Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kuluttajaohjelmasta vuosiksi 2014–2020 /* KOM/2011/0707 lopullinen - 2011/0340 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Eurooppa 2020 -strategiassa todetaan, että kansalaisille on annettava ”mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin täysimääräisesti”. Tämä edellyttää, että ”parannetaan kansalaisten mahdollisuuksia ja luottamusta ostaa tavaroita ja palveluja yli rajojen”. On käynyt yhä ilmeisemmäksi, että aikana, jona Euroopassa tarvitaan uusia kasvun lähteitä, kuluttajapolitiikalla voidaan edistää merkittävällä tavalla Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteiden saavuttamista. Euroopassa on 500 miljoonaa kuluttajaa, ja kulutusmenot ovat 56 prosenttia EU:n BKT:sta. Mitä paremmat valmiudet kuluttajilla on tehdä tietoon pohjautuvia päätöksiä, sitä paremmin he voivat myötävaikuttaa sisämarkkinoiden vahvistumiseen ja kasvun lisääntymiseen. Kuluttajat, joilla on vaikutusmahdollisuuksia, hyvä kuluttajansuoja ja kyky hyödyntää sisämarkkinoiden edut, osaavat vaatia laatua, palvelua ja vastinetta rahoilleen ja näin edistää innovointia ja kasvua. Kuluttajien vaatimuksiin vastaavilla yrityksillä on puolestaan parhaat valmiudet selviytyä maailmanlaajuisten markkinoiden paineissa. Vaikutusvallan lisäämisessä ei ole kyse ainoastaan kuluttajien oikeuksista vaan laajemmin sellaisen ympäristön kehittämisestä, jossa kuluttajat kykenevät hyödyntämään oikeuksiaan. Se tarkoittaa sellaisen toimintakehyksen luomista, jossa kuluttajat voivat lähtökohtaisesti luottaa siihen, että heidän turvallisuutensa on taattu ja että käytössä on välineet, joiden avulla standardeissa ja käytänteissä esiintyvät puutteet havaitaan ja niihin puututaan tehokkaasti kaikkialla Euroopassa. Se tarkoittaa myös sellaisen ympäristön kehittämistä, jossa kuluttajat osaavat kasvatuksen, valistuksen ja tiedon avulla hyödyntää sisämarkkinoita ja poimia tarjonnasta parhaat tuotteet ja palvelut. Vaikutusvallan lisääminen edellyttää, että kuluttajat kykenevät hyödyntämään EU-lainsäädäntöön perustuvia oikeuksiaan kaikkialla Euroopassa ja – jos jokin menee vikaan – he voivat luottaa siihen, että näiden oikeuksien täytäntöönpanoa valvotaan ja tehokkaat oikeussuojakeinot ovat helposti käytettävissä. Kesäkuun 29. päivänä 2011 hyväksytyssä tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio[1] kohdennetaan 175 miljoonaa euroa (vuoden 2011 kiinteinä hintoina) kuluttajaohjelmaan vuosiksi 2014–2020. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on kuluttajaohjelman perustaminen vuosiksi 2014–2020. Nyt perustettava ohjelma on vuosina 2007–2013 toteutetun kuluttajapolitiikkaa koskevan yhteisön toimintaohjelman seuraaja. Uudella kuluttajaohjelmalla tuetaan tulevaisuuden kuluttajapolitiikan yleistavoitetta, jonka mukaan vaikutusvaltaisesta kuluttajasta tulee sisämarkkinoiden keskeinen toimija. Eurooppalaisella kuluttajapolitiikalla tuetaan ja täydennetään kansallista politiikkaa. Sillä pyritään varmistamaan, että EU-kansalaiset saavat mahdollisimman paljon hyötyä sisämarkkinoista ja että heidän turvallisuuttaan ja taloudellisia etujaan suojellaan asianmukaisesti. Hyödyntämällä kulutusmenojen (56 prosenttia EU:n BKT:sta) valtava taloudellinen merkitys voidaan edistää merkittävällä tavalla EU:n tavoitetta saada kasvu jälleen vauhtiin. · Yleinen tausta Uuden ohjelman puitteissa rahoitetaan toimia, joilla pyritään ratkaisemaan keskeisiä ongelmia seuraavilla neljällä alalla: i) Turvallisuus: jäsenvaltioiden väliset erot tuoteturvallisuuslainsäädännön täytäntöönpanossa ja vaarallisten tuotteiden esiintyminen sisämarkkinoilla; tuotantoketjun globalisoitumiseen liittyvät riskit; palveluiden turvallisuus; EU-tason tarkoituksenmukaisen koordinointirakenteen tarve, jotta EU-rahoituksesta saataisiin mahdollisimman suuri hyöty. ii) Kuluttajavalistus ja -kasvatus: sisämarkkinoiden toimivuutta kuluttajien näkökulmasta koskevien luotettavien ja laadukkaiden tietojen ja analyysien puute; kuluttajajärjestöjen riittämätön kapasiteetti, mm. resurssien ja asiantuntemuksen puute etenkin uusissa jäsenvaltioissa; kuluttajille annettavien läpinäkyvien, vertailukelpoisten, luotettavien ja käyttäjäystävällisten tietojen puute etenkin maiden rajat ylittävissä tapauksissa; kuluttajien ja vähittäismyyjien puutteellinen tietoisuus ja ymmärrys kuluttajien oikeuksista ja suojatoimenpiteistä; EU:n nykyisten kuluttajavalistusvälineiden riittämättömyys etenkin digitaaliympäristön kehityksen suhteen. iii) Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kuluttajien oikeuksien suojelun puutteellisuus varsinkin maiden rajat ylittävissä tilanteissa; tarve parantaa edelleen kuluttajanäkökohtien sisällyttämistä EU-politiikkaan; ongelmat, joita kuluttajat kohtaavat yrittäessään saada oikeussuojaa etenkin rajat ylittävissä tapauksissa. iv) Täytäntöönpano: kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten verkoston (CPC-verkosto) koko potentiaalia ei hyödynnetä; kuluttajien riittämätön tietoisuus Euroopan kuluttajakeskusten verkostosta (ECC-verkosto) ja tarve tehostaa verkoston toimivuutta. Turvallisuus, kuluttajavalistus ja -kasvatus, oikeudet ja oikeussuojakeinot sekä täytäntöönpano ovat siis uuden ohjelman prioriteetteja. Näiden lisäksi ohjelmassa pitää ottaa huomioon uusia yhteiskunnallisia haasteita, joiden merkitys on kasvanut viime vuosina: kuluttajien päätöksiin vaikuttavien tekijöiden moninaisuus, kulutusmallien kestävyyden lisäämistarve, digitalisoitumisen mukanaan tuomat mahdollisuudet ja uhat sekä yhteiskunnallisen syrjäytymisen ja muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien määrän lisääntyminen sekä väestön ikääntyminen. · Kuluttajaohjelman toimien kohde Kuluttajapolitiikan kysymykset koskevat useita eri aloja. Koska kuluttajaohjelma on kooltaan kuitenkin suhteellisen pieni, siitä rahoitettavat toimet on kohdennettava aloille, joilla EU-tason toimilla voidaan saada aikaan konkreettisia tuloksia ja lisäarvoa. Valitut toimien toteutusalat voidaan jakaa kolmeen ryhmään: i) Toimet, jotka vastaavat oikeudellisia velvoitteita, jotka johtuvat perussopimuksesta ja voimassa olevasta EU:n säännöstöstä kuluttajansuojan alalla EU:ssa ja jäsenvaltioissa: – RAPEX-verkoston[2], kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten verkoston ja kosmetiikkatietokantojen ylläpidon ja tarkoituksenmukaisen toimivuuden rahoittaminen. ii) Toimet, joita ei toteuteta tai ei voida toteuttaa jäsenmaiden tasolla siksi, että ne ovat ominaislaadultaan EU:n laajuisia: – Kuluttajien tukeminen rajat ylittävissä ongelmatapauksissa seuraavin keinoin: - Euroopan kuluttajakeskusten (ECC) verkoston toiminnan osarahoittaminen, sillä kansalliset viranomaiset tai kuluttajajärjestöt eivät yleensä kykene tarjoamaan kuluttajille neuvontaa ja tukea maiden rajat ylittävissä kysymyksissä; - tuki unionin laajuisen myös maiden rajat ylittäviä kiistoja käsittelevän online-riitojenratkaisujärjestelmän kehittämiselle; – Kansainvälisten kumppanien kanssa tehtävän yhteistyön kehittäminen, jotta tuotantoketjun globalisoitumisen vaikutuksia tuoteturvallisuuteen voidaan käsitellä; – Kuluttajamarkkinoita koskevien vertailukelpoisten EU-tason tietojen tuotannon tukeminen jäsenvaltioiden välistä esikuva-analyysia varten ja EU-tason politiikan kehittämisen pohjaksi; – Kuluttajien edustuksen varmistaminen EU-tasolla antamalla rahoitustukea EU-tason kuluttajajärjestöille. iii) Toimet, joilla täydennetään ja tehostetaan kansallisia toimenpiteitä ja niiden vaikuttavuutta: – Tuoteturvallisuuden ja kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanon aloilla toteutettavien yhteisten toimien koordinointi ja osarahoittaminen; – Kuluttaja-asioita koskevien valistuskampanjoiden tukeminen jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien kanssa sekä välittäjätahojen kanssa tehtävä yhteistyö, jonka tavoitteena on selkeiden, avoimien ja luotettavien tietojen antaminen kuluttajille; – Tuki kansallisten kuluttajajärjestöjen koulutukseen, jonka kustannukset olisivat suuremmat kansallisella tasolla ilman mittakaavaetuja; – Foorumin perustaminen kuluttajavalistuksen hyvien toimintatapojen vaihtoa ja jakamista varten. · Ehdotuksen tavoitteet Kuluttajaohjelman tavoitteena on tukea kuluttajapolitiikan yleistavoitetta tehdä vaikutusvaltaisesta kuluttajasta sisämarkkinoiden keskeinen toimija. Ohjelma pyrkii tähän myötävaikuttamalla kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseen sekä edistämällä kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja koulutukseen ja oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi. Ohjelmalla täydennetään, tuetaan ja seurataan jäsenvaltioiden toteuttamaa politiikkaa. Ohjelman toimilla tuetaan seuraavia neljää erityistavoitetta: i) Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja parannetaan sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla EU:ssa; ii) Kuluttajavalistus ja -kasvatus: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä. iii) Oikeudet ja oikeussuojakeinot: vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet etenkin sääntelytoiminnan kautta ja parannetaan oikeussuojakeinojen, muun muassa vaihtoehtoisen riitojenratkaisun käyttömahdollisuuksia. iv) Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa. Nämä tavoitteet tukevat Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyviä kasvun ja kilpailukyvyn tavoitteita. Niihin sisältyy nimenomaisia Eurooppa 2020 -strategian osa-alueita: digitaalistrategia (varmistetaan, että digitalisoituminen todella lisää kuluttajien hyvinvointia), kestävä kasvu (lisätään kulutusmallien kestävyyttä), sosiaalinen osallisuus (otetaan huomioon muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistilanne ja ikääntyvän väestön tarpeet) ja älykäs sääntely (kulutusmarkkinoiden valvonta älykkään ja kohdennetun sääntelyn perustana). 