian täytäntöönpanon seuranta sekä ESAn ja EU:n yhteisen pysyvän yhteistyöelimen perustaminen.

Avaruusstrategiaan kuuluu nykyisin useita erilaisia avaruuteen liittyviä toimintoja. Esimerkkejä tällaisista toiminnoista ovat Galileo sekä ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seurantajärjestelmä (GMES).

Vuosi sitten vallinnut tilanne on muuttunut: tieteen, tekniikan ja talouden uusin kehitys, uudet haasteet kuten eräitä avaruustoimia koskeva lisääntynyt kilpailu sekä uudet mahdollisuudet kuten tilaisuus luoda tärkeitä yhteistyökumppanuuksia kannustavat tavoittelemaan Euroopan avaruusstrategialle selvempää poliittista näkyvyyttä.

ESAn toimeenpanevat elimet ja Euroopan komissio perustivat viime vuonna annettuja päätöslauselmia noudattaen vuoden 2001 ensimmäisellä neljänneksellä yhteisen työryhmän.

Yhteinen työryhmä on aloittanut komission ja ESAn välisen tiiviin yhteistyön. Tämä kertomus perustuu yhteisen työryhmän työskentelyyn. Kertomuksesta on kuultu EU:n ja ESAn jäsenvaltioita äskettäin perustetussa avaruusstrategian yhteisessä neuvoa-antavassa ryhmässä ja siitä on keskusteltu myös alan teollisuuden edustajien kanssa.

Tällä kertomuksella on kaksi tarkoitusta:

- antaa selvitys vuonna 2000 laaditun Euroopan avaruusstrategian täytäntöönpanosta ja siitä saaduista kokemuksista

- tehdä seuraavaan vaiheen ehdotuksia antamalla suosituksia, jotka koskevat myös EU:n ja ESAn välisten suhteiden uusia puitteita ja asteittaista lähestymistapaa toteutukseen.

2. Avaruusalan poliittinen merkitys: viimeaikainen kehitys

Avaruusjärjestelmien merkitys yhteiskunnalle ja markkinoille kasvaa, ja sen myötä lisääntyy myös Euroopan johtajien tietoisuus siitä, miten tärkeää on liittää avaruustoiminta osaksi laajempaa politiikan ja talouden strategiaa. Euroopan unioni tarjoaa tähän sopivat poliittiset puitteet.

Viime aikoina EU:n politiikassa on tullut esiin asioita, jotka vaikuttavat myös avaruusalan toimintaan. Näitä seikkoja on käsitelty Eurooppa-neuvoston kokouksissa, joissa valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat asettaneet EU:lle kunnianhimoisia tavoitteita.

Huomionarvoisimpia seikkoja ovat seuraavat:

* Osaamiseen perustuva talouskasvu, joka edistää kestävää kehitystä

- Osaamisvaltainen talous: EU on asettanut itselleen tavoitteeksi tulla seuraavan vuosikymmenen kuluessa maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi osaamiseen perustuvaksi taloudeksi. Tärkeä osatekijä tämän tavoitteen saavuttamisessa on eurooppalaista tutkimusaluetta koskeva aloite, joka liittyy erityisesti tutkimukseen ja osaamisvaltaisiin kysymyksiin kuten avaruus (ks. esim. tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen kuudes puiteohjelma, jossa avaruutta pidetään ensimmäistä kertaa ensisijaisena aihealueena).

- Tietoyhteiskunta: avaruuden voimavaroilla on Euroopan taloudessa ratkaisevaa merkitystä tietoyhteiskunnan toteuttamiselle ja kehittämiselle, koska niitä voidaan käyttää hyödyksi tiedon tuottamisessa ja siirtämisessä alueellisesti ja/tai maailmanlaajuisesti. Sovelluksia on jo käytössä tai kehitteillä satelliittiteleviestinnän ja -yleisradiotoiminnan sekä satelliittipaikannuksen alalla (esimerkiksi ehdotettu Galileo-ohjelma).

- Kestävä kehitys: Göteborgin huippukokouksessa kestävä kehitys nostettiin ensisijaiseen asemaan. Kestävä kehitys edellyttää määritelmän mukaisesti maailmanlaajuisia ratkaisuja. Avaruustoiminta on luonteeltaan maailmanlaajuista. Lisäksi se tuottaa ainutlaatuisia, tehokkaita ja non-invasiivisia menetelmiä ympäristön arviointiin ja seurantaan alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla (esimerkiksi ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantaa koskeva GMES-aloite).

* Euroopan riippumattomuus ja sen vaikutusvallan lisääminen kansainvälisissä yhteyksissä

- Riippumattomuus, turvallisuus ja puolustus: Euroopan poliittisen ja kulttuurisen identiteetin vahvistamiseen ja yhteisten arvojen tärkeyteen liittyy odotuksia kasvavasta vaikutusvallasta koko maailmassa.

Turvallisuuden käsitettä on alettu tulkita aikaisempaa laajemmin. Nykyisin siihen sisältyy myös ihmisten ja omaisuuden suojelu maailmanlaajuisilta uhkilta, joita voivat aiheuttaa esimerkiksi luonnonmullistukset, maailmanlaajuiset ympäristöriskit, ilmastonmuutos, suurisuuntainen muuttoliike ja pakolaisvirrat sekä terrori-iskut väestöä vastaan.

Avaruusjärjestelmillä voidaan edistää ympäristö- ja tietoturvallisuutta, mutta niiden kyky tuottaa tehokkaasti tietoa ja edistää viestintää, seurantaa, havainnointia ja valvontaa vaikuttaa siihen, että avaruusteknologian mahdollisuuksia voidaan käyttää hyödyksi myös turvallisuuspolitiikan tavoitteiden saavuttamisessa. EU:n niin halutessa avaruusjärjestelmillä voidaan myös nykyistä tehokkaammin edistää unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämistä. Yhteisössä niitä voi käyttää siviiliturvallisuuden huomattavaan parantamiseen. Terrorismin siviiliväestölle aiheuttaman riskin vuoksi EU:n on kehitettävä tiedonkeruu- ja havainnointikeinojaan, avaruuden käyttöön perustuvat välineet mukaan lukien.

Tämän lisäksi EU on päättänyt vahvistaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaansa erityisesti niin sanottujen Petersbergin tehtävien [3] osalta, Tätä tarkoitusta varten tehdään Torrejónissa sijaitsevasta Länsi-Euroopan unionin satelliittikeskuksesta neuvoston alainen virasto.

[3] Petersbergin tehtävät: humanitaariset ja pelastustehtävät, rauhanturvaaminen sekä taistelujoukkojen tehtävät kriisinhallinnassa, rauhanpalauttaminen mukaan lukien.

Maailmanlaajuisen tiedon saatavuus vaikuttaa maan tai alueen taloudelliseen, poliittiseen ja strategiseen asemaan. EU:n on yhdentymisensä syventyessä ilmaissut, että sillä on tarve tällaisen tiedon riippumattomaan saantiin politiikkansa tueksi. ESAn ja sen jäsenvaltioiden Euroopalle turvaama itsenäinen pääsy avaruuteen antaa EU:lle mahdollisuuden käyttää avaruusteknologiaansa itsenäisesti.

- Laajentuminen: EU:n tuleva laajentuminen edellyttää ehdokasmaiden instituutioiden, talouden ja infrastruktuurin uudenaikaistamista. Tässä tehtävässä avaruuteen liittyvillä sovelluksilla voi olla huomattavaa merkitystä. EU:n on puolestaan mukautettava omia rakenteitaan uusien jäsenmaiden liittymistä varten.

- Ulkosuhteet ja kansainvälinen yhteistyö: EU:n jäsenvaltioiden on yhä useammissa avaruuteen liittyvissä kysymyksissä esiinnyttävä yhtenäisesti (esim. kansainvälisissä ja alueellisissa yhteyksissä, taajuuksia jaettaessa, Kioton sopimukseen liittyvissä asioissa tai kilpailupolitiikassa). Euroopan on myös ratkaistava kantansa yhteistyöhön muiden avaruusmahtien kanssa (esim. Venäjä, jonka suhteen avaruusyhteistyössä saavutettiin merkittävä edistysaskel duumassa kesäkuussa 2001).

* Kansalaisten osallistuminen politiikan laadintaan (uusi hallintotapa)

- Näkemys ja selkeä politiikka: Euroopan johtajat tunnustavat, että kansalaisten olisi ymmärrettävä paremmin suuria investointeja vaativien avaruustoimien perustana olevia poliittisia tavoitteita. Euroopan kansalaisten on löydettävä uudelleen avaruuden tarjoamaan uuteen tietämykseen ja osaamiseen liittyvä innostus, ja voitava nähdä selvemmin tämän osaamisen sovellusten arvo nykyiselle elämänmuodolle ja tulevaisuudelle. Avaruuspolitiikassa olisi alusta alkaen otettava aikaisempaa paremmin huomioon kansalaisten tarpeet sekä tiedotettava uusista haasteista ja avaruusteknologian tuomista eduista. Tämä voidaan toteuttaa esimerkiksi lisäämällä ympäristön tilaa koskevan tiedon saatavuutta.

Edellä esitettyjen poliittisten suuntausten lisäksi on otettava huomioon lisääntyvä kilpailu muun maailman kanssa avaruuteen liittyvissä kysymyksissä. Yhdessä nämä tekijät korostavat sitä, että julkisilta viranomaisilta ja yksityiseltä sektorilta edellytetään lähitulevaisuudessa jatkuvaa sitoutumista ja investointeja. Ne myös osoittavat, että on tullut aika määritellä uusi eurooppalainen avaruuspolitiikka, joka on avointa ja kansalaisia hyödyttävää ja joka tulee Euroopan muuta politiikkaa sekä lisää sen vaikutusvaltaa kansainvälisissä yhteyksissä.

3 Euroopan avaruusstrategian täytäntöönpano ja kehittäminen

ESA ja muut avaruusalan eurooppalaiset toimijat ovat viime vuosikymmenien kehittäneet ja ottaneet ohjelmia, toimia ja resursseja, jotka ovat osoittautuneet menestyksekkäiksi huolimatta niihin käytettävissä olleiden julkisten varojen vähäisyydestä verrattuna muihin alan toimijoihin (esim. USA ja myös Japani, mitattuna varojen määrällä asukasta kohti).

