Virallinen lehti nro C 034 , 02/02/1998 s. 0100



A4-0410/97 Päätöslauselma komission tiedonannosta «Eurooppa ja Yhdysvallat: tulevaisuuden suunnat» (KOM(95)0411 - C4-0411/95) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(95)0411 - C4-0411/95, - ottaa huomioon poliittisen julistuksen ja Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen yhteisen toimintasuunnitelman, jotka allekirjoitettiin Madridissa joulukuussa 1995, - ottaa huomioon 5. joulukuuta 1997 pidetyn Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen huippukokouksen, - ottaa huomioon 20. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman uudesta transatlanttisesta agendasta (EU:n ja Yhdysvaltojen suhteet) ((Kyseisen päivän pöytäkirjan osa II, kohta 4.)), - ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0410/97), A. palauttaa mieliin niiden yhteisten arvojen merkityksen, jotka Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot sekä Amerikan yhdysvallat jakavat, erityisesti perusvapauksien ja demokratian sääntöjen noudattamisen osalta, B. katsoo, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltain suhteiden on siirryttävä uuteen vaiheeseen kylmän sodan aikaisen kahtiajakautuneen maailman katoamisen myötä, C. muistuttaa mieliin, että Euroopan ja Yhdysvaltain suhteiden on kehityttävä tasapainoisesti, ja niiden on merkittävästi edistettävä kansainvälisten instituutioiden vahvistamista ja uuden kansainvälisen järjestyksen luomista, jonka kaikki voisivat hyväksyä, D. on vakuuttunut, että uusi kansainvälinen ympäristö kannustaa etsimään uusia transatlanttisen yhteistyön aloja, tavoitteita ja menetelmiä, E. on vakuuttunut, että sellaisilla aloilla on kehitettävä läheisempää yhteistyötä, jotka ovat turvallisuuskysymyksissä uusia ensisijaisia tavoitteita ja joihin kätkeytyy uhkatekijöitä sekä Yhdysvaltain että Euroopan maiden rauhalle, F. katsoo, että uusien yhteisten yhteistyöelinten puitteissa olisi laadittava täsmällinen luettelo uusista ensisijaisista aloista, joilla eurooppalaiset ja yhdysvaltalaiset voivat molemminpuolisesti hyötyä läheisemmästä yhteistyöstä, erityisesti aloista, jotka liittyvät terrorismiin, järjestäytyneeseen rikollisuuteen, huumausaineiden kauppaan, rahanpesuun, laittomaan maahanmuuttoon, mafiaverkostojen kehittymiseen, ydinaseiden leviämiseen, G. on vakuuttunut, että yhteistyötä on jatkettava ja lujitettava useilla ulkoisen toiminnan aloilla, joissa yhteinen etu on ilmeinen, kuten Yhdistyneiden kansakuntien uudistaminen pääsihteeri Kofi Annanin esittämällä tavalla, kehitysavun jatkaminen, kansanvallan ja ihmisoikeuksien edistäminen, mukaan lukien kuolemanrangaistuksen yleinen poistaminen, rauhanturvatoimet, tehokkaiden ehkäisevän diplomatian keinojen kehittäminen nykyisten kansainvälisten instituutioiden puitteissa, H. huomauttaa, että pohjoisilla alueilla on avautumassa uusia EU:n ja Yhdysvaltain välisen yhteistyön mahdollisuuksia; Yhdysvallat ja kolme EU:n jäsenvaltiota ovat arktisen neuvoston perustajia, ja Eurooppa-neuvosto pyysi äskettäin komissiota laatimaan vuoden 1998 aikana kertomuksen EU:n toimien pohjoisesta ulottuvuudesta, I. katsoo, että tässä suhteessa EU:n ulospäin suuntautuvat toimenpiteet ovat todellisen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puuttumisesta huolimatta osoittautuneet tehokkaammiksi silloin, kun ne on toteutettu yhteistyössä Yhdysvaltain kanssa, erityisesti mitä tulee