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET · Intressitahojen kuuleminen Nykyisen oikeusperustan eli kuluttajapolitiikkaa koskevan yhteisön toimintaohjelman (2007–2013) puolivälin arviointi toteutettiin toukokuun 2010 ja helmikuun 2011 välisenä aikana[3]. Tässä yhteydessä koottiin keskeisten sidosryhmien (kuluttajapolitiikan toteuttamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden viranomaisten, EU-tason ja kansallisen tason kuluttajajärjestöjen sekä yritysten) kannanottoja nykyisen ohjelman aikana toteutetuista toimenpiteistä. Arvioinnissa nousi esiin ohjelman lisäarvo siitä huolimatta, että eurooppalainen kuluttajapolitiikka on alana vielä varsin uusi ja ohjelmasta käytettävän EU-rahoituksen määrä suhteellisen pieni. Arvioinnissa korostetaan, että strategian ja ohjelman mukaiset toimenpiteet myötävaikuttavat älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevien Eurooppa 2020 ‑tavoitteiden saavuttamiseen. Etenkin ohjelman tavoitteita, vaikutuksia ja lisäarvoa koskevat arvioinnin tulokset olivat kokonaisuudessaan myönteisiä. Arvioinnissa todettiin myös, että ohjelmalla on pitkäkestoisia vaikutuksia kuluttajansuojaan. Jäsenvaltioiden viranomaiset totesivat strategian ja ohjelman täydentävän kansallista kuluttajapolitiikkaa. Arvioinnin perusteella kuitenkin pääteltiin, että nykyiset strategia ja ohjelma vastasivat vain osittain uusiin yhteiskunta- ja ympäristöhaasteisiin. Uuden kuluttajaohjelman valmistelun yhteydessä on lisäksi käyty jatkokeskusteluja sidosryhmien kanssa. Keskusteluja on käyty etenkin vuoden 2011 huhtikuussa pidetyssä kuluttajakonferenssissa ja seuraavien kuluttajaverkostojen puitteissa: kuluttajapolitiikkaa käsittelevä kansallisten virkamiesten verkosto (CPN), kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten verkosto (CPC) sekä eurooppalaisista ja kansallisista kuluttajajärjestöistä koostuva eurooppalainen neuvoa-antava kuluttajaryhmä (ECCG). Kannanottoja pyydettiin myös kolmelta tärkeimmältä toimialajärjestöltä (BusinessEurope, UEAPME ja EuroCommerce). Vaikka jäsenvaltioiden viranomaisten ja kuluttajajärjestöjen kannanotoissa olikin näkökulmaeroja, niissä kaikissa kannatettiin yleisesti terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston ehdottamia ohjelman prioriteetteja. Myös toimialajärjestöt olivat yleisesti ottaen samaa mieltä komission ehdottamista prioriteeteista, mutta ne korostivat, että kuluttajansuojaan ja kilpailukykyyn liittyvien näkökohtien välillä on löydettävä tarkoituksenmukainen tasapaino. Euroopan parlamentti on lisäksi julkaissut viime vuosien aikana useita mietintöjä, joilla on välitöntä merkitystä ohjelman puitteissa toteutettuun toimintaan[4]. · Vaikutusten arviointi Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto suoritti vaikutusten arvioinnin vuoden 2011 helmi–heinäkuussa. Se tarkasteli neljää vaihtoehtoa: - Vaihtoehto 0 vastaa tilannetta, jossa rahoitetaan pienin mahdollinen määrä toimia perussopimuksesta ja kuluttajansuojan alalla voimassa olevasta EU:n säännöstöstä johtuvien oikeudellisten velvoitteiden perusteella. - Vaihtoehto 1 vastaa perusskenaariota. Tässä vaihtoehdossa jatketaan vuosien 2007–2013 ohjelman useimpien toimien toteutusta tehden niihin joitakin muutoksia. Joitakin toimia supistetaan huomattavasti tai niiden toteutus lopetetaan, koska ne eivät enää ole tarkoituksenmukaisia, ja joitakin uusia, tavoitteiltaan suppeampia (esimerkiksi oikeussuojakeinoja koskevia) toimia käynnistetään. Tämän vaihtoehdon talousarvio on samankokoinen tai pienempi kuin nykyisen ohjelman talousarvio. - Vaihtoehto 2 vastaa kunnianhimoisempaa lähestymistapaa, joka on linjassa komission prioriteettien (Eurooppa 2020 ja sisämarkkinoiden toimenpidepaketti) ja tulevaisuuden kuluttajapolitiikkaa koskevan pohdinnan[5] kanssa. Tämän vaihtoehdon vuotuinen talousarvio on noin 25 miljoonaa euroa. - Vaihtoehto 3 edellyttäisi määrärahojen lisäystä nykyiseen ohjelmaan verrattuna. Lisäys käytettäisiin uusiin toimiin, joita olisivat esimerkiksi julkisen tuoteturvallisuustietokannan kehittäminen ja rahaston perustaminen rajatylittävien oikeussuojaa koskevien toimien rahoittamista varten. Vaikutusten arvioinnin perusteella kustannushyötysuhteeltaan paras vaihtoehto on vaihtoehto 2. Tämän vaihtoehdon vuotuinen talousarvio on noin 25 miljoonaa euroa, mikä noudattaa kesäkuussa 2011 annetussa tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio kuluttajaohjelmalle osoitettua rahoitusta. · Rahoitusmenettelyn yksinkertaistaminen Rahoitusmenettelyä yksinkertaistetaan hyödyntämällä kumppanuussopimuksia ja antamalla tukea EU-tason koordinointielimelle turvallisuuskysymyksiä koskevaa markkinavalvontaa varten[6]. Hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi tarkastellaan mahdollisuutta käyttää kertakorvauksia aina kuin mahdollista. Jos komissio päättää käyttää toimeenpanovirastoa kuluttajaohjelman täytäntöönpanossa, myös tämä edistää rahoitusmenettelyjen rationalisoimista. · Toimien lisäarvo Ohjelmalla tuetaan tulevaisuuden kuluttajapolitiikan tavoitteita, joissa kuluttajat ovat keskeisiä toimijoita sisämarkkinoilla. Jäljempänä esitetään lyhyesti neljän erityistavoitteen mukaisten toimien lisäarvo. i) Turvallisuus Turvallisuuden alalla EU-tason toimet ja yleistä tuoteturvallisuusdirektiiviä koskevan verkoston kautta tehtävä yhteistyö tuottavat parempia tuloksia kuin yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamat erilliset toimet, koska niiden avulla pystytään täydentämään puutteellisia tietoja, muun muassa hyödyntämällä muiden maiden kokoamia tietoja, ja välttämään erot sisämarkkinoilla. ii) Kuluttajavalistus ja -kasvatus Kuluttajamarkkinoiden seurannan avulla voidaan tunnistaa kansallisten markkinoiden heikkouksia ja sisämarkkinoiden esteitä, jotka voitaisiin poistaa innovointia ja kilpailua lisäävillä uudistuksilla. Tietojen on tarkoitus olla yleisesti riittävän luotettavia ja edustavia, jotta niitä voidaan hyödyntää EU-tason lisäksi myös kansallisella tasolla ja saada näin aikaan EU-mittakaavan tehokkuusetuja ja mahdollistaa jäsenvaltioiden esikuva-analyysit. EU-tason kuluttajaliikkeen vahvan ja yhtenäisen edustuksen tukeminen edistää sitä, että kuluttajat kykenevät vaikuttamaan jäsentyneellä tavalla EU:n politiikan suunnitteluun, EU-toimielimiin ja EU:n tasolla käytävään keskusteluun. Lisäksi sillä mahdollistetaan uusissa jäsenvaltioissa olevien erityisen heikkojen järjestöjen tukeminen, jotta niiden vaikutusmahdollisuudet lisääntyvät. Kansallisten kuluttajajärjestöjen valmiuksien lisäämiseen tähtäävillä toimilla tuetaan osallistujien välisten kansainvälisten verkostojen kehittämistä esimerkiksi mentorointia ja vertaisarviointia varten. Kuluttajavalistusta ja -kasvatusta koskevilla EU-aloitteilla lisätään kuluttajien tietoja rajatylittävästä kaupankäynnistä ja luottamusta siihen. Näin tuetaan myös sisämarkkinoiden toteutumista. Toimet mahdollistavat parhaiden toimintatapojen jakamisen jäsenvaltioiden välillä ja edistävät EU-tason yhtenäisen ja luotettavan tietolähteen luomista kuluttajavalistusta ja -kasvatusta varten. iii) Oikeudet ja oikeussuojakeinot Vaihtoehtoinen riitojenratkaisu tarjoaa tulevaisuudessa edullisen, nopean ja helpon tavan saada oikeussuojaa kaikkialla Euroopassa, ja sen avulla varmistetaan, että kaikilla on tasapuoliset toimintamahdollisuudet. Vaihtoehtoinen riitojenratkaisu on yksi sisämarkkinoiden toimenpidepaketin avaintoimista. Unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän kehittäminen lisää lähestymistavan yhtenäisyyttä ja saa aikaan mittakaavaetuja ja yhteisvaikutuksia. iv) Täytäntöönpano Euroopan kuluttajakeskusten verkosto edistää sisämarkkinoiden toteutumista tarjoamalla kuluttajille rajatylittävissä kysymyksissä neuvontaa ja tukea, jota kansalliset viranomaiset ja kuluttajajärjestöt eivät useimmiten kykene antamaan. Kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten verkoston (CPC) yhteiset koordinoidut valvontatoimenpiteet, esimerkiksi ”tehoiskut”, ovat hyvin tehokas tapa tarttua ongelmiin, jotka ylittävät maiden rajat ja ovat koko EU:n laajuisia. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 169 artiklaan. SEUT-sopimuksen 169 artiklan nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden tavoitteena tulisi olla kuluttajien etujen edistäminen ja korkeatasoinen kuluttajansuoja. Tällä ehdotuksella sitoudutaan antamaan rahoitustukea EU:n ja jäsenvaltioiden toimiin, joilla pyritään suojaamaan kuluttajien turvallisuutta, parantamaan heidän tiedonsaantiaan ja vahvistamaan heidän oikeuksiaan. SEUT-sopimuksen 169 artiklan valitseminen oikeusperustaksi on siten perusteltua sekä ehdotuksen tavoitteen että sen sisällön osalta. Ehdotus hyväksytään noudattaen tavallista lainsäätämisjärjestystä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean kuulemisen jälkeen. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ohjelman täytäntöönpanoon varattavat määrärahat 1. tammikuuta 2014 – 31. joulukuuta 2020 väliselle ajalle ovat 197 miljoonaa euroa nykyhintoina. Tämä vastaa kesäkuussa 2011 annetussa tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio kuluttajaohjelmalle osoitettua rahoitusta. 2011/0340 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kuluttajaohjelmasta vuosiksi 2014–2020 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 169 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[7], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[8], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: (1) Komission tiedonannossa ’Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia’[9] todetaan, että kansalaisille on annettava mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin täysimääräisesti, mikä edellyttää, että kansalaisten mahdollisuuksia ja luottamusta ostaa tavaroita ja palveluja yli rajojen etenkin verkon kautta parannetaan. (2) Unionin tulisi edistää sitä, että kuluttajista tulee keskeisiä toimijoita sisämarkkinoilla, tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden politiikkaa ja pyrkimällä varmistamaan, että kansalaiset saavat mahdollisimman paljon hyötyä sisämarkkinoista ja että heidän turvallisuuttaan ja taloudellisia etujaan suojellaan asianmukaisesti tässä yhteydessä. (3) Tässä asetuksessa otetaan huomioon taloudellinen, yhteiskunnallinen ja tekninen ympäristö ja niihin liittyvät uudet haasteet. Tästä ohjelmasta rahoitetuilla toimilla pyritään etenkin ratkaisemaan kysymyksiä, jotka liittyvät globalisoitumiseen, digitalisoitumiseen, tarpeeseen lisätä kulutusmallien kestävyyttä, väestön ikääntymiseen ja sosiaaliseen syrjäytymiseen sekä muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin. Etusijalle olisi asetettava kuluttajien etujen sisällyttäminen kaikkeen yhteisön politiikkaan SEUT-sopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Yhteensovittaminen unionin muiden politiikan alojen ja ohjelmien kanssa on keskeinen tekijä varmistettaessa, että kuluttajien etu otetaan kokonaisvaltaisesti huomioon muilla politiikan aloilla. Yhteisvaikutusten edistämiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi muista unionin rahastoista ja ohjelmista olisi niiden kattamilla aloilla tuettava taloudellisesti kuluttajien etujen huomioon ottamista. (4) Nämä toimet pitäisi vahvistaa vuosien 2014–2020 kuluttajaohjelmassa, jäljempänä ’ohjelma’, joka muodostaa kehyksen unionin toimenpiteiden rahoittamiselle. Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002[10] 49 artiklan mukaisesti tämä asetus muodostaa oikeudellisen perustan ohjelman täytäntöönpanolle. Tässä asetuksessa hyödynnetään ja jatketaan toimia, joita rahoitettiin kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1926/2006/EY[11] nojalla. (5) On tärkeää parantaa kuluttajansuojaa. Jotta tämä yleistavoite voidaan saavuttaa, olisi määritettävä erityistavoitteita, jotka koskevat turvallisuutta, kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, oikeuksia ja oikeussuojakeinoja sekä kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa. Ohjelman perusteella toteutettujen toimenpiteiden merkitystä ja vaikutuksia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisin väliajoin. Kuluttajapolitiikan arviointia varten olisi kehitettävä indikaattoreita. (6) On säädettävä tukikelpoisista toimista, joiden avulla tavoitteet on tarkoitus saavuttaa. (7) On tarpeen määritellä edunsaajaryhmät, jotka voivat hakea avustuksia. (8) Ohjelman keston tulisi olla seitsemän vuotta, jotta se noudattaisi vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen 1 artiklassa vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen kestoa. (9) Tässä asetuksessa pitäisi vahvistaa ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää budjettiyhteistyöstä, talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta XX päivänä YYkuuta] 201Y tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen[12] 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä. (10) Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’ETA-sopimus’, määrätään kuluttajansuoja-alan yhteistyöstä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan talousalueeseen kuuluvien Euroopan vapaakauppaliiton maiden, jäljempänä ’EFTA-/ETA-maat’, välillä. Olisi myös säädettävä siitä, että ohjelmaan voivat osallistua muut maat, etenkin Euroopan unionin naapurimaat sekä Euroopan unionin jäsenyyttä hakevat maat, ehdokasmaat sekä liittymässä olevat maat. (11) Ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä olisi soveltuvissa tapauksissa edistettävä yhteistyötä ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden kanssa ottaen huomioon mahdolliset asiaan vaikuttavat sopimukset näiden maiden ja unionin välillä. (12) Jotta joitakin tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia voitaisiin muuttaa, komissiolle olisi SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä, jotka koskevat liitteessä II vahvistettujen indikaattoreiden mukauttamista. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijoiden kuulemiset. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (13) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vuotuisten työohjelmien hyväksymisen osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[13] mukaisesti. Koska ohjelmassa ei vahvisteta tuoteturvallisuutta koskevia kriteereitä, vaan sillä pyritään antamaan rahoitustukea tuoteturvallisuutta koskevan politiikan täytäntöönpanovälineisiin, ja koska kyseiset määrärahat ovat suhteellisen vähäisiä, on asianmukaista soveltaa neuvoa-antavaa menettelyä. (14) On asianmukaista varmistaa siirtyminen kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) tähän ohjelmaan niin, että otetaan huomioon etenkin monivuotisten toimien jatkuvuus sekä edellisen ohjelman saavuttaman menestyksen arviointi ja enemmän huomiota edellyttävät alat. Teknisen ja hallinnollisen avun määrärahoilla olisi 1 päivästä tammikuuta 2021 lähtien tarvittaessa katettava ne menot, jotka liittyvät niiden toimien hallinnointiin, joita ei ole vielä saatu päätökseen vuoden 2020 loppuun mennessä. (15) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitteita asianomaisten kysymysten rajatylittävän luonteen vuoksi ja ne voidaan sen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla siksi, että unionin toimilla voidaan tehokkaammin ja vaikuttavammin suojella kansalaisten terveyttä, turvallisuutta ja taloudellisia etuja, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä perussopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (16) Kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1926/2006/EY olisi sen vuoksi kumottava. (17) Unionin taloudelliset edut olisi suojattava koko menosyklin ajan oikeasuhtaisin toimenpitein, mukaan luettuina sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen, menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärinkäytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvissa tapauksissa seuraamukset, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Ohjelman perustaminen Tällä asetuksella perustetaan monivuotinen kuluttajaohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, joka kattaa 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavan ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyvän ajanjakson. 2 artikla Yleinen tavoite Ohjelman tavoitteena on tukea kuluttajapolitiikan yleistavoitetta tehdä vaikutusvaltaisesta kuluttajasta sisämarkkinoiden keskeinen toimija. Ohjelma pyrkii tähän myötävaikuttamalla kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseen sekä edistämällä kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja koulutukseen ja oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi. Ohjelmalla täydennetään, tuetaan ja seurataan jäsenvaltioiden toteuttamaa politiikkaa. 3 artikla Erityistavoitteet ja indikaattorit 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettuun yleiseen tavoitteeseen pyritään seuraavien erityistavoitteiden avulla: (a) Tavoite 1 – turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla EU:ssa. Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin vaarallisia kulutustuotteita koskevan EU:n nopean hälytysjärjestelmän (RAPEX) toiminnan kautta. (b) Tavoite 2 – kuluttajavalistus ja -kasvatus: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä. (c) Tavoite 3 – oikeudet ja oikeussuojakeinot: vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet etenkin sääntelytoiminnan kautta ja parannetaan oikeussuojakeinojen, muun muassa vaihtoehtoisen riitojenratkaisun käyttömahdollisuuksia. Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin sillä, miten paljon vaihtoehtoisia riitojenratkaisukeinoja käytetään rajatylittävien kiistojen ratkaisemisessa, sekä unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän toiminnan kautta. (d) Tavoite 4 – täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa. Tämän tavoitteen edistymistä mitataan tarkastelemalla etenkin kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten verkoston kautta välitettyjen tietojen määrää ja sen puitteissa tehtävää yhteistyötä sekä Euroopan kuluttajakeskusten toimintaa. 2. Kuvaus indikaattoreista esitetään liitteessä II. 3. Siirretään komissiolle valta antaa liitteessä II vahvistettujen indikaattorien mukauttamista koskevia delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti. 4 artikla Tukikelpoiset toimet Edellä olevassa 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen on pyrittävä seuraavassa luettelossa mainittujen toimien avulla ja 12 artiklassa tarkoitetuissa työohjelmissa asetettujen prioriteettien mukaisesti: (e) tavoite 1 – turvallisuus: (1) tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista sekä muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu kuluttajien turvallisuuden, kansanterveyden ja ympäristön aloilla toimivien tiedekomiteoiden ja asiantuntijoiden neuvoa-antavan rakenteen luomisesta tehdyllä komission päätöksellä 2008/721/EY[14]; (2) tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon yleisestä tuoteturvallisuudesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY[15] sekä toimenpiteet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta; (3) kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen; (f) tavoite 2 – kuluttajavalistus ja -kasvatus: (4) näytön kokoaminen politiikan kehittämisen perustaksi kuluttajia koskevilla aloilla; (5) tuki kuluttajajärjestöille; (6) kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen; (7) kuluttajakasvatuksen edistäminen; (g) tavoite 3 – oikeudet ja oikeussuojakeinot: (8) kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä ja lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen; (9) kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa online-järjestelmien saatavuuden edistäminen sekä niiden toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan luettuina asianmukaisten tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito; (h) tavoite 4 – täytäntöönpano: (10) valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä 27 päivänä lokakuuta 2004 annettu asetus (EY) N:o 2006/2004[16]; (11) rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmät (Euroopan kuluttajakeskusten verkosto). Yksityiskohtaisempi kuvaus toimien mahdollisesta sisällöstä on liitteessä I. 5 artikla Edunsaajat, jotka voivat hakea avustuksia 1. Avustuksia unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan voidaan myöntää eurooppalaisille kuluttajajärjestöille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot: (a) ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä teollisuudesta, kaupasta ja liiketoiminnasta tai muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa; (b) ne ovat saaneet valtuudet edustaa kuluttajien etuja unionin tasolla vähintään puolessa jäsenvaltioista toimivilta järjestöiltä, jotka edustavat kuluttajia kansallisten sääntöjen tai käytännön mukaisesti ja toimivat alueellisella tai kansallisella tasolla. 2. Avustuksia ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan voidaan myöntää organisaatioille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot: (a) ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä yrityksistä ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa; (b) ne toteuttavat kaikkia seuraavia toimintoja: ne tarjoavat virallisen järjestelmän, jonka kautta unionin ja kolmansien maiden kuluttajien edustajat voivat vaikuttaa poliittiseen keskusteluun ja toimintalinjoihin, järjestävät politiikasta ja sääntelystä vastaavien virkamiesten kanssa kokouksia edistääkseen ja tuodakseen esiin kuluttajien etuja viranomaisille, kartoittavat yhteisiä kuluttaja-alan kysymyksiä ja -haasteita, edistävät kuluttajien näkökantoja unionin ja kolmansien maiden kahdenvälisissä suhteissa, edistävät kuluttaja-asioita koskevan asiantuntemuksen ja tietämyksen vaihtoa ja jakamista unionissa ja kolmansissa maissa ja tuottavat politiikkaa koskevia suosituksia. 3. Avustuksia tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen unionin tason elinten toimintaan voidaan myöntää elimille, jotka on hyväksytty tähän tarkoitukseen unionin lainsäädännössä. 4. Avustuksia käytännesääntöjen, hyvien toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin voidaan myöntää elimille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot: (a) ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tuottamattomia sekä tavaroiden tuottajista ja palveluiden tarjoajista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien etujen edistäminen ja suojaaminen; (b) ne toimivat vähintään puolessa jäsenvaltioista. 5. Avustuksia kuluttaja-asioista vastaaville jäsenvaltioiden viranomaisten ja kolmansien maiden viranomaisten toimiin voidaan myöntää viranomaisille, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle asetuksen (EY) N:o 2006/2004 tai direktiivin 2001/95/EY mukaisesti tai jotka jokin tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuista kolmansista maista on ilmoittanut komissiolle. 6. Avustuksia jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisille voidaan myöntää viranomaisille, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle asetuksen (EY) N:o 2006/2004 tai direktiivin 2001/95/EY mukaisesti tai jotka jokin tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuista kolmansista maista on ilmoittanut komissiolle. 7. Avustuksia toimiin voidaan myöntää julkiselle elimelle tai voittoa tavoittamattomalle elimelle, jonka jäsenvaltio tai tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitettu kolmas maa on valinnut avoimella menettelyllä ja nimennyt. Nimetyn elimen on oltava osa unionin verkostoa, joka tarjoaa kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja (Euroopan kuluttajakeskusten verkosto). 8. Avustuksia toimiin voidaan myöntää valitustenkäsittelyelimille, jotka on perustettu ja jotka toimivat unionissa ja Euroopan talousalueeseen kuuluvissa Euroopan vapaakauppaliiton maissa ja jotka vastaavat kuluttajien valitusten keräämisestä tai pyrkivät ratkaisemaan valituksia tai jotka antavat kuluttajille neuvoja tai tietoja valituksista tai kyselyistä ja jotka ovat kolmantena osapuolena kuluttajan tekemässä kauppiasta koskevassa valituksessa tai kyselyssä. Niihin eivät sisälly kauppiaiden ylläpitämät kuluttajavalitusten käsittelyjärjestelmät, joissa käsitellään kyselyjä tai valituksia suoraan kuluttajien kanssa, tai kauppiaan ylläpitämät tai tämän puolesta ylläpidetyt järjestelmät, jotka tarjoavat kuluttajavalitusten käsittelypalveluita. 