EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
Bryssel 12.2.2003
KOM(2003) 64 lopullinen
Maatalouden tilanne
Euroopan unionissa
Kertomus vuodelta 2001
Julkaistu teoksen
Yleiskertomus Euroopan unionissa – 2001 yhteydessä
BRYSSEL LUXEMBURG 2002
2SISÄLLYSLUETTELO
1. Taloudellinen tilanne ja maataloustulot ..................................................................... 12
1.1. Yleistä .................................................................................................................... .... 12
1.2. Tuotantotasot.............................................................................................................. 15
1.3. Tuotanto- ja markkinahintojen kehitys ...................................................................... 181.4. Tuotantopanosten hinnat ............................................................................................ 211.5. Maataloustulojen kehitys ........................................................................................... 21
1.6. Maatalouden kirjanpidon tietoverkko (FADN).......................................................... 26
1.6.1. Maataloustulot........................................................................................................... .2 6
1.6.2. Maataloustulo tuotantosuunnan mukaan.................................................................... 262. Poliittinen kehitys ja lakialoitteet vuonna 2001......................................................... 282.1. Laatupolitiikka ........................................................................................................... 2 8
2.1.1. Suojatut alkuperänimitykset / Suojatut maantieteelliset me rkinnät / Aito perinteinen
tuote.......................................................................................................................... .. 28
2.1.2. TRIPS sopimus .......................................................................................................... 282.1.3. Undet listatut tuotteet................................................................................................. 2 9
2.2. Luonnonmukainen maatalous .................................................................................... 312.3. Maataloustuotteiden menekinedistäminen................................................................. 322.4. Maatalouslainsäädännön yksinkertaistaminen........................................................... 322.4.1. Johdanto ................................................................................................................. .... 32
2.4.2. Maatalouslainsäädännön avoim uus ja ymmärrettävyys............................................. 33
2.4.3. Kauppajärj estelyt........................................................................................................ 33
2.4.4. Pienviljelijöiden tukijärjestelmä ................................................................................ 332.4.5. Yhteisen maatalouspolitiikan sähköi stä hakemistoa koskeva hanke ......................... 33
2.4.6. Jäsenvaltioiden toimittamat yksinkert aistamista koskevat ehdotukset ...................... 34
2.4.7. Lampaita koskevan tukijä rjestelmän uudistaminen ................................................... 34
2.5. Valtiontuet................................................................................................................ .. 34
2.5.1. Johdanto ................................................................................................................. .... 34
2.5.2. Poikkeukselliset tapa htumat: BSE-kriisi.................................................................... 35
2.5.3. Eläintaudit: suu- ja  sorkkatauti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ............................ 38
2.5.4. Muodollisen tutkimuksen aloittaminen...................................................................... 39
32.5.4.1. Muodollisen tutkimuksen aloittaminen...................................................................... 39
2.5.4.2. Italian varainhoitolaki vuodelta 2001 ........................................................................ 402.5.4.3. AIMA-ohjelma: tuki Italia n siipikarjateollisuudelle.................................................. 40
2.5.4.4. Tukitoimenpiteet maataloustuotteiden jalostamis- ja kaupa npitämisedellytysten
parantamiseksi – LR 5/2000, 35 py kälä - Italia (Veneto). ......................................... 41
2.5.4.5. Tukiin sovellettavat puite järjestelmät Italiassa .......................................................... 41
2.5.5. Italian (Sisilian) viininv iljelijöille tarkoitettu tuki ..................................................... 42
2.5.6. Kreikan hedelmien ja vihannesten tuottajille tarkoitettu tuki .................................... 42
2.5.7. Maataloudesta aiheutuvan pilaantu misen hallintaohje lma Ranskassa....................... 42
2.6. Yhteisön vähäosaisimmille  myönnettävä tuki ........................................................... 43
2.7. Syrjäisimmät alueet.................................................................................................... 442.8. Merentakaiset m aat ja alueet...................................................................................... 45
2.9. YMP:aa koskevat tiedotustoimet ............................................................................... 452.10. Tiedotus- ja viestintäteknologia ................................................................................. 462.11. Neuvoa-antavat komiteat ja suhteet yhteis kuntaelämän ja ammattia lojen järjestöihin47
3. MARKKINOIDEN KEHITYS .................................................................................. 493.1. Kasvintuotanto ........................................................................................................... 493.1.1. Viljat................................................................................................................... ........ 49
3.1.1.1. Maailmanmarkkinat ................................................................................................... 493.1.1.2. Yhteisön markkinat .................................................................................................... 5 0
3.1.2. Öljysiemenet ............................................................................................................. .5 1
3.1.3. Herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit ...................................................................... 523.1.4. Muu kuin kuitupellava ............................................................................................... 523.1.5. Palkokasvit (kahviherneet, virnat ja linssit)............................................................... 523.1.6. Non food -tuotanto ..................................................................................................... 533.1.7. Riisi .................................................................................................................... ........ 55
3.1.8. Tärkkelys................................................................................................................ .... 55
3.1.9. Sokeri ................................................................................................................... ...... 56
3.1.9.1. Maailmanmarkkinat ................................................................................................... 563.1.9.2. Yhteisön markkinat .................................................................................................... 5 8
3.1.9.3. Tärkeimmät kehityssuuntaukset la insäädännössä ja politiikassa............................... 59
3.1.10. Perunat ................................................................................................................. ...... 60
43.1.11. Kuivarehut.............................................................................................................. .... 64
3.1.12. Kuitupellava ja hamppu ............................................................................................. 643.1.12.1.Kuitupellava .......................................................................................................... ..... 64
3.1.12.2.Hamppu................................................................................................................ ...... 65
3.1.13. Puuvilla ................................................................................................................ ...... 65
3.1.13.1.Puuvillan tukijärjestelmän uudistus ........................................................................... 653.1.13.2.Maailmanmarkkinat ja yhteisön markkinat................................................................ 65
3.1.14. Silkkiäistoukat......................................................................................................... ... 66
3.1.15. Oliiviöljy .............................................................................................................. ...... 67
3.1.16. Tuoreet hedelmät ja vihannekset................................................................................ 68
3.1.16.1.Alan maailmanlaajuinen tilanne................................................................................. 683.1.16.2.Kansainvälinen kauppa .............................................................................................. 683.1.16.3.Yhteisön markkinat .................................................................................................... 69
3.1.16.4.Hedelmä- ja viha nnesalan uudistus............................................................................ 70
3.1.17. Banaanit ................................................................................................................ ..... 71
3.1.17.1.Banaanien yhteisen mar kkinajärjestelyn uudistus ..................................................... 71
3.1.17.2.Yhteisön tuotanto ..................................................................................................... .. 72
3.1.17.3.Tuonti AKT-maista .................................................................................................... 7 2
3.1.18. Hedelmä- ja vihannesjalosteet.................................................................................... 733.1.18.1.Maailmanmarkkinat ja yhteisön markkinat................................................................ 73
3.1.18.2.Tärkeimmät kehityssuuntauks et lainsäädännössä ja politiikassa (ks. kohta 3.2.16.4)73
3.1.19. Viiniala................................................................................................................ ....... 75
3.1.20. Tupakka................................................................................................................. ..... 79
3.1.20.1.Markkinoiden kehitys................................................................................................. 7 9
3.1.20.2.Tärkeimmät kehityssuuntaukset la insäädännössä ja politiikassa............................... 80
3.1.21. Siemenet................................................................................................................ ..... 86
3.1.21.1.Markkinoiden kehitys................................................................................................. 8 6
3.1.21.2.Tärkeimmät kehityssuuntaukset la insäädännössä ja politiikassa............................... 86
3.1.22. Humala .................................................................................................................. ..... 90
3.1.22.1.Maailmanmarkkinat ................................................................................................... 903.1.22.2.Yhteisön markkinat .................................................................................................... 90
53.1.23. Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet .......................................................................... 95
3.1.24. Rehut ................................................................................................................... ....... 96
3.2. Markkinoiden kehitys - eläintuotanto ........................................................................ 993.2.1. Maito ja maitotuotteet ................................................................................................ 993.2.1.1. Maailmanmarkkinat ................................................................................................... 993.2.1.2. Yhteisön markkinat .................................................................................................. 1003.2.2. Naudanliha ............................................................................................................... 102
3.2.2.1. Maailmanmarkkinat ................................................................................................. 1023.2.2.2. Tärkeimmät kehityssuuntaukset la insäädännössä ja politiikassa............................. 103
3.2.2.3. Naudanlihan merkitseminen..................................................................................... 1053.2.3. Lampaan- ja vuohenliha........................................................................................... 1053.2.3.1. Tärkeimmät kehityssuuntaukset la insäädännössä ja politiikassa............................. 107
3.2.4. Sianliha................................................................................................................. .... 107
3.2.4.1. Maailmanlaajuinen tilanne....................................................................................... 1073.2.4.2. Yhteisön markkinat .................................................................................................. 1073.2.5. Siipikarjanliha .......................................................................................................... 108
3.2.6. Munat .................................................................................................................... ... 109
3.2.7. Hunaja ................................................................................................................... ... 111
3.2.7.1. Maailmanlaajuinen tilanne....................................................................................... 1113.2.7.2. EU:n markkinat ........................................................................................................ 1 11
4. MAATALOUDEN VALUUTTAJÄRJESTELMÄ................................................. 1124.1. Kehitys vuonna 2001 ............................................................................................... 1124.2. Maatalouden valuuttatuet......................................................................................... 1135. MAASEUDUN KEHITTÄ MINEN VUONNA 2001 ............................................. 114
5.1. Belgia ..................................................................................................................... .. 114
5.1.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 114
5.1.1.1. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat.......................................................... 1145.1.1.2. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 114
5.1.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 115
5.1.3. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 1155.2. Tanska ..................................................................................................................... . 115
65.2.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 115
5.2.1.1. Hyväksytty uusi maaseudun kehittämissuunnitelma ............................................... 1155.2.1.2. Muutettu maaseudun kehittämissuunnitelma........................................................... 1155.2.1.3. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 115
5.2.2. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 1155.2.2.1. Hyväksytyt uudet ohjelmat ...................................................................................... 1155.3. Saksa ...................................................................................................................... .. 116
5.3.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 116
5.3.1.1. Berliinin maaseudun kehittämiss uunnitelma hyväksyttiin vuonna 2001................. 116
5.3.1.2. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat.......................................................... 1165.3.1.3. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 116
5.3.2. Toimenpideohjelmat (EMO TR:n ohjausosasto) ...................................................... 116
5.3.2.1. Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1165.3.3. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 1165.4. Kreikka.................................................................................................................... . 116
5.4.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 116
5.4.1.1. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 116
5.4.1.2. Vuosikertomus ......................................................................................................... 1 16
5.4.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 117
5.4.2.1. Uusien toimenpideohjelmien tai yhtenäisten ohj elma-asiakirjojen hyväksyminen. 117
5.4.2.2. Toimenpideohjelmien tai yh tenäisten ohjelma-asiak irjojen muuttaminen .............. 117
5.4.2.3. Vuosikertomus ......................................................................................................... 1 17
5.4.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto) ...................................................... 1175.4.3.1. Uusien ohjelmien hyväksyminen ............................................................................. 1175.5. Espanja .................................................................................................................... . 117
5.5.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 117
5.5.1.1. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat.......................................................... 1185.5.1.2. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 118
5.5.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 118
5.5.2.1. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 118
5.5.3. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 119
75.5.3.1. Hyväksytyt kansalliset ja al ueelliset LEADER-ohjelmat ........................................ 119
5.5.3.2. LEADER II .............................................................................................................. 119
5.6. Ranska..................................................................................................................... . 119
5.6.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 119
5.6.1.1. Hyväksytty uusi maaseudun kehittämissuunnitelma ............................................... 1195.6.1.2. Muutettu maaseudun kehittämissuunnitelma........................................................... 1195.6.1.3. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 119
5.6.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 120
5.6.2.1. Muutetut toimenpideohje lmat tai yhtenäiset ohj elmointiasiakirjat.......................... 120
5.6.2.2. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 120
5.6.3. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 1205.7. Irlanti.................................................................................................................... .... 120
5.7.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 120
5.7.2. Toimenpideohjelmat (EMO TR:n ohjausosasto) ...................................................... 120
5.7.3. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 1215.8. Italia..................................................................................................................... ..... 121
5.8.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 121
5.8.1.1. Uusien ohjelmien hyväksyminen ............................................................................. 1215.8.1.2. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat.......................................................... 1215.8.1.3. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 121
5.8.1.4. Ohjelmakausi 1994–1999 (EMOTR:n ohjausosasto) .............................................. 1225.8.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 122
5.8.2.1. Toimenpideohjelmien tai yh tenäisten ohjelma-asiak irjojen muuttaminen .............. 122
5.8.2.2. Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1225.8.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto) ...................................................... 1225.8.3.1. Uusien ohjelmien hyväksyminen ............................................................................. 1225.8.3.2. Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1225.9. Luxemburg............................................................................................................... 1225.9.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 122
5.9.1.1. Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 122
5.10. Alankomaat .............................................................................................................. 12 3
85.10.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 123
5.10.1.1.Muutettu maaseudun kehittämissuunnitelma........................................................... 1235.10.1.2.Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 123
5.10.2. LEADER+-ohjelmat ................................................................................................ 1235.10.2.1.Uusien toimenpideohjelmien tai yhtenäisten ohj elma-asiakirjojen hyväksyminen. 123
5.11. Itävalta.................................................................................................................. .... 123
5.11.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 123
5.11.1.1.Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 123
5.11.2. Burgenlandin tavoite 1 -ohjelma.............................................................................. 1235.11.2.1.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1235.11.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto) ...................................................... 1245.11.3.1.Uusi toimenpideohjelma tai yh tenäinen ohjelma-asiakirja...................................... 124
5.11.3.2.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1245.12. Portugali ................................................................................................................. .. 124
5.12.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 124
5.12.1.1.Uusien ohjelmien hyväksyminen ............................................................................. 1245.12.1.2.Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 124
5.12.2. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto) ...................................................... 1245.12.2.1.Uusien ohjelmien hyväksyminen ............................................................................. 1245.12.2.2.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1245.12.3. Toimenpideohjelmat (EMO TR:n ohjausosasto) ...................................................... 125
5.12.3.1.Toimenpideohjelma ”Maatalous ja maaseudun kehittäminen”................................ 125
5.12.3.2.Alueelliset toimenpideohjelmat ............................................................................... 1255.13. Suomi ..................................................................................................................... .. 125
5.13.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 125
5.13.1.1.Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat.......................................................... 1255.13.1.2.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1255.13.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 125
5.13.2.1.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1265.13.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto) ...................................................... 1265.13.3.1.Hyväksytty LEADER+-ohjelma .............................................................................. 126
95.13.3.2.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 126
5.14. Ruotsi .................................................................................................................... ... 126
5.14.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 126
5.14.1.1.Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat.......................................................... 1265.14.1.2.Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 126
5.14.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 127
5.14.2.1.Vuosikertomukset ja maksut.................................................................................... 1275.14.2.2.Maksut kaudella 16. l okakuuta 2000–15. lokakuuta 2001....................................... 127
5.14.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto) ...................................................... 1275.14.3.1.Hyväksytty LEADER+-ohjelma .............................................................................. 1275.14.3.2.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1275.15. Yhdistynyt kuningaskunta........................................................................................ 1275.15.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)................................... 127
5.15.1.1.Maksut vuonna 2001................................................................................................ 1275.15.2. Toimenpideohjelmat ta i yhtenäiset ohjelma-asiakirja t (EMOTR:n ohjausosasto) .. 127
5.15.2.1.Vuosikertomukset ja maksut.................................................................................... 1285.15.2.2.Hyväksytyt LEADER+-ohjelmat............................................................................. 1285.15.2.3.Vuosittaiset maksut.................................................................................................. 1 28
6. Ympäristö ja metsät ................................................................................................. 1296.1. Ympäristötoimenpiteitä............................................................................................ 1296.2. Metsätaloustoimenpiteitä ......................................................................................... 1307. YMP:n rahoittaminen vuonna 2001......................................................................... 1317.1. Berliinissä kokoontuneessa Eurooppa-neuvosto ssa tehty sopimus ja talousarviota
koskeva kurinalaisuus .............................................................................................. 131
7.2. EMOTR:n tukiosasto ............................................................................................... 1317.2.1. Talousarviomenettely............................................................................................... 1327.2.1.1. Rahoitusvaraus ......................................................................................................... 133
7.2.2. EMOTR:n tukiosaston osuus yleisessä talousarviossa ............................................ 133
7.2.3. EMOTR ja sen rahavarat.......................................................................................... 1347.2.4. EMOTR:n tukiosaston menojen luonne................................................................... 1347.2.4.1. Julkiset varastot...................................................................................................... .. 135
7.2.5. Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen..................................................................... 135
107.2.6. Maatalousmarkkinoiden menojen kehitys vuonna 2001.......................................... 137
7.3. EMOTR:n ohjausosasto ........................................................................................... 1387.3.1. Toteutunut rahoitus .................................................................................................. 1397.3.2. Talousarvion toteutuminen ...................................................................................... 1447.4. Arviointi.................................................................................................................. . 145
7.4.1. Markkinatoimenpiteid en arviointi............................................................................ 145
7.4.2. Rakenteellisten ja maaseudun kehittämiseen tähtäävien to imenpiteiden arviointi.. 145
8. Laajentumisen valmistelu ........................................................................................ 1478.1. Tärkeimmät vaiheet.................................................................................................. 1478.1.1. Liittymisneuvottelut ................................................................................................. 1478.1.2. Määräaikaiskertomukset .......................................................................................... 1478.1.3. Sapard................................................................................................................... .... 148
8.1.4. Keski- ja Itä-Euroopan maat (KIE -maat): kahdenvälisen maatalouskaupan
asteittainen vapauttaminen....................................................................................... 151
8.1.4.1. Luettelo 1: ............................................................................................................ .... 151
8.1.4.2. Luettelo 2: ............................................................................................................ .... 151
8.1.4.3. Luettelo 3: ............................................................................................................ .... 151
8.1.5. Neuvottelutuloksia ................................................................................................... 1519. Kansainväliset suhteet.............................................................................................. 1539.1. Kansainväliset järjestöt ja sopimukset ..................................................................... 1539.1.1. Maailman kauppajärjestö (WTO) ............................................................................ 1539.1.1.1. WTO-neuvottelut ja riitojenratkaisu ........................................................................ 153
9.1.1.2. Kohti uutta kauppane uvottelukierrosta .................................................................... 153
9.1.2. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD)......................................... 1549.1.3. Yhteinen tullietuus järjestelmä (GSP)....................................................................... 156
9.1.4. Yhdistyneiden kansakuntie n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) .................... 156
9.1.5. Terveys- ja kasvinsuojelutoimia kä sittelevä WTO:n komit ea valvoo sitä, miten
jäsenet panevat sitoumukset täytäntöön................................................................... 157
9.1.5.1. Viljakauppaa koskeva yleissopimus ........................................................................ 1579.1.6. Kansainvälinen sokerijärjestö .................................................................................. 1579.2. Kahdenväliset ja alu eelliset kauppasuhteet.............................................................. 157
9.2.1. Yhdysvallat .............................................................................................................. 157
119.2.2. Kanada................................................................................................................... ... 159
9.2.3. Meksiko.................................................................................................................. .. 159
9.2.4. Mercosur ................................................................................................................. . 160
9.2.5. Chile.................................................................................................................... ..... 161
9.2.6. Etelä-Afrikka............................................................................................................ 161
9.2.7. Japani ja Etelä-Korea ............................................................................................... 1629.2.7.1. Kahdenväliset kauppasuhteet Korean  ja Japanin kanssa vuonna 2001.................... 162
9.2.8. Uusi-Seelanti............................................................................................................ 162
9.2.9. Välimeren alueen maat............................................................................................. 1629.2.10. Länsi-Balkan ............................................................................................................ 163
9.2.11. AKT ..................................................................................................................... .... 164
12LUKU I
1. T ALOUDELLINEN TILANNE JA MAATALOUSTULOT
1.1. Yleistä
1. Maatalousvuodelle 2001 antoivat leimaa seur aavat kehityspiirteet: a) kansainvälinen
taloudellinen tilanne he ikkeni yleisesti vuoden kuluessa ja paheni entisestään syyskuun
11. päivän traagisten tapahtumien vuoksi; b) lähes koko maatalousvuoden ajan
vaikuttaneet suhteellisen korkeat öljyn hi nnat (tosin selvästi alhaisemmat kuin vuoden
2000 jälkipuoliskon hyvin korkeat hinnat) aiheu ttivat sen, että energian ja lannoitteiden
hinnat pysyivät aluksi korkeina, mutta laskivat jyrkästi syyskuun puolivälissä ja
pysyivät paljon alhaisemmalla  tasolla lopun vuotta; c) elin tarvikkeiden hinnat nousivat
yllättäen vuoden 2001 alkupuoliskolla kiihdyttäen  inflaatiota ja heikentäen yksityistä
kulutusta; d) kuohunta liha-alalla jatku i: ensin puhkesi uusi BSE-kriisi vuoden 2000
lopulla ja aiheutti naudanlihan  kulutuksen ja hintojen jyrkän laskun ja toiseksi puhkesi
suu- ja sorkkatauti vuoden 2001 alussa ja e) koko maatal ousvuoden jatkuivat yleisesti
epäsuotuista sääolot useimmissa EU:n jäsenvaltioissa ja heikensivät viljasatoa.
2. Koska kotimainen ja kansainvälinen tal oudellinen tilanne heikkeni  yleisesti, vienti
hidastui jyrkästi kaupan kokonaisvaltaisen ka svun ympäristössä lähinnä Yhdysvaltojen
kaupan merkittävän hei kkenemisen vuoksi. Lisäksi vai kka euron vaihtokurssi oli
suotuisa, liha-alan kriisi ja kolmansien maiden kasvava kilpailu vilja-alallavahingoittivat vuonna 2001 EU:n maataloustuotteiden vientiä.
3. Euroopan unionin maataloustuloista teh tiin vuoden 2001 lopulla ensimmäiset arviot,
joiden mukaan reaalitulot olivat kasv aneet 2,7 prosenttia (mitattuna reaalisena
nettoarvonlisänä tuotannontekijähintaan vuos ittaista työpanosyksikköä kohden). Kasvua
oli havaittavissa jo vuonna 2000 (+ 3,7 % tuoreimpien lukujen mukaan). Vaikka
kotieläinalalla va ikutti terveydenhuoltoalan kriisi, joka  johtui BSE-taudista sekä suu- ja
sorkkataudista, näytti siltä, että hintakehitys olisi suotuisa, erityisesti kotieläinalalla(naudanliha-alan ollessa selkeä poikkeus yleisestä tilanteesta) ja että maataloudentyövoima vähenisi jälleen, tosin vain hieman (-1,6 % vuonna 2001). Maataloustulojen
oletettiin kasvavan työpanoyksikköä kohde n keskimäärin vuoden 2001 ennätystasolle ja
näkyvissä oli uusi elpyminen vuosien 1998 ja 1999 laman jä lkeen. Ensimmäisiin
arvioihin on kuitenkin aina s uhtauduttava varovaisesti. Li säksi vaikka keskimääräisten
tulojen odotettaisiin yleises ti kasvavan, on otettava huo mioon, että maataloustulojen
kehitys vaihtelee suuresti tuotantosuunnan mukaan.
4. Maatalousvuosi 2001 käynnistyi sään suhteen heikosti syksyn kylvökaudella
vaikuttaneiden epäsuotuisten sääolojen vuoks i. Syksyllä oli runs aita sateita, jotka
vaikeuttivat talviviljan kylvöä tai es tivät sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa,
Irlannissa, Ranskassa ja Benelux-maissa ja supistivat vilja-alaa tulvien ja sadollekoituneiden tuhojen vuoksi. Runs aita sateita o li myös Espanjassa ja Pohjois-Italiassa.
Niiden ansiosta voitiin vesivarastoja täydentää, mutta toisaalta ne aiheuttivat myöspaikallisia tuhoja ja tulvia.
5. Talven lämpötilat olivat kuitenkin vuoden ai kaan nähden korkeita, er ityisesti Keski- ja
Pohjois-Euroopassa, mikä edisti talvi-viljan kasvua , mutta samalla kun EU:n eteläosissa
oli tavanomaista kuivempaa, muualla satoi tavanomaista runsaammin, jopa liiallisesti.
13Sade oli runsasta vielä kevää llä EU:n keski- ja pohjoisosi ssa ja haittasi maataloustöitä,
kun taas Italian, Espanjan ja Portugalin et eläosissa ei satanut riittävästi, ilma oli
tavanomaista lämpimämpää ja kuivuus haittasi talv i-viljan kasvua. Er ityisesti kesäkuu
oli hyvin kuiva ja kuuma näissä kolmessa maassa, millä oli kie lteisiä vaikutuksia
korsiviljan, erityisesti ohran ja vehnän kasvuun.
6. Kesällä liiallinen kosteus haittasi tai viivästytti sa donkorjuuta unionin keski- ja
pohjoisosissa. Useita viikkoja kestäneet hui ppulämpötilat ja kuivuus vaikeuttivat talvi-
ja kevätviljan kypsymistä unionin eteläosissa  ja supistivat seuraavan vuoden peltoalaa.
Juurikkaiden ja perunoide n kesäsato jäi a lle vuoden 2000 tason, s illä molemmat sadot
kärsivät syksyn runsaista sateista, jotk a viivästyttivät sadonkorj uuta lähes kaikkialla
unionin pohjoisosissa.
7. Viljan sisäisen kulutuksen arvioidaan kasvaneen vain vähä n vuonna 2001 (vähemmän
kuin yhden prosentin), kun se edellisenä vuonna (jolloin rehuviljan käyttö kasvoi
merkittävästi) oli lisääntynyt neljä prosenttia. Naudanlihan kuluttajien luottamus katosiyleisesti uusien "hullun lehmän" tautitapa usten paljastuttua v iime vuoden lopulla, minkä
vuoksi EU:n kokonaiskulutus vuonna 2000 jä i viisi prosenttia alle vuoden 1999
kulutuksen. Kulutus laski edelleen vuoden 2001 alkupuolella. Eniten se  laski Saksassa,
Kreikassa ja Espanja ssa, mutta vuoden jälkipuol ella se kasvoi hiem an ja lopulta vuoden
keskimääräinen kulutus jäi odotetusti – arvi olta 5,7 prosenttia – alhaisemmaksi kuin
vuonna 2000.
8. Naudanlihan kulutuksen romahtaminen lisäsi jälleen kerran siipikarjan- ja sianlihan
kulutusta, jonka kasvuksi (as ukasta kohden) arvioidaan 6,5 prosenttia siipikarjanlihan
osalta ja lähes kaks i prosenttia sianlihan osalta ve rrattuna vuoteen 2000. Sitä vastoin
lampaan- ja vuohenlihan kulutus supistunee 5,8 prosenttia, mikä johtuu suureksi osaksi
suu- ja sorkkataudin vuoksi asetetuista vientiraj oituksista, jotka aihe uttivat puutetta tästä
lihasta EU:n mannermaalla, joka on perinteisesti riippuvainen Yhdistyneestä
kuningaskunnasta peräisin olevasta tuonnista.
9. Maitotuotteiden kulutus (mukaan lukien  maidon kaikki käyttömuodot) on kasvanut
EU:ssa vuodesta 1997 alkaen, ja sen odotetaan vuonna 2001 yltävän 115,2 miljoonaan
tonniin (maitoekvivalenttin a mitattuna), mikä merkitsee 0,3 prosentin kasvua edelliseen
vuoteen verrattuna. Voin kulutus säilyi ennallaan vuoteen 2000 verrattuna ja juuston
kulutuksen odotetaan jatkavan nousuaan ja  saavuttavan noin 0,5 prosentin kasvun
vuonna 2001. Kasvu jää kuitenkin merkittävä sti aiempia vuosia heikommaksi.
10. Yleiselle taloudelliselle  tilanteelle oli luontee nomaista maailmantalouden
heikkeneminen vuonna 2001 (BKT:n kasvun ar vellaan maailman tasolla yltävän vuonna
2001 vain 2,1 %:iin). Tämä johtuu Yhdysv altojen talouden he ikkenemisestä vuoden
aikana, mitä on pahentanut syyskuun 11. päiv än murheellisia ta pahtumia seurannut
yleinen epävarmuus ja turvattomuus. EU ei ole onnistunut välttämään tätä vakavaa ja
maailmantalouden kanssa sama naikaista heikkenemistä, ja  sen taloudellinen kasvu
hidastui vuonna 2001 (euro-alueen talouden ar vellaan kasvavan ainoastaan 1,6 %, kun
se edellisenä vuonna kasvoi 3,4 %). Vie nnin osuuden kasvun uskotaan hidastuvan
kaupan kokonaiskasvuun verratt una, ja sen uskotaan jäävän vuonna 2001 alle yhden
prosentin (määrällisesti). Näin alhainen se ei ole ollut 1980-luvun alkuvuosien jälkeen.
11. Vuosien 1999–2000 öljynhinnan nousun seurauks ena elintarvikkeiden hinnat nousivat
voimakkaasti vuoden 2001 alkupuoliskolla ja va uhdittivat inflaatiota, joka puolestaan
heikensi kotitalouksien ostovoimaa ja yksity istä kulutusta. Vuoden inflaation arvellaan
14yltävän keskimäärin 2,8 prosenttiin euro-alueella (vastaava luku oli 2,4 % vuonna
2000). Öljynhinnat pysyivät yleisesti korkeina vuoden 2001 alussa, tosin hieman
alhaisempina kuin vuoden 2000 loppupuolen erittä in korkeat hinnat. Ne säilyttivät
kohtuullisen vakautensa syyskuun puoliväliin  saakka, minkä jälkeen ne laskivat
huimasti vuoden 1999 puolivälillä va llinneelle tasolle. Valuutta rintamalla euro pysyi
vuonna 2001 entiseen tapaan melko heikkona ve rrattuna Yhdysvalto jen dollariin, minkä
ansiosta yhteisön vienti säilytti yleisen kilpailukykynsä maailman vientimarkkinoilla.
12. Kansainväliset maatalousmarkkinat o livat vuonna 2001 suurimmaksi osaksi yhtä
heikossa tilassa kuin koko maa ilmantalous. Aluksi useimpien viljojen hinnat tuntuivat
elpyvän vuoden jälkipuoliskolla, kun ne al kupuoliskolla olivat romahtaneet, mutta
syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeinen ta loudellinen epävarmuus lisäsi hintoihin
kohdistuneita laskupaineita  ja muutos oli vähäinen vuoden loppukuukausina.
13. Vehnän kansainväliset hinnat pysyivät syyskuuhun asti melko korkeina ja selvästi
edellisen vuoden tason yläpuol ella, mitä edisti tuotannon lasku tärke immissä vehnän
viejämaissa. Tämä kehitys lisäsi odotuksia  kysynnän kasvusta maailmanmarkkinoilla.
Lokakuusta alkaen hintataso kuitenkin jäi hieman vuoden 2000 vastaavan kauden
korkeaa tasoa alhaisemmaksi, mikä johtui kysynnän heikkenemises tä ja ylijäämien
merkittävästä lisääntymisestä  sellaisissa maissa, jo ita ei ennestään tunnettu
vehnänviejämaina. Maailman maissimarkkinoilla hinnat romahtivat noin 10 prosenttiatammi- ja kesäkuun välisenä aikana, minkä jälkeen ne  elpyivät hieman elokuuhun
saakka, jolloin niihin alkoi taas kohdist ua paineita epävar mojen näkymien vuoksi.
Hinnat romahtivat elo- ja lokakuun välisen ä aikana, sillä tarjonta oli runsasta ja
kysyntää vähän. Vuoden loppua kohti hinna t alkoivat taas hieman kohota, kun
Yhdysvaltojen tuotannon arveltiin heikkenevän.
14. Kansainväliset hinnat vahvistuivat lihamarkkinoilla vuoden 2001 alkupuoliskolla,
lähinnä siipikarjanlihan hintojen vo imakkaan kasvun vuoksi. Maailman taloudellisen
tilanteen yleinen heikkeneminen ja Aasi an ensimmäiset BSE-tapaukset syyskuussa
ehkäisivät lihan hintakehitystä ja rajo ittivat lihan kokonaiskulutuksen kasvua. Lisäksi
naudanlihan hintoihin, jotka olivat hieman kohonneet vuoden alkupuoliskolla, kohdistui
laskupaineita vuoden l opulla, koska eläintaudit aiheuttivat yleistä huolestumista ja
naudanlihan kulutuksesta alettiin yleisesti siirtyä muun lihan käyttöön. Maitotuotteiden
kansainväliset hinnat laskivat merkittä västi vuoden loppupuoliskolla yhtä aikaa
talouden kasvun yleisen hidast umisen kanssa ja erityisesti kysynnän lopahtaessa
sellaisilla alueilla, jo illa edellisinä vuosina oli ollu t tärkeimmät ka svun markkinat.
Joulukuuhun mennessä kaikkien maitotuotte iden hinnat, Cheddar-juustoa lukuun
ottamatta, olivat selvästi alhaisemmat kuin vuotta aiemmin.
15. Euroopan unionin asema maailman maatal ousmarkkinoilla on vuonna 2001 ollut jossain
määrin ristiriitainen. Euron heikko arvo lis äsi viennin kilpailukykyä, mutta samalla
kokonaistalouden heikkeneminen  ja huonot viljasadot, kolma nsien maiden kasvava
kilpailu vilja-alalla sekä liha-alan tuoreimmat kriisit rajoittivat EU:n vientiä.
16. Yhteisön maataloustuotteiden vie nnin kokonaisarvo kasvoi hieman vuoden 2001
kymmenen ensimmäisen kuukaude n aikana (noin 2,3 %) verrattuna samaan kauteen
vuonna 2000. Tilanne vaihteli ku itenkin suuresti tuotannonalo ittain. Viljan vienti putosi
määrällisesti noin 30 prosenttia ja 15 pros enttia viennin arvona mitattuna (euroina).
Tämä johtui osittain Kesk i- ja Itä-Euroopan maid en ja entisen Neuvostoliiton
tasavaltojen kilpailusta. Nä issä maissa vuoden 2001 vilja sato oli elpynyt edellisen
viennin alhaisesta tasosta. Samanaikaisesti eläinrehun vi ennin arvo laski (-19 %) samoin
15kuin oliiviöljyn (-9,5 %). Sen sijaan soke rin viennin arvo nousi huomattavasti (+ 36 %),
samoin hedelmien (+ 16 %) ja vihannesten (+ 17 %).
17. Lihan vienti laski määrällisesti vuode n kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana
verrattuna samaan kauteen edellisenä vuonna  BSE-taudin ja suu-  ja sorkkataudin
aiheuttaman kriisin vuoksi. EU:n lihanvien ti lähestulkoon pysähtyi joksikin aikaa.
Naudanlihanvienti laski yli 20 prosenttia sekä määrällisesti että viennin arvona
mitattuna, ja sianlihanvienti romahti määrällisesti (noin -34 %), mutta vähemmänviennin arvona mitattuna (-13 %).  Siipikarjanlihanvienti lask i määrällisesti (noin -4 %),
mutta nousi viennin arvona mita ttuna (13 %). Vaikka ma itotuotteidenvienti laski
määrällisesti merkittävästi, joid enkin tuotteiden viennin ar vo nousi, erityisesti juuston
(+ 8 %) ja tiivistetyn maidon (+ 35 %); se n sijaan rasvattoman maitojauheen vienti
romahti (lähes 50 % viennin arvona mitattuna ), mikä johtui tuotteen rajoitetusta
saatavuudesta EU:ssa ja vientitukien laskusta.
18. Useimpien interventiojärjestelyihin kuuluvien  maataloustuotteiden interventiovarastojen
tilanne paheni vuonna 2001. Viljan interventiovarastot  kasvoivat noin 6,6 miljoonasta
tonnista vuoden 2000 lopulla noin 7,0 miljoonaan tonniin vuoden 2001 lopulla.Yksittäisten viljalajien varastojen tasot vaihtelivat kuitenkin suuresti. Vehnän varastotnäyttivät vähentyneen vuonna 2001 (noin 0,66 miljoonaan tonniin vuoden loppuunmennessä, kun ne joulukuussa 2000 olivat  1,8 miljoonaa tonnia), ohran varastot
kasvoivat samana kautena 1,2 miljoonasta tonnista 1,7 miljoonaan tonniin ja rukiin
varastot kasvoivat edelleen huolestu ttavasti 3,6 miljoonasta tonnista 4,7 miljoonaan
tonniin. Maitojauheen interventiovarastot  oli myyty kokonaan jo lokakuussa 2000 eikä
tilanne muuttunut vuoden 2001 aikana. Voin  varastot supistuivat vuoden 2001 alun
lähes 64 000 tonnista noin 54 000 t onniin vuoden lopussa. Naudanlihan
interventiovarastot myytiin vuonna 2000 kokon aan, mutta liha-alan kriisin vuoksi ne
kasvoivat vuoden 2001 loppuun mennessä  lähes 250 000 tonniin.
1.2. Tuotantotasot
19. Viimeisimmät arviot (joulukuun lopulta) osoittavat vuoden 2001 viljantuotannon olleen
alhaisen ja yltäneen vähän yli 201 milj oonaan tonniin eli 12,7 miljoonaa tonnia (noin
6 %) alhaisemmaksi kuin edellisen vuoden ennätyssato, mutta toisaalta hieman
korkeammaksi kuin vuoden 1999 sato. Yl einen tuotannon lasku vuoteen 2000
verrattuna johtuu pääasiallisesti useimmi ssa EU:n jäsenvaltio issa vuoden aikana
vallinneista huonoista sääoloista. Eniten tuot anto laski Ranskassa (-6 miljoonaa tonnia
eli 9 %), Espanjassa (-6,9 miljoonaa tonnia eli 29 %) ja Yhdistyneessä
kuningaskunnassa (-4,4 miljoonaa tonnia eli 18 %). Toisaalta tuotanto kasvoi
merkittävästi Saksa ssa (+ 4,8 miljoonaa tonnia eli 11 %), jossa saatiin ennätysmäinen
sato, minkä vuoksi Saksasta tu li ensimmäistä kertaa EU:n s uurin korsiviljantuottaja, ja
se ohitti Ranskan. Tuotannon lasku johtui suurimmaksi osaksi vehnän tuotannon
supistumisesta (noin 11,4 miljoonalla tonnilla  eli 12 % edelliseen vuoteen verrattuna).
Ohran tuotannon arvellaan myös laskev an noin 3,3 miljoonaa tonnia (eli 6,4 %) vuoteen
2000 verrattuna ja durumvehnä n tuotannon 1,1 miljoonaa tonnia (eli 12,4 %). Maissin
tuotanto sen sijaan kasvanee noin 2,4 miljoonaa tonnia (noin 6 %) hieman alle
41 miljoonaan tonniin ja rukiin tuotanto 0,8 miljoonaa tonnia (eli 15 %). Kasvuavauhdittaa yhden miljoonan tonnin suur uinen tuotannon ka svu Saksassa.
20. Viljan tuotannon yleinen lasku heijastaa sekä  viljan viljelyalan että tuotoksen määrän
vähenemistä vuonna 2001. Vilja n kokonaisviljelyala supistui 2,8 prosenttia (noin
1,1 miljoonaa hehtaaria) edelliseen vuoteen verrattuna, mikä johtuu lähes yksinomaan
16vehnän viljelyalan supistumisesta (noin -8 %). Ainoastaan maissin viljelyala kasvoi
merkittävästi edelliseen vuotee n verrattuna (noin + 5 % eli noin 0,2 miljoonaa hehtaaria,
edellisen vuoteen verrattuna). Kauran ja durumvehnän viljelyalat pysyivät suurin
piirtein entisellään.
21. Viimeisimmät arviot osoittavat viljan tuotoksen laskeneen keskimäärin noin
kolme prosenttia edelliseen vuot een verrattuna eli 5,5 tonni in hehtaarilta; tämä on noin
neljä prosenttia vähemmän kuin oli arvioitu. Eniten ovat supistuneet kauran (-6 %) jadurumvehnän (-12 %) sadot. My ös keskimääräinen vehnäsato supistui (4 %), mutta
maissisato kasvoi hieman (1 %) ja ruissato kasvoi merkittävästi (19 %). Viljasatovaihtelee kuitenkin jäsenvaltioittain suuresti. Esimerkiksi vehnäsato supistuimerkittävästi Espanjassa (lähes kolmanneksen) ja vähemmän Ranskassa (-6 %),Italiassa (-4 %) sekä Yhdistyneessä  kuningaskunnassa (-10 %), mutta kasvoi
huomattavasti (noin 8 %) Irlanni ssa ja Saksassa ja suor astaan harppasi ylöspäin
Itävallassa (noin 16 %). Myös rypsisato kasvoi merkittävästi Saksassa (25 %) jaItävallassa (20 %), mutta s upistui huomattavasti Espanja ssa (44 %) ja Portugalissa
(30 %). Eri jäsenvaltioiden väliset vaihtelut olivat kuitenkin vähemmän merkittäviämaissintuotannossa, joka kasvoi lähes kaikissa jäsenvaltioissa.
22. Öljykasvien (rapsin, auringonkukan ja  soijan) kokonaistuotanto, johon kuuluu sekä
elintarvike- että non food -tuotanto, oli 13,4 miljoonaa tonnia, eli lähes yhtä paljon kuin
edellisenä vuonna, ja säilyi selvästi vuoden 1999 ennätyssatoa alhaisempana.
Öljykasvien viljelyala ja sato pysyivät s uurin piirtein samalla  tasolla kuin vuonna 2000.
Tarkasteltaessa yksittä isiä satoja havaita an, että soijantuotanto kasvoi yli kuusi
prosenttia. Sitä lisäsi viljelyalan kas vu 50 prosentilla Ranska ssa. Auringonkukan- ja
rapsintuotanto supistui vain hieman edelliseen vuoteen verrattuna (mikä johtui
keskisadon hienoisesta supistumisesta).  Kansallisilla tasoilla muutokset olivat
huomattavasti suurempia.
23. Vaikka valkuaiskasvien vilje lyala kasvoi hieman (3 %) edelliseen vuoteen verrattuna,
kokonaissato supistui niin, että kokonaistuotan to jäi noin kolme pr osenttia pienemmäksi
kuin vuonna 2000, eli 3,7 miljoonaan tonniin, mikä on alhaisin taso vuoden 1995jälkeen. Pellavans iementen viljelyala supistui huom attavasti 227 000 hehtaarista vuonna
2000 105 000 hehtaariin vuonna 2001, mikä j ohtuu tämän alan yhteisten
markkinajärjestelyjen m uutoksista. Parempi sato johti kuitenkin kokonaissadon
odotettua pienempään laskuun 260 000 tonnista vuonna 2000 150 000 tonniin vuonna2001.
24. Viimeisimpien arvioiden mukaan EU:n sokerintuotanto laski noin 15 prosenttia
edellisen vuoden tasoon verrattuna lähinnä Ranskan, Saksan ja  Italian tuotannon
supistumisen vuoksi. Vaikka juurikkaan v iljelyala supistui vain hieman (edellisen
vuoden merkittävän vähenemisen jälkeen), sato laski huoma ttavasti huonojen sääolojen
ja erityisesti tuotannon pääalueilla Saksas sa ja Ranskassa syyskuussa esiintyneiden
runsaiden sateiden ja sa donkorjuun keskeytymisen vuoksi.
25. Alustavissa arvioissa oliiviöljyntuot annon odotettiin kasvav an merkittävästi vuonna
2001 ja yltävän noin 2,1 miljoonaan tonniin.
26. Alustavissa arvioissa odot ettiin hedelmien tuot annon (-2,5 % vuonna 2000) ja tuoreiden
vihannesten tuotannon (-1,1 %) laskev an vuonna 2001. Perunasadon arvioidaan
laskeneen kahdeksan prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna, sillä kuiva ja kuuma
17kausi vahingoitti kastelemattomia lajikkeita EU:n eteläosissa ja runsaat sateet supistivat
tuotantoa EU:n pohjoisosissa.
27. Viinisato oli poikkeuksellisen suuri vuonna  1999, jolloin tuotanto oli runsaimmillaan
moneen vuoteen, mutta laski hieman vuonna 2000. Viimeisimmät arviot osoittavat
viinin tuotannon laskeneen vuonna 2001 noin 7,6 prosenttia edelliseen vuoteen
verrattuna noin 169,5 miljoonaan hehtolitraan. T uotanto laski merk ittävästi Espanjassa
(yli 20 %). Ranskassa ja Ita liassa se laski 2,2–4,7 prosenttia. Sen sijaan Itävallassa ja
Portugalissa viinintuotannon arvioidaan nousseen yli 15 prosenttia edellisen vuoden
voimakkaan supistumisen jälkeen.
28. Naudanlihan kulutus romahti vuoden 2000 lopu lla, ja tilanne jatkui  vuodenvaihteen yli.
Tuotannossa oli vuoden 2001 aika na useita lyhytaikaisia häiriöitä. Ensinnäkin suuri
määrä eläimiä jäi tiloille vuode n 2000 lopulla hintojen laskun ja kysynnän voimakkaan
supistumisen vuoksi, mikä aiheutti noin miljoonan teurastusta odottavan eläimen
ruuhkautumisen. Useat näistä  eläimistä teurastettiin vuonna 2001, mutta monet jätettiin
tiloille seuraavaan vuoteen saakka alhaiste n hintojen vuoksi. Toiseksi tuotantoon
vaikuttivat lukuisat toimenpiteet, joihin  ryhdyttiin uusien BSE- sekä suu- ja
sorkkatautikriisien vuoksi ja  markkinoiden tukemiseksi. Arvioiden mukaan yli
800 000 tonnia lihaa vedettiin markkinoilta. Kun kaikki edellä main itut tekijät otetaan
huomioon, viimeisimmät arviot osoittavat elintarvikkeeksi  tarkoitetun naudanlihan
tuotannon määräksi noin 7,4 miljoonaa tonnia vuonna 2001. Muutokset edelliseen
vuoteen verrattuna eivät ole suuria, ja t uotannon taso laski noin neljä prosenttia vuoteen
1999 verrattuna.
29. BSE-kriisi lisäsi vuoden 1996 tapaan sianlihan  kysyntää ja säil ytti hinnat korkeina
vuonna 2001. Sianliha-alaa häiritsi kuitenkin s uuresti suu- ja so rkkataudin puhkeaminen
pääasiassa Yhdistyneessä kuningaskunna ssa ja Alankomaissa  sekä myöhemmin
klassisen sikaruton tautitapaukset Espanjassa ja vähäisemmässä määrin myös Saksassa.Eläimiä jouduttiin hävittämään te rveydellisistä syistä ja ka rjan kuljetuksia rajoitettiin.
Lisäksi kolmannet maat asettivat viennille rajoituksia. Tilanne parani kuitenkin hiemanvuoden loppupuolella, ja vuoden 2001 kokonaistuotannon arvioidaan kasvaneen hieman
(noin 0,5 %) edelliseen vuoteen verratt una. Tosin vuonna 2000 tuotanto laski
2,4 prosenttia vuoteen 1999 verrattuna.
30. Siipikarjanlihantuotanto säilyi ennallaan  vuosina 1999 ja 2000. Se johtui viennin kasvun
hidastumisesta ja osittain Belgia ssa vuonna 1999 puhjenneen dioksiinikriisin
vaikutuksesta kulutukseen. Sen sijaan tuot anto kasvoi vuonna 2001 noin neljä prosenttia
vuoteen 2000 verrattuna. Tämä johtui lähi nnä viimeisimmästä BSE-pelosta, jonka
vuoksi kysyntä siirtyi naudanlihasta  muuhun lihaan ja suosi enimmäkseen
siipikarjanlihaa, koska sen tuotanto pystyy  suhteellisen nopeasti täyttämään naudanlihan
korvaavien vaihtoehtojen kasvavan kysynnän tarpeet.
31. Lampaan- ja vuohenliha-ala oli vaikeuks issa vuonna 2001 oltuaan melko vakaa vuosina
1999 ja 2000. Suu- ja sorkkataudin puhkea minen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja
muissakin Euroopan maissa oli suureksi haitaksi alalle. Teur astukset (lähes pelkästään
Yhdistyneessä kuningaskunnassa) ja kaupan ra joitukset aiheuttivat suuria tappioita.
Nämä tekijät sekä taudin leviämisen ehkäisemiseksi asetetuista karjakuljetustenrajoituksista johtuneet myyntivaikeudet va ikuttivat suuresti EU:n kokonaistuotantoa,
jonka odotetaan laskevan vuonna 2001 kahde ksan prosenttia vuoteen 2000 verrattuna
eli huomattavasti 1990-luvun alkuvuosie n huipputasoa alhaisemmaksi.
1832. Yhteisön lypsykarjan määrän arvioid aan olevan noin 20,5 miljoonaa eläintä vuoden
2001 lopulla, mikä merkitsee 0,6 prosentin la skua edelliseen vuoteen verrattuna.
Maidon tuotoksen odotetaan kasvavan vuonna 2001 kaksi pros enttia ja maidon
kokonaistuotannon yltävän hieman yli 122 milj oonaan tonniin, eli olevan lähestulkoon
samalla tasolla kuin vuosin a 1999 ja 2000. Toimitukset meije reille kasvoivat hieman
(0,5 %) vuoteen 2000 verrattuna useissa jä senvaltioissa toteutuneen kasvun vuoksi ja
siitä huolimatta, että  tuotannon arvellaan laskevan  Ranskassa ja  Suomessa.
33. Vointuotannon arvioidaan edellisen  vuoden tapaan laskeneen vuonna 2001 noin
1,8 prosenttia. Juustontuotanto kuitenki n kasvoi neljä prosenttia kulutuksen
lisääntymisen myötä. Vuonna 2000 tuotannon ka svu oli jo 2,4 prosenttia. Rasvattoman
maitojauheen tuotanto laski jälleen  vuonna 2001 (-6,4 % vuoteen 2000 verrattuna),
joten edellisen vuoden voimakas la sku jatkui edelleen (-5,7 %).
1.3. Tuotanto- ja markkinahintojen kehitys
34. Vuoden 2001 joulukuun lopussa saatavilla o lleiden ensimmäisten arvioiden mukaan
vuoden 2001 maataloustuotteiden tuottaja hintaindeksi EU:ssa olisi noussut
nimellisarvona ilmoitettuna  keskimäärin viisi prosenttia  edellisvuodesta, mikä johtuu
eläintuotteiden 5,8 prosentin ja kasvituo tteiden 4,1 prosentin suuruisesta hintojen
noususta. Kasvituotteiden osa lta merkittävin hintojen nousu koski perunaa (+ 27,1 %),
öljykasveja (+ 15 %), durumvehnää (+ 14,7 %) ja hedelmiä (+ 11,5 %). Oliivien ja
oliiviöljyn hinnat sen sijaan laskivat neljä prosenttia. Eläintuotteista sianlihan hintajatkoi edellisen vuoden huimaa nousua ja kasvoi 20 prosenttia. Myös lampaan- ja
vuohenlihan (+ 10,6 %), siipikarjanlihan (+ 6,4 %) ja maidon (+ 7,8 %) hinnat nousivat
merkittävästi. Naudan- ja va sikanlihan hinnat sen sijaan romahtivat (11,3 % ja 7,7 %)
kuten myös munien hinnat 2,1 prosenttia.
35. Kun inflaation vaikutukset otetaan huomioon, maataloustuotteiden tuottajahintaindeksi
nousi koko Euroopan unionissa 2,6 prosenttia edellisvuoteen verrattuna. Nousu oli
merkittävintä Itävallassa (+ 4,4 %), Tanskassa (+ 4,8 %), Saksassa (+ 6,8 %),Portugalissa (+ 5,3 %) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (+ 6,5 %). Tuottajahinnat
nousivat myös useimmissa jäse nvaltioissa: Belgiassa (+ 3,2 %), Kreikassa (+ 3,2 %),
Ranskassa (+ 2,3 %), Irlannissa (+ 1,8 %), Italiassa (+ 2,5 %), Alankomaissa (+ 1,0 %),
Suomessa (+ 1,6 %) ja Ruotsissa (+ 2,9 %). Tuottajahinnat pysyivät kuitenkin reaalisesti
suhteellisen vakaina Espanjassa ja laskivatkin Luxemburgissa (3,0 %).
36. Viljan interventiohintoja laske ttiin vuonna 2001 Agenda 2000:n mukaisesti
110,25 eurosta tonnilta 101,31 euroon tonnilta ja  viitesatoon perustuvaa tukea nostettiin
63 euroon tonnilta, kun se aiemmin oli 58,76 euroa tonnilta. Velvoitekesannon taso
säilytettiin ennallaan kymmene ssä prosentissa. Kun viljasato  yleisesti supistui vuoteen
2000 verrattuna, viljamarkkinoide n keskihinnat säilyivät EU:ssa melko vakaina koko
vuoden ja ainoastaan durumvehnän hinnat muuttuivat merkittävästi (vuoden alun
150 eurosta tonnilta joulukuun puolenvälin 200 euroon tonnilta, mikä johtui tuotannon
huimasta laskusta ja interventiovarastojen puuttumisesta).
37. Leipävehnän keskihinnat säilyivät vakaina koko vuoden noin 140 eurossa tonnilta.
Maissin hinnat säilyivät myös melko va kaina, noin 140 eurossa tonnilta tammikuusta
elokuun puoliväliin saakka, ja laskivat sen jälkeen 130 eu roon tonnilta, sillä tuolloin
arvioitiin vuoden maissisadon olevan runsas . Hinnat pysyivätkin tällä tasolla vuoden
loppuun saakka.
1938. Kauran keskimääräiset markkinahinna t heilahtelivat hieman koko vuoden, lukuun
ottamatta mallasohran hintoja, jotka laskivat 140 euro sta tonnilta vuoden keskivaiheilla,
mutta nousivat uudelleen aika isemmalle tasolle elokuun jälkeen. Rukiin keskihinnat
nousivat yleisesti vuoden alkupuoliskolla, mu tta laskivat jäll een vuoden loppupuolella,
koska Saksaan ennustettiin r unsasta satoa. Tämä päte e erityisesti leipärukiin
keskihintoihin, jotka nousivat tammikuun 123 eurosta tonnilta heinäkuun 135 euroon
tonnilta, mutta laskivat tämän jälkeen elokuuhun menne ssä 115 euroon tonnilta ja
pysyivät tällä tasolla lopun vuotta.
39. Oliiviöljyn hinnat nousivat yleisesti vuoden 2001 kuluessa edellis en vuoden alhaiselta
tasolta, mutta laskivat hieman vuoden l opulla Espanjassa ja  Italiassa, kun tiedot
runsaasta sadosta tulivat julkisuuteen. Italia n ekstra-neitsytoliiviöljyä ja lamppuöljyä
koskevat luvut vuoden 2001 joulukuun lopulta osoi ttavat oliiviöljyn hintojen säilyneen
edelliseen vuoteen verrattuna lähes muu ttumattomina yksityisen varastoinnin tuen
käynnistävän kynnyshinnan yläpuolella. Merk ittävämpää oli, että Espanjan oliiviöljyn
hinnat nousivat huomattavas ti vuoden 2001 jälkipuoliskolla verrattuna samaan jaksoon
edellisenä vuonna. Nousu koski sekä ekstra-ne itsytoliiviöljyä että lamppuöljyä. Ekstra-
neitsytoliiviöljyn hinnat säilyivät yksityisen varastoinnin tuen käynnistävänkynnyshinnan yläpuolella syyskuusta 2001 alk aen. Kun oliiviöljyn markkinat yleisesti
paranivat vuonna 2001, oliivin pur istemassaöljyn hinnat ja my ynti romahtivat, sillä sen
pelättiin sisältävän polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä.
40. Viinin hinnat jatkoivat yleisesti laskuaan  jopa edellisvuotta al haisemmalle  tasolle.
Punaviinin markkina hinnat laskivat vuonna 2001 joulukuun alkuun mennessä
15 prosenttia Ranskassa ja 24 prosenttia Espanjassa verrattuna vastaavaan kauteenedellisenä vuonna. Vuoden alkupuolella ne olivat vieläkin alhaisemmat. Italiassa viinin
hinnat sen sijaan pysyivät lähes muuttumattomina. Valkoviinin hinnat muuttuivatvähemmän ja laskivat noin viisi prosenttia Espanjassa, seitsemän prosenttia Italiassa jakymmenen prosenttia Ra nskassa samalla kaud ella. Vaikka valkov iinin hinnat pysyivät
melko vakaina Espanjassa ja  Italiassa, ne heilahte livat vuoden aikana suuresti
Ranskassa.
41. Voin hinnat pysyivät EU:ssa vuoden  alkupuolella keskimäärin 97,5 prosentissa
interventiohinnasta, mutta laskivat sitten maaliskuun puoliväliin mennessä noin
93,5 prosentin tasolle ja nousivat jäll een heinäkuun lopulla juuri ja juuri
interventiohinnan alapuolelle. Tämän jälkeen hinnat taas la skivat hitaasti lopun vuotta ja
ylsivät joulukuun puoliväliin me nnessä noin 91 prosenttiin interventiohinnasta. Koska
rasvattoman maitojauheen tuotanto laski ja varastot olivat vähäiset, sen keskihinnatsäilyivät suurimman osan vuotta  interventiohinnan yläpuolella . Vuoden alussa ne olivat
131 prosenttia interventiohinnasta ja la skivat vuoden alkuneljänneksellä noin
112 prosenttiin, minkä jälkeen ne toukokuussa  nousivat taas noin 127 prosenttiin ja
lopulta putosivat jälleen vuoden lopulla noin viisi prosenttia interventiohinnan
alapuolelle. Maidont uottajille maksettu keskihinta nousi 6,5 prosenttia vuonna 2001.
42. Naudanlihan hinnat olivat vuonna 2001 huom attavasti alhaise mmalla tasolla kuin
edellisenä vuonna (ennen BSE-kriisin puhk eamista). Lisäksi vuoden loppupuoliskolla
ruhojen hinnat laskivat merk ittävästi, erityisesti Alankom aissa ja Saksassa. Vaikka
kyseessä olikin osittain ka usiluonteinen lasku, se ilmens i kuitenkin myös sitä, että
tiloilla oli aiemmin sa mana vuonna suuret määrät elä imiä, koska vienti laski BSE:stä
sekä suu- ja sorkkataudista aiheutuneen kr iisin vuoksi. Nämä elä imet vietiin vähitellen
teurastettavaks i vuoden kuluessa.
2043. Erityisellä hankintajärjest elmällä ja muilla toimenpiteillä markki noita onnistuttiin
tukemaan merkittävästi vuonna  2001, ja kun naudanlihan kulutus alkoi elpyä, myös
EU:n naudanlihamarkkinat alkoivat vä hitellen elpyä uudelleen. Joulukuun alkuun
mennessä nuorten sonnien ja  härkien ruhojen hinnat nousivat 86,2 prosenttiin ja
83,6 prosenttiin, vaikka naudanr uhojen hinnat pysyivätkin ed elleen alhaisempina. Kun
ensimmäiset BSE-tapaukset todettiin Itävallassa ja Suomessa, hintoihin alkoi jälleenjoulukuun puolivälissä kohdi stua laskupaineita.
44. Naudanlihamarkkinoiden viime isimpien kriisien vaikutukset käyvät ilmi, kun verrataan
lokakuun 2001 hintoja vuoden alkupuol en hintoihin (BSE-kriisin alkaessa). Aluksi
hintojen romahdus näyttää voimakkaalta (e sim. sonnivasikoiden hinnat laskivat 18,5 %,
hiehojen 15 % ja lehmien vähän yli 30 %).  On kuitenkin muiste ttava, että vuoden 2000
katsottiin yleisesti olleen poikkeuksellisen hyvä markkinahintatasoltaan, ja jos hintojaverrataan samaan kauteen vuonna 1999, saadaa n tilanteen kehityksestä parempi kuva.
Näin tarkastellen hintojen lasku ei ollut niinkään kohtalokasta (e sim. sonnivasikoiden
hinnat laskivat 15,5 %, hiehojen 9,4 % ja lehmien vähä n yli 22 % vuoden 1999
hintoihin verrattuna). Tätä hi ntojen laskua olisi myös tarkasteltava ottaen huomioon,
että interventiohintoja oli Agenda 2000:n yhteydessä päätetty laskea 13,4 prosenttia,
mikä korvattiin karjan kasvattajille korkeampina suorina maksuina, joilla korvattiinosittain heidän kärsimänsä menetykset ja helpotettiin markkinatilannetta.
45. Siipikarjamarkkinat elpy ivät vuonna 2000 merkittävästi ja viimeisimmän BSE-kriisin
myönteiset vaikutukset siipikarja-alalle  nostivat helmikuussa 2001 hinnat kaikkien
aikojen ennätystasolle, lähes 170 euroon 100 kilogrammalta, mikä on paljon korkeampi
taso kuin edellisten vuosien vastaavana aika na. Tämän jälkeen keskihinnat laskivat
vuoden 2001 loppupuolella, mutta pysyivät ed ellisten vuosien hintoja korkeampina
elokuun loppuun saakka, jolloin ne laskivat  lähelle aiempien vuosien keskitasoa.
Marraskuussa keskihinnat alkoi vat jälleen nousta pääasiassa , koska Espanjassa hinnat
nousivat suuresti, mutta laskivat jälleen joulukuussa ja päätyi vät vuoden lopulla noin
133 euroon 100 kilogrammalta eli lähelle aiempien vuos ien keskihintoja, vaikka
olivatkin paljon alhaisemmat (noin 15 %) kuin vuotta aikaisemmin.
46. Naudanlihan kysyntä laski BSE-kriisin  vuoksi, mikä suosi osittain sianliha-alaa.
Sianlihan markkinahintojen merkittävä  nousu jatkui vuoden 2001 alkuneljänneksellä,
jolloin hinnat nousivat jyrkästi yltäen m aaliskuussa noin 200 eur oon 100 kilogrammalta.
Vaikka EU:n markkinahinnat pysyivät yleensä korkeina, ne kuitenkin laskivat
maaliskuun huipputasosta, lähinnä vientiv aikeuksien ja naudanlihan kulutuksen
elpymisen vuoksi. Lokakuuhun mennessä hinnat laskivat takaisin vuoden alun tasolle ja
pysyivät alhaisina yltäen vuoden lopulla runsaaseen 136 euroon 100 kilogrammalta eli
noin 15 prosenttia alemmalle tasolle kuin vuoden 2001 alussa.
47. Muualla kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa  lampaan- ja vuohenlihan alan
markkinahinnat olivat vuonna 2001 edellisvuotta ja aiempia vuosia selvästi
korkeammat. Vuoden alkupuolis kolla EU:n keskihinnat nousivat rajusti huhtikuun
loppua kohti noin 12 prosenttia vuoden alun hi ntoja korkeammalle ja laskivat sen
jälkeen heinäkuussa noin kahdeksan pros enttia vuoden alkua alha isemmalle tasolle.
Suu- ja sorkkataudin puhkeaminen helmi kuun lopulla Yhdistyneessä kuningaskunnassa
saattoi markkinat sekasortoon. Lampaan lihan hinnat laskivat enemmän kuin
neljänneksen heti, kun saatiin tieto taudin puhkeamisesta, ja  jatkoivat laskuaan, mikä
johti vientimarkkinoiden sulkeutumiseen. Kesän jälkeen keskihinnat alkoivat kuitenkinjälleen kohota melkein kevään huippuhintoi hin ja joulukuuhun mennessä ne elpyivät
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja vienti jat kui ja ylitti jopa aiempien vuosien tasot
21nousten historiallisesti korkealle  tasolle, joka oli lähes 470 euroa 100 kilogrammalta eli
noin 21 prosenttia korkeampi kuin vuotta aiemmin.
1.4. Tuotantopanosten hinnat
48. Tavaroiden ja palvelujen ostohintai ndeksi maatalouden päivittäiskulutuksen osalta  nousi
vuonna 2001 nimellisesti keskimäärin 4,5 pr osenttia edellisvuoteen verrattuna.
Merkittävimmin nousivat lannoitteiden (+  13 %) ja rehujen (+ 6 %) hinnat.
49. Kun inflaatio otetaan huomioon, tavaroiden ja palvelujen ostohi ntaindeksi maatalouden
päivittäiskulutuksen osalta nousi koko Eu roopan unionissa reaalisesti 2,2 prosenttia
vuoteen 2000 verrattuna. Nousu oli keskimäär äistä suurempi Tanskassa (+ 5,7 %),
Saksassa (+ 3,3 %), Ranska ssa (+ 2,3 %), Alankomaissa (+ 2,7 %), Portugalissa
(+ 4,1 %) ja Ruotsissa (+ 5,4 %). Tuotant opanosten hintaindeksi nousi myös Belgiassa
(1,3 %), Irlannissa (1,0 %) ja Italiassa ( 2,1 %). Itävallassa, Krei kassa, Luxemburgissa,
Espanjassa ja Yhdistyneessä  kuningaskunnassa se pysyi sen sijaan lähes vakaana, kun
taas Suomessa tuotantopanosten hintaindeksi laski 1,5 prosenttia.
1.5. Maataloustulojen kehitys
50. Eurostatin ensimmäiset arviot perust uvat jäsenvaltioilta vuoden 2001 joulukuun alussa
saatuihin tietoihin, joiden mukaan maataloustulot (mitattuna reaalisena nettoarvonlisänätuotannontekijähintaan vuosittaista työpa nosyksikköä kohden) nousivat koko Euroopan
unionissa edellisvuoteen verrattuna kesk imäärin 2,7 prosenttia. Nousu oli selkeä
useimmissa jäsenvaltioita, joista vain kahdessa maataloustulot olivat laskeneet.Merkittävintä nousu oli Tanskassa (+ 12,5 %) , Portugalissa (+ 9,5 %), Itävallassa
(+ 8,5 %), Irlannissa  (+ 7,3 %), Belgiassa (+ 6,2 %) ja  Saksassa (+ 5,7 %). Sianlihan
hintojen voimakas nousu lisäsi maatalous tuloja yleisesti useimmissa näistä
jäsenvaltioista. Tosin työpanoks en voimakas väheneminen maataloudessa oli tärkein
hintoja nostava tekijä Irla nnissa. Lisätekijöinä työpanosyksikkökohtaisten keskitulojen
nousussa olivat maatalousalalle maksettu jen tukien nousu Agenda 2000:n yhteydessä
toteutetun yhteisen maatalouspolitiikan uudist uksen ja kotieläinalan terveyskriisin
puhkeamisen vuoksi toteutettuje n toimenpiteiden myötä. Li säksi on otettava huomioon
EU:n maataloudessa käytetyn työvoiman uus i, tosin heikko väheneminen (-1,6 %
vuonna 2001). Muista jäsenva ltioista tulot nousivat Alankomaissa (4,3 %),
Yhdistyneessä kuningaskunnassa (4,3 %), S uomessa (3 %), Ruotsissa (2,8 %),
Espanjassa (2,7 %) ja Kreika ssa (1,4 %) ja muuttuivat va in hieman Ranskassa. Tulot
laskivat vuoden 2000 tason alapuol elle ainoastaan Italiassa (-0,8 %) ja Luxemburgissa
(-2,4 %).
51. Maatalouden keskitulojen nousu vaihte li suuresti tuotantosuunnan mukaan.
Keskitulojen odotetaan nousevan vuoden 2000 tasoon verrattuna tiloilla, jotka ovat
erikoistuneet sianlihan ja siipikarjanlihan  tuotantoon (+ 30 %), yhdistelmätuotantoon
(vilja ja kotieläinkasvatus ) (10,1 %), maidontuotantoon (+ 5.8 %) ja puutarhaviljelyyn
(+ 3,2 %). Tulojen odotetaan sen sijaan pysyvän lähes vaka ina viljan viljelyyn
erikoistuneilla tiloilla. Laiduntavaan karjaa n erikoistuneilla tilo illa tulot laskivat
1,7 prosenttia ja viinintuotantoon erikoist uneiden tilojen tulot romahtivat noin 12,6 %.
22Maataloustulojen nimellistuottajahintojen vaihtelu vuosina 2001 ja 2000
( %)
2001/2000 2000/1999
JäsenvaltioKasvi-
tuotteetEläin-
tuotteetYhteensäKasvi-
tuotteetEläin-
tuotteetYhteensä
EU-15 4,1 5,8 5,0 -0,4 7,8 3,5
Belgique/België 7,4 3,8 5,1 -0,5 14,5 8,3
Danmark 1,0 8,4 7,0 4,9 11,8 9,2
Deutschland 17,4 4,8 8,9 -1,9 10,9 6,5
Elláda 4,6 8,4 5,9 2,7 6,4 3,7
España -0,2 9,3 3,4 -1,1 10,2 2,8
France 4,2 -1,6 3,7 -1,7 4,9 1,5
Ireland -5,2 7,6 5,8 -2,2 8,2 6,8
Italia 5,1 4,3 4,8 1,0 6,0 2,9
Luxembourg 0,7 -1,1 -0,8 -0,7 1,1 0,7
Nederland 6,9 3,6 5,3 4,1 16,2 9,9
Österreich 1,9 7,8 6,1 2,7 7,6 6,5
Portugal 8,3 9,9 9,0 -5,1 13,6 3,0
Suomi/Finland -3,2 7,8 4,0 -6,9 10,8 5,6
Sverige 6,8 3,5 4,6 -9,8 1,8 -1,7
United Kingdom 12,1 5,5 8,0 -6,2 0,1 -2,3
Lähde : Eurostat.
23Maatalouden nimellisten tuotantopanosten ostohintojen vaihtelu vuosina 2001 ja
2000
(%)
Tavarat ja palvelut
välituotekäytön osaltaInvestointihyödykkeet ja
–palvelutYhteensä
Jäsenvaltio
2001/2000 2000/1999 2001/2000 2000/1999 2001/2000 2000/1999
EU-15 4,5 6,1 2,2 1,8 4,0 4,9
Belgique/België 3,2 8,4 2,6 -0,7 3,2 7,1
Danmark 7,9 3,3 2,4 1,3 6,8 2,8
Deutschland 5,4 10,4 1,3 0,9 4,4 7,9
Elláda 3,5 8,2 3,7 1,9 3,5 6,7
España 2,4 5,8 7,7 4,8 3,1 5,6
France 3,6 5,8 1,8 1,5 3,2 4,9
Ireland 5,0 5,8 3,8 4,6 5,0 5,4
Italia 4,3 2,6 1,6 1,9 3,2 2,2
Luxembourg 2,6 6,4 7,2 1,9 4,4 4,3
Nederland 7,1 7,4 2,4 -0,6 6,4 5,2
Österreich 1,4 7,6 2,0 1,3 1,6 4,7
Portugal 7,7 3,4 2,2 4,8 6,9 3,7
Suomi/Finland 0,9 7,2 2,8 4,1 1,3 6,1
Sverige 6,9 6,1 2,7 1,7 6,0 5,0
United Kingdom 0,9 2,9 5,3 1,4 11,0 2,7
Lähde : Eurostat.
24Maataloustuotteiden reaalituottohintaindeksi
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001
EU-15 100 97,2 89,4 84,6 84,8 85,2 83,0 80,0 76,6 72,8 74,0 75,9
Belgique/België 100 98,1 92,3 83,8 84,8 79,4 79,2 79,2 74,6 68,3 72,0 74,3
Danmark 100 96,2 92,8 80,0 79,5 77,8 77,3 76,0 66,7 62,6 67,0 70,2
Deutschland 100 95,2 91,2 80,6 79,4 78,7 76,8 76,1 71,0 67,2 70,6 75,4
Elláda 100 100,6 90,5 84,3 87,5 87,7 86,5 84,7 80,9 79,3 80,3 82,9
España 100 94,9 83,5 84,1 88,8 94,1 90,5 84,8 81,7 78,9 78,5 78,7
France 100 97,7 89,6 83,5 80,7 80,2 78,6 78,0 77,6 74,5 74,2 75,9
Ireland 100 93,4 91,9 96,7 95,8 95,6 89,3 82,4 79,9 74,6 76,0 77,4
Italia 100 102,8 89,8 87,8 87,5 90,9 89,2 87,4 85,3 81,0 81,4 83,4
Luxembourg 100 89,6 82,3 78,0 75,9 73,6 71,0 71,4 69,6 69,2 67,1 65,1
Nederland 100 100,8 92,1 83,4 84,2 84,9 84,8 87,0 81,8 74,1 80,1 80,9
Österreich 100 97,1 92,5 87,3 85,5 63,2 62,7 63,4 58,7 56,6 59,3 61,9
Portugal 100 87,3 74,3 71,4 73,8 72,2 69,7 64,3 66,6 62,2 62,5 65,8
Suomi/Finland 100 92,5 89,6 87,7 86,6 63,9 54,4 53,0 51,8 50,2 51,4 52,2
Sverige 100 91,5 86,4 79,3 81,6 79,8 76,2 73,7 74,6 72,2 68,3 70,3
United Kingdom 100 93,7 91,9 94,5 93,2 98,2 94,4 79,1 69,7 65,9 65,9 70,2
Lähde : Eurostat.
25Tavaroiden ja palvelujen reaaliostohintai ndeksi maatalouden päivittäiskulutuksen osalta
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001
EU-15 100 97,4 95,0 93,4 91,3 90,8 92,2 90,9 86,4 84,1 87,7 89,6
Belgique/België 100 97,1 94,5 91,0 88,5 87,4 89,4 89,7 84,4 82,4 87,1 88,2
Danmark 100 96,7 94,1 92,7 89,0 87,6 88,6 88,7 85,5 82,5 83,6 88,4
Deutschland 100 98,3 96,0 91,9 90,0 88,5 89,8 89,9 85,0 83,7 91,2 94,2
Elláda 100 101,7 99,2 96,5 97,4 94,2 94,6 92,0 87,8 86,4 91,2 91,9
España 100 96,1 92,0 91,1 89,5 88,4 88,7 89,0 86,4 83,4 85,3 84,7
France 100 97,9 96,2 94,2 92,6 92,6 94,4 94,9 91,6 89,5 92,9 95,0
Ireland 100 97,3 94,3 93,0 91,7 90,8 92,7 90,0 86,1 84,6 85,3 86,2
Italia 100 95,9 92,8 95,6 93,1 97,9 97,0 93,2 89,1 86,1 86,3 88,1
Luxembourg 100 98,7 96,0 91,4 89,5 89,0 91,1 90,4 87,4 85,8 87,9 88,3
Nederland 100 96,9 95,2 90,9 87,5 88,7 90,9 89,3 84,8 81,3 85,9 88,2
Österreich 100 98,8 96,3 93,7 88,8 84,8 87,5 89,6 86,0 83,5 88,4 88,2
Portugal 100 94,5 89,3 79,7 79,2 76,0 73,4 69,0 65,4 63,4 64,0 66,6
Suomi/Finland 100 102,8 102,4 102,0 96,6 74,7 75,9 77,0 73,9 71,6 74,5 73,4
Sverige 100 95,4 92,9 88,4 88,1 90,8 96,6 98,2 96,5 95,3 97,3 102,6
United Kingdom 100 97,6 97,2 99,7 97,0 97,2 101,2 93,5 83,9 81,1 85,5 85,1
Lähde : Eurostat .
261.6. Maatalouden kirjanpi don tietoverkko (FADN)
1.6.1. Maataloustulot
52. FADN-tietoverkkoa käytet ään laskettaessa EU:n maatalousyritysten tuottoa,
kustannuksia ja tuloja maatalouden yhde nmukaistettua kirjanpitoa koskevasta
tutkimuksesta saatujen tietojen perust eella (ks. VII luku, taulukko 3.2.1.). Tästä
tutkimuksesta saadaan arvokasta tietoa s iitä, miten maatilojen tulot vaihtelevat
tuotantosuunnan ja tilan sijainnin muk aan, sillä koko maatalousalan kattavien
tulosten keskiarvot eivät näitä tietoja paljasta. Tässä osassa esitetään tietojatuotantosuunnittain ja maitta in jaoteltuina. Tuotantosuuntien selitykset annetaan
VII luvun taulukossa 3.2.2.
53. Tätä kertomusta laaditt aessa kaikki vuoden 1998 tul okset eivät vielä olleet
käytettävissä, ja joidenkin maiden osalta käytettävissä olevat tiedot olivat vieläväliaikaisia. Maatalouden erilaisia tuot antosuuntia ja tilo jen taloudellista kokoa
koskevat yksityiskohtaiset tulokset es itetään VII luvun taulukoissa 3.2.3. ja 3.2.4.
1.6.2. Maataloustulo tuotantosuunnan mukaan54. Jäsenvaltioiden keskimääräisissä  tuloissa ilmenevät suuret er ot (ks. taulukot 1, 2 ja 3)
johtuvat niiden maatalouden rakenteesta.
55. Viljelijöiden keskimääräiset tulot ovat yleisesti ottaen korkeimmat niissä
jäsenvaltioissa, joissa on paljon suuria peltokasveihin, lypsykarjaan tai vähemmänsäänneltyyn tuotantoon (sika-, siipikarja, puutarhaviljely jne.) erikoistuneita tiloja.
Etelä-Euroopan jäsenvaltioissa, joissa on paljon pieniä yhdistelmätuotantoa(kasvinviljelyä ja kotieläintuotantoa) tai monivuotisten kasvien viljelyä harjoittavia
tiloja (joissa viljellään erilaisia kasveja), on Eu roopan unionin keskitasoa
alhaisemmat keskitulot.
56. Taulukossa 3 esitetään tulotason suuret vaihtelut eri tuotantosuuntien ja eri
jäsenvaltioiden vä lillä mitattuna maatalouden ne ttoarvonlisäyksenä. Merkille
pantavaa ovat erityisesti sika- ja siipik arjatalouden sekä y hdistelmätuotannon vuoden
1998 negatiiviset luvut useissa  jäsenvaltioissa. Nä mä tulokset kuvastavat kyseisenä
vuonna puhjenneen sianlihan-alan kriisin  vakavuutta. Tilanne  normalisoitui vuonna
1999, jolloin ainoastaan Ruotsissa maat alouden nettoarvonlisäys oli negatiivinen
lihantuotannon alalla.
57. Taulukossa 4 esitetään tukien ja verojen erotuksen osuus maatalouden
nettoarvonlisäyksestä. Vuonna 1998 15 jäse nvaltion unionissa vero jen vähentämisen
jälkeen lasketun eli puhtaan tuen osuus  maatalouden nettoarvonlisäyksestä oli
35 prosenttia, mutta jä senvaltioiden ja tuotantosuuntie n välillä oli merkittäviä eroja.
58. Vuonna 1998 Suomen ja Ruotsin maatal ouden keskimääräinen nettoarvonlisäys jäi
alle tukien ja verojen erotuksen. Näin ollen markkinatulot eivät riittäneet kattamaantuotantokustannuksia. Tuen osuus tuloista t aas oli alhaisin Alankomaissa, Belgiassa,
Italiassa ja Espanjassa.
2759. Tulotuen osuus vaihtelee huomattavas ti myös tuotantosuunnittain. Puhtaan tuen
osuus tuloista oli korkein lihan tuotannon, peltokasvinviljelyn sekä
yhdistelmätuotannon alalla . Vähiten tuettuja aloj a ovat puutarhatuotanto ja
viininviljely.
60. Tarkempia tietoja on saatavilla FADN:n ko tisivuilta, jotka löytyvät osoitteesta:
http://europa.eu.int/comm/agriculture/rica
28LUKU II
2. P OLIITTINEN KEHITYS JA LAKIALOITTEET VUONNA 2001
2.1. Laatupolitiikka
2.1.1. Suojatut alkuperänimitykset / Suojatut maantieteelliset me rkinnät / Aito perinteinen
tuote
61. Tuotteet, joilla on maantieteelliseen alkuperään viittaava nimi ja jotka on tuotettu
perinteisin menetelmin, vastaavat kul uttajien odotuksiin kahdellakin tapaa:
– ensiksi niiden ainutlaatuisten ai stinvaraisten ominaisuuksien vuoksi; ja
– toiseksi niiden valmistuksessa käytetyt perinteiset menetelmät ovat omiaan
luomaan luottamuksen ilmapiirin tuotteen, sen lähtöpaikan ja siellä elävän jatuotetta kehittävän väestön välille.
62. Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudi stamisen yhteydessä vuonna 1992 pantiin
alulle näiden periaatteiden toteuttaminen käytännössä. Uudistuksen myötä yhteisestämaatalouspolitiikasta tuli myös osa uutta maailmanlaajuista talousjärjestystä, jolleluotiin perusta Uruguayn kierroksella.
63. Neuvoston asetukset (ETY) N:o 2081/92 ja N:o  2082/92  annettiin tämän uuden
suuntauksen mukaisesti tarkoituksena pe rustaa järjestelmä, jolla korostettaisiin
erityisten elintarvikkeiden arvoa ja suojaa. Tällaisten tuotteiden erityisyys voiperustua niiden maantieteelliseen al kuperään (suojatut alkuperänimitykset ja
maantieteelliset merkinnät: SAN ja SMM) tai perinteisiin tuotantomenetelmiin (aitoperinteinen tuote: APT).
64. Suojaaminen on tarpeen, s illä kun elintarvikkeen main e ylittää sen maantieteellisen
alkuperän ja erityisten valmis tusmenetelmien asettamat ra jat, sitä voidaan pyrkiä
käyttämään väärin ja jäljittelemään.
65. Lisäksi käytettäessä kaikille jäsenvaltioille yhteisiä merkintöjä kyseisillä tuotteilla on
helpompi käydä vapaasti kauppaa, kun ne on suojattu.
2.1.2. TRIPS sopimus66. Ajatus alkuperänimitysten ja maantietee llisten merkintöjen suojaamisesta syntyi
kansainvälisissä yhteyksissä. TRIPS-sopimuksessa (sopimus teollis- jatekijänoikeuksien kauppa an liittyvistä näkökohdista) esite tty käsite maantieteellisistä
merkinnöistä vastaa asetukse ssa (ETY) N:o 2081/92 määrite ltyä yhteisön käsitettä.
Tätä asetusta on muutettava sitä mukaa kuin TRIPS-sopimuksen määräyksiä pannaan
täytäntöön. WTO:hon kuuluvien unionin ul kopuolisten maiden tuottajat voivat
vastustaa unionin rekisteröintihakemuksia, jos niillä on perusteltu intressi.
67. Euroopan komissio on tehnyt neuvostolle e hdotuksen, jonka tarkoituksena on täyttää
TRIPS-sopimuksessa komissiolle as etut velvoitteet (rekisteröintien
vastustamisoikeus on ulot ettava koskemaan WTO:n jäseniä). Paremman suojan
saamiseksi Euroopan maantie teellisille merkinnöille e hdotetaan TRIPS-sopimuksen
29lisäksi muutoksia, joilla järjestelmä ulotettaisiin koskemaan yhteisön ulkopuolisia
maita samanarvoisuude n ja vastavuoroisuuden pohja lta. Lisäksi ehdotetaan muita
mukautuksia mm.: viinietikan mukaan ottamista järjestelmään, kivennäis- jalähdevesien poistamista järjestelmästä ja nopeutet un rekisteröintimenettelyn
poistamista.
68. Komissio on täydentänyt neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92
1 mukaisesti
suojattujen alkuperänimitysten  (SAN) ja suojattujen m aantieteellisten merkintöjen
(SMM) luetteloa, johon kuuluu nykyään 584 tuotetta. Uudet re kisteröinnit ovat
merkki niin kyseisten jäsenvaltioiden määrän kuin tuotantotyyppienkin kannaltakatsottuna siitä, että kul uttajia kiinnostaa yhä ene mmän sellainen tuotteiden
valmistaminen, joka on tunni stettavissa tuotteiden maantieteelliseen alkuperään
liittyvien tuotantomenetelmien perusteella.
2.1.3. Undet listatut tuotteet69. Maataloustuotteiden ja elintarvikkeid en erityisluonnetta koskevista todistuksista
annetun asetuksen (ETY) N:o 2082/92 täytäntöönpanon yhteydessä on otettukäyttöön uusi merkintä ‘aito perinteinen tuote' (APT).
2 Asetusta on loppujen lopuksi
hyödynnetty hyvin vähän, toistaiseksi on tehty vain 10 APT-rekisteröintiä.
Komission neuvostolle kyseisen asetuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä
toimittaman kertomuksen mukaan suunnitte illa on asetus, jonka luonnosta on jo
käsitelty ja jolla toivo ttavasti onnistutaan ratkai semaan asian yhteydessä
ilmaantuneet vaikeudet. Tarkoituksena on täsmentää erityisestivastustamismenettelyn oikeudellinen perusta.
70. Parhaillaan pyritään selkeyttämään monenvälisesti tiettyjä asetuksessa (ETY)
N:o 2081/92 TRIPS-sopimuksesta säädettyjä  seikkoja. Lisäksi Euroopan unioni on
asian edistämiseksi ehdottanut maantieteellisten merkintöjen ilmoitus- jarekisteröintijärjestelmän, monenkeskisen rekisterin, perustamista ja maantieteellistenmerkintöjen suojan ulottamista koskemaan muitakin tuotteita kuin viinejä jaalkoholijuomia. Tämä on ensisija inen tavoite, jonka avulla  yhteisön tuottajat, joilla
on oikeus maantieteellisten merkintöje n käyttöön, voivat suojata tuotteensa
tehokkaammin ja onnistuvat löytämään om an paikkansa maailmanmarkkinoilla.
                                                
1EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.
2EYVL L 208, 24.7.1992, s. 9.
30Luettelo vuonna 2001 toteutetuista SAN- , SMM- ja APT-rekisteröinneistä
Jäsenvaltio Tuote Nimitys
Belgia Pâté Gaumais
(lihasta valmistetut tuotteet)SMM
Espanja Lacón Gallego
(lihasta valmistetut tuotteet)SMM
Espanja Azafrán de La Mancha
(sahrami)SAN
Espanja Pimentón de Murcia
(chilipippuri)SAN
Espanja Aceite del Bajo Aragón
(oliiviöljy)SAN
Espanja Sierra de Cazorla
(oliiviöljy)SAN
Espanja Alcachofa de Tudela
(hedelmät, vihannekset)SMM
Espanja Botillo del Bierzo
(lihasta valmistetut tuotteet)SMM
Espanja Arroz de Valencia o Arrós de València
(riisi)SAN
Espanja Manzana Reineta del Bierzo
(hedelmät)SAN
Espanja Salchichón de Vic-Llonganissa de Vic
(lihasta valmistetut tuotteet)SMM
Ranska Bleu du Vercors-Sassenage
(juusto)SAN
Ranska Taureau de Camargue
(liha)SAN
Ranska Jambon sec et noix de jambon sec des Ardennes
(lihasta valmistetut tuotteet)SMM
Ranska Boudin blanc de Rethel
(lihasta valmistetut tuotteet)SMM
Ranska Huile d'Olive d'Aix en Provence
(öljy)SAN
Ranska Huile d'olive de Haute Provence
(oliiviöljy)SAN
Ranska Pélardon
(juusto)SAN
Italia Val di Mazara
(öljy)SAN
Italia Agnello di Sardegna SMM
Italia Bergamotto di Reggio Calabria - olio essenziale
(eteerinen öljy)SAN
Italia Limone Costa d'Amalfi
(hedelmät)SMM
Italia Veneto Valpolicella, Veneto Euganei e Berici,
Veneto del Grappa(öljy)SMM
Italia Coppia Ferrarese
(leivonnainen)SMM
Ruotsi Falukorv
(lihasta valmistetut tuotteet)APT
312.2. Luonnonmukainen maatalous
71. Komissio antoi 2. maaliskuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 436/20013 saattaakseen
asetuksen (ETY) N:o 2092/914 teknisen liitteen II ajan tasalle.
72. Komissio antoi 7. syyskuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 1788/20015, joka koskee
kolmansista maista lähtöisin olevaan tuontiin liittyvää tarkastustodistusta.
73. Komissio antoi 19. joulukuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 2491/20016 pääasiallisesti
muuttaakseen asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitettä III.
74. Komissio aloitti asetuksen (EY) N:o 1804/1999 7, jossa säädetään myös asetuksen
(ETY) N:o 2092/91 soveltamisal aan kuuluvasta luonnonmukaisesta
kotieläintuotannosta, peru steella toimenpide ohjelman, jonka tarkoituksena on
selkeyttää tiettyjä luonnonmukaista kotielä intuotantoa koskevia seikkoja, jotka
neuvosto toi esiin asetuksen (EY) N:o 1804/1999 hyväksymisen yhteydessä.Ohjelma kattaa ensisijaisesti seuraavat aiheet:
– eläinrehun merkintä- ja tarkastusvaa timuksia koskevan asetuksen laatiminen
– liitteen VI A ja B osan täydentäminen jalostetuissa kotieläintuotteissa
käytettävien muiden kuin maatalousperäisten ainesten ja käsittelyvälineidenosalta
– eläinrehun korvaaminen synteettisillä tuotteilla, esim. vitamiineilla ja
aminohapoilla.
75. Asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteiden jatkuv aan ajan tasalle s aattamiseen sisältyi
seuraavien asioiden käsittely:
– tuotantosuunnan muutta mista koskeva kausi
– tiettyjen panosten käytölle asetettujen määräaikojen tarkistaminen
– käsittelemättömien siementen käytön kumoaminen.
76. Tarkastusta koskevat suuntaviivat on laadittu sekä ta rkastuselimille että
viranomaisille.
77. Keskusteluja on käyty mahdollisuudesta laatia eurooppalain en toimintasuunnitelma
luonnonmukaisesti tuotetuille elintarvikke ille ja luonnonmukais elle maataloudelle.
Asiasta on toimitettu kysely jäsenvaltioiden vastattavaksi.
78. Asetuksen (ETY) 2092/91 11 artiklan 1 kohda n mukainen vastaavuuden arviointi on
käynnissä usean yhteisön ulkopuolisen maan osalta. Komissio antoi 21. helmikuutaja 27. joulukuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 349/2001
8, jolla vastaavuuden
                                                
