JOHDANTO

Komission suhteita jäsenvaltioiden parlamentteihin leimasivat vuonna 2010 monet merkittävät institutionaaliset ja poliittiset tapahtumat.

Vuosi 2010 oli ensimmäinen vuosi, jona Lissabonin sopimusta sovellettiin kokonaisen vuoden ajan. Lissabonin sopimuksen tultua voimaan vuoden 2009 lopulla jäsenvaltioiden parlamenttien asema vahvistui merkittävästi etenkin uuden, toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin ansiosta. Tämä on merkittävin jäsenvaltioiden parlamenttien uusista oikeuksista, joista määrätään SEU-sopimuksen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen) 12 artiklassa.

Lisäksi vuonna 2010 aloitti toimintansa uusi komissio, jonka toimikausi alkoi 9. helmikuuta lähes samaan aikaan kun toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismia ryhdyttiin soveltamaan. Kun uusi komission jäsenten kollegio kävi ensimmäisen perinpohjaisen keskustelun tästä aiheesta, puheenjohtaja Barroso ja varapuheenjohtaja Šefčovič korostivat jäsenvaltioiden parlamenttien tärkeyttä ja painottivat, että asia pysyisi komission poliittisen esityslistan kärjessä[1].

Vuotta 2010 leimasivat myös talouskriisi sekä yhteiset toimet, joilla pyrittiin löytämään tähän kriisiin asianmukaisia ratkaisuja. Nämä olivat säännöllisesti jäsenvaltioiden parlamenttien ja komission välisten keskustelujen asialistalla yhteisöasioita käsittelevien elinten konferenssin (COSAC), parlamenttien välisten tapaamisten ja varapuheenjohtaja Šefčovičin jäsenvaltioiden parlamentteihin tekemien vierailujen yhteydessä. Talouden ohjaus ja hallinta oli toinen merkittävä aihe, josta jäsenvaltioiden parlamentit esittivät lausuntoja poliittisen vuoropuhelun yhteydessä.

Tässä kuudennessa vuosiraportissa tarkastellaan, miten komissio on pannut täytäntöön edellä mainitut Lissabonin sopimuksen uudet määräykset ja esitetään ensimmäinen arvio toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin toiminnasta (2 kohta)[2]. Raportin 3 kohdassa esitetään yhteenveto siitä, miten puheenjohtaja Barroson vuonna 2006 käynnistämä poliittinen vuoropuhelu eteni vuonna 2010 niin jäsenvaltioiden parlamenttien kommentoimien pääaiheiden kuin jäsenvaltioiden parlamenttien ja komission välisen tiiviin yhteydenpidon osalta. Lopuksi raportissa tarkastellaan, miten komissio ajattelee suhteidensa jäsenvaltioiden parlamentteihin kehittyvän lähitulevaisuudessa (4 kohta).

LISSABONIN SOPIMUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANO: UUSI TOISSIJAISUUSPERIAATTEEN VALVONTAMEKANISMI

Toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi toimi moitteetta vuonna 2010, koska molemmat osapuolet olivat valmistelleet asiaa edellisenä vuonna perinpohjaisesti ja koska komissio ja jäsenvaltioiden parlamentit tekivät erinomaista yhteistyötä ja pitivät rakentavalla tavalla yhteyttä koko vuoden ajan. Komissio tiedotti jäsenvaltioiden parlamenteille ja muille toimielimille 1. joulukuuta 2009 päivätyssä kirjeessä[3], miten se aikoi panna uuden järjestelmän täytäntöön, minkä jälkeen komissio lähetti jäsenvaltioiden parlamenteille 6. helmikuuta 2010 ensimmäisen, toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin soveltamisalaan kuuluvan ehdotuksen[4]. Ensimmäinen perusteltu lausunto, jossa esitettiin virallisesti epäilyjä toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta, saatiin 29. huhtikuuta 2010[5].

Jäsenvaltioiden parlamenttien osallistuminen ja lausuntojen kohteet

Vuonna 2010 komissio lähetti jäsenvaltioiden parlamenteille 82 toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin soveltamisalaan kuuluvaa säädösluonnosta ja sai yhteensä 211 näihin ehdotuksiin liittyvää lausuntoa. Noin kolme neljännestä lausunnoista saatiin kahdeksan viikon kuluessa siitä, kun virallinen lausuntopyyntö (”lettre de saisine”) oli lähetetty, mikä osoittaa selkeästi, että jäsenvaltioiden parlamentit ovat parantaneet valmiuksiaan uutta perussopimusta vastaavalla tavalla ja pystyvät reagoimaan komission ehdotuksiin aiempaa nopeammin. Näistä 211 lausunnosta 34[6] (noin 15 prosenttia) oli perusteltuja lausuntoja, joissa todettiin, että ehdotus tai ehdotuksen jotkin osat olivat vastoin toissijaisuusperiaatetta[7]. Lähes kaikki näistä lausunnoista (30 lausuntoa 34:stä) saatiin vuoden kolmen viimeisen kuukauden aikana.

Valtaosa niistä lausunnoista, joissa esitettiin epäilyjä toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta, koski maatalouspolitiikan alan (13)[8], sisäasioiden alan (9) ja sisämarkkinoiden ja palvelujen alan (7) lainsäädäntöehdotuksia. On syytä huomata, että vuoden 2011 kolmen ensimmäisen kuukauden aikana saadut lausunnot vahvistavat, että maatalousalan säännösten mukauttaminen on tällä hetkellä yksi niistä keskeisistä osa-alueista, joilla jäsenvaltioiden parlamentit esittävät epäilyjä toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta. Eniten toissijaisuutta koskevia perusteltuja lausuntoja on tähän mennessä annettu kausityöntekijöitä koskevasta komission direktiiviehdotuksesta[9], jonka osalta kaikkiaan yhdeksän kamaria[10] ilmoitti toissijaisuuteen liittyvistä ongelmista. Tätä aihetta lukuun ottamatta jäsenvaltioiden parlamenttien lausunnot ovat olleet hajanaisempia ja vähemmän koordinoituja kuin mitä COSACin suorittamien toissijaisuustestien yhteydessä, joita ei ole jatkettu enää Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen.