6 artikla Rahoituskehys Ohjelman täytäntöönpanoa varten varatut rahoituspuitteet ovat 197 000 000 euroa. 7 artikla Kolmansien maiden osallistuminen ohjelmaan Ohjelmaan voivat osallistua (a) Euroopan talousalueeseen kuuluvat Euroopan vapaakauppaliiton maat Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti; (b) kolmannet maat, etenkin liittymässä olevat maat, ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat sekä maat, jotka kuuluvat Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin, niiden osallistumista unionin ohjelmiin koskevien yleisten periaatteiden ja edellytysten mukaisesti, jotka on vahvistettu asianomaisissa puitesopimuksissa, assosiaationeuvoston päätöksissä tai vastaavissa sopimuksissa. 8 artikla Tukimuodot ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä 1. Asetuksen (EY, EUratom) N:o 1605/2002 mukaisesti unionin rahoitustuki voidaan myöntää joko avustuksina tai julkisina hankintoina taikka muina 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamisen edellyttäminä tukimuotoina. 2. Unionin avustukset ja niiden enimmäismäärät ovat seuraavat: (a) edellä olevan 5 artiklan 1 kohdassa määritellyt avustukset unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; (b) edellä olevan 5 artiklan 2 kohdassa määritellyt avustukset ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; (c) edellä olevan 5 artiklan 3 kohdassa määritellyt avustukset tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen unionin tason elinten toimintaan: enintään 95 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; (d) edellä olevan 5 artiklan 4 kohdassa määritellyt avustukset käytännesääntöjen, hyvien toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; (e) edellä olevan 5 artiklan 5 kohdassa määritellyt avustukset kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja 7 artiklan mukaisesti osallistuvien kolmansien maiden viranomaisten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista lukuun ottamatta vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjä poikkeuksellisen hyödyllisiä toimia, joiden osalta unionin osuus kustannuksista saa olla enintään 70 prosenttia; (f) edellä olevan 5 artiklan 6 kohdassa määritellyt, jäsenvaltioiden ja 7 artiklan nojalla osallistuvien kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisten vaihtoihin tarkoitetut avustukset: matkakorvaukset ja päivärahat; (g) edellä olevan 5 artiklan 7 kohdassa määritellyt avustukset kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja 7 artiklan mukaisesti osallistuvien kolmansien maiden vastaavien viranomaisten nimeämien elinten toimiin: enintään 70 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; (h) edellä olevan 5 artiklan 8 kohdassa määritellyt avustukset kansallisille kuluttajavalituksia käsittelevien elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. 9 artikla Hallinnollinen ja tekninen apu Ohjelmaan osoitetulla määrärahoilla voidaan myös kattaa kuluja, jotka liittyvät ohjelman hallinnon ja sen tavoitteiden saavuttamisen edellyttämään valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan, erityisesti tutkimuksiin, asiantuntijoiden kokouksiin, tiedotus- ja viestintätoimintaan, mukaan luettuna unionin poliittisista prioriteeteista tiedottaminen sikäli kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleisiin tavoitteisiin, tiedonkäsittelyyn ja -vaihtoon keskittyviin tietoverkkoihin liittyvät kulut sekä kaikki muut sellaisen teknisen ja hallinnollisen avun kulut, joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnin yhteydessä. 10 artikla Ohjelman täytäntöönpanotavat Komissio panee ohjelman täytäntöön asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklassa tarkoitettujen hallinnointitapojen mukaisesti. 11 artikla Johdonmukaisuus ja täydentävyys muun politiikan kanssa Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että ohjelma ja unionin muut asianomaiset politiikat, välineet ja toimet ovat keskenään johdonmukaisia ja toisiaan täydentäviä. 12 artikla Vuotuiset työohjelmat Komissio panee ohjelman täytäntöön hyväksymällä vuotuiset työohjelman täytäntöönpanosäädöksinä, joissa vahvistetaan asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 säädetyt seikat ja etenkin seuraavat: (a) täytäntöönpanon prioriteetit ja toteutettavat toimenpiteet, myös rahoitusvarojen jako; (b) rahoitettavien ehdotusten valinnassa käytettävät keskeiset valinta- ja myöntämisperusteet; (c) suunniteltu tarjouspyyntöjen ja ehdotuspyyntöjen aikataulu; (d) soveltuvissa tapauksissa lupa käyttää kertakorvauksia, vakioyksikkökustannuksia tai kiinteämääräistä rahoitusta asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 mukaisesti; (e) perusteet sen arvioimiseksi, onko kyse poikkeuksellisen hyödyllisestä toimesta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 16 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 13 artikla Tulosten arviointi ja tunnetuksi tekeminen 1. Jäsenvaltioiden on annettava komission pyynnöstä tietoja tämän ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksista. 2. Komissio laatii viimeistään vuoden 2018 puolivälissä toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemistä varten arviointikertomuksen, jossa käsitellään kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista (tulosten ja vaikutusten tasolla), resurssien käytön tehokkuutta ja Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa. Arvioinnissa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen laajuutta, sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, kaikkien tavoitteiden jatkuvaa merkityksellisyyttä sekä sitä, miten toimenpiteillä on edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista. Siinä on otettava huomioon edellisen ohjelman pitkän aikavälin vaikutuksia koskevan arvioinnin tulokset. Ohjelman pitemmän aikavälin vaikutuksia ja vaikutusten kestävyyttä olisi arvioitava seuraavan ohjelman uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen perustaksi. 3. Komissio saattaa tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimien tulokset yleisön saataville. 14 artikla Unionin taloudellisten etujen suojaaminen 1. Komissio toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet varmistaakseen, että tämän asetuksen nojalla rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudelliset edut suojataan toteuttamalla toimenpiteitä, joilla ehkäistään petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa, suorittamalla tehokkaita tarkastuksia, perimällä takaisin aiheettomasti maksetut määrät ja soveltuvissa tapauksissa panemalla täytäntöön tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia. 2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet toimittaa kaikkien unionilta varoja saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia. Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä ’OLAF’, voi asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96[17] säädettyjen menettelyjen mukaisesti avustussopimukseen tai -päätökseen taikka unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen liittyvän, unionin taloudellisia etuja vahingoittavan petoksen, lahjonnan tai muun laittoman toiminnan osoittamiseksi tehdä niihin talouden toimijoihin kohdistuvia, paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille kyseinen rahoitus on myönnetty suoraan tai välillisesti. Kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa sekä tämän asetuksen täytäntöönpanosta seurauksena olevissa avustussopimuksissa ja -päätöksissä sekä sopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAF:lle oikeus tehdä edellä tarkoitettuja tarkastuksia sekä edellä tarkoitettuja paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen ja toisen alakohdan soveltamista. 15 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään 3 artiklassa tarkoitettu valta komissiolle vuosien 2014–2020 ohjelman täytäntöönpanokauden ajaksi. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä olevan 3 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 16 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 17 artikla Siirtymätoimenpiteet 1. Päätöksen N:o 1926/2006/EY 6 artiklaa sovelletaan edelleen kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluviin toimiin, joita ei ole saatettu loppuun 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä. Ohjelman mukaisella rahoituksella voidaan sen vuoksi kattaa myös teknisen ja hallinnollisen avun menoja, jotka ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa siirtyminen päätöksen N:o 1926/2006/EY mukaisesti hyväksytyistä toimenpiteistä tämän ohjelman mukaisiin toimenpiteisiin. 2. Määrärahoja voidaan tarvittaessa sisällyttää 9 artiklassa säädettyjen menojen kattamiseksi talousarvioon vielä vuoden 2020 jälkeen, jotta sellaisten toimien hallinnointi olisi mahdollista, joita ei ole saatettu päätökseen 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä. 18 artikla Kumoaminen Kumotaan päätös N:o 1926/2006/EY 1 päivästä tammikuuta 2014. 19 artikla Voimaantulo ja soveltamispäivä Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I – Toimien tyypit Tavoite 1 – Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja parannetaan sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla EU:ssa 1. Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista tiedekomiteoiden perustamisesta kuluttajien turvallisuuden, kansanterveyden ja ympäristön aloilla tehdyllä komission päätöksellä 2004/210/EY[18] perustettujen riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen. 2. Tuoteturvallisuuden koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon yleisestä tuoteturvallisuudesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta: (a) tietoteknisten välineiden (esim. tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien) kehittäminen ja ylläpito (b) tuoteturvallisuuden alan sidosryhmien sekä riskien ja täytäntöönpanon asiantuntijoiden seminaarien, konferenssien, ryhmätyötapaamisten ja kokousten järjestäminen; (c) täytäntöönpanoviranomaisten vaihto-ohjelmat ja koulutus; (d) direktiivin 2001/95/EY mukaiset erityiset yhteistyöhankkeet, jotka liittyvät muiden kulutustuotteiden kuin elintarvikkeiden turvallisuuteen sekä palvelujen turvallisuuteen; (e) muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden turvallisuuden sekä palvelujen turvallisuuden seuranta ja arviointi, mukaan luettuna tietoperusta uusien standardien tai muiden turvallisuutta koskevien viitearvojen kehittämiselle; (f) hallintoa ja täytäntöönpanoa koskeva yhteistyö muiden kuin 7 artiklan soveltamisalaan kuuluvien kolmansien maiden kanssa; (g) tuki elimille, jotka on hyväksytty jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten unionin lainsäädännössä. 3. Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen (a) kosmeettisista valmisteista 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2009[19] mukaisesti perustetun kosmeettisia valmisteita koskevien ilmoitusten portaalin ylläpito; (b) kosmeettisten ainesosien tietokannan ylläpitäminen asetuksen (EY) N:o 1223/2009 soveltamisen tueksi. Tavoite 2 – Kuluttajavalistus ja -kasvatus: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä 4. Näytön kokoaminen politiikan kehittämisen perustaksi kuluttajia koskevilla aloilla näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muussa politiikassa, mukaan luettuina seuraavat: (a) unionin laajuiset kuluttajia ja kuluttajamarkkinoita koskevat tutkimukset ja analyysit; (b) tietokantojen kehittäminen ja ylläpito; (c) kansallisten tilastollisten ja muiden merkityksellisten tietojen kehittäminen ja analysointi; hintoja, valituksia, täytäntöönpanoa, oikeussuojakeinoja jne. koskevien kansallisten tietojen ja indikaattorien kerääminen ja kehittäminen yhteistyössä kansallisten sidosryhmien kanssa. 