Euroopan tehokasta toimintaa tällä alalla on tarpeen jatkaa ja vahvistaa. Tämän vuoksi on varmistettava avaruustoiminnan eri osatekijöiden ja toimijoiden välinen koordinointi koko Euroopan avaruusjärjestelmässä. Euroopan avaruusstrategia on pantava täytäntöön ja sitä on kehitettävä siten, että siitä muodostuu kaikille Euroopan avaruusalan toimijoille yhteinen lähtökohta, jonka perusteella ne voivat määritellä omat suunnitelmansa ja toimensa.

Tässä osassa esitetään analyysi ja yhteenveto vuonna 2000 määritellyn Euroopan avaruusstrategian tavoitteiden saavuttamiseksi toteutetuista toimista. Lisäksi siinä annetaan suosituksia, jotka koskevat paitsi strategian kolmea tavoitetta myös yleisiä näkökohtia, joiden avulla on tarkoitus kehittää strategian täytäntöönpanoa.

3.1 Tavoite "perustan vahvistaminen avaruudessa toteutettavalle toiminnalle"

3.1.1. Avaruuden käyttömahdollisuus

Analyysi

Avaruuden käyttömahdollisuus on voimavara, jolla on keskeinen merkitys avaruutta koskevien hankkeiden ja tehtävien toteuttamisessa ja avaruuteen liittyvien palvelujen kehittämisessä. Sen vuoksi tähän toiminnan alan on osoitettava erityistä huomiota ja tukea. Euroopassa on tällä alalla kaksi tärkeää voimavaraa: i) Ariane-kantoraketit, jotka ovat tekninen ja kaupallinen menestys, sekä ii) Kouroussa sijaitseva laukaisupaikka, jonka kilpailukyky on seurausta sen maantieteellisestä sijainnista sekä nykyaikaisesta ja tehokkaasta infrastruktuurista. Euroopan avaruusstrategiassa sekä sen perusteella annetuissa EU:n ja ESAn neuvoston päätöslauselmissa on painotettu, että Eurooppa tarvitsee riippumattomat ja kilpailukykyiset välineet avaruuteen pääsyä varten.

Ariane 5 on nykyaikainen kantoraketti, johon liittyy huomattavia kasvumahdollisuuksia seuraavien 20 vuoden aikana. Sen alkuperäinen kuljetuskapasiteetti geostationaariselle siirtoradalle (6 tonnia) kaksinkertaistetaan vuoteen 2006 mennessä, jos ESAn ministerikokous tekee tätä koskevan päätöksen marraskuussa 2001. ESA täydentää Ariane 5:ttä vielä pienellä laukaisualuksella nimeltä Vega, joka on toiminnassa vuoteen 2006 mennessä.

Ariane 5 on tarkoitettu pääasiassa geostationaaristen viestintäsatelliittien markkinoille. Arianespace on nykyisin markkinajohtaja, jonka osuus avoimista markkinoista on 50 prosenttia. Tämä tarkoittaa kuitenkin vain 20 prosentin osuutta kaikista markkinoista. Loput 80 prosenttia on pääasiassa Yhdysvaltojen hallituksen satelliiteilla (jotka on laukaistu Yhdysvaltojen laukaisualuksilla Commercial Space Act -lain mukaisesti) sekä Venäjän satelliiteilla (joiden laukaisualukset eivät vielä kuulu ulkomaisten yhteistyökumppanien kanssa perustettuihin yhteisyrityksiin).

Koska vain alle 10 prosenttia Arianen laukaisuista on valtioiden toimintaa, Arianen menestys riippuu sen suorituskyvystä avoimilla kaupallisilla markkinoilla, joilla on nykyisin ylikapasiteettia. Tarjonta myös lisääntyy entisestään: Yhdysvallat on tuonut markkinoille Delta IV- ja Atlas V -kantoraketit, Venäjän ja Yhdysvaltojen toimijat ovat muodostaneet liittoutumia ja Kiinan ja Japanin laukaisualukset kehittyvät koko ajan.

Tästä on ollut seurauksena laukaisupalvelujen hintojen merkittävä aleneminen. Sen vuoksi eurooppalaiset sidosryhmät ovat Ariane 5:n kaupallisen menestyksen varmistaakseen sitoutuneet luopumaan Ariane 4:stä vuoteen 2003 mennessä ja leikkaamaan Ariane 5:n tuotantokustannuksia huomattavasti. Varmistaakseen markkina-asemansa Arianespacen on saatava sopimukset vähintään 14-16 satelliitin laukaisemisesta vuosittain (2 institutionaalista ja 12-14 kaupallista satelliittia). Sen sijaan sen yhdysvaltalaiset kilpailijat voivat hallituksen toimeksiantojen turvin suunnitella aggressiivista paluuta avoimille markkinoille.

Vaikka Euroopan teollisuus ponnisteleekin laukaisukustannusten vähentämiseksi, Arianespace on edelleen huonommassa asemassa kilpailijoihin verrattuna: laukaisupaikan toimintojen osuus Arianen yhden laukaisun kustannuksista on 10-12 miljoonaa euroa, kun taas Yhdysvalloissa, joissa laukaisupaikan yleisistä kustannuksista vastaa Yhdysvaltojen ilmavoimat, vastaava osuus on noin 1,5 miljoonaa euroa.

Euroopan hallitusten on tehostettava osallistumistaan laukaisupalvelujen tuottamiseen, jotta Arianelle voidaan taata tasavertainen asema kilpailijoihin nähden. Sen lisäksi, että ESAn välityksellä investoidaan teknologian kehittämiseen ja kilpailukykyisen laukaisupaikan säilyttämiseen, tarvitaan myös poliittisia toimia, jotta voidaan saavuttaa maailmanlaajuisesti tasapuoliset toimintaedellytykset sekä kannustaa yksityisiin investointeihin (esim. verokannustimilla tai lainatakuilla tai valvomalla teknologian vientiä). Tällaiset toimet on toteutettava EU:n tasolla siten, että käytetään hyväksi ESAn ja EU:n välisten suhteiden tiivistymistä.

Voidakseen kilpailla Yhdysvaltojen ja Venäjän kaupallisten liittoutumien kanssa Euroopan olisi päästävä eroon nykyisestä eristyneisyydestään ja muodostettava kansainvälisiä liittoutumia, joiden avulla voidaan lisätä eurooppalaisten laukaisupalvelujen kilpailukykyä ja laajentaa niiden markkinoita. Yhden mahdollisuuden tähän voisi tarjota EU:n ja Venäjän Starsem-yhteisyritys, jolla on Baikonurin avaruusasemalta laukaistava Sojuz-kantoraketti. Sojuzin kaupallisen toiminnan siirtäminen Kourouhun ja Arianespacen määräämisvaltaan voisi parantaa Sojuzin suorituskykyä geostationaarisia markkinoita silmällä pitäen ja samalla tuoda Arianespacelle uusia mahdollisuuksia.

Sojuzin käyttö Kourousta käsin voisi olla järkevää Venäjän kanssa pitkällä aikavälillä muodostettavan strategisen kantorakettiyhteistyön kannalta. Näillä perusteilla olisi mahdollista saada myös investointeja julkiselta sektorilta. Muita kansainvälisen yhteistyön mahdollisuuksia esimerkiksi Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa olisi syytä tutkia seuraavan sukupolven kantorakettien osalta.

Euroopassa kantorakettien kehittäminen keskittyy nykyisin Ariane 5 -järjestelmän uudistamiseen markkinoiden kehitystä vastaavaksi. Tämän lisäksi on kuitenkin tärkeää myös käynnistää uusia hankkeita ja demonstraatioita. Tavoitteena on seurata uusia kehityssuuntia, joiden avulla voidaan alentaa huomattavasti kantorakettien kustannuksia ja saada sitä kautta kaikelle Euroopan avaruustoiminnalle kilpailuetuja.

Suositukset

- Euroopan kantoraketti- ja satelliittiteollisuuden olisi yhdessä arvioitava nykyinen tilanne kaupallisilla markkinoilla sekä annettava EU:lle ja ESAlle suosituksia julkisista toimista, joilla varmistetaan Euroopalle vahvat, riippumattomat ja kilpailukykyiset avaruuden käyttömahdollisuudet kohtuullisin kustannuksin.

- Olisi tutkittava mahdollisuuksia kilpailukykyisen laukaisupaikan säilyttämiseen Kouroussa (Ranskan Guyanassa).

- Olisi keskitettävä ponnistukset teknologian kehittämiseen siten, että voidaan alentaa huomattavasti kantorakettien kustannuksia ja sitä kautta laajentaa toimintaa uusiin laukaisupalveluihin.

3.1.2. Avaruusteknologia

Analyysi

Teknologian kehittämisellä pyritään saamaan aikaan uusia teknisiä välineitä avaruushankkeita ja avaruuteen liittyviä palveluja varten. Teknologian kehittämisellä on oikeastaan kaksi tavoitetta. Toisaalta on kyse nykyisiä ohjelmia tukevien erityisteknologioiden kehittämisestä ja toisaalta pyritään löytämään innovatiivista teknologiaa tulevaisuuden palveluja ja sovelluksia varten sekä testaamaan tätä uutta teknologiaa käytännössä. Sen vuoksi teknologian kehittäminen on nähtävä tärkeänä osana sitä työtä, jolla pyritään turvaamaan Euroopan avaruusteollisuuden kilpailukyky.

Avaruusteknologia on kuitenkin nähtävä myös osana laajempaa teknologian kehittämistä. Sen vuoksi on pidettävä silmällä maanpäällisen teknologian kehitystä ja käytävä vuoropuhelua myös muiden kuin avaruustutkimusta koskevien alojen ja erityisesti palveluntarjoajien kanssa. Tällainen vuoropuhelu voi myös auttaa löytämään alat, joilla kohdennetuista innovaatioista on eniten hyötyä. Lisäksi on syytä yhdenmukaistaa avaruusteknologian kehittämistä koko Euroopassa. Tällä tavoin voidaan maksimoida tehokkuus ja varmistaa strategisina pidettyjen alueiden kattaminen.

