Virallinen lehti nro C 167 , 01/06/1998 s. 0230



A4-0115/98 Päätöslauselma Euroopan unionin tiedotus- ja viestintäpolitiikasta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 17. syyskuuta 1993 antamansa päätöslauselman yhteisön tiedotuspolitiikasta ((EYVL C 268, 4.10.1993, s. 192.)), - ottaa huomioon 10. joulukuuta 1996 hyväksymänsä päätöslauselman kansalaisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden osallistumisesta Euroopan unionin toimielinjärjestelmään ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 31.)), - ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevan jäsenvaltioiden antaman julistuksen n:o 17, joka koskee yleisön oikeutta saada tietoja, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan sekä institutionaalisten asioiden valiokunnan lausunnot (A4-0115/98), A. katsoo, että Euroopan unionin toimielinten tasolla harjoitetun todellisen tiedotus- ja viestintäpolitiikan tulee edistää unionille perussopimuksissa asetettuja päämääriä ja saada Euroopan kansalaiset suhtautumaan myönteisesti Euroopan yhdentymiseen; katsoo, että tiedotus- ja viestintäpolitiikan tulee pohjimmiltaan perustua suoraan vuoropuheluun kansalaisten kanssa, B. katsoo, että Euroopan unionin toimielinten viestintäpolitiikan kiireellinen mukauttaminen ja sen laajempi tunnettuus sekä viestintäpolitiikan tehostaminen ovat Euroopan kansalaisten enemmistön integraatioprosessille antaman tuen «conditio sine qua non», välttämätön ehto, C. katsoo, että koska Euroopan unioni tekee lähikuukausina tärkeitä päätöksiä, kansalaisille suunnattujen tiedotus- ja viestintätoimien kiireellinen mukauttaminen ja tehostaminen on välttämätöntä, jotta voidaan parantaa unionin saavutusten ja etujen tuntemusta ja lujittaa kansalaisten integraatioprosessin tuleville vaiheille antamaa tukea, D. ottaa huomioon, että keskimääräinen äänestysprosentti Euroopan parlamentin vaaleissa laski vuoden 1979 65,9 prosentista 58,5 prosenttiin vuonna 1994 ja että äänestysprosentin kasvu vuoden 1999 vaaleissa on ehdottoman välttämätöntä, koska Euroopan parlamentin toimivalta kasvaa (yhteispäätösmenettelyn laajentaminen) ja koska edessä on tärkeitä poliittisia päätöksiä (perussopimusten tarkistaminen, yhtenäisvaluutta, maatalous- ja koheesiopolitiikan uudistaminen, unionin rahoitus, laajentuminen), E. katsoo, että tiedotusvälineiden ja yleisen mielipiteen puutteellinen ja/tai kielteinen kuva Euroopan parlamentista heikentää osallistumista Eurooppa-vaaleihin ja että kuva voidaan muuttaa rakenteellisesti vain tekemällä parlamentin toiminnasta täysin avointa ja julkista, F. katsoo, että Euroopan parlamentin jäsenten suurempi osallistuminen viestintätoimiin kentällä lisäisi osaltaan parlamentin tunnettuutta ja kansalaisten kiinnostusta osallistua Euroopan parlamentin vaaleihin kesäkuussa 1999, G. katsoo, että seuraavat, kesäkuussa 1999, pidettävät Euroopan parlamentin vaalit, Amsterdamin sopimusta koskeva tiedotuskampanja ja talous- ja rahaliiton toteuttaminen pakottavat Euroopan unionin kommunikoimaan nykyistä tehokkaammin kansalaisten kanssa, H. katsoo, etteivät tiedotuskampanjat voi olla sitä, että luodaan yksipuolisesti vain yksi näkemys ehdotuksesta, josta ei vallitse yksimielisyys, I. ottaa huomioon, että laajat kansalaisryhmät ja erityisesti heikoimmassa asemassa olevat ryhmät tuntevat huonosti tai puutteellisesti unionin toimintaa ja perustamisen vaiheita ja että kyseisissä ryhmissä esiintyy kielteistä suhtautumista yhteisöön; katsoo, että näiden ryhmien pitäisi olla uuden viestintäpolitiikan ensisijainen kohde, J. katsoo, että työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen dramaattinen laajuus, tulevaisuudennäkymien puuttuminen, kansalaisten turvallisuuteen liittyvät ongelmat ja EU:n roolista maailmalla saadut kielteiset kokemukset vahvistavat kielteistä suhtautumista; katsoo, että kielteinen suhtautuminen johtaa uusiin kansalliskiihkon ja suvaitsemattomuuden muotoihin, jotka asettavat Eurooppa-hankkeen kyseenalaiseksi, K. ottaa huomioon, että kyselytutkimukset ovat osoittaneet erityisesti naisten ja nuorten suhtautuvan erittäin epäilevästi Euroopan unioniin, L. katsoo, että Euroopan unionin monimutkaiset päätöksentekoprosessit, jotka eivät ole julkisia, eivät helpota viestintää kansalaisten kanssa ja että parhaatkaan viestintästrategiat eivät tällaisessa tilanteessa juuri auta, M. katsoo, että tiedotus- ja viestintäpolitiikan on oltava johdonmukaista ja tehokasta ja siksi se olisi mukautettava tämän päivän Euroopan unionille ja maailmalle luonteenomaisiin realiteetteihin, vaatimuksiin ja jopa rajoituksiin; katsoo, että tätä varten luotava elin, jonka tehtävänä on antaa politiikalle sopiva strateginen suunta ja joka mahdollistaa välitettävien viestien selkeyden, yksiselitteisyyden ja helpon saatavuuden, N. katsoo, että Euroopan komissiolla ja Euroopan parlamentilla on sekä yhteisiä että omia viestintätavoitteita ja että on vastaavasti kehitettävä joko toimielinten yhteinen tai oma viestintäpolitiikka; katsoo kuitenkin, että yhteistyötä vahvistettaessa toimielimille on jätettävä riittävä itsemääräämisoikeus niin, että ne voivat säilyttää oman näkyvän roolinsa ja vastuualueensa, O. katsoo, että selkeä kielenkäyttö on viestinnän perusedellytys ja että selkeää kieltä olisi käytettävä myös sopimuksissa, säädösteksteissä, tiedonannoissa, kertomuksissa, jne; katsoo, että tämä on aina otettava huomioon kaikissa EU:n toimielimissä, P. ottaa huomioon, että Euroopan unionin ja kansalaisten välisen etäisyyden kaventamiseksi on tärkeää käyttää kansalaisten itsensä käyttämää kieltä, ja että asianmukaisessa tiedotus- ja viestintäpolitiikassa on siksi otettava kokonaisuudessaan huomioon monikielisyys, joka kuuluu kiinteästi Euroopan unioniin, Q. katsoo, että rahoituksen avoimuus, mielipiteiden moniarvoisuus ja objektiivisuus ovat aina tiedotuspolitiikan uskottavuuden olennainen tae, R. katsoo, ettei Euroopan unionin tiedotuspolitiikka voi kompensoida toimielinten ja päätöksentekotapojen avoimuuden ja demokraattisuuden puutetta ja että menettelyjen monimutkaisuus ja avoimuuden puute ovat toimielinten ja kansalaisten välisen kommunikaation voittamaton este; pitää valitettavana sitä, että Amsterdamissa hyväksyttiin tilanteen korjaamiseksi vain tehottomia määräyksiä, S. uskoo, että Euroopan unionin laajentuminen ja komission Agenda 2000 -asiakirjan sisältämiin ehdotuksiin liittyvät ongelmat lisäävät tiedon kysyntää sekä Euroopan unionin jäsenvaltioissa että jäsenyyttä hakeneissa valtioissa, T. korostaa tässä yhteydessä, että koska Euroopan parlamentti koostuu kansalaisten suoraan valitsemista edustajista, sen tehtävä on - selkeämmin kuin muiden toimielinten - tuoda esiin parlamentin ja sen elinten istuntokauden aikana tekemiä päätöksiä, U. katsoo, että määriteltäessä EU:n uutta, nykyistä parempaa viestintäpolitiikkaa on otettava huomioon tietoyhteiskunnan tarjoamat uudet välineet, mahdollisuus käyttää näitä välineitä interaktiivisesti ja sähköisen demokratian kehittäminen, V. katsoo, että edessä oleva siirtyminen digitaalitelevisioon vahvistaa todennäköisesti television asemaa kansalaisten ensisijaisena tietolähteenä, W. katsoo, ettei tiedotus- ja viestintätoimia tulisi pitää erillisenä politiikkana