KOMISSION KERTOMUS - MEDA-OHJELMAN VUOSIKERTOMUS 1999

SISÄLLYSLUETTELO

KOMISSION JÄSENEN LAUSUNTO

TIIVISTELMÄ

I. MEDA VUOSINA 1995 - 1999 : YLEISKATSAUS

I.1. Katsaus täytäntöönpanoon

I.2. Katsaus MEDA-asetukseen (MEDA II)

I.3. Assosiaatiosopimukset: tilannekatsaus

I.4. MEDA vuosina 1995-1999: joitakin johtopäätöksiä

II. MEDA-OHJELMA VUONNA 1999

II.1. Vuoden 1999 poliittinen ja taloudellinen konteksti

II.2. Yhteistyö Välimeren kumppaneiden kanssa

II.2.1. Kahdenvälinen yhteistyö

II.2.2. Alueellinen yhteistyö

II.3. Tiedotustoiminta Euro-Välimeri-kumppanuudesta

III. EUROOPAN INVESTOINTIPANKIN TOIMET VÄLIMEREN ALUEELLA

IV. MEDA-OHJELMAN ARVIOINNIT

V. LIITE: TALOUDELLISTA SIIRTYMÄKAUTTA EURO-VÄLIMERI -ALUEELLA KOSKEVA NELJÄS ASIANTUNTIJATAPAAMINEN BRYSSELISSÄ 2-3. LOKAKUUTA 2000: VALMISTELUASIAKIRJA JA PUHEENJOHTAJAN PÄÄTELMÄT

Sisältö

KOMISSION JÄSENEN LAUSUNTO

Euro-Välimeri-alueen ulkoministerien kokous Barcelonassa marraskuussa 1995 merkitsi alkua Euro-Välimeri-kumppanuudelle, joka on nykyajan merkittävin yritys luoda kestäviä ja vahvoja siteitä Välimeren rannikkoalueiden välille. Tässä tarkoituksessa kumppanuudella mahdollistetaan toiminta keskeisillä politiikan, talouden ja sosiaaliasioiden aloilla.

Kyseessä on vaikea mutta tarpeellinen tehtävä: kumppanuus on olennainen vakauden ja vaurauden turvaamiseksi Euroopan unionin lähialueilla. Se on tärkeätä myös Välimeren alueen kumppaneille, jotka odottavat markkinoillepääsyn, investointien ja taitotiedon siirron lisäksi suurempaa ymmärtämystä poliittisten, sosiaalisten, kulttuuriin liittyvien ja inhimillisten asioiden osalta.

MEDA-ohjelma on Euro-Välimeri-kumppanuuteen kuuluvan talous- ja rahoitusyhteistyön tärkein osa. MEDA:lla on määrä edistää erästä kumppanuuden tärkeintä tavoitetta eli Euroopan unionin ja sen Välimeren alueen kumppanimaiden vapaakauppa-alueen asteittaista toteuttamista vuoteen 2010 mennessä.

Vapaakauppa-alue tarjoaa suunnattomat mahdollisuudet sekä Euroopan unionille että Välimeren alueen kumppaneillemme. Jotta kumppanimme pystyisivät käyttämään kyseiset mahdollisuudet hyväkseen, niiden on toteutettava poliittisia uudistuksia sekä rakennesopeutus- ja nykyaikaistamistoimia. Näillä uudistuksilla vuorostaan edistetään kotimaisen säästämisen mobilisointia ja saadaan maahan ulkomaisia investointeja. Tällä lujitetaan talouskasvua, vähennetään työttömyyttä ja lisätään kansalaisten hyvinvointia.

Euro-Välimeri-kumppanuudessa nykyaikaistamista helpotetaan yhteistyöllä. MEDA-ohjelman kustannukset ovat lähes miljardi euroa avustuksina vuodessa ja Euroopan investointipankin antamien lainojen määrä on samaa tasoa. Sillä pyritään vapaakaupan taloudellisten ja sosiaalisten seurausten lieventämiseen antamalla huomattavaa rahoitus- ja taloustukea muun muassa talouden siirtymävaiheen ja yksityisen sektorin kehittämisen edistämiseen sekä ammatillisen koulutuksen, terveydenhuollon, koulutuksen ja vesi- ja viemäröintijärjestelmän kaltaisen perusinfrastruktuurin tukemiseen.

Tässä kertomuksessa esitetään tiivistelmä siitä, miten Euroopan unionin rahoitustuki on kanavoitu Välimeren alueen kumppaneillemme sekä kahdenvälisinä että alueellisina hankkeina ja ohjelmina. Sen julkaiseminen tänä vuonna tapahtuu samaan aikaan, kun komissio ja jäsenvaltiot käyvät keskusteluja tarkistetusta rahoitusasetuksesta eli MEDA II-asetuksesta, jolla on määrä hallinnoida Euroopan unionin kyseiselle alueelle tulevaisuudessa antamaa tukea. MEDA II:lla pyritään menettelyjen keventämiseen suuremman tehokkuuden varmistamiseksi tukea jaettaessa. Välimeren politiikassa saamamme kokemus olisi käytettävä tarvittavien ohjelmapoliittisten muutosten tekemiseen ja MEDA:n vaikutusten vahvistamiseen kumppaneidemme taloudellisissa ja sosiaalisissa uudistuksissa.

Chris Patten TIIVISTELMÄ

*Euroopan unioni on selkeästi suurin ei-sotilaallisen avun antaja Välimeren alueella ja se tukee voimakkaasti kumppanimaiden taloudellista uudistumista. Ohjelmakaudella 1995 - 99 Euroopan unioni on antanut avustuksia Välimeren alueelle yli 4,6 miljardia euroa (3,4 miljoonaa euroa MEDA-ohjelman puitteissa ja 1,2 miljardia euroa muista budjettikohdista), samaan aikaan kun Euroopan investointipankki on myöntänyt lainoja yli 4,6 miljardin euron edestä.

*Kaikki Välimeren kumppanivaltiot ovat ryhtyneet vaihtelevalla nopeudella toteuttamaan taloudellisia uudistuksia koskevia ohjelmia. Tärkein taloudellinen voima on EU:n Välimeren politiikka, jolla erityisesti Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen perustamista vuoteen 2010 mennessä koskevan päätöksen jälkeen on tärkeä rooli uudistusprosessissa.

*MEDA-ohjelman maksusitoumusmäärärahat käytettiin täysin kaudella 1995 - 99. Saman ohjelmakauden aikana maksut olivat keskimäärin 26 prosenttia maksusitoumuksista. Tämä johtuu siitä, että: (a) MEDA-ohjelmasta rahoitettavien hankkeiden keskimääräinen täytäntöönpanokausi on nelisen vuotta, (b) täytäntöönpanolle oikeudelliset puitteet luovien puitesopimusten allekirjoitukset ovat viivästyneet useiden Välimeren kumppaneiden kanssa, ja (c) rahoitusyhteistyössä Turkin, Algerian, Libanonin ja Syyrian kanssa on ollut poliittisia ja muita ongelmia. Lisäksi Välimeren kumppaneiden päättämättömyys edetä rakenneuudistuksissa on myös ollut merkittävänä syynä ohjelman täytäntöönpanon viivästymiselle.

*Noin 86 prosenttia MEDA-varoista kanavoitiin kahdenväliseen yhteistyöhön ja noin 12 prosenttia alueelliseen yhteistyöhön. Kahdenväliseen yhteistyöhön kuuluvat hankkeet, jotka tukevat taloudellista siirtymäkautta, rakennesopeutusta, yhteiskunnallis-taloudellista tasapainoa, ympäristönsuojelua ja maaseudun kehitystä. Alueelliseen yhteistyöhön kuuluvat toimet koskevat kaikkia Välimeren kumppaneita ja tukevat kaikkia Barcelonan prosessin osia (kumppanuus politiikkaa, turvallisuutta, taloutta, rahoitusta, yhteiskuntaa, kulttuuria ja inhimillisyyttä koskevissa asioissa).

*Vaikka onkin vielä liian varhaista määritellä MEDA-rahoitusta saaneiden toimien määrällinen vaikutus, ne auttavat dynaamisilla vaikutuksillaan suotuisan talousympäristön luomisessa yrityksille ja investoinneille sekä tärkeimpien taloudellisten päätösten siirtämisessä valtiolta markkinoille. Ne lieventävät myös taloudellisen sopeuttamisen yhteiskunnallisia kustannuksia vahvistaen terveydenhuoltoa, koulutusta ja ympäristönsuojelua.

*Tuen keskittäminen uudistuksiin MEDA-ohjelman puitteissa on välttämätöntä. Siksi on tarpeellista parantaa strategista ohjelmasuunnittelua, varmistaen että MEDA-toimet kumppanien kanssa ovat yhtenäisiä kansallisten uudistusstrategioiden kanssa ja edistävät yleistä tavoitetta luoda Euro-Välimeri-vapaakauppa-alue ja lujittaa nyt vielä hyvin heikkoja alueen sisäisiä taloudellisia yhteyksiä.

*MEDA-asetuksen meneillään olevan tarkistuksen tarkoitus on saavuttaa huomattavaa ajansäästöä päätöksentekomenettelyssä ja vahvistaa tuen strategista suunnittelua. Asetuksen virtaviivaistamisen ja Välimeren alueelle ulkoisen avun toimittamisessa mukana olevien komission yksikköjen tulisi myös myötävaikuttaa tehokkaampaan ja nopeampaan avun toimittamiseen, sekä myös sen laadulliseen parantamiseen.

*Kuten Brysselissä 2-3. lokakuuta 2000 pidetyssä taloudellista siirtymäkautta Euro-Välimeri -alueella koskevassa neljännessä asiantuntijakokouksessa korostettiin (asiakirjat liitteenä), MEDA-varoja olisi suunnattava enemmän kumppaneille, jotka ovat varmistaneet vastaanottokykynsä sekä assosiaatiosopimustensa hyvän täytäntöönpanon. Kumppaneiden kansallisten uudistusstrategioidensa täytäntöönpanoa koskeva sitoumus on ratkaiseva tekijä niiden vastaanottokykyä arvioitaessa.

I. MEDA VUOSINA 1995-1999 : YLEISKATSAUS

I.1. KATSAUS TÄYTÄNTÖÖNPANOON

MEDA-ohjelma on Euro-Välimeri-kumppanuuden rahoitusyhteistyön tärkein väline. Ohjelmakaudella 1995-1999 se käsitti 3 437 miljoonaa euroa 4 685 miljoonan euron kokonaismäärärahasta, joka osoitettiin Cannesin Eurooppa-neuvostossa Välimeren 12 kumppanille ohjelmakaudelle 1995-1999. [1]

[1] Jäljelle jäävä 1 248 miljoonaa euroa lähinnä koskee aikaisempien rahoituspöytäkirjojen budjettikohtia (B7-4050 & 4051), rauhanprosessia (B7-4200) ja YK:n Relief and Work Agencya, UNRWA (B7-4210).

Vuosina 1995 ja 1996 MEDA-ohjelmalla korvattiin kasvavassa määrin olemassa olevat rahoitusvälineet (pääasiassa rahoituspöytäkirjat) ja vuonna 1999 se kattoi noin 90 prosenttia kaikista EU:n talousarvion Välimeren alueen rahoitussitoumuksista. MEDA-ohjelma koostuu pääosin avustuksista (90,4 prosenttia talousarvion kokonaissitoumuksista vuosina 1995-99), joita komissio hallinnoi, mutta siihen kuuluvat myös riskipääomat ja Euroopan investointipankin hallinnoimien (EIP) lainojen korkotuet (9,6 %).

Noin 86 prosenttia MEDA:aan osoitetuista varoista kanavoidaan kahdenvälisesti kumppaneille (tämä pätee Algeriaan, Egyptiin, Jordaniaan, Libanoniin, Marokkoon, Syyriaan, Tunisiaan, Turkkiin ja palestiinalaishallintoon). Kolme maata - Israel, Malta ja Kypros - eivät saa tukea kahdenvälisen yhteistyön puitteissa, koska niiden taloudellisen kehityksen taso on niin korkea. Noin 12 prosenttia varoista on omistettu alueellisille toimille, joihin kaikki kaksitoista kumppania voivat hakea tukea. MEDA-varoille laaditaan kolmivuotiset maaohjelmat ja monenväliset toimet kattava alaohjelma.

*Maksusitoumukset

Vuosittain käytettävissä olevia maksusitoumusmäärärahoja hallinnoi Euroopan komissio MEDA-asetuksen pohjalta ja yhdessä edunsaajakumppaneiden hallinnon kanssa toteutettujen ohjelmien suunnittelumenettelyn mukaisesti. Maksusitoumusmäärärahoista käytettiin 99,9 prosenttia vuosina 1995-1999.

MEDA-maksusitoumusmäärärahat vuosina 1995-1999

>TAULUKON PAIKKA>

*Maksumääräykset

Kuten kaikessa kansainvälisessä rahoitusyhteistyössä, MEDA-ohjelman maksuaste on suoraan yhteydessä sen toiminnan tyyppiin, jonka osalta maksusitoumukset on tehty. Tiettyjen MEDA-toimien, kuten rakennesopeutukseen myönnetyn tuen, tuloksena on maksu lyhyellä aikavälillä, yleensä kahden vuoden sisällä, kuitenkin sillä edellytyksellä, että komission ja edunsaajamaan hallituksen keskenään sopimat edellytykset täyttyvät.

Talouden siirtymävaihetta ja yksityisen sektorin kehittämistä koskeva toiminta on yleensä teknistä tukea 3-4 vuoden ajanjakson ajan, mikä määrittää osuuksien maksuvauhdin. Perinteiset kehitystoimet (maaseudun kehittäminen, perusterveydenhuolto, koulutus, juomavesi, viemäröinti jne.) edellyttävät työtä ja palveluita sekä laitehankintoja tarjouskilpailumenettelyjen jälkeen. Täytäntöönpanoajanjakso on pidempi, yleensä 4 - 6 vuotta.

Euro-Välimeri-kumppanuuden alaisena rahoitettuihin alueellisiin hankkeisiin liittyy usein täysin uusia yhteistyön muotoja, jotka edellyttävät innovatiivisia ja luonteeltaan monimutkaisia rahoituksellisia ja oikeudellisia puitteita. Keskimäärin maksusuoritukset jakautuvat 3-5 vuoden ajanjaksolle.

Ottaen huomioon toimien nykyisen koostumuksen on arvioitu, että keskimääräinen täytäntöönpanoon (toisin sanoen maksuihin) kuluva aika jokaisen MEDA-ohjelman vuosittaisen osuuden osalta on noin neljä vuotta. Ohjelmakaudella 1995-1999 kumulatiiviset maksusuoritukset nousivat 890 miljoonaan euroon, toisin sanoen 26 prosenttiin saman ohjelmakauden aikana tehdyistä maksusitoumuksista.

Maksusuoritukset verrattuina maksusitoumuksiin vuosina 1995-1999

>TAULUKON PAIKKA>

MEDA-ohjelma on nuori ohjelma, jonka toteuttaminen viivästyi alunperin, koska puitesopimusneuvottelut edunsaajamaiden kanssa kestivät niin pitkään [2] ja koska täytäntöönpano oli hyvin monimutkaista. Kun suurin osa aloitetuista hankkeista kuitenkin on päässyt toimintavaiheeseen, se johtaa suhteellisen lyhyen ajan kuluessa huomattavaan maksusuoritusten vauhdittumiseen.

[2] Nämä sopimukset luovat oikeudelliset ja hallinnolliset puitteet EU:n yhteistyötoimien täytäntöönpanolle.

Maksusitoumusten ja -suoritusten jakautuminen maittain

Maksusuoritukset ovat vaihdelleet huomattavasti maittain.

MEDA-maksusitoumusten ja -maksusuoritusten jakautuminen maittain

>TAULUKON PAIKKA>

Heikoimmat maksatusasteet selittyvät seuraavilla syillä:

-Algeria: täytäntöönpanovaikeuksia sisäpoliittisen tilanteen vuoksi,

-Libanon : päätettyjen hankkeiden määrä ohjelmakauden lopussa (1999) ja hankaluudet kahden hankkeen täytäntöönpanossa (Libanonin hallinnon saneeraaminen ja Standardit-hanke),

-Syyria : Syyrian viranomaiset eivät ole vielä allekirjoittaneet puitesopimusta, ja

-Turkki: Euroopan parlamentti on asettanut rajoituksia ihmisoikeustilanteen vuoksi; puitesopimus allekirjoitettiin vasta äskettäin (vuoden 1999 maaliskuussa).

