Tir -it 
•ii û EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 3I.I0.1W 
K()M(95) 503 lopull. 
KOMISSION TIItDONANTO 
VALUUTTAKURSSIVAIHTELUJEN VAIKUTUS 
SISÄMARKKINOIHIN 

Valuuttakurssivaihtelujen vaikutus sisämarkkinoihin 
Komission tiedonanto Eiirooppa-iicuvostollc 
Johdanto 
Euroopan Unionissa on tapahtunut merkittäviä valuuttakurssivaihteluja kesästä 1992 alkaen 
Kolmessa vuodessa viiden valuutan arvo on alentunut 20 prosenttia tai enemmän verrattuna 
Euroopan rahajärjestelmän (EMS) vakaimpiin valuuttoihin. 
Näiden muutosten merkittävyyden ja nopeuden vuoksi on ollut perusteltua käsitellä tätä 
kysymystä korkeimmalla poliittisella tasolla. Cannesissa kesäkuussa 1995 kokoontunut 
Eurooppa-neuvosto pyysi Komissiota suorittamaan näihin muutoksiin liittyvien ongelmien 
perusteellisen tutkimuksen ja esittämään johtopäätöksensä syksyllä 
Vastauksena tähän Eurooppa-neuvoston pyyntöön Komissio on yrittänyt identifioida yhteisön 
sisäisten valuuttakurssimuutosten vaikutuksia taloudelliseen kasvuun ja sisämarkkinoihin. Se 
on myös valmis esittämään tämän raportin Unionin asianmukaisille instituutioille: 
I Rajoitteet 
Jokaiseen tämän tyyppiseen tutkimukseen liittyy vaikeuksia, olipa tutkimus miten 
yksityiskohtainen tahansa: 
jotkut vuoden 1994 jälkeiset olennaiset tiedot eivät ole vielä käytettävissä; 
vaihtelujen vaikutuksia investointipäätöksiin ja työllisyyteen on vaikea 
arvioida määrällisesti; 
on ennenaikaista tehdä tarkkoja päätelmiä näiden vaihtelujen lopullisista 
vaikutuksista varsinkin, kun yritysten reaktioajat voivat olla suhteellisen pitkiä; 
ainoastaan joitakin toimialoja on voitu tutkia yksityiskohtaisesti. 
Havainnot 
Näistä rajoituksista huolimatta useita ilmiöitä voidaan identifioida: 
kasvun hidastuminen 
Komission arvioiden - jotka ovat sopusoinnussa muiden kansainvälisten järjestöjen 
vastaavien arvioiden kanssa - mukaan valuuttamarkkinoiden häiriöt ja niistä 
aiheutuneet nopeat muutokset nykyisessä ja odotetussa kannattavuudessa ovat 
aiheuttaneet taloudellisten päättäjien keskuudessa epävarmuutta ja "odotetaan ja 
katsotaan" asenteita, mitkä johtivat vuonna 1995 kasvun hidastumiseen 0.25 - 0.5 
prosenttiyksikköä (dollariin liittyneet vaikutukset mukaan lukien). Euroopassa jatkuva 
kasvu on oleellinen edellytys liian korkean työttömyyden vähentämiseksi. 
f- 2 
vaihteleva vaikutus kuslannuskilpailukykyyn 
Vuosien 1992-1995 valuuttakurssivaihtelujen vaikutukset pitkän aikavälin 
kustannuskilpailukykyyn vaihtelevat. Niistä jäsenvaltioista, joiden valuutan arvo on 
alentunut, osa paransi merkittävästi kustannuskilpailukykyään vuosina 1987' -1995 
(Italia, Ruotsi), toisissa maissa tapahtui heikentymistä (Espanja) ja joissakin tilanne 
pysyi vakaana (Yhdistynyt Kuningaskunta). Niistä jäsenmaista, joiden valuutat ovat 
vahvistuneet, kustannuskilpailukyky heikentyi joissakin maissa vuosina 1987 - 1994 
(Saksa), kun taas joissakin maissa tilanne pysyi vakaana (Ranska). 
toissijainen vaikutus kauppataseisiin ... 
Valuuttakurssivaihtelut näyttävät vaikuttavan jäsenvaltioiden kauppataseisiin 
vähemmän kuin rakenteelliset tekijät ja kasvuvauhdin ero kyseisen maan ja sen 
kauppakumppaneiden välillä. Pitkähköllä aikavälillä (1987 - 1994) Ranska ja Espanja 
lisäsivät markkinaosuuksiaan teollisuustuotteiden arvolla mitattuna, kun taas Saksa 
menetti osuuttaan tuntuvasti, ja Italia sekä Yhdistynyt Kuningaskunta lievästi 
... mutta merkittävä vaikutus tuloskehitykseen 
Yksi syy, minkä vuoksi näkyvät makrotaloudelliset vaikutukset näyttävät olevan 
vähäisiä on se, että niiden maiden viejät, joiden valuutan arvo on alentunut ovat 
kasvattaneet katteitaan vuodesta 1992, kun taas muiden maiden viejät ovat supistaneet 
katteitaan. Tämän tuloskehityksen seurauksia on vaikeaa ennakoida, hyökkäävämpi 
kauppapolitiikka voi tulevaisuudessa houkutella niiden maiden yrityksiä, joiden 
valuutan arvo on alentunut. Toisaalta nämä kannattavuuden vaihtelut voivat vaikuttaa 
yritysten investointeihin ja kehitykseen. 
selvempi vaikutus aloittain ja alueittain 
Valuuttakurssivaihtelujen vaikutus on selvemmin havaittavissa toimialatasolla 
Esimerkiksi auto- tai vaateteollisuudessa vakaan valuutan maiden kaiteet supistuivat ja 
vienti väheni määrällisesti. Joillakin raja-alueilla, jotka sijaitsevat lähellä niitä maita, 
joiden valuutan arvo on alentunut, on myös erityisiä vaikeuksia. 
Mitä johtopäätöksiä tulisi tehdä? 
vaikeuksia Unionin taloudelle 
Näiden havaintojen perusteella Komissio päättelee, että valuuttakurssivaihtelut 
aiheuttavat joitakin vaikeuksia Unionin taloudelle, vaikkakaan ne eivät ole millään 
lailla liitettävissä kaupan esteiden poistamiseen tai sisämarkkinoiden sääntöihin. 
'Tammikuussa 1987 tehtiin edellisen kerran yleinen uudelleenjärjestely EMS:ssä ja siihen 
liittyvässä valuutakurssitasapainossa. Sen vuoksi se muodostaa loogisen viitepäivämäaran 
tämän tyyppiselle tutkimukselle. Toisen vastaavan viitepäivämäaran (1983) valinta ei muuta 
johtopäätöksiä. 
Yleisesti, näiden muutosten aiheuttama epävarmuus voi johtaa voimavarojen 
epätarkoituksenmukaiseen kohdentumiseen ja synnyttää vaikeuksia, jotka koskevat 
tuotantotoimintojen sijainnin määräytymistä. On selvää, että tämä epävarmuus 
vaikuttaa kielteisesti taloudellisiin päättäjiin, jarruttaa investointeja ja hidastaa 
kasvua. 
Lisäksi niissä maissa, joiden valuutta on säilynyt vakaana, syyskuusta 1992 alkaneiden 
muutosten nopeus ja laajuus aiheuttavat vaikeita sopeutumisongelmia joillakin aloilla 
ja alueilla. Vaikka valuuttakurssivaihtelut ainoastaan tasapainottaisivat aikaisempia 
kustannuskilpailukyvyn välisiä eroja, ne aiheuttavat häiriöitä, joita yritysten on vaikea 
yhtäkkiä hallita. 
Samaan aikaan maissa, joiden valuutan arvo on heikentynyt, valuuttakurssivaihtelut 
aiheuttivat inflaation nopetumista ja korkotason nousua, haitaten tervettä ja 
kestävää kasvua. Kokemuksesta voidaan päätellä, että devalvaatiot eivät ole tuoneet 
talouspoliltisesti kestävää menestystä. 
tarve puuttua vaihtelujen syihin 
Nämä vaikeudet houmioon ottaen uudet toimenpiteet, joiden tarkoituksena on korjata 
valuuttakurssivaihtelujen vaikutuksia niiden kohteeksi juotuneilla aloilla ja alueilla 
saattavat pahentaa ongelmia, tilanne voi johtaa yhtenäismarkkinoiden hajoamiseen 
uudelleen erillisiksi markkinoiksi, kauppavaihdon vähenemiseen ja kasvun lisääntyvään 
hidastumiseen työllisyyden kustannuksella. 
