EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 14.6.2011 
SEK(2011) 751 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Liite asiakirjaan 
 
Ehdotus  
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI  
 
terveyttä ja turvallisuutta  koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden 
suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (sähkömagneettiset kentät) 
aiheutuville riskeille  (kahdeskymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettu erityisdirektiivi) 
{KOM(2011) 348 lopullinen} 
{SEK(2011) 750 lopullinen}  
 
FI 1   FI SISÄLLYSLUETTELO 
1. POLIITTINEN TAUSTA ............................................................................................ 2 
2. INTRESSITAHOJEN JA ASIANTUNTIJOIDEN KUULEMINEN.......................... 2 3. ONGELMAN MÄÄRITTELY.................................................................................... 3 4. TAVOITTEET ............................................................................................................. 6 5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT ..................................................................................... 6 6. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI.................................................................................... 8 7. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU................................................................................ 9 8. VALVONTA JA ARVIOINTI .................................................................................. 11 
 
FI 2   FI 1. POLIITTINEN  TAUSTA 
Tässä vaikutustenarvioinnissa käsitellään sellai sten työntekijöiden suoj elua, jotka altistuvat 
sähkömagneettisten kenttien korkeille tasoille  työssään. Se on osa Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyssä sopimuksessa esitetty ä yleistä EU:n politiikkaa, jonka mukaan 
työntekijöille tarjotaan asianmukainen terveyde n ja turvallisuuden suoja riskeiltä, joita he 
kohtaavat työssään. 
2. INTRESSITAHOJEN  JA ASIANTUNTIJOIDEN  KUULEMINEN 
Perussopimuksessa määrätään työmarkkinaos apuolten kaksivaiheisesta kuulemisesta 
sosiaalipolitiikkaan liittyvien lainsäädäntö aloitteiden alalla. En simmäinen kuuleminen 
(SEUT-sopimuksen 154 artiklan 2 kohta) tapahtui 1. heinäkuut a ja 10. syyskuuta 2009 välillä. 
Komissio sai tämän kuulemismenettelyn yhteydessä 16 vastausta.  
Kuulemisen toinen vaihe SEUT-sopimuksen  154 artiklan 3 kohdan noj alla tapahtui 20. 
toukokuuta ja 5. heinäkuuta 2010 välil lä ja toteutettiin erillään  vaikutustenarvioinnista. 
Vastauksia saatiin 27. 
Tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: 
• Yleisesti ottaen sekä työntekijöiden että  työnantajien järjestöt ovat samaa mieltä 
siitä, että nykyinen direktiivi ei ole ihanteellinen ja että tarvitaan uusi EU:n aloite 
työntekijöiden suojelemiseksi sähkömagnee ttisilta kentiltä. Jotkin työnantajien 
edustajat (pk-yritykset ja kansalliset järjestöt) pitävät kuitenkin ei-velvoittavaa 
välinettä parempana kuin direktiiviä.  
• On yleisesti tunnustettua, että nykyisen direk tiivin raja-arvot ovat liian alhaiset ja 
perustuvat liian varovaisiin arvioihin; työnantaj at kannattavat rajojen hölläämistä 
mutta työntekijöiden edustajat haluavat, että tulevassa direktiivissä katetaan pitkäaikaiset terveysvaikutukset.  
• Tuotantosektorin työnantajat (magneet tiresonanssikuvauslaitt eiden valmistajia 
lukuun ottamatta) eivät ole innoissaan ehdotuksesta, jonka mukaan jotkin 
työntekijäryhmät jätettäisiin dire ktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. 
Tuotantosektori näkee ongelmia myös  ehdotuksessa, jolla myönnettäisiin 
poikkeuksia altistumisrajoista tietyille  toiminta-aloille (terveydenhuolto). 
• Työmarkkinaosapuolet vahvistavat, että m itään työntekijäryhm ää ei pitäisi jättää 
uuden säädöksen etujen ulkopuolelle, ed ellyttäen että uude lla säädöksellä 
tarjotaan asianmukainen jousto, jota tarvitaan toiminnan jatkamiseksi. 
• Työnantajat suhtautuvat erittäin myönteise sti joustavaan lähestymistapaan, jossa 
sallitaan myös poikkeukset, mutta työntekij öiden järjestöt pelkäävät, että jousto 
voi vähentää työntekijöiden suoj aa, ellei valvonta ole tiukkaa. 
