Alueiden komitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin saaristoalueiden ongelmat ja tulevaisuuden näkymät laajentumisen yhteydessä"

(2002/C 192/10)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. kesäkuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa lausunto aiheesta "Euroopan unionin saaristoalueiden ongelmat laajentumisen yhteydessä" ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n "aluepolitiikka, rakennerahastot, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 1:n "aluepolitiikka, rakennerahastot, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö" 18. tammikuuta 2002 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 301/2001 rev. 2, jonka esittelijä oli Livadian kaupunginjohtaja Christos Paleologos (EL, PES),

ottaa huomioon Amsterdamin sopimuksen 158 artiklan ja 154 artiklan sekä sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen N:o 30,

ottaa huomioon Nizzassa joulukuussa 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät (kohta 55 sekä julistus),

ottaa huomioon Euroopan aluesuunnittelun ja aluekehityksen suuntaviivat (European Spatial Development Perspective, ESDP),

ottaa huomioon komission tammikuussa 2001 julkaiseman toisen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kertomuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin aluepolitiikkavaliokunnan maaliskuussa 1998 antaman mietinnön Euroopan unionin saaristoalueiden ongelmista,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean heinäkuussa 2000 hyväksymän oma-aloitteisen lausunnon aiheesta "Euroopan unionin saarilla sijaitsevia alueita koskevien yhdennettyjen toimien suuntaviivat Amsterdamin sopimuksen jälkeen (158 artikla)",

ottaa huomioon Cagliarin julistuksen, joka hyväksyttiin helmikuussa 2001 pidetyssä konferenssissa "Euroopan unionin saaristoalueet Nizzan jälkeen"; konferenssiin osallistuivat mm. Euroopan parlamentissa ja alueiden komiteassa toimivat saaristoalueita käsittelevät ryhmät (Islands Intergroups),

ottaa huomioon CPMR:n saaristoaluekomission Korsikassa kesäkuussa 2001 järjestämän konferenssin loppujulkilausuman,

ottaa huomioon neuvoston asetukseen (EY) N:o 1447/2001 sisältyvän 1 artiklan 2 kohdan(1),

ottaa huomioon julistuksen, jonka Euroopan unioni antoi neuvoston asetukseen (EY) N:o 1447/2001 sisältyvän 1 artiklan 2 kohdan(2) hyväksymismenettelyn yhteydessä,

hyväksyi 13. ja 14. maaliskuuta 2002 pitämässään 43. täysistunnossa (maaliskuun 13. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Alueiden komitea katsoo, että EU-sopimukseen on liitettävä maininta alueellisesta tasapainosta ja Euroopan yhteisön tasasuhtaisesta kehittämisestä. Siihen on niin ikään sisällytettävä erityismaininta alueista, joilla on pitkäaikaisia rakenteellisia haittoja. AK ehdottaa, että Amsterdamin sopimuksen 158 artikla muotoillaan uudelleen niin, että

a) siinä otetaan huomioon käsite "alueellinen koheesio" taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan politiikan täydentämiseksi

b) mainitaan nimenomaisesti ongelmat, jotka johtuvat pitkäaikaisista rakenteellisista tekijöistä, kuten saaristoluonteesta, maantieteellisestä eristyneisyydestä ja hyvin alhaisesta väestöntiheydestä

c) vahvistetaan ryhtyminen kunkin alueen haittojen vakavuuden ja määrän mukaisiin erityistoimenpiteisiin.

2. Jotta saaristoalueiden erityistilanne voitaisiin helpommin huomioida yhteisön politiikanlohkoissa, saariulottuvuus on mainittava nimenomaisesti yhteisön tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistössä(3). Tästä syystä komitea ehdottaa, että punnittaisiin alueiden komitean tekemää ehdotusta, jonka mukaan saarille on annettava oma erityismääritelmänsä, joka ei perustu väestömääräkriteeriin.

3. Toisessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevassa kertomuksessa esitetään eräitä arvokkaita huomioita saaristoalueiden erityisongelmista ja tarpeesta ryhtyä toimenpiteisiin, joissa huomioidaan saarten erityistilanne. Nämä ongelmat mainitaan kuitenkin vain ohimennen, eikä kysymystä mainita lainkaan kertomukseen sisältyvissä ehdotuksissa. Alueiden komitean mielestä lisätoimet ovat tarpeen, ja näitä ongelmia on tarkasteltava kolmannessa koheesiokertomuksessa.