5. Tuki kuluttajajärjestöille (a) rahoitustuki 5 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti kuluttajien etuja edustavien unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan; (b) alueellisten, kansallisten ja eurooppalaisten kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen esimerkiksi koulutuksen sekä parhaiden toimintatapojen ja niiden henkilöstön asuntuntemuksen vaihdon kautta; tämä koskee etenkin niissä jäsenvaltioissa toimivia kuluttajajärjestöjä, joissa kuluttajamarkkinoiden ja kulutusympäristön seuranta on osoittanut, että kuluttajien luottamus ja tietoisuus ovat suhteellisen matalalla tasolla; (c) tuki ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan. 6. Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen (a) kuluttaja-asioita koskevien valistuskampanjoiden tukeminen muun muassa jäsenvaltioiden kanssa toteutettavien yhteishankkeiden kautta; (b) kuluttajamarkkinoiden avoimuutta edistävät toimet esimerkiksi vähittäismarkkinoilla myytävien rahoitustuotteiden, energian, digitaali- ja televiestinnän sekä liikenteen aloilla; (c) toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada asianmukaista tietoa tuotteista ja markkinoista; (d) toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada tietoa tavaroiden ja palveluiden kestävästä kuluttamisesta; (e) tuki unionin kuluttajapolitiikkaa koskeville tapahtumille, joita unionin puheenjohtajamaa järjestää ja joissa käsitellään unionin poliittisten painopisteiden mukaisesti valittuja aiheita; (f) rahoitustuki kansallisille valituselimille näiden tukemiseksi yhtenäistettyjen menetelmien käytössä kuluttajavalitusten luokittelun ja niistä raportoimisen yhteydessä sekä kuluttajavalitusten keräämisen ja niistä raportoimisen yhteydessä; (g) tuki tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailua koskevien käytännesääntöjen, hyvien toimintatapojen tai ohjeiden kehittämistä edistäville unionin laajuisille elimille; (h) tuki kuluttajakysymyksiä koskevaan viestintään, mukaan luettuna tiedotusvälineiden tukeminen kuluttajien vaikutusmahdollisuuksien ja täytäntöönpanon edistämisessä. 7. Kuluttajakasvatuksen edistäminen (a) interaktiivisen foorumin kehittäminen hyvien toimintatapojen ja keskeisille kohderyhmille (etenkin nuorille) suunnattujen kuluttajakasvatusmateriaalien vaihtoa varten siten, että saadaan aikaan yhteisvaikutuksia koulutuksen alan EU-rahoitusohjelman kanssa; (b) kuluttajien oikeuksia – esimerkiksi rajatylittäviä kysymyksiä, terveyttä ja turvallisuutta, unionin kuluttajalainsäädäntöä, kestävää kuluttamista ja finanssiosaamista – koskevien valistustoimenpiteiden ja -materiaalien kehittäminen. Tavoite 3 – Oikeudet ja oikeussuojakeinot: vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet etenkin sääntelytoiminnan kautta ja parannetaan oikeussuojakeinojen, muun muassa vaihtoehtoisen riitojenratkaisun käyttömahdollisuuksia 8. Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muita sääntelyaloitteita koskeva valmistelu, osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamisen arviointi, seuranta, arviointi, täytäntöönpano ja täytäntöönpanon valvonta jäsenvaltioissa sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen, mukaan luettuina (a) tutkimukset, ennakko- ja jälkiarvioinnit, vaikutusten arvioinnit, julkiset kuulemiset, nykyisen lainsäädännön arviointi; (b) sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset; (c) unionin kuluttajansuojalainsäädännön soveltamista koskevien helppokäyttöisten julkisten tietokantojen kehittäminen ja ylläpito; (d) ohjelman yhteydessä toteutettujen toimien arviointi. 9. Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa online-järjestelmien saatavuuden edistäminen sekä niiden toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan luettuina asianmukaisten tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito (a) tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito; (b) tuki unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän kehittämiselle ja ylläpidolle, mukaan luettuina siihen liittyvät palvelut, esimerkiksi kääntäminen. Tavoite 4 – Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa 10. Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä 27 päivänä lokakuuta 2004 annettu asetus (EY) N:o 2006/2004, mukaan luettuina (a) tietoteknisten välineiden (esim. tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien) kehittäminen ja ylläpito; (b) toimet viranomaisten välisen yhteistyön sekä seuranta- ja täytäntöönpanotoimien koordinaation parantamiseksi, esimerkiksi täytäntöönpanoviranomaisten vaihto-ohjelmat, yhteistoiminta sekä täytäntöönpanoon osallistuvalle henkilöstölle ja oikeuslaitoksen henkilöstölle suunnattu koulutus; (c) sidosryhmien ja täytäntöönpanoasiantuntijoiden seminaarien, konferenssien, ryhmätyötapaamisten ja kokousten järjestäminen; (d) hallintoa ja täytäntöönpanoa koskeva yhteistyö ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden kanssa. 11. Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajakeskusten verkosto), mukaan luettuina Euroopan kuluttajakeskusten verkoston toiminnan kannalta välttämättömien tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito (esimerkiksi tietokannat sekä tieto- ja viestintäjärjestelmät). Luetteloa voidaan täydentää tyypiltään ja vaikutuksiltaan samankaltaisilla lisätoimilla, joilla pyritään 3 artiklassa mainittuihin erityistavoitteisiin. LIITE II Kuluttajaohjelman 3 artiklan mukaiset indikaattorit Tavoite 1: Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja parannetaan sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla EU:ssa. Indikaattori || Lähde || Nykytilanne || Tavoite RAPEX-ilmoitukset (prosentteina), jotka johtavat ainakin yhteen (toisen jäsenvaltion) reaktioon || RAPEX || 43 % (843 ilmoitusta) vuonna 2010 || 10 %:n lisäys 7 vuodessa Reaktioiden lukumäärän ja ilmoitusten lukumäärän välinen suhde (vakavat riskit)* || RAPEX || 1,07 vuonna 2010 || 15 %:n lisäys 7 vuodessa * Yksi ilmoitus voi saada aikaan useita reaktioita useilta muiden jäsenvaltioiden viranomaisilta. Tavoite 2: Kuluttajavalistus ja -kasvatus: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä Indikaattori || Lähde || Nykytilanne || Tavoite ECCRS-järjestelmään valituksia toimittavien valituselinten lukumäärä || ECCRS (eurooppalainen kuluttajavalitusten rekisteröintijärjestelmä) || Ei sovelleta || 60 % valituselimistä 7 vuodessa Luottamus rajatylittävään kaupankäyntiin – kuluttajat (prosentteina), jotka luottavat yhtä paljon tai enemmän toisen EU-maan myyjiin tehdessään internet-ostoksia || Kuluttajabarometri || 37 % vuonna 2010 || 50 % 7 vuodessa Tavoite 3: Oikeudet ja oikeussuojakeinot: vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet etenkin sääntelytoiminnan kautta ja parannetaan oikeussuojakeinojen, muun muassa vaihtoehtoisen riitojenratkaisun käyttömahdollisuuksia Indikaattori || Lähde || Nykytilanne || Tavoite Rajatylittävät tapaukset (prosentteina), jotka Euroopan kuluttajakeskukset ovat ohjanneet vaihtoehtoisen riitojenratkaisun piiriin || Kuluttajakeskusten vuosiraportti || 9 % vuonna 2010 || 50 % 7 vuodessa EU:n laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän käsittelemien tapausten lukumäärä || || 17 500 (kuluttajakeskuksille esitettyjen verkkokauppaan liittyvien valitusten lukumäärä) vuonna 2010 || 38 500 (+120 %) 7 vuodessa Tavoite 4: Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa Indikaattori || Lähde || Nykytilanne || Tavoite Tiedonkulun ja yhteistyön taso kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten CPC-verkostossa: - viranomaisten välisten tiedonvaihtopyyntöjen lukumäärä - viranomaisten välisten täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien pyyntöjen lukumäärä - hälytysten lukumäärä CPC-verkostossa || CPC-verkoston tietokanta (CPCS) || Vuotta kohti lasketut keskiarvot 2007–2010 129 142 63 || 40 %:n lisäys 7 vuodessa 40 %:n lisäys 7 vuodessa 30 %:n lisäys 7 vuodessa Euroopan kuluttajakeskusten (ECC) ja kuluttajien välisten yhteydenottojen lukumäärä || ECC-raportti || 71 000 vuonna 2010 || 50 %:n lisäys 7 vuodessa Näitä indikaattoreita voidaan täydentää yleisillä taustaindikaattoreilla. SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne 1.4. Tavoitteet 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat) 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin 3.2.2. Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3. Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kuluttajaohjelmasta 2014–2020 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[20] Kuluttajapolitiikka 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne ¨ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. ¨ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[21]. þ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. ¨ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen. 1.4. Tavoitteet 1.4.1. Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee Kuluttajaohjelman tavoitteena on tukea kuluttajapolitiikan yleistavoitetta tehdä vaikutusvaltaisesta kuluttajasta sisämarkkinoiden keskeinen toimija. Ohjelma pyrkii tähän siten, että se myötävaikuttaa kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseen sekä edistäää kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja koulutukseen ja oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi. Ohjelmalla täydennetään, tuetaan ja seurataan jäsenvaltioiden toteuttamaa politiikkaa. 1.4.2. Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Erityistavoite nro 1 Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja parannetaan sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla EU:ssa Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Kuluttajapolitiikka Erityistavoite nro 2 Kuluttajavalistus ja -kasvatus: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Kuluttajapolitiikka Erityistavoite nro 3 Oikeudet ja oikeussuojakeinot: vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet etenkin sääntelytoiminnan kautta ja parannetaan oikeussuojakeinojen, muun muassa vaihtoehtoisen riitojenratkaisun käyttömahdollisuuksia Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Kuluttajapolitiikka Erityistavoite nro 4 Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Kuluttajapolitiikka 1.4.3. Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen Ohjelman edunsaajia ovat kuluttajat, kuluttajansuojasta vastaavat kansalliset viranomaiset ja kuluttajajärjestöt, ja sen keskeisenä tavoitteena on kuluttajien aseman parantaminen kaikkialla EU:ssa. Ohjelmasta tarjotaan tukea EU:n ja kansallisella tasolla toimiville kuluttajajärjestöille sekä tuoteturvallisuudesta ja täytäntöönpanosta vastaaville jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille. Ohjelmasta on hyötyä myös hyvämaineisille yrityksille, sillä tehokas kuluttajapolitiikka edistää sisämarkkinoiden toimivuutta, palkitsee kilpailukykyisimmät yritykset ja estää epärehellisten elinkeinonharjoittajien toimintaa. Vaikutusvaltaiset kuluttajat vauhdittavat innovointia, ja näin ollen kuluttajapolitiikka tukee innovatiivisia yrityksiä. Talouden toimijat hyötyvät selkeisiin sääntöihin ja paremmin koordinoituun täytäntöönpanoon perustuvista tasapuolisista toimintaedellytyksistä. Näin ollen ohjelma vauhdittaa osaltaan myös talouskasvua. 