kriisinhallintaan entisessä Jugoslaviassa ja Lähi-idässä, ja katsoo, että EU:n ja Yhdysvaltain välisellä lujitetulla ja tasapainoisella yhteistyöllä voidaan päästä pysyviin ratkaisuihin, kun on kyse molempia osapuolia koskettavista kriiseistä, J. palauttaa mieliin Euroopan ja Yhdysvaltain suhteiden suuren merkityksen puolustusasioissa, ja korostaa Atlantin liiton keskeistä roolia kylmän sodan aikakaudella, mutta katsoo, että uudessa kansainvälisessä ympäristössä on tarpeen kehittää edelleen eurooppalaista turvallisuus- ja puolustusidentiteettiä, jota Yhdysvallatkin peräänkuuluttaa, K. pahoittelee kuitenkin yksipuolista tapaa, jolla NATOn uusien jäsenten valinta hoidettiin, sekä sitä, että Berliinin Atlantin neuvoston antamien, eurooppalaisen puolustusyksikön perustamista uudistetuissa Atlantin järjestelyissä koskevien päätöslauselmien johdosta ei ole toteutettu mitään konkreettisia jatkotoimenpiteitä, L. pahoittelee sitä, että Yhdysvaltain hallitus, toisin kuin lähes kaikki EU:n jäsenvaltioiden hallitukset, ei ole halukas allekirjoittamaan Ottawassa vuonna 1997 jalkaväkimiinojen käytöstä ja tuhoamisesta annettua julistusta, näkyväthän näiden miinojen tuhoisat vaikutukset joka päivä entisessä Jugoslaviassa, M. pahoittelee myös sitä, että Yhdysvaltain kongressi näyttää toistaiseksi haluttomalta kunnioittamaan Yhdistyneisiin kansakuntiin liittyviä sitoumuksiaan ja kieltäytyy maksamasta velkojaan heikentäen siten niin omaa uskottavuuttaan kuin YK:n rahoitusperustaa, N. korostaa, että liiton «eurooppalaiselle pilarille» on viimein kiireesti annettava todellista sisältöä uudessa mannerten välisessä ympäristössä, joka edellyttää, että Euroopan mailla on oltava kriisitilanteessa käytössään omat sotilaalliset väliintulokeinot, riippumatta Yhdysvaltain asenteesta, O. pahoittelee syvästi, että kansainvälisen kaupan alalla Yhdysvallat on erityisesti WTO:n yhteydessä tekemistään monenvälisistä sitoumuksista huolimatta ottanut itselleen oikeuden soveltaa kansallista lainsäädäntöään eksterritoriaalisesti sekä määrätä yksipuolisesti kansainvälisiä pakotteita, joilla on vakavia vaikutuksia transatlanttiseen yhteistyöhön; 1. Pitää komission tiedonantoa, uutta transatlanttista agendaa ja EU:n ja Yhdysvaltain yhteistä toimintasuunnitelmaa myönteisinä välineinä yhä tärkeämmäksi käyvässä transatlanttisten suhteiden vahvistamisessa ja toivoo, että näistä aloitteista saadaan entistä myönteisempiä tuloksia; 2. Katsoo, että Euroopan ja Yhdysvaltain suhteiden lujittaminen on keskeisen tärkeä tekijä kansainvälisen yhteisön vakauden kannalta, mutta sitä ennen suhteissa on löydettävä uusi tasapaino todellisen kumppanuuden aikaansaamiseksi; 3. Suhtautuu myönteisesti yhteisten aloitteiden kehittämiseen kansainvälisen politiikan alalla edellyttäen, että niissä kunnioitetaan kumppaneiden välistä tasapainoa ja erityisesti, että Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita ei oteta mukaan vain rahoittajiksi, ja että mainituissa aloitteissa otetaan huomioon kaikkien EU:n jäsenvaltioiden oikeutetut etunäkökohdat, mikäli ne koskevat EU:ta hyvin lähellä olevia alueita; 4. Toivoo, että vuoropuhelua ja yhteistyötä lujitetaan ja syvennetään tietyillä ensisijaisilla aloilla, jotka ovat uusia haasteita kansainväliselle vakaudelle ja joita ovat erityisesti terrorismin ja järjestäytyneen suurrikollisuuden, maailmanlaajuisten ympäristöongelmien, huumausaineiden