3EYVL L 63, 3.3.2001, s. 16.
4EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1.
5EYVL L 243, 13.9.2001, s. 3.
6EYVL L 337, 20.12.2001, s. 9.
7EYVL L 222, 24.8.1999, s. 1.
8EYVL L 52, 22.2.2001, s. 14.
32myöntäminen ulotettiin koskemaan Unkarista tuotavia tuotteita ja pidennettiin
määräaikaa Argentiinan sisällyttämisek si luetteloon, sekä asetuksen (EY)
N:o 2589/20019, jolla vastaavuuden myöntäminen ulotettiin koskemaan Tšekistä
lähtöisin olevaa kotieläintuotantoa.
2.3. Maataloustuotteiden  menekinedistäminen
79. Komissio hyväksyi joulukuussa 2001 ne uvoston asetuksella (EY) N:o 2702/1999
perustetun, maataloustuotteita koskeviin  tiedotus- ja myynninedistämistoimiin
kolmansissa maissa sove llettavan uuden järj estelmän yhteydessä 18 ohjelmaa
ammattialajärjestöjen kansallisten viranomaisten välityksellä esittämistä33 ohjelmasta.
80. Nämä menekinedistämiska mpanjat on kohdistettu pääas iallisesti Kaukoidän maihin,
Yhdysvaltoihin, Brasiliaan ja KIE-maihin. Kampanjatuotteita ovat lähinnämaitotuotteet, tuoreet ja jalostetut hedelmät ja vihannekset, viinit ja sianliha. Kolmenvuoden talousarvio yltää 19,5 miljoonaan euroon, joista 9,8 miljoonaa euroa onyhteisön vastuulla.
81. Komissio antoi naudanliha-alalle tiedotusta koskevista erityistoimenpiteistä
asetuksen (EY) N:o 1358/2001, jonka tar koituksena on palauttaa kuluttajan
luottamus naudanlihaan. Komissio hyväks yi tämän asetuksen nojalla joulukuussa
2001 ammattialajärjestöje n ja jäsenvaltioiden esittämis tä 19 ohjelmasta 13. Yhteisön
rahoitusosuus näille yksivuotisille ohj elmille on 8,3 miljoonaa euroa. Aloitteen
tarkoituksena on välittää eur ooppalaisille kuluttajille  tietoja yhteisön ja kansallisista
säännöistä elintarviketurvan al alla (jäljitettävyys, merkinnät jne.) ja ulottaa valvonta
koskemaan koko tuotantoketjua ja toisaalta välittää tietoja tuott een ravintoarvosta.
82. Komissio on laatinut yhteisön sisäisen menekin edistämiseksi neuvoston asetuksen
(EY) N:o 2826/2000 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti
kyseisten alojen tiedotusta  koskevat suuntaviivat. Hallintokomitea antoi puoltavan
lausunnon tästä asetusluonnoksesta joulukuussa 2001.
2.4. Maatalouslainsäädännön yksinkertaistaminen
2.4.1. Johdanto
83. Komission maatalouslainsäädännön alalla to teuttamassa yksinkert aistamistyössä on
keskitytty 1) saamaan maatalouslains äädännöstä mahdollisimma n selkeä, avoin ja
ymmärrettävä ja 2) vähentämään yhteisestä maatalouspolitiikasta (YMP) viljelijöilleja hallintovirkamieh ille aiheutuvia hallinno llisia työpaineita.
84. Maatalouslainsäädännön yksinkertaistamis ta on käsitelty säännöllisesti neuvoston
kokouksissa vuonna 2001 ja siitä on keskus teltu myös maatalouslainsäädännön
yksinkertaistamista käsitte levässä asiantuntija ryhmässä, jonka komissio perusti
lokakuussa 2000 pidetyn maatalousneuvos ton kokouksen päätösten mukaisesti.
Ryhmässä on selkeytetty use ita seikkoja ja laadittu lähi aikojen yksinkertaistamistyön
tärkeysjärjestys. Tärkeimpiin aihe isiin kuuluu tutkimus jäsenvaltioiden
tiedotusvelvoitteista komissiota kohtaan.
                                                
9EYVL L 345, 29.12.2001, s. 18.
3385. Komissio esitti maatalouslainsäädä nnön yksinkertaista mista koskevassa
kertomuksessaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle10 yksityiskohtaisia tietoja
asian edistymisestä huhtikuussa 1999 anne tun edellisen kertomuksen jälkeen.
Kertomuksessa käsiteltiin erityisesti eri aloilla hyväksyttyjäyksinkertaistamistoimenpiteitä.
2.4.2. Maatalouslainsäädännön avoimuus ja ymmärrettävyys86. Maatalouslainsäädännön konsolidointi on jatkunut kuluneena vuotena. Hankkeessa
on tarkoitus konsolidoida maatalouslainsääd äntö kaikilla EU:n virallisilla kielillä ja
toimittaa se Internetin kautta suuren yleisön saataville. Maataloutta koskeviensäädösten muutokset sisällytetään perustekst eihin, jotta selkeä ja ajan tasalla oleva,
vaikkakaan ei sitova versio olisi kai kkien saatavilla. EUR-LEX –verkkosivuille on
toistaiseksi toimitettu noin 665 konsolidoitua maataloussäädöstä.
2.4.3. Kauppajärjestelyt87. Komissio esitti kesäkuussa 2001 kauppajärjestely jen hallintokomitealle vientitukia
koskevien tulkitsevien huomau tusten päivitetyn kokoelman.
88. Komissio antoi marraskuussa 2001 asetuks en, jolla kansallis een ruoka-apuun alettiin
soveltaa tiettyjä yhteisön ruoka-apuun sovellettavia mene ttelyjä. Näiden
joustavampien mene ttelyjen avulla he lpotettiin kansallis ten ruoka-aputoimien
toteuttamista.
2.4.4. Pienviljelijöiden tukijärjestelmä89. Neuvosto antoi 19. kesäkuuta asetuksen (EY) N:o 1244/2001
11, jossa säädetään
tiettyihin tukijärjestelmiin kuuluvien maksuj en suorittamisen yksinkertaistamisesta.
Viljelijät, jotka ovat oikeutettuja pieniin suoran tuen maksuihin, voivat valitayksinkertaistetun järjestelyn, jossa he saavat koko vuosittaisen tukimaksun yhdellä
kertaa useiden viljelyalaan tai kotieläinten määrään perustuvien pientenerillismaksujen sijaan. Vuosittainen tukimaksu perustuu siihen suorien tukienmäärään, jonka järjestelmään osallistu jat ovat saaneet ko lmen vuoden viitekauden
aikana. Se on suurin noina kolmena vuoten a saatujen maksujen keskiarvosta tai
viimeisimpänä vuotena saadun maksun suur uinen, kuitenkin enintään 1 250 euroa.
Sen jälkeen kun maksun määrä on vahvistett u, se maksetaan alkaen siitä vuodesta,
jona viljelijä esittää järjestelmään osallistumishakemuksen, ja jatkuukolmivuotiskauden loppuun vuoteen 2005 saakka . Järjestelmää aletaan soveltaa 1.
tammikuuta 2002 alkaen, kun sen täytäntöönpan emista koskevat s äännöt on annettu.
2.4.5. Yhteisen maatalouspolitiikan sähköistä hakemistoa koskeva hanke90. Maatalouslainsäädännön yksinkertaistamista  käsittelevä asiant untijaryhmä hyväksyi
kokouksessaan, 22. lokakuuta 2001, sä hköistä hakemistoa koskevan
kokonaisvaltaisen täytäntöönpanosuunnitelma n. Hankkeen tarkoituksena on laatia
yhteisessä maatalouspolitiikassa käytet yistä koodeista sähköi nen hakemisto, jolla
                                                