vaan niiden tulisi katsoa tukevan Euroopan unionin eri alojen politiikkaa; katsoo, että menettelytapoja ja -välineitä on siksi rahoitettava niiden tarkoituksen mukaisesti, X. katsoo seuraavien tekijöiden vaikuttaneen siihen, ettei Euroopan unionin viestintäpolitiikka ole ollut menestyksekästä: - rahavarojen riittämättömyys, - sekä määrällisesti että laadullisesti riittämättömät henkilöstöresurssit, - EU:n toimielinten keskinäisen koordinoinnin puute, - toimielinten sisäisen koordinoinnin puute, - riittämätön hajauttaminen jäsenvaltioihin, - EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden riittämätön yhteistyö, - yhteisen strategian puuttuminen, - on jaettu liikaa tietoa ja kommunikoitu liian vähän, - viestintäpolitiikkaa ohjaa liikaa talousarvio ja liian vähän se tosiseikka, että viestintää olisi pidettävä ensisijaisen tärkeänä asiana Euroopan yhdentymispolitiikassa, - ei ole käytetty uusien viestinten tarjoamia kanavia, - kansalaiset eivät ole riittävissä määrin tiedotuspolitiikan kohteena, - toimielimissä esiintyy sekä rakenteellista että yksittäisiä tapauksia koskevaa avoimuuden ja julkisuuden puutetta, - ei ole määritelty, millaista politiikkaa tulee noudattaa suhteissa tiedotusvälineisiin, mikä johtuu mm. siitä, että Euroopan parlamentin toimivaltaiset elimet ovat toimineet sopimattomalla ja joissakin tapauksissa kielteisellä tavalla, - Euroopan rakentamisen sosiaalista ulottuvuutta ei ole otettu riittävästi huomioon, - ei ole otettu riittävästi huomioon sitä, että kansalaisten olisi osallistuttava Euroopan rakentamiseen, - Euroopan unionin toimintaa koskeva tiedotusaineisto on liian usein laadittu vaikeatajuisella kielellä, joka ei herätä kansalaisten kiinnostusta ja jota he eivät ymmärrä, Y. katsoo, että parlamentin aloitteesta luotu EU:n kansalaisille suunnattua tiedotusta koskeva Prince-ohjelma luo uuden dynamiikan parlamentin, komission ja jäsenvaltioiden hallitusten välille ja että siitä saatuja kokemuksia kannattaa arvioida jatkuvasti, Z. ottaa huomioon toimielinten välisen työryhmän tiedotuspolitiikan alan koordinointikokemuksen, jonka se on hankkinut viimeisten kahden vuoden aikana Prince-tiedotuskampanjoiden yhteydessä, AA. katsoo, että tehokkaan tiedotuspolitiikan tulee saavuttaa yhteiskunnan kaikki rakenteet; katsoo, ettei tiedotuspolitiikka saisi rajoittua vain Euroopan unionin tai kansallisiin hallinnollisten ja poliittisten rakenteiden toimiin ja että olisi mahdollistettava myös paikallishallinnon, kansalaisjärjestöjen ja koulutusalan osallistuminen sen harjoittamiseen, AB. katsoo, että elävä, moniarvoinen tiedotus on Eurooppaa koskevan demokraattisen keskustelun osa Euroopassa; katsoo, että tämän tiedottamisen tulisi heijastaa Euroopan unionissa esitettyjen mielipiteiden moninaisuutta; on sitä mieltä, ettei tiedottamisen tulisi rajoittua vain «yhden ainoan Eurooppa-näkemyksen» esittämiseen; katsoo, ettei toimielinten tai poliittisten voimien välisiä vastakkaisuuksia pidä hävittää, sekä katsoo, että demokraattisen viestintäpolitiikan on perustuttava lainsäädännön avoimuuteen ja sen tulisi pyrkiä mahdollistamaan kansalaisille aktiivinen rooli Euroopan lainsäädäntöprosessissa, AC. katsoo, että tässä tapauksessa kiinteät yhteydet alueellisiin tiedotusvälineisiin ovat tärkeitä näiden tiedotusvälineiden, erityisesti radion ja lehdistön, laajan kattavuuden vuoksi, AD. katsoo, että myös alueiden komitean tulisi osallistua alueelliseen viestintään ja tiedottamiseen, AE. ottaa huomioon, että budjettivallan käyttäjä käynnisti toimielinten välisen yhteistyön Euroopan unionia koskevan tiedottamisen alalla vuosien 