• Direktiivissä määritettyjen altistumis en raja-arvojen mukauttaminen on 
hyväksyttävää sekä työnantajien että t yöntekijöiden järjestöjen kannalta, jos 
käyttöön otetaan altistusvyöhykkeisiin perust uva järjestelmä, jossa on mahdollista 
 
FI 3   FI tehdä kevyempi riskinarviointi tilanteissa, jotka eivät ole niin ongelmallisia. Yhtä 
mieltä ollaan myös toiminnallis ten suuntaviivojen merkityksestä. 
• Työntekijöiden järjestöt kannattavat oletusarvois ena lähestymistapana 
terveystarkastusten tekemistä raja-arvot ylittävien altistustilanteiden jälkeen. 
Työnantajien järjestöt ja  terveydenhuoltoala epäile vät, onko tämä järkevää 
pientaajuusalueella, jolla vaikutuks ia saattaa olla vaikea havaita. 
• Muut sektorit suhtautuvat skepti sesti raja-arvoista poikkeamiseen 
terveydenhuoltoalalla, jotta helpotetaan  magneettiresonanssikuvauksia, kun taas 
työntekijöiden järjestöt suosit televat raukeamislauseketta (nk. sunset clause), jotta 
vältetään suojaavan lainsäädännön heikkeneminen. 
Jäsenvaltioiden edustajia, asiantuntijoita ja  sidosryhmiä kuultiin kattavasti kuulemisen ja 
vaikutustenarvioinnin aikana.  
3. ONGELMAN  MÄÄRITTELY 
Miksi toimia tarvitaan? 
Tässä vaikutustenarvioinnissa käsitellään sellai sten työntekijöiden suoj elua, jotka altistuvat 
sähkömagneettisten kenttien korkeille tasoi lle työssään. Se on osa perussopimuksessa 
esitettyä yleistä EU:n  politiikkaa, jonka mukaan työntek ijöille tarjotaan asianmukainen 
terveyden ja turvallisuuden suoja riskeiltä, jo ita he kohtaavat työssään. Tässä asiakirjassa 
käsitellään siis vain työntekijö iden (suurta) altistumista työss ään eikä yleisesti kansalaisten 
(paljon alempaa) altistumista, joka johtuu  matkapuhelimen käytöstä, voimalinjojen 
läheisyydessä asumisesta tai metallinpaljastimien läpi ku lkemisesta lentokentillä. 
Työntekijät voivat altistua sähköma gneettisille kentille monilla toimintasektoreilla: teollisissa 
prosesseissa, kuten hitsaaminen, kuumaleikka us, radio- ja tv-l ähetyksissä, sähkön 
tuottamisessa, jne., tai lääke tieteellisissä menettelyissä, kuten magneettiresonanssikuvaus. 
Liiallisen altistuksen terveysvaikutukset ovat erilaisia toisaalta altistuslähteen tehosta ja 
läheisyydestä ja toisaalta itse sähkömagneet tisen säteilyn ominaisuuksista, kuten sen 
taajuudesta, riippuen. Akuuttien vaikutus ten oireet ovat tarkoin määriteltyjä. 
Suurtaajuusalueella (esim. ra dio- ja tv-lähetykset, tutkat ) saattaa esiintyä vakavia 
palovammoja, kun taas pientaajuusalueella (es im. hitsaus sekä sähkön tuotanto ja jakelu) 
indusoitunut virta voi vaikuttaa keskus- tai ääreishermoston toimin taan ja altistuneet henkilöt 
voivat myös tuntea huimausta, pahoinvointia, metallin makua tai fosfeeneja (valonvälähdyksinä aistittavia näkö aistimuksia). Erittäin  harvoissa tapauksissa  saattaa esiintyä 
vakavia seurauksia, kun voimakkaat magneetit vetävät puoleensa ferromagneettisia esineitä, 
jotka sitten osuvat henkilöön, j oka joutuu vahingossa magneetin  ja metalliesineen väliin. 
Sähkömagneettisille kentille altistuvien työntekijö iden suojelemista käsiteltiin EU:n tasolla jo 
vuonna 2004, kun annettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/40/EY
1. 
                                                 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/40/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, 
terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (sähkömagneettiset kentät) aiheutuville riskeille (kahdeksastoista 
direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarko itettu erityisdirektiivi), EUVL L 184, 24.5.2004, s. 
1. 
