EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 2.7.2015 COM(2015) 315 final KOMISSION KERTOMUS VUOSIKERTOMUS 2014

TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATTEISTA



KOMISSION KERTOMUS VUOSIKERTOMUS 2014 TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATTEISTA 1.Johdanto Tämä on 22. vuosikertomus toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta EU:n säädöskäytännössä. Kertomus esitetään Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen (SEUT-sopimus) liitetyn, toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskevan pöytäkirjan N:o 2, jäljempänä ’pöytäkirja N:o 2’, 9 artiklan mukaisesti. Kertomuksessa kuvataan, miten EU:n toimielimet ja elimet toteuttavat näitä periaatteita ja miten käytäntö on muuttunut edellisvuosiin verrattuna. Siinä tarkastellaan myös useita komission ehdotuksia, joista annettiin perusteltuja lausuntoja vuonna 2014. Ottaen huomioon toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin sekä kansallisten parlamenttien ja komission käymän vuoropuhelun välisen kiinteän yhteyden tämä kertomus olisi nähtävä suhteista kansallisiin parlamentteihin annettua vuoden 2014 vuosikertomusta täydentävänä kertomuksena. 2.Kuinka toimielimet soveltavat periaatteita 2.1.Komissio Komissio on vuosien mittaan ottanut käyttöön menettelyjä, joiden avulla voidaan arvioida toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamista päätöksentekoprosessin eri vaiheissa paremman sääntelyn periaatteiden mukaisesti. Puheenjohtaja Jean-Claude Juncker on korostanut toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden keskeistä merkitystä uuden komission työssä. Ennen uusien aloitteiden ehdottamista komissio tarkistaa, että EU:n tason toimet ovat perusteltuja ja oikeutettuja. Kaikista tärkeimmistä uusista aloitteista julkaistaan ensin etenemissuunnitelmat. Niissä kuvataan alustavasti mahdollista aloitetta ja tehtyä arviointityötä jo varhaisessa vaiheessa ja hahmotellaan vaikutustenarvioinnin tekemiseen ja kuulemisten järjestämiseen liittyviä komission suunnitelmia. Etenemissuunnitelmissa esitetään myös toiminnan alustava perustelu toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen näkökulmasta. Jos aloitteesta on tehtävä vaikutustenarviointi eli aina, kun on odotettavissa, että sillä on huomattavia vaikutuksia, sidosryhmiä pyydetään esittämään julkisissa kuulemisissa näkemyksensä toimien tarpeellisuudesta ja mahdollisista ratkaisuista havaittuihin ongelmiin. Kuulemismenettelyssä saatujen vastausten ja muun palautteen perusteella vaikutustenarvioinnissa analysoidaan muun muassa sitä, noudattavatko tarkastellut vaihtoehdot toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita. Komissio hyväksyi 19. toukokuuta 2015 puheenjohtaja Junckerin poliittisten painopisteiden mukaisesti sääntelyn parantamista koskevan toimenpidepaketin sekä uudet, yhdennetyt paremman sääntelyn suuntaviivat, mukaan lukien ajantasaistetut ohjeet toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamisen arvioimiseksi uusien aloitteiden vaikutustenarvioinnin yhteydessä. Vuonna 2014 tehtiin 25 vaikutustenarviointia. Riippumaton laadunvalvontaelin, vaikutustenarviointilautakunta, arvioi suorittamansa tarkistuksen jälkeen, että kahdeksan näistä vaikutustenarvioinneista oli parannusten tarpeessa toissijaisuus- tai suhteellisuusperiaatteen tai molempien osalta. Tämä 32 prosentin osuus on suurin piirtein sama kuin edellisinä vuosina. Esimerkiksi pimeän työn ehkäisemiseksi ja torjumiseksi tehtävän EU:n tason yhteistyön edistämistä koskevan päätösehdotuksen tapauksessa vaikutustenarviointilautakunta katsoi, että vaikutustenarvioinnissa olisi esitettävä lisää näyttöä siitä, miksi ongelmaan ei voitaisi riittävän hyvin puuttua tarvepohjaisella jäsenvaltioiden yhteistyöllä. Lisäksi