ESA on jo ottanut tätä varten käyttöön useita erilaisia välineitä. Teknologian T&K-ohjelmat koskevat satelliittien alustojen, maasegmenttien, hyötykuormadatan hyödyntämisen ja teknisten apuvälineiden vaatimaa yleistä tekniikkaa ja niihin sisältyy myös kohdennetumpaa kehittämistä ohjelmia varten. ESAlla on myös erikoistuneita T&K-ohjelmia, joilla edistetään Euroopan avaruusstrategian kolmea tavoitetta kaukokartoituksen, televiestinnän, navigoinnin, avaruustieteen ja avaruuden tutkimisen, miehitettyjen avaruuslentojen, mikrogravitaation ja avaruusliikenteen aloilla.

Lisäksi ESA on luonut teknologiastrategian, jonka tarkoituksena on säännöllisesti ajantasaistettava Euroopan avaruusteknologian yleissuunnitelma. Suunnitelmaan kerätään tietoa teknologian vaatimuksista ja suorituskyvystä sekä eri toimijoiden (avaruuskeskukset ja teollisuuden edustajat) suunnitelmista kaikkialla Euroopassa. Näiden perusteella laaditaan johdonmukainen ja yhtenäinen teknologian yleissuunnitelma koko Euroopalle.

Prioriteettien määrittely johtaa erikoisteknologiasuunnitelmiin (esim. aurinkokennot), joiden laatimiseen sitoutuvat joko kaikki osapuolet tai jotkin niistä. Teknologiasuunnitelmia toteutetaan "vaihtelevassa geometriassa", ja niihin kuuluu myös kansallisia toimia. Yleissuunnitelman osia ajantasaistetaan usein ja suunnitelmaa valvontaan säännöllisesti. EU:n seuraavassa T&K-puiteohjelmassa avaruus otetaan ensimmäistä kertaa painopisteeksi aihepiireissä "ilmailu ja avaruus" sekä "tietoyhteiskunnan tekniikat". Toiminta keskitetään Galileo- ja GMES-hankkeisiin sekä satelliittiviestintään.

Suositukset

- EY:n olisi osallistuttava täysipainoisesti ESAn Euroopan avaruusteknologian yleissuunnitelman laatimiseen ja toimitettava sitä varten avaruusalaa koskevia tietoja teknologiasta, analyyseistä ja tutkimuksista.

- EY:n olisi osallistuttava yleissuunnitelman tärkeimpien tavoitteiden asettamiseen ja valintaan sekä sovittava ESAn ja muiden osallistujien (esim. teollisuuden ja korkeakoulujen edustajien) kanssa erikoistekniikkoja varten tarkoitetuista suunnitelmista (joita ESA ja EY voivat toteuttaa yhdessä).

- ESAn olisi otettava tärkeämpi asema uuden puiteohjelman avaruusteknologiaa koskevissa toimissa varmistamalla, että sitä kuullaan työohjelmien valmisteluvaiheessa ja että se osallistuu integroitujen hankkeiden toteuttamiseen ja alan osaamiskeskusten perustamiseen.

- Olisi vakiinnutettava T&K-teknologiaan osoitettavat voimavarat (nykyisin noin 10 % kaikista avaruusalan julkisista investoinneista) painottamalla erityisesti kohdennettuja innovaatioita ja tulevaisuuden palvelujen valmistelua.

3.2. Tavoite "tieteellisen tiedon lisääminen"

Analyysi

Perustutkimuksen tarkoitus antaa mahdollisuuksia tiedon hankkimiseen. Teknologian, talouden, kulttuurin ja koulutuksen näkökulmasta perustutkimuksella on strategista merkitystä. Sitä voidaan myös käyttää välineenä EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamiseen: unionin strateginen päämäärä, saavuttaa seuraavan vuosikymmenen aikana "maailman dynaamisimman osaamisyhteiskunnan" asema, edellyttää jatkuvia investointeja perustutkimukseen. Varsinkaan avaruustutkimuksen investointien suhde Euroopan ja Amerikan välillä ei saisi enää huonontua entisestään.

Avaruustutkimuksessa on kolme osaa: i) avaruutta koskeva tiede eli maailmankaikkeuden, linnunradan ja oman aurinkokuntamme ymmärtäminen; ii) tiede avaruudessa eli fysiikan ja biotieteiden alaan kuuluvien kokeiden suorittaminen käyttäen hyväksi avaruuden ominaisuuksia, erityisesti mikrogravitaatiota; iii) tiede avaruudesta käsin: maapalloa koskevan tietämyksen lisääminen sijoittamalla maan kiertoradalle tarkkailuasemia, joista käsin tutkitaan maapalloa, sen ilmastoa, ilmakehää ja ympäristöä.

Avaruustutkimuksen piiriin kuuluu ESAn ja sen jäsenvaltioiden ohjelmia, jotka koskevat avaruustiedettä, miehitettyjä avaruuslentoja, biotieteitä ja fysiikkaa sekä geotieteitä. Lisäksi avaruuden tutkimista koskevan uuden eurooppalaisen aloitteen Auroran on tarkoitus edistää aurinkokunnan tutkimista, jota varten kehitetään merkitykseltään ratkaisevaa teknologiaa ja tarvittavia ohjelmatyökaluja. Auroran pitkän aikavälin tavoitteilla voi olla merkittävää poliittista vetovoimaa Euroopan identiteettiä koskevassa visiossa.

Perustutkimus ja sovellettu tutkimus tukevat toisiaan. Muu kuin avaruuteen liittyvä teollisuus on osoittanut kasvavaa kiinnostusta avaruustutkimuksella saavutettuun tietoon ja sovelluksia varten kehitettyihin välineisiin. Avaruustutkimus vaikuttaa suoraan teknologiseen innovointiin ja teollisuuden kilpailukyvyn lisäämiseen asettamalla uusia ja entistä kunnianhimoisia tieteellisiä tavoitteita. Tällaisen toiminnan tulos ei ole kuitenkaan helposti ennustettavissa. Avaruustutkimuksella myös edistetään teknologian kehittämistä ja hyödyntämistä: esimerkiksi geotieteissä käytetään kaukokartoitussatelliittien dataa, jonka avulla laaditaan perusteita julkisille tai kaupallisille ympäristöpalveluille.

Avaruuteen pohjautuva koskeva tieteellinen toiminta Euroopassa on osa pitkäaikaisia suunnitelmia, joita yhdistellään joustavasti yleisten puitteiden rajoissa (Horizon-konsepti). Kaikilla ohjelmilla on ensisijaiset tavoitteet, joiden asettelussa on noudatettu parhaan tieteen periaatteita ja käytetty vertaisarviointia.

Jäsenvaltioita kehotetaan osallistumaan ESAn tehtävien täyttämiseen joko antamalla käyttöön kansallisista ohjelmista rahoitettuja tieteellisiä hyötykuormia taikka antamalla lisärahoitusta täydentäviin ESAn ohjelmiin. Tällaiselle toiminnalle on ominaista pitkälle menevä Euroopan tason yhdentyminen, mutta sitä olisi yhdenmukaistettava laajemmissa puitteissa esimerkiksi eurooppalaisen tutkimusalueen yhteydessä, jotta vältetään toimintojen hajanaisuus ja päällekkäisyys, helpotetaan tiedeyhteisön mahdollisuuksia käyttää avaruudessa olevaa infrastruktuuria ja järjestelmiä sekä edistetään avaruus- ja maatoimintojen yhteisvaikutusta.

Yksi eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitteista on luoda uudenlainen suhde kansalaisten ja tieteen välille vahvistamalla tutkimustoiminnan, politiikan ja yhteiskunnan pitkän aikavälin tarpeiden välisiä yhteyksiä. Tämä koskee myös avaruustutkimusta. Aurinkokuntaa, maailmankaikkeutta ja planeettamme alkuperää ja ympäristöä koskevan ymmärryksen lisääminen vastaa kansalaisten odotuksia. Avaruustutkimus mielletään uusia alueita valtaavaksi teknologiaksi ja sellaisena sen voisi odottaa herättävän kiinnostusta varsinkin nuorissa. Kaikkien tahojen on työskenneltävä yhdessä, jotta Euroopan kansalaisten tietoisuus avaruustutkimuksen positiivisista vaikutuksista jokapäiväiseen elämään lisääntyisi.

Lisäksi Euroopan on säilytettävä kilpailukykynsä avaruustutkimuksen alalla, jos se haluaa olla jatkossakin houkutteleva kumppani kansainvälisessä yhteistyössä ja maailmanlaajuisissa tiedehankkeissa. Nämä mahdollisuudet on säilytettävä ja niitä on lujitettava. Tämä edellyttää myös, että onnistutaan houkuttelemaan kolmansista maista lupaavia tutkijoita ja edistetään Euroopan omien tutkijoiden koulutusta ulkomailla sekä helpotetaan heidän paluutaan kotimaahan.

Suositukset

- Olisi vahvistettava Euroopan avaruustiedeyhteisön asemaa suhteessa maailmanlaajuiseen yhteistyöhön ja kilpailuun. ESAn ja EY:n olisi verkotuttava ja sovitettava yhteen kansalliset ja kansainväliset TTK-ohjelmansa, koordinoitava osaamiskeskustensa toimintaa, käynnistettävä suuria ja yhdennettyjä strategisia hankkeita sekä edistettävä ESAn ja EU:n nykyiset rajat ylittäviä kansainvälisiä yhteistyöohjelmia, erityisesti ohjelmia, joita toteutetaan yhdessä Itä-Euroopan maiden, Ukrainan ja Venäjän federaation kanssa.

- Olisi arvioitava yhteisvaikutusta Euroopan tiedesäätiön alaisen Euroopan avaruustutkimuskomitean kanssa.

