Nimen rekisteröintihakemuksen julkaiseminen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla

(2022/C 100/10)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Cidre du Perche / Perche”

EU-nro: PDO-FR-2648 – 1. joulukuuta 2020

SAN (X) SMM ( )

1. Nimi tai nimet

”Cidre du Perche / Perche”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.8 Muut liitteeseen I kuuluvat tuotteet (mausteet jne.)

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Cidre du Perche / Perche” on pullokäymisen avulla valmistettu kuohuva puolikuiva tai hyvin kuiva siideri, jota ei ole pastöroitu eikä hiilihapotettu. Se valmistetaan erityisistä siideriomenalajikkeista saadusta täysomenamehusta.

”Cidre du Perche / Perche” erottuu muista siidereistä kullankeltaisesta oranssiin vaihtelevalla värillään ja pyöreydellään. Lisäksi sen maussa on tasapainoisesti makeutta, kirpeyttä ja happoisuutta sekä hedelmäisiä sävyjä. Keskimaussa tuntuu hieman kirpeyttä ja jälkimaussa raikas vivahde.

Cidre du Perche / Perche -siiderillä on seuraavat analyyttiset ominaisuudet:

— todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 3,5 tilavuusprosenttia,

— kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 6 tilavuusprosenttia,

— sokeripitoisuus on vähintään 18 g/l,

— vähimmäispaine 20 °C:n lämpötilassa on 1,5 baaria.

Cidre du Perche / Perche -siiderin valmistamiseen käytettävät siideriomenat saadaan maantieteellisellä alueella sijaitsevilta hedelmätarhoilta.

Hedelmätarhat ovat nurmipeitteisiä lukuun ottamatta puiden ympäristöä, josta rikkakasveja voidaan torjua (0,30 metrin säteellä tai yhden metrin levyiseltä kaistaleelta rivin alta).

Korkearunkoisen hedelmätarhan pinta-ala on vähintään 30 prosenttia hedelmätarhan kokonaispinta-alasta.

Hedelmätarhoissa viljellään seuraavia siideriomenalajikkeita:

Päälajikkeet:

Karvaat lajikkeet Ameret tai Améret blanc Fréquin blanc Fréquin long Fréquin rouge Gringoire Médaille d’or Tardive de la Sarthe Makeankarvaat lajikkeet Argile grise Argile rouge Bedan tai Calotte Binet rouge Bois droit tai Drébois Cartigny Damelot Moulin à vent tai Moulin à vent de l’Eure tai Moulin à vent petit de l’Eure Noël des Champs (Petit) Jaunet pointu Saint-Hilaire Makeat lajikkeet Atroche tai Troche Bérat blanc Coquerelle Doux Normandie tai Normandie Fréquin Lacaille Grise de l’Eure Muscadet petit de l’Orne tai Muscadet doré Petite sorte Pilée Roger Guyot Rouge Duret Doux Normand Doux Véret de Carrouges Rousse de l’Orne tai Rousse de la Sarthe Happamat lajikkeet Groseille Locard blanc Locard vert Pomme de Boué tai Pomme de Bouet tai Boué de Bonnétable Pomme de fer Queue torse Marnière

Toissijaiset lajikkeet:

Karvaat lajikkeet Kermerrien Peau de chien Makeankarvaat lajikkeet Bisquet Clos Renaux Douce Moën Makeat lajikkeet Douce Coët Ligné Happamat lajikkeet Avrolles Petit jaune

Jotta lajikkeisto säilyisi monipuolisena, tarhalla on korkearunkoisena sallittua viljellä myös muita kuin edellä mainittuja siideriomenalajikkeita. Niiden osuus saa olla enintään 20 prosenttia hedelmätarhan pinta-alasta. Nämä lajikkeet katsotaan toissijaisiksi.

Jokainen sammiollinen siideriä täyttää seuraavat vaatimukset:

— siihen on käytetty vain saman satokauden aikana poimittuja omenia,

— happamien lajikkeiden osuus on enintään 20 prosenttia, ja

— päälajikkeiden osuus on vähintään 50 prosenttia.

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

–

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Omenat on tuotettava ja siideri valmistettava maantieteellisellä alueella.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

”Cidre du Perche / Perche ” on pullokäymisen avulla valmistettu kuohuva siideri. Sen myynti on mahdollista vain pakattuna, jotta paine säilyisi, eli siideri on pakattava maantieteellisellä alueella.