Vaikka Välimeren kumppanit ovat saavuttanneet huomattavaa edistystä makrotalouden vakauttamisessa viime vuosina, ne ovat olleet melko varovaisia tärkeimpien taloudellisten uudistusten täytäntöönpanossa. Useimmilla alueen mailla on toteutettavanaan tärkeitä uudistuksia, jotka koskevat edullisten olosuhteiden luomista yksityissektorin kehittämiselle, kaupan lisävapauttamista ja yksityistämistä. Talousuudistusten hidas vauhti vaikutti kielteisesti erityisesti taloudelliseen siirtymäkauteen ja rakennemukautuksiin liittyvien MEDA-hankkeiden täytäntöönpanoon.

Kahdenvälisten toimien jakautuminen

MEDA-ohjelman kahdenväliset toimet vuosina 1995-1999 voidaan esittää aihepiireittäin erottaen rakennesopeutuksen, taloudellisen, yhteiskunnallisen, ympäristöasioita koskevan ja maaseudun kehittämisyhteistyön.

*Rakennesopeutus

Rakennesopeutustuki (SAF) mahdollistaa suoran ja nopean tuen myöntämisen kumppanien tekemille yritysuudistuksille, kun sovittuja ehtoja noudatetaan tarkasti. Rakennesopeutustukisitoumusten kokonaismäärä ohjelmakaudella 1995-1999 oli 520 miljoonaa euroa eli 15 prosenttia MEDA-maksusitoumuksista. Rakennesopeutustukiohjelmia pantiin täytäntöön viidessä maassa (Marokossa, Algeriassa, Tunisiassa, Jordaniassa ja Libanonissa).

*Taloudellisen siirtymävaiheen tuki

Päätavoitteena on edistää yksityisen sektorin kehitystä suosivan ympäristön luomista, erityisesti ottamalla käyttöön suorituskykyiset rahoitusvälineet. Tuki annetaan joko komission hallinnoimina yhteistyöohjelmina tai Euroopan investointipankin hallinnoimina riskipääomalainoituksena.

Taloudellista yhteistyötä koskevat ohjelmat olivat määrältään lähes 900 miljoonaa euroa. 'Riskipääomaoperaatioita' oli käytössä kuudessa kumppanivaltiossa kokonaismäärältään yli 140 miljoonaa euroa (Marokossa, Tunisiassa, Jordaniassa, Egyptissä, Turkissa kuten myös Länsirannan-Gazan alueella).

Kokonaisuudessaan tukitoimet taloudellista siirtymävaihetta varten olivat 1 035 miljoonaa euroa eli yli 30 prosenttia MEDA-maksusitoumuksista.

*Yhteiskunnallis-taloudellisen tasapainon tukeminen

Yhteiskunnallisten toimien (mukaan lukien terveydenhuolto ja koulutus) tarkoituksena on lujittaa kumppanien sosioekonomista tasapainoa. Toimet koskevat sosiaalirahastoja tai erityisiä yhteistyöohjelmia, mutta myös viime aikoina alakohtaista sopeutustointa terveydenhuollon alalla, joka on mahdollistanut Tunisian sairausvakuutusjärjestelmän uudistuksen tukemisen. Yhteiskunnallisen alueen tuki on yhteensä ollut miljardi euroa eli 29 prosenttia ohjelmakauden maksusitoumusmäärärahoista.

*Ympäristö

Tämän alueen toimia on suoritettu Marokossa ja Jordaniassa (rahoituksen kokonaismäärä 45 miljoonaa euroa). Korkotukien määrä Euroopan investointipankin lainoille taas oli yli 190 miljoonaa euroa, samoin myös ympäristöön suunnatut kahdenväliset toimet määrältään yli 235 miljoonaa euroa tai 7 prosenttia ohjelmakauden maksusitoumusmäärärahoista.

*Maaseudun kehitys

Maaseudun kehittämisohjelmien kokonaismäärä oli 155,5 miljoonaa euroa, joka myönnettiin Marokolle, Tunisialle ja Syyrialle. Määrä oli 4,5 prosenttia ohjelmakauden maksusitoumusmäärärahoista.

Alueellisten toimien jakautuminen

Ohjelmakauden 1995-99 aikana päätettiin useista toimista tai niitä suoritettiin seuraavilla aloilla:

*Politiikka

Ulkoministeriön ylemmät virkamiehet kokoontuivat keskustelemaan poliittisista ja turvallisuuspoliittisista asioista säännöllisesti ja ainakin neljä kertaa vuodessa. He sopivat erityisesti useista kumppanuutta rakentavista toimista ja edistyivät huomattavasti Rauha ja vakaus -peruskirjan osalta. Tämän asiakirjan suuntaviivoista sovittiin kolmannessa Euro-Välimeri-kokouksessa, joka pidettiin Stuttgartissa (huhtikuussa 1999). Ulkoministerit sitoutuivat valmistamaan tekstin Marseillessa pidettävään neljänteen Euro-Välimeri-kokoukseen (13.-14. marraskuuta 2000) mennessä, jolloin muodollinen hyväksyminen tapahtuu niin pian kuin poliittinen tilanne sallii.

Seuraavista toimista kumppanuuden rakentamiseksi sovittiin:

-ulkopoliittisten instituuttien verkoston luominen (Euro-Välimeri-tutkimuskomissio, EuroMeSCo),

-kansalaisten suojeluyhteistyö luonnon ja ihmisen aiheuttamissa katastrofitilanteissa,

-kahdenvälisten sopimusten rekisterin laatiminen,

-tiedonvälitys ihmisoikeuksia, aseiden riisuntaa, humanitaarisia oikeuksia koskevista kansainvälisistä yleissopimuksista,

-diplomaattien koulutusseminaarit,

MEDA:sta rahoitetaan kansalaisten suojeluhanketta, EuroMeSCo-hanketta ja diplomaattien koulutustilaisuuksia (3 miljoonaa euroa).

Talous ja rahoitus

Aluekehitysministerien tärkeimmiksi sektoreiksi hyväksymät alat kattavat aluefoorumit on määritetty: teollisuusyhteistyö, ympäristö, vesi, energia, liikenne ja tietoyhteiskunta. Alakohtaiset asiantuntijat kustakin 27:stä Euro-Välimeri-valtiosta tapaavat sopiakseen alueellista yhteistyötä koskevien ohjelmien suuntaviivoista, jotka Euro-Välimeri-komitean on hyväksyttävä. Alueellinen yhteistyö painottuu poliittiseen vuoropuheluun, verkostoitumiseen, infrastruktuurien yhteenliittämisen edistämiseen, ja oikeudellisten ja hallinnollisten puitteiden uudistamiseen näin tukien kilpailumyönteistä säännöstelyä.

-Teollisuusyhteistyö: Neljä pääteemaa on yksilöity: investointien edistäminen, innovaatio ja laatukysymykset, Euromed-markkinoiden välineet ja mekanismit, pk-yritysten kehittämismahdollisuuksien parantaminen. Yhteistyöhankkeita on jo laadittu, erityisesti sijoitustoimintaa edistävien virastojen verkosto (4 miljoonaa euroa), tai niitä laaditaan parhaillaan, kuten Euromed-markkinoiden välineet ja mekanismit ja Euro-Välimeri-aluetta koskeva laatu- ja innovaatio-ohjelma pk-yrityksiä varten. Molemmat käynnistetään vuonna 2000. MEDA:sta on tähän mennessä rahoitettu tilastovirastojen yhteistyötä koskevaa MEDSTAT-ohjelmaa (20 miljoonaa euroa), useita talousverkostoja (6 miljoonaa euroa) kauppakamarien, kaupallisten messujen, vienninedistämislaitosten, pk-järjestöjen ja teollisuuden liittojen välillä, ja talousinstituuttien verkostoa (Taloustieteiden instituuttien Euro-Välimeri -foorumi, FEMISE) (2 miljoonaa euroa).

-Ympäristö: Lyhyen ja keskipitkän aikavälin prioriteetteja koskevasta toimintaohjelmasta (SMAP) on sovittu ja ensimmäisten hankkeiden sarja käynnistetty (7 miljoonaa euroa). Toinen sarja käynnistetään vuonna 2000.

-Vesi: Yleisistä toimintaohjelman linjauksista on sovittu ja ensimmäiset hankesarjat käynnistetään vuonna 2000.

-Energia: Oikeudellisia ja hallinnollisia puitteita, poliittista vuoropuhelua, toimintojen yhteenliittämistä ja analyysia, energiaa ja kaupunkiympäristöä, aurinkoenergiasovelluksia, koulutusverkostoa ja sähköverkkojen muodostamista koskevia hankkeita on käynnistetty.

-Liikenne : Ensimmäinen sarja meriliikennettä koskevia hankkeita käynnistettiin (9 miljoonaa euroa) ja integroidun liikennehankkeen tulisi käynnistyä vuonna 2000.

-Tietoyhteiskunta: Lainsäädäntökehystä koskeva hanke käynnistettiin (3 miljoonaa euroa) ja tärkeä EUMEDIS-ohjelma (verkostoituminen, toimintojen yhteen liittäminen ja kokeiluhankkeet tietotekniikan erityissovelluksista) toimii (45 miljoonaa euroa).

*Yhteiskunnallinen, kulttuuri ja inhimillinen

-Kulttuuri: tärkeimmistä toiminta-alueista sovittiin kahdessa kulttuuriministerien kokouksessa. Euro-Med Heritage -kulttuuriperintöyhteistyöohjelma toimii parhaillaan (17,1 miljoonaa euroa) ja Euro-Med Heritage II -ohjelma käynnistyy vuonna 2000.

-Audiovisuaalinen: Euro-Med-audiovisuaalinen ohjelma radio-, televisio- ja elokuvayhteistyötä varten on meneillään (20 miljoonaa euroa).

-Nuoriso: Euro-Med-nuoriso-ohjelma nuorisovaihtoon toimii (6 miljoonaa euroa).

I.2. MEDA-ASETUKSEN TARKASTELU (MEDA II)

MEDA-ohjelman täytäntöönpanoa koskevat oikeudelliset puitteet tarjoaa vuonna 1996 hyväksytty MEDA-asetus. On tärkeää, että sen täytäntöönpanosta saatua kokemusta voidaan käyttää parantamaan ja nopeuttamaan EU:n Välimeren kumppaneilleen antaman tuen jakamista. Riippumattoman asiantuntijan vuosina 1998-99 suorittama MEDA-asetuksen arviointi osoitti, että nykyinen päätöksentekomenettely on vaivalloinen ja jäykkä. Kyseisen arvioinnin tuloksiin perustuen komissio esitti neuvostolle vuoden 1999 puolivälissä MEDA-asetuksen tarkistusehdotuksen. Ehdotusluonnoksessa on kolmiosainen strategia:

*Päätöksentekoprosessin virtaviivaistaminen ohjelmasuunnittelun tehokkuuden lisäämiseksi: MED-komitean työ (EU:n jäsenvaltioiden edustajista koostuva hallintokomitea, jonka tehtävä on avustaa komissiota MEDA-asetuksen täytäntöönpanossa) tulisi keskittää uudelleen strategiseen suunnitteluun ja ohjelmasuunnitteluun. Tämä voidaan saavuttaa, kun tutkitaan konkreettisemmin kolmivuotiset maaohjelmat (NIP) [3] ja alueohjelmat (RIP) [4]. Tehdäkseen maaohjelmien ja alueohjelmien rahoitussuunnitelmansa yhtenäisemmiksi komissio ehdottaa esittävänsä vuosittaisissa rahoitussuunnitelmissa (NFP) kutakin kumppania koskevat rahoitusehdotuksensa maa- ja alueohjelmineen samoin kuin aluekohtaiset ehdotukset alueellisiin rahoitussuunnitelmiin (RFP).

[3] Maaohjelmat kuvastavat maakohtaisten ohjelmien suunnittelua MEDA-asetuksen mukaisesti. Niihin kuuluvat alustavat maksusitoumusmäärärahat ja niissä määritellään EU-tuen prioriteettisektorit.

[4] Alueellinen ohjelma kuvastaa MEDA-ohjelman prioriteettejä, jotka ovat tarkoituksenmukaisia koko alueen kannalta. Se täydentää maaohjelmia.

*Ohjelmasuunnittelu- ja täytäntöönpanokapasiteettien vahvistaminen: Assosiaatiosopimukset antavat mahdollisuuden EU:n ja sen Välimeren kumppaneiden välisen vapaakauppaan käyttöönotosta asteittain. MEDA-ohjelman tarkoituksena on toimia tärkeässä osassa avustaen kumppaneita siirtymisen yhteydessä tarvittavassa uudistusprosessissa. Siksi enemmän painoarvoa tulisi antaa vuoropuhelulle kumppanien kanssa MEDA-ohjelmien suunnittelusta keskipitkällä aikavälillä, ottaen huomioon kunkin omat uudistusstrategiat sekä myös komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön, ja kahdenvälisen ja alueellisen yhteistyön koordinoinnin.

*Tehokkaammat täytäntöönpanomenettelyt: On otettava käyttöön nopeampia täytäntöönpanomenettelyjä, jotta MEDA-ohjelman vaikutus kumppanien taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen uudistukseen paranisi ja jotta ohjelmasta muodostuisi yhä tehokkaampi Euro-Välimeri-kumppanuuden väline. Yhtenäistettyjä menettelytapoja on jo kehitetty yhteistyötoimien tekniseen ja rahoitukselliseen täytäntöönpanoon, ja tavoitteena on rationalisoida ja virtaviivaistaa niitä. Lisäksi komission ulkoisen tuen jakamisessa mukana olevien yksikköjen yleinen uudistus on parhaillaan käynnissä.

I.3. ASSOSIAATIOSOPIMUKSET: TILANNEKATSAUS

Assosiaatiosopimukset ovat kahdenvälinen lainsäädäntöväline, joiden avulla luodaan syvempiä ja laajempia suhteita Välimeren kumppaneihin ja jotka sellaisenaan tarjoavat strategiset puitteet yhteistyölle. Assosiaatiosopimukset, jotka perustuvat vanhanmallisiin 1970-luvulla tehtyihin yhteistyösopimuksiin, antavat mahdollisuuden poliittisen ja taloudellisen vuoropuhelun institutionalisoimiselle, vapaakauppa-alueen perustamiselle, sosiaali- ja kulttuurialan yhteistyölle ja rahoitusyhteistyölle, nimenomaan MEDA-ohjelman avulla. Täten assosiaatiosopimukset muodostavat kahdenvälisellä tasolla strategiset puitteet yhteistyölle.

Seuraavissa taulukoissa esitetään tiivistelmä Euro-Välimeri-assosiaatiosopimusneuvottelujen edistymisestä sekä puitesopimusten tilasta:

Tilannekatsaus assosiaatiosopimuksista

>TAULUKON PAIKKA>

Libanonin ja Algerian kanssa ei käyty virallisia neuvotteluja vuonna 1999. Kuitenkin epävirallisia yhteydenottoja on ollut näiden maiden viranomaisten ja komission välillä. Virallisten neuvottelujen odotetaan alkavan uudelleen vuoden 2000 aikana.

Rahoitusta koskevat puitesopimukset

MEDA-ohjelman täytäntöönpano edistyi huomattavasti vuonna 1999 kun Välimeren kumppanien viranomaisten kanssa allekirjoitettiin viimeiset rahoituskehystä koskevat puitesopimukset. Näissä puitesopimuksissa luodaan oikeudellinen ja hallinnollinen kehys EU:n yhteistyötoimien täytäntöönpanolle (poikkeuksena rakennesopeutustoimet, joita hallinnoidaan erityisjärjestelyjen kautta) ja niiden allekirjoittaminen on edellytyksenä yksittäisten hankkeiden käynnistämiselle.