ja ydinaineiden kaupan, ihmisillä käytävän kaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön sekä laittoman maahanmuuton vastainen toiminta, jotka kaikki ovat huolestuttavasti lisääntyneet erityisesti rajojen avaamisen, kansainvälisen kaupan sääntelyn purkamisen ja pääomien liikkumisen vapauttamisen johdosta; 5. Katsoo, että ympäristönsuojelu ja realistisesti toteutettavissa olevat ennaltaehkäisevät maailmanlaajuisia ilmastomuutoksia koskevat toimenpiteet sekä ydinturvallisuus ja ydinaseiden leviämisen torjunta, ovat luonnollisia yhteistyöaloja Yhdysvaltain ja Euroopan unionin välillä, joissa johdonmukaisilla aloitteilla on hyvät mahdollisuudet onnistua koko kansainvälisen yhteisön laajuisesti; 6. Pahoittelee tässä suhteessa takaperoista lähestymistapaa, jonka Yhdysvallat on omaksunut ilmastomuutosten suhteen Kioton kokouksessa sekä sen asennetta ansaraudoilla pyydystetyistä eläimistä peräisin oleviin turkiksiin; 7. Kehottaa unionia, sen jäsenvaltioita ja Yhdysvaltoja edistämään arktisen alueen ja muiden pohjoisten alueiden yhteistyön kehittämistä arktisen neuvoston puitteissa sekä kehittämään EU:n toimien pohjoista ulottuvuutta; 8. Pyytää, että erityisesti Euroopan ja Yhdysvaltain kansainvälisten instituutioiden puitteissa tapahtuvaa yhteistyötä lujitetaan kriisitilanteiden hallinnassa ja rauhanturvajoukkojen sijoittamisessa epävakaille alueille; katsoo, että Petersbergin tehtävien sisällyttäminen yhteistyöhön antaisi WEU:lle mahdollisuuden olla merkittävässä osassa näissä olosuhteissa ja että Euroopan ja Yhdysvaltain antama yhteisapu voisi myös helpottaa alueellisten rauhanturvajoukkojen perustamisessa, kuten Afrikassa on alettu tehdä; 9. Kehottaa komissiota ja neuvostoa ottamaan transatlanttisessa toimintaohjelmassa esiin Ottawassa hyväksytyn kansainvälisen sopimuksen, jolla kielletään henkilömiinat, kehottaen Yhdysvaltoja allekirjoittamaan sen, jottei se menettäisi historiallista tilaisuutta rauhan ja aseidenriisunnan lujittamiseen; 10. Katsoo, että kansanterveyden turvaaminen ja kuluttajansuoja ovat kysymyksiä, joita ei voida käsitellä eri tavalla tapauksen mukaan, ja että näin ollen niin EU:lla kuin Yhdysvalloilla on oikeus ja velvollisuus määritellä tarvittava terveyden suojelun taso tieteellisesti todistettujen vaarojen välttämiseksi; 11. Kehottaa unionia, jäsenvaltioita ja Yhdysvaltoja jatkamaan ja sovittamaan yhteen ponnistelunsa julkisen kehitysavun antamisen alalla, jotta molempien osapuolten tähän tarkoitukseen myöntämiä määrärahoja käytettäisiin parhaalla mahdollisella tavalla; katsoo, että transatlanttisen vuoropuhelun avulla on myös saatava Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneen jäsenet ja senaattorit tietoiseksi niistä kielteisistä sivuvaikutuksista, joita tietyillä kaupan alan aloitteilla, esimerkiksi WTO:n käsiteltäväksi annetulla banaanin yhteistä markkinajärjestelyä koskevalla valituksella, voi olla kehitykseen; 12. Uskoo, että uuden transatlanttisen agendan institutionaalisia järjestelyjä on vahvistettava, jotta vuoropuhelun piiriin kuuluvaa valtavan laajaa kysymysten määrää voidaan käsitellä tehokkaasti; 13. Kehottaa komissiota, hieman symmetrisempien suhteiden kehittämiseksi, puolustamaan päättäväisesti ja valppaasti Euroopan etuja kaupan ulkosuhteiden alalla ja huolehtimaan Yhdysvaltain kanssa käytävissä neuvotteluissa erityisesti myönnytysten ehdottomasta