1995, 1996 ja 1997 talousarviomenettelyjen yhteydessä; ottaa erityisesti huomioon, että «tiedotustoimien työryhmä» luotiin vuoden 1996 talousarviolla ja että tämä rakenne sai vahvistuksensa hyväksyttäessä vuoden 1997 talousarvio, jonka yhteyteen perustettiin «jatkuvien tiedotustoimien työryhmä» ja «ensisijaisia tiedotustoimia käsittelevä työryhmä», ja että sama rakenne on säilytetty vuoden 1998 talousarviossa, AF. katsoo, että jatkuvien tiedotustoimien työryhmässä on syytä kehittää edelleen ja täsmentää tämän päätöslauselman avulla Euroopan unionia koskevaa toimielinten välistä tiedotusyhteistyötä; Euroopan komissio 1. Katsoo, että komission on huolehdittava pääosasto X:n ja muiden pääosastojen välisestä koordinaatiosta; 2. Katsoo, että komission on käytettävä nykyistä paremmin hyväksi audiovisuaalisen tekniikan tarjoamia mahdollisuuksia ja satelliittipalveluja (EBS); 3. Korostaa, että on käytettävä multimediasovelluksia julkisissa ja yksityisissä tiloissa sekä kodeissa, jotta näiden interaktiivisten palvelujen avulla voidaan parantaa Euroopan unionia koskevan tiedon jakamista; 4. Suosittelee, että komissio jakaa tietoa kouluihin, ja korostaa, että komission julkaisujen tulee olla oppilaiden iän ja kypsyystason mukaisia ja kunnioittaa Euroopan rakentamista koskevien analyysien ja ehdotusten moniarvoisuutta; 5. Korostaa, että tarjottavan tiedotusaineiston laadinnassa on muutenkin otettava paremmin huomioon tärkeimmät kohderyhmät, joita ovat esimerkiksi lehdistö, oppilaitokset, teollisuus ja yksityiset kansalaiset; 6. Ehdottaa komissiolle, että se tekisi perusteellisia tutkimuksia EU:n viestintäpolitiikan toteuttamiskelpoisuudesta, jotta Euroopan unionin kansalaisille turvattaisiin korkealaatuista ja mahdollisuuksien mukaan kohderyhmien tarpeita vastaavaa tietoa, joka antaa vastauksia heitä askarruttaviin kysymyksiin ja välittää heille myönteisen kuvan Euroopan unionista; katsoo, että tässä suhteessa varsinkin nuorille, naisille tai epävarmassa tilanteessa eläville kansalaisille suunnatut kampanjat olisivat tervetulleita; 7. Uskoo, että Eurobarometri-mielipidemittauksia olisi käytettävä hyväksi - ja niiden tuloksista olisi jaettava tietoa - tiedotuspolitiikan edistämiseksi ja EU:n yhteisien politiikkojen arvioinnin apuna; tämä koskee pääasiassa erityistavoitteista tehtyjä mielipidemittauksia sekä tietyin väliajoin laadittavia uutiskatsauksia; 8. Pyytää komissiota tekemään Milanossa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen linjausten mukaisesti tarvittavat aloitteet varmistaakseen yhdessä jäsenvaltioiden hallitusten kanssa, että koko Euroopan unionin alueella vietetään Eurooppa-päivää 9. toukokuuta; 9. Ehdottaa, että komissio laatii erityistä tiedotusaineistoa päättäjiä varten; 10. Katsoo, että kaikkien tiedotusohjelmien ja -aloitteiden tehokkuutta ja kustannustehokkuutta on arvioitava säännöllisesti; 11. Katsoo, että tuki- ja toimintaohjelmiin liittyvien hankkeiden valintaprosessin olisi oltava nykyistä avoimempi, ja että hankkeiden esittäjien olisi saatava nykyistä selkeämpi käsitys valintaan johtaneista syistä; 12. Pyytää komissiota mahdollisuuksien mukaan käyttämään kaikissa virallisissa asiakirjoissaan yksinkertaista ja ymmärrettävää kieltä ja antamaan lisäksi mitä pikimmin ehdotuksen, jonka avulla voidaan panna täytäntöön kansalaisten perusoikeus tiedonsaantiin lainsäädäntöasiakirjoista; 13. Muistuttaa, että tiedotukseen osoitettujen määrärahojen käytön tehostamiseksi ja tulosten parantamiseksi molemmat toimielimet ovat sopineet yhteisistä perusperiaatteista, joita ovat: - hajauttaminen; - toimielinten välinen