Eniten toissijaisuusperiaatteen toteutumiseen liittyviä ongelmia ottivat vuonna 2010 esille Puolan senaatti (4), Ruotsin Riksdag (3), Yhdistyneen kuningaskunnan House of Commons (3), Ranskan senaatti (3) ja Luxemburgin Chambre des Députés (3). Vuoden 2011 alussa Puolan parlamentin kaksi kamaria (Sejm ja senaatti) ja Luxemburgin parlamentti antoivat edelleen aktiivisesti perusteltuja lausuntoja toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta.

Jäsenvaltioiden parlamenttien lausuntojen sisältö ja muoto

Toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin yhteydessä annettujen lausuntojen sisällön osalta on todettava, että vuonna 2010 saadut 34 perusteltua lausuntoa heijastivat muutamia yksittäisiä erityistapauksia lukuun ottamatta tiettyjä monialaisia ja institutionaalisia näkökohtia. Nämä näkökohdat liittyivät tapauksiin, joissa ehdotusten perusteluosassa esitetyt perustelut olivat toissijaisuusperiaatteen osalta riittämättömiä tai puuttuivat jopa kokonaan[11], mitä joidenkin jäsenvaltioiden parlamentit pitivät toissijaisuusperiaatteen muodollisena rikkomisena, ja uuteen delegoitujen säädösten järjestelmään. Viimeksi mainitun osalta jäsenvaltioiden parlamentit kyseenalaistivat komissiolle annettavan valtuutuksen perustana olevien kriteerien puolueettomuuden. Ne katsoivat, että delegoitujen säädösten käyttö siirtää joissakin tapauksissa komissiolle sellaista toimivaltaa, jonka olisi niiden mielestä kuuluttava jäsenvaltioille.[12] Nämä huomautukset toistuvat useissa vuoden 2011 kolmen ensimmäisen kuukauden aikana saaduissa perustelluissa lausunnoissa.

Osa jäsenvaltioiden parlamenteista lähettäisi toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismiin liittyvän lausunnon vain niissä muutamissa tapauksissa, joissa toissijaisuusperiaatetta on niiden mielestä rikottu (esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan House of Commons ja House of Lords, Ruotsin Riksdag, Puolan senaatti ja Sejm sekä Ranskan senaatti), muut (esimerkiksi Portugalin ja Romanian parlamentit sekä Italian senaatti ja Camera dei Deputati) puolestaan ilmoittavat komissiolle myös myönteiset lausuntonsa.

Toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin soveltamisala

Vuoden 2010 alkupuoliskolla komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien välillä pidettiin vilkkaasti yhteyttä sekä kirjallisesti että suullisesti toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin soveltamisalasta. Jäsenvaltioiden parlamenttien esittämiin kysymyksiin vastatessaan komissio pystyi selventämään, että uusi järjestelmä kattaa ainoastaan esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi eli ehdotukset, jotka käsitellään joko tavallista tai erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen[13] edellyttäen, etteivät ne kuulu unionin yksinomaiseen toimivaltaan[14]. Myös Euroopan parlamentti ja neuvosto yhtyvät tähän tulkintaan.

Komissio teki kuitenkin jäsenvaltioiden parlamenteille antamissaan vastauksissa hyvin selväksi, että se tarkastelisi poliittisen vuoropuhelun yhteydessä luonnollisesti myös lausuntoja ehdotuksista, jotka eivät ole säädösluonnoksia, ja esittäisi niistä poliittisen arvion ja myös vastaisi niihin.

Toimielinten välinen yhteistyö

Muista Euroopan unionin toimielimistä neuvostoon ja Euroopan parlamenttiin pidettiin tiiviisti yhteyttä, ja nämä molemmat toimielimet ovat ottaneet käyttöön omat menettelynsä toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin toteuttamiseksi ja jäsenvaltioiden parlamenteilta saatujen lausuntojen käsittelemiseksi. Vaikka kaikki kolme toimielintä soveltavat uutta järjestelmää melko itsenäisesti ja pitävät yllä erillisiä suhteita jäsenvaltioiden parlamentteihin, on syytä korostaa, että lokakuussa 2010 tarkistetussa komission ja Euroopan parlamentin välisessä puitesopimuksessa molemmat toimielimet sitoutuvat tekemään yhteistyötä Lissabonin sopimuksen pöytäkirjan N:o 2 täytäntöön panemiseksi.

Toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin ja poliittisen vuoropuhelun päällekkäisyys

Koska pöytäkirjassa N:o 2 määrätyt, niin kutsutun keltaisen tai oranssin kortin menettelyn soveltamisen raja-arvot olivat kaikissa edellä mainituissa tapauksissa kaukana ylittymisestä, komissio vastasi poliittisen vuoropuhelun yhteydessä yksitellen jokaiseen lausuntoon, jossa oli esitetty epäilyjä toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta. Perussopimuksessa määrätyt vaatimukset, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä keltaisen tai oranssin kortin menettelyn käynnistämiseksi, ovat toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismista sen ensimmäisenä täytäntöönpanovuonna saatujen kokemusten perusteella melko tiukat, mikä vahvistaa jo aiempina vuosina tehdyn havainnon: melko pieni osa komissiolle lähetetyistä lausunnoista koskee toissijaisuusnäkökohtia, ja jäsenvaltioiden parlamentit ovat edelleen kiinnostuneita ennen kaikkea käymään komission kanssa vuoropuhelua komission ehdotusten ja aloitteiden sisällöstä.