Joissakin tapauksissa valuuttakurssivaihtelut voivat vaikuttaa siten, että rakenteellisissa 
vaikeuksissa jo olevien alojen ja alueiden ongelmat pahenevat; sen vuoksi näitä 
vaikutuksia tulee tarkastella voimassaolevien yhteisön sääntöjen ja järjestelmien 
rajoissa kuten mistä muista syistä tahansa johtuvia vaikutuksia Tämä tarkastelu ei 
missään tapauksessa saa johtaa jäsenvaltioille tai eri kohteille rakennerahastoista 
myönnettyjen varojen tai niiden ohjelmointisääntöjen kyseenalaisiksi asettamiseen. 
Valuuttakurssivaihtelut ovat olennaisesti makrotaloudellinen ilmiö, vaikka niiden 
vaikutukset tuntuvat toimiala- tai aluetasolla. Ratkaisut eivät voi, eivätkä saa kohdistua 
niiden seurauksiin, vaan niiden syihin. Nämä syyt ovat suoraan liitettävissä 
lähentymisen riittämättömään edistymiseen, erityisesti mitä tulee julkisen talouden 
alijäämien vähentämiseen. 
yhtenäisvaluutta ja talouksien lähentyminen 
Talouksien lähentyminen, joka on tarpeen vahvan ja vakaan yhtenäisvaluutan 
käyttöönottamiseksi, on lopullinen ratkaisu näihin häiriöihin, erityisesti 
perustamissopimuksessa määriteltyjen inflaatiota ja julkisen talouden alijäämää 
koskevien kriteerien osalta. Olisi muistettava, että yhtenäisvaluutasta on tarkoitus tulla 
koko Unionin valuutta mahdollisimman nopeasti. 
Lähentymiskehityksen vahvistaminen on siten ehdoton edellytys sisämarkkinoiden 
säilyttämiseksi ja vahvistamiseksi sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä Riippumatta 
yhtenäisvaluutan käyttöönotosta alijäämien vähentäminen on välttämätöntä, jotta 
vältettäisiin maikkinoideii kielteinen reagointi |a korkotason nousu Lähentymisen 
edistyminen mahdollistaa Iisaksi terveen makrotalouden ympäristön luomisen 
kasvun edistämiseksi ja työttömyyden torjumiseksi lama on yksi tärkeimmistä 
seikoista Euroopan työllisyysohjelmassa, joka pyrkii lisäämään kasvun työllisyys-
sisältöä mikrotaloudellisin ja rakenteellisin keinoin. 
lähentymisen vahvistaminen 
Tässä yhteydessä Komissio valvoo perustamissopimuksessa määrättyjen järjestelmien 
ehdotonta soveltamista lähentymisen vahvistamiseksi. Se valvoo myös, että tätä 
tarkoitusta varten käytetään tehokkaiden keinoja. Komission valvonta takaa, että koko 
sisämarkkinoiden toimintaa koskevia sääntöjä sovelletaan tiukasti 
Lähentymisen vahvistuminen rakentaa myös perusteet voimistuvalle rahapoliittiselle 
yhteisvastuulle. Nämä kaksi seikkaa ovat erottamattomia erityisesti talous- ja rahaliiton 
kolmannen vaiheen näkökulmasta: kolmannen vaiheen aikana EMSn korvaavan 
järjestelmän olisi oltava käytössä niitä jäsenvaltioita varten, jotka eivät voi siirtyä 
yhtenäisvaluuttaan alusta alkaen 
Tämän huomioon ottaen Komissio laatii Madridissa kokoontuvalle Eurooppa-
neuvostolle osuutensa välikertomukseen Cannesissa kokoontuneen Eurooppa-
neuvoston pyynnöstä; pyyntö koski Euroopan valuutan ja muiden unionin maiden 
valuuttojen välisiä tulevia vaihtosuhteita. 
Tämän raportin johtopäätöksissä komissio arvioi, että yhtenäisvaluutta on 
yhtenäismarkkinoiden oleellinen lisäedellytys. Talous- ja rahaliitto on ratkaisu 
valuuttakurssivaihtelujen Euroopan taloudelle aiheuttamiin vaikeuksiin. Mikä tahansa 
muu ratkaisu saattaisi olla pahempi kuin ongelmat, joita sen avulla yritetään ratkaista. 
Kaikki tehdyt ponnistelut ja edistyminen lähentymisessä rahaliiton toteuttamiseksi 
auttavat jo nyt lieventämään valuuttakurssivaihtelujen vaikutuksia ja perustamaan 
terveen kansantaloudellisen ympäristön, joka edistää kasvua ia työpaikkojen luomista 
JOHDANTO 
Cannesin huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto painotti, että "viimeaikaiset 
valuuttamarkkinoiden häiriöt uhkaavat jatkuessaan vaikuttaa sisämarkkinoiden 
moitteettomaan toimintaan ja vaikeuttaa sopusointuisen ja tasapainoisen kasvun 
jatkumisia". Se pyysi Komissiota "suoritlamaan näiden ongelmien perusteellisen 
tutkimuksen ja esittämään päätelmänsä syksyllä" (SI (95) 500, 27.6.1995). Tämän 
pyynnön yhteydessä on otettava huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 109 
m artikla, jonka mukaan '[jokainen jäsenvaltio pitää valuuttakurssipolitiikkaansa 
yhteistä etua koskevana asiana". 
EMSn valuuttakurssimekanismin syyskuun 1992 kriisin jälkeen useiden Euroopan 
valuuttojen arvot ovat alentuneet voimakkaasti suhteessa Saksan markkaan. Tämä 
koski elokuun 1992 ja elokuun 1995 välillä Italian liiraa (arvon alentuminen 32%), 
Ruotsin kruunua (27%), Espanjan pesetaa (24%) ja Englannin puntaa (18%). Tähän 
valuuttamarkkinoiden häiriöjaksoon liittyy kolme tärkeää tapahtumaa: Englannin 
punnan ja Italian liiran irtautuminen EMS:n valuuttakurssimekanismista syyskuussa 
1992, elokuussa 1993 tehty päätös laajentaa valuuttakurssimekanismin vaihteluväliä 
15 prosenttiin ja US-dollarin arvon voimakas alentuminen helmi-ja maaliskuussa 1995, 
mikä johti lukuisten Euroopan valuuttojen arvon alentumiseen. 
Rahamarkkinoiden paine aiheutti näiden Euroopan valuuttojen arvon alentumisen. 
Vaikka ne eivät määräytyneet poliittisesti, ne edustavat markkinoiden rankaisua 
riittämättömän tiukkaan talouspolitiikkaan. 
Teoriassa valuuttakurssien muutokset voivat vaikuttaa Elin sisäiseen kauppaan 
kahdella eri tavalla. Lyhyen aikavälin muutokset voivat vähentää kaupan määrää 
aiheuttamansa epävarmuuden vuoksi. Tietyt keskipitkän aikavälin muutokset voivat 
vaikuttaa myös kauppavirtoihin ja kansainväliseen erikoistumiseen aiheuttamiensa 
kilpailukyvyn muutosten vuoksi. 
Lisäksi valuuttakurssien muutokset voivat yleisesti aiheuttaa huomattavia 
makrotaloudellisia seurauksia. Epävarmuus voi vaikuttaa erittäin kielteisesti 
investointi- ja kulutuspäätöksiin ja siten koko yhteisön kasvunäkymiin 
Valuuttakurssien muutokset voivat vaikuttaa toisaalta taloudelliseen kasvuun ja 
inflaatioon sellaisten maiden välillä, joiden valuutan arvo nousee tai laskee, viimeksi 
mainituissa maissa kasvu lisääntyy lyhyellä aikavälillä, mutta niin myös inflaatio. 