yhteistyö; - liikkuvuus ja henkilöstön kierto tiedotustoimistoissa; - toimielinten ja kansalaisten kontaktien tiivistäminen; - varojen tehokas hyödyntäminen; Parlamentin ja komission välinen yhteistyö 14. Kunnioittaa molempien toimielinten itsenäisyyttä niiden institutionaalisten tehtävien ja vastuun suhteen mutta korostaa tarvetta koordinoida toimintaa ja mahdollisesti myös yhdentää sitä; 15. Toteaa, että koska Euroopasta puuttuu yhtenäinen yleinen mielipide ja koska eri jäsenvaltioiden viestimien rakenteissa ja toimintatavassa on suuria poliittisia, kulttuurisia ja sosiaalipsykologisia eroja, jotka ilmenevät mm. hyvin pirstoutuneena ja usein skeptisenä suhtautumisena EU:n toimielimiin, on keskittämisen sijasta pikemminkin eriytettävä komission ja parlamentin keskitettyä tiedotuspolitiikkaa kansallisella ja alueellisella tasolla; 16. Pyytää komissiota parlamentin rinnalla suuntautumaan mahdollisimman nopeasti ja aina kun se on mahdollista muun muassa audiovisuaalisten palvelujen ja Euroopan parlamentin ja komission tiedotuspalvelujen infrastruktuurin yhteiskäyttöön näiden toimien tehokkuuden ja tuloksellisuuden maksimoimiseksi; 17. Kehottaa komissiota laatimaan tämän yhteistyön toteuttamiseksi 30. syyskuuta 1998 mennessä perustamissopimuksen asiaankuuluvien määräysten mukaisesti lainsäädäntöehdotuksen, jossa otetaan huomioon seuraavat suuntaviivat: - ryhdytään järjestämään jatkuvien tiedotustoimien työryhmän yhteydessä säännöllisiä koordinointikokouksia, joihin osallistuvat tiedottamisesta vastaava parlamentin varapuhemies, parlamentin budjetti- ja kulttuurivaliokuntien puheenjohtajat ja parlamentin PO III:n pääjohtaja sekä tiedottamisesta vastaava komission jäsen ja komission PO X:n pääjohtaja; - jatkuvien tiedotustoimien työryhmä vastaa komission ja Euroopan parlamentin tiedotus- ja viestintätoimien koordinoinnista ja näiden kahden toimielimen yhteisten toimien seurannasta; työryhmä kokoontuu vähintään kerran kolmessa kuukaudessa, arvioi toimia säännöllisesti, ehdottaa asianmukaisia yleislinjoja näiden toimien toteuttamista varten ja antaa selvityksiä parlamentille; - kaikki suurelle yleisölle suunnatut viestintätoimet, joilla jaetaan yleistä tietoa unionin toimielinten toiminnasta ja hyväksytyn toimintapolitiikan sisällöstä, toteutetaan mahdollisuuksien mukaan Euroopan parlamentin ja komission yhteisinä toimina; - kaikki lehdistölle suunnattu viestintä ja komission ja parlamentin erityisiä institutionaalisia tehtäviä koskeva tiedottaminen hoidetaan kuten nykyisinkin toimielinten erillisissä tiedotusyksiköissä; molemmat toimielimet sitoutuvat kuitenkin tiedottamaan toisilleen aloitteistaan; parlamentin jäseniä olisi rohkaistava osallistumaan «Euroopan unionin talojen» jäsenvaltioissa toteuttamiin tiedotuskampanjoihin ja seminaareihin; - komissio ja Euroopan parlamentti tiedostavat kuitenkin, että kaikki tiedotustoimet on yhteensovitettava; - PO X:n ja PO III:n toiminnot toteutetaan hajautetusti aina kun se on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, esimerkiksi jäsenvaltioissa sijaitsevissa toimistoissa käyttäen aina kun se on aiheellista jäsenvaltioiden virallisia kieliä tai eri keskusten (Euroopan unionin tiedotuspisteet, EU:n dokumentaatiokeskukset, maaseutualueiden Carrefour-keskukset jne.) verkoston kautta; hajautettuihin toimiin osoitettavia määrärahoja tulisi korottaa prosentuaalisesti vuosittain; - on tarpeen sijoittaa saman katon alle komission ja Euroopan parlamentin kansalliset ja aluetoimistot tarkoituksena perustaa kansallisia ja mahdollisesti alueellisia «EU-taloja» kaikkiin jäsenvaltioihin; on myös sallittava