10KOM(2001) 48, 29.1.2001.
11Neuvoston asetus (EY) N:o 1244/2001, 19.6.2001, yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen
järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 muuttamisesta.
34pyritään helpottamaan ja yksinkertaistamaan komission ja jäsenvaltioiden välistä
sähköistä tiedonvaihtoa.
2.4.6. Jäsenvaltioiden toimittamat yksinkertaistamista koskevat ehdotukset91. Komissio julkaisi lokakuussa 2000 valmisteluasiakirjan
12, joka oli vastaus EMOTR:n
maksajavirastoilta saatuihin yksinkertai stamisehdotuksiin ja  jonka mukaisesti
komissio pyysi vuoden 2001 alussa jäsenva ltioita toimittamaan yksinkertaistamista
koskevat ehdotuksensa asiaa käsittelevä lle asiantuntijaryhm älle. Jäsenvaltiot
toimittivat merkittävän määrän ehdotuksia, jo iden tarkasteluun komissio parhaillaan
syventyy.
92. Yhdennetyn hallinto- ja va lvontajärjestelmän täytänt öönpanoasetuksen uudistaminen
93. Maatalousmenojen tarkastusyksikkö aloitti vuonna 2001 yhdennetyn hallinto- ja
valvontajärjestelmän (IACS)  täytäntöönpanosta annetun asetuksen ajan tasalle
saattamisen ja uudistamisen. Tämän tarkistustyön tavoitte ena oli IACS-järjestelmän
selkeyttäminen ja yksinkertaistaminen. Siinä otettiin myös käyttöön tilakohtainen
lähestymistapa useiden nautoja kos kevien palkkioiden valvonnassa, mitä
maatalousneuvosto oli pyytänyt kokouksessaan 23. lokakuuta 2000. Ks. tarkemminkohta 7.1.5.
2.4.7. Lampaita koskevan tukijärjestelmän uudistaminen94. Neuvosto antoi marraskuussa 2001 aset uksen lampaita ja vuohia koskevan
tukijärjestelmän uudistamis esta. Tärkein muutos kos kee vajemaksun korvaamista
kiinteällä maksulla. Asetus yksinkertaistaa järjestelmää merkittävästi ja silläkorvataan aiemmat kuusi asetusta. Lisä ksi uudistuksen myötä alalle saadaan
yksityiskohtaiset säännöt.
2.5. Valtiontuet
2.5.1. Johdanto
95. Euroopan komissio antoi 6. kesäkuuta 2001 uudet suuntaviivat maataloustuotteiden
mainostamista koske vasta valtiontuesta
13. Uusi asiakirja selkeyttää laatutuotteiden,
alueellista alkuperää olevia tuotteita ja jäljite ttävyysjärjestelmää koskevaa komission
politiikkaa.
96. Maantieteellistä alkuperää olevia tuotte iden menekkiä voidaan nyt edistää, jos
noudatetaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevia sääntöjä. Uusissasuuntaviivoissa hyväksytään näiden tuotteid en mainostamiseen myönnettävä tuki, jos
mainostamisessa tuotteen alkuperä on tärkei n viesti ja jos mainostaminen toteutetaan
kyseisen jäsenvaltion ja tuotantoal ueen ulkopuolella. Tavoitteena on esitellä
kuluttajille tuotteita, joita he eivät tunne. Jos mainon ta on tarkoitettu kyseisen
jäsenvaltion ja tuotantoalu een kuluttajille, alkuperästä voidaan myös antaa tietoja.
Tällaisissa tapauks issa alkuperää koskevien v iittausten on kuitenkin oltava
toissijaisia tuotteen laatua koskevassa tiedottamisessa.
                                                
12SEC(2000) 1775, 23.10.2000.
13EYVL C 252, 12.9.2001, s. 5.
3597. Laatutuotteiden mainontaan voidaan myöntää tukea myös, jos nämä tuotteet täyttävät
selkeästi korkeammat laatuvaa timukset tai jos ne on suoj attu alkuperänimityksellä.
Väitteet tuotteiden korkeammasta laadusta  silloin, kun ne vain täyttävät kaikkia
vastaavia tuotteita koskevat lakisäätei set vaatimukset, voivat johtaa kuluttajia
harhaan. Valtiontukea voidaan myönt ää mainontaan ainoastaan, jollei
sisämarkkinoiden sääntöjä rikota.
98. Komissio ei yleensä vastusta mainontaan  myönnettyä tukea silloin, kun tuotteella on
EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN, S MM tai APT) ja kun mainonnassa viitataan
tuotteen alkuperään edellyttäen, että siinä käytetään tarkalleen samoja ilmauksia kuin
rekisteröidyssä tuotteessa.
99. Naudanlihan pakollisten merkintöjen mukaisesti on annettu myös uudet säännöt
jäljitettävyyttä koskevan ma inonnan tukemisesta. Yksittä isten yritysten mainontaa
koskeva valtiontuki on edelleen  kielletty ja samoin on määrätty 50 prosentin ja 75
prosentin enimmäismäärä tietyille heikommassa asemassa olevien alueiden pk-yritysten tuotteille.
100. Uudet suuntaviivat kumoavat aiemma t kaksi asiakirjaa vuosilta 1986 ja 1987.
Vahvistamisella ja selkeyttämisellä on tarkoitus edistää yhteisön valtiontukisääntöjenjatkuvaa yksinkertaistamista ja lisätä a voimuutta. Uusia suuntaviivoja sovelletaan
uusiin valtiontukiin 1.1.2002 alkaen, myös vireillä oleviin ilmoituksiin.
101. Komissio sai kaiken kaikkiaan 379 ilmoitusta maatalous- ja elintarvikealan
valtiontukisuunnitelmista. Komissio aloitti myös 39 sellaisen tukitoimenpiteentarkastelemisen, joita ei ollut aiemmin annettu EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan3 kohdan mukaisesti tiedoksi. Komissio hyväksyi 212 toimenpidettä. Useat näistä
toimenpiteistä hyväksyttiin sen jälkeen, kun kyseiset jäsenvaltiot joko muuttivat taiaikoivat muuttaa niitä valtiontukia koskevien yhteisön sääntöjen mukaisiksi. EY:nperustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohda ssa tarkoitettu menettely aloitettiin 15
tapauksessa, joiden osalta heräsi va hvoja epäilyjä niiden soveltuvuudesta
yhteismarkkinoille. Komissio päätti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2kohdassa tarkoitetun me nettelyn viidessä ta pauksessa, joista ka hden osalta tehtiin
kielteinen päätös. Kaikissa sellaisissa tapauksissa, joita koskeva päätös oli kielteinenja joiden osalta kyseinen jäsenvaltio oli jo myöntänyt valtiontuen, komissio vaatimaksetun tuen perimistä takaisin.
102. Jäljempänä tarkastellaan vain m uutamia vuoden 2001 tapa uksia, jotka ovat
kiinnostavia maataloutta ja elintarvikke ita koskevan valtiontuki politiikan kannalta.
Tapaukset on selkeyden vuoksi jaettu aiheittain.
2.5.2. Poikkeukselliset tapahtumat: BSE-kriisi103. Vuoden tärkein valtiontukea koskeva se ikka liittyy epäile mättä BSE-kriisin
seurauksiin. Yleensä valtiontukea koskevissa säänöissä kielletään jäsenvaltioitamaksamasta tulotukia viljelijöille, sillä se vääristää kilpailua ja häiritsee yhteistenmarkkinajärjestelyjen toimintaa. Tällaista tukea voidaan myöntää vainpoikkeustilanteissa korvaamaan niistä aiheutuneet vahingot.
104. EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan muka an yhteismarkkinoille soveltuu tuki
poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi.Perustamissopimuksessa ei ole määritelty poikkeuksellisen tapahtuman käsitettä ja
36komissio soveltaa tätä määräystä tapauskohtai sesti, kun siinä tar koitettuja erityisiä
tapahtumia ilmaantuu.
105. Komissio katsoi viime vuoden lopulla puhjenneen BSE-paniikin aiheuttaman
naudanlihamarkkinoiden kriisin poikkeukselliseksi tapahtumaksi. Poikkeuksellista eiole naudanlihan myynnin ja liikevaihdon ro mahtaminen, vaan komissio katsoo, että
myynnin romahtaminen on seurausta poikkeuksellisista ja harvinaisistayhteensattumista, joiden vuoksi viljelijöiden  tulot ovat pienentyneet: yhteisön
naudanlihan vientimarkkinoiden sulkeutu minen ja eurooppala isten kuluttajien
kielteisten reaktioiden laajuus, joita edelsi ja joihin liittyi useita tapahtumia, mm.ensimmäisten BSE-tapausten ilmaantuminen Saksassa, Italiassa ja Espanjassa,kaiken lihaluujauhon eläinrehuna markkinoi nnin kieltäminen yhte isössä ja kriisin
usein ristiriitainen hoitaminen jäsenvaltioissa.
106. Tämän vuoksi Euroopan komissio antoi Itäv allalle, Belgialle, Ra nskalle, Saksalle,
Italialle ja Espanja lle luvan maksaa tulotukea maatal oustuottajille, joille oli koitunut
tappioita marraskuusta 2000 kesäkuuhun 2001 välisenä aikana BSE-kriisin johdosta.
Muut jäsenvaltiot eivät ole esittäneet tällaista tukea koskevia hakemuksia. Komissiototesi kaikissa tapauksissa , ettei ala- tai tilakohtaisia tuen ylityksiä ollut tehty.
Kyseessä olevat valtiontuet voidaan tiivistää seuraavasti:
– Itävalta : komissio antoi 25. heinäkuuta l uvan noin 2,9 miljoonan euron (n. 40
miljoonan ATS:n) suuruise lle tulotuelle, joka oli myönnetty yhdessä
liittomaassa, Kärntenissä14;
– Belgia : komissio antoi 7. marraskuuta Belgialle luvan maksaa noin 29,7
miljoonan euron (1 200 miljoonan BEF:n) suuruisen toisen erän
naudanlihantuottajille tarkoitetusta suorasta tuesta15. Komissio oli antanut
luvan vastaavalle määrälle jo 25. he inäkuuta tukinumerolla N 437/2001. Tuki
on tarkoitettu naudanlihantuottajille, joita BSE-tauti oli erityisesti koetellut,koska heidän tulonsa perustuivat naudanlihantuotantoon;
– Ranska : komission 25. heinäkuuta hyväksymän tulotuen
16 yhteisarvo on
noin 259 miljoonaa euroa (1 700 miljoonaa FF), ja siihen kuuluu noin 152,4
miljoonan euron (1 000 miljoonan FF:n) su uruinen suora tuki, korkohyvitys,
joka on arvoltaan noin 60,9 miljoonaa euroa ( 400 miljoonaa FF) jakonsolidointilainat, joiden arvo on noin 45,7 miljoonaa euroa (300 miljoonaaFF);
– Saksa : komissio antoi 25. heinäkuuta Saks alle luvan maksaa tulotukea
seuraavasti: seuraavissa osavaltioissa: Baijeri17: noin 28 miljoonaa euroa
( 55 miljoonaa DEM); Thüringen18: tulotukea noin neljä miljoonaa euroa (8
miljoonaa DEM); Niedersachsen19: noin viisi miljoonaa euroa (10 miljoonaa
DEM).
                                                
14Päätökset ovat saatavilla Internetissä osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/secretariat  general/sgb/droit
com/index en.htm#aides. Kyseinen päätös koskee tukea NN 58/2001.
15Tuet nro N 437/2001 ja nro N 657/2001.
16Tuki nro NN 46/2001.
17Tuki nro N 193/2001.
18Tuki nro N 170/2001.
19Tuki nro N 164/2001.
37Komissio antoi 2. lokakuuta 2001 Saksalle (Baden-Württembergin
osavaltiolle)20 luvan maksaa tulotukea noin 5,1 miljoonaa euroa (10 miljoonaa
DEM) naudanlihantuottajille, jotka oliv at kärsineet tappioita marraskuusta
2000 kesäkuuhun 2001 välisenä aika na BSE-kriisin vuoksi.
Komissio antoi 30. lokakuuta 2001 Saks alle (Hesseni n osavaltiolle)21 luvan
maksaa tukea naudanlihantuottajille, jotka olivat kärsineet tappioitamarraskuusta 2000 joulukuuhun 2001 BSE-kriis in vuoksi. Erityisesti Hessenin
BSE-hätätilaohjelman peru steella myönnettiin tulotukea noin 766 937,82 euroa
(15 miljoonaa DEM) tuettuina lainoina t uottajille, joita BSE- kriisi oli koetellut;
– Italia : komissio antoi 25. heinäkuuta l uvan noin 77 miljoonan euron (noin
154 000 miljoonan ITL:n)22 suuruiseen tulotukeen naudanlihantuottajille.
Komissio antoi 30. lokakuuta 2001 Italialle (Lombardialle)23 luvan maksaa
noin 2,32 miljoonan euron suuruisen tuen  naudanlihantuo ttajille, joilla oli
maksuvalmiusongelmia tulojen vähennyttyä BSE-kriisin aikana. Tuessa olikyse tuetuista lyhytaikaisista lainoista, joihin kyseinen alue osallistui 3,5prosentin suuruisilla korkotu illa ja tuottajat vastasivat lopuista (vähintään 1,5
prosentista);
– Espanja : komissio antoi 25. heinäkuuta l uvan kahdelle alueelle maksaa
tulotukea: Asturiasille24: noin kuusi miljoonaa euroa (1 000 miljoonaa ESP) ja
Kantabrialle25: noin 5,98 miljoonaa euroa (994 miljoonaa ESP).
107. Komissio antoi EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla luvan useille muille
BSE-kriisiin liittyville valtiontuille, erityisesti Itävallassa, Italiassa ja Saksassa.Nämä tukitoimenpiteet koskivat esim.  BSE-testeistä koituvia kustannuksia,
korvauksia teurastamoille, teurastettujen kotieläinten arvoa, karjan säilyttämistätiloilla, joilta oli löydetty BSE-tautia, varastointia, käsiteltyjen eläinproteiinien jaeläinrehun kuljetus- ja hävityskustannuks ia. Useimmissa tälla isissa tapauksissa
komissio katsoi, että toime npide täytti valtiontukea koske vat säännöt eläintautien
torjuntaohjelmista sellaisina kuin s iitä määrätään yhteisön suuntaviivoissa
valtiontuesta maatalousalalle
26. Esimerkiksi:
– Itävalta : komissio antoi 2. lokakuuta 2000 It ävallalle luvan maksaa useita
BSE-tautiin liittyviä tukia, joid en kokonaistalousarvio ylitti 29 miljoonaa
euroa. Tähän Itävallan tukitoimenpiteeseen27 kuuluu useita ominaisuuksia.
Sillä korvataan eläinrehussa ja rehuseoksissa käytetyn käsitellyn eläinproteiininja eläinrehun lisäaineiden arvon alen eminen. Tukea voidaan myöntää myös
käsiteltyjen eläinproteiinien ja eläi nrehun, rehun lisäaineiden ja rehuseosten,
joissa on käytetty käsiteltyjä eläinproteiineja, riskimateriaalin jakäyttämättömän maidon tai siitä valmistettujen tuo tteiden varastointiin,
                                                
20Tuki nro N 150/B/2001.
21Tuki nro N 249/2001.
22Tuki nro N 113/A/2001.
23Tuki nro N 411/2001.
24Tuki nro N 269/2001.
25Tuki nro N 377/2001.
26EYVL C 28, 1.2.2000, korjaus EYVL C 232, 12.8.2000.
27Tuki nro N 114/2001.
38kuljetukseen ja hävitykseen. Lisäksi tukea voidaan myöntää myös
korvaukseksi BSE:n vuoksi eristettyjen tilo jen tulojen menety ksistä sekä BSE-
testauksesta aiheutuneid en kustannusten kattamiseen.
– Saksa : komissio antoi 25. lokakuuta 2001 tehd yllä päätöksellä luvan kahden
valtiontuen maksamiseen. Näistä toinen koski Baijerin osavaltiota28 ja oli
suuruudeltaan noin 10 miljoonaa euroa (20 miljoonaa DEM), joilla korvattiintuhottujen eläinrehujen arvo, ja  kuuden miljoonan euron (12 miljoonan
DEM:n) suuruista valtiontukea korvauksena tuottajille, joiden tiloilta olilöydetty BSE-tautia. Toinen valtiontuki maksettiin Sachsenin osavaltiossa
29 ja
se oli suuruudeltaan noin kaksi miljoonaa euroa (4 miljoonaa DEM) jamaksettiin karjan säilyttämisestä  tiloilla, joilla ko tieläimiä jouduttiin
teurastamaan viranomaisten vaatimuksesta.
Komissio antoi 30. lokakuuta 2001 luva n BSE-hätilaohje lmalle Hessenin
osavaltiossa
30. Ohjelmaan kuuluu tukitoimenpiteitä , joiden yhteydessä Hessen
korvaa aina 100 prosenttiin asti ennen 2. joulukuuta 2000 tuotettujen jalihaluujauhoa sisältävien eläinrehujen kuljetus- ja hävity skustannuksia; yli 24
kuukautta vanhalle nautak arjalle ja lampaille tehtyjen BSE-testien
kustannuksia, ruhojen ja maidon tuhoa misesta aiheutuneita kustannuksia ja
arvon, jos toimien perusteena on ollut epäilt y tai todettu BSE-tauti. Hyväksytyn
tukijärjestelmän yhteyde ssä maksettu tuki on suuruudeltaan 1 955 689 euroa.
Komissio antoi 7. syyskuuta 2001 Saksalle (Baden-Württembergin
osavaltiolle)
31 luvan maksaa tukea BSE-testeihin ja korvauksina teurastamoille
teurastettujen eläinten ar von ja tiloille, joilta oli löyt ynyt BSE-tautia. Näiden
kolmen tukitoimenpiteen soveltamin en on rajattu: vuoden 2002 loppuun BSE-
testien osalta ja BSE-taudin koettelemille tiloille maksettavien korvaustenosalta sekä vuoden 2001 l oppuun teurastamoille maks ettavien korvausten
osalta. BSE-testejä ja BSE-taudin koettelemia tiloja koskevat tuet tarkistetaanvuoden 2002 lopussa sen mukaan, mitä strategiaa BSE:n torjunnassa on
tuolloin käytetty.
– Italia : Tukijärjestelmään, joka hyväks yttiin 25. heinäkuuta 2001 (numerolla
N 113/A/2001), kuuluu muita valtiontukia kuin tulotuet – esim. korvauksia
tuottajille, joiden tiloilta oli löydetty BSE-tautia, varastointitukea ja kansallinenrahoitusosuus 'tuhoamiskustannuksista' – tuki kokonaisuudessaanon, 77 miljoonan euron suuruinen tulotuki  mukaan lukien, 150 miljoonaa euroa
(noin 300 000 miljoonaa ITL).
2.5.3. Eläintaudit: suu- ja sorkkatauti Yhdistyneessä kuningaskunnassa108. Suurin osa Yhdistyneen kuningas kunnan komissiolle vuonna 2001 ilmoittamista
valtiontuista koski toimenpiteitä, joilla maataloustuottajia autettiin selviämäänsuurinta osaa maata koetelleen ja vakavia seurauksia maataloudelle tuottaneen suu-
ja sorkkataudin aiheutta mista rahoitus- ja tal oudellisista vaikeuksista.
                                                
28Tuki nro N 174/2001.
29Tuki nro N 248/2001.
30Tuki nro N 249/2001.
31Tuki nro N 150/B/2001.
39109. Tässä yhteydessä komissio hyväksyi kaks i suurempaa tukijärjestelmää: 3. huhtikuuta
2001 ‘luopujien tukijärjestelmän 2’32, jonka tarkoituksena on auttaa siankasvattajia,
jotka suu- ja sorkkataudin vuoksi halusi vat luopua siankasvatuksesta, tekemään
lopullisen luopumispäätöksen. Tämän tukijärj estelmän talousarvio oli viisi miljoonaa
Englannin puntaa. Vähän myöhemmin, 6. kesäkuuta 2001, komissio antoi luvan
myös 'kotieläinten hyvinvointia  koskevalle tuk ijärjestelmälle'33, jonka tarkoituksena
oli auttaa selviämään eläinten hyvinvoinn ille aiheutuneista ong elmista, jotka olivat
seurausta suu- ja sorkkataudin valvonnan vuoksi asetetuista siirtorajoituksista. Tähän
tukijärjestelmään, jonka ta lousarvioksi oli suunniteltu kuusi miljoonaa Englannin
puntaa viikossa, sisältyi kustannuksia, joita syntyy kuljetuksista, teurastuksista,
renderoinnista, poltosta, ruhojen hävittä misestä ja eläinlääkinnästä, sekä myös
korvauksia kotieläintuottajille, joita siirtorajoitukset koskivat ja joille annettiinmahdollisuus hävittää eläimet silloin, kun virk aeläinlääkäri vahvis ti, että eläinten
hyvinvointi oli vaarassa siirtorajoitusten vuoksi.
2.5.4. Muodollisen tutkim uksen aloittaminen
2.5.4.1. Muodollisen tutkimuksen aloittaminen110. Espanja : tuki korkeiden polttoainehintojen korvaamiseksi viljelijöille
Euroopan komissio päätti 11. huhtikuuta 2001 aloittaa muodollisen valtiontukea
koskevan tutkimusmenettelyn, joka kos ki Espanjan energian hinnannousun
yhteydessä vuonna 2000 käyttöön ottamia  useita maataloutta suosivia
verotustoimenpiteitä. Komi ssio epäili Espanjan ha llituksen käyttöönottamien
toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Komissi o ei tässä vaiheessa voi
sulkea pois mahdollisuutta, että tutkittavina olevat toimenpiteet ovat pelkkiätoimintatukia, jotka oli maksettu maataloudelle korvauksina polttoaineiden
hinnankorotuksista. Komissio ei yleensä voi hyväksyä tällaisia toimintatukia. Jos
tällaiset tuet on jo maksettu ja jos tutkimuksissa päädytään komission varauksiin,komissio joutuu pyytämään Espanjan vi ranomaisia perimään tuet takaisin
edunsaajilta.
111. Italia (Sardinia):  tuki korkeiden bensiinin hintojen korvaamiseksi viljelijöille
Komissio aloitti 25. heinäkuuta 2001 muodo llisen tutkimusmenettelyn Italian
(Sardinian) valtiontuesta, jonka tarko ituksena oli korvata viljelijöille maakaasun
hintoja korkeammat bensiinin hinnat. To imenpide sisältyy Sardiniaa koskevaan
monipuoliseen lakiin, josta käytetään nimeä Testo Unico  ja jolla säännellään
maataloudelle tarkoite ttujen useiden eri tukien maks amista. Komissio ei muilta osin
vastusta Testo Unico  -lakia.
112. Sardinian viranomaisten mukaan s aarelta puuttuu maakaasuverkko, minkä vuoksi
viljelijät joutuvat käyttämään paljon kalliimpaa bensiiniä. Tuen tarkoituksena onkorvata tämä rake nteellinen puute ja palauttaa Sardinian hallituksen mukaan
tavanomaiset kilpailuolosuhteet. Komissio ka tsoo kuitenkin tässä va iheessa, että tuki,
jolla yksinomaan vähennetään keinotekoi sesti viljelijöiden tuotantokustannuksia, on
katsottava toimintatueksi. Tällainen tuki ei yleensä paranna tilannetta pysyvästialalla, vaan heti kun tuen maksaminen  lopetetaan, vanha t ongelmat palaavat.
                                                
32Tuki nro NN 24/2001.
33Tuki nro NN 25/2001.
40Tällaisille ongelmille olisi löydettävä muunlainen ratkaisu. Esimerkiksi
ympäristönsuojeluun tarko itettuja valtiotukia koske vissa komission säännöissä
annetaan mahdollisuus maksaa tukea paikallisesti käytettävissä olevan uusiutuvanenergian käytöstä. Ehdotettu tuki ei ku itenkaan ole omiaan edistämään siirtymistä
fossiilista polttoaineista uusiutuviin energialähteisiin. Pikemminkin se on esteenätällaisille rakenteellisille muutoksille.
2.5.4.2. Italian varainhoitolaki vuodelta 2001113. Komissio on aloittanut muodollisen tutkimusmenettelyn 119 miljoonan euron
(230 000 miljoonan ITL:n) suuruisesta lisärahoituksesta, joka koskee
poikkeuksellista 100 miljoonan euron (200 000 miljoonan IT L:n) tukipakettia, jonka
neuvosto hyväksyi vuonna 1997 EY:n peru stamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan
kolmannen alakohdan perusteella. Tuohon aikaan Italia pyysi neuvostolta
tukitoimenpiteen poikkeuksellista hyväksymistä yksimielisellä päätöksellä, senjälkeen kun komissio oli aloittanut tuen osalta muodollisen tutkimusmenettelyn.
Kyseisellä tuella valtio o tti vastuun maatalousosuuskuntien sellaisten jäse nten velat,
jotka olivat henkilökohtaisesti taann eet osuuskunnat, jos nämä todettaisiin
maksukyvyttömiksi.
114. Komissio totesi menettelyn aloittamisen yhteydessä, että  toimenpiteen tarkoituksena
oli varmistaa osuuskuntien toimintatuen maksaminen taannehtivasti ja ettätoimintaan sinänsä kuuluisi osuuskuntien velkojen poistaminen taannehtivasti.
Neuvoston tälle tukitoimenp iteelle antamaa hyväksymistä ei voida sen
poikkeuksellisen luonteen vuoksi katsoa to siasialliseksi luvaksi rahoittaa uudelleen
samaa tukitoimenpidettä erityisesti, kun otetaan huomioon komission alkuvaiheessa
esittämät vakavat epäilyt.  Tämän vuoksi komissio uskoo, että rahoituksen uudelleen
myöntämistä on tarkastelta va sen luonteen mukaan noudattaen asiaa koskevia
yhteisön määräyksiä.
115. Komissio on aloittanut muodollisen tutkimu smenettelyn myös tuen osalta, jonka
tarkoituksena on pelastaa vaik euksissa olevat yritykset ja uudistaa niiden rakenteet,
sekä menekinedistämistä, tutkimusta ja kehitystä koskevan tuen osalta. Viimeksimainittu toimenpide on tarko itus rahoittaa osittain veronka ltaisella ma ksulla, jota
sovelletaan sekä kotimaisiin  että tuontitavaroihin. Ko missio on tässä yhteydessä
noudattanut vakiintunutta käytäntöään ja yh teisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä,
jonka mukaan verojenkaltaisilla  maksuilla (joita sovellet aan myös tuontitavaroihin)
rahoitettavat tuet ovat periaatteessa yhteismarkkinoille soveltumattomia, sillätuontitavaroihin ei voida soveltaa samaa tukijärjestelmää kuin kotimaisiin tuotteisiin.Jollei jäsenvaltio pysty osoittamaan, että näin ei ole, edellä esitetyllä tavallarahoitettu tuki näyttää selkeästi vääristävän kilpailua. Asia tutkitaan käynnissä olevantutkimusmenettelyn yhteydessä. Komi ssio on kuitenkin todennut, että tietyt
suunnitteilla olevat tutkimus-  ja kehitystoimenpiteet eivät ole valtiontukea, sillä
julkiset toimielimet toteutta vat ne yleisen edun hyväksi.
2.5.4.3. AIMA-ohjelma: tuki Ita lian siipikar jateollisuudelle
116. Italian interventiovirasto ‘A zienda di Stato per gli inte rventi nel mercato agricolo’
(AIMA) aikoo maksaa korvauksia Italian s iipikarjantuottajille tu lojen menetyksistä,
jotka ovat aiheutuneet vuonna 1999 Belgiassa  vallinneesta dioksiinikriisistä, jonka
katsotaan aiheuttaneen tuotannon ja  kaupan merkittävän vähenemisen sekä
huomattavan siipikarjatuo tteiden kulutuksen laskun Italiassa. Tuen määrä
41- 10 323,138 euroa (20 000 miljoonaa ITL) – on niiden maiden, joihin dioksiinikriisi
ei vaikuttanut, keskihintojen ja Italian hintojen välinen ero kesä- ja heinäkuussa 1999
(korvaukset koskevat tätä ka utta). Komissio katsoo, että  markkinoiden romahtaminen
kuluttajien huolestuttua dioksiinikriisin  vuoksi ei sinänsä ole poikkeuksellinen
tapahtuma. Näin ollen jollei Italia kykene osoittamaan, että romahtaminen olisipoikkeuksellista, tukea ei voida hyväksyä.
2.5.4.4. Tukitoimenpiteet maataloustuotteiden jalostamis- ja kaupa npitämisedellytysten
parantamiseksi – LR 5/2000, 35 pykälä - Italia (Veneto).
117. Italian viranomaiset haluavat perustaa alueellisen lain 5/2000
34 35 pykälän nojalla
investointeja koskevat valtiontuet (tuki-intensiteetti aina 40 %:iin asti), jotka onkohdistettu maataloustukien jalostamiseen ja kaupanp itämiseen 36 elintarvikealan
yritykselle, jotka ovat hakeneet asetuksessa (EY) N:o 951/97
35 tarkoitettua rahoitusta
ohjelmakaudelle 1994-199936 ja ovat aloittaneet käytä nnön työt, mutta joita ei ole
katsottu tukikelpoisiksi yhteisrahoite ttuun valtiontukeen käyttövarojen puuttumisen
vuoksi.
118. Komissio ei voi käytössä olevien tietoje n perusteella sulkea pois mahdollisuutta, että
kyseessä olisi tuki, jota on maksettu taannehtivasti tuensaajien jo suorittamastatoiminnasta ja joka ei näin ollen olisi en ää luonteeltaan kannustava, vaan joka olisi
katsottava toimintatueksi, koska sen ainoana tavoitteena on vapauttaa tuensaajarahoituskuluista.
2.5.4.5. Tukiin sovellettavat pu itejärjestelmä t Italiassa
119. Komissio on hyväksynyt tänä vuonna useita  puitejärjestelmiä, jo tka koskevat kaikkia
maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupanpitämiseen liittyviä toimintoja ja joidentalousarviot ovat erittäin mittavat.
120. Yhdelle tällaiselle maatal oustuotteiden jalostamista ja kaupanpitämis tä koskevalle
tuelle (tuki nro N 558/2000) on laadittu 500 miljoonan euron suuruinen talousarvio.
Komissio on myös hyväksynyt tukijärjestelmän 'Sviluppo Italia'  (tuki nro
N 559/2000). Kyseessä on valtion holding-y htiö, joka on perustettu aiempien
yhtiöiden RIBS ja Itainvest tilalle ja joka rahoittaa myös maataloustuotteidenjalostamiseen ja kaupanp itämiseen liittyviä hankkeita. Tämän tukijärjestelmän
talousarvio on noin miljardi euroa.
121. Komissio on samassa yhteyde ssä hyväksynyt merkittävän investointitukijärjestelmän
maatalousosan
37, jota sovelletaan kaikkiin pe rustamissopimuksen 87 artiklan 3
kohdan a ja c alakohdassa määrättyihin poi kkeuksiin oikeutetu illa Italian alueilla
sijaitseviin yrityksiin. Järjestelmää sovelletaan maatalousalan yrityksiin (muista kuinmaatalousalaa koskevista tuista on tehty erilliset päätökset). Toimenpiteet vastaavataluekehityksen tavoitteita. Järjestelmää sovelletaan 31. joulukuuta 2006 asti ja sen
                                                