Komission osastot ovat suorittaneet tutkimuksen viimeaikaisten 
valuuttakurssimuutosten vaikutuksista sisämarkkinoiden toimintaan ja Unionin sekä 
sen jäsenvaltioiden taloudelliseen kasvuun. Tutkimusta tehtäessä tuli esiin joukko 
menetelmällisiä ja käytännön vaikeuksia. Menetelmällinen vaikeus on se, että 
valuuttakurssien vaikutuksia on erittäin vaikeaa erottaa muista saman ajanjakson 
taloudellisten tapahtumien vaikutuksista. Vaikeutta lisää myös käytettävissä olevan 
tarkastelujakson lyhyys, minkä vuoksi kaikkia vaikutuksia ei ole mahdollista ottaa 
huomioon. Lisäksi tietty varovaisuus on tarpeen, erityisesti sen vuoksi, että 
valuuttakurssivaihtelukin reagoivien yritysten päätöksenteko kestää suhteellisen kauan 
verrattuna tarkastelujakson pituuteen. Empiirinen ongelma on se, että 
yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen on aiheuttanut katkoksen ulkomaankaupan 
tilastosarjoissa ja viivästyttänyt niiden julkaisemista Käytännössä uuden 
tietojenkeruujärjestelmän käyttöönotto on vaikuttanut EU:n sisäistä kauppaa 
koskevien tilastojen vertailtavuuteen ennen ja jälkeen vuotta 1903 Näiden vaikeuksien 
vuoksi Komission osastot ovat käyttäneet erilaisia indikaattoreita, joiden avulla 
saavutetut tulokset esitetään jäljempänä. 
II. VALUUTTAKURSSIVAIHTELUT JA NIIDEN VAIKUTUS KASVUUN JA 
KAUPPAAN 
Makrotaloudellinen vaikutus kasvuun 
o Makrotaloudellisella tasolla Unionin valuuttojen väliset viimeaikaiset kurssi- muutokset 
ovat huolestuttavia. Vuoden 1995 alusta koko yhteisössä on tapahtunut tiettyä kasvun 
ja investointien hidastumista, mikä johtuu osaksi valuuttakurssien muutosten puhtaasti 
taloudellisista seurauksista ja osaksi taloudellisten päättäjien luottamuksen 
heikkenemisestä valuuttakurssiepävarmuuden vuoksi. Tämä yleinen havainto peittää 
alleen erilaiset vaikutukset maissa, joissa valuutan arvo on alentunut ja maissa, joissa se 
on noussut. Ensin mainituissa maissa taloudelliseen kasvuun liittyviin hyötyihin 
yhdistyy kuitenkin hintojen ja nimelliskorkojen nousu, mikä on joissakin määrin 
lisännyt kotitalouksien epävarmuutta. Toisaalta, viimeksi mainituissa maissa (joiden 
paino BKT:lia mitattuna ylittää Unioinissa helposti 50%) tilanne oli päinvastainen, 
kasvun hidastumiseen on liittynyt inflaation väheneminen On kuitenkin huomattava, 
että kummassakin ryhmässä vaikutusten suuruus vaihtelee suhteessa valuuttojen arvon 
muutoksiin. 
Komission osastot arvioivat taloudellisten simulaatioiden ja tuoreimpien tietojen 
perusteella, että valuuttamarkkinoiden häiriöt alentavat vuonna 1995 Yhteisön kasvua 
ja investointeja noin 0.25 - 0.5 prosenttiyksikköä (dollarin vaikutus mukaan lukien) 
Italialle simulaatiot osoittavat hintojen lisänousua 1.5 prosenttiyksiköllä ja 
lyhytaikaisten nimelliskorkojen nousua 2 prosenttiyksiköllä. Niille maille, joiden 
valuuttojen arvo on noussut, simulaatiot osoittavat inflaation ja lyhytaikaisten 
nimelliskorkojen alenemista 0.5 - 1 prosenttiyksiköllä (nämä simulaatiot perustuvat 
oletukseen vakaasta lyhytaikaisesta reaalikorosta). Yleisesti ottaen, muut kansainväliset 
järjestöt, esimerkiksi OECD, ovat päätyneet samantapaisiin tuloksiin. 
On painotettava, että Euroopan valuuttojen keskinäiset kurssimuutokset johtuvat 
osittain dollarin kehityksestä. Helmi- ja maaliskuussa 1995 dollari heikkeni 
voimakkaasti suhteessa Euroopan valuuttoihin, mikä johti suurempaan hajontaan 
Euroopan valuuttojen kesken ja suurempaan epävakauteen Esimerkiksi ajanjaksona 
1992 - 1995 DM/$:n ja DM/LIT:n kurssipariteetti oli samansuuntainen (merkittävä 
korrelaatio) Sen vuoksi on erittäin vaikea arvioida Euroopan valuuttojen välisten 
vaihtelujen vaikutusta dollarin vaikutuksesta riippumattomana. 
Valu u ttaku rssien muu tokset ja kustannuskilpailu kyky 
7. Kaupankäynnin osalta tärkeimpiä kysymyksiä on, kuinka paljon nimellisten 
valuuttakurssien muutokset ovat vaikuttaneet jäsenvaltioiden kustannuskilpailukykyyn. 
Kansainvälisten järjestöjen perinteisesti käyttämää kustannuskilpailukyvyn käsitettä ei 
saa sekoittaa yleisempään kilpailukyvyn käsitteeseen. Kustannuskilpailukyvyllä 
tarkoitetaan tässä junkin maan yksikkötyövoimakustannuksia suhteessa sen 
kauppakumppaneihin Kustannuskilpailukyvyn osoittimiin liittyy sattumanvaraisti 
valittu viitevuosi. Komission osastot ovat valinneet vuoden 1987 ensimmäisen 
vuosineljänneksen viiteajanjaksoksi, koska siitä valuuttakurssit olivat vakaita syyskuun 
1992 kriisiin saakka. Vaihtoehtoisen ajanjakson (1983) valinta ei muuta tärkeimpiä 
kustannuskilpailukykyanalyysin perusteella tehtyjä päätelmiä. 
Ajanjaksoa 1987 - 1992 luonehtii sekä suhteellisen vakaat nimelliset valuuttakurssit 
että inflaation ja tuottavuuden vastakohtaiset kehitykset, mitkä tekijät yhdessä johtivat 
eriytyneisiin kustannuskilpailukyvyn kehityksiin eri jäsenmaissa Vuoden 1992 
kolmannesta neljänneksestä vuoden 1995 kolmanteen neljännekseen lukuisissa maissa 
nimellinen efektiivinen valuuttakurssi vahvistui. Näin tapahti Saksassa, Tanskassa, 
Ranskassa, Alankomaissa, Itävallassa, Belgiassa ja Suomessa, joissa vahvistuminen oli 
15 prosentin (Saksa) ja 7 prosentin (Suomi) välillä. Toisaalta Italiassa, Ruotsissa, 
Espanjassa, Kreikassa, Yhdistyneessä Kuningaskunnassa, Portugalissa ja Irlannissa 
nimellinen efektiivinen valuuttakurssi heikkeni 26 prosentin (Italia), ja 2 prosentin 
(Irlanti) välillä. 
Näillä nimellisten valuuttakurssien muutoksilla on ollut erilaiset vaikutukset 
kustannuskilpailukykyyn, maasta riippuen. Joissakin tapauksissa ne ovat 
tasapainottaneet vuosien 1987 - 1992 kustannuskilpailukyvyn voittoja tai tappioita. 
Toisissa tapauksissa ne ovat johtaneet kustannuskilpailukyvyn nettovoittoihin tai 
-tappioihin suhteessa ajanjakson trendikehitykseen. 
Niissä maissa, joissa kustannuskilpailukyky heikkeni voimakkaasti vuosina 1987 -
1992, vuoden 1992 kolmannen vuosineljänneksen ja vuoden 1995 kolmannen 
vuosineljänneksen välillä tapahtuneet nimellismuutokset ovat joissakin maissa 
korvanneet runsain mitoin (Ruotsi) tai toisissa osittain (Espanja) aiemmat tappiot 
Kreikan ja Portugalin osalta nämä nimellismuutokset eivät parantaneet 
kustannuskilpailukykyä, joka on jatkanut heikkenemistään, tämä ei tarkoita sitä, että 
niiden maiden yleinen kilpailukyky olisi välttämättä heikentynyt, koska esim. Portugali 
on lisännyt markkinaosuuttaan Yhteisön sisällä. 