suositeltiin, että aloitteen oikeusperusta esitettäisiin selkeämmin. Parhaana pidetyn vaihtoehdon oikeasuhteisuudesta kaivattiin myös tarkempia tietoja, jotta voitaisiin osoittaa, miksi kaikkien 28 jäsenvaltion olisi tarpeen tehdä tiiviimpää yhteistyötä, vaikka työnantajat ja jäsenvaltiot pitivät muita vaihtoehtoja parempina. Lopullista raporttia muutettiin lautakunnan suositusten mukaisesti. Esimerkiksi oikeusperusta esitettiin selkeämmin ja oikeasuhteisuuteen liittyviä näkökohtia selostettiin paremmin (s. 43). Ohjelma- ja tapahtumatuotannon langattomissa audiolaitteistoissa käytettävien radiotaajuuskaistojen yhdenmukaistamista koskevan vaikutustenarvioinnin tapauksessa vaikutustenarviointilautakunta pyysi, että aloitteen oikeasuhteisuudelle esitettäisiin parempia perusteluja vertaamalla arvioituja kustannuksia havaittuihin hyötyihin. Lisäksi se kehotti selventämään EU:n tason toimien lisäarvoa ja tarvetta suhteessa jäsenvaltioiden tasolla toteutettaviin toimiin. Lautakunnan huomautukset johtivat siihen, että analyyttisissä jaksoissa korostettiin aiempaa enemmän eri käyttäjäryhmiin (pienet ja suuret käyttäjät) kohdistuvia vaikutuksia. Raportissa myös täsmennettiin, että perusskenaariossa aiheutuisi väistämättä suuria kustannuksia, mikä selkeytti tilannetta kustannusten ja hyötyjen vertailun osalta. Vaikutustenarviointilautakunnan suositukset ovat auttaneet parantamaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamisen analysointia ja tarjonneet näin tärkeää tietoa komission poliittisen päätöksentekoprosessin tueksi. Myös lainsäädäntöehdotuksen perusteluissa käsitellään sitä, miten toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet toteutuvat ehdotuksessa. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet ovat keskeisiä myös retrospektiivisen eli takautuvan arvioinnin kannalta. Siinä arvioidaan, onko EU:n toimilla todella saavutettu toivottuja tuloksia tehokkuuden, tuloksellisuuden, johdonmukaisuuden, merkityksellisyyden ja EU:n tason lisäarvon näkökulmasta. Näissä arvioinneissa tarkastellaan sitä, ovatko EU:n toimet yhä tarpeen vai voitaisiinko tavoitteet saavuttaa paremmin muilla tavoin. Komissio on sitoutunut ”arvioimaan ensin”, analysoimaan aiempia toimia ennen kuin harkitsee lainsäädännöllisten muutosten tekemistä. EU pyrkii keräämään näyttöä ja aiemmista toimista saatuja kokemuksia, joista voi olla hyötyä päätöksenteossa. Näin se tekee arvioinnista, myös toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamisen arvioinnista, olennaisen ja pysyvän osan päätöksentekoaan. 2.2.Kansallisten parlamenttien toimittamien perusteltujen lausuntojen seuranta

Komissio sai vuonna 2014 kansallisilta parlamenteilta 21 toissijaisuusperiaatetta koskevaa perusteltua lausuntoa, mikä on 76 prosenttia vähemmän kuin edellisenä vuonna (vuonna 2013 niitä oli 88). Vuonna 2014 saatujen perusteltujen lausuntojen suhteellinen osuus kaikista komission poliittisen vuoropuhelun yhteydessä samana vuonna saamista lausunnoista (506) oli huomattavasti aiempaa pienempi (4 prosenttia). Vuonna 2013 perusteltujen lausuntojen osuus lausuntojen kokonaismäärästä oli 14 prosenttia ja vuosina 2012 ja 2011 hieman yli 10 prosenttia. Uusia keltaisen kortin menettelyjä ei käynnistetty vuonna 2014, mutta vuonna 2013 aloitettu menettely, joka koski ehdotusta Euroopan syyttäjänviraston perustamisesta (COM(2013) 534 final), synnytti edelleen keskustelua poliittisen vuoropuhelun puitteissa. Asiaa selostetaan tarkemmin kertomuksessa suhteista kansallisiin parlamentteihin. Perusteltujen lausuntojen aiempaa huomattavasti pienempi määrä olisi nähtävä suhteessa komission toimikautensa loppupuolella tekemien ehdotusten kokonaismäärän vähentymiseen. Olisi huomattava, että myös kansallisten parlamenttien poliittisen