34Laissa säädetään “uudelleenrahoitusta ja aluelakien  muuttamista koskevista yleisistä toimenpiteistä,
jotka liittyvät alueen yksi- ja monivuotisten talousarvioiden tekoon ”.
35Asetus maataloustuotteiden jalostamisen ja kaup an pitämisen edellytysten parantamisesta, EYVL
L 142, 2.6.1997, s. 22.
36Venetsiaa koskevan toimenpideohjelman hyväksymisestä on tehty 2.10.1996 komission päätös96/2598/EY.
37Tuki nro 00C646.
42vuosibudjetti on noin 4,6 miljardia euroa (9  000 miljardia ITL) . Tällä määrällä
katetaan muutkin alat kui n maatalous. Tukea myönnetään  verohyvityksen muodossa.
2.5.5. Italian (Sisilian) viinin viljelijöille tark oitettu tuki
122. Komissio teki 17. lokakuuta lopullisen kielteisen päätöksen asiassa C 61/9638 sen
tuen osalta, jota Italia ai koi maksaa viininviljelijöille (miljoona euroa) korvaukseksi
viiniköynnösten istutusoikeuksista, joita nämä kuivuuden vuoksi eivät voineet
käyttää, ja käsi- ja pienteollisuusyrityk sille (viisi miljoonaa euroa) lyhytaikaisina
luottoina. Koska viininviljelijöille tarkoitetulla tuella oli tarkoitus korvatakäyttämättömät oikeudet viinin yhteisen markkinajärjestelyn vastaisesti ja koskalyhytaikaisia luottoja olisi voitu maksaa myös maataloustuotteiden tuotannossa,markkinoinnissa ja valmistuksessa toimiville käsi- ja pienteollisuusyrityksille,komissio päätteli, että ne voitiin katsoa maatalousalalla kielletyksi toimintatueksi.
2.5.6. Kreikan hedelmien ja vihannes ten tuottajille tarkoitettu tuki
123. Komissio teki perustamissopimuksen  87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla
lopullisen myönteisen päätöksen Kreikan myöntämästä valtiontuesta hedelmien javihannesten tuottajille
39. Tuki oli 265 000 euron suuruinen ja se myönnettiin
verotuoton jakamisen muodossa Thessa lonikin nomoksen viljelijöille, joiden
vesimelonien ja melonien v iljelyalalla hiiret olivat sa aneet aikaan merkittäviä tuhoja
kesällä 1997. Komissio päätteli,  että kasvitauteihin sove llettavia perusteita voitiin
soveltaa kyseiseen tapaukseen, sillä vaikka hiirten aiheuttamat tuhot eivät vastaakaan
kasvitauteja, niistä aiheutuneet vahing ot ovat samankaltais et kuin kasvitautien
vaikutukset, toisin sanoen ulkoiset eläv ät oliot tuhoavat tuotannon. Näin ollen
kyseisiä perusteita sove llettiin samanka ltaisuuden vuoksi.
2.5.7. Maataloudesta aiheutuvan pilaant umisen hallintaohjelma Ranskassa
124. Komissio antoi 30. lokakuuta 2001 Ranskalle luvan valtiontukeen40 maatilojen
investointitukien uudelleensuuntaamiseen maataloudesta aiheut uvan pilaantumisen
hallintaohjelman yhteydessä. Ohjelma vastaa tarvetta parantaa veden laatua ottamallaviljelykäytännössä huomioon ympäristönä kökohdat. Tukijärjestelmän budjetti on 886
miljoonaa euroa ohjelmakaudelle 2001-2006 ja sen tarkoituksena on suosia
investointeja, joilla pyritään vähentämään karjankasvatuksesta tulevista jätteistäaiheutuvaa pilaantumista.
125. Ohjelman tavoitteisiin kuuluu vauhdittaa 12. joulukuuta 1991 annetun neuvoston
direktiivin 91/676/ETY
41 täytäntöönpanoa ja sitä sovelletaan ensisijaisesti
haavoittuville alueille, joilla karjankasvatuksesta peräisin olevien nitraattien ontodettu aiheuttavan pilaantumista. Ko missio on tukea hyväksyessään ottanut
huomioon, että kyseisessä dire ktiivissä vaaditaan investoi ntien tekemistä  maatiloilla,
esim. ylimääräisten varastojen rakentamista ja että karjankasvattajille asetettujavelvoitteita voidaan pitää maatalouden suuntaviivoissa tarkoitettuina uusina
vaatimuksina. Komissio päätteli, ettei tätä direktiiviä sinänsä voida pitää uutenavaatimuksena, mutta otti huomioon, että Ranskan ensimmäinen  toimenpideohjelma
                                                
38Asia C 61/96, komission päätös 2002/195/EY, 17.10.2001.
39Päätös 31.1., EYVL L 93, 3.4.2001.
40Tuki nro N 355/2000, EYVL C 350, 11.12.2001.
41EYVL L 375 du 31.12.1991, s. 1.
43direktiivin toteuttamiseksi hyväksyttiin vasta vuonna 1997 ja että  karjankasvattajille
paikalla asetetut ensimmäiset tosiasialliset velvoitteet, jotka perustuvat kyseiseenohjelmaan, ovat vieläkin tuoreempia. Lisäksi direktiivissä ei aseteta täsmällisiävelvoitteita, jotka elinke inonharjoittajien olisi täyt ettävä ilman jäsenvaltion
ennakkotoimenpiteitä.
126. Näin ollen komissio päätte li, että kyseisillä tukimuo doilla on tarkoitus rahoittaa
ympäristön parantamiseen suunnattuja i nvestointeja ja m ukauttaa maatilat
maatalouden suuntaviivojen kohdassa 4.1.1.3 ta rkoitettuihin uusiin vaatimuksiin.
Komission mukaan muunlaisella tulkinna lla rangaistaisiin karjankasvattajia
jäsenvaltion oikeudellises ta toimettomuudesta. Komissio katsoi myös, että ohjelmaa
tarkasteltaessa on otettava  huomioon sen inhimillinen ja rahoitusulottuvuus (noin
100 000 tuensaajaa) ja merkitys Ra nskan ja Euroopan ympäristölle.
2.6. Yhteisön vähäosaisimmille myönnettävä tuki
127. Euroopan unioni jatkoi tukiohje lmaansa vähäosaisimpien hyväksi
42. Tämän
toiminnan tavoitteena on tarjota eri jäsenvaltioissa toimivien järjestöjen käytettäväksiEuroopan unionin interventiovarastoista poistettuja maataloustuotteita tai
maataloustuotteista jalostettuja tuotteita.
128. Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään varojen jakautuminen ja määrät, jotka on
mahdollista poistaa interventiovarastoista kussakin ohjelmaan osallistuvassajäsenvaltiossa.
                                                
42Asetus (ETY) N:o 3730/87, 10.12.1987 (EYVL L 352, 15.12.1987, s. 1) ja komission päätös
2001/23/EY, 21.12.2000 (EYVL L 6, 11.1.2001, s. 6).
44Maataloustuotteiden ilmaisjakelu (2001)
Määrät (tonneina)
JäsenvaltiotMyönnetyt
määrärahat
(euroina) ViljatRiisi
(kuorimaton
riisi)Oliiviöljy Voi
Belgia
Kreikka
EspanjaRanska
Irlanti
ItaliaLuxemburg
Portugali
Suomi2 285 000
13 383 000
55 096 000
39 232 000
207 000
56 568 000
48 000
43
24 876 000
3 305 0003 500
25 000
65 00017 530
75 00010 000
13 670500
10 000
30 000
2 700
30 000
7 5004 000
7 000
5 000
3 000500
7 400
10 551
60
8 500
4 600
500
Yhteensä44195 000 000 209 700 80 700 19 000 32 111
2.7. Syrjäisimmät alueet
129. Komissio jatkoi 14. maaliskuut a 2000 julkaistun kertomuksensa45 mukaisesti
perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohda n, joka koskee yhteisön syrjäisimpiä
alueita (Kanariansaaret; Ranskan merentakaiset departementit : Martinique,Guadeloupe, Guayana ja Réunion; Made ira ja Azorit), täytäntöönpanemista
maatalousalalla.
130. Neuvosto antoi komission ehdotuksie n perusteella 28. kesäkuuta 2001 useita
asetuksia, joilla kumottiin ja korvattiin aiempi  säännöstö, joka perustui syrjäisestä
sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskeviin ohjelmiin(POSEIDOM, POSEIMA, POSEICAN). Kyseessä ovat vastaavassa järjestyksessäasetukset (EY) N:o 1452/2001, (EY)  N:o 1453/2001 ja (EY) N:o 1454/2001
46, joita
sovelletaan Ranskan merentak aisiin departementteihin, Ma deiraan ja Azoreihin sekä
Kanariansaariin (vastaavassa järjestyksessä) ja joihin on lisätty naudanliha-alan
                                                
43Määrärahat on annettu Luxemburgin käyttöön maataloustuotteiden ostamiseksi yhteisön markkinoilta
(asetuksen (ETY) N:o 3149/92 2 artikla).
44Tähän 195 miljoonan euron suuruiseen määrään on lisättävä neljä miljoonaa euroa, jotka on osoitettu
yhteisön kuljetuskustannusten rahoitukseen.
45KOM(2000) 147 – C5-0247/2000.
46EYVL L 198, 21.7.2001. Näillä asetuksilla korvataan järjestyksessä seuraavat asetukset (ETY)N:o 3763/91 (POSEIDOM) merentakaisten departem enttien osalta, (ETY) N:o 1600/92 (POSEIMA)
Madeiran ja Azorien osalta ja (ETY) N:o 1601/92 (POSEICAN) Kanariansaarten osalta.
45yhteisestä markkinajärjestelystä47 annetun asetuksen muuttamista koskevan
asetuksen (EY) N:o 1455/2001 välttämättömät mukautukset.
131. Komissio teki 14. maaliskuuta 2002 lisäe hdotuksen maidontuotannosta Azoreilla48,
jonka neuvosto hyväksyi ja joka ot ettiin neuvoston uuteen asetukseen (EY)
N:o 1453/2001 (POSEIMA). Ehdotuksessa oli kyse maitoalan lisämaksun
tilapäisestä kumoamisesta.
132. Näiden päätösten jälkeen komissio on l aatinut useita täytäntöönpanoasetuksia.
133. Neuvoston uuden asetuksen (EY) N: o 1453/2001 (POSEIMA) 15 artiklan 3 kohdassa
annetaan Madeiralle lupa olla soveltamatta lisämaksujärjestelmää maito- jamaitotuotealalla 4 000 tonnin paikallisen  tuotannon rajoissa. Jotta Portugalin
lisämaksujärjestelmän soveltaminen ei häiriintyisi, komissio teki neuvostolle
muutosehdotuksen maito- ja maitotuotealan  lisämaksusta annetun asetuksen (ETY)
N:o 3950/92 liitteen muuttamisesta siten, että Portugaliin  sovellettavasta
viitemäärästä vähenne ttäisiin Madeiralle kuuluva 2 000 tonnin suuruinen lisämäärä.
2.8. Merentakaiset maat ja alueet
134. Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista yhteisöön tehdyn päätöksen
91/482/ETY voimassaoloa ja tkettiin 1. joulukuuta 2001 s aakka. Sokerialalla on
ilmennyt kauppajärjestelyihin liittyviä ongelmia. Komissio on joutunut määräämään
tällä alalla kahdesta suoj atoimenpiteestä (joita on sovellettu 1. maaliskuuta 2001 –
30. kesäkuuta 2001 ja 1. heinäkuuta 2001 – 1. joulukuuta 2001).
2.9. YMP:aa koskevat tiedotustoimet
135. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 814/2000
49 sallitaan jäsenvaltioille ja yhteisön
ulkopuolelle suunnattu YMP:aa koskeva tiedotus. Komission asetuksessa (EY)
N:o 1390/200050 vahvistetaan tiedotusta koske vat yksityiskohtaiset säännöt.
Tarkoituksena on selittää YMP:aan liittyviä seikkoja, edistää Euroopan maatalouden
toimintamallia, välittää tie toja viljelijöille ja  muille maaseudun toimijoille ja lisätä
yleistä tietoisuutta maatalouspolitiikan merkityksestä ja tavoitteista.
136. Komission ehdottaman asetuksen hyväks yminen osoittaa halua poistaa YMP:aa
koskeva tiedonpuute osarahoittama lla kolme toimenpidetyyppiä:
– vuotuiset toimintaohjelmat, joita toteuttavat lähinnä maaseutuyhdistykset ja
maaseudun kehittämisorgani saatiot, kuluttaja- ja  luonnonsuojelujärjestöt;
– kohdennetut tiedotustoimet, jo ita panevat täytäntöön lähinnä jäsenvaltioiden
viranomaiset, tiedotusvä lineet ja korkeakoulut;
– ja lopuksi komission aloittees ta toteutetta va toiminta.
                                                
47EYVL L 198, 21.7.2001. Tätä yhteistä markkinajärjestelyä hallinnoitiin lähinnä asetuksella (EY)
N:o 1254/1999.
48KOM(2001) 156 lopullinen.
49EYVL L 100, 20.4.2000, s. 7.
50EYVL L 158, 30.6.2000, s. 17.
46137. Komissio rahoittaa kahden ensiksi mainit un toimenpidetyypin os alta ainoastaan 50
prosenttia tukikelpoisista kustannuksista . Osuus voi kuitenkin nousta 75 prosenttiin
poikkeuksellisen merkittävissä tapauksissa.
138. Varainhoitovuonna 2001 teh tiin 149 tukihakemusta51, jotka perustuivat tähän
järjestelmään ja ehdotuspyyntöön 2000/C 213/0452. Hakemuksista hyväksyttiin
lopulta yhteisrahoitukseen 39 ja niiden rahoitusosuus oli 2,24 miljoonaa euroa.Hankkeiden valinnassa käytettiin asetuksen  (EY) N:o 814/2000 3 artiklan mukaisesti
laatuun ja kustannus-hyötysuht eeseen liittyviä perusteita.
139. Yhteisrahoitettuja toimia voiva t erityisesti olla esitelmät, julkaisut, foorumit, CD-
ROM–tietolevyt ja tutustu miskäynnit. Aiheet ovat vaihtelevia: luonnonmukainen
maatalous, elintarvikkeiden turvallisuus  ja laatu, maaseudun kehittäminen, YMP:n
yleisluonteinen sekä yhteis ten markkinajärjestelyjen esittely, laajentuminen, WTO-
neuvottelut jne. Luettelo ei ole tyhjentä vä. Yleiskokouksia ja muita sääntömääräisiä
toimia tai sellaisia, jotka jo saavat yhteisön muuta tukea, ei kuitenkaan hyväksytäyhteisrahoitukseen.
140. Komissio antoi heinäkuussa 2001 asetuksen (EY) N:o 1557/2001
53, jolla
selvennetään asetuksessa (EY) N:o 1390/2000 annettuja sove ltamista koskevia
yksityiskohtaisia sääntöjä ja kumotaan viimeksi mainittu asetus. Varainhoitovuotta
2002 koskevia ehdotuksia voidaan myös tehdä ehdotuspyynnön 2001/C 215/09perusteella.
141. Komission aloitteisiin vuonna 2001 perustuvien tiedotustoimien yhteydessä
maatalouden pääosasto on osallistunut us eisiin maatalousmessuihin (mainittakoon
erityisesti Salon de Paris  ja Grüne Woche ), laatinut lukuisia ju lkaisuja, kuten kerran
kuukaudessa ilmestyvä newsletters , factsheets , eri brosyyrit, markkinakatsaukset,
tehnyt videoita ja järjestänyt konferen sseja erityisalojen toimittajille tai muulle
kohdeyleisölle.
2.10. Tiedotus- ja viestintäteknologia
142. Tiedotus- ja viestintäteknologian kehittämistä jatketaan vuonna 2000 tehdyn
suunnitelman mukaisesti. V uonna 2001 tällä toiminnalla ol i neljä päät avoitetta:
a) Maatalousmarkkinoiden ja rahoitusm ekanismien toimivuudelle  elintärkeiden
strategisten tiedotusjärjestelmien va hvistaminen ja uude lleenkehittäminen.
Nämä tiedotusjärjestelmät perustuvat tietojenkäsittelyrakenteisiin, joissakäytetään avoimia järjestelmiä ja In ternet-teknologiaa (jota muutenkin
käytetään laajalti EU:ssa). Tärkeitä seikkoja vuonna 2001 ovat:
– EMOTR:n ohjausosaston käyttä mien sovellutusten, AGREX2 ja
eFAUDIT, uudelleenkehittämistyön al oittaminen. Uusien sovellutusten
arvioidaan toimivan vuonna 2002.
– EMOTR:n tukiosaston sovellutuksen, FEORIENT, sekä
rakennerahastojen hallinnossa käytettyjen komission yleisten
perussovellutusten käytön jatkaminen.
                                                
51EYVL L 205, 31.7.2001, s. 25.
52EYVL C 215, 1.8.2001, s. 9.
53EYVL C 213, 26.7.2000, s. 9.
47– tammikuussa 2001 toimintaan s aadun tilien tarkastamis- ja
hyväksymisjärjestelmän (CAT S-järjestelmä) käyttöönotto;
– maatalouden kirjanpidon tietover kon (FADN) nykyaikaistamistyön
päättäminen;
– maataloustuotteita koskeviin tiedotusohjelmiin ja menekinedistämiseen
liittyviä toimenpiteitä tukevan sovellutuksen kehittäminen;
– maatalousmarkkinoiden tietojärjestelmän (AMIS-järjestelmän),
vahvistaminen erityisesti raporttien tuottamisen yhteydessä;
– eteneminen kohti avointa teknolog iaa ottamalla käyttöön uudistettu
IDES-järjestelmä (uusi Interactive Data Entry System ), jolla on
varmistettu liitäntä;
– päätöksenteon tukijärjestelmän tietovaraston (AGRIVIEW)
koesoveltamiseen suhtauduttiin innost uneesti ja sen kehittäminen jatkuu.
b) Merkittävästi parannetun käyttöympäristön aikaansaaminen siten, että siihen
liittyy myös:
– sähköisen asiakirjojen hallintojärjes telmän Adonis-Image –sovelluksen,
jossa on kuvanlukija- ja kuvienta llennusjärjestelmä, käyttöönotto
(järjestelmä ei ole vielä täysin toimiva);
– merkittävän investoinnin suunt aaminen vuonna 2001 paikallisiin
palvelinlaitteisiin (uusiin ja päivityksiin), jotta pystyttäisiin säilyttämääntietokoneiden toimivuus, vaikka le vytilaan kohdistuvat vaatimukset ja
käyttö kasvaisivat suuresti.
c) Tarpeiden tutkiminen:
– esitutkimuksia luonnonmukaisen maat alouden tietojärjestelmästä (OFIS)
ja YMP-toimenpiteitä t ukevasta sähköisestä hake mistosta täydennettiin ja
molemmista tutkimuksista saatiin myönteiset tulokset. Kehittämistyötäjatketaan vuonna 2002;
– esitutkimus parannettujen maase udun kehittämisindikaattoreiden
soveltamisesta pan tiin alulle vuonna 2001.
d) Turvallisuus:
– Turvallisuustutkimus käynnistettiin maatalouden pääosaston tiedotus- ja
viestintäteknologian turva tilanteen arvioimiseksi. Siitä saatujen tulosten
perusteella olisi laadittava asi aa koskeva toimintasuunnitelman vuodelle
2002.
2.11. Neuvoa-antavat komiteat ja suhteet  yhteiskuntaelämän ja ammattialojen
järjestöihin
143. Vuonna 2001 järjestettiin yhteensä 80 ne uvoa-antavien komiteoi den ja työryhmien
kokousta, joissa komissio kuuli maatalous tuottajien, osuuskunt ien, jalostajien,
kauppiaiden, kuluttajien ja työntekijöid en sekä ympäristönsuojelun, maaseudun
kehittämisen ja eläinten hyvinvoinnin ke hittämisen alalla aktiivisesti toimivien
järjestöjen edustajia ja antoi näille tietoja.
48144. Neuvoa-antavien komiteoide n toiminnasta yhteisen maatalouspolitiikan alalla 11
päivänä maaliskuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/235/EY 4 artiklassasäädetään, että komissio nimeää komitean  jäsenet yhteisön tason talous- ja
yhteiskuntaelämän järjestöjen ehdotukses ta. Ensimmäinen lu ettelo jäsenistä
julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
54.
145. Luettelon päivitykset (joissa otetaan huomioon jäsenten luopuminen tehtäviensä
hoidosta, eläkkeelle siirtyminen jne.) on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisen
lehden numeroissa EYVL C 122, 4.5.1999, EYVL C 123, 3.5.2000 ja EYVL C 233,
17.8.2001.
                                                