Ranskassa ja Itävallassa, joiden kustannuskilpailukyky parani selvästi 1987 - 1992, 
vuosien 1992 - 1995 nimellismuutokset veivät suurelta osin aikaisemmat voitot. 
Niistä maista, joiden kustannuskilpailukyky muuttui vähän vuosina 1987 - 1992, Italia 
paransi merkittävästi kustannuskilpailukykyään vuosien 1992 - 1995 nimellismuutosten 
vuoksi (24% koko ajanjaksolla vuoden 1987 ensimmäisestä neljänneksestä vuoden 
1995 kolmanteen neljännekseen). Toisaalta tämä kehitys aiheutti melko merkittävän 
kustannuskilpailukyvyn heikentymisen Saksalle (20%) ja, hieman pienemmässä 
mittakaavassa Tanskalle (9%) ja Belgian ja Luxemburgin talousliitolle (7%). 
Yhdistyneessä Kuningaskunnassa ja Alankomaissa muutokset 
kustannuskilpailukyvyssä ovat olleet verraten vähäisiä vuoden 1987 ensimmäisen 
neljänneksen ja vuoden 1995 kolmannen neljänneksen välillä 
Lopuksi on painotettava, että valuuttakurssien nimellisten muutosten ja 
kustannuskilpailukyvyn muutosten välillä ei ole mitään tiukkaa riippuvuutta 
Valuuttakurssien muutokset eivät välttämättä ole ainoita kustannuskilpailukyvyn 
vaihteluun vaikuttavia tekijöitä. Yksikkötyökustannusten kansallisissa valuutoissa 
mitatut paranemiset, jotka johtuvat nopeutuneesta tuottavuuden kasvusta ja 
lisääntyneestä palkkamaltista voivat myös vaikuttaa kustannuskilpailukykyyn (taulukko 
1). 
Valuuttakurssien muutosten vaikutus vaihto-ja kauppataseeseen 
I I Toinen kysymys on, kuinka nämä kustannuskilpailukyvyn muutokset ovat vaikuttaneet 
vaihto- ja kauppataseeseen. Käytettävissä olevat luvut, jotka kattavat ajanjakson 
vuoden 1994 loppuun, eivät osoita merkittäviä kaupan vääristymiä. Vaikka on totta, 
että niiden maiden vaihtotaseet, joiden valuuttojen arvo on alentunut, ovat parantuneet 
(Portugalia lukuun ottamatta), sama pätee myös useimpiin niihin maihin, joiden 
valuutan arvo on noussut, poikkeuksia ovat Itävalta ja etenkin Saksa. Saksan 
vaihtotaseen heikkeneminen johtuu pääasiassa yhdistymisen vaikutuksista Näistä 
kehityksistä voidaan päätellä, että vaihtotaseisiin ovat kustannuskilpailukyvyn 
kehittymisen lisäksi vaikuttaneet merkittävästi sykliset ja rakenteelliset tekijät 
Yhteenvetona voidaan todeta, että valuuttakurssivaihtelut eivät ole vaikuttaneet 
merkittävästi vaihtotaseisiin. 
Mitä tulee kauppataseisiin, voidaan todeta, että vaikka kustannuskilpailukyvyllä on 
voinut olla määrällistä vaikutusta kauppataseeseen kehittymiseen, tätä vaikutusta on 
lieventänyt huomattavasti voittomarginaalien muutokset. Lisäksi tutkimuksesta 
ilmenee, että kotimaisen kysynnän suhteellinen kasvu on tärkeä kauppataseeseen 
vaikuttava tekijä Siten joidenkin maiden, joiden valuutan arvo on alentunut (erityisesti 
Italia ja Ruotsi), kotimaisen kysynnän suhteellinen heikkous on parantanut niiden 
kauppatasetta. Lisäksi kauppataseeseen ovat vaikuttaneet vuosikymmenen merkittävät 
tapahtumat kuten Espanjan ja Portugalin liittyminen Euroopan unioniin, Saksan 
yhdistyminen tai Euroopan yhtenäismarkkinoiden syntyminen. 
Valuuttakurssien muutosten alakohtaiset tai alueelliset vaikutukset 
12 Kolmas, ja viimeinen kysymys kuuluu, ovatko valuuttakurssien ja 
kustannuskilpailukyvyn muutokset vaikuttaneet erityisesti joihinkin jäsenvaltioihin ja/tai 
aloihin. Teollisuuden osalta ecuina ilmaistujen tuotantohintojen kehitys 1987 - 1994 
vahvistaa yleisesti kustannuskilpailukyvystä saatuja tuloksia. Kyseinen uusi indikaattori 
(tuotantohinta) ja kustannuskilpailukyvyn indikaattori antavat siten samansuuntaiset 
tulokset. 
Vuosina 1987 - 1994 Portugalin teollisuuden tuotantohinta nousi eniten suhteessa 
yhteisön keskiarvoon (+39 prosenttia). Sitä seurasivat Kreikka (+8%), Saksa (+5 %), 
Belgian ja Luxemburgin talousliitto (+5%) ja Tanska ( + 3%). Toisaalta tuotantohinta 
laski suhteellisesti Italiassa (-13%) ja pienemmässä määrin Espanjassa (-4%) ja 
Ranskassa (-1%). Muissa maissa kehitys oli Yhteisön keskitasoa vastaavaa (taulukko 
3). 
13 Teollisuuden käypähintaisten markkinaosuuksien kehitys osoittaa, että rakenteelliset 
tekijät suurelta osin dominoivat valuuttakurssimuutosten vaikutuksia vuosina 1987 -
1994. Tutkimusta ei ole voitu tehdä vuodesta 1995, koska tietoja ei ole vielä 
käytettävissä. 
Ranskan ja Espanjan markkinaosuus Unionissa kasvoi tasaisesti 1987 - 1992 (Ranska 
+2.5 prosenttiyksikköä ja Espanja +1.3 prosenttiyksikköä). Toisaalta Saksa menetti 3.3 
prosenttiyksikköä ja Italia 0.8 prosenttiyksikköä samana ajanjaksona. Vuosina 1992 -
1994 Saksan tilanteen heikkeneminen jatkui (-3.4 prosenttiyksikköä), kun taas 
Espanjan tilanne parani edelleen (+0.5 prosenttiyksikköä) Ranskassa kirjattiin vuoden 
1992 jälkeen kehityssuunnan katkeaminen, kun sen markkinaosuus väheni 0 6 
prosenttiyksikköä, mutta tappio oli silti pieni verrattuna aikaisemman jakson voittoihin 
Italiassa ei sitä vastoin ole havaittavissa todellista markkinaosuuksien heikentymisen 
katkeamista 
Unionin ulkopuolisia markkinoita koskevat päätelmät eivät eroa perustavanlaatuisesti; 
kuitenkin Saksan markkinaosuuden menetykset ja Espanjan voitot ovat unionin sisällä 
havaittuja vähäisempiä. Vuosina 1987 - 1992 Ranskan markkinaosuuksien kasvaminen 
Unionin ulkopuolella oli hieman pienempää kuin Unionin sisällä saavutetut voitot, 
mutta sen tappiot vuosina 1992 - 1994 olivat suurempia ulkopuolella kuin sisällä. 
Italian markkinaosuudet pysyivät vakaina koko periodin 1987 - 1994 ja paranivat 
hieman 1992 - 1994 (taulukko 2). 
14 Teollisuustuotteiden kokonaisviennin määrän kehitys 1987 - 1994 vahvistaa, että 
yhteisenä valuuttana ilmaistujen tuotantohintojen kehitys ei ole merkittävin taustatekijä. 