MEDA:n puitesopimusten tila

>TAULUKON PAIKKA>

I.4. MEDA VUOSINA 1995-1999: JOITAKIN JOHTOPÄÄTÖKSIÄ

Yhteistä hyvinvointia vaalivan Euro-Välimeren taloudellisen alueen luominen on kunnianhimoinen tavoite, mitä kuvaa se tosiasia, että Euroopan yhteisössä keskimääräinen tulotaso henkilöä kohden on nykyisin noin kymmenkertainen verrattuna Välimeren kumppanien vastaavaan. Korkeamman kasvuvauhdin saavuttaminen on siksi välttämätön tavoite, erityisesti kun työttömyysaste useissa Välimeren kumppanimaissa on 20 - 25 %.

Vapaakauppa-alueen luominen ei ole ainoastaan kunnianhimoinen tavoite vaan myös välttämätöntä Välimeren kumppaneille. Yhtenä syynä on se, että yksittäisten kumppanien markkinat ovat yksinkertaisesti liian pieniä houkutellakseen merkittäviä määriä ulkomaisia investointeja. Esimerkiksi kolmen Maghreb [5]-maan yhteenlaskettu bruttokansantuote (väestömäärä yhteensä 66 miljoonaa ihmistä) on pienempi kuin Portugalin ja Mashrak [6]-maiden yhdistetty bruttokansantuote (väestömäärä yhteensä 86 miljoonaa) jää alle Suomen tai Kreikan bruttokansantuotteen.

[5] Marokko, Algeria ja Tunisia.

[6] Egypti, Jordania, Länsiranta-Gazan alue, Libanon ja Syyria.

Suorat ulkomaiset sijoitukset voisivat olla avainasemassa alueen taloudellisessa nykyaikaistamisessa välittäen edistyneitä tuotanto- ja hallintomenetelmiä. Tähän mennessä alueen valtiot eivät ole hyötyneet maailmanlaajuisesta ulkomaisten suorien sijoitusten virran lisääntymisestä, siitä huolimatta että ne ovat lähellä Eurooppaa ja niillä on suotuisat olot eurooppalaisille markkinoille pääsyyn. Suurelta osin huono menestyminen aiheutuu politiikasta, johtuen hallinnollisista rajoituksista, tietyillä aloilla vallitsevasta investointikiellosta, epäsuotuisasta verotuksesta, jne.

Haaste

On ilmiselvää, että taloudellisen siirtymäkauden nopeuttaminen on tarpeen. Huolimatta usein erilaisista taloudellisista saavutuksista, Välimeren kumppaneillamme on tulevaisuudessa merkille pantavan samanlaisia taloudellisia haasteita. Nuorten osuus väestöstä ja naisten aktiivisuuden odotettu kasvu merkitsee huomattavia paineita kyseisten maiden työvoimamarkkinoilla. Kansainvälisten arvioiden mukaan on luotava noin 45 miljoonaa uutta työpaikkaa tulevien 20 vuoden aikana, jos työttömyysasteen halutaan pysyvän nykytasolla. Tämä merkitsee sitä, että Välimeren maiden on nostettava jyrkästi vuosittaista talouskasvuaan 6-7 prosenttiin ylimääräisen työvoiman vastaanottamiseksi ja maailman talouden tason saavuttamiseksi.

Talousuudistusten hidas vauhti on kuitenkin johtanut riittämättömiin kotimaisiin ja ulkomaisiin sijoituksiin ja alhaiseen tuottavuuteen. Sijoitukset ovat tällä hetkellä noin 24 prosenttia Välimeren alueen talouksien bruttokansantuotteesta, kun ne Aasian talouksissa ovat 34 prosenttia. Välimeren alueen osuus ulkomaista suorista sijoituksista voimakkaasti kasvaviin kansantalouksiin on erittäin alhainen eli 5 prosenttia. Tuottavuus on heikko, mikä johtuu pääasiassa yhä useissa Välimeren talouksissa hallitsevassa asemassa oleviin valtion omistamiin yrityksiin tehdyistä suurista sijoituksista sekä nykyisten maailmanlaajuisten markkinoiden tarpeisiin soveltumattomista taidoista.

Taloudellisen siirtymävaiheen nopeuttaminen

Jos kasvun vauhdittumista on tapahtuakseen, se tapahtuu dynaamisemmalla yksityissektorilla. Tässä suhteessa suotuisampi lainsäädäntö- ja hallintoympäristö on avainasemassa. Uudistukset ovat erityisen kiireellisiä sellaisilla aloilla kuin rahoitussektori, julkisyritysten rakenteen muutos ja yksityistäminen. Infrastruktuuripalvelujen toimittamisen tehokkuuden lisääminen, myös tietoliikenteen, energian ja liikenteen, vaikuttaa myös merkittävästi kilpailukykyyn ja yleisiin elinolosuhteisiin.

Verotusjärjestelmien nykyaikaistaminen ja muuttaminen oikeudenmukaisiksi, tehokkaiksi ja hallinnollisesti käytännöllisiksi talouskasvun tukemista varten on välttämätöntä, ja se myötävaikuttaa oleellisesti investointi- ja yritysympäristön parantumiseen. Samalla se tarjoaa mahdollisuuden vähentää riippuvuutta tuontituloista pääasiallisena tulonlähteenä. Joissakin maissa tämä riippuvuus on vielä korkea. Esimerkiksi Libanonin verotuloista 56,9 prosenttia tulee elinkeinoveroista, Jordanian 31,6 prosenttia ja Tunisian 29,8 prosenttia.

Sosiaalisen koheesion kunnioittaminen

Sosiaalisen koheesion lujittaminen ja ympäristöintegrointi ovat tärkeä osa taloudellista siirtymävaihetta kestävän kehityksen lähestymistavan pohjalta. Rakenteellisten talousuudistusten menestyksekäs soveltaminen ja hyväksyminen vaativat yhteiskunnalta yksimielisyyttä uudistustavoitteista ja -menetelmistä. Tämä edellyttää jatkuvia päättäväisiä toimia heikompiosaisten väestöryhmien olojen parantamiseksi, erityisesti hyvin kohdennettujen toimien avulla. Lisäksi jatkuva väestösiirtymä merkitsee työvoiman nopeaa kasvua lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Jotta työttömyystilanne ei huonone entisestään ja siirtymäprosessin kestävyys paranisi, sosiaalinen koheesio tulisi systemaattisesti ottaa huomioon suunniteltaessa siirtymästrategioita. Mikään talouselämän uudistusohjelma ei ole kestävä, jolleivät kansalaiset hyväksy sitä. Kestävä se ei ole myöskään silloin, kun se ei paranna ympäristöoloja eikä anna tuleville sukupolville mahdollisuuksia käyttää nykyisiä luonnonvaroja.

Euroopan unionin rooli

MEDA-ohjelman avustuksin rahoitetut hankkeet ja ohjelmat ja Euroopan investointipankin lainoin rahoitetut investointihankkeet auttavat merkittävästi Välimeren kumppanimaiden taloudellista siirtymävaihetta rinnakkain EU:n jäsenvaltioiden toteuttamien kahdenvälisten ohjelmien kanssa.

MEDA-rahoitteisten, taloudellista siirtymävaihetta koskevien hankkeiden tarkoitus on muun muassa nykyaikaistaa teollisuussektoria (Algeria, Egypti, Jordania), vauhdittaa yksityistämistä (Tunisia, Algeria), järjestää uudelleen rahoitussektoria (Egypti, Marokko), saattaa julkishallinto ajantasalle (Turkki, Syyria) ja kehittää infrastruktuurin tärkeimpiä osia (Länsiranta ja Gazan alue, Marokko).

MEDA-hankkeiden tavoitteena on lisäksi lujittaa yhteiskunnallis-taloudellista tasapainoa parantamalla peruskoulutusta ja helpottamalla tyttöjen ja naisten pääsyä siihen (Turkki, Marokko), nykyaikaistamalla terveydenhuoltopalveluja ja eläkejärjestelmiä (Egypti, Tunisia), lujittamalla kansalaisyhteiskuntaa (Algeria, Turkki) ja suojelemalla kulttuuriperintöä (Jordania, Syyria). Useimmat Välimeren maat ovat myös saaneet MEDA-ohjelmasta korkotukea EIP:n ympäristönsuojelulainoihin.

Lopuksi, MEDA:n alainen alueellinen yhteistyö on tukenut kaikkia Barcelonan prosessin pääryhmiä (politiikka /turvallisuus, talous / rahoitus ja yhteiskunta / kulttuuri / inhimilliset näkökohdat) säilyttäen samalla täysin kumppanuuden kokonaisvaltaisen luonteen ja myötävaikuttaen yhteiskunnalliseen vakauteen.

Päätelmät

Vaikka MEDA on kaikkia kumppanuuden ryhmiä koskeva rahoitusväline, sen pääasiallinen tavoite on luoda yhteistä hyvinvointia tavoitteleva Euro-Välimeri-alue, joka vie prosessia eteenpäin ja jonne on elintärkeää luoda Euro-Välimeri-vapaakauppa-alue. Tässä yhteydessä voidaan esittää seuraavat päätelmät:

*Lähes viisi vuotta Barcelonassa marraskuussa 1995 pidetyn Euroopan ja Välimeren alueen ulkoministerien kokouksen jälkeen on saavutettu merkittävää edistystä. Assosiaatiosopimusneuvottelut useiden Välimeren kumppaneiden ja Euroopan unionin välillä on saatettu päätökseen. Vaikka lainsäädännöllinen ratifiointimenettely onkin viivästyttänyt sopimusten voimaan astumista, se ei ole estänyt useimpia kumppaneita ryhtymästä toteuttamaan taloudellista siirtymävaihetta.

*MEDA I:n täytäntöönpano on ollut hidasta. Komission menettelyt ovat olleet vaivalloisia ja jäykkiä. MEDA-asetuksen tarkistus antaa kuitenkin mahdollisuuden niiden tehostamiseen. Siinä suositaan myös avun strategisempaa suunnittelua, jotta taataan, että MEDA-toimet ovat yhtenäiset kansallisten uudistusstrategioiden kanssa. Parhaillaan käynnissä olevan ulkomaille suuntautuvaa tukea toimittavien komission yksiköiden uudelleenorganisoinnin pitäisi myös vaikuttaa avun tehokkaampaan ja nopeampaan toimittamiseen.

*Päättämättömyys tärkeimpien uudistusten täaytäntöönpanosta on myös aiheuttanut viivästyksiä ohjelman täytäntöönpanossa. Talousarvion ollessa tiukka MEDA-varoja suunnataan yhä enemmän kumppaneille, jotka ovat varmistaneet vastaanottokykynsä ja EU:n kanssa tekemiensä assosiaatiosopimusten hyvän täytäntöönpanon. Kansallisten uudistusstrategioiden täytäntöönpanoa koskeva kumppaneiden sitoumus on tärkeä tekijä niiden vastaanottokykyä arvioitaessa. Unionin ja sen Välimeren kumppaneiden välinen vuoropuhelu on tärkeä väline tässä suhteessa.

II. MEDA-OHJELMA VUONNA 1999

II.1. VUODEN 1999 POLIITTINEN JA TALOUDELLINEN KONTEKSTI

Vuoden 1999 Välimeren alueen poliittiselle kehitykselle merkittävää oli suurelta osin uusien henkilöiden valtaannousu.

Israelissa Ehud Barak valittiin toukokuussa pääministeriksi 56 prosentilla äänistä. Hänen valintansa antoi uutta toivoa Lähi-idän rauhanprosessin vauhdittumiselle useiden kuukausien pysähtyneisyyden jälkeen. Seurannut diplomaattisen toiminnan vilkastuminen konkretisoitui vuoden 1999 syyskuussa Israelin ja Palestiinan Sharm-el-Sheikhissä laatimassa muistiossa. Sen täytäntöönpano on meneillään viivästyksistä huolimatta. Vuoden loppuun mennessä uusi ilmapiiri heijastui myönteisesti myös Syyriaan ja johti Syyrian ja Israelin suorien neuvottelujen jatkamiseen Washingtonissa.

Alueen tärkeimmät keulahahmot kuolivat vuonna 1999: Jordanian kuningas Hussein kuoli helmikuussa ja Marokon kuningas Hassan heinäkuussa. Heidän valtaistuimensa perivät heidän poikansa, kuningas Abdullah Jordaniassa ja kuningas Mohamed Marokossa. Molemmat nuoret valtionpäämiehet ovat omistautuneet poliittiselle ja taloudelliselle uudistukselle.

Lisäksi merkittävää vuonna oli huomattava EU:n ja Turkin suhteiden parantuminen. Helsingin huippukokouksessa joulukuussa Turkki hyväksyttiin uusien EU-jäsenyyttä hakevien ehdokkaiden joukkoon samoin perustein kuin mitä muihinkin hakijamaihin sovellettiin.

Barcelonan prosessi jatkoi etenemistään. Alueellisesta yhteistyöstä käydyissä vahvistetuissa keskusteluissa korostettiin alueellisten aloitteiden lisääntyvää merkitystä politiikan, talouden ja kulttuurin alalla, ja niissä korostettiin pikaista tarvetta lisätä eteläisten maiden välistä yhteistyötä (nimenomaan Välimeren kumppanimaiden kesken). Stuttgartissa huhtikuussa pidetyssä kolmannessa Euro-Välimeri-kokouksessa vahvistettiin Barcelonan julistuksessa asetetut tavoitteet, nimittäin Välimeren alueen muuttaminen vuoropuhelun, vaihdon ja yhteistyön alueeksi lujittamalla demokratiaa, lainsäädäntöä, hyvää hallintoa ja kestävästi tasapainotettua taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä. Suuntaviivat Euro-Välimeren rauhan ja vakauden peruskirjaa varten hyväksyttiin ja sovittiin, että niitä kehitetään seuraavaan ulkoministerikokoukseen mennessä (marraskuu 2000).

Kuluttajahyödykkeiden hintojen liikkeet vaikuttivat alueen taloudelliseen kehitykseen. Öljyn hinnan kohoaminen vuoden 1999 maaliskuusta lähtien on auttanut Välimeren öljyntuottajia (Algeria, Egypti, Syyria [7]) parantamaan kaupan vaihtotasetta ja lujittamaan kasvunäkymiään. Jotkin maat, kuten Egypti ja Jordania, saattoivat myös epäsuorasti hyötyä korkeammasta öljyn hinnasta, koska suuri osa Persianlahden öljyntuottajamaiden siirtotyövoimasta on niistä peräisin ja niillä on myös merkittävät kauppasuhteet maiden kanssa. Paine rakenneuudistusta kohtaan on lisääntynyt joissakin maissa huonon kasvukyvyn ja riittämättömän työpaikkojen luomisen seurauksena. Uudistusten täysi täytäntöönpano hyödyttäisi alueen pidemmän aikavälin taloudellisia näkymiä huomattavasti.

[7] Vuosina 1997-98 julkisen sektorin kokonaistuloista 18 prosenttia saatiin öljytuloista Algeriassa, 8 prosenttia Egyptissä ja 39 prosenttia Syyriassa (Lähde: Kansainvälinen valuuttarahasto, World Economic Outlook, s. 26).

EU vetää 60 - 75 prosenttia useimpien Välimeren kumppanien viennistä ja samaan aikaan Euroopan unioni on pääomahyödykkeiden ja perusmaataloustuotteiden päätoimittaja. Maahan tuleva pääoma ja matkailijat ovat pääasiassa peräisin EU:sta. Kuitenkin alueiden sisäinen kauppa jää alle 5 prosenttiin alueellisesta bruttokansatuotteesta ja eteläisten alueiden yhdentymisen puute tarkoittaa sitä, että alueen talouselämä jää liian pieneksi kiinnostaakseen ulkomaisia sijoittajia.

Nyt on korkea aika vahvistaa Euroopan unionin ja Välimeren kumppaneiden yhteistä päätöslauselmaa taloudellisen uudistusprosessin syventämisestä ja laajentamisesta, jotta saavutetaan parannuksia pitkällä aikavälillä. Tässä kontekstissa MEDA-ohjelma on oleellinen väline kumppanien uudistustyön katalysaattorina ja edistäjänä.

LÄHI-IDÄN RAUHANPROSESSI, 1999

Kaikista esteistä huolimatta rauhanprosessissa edistyttiin huomattavasti vuonna 1999, nimenomaan vuoden loppupuoliskolla. Israelin pidennetty vaalikausi pysäyttikin useimmat aiheeseen liittyvät aloitteet ja toimet ensimmäisen vuosipuoliskon aikana.