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevissa säädöksissä vaadittujen pakollisten merkintöjen lisäksi merkintöihin on sisällytettävä alkuperänimitys ja maininta ”AOP” tai ”Appellation d’Origine Protégée” (”SAN” tai ”Suojattu alkuperänimitys”) selvillä, helposti luettavilla, pysyvillä ja riittävän suurilla kirjaimilla, jotta ne erottuvat selvästi muista kirjoitetuista ja graafisista merkinnöistä.

Maininta ”Appellation d’origine protégée” (”Suojattu alkuperänimitys”) sijoitetaan etiketissä välittömästi nimityksen alapuolelle ilman, että niiden väliin merkitään muita tietoja.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteelliseen alueeseen kuuluvat vuoden 2019 virallisen geokoodin perusteella seuraavien kuntien alue:

Eure-et-Loirin departementti (28)

Seuraavat kunnat kokonaisuudessaan: Arcisses, Argenvilliers, Authon-du-Perche, Beaumont-les-Autels, Belhomert-Guéhouville, Béthonvilliers, Champrond-en-Perchet, Charbonnières, Coudray-au-Perche, Les Etilleux, La Gaudaine, La Loupe, Marolles-les-Buis, Meaucé, Miermaigne, Montireau, Montlandon, Nogent-le-Rotrou, Saint-Bomer, Saintigny, Saint-Jean-Pierre-Fixte, Saint-Victor-de-Buthon, Souancé-au-Perche, Trizay-Coutretot-Saint-Serge, Vaupillon ja Vichères.

Ornen departementti (61)

Seuraavat kunnat kokonaisuudessaan: Appenai-sous-Bellême, Bazoches-sur-Hoëne, Belforêt-en-Perche, Bellavilliers, Bellême, Bellou-le-Trichard, Berd’huis, Bizou, Bretoncelles, Ceton, Champeaux-sur-Sarthe, La Chapelle-Montligeon, La Chapelle-Souëf, Comblot, Corbon, Coulimer, Courgeon, Courgeoût, Cour-Maugis sur Huisne, Dame-Marie, Fay, Feings, Ferrières-la-Verrerie, Igé, Loisail, La Madeleine-Bouvet, Le Mage, Mahéru, Mauves-sur-Huisne, Les Menus, Montgaudry, Mortagne-au-Perche, Moulins-la-Marche, Moutiers-au-Perche, Parfondeval, Le Pas-Saint-l’Homer, Perche en Nocé, Pervenchères, Le Pin-la-Garenne, Pouvrai, Rémalard en Perche, Réveillon, Sablons sur Huisne, Saint-Agnan-sur-Sarthe, Saint-Aquilin-de-Corbion, Saint-Aubin-de-Courteraie, Saint-Cyr-la-Rosière, Saint-Denis-sur-Huisne, Saint-Germain-de-la-Coudre, Saint-Germain-de-Martigny, Saint-Germain-des-Grois, Saint-Hilaire-le-Châtel, Saint-Hilaire-sur-Erre, Saint-Jouin-de-Blavou, Saint-Langis-lès-Mortagne, Saint-Mard-de-Réno, Saint-Martin-des-Pézerits, Saint-Martin-du-Vieux-Bellême, Saint-Ouen-de-Sécherouvre, Saint-Pierre-la-Bruyère, Soligny-la-Trappe, Val-au-Perche, Vaunoise, Verrières ja Villiers-sous-Mortagne.

Seuraavat kunnat osittain: Tourouvre au Perche (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Autheuil, Bivilliers, Bubertré ja Tourouvre) ja Longny les Villages (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Longny-au-Perche, Maletable, Monceaux-au-Perche, Moulicent ja Saint-Victor-de-Réno).

Sarthen departementti (72)

Seuraavat kunnat kokonaisuudessaan: Avezé, La Chapelle-du-Bois, Cormes, Courgenard, Gréez-sur-Roc, Nogent-le-Bernard, Préval, Saint-Ulphace, Souvigné-sur-Même ja Théligny.

Seuraava kunta osittain: Cherré-Au (ainoastaan Cherreaun liitoskunnan alue).