4. Alueiden komitea vaatii, että saaristoulottuvuus otetaan huomioon laadittaessa yhteisön suuntaviivoja tai säännöksiä ja toteutettaessa yhteisön politiikkaa esimerkiksi energiamarkkinoiden vapauttamisen, lentokonepolttoaineiden erityisverotuksen, Euroopan laajuisten liikenne-, energia- ja televiestintäverkkojen (TEN) uudistamisen, yhteisen kalastuspolitiikan, yhteisen maatalouspolitiikan jne. yhteydessä. Komitea ehdottaa, että

a) valittaessa tukeen oikeutettuja hankkeita yhteisön toimien, ohjelmien tai politiikkojen puitteissa on otettava huomioon saaristoluonnetta koskeva kriteeri ja tarve kompensoida saarten luonnonolosuhteista aiheutuvia haittoja, jotta voidaan tasata perusinfrastruktuurien ja palvelujen rakentamisesta ja toiminnasta aiheutuvia korkeita asukaskohtaisia kustannuksia

b) valtiontukien osalta on hyväksyttävä erityistoimenpiteitä ja tarjottava taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia saarten suojelemiseksi ja paikallisten kehitysmahdollisuuksien ja työllisyyden edistämiseksi. On tärkeää varmistaa, että saaristolaiset maksavat perustuotteista samat hinnat ja saavat yhtä laadukkaita tuotteita kuin mannermaalla asuvat maanmiehensä. Euroopan saarten tukemiseksi on suunniteltava, käynnistettävä ja yhdistettävä keskenään erilaisia toimia, jotka perustuvat kunkin saaren erityistilanteeseen. Tällaisia erityistoimia voisivat olla esimerkiksi alhaisempi arvonlisävero tärkeille aloille, alhaisempi verotus paikallisten tuotteiden myynnistä syntyville tuloille ja muulle paikalliselle liiketoiminnalle, verovapaus tärkeiden alojen (esim. uusiutuvat energialähteet, yhteyksien rakentaminen) alkuinvestoinneille, saaristoyritysten tukeminen paikallisten markkinoiden ulkopuolella sekä kannustimet työllisyyden edistämiseksi. Saariin ja saarista kulkevan liikenteen riittävä säännöllisyys, kapasiteetti ja hintojen kohtuullisuus on varmistettava ympärivuotisesti. Kussakin yksityistapauksessa on tärkeä varmistaa, että käynnistetyt toimet hyödyttävät koko väestöä eivätkä ainoastaan saarten ulkopuolisia yrityksiä.

c) on luotava menettely, jonka avulla 1) voidaan arvioida saaristoalueiden kannalta ratkaisevan tärkeiden alojen (esim. sisämarkkinat, energia, ympäristö, kuljetukset, kalastus, maatalous) lainsäädännöllisiä toimenpiteitä sen määrittelemiseksi, missä määrin niillä on kielteisiä vaikutuksia saarten tilanteeseen, ja 2) voidaan ottaa käyttöön poikkeuksia ja erityissäännöksiä.

d) tutkitaan uusia tapoja organisoida ja tarjota korkealaatuisia yleishyödyllisiä palveluja saaristoalueilla (esim. viestintä, kuljetukset, energia, terveydenhoito, koulutus ja kulttuuri) niin, ettei näiden palvelumarkkinoiden vapauttaminen vahingoita saaristoalueita alhaisen kysynnän vuoksi. Komission tulee hyväksyä soveliaita toimenpiteitä, joilla voidaan tasapainottaa näiden palvelujen tarjoamisesta koituvia lisäkustannuksia.

e) kuljetussektorin nk. julkisen palvelun velvoite (Public Service Obligation) tulee laajentaa kattamaan myös toisen valtion kautta saaristoalueille ja saaristoalueilta tapahtuvat kuljetukset.

f) komission on perustettava yksiköidenvälinen ryhmä, jonka tehtävänä on optimoida pääosastojen ja muiden EU:n toimielinten välinen koordinointi toteutettaessa esim. oikeusjärjestelmää, rahoitusta, kannustimia jne. koskevaa yhtenäistä politiikkaa. Ryhmän tulisi kussakin yksittäistapauksessa tehdä yhteistyötä sekä asianomaisen jäsenvaltion että saaren alue- ja paikallishallinnon kanssa. Komission eri pääosastojen toiminnan tulee olla koordinoitua siten, että maantieteellisistä syistä johtuvat haitat (saaristo, vuoristo, harva asutus, perifeerinen sijainti tms.) tulisivat erityisesti otetuiksi huomioon toteutettaessa yhteisön eri politiikkoja.