Pääministeri Barakin valinta ja keskusta-vasemmistohallituksen valtaan astuminen Israelissa johtivat diplomaattisten yhteyksien vilkastumiseen, mikä lopulta konkretisoitui Israelin ja Palestiinan välisenä Sharm El Sheikhin sopimuksena syyskuussa. Sopimus oli periaatteessa uudelleen neuvoteltu vuoden 1998 marraskuun Wye-joen muistio. Kuitenkin siinä asetettiin myös aikataulu pysyvää tilaa koskeville neuvotteluille, joihin kuuluu puitesopimus, johon tuli päästä vuoden 2000 helmikuun puoliväliin mennessä [8], mikä johtaisi kattavaan sopimukseen vuoden 2000 syyskuuhun mennessä. Useimmat päätetyistä sitoumuksista on pantu täytäntöön, vaikkakin hienoisesti myöhästyneenä [9].

[8] Siirrettiin myöhemmin vuoden 2000 toukokuuhun

[9] Mukaanlukien noin 40 prosentin alueen siirto Länsirannasta palestiinalaishallinnon hallintaan, useiden vankijoukkojen vapauttaminen ja turvallisen väylän (Safe Passage) eteläisen reitin avaaminen.

Euroopan unioni tuki aktiivisesti kehitystä ja avusti osapuolia neuvotteluissa. Neuvoston puheenjohtaja Fischer ja komission varapuheenjohtaja Marín vierailivat alueella vuoden ensimmäisen puoliskon aikana. Neuvoston puheenjohtaja Halonen vieraili alueella vuoden loppupuoliskolla. EU:n rauhanprosessin erikoislähettiläs, suurlähettiläs Moratinos, jatkoi intensiivisen sukkuladiplomatian hoitamista koko alueella. Lisäksi EU:n virkamiehet kävivät lukuisia neuvotteluja rauhanprosessin keskeisten osapuolten ja tärkeimpien kansainvälisten toimijoiden kanssa, ensisijaisesti Yhdysvaltain ja Venäjän sekä Japanin, Norjan ja Kanadan kanssa.

Samanaikaisesti EU piti yllä laajaa palestiinalaishallinnolle annettavan taloudellisen tuen ohjelmaa. Vuoden 1993 lupauksien uusimista ylimääräiseksi viisivuotiskaudeksi [10] seuraten EU isännöi kokousta ja johti kokousta yhdessä Palestiinan tilapäisen yhteistyökomitean kanssa (AHLC) Frankfurtissa helmikuun alussa. Maailmanpankin neuvotteluryhmä seurasi kokousta ja molemmat kokoukset tuottivat lisäpyrkimyksiä kestävän talouskasvun suuntaan Länsirannan ja Gazan alueella, ja lisäsivät talousarvion avoimuutta palestiinalaishallinnon osalta. Näitä pyrkimyksiä jatkettiin AHLC:n seuraavassa kokouksessa, joka pidettiin lokakuussa Tokiossa.

[10] Marraskuu 1998, Washingtonin ministeritason rahoittajien konferenssi

Maghreb ja Mashrek: demografiset, yhteiskunnalliset ja taloudelliset indikaattorit

>TAULUKON PAIKKA>

II.2. YHTEISTYÖ VÄLIMEREN KUMPPANEIDEN KANSSA

II.2.1. KAHDENVÄLINEN YHTEISTYÖ

ALGERIA

EU:n ja Algerian kahdenväliset suhteet

Algeria keskeytti vuoden 1997 kesäkuussa saman vuoden maaliskuussa käynnistetyt assosiaatiosopimusneuvottelut. Vuoden 1999 aikana EU:n ja Algerian suhteissa saavutettiin uudelleen tiettyä vireyttä, jota tuki Alger'n komission edustuston uudelleen avaaminen edellisen vuoden lopussa.

Odoteltaessa EU:n ja Algerian välisten assosiaationeuvottelujen saattamista päätökseen, poliittinen vuoropuhelu molempien osapuolten välillä tapahtuu ministeritason säännöllisissä tapaamisissa: EU:n troikka ja komission jäsen Patten vierailivat Algeriassa 3.11.1999. Vierailu päättyi ilmoitukseen siitä, että viralliset EU:n ja Algerian assosiaatiosopimusta koskevat neuvottelut aloitetaan uudelleen vuoden 2000 ensimmäisen kolmen kuukauden lopussa.

Lisäksi komissio järjesti vuoden 1999 kesäkuussa Alger'ssa Algerian hallituksen pyynnöstä taloudellista siirtymäkautta ja vapaakauppaa koskevan työpajan, johon osallistui alan eurooppalaisia asiantuntijoita.

Poliittinen ja taloudellinen kehitys

Vuoden 1999 alkua hallitsivat huhtikuussa pidetyt presidentinvaalit. Presidentti Zéroualin elokuussa 1998 antamasta eroamisilmoituksesta lähtien havaittu, pikemminkin odottava Algerian viranomaisten asenne, jokseenkin vahvistui vuoden 1999 tammikuussa hallituksen nimittämisen jälkeen; hallituksen oleellinen tehtävä oli vaalien valmistelu.

Presidentinvaaleihin osallistuivat poliittisen luokan näkyvimmät henkilöt. Abdelaziz Boutéflika voitti vaalit saaden 73,8 prosenttia äänistä. Kuusi muuta ehdokasta veti ehdokkuutensa pois äänestystä edeltävänä iltana syyttäen äänestysoloja kiertävillä erityisäänestyspaikoilla. Virallinen äänestysprosentti oli 60 %.

Presidentti Boutéflika ryhtyi välittömästi toteuttamaan kansallisen rauhan palauttamisohjelmaa ja palauttamaan Algerian mainetta kansainvälisellä tasolla. Siviilirauhaa edistävä hanke on antanut lainvahvistamisen myötä viranomaisille antautuville aseistetuille ryhmille mahdollisuuden hyötyä armahdusmenettelystä, jos antautuminen on tapahtunut ennen 13. tammikuuta 2000. Algerian kansalaiset suurelta osin hyväksyivät tämän siviilirauhan kansanäänestyksellä (98,6 prosentilla äänistä), joka pidettiin 16. syyskuuta 1999. Näin ollen tätä lakia pidetään laajalti tärkeänä suuntaviittana rauhaan paluuseen, vaikka se osa väestöstä, joka on kärsinyt terroristien väkivallasta tai menettänyt lähimmäisiään, vastusti sitä, ja se on sitä paitsi saanut Algerian tärkeimpien kumppanien tuen.

Presidentin muodostamaa uutta hallitusta, joka kulkee samoilla linjoilla hänen ohjelmansa kanssa, saatiin odottaa koko vuoden 1999 ajan. Uusi pääministeri Benbitourin johtama hallitus nimitettiin lopulta 24. joulukuuta 1999.

Ihmisoikeuksien loukkaamista koskevat raportit vähenivät vuoden 1999 aikana turvallisuustilanteen parantuessa asteittain. Presidentti Boutéflikan siviilirauhapolitiikka oli ensimmäinen askel kohti kansallista. Joka tapauksessa ihmisoikeustilanne Algeriassa on kiistämättä edelleen huolestuttava ja sitä on seurattava hyvin tarkasti.

Vuosi 1999 alkoi synkkien talousnäkymien varjostamana. Öljyn hinnat olivat sellaisella tasolla, että maan oli pakko turvautua valuuttavarantoihin, jotta se pystyi huolehtimaan ulkomaisista sitoumuksistaan ja tilanne näytti vuoden 2000 osalta vielä pahemmalta. Kuitenkin öljyn hinnan nousu ja vahvistuminen vuoden 1999 toisesta neljänneksestä lähtien antoi Algerian hallinnolle mahdollisuuden odottaa tulevaisuuden velanmaksupäiviä levollisemmalla mielellä.

Algerian hallinto hallitsi hyvin öljyn hinnan putoamisen, joka oli merkittävämpi kuin vuonna 1986. Algerian makrotaloudellinen suorituskyky oli hyvä vuonna 1999 ja ulkomaiset ja kotimaiset taseet pysyivät tasapainossa. Talouskasvu saavutti 3,6 prosentin tason, inflaatio laski (5 prosentista vuonna 1998 2,6 prosenttiin vuonna 1999) budjettialijäämä pysyi 2 prosentissa bruttokansantuotteesta verrattuna edellisen vuoden 3,9 prosenttiin. Kuitenkin Algerialla oli vuoden lopussa valuuttavarantoja 4,6 tuontikuukauden edestä (1998: 7,5 kuukauden). Tämä heikentyminen selittyy osittain ulkomaisella velkaantumisella ja erittäin korkeilla velanhoitokuluilla (yli 40 prosenttia vientituloista). Öljyn hinnan jatkuva nousu on kuitenkin antanut mahdollisuuden välttyä ulkomaisen velan uudelleen porrastamiselta kolmannen kerran.

Makrotaloudellisesta hyvästä menestyksestä huolimatta Algerian talous on yleisesti riippuvainen hiilivetysektorista. Hiilivetyjen vienti jäi vähäiseksi ja se oli vain 3 prosenttia kokonaisviennistä. Havaittu kasvu ei täten ollut riittävä alentaakseen työttömyysastetta merkittävästi vaan se on lähes 30 prosenttia aktiivisesta työväestöstä. Halu vähentää riippuvuutta hiilivedyistä esitettiin prioriteettina, joka voi konkretisoitua ainoastaan siten, että talouselämän rakenteita uudistetaan ja tuetaan suoria ulkomaisia sijoituksia.

Näiden investointitoimien tukemisesta huolimatta yksityistäminen on ajautunut umpikujaan. Yhteenkään toimeen ei ole ryhdytty edes vuoden kuluttua yksityistämisohjelman käynnistämisestä. Prosessi on polkenut paikallaan, koska yksityistämisestä vastaavat instituutiot kiistelevät menettelytavoista ja riitelevät etuoikeuksistaan. Samoin ulkomaankauppa on edelleen merkittävien rajoitusten ja suojelutoimien taso on suhteellisen korkea. Kuitenkin pörssin samoin kuin yksityisten lentoyhtiöiden aloitettua toimintansa Algerian viranomaiset ovat näyttäneet päättäväisyytensä jatkaa talouselämän lisääntyvää vapauttamista.

Meda-rahoitusyhteistyö

Rahoitusyhteistyö EU:n ja Algerian välillä on perinteisesti kärsinyt algerialaisten instituutioiden rakenteellisista vaikeuksista, jotka pahenivat turvallisuuspoliittisen tilanteen myötä. Kuitenkin vuoden 1998 lopusta lähtien, yhteistyöhön on syntynyt tiettyä vireyttä ja tärkeiden yksityissektorin kehittämishankkeiden valmistelu on ollut mahdollista. Vuonna 1999 allekirjoitettiin kaksi MEDA-hankkeille tärkeää rahoitussopimusta, joista toinen koskee teollisuuden uudelleen järjestelyä ja yksityistämistä (38 miljoonaa euroa), ja toinen pk-yritysten toiminnan edistämistä (57 miljoonaa euroa). Yksityistämishanke kattaa teknisen avun, jonka tarkoitus on antaa puhtia uudelleen sellaisten algerialaisten keskisuurten ja suurten yritysten yksityistämiselle, jotka ovat eri sektorien holding-yhtiöiden hallinnassa. Pk-yritysohjelman tarkoitus on lujittaa algerialaisten yritysten kilpailukykyä ottaen huomioon Algerian talouselämän lisääntyvä avautuminen ja EU:n kanssa tehty päätös vapaakauppa-alueesta.

Vuonna 1999 valmisteltiin myös tärkeää rahoitussektorin nykyaikaistamishanketta (23 miljoonaa euroa). Rahoitussektorin nykyaikaistaminen edellyttää teknistä apua ja koulutusta rahoituslaitoksille, keskuspankille ja pääomamarkkinalaitoksille. Se edellyttää myös useimpien algerialaisten pankkien ja vakuutusyhtiöiden kummitoimintaa Euroopan yhteisössä toimivien vastaavien laitosten kanssa.

Kansalaisyhteiskunnan tukemishankkeeseen (5 miljoonaa euroa) ryhdyttiin myös vuoden 1999 lopulla. Tämä hanke vahvistaa institutionaalisesti noin 50 - 60 kansalaisjärjestöä ja kehitysjärjestöä Algeriassa, jotka työskentelevät erityisesti paikallisen kehityksen, ympäristön, naisten ja lasten parissa.

Ohjelmakaudelle 1995-99 on sidottu yhteensä 164 miljoonaa euroa Algerian MEDA-yhteistyötä varten. Mainittujen hankkeiden lisäksi ohjelmassa on rakennesopeutustuki (30 miljoonaa euroa) ja EIP:n lainan korkotuki teollisuuden saasteiden poistamista varten (10,7 miljoonaa euroa). Tärkeän sosiaalirahaston tukihankkeen valmistelut alkoivat vuonna 1999; hankkeen tarkoitus on lujittaa yhteiskunnallista tasapainoa ja työpaikkojen luomista Algeriassa.

ALGERIA

MYÖNNETYT MEDA-MAKSUSITOUMUKSET VUONNA 1999 (MILJOONAA EUROA)

NIMI // MILJOONAA EUROA

1 - TUKI RAHOITUSSEKTORIN NYKYAIKAISTAMISELLE

2 - TUKI KANSALAISJÄRJESTÖILLE // 23,2

Yhteensä // 28,2

MAKSUSITOUMUKSET VUOSINA 1995-1999

>TAULUKON PAIKKA>

EGYPTI

EU:n ja Egyptin kahdenväliset suhteet

Neuvottelut uudesta EU:n ja Egyptin assosiaatiosopimuksesta saavuttivat lopullisen vaiheensa sen jälkeen kun tärkeimmät avoimeksi jääneet asiat (maatalouskiintiöt, kolmansien maiden kansalaisten uudelleen päästäminen maahan ja ihmisoikeudet) ratkaistiin vuoden 1999 alkupuoliskolla. Neuvottelijoiden saavuttamaa asemaa tuki yleisten asioiden ministerineuvosto kesäkuussa 1999 ja sitä tutki sen jälkeen Egyptin hallitus. Molempien osapuolten parafoimaa tekstiä odotetaan vuoden 2000 alkupuoliskolla ja virallinen allekirjoitus tapahtuisi pian sen jälkeen.

Uuden assosiaatiosopimuksen allekirjoitusta odoteltaessa olemassa oleva kahdenvälinen sopimus tekstiilien kaupasta uusittiin joulukuussa 1999 olemassa olevan kauppakäytännön säilyttämistä varten.

Kahdenväliset kauppasuhteet ovat yleisesti olleet hyviä, mutta niitä varjosti vuoden 1999 aikana käydyt useat arkaluontoiset kiistat, nimenomaan kaupan teknisistä esteistä ja kasviterveyteen liittyvistä tuontikielloista. Kaksi vakavinta ruokaturvallisuuteen liittyvää asiaa, egyptiläisten perunoiden tuontirajoitukset perunan vaalean rengasmädän vuoksi ja pähkinöiden tuontirajoitukset aflatoksiinien vuoksi ratkaistiin ajoissa vuosien 1999-2000 laivauskautta varten. Dioksiinista johtuva lukuisten EU:n ruokatarvikkeiden tuonnin keskeyttäminen oli edelleen voimassa, mutta Egyptin viranomaiset antoivat ymmärtää, että kielto poistettaisiin vuoden 2000 alussa ja se korvattaisiin todistusjärjestelmällä, jotta kauppa voisi jatkua.

Komission varapuheenjohtaja, Sir Leon Brittan vieraili Egyptissä vuoden 1999 kesäkuussa WTO:n Seattlen kokouksen valmistelun merkeissä ja painosti Egyptin viranomaisia ratkaisemaan selvittämättömät kaupankäyntiin liittyvät asiat.

