FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Bryssel 29.5.2013  
COM(2013) 370 final 
  
Suositus 
NEUVOSTON SUOSITUS 
Itävallan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta  
 
sekä samassa yhteydessä annettu Itäval lan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva 
neuvoston lausunto 
{SWD(2013) 370 final}  
FI 2   FI  
 
Suositus 
NEUVOSTON SUOSITUS 
Itävallan vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta  
 
sekä samassa yhteydessä annettu Itäva llan vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskeva 
neuvoston lausunto 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnast a tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 
121 artiklan 2 kohdan ja  148 artiklan 4 kohdan, 
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspo litiikan valvonnan ja 
yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1466/971 ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan, 
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen2, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat3, 
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon, on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivän ä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen, 
jolla käynnistetään uusi kasvu- ja työlli syysstrategia, Eur ooppa 2020. Strategian 
lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan  koordinointia. Stra tegia keskitetään 
avainalueisiin, joilla tarvit aan toimia Euroopan kestävän  kasvun vauhdittamiseksi ja 
kilpailukyvyn lisäämiseksi. 
(2) Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuut a 2010 komission ehdotusten perusteella 
suosituksen jäsenvaltio iden ja unionin tal ouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–
2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuut a 2010 päätöksen jäsenvaltioiden 
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista
4. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt 
suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan. 
(3) Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväks yivät 29 päivänä kesäkuuta 2012 kasvu- ja 
työllisyyssopimuksen, joka toimii johdonmuka isina puitteina kansallisen, EU:n ja 
euroalueen tason toimille kaikkia mahdollis ia keinoja, välineitä ja politiikkoja 
käyttäen. He päättivät toimista, jotka on toteutettava jäsenvaltioiden tasolla, ja 
                                                
 
1 EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. 
2 COM(2013) 370 final. 
3 P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053. 
4 Neuvoston päätös 2013/208/EU, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2013. 
FI 3   FI ilmaisivat erityisesti täysimääräisen s itoutumisensa Eurooppa 2020 -strategian 
tavoitteiden saavuttamiseen ja maa kohtaisten suositusten täytäntöönpanoon. 
(4) Neuvosto antoi 6 päivänä heinäkuut a 2012 suosituksen Itävallan vuoden 2012 
kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Itävallan vuosien 2011–2016 tarkistetusta vakausohjelmasta. 
(5) Komissio hyväksyi 28 päivänä marra skuuta 2012 vuotuisen kasvuselvityksen
5. Tästä 
alkoi vuoden 2013 talouspolitiikan  EU-ohjausjakso. Komissio hyväksyi niin ikään 28 
päivänä marraskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen
6, jossa se katsoi, että Itävalta ei kuulu 
niihin jäsenvaltioihin, joista laad ittaisiin perusteellinen tarkastelu. 
(6) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2013 rahoitusvakauden 
varmistamisen, julkisen talouden vaka uttamisen ja kasvun vauhdittamisen 
painopisteet. Se korosti,  että on tarpeen jatkaa eriytetty ä, kasvua edistävää julkisen 
talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työt tömyyteen ja kriisin sosi aalisiin seurauksiin sekä 
nykyaikaistaa julkishallintoa. 
(7) Itävalta toimitti vuosia 2012–2017 koskevan vuoden 2013 vakausohjelmansa ja 
vuoden 2013 kansallisen uudistusohjelmansa 16 päivänä huhtikuuta 2013. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. 
(8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2013 
vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että Itävalta on toteuttanut 
huomattavia vakauttamistoimia talousarvion  saattamiseksi liiallisen alijäämän 
korjaamiseen johtavalle uralle. Vuode n 2013 ohjelmassa julkisen talouden 
kehitysarvioiden perustana oleva ma krotalouden skenaar io on optimistinen. 