54EYVL C 370, 30.11.1998, s. 1.
49LUKU III
3. MARKKINOIDEN KEHITYS
3.1. Kasvintuotanto
3.1.1. Viljat
3.1.1.1. Maailmanmarkkinat146. Viljojen (lukuun ottamatta r iisiä) maailmanlaajuinen tuot anto oli markkinointivuonna
2000/01 kahden edellisen markkinointivuode n tuotantoa pienempi, mikä johtui
Pohjois-Afrikan ja Aasian, erityisesti Kiinan, tuotannon alentumisesta. Yhteisön sato
oli ennätysmäinen. Kansainvälisen v iljaneuvoston tietojen mukaan maailman
viljasato oli markkinointi vuonna 2000/01 1 446 miljoonaa tonnia verrattuna edellisen
markkinointivuoden 1 467 miljoonaan tonniin.
147. Vehnän tuotanto lask i maailmassa markkinoin tivuoden 1999/2000 584 miljoonasta
tonnista 582 miljoonaan tonniin mar kkinointivuonna 2000/01. Euroopan unionin
vehnäsato oli 104 miljoonaa tonnia. Kiinan, joka on maailman suur in vehnäntuottaja,
tuotanto oli 102 miljoonaa tonnia (-10,4 pros enttia). Itsenäisten valtioiden yhteisön
vehnäsato oli 64,2 miljoonaa tonnia verr attuna 66 miljoonaan tonniin vuonna 1999.
Rehuviljan tuotanto laski maa ilmassa markkinointivuoden 1999/2000
883,3 miljoonasta tonnista 863,9 miljoonaan tonniin markkinointivuonna 2000/01.
148. Maailman vehnänkulutuksen on arvio itu olevan markkinointivuonna 2000/01
594 miljoonaa tonnia, mikä on 12 miljoonaa t onnia enemmän kuin sen tuotanto.
Rehuviljan kulutuksen arvioidaan pysy vän vakaana eli 888 miljoonassa tonnissa.
149. Yleisesti ottaen maailma n viljavarastot, jotka ovat palautuneet 1990-luvun alun ja
markkinointivuoden 1999/2000 lopun välisenä ai kana saavutetu lle tasolle, ovat
pienentyneet. Viljavarastojen määrä on 317 miljoonaa tonnia, joka on 36 miljoonaa
tonnia vähemmän kuin markkinointi vuoden 1999/2000 lopussa. Tästä määrästä
146 miljoonaa tonnia on vehnää ja 171 milj oonaa tonnia rehuviljaa. Maailman
viljavarastojen absoluuttista tasoa mukautettiin Kiinan varastojen taannehtivantarkastamisen jälkeen.
150. Maailman viljakaupan kokona ismäärä oli markkinointivuonna 2000/01 yhteensä
207 miljoonaa tonnia (josta 101 miljoonaa tonnia oli vehnää) edeltävän
markkinointivuoden 211 miljoonaan tonniin verrattuna (josta 109 miljoonaa tonnia
oli vehnää). Vehnän tuonti laski erityisesti Venäjälle, Intiaan, Pakistaniin jaBangladeshiin. Rehuviljan tuonti kasvoi  lähinnä Itä-Eurooppaan, Meksikoon,
Pohjois-Afrikkaan ja Koreaan. Kans ainvälisen viljaneuvoston 27. syyskuuta 2001
tekemien satoarvioiden mukaan maailmanlaajuinen tuotanto laskeemarkkinointivuonna 2001/02 (1 437 milj oonaa tonnia verrattuna edellisen
markkinointivuoden 1 446 miljoonaan tonniin ). Maailman viljavarastot laskevat
317:stä 257:een miljoonaan tonniin. Vilja n maailmankaupan m äärien odotetaan
pysyvän vakaina (207 miljoonaa tonnia,  josta 104 miljoonaa tonnia vehnää).
503.1.1.2. Yhteisön markkinat
151. Markkinointivuosi 2000/01 oli ensimmäinen markkinointivuosi, jolloin sovellettiin
Agenda 2000:tta. Tämän johdos ta interventiohinta aleni 7,5 prosenttia 110,25 euroon
tonnilta ja tukia mukautettiin (58,67 euro a tonnilta verrattuna aiempaan 54,34 euroon
tonnilta). Kesantovelvoitteen määrä vahvi stettiin 10 prosenttiin. Neuvosto päätti
säilyttää interventiohintoihin sovelle ttavat kuukausittaiset korotukset 1,0 eurona
tonnilta kuukaudessa.
152. Yhteisön 15 jäsenvaltiossa  tuotettiin markkinoin tivuonna 2000/01 Eurostatin
antamien lukujen mukaan arviolta  214,7 miljoonaa tonnia viljaa, mikä on
13,5 miljoonaa tonnia enemmän kuin markkinointivuonna 1999/2000.
153. Tämä tuotannon kehitys vastaa viljoje n kylvöalan lisääntymistä 37,8 miljoonaan
viljeltyyn hehtaariin markkinoin tivuoden 1999/2000 36,4 miljoonasta hehtaarista
(+3,5 prosenttia). Tähän vaikuttivat myös vuoden 1999 satoa suuremmat sadot
(5,70 tonnia hehtaarilta 5,53 t onnin hehtaarilta sijasta).
154. Tavallisen vehnän (96,0 miljoonaa tonnia)  ja durumvehnän (9,5 miljoonaa tonnia)
tuotanto on kasvussa. Tavallisen vehn än tuotanto lisääntyi 7,7 prosenttia ja
durumvehnän tuotanto 13,7 prosenttia. Ma issintuotanto kasvoi 37,4 miljoonasta
tonnista 38,8 miljoonaan tonniin (+3,5 prosenttia).
155. Rukiin tuotanto väheni 1,1 prosen ttia; tuotannon määrä oli 55 miljoonaa tonnia.
156. Vuoden 2000 satoa koskeva kesannointivelvoite  pidettiin 10 prosentissa, joka vastaa
pinta-alaltaan 3,9 miljoonaa hehtaaria. Lä hes 1,9 miljoonan hehtaarin vapaaehtoinen
kesannointi nostaa tuotannosta poistetun maan todellisen määrän kuitenkin 13,5
prosenttiin. Järjestelmään ovat ottaneet osaa erityisesti Espanjan, Ruotsin ja Suomentuottajat. Agenda 2000 -uudistuksen aiheu ttama viljan hintojen aleneminen, johon
vaikuttivat myös eräillä alueilla sa donkorjuun aikaan vallinneista vaikeista
sääolosuhteista johtunut laa dun heikkeneminen, sekä Yhdy svaltain dollarin kurssista
johtuneet öljy- ja valkuaiskasvien ja niistä valmistettujen tuotteiden suhteellisenkorkeat hinnat lisäsivät viljojen käyttöä rehussa. Lisäksi elintarvikkeiden hintojenlasku ja kuluttajien BSE- kriisin seurauksena naudanlihaa kohtaan tuntema
levottomuus lisäsi valkoisen lihan (sian- tai siipikarjanlihan) tuotantoa.Markkinointivuonna 2000/01 viljan käyttö  eläinten ruokinnassa lisääntyi
15 jäsenvaltion yhteisössä 118 miljoonaan tonniin, joka on yli 4 miljoonaa tonnia
enemmän kuin edellisenä markkinointivuonna . Vastaavasti jäse nvaltioiden välinen
viljakauppa vakiintui yli 30 miljoonaan v iljaekvivalenttitonniin, mikä edesauttoi
yhtenäismarkkinoiden toteutumista.
157. Yhteisön vienti (jalostetut tuotteet  ja elintarvikeapu mukaan lukien)
markkinointivuonna 2000/01 oli 28,5 miljoonaa tonnia edeltävän
markkinointivuoden 34 miljoonaan tonniin  verrattuna. Yhteisön viennistä
13,8 miljoonaa tonnia oli tavallista vehnää (jauhot mukaan lukien), 12,9 miljoonaa
tonnia ohraa (maltaat mukaan lukien) ja 1,3 miljoonaa t onnia oli ruista ja ruisjauhoa.
Durumvehnän vienti pysyi alhaisella tasolla aikaisempiin määriin nähden. Ruotsistaja Suomesta lähtöisin olevan  kauran vienti oli 700 000 tonnia.
51158. Interventiovarastot pienenivät markkinointivuoden 2001/02 alun 8,8 miljoonasta
tonnista noin 6,7 miljoonaan tonnin markki nointivuoden lopussa. Tästä määrästä
0,7 miljoonaa tonnia oli tavallista vehnää, 2,2 miljoonaa tonnia ohraa ja3,8 miljoonaa tonnia ruista.
159. Agenda 2000:n mukaisesti interventiohi nta aleni markkinointivuoden 2000/01 osalta
101,31 euroon tonnilta, ja tukia mukautettiin (63 euroa tonnilta verrattuna aiempaan
58,67 euroon tonnilta). Kesantovelvoitteen  määrä säilytettiin 10 prosentissa.
Neuvosto päätti mukauttaa interventi ohintoihin sovellettavia kuukausittaisia
korotuksia 0,93 euroon tonnilta kuukaudessa.
3.1.2. Öljysiemenet160. Öljykasveja viljellään pääa siassa elintarvikkeeksi ta rkoitetun öljyn tuotantoa ja
eläinten rehuna käytettävien öljykakkuj en valmistusta varten. Öljykasvialan
taloudellinen tilanne rii ppuu näin ollen siementen, öljyn ja öljykakkujen
hintakehityksestä. Kasviöljyjä voi kuluttaa sellaisenaan tai valmistettuina öljyinä jarasvoina, esimerkiksi margariinina.
161. Euroopan unioni on öljysiementen, kasviölj yjen ja öljykakkujen nettotuoja. Näiden
tuotteiden vuotuisen tuonnin määrä r iippuu suurelta osin öljysiementen,
öljykakkujen, öljyn sekä re huksi tarkoitettujen kilpailevien tuotteiden (viljat,
maissigluteenipohjaiset rehut jne.) välis istä hintasuhteista ja myös öljyn ja
öljykakkujen vientimahdollisuuksista Eur oopan unionin ulkopuolelle. Öljysiemeniä
tuotiin yhteensä 17,3 miljoonaa tonnia vuonna 2000 ja 18,4 miljoonaa tonnia vuonna1999. Näistä suurin osa oli soijapapuja (84 prosenttia).
162. Euroopan unionissa (EU- 15) puristettiin öljykasvien siemeniä yhteensä
31,7 miljoonaa tonnia markkinointi vuonna 2000/01 verrattuna 31,4 miljoonaan
tonniin markkinointivuonna 1999/2000. Näistä määristä suurin osa oli soijapapuja
(noin 54 prosenttia), seuraavaksi eniten puristettiin rypsiä (noin 31 prosenttia) jaauringonkukansiemeniä (noin 15 prosenttia).
163. Markkinointivuodesta 1993/94 alkaen öljy kasvien (rypsi, auringonkukka ja soija)
tuottajien tukijärjestelmä on ollut osa tiettyjen peltokasvien (viljat, öljy- javalkuaiskasvit ja pe llava kuitupellavaa l ukuun ottamatta) tuottajie n tukijärjestelmää.
Tässä järjestelmässä myönnetään ma rkkinointivuoteen 1999/2000 asti 433,50 euroa
hehtaarilta oleva perusmaksu. Korvaus maksetaan tuottajille viljan ja öljykasvienpitkän aikavälin tuotokseen perustuvan aluejaon mukaan.
164. Asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 säädetään öljykasvien ja viljojen pinta-alatukien
mukauttamisesta markki nointivuodesta 2002/03 alkae n. Siirtymäkauden aikana
öljykasvien pinta-alatuki on 81,74 euro a tonnilta markkinointivuonna 2000/01 ja
72,37 euroa tonnilta markkinointivuonna 2001/02, ja tämä kerrotaan viljojen
perustuotoksella tai öljykasvien tuot oksella, johon sovelle taan kerrointa 1,95.
Öljykasvien markkinahinta ei en ää vaikuta pinta- alatukien tasoon.
165. Siten markkinointivuonna 2000/01 öljykasv ien erityiskorvausta maksettiin 4 405 501
hehtaarilta. Tämä pinta-ala on pienempi kuin taattu enimmäispinta-ala (TEP), jokaoli 4 933 800 hehtaaria. Tukia ei siis ole syytä vähentää tämän taatun enimmäispinta-
alan ylittymisen vuoksi.
52166. Öljykasvien kokonaistuotanto markki nointivuonna 2000/01 asettui 13,5 miljoonaan
tonniin (josta 2,1 miljoonaa tonnia muuhun käyttöön kuin elintarvikkeeksi tai
rehuksi) verrattuna markkinoin tivuoden 1999/2000 tuotantoon, joka oli
16,1 miljoonaa tonnia (josta 2,7 milj oonaa tonnia muuhun käyttöön kuin
elintarvikkeeksi tai rehuksi).
3.1.3. Herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit167. Näitä tuotteita käytetään pääasiassa re hujen valmistukseen, jossa niillä on runsaasti
kilpailevia raaka-aineita.
168. Asetuksen (EY) N:o 1251/1999 tultua voimaan pinta-al atuki lasketaan
markkinointivuodesta 2000/01 alk aen kertomalla viljojen pitkän aikavälin tuotos
72,50 eurolla.
169. Markkinointivuonna 2000/01 tasaustuk ea maksettiin noin 1,1 miljoonan hehtaarin
alasta. Kokonaistuotanto oli 3,8 miljoonaa tonnia.
3.1.4. Muu kuin kuitupellava170. Euroopan unionin pellavantuotanto muodos tuu toisaalta kuit upellavasta (viljellään
erityisesti siitä saatavan kuidun mutta myös siemensadon vuoksi) ja muusta kuin
kuitupellavasta (viljellään ainoastaan siem enten vuoksi). Siemenet käytetään joko
sellaisinaan tai ne pur istetaan, jolloin saadaan öljyä (teollisuuskäyttöön) ja eläinten
rehuksi tarkoitettuja öljykakkuja.
171. Euroopan unioniin tuodaan suuria määr iä pellavansiemeniä (noin 400 000 tonnia
vuodessa). Suurin osa tuodaan Kanadasta.
172. Tuotannon hallitsemiseksi on pyritty pare mpaan tasapainoon pe llavansiemenille ja
muille tavanomaisille viljelykasveille myönne ttävän tuen välillä.
Markkinointivuodesta 1993/94 alkaen muun pellavan kuin kuitupe llavan viljely on
yhdistetty peltokasveihin, jotka saavat vuonna 1992 päätetyn yhteisen
maatalouspolitiikan uudistuksen mukaista hehtaaritukea. Tuotannosta maksetaan
korvausta, jonka määrä on 105,1 euroa tonn ilta kerrottuna viljojen alueellisella
tuotoksella.
173. Asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 sääd etään öljypellavan pinta-alatuen
mukauttamisesta viljojen pinta-alatuk ea vastaavaksi markkinointivuodesta 2002/03
alkaen. Siirtymäkauden aikana öljype llavan pinta-alatuki on 88,26 euroa tonnilta
markkinointivuonna 2000/01 ja 75,63 euro a tonnilta markkinointivuonna 2001/02
kerrottuna viljojen perustuotoksella.
174. Vuonna 2000 vuoroviljelyssä olevan muun kuin kuitupellavan viljelyala oli 253 000
hehtaaria.
3.1.5. Palkokasvit (kahviherneet, virnat ja linssit)175. Vuonna 1989 annetulla aset uksella (ETY) N:o 762/89 otettiin käyttöön erityinen
palkokasveja koskeva toimenpi de. Tätä erityistoimenpide ttä seurasi asetus (EY)
N:o 1577/96. Siihen kuuluu hehtaarituki t aatulle enimmäispinta-alalle (TEP)
peltokasvijärjestelmän ulkopuol ella. Asetuksella (EY)  N:o 811/2000 tämä taattu
53enimmäispinta-ala jaettiin ihmisravinnoksi kä ytettävien kahviherneiden ja linssien
sekä rehuksi käytettävi en virnojen kesken.
176. Hehtaaritueksi vahvistetaan 181 euroa,  ja taatut enimmäispinta-alat ovat
kahviherneiden ja linssien osalta 160 000 hehtaaria ja virnojen osalta 240 000
hehtaaria. Kun näitä taattuja enimmäispinta-aloja ei saavuteta, tuen jäljellä olevamäärä siirretään toiseen taattuun enimmäis pinta-alaan ennen mahdollisen ylittymisen
toteamista. Taatun enimmäispinta-alan ylittymisestä seuraa tuen suhteellinenvähentäminen kyseisen markkinointivuoden aikana.
177. Markkinointivuonna 2000/01 kahviherneide n ja linssien viljelyala oli 114 098
hehtaaria ja virnojen viljelyala 295 698 hehtaaria. Virnoja koskevan taatun
enimmäispinta-alan ylittyminen aiheutti tuen mukauttamisen, jolloin sen määräksivahvistettiin 175,02 euroa hehtaarilta, sama lla kun kahviherneiden ja linssien tuki
säilyi muuttumattomana 181 eurossa hehtaarilta.
178. Markkinointivuonna 2001/02 pinta-alan arvioidaan olevan 128 000 hehtaaria
kahviherneiden ja linssien osalta ja  295 000 hehtaaria virnojen osalta.
3.1.6. Non food -tuotanto179. Tukijärjestelmästä tiettyjen peltoka svien viljelijöille 17. toukokuuta 1999 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/2000, j oka korvaa aiemman asetuksen (ETY)
N:o 1765/92, tultua voimaan on alettu sove ltaa kesannoituja ma ita koskevia uusia
sääntöjä siten kuin niistä päät ettiin Agenda 2000:n yhteydessä:
– kesantovelvoitteen perusprosentiksi  vahvistetaan markkinointivuodesta
2000/01 alkaen markkinointivuoden 2006/07 loppuun asti 10 prosenttia,
– vapaaehtoisen kesannoi nnin vähimmäismäärä on 10 prosenttia, mutta
jäsenvaltiot voivat vahvistaa suurempia prosenttimääriä, jotka voivat olla jopa100 prosenttia viljelyalasta,
– kesannoidun maan pinta-alatuki on 58,67 euroa tonnilta markkinointivuonna
2000/01, ja tämä määrä nousee myöhemmin 63,00 euroon tonnilta.
180. Koska perusasetusta on alettu s oveltaa markkinointivuodesta 2000/01, aiempi
soveltamisasetus on niin ikään jouduttu korvaamaan.
181. Neuvoston asetuksen (EY) N: o 1251/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä, siltä os in kuin on kyse kesannoidun maan käytöstä
sellaisten raaka-aineiden tuottamiseen, joita käytetään yhteisössä muuhun kuin
välittömästi ihmisten tai eläinten ravinnoks i tarkoitettujen tuo tteiden valmistukseen,
annetussa uudessa komission asetukses sa (EY) N:o 2461/1999, jolla muutetaan
vanhoja säännöksiä, otetaan käyttöön myös eräitä muutoksia, jotka koskevat uusia
tuotantomahdollisuuksia (biokaasun tuottamin en maatilalla; kaksivuotiset kasvit;
sellaisten liitteessä I luet eltujen raaka-aineiden luokittelu, joita käytetään
ominaisuuksiensa vuoksi yksinomaan m uuhun tarkoitukseen kuin ihmisten tai
eläinten ravinnoksi) tai me nettelyä (mahdollisuus siirt ää vakuus jalostajien välillä).
54182. Tämän vuoksi asetuksella (EY) N: o 1251/1999 oli tarpeen ottaa käyttöön
korjausmekanismi, jotta vo itaisiin taata, että GATT-sopimukseen liittyvän, vuonna
1993 EY:n ja Yhdysvalta in välillä tehdyn öl jysiemeniä koskevan
yhteisymmärryspöytäkirjan 7 kohtaa noudatet aan. Kyseisessä kohda ssa todetaan, että
"jos sellaisten sivutuotteiden määrä, joita saadaan viljeltäessä öljysiemeniäkesannoiduilla maa-alueilla pääa siassa muihin tarkoituksiin  kuin ihmisten tai eläinten
ravinnoksi tarkoitettujen tuo tteiden valmistamiseksi yhte isössä, on suurempi kuin
miljoona metristä tonnia vuode ssa, ilmaistuna vastaavana määränä soijapapujauhoja,
EY toteuttaa aiheellisia korjaavia toimenpiteitä yhteisen maatalouspolitiikanuudistamisen yhteydessä". Vastaava na määränä soijapapujauhoja ilmaistu
sivutuotteiden määrä oli 850 000 tonni a kyseisenä markkinointivuonna 2000/01.
183. Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasv ien viljelijöille annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta annettu  asetus (EY) N:o 2704/1999, johon tämä
uusi säännös sisältyy, tuli voimaan 28. joulukuuta 1999.
184. Perusasetuksen muuttamisen vuoksi sen soveltamista koskeva t yksityiskohtaiset
säännöt jouduttiin sisällyttämään asetukseen (EY) N:o 2461/1999, minkä vuoksijulkaistiin komission asetus (EY)  N:o 827/2000 neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityis kohtaisista säännöistä, siltä osin kuin
on kyse kesannoidun maan käytöstä sellais ten raaka-aineiden tuottamiseen, joita
käytetään yhteisössä muuhun kuin välittömä sti ihmisten tai eläinten ravinnoksi
tarkoitettujen tuotteiden  valmistukseen, annetun asetuksen (EY) N:o 2461/1999
muuttamisesta.
185. Asetuksen (EY) N:o 2461/1999 muutta mista koskevassa, 26. maaliskuuta 2001
annetussa asetuksessa (EY) N:o 587/2001 säädetään:
– hampun käytöstä uuteen teollisuuskäyttöön, erityisesti eristyslevynä tai
tiilenvalmistuksessa (siten ettei tietyissä tapauksissa kuitua tarvitse erottaavarren puumaisesta osasta), mutta myös sen jalostamisesta tuotteiksi, jotka
eivät kuulu kuiduntuotantoon tarkoitet un pellavan ja ha mpun yhteisestä
markkinajärjestelystä 27. heinäkuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1673/2000 soveltamisalaan;
– viljakasvien ja joidenkin öljykasvien käytöstä polttoaineena maatilan
lämmityksessä siten, että niitä käytetään suoraan lämmityskattiloissa ilmanminkäänlaista jalostusta. Näitä raaka-aineita voidaan myös jalostaa maatilallabiopolttoaineiden, kuten raa'an rypsiöljyn tuotantoa varten taienergiantuotantoa varten (esim. sähkö).
186. Toisaalta on huomattava, e ttä suurin osa maaseudun kehittämisohjelmista, jotka
jäsenvaltiot esittivät Euroopan maatalouden ohjaus- ja t ukirahaston (EMOTR) tuesta
maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen as etusten muuttamisesta ja kumoamisesta
annetun uuden neuvoston asetuksen (E Y) N:o 1257/1999 mukaisesti, sisältää
toimenpiteitä, joiden tavoitteena on edistää uusiutuvia energianlähteitä ja/tai nonfood -tuotantoa.
187. Tältä osin useat Keski- ja Itä-Eu roopan ehdokasmaat (KIE-maat) esittivät
maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityisen liittymisohjelman (Sapard)
yhteydessä non food -tuotan toon liittyviä toimenpiteitä.
55188. Non food -tuotantoon käytetystä 975 000 he htaarin suuruisesta kesannoidusta pinta-
alasta markkinointivuonna 2000/01 noin 900 000 hehtaaria oli vara ttu öljykasvien
tuotantoon. Tämä merkitsi tilanteen va kautumista markkinointivuoteen 1999/2000
verrattuna. Noin 60 prosenttia tästä tuotannosta käytetään biopolttoaineen
valmistukseen ja 40 prosenttia voiteluaineiksi ja öljykemian tuotteiksi.
3.1.7. Riisi189. Vuonna 2000 maailman riisisato oli noin 610 miljoonaa tonnia riisiä (paddy), joka on
9 miljoonaa tonnia enemmän kuin vuonna 1999 (601 miljoonaa tonnia).
190. Vuonna 2000 maailmankaupan määrä oli noin 23 miljoonaa tonnia, joka on noin 4
prosenttia maailman kokonaistuotannosta.
191. Kylvöalan lisääntymisestä huolimatta ma rkkinoille myydyn kokonaan hiotun riisin
tuotanto vuonna 2000 oli yhteisössä 1 4 35 634 tonnia. Vähennystä vuoteen 1998
verrattuna (1 551 329 tonnia) on noin 7,5 prosenttia.
192. Indicariisin tuotanto kasvoi noin 3 pros enttia, eli sen määrä oli 518 178 tonnia, joka
on suunnilleen 58 prosenttia kulutukses ta (60 prosenttia markkinointivuonna
1999/2000). Japonicariisin tuotanto laski noin 13 prosenttia, eli sen määrä oli
917 457 tonnia, joka on suunnilleen 6 prosenttia enemmän kuin sen kulutus
(17 prosenttia mar kkinointivuonna 1999/2000).
193. Markkinointivuonna 2000/01 japonicariisin ylijäämä väheni, koska 154 000 tonnia
Japonica-lajikkeeseen kuuluvaa paddyriis iä myytiin interventiovarastosta
markkinoille ja interventi oon ostettiin hyvin vähäisiä määriä. Indicariisiä myytiin
interventiovarastoista 26 000 tonnia, mutta alhaisten hintojen vuoksi ja tuonnin tason
säilyessä korkeana interventioon ostettiin 96 000 tonnia. Tämä kaikki johti siihen,
että paddyriisivarastot pienentyivät markkinointivuoden lopussa 615 000 tonniin
(verrattuna 700 000 tonniin markkinointivuoden alussa).
194. Arvioiden mukaan kokonaiskylvöala pysyy markkinointivuonna 2001/02 samana,
mutta indicariisin kylvöala kasvaa noin 5 prosenttia ja japonicariisin kylvöala
pienenee noin 3 prosenttia.
195. Komissio antoi 29. maaliskuuta 2001 aset uksen (EY) N:o 610/2001, jolla pyritään
tiukentamaan intervention perusteita, jotta  voidaan kannustaa hyvälaatuisen riisin
tuotantoa ja tehostaa intervention käyttöä turvaverkkona.
3.1.8. Tärkkelys196. Koko tärkkelysalan (v iljatärkkelys, perunatä rkkelys ja niistä saadut tuotteet, kuten
glukoosi) tuotanto jatkaa kehittymistään ta rjoten olennaisen tärkeää raaka-ainetta
elintarvikealalle ja muulle  teollisuudelle kuin elintarv iketeollisuudelle, bioteknologia
ja paperinvalmistus mukaan luettuin a. Noin 15–20 prosenttia tärkkelyksen
tuotannosta viedään kolmansiin maihin se llaisenaan tai jalostettuina tuotteina.
197. Vehnätärkkelyksen tuotanto kasvaa. Ma issitärkkelyksen tuotanto, joka on noin
puolet koko tärkkelystuotannosta, on vakaata, kun taas perunatärkkelyksen tuotantoa
rajoitetaan kiintiöjärjestelmällä.
56Tärkkelyksen tuotannon kehitys (arvio)
(miljoonaa tonnia)
Tärkkelyksen tuotanto
(EU:n arvio)1995/96 1996/97 1997/98 1998/ 99 1999/2000 2000/01
-tärkkelys maissi 3,6 3,6 3,7 3,7 3,7 3,9
%5 2 4 9 4 9 4 8 4 6 4 5
vehnä 1,6 1,8 1,9 2,2 2,4 2,8
%2 3 2 4 2 5 2 9 3 0 3 2
peruna 1,7 2,0 2,0 1,8 1,9 2,0
%2 5 2 7 2 6 2 3 2 4 2 3
YHTEENSÄ 6,9 7,4 7,6 7,7 8,0 8,7
% 100 100 100 100 100 100
Vuosittainen
vaihteluväli (vv)8,2 % 7,2 % 2,7 % 1,3 % 3,9 % 8,7 %
Lähteet: - viljatärkkelyksen osalta: AAC (Euroopan unionin viljatärkkelyksen tuottajien yhdistys),
- perunatärkkelyksen osalta: jäsenvaltioiden tiedonannot.
3.1.9. Sokeri
3.1.9.1. Maailmanmarkkinat198. Kuuden peräkkäisen ylituotantovuoden jälk een sokerin tuotanto maailmassa alitti
kulutuksen. Markkinointivuoden 2000/01 alijäämä oli 1,2 miljoonaa tonnia.
Markkinointivuoden lopulliset varastot olivat viime vuonna 58,0 miljoonaa tonnia.
Määrä on lähes 45 prosenttia kokonaiskulutukses ta, eli varastojen määrä on edelleen
hyvin suuri.
Markkinointi-
vuosi
syys-/elokuuTuotanto
(miljoonaa tonnia)Kulutus
(miljoonaa tonnia)Ylijäämä tai vaje
(miljoonaa tonnia)Varastot
prosentteina
kulutuksesta
(%)
(1) (2) (3)=(1)-(2) (4)
1991/92
1992/931993/941994/95
1995/96
1996/971997/981998/99
1999/2000
2000/01117,1
113,0111,6116,1
125,6
124,2128,5134,7134,2129,1111,2
112,1112,6115,0
117,8
120,9123,1125,5128,2130,3+ 5,9
+ 0,9
- 1,0
+ 1,1
+ 7,8
+ 3,2+ 4,9+ 9,2+ 6,0
- 1,236,5
35,933,533,3
38,8
38,740,845,347,244,5
Lähde: F.O. Licht
57Ensimmäisissä tuotantoarvioissa oli jo ennustettu tällaista kehitystä. Alunperin
arvioitua vajetta oli ta rkistettava markkinointi vuonna 2000/01 alaspäin sillä
seurauksella, että  vuoden 2000 syyskuun yli 16 miljoonan tonnin ylijäämävarastot
eivät ole merkittävästi pienentyneet. Vaikka tämänhetkiset ylijäämävarastot ovatalentuneet 15 miljoonaan tonniin (joka ylittä ä selvästi tavanomaise t tarpeet), ne ovat
jatkaneet markkinoiden ja hintakehitykse n heikentämistä. Varastojen ja kulutuksen
välisessä suhteessa otetaan huomi oon nämä viime vuosina kerääntyneet
ylijäämävarastot ja kasvaneet kanavointitarp eet. Lopullisten varastojen suuruus, joka
on 45 prosenttia kulutuksesta, kuvastaa ma ailman sokerimar kkinoiden voimakkaan
ylitarjonnan jatkumista, kun tätä prosenttilukua verrataan vastaavaan lukuun
kymmenen vuotta sitten, jollo in se oli 36,5 prosenttia.
199. Maailman sokerita setta koskevat tiedot (syy skuusta elokuuhun) osoittavat
markkinointivuoden 2000/01 osalta , että tuotanto aleni suuresti EU:ssa, Kuubassa,
Brasiliassa, Kiinassa, Thaimaassa ja Australiassa, ja että se ei lisääntynytmerkittävästi missään. Brasilia, josta tuli viime vuonna maailman suurin sokerintuottaja ja viejä ja jonka  satokausi alkaa toukokuussa ja päättyy maaliskuussa, on
tilastollisesti ainutlaatuisessa asemassa, s illä sen sato jaetaan  kahdelle eri vuodelle
sillä seurauksella, e ttä markkinointivuosi 2000/01 koostuu vuoden 2000 erittäin
alhaisesta sadosta ja hyvin elpyneestä  vuoden 2001 sadosta. Brasilian luvuissa eivät
näin ollen näy vuoden 2000 kui vuuden ennustetut vaikutukset
maailmanmarkkinoihin markki nointivuoden 2000/01 alussa.
200. Lähinnä kehitysmaissa harjo itettavan ruokosokerin tuotannon osuus
kokonaistuotannosta on edelleen  merkittävä. Sokerijuurikkaan tuotannon osuus oli
markkinointivuonna 2000/01 ainoastaan  28 prosenttia kokonaistuotannosta
verrattuna 32,9 prosenttiin markkinointivuonna 1991/92.
201. Koska ensimmäisissä arvioissa  ennustettiin suurempaa alijäämää
markkinointivuodeksi 2000/01, hinnat nousivat  alhaiselta taso lta, joka vallitsi
markkinointivuoden 1999 ens immäiseltä vuosin eljännekseltä (huhtikuussa 1999
saavutettiin alhaisin hinta 14 vuoteen) edellisen markkinointivuoden loppuun asti
(raakasokerin hinta oli toukokuussa 2000 alle 7 sen ttiä naulalta).
202. Alijäämää koskeva ennuste aleni hieman  markkinointivuoden aikana. Esimerkiksi
kansainvälinen sokerijärjestö (ISO) alen si syyskuussa 2000 esittämäänsä arviota 3,1
miljoonasta tonnista 1,0 miljoonaan tonniin syyskuussa 2001. Muut analyytikotnostivat aluksi arvioitaan ja myöhemmin alensivat niitä. Alijäämää ei yleisesti ottaenpidetty merkittävänä eikä se pystynyt nostamaan hintoja pitkäksi aikaa. New Yorkinraakasokerin hinta oli kahdeksan kuukauden ajan pysyvästi yli 10 senttiä naulalta
mutta alkoi laskea kesäkuussa 2001 ja ja tkoi laskuaan lokakuuhun 2001 asti. Tätä
laskusuuntausta ei ollut odotettu, ja se joht ui lähinnä fyysisen kysynnän puutteesta ja
maailman talouskasvun hidast umisesta. Terroristien hyökkäykset Yhdysvaltoihin 11.
syyskuuta heikensivät tilannetta entisestään.
203. Keinottelulla oli niin ikään oma osansa lyhyiden positioiden lisääntymisessä
kyseisellä kaudella. Markki noilla odotettiin myös Kiinan tuonnin lisääntyvän, sillä
tämän maan tuotanto aleni markkinoi ntivuonna 2000/01 miljoonalla tonnilla. Kiinan
tämänhetkinen tuonti (erity isesti Kuubasta) ei kuitenk aan juurikaan ylitä vuoden
2001 sopimuksenalaisia määriä, ja maan sisäisiä tarpeita  on katettu strategisista
varastoista. Toinen erityistapaus on Intia, jossa saatiin jälleen kerran yli 12 miljoonan
tonnin suuruinen ennätyssat o, joka vaikutti lopullisii n varastoihin elokuusta 2001
58alkaen. Mahdollinen vienti uhkasi markki noita, mutta logistisista syistä ja
maailmanmarkkinoiden liian alha isista hinnoista johtuen vi ennin määrä oli vain noin
miljoona tonnia.
204. Markkinointivuoden 2000/01 hint atilanne sekä pi demmän aikavälin kehitys esitetään
seuraavassa taulukossa.
euroa/t 1998/99 1999/2000 2000/01 lokakuu 2001
valkoinen sokeri (Lontoo)
raakasokeri (New York)20,10
15,1518,70
14,3828,1
25,2424,80
17,32
Olisi muistettava, että heikentyvä euro on vaiku ttanut suuresti noteerauksiin vuodesta
2000 alkaen.
205. Vuoden 2001 jälkipuoliskolla koetun hint ojen kohentumisen odotetaan jatkuvan
vielä jonkin aikaa. Tähän va ikuttaa erityisesti valkoise n sokerin tilanne, sillä sen
tuotanto oli EU:ssa vain 16,4 miljoonaa t onnia (jalostamaton arvo) verrattuna 18,4
miljoonaan tonniin vuonna 2000, ja sen tuotanto  laski vastaavasti myös Puolassa ja
Turkissa.
206. Markkinointivuotta 2001/02 koskevat en simmäiset arviot antavat edellisen
markkinointivuoden tavoin viitte itä maailman soker itasapainon vähäis estä vajeesta.
Huhti-toukokuussa 2002 kypsyvän uuden Brasilian sadon elpyminen rajoittaa
kuitenkin tätä noususuuntausta samoin kuin tuontimaihin ja Intiaan kerääntyneet
ylijäämävarastot.
207. Maailmanmarkkinat eivät kuitenkaan reag oi pelkästään tilastolliseen tilanteeseen
vaan suurelta osin omiin havaintoihinsa. Tämä merkitsee sitä, että markkinat jättäväthuomiotta ylijäämävarastot, joita ei aset eta käyttöön. Näin ollen todettu hintojen
kohentuminen saattaa jatkua, kunnes uude n sadon sokeri saapuu markkinoille.
208. Pidemmän aikavälin ennustees een ei voida realistisesti pyrkiä ottaen huomioon vielä
vahvistamaton alijäämä- tai ylijäämätilanne.
3.1.9.2. Yhteisön markkinat209. Vuonna 2000 sokerijuurikkaan viljelyala väheni 7,1 prosenttia (1 823 000 hehtaariin)
edellisestä markkinointivuodesta (1999/2000) tuotta jien ennakoidessa
tuotantokiintiöiden merkittävää alentamis ta. Keskisato oli niinkin korkea kuin 9,16
tonnia sokeria hehtaarilta; lisäystä ede lliseen vuoteen oli 2,1 prosenttia, ja vuosien
1995–1998 keskiarvoon verrattuna lisäys oli vieläkin suurempi, 11,2 prosenttia.
Tämä tulos johtui erityise sti Ranskasta, jossa keskis ato oli 11,73 tonnia hehtaarilta.
Tämän sadon määrän avulla EU:n kokona istuotanto oli (valkoisen sokerin
ekvivalentteina) 17 017 miljoonaa tonni a, josta 16 705 miljoonaa tonnia saatiin
sokerijuurikkaasta, 268 000 tonnia sokeri ruo'osta ja 44 000 tonnia melassista.
210. Sokerin EU:n kokonaiskulutus, joka oli noin 12 900 miljoonaa tonnia, oli
suurinpiirtein edellisen vuoden tasoine n. Kemianteollisuus käytti tästä määrästä
366 000 tonnia, joten kasvu oli vähäinen ed eltävään markkinoin tivuoteen verrattuna.
59211. EU:n tuotannosta ja etuuskohteluun oike utetun (AKT-maiden sokeripöytäkirja,
Intian sopimus, erityiseen et uuskohteluun oikeutetun sokerin ja
suosituimmuuskohtelun saavien maiden ale nnetut tariffikiintiöt) ja muun kuin
etuuskohteluun oikeutetun (pääasiassa jalost etuissa tuotteissa) sokerin tuonnista
(yhteensä 2 409 miljoonaa tonnia) johtuva sisä istä kulutusta suurempi ylijäämä joko
viedään tai siirretään seuraavalle markkinointivuodelle (kiintiöön kuulumaton
tuotanto, josta tulee A-kiintiösoke ria seuraavana markkinointivuonna).
Markkinointivuodelta 1999/2000 se uraavalle vuodelle siirrett yä sokeria oli 1 602 000
tonnia, kun taas markkinointivuonna 2000/01 siirrettiin vain 957 000 tonnia sokeria
markkinointivuodelle 2001/ 02. Sellaisenaan viedyn sokerin kokonaisvienti
markkinointivuonna 2000/01 oli 6 345 miljoonaa tonnia, josta 3 776 miljoonaatonnia C-sokerina ja 2 569 miljoonaa tonnia yhteisön sokerina. Kiintiöiden mukaista
sellaisenaan vietyä sokeria vi edään pääasiassa viikoittaisella
tarjouskilpailujärjestelmällä korvausta vastaan. C-sokeri on sitä vastoin vietävä ilmantukea.
212. Kokonaisvienti on kasvanut paremman sadon vuoksi mutta käytettävissä olevat
varastot olivat niin ikään noin 76 000 tonnia suuremmat markkinointivuoteen
1999/2000 verrattuna.
213. Isoglukoosin ja inuliinisiirapin tuotan toa hallinnoidaan kiintiöillä samoin kuin
sokeria yhteisessä markki najärjestelyssä. Viime vuos ien tavoin isoglukoosia ei
tuotettu markkinointivuonna 2000/01 yli A- ja  B-kiintiön. Inuliinisiirapin tuotanto ei
sitä vastoin ole vielä saavuttanut kiintiöiden vahvistamaa enimmäistasoa. Belgian jaAlankomaiden vuoden 1998 huonojen sikurisatojen  jälkeen inuliinisiirapin tuotanto
on vakiintunut 230 046 tonniin vuonna 1999 ja 229 280 tonniin vuonna 2000.
214. Sokerijuurikkaan ja sokerin tuota nnon ennustetaan olevan markkinointivuonna
2001/02 merkittävästi alhaisempi, koska sa to oli edellisen vuoden satoa pienempi
(12,3 prosentin lasku) ja viljelyala väheni 0,9 prosenttia. Euroopan unionin
kokonaistuotannon ennustetaan olevan noi n 14,8 miljoonaa tonnia, joten vähennystä
on 2,2 miljoonaa tonnia eli 12,9 prosenttia.
3.1.9.3. Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa
215. Neuvosto antoi 19. kesäkuuta uuden perusasetuksen (EY) N:o 1260/2001, joka
julkaistiin 30. kesäkuuta 2001 virallisen lehde n numerossa L 178. Kiintiöjärjestelmää
on jatkettu markkinointivuoteen 2005/06, ja interventiohinnat on vahvistettu
kyseiseksi kaudeksi viime vuosien tasolle. Tuotantokiintiöitä on alennettu 115 000
tonnilla, ja varastointi kustannusten tasausjärjeste lmä on poistettu. Vuoden 2003
alussa komission on esitettävä tulokset kahdesta tutkimuksesta, jotka koskevat
sokerin markkinajärjestelyn uudistamisvaihtoehtoja sekä kilpailua, keskittämistä ja
hintojen muuttumista neljä llä elintarviketalouden ala lla, myös sokerialalla.
216. Komissio päätti markkinointivuoden 2001/02 osalta olla sove ltamatta kiintiöiden
alentamista edellä mainitun asetuksen 10 artiklan mukaisesti, koska tämä ei oletarpeen GATT:n maataloussopimuksen yhte ydessä annettujen yh teisön sitoumusten
noudattamiseksi.
603.1.10. Perunat
217. Peruna on yksi niistä harvoista maat aloustuotteista, joille ei ole yhteistä
markkinajärjestelyä (YMJ). Komissio te ki vuonna 1992 ehdotuksen perunan yhteisen
markkinajärjestelyn käyttöönot osta. Tätä ehdotusta, joka otettiin esille sekä Espanjan
että Irlannin puheenjohtajuuksien aikana  vuosina 1995 ja 1996, ei ole hyväksytty
eräiden jäsenvaltioiden vastustuksen vuoksi.
218. Perunan yhteenlaskettu viljelyala on noin 1 356 000 hehtaaria eli se edustaa
merkittävää osaa Euroopan unionin kasvit uotannosta. Perunaa viljellään kaikissa
jäsenvaltioissa, mutta  ilmastoon ja maaperään liittyvistä syistä sen tuotanto on
suurinta pohjoisilla alueilla.
219. Euroopan unioni on perunan suhteen om avarainen varhaisp erunalajikkeita lukuun
ottamatta. Viimeksi ma inittuja tuodaan Välimeren maista  talvella ja alkukeväästä,
kun yhteisön tuotanto on vähäistä tai sitä ei ole lainkaan. Tä rkeimmät to imittajat ovat
Kypros, Egypti, Marokko ja Israel. Viime  vuosina kolmansista maista on tuotu
varhaisperunaa keskimäärin 400 000 tonnia vuodessa.
220. Euroopan unionin perunantuotanto  oli 48,4 miljoonaa tonnia vuonna 1999, kun se
vuonna 2000 oli 48,8 miljoonaa tonnia. Vuoden 2001 satoa koskevat ennusteet eivät
ole vielä saatavilla.
614.7.1.1 Perunoiden viljelyala, sato ja tuotanto
Viljelyala Sato Tuotanto
1 000 ha % TAV 100 kg/ha % TAV 1 000 t % TAV
1997 1998 1999 2000 2000 1997 1998 1999 2000 1999 1997 1998 1999 2000 2000
1999 1998 1999
1 23456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6
 EU-15 1 395 1 302 1 404 1 356 –3,4 344 333 345 360 4,4 47 947 43 338 48 385 48 808 0,9
 Belgique/België 56 59 67 66 –1,2 466 412 451 444 –1,7 2 587 2 417 3 007 2 922 –2,8
 Danmark 39 36 38 38 0,0 396 404 395 433 9,5 1 545 1 456 1 502 1 645 9,5 Deutschland 304 297 309 304
–1,3 384 381 375 433 15,6 11 659 11 338 11 568 13 193 14,0
 Elláda 48 38 48 47 –1,9 190 244 185 188 1,4 905 920 880 875 –0,6
 España 150 134 136 123 –9,5 217 234 247 255 2,9 3 254 3 129 3 367 3 138 –6,8
 France 170 164 171 169 –1,0 393 369 390 394 1,1 6 689 6 053 6 645 6 652 0,1
 Ireland 18 18 17 14 –21,0 259 261 320 286 –10,6 472 482 559 395 –29,3
 Italia 90 90 86 83 –2,8 224 243 242 249 2,8 2 020 2 194 2 070 2 068 –0,1
 Luxembourg 1111 0 , 0 2 8 4 2 7 9 3 2 1 2 9 3 –8 , 82 32 22 62 3 –8,8
 Nederland 180 127 180 180 0,4 443 415 458 451 –1,5 7 973 5 249 8 221 8 127 –1,1
 Österreich 23 23 23 24 2,4 288 283 307 293 –4,7 677 647 712 695 –2,4
 Portugal 82 86 87 78 –10,9 128 142 109 95 –12,5 1 050 1 225 947 738 –22,1
 Suomi/Finland 33 32 32 32 –0,3 227 186 245 244 –0,4 754 591 791 785 –0,7
 S v e r i g e 3 63 43 33 3 –0,9 337 356 302 298 –1,4 1 214 1 199 991 968 –2,3
 United Kingdom 166 164 178 165 –7,1 429 391 400 399 –0,2 7 125 6 417 7 100 6 585 –7,3
Lähde:  Euroopan komissio (Eurostat).
624.7.1.2 Varhaisperunan vilje lyala, sato ja tuotanto
Viljelyala Sato Tuotanto
1 000 ha % TAV 100 kg/ha % TAV 1 000 t % TAV
1997 1998 1999 2000 2000 1997 1998 1999 2000 2000 1997 1998 1999 2000 2000
1999 1999 1999
1 23456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6
EU-15 160 107 134 126 –6,0 238 328 258 258 –0,3 3 568 3 530 3 470 3 252 –6,3
   Belgique/België 10 10 13 11 –12,8 418 379 420 410 –2,4 403 370 527 448 –14,9
   Deutschland 18 16 18 18 –3,1 299 301 306 315 2,8 541 477 561 559 –0,3
   E l l á d a :::::::::: 2 7 5 2 9 0:::   España 31 27 34 28
–17,6 181 190 223 217 –2,6 555 517 748 601 –19,7
   F r a n c e 2 22 12 12 0 –7,0 236 238 247 249 1,1 521 497 523 492 –6,0
   Italia 26 : 23 24 6,6 175 : 191 232 21,6 460 631 430 557 29,5
   Österreich 16 16 12 13 7,1 268 263 276 232 – 16,2 429 411 341 306 – 10,2
   United Kingdom 16 18 14 13 –5,8 241 187 247 223 –9,7 386 336 341 290 –15,0
Lähde:  Euroopan komissio (Eurostat).
634.7.4.1 Perunoiden hankintatase EU-15
% TAV
1996/97 1997/98 1998/99 1999/00 1999/00
1998/99
1 23456
  Käytettävissä oleva tuotanto 50 079 47 746 42 821 48 046 -4,7
  Varastojen vaihtelu : : : : :  Tuonti 491 527 876 598 7,3  Vienti 867 1 794 0 940 106,9
  EU:n sisäinen kauppa 8 591 8 954 10 218 9 777 4,2
  EU:n sisäinen käyttö, 49 619 46 452 43 533 47 746 -6,4  josta:
  - eläinten ruokinta 5 124 3 257 2 030 4 178 -36,4  - siemenperuna 3 036 2 979 2 961 2 905 -1,9  - teollinen käyttö 1 140 953 812 860 -16,4  - alkoholi : : : : :  - jalostus 8 675 8 296 7 181 7 807 -4,4  - hävikki (markkinat) 3 255 3 090 2 858 3 043 -5,1  - käyttö ihmisravinnoksi 28 390 27 877 27 691 28 953 -1,8  Käyttö ihmisravinnoksi (kg/hlö/vuosi) 76,3 74,4 73,5 76,6 -2,5
  Omavaraisuusaste (%) 100,9 102,8 98,3 100,6 1,9
Lähde: Euroopan komissio (Eurostat).1000 t
643.1.11. Kuivarehut
221. Kuivarehuihin kuuluu runsaasti valkuaisaine ita (vähintään 15 prosenttia) sisältäviä
tuotteita, jotka saadaan keinotekoise sti (dehydratoimalla) tai luonnollisesti
(auringossa) kuivaamalla si nimailasesta, muista pa lkokasveista ja tietyistä
heinäkasveista.
222. Seuraavassa taulukossa esitetään tuota nnon kehitys tukihakemu sten perusteella:
Kuivarehujen tuotanto EU:ssa tukihakemusten perusteella
(tuhatta tonnia)
Kuivarehut TEM 551995/96 1996/97 1997/98 1998/99 1999/2000 2000/01
Dehydratoidut rehut 4 412,4 4 070 3 818 4 283 4 610 4 599 4 720
Aurinkokuivatut rehut 443,5 402 253 156 151 162 203
Yhteensä - 4 473 4 071 4 439 4 761 4 761 4 922
223. Markkinointivuonna 2000/01 tukea myönnettiin 4 719 500 tonnista dehydratoitua
rehua (107,0 prosenttia niiden taatusta  enimmäismäärästä) ja 202 500 tonnista
aurinkokuivattua rehua (45,7 prosenttia n iiden taatusta enimmäismäärästä).
224. Koska dehydratoitujen rehujen tuettu t uotanto oli suurempi kuin niiden taattu
enimmäismäärä, vahvistettujen budjettim äärärahojen rajoissa pysymiseksi
sovellettiin yhteisvastuulauseketta eli tuen määrää vähennettiin 56 viidellä prosentilla
(68,83 eurosta/tonni 65,55 euroon/tonni) niissä  jäsenvaltioissa, jotka olivat ylittäneet
taatun kansallisen määränsä alle viidellä prosentilla, ja lisävähennystä sovellettiinniissä jäsenvaltioissa, joiden tuotan to ylitti 105 prosenttia niiden taatusta
kansallisesta määrästä.
225. Tuki maksettiin sen sijaan kokonaisuudessaan  auringossa kuivatuille rehuille, joiden
tuettu tuotanto oli niiden taattua enimmäismäärä pienempi.
3.1.12. Kuitupellava ja hamppu3.1.12.1.Kuitupellava226. FAO:n mukaan kuitupellavan vilje lyala maailmassa vuonna 2000 oli 491 000
hehtaaria ja kuitujen tuotanto oli noin 462 000 tonnia, josta Kiina tuotti 132 000tonnia ja Valkovenäjä 32 000 tonnia. Yhteisöllä on alijäämää laadultaan
keskinkertaisesta ja hei kkolaatuisesta kuidusta, jota  tuodaan Itä-Euroopasta,
Egyptistä ja Kiinasta. Sen sijaan yhteisö toimittaa kaikkialle maailmaan laadultaanhyvää ja erinomaista kuitua, jota ei t uoteta muualla. Vuonna 2000 yhteisöstä vietiin
tällaista kuitua 103 000 tonnia lä hinnä Kiinaan ja Brasiliaan.
                                                