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Cidre du Perche / Perche -siiderin erityispiirteet johtuvat alueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteista, erityisesti myöhäistyneestä vuodenkierrosta, minkä takia tuottajat ovat sopeuttaneet toimintatapojaan sekä viljeltyjen lajikkeiden että valmistusmenetelmien osalta.

Käytetyt lajikkeet valitaan siis paikallisista tai alueen myöhäiseen vuodenkiertoon sopeutuneista lajikkeista. Hedelmät korjataan ja käytetään ensimmäisten kylmien ilmojen saapuessa, mikä edistää osaltaan hidasta käymistä ja suosii siten aromien kehittymistä.

Maantieteellisen alueen erityisyys

Luonnonoloihin liittyvät tekijät

Suojatun alkuperänimityksen ”Cidre du Perche” / ”Perche” maantieteellinen alue sijaitsee siirtymäalueella, jonka länsipuolella on Massif Armoricain -ylänkö ja itäpuolella Pariisin jokilaakso. Alue muodostaa yhtenäisen kumpuilevan maiseman, jossa viheriöivät kukkulat vaihtelevat metsäisten ylänköjen kanssa, ja se ulottuu Eure-et-Loirin, Ornen ja Sarthen departementtien alueelle.

Maaperässä on pääasiassa jura- ja liitukauden Cenomanum-vaiheen muodostumia. Tavallisimmat maalajit ovat kalkkipitoinen savi tai hiekka: Rouenin liitu (craie de Rouen), vihreä savi ja Perchen hiekat. Lisäksi esiintyy moreenisavea, joka on syntynyt, kun kalkki on liuennut liitukivivaipasta, ja joka saattaa ylängöillä olla paksuhkon siltin peitossa. Kaikissa näissä kasvualustoissa on paksu kerros viljelykelpoista ja hyvin vettä läpäisevää maata.

Ilmastollisesti Perche sijaitsee lännestä tulevien valtamerellisten ja idästä tulevien mantereisten vaikutusten risteyskohdassa. Tuloksena on muuntunut valtamerellinen ilmasto, jolle ovat tyypillisiä suuret vuotuiset lämpötilaerot kylmien talvien ja kuumien kesien välillä. Lunta saadaan talvella harvoin, mutta pakkaspäiviä voi olla jopa 60 vuodessa.

Mannermaisen vaikutuksen takia keväisin on usein halloja vielä myöhään touko- ja kesäkuussa.

Inhimilliset tekijät

Omenapuuta on viljelty Normandiassa jo kauan, mutta 1500-luvulla kirkon ja aatelisten maille perustettiin hedelmätarhoja, jotka peittivät suuren osan Perchen maaseudusta 1600- ja 1700-luvuilla. Pääasiassa viljeltiin siideriomenoita, sillä siideristä oli tullut suosittu juoma ja sitä tuotettiin lähes kaikilla Perchen maatiloilla.

Perchen maataloudessa erikoistuttiin 1800-luvulla asteittain nautakarjan ja hevosten kasvatukseen siiderintuotannosta kuitenkaan luopumatta. Perchen alueelle tuolloin vakiintuneen sekaviljely- ja karjatalousjärjestelmän erikoisuutena olivat pellot, joille oli istutettu myös omenapuita.

Cidre du Perche / Perche -siideriä valmistettiin 1900-luvun alkupuolella jokaisella maatilalla ja koko maakuntaan levittäytyneissä siideripanimoissa. Omenatuotannon ansiosta maanviljelijät onnistuivat 1930–1950-luvuilla usein kaksinkertaistamaan tulonsa.

Omapuut kuitenkin käytännössä katosivat Perchen nurmilta ja kynnettäviltä pelloilta 1950-luvulta alkaen, kun teollisia siideripanimoita suljettiin ja maataloutta koneistettiin ja tehostettiin.

Vasta 1980-luvun lopulla jotkin maatilatuottajat erikoistuivat siiderintuotantoon, ja Perchen siiderintuotantoketju alkoi taas toimia. Tuottajat ottivat käyttöön Perchen perinteisen siiderintuotanto-osaamisen, johon kuuluvat muun muassa myöhäisten lajikkeiden käyttö, hedelmien korjuu kypsinä, hidas ja itsestään tapahtuva käyminen sekä luontainen jälkikäyminen.