Ohjelmassa kaavaillun julkisen taloude n strategian tärkeimpänä tavoitteena on 
supistaa julkisen talouden alijäämää vähi tellen siten, että saavutetaan nimellisesti 
tasapainoinen julkisen talouden rahoitusa sema viimeistään vuonna 2016 ja keskipitkän 
aikavälin tavoite viimeistään vuonna 2015. Ohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 0,45 prosentin rakenteellista rahoitusasemaa 
suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin ta voite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen 
vaatimuksia. Nykyisten ennusteiden peru steella Itävalta etenee suunnitelman 
mukaisesti liiallisen alijäämänsä korjaam iseksi viimeistään vuonna 2013, kun otetaan 
huomioon, että julkisen talouden alijäämä oli 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen 
vuonna 2012, ja komission ennusteen mukaan sen odotetaan laskevan edelleen 2,2 
prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 1,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen 
vuonna 2014. Erään suuren pankin purkami seen saattaa kuitenkin liittyä 
lisäkustannuksia, joilla voi olla merkittävä alijäämää kasvattava vaikutus. Rakenteellisen alijäämän supistuttua voima kkaasti, liiallisia alijäämiä koskevassa 
menettelyssä vuonna 2012 edellytettyä sope uttamisuraa nopeammin, sen ennustetaan 
kasvavan vuonna 2013 jopa 1,8 prosenttiin. Myös komission ennuste essa vahvistetaan 
rakenteellisen alijäämän hienoinen ka svu vuonna 2013. Vuoden 2014 jälkeistä aikaa 
koskevien ohjelman tietojen mukaan uudelle enlasketun rakenteellisen rahoitusaseman 
perusteella rakenteellisen sopeutuksen ennakoidaan ylittävän 0,5 prosenttia vuonna 
2014 ja vuonna 2015, minkä perusteella Itäva lta pystyy saavuttamaan keskipitkän 
aikavälin tavoitteen kaksi vuo tta ohjelmassa esitettyä skenaariota aiemmin, toisin 
sanoen vuonna 2015 vuoden 2017 sijaan. Menoj en kasvun vertailuarvon osalta 
                                                
 
5 COM(2012) 750 final. 
6 COM(2012) 751 final. 
FI 4   FI ohjelmassa esitettyjen tietojen perustee lla julkisen taloude n menojen kasvuvauhdin 
(ilman päätösperäisten toimien vaikutusta) odotetaan vuosina 2014 ja 2016 edistävän vuotuista rakenteellista sopeut usta kohti keskipitkän aika välin tavoitetta  0,5 prosenttia 
suhteessa BKT:hen. Ohjelman skenaarioss a ennustettu menojen huomattava lasku 
suhteessa BKT:hen on kuitenkin hyvin kunni anhimoinen, sillä menojen arvioidaan 
laskevan suhteessa BKT:hen tasolle, jolla ne  eivät ole olleet yli viiteentoista vuoteen. 
Itävallan voidaan odottaa olevan velkakriteerin noudattamisen suhteen 
siirtymävaiheessa vuosina 2014–2016, ja suunnite lmilla varmistettai siin riittävä 
edistyminen kohti velkakri teerin noudattamista. 
Talousarviokehyksen vahvistaminen ei  ole johtanut juurikaan muutoksiin 
hallintotasojen välisissä julk isen talouden suhteissa, ja pä ällekkäiset vastuualueet ja 
epäjohdonmukaisuudet rahoitus- ja menovast uissa ovat edelleen haastavia. 
Liittohallituksen, sosiaaliturvalaitosten ja  liittovaltiota alempien hallintotasojen 
välisistä jatkuvista sopimuksista koos tuva monimutkainen mekanismi on riski 
terveydenhuoltomenojen kurissapitämiseen tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamiselle. Koulutussektorilla käytäv ät neuvottelut kuusikohtaisesta ehdotuksesta, 
jossa esitetään muun muassa piiritason kouluviranomaisten lakkauttamista, ovat 
myönteinen askel kohti julkisha llinnon eri tasojen vastuualu eiden järkeistämistä, mutta 
yksinkertaistamista olisi tarpeen lisätä pi rstaloitumisen vähentämiseksi laajemmin. 
(9) Itävallan työvoimapotentiaalin ennusteta an supistuvan vuodesta 2020 alkaen, ja talous 
on muuttumassa osaamisintensiivisemmäksi. Maan on mahdollista optimoida työikäisen väestönsä, erityisesti nais ten, maahanmuuttajien ja ikääntyneiden 
työntekijöiden käyttöä. 
(10) Ikääntyneiden työntekijöiden työllis yysaste (43,1 %) on EU:n keskiarvoa (48,8 %) 
alhaisempi, ja lähes 30 prosenttia väestö stä on juuri ennen eläkkeelle jäämistä 1,5–3 
vuotta työttömänä tai sairau slomalla. Varhaiseläke- ja 
työkyvyttömyyseläkejärjestelmien edelleen mel ko laaja käyttö ja na isten suhteellisen 
alhainen lakisääteinen eläk eikä (60 vuotta), joka nousee tulevaisuudessa vain hyvin 
hitaasti, vaikuttaa kielteis esti ikääntyneempien työntek ijöiden työvoiman tarjontaan. 