Myös sykliset ja rakenteelliset tekijät ovat tärkeitä. Espanjassa (60%) ja Portugalissa 
(32%) viennin määrä kasvoi voimakkaimmin suhteessa yhteisön keskiarvoon, mikä 
johtuu olennaisesti niiden talouksien nykyaikaistamisesta ja Yhteisön sisäisten kaupan 
esteiden poistamisesta. Ranska (+12%) menestyi 1987 - 1994 sen Euroopan 
kumppaneita merkittävästi paremmin, vaikka 1992 - 1994 sen tulos oli Euroopan 
kumppaneihin verrattuna heikompi. Toisaalta Saksan vienti väheni 16% suhteessa 
yhteisön keskiarvoon, mikä selittyy osittain yhdentymisellä, joka vahvisti pitkäaikaista 
kehityssuuntaa. Italian viennin määrän kasvu oli järjestelmällisesti yhteisön keskiarvoa 
pienempi (-2%) 1987 - 1994 eikä vuosina 1992 - 1994 parantunut tilanne korvannut 
edellisen jakson aikana kärsittyjä suhteellisia tappioita (taulukko 3). 
15. Yhteisön sisäisten markkinoiden ja ulkopuolisten markkinoiden välillä on kuitenkin 
merkittäviä eroja. Vuosina 1987 - 1992 yhteisön sisäinen teollisuustuotteiden vienti 
kasvoi määrällisesti merkittävästi nopeammin kuin vienti yhteisön ulkopuolisille 
markkinoille (+4,7% määräkeskiarvona vuodessa suhteessa 1,5 prosenttiin), mutta 
tilanne muuttui päinvastaiseksi 1992 - 1994 (+0,1% vuodessa EU:n sisällä suhteessa 
9,2%:iin EU:n ulkopuolella). Tämä kehitys johtuu selvästi EU:n kysynnän kasvusta, 
joka oli suhteellisesti voimakkaampaa kuin sen kauppakumppaneilla 1987 - 1992, kun 
taas 1992 - 1994 tilanne oli päinvastainen. Jotkut maat, joiden valuuttojen arvo aleni 
vuosina 1992 - 1994, hyötyivät tästä tilanteesta Yhteisön ulkopuolisilla markkinoilla 
Etenkin Italia (+14,2%), Espanja (M7,8%), Kreikka (H2,9%) ja Yhdistynyt 
Kuningaskunta (M2.3%) lisäsivät vientiään voimakkaasti yhteisön ulkopuolisilla 
markkinoilla 1992- 1994 (taulukko 3) 
Yksi syy siihen, että tuotantohintojen muutosten vaikutus vientimääriin oli suhteellisen 
vähäinen EU:n sisällä, on se, että niiden maiden viejät, joiden valuutan arvo on 
alentunut, lisäsivät voittojaan sen sijaan, että olisivat aientaneet vientihintojaan 
Teollisuustuotteiden osalta voidaan havaita, että eräät Euroopan maat, joiden valuutan 
arvo on alentunut, lisäsivät vientikatettaan eivätkä käyttäneet hyväksi mahdollisuutta 
kasvattaa markkinaosuuttaan. Etenkin Italia ja Espanja toimivat näin. 
Kuten aikaisemmin mainittiin, valuuttamarkkinoiden häiriöistä alkanut tarkastelujakso 
on lyhyt (hieman yli kaksi vuotta) eikä kaikkia vaikutuksia siten voida ottaa huomioon. 
On luultavaa, että valuuttakurssien muutosten kaikki välittömät ja välilliset vaikutukset 
eivät vielä ole ilmenneet. Niissä maissa, joiden valuutan arvo on alentunut, viejien 
vientikatteita koskevat toimintalinjat voivat muuttua. Kun niiden voittokatteet ovat 
kohentuneet, ne voisivat soveltaa hyökkäävämpiä toimintatapoja markkinaosuuksien 
valtaamiseksi, jolleivat tuotantokustannukset (tuontihinnat, palkat) nouse nopeasti, 
kuten usein tapahtuu valuutan arvon alentumisen jälkeen Toisaalta niissä maissa, 
joiden valuutan arvo on noussut, katettaan markkinaosuuden säilyttämiseksi 
pienentäneet viejät voivat joutua nopeasti kannattavuusvaikeuksiin Tämä voisi siten 
uhata niiden investointien rahoituskykyä. 
Tilanne vaihtelee toimialoittain ja tuottajien välisen kilpailuasteen mukaan. Komission 
osastot ovat tehneet perusteellisen tutkimuksen useista aloista, jotka on valittu sen 
vuoksi, että niillä on tärkeä asema Yhteisön sisäisessä kaupassa. Näistä aloista 
valuuttakurssivaihtelut vaikuttavat eniten autoteollisuuteen, tekstiili- ja 
vaatetusteollisuuteen (ala, jossa PK-yrityksillä on tärkeä asema) ja tiettyihin 
maataloustuotteisiin. Näillä kolmella alalla niiden maiden yritykset, joiden valuutan 
arvo on noussut, ilmaisivat Komissiolle huolensa vientikatteidensa pienentymisestä ja 
tuotteidensa markkinaosuuksien menetyksistä. 
Kyseisillä kolmella alalla vaikuttaa siltä, että mailla, joiden valuutan arvo on noussut, 
oli vaikeuksia päästä niiden Yhteisön maiden markkinoille, joiden valuutan arvo on 
alentunut. Viimeksi mainitut maat eivät kuitenkaan yleensä parantaneet asemaansa 
niiden Yhteisön maiden markkinoilla, joiden valuutan arvo on noussut, vaikka jotkut 
niistä paransivat asemaansa unionin ulkopuolisilla markkinoilla 
Autoteollisuudessa niiden suurten maiden viejät, joiden valuutan arvo aleni 1992 -
1994 (Italia, Yhdistynyt Kuningaskunta ja Espanja), eivät kasvattaneet merkittävästi 
markkinaosuuttaan niissä EU-maissa, joiden valuutan arvo on noussut. Ne ovat sitä 
vastoin kasvattaneet voittojaan Yhteisön markkinoilla. Ne ovat kuitenkin menestyneet 
määrällisesti huomattavan hyvin muissa kuin EU:n jäsenmaissa. Tämä johtuu osittain 
siitä, että vientihintojen kasvu Yhteisön ulkopuolella oli pienempää kuin Unionin 
markkinoilla 
Toisaalta niiden maiden viejillä, joiden valuutan arvo on noussut, on ollut vaikeuksia 
niissä maissa, joiden valuutan arvo on alentunut. Tämä koski erityisesti Saksan ja 
Ranskan vientiä Italian markkinoille, jossa Saksan markkoina ja Ranskan frangeina 
ilmaistujen hintojen lasku, joka aiheutti voittokatteen pienenemisen, ei ollut riittävää 
viennin määrällisen vähenemisen välttämiseksi. Valuuttakurssien vaikutus tuntuu 
kuitenkin olevan merkittävämpi Ranskalle kuin Saksalle, koska muut tekijät vaikuttivat 
viimeksi mainitun maan vientiin. Päinvastoin kuin Italiassa, Ison-Britannian markkinat 
säilyivät aktiivisina (voimakas sisäisen kysynnän kasvu). Tämä mahdollisti Ranskan ja 
Saksan Yhdistyneeseen Kuningaskuntaan suuntautuvan viennin kasvun huolimatta 
Englannin punnan arvon alenemisesta 
On kuitenkin huomattava, että osa vuosina 1992 - 1994 tapahtuneesta viennin 
maantieteellisestä uudelleensuuntautumisesta on osa kehitystä, joka alkoi jo 1987 -
1992 (esimerkiksi Italian markkinoiden merkityksen väheneminen Ranskan viejille). 
18 Vaatetusteollisuudessa joidenkin sellaisten maiden yritysten, joiden valuutan arvo on 
alentunut (Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia), määrällinen vienti kasvoi 
voimakkaasti 1992 - 1994 erityisesti Unionin ulkopuolisilla markkinoilla. Toisaalta 
useimpien sellaisten maiden yritysten, joiden valuutan arvo on noussut, määrällinen 
vienti laski merkittävästi 1992 - 1994 erityisesti Yhteisön markkinoilla (Ranska ja 
Saksa) 
Tämän alan kehitys vuosina 1992 - 1994 eroaa vuosien 1987 - 1992 kehityksestä. 