 
FI 4   FI Erittäin nopeasti kävi ilmi, että direktiivi, se llaisena kuin se annett iin, ja etenkin sitovat 
altistumisen raja-arvot sais ivat aikaan merkittäviä täyt äntöönpano-ongelmia ja jopa 
haittaisivat joitakin olennaisia lääketieteellisiä menettelyjä ja niihin liittyvää huippututkimusta 
lääketieteellisten sove llusten, kuten magneettiresonanssikuvauks en, alalla. Toisaalta saataville 
oli tulossa paljon uutta tieteellistä tietoa, jo ka tarjosi vankkaa näyttöä siitä, että jotkin 
direktiivin altistumisraja-arvoista olivat lii an varovaisia. Asia tuli ajankohtaiseksi, kun 
jäsenvaltioiden määräaika direktiivin täytäntöön panolle lähestyi. Komissi o päätti tarkastella 
tilannetta uudelleen. 
Keihin säteily vaikuttaa ja miten? 
Sidosryhmiltä saatujen tietojen mukaan asia koskee kaikkiaan yli 1 500 000:ta työntekijää 
(itsenäiset ammatinharjoittajat poisluk ien) yli 200 000 työpaikassa EU:ssa. 
Ala Työntekijät Työpaikat/arvioinnit  
Sähköenergia 200 000 3 000 
Terveydenhoito 211 000 13 000 
Metalliteollisuus 1 019 000 162 140 
Televiestintä ja radio- 
ja tv-lähetykset 39 500 11 000 
Rautatiet 120 000 500 
Muut 50 000 25 000 
Yhteensä 1 639 500 214 640 
Lähde: Sidosryhmiltä saadut tiedot.  
Lääketieteen ja tuotantoteolli suuden alalla työskentelevät vo ivat altistua paljon suuremmille 
tasoille kuin yleisesti kansalaisille määritellyt  tasot. Kansalaisilla ei yleensä ole pääsyä 
alueille, joilla esiintyy suuria altistustasoja.  
Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään mahdollis et terveysvaikutukset, joita voi aiheutua eri 
ammatillisissa tehtävissä, ja niihin liittyvät taajuusalueet. 
Taajuusalue Toiminta Mahdolliset terveysongelmat 
0 Hz Magneettiresonanssiteknologia 
Nostokurjet Sähkökemialliset prosessit Turvallisuusongelmat: 
ferromagneettisten metallien 
kontrolloimaton vetovoima 
Terveysongelmat:  huimaus, 
metallin maku, päänsärky 
50 Hz Voimalinjat 
Sähkön tuotanto ja jakelu Hitsaus 
100 Hz–10 000 kHz Magneetti resonanssiteknologia 
(gradienttikentät) Päänsärky, fosfeenit 
(valonvälähdyksinä aistittavat 
näköaistimukset) 
Ei-toivotut vaikutukset 
ääreishermostoon 
9 kHz  - Sähköhitsaus 
30 kHz -  Teollinen induktiokuumennus 
300 kHz -  AM-radio 
Teollinen induktiokuumennus Vaikutukset hermostoon 
3 MHz -  AM-radio Palovammat 
 
FI 5   FI Muovihitsaus 
Dielektrinen painaminen Induktiokarkaisu FM-radio Puunjalostus 
300 MHz -  TV 
Diatermia GSM Dielektrinen vulkanointi 
3 GHz -  Varkaudenestojärjestelmät 
Tutkat Satelliitit  (kommunikaatio) 
30 GHz - Digitaalisten ja analogisten 
videosignaalien lähetys Lämpöstressi 
Lähde: AGORIAn (BE) hyvien toimintatapojen opas.  
Ongelman taustatekijät 
Tuoreet tutkimustulokset2 osoittavat, että direktiivi 2004/ 40/EY on joiltain osin tarvittavaa 
tiukempi. Vuonna 1998 julkaistiin kansainvä lisen ionisoimattoman säteilyn komitean 
(ICNIRP) suositukset, joihin direktiivi perustuu , ja tämän jälkeen on saatu uutta tieteellistä 
tietoa pientaajuuskenttien vaikutuk sista. Tietojen perusteella vaikuttaisi siltä, että jotkin 
nykyisistä rajoista saattavat olla liian alhaisia.  
