1.JOHDANTO

Tehokkaasti toimivan kiertotalouden kulmakivi ovat vahvat ja yhtenäiset uusioraaka-ainemarkkinat. Jätteen käsitteleminen resurssina edellyttää sen kierron helpottamista. Näin siitä voidaan tuottaa arvokkaita materiaalivirtoja kestävämmän ja luotettavamman tuotannon, uudelleenvalmistuksen ja uudelleenkäytön tueksi. Tämä auttaa saavuttamaan ilmastolaissa ja EU:n 55-valmiuspaketin lainsäädäntöehdotuksissa määritellyt tavoitteet vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 55 prosentilla vuoteen 2030 mennessä vuoden 1990 tasoihin verrattuna.

Toistaiseksi vain 12 prosenttia EU:n teollisuuden käyttämistä materiaaleista on kierrätettyjä. Vaikka hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden siirrot ovat lisääntyneet EU:ssa tasaisesti viime vuosikymmenen aikana, liian paljon jätemateriaalia jää edelleen valmistelematta uudelleenkäyttöä varten tai kierrättämättä uusiin tuotteisiin EU:ssa. Tämä on huomattava menetys EU:n siirtyessä kohti kiertotaloutta. EU:sta viedään vuosittain noin 33 miljoonaa tonnia jätettä. Tämä on noin 16 prosenttia maailman jätekaupasta, mikä tekee EU:sta yhden maailman suurimmista jätteiden viejistä. EU:hun myös tuodaan 16 miljoonaa tonnia jätettä, ja EU:n sisällä käydään kauppaa 70 miljoonalla tonnilla jätettä. EU on vahvasti riippuvainen useiden jätevirtojen, erityisesti rautametalliromun ja muun metalliromun, paperijätteen, muovijätteen, tekstiilijätteen ja lasijätteen, viennistä.

EU:n jätevienti on kasvanut 75 prosenttia vuodesta 2004, ja lähes puolet jätteestä viedään OECD:n ulkopuolisiin maihin. Monissa kohdemaissa tämä on lisännyt saastumista, joka on seurausta jätteiden puutteellisesta käsittelystä. Suuri määrä EU:sta viedyistä jätteistä päätyy avoimille kaatopaikoille tai poltetaan ulkoilmassa. Tällöin ne saastuttavat ilmaa ja vettä, vahingoittavat ihmisten terveyttä ja aiheuttavat huomattavia määriä kasvihuonekaasupäästöjä. Ongelma on erityisen merkittävä kehittyvissä maissa ja nousevan talouden maissa, joilla on jo nyt suuria haasteita omien jätteidensä käsittelyssä ja joissa jätteiden määrän odotetaan kasvavan eniten tulevaisuudessa. Lisäksi ulkomaille viedyn muovijätteen päätymisestä mereen on tullut merkittävä merten saastumisen lähde. Yhä useammat maat ovat ottaneet käyttöön jätteiden tuontia koskevia rajoituksia tai kieltoja. Jätetuontia on rajoittanut erityisesti Kiina, joka oli aiemmin suurin muovi- ja paperijätteen tuoja EU:sta, mutta myös muut merkittävät EU:n jätteen tuojat Kaakkois-Aasiassa.

Lisäksi laiton jätekauppa on yksi vakavimmista ympäristörikollisuuden muodoista. Järjestäytyneet rikollisverkostot osallistuvat aktiivisesti sekä EU:n sisäisiin että ulkopuolisiin jätteiden siirtoihin. Koordinoitujen valvontakampanjoiden mukaan 15–30 prosenttia jätteiden siirroista saattaa olla laittomia, jolloin laittomien jätemarkkinoiden vuotuinen arvo EU:ssa olisi 9,5 miljardia euroa. Ympäristöhaittojen lisäksi laiton jätekauppa aiheuttaa turvallisuusuhkia erityisesti tilanteissa, joissa jätteiden siirtoihin osallistuvat rikollisryhmät levittäytyvät useisiin maihin. Sen vuoksi on ensiarvoisen tärkeää, että EU ja jäsenvaltiot lisäävät lainvalvontaviranomaisten ponnisteluja laittoman jätekaupan torjumiseksi, parantavat viranomaisten välistä yhteistyötä ja varmistavat, että osallistumisesta jätealan rikolliseen toimintaan rangaistaan riittävän vakavilla seuraamuksilla.

Nämä kehityssuunnat ovat paljastaneet ongelmat liiketoimintamallissa, jossa jätteiden viennistä on tullut yleinen tapa käsitellä tiettyjä EU:ssa syntyviä jätevirtoja. On olennaisen tärkeää, että EU ottaa suuremman vastuun omista jätteistään. EU:n on varmistettava, että ympäristönsuojelun korkeat vaatimukset täyttyvät ja että saastuttaja maksaa.