vuoropuhelun puitteissa toimittamien lausuntojen kokonaismäärä laski vuonna 2013 mutta vähäisemmässä määrin kuin perusteltujen lausuntojen määrä. Kansallisten parlamenttien perustellut lausunnot poikkesivat edelleen toisistaan muotonsa suhteen, ja myös perustelut toissijaisuusperiaatteen väitettyä rikkomista koskevien päätelmien tueksi olivat erilaisia. Aiempien vuosien tapaan kansallisten parlamenttien perustellut lausunnot koskivat useita vuonna 2014 hyväksyttyjä ehdotuksia. Vuonna 2014 saadut 21 perusteltua lausuntoa koskivat 15:tä komission ehdotusta. Eniten perusteltuja lausuntoja keränneistä ehdotuksista, jotka olivat ehdotus direktiiviksi tullirikkomuksia ja -seuraamuksia koskevasta unionin oikeudellisesta kehyksestä ja ehdotus jätehuoltopolitiikan ja -lainsäädännön uudelleentarkastelusta, saatiin kuitenkin vain kolme perusteltua lausuntoa. Kaksi perusteltua lausuntoa annettiin ehdotuksesta asetukseksi luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisten tuotteiden merkinnöistä, ehdotuksesta asetukseksi uuselintarvikkeista ja ehdotuksesta direktiiviksi yhdenmiehen rajavastuuyhtiöistä. Tarkempia tietoja asiasta esitetään tämän kertomuksen liitteessä. Vuonna 2014 annettujen perusteltujen lausuntojen kokonaismäärän merkittävän vähenemisen myötä perusteltujen lausuntojen määrä parlamenttien kamareita kohti väheni huomattavasti. Ainoastaan 15 yhteensä 41 kamarista antoi perustellun lausunnon vuonna 2014 (vuonna 2013 näitä oli 34). Itävallan Bundesrat ja Yhdistyneen kuningaskunnan House of Commons antoivat kumpikin kolme perusteltua lausuntoa (vuonna 2013 Bundesrat antoi kuusi ja House of Commons viisi perusteltua lausuntoa). Ruotsin Riksdag ja Ranskan Sénat antoivat molemmat kaksi perusteltua lausuntoa (vuonna 2013 Riksdag antoi yhdeksän perusteltua lausuntoa ja Sénat) neljä perusteltua lausuntoa. Suurin osa parlamenttien kamareista antoi yhden perustellun lausunnon tai ei lainkaan perusteltuja lausuntoja. Vaikka kansalliset parlamentit antoivat vähemmän perusteltuja lausuntoja vuonna 2014, useat kamarit vaativat toissijaisuusperiaatteen valvontamenettelyn vahvistamista. Tammikuun ja toukokuun 2014 välisenä aikana Tanskan Folketing, Alankomaiden Tweede Kamer ja Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lords esittivät toimittamissaan kertomuksissa yksityiskohtaisia ehdotuksia siitä, miten kansallisten parlamenttien asemaa päätöksentekoprosessissa voitaisiin vahvistaa. Nämä kertomukset sisälsivät muun muassa ajatuksia siitä, miten toissijaisuusperiaatteen valvonnan alaa voitaisiin laajentaa. Niissä ehdotettiin, että perustelluissa lausunnoissa pitäisi käsitellä toissijaisuusperiaatteen noudattamisen lisäksi myös suhteellisuusperiaatteen noudattamista tai ehdotuksen oikeusperustaa. Kertomuksissa suositeltiin myös perustellun lausunnon antamista koskevan määräajan pidentämistä ja ehdotettiin, että keltaisen kortin menettelyn käynnistymisen pitäisi velvoittaa komissio peruuttamaan ehdotuksensa tai muuttamaan sitä. Kansallisten parlamenttien väliset keskustelut näistä asioista jatkuvat eri foorumeilla. 2.3.Euroopan parlamentti ja neuvosto a) Euroopan parlamentti Euroopan parlamentti on SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen toteuttanut pöytäkirjan N:o 2 mukaisesti erilaisia toimenpiteitä täyttääkseen tätä alaa koskevat oikeudelliset velvoitteensa. Kansallisten parlamenttien perusteltujen lausuntojen osalta on nyt käytössä jäljempänä kuvattu menettely. Kansallisten parlamenttien lausunnot toimitetaan asiasta vastaavalle parlamentin valiokunnalle ja oikeudellisten asioiden valiokunnalle. Ne jaetaan kaikille näiden valiokuntien jäsenille ja sisällytetään kokousasiakirjoihin. Kansallisten parlamenttien lausunnot käännetään järjestelmällisesti kaikille EU:n virallisille