- Olisi parannettava tutkijaryhmien mahdollisuuksia käyttää parhaita infrastruktuureja käyttäen hyväksi äskettäin perustettua EIROforumia (European Intergovernmental Research Organisations forum) ja ehdottamalla mekanismia, jolla kehitetään yhteisesti infrastruktuuria edistämällä GRID-verkon käyttöä pilottihankkeilla. ESAn ja EY:n olisi perustettava yhteinen tietokanta maassa olevista laitteistoista.

- Olisi käytettävä hyväksi kansainvälisen avaruusaseman kaikkia mahdollisuuksia ja tuettava erityisesti maanpäällisten sovellusten kehittämistä tai valmistelevaa tutkimusta erityisesti muun kuin avaruusalan teollisuuden tarpeisiin. Olisi sovitettava nämä toimet yhteen saman alan kansallisten ohjelmien kanssa.

- Olisi laadittava avaruustutkimuksen ja -teknologian inhimillisiä voimavaroja koskeva yhteinen pitkän aikavälin toimintasuunnitelma, joka perustuu nykyisiin organisaatioihin (esim. Euroscience) ja jonka päätavoite on henkilöresurssien lisääminen ja koulutus, tiedettä, yhteiskuntaa ja kansalaisia koskevan vuoropuhelun edistäminen, nuorten kiinnostuksen herättäminen sekä sukupuolten tasapainon edistäminen avaruustutkimuksessa.

3.3. Tavoite "toimiminen markkinoiden ja yhteiskunnan hyväksi"

3.3.1. Galileo

Analyysi

Satelliittinavigoinnin, -paikannuksen ja -ajoituksen eurooppalaisen infrastruktuurin kehittäminen perustuu poliittiseen tahtoon saavuttaa Euroopan riippumattomuus kyseisellä alalla. Eurooppalaisten toimijoiden esittämä Galileo on siviiliviranomaisten valvoma maailmanlaajuinen järjestelmä, jonka on määrä olla toiminnassa vuoteen 2008 mennessä. Sen tavoitteena on tarjota huippuunsa kehitettyjä, luotettavia, varmennettuja ja taattuja sekä paikallistason järjestelmiin täysin integroituja palveluja, jotka vastaavat hankkeen määrittelyvaiheessa todettuja käyttäjien tarpeita.

Siihen mennessä, kun Galileo on toiminnassa, satelliittinavigoinnin markkinat ovat täysin kehittyneet, koska käytössä ovat myös sellaiset satelliittitekniikkaan perustuvat navigointijärjestelmät kuin GPS, GLONASS sekä niiden alueelliset laajennukset (EGNOS). Tämä mahdollistaa Galileo-palvelujen käytön heti alusta lähtien. Galileon ja GPS:n yhteensopivuus auttaa saavuttamaan laajasti asiakkaat, jotka voivat hyötyä teknisesti toisistaan riippumattomien kahden eri järjestelmän käytettävyyteen perustuvasta palvelujen parantumisesta sekä Galileon palveluhenkisestä lähestymistavasta.

Galileolla voidaan tukea useiden erilaisten politiikan alojen ja käyttäjien tarpeita. Järjestelmällä on vaikutusta liikennepolitiikkaan ja eri liikennemuotoihin. Sillä on myös keskeistä merkitystä Euroopan laajuisen liikenneverkon toteutuksessa. Muu politiikka ja toiminta (ympäristö, maatalous ja kalastus, energia, tutkimus, tulli, petostentorjunta, vaarallisten aineiden valvonta) hyötyvät myös Galileon palveluista. Tämän vuoksi EU:n on otettava keskeinen asema hankkeen yleisen strategian muotoilussa ja sen poliittisessa seurannassa.

Nykyisen ehdotuksen mukaan EY laatii ohjelman poliittiset suuntaviivat ja vastaa sen yleisestä seurannasta sekä huolehtii infrastruktuurin elinkelpoisuudesta. ESA puolestaan johtaa avaruus- ja maasegmenttien kehittämistä.

Kehittämis- ja validointivaihe (2002-2005) on tarkoitus toteuttaa pääosin julkisella rahoituksella (550 miljoonaa euroa EU:n Euroopan laajuisen verkon talousarviosta ja 550 miljoonaa euroa ESAn talousarviosta). Sen sijaan rakennus- ja käyttöönottovaiheeseen on saatava merkittäviä investointeja yksityiseltä sektorilta. Tämän rahoituksen hankkimisen yksityiskohdat ovat vielä vahvistamatta.

Vaikka vielä on liian aikaista tehdä johtopäätöksiä, erilaisia huomioita voi jo esittää. Ensinnäkin päätöksenteon liiallinen monimutkaisuus altistaa hankkeen poliittisen mielipiteen vaihteluille ja menettelytavoista johtuville viivästyksille. Toiseksi eri osapuolten erilaiset roolit on määriteltävä selvästi jo aikaisessa vaiheessa. Lisäksi voi osoittautua vaikeaksi yhdistellä eri rahoitusvälineitä, joilla on erilaiset säännöt ja ajoitukset ja joita koskevasta päätöksenteosta vastaavat eri viranomaiset.

Näiden kysymysten käsittelemiseksi ja hallinnon keskittämiseksi yhdelle viranomaiselle komissio on ehdottanut, että ensimmäistä kertaa otettaisiin käyttöön EU:sta tehdyn sopimuksen 171 artikla ja perustettaisiin sen nojalla yhteisyritys, jolla on yleinen vastuu Galileo-hankkeesta sen kehittämis- ja validointivaiheen ajan. Asiaa koskeva muodollinen päätös on tarkoitus hyväksyä EU:n neuvostossa joulukuussa 2001. Vielä ovat vahvistamatta myös ehdot, jotka koskevat yksityisen sektorin ja kolmansien maiden osallistumista tähän yhteisyritykseen.

ESA on ehdottanut EU:sta tehdyn sopimuksen 171 artiklan ja ESAn yleissopimuksen mukaisia ratkaisuja.

Siihen asti, kunnes lopullinen päätös tehdään (alkuvuonna 2002), Galileon väliaikainen hallintorakenne tarjoaa tukea komissiolle ohjelman seurannassa.

Turvallisuuden osalta Galileossa päähuomio kiinnitetään infrastruktuurin suojaamiseen väärinkäytöltä ja tarkoituksellisilta uhkilta. Nämä näkökohdat sisältyvät myös jo Galileon määrittelyyn. Sekä EU:ssa että ESAssa on perustettu suojauskomiteat niiden käsittelyä varten.

Suositukset

Galileon monimutkaisuus edellyttää yksinkertaista ja selkeää hallintoa. Lisäksi seuraavat seikat edellyttävät pitkän aikavälin hallintojärjestelyjä:

- Julkinen rahoitus: On syytä varmistaa mahdollisuudet rahoitukseen EU:n Euroopan laajuisten verkkojen ja ESAn talousarvioista. On myös tutkittava mahdollisuuksia saada seuraavasta puiteohjelmasta rahoitusta muihin Galileoon liittyviin toimintoihin (palvelut, sovellukset, vastaanottimet) kuin avaruus- ja maasegmenttien kehittämiseen ja validointiin. Vuosiksi 2001-2006 on löydetty alustavasti Euroopan tason rahoituslähteitä. Vuoden 2007 osalta voisi olla mahdollista tutkia vuoden 2006 jälkeisen ajan rahoitusennusteiden valmistelun yhteydessä mahdollisuuksia saada Galileolle rahoitusta yhteisön talousarviosta.

- Yksityisen sektorin osallistuminen: Yksityisten investoijien ja ensimmäisten asiakkaiden houkuttelemiseksi jatkokehittämiseen olisi kiinnitettävä huomiota jo ennen kuin Galileo-järjestelmä on täysin käytössä. Olisi myös varmistettava yksityisen sektorin riittävä osallistuminen markkinasuuntautuneen lähestymistavan kehittämiseen Galileolle.

- Poliittinen ulottuvuus: Turvallisuusnäkökohtia olisi käsiteltävä riittävän ajoissa. Samoin olisi vahvistettava ohjelman kaikille vaiheille sopivat turvamekanismit. Olisi käynnistettävä turvallisuutta koskeva vuoropuhelu komission pääosastojen, EU:n neuvoston pääsihteerin / yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, ESAn pääjohtajan ja jäsenvaltioiden vastuuviranomaisten välillä. Olisi määriteltävä ESAn tuleva rooli suhteessa näihin kysymyksiin. Galileon kehittämisen olisi oltava Euroopan avaruusstrategian ja Euroopan unionin poliittisen kehityksen mukaista.

- Kansainvälinen ulottuvuus: Olisi sovittava Yhdysvaltojen ja Venäjän federaation kanssa järjestelmien yhteentoimivuudesta, edistettävä yhteistyötä kolmansien maiden kanssa, vahvistettava suuntaviivat niiden osallistumiselle ja annettava niille mahdollisuus ottaa suoraan osaa ohjelmaan.

- Sovellukset: Olisi laadittava Euroopan radionavigointisuunnitelma, joka kattaa kaikki Euroopassa käytetyt navigointimenetelmät ja jolla varmistetaan standardointi kaikilla sovellusten aloilla.

3.3.2. Ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seurantajärjestelmä (GMES)

Analyysi

EU:n ja ESAn neuvostot ovat korostaneet, että ympäristön hallintaan ja seurantaan, riskien valvontaan sekä yleisen turvallisuuden ja siviiliturvallisuuden parantamiseen liittyvän maailmanlaajuisen tiedon riippumaton ja keskeytymätön saatavuus on Euroopalle strategisesti merkittävä asia. Asianmukainen ja oikea-aikainen tieto on ratkaisevaa määriteltäessä ja toteutettaessa Euroopan unionin politiikkaa ympäristön, ilmastonmuutoksen, maatalouden ja kalastuksen, tutkimuksen, kestävän kehityksen, alueellisen ja kansainvälisen kehityksen, humanitaarisen avun, konfliktien ehkäisemisen, kriisinhallinnan ja ulkosuhteiden aloilla.