Tämä osoittaa selvästi, miten tärkeää poliittisen vuoropuhelun jatkaminen on ja miten paljon siitä saadaan lisäarvoa. Poliittinen vuoropuhelu on komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien välisen yhteydenpidon pääasiallinen keino niin kauan kuin pöytäkirjassa N:o 2 asetetut raja-arvot eivät ylity eikä perussopimuksessa määrättyä ehdotusten muodollista tarkistamista tarvitse toteuttaa.

Poli ITTINEN VUOROPUHELU

Jäsenvaltioiden parlamenttien lausunnot ja komission vastaukset

Osallistuminen

Painopiste komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien suhteissa oli edelleen poliittisessa vuoropuhelussa, josta toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi on vain yksi osa. Puheenjohtaja Barroson vuonna 2006 käynnistämä kirjallisten lausuntojen ja vastausten vaihto on tiivistynyt tasaiseen tahtiin vuosien kuluessa. Jäsenvaltioiden parlamenteilta saatiin vuonna 2010 yhteensä 387 lausuntoa, joihin luetaan mukaan myös toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin yhteydessä lähetetyt lausunnot. Kasvua oli siis yli 55 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna. Tämä selkeä kasvusuunta on jatkunut vuonna 2011, ja vuoden 2011 toukokuun loppuun mennessä oli saatu jo yli 250 lausuntoa.

Kun tarkastellaan sitä, miten aktiivisesti jäsenvaltioiden parlamentit osallistuivat vuoropuheluun vuonna 2010[15], voidaan Lissabonin sopimuksen voimaantuloa edeltäneeseen tilanteeseen verrattuna todeta, että kolmannes kamareista osallistui aiempaa aktiivisemmin näkemystenvaihtoon komission kanssa ja mukana oli myös muutamia kamareita, jotka eivät olleet osallistuneet lainkaan edellisenä vuonna (esimerkiksi Puolan parlamentin kaksi kamaria, Yhdistyneen kuningaskunnan House of Commons ja Suomen eduskunta). On syytä huomata, että etenkin Italian senaatin sekä Italian Camera dei Deputatin ja Itävallan Nationalratin lausuntojen määrä moninkertaistui vuonna 2010 ja Romanian ja Espanjan parlamentit osallistuivat poliittiseen vuoropuheluun ensimmäistä kertaa.

Toinen kolmannes kamareista ei muuttanut osallistumisaktiivisuuttaan merkittävästi vuonna 2010, ja viimeinen kolmannes osallistui aiempaa vähemmän. Komissio kannustaa edelleen niitä parlamentteja, jotka eivät ole syystä tai toisesta osallistuneet vielä erityisen aktiivisesti suoraan näkemystenvaihtoon komission kanssa, osallistumaan poliittiseen vuoropuheluun, joka täydentää parlamenttien harjoittamaa oman valtionsa hallituksen valvontaa antamalla yhteydenpidolle ja keskusteluille uuden Euroopan laajuisen ulottuvuuden.

Laajuus

Vuonna 2010 saadut 387 lausuntoa liittyivät yli 170 erilaiseen komission asiakirjaan, mikä vahvistaa jo aiempina vuosina tehdyn havainnon siitä, että jäsenvaltioiden parlamenttien lausuntojen kirjo on laaja. Suurimmasta osasta asiakirjoja annettiin yhdestä kolmeen lausuntoa, ja vain 25 ehdotusta tai aloitetta sai huomautuksia yli neljältä kamarilta ja vain 10 ehdotusta tai aloitetta kuudelta tai sitä useammalta kamarilta[16].

Poliittisen vuoropuhelun yhteydessä eniten huomautuksia vuonna 2010 annettiin niistä ehdotuksista, joista esitettiin myös eniten perusteltuja lausuntoja toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin yhteydessä, eli kausityöntekijöitä koskevasta direktiivistä[17] ja talletusten vakuusjärjestelmiä koskevasta direktiivistä[18]. Muita aloitteita, joista jäsenvaltioiden parlamentit antoivat lausuntoja, olivat kansalaisaloite[19], eurooppalaisia eläkejärjestelmiä koskeva vihreä kirja[20] ja Eurooppa 2020 -strategia[21]. Myös talouden ohjaus ja hallinto oli yksi niistä keskeisistä kysymyksistä, joista jäsenvaltioiden parlamentit antoivat lausuntoja vuonna 2010 ja myös vuoden 2011 alussa[22].

Valtaosa poliittisen vuoropuhelun yhteydessä vuonna 2010 annetuista jäsenvaltioiden parlamenttien lausunnoista koski seuraavia politiikanaloja: oikeus- ja sisäasiat, sisämarkkinat ja palvelut sekä maatalous[23]. Hieman alle 10 prosenttia 387 lausunnosta koski ohjelmiin, institutionaalisiin kysymyksiin tai toimielinten välisiin suhteisiin liittyviä asiakirjoja, ja vain muutamien jäsenvaltioiden parlamentit ilmaisivat näkemyksiään komission työohjelmasta.

Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen jäsenvaltioiden parlamentit ovat näyttäneet kiinnittävän enemmän huomiota lainsäädäntöasiakirjoihin. Muiden kuin lainsäädäntöasiakirjojen (esimerkiksi tiedonantojen, vihreiden kirjojen tai valkoisten kirjojen) osuus on vähentynyt alle kolmannekseen, kun niitä oli aiempina vuosina puolet. Tšekin senaatti, Italian Camera dei Deputati, Saksan Bundesrat ja Bundestag, Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lords ja Ruotsin ja Tanskan parlamentit esittivät kuitenkin edelleen useammin huomautuksia muista kuin lainsäädäntöasiakirjoista. Komissio kehottaa jäsenvaltioiden parlamentteja ilmaisemaan näkemyksensä myös lainsäädäntöä valmistelevista asiakirjoista ja osallistumaan aktiivisesti avoimiin kuulemisiin[24], koska se pitää tätä erityisen tehokkaana keinona, jolla jäsenvaltioiden parlamentit voivat osallistua rakentavalla ja myönteisellä tavalla EU:n tulevien aloitteiden ja lainsäädännön laadintaan. Komissio toistaa sitoutuvansa ottamaan jäsenvaltioiden parlamenteilta lainsäädännön valmisteluvaiheessa saadut huomautukset ja lausunnot huomioon.

Komissio jatkoi vuonna 2010 vakiintuneiden sisäisten menettelyjensä mukaisesti[25] vastaamista kaikkiin jäsenvaltioiden parlamenttien lausuntoihin, joissa esitetään oleellisia huomautuksia tai kysymyksiä. Varapuheenjohtaja Šefčovič allekirjoittaa vastaukset toimielinten välisiin asioihin liittyvien tehtäviensä yhteydessä. Komissio pyrkii kaikin keinoin antamaan vastauksen itse asettamansa kolmen kuukauden määräajan kuluessa.

Keskeisiä aiheita koskeva poliittinen vuoropuhelu

Edelleen vain harvat komission asiakirjat saivat huomautuksia yli neljältä tai viideltä kamarilta poliittisen vuoropuhelun yhteydessä, joten seuraavassa yhteenvedossa keskitytään sellaisiin keskeisiin aloitteisiin ja toimiin, jotka saivat jäsenvaltioiden parlamenteilta erityisesti huomiota vuonna 2010.

- Eurooppalainen kansalaisaloite

Jäsenvaltioiden parlamentit ilmoittivat yleisesti tukevansa tätä aloitetta vankasti sekä vihreästä kirjasta että lainsäädäntöehdotuksesta antamissaan lausunnoissa. Kaikki poliittisessa vuoropuhelussa huomautuksia esittäneet kamarit olivat sitä mieltä, että kansalaisaloitteen allekirjoittajien edustamien jäsenvaltioiden vaadittu vähimmäismäärä, yksi kolmannes, oli liian suuri, ja monet kamareista halusivat supistaa vähimmäismäärän neljännekseen, joka olikin lopullisessa tekstissä valittu vaihtoehto. Lisäksi suurin osa tästä aloitteesta huomautuksia esittäneistä jäsenvaltioiden parlamenteista oli sitä mieltä, että allekirjoitusten keräämiseen riitti yksi vuosi, ja vain kaksi kamaria puolsi 18:aa kuukautta. Lopullisessa asetuksessa säädetään yhden vuoden määräajasta. Selvä enemmistö vihreään kirjaan lausuntoja lähettäneistä jäsenvaltioiden parlamenteista oli vielä sitä mieltä, että komissiolle olisi annettava kuuden kuukauden määräaika kansalaisaloitteiden tutkimiseen, mitä komissio sitten ehdottikin lainsäädäntöehdotuksessaan (mukaan luettuna kahden kuukauden määräaika, jonka kuluessa komission on päätettävä aloitteen käsiteltäväksi ottamisesta). Määräaikaa kansalaisaloitteen tutkimiselle ja suunniteltuja toimenpiteitä koskevalle tiedonannolle lyhennettiin vielä kuukaudella lopullisessa asetuksessa.

- Kausityöntekijät

Tästä ehdotuksesta komissio sai kaiken kaikkiaan eniten lausuntoja jäsenvaltioiden parlamenteilta. Yhdeksän kamaria katsoi, että toissijaisuusperiaatetta oli rikottu, sillä niiden mielestä aiheesta on säädetty riittävästi kansallisella tasolla, EU ei pysty ottamaan asianmukaisella tavalla huomioon kansallisia erityispiirteitä eikä ehdotuksella välttämättä saavuteta tavoitteena olevaa muuttovirtojen hallintaa, sillä jäsenvaltiot päättävät edelleen maahan pääsevien kolmansien maiden kansalaisten määrästä[26]. Samalla yhdeksän kamaria esitti poliittisen vuoropuhelun yhteydessä[27] lausuntoja, jotka sisälsivät muita huomautuksia ja kysymyksiä ehdotuksen sisällöstä. Nämä koskivat lähinnä oleskelulupaa koskevia vaatimuksia. Yksi kamari vaati antamaan lisää säännöksiä, muun muassa yhdenmukaisen kuvauksen luvasta sekä säännön, jonka mukaan lupaa sovelletaan vain yhteen jäsenvaltioon. Eräs toinen kamari vaati erottamaan oleskeluluvan voimassaolon työsopimuksesta. Jotkin kamarit kyseenalaistivat monikautisten lupien myöntämisen tarpeen. Lisäksi kaksi kamaria kannatti luvan voimassaolon pidentämistä kuudesta kuukaudesta enintään yhdeksään kuukauteen, kun taas yksi kamari oli sitä mieltä, että kolmansien maiden kansalaisilla pitäisi olla oikeus työskennellä toisessa jäsenvaltiossa yhden jäsenvaltion myöntämän kausityöluvan turvin. Yhden jäsenvaltion parlamentti toi esiin mahdollisia ristiriitaisuuksia oman maansa kansalliseen työlainsäädäntöön, työvoimapalveluihin ja sosiaaliturvajärjestelmään nähden. Neuvostossa ja Euroopan parlamentissa on käyty tähän mennessä vain alustavia keskusteluja työryhmissä ja valiokunnissa. Näissä on käsitelty useita jäsenvaltioiden parlamenttien lausunnoissa esiin tulleita kysymyksiä, kuten määritelmiä, luvan kestoa tai oleskeluun oikeuttavia asiakirjoja. Yleisesti on syytä korostaa, että osa tätä ehdotusta koskeneista jäsenvaltioiden parlamenttien lausunnoista on toiminut tehokkaina ”varhaisen vaiheen varoituksina” komissiolle ongelmista, joita lainsäädäntöprosessin aikana saattaa ilmetä.