kielille ja mainitaan lainsäädäntöpäätöslauselmien johdanto-osassa. Asiasta vastaava parlamentin valiokunta on periaatteessa velvollinen olemaan järjestämättä lopullista äänestystään ennen kuin määräysten mukainen kahdeksan viikon määräaika on kulunut umpeen. Vuonna 2014 Euroopan parlamentti vastaanotti virallisesti 287 kannanottoa kansallisilta parlamenteilta. Näistä 18 oli perusteltuja lausuntoja ja loput muita lausuntoja (toisin sanoen kannanottoja, joissa ei käsitelty toissijaisuusperiaatteen noudattamiseen liittyviä kysymyksiä). Vuonna 2013 Euroopan parlamentille toimitettiin virallisesti 86 perusteltua lausuntoa ja 206 muuta lausuntoa. Oikeudellisten asioiden valiokunnalla on yleinen vastuu toissijaisuusperiaatteeseen liittyvistä kysymyksistä. Yksi valiokunnan jäsenistä nimitetään toissijaisuusperiaatteeseen liittyvistä asioista vastaavaksi pysyväksi esittelijäksi kuuden kuukauden ajaksi poliittisten ryhmien keskinäisen vuorottelun perusteella. Esittelijä seuraa vastaanotettuja perusteltuja lausuntoja ja voi saattaa valiokunnan käsiteltäväksi niissä esille otettuja asioita ja mahdollisesti esittää niihin liittyviä suosituksia muille asiaankuuluville valiokunnille. Oikeudellisten asioiden valiokunta laatii myös säännöllisesti mietinnön toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevasta komission vuosikertomuksesta. Euroopan parlamentti hyväksyi 4. helmikuuta 2014 Sajjad Karimin (ECR, UK) laatiman mietinnön pohjalta päätöslauselman, joka koski komission 19. kertomusta toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta. Vaikka Euroopan parlamentin toiminnassa oli vaalien vuoksi katkos vuonna 2014, se laati 32 alustavaa arviointia ja kaksi yksityiskohtaista arviointia komission vaikutustenarvioinneista, kolme täydentävää vaikutustenarviointia, yhden asiasisältöön vaikuttavia parlamentin tarkistuksia koskevan vaikutustenarvioinnin ja yhden vaikutusten jälkiarvioinnin vuonna 2014. Lisäksi on laadittu viisi selvitystä Euroopan yhdentymisen toteutumattomuuden kustannuksista. Euroopan parlamentti on myös kehittänyt yleisempää lähestymistapaa EU:n tason toimien tuoman lisäarvon arvioimiseen laatimalla Euroopan yhdentymisen toteutumattomuuden kustannuksia koskevan selvityksen, jossa kartoitetaan Euroopan parlamentin ehdottamista toimista saatavissa olevia hyötyjä, ja selvityksen puheenjohtaja Junckerin poliittisten suuntaviivojen 10 painopisteen tarjoamasta kasvupotentiaalista. b) Neuvosto Neuvoston velvoitteet, jotka liittyvät kansallisten parlamenttien oikeuteen valvoa toissijaisuusperiaatteen toteutumista, vahvistetaan pöytäkirjoissa N:o 1 ja 2. Neuvoston tehtävänä on pääasiassa toimittaa kansallisille parlamenteille sellaiset esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi, jotka eivät ole lähtöisin komissiolta. Pöytäkirjassa N:o 2 olevan 4 artiklan mukaan neuvoston on toimitettava kansallisille parlamenteille jäsenvaltioiden ryhmältä, unionin tuomioistuimelta, Euroopan keskuspankilta ja Euroopan investointipankilta lähtöisin olevat esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi. Vuonna 2014 tällaisia säädösesityksiä ei kuitenkaan saatu, eikä yhtään sellaista siis toimitettu kansallisille parlamenteille. Tästä velvollisuudesta seuraa pöytäkirjan N:o 2 6 artiklan mukaisesti, että kun säädösesitys on lähtöisin jäsenvaltioiden ryhmältä, neuvoston on toimitettava kansallisten parlamenttien siitä mahdollisesti antamat lausunnot esityksen tehneille jäsenvaltioille. Vastaavasti neuvosto toimittaa unionin tuomioistuimelta, Euroopan keskuspankilta ja Euroopan investointipankilta lähtöisin olevia säädösesityksiä koskevat kansallisten parlamenttien lausunnot asianomaiselle toimielimelle tai laitokselle. Neuvosto ei kuitenkaan saanut tällaisia säädösesityksiä vuonna 2014.