GMES on ehdotetussa muodossaan kunnianhimoinen järjestelmä, jossa yhdistyvät ympäristö- ja turvallisuuskysymyksiin perustuvat poliittiset tarpeet sekä kaukokartoituksen ja tietoyhteiskunnan tieteelliset ja tekniset mahdollisuudet. Myös ilmastonmuutosta, ympäristön kuormitusta sekä luonnonkatastrofeja ja ihmisen aiheuttamia katastrofeja käsitellään tässä aloitteessa, jossa keskitytään Euroopan julkisten organisaatioiden toiminnallisiin tarpeisiin.

Tämän lisäksi olisi kehitettävä yhteistyötä tiettyjen kansainvälisten organisaatioiden ja ryhmien kanssa, joita ovat esimerkiksi kaukokartoitussatelliitteja käsittelevä komitea CEOS (Committee on Earth Observation Satellites) ja integroitu maailmanlaajuinen kaukokartoitusstrategiakumppanuus IGOS-P (Integrated Global Observing Strategy Partnership).

Tavoitteena on vakiinnuttaa Euroopan kapasiteetti ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan alalla vuoteen 2008 mennessä sekä tukea kestävään kehitykseen ja uuteen maailmanlaajuiseen ohjausjärjestelmään liittyviä EU:n tavoitteita helpottamalla ja kehittämällä seuraavan vuosikymmenen aikana laadukkaamman raakatiedon, jalostetun tiedon ja tietoon perustuvan osaamisen tarjontaa.

GMES luo perustan avaruudessa, ilmassa ja maassa käytettävillä järjestelmillä ja menetelmillä kerättyjen ympäristön tilaa koskevien havaintojen ja paikkatietojen aikaisempaa tehokkaammalle keräämiselle, yhdentämiselle ja käytölle.

GMES on Euroopan komission, Euroopan avaruusjärjestön, EUMETSATin, kansallisten avaruuskeskusten, Euroopan ympäristökeskuksen, alan teollisuuden, kansallisten viranomaisten ja tiedeyhteisön yhteisesti toteuttama järjestelmä. EY ja ESA ovat laatineet yhdessä sen täytäntöönpanostrategian ja tekevät nyt täydentäviä suunnitelmia, joihin kuuluvat seuraavat kolme suurta toimintalinjaa: i) käyttäjien tarpeita vastaavan tiedon ja palvelujen tarjoaminen, ii) tarpeiden ja tuotantomenetelmien jatkuva arviointi sekä käyttäjien ja tiedon tuottajien välisen vuoropuhelun helpottaminen ja iii) tarvittavien infrastruktuurien kehittäminen ja palvelujen parantaminen.

GMES:n tavoitteet voidaan saavuttaa, jos Euroopan useiden vuosien kuluessa saavutetut T&K-alan vahvuudet onnistutaan siirtämään toimintaan kestävällä ja kustannustehokkaalla tavalla. Sen vuoksi on alusta alkaen keskityttävä selvästi käyttäjien tarpeisiin. Olennaista on myös teollisuuden sitoutuminen toimimaan tulevaisuudessa pääoperaattorina. On kuitenkin muistettava seuraavat seikat:

- Kaukokartoitustekniikkaa käyttäen on tähän mennessä kehitetty vain hyvin harvoja käyttäjien tarpeisiin perustuvia kestäviä tietojärjestelmiä (poikkeuksena EUMETSAT-palvelut).

- Kansallisten, hallitustenvälisten tai kansainvälisten uusien aloitteiden ja järjestelmien koordinointi ja niiden keskinäinen yhteensopivuus asettavat suuren haasteen.

- GMES:n pitkän aikavälin rahoituslähteet, -välineet ja -menettelyt eivät ole tiedossa, joten ne vaativat vielä tutkimista.

- GMES:n turvallisuus- ja kaksikäyttönäkökohtia ei ole tähän mennessä tutkittu tarpeeksi.

- Euroopan nykyisessä kaukokartoitustekniikkaan perustuvassa seurantakapasiteetissa on odotettavissa aukkoja jo vuonna 2006 (jolloin nykyiset ja kehitteillä olevat optisia ja tutkakuvia koskevat toimet päättyvät).

Yksi GMES:n keskeinen tavoite on kehittää toiminnallisia ja kestäviä tietopalveluja, jotka perustuvat kaukokartoituksen ja muun teknologian (kuten tieto- ja viestintäteknologia) yhteisvaikutukseen. Tässä suhteessa voidaan ottaa oppia satelliittitietoja käyttävien toiminnallisten sääpalvelujen kehittämisestä ja EUMETSAT-palvelun perustamisesta sen seurauksena. Tämä edellyttää vakaata käyttäjäpohjaa ja oikeudellisia ja poliittisia puitteita, toiminnallisten tietopalvelujen tuottamiseen käytetyn teknologian kehittämistä sekä tällaisen teknologian soveltamista käytännön tiedonkeruuseen käyttäjäyhteisöissä. Tässä prosessissa kysyntäpuolta yhdistetysti edustavan EY:n (käyttäjät ja politiikan määrittely), osittain tarjontapuolta edustavan ESAn (maan kaukokartoitus avaruudesta) ja muiden ympäristöä ja siihen liittyviä aloja koskevan tiedon tuottajien yhteistyö on välttämätöntä.

Suositukset

- Olisi perustettava nopeasti yksinkertaiset ja toimivat organisaatiot, institutionaaliset järjestelyt ja menettelyt GMES:n sidosryhmien (erityisesti käyttäjien) osallistumista varten sekä käyttäjien tarpeiden selvittämiseksi ja niiden täyttämiseen tarvittavien keinojen määrittelemiseksi toiminnallisia palveluja varten (esim. GMES-tukiryhmä ja GMES-ohjauskomitea).

- Olisi varmistettava, että ESA ja EY tekevät tiivistä yhteistyötä kuudennen puiteohjelman kaukokartoitukseen liittyvien toimien toteuttamisessa. Tämä voidaan toteuttaa varmistamalla toisaalta ESAn kuuleminen työohjelman valmisteluvaiheessa ja toimintaa arvioitaessa sekä toisaalta EY:n osallistuminen ESAn toimiin.

- Olisi löydettävä rahoitusmahdollisuuksia ohjelmille, joilla tuotetaan vaadittavia toiminnallisia palveluja julkisen sektorin käyttäjille. Olisi tutkittava mahdollisuuksia saada GMES-järjestelmään liittyviin toimiin rahoitusta ESAn talousarviosta ja seuraavasta puiteohjelmasta.

- Olisi käynnistettävä turvallisuus- ja kaksikäyttönäkökohtia koskeva vuoropuhelu komission pääosastojen, EU:n neuvoston pääsihteerin / yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, ESAn sekä jäsenvaltioiden vastuuviranomaisten välillä. Olisi määriteltävä ESAn tuleva rooli suhteessa näihin kysymyksiin.

- Teollisuus olisi saatava mahdollisimman pian osallistumaan välineiden ja palvelujen määrittelyyn, jotta saadaan luotua kestäviä ja kustannustehokkaita palveluja ja varmistetaan Euroopan kilpailukyky.

- Olisi tarpeen mukaan tutkittava ja otettava huomioon sekä riippumattoman tiedonsaannin tarve eräillä strategisilla aloilla että mahdollisuudet kansainväliseen yhteistyöhön (esim. CEOS:n puitteissa), jolla edistetään EU:n politiikkaa esimerkiksi ympäristön maailmanlaajuisen seurannan, ilmastonmuutoksen, turvallisuuden, ulkosuhteiden ja humanitaarisen avun aloilla.

3.3.3. Satelliittiviestintä

Analyysi

Internetin yleistymisen johdosta televiestintäpalvelujen kysyntä on kasvanut huomattavasti sekä liike-elämässä että kotikäyttäjien markkinoilla. Niiden kokonaisliikevaihto oli vuonna 2000 yli 1000 miljardia euroa. Aivan viime aikoina niin sanotun Internetkuplan puhkeaminen ja matkaviestintäteollisuuden epätietoisuus ovat nostaneet esiin epäilyjä kasvun jatkumisesta ja korostaneet sääntelykehyksen ja teknisen toteuttamisvalmiuden ratkaisevaa merkitystä markkinoiden kehittymiseen.

Ei ole kuitenkaan juurikaan epäilystä siitä, että laajakaistaiset Internet-yhteydet yleistyvät ja pitkälle kehitettyjen sovellusten saatavuus sekä liikkuvuuden yleinen lisääntyminen jatkuvat.

Satelliittipalveluilla on suhteellisen pieni mutta tärkeä osuus televiestintäpalvelujen markkinoilla. Satelliittiviestintäpalveluja tarjoavan teollisuuden tulot olivat 30 miljardia euroa vuonna 2000 ja vuoteen 2007 mennessä niiden odotetaan kasvavan jo melkein 110 miljardiin. Yli 50 prosenttia kaikesta satelliittikapasiteetista on yleisradiotoiminnan käytössä: yli 100 miljoonassa eurooppalaisessa taloudessa katsotaan satelliittitelevisiolähetyksiä joko suoraan tai satelliittivastaanottimiin yhteydessä olevien kaapelijärjestelmien välityksellä.

Tulevaisuudessa tämän teollisuuden kasvusta pääosan odotetaan sijoittuvan seuraaville aloille: i) vuorovaikutteinen multimedia (satelliittipalvelujen käyttäminen maassa olevien pullonkaulojen välttämiseen sekä yhteyksien saamiseen alueille, joille maassa olevalla teknologialla ei saada yhteyttä), ii) matkaviestinnän ääni- ja datapalvelut ja iii) digitaaliradio, jolla pystytään tarjoamaan useita korkealaatuisia radiokanavia sekä datapalveluja.

Matkaviestinnän ja yleisradiopalvelujen lähentyminen tarjoaa myös lupaavia mahdollisuuksia uusiin markkinoihin ja sovelluksiin. Tällaisella kehityksellä kohti televiestintäpalvelujen tuottamista laajoille kulutusmarkkinoille on seuraavanlaisia seurauksia: i) kasvava tarve maassa olevien järjestelmien ja satelliittijärjestelmien saumattomaan yhdistämiseen, ii) satelliittiviestintäoperaattorien roolin muuttuminen pelkän kapasiteetin myymisestä alusta loppuun asti saumattomien palvelujen tuottamiseen, ja iii) lisääntyvä tarve laatia standardeja, joiden avulla vältetään se, että markkinoille tulee erilaisia päätelaitteita satelliittipalvelujen ja maanpäällisten palvelujen käyttöä varten.