- Eläkejärjestelmiä koskeva vihreä kirja

Kaikki kuusi tästä vihreästä kirjasta huomautuksia esittänyttä jäsenvaltioiden parlamenttia toivat esiin, että niillä on yksinomainen toimivalta määritellä sosiaaliturvajärjestelmän perusperiaatteet ja myös eläkejärjestelmien perusperiaatteet. Osa niistä mainitsi myös, että eläkejärjestelmien suunnittelussa talous- ja rahoituspolitiikan tavoitteet eivät ole ainoita huomioon otettavia seikkoja. Yhtä poikkeusta lukuun ottamatta kaikki kamarit vastustivat komission yritystä määritellä asianmukaisen eläkkeen normit Euroopassa. Neljä kamaria ilmoitti, ettei niiden eläkejärjestelmiin tarvittu muutoksia tässä vaiheessa. Yksi kamari katsoi nimenomaisesti, että EU:lla voisi olla tehtävänsä eläkejärjestelmien kestävyyden saralla, ja kehotti komissiota tarkastelemaan eläkeuudistusten kustannusten raportointijärjestelmää, joka ei sisältyisi julkisen talouden kokonaisalijäämää koskeviin laskelmiin vakaus- ja kasvusopimuksessa. Ajatus eläkeikää koskevasta automaattisesta vakautusmekanismista aiheutti reaktioita molempiin suuntiin, ja yksi parlamentti halusi erityisesti painottaa, että EU:n työterveyttä ja -turvallisuutta koskevia sääntöjä on tärkeää parantaa. Kaikki kamarit yhtä lukuun ottamatta olivat yhtä mieltä siitä, että eläkeoikeuksien siirrettävyydestä ja eläkemarkkinoilla toimivien yritysten sääntelyn yhdenmukaistamisesta voitaisiin säätää EU:n tasolla. Julkisen kuulemisen jatkona komissio on suunnitellut antavansa eläkkeitä koskevan valkoisen kirjan vuoden kolmannella neljänneksellä ja tarkistavansa ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia koskevaa direktiiviä vuonna 2012. Tässä yhteydessä se ottaa huomioon jäsenvaltioiden parlamenteilta saadut huomautukset.

- Delegoidut säädökset

On myös syytä huomata, että delegoituja säädöksiä koskeviin ehdotuksiin antamissaan lausunnoissa yksi kamari kyseenalaisti järjestelmällisesti sen, että komissiolle annetaan delegoitua toimivaltaa määrittämättömäksi ajaksi. Sen mielestä tämä ei ollut SEUT-sopimuksen (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen) 290 artiklan mukaista. Muiden jäsenvaltioiden parlamentit olivat samaa mieltä yksittäisten lainsäädäntöhankkeiden tapauksessa. Komissio painotti vastauksissaan, että tehokkuuden ja nopeuden tavoitteiden, joilla delegoitujen säädösten käyttöä ensi kädessä perustellaan, on oltava ensisijaisia ja että liian usein tehtävät tarkistukset olivat vastoin delegoinnin varsinaista tarkoitusta. Se huomautti myös, että delegoituja säädöksiä koskevassa komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin yhteisessä kannassa mainitaan nimenomaisesti mahdollisuus siirtää komissiolle delegoitua toimivaltaa määrittämättömäksi ajaksi, mitä komissio ehdottaa järjestelmällisesti joka kerta delegoituja säädöksiä sisältävän lainsäädäntöehdotuksen esittäessään. Lainsäätäjät päättävät kuitenkin toisinaan lainsäädäntöprosessin aikana rajoittaa delegoinnin keston viiteen vuoteen siten, että määräaikaa voidaan pidentää viidellä vuodella ilman eri toimenpiteitä komission esitettyä siltä edellytetyn kertomuksen.

Yhteydenpito ja vierailut

Kuten edellisinäkin vuosina, kirjallisten lausuntojen ja vastausten vaihtoa jäsenvaltioiden parlamenttien ja komission välillä täydennettiin henkilökohtaisella yhteydenpidolla ja erilaisilla tapaamisilla niin poliittisella kuin yksikköjen tasolla. Puheenjohtaja Barroso ja varapuheenjohtaja Šefčovič ovat heti vuoden 2009 alkupuolella alkaneen uuden komission toimikauden alusta kannustaneet komission jäseniä lisäämään yhteydenpitoaan jäsenvaltioiden parlamenttien jäseniin jäsenvaltioissa vieraillessaan[28]. Käyttöön on otettu myös sisäinen järjestelmä, jolla varmistetaan, että kaikki pysyvät ajan tasalla lukuisista tapaamisista komission jäsenten ja jäsenvaltioiden parlamenttien välillä.