Näiden SEUT-sopimukseen perustuvien velvoitteiden lisäksi neuvosto tiedottaa jäsenvaltioille kansallisten parlamenttien lausunnoista, jotka koskevat komission lainsäädäntöehdotuksia. Vuonna 2014 neuvoston pääsihteeristö jakoi valtuuskunnille yli 250 komission lainsäädäntöehdotuksiin liittyvää perusteltua lausuntoa ja muuta poliittisen vuoropuhelun yhteydessä annettua lausuntoa. Lisäksi neuvosto tarkistaa lainsäädäntötyönsä yhteydessä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamisen, kun se arvioi komission ehdotuksiin liittyviä vaikutustenarviointeja. 2.4.Alueiden komitea Alueiden komitea hyväksyi ja pani täytäntöön vuonna 2014 toisen toissijaisuusperiaatetta koskevan työohjelmansa. Se sisälsi seuraavat kolme komission työohjelmasta tietyin perustein valittua aloitetta: i) puhtaan ilman toimenpidepaketti; ii) ehdotus luonnonmukaisesta tuotannosta; iii) jätelainsäädäntö kiertotalouspaketin yhteydessä. Erityistä huomiota kiinnitettiin delegoitujen säädösten käyttöön valvonnan piiriin kuuluneissa lainsäädäntöehdotuksissa. Toissijaisuusperiaatetta koskevan työohjelman toteuttamisen yhteydessä alueiden komitea analysoi EU:n puhtaan ilman toimenpidepakettia. Kuultuaan toissijaisuusperiaatetta käsittelevää asiantuntijaryhmää alueiden komitea totesi lausunnossaan, että ehdotuksessa noudatetaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, ja yhtyi näkemykseen siitä, että ilman saastuminen on rajat ylittävä ilmiö, johon on puututtava Euroopan tasolla. Luonnonmukaista tuotantoa ja luonnonmukaisten tuotteiden merkintöjä koskevan asetusehdotuksen osalta toissijaisuusperiaatetta käsittelevän asiantuntijaryhmän ja toissijaisuusperiaatteen toteutumisen seurantaverkoston kuuleminen toteutettiin kansallisten parlamenttien suorittamalle toissijaisuusperiaatteen valvonnalle asetetun kahdeksan viikon määrärajan puitteissa. Useimmat vastaajat vastustivat ajatusta poistaa jäsenvaltioilta mahdollisuus myöntää poikkeuksia luonnonmukaista tuotantoa koskevista säännöistä ja olivat huolissaan toissijaisuusperiaatteeseen liittyvistä näkökohdista. Suhteellisuusperiaatteen osalta he katsoivat, että ehdotus meni liian pitkälle, sillä asetetut tavoitteet voitaisiin saavuttaa muilla, vähemmän rajoittavilla keinoilla. Nämä huolenaiheet otettiin huomioon alueiden komitean lausunnossa. Ehdotus direktiiviksi jätteistä annetun direktiivin 2008/98/EY, pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY, kaatopaikoista annetun direktiivin 1999/31/EY, romuajoneuvoista annetun direktiivin 2000/53/EY, paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetun direktiivin 2006/66/EY ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin 2012/19/EU muuttamisesta oli alueiden komitealle erityisen merkityksellinen aihe, koska paikallis- ja alueviranomaiset vastaavat EU:n jätelainsäädännön täytäntöönpanosta useimmissa jäsenvaltioissa. Toissijaisuusperiaatetta käsittelevän asiantuntijaryhmän ja toissijaisuusperiaatteen toteutumisen seurantaverkoston kuuleminen toteutettiin kansallisten parlamenttien suorittamalle toissijaisuusperiaatteen valvonnalle asetetun kahdeksan viikon määrärajan puitteissa. Se osoitti, että useimmat vastaajat eivät uskoneet EU:n uusien jätealan tavoitteiden aiheuttavan toissijaisuusperiaatteeseen liittyviä ongelmia. Monet vastaajat olivat kuitenkin huolissaan suhteellisuusnäkökohdista: he kyseenalaistivat uusien jätetavoitteiden toteuttamiskelpoisuuden ja