1.4.4. Tulos- ja vaikutusindikaattorit Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan Tavoite 1: Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja parannetaan sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla EU:ssa - RAPEX-ilmoitukset (prosentteina), jotka johtavat ainakin yhteen (toisen jäsenvaltion) reaktioon - reaktioiden lukumäärän ja ilmoitusten lukumäärän välinen suhde (vakavat riskit) Tavoite 2: Kuluttajavalistus ja -kasvatus: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä - eurooppalaiseen kuluttajavalitusten rekisteröintijärjestelmään (ECCRS) valituksia toimittavien valituselinten lukumäärä - luottamus rajatylittävään kaupankäyntiin – kuluttajat (prosentteina), jotka luottavat yhtä paljon tai enemmän toisen EU-maan myyjiin tehdessään internet-ostoksia Tämä indikaattori on otettu mukaan kokeilupohjalta, koska selkeästi parempaa vaihtoehtoa ei ole löytynyt. Indikaattoria muutettaneen tai täydennettäneen tulevaisuudessa. Tavoite 3: Oikeudet ja oikeussuojakeinot: vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet etenkin sääntelytoiminnan kautta ja parannetaan oikeussuojakeinojen, muun muassa vaihtoehtoisen riitojenratkaisun käyttömahdollisuuksia - rajatylittävät tapaukset (prosentteina), jotka Euroopan kuluttajakeskukset (ECC) ovat ohjanneet vaihtoehtoisen riitojenratkaisun piiriin - EU:n laajuisessa online-riitojenratkaisujärjestelmässä käsiteltyjen tapausten lukumäärä Tavoite 4: Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa - tiedonkulun ja yhteistyön taso kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten (CPC) verkostossa - viranomaisten välisten tiedonvaihtopyyntöjen lukumäärä - viranomaisten välisten täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien pyyntöjen lukumäärä - hälytysten lukumäärä CPC-verkostossa - Euroopan kuluttajakeskusten (ECC) ja kuluttajien välisten yhteydenottojen lukumäärä 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1. Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Vuoden 2013 jälkeisellä kuluttajaohjelmalla, jäljempänä ’ohjelma’, tuetaan komission toimien täytäntöönpanoa kuluttajapolitiikan alalla vuodesta 2014 alkaen. Ohjelma perustuu nykyisen (vuosien 2007–2013) ohjelman saavutuksiin. Uudella ohjelmalla tuetaan tulevaisuuden kuluttajapolitiikkaa, jossa EU-kansalaiset ovat vaikutusvaltaisia kuluttajia ja sisämarkkinoiden keskeisiä toimijoita, ja sillä täydennetään tarjontapuolelle kohdistuvia aloitteita. Vuosien 2007–2013 strategian ja ohjelman puolivälin arvioinnin tulosten mukaan nykyisen ja tulevan ohjelman välillä on oltava jatkuvuutta. Arvioinnissa korostetaan, että EU-tason kuluttajapolitiikka on vielä suhteellisen nuori ala ja että jatkuvuus on tärkeää vaikutusten kannalta. Samaan aikaan esiin on tullut uusia yhteiskunnallisia haasteita, joiden merkitys on kasvanut viime vuosina. Tällaisia ovat esimerkiksi päätöksentekoon vaikuttavien seikkojen moninaisuus (tiedon tulva, vastuun siirtyminen kuluttajille markkinoiden vapauttamisen seurauksena, pitkälle kehitetyt tuotteet, palvelut ja mainonta), tarve lisätä kulutusmallien kestävyyttä, digitalisoitumisen mukanaan tuomat mahdollisuudet ja uhat, sosiaalisen syrjäytymisen ja muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien määrän lisääntyminen sekä väestön ikääntyminen. Rahoitettavilla toimilla paneudutaan keskeisiin ongelmiin, jotka liittyvät turvallisuuteen, kuluttajavalistukseen ja -kasvatukseen, oikeuksiin ja oikeussuojakeinoihin sekä täytäntöönpanoon, kuten säädöksen perusteluissa kuvataan. 1.5.2. EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo EU:n osallistumisesta saatavaa lisäarvoa tarkastellaan säädöksen perusteluissa. 1.5.3. Vastaavista toimista saadut kokemukset Vuosien 2004–2007 ohjelman jälkiarvioinnissa sekä vuosien 2007–2013 ohjelman (ja kuluttajastrategian) väliarvioinnissa korostetaan lisäarvon merkitystä siitä huolimatta, että eurooppalainen kuluttajapolitiikka on vielä varsin nuorta ja ohjelmasta saatavan EU-rahoituksen määrä on suhteellisen pieni. Arvioinneissa korostetaan, että strategian ja ohjelman mukaiset toimenpiteet myötävaikuttavat älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevien Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamiseen. Strategian ja ohjelman tavoitteita, vaikutuksia ja lisäarvoa koskevat arvioinnin tulokset olivat kokonaisuudessaan myönteisiä. Arvioinnissa todettiin myös, että ohjelmalla on pitkäkestoisia vaikutuksia kuluttajansuojaan. Arvioinnista käy ilmi, että kansallisten viranomaisten ja kuluttajajärjestöjen näkemysten välillä on jonkin verran eroa: viranomaisten näkemykset strategian ja ohjelmien saavutuksista ovat myönteisemmät (88 % kansallisista viranomaisista ja 82 % kuluttajajärjestöistä katsoo, että nykyisellä strategialla on ollut suurta tai jonkin verran myönteistä vaikutusta EU:n kuluttajapolitiikan aloitteisiin). Jäsenvaltioiden viranomaiset toteavat yleisesti, että strategia ja ohjelma täydentävät kansallista kuluttajapolitiikkaa. Arvioinnin perusteella kuitenkin päätellään, että nykyiset strategia ja ohjelma vastaavat vain osittain uusiin yhteiskunta- ja ympäristöhaasteisiin. Arviointiraportissa todetaan ohjelman puitteissa toteutettavista erityistoimista seuraavaa: i) Turvallisuus: - Tuoteturvallisuuden alalla markkinavalvontaviranomaisten välinen koordinointi on lisääntynyt. Raportissa suositellaan valvonnan ja täytäntöönpanon tehostamista RAPEX-järjestelmän kautta, tuoteturvallisuuden kansainvälisten näkökohtien huomioon ottamista ja uuden teknologian hyödyntämistä. ii) Kuluttajavalistus ja -kasvatus: - Kuluttajamarkkinoiden seurannalla, kuluttajamarkkinoiden tulostaululla ja yksityiskohtaisilla markkinatutkimuksilla on suuri merkitys kuluttajapolitiikan tukemisessa. Niillä on olennainen merkitys myös siinä, että kuluttajien huolenaiheet otetaan asianmukaisella tavalla huomioon EU-politiikassa ja vaikuttavan lainsäädännön suunnittelussa. Raportissa suositellaan lisäksi kuluttajakäyttäytymisen ymmärtämiseen tähtäävää tutkimusta. - Kuluttajakasvatus on edistynyt vaihtelevasti. Etenkin Dolcetan osalta huolta aiheuttaa kohderyhmän määritteleminen. Raportissa ehdotetaan käytettävien välineiden vakiinnuttamista, Dolcetan kohderyhmän, sisällön ja levittämisen parempaa määrittelyä sekä yhteisvaikutusten luomista kansallisten hankkeiden kanssa. - Ohjelmista EU-tason ja kansallisen tason kuluttajajärjestöille annettavaa tukea on arvioitu myönteisesti. EU-tason järjestöillä on olennaisen tärkeä tehtävä sen varmistamisessa, että kuluttajien näkemykset ovat edustettuina EU:n politiikan suunnittelussa. Raportissa suositellaan, että kansallisille kuluttajajärjestöille suunnattua koulutusta (valmiuksien kehittämistä) jatkettaisiin ja mahdollisuutta järjestää kursseja kansallisella tasolla tarkasteltaisiin. iii) Kuluttajien oikeudet ja oikeussuojakeinot: - Raportissa korostetaan lisäarvoa, joka liittyy uuden tai valmisteluvaiheessa olevan lainsäädännön mukanaan tuomaan lähentymiseen. - Ohjelmilla ja strategialla on kyetty yhä paremmin integroimaan kuluttajapolitiikka osaksi muita asiaankuuluvia EU-politiikan aloja. Raportissa suositellaan tällaisten toimien jatkamista. Siinä suositellaan myös paneutumista uusiin haasteisiin, joita ovat muun muassa digitalisoitumiseen liittyvät kysymykset, kestävämpiin kulutusmalleihin siirtyminen sekä kriisistä johtuva kuluttajien heikko tilanne. Siinä kehotetaan myös selittämään sidosryhmille kuluttaja-asioita käsittelevien komission eri yksiköiden tehtäviä. - Kuluttajien mahdollisuuksiin käyttää oikeussuojakeinoja liittyy edelleen ongelmia. Raportissa todetaan, että tässä kysymyksessä on saatava aikaan edistystä ja että kuluttajien tietoisuutta oikeussuojakeinoista on lisättävä. iv) Täytäntöönpano: - Strategian ja ohjelmien puitteissa tehtävää rajatylittävää täytäntöönpanoyhteistyötä on tehostettu täytäntöönpanoviranomaisten verkoston (CPC) kautta ja toteuttamalla koordinoituja toimia, esimerkiksi ”tehoiskuja”. Raportissa suositellaan CPC-verkoston ja täytäntöönpanoviranomaisten toiminnan koordinoinnin lisäämistä. - Strategia ja ohjelmat ovat tarjonneet yhä enemmän tukea kuluttajille, jotka ovat saaneet neuvontaa rajatylittävissä kiistoissa Euroopan kuluttajakeskusten verkoston kautta. Raportissa suositellaan kuitenkin kuluttajakeskusten näkyvyyden lisäämistä, jotta kuluttajat olisivat paremmin tietoisia niistä. 1.5.4. Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Yhteydet Eurooppa 2020 -strategiaan ja lippulaivahankkeisiin Eurooppa 2020 -strategiassa todetaan, että kansalaisille on annettava ”mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin täysimääräisesti”, mikä edellyttää, että kansalaisten ”mahdollisuuksia ja luottamusta ostaa tavaroita ja palveluja yli rajojen etenkin verkon kautta parannetaan”. Ainoastaan tietoiset ja aktiiviset kuluttajat kykenevät tekemään oman hyvinvointinsa ja talouden kannalta parhaita valintoja, jotka lisäävät kilpailua, innovointia ja sisämarkkinoiden yhdentymistä ja tukevat näin Eurooppa 2020 -strategian yleistavoitetta. Hyödyntämällä kulutusmenojen (56 prosenttia EU:n BKT:sta) valtava taloudellinen merkitys voidaan edistää merkittävällä tavalla EU:n tavoitetta saada kasvu jälleen vauhtiin. Tätä näkemystä tukee vuoden 2011 kasvuselvitys, jossa kuluttajien tilanteen parantamisen katsottiin vauhdittavan kasvua. Kuluttajapolitiikalla autetaan kuluttajia löytämään parhaat vaihtoehdot laajan tarjonnan joukosta ja edistetään samalla tehokasta ja innovatiivista yritystoimintaa. Kuluttajapolitiikka myötävaikuttaa keskeisellä tavalla Euroopan digitaalistrategia ‑lippulaivahankkeeseen (rajattomat ja turvalliset verkkopalvelujen ja digitaalisten sisältöjen EU-markkinat, palvelujen saatavuus, digitaalinen lukutaito), sosiaaliseen osallisuuteen (otetaan huomioon muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tilanne), kestävään kasvuun (kestävä kulutus) ja älykkääseen sääntelyyn (kulutusmarkkinoiden valvonta vaikuttavan ja kohdennetun politiikan suunnittelun perustana). Yhteydet sisämarkkinoiden toimenpidepakettiin ja muihin aloitteisiin Uutta sisämarkkinastrategiaa koskevassa Monti-raportissa todetaan, että ”sisämarkkinoiden seuraavassa kehitysvaiheessa olisi asetettava kuluttajat ja heidän etunsa ensi sijalle”. Siinä korostetaan, että on tärkeää lisätä kuluttajien vaikutusmahdollisuuksia, toteuttaa näyttöön perustuvaa politiikkaa, kartoittaa markkinat, jotka eivät täytä kuluttajien odotuksia, ja perustaa digitaalialan sisämarkkinat. Lisäksi siinä painotetaan oikeussuojakeinojen (vaihtoehtoisen riitojenratkaisun ja joukkokanteiden), tuoteturvallisuuden ja standardoinnin merkitystä. Sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa korostetaan useita näistä kuluttajia koskevista kysymyksistä, varsinkin oikeussuojakeinoja (strategisena aloitteena), tuoteturvallisuutta ja ongelmanratkaisuvälineiden kehittämistä. Kansalaisuutta koskevassa vuoden 2010 kertomuksessa esiteltiin sisämarkkinoiden toimenpidepakettia täydentävä aloite. Siinä todettiin myös, että Euroopan kansalaisuuden toteutumisen esteitä ovat yhden yhtenäisen sääntökokonaisuuden puute kuluttajansuojan