Etenkin terveydenhuoltoalalta saatujen viesti en mukaan direktiivi 2004/40/EY – vaikka 
suositukset olisivat vähemmä n tiukkoja – lakkauttaisi 5–8 pr osenttia lääketieteellisistä 
menettelyistä, koska MRI-laitteiden kanssa t yöskentelevän hoitohenk ilöstön altistuminen 
saattaa ylittää rajat.3 Tämä ei olisi suotavaa, koska MRI:n käytöstä on monia etuja potilaille: 
tekniikka mahdollistaa diagnoosin tekemise n taudeista, joita ei aiemmin kyetty 
diagnosoimaan, ja kirurgiset to imenpiteet ilman röntgenkuvia, ja  lähes joka vi ikko kehitetään 
uusia sovelluksia, joista on hyötyä potilaille. 
Toisaalta on myös taattava hoitohe nkilöstön turvallisuus ja terveys. 
Lainsäädäntöpuitteiden täytäntöönpanon tilanne 
Voimassa olevat lainsäädänt öpuitteet ovat hyvin er ilaiset eri jäsenvalt ioissa. Kertomuksen 
liitteestä 1 löytyy yksityiskohtainen katsaus. Vain harvat jäsenvaltiot ovat aloittaneet 
direktiivin 2004/40/EY saattamisen osaksi kansal lista lainsäädäntöä, ja toisinaan niissä on 
annettu tietty joustomahdollisuus MRI-tekniik an asianmukaisen käytön varmistamiseksi 
(vaikka direktiivissä 2004/40/EY ei sallita tällaista joustoa). Toisissa maissa on turvauduttu 
                                                 
2 Forschungsbericht 400: Elektromagnetische Felder am Arbeitsplatz — Abschlussbericht, ISSN 0174-
4992, März 2010 (BMAS report). ICNIRP Guidelines: Guidelines for limiting exposure to time-varying 
electric and magnetic fields (1 Hz to 100 kHz): julkaistu joulukuussa 2010. 
3 1) Hanke VT/2007/017: ”An Investigation into Occupational Exposure to Electromagnetic Fields for 
Personnel Working With and Around Medical Magnetic Resonance Imaging Equipment”; loppuraportti 4. huhtikuuta 2008.  
2) ”Assessment of electromagnetic fields around magnetic resonance (MRI) equipment” (2007) 
http://www.hse.gov.uk/re search/rrpdf/rr570.pdf .
 
 
FI 6   FI voimassa oleviin ei-sitoviin standardeihin ta i käytetään ICNIRP:n suosituksia käytännön 
viiteaineistona. Jäsenva ltiot ovat panneet direktiivin 2004 /40/EY täytäntöönpanoa koskevan 
uuden kansallisen lainsäädännön käyttöönoton jäihin  odottaessaan asiaan selvennystä ja uutta 
ehdotusta komissiolta. 
Jos tilanne säilyy tällaisenaan, kaikkien 27 jäsenvaltion on saatettava direktiivin 2004/40/EY 
säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään  30. huhtikuuta 2012 mennessä. Tämä tietenkin 
mitätöisi komission pyrkimykset löytää ratkaisu ja esiin otettuihin täytäntöönpano-ongelmiin 
eikä ehdottomasti olisi hallitusten, työmar kkinaosapuolten ja useimpien sidosryhmien 
odottama tulos.  
Oikeus toimia ja toissijaisuusperiaate  
Työterveyteen ja työturvallisuut een liittyvät lainsäädäntötoimet perustuvat SEUT-sopimuksen 
153 artiklan 1 kohdan a alakohtaan  ja 2 kohtaan, joissa nimeno maisesti sallitaan Euroopan 
tason toimet alalla.  
Kun direktiivi 2004/40/EY hyväksyttiin, komissio, pa rlamentti ja neuvosto katsoivat, että 
EU:n toiminta oli paras tapa suojella työnt ekijöitä riskeiltä, jotk a aiheutuvat heidän 
altistumisestaan sähkömagneettisill e kentille työssä. Komissiolla ei tällä hetkellä ole mitään 
uutta näyttöä, jonka perustee lla olisi poikettava Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 
2004 tekemästä valinnasta. Tarve suojella työn tekijöitä on edelleen keskeinen. Kun otetaan 
huomioon kertomuksen 2.5 kohdassa esitetty tilanne  ja kaikkien osapuolten tunnustama tarve 
uudelleentarkasteluun, vaikutt aa siltä, että komission on toimittava käyttäen omaa 
aloiteoikeuttaan.  
4. TAVOITTEET 
Yleisenä tavoitteena on työntekijöiden suojelemin en työssään, ja siihen  perustuen direktiivin 
tavoitteena on suojelu haitallisilta  sähkömagneettisilta kentiltä.  