(11) Vaikka naisten työllisyysaste on It ävallassa melko kork ea (70,3 % vuonna 2012, kun 
EU-tasolla se oli 62,4 %), sitä on edelleen  varaa nostaa vähentämällä työmarkkinoiden 
jakautumista sukupuolen mukaan. Osa-aika työtä tekevien naisten osuus on EU:n 
korkeimpia, ja lastenhoito- ja pitkäaikais hoitopalvelujen saatavuus on rajoitettua. 
Naisten kokoaikavastaava työllisyysaste  (55,6 % vuonna 2012) viittaa siihen, että 
Itävallalla on erityis iä vaikeuksia hyödyntää naiste n työvoimaa täysimääräisesti. 
Lisäksi naiset kuuluvat lähes kaksi ke rtaa miehiä useammin marginaalisesti 
työllistyvien ryhmään ja he idän työpaikkansa keskittyvä t pienpalkka-aloille. Tämä 
malli on johtanut siihen, että Itävallass a on EU:n kolmanneksi suurin sukupuolten 
välinen palkkaero, 24 prosenttia. Pienitu loisten työntekijöiden  verorasituksen 
keventämisellä voitaisiin saada aikaan voimakkaampia kannustimia lisätä työvoimaosuutta. Itävallan verojärjeste lmän rakenne mahdollistaa verotuksen 
painopisteen siirtämisen muihin lähteis iin, jotka ovat kasvun kannalta vähemmän 
haitallisia. Esimerkiksi omaisuusverotulo jen osuus on Itävallassa 0,5 prosenttia 
suhteessa BKT:hen, ja ne ovat merkittävästi  EU:n keskiarvoa (2,1 %) alhaisemmat. 
Tulot kiinteästä omaisuudesta perittävistä j uoksevista veroista, joid en katsotaan olevan 
kasvun kannalta vähiten haitallisia, ova t EU:n kolmanneksi alhaisimmat (0,2 
prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, kun EU:n keskiarvo oli 1,3 prosenttia).  
FI 5   FI (12) Muissa maissa syntyneiden osuus Itäv allan työikäisestä vä estöstä vuonna 2011 oli 19 
prosenttia, joka on yksi suurimmista työikä isten maahanmuuttajien osuuksista OECD-
maissa. Maahanmuuttajilla on usein vaikeuksia työmarkkinoilla, ja heidän työttömyysasteensa on huomattavasti korkeampi  (9,7 %) kuin itävaltal aisten (3,6 %) ja 
heidän työllisyysasteensa on matalampi (EU:n 27 jäsenvaltion ulkopuolisten maiden 
kansalaiset: 62,8 %, itävaltalaiset: 76,4 %).  Maahanmuuttajataustaisten henkilöiden 
työ ja palkka ovat kolme kertaa useammin heidän varsinaista pätevyystasoaan alhaisemmat kuin itävaltalaisi lla (vuonna 2008 luvut olivat  27,5 % ja 9,7 %). Lisäksi 
maahanmuuttajataustaisen väestön koulutus tulokset ovat heikommat ja heihin 
kohdistuu kaksinkertainen köyhyysriski (26,6 % verrattuna 12,6 %:iin). 
(13) Ennustetut keskipitkän ja pitkän ai kavälin eläke- ja terveydenhuoltokustannukset 
muodostavat riskin julkis en talouden kestävyydelle. Myös pitkäaikaishoidon 
kustannuksia koskevat ennusteet viittaavat kestävyysriskiin, vaikkakin vähäisemmässä 
määrin. Eläkejärjestelmään hiljattain tehdyt  uudistukset vähentäv ät kestävyysriskejä 
todennäköisesti jossain määrin, jo s niiden rinnalla toteutetaan 
työmarkkinaolosuhteiden parannuksia, joiden ansiosta ikääntyneet  työntekijät voivat 
jatkaa työelämässä nykyistä pidempään. Ed elleenkään ei kuite nkaan ole nopeutettu 
miesten ja naisten eläkeiän yhdenmukaistamist a eikä järjestelmä sisällä lakisääteistä 
eläkeikää ole kytketty elinaja nodotteen nousuun. Terveydenhuolto- ja 
pitkäaikaishoitojärjestelmän  rahoituksen kestävyyttä kos keva ongelma on ratkaistava, 
ottaen huomioon myös pitkäaikaishoidon ta rjonnan lisääntyvän tarpeen ja kysynnän. 