vastavuoroisuudesta, symmetriasta etujen myöntämisessä ja neuvottelujen globaalisoinnista («linkage»), erityisesti WTO:n paneelien osalta; 14. Pyytää komissiota jälleen kerran varmistamaan demokraattisen avoimuuden Yhdysvaltain kanssa käytävien kaupallisten neuvottelujen yhteydessä tiedottamalla parlamentille niistä suuntaviivoista, joita se aikoo noudattaa, erityisesti kansainvälisiä investointeja koskevasta monenvälisestä sopimuksesta käytävien neuvottelujen yhteydessä; 15. Tuomitsee yritykset tehdä tietyistä Yhdysvaltain kansallisista säädöksistä, kuten Helmsin-Burtonin ja d'Amaton-Kennedyn laista, eksterritoriaalisesti sovellettavia, mikä on täysin ristiriidassa Yhdysvaltain tekemien kansainvälisten sitoumusten kanssa, ja toivoo, että transatlanttisessa vuoropuhelussa ei vältettäisi suoraa keskustelua aroista aiheista eikä rajoituttaisi käsittelemään vain sovittuja asioita, joista on helppo päästä yksimielisyyteen; 16. Toteaa, että Euroopan ja Yhdysvaltain välisten kauppariitojen viimeaikainen, ilmeinen lisääntyminen (Helmsin-Burtonin laki ja d'Amaton-Kennedyn laki, McDonnell-Boeing-fuusio ja yksinoikeussopimukset, kaasusopimus Iranin kanssa jne.) osoittaa, että Eurooppa tarvitsee käyttöönsä samanlaiset oikeudelliset keinot, jotka Yhdysvalloilla on, sellaisten sovintoratkaisujen löytämiseksi, joissa otetaan tosiasiallisesti huomioon eurooppalaisten huolet ja edut; 17. Kehottaa transatlanttisia yhteistyöelimiä ottamaan käsiteltäväkseen kysymyksen sellaisista vaikutukseltaan eksterritoriaalisista kaupan ja sijoitustoiminnan rajoituksista, jotka ovat yksittäisten osavaltioiden tai paikallisten yhteisöjen määräämiä, jotta vältyttäisiin Massachusettsin osavaltion tekemän Burmaa koskevan päätöksen kaltaisten päätösten yleistymiseltä ja jotta yleisesti ottaen varmistettaisiin, että yleisluonteisten kaupan suojajärjestelyiden (esimerkiksi «Buy American Act») purkamiseen liittyisi joka alalla tosiasiallinen kaupan esteiden katoaminen; 18. Pyytää Yhdysvaltoja pitämään kuolemanrangaistuksen kieltämistä perusoikeuksien laajentamisena ja pyytää sitä näin ollen poistamaan kuolemanrangaistuksen lopullisesti; 19. Kehottaa komissiota seuraamaan erityisen tarkkaan NAFTAn etenemistä ja Amerikkojen välisen vapaakauppa-alueen (FTAA) perustamishanketta, josta käytäviä keskusteluja jatketaan Santiagossa (Chile) huhtikuussa 1998, niistä Euroopan taloudellisille eduille koituvien seurausten selvittämiseksi ja erityisesti unionin jäsenvaltioiden ja Latinalaisen Amerikan maiden läheisten kulttuuri- ja kauppasuhteiden säilyttämiseksi; 20. Pitää tämän vuoksi asianmukaisena käsitellä suhteita Latinalaiseen Amerikkaan myös EU:n ja Yhdysvaltojen välisen uuden transatlanttisen agendan puitteissa; 21. Kehottaa komissiota tutkimaan mahdollisuutta tehostaa EU:n pysyvää läsnäoloa Yhdysvaltojen eri osissa, erityisesti Kaliforniassa ja länsirannikolla, tarkoituksena seurata läheisesti korkean teknologian ja audiovisuaalisen alan kehittymistä, ottaen huomioon EU:n ja Yhdysvaltain epätasapainoiset suhteet näillä aloilla; 22. Tuomitsee jyrkästi Helmsin-Burtonin ja D'Amaton-Kennedyn lakien eksterritoriaaliset vaikutukset ja tukee EU:n alullepanemaa WTO:n vetoomusmenettelyä; jos EU:n ja Yhdysvaltain 11. huhtikuuta 1997 saavuttama «sopimus» ei johda ratkaisuun, EU:n on turvauduttava WTO:n riitojenratkaisumenettelyyn; 23. Kehottaa toimivaltaisia yksiköitään, jäsenvaltioiden