Sähkömagneettisille kentille altistuminen  on monimutkainen riski, minkä vuoksi on 
määriteltävä tarkemmat toimenpiteet , joilla varmistetaan työnteki jöiden riittävä suojelu niin, 
ettei estetä perusteetta teollisten ja lääketieteellisten tekniikkojen käyttöä ja kehittämistä tai aiheuteta suhteettomia rasitteita yr ityksille, etenkin pk-yrityksille.  
Toiminnallisena tavoitteena on varmistaa, että toimenpiteet työntekijöiden suojelemiseksi 
sähkömagneettisilta kentiltä ovat tehokkaita asetta malla asianmukaiset raja-arvot ja antamalla 
työnantajille riittävästi tietoa tarv ittavista riskinhallintatoimista.  
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT 
Vaihtoehto A:  Uusia toimia ei toteuteta. 
Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että direkt iivi 2004/40/EY on saatettava osaksi kaikkien 
jäsenvaltioiden lainsäädäntö ä 30. huhtikuuta 2012 mennessä.  
Vaihtoehto B:  Uusi direktiivi, jossa on tarkistetut altistuksen raja-arvot. 
 
FI 7   FI Direktiivi 2004/40/EY korvataan uudella direktiivillä, jossa on tarkistetut altistuksen raja-
arvot, jotka ovat aiempia korkeammat mutta tiet eellisen näytön mukaiset. Tarkempia tietoja 
löytyy kertomuksen liitteestä 3. 
Vaihtoehto C1:  Uusi direktiivi, jossa on tarkistetut altistuksen raja-arvot ja osittaisia 
vapautuksia. 
Direktiivi 2004/40/EY korvataan uudella direktiivillä, jossa on tarkistetut altistuksen raja-
arvot, jotka ovat aiempia kor keammat mutta tieteellisen näytön mukaiset (kuten 
vaihtoehdossa B). Lisäksi magneettiresonanssikuvauksen osalta säädetään ehdollisista poikkeuksista, joihin kuitenkin edelleen sove lletaan sähkömagneettisia kenttiä koskevia 
yleisiä riskinhallintavaatimuksia.  
Vaihtoehto C2:  Uusi direktiivi, jossa on tarkistetut altistuksen raja-arvot ja täydellinen 
vapautus magneettiresonanssikuvauksen osalta. 
Direktiivi 2004/40/EY korvataan uudella direktiivillä, jossa on tarkistetut altistuksen raja-
arvot, jotka ovat aiempia kor keammat mutta tieteellisen näytön mukaiset (kuten 
vaihtoehdossa B). Lääketieteellinen magneettiresonanssikuvaus vapautetaan täysin kaikista sähkömagneettisia kenttiä koskevan direktiivin vaatimuksista. 
Vaihtoehto D1:  Korvataan direktii vi suosituksella. 
Korvataan direktiivi 2004/40/EY ei-sitovill a ammatillista sähkömagneettisille kentille 
altistumista koskevilla suosituks illa, jotka perustuvat tuoreisiin kansainvälisiin suosituksiin. 
Nämä suositukset noudattelisivat väestön sä hkömagneettisille kentille altistumisen 
rajoittamisesta vuonna 1999 annetu n neuvoston suosituksen muotoa. 
Vaihtoehto D2:  Työmarkkinaosapuolten väliset  vapaehtoiset sopimukset. 
Korvataan direktiivi 2004/40/EY Euroopan taso n tai alakohtaisten työnmarkkinaosapuolten 
välisillä vapaaehtoisilla sopimuksilla SEUT-s opimuksen 154 artiklan 4 kohdan mukaisesti.  
Vaihtoehto E:  Ei EU:n lainsäädäntöä. 
Kumotaan direktiivi 2004/40/EY mutta direk tiivi 89/391/ETY (puitedirektiivi) ja asiaa 
koskevat kansalliset säädökset pysyvät voima ssa. Kansallisten säännösten puute joissakin 
jäsenvaltioissa mahdollistaa sä äntelemättömän ammatillisen alti stumisen sähkömagneettisille 
kentille, mikä saattaa mm. lisätä riskejä ja heikentää yhdenvertaisuutta. Tämän vaihtoehdon 
osalta voidaan olettaa, että esimerkiksi ne maat, jotka ovat jo (osittain) panneet täytäntöön 
sähkömagneettisia kenttiä koskevan direktiivin, eivät kumoaisi sähkömagneettisia kenttiä koskevaa lainsäädäntöään. 