5. Saaristoasemasta johtuvien ongelmien käsittelemiseksi ja ratkaisemiseksi on AK:n mielestä otettava käyttöön erityissäännöksiä, joiden avulla voidaan toteuttaa bruttokansantuotetta koskevan kriteerin lisäksi myös alueelliset, maantieteelliset ja sosiaaliset tekijät huomioon ottavaa rakennepolitiikkaa. Tällaisia tekijöitä ovat mm. perifeerinen sijainti, harva asutus, eristyneisyys, heikko saavutettavuus, pieni väestömäärä tai ankarat talviolosuhteet. Rakennerahastojen tulevaa uudistusta ajatellen AK ehdottaa seuraavaa:

a) saaristoalueet tulee automaattisesti luokitella tavoitteen 1 piiriin kuuluviksi alueiksi perustamissopimuksen 158 artiklan ja Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen nro 30 mukaisesti. Julistuksessa todetaan, että saaristoasemasta aiheutuvat puutteet tulee ottaa huomioon ja että puutteiden korjaamiseksi tulee toteuttaa erityistoimenpiteitä. Tuki on määriteltävä bruttokansantuotteen tason ja sen mukaan, kuinka paljon lisäkustannuksia aiheutuu rakenteellisista haitoista ja eristynyttä asemaa pahentavista ja sen vaikutuksia vahvistavista tekijöistä (esim. vuoristoalueella sijaitsevat saaret, hajanaisessa saaristossa tai eristyksissä sijaitseva harvaan asuttu saari).

b) yhteisön aloitteita suunniteltaessa olisi hyödyllistä, jos Interreg-ohjelmassa olisi oma erityisohjelmansa saaristoalueita varten. Saaristoalueet on asetettava etusijalle alueiden ja valtioiden välisissä yhteistyötoimissa. Saaristoalueiden välistä yhteistyötä on edistettävä myös tukemalla kaikkia olemassa olevia verkostoja ja järjestelmiä, jotka pyrkivät lisäämään saarten välisiä yhteyksiä.

6. Alueiden komitea kannattaa ajatusta käynnistää yhtenäisiä toimintasuunnitelmia saaristoalueiden kehittämiseksi yhteistyössä paikallisviranomaisten ja työmarkkinaosapuolten kanssa. Tästä syystä AK ehdottaa, että komissio

a) laatii ja julkaisee joka kolmas vuosi raportin saaristoalueiden tilanteesta. Raporttiin tulee sisällyttää vertailevaa tietoa saarialueiden kilpailukyvystä sekä yhteisön toimenpiteiden vaikutuksista ja tuloksista, samoin kuin ehdotuksia toiminta-aloiksi, joilla saarille koituvia haittoja voidaan kompensoida tai poistaa.

b) edistää yhteistyötä komission yksiköidenvälisen saaristokysymyksiä käsittelevän ryhmän sekä muiden saaristokysymyksiä pohtivien ryhmien välillä, joita ovat esimerkiksi Euroopan parlamentissa, alueiden komiteassa ja talous- ja sosiaalikomiteassa toimivat ryhmät sekä muut saarialueita edustavat verkostot ja organisaatiot, joita ovat esimerkiksi CPMR:n saarikomissio, Imedoc ja Islenet. Tavoitteena tulee olla yhtenäisen saaristoja koskevan toimintasuunnitelman laatiminen.

c) sisällyttää Euroopan aluesuunnittelun ja aluekehityksen suuntaviivoihin saaristoalueiden kehittämisstrategian sekä laatii saarten erityistarpeet huomioivan toimintasuunnitelman, johon sisältyy oma aikataulu saaristoalueiden hyväksi toteutettaville yhtenäisille toimenpiteille.

7. AK korostaa, että saaristoalueita koskevan erityistukijärjestelmän luomiseen tähtäävät näkyvät aloitteet ovat paitsi hyvin tärkeitä, myös välttämättömiä EU:n laajentumisen vuoksi, jotteivät saaristoalueet syrjäytyisi ja jäisi entistä pahemmin eristyksiin. AK kehottaa komissiota ja neuvostoa kohtelemaan saaristoalueiden ongelmia ensisijaisen tärkeänä kysymyksenä. Komitea ilmoittaa olevansa valmis yhteistyöhön ja osallistumaan tuleviin toimiin, joilla pyritään varmistamaan EU:n saaristoalueiden tasapainoinen ja kestävä kehitys.

Bryssel 13. maaliskuuta 2002.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Albert Bore

(1) EYVL L 198, 21.7.2001.

(2) EYVL L 198, 21.7.2001.

(3) Tekijän huomio: komission tiedonannossa aiheesta "Taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä ensimmäinen väliraportti" (KOM(2002) 46 lopullinen) saarialueet on määritelty alueiksi, joiden pinta-ala on vähintään 1 neliökilometrin laajuinen, joiden asutus on pysyvää ja tilastollisesti merkittävää (vähintään 50 asukasta), joilla ei ole kiinteää yhteyttä mannermaahan ja jotka sijaitsevat vähintään kilometrin päässä Euroopan mantereesta; yhdelläkään niistä ei sijaitse jäsenvaltion pääkaupunkia.