kansallisia parlamentteja ja Yhdysvaltain kongressia hyödyntämään eri viestintäkanavia ja tilaisuuksia tavata toisiaan Euroopan ja Yhdysvaltain välisten kriisien estämiseksi, erityisesti selventämällä Yhdysvaltain kongressin jäsenille, että samoja poliittisia tavoitteita (esimerkiksi valtioterrorismin torjuntaa tai ihmisoikeuksien puolustamista) voidaan ajaa erilaisia, mutta yhtä perusteltuja lähestymistapoja soveltaen (tiukka sanktiopolitiikka tai yhteistyöpolitiikka, joka pakottaa toisen osapuolen avoimempaan toimintaan); 24. Kehottaa EU:ta ja Yhdysvaltoja ponnistelemaan kaikin tavoin yhteensovittaakseen toimintalinjansa ja ulospäin suuntautuvat toimensa kansanvallan ja oikeusvaltion edistämiseksi, jotta siten vältyttäisiin ihmisoikeuksien kustannuksella käytävältä epärehelliseltä kilpailulta; 25. Kehottaa EU:ta ja Yhdysvaltoja koordinoimaan aseviennin valvontaa koskevat toimensa yhteisesti sovittujen kriteerien pohjalta viennin tarpeettoman rajoittamisen ehkäisemiseksi ja panemaan alulle tämän suuntaisia erillisiä EU:n ja Yhdysvaltain aloitteita; uskoo että myös tämän kysymyksen on kuuluttava osana uuteen transatlanttiseen agendaan; 26. Muistuttaa mieliin, että yksi keskeisistä tekijöistä Euroopan ja Yhdysvaltain yhteistyön lujittamisessa on liike-elämän edustajien aktiivinen osallistuminen transatlanttiseen vuoropuheluun, jotka voivat merkittävällä tavalla edesauttaa neuvottelijoiden työtä; katsoo näin ollen, että liike-elämän edustajat on otettava mukaan keskusteltavia aiheita määriteltäessä, jotta keskusteltaisiin markkinoille pääsyyn liittyvistä todellisista ongelmista; 27. Katsoo, että liike-elämän edustajien läheinen osallistuminen yhteistyöjärjestelyihin helpottaisi myös kriisien ratkaisemista ja yhteistyön suuntaamista konkreettisten ratkaisujen löytämiseen, joilla poistetaan sääntelyyn liittyvät esteet kaupan ja sijoitusten tieltä, ja mahdollistaisi ehdotukset kolmansiin maihin lähentäviksi toimiksi, jotka koskisivat esimerkiksi pääsyä Japanin markkinoille, henkisen omaisuuden suojaamista Kiinassa tai ympäristöä koskevien ja sosiaalisten perusnormien noudattamista; 28. Kehottaa EU:ta tekemään Yhdysvaltain edustajille selväksi, että terveysnormeja ja kuluttajansuojaa ei mitenkään voida sysätä syrjään, että tämän vuoksi tarvitaan geneettistä manipulaatiota koskevien määräysten tiukentamista ja että hormonilihan tuontikieltoa on noudatettava asiaankuuluvalla tavalla; 29. Toteaa tyytyväisenä uutta transatlanttista toimintaohjelmaa ja yhteistä toimintasuunnitelmaa koskevien sopimusten tekemisen, ja toivoo, että nämä kaksi institutionaalista kehystä mahdollistavat laajemman yhteistyön ja syvemmän vuoropuhelun kehittämisen Euroopan ja Yhdysvaltain välillä ja osaltaan auttavat luomaan uudelleen transatlanttiset yhteydet, jotka ovat kommunismin romahtamisen myötä radikaalisti muuttuneessa kansainvälisessä ympäristössä keskeisen tärkeä tulevaisuuden tekijä rauhan ja kansainvälisen vakauden säilyttämisen kannalta; 30. Katsoo, että tämän kehityksen on johdettava kumppanien välisten laajojen institutionaalisten kehysten perustamiseen, parlamentaarisen yhteistyön tehostaminen ja uusien transatlattisten markkinoiden käsite mukaan lukien, joita komission puheenjohtaja Santer ehdotti ensimmäisessä puheessaan parlamentille vuonna 1995; 31. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Yhdysvaltain hallitukselle ja kongressille.