Viimeaikainen poliittinen ja taloudellinen kehitys

Vuoden 1999 tärkein poliittinen tapahtuma oli presidentti Hosni Mubarakin uudelleen nimittäminen presidentiksi kansanäänestyksen kannatuksella neljännelle kuusivuotiskaudelle ja sitä seurannut hallituksen vaihtuminen. Entinen julkisyrityksiä hoitava ministeri Atef Obeid nimitettiin pääministeriksi lokakuussa 1999 valtuuksinaan vauhdittaa talous- ja rakenneuudistusta. Useita uusia hahmoja tuli mukaan kabinettiin ensi kertaa, mukaan lukien uusi kansainvälisen yhteistyön ministeri, vaikka monet tärkeimmät ministerisalkut pysyivätkin entisillä haltijoillaan.

Yksi kaikkein vakavimmista poliittisista haasteista viime vuosina on ollut ääriterroristiryhmien toiminta. Kovaotteiset hallituksen toimet aseistautuneen fundamentalistiopposition nujertamiseksi johtivat molemmilla puolilla runsaisiin tappioihin ja sotatuomioistuinten laaja-alaiseen käyttöön. Ulkomaalaisten matkailijoiden joukkomurha Luxorissa (marraskuu 1997) kauhistutti useimmat egyptiläiset ja jakoi fundamentalistimuslimien liikkeen kahtia. Vaikka jihad-muslimien liike ei virallisesti ole luopunut väkivallasta, aseistautunut pääoppositio julisti tulitauon, joka pysyi voimassa vuonna 1999.

Hallitus on alkanut vapauttaa poliittisia vankeja saatuaan hillittyä fundamentalistiterrorismin, mutta monet vangit jäävät edelleen vankilaan. Poikkeustilaa (voimassa vuodesta 1981) on jatkettu seuraavaksi kolmeksi vuodeksi ja jatkuvasti raportoidaan kovaotteisista poliisitoimista ja huonoista vankilaoloista.

Kansalaisyhteiskunta on laaja ja aktiivinen. Uutta kansalaisjärjestölakia arvosteltiin ensin laajalti, kun se hyväksyttiin vuonna 1999, mutta kaikki tärkeät hallinnolliset säädökset ovat sopusoinnussa sen kanssa. Toivotaan, että saavutetaan kompromissi ulkomaisen (EU mukaan lukien) rahoituksen valvontaa koskevista säädöksistä, jotta kansalaisjärjestöjen hankkeet voivat edelleen saada yhteisörahoitusta.

Sosiaalilainsäädännön alalla hallitus vastusti menestyksekkäästi konservatiivisia voimia valmistellessaan uutta lainsäädäntöä, joka parantaa huomattavasti naisten asemaa, nimenomaan avioerotapauksissa. Kuitenkin on todettu, että poliittinen ja sosiaalinen liberalismi on paljon jäljessä taloudellista vapautumista ja että uusia toimenpiteitä tarvitaan.

Kansainvälisellä näyttämöllä Egypti vakuutti edelleen, että sillä on merkittävä alueellinen asema Lähi-idän rauhanprosessin tärkeänä toimijana. Se paransi suhteitaan naapurivaltioihinsa (erityisesti Sudaniin ja Libyaan) ja Saharan eteläpuoleisen Afrikan valtioihin ollessaan COMESA:n [11] jäsen. Se lujitti myös suhteitaan Eurooppaan.

[11] COMESA (Itä- ja Etelä-Afrikan yhteismarkkinat) perustettiin Lusakassa vuonna 1981. Nykyisin 21 Saharan eteläpuoleisen Afrikan valtiota osallistuu COMESA:aan.

Egyptin talouselämä menestyi vakaasti vuonna 1999 reaalisen BKT:n kasvuvauhdin ollessa 5 prosenttia. Tämä menestyminen oli hyvä suhteessa paikalliseen keskiarvoon, mutta se jäi alle hallituksen tavoitteiden. Lisäksi työllisyyden kasvu ei ollut riittävää vetääkseen mukaansa kasvavat työttömien ja alityöllistettyjen määrät. Säästämistaso jäi aivan liian alhaiseksi ja suorien ulkomaisten sijoitusten maahanvirtaus jäi paljon alle odotusten.

Vähentyvät vientitulot (johtuen erittäin alhaisista öljyn hinnoista vuosina 1998-1999) ja jyrkästi kasvava tuonti johtivat ulkomaan kauppataseen heikentymiseen ja lisäsivät paineita yliarvostettua Egyptin puntaa kohtaan. Valuuttavarannot alentuivat valuutan puolustusostoissa, mutta ne pysyivät silti suhteellisen korkeina (vastaten yli 12 kuukauden tuontia). Sekä öljyn hinnat että matkailu olivat vuoden 1999 loppuun mennessä elpyneet huomattavasti.

MEDA-toimet Egyptissä

Useimmat yhteisön talousarvion MEDA-maksusitoumukset vuosien 1996-1999 maaohjelmaan kuuluvien toimien rahoittamiseksi oli tehty jo vuosina 1996-1998. Sen seurauksena ainoastaan kaksi uutta sitoumusta myönnettiin vuonna 1999, molemmat liittyen MEDA:n korkotukiin EIP:ltä ympäristöystävällisiin toimiin saaduille lainoille.

Vuoden 1999 loppuun mennessä yli 90 prosenttia alunperin vuosina 1996-99 Egyptin maaohjelmassa suunnitelluista toimista oli sidottu. Ehdotettuja toimia rahoitussektorin tukemiseksi ja teknisen ammattikoulutuksen uudistamiseksi ei oltu viety loppuun, vaikka keskustelut Egyptin viranomaisten kanssa teknisen ammattikoulutuksen uudistuspolitiikan puitteista jatkuivat.

Yhteistyötoimet vuonna 1999 keskittyivät neljän tärkeimmän MEDA-rahoitusta vuosina 1996-98 saavan ohjelman täytäntöönpanoon, nimittäin:

*Kehityksen sosiaalirahasto-ohjelma - vaihe II (SFD II) (155 miljoonaa euroa, yhteistyössä Maailmanpankin kanssa),

*Koulutuksen edistämisohjelma (EEP) (100 miljoonaa euroa, yhteistyössä Maailmanpankin kanssa),

*Teollisuuden nykyaikaistamisohjelma (IMP) (250 miljoonaa euroa),

*Terveydenhuoltoalan uudistusohjelma (HSRP) (110 miljoonaa euroa).

EU:n laaja-alainen tuki Egyptin kehityksen sosiaalirahasto-ohjelmalle (SFD) on merkittävä tuki Egyptin taloudellisen siirtymän haittavaikutusten vähentämisohjelmaan. Ohjelman ensimmäisen vaiheen myönteisen arvioinnin jälkeen siihen sidottiin lisää MEDA-rahoitusta 155 miljoonaa euroa vuonna 1996 (SFD II). SFD II -ohjelman teknistä apua varten tarvittavat rekrytointimenettelyt saatettiin loppuun ja sopimus allekirjoitettiin. Teknisen avun ryhmä auttaa SFD II -ohjelmaa koordinoinnissa ja seuraamalla rahoittajien toimia.

EU tukee Egyptin hallituksen koulutuksen edistämisohjelmaa (EEP), jonka tarkoitus on parantaa peruskoulutuksen laatua. Siinä korostetaan: (1) oppivelvollisuuskouluun pääsyn parantamista, erityisesti tyttöjä ja heikommassa asemassa olevia lapsia koskien, (2) opetuksen laadun parantamista vähentäen resurssien tuhlausta, ja varmistaen että perustaidot saavutetaan, ja (3) parantaen järjestelmän tehokkuutta edistämällä resurssien, opettajien ja järjestelmän johtajien suunnittelua, johtamista ja luotettavuutta. Vuonna 1999 aloitetut EEP-ohjelmaa tukevat toimet keskittyivät hankkeen täytäntöönpanoon tarvittavan teknisen avun rekrytointiin.

Terveydenhuollon alalla EU tukee hallituksen kattavaa 10-15 vuoden terveydenhuoltoalan uudistusohjelmaa (HRSP), jonka lopullisena tavoitteena on tarjota Egyptin väestölle yhtäläiset, korkealuokkaiset ja kustannuksillaan tehokkaat palvelut verotuksellisesti kestävässä ja tehokkaassa terveydenhuolto- ja sairausvakuutusjärjestelmässä. Ohjelma keskittyy aluksi perusterveydenhuoltoon ja se luo pohjan yleiselle terveydenhuoltoalan työvoimalle ja järjestelmän uudistukselle, mitä varten kehitetään ohjelmia ja ne pannaan täytäntöön asteittain. Kilpailumenettelyn loppuunsaattamisen jälkeen sopimus terveydenhuoltoalan uudistamisohjelman teknisestä avusta allekirjoitettiin vuoden 1999 marraskuussa ja koko asiantuntijaryhmä pantiin liikekannalle vuoden loppuun mennessä.

Teollisuuden nykyaikaistamisohjelma (IMP) on Egyptin hallituksen, yksityissektorin ja Euroopan unionin yhteinen näkemys siitä, kuinka Egyptiä autetaan kilpailemaan menestyksekkäästi sekä kotimaisilla että kansainvälisillä markkinoilla. IMP-ohjelman tavoitteet toimivat kolmella tasolla. Ensinnäkin politiikan mahdollistavan toimintaympäristön tasolla, toiseksi alakohtaisella tasolla ja kolmanneksi yksittäisen yrityksen tasolla. Teollisuusministeriölle annetaan tukea, jotta se voi jatkaa yksityisen liiketoimintasektorin kasvun helpottamista ja tuottaa liiketoimintaystävällisemmän poliittisen ympäristön. Apua annetaan myös liikemiesten yhdistyksille ja muille vastaaville järjestöille, jotta vastataan yrityssektorin tarpeisiin. Yritystasolla avun kohteeksi on otettu noin 5 000 yritystä niiden kilpailukyvyn parantamiseksi. Rahoitussopimus IMP-ohjelmaa varten allekirjoitettiin vuoden 1998 lopussa. Vuonna 1999 hankkeen toimet keskittyivät aloitusvaiheeseen suunniteltuja välttämättömiä tutkimuksia koskevien kilpailumenettelyjen loppuunsaattamiseen ja kilpailumenettelyyn, joka koski monimutkaista teknisen avun pakettia, joka tarjoaa järjestelmälle johtajan ja tärkeimmät hallintojohtajat Teollisuuden nykyaikaistamiskeskukselle, joka hallinnoi ja johtaa tämän kunnianhimoisen hankkeen täytäntöönpanoa.

EIP-operaatioiden korkotukiin liittyen tehtiin kaksi uutta maksusitoumusta (katso jäljempänä), ja huomattavaa edistymistä tapahtui aikaisempina vuosina hyväksyttyjen korkotukien maksujen suorituksissa. Riskipääomaoperaatio Lecico Ceramics -hankkeen talousarviomäärärahat suoritettiin täysin ja tyydyttävä maksatustaso saavutettiin pk-yritysten kilpailukyvyn parantamisohjelmassa, joka täydentää IMP-ohjelmaa. Kyseistä ohjelmaa hallinnoivat Egyptin rahoituslaitokset raportoivat Egyptin yritysyhteisön olevan siitä huomattavan kiinnostunut.

EGYPTI: VUODEN 1999 MEDA-MAKSUSITOUMUKSET, miljoonaa euroa

Hankkeen/Ohjelman nimi // Summa

Alexandrian jätevedet (EIP:n korkotuki) // 6.1

Red Sea Hotel -ympäristöohjelma (EIP:n korkotuki) // 4.9

Yhteensä // 11

EGYPTI: Maksusitoumukset vuosina 1995-1999

(miljoonaa euroa)

>TAULUKON PAIKKA>

JORDANIA

EU:n ja Jordanian kahdenväliset suhteet

Vuoden 1999 loppuun mennessä Jordanian Hashemiitti-kuningaskunta, samoin kuin kuusi EU:n jäsenvaltiota, olivat ratifioineet EU:n ja Jordanian assosiaatiosopimuksen, joka allekirjoitettiin vuoden 1997 marraskuussa.

Suomen puheenjohtajuuskaudella (vuoden 1999 toisella vuosipuoliskolla) EU:n ministeritason troikka ja komissio vierailivat Jordaniassa korostaen maan tärkeää roolia Lähi-idän rauhanprosessissa.

Viimeaikainen poliittinen ja taloudellinen kehitys

Kuningas Hussein kuoli 7. helmikuuta 1999. Hänen poikansa ja seuraajansa kuningas Abdullah on sitoutunut poliittiseen ja taloudelliseen uudistukseen. Puutteista huolimatta Jordanian demokratisoitumisprosessia pidetään alueella jonkinlaisena malliesimerkkinä.

Kuningas Abdullah on aktiivisesti edistänyt naisten oikeuksia maassaan. Hän tuki hallituksen aloitetta kumota se rikoslain artikla, joka antaa mahdollisuuden aviorikoksesta (niin kutsutut "kunniarikokset") epäiltyjen naisten kimppuun fyysisesti hyökkäävien miesten lievään kohteluun.

Ulkomailla kuningas Abdullah ja hänen hallituksensa paransivat entisestään siteitä Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin ja he työskentelivät menestyksekkäästi korjatakseen suhteet arabimaailmaan, erityisesti Syyriaan ja Persianlahden valtioihin. Hän on jatkanut isänsä välitystoimia rauhanprosessissa ja hän onnistunut toimimaan välittäjänä Israelin ja Syyrian välillä ennen kuin neuvottelut aloitettiin uudelleen vuoden 1999 joulukuussa.

Lisäksi kuningas Abdullah on käynnistänyt useita aloitteita, joiden tarkoitus on nykyaikaistaa julkista sektoria ja edistää yksityistämistä.

Maassa ja alueella vallitseva vaikea taloudellinen tilanne vuoden 1998 lopussa ja vuoden 1999 alussa saattoi yleisten asioiden neuvoston kokouksen 22. heinäkuuta 1999 pyytämään komissiota harkitsemaan lisärahoitusapua Jordanialle. Alueellinen epävakaa tilanne - jota seurasi uusi Persianlahden konflikti ja rauhanprosessin lukkiintuminen - vaikuttivat haitallisesti Jordanian taloudelliseen tilanteeseen. Poliittinen epävarmuus yhdessä erittäin suuren budjettivajeen kanssa (sen arvioitiin olleen yli 10 prosenttia vuonna 1999), asettivat maan valuuttavarannot huomattavan paineen alaisiksi.

Huhtikuussa 1999 Jordania ryhtyi Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa uuteen laajennetun rahoitusjärjestelyn ohjelmaan ohjelmakaudelle 1999 - 2001 (Extended Fund Facility, EFF, jota vahvistettiin Compensatory and Contingency Financing Facility -ohjelmalla; ne ovat yhteensä 228 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoiset). Toukokuussa Maailmanpankki myönsi Jordanialle uuden talouden uudistamis- ja kehityslainan (ERDL III) määrältään 120 miljoona Yhdysvaltain dollaria. Lisäksi Pariisin klubi päätti vuoden 1999 huhtikuussa järjestellä uudelleen noin 800 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvosta Jordanian velkoja.

Vuoden 1999 loppua kohden taloudellinen tilanne parantui ja ulkomaiset valuuttavarannot palasivat suhteellisen turvallisille tasoille (vastaten noin 6 kuukauden tuontia). Näiden myönteisten suuntauksien odotetaan lujittuvan entisestään, koska öljyn hinnat ovat parantaneet Jordanian kauppakumppaneiden taloudellista tilannetta, erityisesti Persianlahden alueella. Lisäksi Barakin valinnan pääministeriksi Israelissa odotetaan antavan uuden impulssin Lähi-idän rauhantoimille.

MEDA-toimet Jordaniassa

Jordania on saanut huomattavia resursseja MEDA-ohjelmasta taloudellisen siirtymäohjelmansa tukemiseen. MEDA I -ohjelmasta (1995 - 99) Jordania sai yhteisötukea 254 miljoonaa euroa kahdenvälisen yhteistyön puitteissa, kun EIP-lainaoperaatiot omista varoista olivat yhteensä 223 miljoonaa euroa.