Euroopan yhdentymiskysymyksiä käsittelevien organisaatioiden käyttää näiden «talojen» tiloja ja laitteita; - EU:n toiminnasta ja komission ja parlamentin erityiseen toimivaltaan kuuluvien tehtävien hoidosta yksityiskohtaista tietoa etsivät unionin kansalaiset saavat tarvitsemansa tiedot «Euroopan unionin talojen» ansiosta aiempaa helpommin yhdestä paikasta; - parlamentin ja komission tulee tutkia jatkuvien tiedotustoimien työryhmässä mahdollisuutta kehittää uusien viestintävälineiden käyttöä koskevia aloitteita; hyvä esimerkki tällaisesta yhteisestä aloitteesta on Euroopan parlamentin tekemä ehdotus «Euroopan audiovisuaalisesta muistista»; - parlamentin ja komission on edistettävä jatkuvien tiedotustoimien työryhmässä EU:n toimielimiä käsittelevien televisio-ohjelmien tuotantoa; Euronews ja muut yleisradiotoimintaa harjoittavat yhtiöt voisivat lähettää nämä ohjelmat; olisi harkittava vakavasti yhteisiä audiovisuaalisia toimia, koska niiden toteuttaminen olisi halvempaa ja tehokkaampaa ja niillä olisi suuri symbolinen merkitys; - parlamentin ja komission on pohdittava jatkuvien tiedotustoimien työryhmässä, kuinka journalistit, yleisradiotoimintaa harjoittavat yhtiöt ja valtioista riippumattomat järjestöt voivat käyttää paremmin hyväksi EBS:ää (Europe by Satellite); erityisesti olisi harkittava sellaisen julkisen palvelun verkon edistämistä, joka on uskottava ja riippumaton ja joka tavoittaisi merkittävän osan Euroopan tv-katsojista sekä olisi Euroopassa yhtä suosittu kuin C-Span-kaapelitelevisio Yhdysvalloissa; EBS voisi toimittaa kolmansille osapuolille laitteita, joiden avulla sen ohjelmia voidaan vastaanottaa; - parlamentin ja komission on kannustettava jatkuvien tiedotustoimien työryhmän yhteydessä audiovisuaalisen alan kehitystä paikallisten ja alueellisten kanavien kautta ja yhteistyössä eurooppalaisten organisaatioiden - esimerkiksi EBU (European Broadcasting Union), kansainväliset uutistoimistot ja EP:n audiovisuaalisten ohjelmien ja radio-ohjelmien tuotanto - kanssa samoin kuin käyttämällä hyväksi Internetiä ja CD-ROMia Euroopan parlamentin PO III:n luomien Civis-rakenteiden puitteissa (nämä sisältävät Europarl-verkon, Europe-sähköpostin ja keskusteluohjelman «chat»); - EU:n toimielinten hajautettua ja paikallista, lähellä kansalaisia tapahtuvaa toimintaa tulisi vahvistaa myöntämällä nykyistä enemmän - ja riittävästi - varoja sellaisille verkoille kuten tiedotuspisteille (Europe Info Points); tämä voisi tarvittaessa tapahtua siten, että harkitaan uudelleen jäsenvaltioiden pääkaupungeissa sijaitseville kansallisille «Euroopan unionin taloille» myönnettävien varojen määrää; jatkuvien tiedotustoimien työryhmälle toimitetaan tiedotuspolitiikan budjetista yksityiskohtainen erittely, johon sisältyvät myös hajautetut toimet, ja tämä erittely on myös kansalaisten saatavissa; 18. Korostaa, että muiden EU:n toimielinten, ennen kaikkea neuvoston mutta myös alueiden komitean, tulisi osallistua parlamentin ja komission väliseen yhteistyöhön; Euroopan parlamentti 19. Katsoo, että parlamentin tulisi budjettivallan käyttäjänä tutkia, kuinka paljon varoja tarvitaan parlamentin tavoitteiden mukaisen tiedotuspolitiikan toteuttamiseen; 20. Katsoo, että Euroopan parlamentin oman päätöksenteon periaatteena on oltava päätöksentekoprosessin mahdollisimman suuri avoimuus, ja parlamentin on jatkuvasti vaadittava myös muita toimielimiä toimimaan samalla tavoin; 21. Viittaa jo tehtyihin aloitteisiin ja niihin tuloksiin, joita on viime vuosina saavutettu parlamentin pyrkiessä terästämään ulkoista kuvaansa ja korostamaan poliittista tehtäväänsä ja