On syytä korostaa, että virkaan astumisensa jälkeen kaikki komission jäsenet ovat vierailleet vähintään yhden jäsenvaltion parlamentissa, ja suurin osa heistä osallistuu säännöllisin väliajoin eri kamarien istuntoihin. Kun Šefčovičista tuli toimielinten välisistä suhteista vastaava varapuheenjohtaja, hän ilmoitti aikovansa tavata kaikkien jäsenvaltioiden parlamentit vähintään kerran virkakaudellaan. Vuoden 2011 toukokuun loppuun mennessä hän oli vieraillut jo noin puolessa niistä.

Komissio oli edustettuna poliittisella tasolla kaikissa vuonna 2010 pidetyissä merkittävissä parlamenttien välisissä tapaamisissa, mukaan luettuina COSACin kokoukset, puhemiesten konferenssi ja parlamenttien väliset tapaamiset. COFACCin[29] osalta on syytä mainita, että unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja / komission varapuheenjohtaja kutsutaan säännöllisesti osallistumaan näihin kokouksiin. Komission yksiköt jatkoivat myös käytäntöään tulla pyydettäessä jäsenvaltioiden parlamenttien valiokuntiin esittämään näyttöä, ja ne jatkoivat myös säännöllisiä tapaamisia jäsenvaltioiden parlamenttien Brysselin edustajien kanssa keskustellakseen erilaisista tulevista aloitteista ja käsiteltävinä olevista asioista. Varapuheenjohtaja Šefčovič tapasi tämän jäsenvaltioiden parlamenttien edustajien verkoston kahdesti vuonna 2010.

Komission ja IPEX-foorumin[30] välinen yhteydenpito on ollut jo valmiiksi tiivistä ja rakentavaa, ja tältä pohjalta komissio suostui lokakuussa 2010 viralliseen kutsuun osallistua pysyvänä tarkkailijana IPEX:n johtokunnan kokouksiin ja on tämän jälkeen osallistunut johtokunnan kokouksiin säännöllisesti.

NÄKYMÄT

Jäsenvaltioiden parlamenttien asema Euroopan toimielinten välisissä suhteissa vahvistuu koko ajan. Vuosi 2010 osoitti selkeästi, että jäsenvaltioiden parlamentit ovat valmistautuneet hyvin ja että ne ovat valmiita hoitamaan uudet tehtävänsä. Komissio on erittäin tyytyväinen tähän. Tämä vahvistaa viime kädessä EU:n demokraattista ulottuvuutta ja auttaa samalla parantamaan EU:n lainsäädännön soveltamista ja tehokkuutta. Näin ollen komissio on täysin sitoutunut syventämään poliittista vuoropuhelua jäsenvaltioiden parlamenttien kanssa siten, että samalla otetaan asianmukaisesti huomioon toimielinten välinen tasapaino EU:n tasolla.

Puheenjohtaja Barroso ja varapuheenjohtaja Šefčovič esittivät jo vuonna 2010 muutamia konkreettisia ehdotuksia aiheiksi, joista komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien välillä voitaisiin käydä säännöllisemmin perusteellisempaa keskustelua, sekä järjestelmällisemmiksi ja jäsennellymmiksi jatkotoimiksi. Erityisesti otettiin esille talouden ohjaus ja hallinto, joka kattaa myös talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja Eurooppa 2020 -strategian, sekä komission työohjelma.

Talouden ohjauksen ja hallinnon osalta komissio on tyytyväinen siihen, että COSACin puheenjohtajana toimiva Unkari on suostunut ottamaan aiheen keskustelun ja päätöksenteon painopisteeksi vuoden 2011 alkupuoliskolla. Komissio on myös tyytyväinen 15. kaksivuotisraporttiin, josta keskusteltiin toukokuussa Budapestissä järjestetyssä COSACin täysistunnossa. Komissio odottaa, että näiden keskustelujen tulosten perusteella komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien välistä yhteistyötä voidaan parantaa entisestään ja etenkin jäsenvaltioiden parlamenttien asemaa vahvistaa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä.

Komissio on tyytyväinen myös kiinnostukseen, jota jäsenvaltioiden parlamentit ovat osoittaneet poliittisessa vuoropuhelussa talouden ohjausta ja hallintoa sekä Eurooppa 2020 -strategiaa kohtaan, ja on vakuuttunut siitä, että niiden asema on oleellinen järjestelmän toimivuuden kannalta. Jäsenvaltioiden parlamentit voivat auttaa varmistamaan, että kansalliset toimenpiteet ovat oikeasuhteisia ja EU:n sitoumusten mukaisia ja että niillä edesautetaan tavoitteiden saavuttamista. Ne voivat kannustaa omia hallituksiaan laatimaan kansalliset uudistusohjelmat mahdollisimman kunnianhimoisesti, ja ne voivat hyödyntää näitä ohjelmia myöhemmin valvoessaan edistymistä tavoitteissa ja käyttää niitä näin todellisina demokraattisen osallistumisen välineinä.

Työohjelmansa osalta komissio haluaa toistaa olevansa sitoutunut ottamaan jäsenvaltioiden parlamenttien painopisteet huomioon strategisessa suunnittelussaan. Se on vakuuttunut siitä, että jäsenvaltioiden parlamentteja on kuultava paitsi valmistelun loppuvaiheessa myös sen alkuvaiheessa. Yksittäiset lausunnot tai COSACin kautta välitettävät yhteiset huomautukset olisi toimitettava ajoissa, jotta ne voidaan ottaa huomioon komission työohjelmaa valmisteltaessa, samaan aikaan kun komissio käy vuoropuhelua EU:n muiden toimielinten kanssa. Jäsenvaltioiden parlamentit voisivat näin auttaa rakentamaan todellista yksimielisyyttä siitä, mihin EU:n pitäisi keskittää toimensa ja voimavaransa tulevina vuosina.