Perchen perinteisestä sekaviljely- ja karjatalousjärjestelmästä aiheutui syys- ja lokakuussa huomattava työtaakka. Tarve jakaa maataloustöitä pidemmälle ajalle on siis ohjannut lajikevalintaa Perchen ilmaston aiheuttamien vaatimusten lisäksi. Myöhään kukkivat lajikkeet on asetettu etusijalle, koska ne eivät ole niin alttiita keväthalloille ja hedelmät kypsyvät myöhemmin. Valikoitujen paikallisten lajikkeiden lisäksi Perchessä on otettu käyttöön muita lajikkeita, jotka ovat sopeutuneet sinne hyvin. Kypsymisajankohdissa voidaan samalla lajikkeella havaita eroja eri alueiden välillä siten, että Perchessä kypsyminen on kaikkein myöhäisintä. Tavallisimpia lajikkeita ovat Bedan, Doux Normandie, Tardive de la Sarthe, Saint-Hilaire, Fréquin rouge ja Binet rouge.

Omenat poimitaan kypsinä; sadonkorjuu aloitetaan yleensä lokakuun lopulla, ja myöhäisimmillä lajikkeilla se jatkuu joulukuulle. Mäskäys tehdään pääosin marraskuun puolivälistä alkaen. Lämpötilat ovat tähän aikaan vuodesta alhaisia, mikä rajoittaa tuotteen laatua mahdollisesti heikentävien mikrobien kasvua ja mahdollistaa käymisen hitaan alkamisen. Siiderin annetaan käydä sammiossa hiivaa lisäämättä vähintään kahdeksan viikon ajan, kun vastaava ajanjakso muilla Normandian alueilla on kuusi viikkoa.

Tuotteen erityisyys

”Cidre du Perche / Perche” on pullokäymisen avulla valmistettu siideri. Siiderillä on seuraavat ominaisuudet:

— kullankeltaisesta oranssiin vaihteleva väri,

— maussa tasapainoisesti makeutta, kirpeyttä ja happoisuutta,

— keskimaussa hieman kirpeyttä ja jälkimaussa raikas vivahde,

— selkeästi kuohuva mutta ei vaahtoava.

Syy-yhteys

Omenatarhojen runsaslukuisuus johtuu maantieteellisen alueen pinnanmuodostukseen, ilmastoon ja geologiaan liittyvistä piirteistä. Perche tarjoaa suotuisat olosuhteet omenapuiden viljelyyn kumpuilevan pinnanmuodostuksen ja maaperänsä ansiosta. Maa on hyvin läpäisevää ja mahdollistaa veden kiertokulun, ja siinä on riittävästi kivennäisaineita.

Perchen perinteinen sekaviljely- ja karjatalousjärjestelmä sekä ilmastosta johtuva myöhäistynyt vuodenkierto ovat ohjanneet tuottajia lajikkeiden valinnassa. Siksi Perchen hedelmätarhoissa on käytössä nelisenkymmentä lajiketta, kun Normandiassa on kaikkiaan yli 200 siideriomenalajiketta.

Kunkin lajikeryhmän erityisominaisuudet yhdistetään käytetyissä sekoituksissa siten, että siiderin maussa on tasapainoisesti makeutta, kirpeyttä ja happoisuutta. Karvaissa ja makeankarvaissa lajikkeissa on runsaasti fenoliyhdisteitä, jotka antavat siiderille sen kullankeltaisesta oranssiin vaihtelevan värin ja keskimakuun hivenen kirpeyttä. Makeat ja makeankarvaat lajikkeet antavat siiderille pyöreyttä, ja happamat lajikkeet, joita sekoituksissa on suhteellisesti vähän, antavat makuun raikkaan vivahteen.

Hedelmien myöhäinen kypsyminen aiheuttaa sen, että mäskäys toteutetaan pääosin marraskuusta lähtien. Koska lämpötilat ovat tähän aikaan alhaisempia kuin syys–lokakuussa, käyminen on hidasta ja mahdollistaa erityisesti Cidre du Perche / Perche -siiderille ominaisten aromien kehittymisen.

Pullokäymisen ansiosta siideri on selkeästi kuohuvaa mutta ei vaahtoavaa, ja aromit kehittyvät edelleen.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-964fa31f-76f5-4816-ad72-ff8e3bcb255a

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.