Sidosryhmät pitivät näitä vaihtoehtoja yhtä rele vantteina. Muita vaihtoehtoja ei analysoitu 
tarkemmin; tällaisia olivat esimerkiksi alakohtaisemman lähestymistavan omaksuminen, lainsäädännön rajoittaminen turvallisia laitt eita koskeviin säännöksiin tai keskittyminen 
yksinomaan ei-sitoviin välineisiin, kuten ti edotuskampanjoihin ja ohjeasiakirjoihin. 
 
FI 8   FI 6. VAIKUTUSTEN  ARVIOINTI 
Vaikutustenarvioi nnin lähtökohta 
Analyysin lähtökohtana on olettaa,  että puitedirektiivi on pantu täysimääräisesti täytäntöön 
mutta sähkömagneettisia kenttiä koskevaa erityis direktiiviä ei ole vielä pantu täytäntöön. 
Tämä vastaa tämänhetkistä oikeudellista tilannetta. 
Asiantuntijoiden ja sidosryhmien kanssa käydyissä keskusteluissa on tullut esiin, että 
ympäristövaikutukset eivät ole todennäköi siä, joten niitä ei ole arvioitu.  
Sosiaaliset vaikutukset 
Tärkeimmät sosiaaliset vai kutukset ovat mahdolliset tervey svaikutukset noin 1,5 miljoonaan 
työntekijään, myös paljon pienemp ään erittäin herkkien työntekijö iden ryhmään (esim. niihin, 
joilla on lääketieteellinen implantti tai jotka ovat raskaana). Tältä osin selvästi parhaat vaihtoehdot ovat A, B ja C1. Vaihtoehto A on kaikkein tiukin, ja tämä voisi johtaa siihen, että suojelu on tiukkaa vain paperilla. Vaih toehto C2 on näitä kolmea huonompi, koska 
työntekijöiden suojelu suurten altistustasojen  alueilla on selvästi heikompaa kuin muissa 
vaihtoehdoissa. 
Muita merkittäviä sosiaalisia vaikutuksia ovat tärkeiden lääketieteellisten MRI-sovellusten 
edut kansalaisille. Vaihtoehdoissa A ja B ei ta rjota riittävää joustavuutta, joka mahdollistaisi 
kaikki tällaiset hoidot. Kaikissa mu issa vaihtoehdoissa jousto tarjotaan. 
Taloudelliset vaikutukset 
Positiivisia taloudellisia va ikutuksia ovat yhdenmukaiset eurooppalaiset säännöt, jotka 
mahdollistavat liikkuvuuden ja vaihdot. Nämä pystytään takaamaan parhaiten vaihtoehdoissa A, B, C1 ja C2, kun taas vaihtoehdot D1, D2  ja E pitävät todennäköisemmin yllä epävarmaa 
tilannetta. 
Toinen tärkeä taloudellinen näkökohta on  mahdollisuus kehittää liiketoimintaa 
mahdollisimman vähin rajoituksin, millä helpotet aan kasvua ja pidetään yllä tai jopa 
kasvatetaan työllisyyttä Euroopassa. Tältä os in vaihtoehtoja A ja B on pidettävä melko 
rajoittavina ja talouskasvua haittaavina joilla kin alueilla enemmän kui n muita vaihtoehtoja. 
Noudattamisesta aiheutuvat ja hallinnolliset kustannukset 
Tiivistelmä kunkin vaihtoehdon noudattamisesta aiheut uvista ja hallinnoll isista kustannuksista 
Toimintavaihtoehto Kokonaiskustannukset (milj. euroa) 
A: ei muutosta 
direktiiviin 
2004/40/EY 660,3 
B: uudet 
altistuksen raja-
arvot kaikille 
sektoreille 526,9 
 
FI 9   FI C1: mahdollisuus 
poiketa altistuksen 
raja-arvoista 511,7* 
C2: jotkin 
työntekijät 
soveltamisalan 
ulkopuolelle 497,4 
D1: vain ei-sitovia 
suosituksia 437,1 
D2: vain 
alakohtaisia 
sopimuksia 420,2 
E: ei EU:n toimia 474,0 
* mukaan luettuna vahvistettu koulutus MRI:tä varten 
Vaihtoehto A on kallein toteuttaa. Vaihto ehdon B täytäntöönpanokustannukset ovat alemmat 
kuin vaihtoehdon A, koska monet toiminnot me talliteollisuudessa, kuten induktiokuumennus 
ja elektrolyysi, jäisivät useimmissa tapauks issa alle tarkistettujen rajojen. Tämän vuoksi 
metalliteollisuuden alan työnantajien ei tarvitsisi toteuttaa laaj oja toimenpiteitä altistuksen 
vähentämiseksi muuttamalla työskentelykäytän töjä. Vaihtoehto B on kuitenkin kalliimpi kuin 
muut vaihtoehdot erityisesti MRI:hin liittyvien kustannusten vuoksi. Muiden vaihtoehtojen 
kustannukset ovat keskenään hyvin samanlaiset. 