Komissio luottaa myös jatkossa jäsenvaltioiden parlamenttien tukeen EU:n direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja se on tässä yhteydessä pyrkinyt saamaan ne entistä paremmin tietoisiksi EU:n lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon merkityksestä. Tavoitteena on varmistaa, että direktiiveissä säädetyt oikeudet ja velvollisuudet saadaan pantua täytäntöön yhdenmukaisella tavalla kaikkialla EU:ssa.

Komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien väliset keskustelut ja yhteydenpito Lissabonin sopimuksen täytäntöönpanosta Europolia ja Eurojustia koskevien määräysten[31] osalta tulee olemaan entistä tiiviimpää vuonna 2011 ja sitä seuraavina vuosina. Joulukuussa 2010 annetulla komission tiedonannolla Europolin demokraattisesta valvonnasta[32], josta jäsenvaltioiden parlamentit alkoivat esittää huomautuksia vuoden 2011 alussa ja josta keskusteltiin myös puhemiesten konferenssissa huhtikuussa 2011, valmistellaan suunnitteilla olevaa säädöksen hyväksymistä vuonna 2013. Tässä tiedonannossa vahvistetaan myös, että jo tällä välin komissio aikoo parantaa jäsenvaltioiden parlamenteille suunnattua tiedotusta Europolin arvioinnista. Eurojustin osalta komissio odottaa, että vuoden 2011 loppuun mennessä saadaan tulokset Eurojustin vahvistamista koskevasta tutkimuksesta, jossa käsitellään myös mahdollisia vaihtoehtoisia tapoja, joilla Euroopan parlamentti ja jäsenvaltioiden parlamentit voivat osallistua Eurojustin toiminnan arviointiin. Analysoituaan tämän tutkimuksen huolella komissio tarkastelee lainsäädäntöehdotuksia ja huolehtii tässä valmisteluvaiheessa siitä, että jäsenvaltioiden parlamentit saavat tietoa säännöllisesti ja ovat läheisesti mukana valmistelussa.

Liite 1 Saatujen lausuntojen määrä maittain/kamareittain

Jäsenvaltion parlamentti | Kamari | Lausuntoja yhteensä (poliittinen vuoropuhelu) | Perusteltuja lausuntoja[33] (toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi) |

Portugali | Assembleia da Republica | 106 | 0 |

Italia | Senato della Repubblica | 71 | 1 |

Tšekki | Senát | 29 | 1 |

Italia | Camera dei Deputati | 25 | 0 |

Saksa | Bundesrat | 23 | 1 |

Ruotsi | Riksdagen | 20 | 3 |

Itävalta | Bundesrat | 13 | 2 |

Itävalta | Nationalrat | 12 | 1 |

Yhdistynyt kuningaskunta | House of Lords | 12 | 2 |

Tanska | Folketinget | 11 | 2 |

Romania | Senatul | 9 | 0 |

Luxemburg | Chambre des Députés | 7 | 3 |

Saksa | Bundestag | 6 | 1 |

Puola | Senat | 5 | 4 |

Kreikka | Vouli ton Ellnion | 4 | 0 |

Liettua | Seimas | 4 | 2 |

Espanja | Congreso de los Diputados ja Senado (molemmat kamarit) | 4 | 0 |

Irlanti | Oireachtas (molemmat kamarit) | 3 | 0 |

Tšekki | Poslanecká sněmovna | 3 | 1 |

Ranska | Sénat | 3 | 3 |

Yhdistynyt kuningaskunta | House of Commons | 3 | 3 |

Alankomaat | Eerste Kamer Staten Generaal | 3 | 0 |

Puola | Sejm | 2 | 2 |

Alankomaat | Molemmat kamarit | 2 | 2 |

Romania | Molemmat kamarit | 2 | 0 |

Alankomaat | Tweede Kamer Staten Generaal | 1 | 0 |

Kypros | House of Representatives | 1 | 0 |

Latvia | Saeima | 1 | 0 |

Belgia | Chambre des Représentants | 1 | 0 |

Suomi | Eduskunta | 1 | 0 |

Belgia | Sénat | 0 | 0 |

Bulgaria | Narodno Sabrania | 0 | 0 |

Viro | Riigikogu | 0 | 0 |

Ranska | Assemblée Nationale | 0 | 0 |

Unkari | Országgyũlés | 0 | 0 |

Malta | Kamra tad-Deputati | 0 | 0 |

Slovakia | Národná rada | 0 | 0 |

Slovenia | Državni svet | 0 | 0 |

Slovenia | Državni zbor | 0 | 0 |

Romania | Camera Deputaţilor | 0 | 0 |

Yhteensä | 387 | 34 |

Liite 2 Komission ehdotukset ja aloitteet, joista saatiin eniten lausuntoja poliittisen vuoropuhelun yhteydessä (2010)

Komission asiakirja | Otsikko | Lausuntojen määrä |

KOM(2010) 379 | Ehdotus direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä kausityötä varten | 16 |

KOM(2009) 622 KOM(2010) 119 | Kansalaisaloite (vihreä kirja ja asetusehdotus) | 13 |

KOM(2010) 368 | Ehdotus direktiiviksi talletusten vakuusjärjestelmistä | 11 |

KOM(2010) 537 | Ehdotus asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen muuttamisesta | 8 |

KOM(2010) 61 | Ehdotus asetukseksi Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) perustamisesta annetun asetuksen muuttamisesta | 7 |

KOM(2010) 539 | Ehdotus asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun asetuksen muuttamisesta | 7 |

KOM(2010) 486 | Ehdotus asetukseksi asetusten muuttamisesta unionin vähävaraisimmille henkilöille suunnatun elintarvikkeiden jakelun osalta | 7 |