Siten Ranskan ja Saksan tekstiilialan määrällinen vienti kasvoi tänä ajanjaksona 
enemmän kuin Espanjan, Yhdistyneen Kuningaskunnan ja Italian vastaava vienti 
19 Maataloustuotteiden alalla tilanne eroaa merkittävästi muista talouden aloista eeuina 
vahvistettujen virallisten hintojen, ja virallisen tuen sekä "vihreiden" vaihtokurssien 
vuoksi, joiden avulla kyseiset määrät muunnetaan kansallisiksi valuutoiksi. "Vihreiden" 
kurssien kehitys vastaa yleensä markkinoilla todettujen valuuttakurssien kehitystä, 
mutta se tapahtuu hieman jäljessä hintojen ja tuen vakauden varmistamiseksi. 
Valuuttakurssien muutosten vaikutus riippuu selkeästi siitä, käytetäänkö virallisia 
hintoja, lnterventiojärjestelmien kattamien tuotteiden osalta valuuttakurssien 
muutokset vaikuttavat tuotteiden hintaan suhteellisesti, joskus jäljessä, kuten edellä 
mainittiin. Koska viralliset hinnat ovat samoja kaikissa jäsenvaltioissa, valuuttakurssien 
muutokset vaikuttavat vähän kauppavirtoihin, lukuun ottamatta joskus lyhyttä 
aikaväliä. Niiden tuotteiden, joita järjestelmä ei kata, hintatilanne vastaa muiden kuin 
maataloustuotteiden hintatilannetta. 
Valuuttakurssien kehitys vaikuttaa maanviljelijöiden tuloihin ja siten 
maataloustuotteiden kilpailuasemiin pitkällä aikavälillä Valuuttakurssit vaikuttavat 
hintojen lisäksi välittömästi tukeen, joka kasvaa inllaatiota nopeammin valuutan arvon 
alentuessa voimakkaasti ja vähenee valuutan arvon noustessa Maanviljelijät hyötyvät 
kuitenkin suojajärjestelmistä, jos kansallisena valuuttana ilmaistu tuki vähenee, ja 
hintojen alenemisen korvausmahdollisuudesta, jos hintojen aleneminen johtuu 
valuuttapoliittisista syistä. 
20 Komission osastot ovat tutkineet kahden interventiojarjestelmäan kuulumattoman 
tuotteen, vihannesten ja sianlihan, kauppaa. Oli selvää, että rakenteelliset tekijät (kuten 
Espanjan viennin kasvu) ja sattumanvaraiset tekijät, jotka liittyvät ilmasto-oloihin,, 
hallitsivat valuuttakurssien muutoksia. Siten Espanjan vihannesten vienti Ranskaan ja 
Saksaan kasvoi jo ennen Espanjan pesetan arvon alentumista, kun taas Italian 
pitkäaikainen viennin väheneminen Ranskaan ja Saksaan ei hidastunut merkittävästi 
Italian liiran arvon alentumisen vuoksi. 
12 
21 Joidenkin paikallisella tasolla tehtyjen tutkimusten mukaan Espanjan pesetan ja Italian 
liiran peräkkäisten arvon alentumisten seuraukset saattavat aiheuttaa ongelmia 
joidenkin raja-alueiden talouden mukauttamisessa tiettyjen palvelujen tasolla (rakennus 
ja julkiset urakat, kauppa ja matkailu) Asia koskee eiilyisesti Ranskaa ja Itävaltaa 
Raja-alueilla asuvat kuluttajat niissä maissa, joiden valuuttojen arvo on noussut, 
käyvätkin usein rajan toisella puolella ostoksilla, kun hintaeroista johtuva huomattava 
säästö korvaa ylimääräiset matkakustannukset. Lisäksi rakennusalan yritykset niissä 
maissa, joiden valuutan arvo on alentunut, hyötyvät työvoiman alhaisista 
kustannuksista ja vievät markkinat niiden maiden raja-alueille, joiden valuutan arvo on 
noussut Matkailijoiden vaihtoehtona on viettää lomansa alueella, jossa hinnat ovat 
alhaisemmat. 
III. TALOUSPOLITIIKAN SEURAUKSET 
22. Nimelliset valuuttakurssit ovat läpikäneet nopeita ja merkittäviä muutoksia syyskuusta 
1992 alkaen verrattuna vuosien 1987 - 1992 vakaaseen tilanteeseen. Tähän on usein 
liittynyt samankaltaiset kustannuskilpailukyvyn muutokset 
Tämä suunnanmuutos johtuu lukuisista ongelmista, jotka liittyvät toisaalta 
sisämarkkinoiden toimintaan ja toisaalta makrotalouteen Sisämarkkinoilla syyskuusta 
1992 alkaen tapahtuneiden muutosten nopeus ja laajuus aiheuttavat vaikeita 
sopeutumisongelmia tietyillä aloilla ja alueilla (jotka olivat hyötyneet 1987 - 1992 
kustannuskilpailuedusta). Lisäksi muutosten aiheuttama epävarmuus on voinut johtaa 
epätarkoituksenmukaiseen voimavarojen kohdentumiseen tuotantotoiminnan sijainnin 
määräämisessä ja investointipäätöksissä. Makrotalouden osalta taloudelliset 
päätöksentekijät ovat olleet epävarmoja ja odottavalla kannalla, etekin vuoden 1995 
valuuttakurssivaihtelujen jälkeen, joilla on ollut kielteinen vaikutus investointeihin ja 
kasvuun Lisäksi, kasvun väheneminen niissä maissa, joiden valuutan arvo on noussut, 
vaikuttaa merkittävästi EU.iin ottaen huomioon kyseisten maiden paino Unionissa. 
Kyseiset sisämarkkinoiden toimintaan ja kasvuun liittyvät ongelmat olivat erittäin 
vaikeita hallita, koska Euroopan taloudessa oli laskukausi vuonna 1993. 
2> Kaupan liikkeet koko ajanjaksona 1987 - 1994 osoittavat kuitenkin, että vuodesta 
1992 tapahtuneilla valuuttakurssien muutoksilla ei ole tähän mennessä ollut suurta 
merkitystä kokonaistasolla. Pitkällä aikavälillä rakenteelliset tekijät ovat olleet selvästi 
hallitsevia. Espanjan ja Portugalin liittyminen Unioniin, Saksan suhteellisen painoarvon 
väheneminen viennissä, mitä yhdistyminen vielä vahvisti, Ranskan talouden lisääntynyt 
suuntautuminen vientiin ja niin edelleen. 
24 Valuuttakurssien muutosten äkkinäisyys ja laajuus syyskuusta 1992 sisältävät 
kuitenkin riskejä sisämarkkinoiden toiminnalle aiheuttamiensa sopeutumisongelmien 
vuoksi. Joitakin yrityksiä houkuttelee ajatus kaupan esteiden asettamisesta, kun taas 
julkisilla viranomaisilla on paineita toimia niiden alojen ja alueiden hyväksi, joihin 
kohdistuneet vaikutukset ovat erityisen suuria. 
25 Yrityksissä voi syntyä kiusausta asettaa rajoituksia kaupalle omien katteidensa 
suojaamiseksi Autoalalla jäsenvaltioiden välisten hintaerojen kasvaminen, mikä liittyy 
13 
valuuttakurssien muutoksiin, on edistänyt sitä, että raja-alueilla asuvat kuluttajat 
ostavat autonsa rajan toiselta puolen. Vuoden 1995 alusta komission osastot ovat 
vastaanottaneet lukuisia valituksia, jotka koskevat myynnistä kieltäytymistä tai 
myynnin säännöstelyä toisen maan kansalaisten osalta. Näitä valituksia tutkitaan 
voimassaolevien Yhteisöjen sääntöjen perusteella, erityisesti valikoivaa jakelua 
koskevan asetuksen perusteella. Samaan aikaan jakelijoiden yhdistykset ovat 
paljastaneet joidenkin jäsentensä rahoitusongelmat. 