alalla, tietämättömyys nykyisistä oikeussuojakeinoista sekä oikeussuojakeinojen riittämättömyys. Euroopan parlamentti antoi vuonna 2010 useita mietintöjä, joihin sisältyi tulevaa kuluttajapolitiikkaa koskevia suosituksia: Grechin mietinnössä peräänkuulutetaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jossa kuluttajien edut otetaan keskeisinä seikkoina huomioon sisämarkkinoilla. Mietinnössä korostetaan muun muassa näyttöpohjan ja markkinaseurannan merkitystä, tuotteiden ja palveluiden turvallisuutta, kuluttajajärjestöjen tärkeää tehtävää, ongelmanratkaisujärjestelmien toimintavalmiuksien kehittämistä, kuluttajanäkökohtien ottamista huomioon asiaankuuluvassa EU-politiikassa ja -lainsäädännössä, kuluttajansuojaa rahoituspalveluiden alalla, oikeussuojakeinoja sekä kuluttajavalistusta. Hedhin mietinnössä korostetaan näyttöpohjan merkitystä (tulostaulu, tutkimukset, valitukset) sekä kuluttajalainsäädännön ja tuoteturvallisuuden täytäntöönpanoa (mukaan luettuina vaihtoehtoinen riitojenratkaisu, tehoiskut sekä CPC- ja ECC-verkostojen resurssitarve). Siinä painotetaan myös tarvetta ottaa kuluttajanäkökohdat huomioon kaikilla EU-politiikan aloilla ja vaaditaan komissiolta vuotuista raporttia tästä aiheesta. Mietinnössä korostetaan lisäksi kuluttajajärjestöjen tehtävää, (myös aikuisille suunnatun) kuluttajakasvatuksen kehittämistarvetta, kuluttajavalistusta (myös verkkoportaalien kautta ja tavoittaen muita heikommassa asemassa olevat kuluttajat) sekä tarvetta edistää kestävää kuluttamista. Tuoteturvallisuutta käsittelevässä Schaldemosen mietinnössä (2011) kehotetaan jäsenvaltioita ja komissiota ottamaan käyttöön riittävät markkinavalvontaresurssit ja korostetaan, että markkinavalvonnan epäonnistuminen voi johtaa kilpailuhäiriöihin, vaarantaa kuluttajien turvallisuuden ja heikentää kuluttajien luottamusta sisämarkkinoihin. Mietinnössä todetaan myös, että komission pitäisi antaa lisärahoitusta yhteisiin markkinavalvontatoimiin ja osoittaa riittävästi rahoitusresursseja jäsenvaltioiden välistä pitemmälle menevää koordinaatiota tukevan foorumin ja/tai organisaation perustamiseen. Siinä kehotetaan komissiota myös perustamaan kuluttajia varten julkinen tuoteturvallisuustietokanta, johon sisältyisi valituskanava. Ariasin mietinnössä (2010) korostettiin, että kuluttajien luottamusta sähköiseen kaupankäyntiin tulisi lisätä. Sisämarkkinoiden toimenpidepakettia koskevaan keskusteluun esitettiin kannanotto Kalnieten mietinnössä ”Hallintotapa ja kumppanuus yhtenäismarkkinoilla”. Mietinnössä korostettiin vaihtoehtoista riitojenratkaisua koskevan tulevan ehdotuksen merkitystä. Lisäksi parlamentti valmistelee lokakuussa julkaistavaa kuluttajapolitiikan tulevaisuutta käsittelevää oma-aloitteista mietintöä (esittelijät: Eva-Britt Svensson ja Kyriakos Triantaphyllides). 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto þ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu. – þ Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa [1.1.]2014 ja päättyy [31.12.]2020. – þ Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2014 ja päättyvät vuonna 2020. ¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu. – Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, – minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[22] þ komissio hallinnoi suoraan keskitetysti þ välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty – þ toimeenpanovirastoille – ¨ yhteisöjen perustamille elimille[23] – ¨ kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun tehtäviä hoitaville elimille – ¨ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä ¨ hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ¨ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa þ hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. Huomautukset: Terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirasto (EAHC): Komissio on antanut tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta 19 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003[24] mukaisesti terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle kuluttajapolitiikkaa koskevan yhteisön toimintaohjelman 2007–2013 hallinnointiin liittyvät toimeenpanotehtävät[25]. Komissio voi sen vuoksi päättää antaa terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle myös kuluttajaohjelman 2014–2020 hallinnointiin liittyvät toimeenpanotehtävät. Hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa: Tarkoitus on tukea OECD:n tuoteturvallisuustyöryhmän työtä. 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset Ohjelman mukaan komissio tiedottaa jäsenvaltioiden komitealle ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä toteutetuista toimista. Ohjelmassa edellytetään, että komissio laatii viimeistään vuoden 2018 puolivälissä toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemistä varten arviointikertomuksen, jossa käsitellään kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista, resurssien käytön tehokkuutta ja Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa. Kuluttajaohjelman pitemmän aikavälin vaikutuksia ja vaikutusten kestävyyttä olisi lisäksi arvioitava seuraavan ohjelman mahdollista uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen perustaksi. Vuosien 2014–2020 ohjelman täytäntöönpanoon saadaan hyödyllistä tietoa myös nykyisen ohjelman (2007–2013) jälkiarvioinnista, joka on määrä tehdä vuoden 2015 loppuun mennessä. 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1. Todetut riskit Talousarvio kattaa sekä palveluhankintasopimusten että avustusten myöntämisen. Avustuksia myönnetään tukitoimia varten lähinnä jäsenvaltioiden viranomaisille ja julkisille elimille tai voittoa tavoittamattomille elimille, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet ja joita ne osarahoittavat. Tuettujen hankkeiden toteuttamisajanjakso on yleensä yhdestä kahteen vuotta. Avustussopimusten vuotuinen lukumäärä on rajallinen, ja niiden määrärahat ovat noin 13 miljoonaa euroa vuodessa. Palveluhankintasopimuksia tehdään etenkin seuraavilla aloilla: selvitykset, tiedonkeruu, arviointi, koulutus, tiedotuskampanjat, tietotekniset ja viestintäpalvelut, ylläpitopalvelut jne. Toimeksisaajat ovat lähinnä laitoksia, laboratorioita, konsulttiyrityksiä ja muita yksityisiä yrityksiä, joista monet ovat pk-yrityksiä. Palveluhankintasopimuksiin vuosittain käytettävät määrärahat ovat noin 12 miljoonaa euroa. Yksittäisten sopimusten lukumäärän arvioidaan olevan noin 25 vuodessa. Keskeiset riskit ovat seuraavat: · valittujen hankkeiden heikko laatu ja hankkeen heikko tekninen toteutus, jotka vähentävät ohjelman vaikutuksia; tämä voi johtua puutteellisista valintamenettelyistä, asiantuntemuksen puuttumisesta tai riittämättömästä seurannasta · myönnetyn rahoituksen tehoton tai epätaloudellinen käyttö, joka liittyy sekä avustuksiin (toteutuneiden tukikelpoisten kustannusten korvaamisen monimutkaisuus ja rajalliset mahdollisuudet tarkastaa tukikelpoisia kustannuksia asiakirjojen perusteella) että hankintoihin (toisinaan on vain niukalti toimijoita, joilla on vaadittua erityisosaamista, minkä vuoksi ei ole riittäviä mahdollisuuksia vertailla hintatarjouksia) · komission maineen vaarantuminen, jos havaitaan petoksia tai laitonta toimintaa; kolmansien osapuolten sisäisistä valvontajärjestelmistä saadaan vain osittainen varmuus, sillä mukana on melko runsaasti erilaisia toimeksisaajia ja edunsaajia, joilla kullakin on oma, usein melko pieni valvontajärjestelmänsä. 2.2.2. Valvontamenetelmä(t) Talousarvio toteutetaan suoralla keskitetyllä hallinnoinnilla, joskin osa ohjelman täytäntöönpanoon liittyvistä tehtävistä saatetaan siirtää olemassa olevalle täytäntöönpanovirastolle (EAHC). Virastolla on oma sisäinen valvontajärjestelmänsä, sitä valvoo PO SANCO, ja sen auditoinnista huolehtivat komission sisäinen tarkastaja ja tilintarkastustuomioistuin. PO SANCOlla ja EAHC:lla on sisäiset menettelyt, joilla on tarkoitus kattaa edellä mainitut riskit. Sisäiset menettelyt ovat varainhoitoasetuksen mukaisia, ja niissä on otettu huomioon kustannus-hyötynäkökohdat. Näissä puitteissa SANCO selvittää edelleen mahdollisuuksia tehostaa hallinnointia ja yksinkertaistamistoimia. Valvontajärjestelyn keskeiset piirteet ovat seuraavat: · Hankevalinnan ominaispiirteet: Kukin ehdotus- tai tarjouspyyntö perustuu komission hyväksymään vuotuiseen työohjelmaan. Kussakin pyynnössä julkaistaan ehdotusten tai tarjousten valinnassa sovellettavat hylkäämis-, valinta- ja ratkaisuperusteet. Näiden perusteella arviointikomitea arvioi kunkin ehdotuksen tai tarjouksen ottaen huomioon riippumattomuuden, avoimuuden, suhteellisuuden, tasapuolisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteet. · Ulkoisen viestinnän strategia: PO SANCOlla on pitkälle kehitetty viestintästrategia, jolla pyritään varmistamaan, että toimeksisaajat ja edunsaajat ymmärtävät sopimusvaatimukset ja määräykset kokonaisuudessaan. Viestinnässä käytetään seuraavia keinoja: ohjelman sivusto Europa-palvelimella, tiedotuskokoukset edunsaajien ja toimeksisaajien kanssa, laajat ohjeet, usein esitetyt kysymykset ja käyttötuki (helpdesk). · Hankkeiden täytäntöönpanoa ennen ja täytäntöönpanon aikana tehtävät tarkastukset: – PO SANCO ja EACH käyttävät komission suosittelemia avustussopimusten ja palvelunhankintasopimusten malleja. Sopimuksiin sisältyy valvontaan liittyviä järjestelyjä, kuten tilintarkastuslausunnot, rahoitustakuut, paikan päällä tehtävät tarkastukset ja OLAFin tarkastukset. Kustannusten tukikelpoisuutta koskevia sääntöjä yksinkertaistetaan esimerkiksi käyttämällä kertakorvauksia joissakin menoluokissa. Sen ansiosta on myös helpompaa keskittää tarkastukset ja valvonta. Kumppanuussopimusten käyttöönoton odotetaan parantavan yhteistyösuhteita edunsaajien kanssa ja tukikelpoisuussääntöjen ymmärtämistä. – Kaikki henkilökunnan jäsenet allekirjoittavat hyvän hallintotavan toimintasäännöt. Valintamenettelyyn tai avustus- tai hankintasopimusten hallinnointiin osallistuvat työntekijät allekirjoittavat lisäksi vakuutuksen siitä, ettei heillä ole asiassa eturistiriitoja. Henkilökunta saa säännöllistä koulutusta ja vaihtaa parhaita toimintamalleja verkostojen kautta. – Hankkeen tekninen toteutus tarkastetaan säännöllisesti joko asiakirjoista tai toimeksisaajan toimittamien teknisten etenemisraporttien perusteella. Tapauskohtaisesti järjestetään myös kokouksia toimeksisaajien kanssa ja paikan päällä tehtäviä vierailuja. – Sekä SANCOn että EAHC:n rahoitusmenettelyjen tukena käytetään komission tietoteknisiä välineitä, ja rahoitusmenettelyjen tehtävät on eroteltu tarkasti: kaikki hankinta- tai avustussopimuksiin liittyvät rahoitustoimet tarkastaa kaksi toisistaan riippumatonta henkilöä, ennen kuin toimesta vastaava tulojen ja menojen hyväksyjä vahvistaa ne allekirjoituksellaan. Toiminnan aloittamisesta ja varmentamisesta vastaavat eri henkilöt kullakin politiikan alalla. Maksujen suorittamisen perustana käytetään ennalta määriteltyjä tositteita, kuten hyväksyttyjä teknisiä raportteja ja varmennettuja menoilmoituksia ja laskuja. Keskustalousyksikkö suorittaa asiakirjoihin perustuvan toisen ennakkotarkastuksen rahoitustoimista poimitulle otokselle. Tapauskohtaisesti voidaan myös tehdä ennen loppumaksun suorittamista rahoitukseen liittyvä ennakkotarkastus paikan päällä. · Tarkastukset hankkeen päättyessä: Sekä PO SANCOlla että EAHC:lla on keskitetty tarkastusryhmä, joka varmentaa