KOM(2009) 647 KOM(2010)2020 | Eurooppa 2020 -strategia (kuulemisasiakirja ja tiedonanto) | 7 |

KOM(2010) 365 | Vihreä kirja – Riittävien, kestävien ja turvattujen eurooppalaisten eläkejärjestelmien kehittäminen | 6 |

KOM(2010) 289 | Ehdotus luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen muuttamisesta | 6 |

Liite 3 Lausuntojen määrä politiikanaloittain vuonna 2010

Politiikanala | Yhteensä |

Oikeus- ja sisäasiat | 88 |

Institutionaaliset, oikeudelliset ja monialaiset kysymykset[34] | 53 |

Sisämarkkinat ja palvelut | 45 |

Maatalous ja maaseudun kehittäminen | 30 |

Talous- ja rahoitusasiat | 18 |

Yritys- ja teollisuustoiminta | 16 |

Tietoyhteiskunta ja viestimet | 16 |

Ympäristö | 14 |

Terveys ja kuluttaja-asiat | 13 |

Liikkuvuus ja liikenne | 13 |

Meri- ja kalastusasiat | 11 |

Työllisyys, sosiaali- ja tasa-arvoasiat | 10 |

Eurostat | 10 |

Koulutus ja kulttuuri | 9 |

Energia | 7 |

Kehitysyhteistyö | 7 |

Ulkosuhteet | 5 |

Talousarvio | 4 |

Kauppa | 3 |

Kilpailu | 3 |

Aluepolitiikka | 3 |

Verotus ja tulliliitto | 3 |

Ilmastotoimet | 3 |

Tutkimus ja innovointi | 2 |

Laajentuminen | 1 |

Yhteensä | 387 |

[1] PV(2010)1920 lopullinen.

[2] Komission kertomuksessa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista (18. kertomus, ”Parempi säädöskäytäntö vuonna 2010”), joka annetaan samaan aikaan tämän kertomuksen kanssa, tarkastellaan tarkemmin tapauksia, joissa jäsenvaltioiden parlamentit ovat ottaneet esille toissijaisuusnäkökohtia, joten sillä täydennetään uutta toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismia koskevaa analyysia.

[3] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/index_fi.htm

[4] Ehdotus Euroopan unionin rahoitustuesta Irlannin kansainväliselle rahastolle (2007–2010) – KOM(2010) 12.

[5] Puolan senaatin lausunto Frontex-asetuksen tarkistamista koskevasta komission ehdotuksesta – http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/poland/2010_en.htm.

[6] Mukaan luettuina neljä lausuntoa, jotka saapuivat kahdeksan viikon määräajan päätyttyä tai joita asianomainen kamari ei ollut hyväksynyt sisäisten sääntöjensä mukaisesti.

[7] Tyhjentävä luettelo on saatavilla komission kertomuksessa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista (18. kertomus, ”Parempi säädöskäytäntö vuonna 2010”).

[8] Suurin osa näistä lausunnoista koski ehdotuksia, joiden tarkoituksena oli yhdenmukaistaa maataloussäännöstö Lissabonin sopimuksen 290 ja 291 artiklan kanssa.

[9] KOM(2010) 379.

[10] Alankomaiden parlamentin kaksi kamaria lähettivät yhteisen lausunnon, joten lausuntoja saatiin yhdeksältä kamarilta yhteensä kahdeksan.

[11] Pöytäkirja N:o 2, 5 artikla.

[12] Ks. myös komission kertomus toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista (18. kertomus, ”Parempi säädöskäytäntö vuonna 2010”).

[13] SEUT-sopimuksen 289 artiklan mukaisesti säädöksiksi katsotaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyt säädökset, ja lainsäätämisjärjestys voi olla tavallinen tai erityinen. Näin ollen jos perussopimuksen oikeusperustassa ei mainita nimenomaisesti jompaakumpaa lainsäätämisjärjestystä, joko tavallista tai erityistä, kyseessä oleva teksti ei ole muodolliselta kannalta säädös.

[14] SEUT-sopimuksen 3 artikla.

[15] Ks. taulukko liitteessä 1.

[16] Ks. taulukko liitteessä 2.

[17] KOM(2010) 379.

[18] KOM(2010) 368.

[19] KOM(2009) 622 ja KOM(2010) 119.

[20] KOM(2010) 365.

[21] KOM(2009) 647 ja KOM(2010) 2020.

[22] KOM (2010) 250, KOM(2010) 367 ja KOM(2010) 522–527.

[23] Ks. taulukko liitteessä 3.

[24] http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations/index_fi.htm.

[25] Ks. vuosiraportti 2009 Euroopan komission ja jäsenvaltioiden parlamenttien suhteista (KOM(2010) 291).

[26] Ks. myös komission kertomus toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista (18. kertomus, ”Parempi säädöskäytäntö vuonna 2010”).

[27] Espanjan parlamentin kaksi kamaria lähettivät yhteisen lausunnon, joten lausuntoja saatiin yhdeksältä kamarilta yhteensä kahdeksan.

[28] PV (2010) 1920 lopullinen.

[29] Ulkoasiainvaliokuntien puheenjohtajien konferenssi.

[30] Jäsenvaltioiden parlamenttien välinen EU-tiedonvaihdon foorumi.

[31] SEUT-sopimuksen 88 ja 85 artikla.

[32] KOM(2010) 776.

[33] Mukaan luetaan neljä lausuntoa, jotka saapuivat kahdeksan viikon määräajan umpeuduttua tai joita asianomainen kamari ei ollut hyväksynyt sisäisten sääntöjensä mukaisesti.

[34] Myös kansalaisaloite ja Eurooppa 2020 -strategia.