Terveyssektoreilla äskettäin to teutetut toimenpiteet viev ät tilannetta todennäköisesti 
oikeaan suuntaan, vaikkakin niiden tuloksel lisuutta on arvioitava huolellisesti tulevina 
vuosina. Ennaltaehkäisyä, kuntoutusta ja itsenäistä asumista on mahdollista kehittää pitkäaikaishoidon tulevien kus tannusten hillitsemiseksi.  
(14) Vertailevien kans ainvälisten tutkimusten ja testien mukaan Itävallan koulutustulokset 
ovat 10–15-vuotiaiden ikäryhmässä alle keskita son huolimatta siitä, että Itävalta 
käyttää koulutukseen varoja 6,01  prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on selvästi yli 
EU:n keskiarvon (5,41 %) Yli 25 prosen tilla 15-vuotiaista nuorista on heikko 
lukutaito, ja matematiikan osalta tu lokset ovat vain hiukan parempia. 
Maahanmuuttajataustaisten nuorten ja kant aväestöön kuuluvien ikät overeiden väliset 
erot koulutussaavutuksissa  ovat EU:n suurimpia. Ko rkea-asteen koulutuksessa 
opiskelijamäärät kasvavat, mikä aiheuttaa rahoitukseen ja organisointiin painetta, mutta opintonsa menestyksekkäästi päättä vien opiskelijoiden osuus on kuitenkin 
alhainen. Lisäksi koulutusjärjestelmän  johtamisvastuu ja rahoitus jakautuu 
hajanaisesti. 
(15) Itävalta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, jotka hyötyisivät kaikkein eniten (BKT:llä 
mitattuna) rajatylittävän palveluntarjonnan es teiden madaltamisesta.  Palvelusektorilla 
on kuitenkin edelleen merkittäviä markkinoille tulon ja tehokkaan kilpailun esteitä. 
Nämä esteet ovat erityisen huomattavia va paiden ammattien ja rautatieliikenteen 
aloilla. Asiantuntijapalvelut ovat merkittävässä asemassa yrityspalvelujen markkinoilla, joilla niiden osuus on 10 pros enttia suhteessa BKT: hen ja 11 prosenttia 
kokonaistyöllisyydestä. Maassa on edelleen rajoituksia, jotka koskevat palvelusektorille pääsyä ja ammatinharjoitt amista sen piirissä ja jotka kohdistuvat 
esimerkiksi oikeudelliseen muotoon ja osakkuusvaatimuksiin. Monet seikat puhuvat 
sen puolesta, että olisi arvioitava, kuinka perusteltuja nämä rajoitukset ovat ja 
voitaisiinko samat yleisen edun muka iset tavoitteet saavuttaa kevyemmin 
sääntelyjärjestelmin. Vaikka Itävallan k ilpailuviranomaisen va ltuuksia vahvistetaan 
äskettäin toteutetun kilpailulainsäädä nnön muutoksen myötä, sen rahoitus- ja 
FI 6   FI henkilöresurssit ovat silt i heikommat kuin monissa samankokoisissa tai jopa 
pienemmissä talouksissa. 
(16) Itävalta on edistynyt kotijäsenvalti on ja vastaanottavan jä senvaltion rahoitusalan 
valvontaviranomaisten rajatylittävän yhteist yön osa-alueella. Lisäks i maassa on edetty 
uudelleenjärjestelytukea saaneiden kansallis tettujen tai osittain kansallistettujen 
pankkien uudelleenjärj estelyssä. Näiden pankkien om aisuuserien laadun jatkuvaan 
heikkenemiseen liittyvien riskien vuoksi järjestelmässä on edelleen haavoittuvia osia, joita on seurattava tarkasti.  
(17) Komissio on EU-ohjausjakson osana analys oinut kattavasti Itävallan talouspolitiikkaa. 
Se on arvioinut vakausohjelman ja kans allisen uudistusohjelman. Se on ottanut 
huomioon ei vain niiden merk ityksen Itävallan finanssipol itiikan sekä sosiaali- ja 
talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovat ko ne EU:n sääntöjen ja 
ohjeiden mukaisia, koska unionin yleist ä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa 
antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä 
suosituksista 1–7. 