EU:n jätteiden siirtoja koskevan politiikan ja lainsäädännön nykyaikaistaminen sekä siirtyminen digitaalisiin ratkaisuihin kannustavat lähettämään enemmän jätteitä valmisteltaviksi uudelleenkäyttöä ja kierrätystä varten EU:n sisällä ja vähentämään jätteen syntymistä. Tämä parantaa toimitusvarmuutta teollisuusekosysteemien kannalta EU:ssa. Se myös vähentää niiden riippuvuutta ensisijaisten ja kriittisten raaka-aineiden, käytöstä, kannustaa niitä ottamaan käyttöön kiertoon perustuvat mallit kokonaisuudessaan ja pienentää niiden hiilijalanjälkeä. Hyvä esimerkki tästä on terästeollisuus, joka on määritelty komission uudessa Euroopan teollisuusstrategiassa ensisijaiseksi kehityskohteeksi energiavaltaisten teollisuudenalojen joukossa, kun Euroopassa siirrytään kohti kiertotaloutta ja ilmastoneutraalia taloutta. Jotta terästeollisuudessa voitaisiin luopua hiilen käytöstä, on ratkaisevan tärkeää lisätä romun käyttöä, sillä yhden teräsromutonnin käyttö säästää noin 1,5 tonnia kasvihuonekaasupäästöjä verrattuna rautamalmin käyttöön. Romun käyttö johtaa myös alumiinin tai kuparin tuotannossa kasvihuonekaasupäästöjen, saastumisen ja energiankäytön vähenemiseen.

Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa, uudessa kiertotalouden toimintasuunnitelmassa ja saasteettomuustoimintasuunnitelmassa Euroopan komissiota on kehotettu ehdottamaan uudenlaista lähestymistapaa jätteiden siirtoihin EU:ssa. Eurooppalaiset myös vaativat EU:ta nimenomaisesti puuttumaan jäteongelmaan ja edistämään kierrätystä. Tämä vaatimus on ilmaistu selkeästi Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä konferenssissa. Tämä tiedonanto, joka liittyy komission ehdotukseen jätteiden siirtojen uusista säännöistä , esittelee EU:n ensisijaiset toimet, joilla pyritään varmistamaan seuraavat lopputulemat:

·helpotetaan jätteiden siirtoja uudelleenkäytön valmisteluun ja kierrätykseen EU:ssa

·lopetetaan jätteeseen liittyvien ongelmien vienti EU:n ulkopuolelle

·puututaan aiempaa tehokkaammin laittomiin jätteiden siirtoihin.

2.EU:N UUDET SÄÄNNÖT JÄTTEIDEN SIIRROSTA: KOHTI POSITIIVISTA KIERRETTÄ EU:SSA JA SEN ULKOPUOLELLA

2.1. Hyödynnetään EU:n sisämarkkinoiden mahdollisuudet

EU:lla on kattava lainsäädäntö ja kunnianhimoinen ohjelma jätteen syntymisen vähentämiseksi ja jätteen muuntamiseksi resursseiksi. Jätteiden siirtoja koskevan komission sääntöuudistusehdotuksen ohjaavana periaatteena on rakentaa vahva ja kestävä kiertotalous vähentämällä tarpeettomia esteitä ja rasitteita, jotka tällä hetkellä estävät uudelleenkäytettävien tuotteiden ja uusioraaka-aineiden sujuvan liikkumisen EU:ssa. Komissio ehdottaa, että jätteiden siirtoja EU:n sisämarkkinoilla helpotetaan seuraavasti:

·Yhdenmukaistetaan jätteiden siirtoa koskevat säännöt vastaamaan paremmin jätehierarkiaa. Komissio ehdottaa, että kaatopaikoille tai poltettaviksi tarkoitettujen jätteiden siirroille toisiin jäsenvaltioihin asetetaan aiempaa merkittävästi tiukemmat säännöt. Komissio ehdottaa myös jätteiden siirtoa koskevien sääntöjen yhdistämistä vahvemmin jäsenvaltioiden laatimiin jätehuoltosuunnitelmiin, joilla jäsenvaltiot pyrkivät saavuttamaan EU:n lainsäädännön mukaiset tavoitteensa jätteen syntymisen ehkäisemiselle ja jätehuollolle. Tämän pitäisi kannustaa jätteiden siirtoihin uudelleenkäytön valmistelua ja kierrätystä varten sekä tukea kasvua, työllisyyttä ja innovointia näillä aloilla.

·Siirrytään digitaalisiin ratkaisuihin jätteiden siirrossa tarvittavien tietojen ja asiakirjojen antamisessa ja vaihtamisessa EU:n jäsenvaltioiden välillä. Kaikki jätteiden siirtoihin osallistuvat julkiset ja yksityiset toimijat voivat toimittaa ja saada tietoa verkkotyökalujen kautta. Tämä nopeuttaa asiakirjojen vaihtoa, korvaa nykyiset, enimmäkseen vanhentuneet, paperipohjaiset menettelyt sekä mahdollistaa rajat ylittävien jätevirtojen paremman seurannan ja valvonnan.