korostivat, että nykyisiin jätetavoitteisiin liittyvät toimintatavat vaihtelevat eri puolilla EU:ta. Alueiden komitea järjesti alueellisten vaikutusten arviointia käsittelevän työpajan, jossa kävi ilmi, että tietyillä alueilla on vaikeuksia saavuttaa direktiivin tavoitteet. Kuulemisen ja alueellisten vaikutusten arvioinnin tärkeimmät tulokset on otettu huomioon alueiden komitean lausunnossa. Useissa muissa alueiden komitean vuonna 2014 antamissa lausunnoissa ilmaistiin huoli siitä, noudatetaanko komission ehdotuksissa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita. Näihin lukeutuvat lausunto Euroopan syyttäjänviraston perustamista koskevasta asetusehdotuksesta, lausunto pimeän työn ehkäisemiseksi ja torjumiseksi tehtävän EU:n tason yhteistyön edistämistä koskevasta päätösehdotuksesta ja lausunto asetusehdotuksesta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 muuttamiseksi tukijärjestelmän osalta, joka koskee hedelmien, vihannesten, banaanien ja maidon toimittamista oppilaitoksiin. Heinäkuussa 2014 alueiden komitea järjesti EU:n sekä valtion- ja aluehallinnon sidosryhmien edustajille toissijaisuusperiaatetta käsittelevän työpajan. Seminaarin tarkoituksena oli arvioida vuonna 2013 järjestetyn kuudennen subsidiariteettikonferenssin tuloksia ja tarkastella uusia lähestymistapoja ja ratkaisuja toissijaisuusperiaatteen toteutumisen tehokasta seurantaa silmällä pitäen. Lisäksi alueiden komitea ja Tübingenin yliopisto (Saksa) järjestivät yhdessä konferenssin aiheesta ”Alueellisten parlamenttien asema EU-asioissa”. Sen tarkoituksena oli lisätä tietoisuutta alueparlamenttien roolista ja haasteista toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin yhteydessä. Lopuksi todettakoon, että REGPEX-kumppaneiden tapaamisessa ja alueiden komitean muiden internetfoorumien tapaamisessa, jotka molemmat järjestettiin joulukuussa, katsottiin, että on tarpeen lisätä alueellisten parlamenttien tietoisuutta toissijaisuuskysymyksistä ja tukea niitä tietojenvaihdossa tarvittavilla välineillä. Tässä yhteydessä viitataan myös toissijaisuusperiaatetta käsittelevään vuoden 2014 selvitykseen, jonka alueiden komitea antaa kesäkuussa 2015. 2.5.Unionin tuomioistuin Unionin tuomioistuin ei antanut vuonna 2014 yhtään merkittävää toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita koskevaa tuomiota. 3.Tärkeimmät tapaukset, joissa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden toteutumisesta on epäilyjä Ehdotus direktiiviksi tullirikkomuksia ja -seuraamuksia koskevasta unionin oikeudellisesta kehyksestä Komissio julkaisi 13. joulukuuta 2013 ehdotuksen, jossa esitettiin toimet, joita olisi pidettävä unionin tullilainsäädäntöä rikkovina, ja vahvistettiin kehys seuraamusten määräämiselle tällaisissa tapauksissa. Ehdotuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa yhteisten sääntöjen rikkomisesta aiheutuvat seuraukset, jotka ovat erilaisia tulliliiton eri osissa, koska ne riippuvat 28 erilaisesta oikeudellisesta kehyksestä ja jäsenvaltioiden hallinto- tai oikeusperinteistä. Ehdotuksella pyritään siis yhdenmukaistamaan sitä tapaa, jolla unionin tullilainsäädännön rikkomisia kohdellaan eri jäsenvaltioissa. Kansalliset parlamentit antoivat ehdotuksesta kolme perusteltua lausuntoa, jotka edustivat kuutta ääntä. Myös kolme muuta kansallisten parlamenttien kamaria antoi ehdotuksesta lausunnon poliittisen vuoropuhelun yhteydessä. Kansalliset parlamentit katsoivat