26 Kansalliset viranomaiset niissä maissa, joiden valuutan arvo on noussut, voivat kokea 
paineita tilanteen korjaamiseksi niillä aloilla tai alueilla, joihin kohdistuneet vaikutukset 
ovat olleet suurimpia. Tilanne on tällainen erityisesti tekstiili-, vaatetus-, 
laivanrakennus- ja autoalalla sekä Espanjan ja Italian lähellä sijaitsevilla raja-alueilla 
Kyseiset paineet kasvavat edelleen, jos valuuttojen arvon alentumista tapahtuu 
tulevaisuudessakin 
Politiikka, jonka tarkoituksena on korvata valuuttakurssivaihteluiden vaikutuksia 
erityisillä toimenpiteillä, saattaa aiheuttaa julkisten menojen kasvamista, koska jokainen 
jäsenvaltio reagoi toisten toimenpiteisiin myöntämällä uutta kansallista tukea. Tällainen 
tilanne olisi erityisen vahingollinen julkisten rahoitusasemien kannalta ja ainoastaan 
pahentaisi yritysten ongelmia. Nämä vaihtelut ovat lisäksi väliaikainen ilmiö, jossa ajan 
mittaan voittajat ja häviäjät vaihtuvat. Jopa tietyn alan sisällä on erittäin vaikeaa 
määritellä täsmällisesti valuutan arvon alentumisen aiheuttamia vahinkoja, koska 
joillakin markkinaosa-alueilla vaikutukset voivat olla suuria ja toiset taas saavat 
vastaavasti huomattavasti hyötyä. 
Jo jonkin aikaa Yhteisö ja jäsenvaltiot ovat toteuttaneet rakenteellisia 
sopeutusjärjestelmiä helpottaakseen niiden alojen tai alueiden muuttumista, joilla on 
rakenteellisia ongelmia; ne ovat esimerkiksi perustaneet rakennerahastoja ja 
toteuttaneet joitakin Yhteisön aloiteohjelmia; ne ovat perustaneet EHTY-rahastot, 
joiden tarkoituksena olijoidenkin teollisuusalueiden mukauttaminen, ne antavat valtion 
tukea elinkeinojen pelastusohjelmiin tai uudelleenrakentamiseen, ne antavat tukea 
alueellisille erityiskohteille siten kuin niistä määrätään Komission tukikehyksissä. 
On otettava huomioon se mahdollisuus, että erityisen voimakkaat 
valuuttakurssivaihtelut voivat heikentää entisestään niitä aloja tai alueita, joilla jo on 
rakenteellisia vaikeuksia. Valuuttakurssivaihteluilla ei kuitenkaan voida perustella 
olemassaolevien Yhteisön sääntöjen ja järjestelmien rikkomista. Jos osoittautuisi, että 
nämä vaihtelut pahentavat huomattavasti jonkin alan tai alueen vaikeuksia, olisi tarpeen 
tutkia niiden vaikutuksia kuten minkä tahansa muun syyn aiheuttamia vaikutuksia 
voimassaolevien Yhteisön sääntöjen ja järjestelmien rajoissa. Tämä tarkastelu ei 
missään tapauksessa saa johtaa jäsenvaltioille ja kohteille rakennerahastoista 
myönnettyjen varojen tai niiden ohjelmointisääntöjen asettamiseen kyseenalaiseksi. 
Komissio valvoo kaikissa olosuhteissa sen takaamista, että koko sisämarkkinoiden 
toimintaa koskevia sääntöjä ja vääristelemätöntä kilpailujärjestelyä sovelletaan tiukasti 
Kilpailunvastaisten käytäntöjen toteuttaminen valuuttakurssien muutoksiin liittyvää 
rinnakkaista tuontia tai valtion tukea rajoittamalla (lukuun ottamatta 19 kohdassa 
14 
mainittua tapausta2) olisi selvästi yhteisön kilpailusääntöjen ja sisämarkkinoiden 
sääntöjen vastaista. Tällaiset toimenpiteet uhkaisivat johtaa sisämarkkinoiden 
hajaantumiseen erillisiksi markkinoiksi, yhteisön sisäisen kaupan vähenemiseen ja 
kasvun hidastumiseen Euroopassa. Ne tekisivät siten tyhjäksi ponnistelut 
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi Sisämarkkinoiden toteuttaminen on kuitenkin 
Euroopan rakentamisen perusedellytys. Sen vuoksi Komission ja jäsenvaltioiden olisi 
vahvistettava sisämarkkinoita ja toteutettava ne, jotta vältettäisiin hajaantuminen 
erillisiksi markkinoiksi. 
27 Tätä varten Komission ja jäsenvaltioiden on sitouduttava toteuttamaan suhteellisen 
vakaa valuuttakurssialue, joka liittyy sisämarkkinoiden sopusointuiseen kehitykseen. 
Tämä edellyttää poliittista tahtoa, joka heijastuu toimenpiteinä sekä sisäisellä että 
ulkoisella tasolla. 
28 Sisäisellä tasolla valuuttakurssien vakaus vaatii jäsenvaltioissa lisää kurinalaisuutta. 
Kokemuksesta voidaan päätellä, että devalvaatiot eivät ole talouspoliittisesti kestävä 
ratkaisu. Ne aiheuttavat kustannuksia inflaation, riskipreemioiden, korkeiden korkojen 
ja yleisesti uskottavuuden kannalta arvioituna. EUssa äskettäin tapahtuneet 
valuuttamarkkinoiden häiriöt eivät johdu joidenkin jäsenvaltioiden harkitusta 
pyrkimyksestä saada kustannuskilpailukyvyn voittoja vaan naiden talouksien 
heikkouksista , erityisesti makrotalouden hallinnon tasolla 
Valuuttamarkkinoiden häiriöiden aiheuttamien ongelmien ratkaisu on siten ensisijaisesti 
näihin heikkouksiin tarkoituksenmukainen parantaminen, erityisesti makrotalouden 
hallinnon tasolla. EMU.n osalta lähentyminen onkin välttämätöntä sisämarkkinoiden 
säilyttämiseksi. Lisäksi lähentyminen auttaa luomaan terveen makrotaloudellisen 
ympäristön joka edistää kasvua ja taistelua työttömyyttä vastaan. Tämä on yksi 
Euroopan työllistämisstrategian pilareista, joka myös pyrkii lisäämään kasvun 
työllisyyssisältöä mikrotaloudellisilla ja rakenteellisilla keinoilla. 
Sen vuoksi on tarpeen käyttää nykyisen tilanteen sallima liikkumavara julkisten 
talouksien rahoitusasemien vahvistamiseksi. Tutkimusten mukaan on olemassa yhteys 
valuuttakurssion vakauden ja julkisen talouden alijäämien tason välillä; maissa, joiden 
valuutan arvo on alentunut, julkisen talouden alijäämät ovat yleensä suurimmat. 
Julkisen talouden rahoitusaseman vahvistaminen on olennaisen tärkeää uskottavuuden 
parantamiseksi ja kasvun terveen perustan palauttamiseksi 
Yhtenäisvaluutan toteuttamisen edellytykset ovat ainoa kestävä vastaus riskeihin, jotka 
liittyvät valuuttamarkkinoiden häiriöihin yhtenäismarkkinoilla Kuten Cannesissa 
kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi, on tutkittava Euroopan valuutan ja muiden 
Unionin maiden valuuttojen välisiä tulevia vaihtosuhteita Tämän huomioon ottaen 
Komissio on laatimassa osuuttaan välikertomukseen Madridissa kokoontuvalle 
Lurooppa-neuvostolle. Tässä yhteydessä Komissio painottaa tärkeyttä turvata, että 
kyseiset riippuvuussuhteet perustuvat vahvistuvalle lähentymiselle. 
29 Ulkoisesti on tarpeen edistää talous- ja rahapolitiikan yhteensovittamista ja valvontaa 
kansainvälisellä tasolla. Valuuttamarkkinoiden häiriöt eivät ole luonteeltaan ainoastaan 
Katso perustamissopimuksen 42 artiklaa maatalousalan osalta 
Yhteisön talouksien sisäinen asia; dollarin arvon heikkous pyrkii luomaan jännitteitä 
EAiroopan valuuttojen välille. Koska riski sisämarkkinoiden hajaantumisesta erillisiksi 
markkinoiksi on olemassa, painotetaan Unionin tarvetta toimia ylitena rintamana 
kansainvälisissä yhteyksissä. 