menoilmoitusten tukikelpoisuuden paikan päällä. Tarkoituksena on estää, havaita ja oikaista rahoitustoimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyvät asiavirheet. Jotta tarkastukset olisivat vaikutuksiltaan tehokkaita, tarkastettavien toimeksisaajien valinnassa a) käytetään perustana riskiperusteista valintaa ja satunnaisotantaa ja b) kiinnitetään paikan päällä tehtävissä tarkastuksissa mahdollisuuksien mukaan huomiota toiminnallisiin seikkoihin. Tarkastusten kustannukset ja hyödyt: Ohjelman hallinto- ja valvontatoimenpiteet perustuvat aiempaan kokemukseen: sisäisen valvontajärjestelmän ansiosta jäännösvirhesuhde jäi viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana alle 2 prosenttiin ja varainhoitoasetuksessa vahvistettuja avustus- ja hankintamenettelyjä noudatettiin. Nämä ovat sekä edellisen että uuden kuluttajaohjelman kaksi keskeistä valvontaan liittyvää tavoitetta. Koska uuden ohjelman keskeiset ominaispiirteet eivät merkittävästi eroa edellisestä ohjelmasta, ohjelman täytäntöönpanoon liittyvien riskien katsotaan pysyvän suhteellisen vakaina. Käytössä olevia hallinto- ja valvontatoimenpiteitä ollaan siksi jatkamassa. Uuden varainhoitoasetuksen myötä mahdollisesti toteutettavissa olevat lisäyksinkertaistamistoimet otetaan kuitenkin käyttöön niin pian ja siinä laajuudessa kuin mahdollista. Rahoitusselvityksen (3.2.1 kohdassa) esitetään hallintokustannusten kokonaismääräksi yhteensä 12,5 miljoonaa euroa, jotka käytetään 197,2 miljoonan euron varojen hallinnointiin vuodesta 2014 vuoteen 2020. Hallintokustannusten ja hallinnoitavien varojen suhde on tällöin noin 6,4 prosenttia. Tätä tarkasteltaessa olisi otettava huomioon, että kyse on politiikanalasta, joka ei ole niin menosuuntautunutta kuin muut EU:n politiikan alat. Avustusten ja hankintojen yhdistelmän, riskiperusteisten ennakko- ja jälkitarkastusten sekä asiakirjoihin perustuvien ja paikan päällä tehtyjen tarkastusten ansiosta valvontatavoitteisiin päästään kohtuukustannuksin. Keskimääräisen jäännösvirhesuhteen jäämisestä alle 2 prosenttiin ja varainhoitoasetuksen säännösten noudattamisesta saatavan hyödyn katsotaan olevan niin suuri, että se perustelee valittujen hallinto- ja valvontatoimenpiteiden käytön. 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet Kaikkien viranomaisvalvontamekanismien soveltamisen lisäksi PO SANCO laatii petostentorjuntastrategian, joka noudattelee 24. kesäkuuta 2011 hyväksyttyä komission uutta monivuotista petostentorjuntastrategiaa, jotta voidaan varmistaa, että pääosaston petoksentorjuntavalvontatoimet ovat kokonaisuudessaan komission strategian mukaisia ja että sen riskinhallintamallissa suuntaudutaan petoksille alttiiden osa-alueiden ja asianmukaisten vastatoimien kartoittamiseen. Tarvittaessa perustetaan verkostoryhmiä ja asianmukaisia tietoteknisiä välineitä, joilla analysoidaan kuluttajaohjelmaan liittyviä petostapauksia. Erityisesti toteutetaan seuraavia toimenpiteitä: · kuluttajaohjelman täytäntöönpanosta johtuvissa päätöksissä ja sopimuksissa määrätään erikseen komission, OLAF mukaan luettuna, ja tilintarkastustuomioistuimen valtuudesta suorittaa tilintarkastuksia sekä paikan päällä tehtäviä tarkastuksia ja todentamisia · ehdotus- ja tarjouspyyntöjen arviointivaiheessa ehdottajat ja tarjoajat tarkastetaan suhteessa julkaistuihin hylkäämisperusteisiin käyttäen perustana ilmoituksia ja varhaisvaroitusjärjestelmää · kustannusten tukikelpoisuutta koskevia sääntöjä yksinkertaistetaan varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti · säännöllistä petoksiin ja väärinkäytöksiin liittyvää koulutusta annetaan kaikille sopimusten hallinnointiin osallistuville henkilöstön jäsenille sekä niille tarkastajille ja valvojille, jotka todentavat edunsaajien ilmoitukset paikan päällä. 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat · Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. Rahoitus-kehyksen otsake || Budjettikohta || Määrä-rahalaji || Rahoitusosuudet Numero [Nimi …………………………..…...….] || JM/EI-JM ([26]) || EFTA-mailta[27] || ehdokas-mailta[28] || kolman-silta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 3 || 17 01 04 03 Hallintomenot kuluttajaohjelman 2014–2020 tueksi || JM/EI-JM || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI 3 || 17 01 04 30 Terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirasto (EAHC) || JM/EI-JM || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI · Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. rahoitus-kehyksen otsake || Budjettikohta || Määrä-rahalaji || Rahoitusosuudet Numero [Nimi ……………………….…...….] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || Ehdokas-mailta || kolman-silta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 3 || 17 02 06 Kuluttajaohjelma 2014–2020 || JM/EI-JM || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 3 || Turvallisuus ja kansalaisuus PO: SANCO || || || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || YHTEENSÄ 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020[1]  Toimintamäärärahat || || || || || || || || 17 02 06 Kuluttajaohjelma 2014–2020 || Sitoumukset || -1 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Maksut || -2 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350 || || || || || || || || Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat || || || 17 01 04 [1] || || -3 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 PO SANCO:n määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+3 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 || Maksut || =2+3 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || -4 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Maksut || -5 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || -6 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 3 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || = 4+ 6 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 Maksut || = 5+ 6 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000 [1] Komissio voi siirtää kuluttajaohjelman 2014–2020 hallinnointiin liittyvät toimeenpanotehtävät terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle. Määriä ja laskelmia muutetaan tarvittaessa ulkoistamismenettelyn tulosten mukaisesti. Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan otsakkeeseen: EI SOVELLETA  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || || || || || || || || Maksut || (5) || || || || || || || ||  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || =4+ 6 || || || || || || || || Maksut || =5+ 6 || || || || || || || || Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot” milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || || || vuosi 2014 || vuosi 2015 || vuosi 2016 || vuosi 2017 || vuosi 2018 || vuosi 2019 || vuosi 2020 || YHTEENSÄ PO: SANCO – Kuluttajapolitiikka ||  Henkilöresurssit [2] || 1,146 || 1,169 || 1,192 || 1,216 || 1,240 || 1,265 || 1,291 || 8,520  Muut hallintomenot [2] || 0,228 || 0,233 || 0,237 || 0,242 || 0,247 || 0,252 || 0,257 || 1,695 YHTEENSÄ || Määrärahat || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || || || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || vuosi || YHTEENSÄ 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 27,671 || 28,463 || 29,031 || 29,612 || 30,205 || 30,808 || 31,425 || 207,215 Maksut || 11,143 || 18,687 || 28,505 || 29,076 || 29,657 || 30,250 || 59,897 || 207,215 [2] Komissio voi siirtää kuluttajaohjelman 2014–2020 hallinnointiin liittyvät toimeenpanotehtävät terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle. Määriä ja laskelmia muutetaan tarvittaessa ulkoistamismenettelyn tulosten mukaisesti. 3.2.2. Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin – ¨ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja. – þ Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti: Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Tavoitteet ja tuotokset || || || vuosi 2014 || vuosi 2015 || vuosi 2016 || vuosi 2017 || vuosi 2018 || vuosi 2019 || vuosi 2020 || YHTEENSÄ TUOTOKSET Tyyppi || Keskimäär. kustannukset || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä || Kus-tan-nus || Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä ERITYISTAVOITE 1 – vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja parannetaan sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla || || || || - tuotos || tieteellinen neuvonta || 0,417 || 1 || 0,393 || 1 || 0,400 || 1 || 0,409 || 1 || 0,417 || 1 || 0,425 || 1 || 0,434 || 1 || 0,442 || 7 || 2,919 - tuotos || markkinavalvonta ja täytäntöönpanotoimet || 0,564 || 7 || 3,343 || 7 || 3,707 || 7 || 3,840 || 7 || 3,976 || 7 || 4,115 || 7 || 4,256 || 7 || 4,400 || 49 || 27,637 - tuotos || kosmetiikkaportaali ja -tietokanta || 0,620 || 2 || 1,167 || 2 || 1,191 || 2 || 1,214 || 2 || 1,239 || 2 || 1,264 || 2 || 1,289 || 2 || 1,315 || 14 || 8,678 Välisumma erityistavoite 1 || 10 || 4,903 || 10 || 5,298 || 10 || 5,463 || 10 || 5,631 || 10 || 5,803 || 10 || 5,978 || 10 || 6,157 || 70 || 39,234 ERITYISTAVOITE 2 – parannetaan kuluttajien mahdollisuuksia saada hyödyllistä tietoa, kehitetään kuluttajakasvatusta ja näyttöperustaa ja tuetaan luotettavia kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan luotettavia tiedonvälittäjätahoja, esimerkiksi kuluttajajärjestöjä || || || || - tuotos || näyttöperusta || 1,089 || 3 || 3,078 || 3 || 3,139 || 3 || 3,202 || 3 || 3,266 || 3 || 3,331 || 3 || 3,398 || 3 || 3,466 || 21 || 22,879 - tuotos || tuki kuluttajajärjestöille || 0,808 || 3 || 2,282 || 3 || 2,327 || 3 || 2,374 || 3 || 2,421 || 3 || 2,470 || 3 || 2,519 || 3 || 2,569 || 21 || 16,962 - tuotos || kuluttajavalistus || 0,290 || 7 || 1,910 || 7 || 1,948 || 7 || 1,987 || 7 || 2,027 || 7 || 2,068 || 7 || 2,109 || 7 || 2,151 || 49 || 14,201 - tuotos || kuluttajakasvatus || 0,789 || 2 || 1,486 || 2 || 1,515 || 2 || 1,546 || 2 || 1,577 || 2 || 1,608 || 2 || 1,640 || 2 || 1,673 || 14 || 11,045 Välisumma erityistavoite 2 || 15 || 8,755 || 15 || 8,930 || 15 || 9,109 || 15 || 9,291 || 15 || 9,477 || 15 || 9,666 || 15 || 9,860 || 105 || 65,087 ERITYISTAVOITE 3 – vakiinnutetaan kuluttajien oikeudet ja vahvistetaan tehokkaita oikeussuojakeinoja || || || || - tuotos || lainsäädännön valmistelu || 0,394 || 5 || 1,857 || 5 || 1,894 || 5 || 1,932 || 5 || 1,971 || 5 || 2,010 || 5 || 2,050 || 5 || 2,091 || 35 || 13,806 - tuotos || vaihtoehtoisen riitojenratkaisun koordinointi ja seuranta || 0,310 || 2 || 0,584 || 2 || 0,595 || 2 || 0,607 || 2 || 0,619 || 2 || 0,632 || 2 || 0,644 || 2 || 0,657 || 14 || 4,339 Välisumma erityistavoite 3 || 7 || 2,441 || 7 || 2,490 || 7 || 2,539 || 7 || 2,590 || 7 || 2,642 || 7 || 2,695 || 7 || 2,749 || 49 || 18,145 ERITYISTAVOITE 4 – tehostetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa || || || || - tuotos || täytäntöönpanotoimien yhteensovittaminen || 0,239 || 4 || 0,902 || 4 || 0,920 || 4 || 0,938 || 4 || 0,957 || 4 || 0,976 || 4 || 0,996 || 4 || 1,016 || 28 || 6,706 - tuotos || tuki Euroopan kuluttajakeskuksille || 3,370 || 2 || 6,346 || 2 || 6,473 || 2 || 6,602 || 2 || 6,734 || 2 || 6,869 || 2 || 7,007 || 2 || 7,147 || 14 || 47,178 Välisumma erityistavoite 4 || 6 || 7,248 || 6 || 7,393 || 6 || 7,541 || 6 || 7,692 || 6 || 7,846 || 6 || 8,002 || 6 || 8,162 || 42 || 53,884 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || 38 || 23,347 || 38 || 24,111 || 38 || 24,652 || 38 || 25,204 || 38 || 25