Vaihtoehdot C2 ja E on arvioitu olettaen, että työnantajien on tehtävä riskinarviointi 
puitedirektiivissä edellytetyn arvioinnin lisä ksi. Lisäkustannuksia esiintyy esimerkiksi 
televiestintäsektorilla ja sähkövoi man tuottamisessa ja jakelussa , jotka toimisivat edelleen 
direktiivissä 2004/40/EY säädettyjen ICNIRP:n suositusten mukaisesti, koska niistä ei aiheudu ongelmia näille sektoreille. 
Pk-yritykset haluavat tietojen  yksinkertaistamista EU:n taso lla. Valittavasta vaihtoehdosta 
riippumatta tarvitaan siis yks inkertaisia ja lyhyitä sektor ikohtaisia ohjeasiakirjoja 
(tarkistuslistatyyppisiä) . Laitteiden merkinnät ja valmis tajien tarjoamat paremmat tiedot 
auttaisivat ehkä yksilöimään tilanteet, joissa tarkkaa arviointia ei tarvita. 
7. VAIHTOEHTOJEN
 VERTAILU 
Vaihtoehdosta riippumatta etujen kuvailu on vaikeaa. Terveysedut voidaan ilmoittaa vain siltä 
kannalta, että haitallisia vaikut uksia ei esiinny nykyiset tai tuleva t rajat alittavilla altistuksilla. 
Tämän pitäisi suosia vaihtoehtoja A–C2. 
Kun otetaan huomioon uusi tieteellinen näyttö, jonka mukaan vaihtoehdon B  mukaiset 
altistusrajat takaavat suojan liialliselta altistu kselta, vaihtoehto A tuo lisäksi vain haittoja 
sikäli, että sillä rajoitetaan tiettyä toimintaa ja s itä ollaan yleisesti vähemmän halukkaita 
noudattamaan.  
 
FI 10   FI Vaihtoehtojen toisessa päässä vaihtoehdot D1 (s uositus), D2 (vapaaehtoinen sopimus) ja E (ei 
EU-lainsäädäntöä)  voidaan hylätä. Sidosryhmät ja asia ntuntijat ovat ilmai sseet voimakkaasti 
pitävänsä parempana yhdenmukaista eurooppalaista lainsäädäntöä, jolla ta rjotaan työnantajille 
ja työntekijöille oikeudellinen ja fyysinen suoja. Vaikka sä hkömagneettiset kentät itsessään 
eivät ole suuri ongelma, johdonmukaista eurooppa laista lainsäädäntö ä alalla pidetään 
yhtenäismarkkinoita edistävänä tekijänä. Li säksi pidättäytyminen Euroopan laajuisista 
toimista sähkömagneettisten kenttien alalla vähentäisi merkittävästi sähkömagneettisten 
kenttien riskeihin kiinnitettävää huomiota, ja sillä voisi olla ne gatiivisia terveysvaikutuksia.  
Kolme jäljellä olevaa vaihtoehtoa ovat B (tarkistet ut altistusrajat), C1 (t arkistetut altistusrajat 
ja ehdolliset poikkeuks et, jotka on rajattu koskemaan l ääketieteellistä MRI:tä) ja C2 
(tarkistetut altistusrajat ja joidenkin toimintojen jättäminen kokonaan direktiivin 
soveltamisalan ulkopuolelle).  