Viestintäsatelliittien valmistuksessa Euroopan teollisuudella on maailmanmarkkinoilla vahva asema, ja se onkin onnistunut saamaan suuren osuuden geostationaaristen satelliittien avoimista markkinoista. Eurooppalaiset operaattorit ovat myös maailmanlaajuisesti merkittäviä. Seuraava haaste on saada ne jatkamaan markkinaosuuksien kasvattamista nopeasti muuttuvassa ympäristössä. Tämä edellyttää huomattavia investointeja tutkimukseen ja kehittämiseen.

Avaruusnavigoinnin ja maan kaukokartoituksen integrointi satelliittiviestintään voi osoittautua hyödylliseksi ja mahdollistaa monien sellaisten lisäarvoa tuottavien palvelujen kehittämisen ja toteuttamisen, joilla voi olla suurta taloudellista ja joissakin tapauksissa myös strategista arvoa. Tämä edellyttää kuitenkin lisäanalyysejä erityisesti sen suhteen, mikä on satelliittiviestinnän ja maanpäällisen viestinnän asema näiden integroitujen palvelujen tuottamisessa.

Yleensä satelliittiteleviestintä olisi nähtävä osana yhteisön muuta politiikkaa esimerkiksi tietoyhteiskunnan (sääntelykehyksen osalta), kilpailun, kaupan (kansainvälisten kauppasopimusten ja määräysten osalta), kehitysavun, kulttuurin, liikenteen ja ympäristön alalla. Tietoyhteiskunnan sääntelypolitiikkaan kuuluvat myös yhteisön toimet kilpailukykyisten satelliittiviestinnän markkinoiden aikaan saamiseksi ja yhteensovitetun taajuuspolitiikan uusien puitteiden vahvistamiseksi yhteisön tasolla. Taajuudet ovat nimittäin niukka voimavara, jolla on ratkaiseva merkitys kaikille satelliittiviestintäjärjestelmille.

Tutkimuspolitiikassa tarvitaan Euroopan yhteisön ja ESAn tehokkaampaa yhteistyötä, koska Euroopan toimijoilla ei ole etunaan samanlaisia julkisia investointeja kuin Yhdysvalloissa, jossa suurin osa T&K-varoista (jotka ovat 10 kertaa suuremmat kuin Euroopassa) tulee puolustusministeriöstä, ja kaksikäyttöteknologiaa siirretään huomattavasti siviilisovelluksiin.

Tähän asti ESAn ohjelmat ovat yhdistäneet avaruusteollisuutta eurooppalaisen satelliittiviestinnän ja sen kilpailukyvyn edistämiseksi. ESAn nykyisten ohjelmien päämääränä on tukea satelliittiviestinnän tulevaisuuden kehitystä kohti vuorovaikutteisten laajakaistapalvelujen tarjoamista matkaviestinnän, kiinteän verkon viestinnän ja yleisradiolähetysten alalla.

EU:n puiteohjelman tietoyhteiskuntaohjelmassa ei käsitellä avaruuslaitteita erillisinä muusta teknologiasta vaan sen tavoitteena on alaan liittyvän teknologian ja palvelujen validointi yhdistetyssä satelliitti-maa-ympäristössä sekä paras mahdollinen yhteentoimivuus. Tämä tarjoaa avaruusteollisuudelle ainutkertaisen mahdollisuuden hyötyä maanpäällisten palvelujen sektorin suunnittelemasta kehityksestä ja lisätä yhteyksiä maanpäällisiin toimijoihin. Toinen päätavoite on teollisuuden yksimielisyys keskeisistä teknologisista kysymyksistä ja niihin liittyvistä standardeista (esim. UMTS) siten, että otetaan riittävällä tavalla huomioon myös lainsäädäntöön liittyvät kysymykset.

Tähän mennessä EY:n ja ESAn toimia on sovitettu yhteen tapauskohtaisesti. Toisin kuin kaukokartoituksessa tai navigoinnissa, joissa julkiset tahot tukevat avaruuden infrastruktuurin rakentamista poliittisten aloitteiden nojalla, televiestinnän alalla ei ole selvää julkisten viranomaisten hallinnoimaa yhteensovitettua kehystä vaan toiminnallinen infrastruktuuri on suoraan yksityisen sektorin rakentama.

Suositukset

- Olisi tuettava satelliittiviestinnän kehittämistä edistyksellisten palvelujen tarjoamiseksi Euroopan kansalaisille EU:n tukemilla politiikan aloilla kuten koulutuksessa, terveyspalveluissa, liikenteessä, ympäristöalalla ja eEurope-aloitteen yhteydessä.

- Olisi varmistettava tarvittavan kuulemisen toteutuminen EY:n ja ESAn yhteisen avaruuspolitiikan ja taajuuksien jakopolitiikan alalla vahvistettavan yhteensovittamista koskevan suunnitelman välillä.

- Olisi tutkittava yhdessä mahdollisia lisäarvoa tuottavia palveluja, jotka hyötyvät Euroopan avaruusinfrastruktuurin yhdentämisestä televiestinnän, navigoinnin ja kaukokartoituksen alalla.

- Alan yritysten ja palveluntarjoajien tuella olisi jatkettava edellä esitettyjen kysymysten sekä Euroopan avaruusstrategian muiden kuin tutkimuspolitiikkaan liittyvien televiestintäkysymysten täytäntöönpanon käsittelyä nykyisessä satelliittiviestintää koskevan toimintasuunnitelman ryhmässä.

- Olisi järjestettävä teollisuuden kanssa yhteinen kuuleminen asioista, joita EY:n ja ESAn olisi käsiteltävä yhdessä.

- ESAn olisi otettava itselleen entistä tärkeämpi asema EU:n uuden T&K-puiteohjelman satelliittiviestintää koskevien toimien toteuttamisessa varmistamalla, että sitä kuullaan työohjelmien valmisteluvaiheessa sekä johtamalla satelliittiviestinnän alan integroitujen hankkeiden toteuttamista ja osaamiskeskusten perustamista.

- Olisi määriteltävä yhteisesti kehitettyjen hankkeiden täytäntöönpanon lyhyen aikavälin rahoitusmahdollisuudet.

3.4. Monialaiset näkökohdat

3.4.1. Teollisuutta koskevat näkökohdat

Analyysi

Maailmanlaajuistuminen ja avaruuden lisääntyvä kaupallistuminen ovat viime vuosina johtaneet avaruusteollisuuden alan uudelleenjärjestelyihin sekä Euroopassa että koko maailmassa. Euroopan avaruusteollisuudessa kaupalliset ja institutionaaliset toimet ovat tasapainossa toisin kuin Yhdysvalloissa, jossa lähes 80 prosenttia teollisuuden liikevaihdosta on peräisin institutionaalisista toimista.

Tämän uudelleenjärjestelyn yhteydessä Euroopan teollisuuspolitiikan on varmistettava tarvittava teknologia- ja teollisuusperusta avaruudessa, jotta voidaan turvata Euroopan riippumattomuus keskeisillä strategisilla aloilla, varmistaa maailmanlaajuinen kilpailukyky ja kustannustehokkuus sekä vastata kehittymässä olevan yhteisen turvallisuuden ja puolustuksen vaatimuksiin.

Euroopan unionin ja ESAn teollisuuspolitiikassa on tänä päivänä joitakin selviä eroja: EU:n politiikan tavoite on vahvistaa teollisuudelle yleiset eurooppalaiset puitteet, mutta ESAn teollisuuspolitiikka keskittyy tiukasti avaruusalaan. Siihen sisältyy tekijöitä (erityisesti investointien maantieteellinen jakautuminen) muilta aloilta (kuten puolustuksesta), joilla keskeisiä tavoitteita ovat Euroopan riippumattomuus ja sen halu olla läsnä strategisilla markkinoilla. ESAn teollisuuspolitiikan ensisijaiset tavoitteet ovat tukea Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja tasapainoista Euroopan avaruusteollisuutta, turvata kaikille yrityksille oikeus käyttää hyväkseen ESAn työn tuloksia, parantaa ESAn ohjelmien kustannustehokkuutta ja varmistaa kullekin jäsenvaltiolle sen investointeja vastaava yhdenvertainen osallistuminen ESAn ohjelmiin.

Euroopan yhteisön laajaan käsitykseen teollisuuspolitiikasta tai, kuten sitä nykyisin nimitetään, yrityspolitiikasta on aina sisältynyt kaikki politiikan alat, joilla on suoraa vaikutusta yrityksiin ja niiden kilpailukyvyn edellytyksiin (esim. sisämarkkinat, talous, kilpailu, kauppapolitiikka, ulkosuhteet ja muut vastaavat alat, myös T&K-politiikka, johon viitataan nimenomaisesti perustamissopimuksen 163 artiklassa).

Yrityspolitiikassa on yksilöity aloja, joilla tarvitaan Euroopan komission ja Euroopan avaruusjärjestön toimien yhdenmukaistamista, yhteistyötä, synergiaa ja yhteisiä toimia. Lisäksi EY:n ja ESAn olisi käytettävä hyväksi Galileo- ja GMES-ohjelmia teollisuuspolitiikkansa vaatimuksia ja niiden täytäntöönpanoa koskevan ymmärryksen ja yhdenmukaisuuden lisäämiseksi.

Euroopan komissiolle ja ESAlle on yhteistä erityisesti näkemys siitä, että pienillä ja keskisuurilla yrityksillä voi olla tärkeä asema institutionaalisella rahoituksella kehitetyn teknologian hyödyntämisessä, koska ne toimivat lähellä markkinoita ja käyttäjiä, ovat läsnä kaikkialla sekä pystyvät nopeasti tuottamaan innovaatioita ja mukautumaan kysyntään. Sekä EY että ESA aikovat rohkaista tätä hyödyntämistä erityisesti navigoinnin, televiestinnän, ympäristöturvallisuuden, riskien seurannan ja siviiliturvallisuuden alalla.