perustelluissa lausunnoissaan, että komission ehdotus ei välttämättä ole toissijaisuusperiaatteen mukainen, ja ilmaisivat epäilyjä sen suhteen, olisiko ehdotettuja toimenpiteitä parempi säännellä EU:n eikä jäsenvaltioiden tasolla. Ruotsin Riksdag ei ollut vakuuttunut siitä, että direktiivissä olisi vahvistettava seuraamuksia ja niiden tasoa koskeva yhteinen muotoilu. Se totesi lisäksi, että ehdotuksen tiettyjä osia, jotka kuuluvat yleensä SEUT-sopimuksen 83 artiklaan perustuviin säädöksiin (rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevat vähimmäissäännöt), olisi parempi säännellä jäsenvaltioiden tasolla ja että komissio ei ollut pystynyt osoittamaan, että tulliyhteistyön tehostaminen edellyttää yhteisen seuraamusten asteikon vahvistamista. Tanskan Folketing katsoi, että ehdotus merkitsi EU:n tullilainsäädännön rikkomista koskevien sääntöjen ja siihen liittyvien seuraamusten turhan laajaa yhdenmukaistamista. Liettuan Seimas totesi, että ehdotuksen tavoitetta (unionin tullilainsäädännön tehokas, asianmukainen ja yhdenmukainen täytäntöönpano) ei saavutettaisi, koska ehdotetussa direktiivissä ei määritetä, olisiko jäsenvaltioiden sovellettava hallinnollisia vai rikosoikeudellisia seuraamuksia kyseisiin tullirikoksiin. Perusteltuihin lausuntoihin antamissaan vastauksissa komissio korosti, että yhdenmukaistetun tullilainsäädännön tosiasiallista täytäntöönpanoa ei voida valvota, koska tullirikkomuksia ja -seuraamuksia koskevat säännöt vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioissa. Komission näkemyksen mukaan nämä sääntöjen eroihin liittyvät ongelmat voidaan ratkaista luomalla yhteinen luettelo tullirikkomuksista ja lähentämällä rikkomuksista määrättäviä seuraamuksia. Yksittäiset jäsenvaltiot eivät voisi toteuttaa tällaisia toimenpiteitä, joten EU:n tason toimet olivat tällä alalla tarkoituksenmukaisempia. Komissio totesi lisäksi, että tullirikkomusten ja seuraamusten lähentäminen tehostaisi tulliviranomaisten välistä yhteistyötä, ja korosti, että tullirikkomuksia koskevan yhteisen luettelon laatiminen ja seuraamusten lähentäminen tekisi tulliseuraamusjärjestelmistä keskenään vertailukelpoisempia. Ehdotus on edelleen lainsäätäjien tarkasteltavana. Ehdotus direktiiviksi jätteistä annetun direktiivin 2008/98/EY, pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY, kaatopaikoista annetun direktiivin 1999/31/EY, romuajoneuvoista annetun direktiivin 2000/53/EY, paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetun direktiivin 2006/66/EY ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin 2012/19/EU muuttamisesta Komission 2. heinäkuuta 2014 julkaisema ehdotus kuuluu pakettiin, jonka tavoitteena on edistää kiertotaloutta ja samalla parantaa Euroopan kilpailukykyä ja vähentää kalliiden ja niukkojen resurssien kysyntää. Ehdotuksen mukaan yhdyskuntajätteestä 70 prosenttia ja pakkausjätteestä 80 prosenttia pitäisi kierrättää vuoteen 2030 mennessä. Lisäksi ehdotetaan, että kierrätyskelpoisen jätteen kaatopaikalle sijoittaminen kiellettäisiin vuodesta 2025 alkaen. Ehdotuksessa asetetaan kunnianhimoisia tavoitteita ja annetaan keskeisiä säännöksiä tavoitteiden saavuttamista ja seurantaa varten tarvittavista välineistä. Kansalliset parlamentit antoivat ehdotuksesta kolme perusteltua lausuntoa, jotka edustivat neljää ääntä. Myös kymmenen muuta kansallisten parlamenttien kamaria antoi ehdotuksesta lausunnon poliittisen vuoropuhelun yhteydessä.