55Taattu enimmäismäärä; neuvoston asetus (EY) N:o 603/95 (EYVL L 63, 21.3.1995, s. 1).
56Komission asetus (EY) N:o 1414/2001 (EYVL L 191, 13.7.2001, s. 9).
65227. Markkinointivuonna 2000/01 pellavakuitumarkki noiden hintatilanne vakiintui
suhteellisen korkealle taso lle, joka oli todettu jo edellisen markkinointivuoden
(1999/2000) aikana. Markki nat ovat kuitenkin edell een hyvin riippuvaisia
vaatetusteollisuuden suuntauksista, vaikka  niitä on yritetty monipuolistaa etsimällä
uusia käyttötarkoituksia.
228. Neuvosto oli ilmoittanut heinä kuussa 2000, jolloin tehtiin päätös alan uudistamisesta,
että komission oli vahvi stettava 31. lokakuuta 2000 mennessä kuit upellavan ja
hampun tuen määrät markkinointivuode ksi 2000/01 ottaen huomioon 88 miljoonan
euron enimmäismäärärahat ja viljelyilmo itukset. Näiden säännösten soveltaminen
johti siihen, että tuki aleni markki nointivuoteen 1999/2000 verrattuna 2,5 prosentilla,
eli sen määrä oli 795,46 euroa hehtaarilta.
229. Nykyisestä markkinointivuodesta (2001/02)  alkaen sovellettu uudistus näyttää jo
vaikuttaneen voimakkaasti tuottajiin si käli, että viimei set vuoden 2001 satoa
koskevat kylvöennusteet olivat vain 95 000 hehtaaria (verrattuna komission
uudistusehdotuksen mukaiseen 211 000 hehtaariin).
3.1.12.2.Hamppu230. Hampun maailmanlaajuinen viljelyala on pienentynyt aikaisemmista vuosista:
kylvöala vuonna 2000 oli 60 000 hehtaaria, kun se vuosina 1989–1991 olikeskimäärin 119 000 hehtaaria. Tärkeimmä t hampuntuottajat ova t Kiina, Pohjois-
Korea, Intia ja Venäjä. Yhteisössä ha mpunviljely on hyvin vähäistä, ja se on
perinteisesti keskittynyt Ranskaan ja vähäisemmässä määrin Espanjaan, mutta viimevuosina myös jotkut muut jäsenvaltio t (Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta ja
Alankomaat) ovat aloittaneet uudelleen hampunviljelyn. Kauppa kolmansien maiden
kanssa on vähäistä.
231. Edellä 1 kohdassa esitettyjen peri aatteiden mukaisesti hampun tueksi
markkinointivuonna 2000/01 vahvist ettiin 646,31 euroa hehtaarilta.
232. Uudistuksen vaikutukset ovat hampunkin osa lta jo näkyvissä si käli, että viimeiset
vuoden 2001 satoa koskevat kylvöennusteet o livat noin 14 000 hehtaaria (verrattuna
komission uudistusehdotuksen mukaiseen 32 000 hehtaariin).
3.1.13. Puuvilla3.1.13.1.Puuvillan tukijärjestelmän uudistus233. Neuvosto teki 1. kesäkuuta 2001 päätöks en markkinointivuodesta 2001/02 alkaen
sovellettavasta puuvillantuotan toa koskevan tukijärjes telmän uudistuksesta, jonka
erityisenä tavoitteena on järjestely n talousarvion pare mman neutraliteetin
varmistaminen ja se llaisten ympäristöedellytysten käyttöön ottaminen, jotka ovat
yhteneväiset yhteisen maatalouspolitiikan mukaisen suoran tukijärjestelmän yleisissäsäännöissä vahvistettujen toimenpiteiden kanssa.
3.1.13.2.Maailmanmarkkinat ja  yhteisön markkinat
234. Puuvillan maailmanlaajuinen viljely ala on markkinointivuonna 2001/02 noin
34,0 miljoonaa hehtaaria, ja sen arvio itu sato on noin 20,9 miljoonaa tonnia
markkinointivuoden 2000/01 31,9 miljoonaan hehtaariin ja 19,2 miljoonaan tonniin
verrattuna.
66235. Puuvilla, josta siemeniä ei ole poistett u, ei kuulu maailmankaupan piiriin. Euroopan
yhteisö, jonka kehräämökapa siteetti on paljon suurempi kuin sen oma kuitutuotanto,
tuo huomattavia määriä puuvillaa, josta si emenet on poistettu: yli miljoona tonnia
vuosina 1990–1995 ja 830 000 tonnia vuosina 1996–2000. Pääasiallisia toimittajiaovat Keski-Aasian maat, Yhdysvallat, Syyria ja CFA-alueen maat. Yhteisön sisäinenkauppa sitä vastoin on vähäistä, vaikkaki n se on kasvussa.
236. Euroopan unionissa puuvillan vilje ly on vähäistä sekä vilje lyalassa että tuottajien
lukumäärässä mitattuna. Sen tuotanto on kuitenkin kesk ittynyt erityisesti tietyille
Kreikan ja Espanjan alue ille, joilla sillä on hyvin huom attava yhteiskunnallinen ja
taloudellinen merkitys. Yhteisön puuvillan viljelyala on hienoisessa laskussa:
494 000 hehtaaria vuonna 2000 ja 471 000 he htaaria vuonna 2001 (380 000 hehtaaria
Kreikassa ja 91 000 hehtaaria Espanjassa ). Yhteisön tuotanto on arviolta 1 409 000
tonnia puuvillaa, josta siemen iä ei ole poistettu (1 095 000 tonnia Kreikassa ja
314 000 tonnia Espanjassa), kun sitä  vuonna 2000 tuotettiin 1 570 000 tonnia.
Euroopan unionin puuvillakuidun omavaraisuus aste on noin 40 prosenttia ja kulutus
oli noin 1 150 miljoonaa tonnia jaksolla 1996–2000.
237. Yhteisön tukijärjestelmään sisältyy tavoitehinta (106,30 euroa 100 kilogrammalta)
sekä tämän hinnan ja maailmanmarkkinahinnan erotusta vastaava tuki, jokamyönnetään sellaisille siementenpoistoy rityksille, jotka maksavat tuottajille
vähimmäishinnan. Jos puuvillan, josta siemeniä  ei ole poistettu, tuotanto ylittää
taatun enimmäismäärän (TEM), tavoitehintaa ja vähimmäishintaa vähennetäänsamassa suhteessa. Tämä vähennys on pienempi, jos maailmanmarkkinahinnan tasomahdollistaa tukijärjestelmän menojen rajoittamisen.
238. Tavoitehintaa alennetaan 50 prosenttia taatun kansallisen määrän ylityksestä
(249 000 tonnia Espanjan ja 782 000 tonni a Kreikan osalta), sikäli kun tuotannon
taso on alle 362 000 tonnia Es panjassa ja alle 1 138 000 tonnia Kreikassa. Jos nämä
määrät ylittyvät, tavoitehintaa alennetaan edelleen kahdella prosentilla Espanjassakunkin 4 830 tonnin suuruisen erän osa lta ja Kreikassa kunkin 15 170 tonnin
suuruisen erän osalta.
239. Tilapäinen alentaminen on markkinoi ntivuonna 2001/02 arvioitu Kreikan osalta
41,6 prosentiksi ja Espanjan osa lta 22,5 prosentiksi tavoitehinnasta.
3.1.14. Silkkiäistoukat240. Kreikassa, Italiassa ja jonkin verran myös Ranskassa  ja Espanjassa  harjoitettava
silkkiäistoukkien kasvatus on hyvin vähä inen osa yhteisön maataloustoiminnasta ja
maailman silkkiäistoukkatuot annosta. Tietyillä alueilla , erityisesti Traakiassa,
Venetossa ja Marchessa sillä  on kuitenkin huomattava merkit ys, ja se edustaa siellä
myös säilyttämisen arvoista osaamista.
241. Koko maailman raakasilkin tuotanto on vakiintunut vuoden 1998 aikana. FAO:n
mukaan se oli 87 000 tonnia (vuosina 1995–1997 keskimäärin 87 000 tonnia).Käytännössä tuotanto on keskittynyt Aasi aan (77 000 tonnia): Kiina (51 000 tonnia),
Intia (16 000 tonnia), Korea (4 000 tonnia) ja  Japani (3 000 tonnia) tuottavat yhdessä
yli 90 prosenttia koko m aailman tuotannosta.
242. Silkkiäistoukkien kasvatta jilla on vaikeuksia jatkaa to imintaansa yhteisössä, sillä
markkinahintojen kehitys ei aina r iitä korvaamaan tuotantokustannusten nousua.
67243. Vuonna 2000 tuotantoon käytettiin 4 004 laatikkoa ja vuonna 1999 vastaavasti
3 516 laatikkoa. Niistä saatiin 82 700 kilogrammaa kokonkeja. Markkinointivuodesta
2000/01 alkaen tueksi vahvistettiin pysyvästi 133,26 euroa laatikolta.
3.1.15. Oliiviöljy244. Maailman oliiviöljyntuotanto oli noin 2 600 000 tonnia, josta 70–80 prosenttia (noin
1 900 000 tonnia markkinointivuonna 2000/01) tuotettiin Euroopan unionissa. Muut
pääasialliset tuottajat olivat Turkki ( 200 000 tonnia), Syyria (165 000 tonnia),
Tunisia (130 000 tonnia) ja Marokko (35 000 tonnia). Tuotannon määrä vaihtelee
suuresti vuodesta toiseen, mutta maailma nmarkkinoiden vaihte lut myötäilevät
herkästi yhteisön markkinoiden tilannetta.
245. Yhteisön tukikelpoisen tuotannon, oliivin  puristemassaöljy mukaan luettuna,
arvioidaan markkinointivuoden 2000/01 os alta olevan 2 076 698 tonnia verrattuna
2 051 746 tonniin markkinointivuonna  1999/2000. Markkinointivuoden 2000/01
öljytuotosten ja oliivisatojen vahvistamisen yhteydessä jäsenvaltioilta saatujenilmoitusten mukaan tuotannossa oli noin 667 miljoonaa puuta. Oliivinviljelyäharjoitetaan lähes ka hdella miljoona lla tilalla.
246. Yhteisön kulutus markkinointi vuonna 1999/2000 oli lähes 1 731 000 tonnia
(72 prosenttia koko maailman kulutuksesta ). Viimeisimpien arvioiden mukaan
kulutus kasvoi hieman markkinoi ntivuonna 2000/01. Markkinointivuoden 2000/01
alussa siirtovarastojen määrä oli 529 000 tonnia; markkinointivuoden lopussa se oli
arviolta 474 000 tonnia.
247. Kreikka ja Espanja ovat yleensä suurimma t toimittajat, ja pääas iallinen ostaja on
edelleen Italia huolimatta siitä , että se on myös sekä t uottaja että viejä. Tuonnin
määrä markkinointivuonna 1999/2000 oli 46 327 tonnia. Saman markkinointivuoden
viennin määrä oli 340 583 tonnia, jost a 264 770 tonnia vietiin suoraan ja
75 813 tonnia sisäisessä jalostusliiken teessä. Koko markkinointivuonna 1999/2000 ei
myönnetty minkäänlaista vientitukea. GATT-s opimuksissa vientituelle asetettu raja
tälle jaksolle oli 281 086 tonnia (siirto mukaan lukien).
248. Markkinointivuosien 1998/99 ja 2000/ 01 välisenä aikana sovelletun
siirtymäjärjestelyn mukaisesti komissi o esitteli joulukuussa 2000 oliiviöljyalan
uudistusta koskevan ehdotuks en, jota oli määrä alkaa soveltaa markkinointivuonna
2001/02. Ministerineuvosto hyväksyi tämä n ehdotuksen pohjalta oliiviöljyalan
uudistuksen 19. kesäkuuta 2001.
249. Uudistuksen tavoitteena on jatkaa  tuotantotukijärjestelmää kolmen
markkinointivuoden ajan (2001/02–2003/ 04). Tänä aikana oliiviöljyn
tuottajajäsenvaltioiden on ot ettava käyttöön pa ikkatietojärjestelmä. Ottaen huomioon
tämän välineen merkitys oliivipuiden lukumäärän määrittelyssä ja valvontaa
täydentävänä instrumenttina neuvosto pää tti, että sen käyttöönotto on 1. marraskuuta
2003 alkaen yhteisön tuen saamisen edellytyksenä. Lisäksi neuvosto hyväksyikomission kertomuksen, jossa muun muassa ehdotetaan toimenpiteitä  niin kuluttajille
toimitettavan oliiviöljyn laa dun kuin pakkausmerkintöjen selkeyden parantamiseksi.
Näin ollen oliiviöljyjen uutta luokitte lua aletaan soveltaa 1. marraskuuta 2003. Sitä
ennen komissio saattaa voimaan laatustrategian eri osatekijät tekemällä tarvittavatmukautukset öljyjen luokittelua ja nimityksiä koskeviin muutoksiin. Tämän lisäksineuvosto päätti toimijaorganisa atioiden ja toimintaohjelmie n, joille voidaan myöntää
68Euroopan unionin osarahoitusta 1. marraskuut a 2002 alkaen, perustamista koskevista
edellytyksistä. Toimintaohjelmia voivat esittää alan toimijat, ja ne koskevatneljäntyyppistä toimintaa: alan ja markkinoiden seuranta ja hallinto; laadunparantaminen; ympäristövaikutusten parantaminen; jäljitettävyys, laadunvarmentaminen ja suojaaminen.
3.1.16. Tuoreet hedelmät ja vihannekset3.1.16.1.Alan maailmanlaajuinen tilanne 
57
250. Tuoreiden hedelmien ja vi hannesten maailmanlaajuinen tuotanto kasvaa jatkuvasti.
Tuotanto oli vuonna 2000 lähes 1 094 miljoonaa tonnia, mikä merkitsi 2,8 prosentinkasvua vuodesta 1999 ja 13,1 prosentin kasvua kauden 1994–1999 keskimääräisestä
tuotannosta Vihannesten (m elonit mukaan luettuina) osuus kokonaistuotannosta on
noin 63 prosenttia. Yhteisö oli 89 miljoonan tonnin tuotannollaan Kiinan (tuotanto
354 miljoonaa tonnia) jälkeen maailman tois eksi suurin tuoreiden hedelmien ja
vihannesten tuottaja vuonna 2000.
251. Sitrushedelmien m aailmanlaajuinen tuotanto o li markkinointivuotta 2000/01
koskevien arvioiden mukaan yli 100 miljoon aa tonnia eli tuotanto oli laskenut 2,6
prosenttia markkinointivuodesta 1999/2000 mutta noussut 3,3 prosenttia vuosien
1994–1999 keskiarvosta. Arvioiden mu kaisella noin 10,1 miljoonan tonnin
tuotannollaan yhteisö on markkinointi vuonna 2000/01 kolmanneksi suurin tuottaja
maailmassa Brasilian (19,5 miljoonaa tonni a) ja Yhdysvaltojen (15,6 miljoonaa
tonnia) jälkeen ennen Kiinaa (9,2 miljoon aa tonnia) ja Meksikoa (6,1 miljoonaa
tonnia).
3.1.16.2.Kansainvälinen kauppa252. Tuoreiden hedelmien ja vi hannesten kansainvälisen ka upan merkitys vaihtelee
tuotteittain 
58. Vuonna 2000 sen osuus oli tuonnin perusteella päärynöiden osalta
keskimäärin 6 prosenttia, sipulien ja omenoiden osalta 5 prosenttia, persikoidenosalta 3 prosenttia ja to maattien osalta 2 prosenttia . Vuonna 2000 yhteisön viennin
osuus kansainvälisestä kaupasta oli sitr uunoiden osalta 20 pros enttia, appelsiinien
osalta 18 prosenttia, omenoiden osalta 15 prosenttia, päärynöiden osalta 10 prosenttiaja tomaattien osalta 9 prosenttia.
253. Yhteisöllä on alijäämää tuoreiden hedelmien ja viha nnesten osalta 
59: viennin osuus
tuonnista oli vain 65 prosenttia vuonna  1998 ja 60 prosenttia vuonna 1999. Vuonna
2000 viennin (3,9 miljoonaa tonnia) osuus oli 74 prosenttia kokonaistuonnista (5,3
miljoonaa tonnia). Vuonna 2000 hedelmien (mui den kuin sitrushede lmien) vienti oli
ainoastaan 49 prosenttia tuonnista (s itrushedelmien osa lta 81 prosenttia).
Vihannesten osalta yhteis östä, joka oli alijäämäine n vuonna 1996, tuli sitä vastoin
ylijäämäinen vuodesta 1997 alkaen. Vuonn a 2000 tuonti väheni hieman vuoteen
1999 verrattuna (vähennystä oli 3 prosen ttia) ja vienti lisääntyi 11 prosenttia.
                                                
57Lähde: FAO: http://www.fao.org
58Lähde: FAO: http://www.fao.org - lukuun ottamatta yhteisön sisäistä kauppaa.
59Lähde: Eurostat.
693.1.16.3.Yhteisön markkinat
254. Yhteisön omenien tuotanto oli markkinointivuonna 2000/01 noin 8,5 miljoonaa
tonnia eli hieman alempi kuin edellisenä markkinointivuonna, jolloin tuotanto oli
erityisen suuri. Markkinoilta poistettujen tuotteiden määrät laskivatmarkkinointivuoden 1998/99 3,7 prosentis ta 2,4 prosenttiin markkinointivuonna
1999/2000 ja nousivat jälleen 3,0 prosenttiin yhteisön tuotannostamarkkinointivuonna 2000/01.
255. Yhteisön päärynöiden tuotanto oli markkinointivuonna 2000/01 noin 2,6 miljoonaa
tonnia eli 5,8 prosenttia suurempi kui n markkinointivuonna 1999/2000. Tämä oli
kolmas perättäinen kas vuvuosi markkinointivuoden 1997/ 98 erityisen heikon sadon
jälkeen. Markkinointivuonna  2000/01 markkinoilta poist ettuja tuotteita oli
2,8 prosenttia tuotannosta, kun vastaav a määrä markkinointivuonna 1999/2000 oli
3,6 prosenttia.
256. Persikoita  tuotettiin 3,6 miljoonaa tonnia vuonna 2000, jolloin tuotanto lisääntyi
hieman, eli 5 prosenttia vuodesta 1999, ja vuoden 2000 tuotanto oli suurin vuoden
1992 jälkeen. Markkinoilta poistetut määr ät pysyivät korkeina (7,3 prosenttia
tuotannosta) mutta kuitenkin selv ästi alempina kuin kauden 1990/91–1994/95
keskiarvo, joka oli 19,3 prosenttia.
257. Nektariinien  tuotanto oli vuonna 2000 lievä ssä laskussa (- 1,7 %) vuoden 1999
voimakkaan tuotannon lisääntymisen jälkeen (+ 43 %). Niiden tuotanto oli 907 000tonnia Kreikan tuotannon kasvun (16 %)  korvattua osittain Italian tuotannon
alenemisen (- 7 %). Tällä alalla markkinoilta poistetut määrät ovat suhteellisestisuurimmat. Vuonna 2000 markkino ilta poistettujen tuotteid en osuus oli 14 prosenttia
tuotannosta, eli laskua  on vuodesta 1999/2000, jolloin vastaava osuus oli
20 prosenttia.
258. Syötäväksi tarkoitettu jen viinirypäleiden  tuotanto (2,2 miljoonaa tonnia
markkinointivuonna 2000) on pysynyt huoma ttavan vakaana vuodesta 1996 alkaen.
Italia tuottaa yksinään 69 prosenttia yhteisön viinirypäleistä. Markkinoiltapoistettujen tuotteiden määrä oli edelle en vähäinen (alle prosentti tuotannosta).
259. Aprikoosien  tuotanto laski merkittäväs ti markkinointivuonna 2000 (- 13 %)
markkinointivuoden 1999 voimakkaan lisäyks en jälkeen (+ 52 % vuodesta 1998).
Markkinoilta poistetut määrät laskiv at 2,6 prosenttiin tuotannosta vuonna 2000
verrattuna 4,1 prosenttiin vuonna 1999.
260. Sitrushedelmien  alalla 9,9 miljoonan tonnin tuot anto markkinointivuonna 2000/01
merkitsee 3,6 prosentin laskua. Tämä tuotannon taso on kuitenkin 7 prosenttia
kauden 1991–1999 keskimääräistä tuotanto a korkeampi. Espanja on edelleen
yhteisön tärkein sitr ushedelmien tuottaja 56 prosentin osuudellaan
markkinointivuonna 1999/2000. Yhteisön appelsiinien  tuotanto on pysynyt melko
vakaasti 5,7 miljoonassa tonnissa (-1,5 pr osenttia markkinointivuoteen 1999/2000
verrattuna). Sitruunoiden  tuotannossa päästiin markkinointivuonna 2000/01
markkinointivuoden 1992/93 ennätystas olle 1,7 miljoonan tonnin tuotannolla
(+ 5,4 %). Sitä vastoin mandariinien , klementiinien  ja satsumien  tuotanto on
merkittävässä laskussa, sillä laskua oli ma rkkinointivuodesta 1999/2000
mandariinien osalta 4 prosenttia, klementiinien osalta 12 prosenttia ja satsumienosalta 14 prosenttia.
70261. Kukkakaalien  tuotanto oli markkinointivuonna 2000/01 2,1 miljoonaa tonnia
(vähennystä oli 2,1 prosenttia ma rkkinointivuoteen 1999/2000 verrattuna).
Markkinoilta poistetut määrät vähenivät kahteen prosenttiin tuotannosta verrattuna
8,3 prosenttiin markkinointivuonna 1999/ 2000, 5,2 prosenttiin markkinointivuonna
1998/99 ja 7,7 prosenttiin markkinointivuonna 1997/98 .
262. Tomaattien  tuotanto laski markkinointi vuonna 2000/01 hieman, 2 prosenttia,
markkinointivuodesta 1999/2000. Tuotanto kasvoi  erityisesti Italiassa (+3 prosenttia)
7,5 miljoonaan tonniin. Italian osuus yhte isön tuotannosta nousi markkinointivuoden
1999/2000 45 prosentista 48 prosenttiin markkinointivuonna 2000/01. Markkinoilta
poistetut määrät olivat edelleen vähäpätöisiä (2 prosenttia) suhteessatuoremarkkinoille tarkoitettu jen tomaattien tuotantoon.
3.1.16.4.Hedelmä- ja vi hannesalan uudistus
263. Vuosi 2000 oli neuvoston vuonna 1996 vahvistaman uuden yhteisen
markkinajärjestelyn viides soveltamisvuosi.
264. YMJ sallii muun muassa yhteisön raho ituksen myöntämisen toimintarahaston
perustaville hyväksytyille tuottajaorganisaatioille. Yhteensä 1 008tuottajaorganisaa tiota, jotka tuottavat lähes 40 prosenttia Euroopan unionin
hedelmistä ja viha nneksista, esittivät vuotta 1999 koskevan toimintaohjelman.
Tuottajaorganisaatioiden määrä on lis ääntynyt selvästi vuodesta 1998 (845) ja
vuodesta 1997 (680). Vuonna 2000 to imintaohjelman esittäneiden
tuottajaorganisaatioiden määrä oli 1 120.
265. Vuonna 1999 toimintarahastoille myönnetyn  yhteisön tuen määrä oli 311 miljoonaa
euroa verrattuna 238 miljoonaan euroon vuonna 1998 ja 199 miljoonaan euroonvuonna 1997. Rahoituksen määrä on vuodesta 1999 alkaen ollut 2,5 prosenttiatuottajaorganisaatioiden kaupan pide tyn tuotannon arvosta, kun vastaava määrä
vuosina 1997 ja 1998 oli 2,0 prosenttia.
266. Neuvosto teki joulukuussa 2000 joitakin m uutoksia tuoreiden ja jalostettujen
hedelmien ja vihannesten yhteistä markkinajärjestelyä koskeviin asetuksiin. Yksimuutoksista koski tuottaja organisaatioiden toimintara hastoille myönnettävän tuen
vahvistamismenettelyn yksinkertaistamista siten, että enimmäistuen yhtenäiseksienimmäismääräksi vahvistetaan 4,1 prosenttia, joka lasketaan kunkin
tuottajaorganisaation ka upan pitämän tuotannon arvosta. Toinen muutos koski
tuoreiden hedelmien ja vihannesten vientitukien  hallinnon parantamista.
267. Jotta liian suuret markkinoilta poistetut m äärät eivät aiheuttais i talousarvioon liittyviä
ongelmia, komissio vahvisti markkinoi ntivuodeksi 2000/01 interventiokynnykset
tomaateille (360 000 tonnia), kukkak aalille (112 200 tonnia), omenoille
(495 700 tonnia), persikoille (232 000 t onnia), nektariineille (85 600 tonnia) ja
syötäväksi tarkoitetuille v iinirypäleille (160 900 tonnia).
268. Sen jälkeen, kun Argentiinan kanssa o li tehty sopimus GATT-sopimuksen XXVIII
artiklan mukaisten neuvottelujen päätyttyä, yhteisö muutti voimassa olluttavalkosipulin tuontijärjestelmä ä. Sovellettava tulli on vast edes 9,6 prosentin arvotulli
sekä paljoustulli, jonka suuruus on 1 200 eu roa tonnilta. Vuosittain avataan kuitenkin
1. kesäkuuta 38 370 tonnin vuotuinen kiintiö, jossa ei kanneta paljoustullia. Tämä
kiintiö jaetaan osiin neljännesvuosittain  yhteisöön tuovien kolmansien maiden
71kesken. Sitä hallinnoidaan pe rinteisiä/uusia tuojia koske van järjestelmän perusteella.
Tämä uusi järjestelmä tuli voimaan 1. kesäkuuta 2001, jolloin Kiinasta peräisin
olevan valkosipulin tuontia koske van, vuodesta 1993 alkaen voimassa olleen
kehysmekanismin soveltaminen päättyi.
3.1.17. Banaanit3.1.17.1.Banaanien yhteisen markkinajärjestelyn uudistus269. Neuvosto muutti 29. tammikuuta 2001 anne tulla asetuksella (EY) N:o 216/2001 
60
asetuksen (ETY) N:o 404/93 61 osastoa IV (Kauppajärjestelyt kolmansien maiden
kanssa). Näitä muutoksia sovelletaan  1. päivästä heinäkuuta 2001. Jäljempänä
olevassa yleisluontoisessa taulukossa on esitetty kai kki markkinoiden toimitusten
hallintoa koskevat keskeiset seikat.
270. Banaanien tuontia EU:hun koskevast a uudesta järjestelmästä joulukuussa 2000
tehdyn neuvoston päätöksen jälkeen komissio pääsi huhtikuussa Yhdysvaltojen jaEcuadorin kanssa sopuun banaaniriida ssa. Näiden neuvottelujen päätelmiä
sovelletaan kahd essa vaiheessa.
271. Komissio antoi 7. toukokuuta asetuksen (EY) N:o 896/2001 
62 tariffikiintiöiden
hallinnointia koskevista yksityiskohtai sista säännöistä ensimmäisen vaiheen
soveltamista varten. Kiintiöitä hallinnoidaan histor ialliseen viiteajanjaksoon (kausi
1994–1996) perustuvan menetelmä n avulla. Menetelmää sovelletaan 1. päivästä
heinäkuuta 2001 viimeistään 1. tammi kuuta 2006 päättyväksi suunnitellun
siirtymäkauden ajan, minkä jälkeen ot etaan käyttöön yksinomaan tariffeihin
perustuva järjestelmä.
272. Uudessa järjestelmässä 83 pr osenttia kiintiöistä varataan  perinteisille toimijoille ja
loput 17 prosenttia muille kuin perintei sille toimijoille. Näiden toimijoiden
määrittelyperusteet vahvistetaan  asetuksessa (EY) N:o 896/2001.
273. Komissio joutui 21. elokuuta 2001 hyväksymään  toisen vaiheen käyttöönottoa varten
uuden ehdotuksen asetuksen ( ETY) N:o 404/93 muuttamiseksi 63.
274. Ehdotus koskee pääasiassa seuraavia se ikkoja: 100 000 tonnin määrän siirtäminen C-
kiintiöstä B-kiintiöön, ja C-kiintiön var aaminen yksinomaan AKT-maista peräisin
olevalle tuonnille. WTO:lle on tarpeen myöntää poikkeus GATT-sopimusten I–XIII
artiklan soveltamisesta. Ehdotus koskee myös muita WTO:hon liittyviä teknisiä
yksityiskohtia.
275. Edellä esitetyn uuden tuon tijärjestelmän hyväksynnän jälkeen banaanien tuonti
tariffikiintiöissä turvattiin vuoden 2001 jä lkipuoliskon osalta asetuksella (EY)
N:o 896/2001 ja 5. kesäkuuta 2001 annetu lla asetuksella (EY) N:o 1101/2001 64,
sellaisena kuin se on muutettuna  asetuksella (EY) N:o 1525/2001 65, sekä
                                                