Komissio hyväksyi seuraavat neljä ohjelmaa vuonna 1999:

*Rakennesopeutusohjelma (80 miljoonaa euroa): Komissio valmisteli uuden rakennesopeutusohjelman Jordanialle, jonka tarkoituksena oli vauhdittaa maan rakenneuudistusohjelman täytäntöönpanoa. Osuuksien suoritus riippuu Jordanian viranomaisten kanssa neuvoteltujen ehtojen tyydyttävästä täyttymisestä. Nämä koskevat pääasiassa: (a) makrotaloudellista johtamista, (b) verouudistusta (esimerkiksi arvonlisäveron käyttöönottoa), (c) yhteiskunnallisia investointeja, (d) julkisen sektorin uudistusta. Vuoden 1999 loppuun suunniteltu ensimmäisen osuuden suoritus (40 miljoonaa euroa) siirrettiin myöhemmäksi, sillä tärkeintä ehtoa (arvonlisäveron käyttöön ottamista koskevan lakiesityksen esittäminen parlamentille) ei voitu täyttää.

*EU:n ja Jordanian assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanon kontekstissa ja Jordanian liityttyä äskettäin WTO:hon, 40 miljoonan euron teollisuuden nykyaikaistamisohjelman (IMP) tarkoituksena on parantaa maan yksityisen teollisuuden kilpailukykyä. Ohjelman tavoitteisiin kuuluvat muun muassa: (a) muiden kuin rahoituspalvelujen tarjoaminen avunsaajayrityksille, erityisesti pk-yrityksille, (b) yksityissektorin yritysten rahoitusvälineiden monipuolistaminen, erityisesti keskipitkän ja pitkän aikavälin rahoituksessa, (c) ammattikoulutuksen vahvistaminen, ja (d) institutionaalisen uudistuksen vauhdittaminen (teollisuus- ja kauppaministeriön uudistus ja tekninen apu Jordanian teollisuuspolitiikasta vastaaville instituutioille).

*Suur-Ammanin vesihuollon saneerausohjelman täytäntöönpanoa varten komissio hyväksyi sen hallintoyksikön rahoituksen (5 miljoonaa euroa). Ohjelma käsittää suuren, noin 200 miljoonan euron pääomainvestoinnin, joka tulee eri kansainvälisiltä rahoittajilta ja lainanantajilta (esimerkiksi EIP, Maailmanpankki, Saksa, Italia ja US-AID) Ammanin vedenjakeluverkoston rakenteen uudistamiseen ja kunnostamiseen, jotta voidaan merkittävästi vähentää nykyistä korkeaa hukkaveden määrää.

*Kulttuuriperinnön suojelu- ja edistämisohjelman (3,9 miljoonaa euroa) tarkoitus on lisätä tietoisuutta ja lujittaa Jordanian kulttuuriperinnön suojelua (esimerkiksi kahden arkeologisen tutkimuspaikan kehittäminen, Um Al-Rasasin ja Lehunin, jotka antavat hyvän yleiskuvan Jordanian sivilisaatiosta). Tämän hankkeen tarkoitus on kehittää edelleen matkailualaa antamalla tukea Jordanian matkailuliitolle.

Lopuksi on mainittava, että Stuttgartissa vuoden 1999 huhtikuussa pidetyssä kolmannessa ulkoministerien Euro-Välimeri-kokouksessa päätettiin osoittaa kunnioitusta edesmenneen kuningas Husseinin perintöä kohtaan. Hänen alueen rauhanedistämistoimiensa muistoksi kokouksessa päätettiin vuoden 2000 kulttuuritapahtumista, joiden tarkoitus on lisätä harmoniaa ja monenkeskistä kunnioitusta Euro-Välimeren alueen kansojen välillä.

Jordania: vuoden 1999 MEDA-sitoumukset, miljoonaa euroa

Hankkeen/ohjelman nimi // Määrä

Rakennesopeutusohjelma II // 80

Teollisuuden nykyaikaistamisohjelma // 40

Hallintoyksikkö Suur-Ammanin vesihuoltojärjestelmän parantamisohjelmaa varten // 5

Kulttuuriperinnön suojelu ja edistäminen // 3,9

Yhteensä // 128,9

Jordania: Sitoumukset vuosina 1995 - 1999,

miljoonaa euroa

>TAULUKON PAIKKA>

LIBANON

EU:n ja Libanonin suhteet

Edistyminen assosiaatiosopimuksesta käytävissä neuvotteluissa Libanonin kanssa on ollut hidasta. Neuvottelut alkoivat vuoden 1995 marraskuussa ja viimeinen kokoontuminen pidettiin vuoden 1998 huhtikuussa lähes kahden vuoden tauon jälkeen. Tällä hetkellä useimmista asioista on päästy sopimukseen. Neuvottelujen jatkamista koskevat esteet ovat sisäisiä (yleisvaalit elokuussa/syyskuussa 2000), taloudellisia (protektionistisen yksityissektorin vastustus), verotuksellisia (korkea riippuvuus tullituloista) ja ulkoisia (Syyrian voimakas vaikutusvalta). Uudet tulonlähteet vuodeksi 2001 suunnitellusta arvonlisäveron käyttöönotosta mahdollistaisivat asteittaisen tullitariffien poistamisen vapaakauppa-alueen valmistelua varten. Hallitus on halukkaasti ottanut vastaan taloudellisen liberalisaation, avoimuuden ja nykyaikaistamisen ja se on sitoutunut verouudistuksiin vuosien 1999 ja 2000 talousarviossaan, jotta se voi taistella suurta budjettivajetta vastaan. Komissio johtaa näiden uudistusten auttamisessa valmistellen tulevaa sopimusta. Komissio pyysi assosiaatiosopimusneuvottelujen uudelleen aloittamista vuoden 2000 alussa.

Viimeaikainen taloudellinen ja poliittinen kehitys

Kansalaissodan (1975-1991) loppumisen jälkeen Libanonia on hallinnut presidentistä (maroniitti-kristitty), pääministeristä (sunni-muslimi) ja parlamentin puhemiehestä (shia-muslimi) muodostuva troikka. Vuoden 1998 lokakuussa pidettyjen vaalien jälkeen kenraali Emile Lahoud tuli Haririn tilalle presidentiksi vaaliohjelmassaan lahjonnan vastainen taistelu, poliittisen keskustelun avaaminen, taloudellisen vapauttamisen vauhdittaminen ja julkishallinnon avoimuuden lujittaminen. Hän nimitti Selim Hossin pääministeriksi. Hän on yrittänyt muuttaa valtionlaitoksia ei-lahkolaiseen suuntaan, mutta tähän saakka rajoitetulla menestyksellä.

Uusi hallitus sai perinnökseen lamaannuttavan valtionvelan (19 miljardia euroa vuoden 1999 alussa), jota se on yrittänyt vähentää kahden peräkkäisen talousarvion avulla. Taloudellisen elpymisen perustana pidetään liberaalia talouspolitiikkaa, verouudistusta ja yksityistämistä. Nykyinen lama hankaloittaa taloudellisista uudistuksista selviytymistä.

Poliittista tilannetta värittää Israelin miehitys eteläisellä raja-alueella, joka aiheutti jäytävän konfliktin hizbollahin ja Israelin ja Israelin tukemien Etelä-Libanonin armeijan (SLA) joukkojen välillä. Noin 4 500 YK:n joukkojen sotilasta (UNIFIL) tarkkaili tilannetta. Huomattavaa kehitystä edusti SLA:n vetäytyminen Jezzinen kaupungista vuoden 1999 keskivaiheilla ja alueen paluu Libanonin poliisin hallintaan. Etelästä on tullut yhä räjähdysalttiimpi. Israelin kostoilmahyökkäykset tuhosivat kaksi tärkeää voimalaitosta vuoden 1999 kesäkuussa ja lisäsivät jo valmiiksi kamppailevan talouden taakkaa. Libanon on vastaanottanut noin 300 000 palestiinalaispakolaista, jotka on sijoitettu useisiin leireihin, radikaaleja palestiinalaisvastarintaryhmiä (Arafatin vastustajia) ja noin 30 000 syyrialaisen joukon, joka näennäisesti turvaa rauhaa.

Suorien yhteyksien uudelleen luominen Syyrian ja Israelin välille vuoden 1999 lopussa ja vuoden 2000 alussa on tuonut lähemmäksi mahdollisuudet rauhansopimukseen, paluuseen Golanille ja Israelin vetäytymiseen Etelä-Libanonista (tarvittaessa yksipuolisesti vuoden 2000 heinäkuuhun mennessä, päämisteri Barakin mukaan) YK:n turvallisuusneuvoston 425 päätöslauselman mukaisesti. Tällä hetkellä molempien puolien on vielä sovittava perusperiaatteista, jotta neuvottelut voivat jatkua.

MEDA:n alainen rahoitusyhteistyö

Libanon on saanut 184 miljoonaa avustuksia MEDA-ohjelmasta (1995-99). Suurin osa näistä tukimäärärahoista sidottiin vuonna 1999. Tuki asukasta kohden ilmoitettuna Libanon on yhteisötuen johtavien avunsaajamaiden joukossa Välimeren kumppanien joukossa. Tukien lisäksi Euroopan investointipankki on myöntänyt Libanonille lainoja yli 200 miljoonaa euroa.

Suurin osa tästä rahoitustuesta on osoitettu Libanonin taloudelliseen rakenneuudistukseen ja hallinnon saneeraamiseen. Vuoden 1998 elokuussa 38 miljoonan euron rahoitussopimus allekirjoitettiin sosiaalipalveluministeriöiden, valtion yritysten (sähkö, vesi) ja kuntien saneerausta varten, pitkän ja katastrofaalisen kansalaissodan jälkeen. Sopimus investointien suunnitteluohjelmasta (25 miljoonaa euroa) allekirjoitettiin vuoden 1999 kesäkuussa seuraavista aloista vastaavien ministeriöiden suunnittelu- ja hallinnointikapasiteetin vahvistamiseksi: vesi, energia, julkiset työt, ympäristö ja kiinteät jätteet.

Vuoden 1999 joulukuussa komissio hyväksyi virallisesti 50 miljoonan euron avustuksen rakennesopeutusohjelmalle, joka oli tarkoitettu vahvistamaan verouudistusta, ja 25 miljoonan euron tuen sosiaali- ja talouskehitysrahaston luomiseksi, jotta voidaan tarjota turvaverkko alhaisemman tulotason ryhmille mikroluottojärjestelmän, yhteisön kehitystoimien ja sosiaalipalvelujen kautta.

Vuoden 1999 marraskuussa hyväksytyn Teollisuuden nykyaikaistamishankkeen (11 miljoonaa euroa) on määrä alkaa vuoden 2000 alussa. Teollisuus saa myös tukea niiden instituutioiden lujittumisesta, jotka vastaavat standardien ja normien valmistelusta ja sertifioinnista (6 miljoonaa euroa), toimien on suunniteltu alkavan vuoden 2000 ensimmäisellä puoliskolla.

Libanon: vuoden 1999 MEDA-sitoumukset, miljoonaa euroa

Hankkeen/Ohjelman nimi // Määrä

Teollisuuden nykyaikaistamisohjelma // 11

Rakennesopeutusohjelma // 50

Sosiaali- ja talouskehitysrahasto // 25

YHTEENSÄ* // 86

(EIP:n riskipääomaa ja korkotukea on suunniteltu vuodelle 2000) //

* lisäksi 31 miljoonaa euroa saneeraukseen ja humanitaariseen apuun, MEDA:n ulkopuolelta

Libanon : Sitoumukset vuosina 1995 - 1999,

miljoonaa euroa

>TAULUKON PAIKKA>

MAROKKO

Kahdenväliset suhteet

Assosiaatiosopimuksen ratifiointi EU:n jäsenvaltioiden parlamenteissa päättyi vuoden 1999 lokakuussa. Sopimuksen voimaan astuminen sen jälkeen myöhästyi, kun Marokko pyysi saada tehdä tiettyjä sovellutuksia sopimuksen liitteisiin 2 ja 6.

Kun nämä sovellutukset oli otettu mukaan kirjeenvaihtona, assosiaatiosopimus sekä tiettyjä sen liitteitä muuttava kirjeenvaihtona tehdyt sopimukset astuivat voimaan 1. maaliskuuta 2000.

Lisäksi kalastussopimus raukesi vuoden 1999 marraskuun lopussa. Marokko vahvisti, että se ei halunnut uusia sopimusta, mutta ilmoitti olevansa halukas tutkimaan uusia kumppanuuden muotoja kalastuksen alalla. Maatalousasioista, maaseudun kehityksestä ja kalastuksesta vastaava komission jäsen Fischler vieraili tämän asetelman vallitessa Marokossa 20.-21. joulukuuta 1999.

Marokon ja Euroopan unionin kaupalliset suhteet ovat kärsineet jännitteistä marokkolaisten tomaattien tuonnin hallintaa koskevien ongelmien takia. Tomaattien tuonnille unioniin asetettujen tariffikiintiöiden ylittäminen sai komission ottamaan käyttöön 23. joulukuuta 1999 tuontilisenssijärjestelmän. Heti 17. tammikuuta 2000 pidettyjen komission ja Marokon viranomaisten välisten neuvottelujen jälkeen järjestelmä kumottiin sillä varauksella, että Marokko sitoutuu rajoittamaan vientiään tiukasti.

Maan poliittinen ja taloudellinen kehitys

Vuoden 1999 merkittävä tapahtuma oli kuningas Hassan II:sen kuolema 23. heinäkuuta ja hänen poikansa Mohamed VI:nnen nousu valtaistuimelle. Uusi kuningas muokkasi poliittista ilmastoa suuremman liberalisaation suuntaan vanhojen käytäntöjen kanssa ristiriitaisilla erilaisilla toimilla. Nimenomaan poliittisessa oppositiossa olevien paluu maanpaosta antoi selkeän merkin liberalisointi- ja vallan demokratisointihalusta.

Vuoden 1998 alusta lähtien vallassa ollut vuorotteluhallitus jatkoi toimiaan. Sen täytyi kuitenkin kohdata arvostelijat, jotka moittivat sitä liikkumattomuudesta, nimenomaan opposition puolesta.

Jos talouselämän tulokset osoittavatkin makrotaloudellisen tason vakautta, nimenomaan vuodelle 1999 alle 2,3 prosentin budjetin alijäämää, ulkomaisen lainanoton alentumista, ulkomaisten investointien lisääntymistä, matkailun vilkastumista ja ulkomaisten valuuttavarantojen tyydyttävää tasoa, kasvun pysähtyminen on kuitenkin huolestuttavaa. Maataloussektorin kasvu on paljon alle 1 prosentin. BKT:n kasvu maatalouden ulkopuolella on hyvänä kuin myös huononakin vuonna vain 3 prosentin luokkaa. Nämä tulokset ovat eivät riitä todelliseen taloudelliseen elpymiseen ja lisäksi tietyt yhteiskunnalliset näkymät pysyvät ongelmallisina: työttömyys sekä köyhyysaste ovat lisääntyneet 10 vuoden ajan.

MEDA-toimet

Vuonna 1995 käynnistetty MEDA-ohjelma loppui vuonna 1999. Alunperin suunnitellut rahoitustavoitteet (580 miljoonaa euroa) ylitettiin: niinpä 31 hanketta rahoitettiin noin yhteensä 656 miljoonan euron kokonaismäärällä, josta 55,4 prosenttia oli kohdistettu taloudellisen tasapainon vahvistamiseen, 26,4 prosenttia taloudellisen siirtymävaiheen tukeen ja 18,2 prosenttia rakennesopeutusohjelmaan. Euroopan komissio keskitti toimiaan pohjoisen provinsseihin vuonna 1999: 77 prosenttia varoista annettiin näille provinsseille. Näihin toimiin kuului Välimeren ohitustie, joka oli toiseksi suurin hanke (80,3 miljoonaa euroa) rakennesopeutusohjelman jälkeen (120 miljoonaa euroa). Muut pohjoista aluetta koskevat hankkeet käsittivät: Taounat'n provinssin Sahlan ympäristön vesihuolto-maataloussuunnitelman, Tanger'n asuinkelvottoman alueen saneerauksen, Välimeren perinteisen rannikkokalastuksen tuen. Muille hankkeille suunnitelluista määrärahoista on osa erityisesti varattu pohjoisille provinsseille (katso kehystekstiä).

Mainittakoon, että rakennesopeutuksen kolmas ja viimeinen maksuosuus (50 miljoonaa euroa) on suoritettu joulukuussa 1999.