(18) Neuvosto on tutkinut Itävallan vakaus ohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen 
lausunto
7 ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1. 
(19) Komissio on EU-ohjausjakson osan a analysoinut myös koko euroalueen 
talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tä män perusteella erityisiä suosituksia 
jäsenvaltioille, joiden raha yksikkö on euro. Myös Itävalla n olisi varmistettava, että 
kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti, 
  SUOSITTAA, että Itävalta toteu ttaisi vuosina 2013–2014 toimia, joilla se 
1. toteuttaa vuoden 2013 talousarvion suunni tellulla tavalla korja takseen liiallisen 
alijäämän kestävällä tavalla ja toteut taakseen liiallista alijäämää koskevan 
menettelyn yhteydessä annetuissa neuvoston suosituksissa määritellyn rakenteellisen 
sopeutuksen; jatkaa liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen  rakenteellista sopeutusta 
asianmukaisella vauhdilla siten, että ke skipitkän aikavälin tavoite saavutetaan 
viimeistään vuonna 2015; tehostaa julkisen talouden suhteita er i hallintotasojen 
välillä esimerkiksi yksinkertai stamalla organisatorista rakennetta ja mukauttamalla 
meno- ja rahoitusvastuita; 
2. edistää naisten ja miesten eläkeiän yhdenmukaistamista, kytkee lakisääteisen 
eläkeiän eliniänodotteeseen, toteuttaa ja val voo hiljattain p äätettyjä uudistuksia, joilla 
rajoitetaan pääsyä varhaiseläkkeelle, ja  parantaa ikääntyneid en työntekijöiden 
työllistettävyyttä, jotta tosiasiallinen eläkkeellesiirtymisikä ja ikääntyneiden työntekijöiden työl lisyysaste nousevat; 
3. toteuttaa uusia toimenpite itä naisten työvoimaosuuden li säämiseksi kehittämällä 
edelleen lastenhoito- ja pitkäaikaishoitopa lveluja ja puuttumalla  sukupuolten välisiin 
suuriin eroihin palkoissa ja el äkkeissä; hyödyntää täysimääräisesti 
maahanmuuttajataustaisten henkilöiden työmarkkinapotentiaalin parantamalla heidän tutkintojensa tunnustamista ja koulutus tuloksiaan; keventää työhön kohdistuvaa 
tosiasiallista veroastetta ja sosiaaliturvarasitusta pienipalkkaisten työntekijöiden osalta ilman talousarviovaikutuksia turvautumalla suuremmassa määrin muihin 
                                                
 
7 Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
FI 7   FI kasvun kannalta vähemmän haitallisiin verotuslähteisiin, kuten juokseviin 
kiinteistöveroihin;  
4. panee tosiasiallisesti tä ytäntöön äskettäin päätetyt  terveydenhuoltojärjestelmän 
uudistukset, jotta voidaan varmistaa odotettujen kustannustehokkuusetujen 
toteutuminen; kehittää taloudellisesti kest ävän pitkäaikaishoidon mallin ja painottaa 
enemmän ennaltaehkäisyä, kuntoutus ta ja itsenäistä asumista; 
5. parantaa koulutustuloksia, erityisesti vähäosaisten nuorten koulutustuloksia, muun 
muassa kehittämällä varhaiskasvatusta ja vähentämällä kielteisiä vaikutuksia, jotka aiheutuvat oppilaiden ohjaamisesta varhai sessa vaiheessa erityyppisiin kouluihin; 
parantaa edelleen kor kea-asteen koulutuks en strategista suunn ittelua ja tehostaa 
toimenpiteitä koulutuksen keskeyttämisen vähentämiseksi; 
6. jatkaa liittovaltion kilpailuviranomaisen valtuuksien ja resurssien lisäämistä ja 
valvoo kilpailulainsäädännön uudistuksen toteuttamista; poistaa palveluntarjoajiin sovellettavat liialliset esteet; tähä n kuuluu sen tarkistaminen, ovatko nykyiset 
säänneltyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevat rajoitukset yleisen edun mukaisesti perusteltuja, ja kilpailun edistäminen erityisesti 
rautatiealalla;  
7. rahoitusvakauden säilyttämiseksi seuraa ede lleen tarkasti kansallistettuja ja osittain 
kansallistettuja pankkeja ja nopeutta a niiden uudelleenjärjestelyä.  
Tehty Brysselissä 
 Neuvoston puolesta 
 Puheenjohtaja