lainsäätäjän ja budjettivallan käyttäjän rooliaan; katsoo, että näitä ponnisteluja olisi tehostettava tulevina kuukausina ja että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota Amsterdamin sopimukseen perustuvaan, parlamentin aiempaa laajempaan toimivaltaan ja Euroopan parlamentin vuoden 1999 vaaleihin; 22. Katsoo, että vierailijaryhmien käynnit ovat erinomainen keino päästä lähemmäksi kansalaisia; katsoo, että olisi aiheellista tutkia, kuinka vierailijaryhmien saaman vastaanoton ja heille järjestetyn ohjelman laatua voidaan parantaa ja näin kohottaa vierailuihin osoitettujen varojen käytön tehokkuutta; 23. Katsoo, että parlamentin tulisi järjestää vuosittain keskustelu parlamentin omien yksikköjen harjoittamasta, strategiasuunnitelmaan perustuvasta toimintapolitiikasta käyttäen keskustelun pohjana kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan laatimaa mietintöä; 24. Suosittaa, että parlamenttia koskevia kertomuksia varten olisi yksinkertaistettava nykyisiä korvausmenettelyjä, joita käytetään maksettaessa yleisradio-organisaatioille niiden laitteiden (satelliitti- ja mikroaaltoyhteyksien) käytön kustannukset; 25. Pitää tärkeänä, että Euroopan parlamentin työ tuodaan lähemmäksi kansalaisia erityisesti television välityksellä; on tietoinen siitä, että Euroopan parlamentin jäsenet voivat käyttää av-laitteita Strasbourgin ja Brysselin istuntojen ja Brysselissä pidettävien valiokuntakokousten aikana; 26. Katsoo, että Euroopan parlamentin jäsenten on saatava käyttöönsä soveltuvaa tiedotusmateriaalia (videokasetteja, esitteitä, karttoja jne.), kun heitä pyydetään puhumaan Euroopan unionista tai yhteisön politiikkaan liittyvistä erityiskysymyksistä; 27. Korostaa, että on olennaisen tärkeää korottaa vuoden 1999 tiedotusbudjettia, jotta voidaan edistää eurooppalaisia arvoja ja demokratiaa Euroopan parlamentin vaalivuoden aikana ja kansalaisten osallistumista kyseisiin vaaleihin; 28. Yrittää käyttää kaikissa virallisissa asiakirjoissa yksinkertaista ja ymmärrettävää kieltä aina, kun se on mahdollista, ja pyytää jäseniä toimimaan samoin; 29. On sitä mieltä, ettei tiedotusvälineiden kielteisiin ja/tai puutteellisiin uutisiin tule reagoida puolustavin toimenpitein, esimerkiksi «medialomakejärjestelmän» («fiche dálerte») avulla, ja katsoo, että tällaiseen uutisointiin on varauduttava ennakolta lisäämällä sekä sisäistä että ulkoista julkisuutta kaikessa parlamentin työssä; 30. Katsoo, että parlamentilla ei ole mitään salattavaa, ja siksi on luotava tiedotusvälineisiin ja journalisteihin ammattimainen mutta joustava suhde, joka perustuu mahdollisimman suureen avoimuuteen, ottaen kuitenkin huomioon parlamentin jäsenten ja poliittisten ryhmien oikeuden yksityisyyteen; Talousarvionäkökohdat 31. Korostaa olevansa budjettivallan käyttäjänä vastuussa unionin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyvän yhteisen rahoituksen käytöstä; pitää myönteisinä tähän mennessä toteutettuja aloitteita, joiden tavoitteena on lähestyä kansalaisia tehostamalla tiedotus- ja viestintätoimien seurantaa; 32. Suosittelee, että komission ja parlamentin olisi sovittava vuoden 1999 talousarviomenettelyssä toimintaohjelmasta ja rahoituskehyksestä unionin politiikan tärkeimpien alojen tukemiseksi ja tuen antamiseksi toimille, joilla pyritään lisäämään kansalaisten osallistumista vuonna 1999 järjestettäviin Euroopan parlamentin vaaleihin; 33. Antaa Euroopan parlamentin puhemiehistön tehtäväksi ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin tämän mietinnön suositusten täytäntöönpanemiseksi; 34. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.