Suositukset

- Komission ja ESAn olisi ryhdyttävä yhteistyöhön pk-yrityksiä hyödyttävissä toimissa. Tämä yhteistyö kattaa yhteiset toimet, joilla edistetään pk-yritysten teknologista kapasiteettia sekä niiden kykyä toimia Euroopan tasolla ja kansainvälisissä yhteyksissä niin avaruusalalla kuin muillakin aloilla. Yksityiskohtainen toimintasuunnitelma vahvistetaan vuoden 2001 loppuun mennessä.

- Vuodesta 2001 alkaen julkaistaan kahden vuoden välein yhteisiä kertomuksia avaruusteollisuuden tilasta. Kaikkien komission asianomaisten yksiköiden olisi osallistuttava kokouksiin, joissa käsitellään seuraavaa Euroopan avaruusteollisuutta koskevaa ESAn selvitystä (jossa keskitytään laitteiden valmistajiin, laukaisupalveluihin, ohjelmistoihin ja maasegmenttipalvelujen tuottajiin).

- Avaruuskysymyksissä ESAa pyydetään kommentoimaan EY:n kilpailutapauksia sen jälkeen, kun ne on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Yhteinen työryhmä voi tutkia tarkemmin, miten ESAn tuki organisoidaan.

- EY:n ja ESAn olisi määriteltävä yhteisiä toimia, joiden avulla avaruusteollisuus voi saada mahdollisimman paljon hyötyjä EY:n monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden hyväksi.

- EY:n ja ESAn olisi aloitettava teollisuuden kanssa jäsennelty vuoropuhelu kummankin organisaation yhteistä etua koskevista kysymyksistä ja erityisesti yhteisen strategian kehittämisestä ja täytäntöönpanosta. Tässä voidaan käyttää hyväksi olemassa olevia rakenteita kuten avaruusteollisuuden korkean tason paneelia.

3.4.2. Kansainväliset näkökohdat (yhteistyö ja laajentuminen)

Analyysi

Vuonna 2000 laaditussa Euroopan avaruusstrategiassa korostetaan, että Euroopan on syytä esiintyä johdonmukaisesti suhteessa kolmansiin maihin. Tämä tarkoittaa sitä, että avaruutta koskevissa asioissa Euroopan (eli EU:n, ESAn ja näiden jäsenvaltioiden) on sekä alueellisesti että maailmanlaajuisesti syytä esiintyä yhtenäisesti parantaakseen uskottavuuttaan ja toimiensa tehokkuutta. Tämä edellyttää nykyistä suurempaa avoimuutta ja parempaa tiedonkulkua. Vasta näiden toteuduttua Euroopan toimijat voivat sitoutua muuhun kuin kaupalliseen yhteistyöhön ulkopuolisen kumppanin kanssa. Tämä ei tarkoita ainoastaan Euroopan yhteistyötä tärkeimmän kumppaninsa Yhdysvaltojen kanssa vaan sama koskee myös sellaisia avaruusmahteja kuin Venäjää, Japania, Kiinaa ja Intiaa sekä myös Euroopan lisääntyvää yhteistyötä uusien avaruusvaltioiden kanssa.

Suurimmat edistysaskeleet voitaisiin saavuttaa yhteistyössä Venäjän kanssa. EU onkin osoittanut poliittista tahtoa tällaisen strategisen kumppanuuden muodostamiseen, jonka käytännön toteutuksesta vastaisi ESA. Uudessa yhteistyössä Venäjän kanssa keskitytään Galileo- ja GMES-ohjelmiin sekä kantoraketteihin. Tästä yhteistyöstä on tarkoitus tulla osa Euroopan unionin yleistä ulkopolitiikkaa suhteessa Venäjään (kumppanuus- ja yhteistyösopimus, tiede- ja teknologiasopimus ja sen jälkeen avaruutta koskeva vuoropuhelu).

Kanadan assosioituminen ESAan ja pitkään jatkunut yhteistyö Yhdysvaltojen kanssa avaruustieteen ja kansainvälisen avaruusaseman alalla on otettava huomioon tässä uudessa lähestymistavassa, jolla avaruus otetaan osaksi EU:n kansainvälisen yhteistyön politiikkaa.

EU:n kannalta tuleva laajentuminen, joka saattaa koskea myös ESAa, asettaa ennennäkemättömän haasteen sekä ehdokasmaiden lukumäärän vuoksi että tästä johtuvan pinta-alan (34 prosenttia) ja väestön määrän (105 miljoonaa) lisäyksen vuoksia ja myös ehdokasmaiden erilaisen historian ja kulttuuritaustan takia. Avaruusjärjestelmien käyttö voi nopeuttaa ehdokasmaiden infrastruktuurin uudenaikaistamista (esim. yleisradiotoiminta, liikenteen hallinta, tulli, väestönsuojelu).

ESAn maaliskuussa 2001 hyväksymä Euroopan uusien yhteistyövaltioiden mallisopimus vahvistaa näiden valtioiden ja ESAn välisiä yhteyksiä ja helpottaa niiden mahdollista tulevaa liittymistä järjestöön. Sen avulla on myös mahdollista yhdenmukaistaa aikataulut ja saada synergiaetuja ehdokasmaiden EU:hun ja ESAan liittymistä silmällä pitäen.

Suositukset

- Olisi tutkittava mahdollisuuksia sisällyttää avaruudessa tapahtuva yhteistyö EU:n yleiseen ulkopolitiikkaan ja tehtävä yhteinen analyysi, joka toimitetaan asianmukaiselle EU:n ulkosuhteita käsittelevälle ryhmälle tai komitealle ja ESAn kansainvälisten suhteiden komitealle.

- EY:n ja ESAn olisi jatkettava Venäjän kanssa tulevaisuudessa tehtävän avaruusyhteistyön yksityiskohtien määrittelyä uutta strategista kumppanuutta varten.

- EY:n ja ESAn olisi tarkasteltava avaruussovellusten hyötyjä EU:n laajentumiselle. ESAn ja EY:n olisi aloitettava ennen vuoden 2002 puoliväliä yhdessä ehdokasmaiden kanssa tutkimus avaruussovellusten mahdollisista hyödyistä infrastruktuurien mukauttamiselle.

- EY:n ja ESAn olisi sovitettava yhteen kolmansissa maissa olevien edustustojensa ja lähetystöjensä toimet.

4 Seuraava vaihe: Euroopan avaruuspolitiikkaa edistävä poliittinen ja institutionaalinen kehys

Euroopan avaruuspolitiikka on tullut uuteen vaiheeseen. Avaruusala on kehittynyt tutkimustoiminnasta ja -välineestä ainutkertaiseksi ja merkitykseltään ratkaisevaksi teknologiaksi, jonka avulla Eurooppa voi tavoitella ja myös voi saavuttaa useita poliittisia päämääriä esimerkiksi talouskasvun, tietoyhteiskunnan, liikenteen ja energian infrastruktuurin, ympäristönsuojelun ja rauhanturvaamisen aloilla.

Avaruus on otettava osaksi Euroopan keskeisiä toimintaperiaatteita. Ensimmäiset tällaisen lähestymistavan hyödyt on jo osoitettu Galileo- ja GMES-aloitteilla. Lisäksi avaruustekniikka tarjoaa keinoja EU:n laajentumisen tukemiseen ja auttaa EU:ta laajentamaan vaikutusvaltaansa ja lujittamaan asemaansa kansainvälisissä yhteyksissä.

Koska Eurooppa joutuu kilpailemaan muiden alueiden kanssa, sen avaruusalan toimijoilla ei ole varaa käsitellä avaruuskysymyksiä hajanaisesti. Euroopan on sitouduttava tukemaan selkeästi määriteltyä Euroopan avaruuspolitiikkaa. Toissijaisuusperiaatteen noudattamiseksi kaikki alueellisen, kansallisen tai Euroopan tason toimet ja varat riippumatta siitä, ovatko ne julkisia vai yksityisiä, on sovitettava johdonmukaiseen ja yhteiseen näkemykseen, strategiaan ja politiikkaan.

Jotta Euroopasta voisi tulla todellinen avaruusmahti, sen on tehostettava käytettävissään olevien keinojen hyödyntämistä ja optimoitava poliittinen ja institutionaalinen kehys, joka määrittelee sen edellytykset avaruusalan toiminnalle. Tämä vie aikaa, mutta sen avulla voidaan avata uusia mahdollisuuksia ja kehityssuuntia.

Vuonna 2000 määritellyssä Euroopan avaruusstrategiassa korostetaan avaruuden merkitystä toimialojen välisenä strategisena voimavarana ja politiikan välineenä. Sen pohjalta olisi määriteltävä ja vahvistettava todellinen Euroopan avaruuspolitiikka, jossa yhdistyvät tämä strategia, Euroopan avaruusohjelma (välttämätön tekijä, koska sillä voidaan jäsennellä koko avaruusalaa) sekä täytäntöönpanoa koskevat säännöt. Avaruuspolitiikka perustuisi aluksi Galileon ja GMES:n kaltaisten jo meneillään olevien tai suunniteltujen aloitteiden yksityiskohtaiseen tarkasteluun sekä Euroopan avaruusstrategian täytäntöönpanon yleiseen tilaan. Siinä tulisi tarkastella myös laajasti kaikkia tasoja (EU, ESA ja kansallinen taso). Eurooppalaisen tutkimusalueen käsitteen mukaisesti avaruuspolitiikan täytäntöönpanossa olisi oltava keskeinen asema ESAn johtamalla keskusten verkostolla (johon kuuluu sekä yleiseurooppalaisia että kansallisia järjestöjä).