Vaihtoehdolla B  on etunaan sähkömagneettisia kenttiä  koskevat johdonmukaiset säännöt ja 
altistusrajat, jotka ovat jo rii ttävän korkeat monien työpaikkojen osalta, joten niissä ei ole enää 
vaarana liiallinen altistus. Vaihtoehtoon A verra ttuna tilanteita, joissa saattaisi esiintyä 
liiallista altistusta, on merkittävästi vähemmän. Vaihtoehto B noudattaa tuoretta tieteellistä 
näyttöä. Vaihtoehdon heikkoutena on se, että on olemassa joitakin toimintoja (kuten jotkin 
MRI-hoidot), joissa tilapäinen liiallinen alti stuminen on mahdollista. Näiden toimintojen – 
jotka joissakin tapauksissa li ittyvät tiiv iisti teknologian edistyksee n ja edistävät suoraan 
kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia – tä ydellinen lakkauttaminen on ongelmallista. 
Vaihtoehdon C1  etuna ovat sähkömagneettisia kentti ä koskevat johdonmukaiset säännöt 
useimmilla aloilla, samoin kuin vaihtoehdossa B, ja siinä sallitaan poikkeukset altistumisrajoihin lääketieteellisen MRI:n os alta, kun vahvistetaan ehkäiseviä toimenpiteitä 
tilanteissa, joissa on liiallisen altistumisen vaara. Vaihtoehdon B tavoin tämäkin vaihtoehto perustuu tuoreeseen tieteelliseen näyttöön. Se ol isi kuitenkin joustavampi kuin vaihtoehto B. 
Vaihtoehdon C1 haittapuolena on, että poikkeu sten tapauksessa se edellyttää tiukemmin 
säänneltyä ja valvotumpaa työskentely-ympäristöä.  
Vaihtoehdon C2
 etuna ovat sähkömagneettisia kentti ä koskevat johdonmukaiset säännöt 
useimmilla aloilla, ja siinä mahdollistetaan jousta vat ratkaisut tilanteissa, joissa on vaarana 
liiallinen altistuminen. Riskinarvi ointia koskevat velvoitteet ovat pienemmät aloilla, joille on 
myönnetty poikkeus. Tämä alentaa myös noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia. 
Vaihtoehdon heikkoutena on vaara, että se j ohtaa työntekijöiden suojelun alempaan tasoon. 
Lisäksi se edistäisi suurempaa vaihtelua työnte kijöiden suojelussa, mikä on puitedirektiivin 
hengen ja kirjaimen vastaista. 
Kustannuksia koskevat päätelmät:  Vaihtoehdon C1 kustannukset ovat korkeammat kuin 
vähemmän rajoittavien vaihtoehtojen C2–E . Melko vähäisellä kustannusten nousulla 
vaihtoehdolla C1 saadaan kuitenkin paljon paremma t laadulliset tulokset kuin sitä seuraavilla 
vaihtoehdoilla, ja se takaa t yöntekijöiden suojan korkean tason. Vaihtoehdon C1 kustannukset 
ovat merkittävästi alemmat kuin vaihtoehdon A ja lähes samat kuin vaihtoehdon B, ja samalla sillä tarjotaan MRI-sektorille ja teol lisuudelle niiden tarvitsema joustavuus.  
Näin ollen näiden seikkojen perusteella ja  kyselyn tulosten m ukaisesti komissio suosii 
vaihtoehtoa C1 . 
Kyselyarviointi 
 
FI 11   FI Vaikutustenarviointia laadittaessa tehtiin kysel y, johon saatiin 166 vastausta. Kyselytulokset 
osoittivat kaiken kaikkiaan, että sidosryhm ät pitävät vaihtoehtoa C1 parhaimpana.  
8. VALVONTA  JA ARVIOINTI   
Puitedirektiivissä 89/391/ETY ja sen 16 artiklan 1 kohdan mukaisissa 19 er ityisdirektiivissä 
säädetään direktiivien täytäntöönpanon tehokkuude n säännöllisestä tarkastelusta. Vuodesta 
2007 tarkastelu on ollut yhdenmukaiste ttua, ja kaikki jäsenvaltiot suorittavat sen joka viides 
vuosi kaikkien direktiiveissä katettujen riskie n osalta. Komissio laatii siitä kertomuksen.  
EU:n työterveys- ja työturvallisuuslains äädännön valvonta- ja seurantaprosessissa 
merkittävässä asemassa ovat jäsenvaltioiden kans allisista asiantuntijoista koostuvat komiteat. 
Näihin sisältyvät kolmikantainen työturvallisuud en ja työterveyden neuvoa-antava komitea, 
joka perustettiin vuonna 2003 neuvoston p äätöksellä (EUVL C 218, 13.9.2003, s. 1), sekä 
johtavien työsuojelutarkastajie n komitea (SLIC), joka perust ettiin komission päätöksellä 
95/319/EY .