Pohjoisten provinssien kehittämistuki

Pohjoisen alueen vaikeudet liittyvät oleellisesti sen heikkoon kehitykseen. Alue on kärsinyt eristäytyneisyydestään ja investointien puutteesta kaikilla aloilla. Nykyään kolmasosa marokkolaissiirtolaisista on peräisin pohjoisesta ja merkittävällä osalla viljelypinta-alasta viljellään hasista. Euroopan unionin tukee tämän alueen asettamista ensisijaiseksi kehitystoimien kohteeksi. Komission toimet voimistuivat vuodesta 1996 lähtien. Niinpä 27 prosenttia MEDA-ohjelmasta osoitettiin vuosina 1996-98 pohjoiseen. 77 prosenttia varoista on vuonna 1999 myönnetty tälle alueelle. Lukuun on lisättävä se määrä erityishankkeita, jotka on rahoitettu muista budjettikohdista.

Komissio haluaa toiminnallaan lisätä tuottavilla hankkeilla saatavia tuloja, täyttää yhteiskunnallisten investointien vaje ja taistella ekologista rappioitumista vastaan.

Pohjoisessa ovat meneillään seuraavat hankkeet: maaseudun integroitu kehitys ja pohjoisen luonnonvarojen hallinta, terveydenhuollon hallinnan tuki, Chefchaouenin metsäalueiden integroitu kehitys, Sahlan vesihuolto-maatalous-suunnitelma, perinteisen rannikkokalastuksen ja Tanger'n asuinkelvottoman ympäristön tuki. Maaseutualueiden vesi- ja viemäröintihankkeiden, nuorison ja urheilun tukihankkeiden, peruskoulutuksen ja nuorisotalojen tukihankkeiden sitoumusmäärärahoista osa on varattu pohjoisille provinsseille.

Alueen eristäytyneisyyttä koskien vuonna 2000 käynnistyy merkittävä hanke: Välimeren ohitustie, johon yhteisö osallistuu 80 miljoonalla eurolla. Samanaikaisesti maaseututeitä koskeva ohjelma Rifin vuoristojonon keskellä auttaa yhdistämään kaikkein syrjäisimmät maaseudun alueet (duaarit) jo olemassa olevaan tiejärjestelmään ja helpottaa useiden kymmenien tuhansien asukkaiden kulkemista.

Marokko: Vuonna 1999 hyväksytyt sitoumukset

>TAULUKON PAIKKA>

Marokko: Sitoumukset vuosina 1995-1999

>TAULUKON PAIKKA>

SYYRIA

Kahdenväliset suhteet

Vuoden 1999 aikana lisäkeskusteluja käytiin MEDA-puitesopimuksesta, jonka kolme osapuolta lopulta allekirjoittivat (komissio, EIP ja Syyrian hallitus) 9. marraskuuta 1999. Vuoden 1999 loppuun mennessä Syyria ei kuitenkaan ollut ratifioinut sitä ja voimassa olevan puitesopimuksen puuttuessa yksikään MEDA I -ohjelman hankkeista ei ollut toiminnassa.

Neuvottelut assosiaatiosopimuksesta jatkuivat vuonna 1999. Kokouksia pidettiin 16.-17. maaliskuuta Brysselissä ja 9.-10. marraskuuta Damaskoksessa. Keskustelut keskittyivät teollisuus- ja maataloushyödykkeiden tariffien poistamiseen, sääntöihin tuotteiden alkuperästä ja teollisuus- ja maatalousyhteistyöstä. EU järjesti useita teknisiä aiheita käsitteleviä kokouksia, kuten tuotteen alkuperäsäännöistä ja mahdollisista tariffin purkamisen aikatauluista. 9.-10. marraskuuta pidettyjen neuvottelujen neljännen kierroksen aikana kaikkia aiheita käsiteltiin, mukaan lukien ihmisoikeuslauseketta ja Syyrian kriisitilalakeja.

Viimeaikainen kehitys

Sisäpoliittinen tilanne ei muuttunut suuresti vuonna 1999, kun vuodesta 1971 vallassa ollut presidentti Assad valittiin uudelleen viidennen kerran 10. helmikuuta.

Ulkomaansuhteiden osalta Syyria jatkoi siteidensä lujittamista Eurooppaan pitäen myös yllä hyviä suhteita Persianlahden valtioihin, Iraniin ja useisiin Aasian maihin. Syyria on vahvistanut suhteitaan entisen Neuvostoliiton maihin ja aivan viime aikoina Irakiin. Suhteet sekä Jordaniaan että Turkkiin parantuivat huomattavasti vuonna 1999. Lähi-idän rauhanprosessissa saavutettiin merkkipaalu, kun Syyrian ja Israelin rauhanneuvottelut käynnistyivät uudelleen vuoden 1999 joulukuussa.

Talouselämässä kirjattiin lievää parannusta vuoden 1999 aikana. Viranomaiset vakauttivat mustan pörssin vaihtokurssin ja korottivat asteittain virallista vaihtokurssia. Inflaatioaste laski 1 prosenttiin. Öljyn hinnan kohoaminen, ilmoitus talousuudistuksista ja parantuneista liiketoimintaodotuksista Syyrian ja Israelin neuvottelujen ansiosta lisäsivät myönteistä suuntausta ja tukivat taloudellisen elpymisen odotuksia. Todellisen bruttokansantuotteen vuosittaisen kasvuvauhdin odotetaan saavuttaneen noin 2 prosentin tason vuonna 1999.

Syyrian vienti elpyi vuonna 1999 ja kauppataseen vaje pieneni 30 prosentista 13 prosenttiin bruttokansantuotteesta. Julkisen sektorin tuotanto-osuus viennistä laski 71 prosenttiin vuonna 1999, verrattuna 79 prosenttiin vuonna 1997. Syyrian ja Libanonin vapaakauppasopimus, joka edellyttää tariffien vähennyksiä 25 prosenttia vuosittain, johti huomattavaan Libanonin ja Syyrian välisen kaupan lisääntymiseen (1,47 miljoonasta Yhdysvaltain dollarista vuonna 1998 3,34 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin vuonna 1999). Sopimusta pidettiin ensiaskeleena EU:n kanssa tehtävään assosiaatiosopimukseen. Maan ulkomainen velka aiheuttaa edelleen paineita Syyrian hallinnolle. Vaikka on merkkejä sopimukseen pääsemisestä Venäjän kanssa, Saksan kanssa ei tässä asiassa ole tapahtunut edistystä.

Virkaanastujaispuheessaan 10. marraskuuta 1999, presidentti Assad korosti tarvetta tiiviimpiin suhteisiin EU:n kanssa ja tarvetta talousuudistuksiin, erityisesti yritys- ja pankkisektoreilla. Presidentti Assadin poikaa Basharia pidetään uudistusmielisenä. Äskettäin viranomaiset ilmoittivat investointeja koskevan lain n:o 10 (1991) tarkistuksesta suotuisamman yritysympäristön luomiseksi.

MEDA-toimet

MEDA-ohjelmassa (1995-99) määritellyt hankkeet keskittyvät seuraaviin tärkeimpiin instutionaalisiin alueisiin:

-hallinnon ja talouden rakenteiden uudistus

-tuki yrityssektorille

-inhimillisten voimavarojen kehittäminen.

MEDA-rahoitteiset hankkeet ja ohjelmat pääasiassa liittyvät julkishallintoon (valtiovarainministeriön ja paikallishallinnon uudistus ja nykyaikaistaminen), infrastruktuuriin (tietotekniikka ja sähkö) ja yksityisen sektorin tukemiseen (Damaskoksen yrityshallintokorkeakoulu, the Damascus Higher Institute of Business Administration).

Vuonna 1999 rahoitussitoumuksia hyväksyttiin Syyrian eurooppalainen yrityskeskus II -ohjelmalle (12 miljoonaa euroa) ja institutionaaliselle ja alakohtaiselle uudistamisohjelmalle (21 miljoonaa euroa). Koska MEDA-puitesopimusta ei ollut ratifioitu raportointikauden loppuun mennessä, yhtäkään hanketta ei ole pantu täytäntöön.

Nämä ohjelmat on tarkoitettu tukemaan ja kannustamaan hallituksen uudistustoimia, luomaan tarpeelliset rakenteet ja välineet Syyrian talouden kehittämiselle ja luomaan suotuisa taloudellinen ja institutionaalinen ympäristö. EU:n kanssa tehtävä assosiaatiosopimus auttaa maata toteuttamaan rakennetoimia, jotka on tarkoitettu sen talouselämän uudistamiseen, jotta se voi selviytyä vapaasta kaupasta.

Syyria

Vuoden 1999 MEDA-sitoumukset, miljoonaa euroa

Hankkeen/Ohjelman nimi // Määrä (miljoonaa euroa)

Energiantuotannon toimintasuunnitelma // 11

Syyrian eurooppalainen yrityskeskus II // 12

Institutionaalinen ja alakohtainen nykyaikaistamisohjelma // 21

Arkeologinen koulutusohjelma (rahoitetaan MEDA:n kokonaismäärärahasta) // 2

YHTEENSÄ // 44

Syyria

Sitoumukset vuosina 1995-1999, miljoonaa euroa

>TAULUKON PAIKKA>

TUNISIA

Kahdenväliset suhteet

Tunisia oli ensimmäinen Välimeren kumppani, joka allekirjoitti assosiaatiosopimuksen Euroopan unionin kanssa (17. heinäkuuta 1995). Sopimuksen voimaantulosta 1. maaliskuuta 1998 lähtien, ensimmäistä EU:n ja Tunisian 14. heinäkuuta 1998 pidettyä assosiaationeuvoston kokousta seurasi assosiaatiokomitean kokous, joka pidettiin Tunisissa 25. kesäkuuta 1999.

Assosiaatiokomiteassa 25. kesäkuuta 1999 käsitellyt asiat kohdistuivat yhtaikaa poliittiseen vuoropuheluun (ihmisoikeudet), vapaakauppa-alueen luomiseen, maatalousasioihin (oliiviöljy), yhteiskunnallisiin asioihin ja rahoitusyhteistyön täytäntöönpanoon.

Maan poliittinen ja taloudellinen kehitys

Vuonna 1999 merkittävä tapahtuma oli 24. lokakuuta pidetyt presidentinvaalit ja parlamenttivaalit. Niille tunnusomaista oli Tunisian vaalilakiin tehdyt kaksi muutosta, mikä mahdollisti ensimmäistä kertaa ehdokkaiden määrän lisäämisen presidentinvaaleissa ja vähintään 20 prosenttia edustajainpaikoista taattiin oppositiopuolueille parlamenttivaaleissa. Presidentti Ben Ali valittiin uudelleen lähes yksimielisesti, hän sai 99,44 prosenttia äänistä, ja demokraattinen perustuslaillinen oikeistopuolue vahvisti johtavan asemansa.

Puheissaan presidentti pysyttelee sitoutuneena pluralismin ja lehdistön vapauden edistämiseen. Käytännössä hän testaa huomattavaa vajetta perusvapauksien, nimenomaan kokoontumis- ja ilmaisuvapauden, kunnioittamisessa. Presidentin halukkuus edistää uudistuksia näyttää tarkoittavan ihmisoikeuksista, tiedotuksesta ja edustajainkamarin suhteista vastaavan pääministerin kanslian perustamista.

Talouselämän osalta ennusteet vuodelle 1999 vahvistavat myönteisen suuntauksen. Bruttokansantuotteen kasvu näyttäisi olevan 6 prosenttia ja investointien kasvu 11,5 prosenttia (26 prosenttia BKT:sta). Julkistalouden alijäämä saavuttaisi 3 prosenttia BKT:sta ja inflaatioaste 2,8 prosenttia. Tunisian hallituksen arvioiden mukaan assosiaatiosopimuksen soveltamisesta johtuvasta tullimaksutulojen poistamisesta aiheutuisi vuosittain 400 miljoonan dinaarin (320 miljoonaa euroa) tappiot. Tappioiden kompensoimiseksi hallitus on korottanut arvonlisäveroa 18 prosenttiin ja poistanut tietyt verovapautukset. Talouskehityksen heikkona kohtana on työttömyys, työttömyysasteen ollessa 15 prosenttia.

MEDA-toimet

MEDA-ohjelmassa varaudutaan Tunisian taloudellisen siirtymävaiheen tukemiseen kiinnittäen erityistä huomiota rakenneuudistuksiin, yksityissektorin ja yhteiskunnallis-taloudellisen tasapainon kehittämiseen. Ohjelmakaudella 1995-1999 komissio sitoi 428,4 miljoonaa.

Vuonna 1999 tärkeimmät täytäntöön pannut toimet olivat seuraavat:

Rakenneuudistukset: Vuonna 1998 toteutetun rakenneuudistusoperaation (SAF I) menestymisen seurauksena uusi uudistusohjelma laadittiin ja toinen rakenneuudistusoperaatio (SAF II) määrältään 80 miljoonaa euroa alkoi helmikuussa 1999. Tämä toinen operaatio on tarkoitettu tietylle määrälle avainsektoreita: rahoitussektori, yksityistäminen, alemman ja keskiasteen koulutus. SAF II -ohjelma, kuten myös SAF I, on valmisteltu yhdessä Maailmanpankin kanssa, joka puolestaan on myöntänyt lainan tukeakseen Tunisian rahoitussektorin uudistusta. Vuoden 1999 lopussa ensimmäisten maksuosuuksien maksatukseen tarvittavia ehtoja ja kriteereitä oli noudatettu. Komissio on siten maksanut ensimmäisen 40 miljoonan euron maksusuorituksen.

Yksityissektorin kehittäminen: Useat teknisen avun ohjelmat ja koulutusohjelmat takaavat tuen yksityissektorin kehittämiselle, jossa päätavoitteena on talouselämän kilpailukyvyn parantaminen. Vuonna 1999 pannaan täytäntöön seuraavat hankkeet:

-Yksityissektorin kehittämisohjelma, jossa asiantuntijoiden ja palvelujen käytettäväksi asettamisella tuetaan pk-yritysten erojen tasaamista.

-Tuki ammattikoulutusjärjestelmän uudistamiselle.

-Tekninen apu yksityistämiselle.

-Suorien ulkomaisten investointien edistämisohjelma.

-Tunisian talouden kilpailukykyisyyden tukemisohjelma, pyrkien tukemaan nimenomaan pankkisektoria.

EIP:n hallinnoima uusi riskipääomatoimintalinja (30 miljoonaa euroa), jonka tarkoitus on tunisialaisten yritysten rakenneuudistus, on mahdollistanut komission jo myöntämien varojen kaksinkertaistamisen tämänkaltaisten toimien rahoittamiseen tarkoitettujen operaatioiden osalta.

Yhteiskunnallis-taloudellinen tasapaino : Tunisia seuraa uudistusprosessin yhteiskunnallisia vaikutuksia hyvin tarkkaan ja tässä suhteessa MEDA-ohjelma voi tukea toimia, joilla on sosiaalinen ulottuvuus.

Kahta hanketta toteutetaan:

-Maaseudun integroidun kehityksen ohjelma.

-Tuki työpaikkojen luomisohjelmalle. (hyväksyttiin vuoden 1998 lopussa)

Uusi 11,5 miljoonan euron sitoumus (korkotuki - EIP) toteutettiin, jotta helpotettaisiin EIP:n myöntämän Gabés'n alueen ympäristöhankkeen rahoituslainan takaisinmaksua.

Vuoden 1999 lopussa komissio teki rahoituspäätöksen myös 40 miljoonan euron sitoumuksesta terveydenhuoltosektoria koskevasta ohjelmasta tukeakseen tärkeää Tunisian sairausvakuutusjärjestelmän uudistushanketta. (katso kehystekstiä) Alakohtainen MEDA-sopeutusohjelma: Sairausvakuutusuudistus Tunisiassa, 40 miljoonaa euroa.

Alakohtainen sopeutusohjelma, jolla parannetaan Tunisian terveydenhuoltosektoria, hyväksyttiin marraskuussa 1999 ja se on ensimmäinen alakohtainen MEDA-sopeutusohjelma.