Jos tällä tavoin edetään, on harkittava seuraavia toimia:

- ESA on osoittautunut tehokkaaksi välineeksi jäsenvaltioidensa toimien kanavoinnissa ja Euroopan avaruusteollisuuden kilpailukyvyn kehittämisessä. ESAn ohjelmien joustavuus on säilytettävä, jotta on mahdollista käynnistää erilaisia ohjelmia, joihin osallistuu eri maita tai toimijoita ("vaihteleva geometria"). Euroopan yhteisön olisi tarvittaessa osallistuttava ESAn ohjelmiin. Tätä varten sille olisi annettava soveltuva asema ESAn neuvostossa.

- ESAn tehokkuus on säilytettävä ja sitä on voitava käyttää entistä laajemmin hyväksi. Turvallisuusalan nopean kehityksen (esim. uusi Euroopan satelliittikeskus) vuoksi ESAn toiminta olisi laajennettava Euroopan ulko- ja turvallisuuspolitiikan alan toimiin teknologian, järjestelmien ja teollisuuden kaksikäyttönäkökohdat huomioon ottaen.

- Poliittisen päätöksenteon ja ohjauksen parantamiseksi erityisesti EU:n ja ESAn välisissä suhteissa voisi olla hyödyllistä järjestää tulevaisuudessa EU:n neuvoston ja ESAn ministerineuvoston epävirallisia kokouksia, jotka valmistellaan yhteisesti.

- Nykyisen strategian dynaamisuuden säilyttämiseksi olisi kiireellisesti kehitettävä edellä määritelty Euroopan avaruuspolitiikka, jonka määrittelyyn osallistuvat omien tehtäviensä mukaisesti kaikki osapuolet eli Euroopan komissio, ESAn toimeenpanevat elimet sekä EU:n ja ESAn jäsenvaltiot. Myös neuvoston pääsihteerin / yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan olisi osallistuttava tähän kehittämiseen turvallisuutta ja puolustusta koskevien näkökohtien osalta [4]. EU:n neuvoston ja ESAn ministerineuvoston välillä olisi järjestettävä epävirallinen kokous, jossa tarkastellaan Euroopan avaruuspolitiikkaa.

[4] Toimielimiä koskevien nykyisten rajoitteiden vuoksi näitä näkökohtia käsitellään tässä kertomuksessa vain osittain.

- Avaruuden hyödyntämisen valmiuksien ja infrastruktuurin yhdentämiseksi mahdollisimman hyvin Euroopan unionin yleiseen politiikkaan ja avaruustoiminnan ohjaamiseksi kohti käyttäjien ja kansalaisten tarpeita Euroopan avaruuspolitiikalle on saatava korkeimman mahdollisen tason poliittinen hyväksyntä. Ainoastaan Eurooppa-neuvostossa kokoontuvat valtioiden ja hallitusten päämiehet voivat arvioida Euroopan avaruuspolitiikkaa kokonaisuudessaan, myös sen turvallisuutta ja puolustusta koskevia näkökohtia. Tämä politiikka voitaisiin esittää Eurooppa-neuvostolle ensimmäisen kerran vuoden 2003 jälkipuoliskolla. Myöhemmin se olisi ajantasaistettava säännöllisesti (joka kolmas tai viides vuosi) sekä validoitava poliittisesti Eurooppa-neuvostossa.

- On käynyt selväksi, että politiikan laatimisen ja täytäntöönpanon kannalta on ensisijaisen ja ratkaisevan tärkeää Euroopan unionin ja ESAn yhteistyö sekä politiikan että toteutuksen tasolla. Tämän yhteistyön virallistamista onkin käsiteltävä viipymättä. Ensimmäiseksi tarvitaan EU:n ja ESAn välinen puitesopimus, jossa käsitellään politiikan laatimista ja täytäntöönpanoa koskevia kysymyksiä.

- Pidemmällä aikavälillä jo käynnissä oleva keskustelu Euroopan unionin tulevaisuudesta voi tarjota mahdollisuuden keskusteluun myös siitä, voisiko Euroopan avaruuspolitiikan kehittämistä tukea EU:sta tehdyn sopimuksen muutoksilla. Tällaisten muutosten onnistumiseksi poliittinen keskustelu niiden tekemisestä olisi aloitettava mahdollisimman varhain.

- Yksi Euroopan yhteisön tasolla tarkasteltava tulevaan perustamissopimukseen liittyvä kysymys koskee sitä, tehdäänkö Euroopan avaruuspolitiikkaa koskevat päätökset EU:n neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyllä.

- Jos EU:sta tehtyyn sopimukseen tehdään muutoksia, se voi edellyttää myös ESAn yleissopimuksen muuttamista.

Suositukset

Lyhyellä aikavälillä (vuoden 2002 loppuun mennessä):

- Olisi tutkittava mahdollisuuksia neuvotella ja tehdä Euroopan yhteisön ja ESAn puitesopimus, jolla edistetään tulevan Euroopan avaruuspolitiikan kehittämisprosessia ja ESAn lisätehtävää EU:n aloitteiden mukaisten julkisten ohjelmien "toimeenpanevana tahona" (ks. liitteessä oleva sanasto).

- Olisi tehtävä perusteellinen analyysi, jossa määritellään ESAn tuleva lisätehtävä EU:n "toimeenpanevana tahona". Analyysissä olisi otettava huomioon jo käynnissä olevasta Galileo- ja GMES-yhteistyöstä saatu kokemus sekä EY:n kuudenteen TTK-puiteohjelmaan liittyvät viimeisimmät kehityssuunnat, ESAn nykyiset toimet ja mahdolliset tulevat ohjelmat.

- Olisi jatkettava yhteisen työryhmän ja avaruusstrategian yhteisen neuvoa-antavan ryhmän toimeksiantoa puitesopimuksen tekemiseen asti. Sopimuksessa voitaisiin määritellä pysyvä elin jatkamaan yhteisen työryhmän työtä, jolla myötävaikutetaan Euroopan avaruuspolitiikan muotoutumiseen.

- Olisi järjestettävä "avaruusneuvoston" ensimmäinen kokous (eli EU:n neuvoston ja ESAn ministerineuvoston yhteinen epävirallinen kokous) ennen vuoden 2002 puoliväliä. Kokouksessa on syytä keskustella erityisesti institutionaalisista ja avaruuspolitiikkaa koskevista kysymyksistä.

- Olisi vahvistettava edellytykset Euroopan komission, ESAn toimeenpanevien elinten, EU:n ja ESAn jäsenvaltioiden sekä neuvoston pääsihteerin / yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan säännölliselle vuoropuhelulle turvallisuutta ja puolustusta koskevista näkökohdista.

Keskipitkällä aikavälillä (2003):

- Euroopan avaruuspolitiikkaa koskevan esityksen antaminen neuvostolle "avaruusneuvoston" näkemykset huomioon ottaen.

Pitkällä aikavälillä (vuoden 2003 jälkeen):

- Olisi pohdittava Euroopan unionin tulevaisuudesta käytävän yleisen keskustelun yhteydessä sitä, voisiko Euroopan avaruuspolitiikan kehittämistä edistää EU:sta tehdyn sopimuksen muutoksilla. Jos tähän sopimukseen tehdään muutoksia, ESAn yleissopimusta voi olla tarpeen muuttaa vastaavasti.

LIITE

SANASTO:

Eurooppa-neuvosto: EU:n valtioiden ja hallitusten päämiesten säännölliset tapaamiset (yleensä kerran tai kahdesti kullakin puheenjohtajakaudella).

Euroopan avaruuspolitiikka: Euroopan avaruuspolitiikkaa muodostuu pääasiassa Euroopan avaruusstrategiasta, Euroopan avaruusohjelmasta (ESAn ja kansalliset ohjelmat), täytäntöönpanosta ja budjeteista.

Euroopan avaruusstrategia: Strategiaan sisältyy tärkeimmät suuntaviivat avaruuskysymyksiä koskevalle johdonmukaiselle lähestymistavalle Euroopassa. Se muodostaa selkeän poliittisen viitekehyksen avaruusalan julkisille ja yksityisille toimijoille sekä toimille, joita ne toteuttavat itsenäisesti ja yhteistyössä muiden kanssa johdonmukaisen ja tehokkaan avaruusinfrastruktuurin rakentamiseksi. Lisäksi se toimii yleisenä lähtökohtana asiasta käytävälle keskustelulle ja liikkeellepanevana voimana niiden hyötyjen saamiseksi, joita voi liittyä avaruuden kautta saatavaan tietoon ja tietämykseen.

Puitesopimus: Sopimus, jossa määritellään Euroopan yhteisön ja ESAn poliittisen yhteistyön ja rahoitusyhteistyön puitteet.

Toimeenpaneva taho: Avaruusstrategiassa tällä tarkoitetaan julkista instituutiota, jolla on avaruutta ja siihen liittyviä aloja koskevaa toimivaltaa ja jolle on uskottu (toisen julkisen instituution vastuulla olevan hankkeen tai politiikan edellyttämän) näihin aloihin kuuluvan aloitteen täytäntöönpano kyseisen toisen instituution kanssa sovituin edellytyksin.

Yhteinen työryhmä: ESAn toimeenpanevien elinten ja komission asettama yhteinen työryhmä tarkastelee strategiaa ja sen täytäntöönpanoa ja laatii yhteisten hankkeiden hallintojärjestelyjä koskevia ehdotuksia. Yhteinen työryhmä muodostuu ESAn toimeenpanevien elinten ja komission yksiköiden edustajista.

Avaruusstrategian yhteinen neuvoa-antava ryhmä: Ryhmä avustaa ja tukee yhteisen työryhmän työtä kaikissa avaruuteen liittyvissä asioissa ja erityisesti Euroopan avaruusstrategian kehittämisessä edelleen sekä sen täytäntöönpanossa. Avaruusstrategian yhteinen neuvoa-antava ryhmä muodostuu EU:n ja ESAn jäsenvaltioiden edustajista. Sen kokoonkutsujina ja puheenjohtajina toimivat komission ja ESAn toimeenpanevien elinten edustajat.

Avaruusneuvosto: EU:n neuvoston ja ESAn ministerineuvoston epämuodollinen tapaaminen. Avaruusneuvosto antaa tarvittavan sysäyksen Euroopan avaruuspolitiikan kehittämiseen ja vahvistaa sen yleiset poliittiset suuntaviivat.