16 
Taulukko 1: Nimelliset efektiiviset valuuttakurssit3 ja kustannuskilpailukyky 
MUUTOS (%) 
Belgian ja 
Luxemburgin 
talousliitto 
DK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
NL 
A 
P 
FIN 
! S 
UK 87Q1/83Q1 ! 92Q3/87Q1 
nimellinen 
efektiivinen 
valuuttakurssi 
6.4 
6.2 
17.5 
-47.4 
-12.0 
-2.8 
-6.7 
-8.1 
10.0 
11.1 
-42.8 
1.7 
-2.2 
-14.9 kustannus- | nimellinen 
kilpailukyky ; efektiivinen 
i valuuttakurssi 
3.5 
21.4 
11.3 
-15.3 
-6.4 
0.1 
-19.0 
-4.7 
-6.3 
5.8 
-7.6 
-1.8 -2.7 
0.4 
3.2 
-39.8 
11.0 
0.6 
1.4 
-6.8 
2.3 
2.3 
-9.2 
-11.0 
3.6 i -0.8 
-12.3 j 0.3 kustannus­
kilpailukyky 
-2.6 
-3.0 
3.0 
13.1 
29.1 
-10.4 
-23.2 
2.6 
-8.4 
-10.4 
18.6 
-17.3 
13.0 
6.7 95Q3 92Q3 
nimellinen ! kustannus-
efektiivinen j kilpailukyky 
valuuttakurssi 1 
9.9 
12.6 
15.0 
-14.2 
-15.9 
11.9 
-2.1 
-26.4 
10.7 
10.7 
-7.5 
6.8 
-20.3 
-11.2 10.4 
12.8 
16.5 
12.7 
-16.0 
8.7 
-9.0 
-26.3 
4.0 
9.6 
6.8 
0.3 
-24.1 
-6.8 95Q3/87Q1 
nimellinen 
efektiivinen 
valuuttakurssi 
12.8 
13.0 
18.7 
-48.4 
-6.7 
12.6 
-0.7 
-31.4 
13.2 
-16.0 
-5.0 
-20.9 
-10.9 kustannus­
kilpailukyky 
7.5 
9.5 
20.0 
27.5 
8.5 
-2.6 
-30.1 
-24.4 
-4.7 
-1.7 
26.6 ; 
-17.1 
-14.2 
-0.6 ! 
Nimellisen efektiivisen valuuttakurssin avulla voidaan verrata kunkin jäsenvaltion valuuttakurssin kehitystä muiden jäsenvaltioiden 
kehitykseen. 
Efektiivinen reaalinen valuuttakurssi perustuu teollisuuden yksikkötyökustannuksiin. Miinusmerkki (-) tarkoittaa kustannuskilpailukaan 
parantumista. 
Taulukko 2: EU:n maiden markkinaosuudet viennistä' 
El :\ SISÄLLÄ 
Belgian ja 
Luxemburgin 
talousliitto 
DK 
1) 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
NL 
P 
UK 
ElR-12 198" 
11.15 
1.70 
30.95 
0.75 
3.75 
15.18 
2.00 
13.22 
10.06 
1.38 
9.86 
100 1988 
10.92 
1.61 
29.82 
0.52 
3.99 
16.69 
2.06 
12.85 
9.92 
1.37 
10.25 
100 1989 
10.83 
1.53 
29.42 
0.59 
4.16 
16.86 
2.14 
12.82 
10.05 
1.49 
10.12 
100 1990 
10.86 
1.60 
28.10 
0.54 
4.55 
16.93 
2.05 
13.06 
9.78 
1.61 
10.90 
100 1991 
10.53 
1.71 
27.51 
0.55 
4.92 
17.50 
2.04 
12.96 
9.23 
1.62 
11.41 
100 1992 
10.24 
1.82 
27.62 
0.60 
5.02 
17.63 
2.17 
12.43 
9.81 
1.70 
10.96 
100 1993 
11.54 
1.87 
24.89 
0.56 
5.20 
17.34 
2.35 
12.90 
9.73 
1.67 
11.96 
100 1994 
11.37 
1.72 
24.26 
0.49 
5.48 
17.03 
2.48 
12.28 
11.21 
1.55 
12.14 
100 
EL: N 
ULKOPUOLELLA 
Belgian ja 
Luxemburgin 
talousliitto 
DK 
D 
! GR 
! 
E F 
IRL 
I 
NL 
P 1987 
5.12 
2.99 
38.37 
0.55 
3.71 
14.65 
l.Od 
l.V>3 
•4.8! 
0 .""3 
UK I 14.14 
EUR-12 100 1988 
5.45 
2.74 
36.57 
0.43 
3.81 
15.88 
1.05 
13.58 
4.96 
0.71 
14.82 
100 1989 
5.76 
2.56 
35.98 
0.53 
3.78 
16.16 
1.06 
14.36 
4.79 
0.81 
14.20 
100 1990 
5.44 
2.67 
36.40 
0.48 
3.75 
16.12 
1.07 
14.19 
4.68 
0.84 
14.36 
100 1991 
5.34 
2.57 
36.99 
0.48 
3.93 
16.47 
1.14 
13.77 
4.80 
0.79 
13.72 
100 1992 
5.21 
2.66 
36.30 
0.51 
4.04 
16.68 
1.24 
13.80 
5.50 
0.82 
13.23 
100 1993 
5.60 
2.45 
35.01 
0.52 
4.15 
15.74 
1.51 1994 
6.00 
2.50 
35.16 
0.50 
4.13 
15.46 
1.53 
14.08 | 14.09 
5.60 5.53 
0.67 ; 0.64 
14.67 | 14.46 
100 ! 100 
Lähde: COMEXT (EUROSTAT) 
Uusista jäsenvaltioista ei ole käytettävissä vertailukelpoisia tietoja kyseiseltä ajanjaksolta. 
18 
Taulukko 3: Valuuttakurssimuutosten vaikutus EU:n tehdasteollisuuteen0 
Belgian ja 
Luxemburgin 
talousliitto 
UK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
NL 
P 
UK 
EU TUOTANTOHINTA 
(ecuina) 
1987 | 1992 
! 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 99.1 
99.4 
98.8 
103.8 
107.5 
97.9 
100.9 
97.6 
95.5 
138.6 
102.7 
100 1994 
105.1 
103.3 
104.7 
108.1 
96.4 
98.6 
100.2 
87.4 
102.1 
138.7 
102.9 
100 VIENNIN KOKONAISMÄÄRÄ 
1987 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 1992 
100.9 
110.7 
91.4 
117.6 
136.6 
118.9 
134.4 
89.7 
99.4 
137.1 
95.4 
100 1994 
113.5s 
102.3 
84.3 
98.33 
159.9 
112.5 
144.93 
97.9 
110.6 
131.6 
96.1 
100 viennin kasvu" 1992 - 1994 
EU:n sisällä 
5.8 
-4.8 
-6.3 
-11.5 
8.7 
-2.5 
0.1 
2.2 
9.3 
0.8 
3.6 
0.1 EU:n 
ulkopuolella 
17.93 
7.3 
6.1 
12.93 
17.8 
3.6 
23.1 
14.2 
11.7 
0.9 
12.3 
9.2 
Lähde: Euroopan komissio 
Tuotantohintoja ja viennin kokonaismäärää koskeva tiedot on indeksoitu suhteessa vuoteen 1987 (= 100) ja yhteisön keskianoon (EU = 100). Esimerkiksi Belgian 
ja Luxemburgin talousliittoa koskeva vuoden 1994 tuotantohintaluku 105.1 tarkoittaa, että vuoden 1987 suhteen hinta on noussut 5.1 prosenttia yhteisön 
keskiarvoa enemmän. 
Uusista jäsenvaltioista ei ole käytettävissä vertailukelpoisia tietoja kyseiseltä ajanjaksolta. 
7 Keskimääräinen vuotuinen kasvu. 
s Arvio 1994. 

ISSN 1024-4492 
KOMC95) 503 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
Fl 10 09 
Luettelonumero : CB-CO-95-558-FI-C 
ISBN 92-77-95280-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg ^oô