Rakennesopeutusohjelmasta poiketen, jonka yleisenä tavoitteena on palauttaa makrotaloudellinen tasapaino tai vahvistaa sitä ja ottaa käyttöön talousuudistustoimenpiteitä (lainsäädäntökehys, yksityistäminen, sosiaalinen turvaverkosto, verouudistustoimet, jne.), alakohtaisilla sopeutusohjelmilla painopiste on rajoitetumpi ja niillä tuetaan poliittisia ja institutionaalisia uudistuksia tärkeimmillä aloilla.

Tunisian alakohtaisen ohjelman tavoitteena on sairausvakuutusjärjestelmän kattava uudistus. Ohjelmaan sisältyy myös tiettyjä makrotaloudellisia ehtoja uudistusten kestävyyden lujittamiseksi.

Ohjelman ensisijaisena tavoitteena on julkaista Tunisian virallisessa lehdessä sairausvakuutusjärjestelmää uudistava laki (parlamentin hyväksymisen jälkeen). Se tukee myös täytäntöönpanoasetusten hyväksymistä ja julkaisemista (esimerkiksi peruspaketissa katetut palvelut, kokonaisvaltaisen vakuutusjärjestelmän kehittäminen tai vapaiden palvelujen kohdentamista parantavat toimet tai palvelut, joiden käyttäjämaksut ovat alennettuja). Nämä asetukset ovat välttämätön edellytys lain nopealle voimaantulolle hyväksymisen jälkeen.

Miksi alakohtaisen sopeutusoperaation muotoinen ohjelma- Ensinnäkin, uudistusaloite tehtiin vuonna 1996. Sittemmin Tunisian hallitus on jatkuvasti valmistellut sitä, erityisesti kansallisessa sairausvakuutuskomissiossa (CNAM) ja seitsemässä CNAM:in perustamassa asiantuntijatyöryhmässä. Tämä osoittaa, että ohjelmalle on omistauduttu vahvasti. Toiseksi, Tunisian viranomaiset ovat osoittaneet, että heillä on tarpeellinen tietotaito ohjelman valmistelua ja täytäntöönpanoa varten. Kolmanneksi, Tunisian konkreettisessa tapauksessa Maailmanpankki tukee jo terveydenhuoltosektoria 50 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisella investointilainalla. Neljänneksi, komissiolla on Maailmanpankin kanssa hyvät kokemukset rakennesopeutusohjelmista Tunisiassa.

Operaation erityisluonteen huomioon ottaen komissiolla on käytössään erityistä teknistä asiantuntemusta täytäntöönpanon valvontaa ja uudistusten vaikutusten arviointia varten.

Ohjelma on tehty tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja Maailmanpankin kanssa.

Tunisia: vuonna 1999 hyväksytyt MEDA-sitoumukset

OHJELMAN NIMI // MILJOONAA EUROA

1 - Tuki talousuudistuksille (SAF II)

2 - Tukiohjelma sairausvakuutusuudistuksille

3 -Gabés'n puhdistaminen saasteista: korkotuki (EIP)

4 - Riskipääoma «tuki yksityissektorille » (EIP) // 80

11,5

Yhteensä // 161,5

Tunisia: Sitoumukset 1995-1999

>TAULUKON PAIKKA>

TURKKI

Kahdenväliset suhteet

Kansainvälisellä tasolla EU:n ja Turkin suhteiden merkkitapahtuma vuonna 1999 oli Helsingin joulukuun huippukokouksen maalle myöntämä hakijamaan asema. Turkkia kohdellaan samoin kuin muita jäsenyyden hakijavaltioita, liittymistä edeltävää kumppanuutta valmistellaan.

Poliittinen ja taloudellinen kehitys

Sisäpoliittisella tasolla keskustan, vasemmiston ja oikeiston muodostama koalitiohallitus, jolla on suuri enemmistö parlamentissa, on käynnistänyt rakennesopeutusohjelman, joka koskee poliittisen elämän toimintaa, oikeusjärjestelmää, ihmisoikeuksien puolustamista, julkishallintoa ja sosiaaliturvaa. Talousalan uudistukset kohdistuvat pankkijärjestelmään ja maatalousalan tukemiseen. Vallitsevan koalitionhallituksen vakaus on hyvä enne suunniteltujen uudistusten täytäntöönpanolle, nimenomaan inflaation hallinnalle.

Turkkia elokuussa kohdannut maanjäristys aiheutti 17 000 uhria ja merkittäviä taloudellisia vahinkoja. Sen laukaisema solidaarisuusinnostus käynnisti Kreikan ja Turkin lähentymisen.

Vuonna 1999 Turkkia kohtasi lama: BKT väheni 5,8 prosenttia. Laman syinä pidetään kansainvälisen kaupan vaikeuksia ja rajoituspolitiikkaa, jota harjoitettiin taisteltaessa kotimaisen kysynnän lamauttanutta inflaatiota vastaan. Elokuun maanjäristys vaikeutti tilannetta entisestään.

Inflaationvastaisen taistelun tulokset jäivät alle tavoitteiden, sillä inflaatio oli 68,9 prosenttia, mikä oli vain vähän alhaisempi kuin vuonna 1998 (69,7 prosenttia). Julkistalouden alijäämä kasvoi vuonna 1999 (12 prosenttia BKT:sta, 8,9 prosenttia vuonna 1998). Hallituksen tavoite vuoden 2000 loppuun mennessä on laskea inflaatioaste 25 prosenttiin. Maailmanpankin kanssa joulukuussa 1999 allekirjoitettu lainan jäädyttämissopimus 4,3 miljardin Yhdysvaltain dollarin osalta tukee inflaationvastaista taistelua.

Kaupankäynnin määrä väheni lähes 10 prosenttia (tiedot tammi-marraskuulta) kotimaisen ja Venäjän laman johdosta. Kuitenkin samainen lama on mahdollistanut kauppataseen alijäämän vähentämisen lähes 30 prosenttiin, johtuen oleellisesti tuonnin vähentymisestä. Maksutase oli positiivinen näkymättömien osuuksien ansiosta (lykkäykset, matkailu), vaikka matkailutulot romahtivatkin vuoden aikana.

Euroopan unioni on edelleen Turkin tärkein kauppakumppani (54 prosenttia kauppavaihdosta). Turkin ja unionin kauppataseen alijäämä vähentyi huomattavasti, vuonna 1998 se oli 8,9 miljoonaa euroa ja 5,7 miljoonaa euroa vuonna 1999 (tammikuu-marraskuu). 90 prosenttia Turkin tuonnista unionista on koostunut pääomahyödykkeistä, raaka-aineista ja puolivalmisteista.

Meda-toimet Turkissa

Vuodeksi 1999 Turkin viranomaisten kanssa oli sovittu, että yhteisön rahoitustuki keskitetään rajoitettuun määrään prioriteettejä. Tavoite oli kaksitahoinen: toisaalta sitoa riittävästi rahoitusvaroja kunkin hankkeen tavoitteiden perusteella, toisaalta vahvistaa yhteisön toimien vaikutusta.

Vuoden 1999 kolme pääohjelmaa valmisteltiin perusopetuksen (100 miljoonaa euroa), hallintoyhteistyön (12 miljoonaa euroa) ja kansalaisyhteiskunnan alalle (8 miljoonaa euroa). Komissio myönsi varoja (1,7 miljoonaa euroa) myös yksityisomaisuuden suojelua koskevan lainsäädännön tehokasta toteuttamista varten; se sitoi myös 18,6 miljoonaa euroa EIP:n lainojen korkotukiin ympäristösektorille (Tarsuksen ja Diyarbakirin jätevesiverkosto).

Tärkein yhteisön panos rahoitusyhteistyöhön Turkin kanssa - 100 miljoonaa euroa - myönnettiin perusopetuksen tukihankkeelle. Hanke tukee ala-asteen koulutuksen laajentamista (5-8-vuotiaat lapset). Tukea annetaan opetusministeriölle alkeisopetuksen ja ammatillisen koulutuksen laadullista uudistamista varten, ja se jaetaan koko maalle. Lisäksi huomattava tuki tarjotaan 12 epäsuotuisimmalle provinssille koulutustarjonnan laadullisen ja määrällisen uudistuksen täytäntöönpanoon, nimenomaan naisten ja tyttöjen hyväksi. Lopuksi tukea annetaan monitoimikoulutuskeskuksille, jotka toimivat lähellä peruskoulutuksesta poissuljettuja ihmisiä (lapset, nuoret ja aikuiset) kaupungeissa, joissa muuttoliike on voimakas, erityisesti Istanbulissa.

Hallinnollinen yhteistyöohjelma on osoittautunut erittäin tärkeäksi mahdollisuuksien antajaksi Turkin viranomaisille tulliunionisopimussäädösten täytäntöönpanossa ja yleisesti Turkin EU:hun integroimisen jatkamisessa kaikilla aloilla. Se mahdollistaa rahoituksen turkkilaisten virkamiesten tai asiantuntijoiden vierailuille EU:ssa toimivien virkaveljiensä luo, mutta myös asiantuntijoiden työn rahoituksen, josta turkkilainen hallinto hyötyy, turkkilaisten ministerien koulutuksen järjestämisen, jne.

Kansalaisyhteiskunnan kehittämistä edistävän puiteohjelman tavoitteina on nimenomaan vahvistaa kansalaisaloitteita ja auttaa valtiota ja yhteiskuntaa luomaan tasapainoisempia keskinäisiä suhteita.

Hankkeiden maantieteellisessä jaossa on keskitytty Turkin kaakkois- ja itäprovinsseihin, jotka ilmoittavat olevansa merkittävästi kehityksestä jäljessä verrattuna muihin maan alueisiin. Vuoden 1999 elokuun maanjäristyksestä kärsineet provinssit on myös otettu erityisesti huomioon. Myös sukupuolikysymykset on otettu erityisesti huomioon.

Vuoden 1999 määrältään 140,3 miljoonan euron sitoumusmäärärahalla Turkki on saanut MEDA I -ohjelman puitteissa (1995-1999) kokonaisuudessaan 376,2 miljoonaa euroa. Viitisenkymmentä hanketta on pantu toimeen seuraavilla aloilla: yksityissektorin edistäminen (pk-yritykset), terveydenhuolto, peruskoulutus ja ammatillinen koulutus, ympäristö, ihmisoikeuksien ja kansalaisyhteiskunnan oikeuksien puolustaminen ja edistäminen.

Turkki

Vuoden 1999 MEDA-sitoumukset, miljoonaa euroa

Hankkeen/Ohjelman nimi // Määrä

Tuki peruskoulutukselle // 100

Hallintoyhteistyöohjelma // 12

Puiteohjelma kansalaisyhteiskunnan kehittämiseksi // 8

Teollisuus- ja tekijänoikeuksien tehokas voimaansaattaminen // 1,7

Korkotuki (EIP) -Tarsuksen jätevesihuolto - Diyarbakirin jätevesihuolto // 9,5 9,1

Yhteensä //

140,3

TURKKI: Sitoumukset 1995-1999

>TAULUKON PAIKKA>

LÄNSIRANTA JA GAZAN ALUE

Euroopan yhteisön ja Länsirannan ja Gazan alueen yhteistyö rahoitetaan pääasiassa erityisbudjettikohdasta nimeltään "Tuki Lähi-idän rauhanprosessille" (B7-420). Tämän osaston alaiset yhteistyötoimet, määrältään 41 miljoonaa euroa vuonna 1999, käsitellään erillisessä kertomuksessa, jonka komissio esittää neuvoston asetuksen (EY) N:o 1734/94 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

MEDA-rahoitus on integroitu yleiseen yhteistyöstrategiaan, joka noudattaa edellä mainittuja puitteita. Yleisenä tavoitteena on parantaa palestiinalaisväestön elinolosuhteita ja tukea rauhanprosessia alueella, rahoittaen infrastruktuurin, kaupunki- ja maaseutukehityksen, koulutuksen, terveydenhuollon, ympäristön, palvelujen, ulkomaan kaupan ja instituutioiden kehittämisen sijoitustoimintaa ja toimintakustannuksia.

Vuonna 1999 MEDA-ohjelmasta rahoitettiin operaatio nimeltään "Gazan kansainvälisen lentokentän rahtiyksikkö" 25 miljoonalla eurolla. Wye-muistion allekirjoituksen jälkeen Israel myöntyi siihen, että Gazan lentokenttä voitaisiin avata. Strategisen taloudellisen merkityksen huomioon ottaen palestiinalaishallinto otti komission kanssa esille mahdollisuuden rahoitustuesta rahtikuljetusyksikön kehittämiselle. Koska yksi Euro-Välimeren -kumppanuuden tavoitteista oli edistää kaupankäyntiä alueella, päätettiin varata MEDA-rahoitusta vuoden 1999 talousarviosta rahtiyksikön rakentamiseen ensimmäisenä askeleena lentokentän kaupallisen toiminnan aloittamiseen. Oltiin myös sitä mieltä, että hanke vaikuttaisi myönteisesti Euroopan yhteisön yrityksiin panna EY:n ja PLO:n väliaikainen kauppa- ja yhteistyösopimus täytäntöön.

Lisäksi MEDA-ohjelmasta rahoitettiin riskipääomaoperaatio (EIP) "Palestiinan pankkiyritykselle " (PBC) määrältään 8 miljoonaa euroa. Operaation tavoitteena on tarjota pitkäaikaisrahoitusta palestiinalaisten pk-yritysten toiminnan aloittamiselle tai laajentaa sitä koskemaan kaikkia talouden yrityssektoreita riskipääomaoperaation kautta, joka antaisi PBC:lle mahdollisuuden rahoittaa suorasti tai osittaispääomaosuudella sopivia hankkeita.

Länsiranta-Gazan alue: vuoden 1999 MEDA-sitoumukset (miljoonaa euroa)

Rahtiyksikkö Gazan kansainväliselle lentokentälle (avustus) // 25

Palestiinan pankkiyritys (riskipääoma) // 8

Yhteensä // 33

Länsiranta-Gazan alueen sitoumukset 1995-1999 (miljoonaa euroa)

>TAULUKON PAIKKA>

II.2.2. ALUEELLINEN YHTEISTYÖ

Alueellisen maaohjelman täytäntöönpano laajeni huomattavasti vuonna 1999. Painopisteenä oli pääasiassa ryhtyä keskittymään tiiviimmin alueellista yhteistyötä varten yksilöityihin prioriteetteihin ja varmistaa, että se kuvastuu rahoitettujen hankkeiden kriittisessä massassa. Korkean tason kokous alueellisesta yhteistyöstä pidettiin Valenciassa 28.-29. tammikuuta, jossa vahvistettiin yhteistyöprioriteetit, korostettiin alueellisten ja kahdenvälisten toimien toisiaan täydentävyyttä ja kannatettiin osa-alue-lähestymistavan mahdollistavaa periaatetta (minkä mukaan toimintaohjelmat, jotka ovat avoimia kaikille kumppaneille, voitaisiin laatia hankesarjoista, joihin osallistuu pienempi osallistujamäärä). Myös kansalaisyhteiskunnan roolia korostettiin. Valencian kokouksessa vahvistettiin myös eteläisten maiden keskinäisen yhteistyön tärkeys, koskien erityisesti harmonisointia ja EU:n yhtenäismarkkinoihin liittyvien toimenpiteiden yhteensopivuutta.

Valencian kokouksen päätöksiä kannatettiin Stuttgartissa 15.-16. huhtikuuta pidetyssä ulkoministerikokouksessa, jossa myös pyydettiin komissiota valmistelemaan harkinta-asiakirja alueellisen yhteistyön metodologiasta. Tämä asiakirja, joka esitteli Euro-Välimeri-komitean roolin Barcelonan prosessissa ja Med-komitean roolin alueellisten yhteistyötoimien kehittämisessä, valmistui vuoden 1999 aikana.

Tärkeimmät kehitysaskeleet eri ohjelmissa vuoden 1999 aikana olivat seuraavat:

*Teollisuusyhteistyö: vuosi 1999 oli teollisuusyhteistyön strategisen uudistuksen aikaa. Uuden metodologian mukaisesti määriteltiin neljä ensisijaisen tärkeää teemaan - investoinnin edistäminen, innovaatio ja laatu, Euromed-markkinoiden välineet ja mekanismit ja pk-yritykset. 3,95 miljoonaa euroa sidottiin ensimmäiseen teemaan, investoinnin edistämiseen