60EYVL L 31, 2.2.2001, s. 2.
61EYVL L 47, 25.2.1993, s. 1.
62EYVL L 126, 8.5.2001, s. 6.
63KOM(2001) 477 lopullinen, 21.8.2001.
64EYVL L 150, 6.6.2001, s. 41.
65EYVL L 202, 27.7.2001, s. 5.
727. kesäkuuta 2001 annetulla asetuksella (EY) N:o 1121/2001 66, sellaisena kuin se on
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1603/2001 67.
276. Vuoden 2000 aikana kaupan pidettyjen  banaanien osalta tasaustuen 68 määrä oli
38,29 euroa 100 kilogrammalta. Lisätuen määrä oli 3,32 euroa 100 kilogrammalta
Portugalissa tuotettuje n banaanien osalta ja 1,91 euroa 100 kilogrammalta
Guadeloupella tuotettujen banaanien os alta. Kaupan pidetty määrä oli 782 176
tonnia. Vuoden 2000 tasaustuen kustannukset olivat 302 miljoonaa euroa, kun nevuonna 1999 olivat 232 miljoonaa euroa.
Banaanialan yhteinen markkinajärjestely – markkinoiden hankinnan
pääasialliset menetelmät
(1. Heinäkuuta 2001 voimassa ollut järjestelmä)
Alkuperä Väline TullitEnimmäismäärä
(nettotonnia)
1) EU Tasaustuki 854 000
Kanariansaaret 420 000
Guadeloupe 150 000
Martinique 219 000
Madeira ja muut 50 000
Kreeta, Laconia 15 000
2) Kiintiöiden mukainen tuonti
kaikista alkuperistäA-tariffikiintiö
B-lisätariffikiintiöYksipuolinen C-
tariffikiintiö75 €/tonni
75 €/tonni
300 €/tonni2 200 000
353 000
850 000
3) Kaikki alkuperät
tariffikiintiöiden lisämäärien
osaltaEi kiintiötä 680 €/tonni (-20 %
kuudessa
vuodessa)Ei rajoituksia
Huom. Tuontia AKT-maista
koskeva tullietuus
tariffikiintiöissä ja niidenulkopuolellaTullietuus 300 €/
tonni
3.1.17.2.Yhteisön tuotanto
277. Vuoden 2000 tuotanto oli 782 176 tonnia, jo ten ennusteet (noin 805 000 tonnia) eivät
täyttyneet. Vuotta 2001 koskevat ennusteet ovat 796 000 tonnia, sillä
Kanariansaarten ja Guadeloupen t uotannon odotetaan hieman paranevan.
3.1.17.3.Tuonti AKT-maista278. Vuonna 2000 AKT-banaanien tuonnin m äärä oli 756 808 tonnia. Tuonnin odotetaan
kasvavan hieman vuonna 2001.
                                                
66EYVL L 153, 8.6.2001, s. 12.
67EYVL L 211, 4.8.2001, s. 22.
68Komission asetus (EY) N:o 1195/2001, annettu 18. kesäkuuta 2001 (EYVL L 162, 19.6.2001, s. 13).
733.1.18. Hedelmä- ja vihannesjalosteet
3.1.18.1.Maailmanmarkkinat ja  yhteisön markkinat
279. Hedelmä- ja vihannesjaloste iden alasta on edelleen s aatavilla ainoastaan hajanaisia
tietoja. Yhteisön osalta tiedot koskevat lähes yksinomaan jalostustukea saaviatuotteita.
280. Jalostettaviksi tarkoitettujen tomaattien  maailmantuotanto oli noin 30 miljoonaa
tonnia. Tärkeimmät tuottajamaat ovat Yhdysvallat (10,2 miljoonaa tonnia
markkinointivuonna 2000/01 markki nointivuoden 1999/2000 11,6 miljoonaan
tonniin verrattuna), yhteisö (8,4 miljoon aa tonnia edellisen markkinointivuoden
8 miljoonaan tonniin verrattuna) ja Turkki (1,3 miljoonaa tonnia edellisen
markkinointivuoden 1,6 miljoon aan tonniin verrattuna).
281. Yhteisön tuotannon lisäännyttyä voimakkaasti vuonna 1999 (+ 13 %) se taantui
8 prosenttia vuonna 2000. Tämä vähennys koski tomaattitiivistettä (-11 %) ja
kuorittuja tomaatteja (-6 %). Sitä vastoin 'muiden tuotte iden' (kastikkeet, paloitellut
tomaatit jne.) tuotanto kasvoi ed elleen vuosina 1999–2000 (+ 2 %) Tämän
tuoteryhmän osuus on nykyisin lähes 21 pr osenttia tomaattijalost eiden tuotannosta.
Yhteisössä tuotetuista 8,4 milj oonasta tonnista jalostustukeen oikeuttaviksi tuotteiksi
jalostetuista tomaat eista ainoastaan 6,9 miljoonaa tonni a todella sai yhteisön tukea.
Markkinointivuotta 1997/98 lukuun ottamatta 6,9 miljoonan tonnin kiintiö ylittyy
edelleen. Markkinointivuonna 2001/02 tuota nnon odotetaan säilyvän ennallaan tai
laskevan hieman.
282. Noin 463 500 tonnia persikoita jalostettiin sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen
säilötyiksi persikoiksi  yhteisössä markkinointi vuonna 2000/01, kun vastaava määrä
edeltävänä markkinointivuonna  oli noin 582 401 tonnia. Kyseinen tuotanto oli melko
alhainen edellisen vuoden ennätystuot annon jälkeen. Kahden heikon vientivuoden
jälkeen yhteisö kaksinkertaisti sokeriliemeen tai omaan liemeen säilöttyjenpersikoiden vientinsä (209 620 tonnia vuonna 2000).
283. Sokeriliemeen ja/tai omaan lieme en säilötyiksi päärynöiksi jalostettujen Williams ja
Rocha -päärynöiden tuotanto yhte isössä markkinointivuonna 2000/01 oli
121 678 tonnia, joka on selvästi a lle markkinointivuoden 1998/99 tonnin
ennätystason. Italia oli edelleen yh teisön tärkein tuottaja (49 prosenttia
kokonaistuotannosta) ennen Espanjaa (23 pr osenttia) ja Ranskaa (18 prosenttia).
Yhteisön tuotanto kyseisten tuotteiden osalta oli selvästi alijäämäinen: vuonna 2000
lopputuotteiden vienti oli 5 300 tonnia ja tuonti 57 600 tonnia.
3.1.18.2.Tärkeimmät kehityssuuntauks et lainsäädännössä ja politiikassa (ks. kohta 3.2.16.4)
284. Tätä alaa koskeva yhteinen  markkinajärjestely käsittää periaatteessa ka ikki hedelmä-
ja vihannesjalosteet. Yhteisön tuki ke skittyy kuitenkin tiettyihin tuotteisiin:
– jalostustuki persikoille, päärynöille, tomaateille, luumuille, kuivatuille
viikunoille ja ananaksille,
– ostot interventioon ja varastointituki  markkinointivuoden lopussa kuivatuille
viinirypäleille ja viikuno ille sekä hehtaarituki kui vatuille viinirypäleille,
74– neuvoston markkinointivuoden 1999/2000 hint apaketin yhteydessä antamien
valtuuksien seurauksena Port ugalista tuotavan tiivist een kiintiötä on korotettu
29 561 tonnilla markkinointivuonna 2000/01,
– jalostettavaksi tarkoitettujen vadelmien ja jalostettavaksi tarkoitetun parsan
sekä kuivattujen viinirypäleiden osalta toteutetaan erityistoimenpiteitä tuotteenlaadun parantamiseksi ja ka upan pitämisen edistämiseksi.
285. Markkinointivuonna 2001/02 tomaattie n, persikoiden, päärynöiden ja
sitrushedelmien jalostustukea koskevassa yhteisön järjestelmässä tuli voimaan uusiasääntöjä, joista neuvosto päätti joulukuussa  2000. Tämä järjestelmä sisältää vastedes
kaikkien kyseisten tuotteiden osalta jalostuskynnykset, jotka ilmaistaan raaka-aineena ja jaetaan kansallisiksi kynnyk siksi. Neuvoston lopullisesti vahvistama tuki
maksetaan suoraan tuottajaorganisaatioille. Jalostajien vastuulla olevanvähimmäishinnan käsite katoaa.
286. Markkinointivuonna 2001/02 yhteisön jalo stuskynnykset ylitettiin sitruunoiden,
päärynöiden ja greippien osa lta. Kyseisistä tuotteista maksettava yhteisön tuki aleni
tästä syystä seuraavasti jäsenvaltioissa, joissa kansallinen kynnys oli ylitetty:
Yhteisön jalostustuen alentuminen markkinointivuonna 2001/02 suhteessa neuvoston
vahvistamaan tukeen (asetus (EY) N:o 2201/96)
Tuote
Jäsenvaltiot
sitruunat Greipit (pomelot) mandariinitklementiini-
mehuttomaatit päärynät
Kreikka - - - - - 62,6 %
Espanja - 8,16 % - - 8,8 %* 0,5 %
Ranska - 18,46 % - - - 23,8 %
Italia 12,17 % - 10,97 % 10,97 % 1,3 % 19,2 %
Alankomaat - - - - e.s. 36,5 %
Itävalta - - - - e.s. -
Portugali - - - - - -
Muut
jäsenvaltiote.s. e.s. e.s. e.s. e.s. e.s.
* ainoastaan kuorittujen tomaattien osalta
e.s.: ei sovelleta.
287. Kuivattujen viinirypäleiden osalta hehtaa rituen perusmäärä oli edelleen 2 785 euroa.
Tätä tukea maksetaan ainoastaan tietyt tuotokseen liittyvät perusteet täyttävilleerikoisviljelyaloille.
288. Tuontiin sovelletaan erityis esti seuraavia toimenpiteitä:
– tuontitullivapaat kiintiöt sienille,
– vuonna 1997 toimeenpannun Bulgariasta, U nkarista, Puolasta, Romaniasta,
Slovakiasta ja Tšekistä peräisin olevien marjojen tuontiin sovellettavavähimmäistuontihintame nettely, jota sovelletaan ed elleen. Tässä menettelyssä
vähimmäistuontihintoja s ovelletaan pysyvästi eikä enää tilapäisesti komission
päätöksestä. Menettely on laajennettu koskemaan kolmea Baltian maata.Tuontihinnat ovat pysyneet vahvistettuja vähimmäishintoja korkeampina.
753.1.19. Viiniala
289. Euroopan unionin neuvosto hyväksyi  17. toukokuuta 1999 annetulla asetuksella
(EY) N:o 1493/99 69 viinialan uuden ma rkkinajärjestelyn. Tämän asetuksen
mukaisesti komissio antoi vuonna 2001 seuraavat asetukset:
– komission asetus (EY) N:o 883/2001 70, annettu 24. huhtikuuta 2001,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä kolmansien maiden kanssa käytävän viinialan
tuotteiden kaupan osalta;
– komission asetus (EY) N:o 884/2001 71, annettu 24. huhtikuuta 2001, viinialan
tuotteiden kuljetusten mukana seuraavien asiakirjojen ja viinialalla pidettävienrekisterien soveltamista  koskevista yksityis kohtaisista säännöistä;
– komission asetus (EY) N:o 1282/2001 
72, annettu 28. kesäkuuta 2001,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä tuotteid en tunnistamista ja markkinoiden
seurantaa koskevien tietojen osalta viinialalla sekä asetuksen (EY)N:o 1623/2000 muuttamisesta;
– komission päätös 2001/666/EY 
73, tehty 21. elokuuta 2001, määrärahojen
alustavasta jaosta jä senvaltioittain tietyille he htaarimäärille viinivuonna
2001/02 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/2001 mukaisen viiniviljelmienrakenneuudistuksen ja uus iin lajikkeisiin siirty misen toteuttamiseksi.
290. Komissio antoi markkinointivuonna 2000/ 01 useaan otteeseen asetuksia, joiden
mukaisesti neuvoston asetuksen (EY)  N:o 1493/1999 30 artik lassa tarkoitettu
erityinen tislaustoimenpide aloitettiin yhteensä 6,561 milj oonan hehtolitran osalta.
291. Komissio on niin ikään laatinut asetus luonnoksia, jotka koskevat tuotteiden kuvausta
ja tarjontamuotoa, alan valvontaa sekä  kauppaa kolmansien maiden kanssa.
292. Komissio ehdotti 21. helmikuuta, että anne ttaisiin asetus maataloudesta peräisin
olevan etyylialkoholin  yhteisestä markkinajärjestelystä. Tämän asetuksen erityisenä
tarkoituksena on määritellä uuden YMJ:n s oveltamisalaan kuuluvat tuotteet ja ottaa
käyttöön alan tiedonkeruujärje stelmä ja tilastollisen se urannan järjestelmä sekä
tuonti- ja vientitodistusten järjestelmä. Yhteisen markki najärjestelyn hallinnoinnista
vastaisi viinin hallintokomitea.
293. Helpottaakseen yhteisön ja Yhdysvaltoje n välillä käytäviä neuvo tteluja neuvosto salli
22. toukokuuta annetulla asetuksella (EY) N:o 1037/2001 
74 sellaisten tiettyjen
tuontiviinien sellaisenaan nautittavaksi tarjoamisen ja toimittamisen, jotka onmahdollisesti käsitelty muilla kuin viinialan yhteisestä markkinajärjestelystäannetussa asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 
75 säädetyillä
                                                
69EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1.
70EYVL L 128, 10.5.2001, s. 1.
71EYVL L 128, 10.5.2001, s. 32.
72EYVL L 176, 29.6.2001, s. 14.
73EYVL L 233, 31.8.2001, s. 53.
74EYVL L 145, 31.5.2001, s. 12.
75EYVL L 179, 14.7.1999 ja yleiskertomus 1999, nro 499.
76viininvalmistusmenetelmillä. Komissio ehdotti 20. kesäkuuta viimeksi mainitun
asetuksen muuttamista uusien sukupolvien toiminnan helpottamise ksi tällä alalla.
294. Yhteisön viinintuotanto (siis muuhun kuin viinintuotantoon tar koitettuja rypäleitä
lukuun ottamatta) on kehittynyt seuraavasti:
markkinointivuonna 1998/99: 162,562 miljoonaa hehtolitraa,
markkinointivuonna 1999/2000: 178,892 miljoonaa hehtolitraa,markkinointivuonna 2000/01 (ennus te): 176,006 miljoonaa hehtolitraa,
markkinointivuonna 2001/02 (ennus te): 160,832 miljoonaa hehtolitraa.
295. Yhteisön kokonaistuotantoa koskeva ar vio kuluvalle markki nointivuodelle 2001/02
on yhteensä 168,287 miljoonaa hehtolitraa. Jo tta tätä kokonaistuotantoa voitaisiin
verrata edellisten markki nointivuosien arvioihin, muuhun kuin viinintuotantoon
tarkoitetusta määrästä on arvioiden mukaan tarpeen vähentää 7,4 miljoonaa
hehtolitraa. Tämän perustee lla markkinointivuotta 2001/ 02 koskeva viinintuotannon
ennuste on 160,832 miljoonaa hehtolitraa.
296. Kokonaistuotannon ennustetaan laskevan  2,2 prosenttia Rans kassa (58,4 miljoonaa
hehtolitraa verrattuna 59,741 miljoonaan he htolitraan) ja 2,1 prosenttia Italiassa
(52,928 miljoonaa hehtolitraa verrattuna 54,088 miljoonaan hehtolitraan). Tuotannon
ennustetaan sitä vastoin kasvavan 9,97 prosenttia Itäva llassa (2,57 miljoonaa
hehtolitraa verrattuna 2,337 miljoonaan hehto litraan) ja 15 pros enttia Portugalissa
(7,7, miljoonaa hehtolitraa verratt una 6,694 miljoonaan hehtolitraan).
297. Maailman viinijärjestöstä s aatujen viimeisimpien tietojen 76 mukaan yhteisön
viinintuotannon (176,006 miljoonaa hehtolitr aa) osuus markkinointivuonna 2000/01
oli noin 56 prosenttia koko maailman viinintuotannosta (274,9 miljoonaa
hehtolitraa). Ranska, Italia ja Espanja ovat maailman kolme suurinta tuottajaa.Neljäntenä on Yhdysvallat (22,1 miljoonaa hehtolitraa, eli 8 %) ja viidentenä
Argentiina (9,85 miljoonaa hehtolitraa, eli 4,56 %).
298. Euroopan unioni on maailman suurin viin in viejä: vuonna 2001 viennin määrä oli
12,2 miljoonaa hehtolitraa. Vienti on kasvussa verrattuna 11,518 miljoonaan
hehtolitraan (vuosi 2000) ja 11,552 miljoonaan  hehtolitraan (vuosi 1999). Suurimmat
perinteiset yhteisön viinin ostajat 
77 olivat vuonna 2001 Yhdysvallat (3,253
miljoonaa hehtolitraa), Sveitsi (1,620 miljoonaa hehtolitraa), Kanada (1,204
miljoonaa hehtolitraa) ja Japa ni (1,188 miljoona hehtolitraa).
299. Kolmansista maista tuleva tuonti on vuoteen 2000 verrattuna voimakkaassa
kasvussa: se oli 8,799 miljoonaa heht olitraa vuonna 2001, kun se vuonna 2000 oli
vain 7,471 miljoonaa hehtolitraa. Tämä me rkitsee 36 prosentin lisäystä vuodesta
1999 ja 50 prosentin lisäystä vuodesta 1998.
300. Viiniä tuotiin vuonna 2001 pääasiassa Au straliasta (2,207 miljoonaa hehtolitraa, eli
+ 19 % verrattuna 1,856 miljoonaan hehto litraan vuonna 2000 ja + 60 % verrattuna
1,368 miljoonaan hehtolitraan vuonna 1999) , Etelä-Afrikasta (1,383 miljoonaa
hehtolitraa, eli + 24 % verrattuna  1,111 miljoonaan hehtolitraan vuonna 2000 ja
                                                
76Maailman viininjärjestön kirje XXVI:ssa kongressissa, lokakuu 2001, s. 1–4.
77Lähde: CE – Comext EEC Special Trade since 1988.
77+ 62 % verrattuna 0,856 miljoonaan hehtolitraan vuonna 1999), Chilestä
(1,367 miljoonaa hehtolitraa, eli + 21 % verrattuna 1,129 miljoonaan hehtolitraan
vuonna 2000 ja + 46 % verrattuna 0,912 miljoonaan hehtolitraan vuonna 1999) ja
Yhdysvalloista (1,313 miljoonaa hehtolitr aa, eli + 32 % verrattuna 0,995 miljoonaan
hehtolitraan vuonna 2000 ja + 41 % ve rrattuna 0,912 miljoonaan hehtolitraan vuonna
1999).
301. Tuonnin arvo on myös kasvanut merkittäväs ti. Vuoteen 1998 verra ttuna tuontiviinien
arvo on noussut Australian osalta 119 pros enttia ja Chilen os alta 128 prosenttia.
302. Tuonnin perusteella lasketun yhte isön sisäisen viinikaupan määrä 78 oli 34 miljoonaa
hehtolitraa vuonna 1999, 31,8 miljoonaa hehtolitraa vuonna 2000 (-6,9 %) ja29,556 miljoonaa hehtolitraa vuonna 2001.
02.000.0004.000.0006.000.0008.000.00010.000.00012.000.00014.000.000
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001NC 2204 IMPORTS in HL.
Cyprus
Argentina
New Zealand
Tunisia
Reste extra-EC
Chile
Austria
Romania
South Africa
Croatia
USA
Hungary
FYROM
Australia
Bulgaria
02.000.0004.000.0006.000.0008.000.00010.000.00012.000.00014.000.000
1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001NC 2204 EXPORTS in HL.
Hong Kong
China
Poland
Czech Rep.
Ivory Coast
Reste extra-EC
Brazil
Norway
Angola
Japan
Canary Is.
Sweden
Canada
Russia
Switzerland
USA
303. Viinin kulutus oli yhteisössä 33,41 litraa henkeä kohti markkinointivuonna 2000/01,
kun markkinointivuonna 1999/2000 se oli 35,26 litraa henkeä kohti,
                                                
78Lähde: Tiedonanto jäsenvaltioiden tilanteesta 18. helmikuuta 2002.
78markkinointivuonna 1998/99 34,6 litraa henk eä kohti, markkinointivuonna 1997/98
34,05 litraa henkeä kohti ja markkinoi ntivuonna 1996/97 34,7 litraa henkeä kohti.
304. Kulutusta koskevat luvut on saatu käsitte lemällä jäsenva ltioiden toimitta mia taseita.
Taseet tasapainotetaan kulutusta koske van otsakkeen perusteella. Lisäksi on
huomattava, että ma rkkinointivuonna 2000/01 sovellettiin  ensimmäisen kerran uutta
yhteistä markkinajärjeste lyä. Markkinointivuoden alka mispäivä on muuttunut. Tämä
tarkoittaa, että markkinoi ntivuosi 2000/01 alkoi ensimmä istä kertaa 1. elokuuta eikä
1. syyskuuta, joten taseiden mukaisiin ma rkkinointivuoden alun ja lopun varastoihin
on lisättävä yksi käyttökuukausi.
305. Varastojen määrä viinivuoden 2000/01 lopussa, 31. elokuuta 2001, oli 161,23
miljoonaa hehtolitraa, kun viinivuoden 1999/2000 lopussa, 31. elokuuta 2000,varastot olivat 138,2 miljoonaa hehtolitraa.
306. Ottaen huomioon yksi ylimääräinen käyttökuukausi varastojen määräksi
markkinointivuoden 2000/01 lopussa (31. heinäkuuta) voidaan arvioida 145,76
miljoonaa hehtolitraa. Koska varastojen  määrä markkinointivuoden 2000/01 lopussa
oli 161,23 miljoonaa hehtolitraa, on tilastoj en perusteella todettava, että
markkinointivuonna 2000/01 varastojen määrä kasvoi 15,468 miljoonaa hehtolitraa.
Tähän määrään kuuluu vielä se noin 2,5 milj oonan hehtolitran määrä, josta oli jo
tehty erityistä tislaustoimenpidettä koskeva sopimus mutta jota ei vielä ennenmarkkinointivuoden päättymistä  ollut toimitettu tislaamoon.
307. Erityinen tislaustoimenpide on alo itettu markkinointivuoden 2000/01 aikana
seitsemän kertaa yhteensä 6,561 miljoonan he htolitran suuruisen viinimäärän osalta
Ranskassa (2,290 miljoonaa hehtolitraa), Italiassa (1,329 milj oonaa hehtolitraa),
Espanjassa (2,313 miljoonaa hehtolitraa), Portugalissa (0,450 miljoonaa hehtolitraa)
ja Saksassa (0,179 miljoonaa hehtolitraa).
308. Juotavaksi tarkoitetun alkoholin tislau ssopimuksia, joita tarkoitetaan asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 29 artiklassa ja jotka korvaavat entisen neuvostonperusasetuksen (EY) N:o 822/87 38 artiklan, tehtiin viinivuonna 2000/01 12,666
miljoonan viinihehtolitran edestä. V iinivuonna 1999/2000 tämä esitislaus tehtiin
12 miljoonalle hehto litralle, ja viinivuonna 1998/ 99 se tehtiin yhteensä
9,45 miljoonalle he htolitralle.
309. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 m ukaista viinitilojen rakenneuudistusta ja
uudelleenjärjestelyä varten ja ottaen huomioon viininviljelijö ille kaudella, jolloin
viinitilalla ei vielä harjoiteta tuotantoa, aiheutuneista tulonmenetyksistä maksettavatkorvaukset, päätöksellä 2001/666/EY 
79 jaettiin seuraavat määrärahat
markkinointivuoden 2001/02 osa lta jäsenvaltioittain tiet yille hehtaarimäärille:
                                                
79EYVL L 233, 31.8.2001, s. 54.
79Määrärahojen jakautuminen jäsenvaltioittain tietyille hehtaarimäärille viinivuonna 2001/02 asetuksen
(EY) N:o 1493/2001 mukaisen viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen
toteuttamiseksi
Jäsenvaltiot Pinta-ala (ha) Määrärahat (euroina)
Saksa 1 776 13 785 000
Kreikka 1 028 7 323 000
Espanja 23 192 154 160 000
Ranska 12 827 93 019 000
Italia 15 910 116 571 000
Luxemburg 21 167 000
Itävalta 1 079 7 567 000
Portugali 4 391 29 408 000
Yhteensä 60 223 422 000 000
310. Edellisen markkinointivuoden määrär ahojen loppuerä jaettiin päätöksellä
2001/636/EY 80 seuraavasti:
Markkinointivuoden 2000/01 määrärahojen loppuerän uudelleenjako jäsenvaltioittain tietyille hehtaarimäärille
asetuksen (EY) N:o 1493/2001 mukaisen viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen
toteuttamiseksi 1 päivän heinäkuuta 2001 ja 15 päivän lokakuuta 2001 väliselle ajalle
varainhoitovuonna 2001
Jäsenvaltiot Pinta-ala (ha) Määrärahat (euroina)
Saksa 361 2 802 614
Kreikka 0 0
Espanja 7 463 49 609 812
Ranska 5 185 37 600 000
Italia 2 010 14 725 291
Luxemburg 14 112 500
Itävalta 936 6 561 423
Portugali 581 3 893 210
Yhteensä 16 550 115 304 850
3.1.20. Tupakka
3.1.20.1.Markkinoiden kehitys311. Maailman tupakantuotanto oli 6,672 miljoonaa tonnia vuonna 2000, eli se laski
hieman (-2,5 prosenttia) vuodesta 1999. Kiina on edelleen maailman suurin
tupakantuottaja 2,406 miljoona lla tonnillaan, joka va staa 36,1:tä prosenttia koko
maailman tuotannosta (vuonna  1998 Kiinan tuotannon osuus oli 34,8 prosenttia koko
maailman tuotannosta). Intia on toiseksi suurin tuottaja, ja  Brasilia on ohittanut
Yhdysvallat, joka on lu ettelossa neljäntenä. Eu roopan unioni on 5 prosentin
osuudellaan viidennellä s ijalla. Vuonna 2000 EU:n tuotanto oli 333 673 tonnia
tupakakanlehtiä 
*, mikä oli hieman vähemmän (-3,3 prosenttia) kuin vuonna 1999.
                                                
80EYVL L 221, 17.8.2001, s. 62.
*On todennäköistä, että tämä luku muuttuu jäsenvaltioiden mahdollisesti tekemien muutosten vuoksi.
80312. Tupakan hinnat laskivat Ma lawin ja Zimbabwen markki noilla. Näiden markkinoiden
hintasuuntauksia pidetään hyvinä maailma nmarkkinahintojen kehityksen osoittajina
(erityisesti "flue-cured" ja "light air-cured" -lajikkeiden osalta). Vaikeastimääriteltävälle hinno ittelulle Euroopan markkinoilla  näyttää kuitenkin olevan
ominaista suhteellinen vakaus. Itäisten lajikkeiden ja "dark air-cured" -lajikkeidenosalta on havaittavi ssa vähäisiä hinnanale nnuksia ja muiden laji kkeiden osalta pieniä
hinnankorotuksia. Erittäin alhaiseen hintaa n myytävä "sun-cured" -tupakka (ryhmä
V) on edelleen oma erillinen tapauksensa. Maailmanmarkkinoilla on nykyisinmerkittävää ylijäämää tupakanlehdistä, jotka ovat kasautuneet vuosien 1998 ja 2000
välillä.
313. Kaupan osalta on varmist unut tietty suuntaus nettosa ldon paranemiseen (tuonti -
vienti); EU vei markkinointivuonna  2000 muuhun maailmaan 180 800 tonnia
tupakkaa, kun vastaava määrä mar kkinointivuonna 1999 oli 172 134 tonnia.
Pääasiassa vietiin itäisiä lajikkeita, joista on kysy ntää niiden aromien vuoksi.
Tupakkaa tuotiin 512 200 tonnia vuonna 2000 (528 734 tonnia vuonna 1999).
314. Yhteisön tuotantoon sovelletaan kiintiö järjestelmää, joka vahvistettiin vuonna 1998
alaa koskevan, satovuodesta 1999 voima an tulleen myöhemmän uudistuksen
yhteydessä.
315. Yhteisen markkinajärjestelyn viime isimmän muutoksen yhteydessä neuvosto
vahvisti satovuosiksi 1999, 2000 ja 2001 takuuk ynnykset, jotka ovat vastaavasti
348 568 tonnia, 347 475 tonnia ja 347 055 tonnia.
3.1.20.2.Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa
316. Tupakan yhteisen mar kkinajärjestelyn uudistus 
81, josta päätettiin vuoden 1998
lopussa, tuli voimaan satovuonna 1999. Neuvosto vahvisti palkkiot ja
takuukynnykset satovuosiksi 1999, 2000 ja 2001 82.
317. Näiden satovuodesta 1999 alkaen voimass a olleiden säännösten vuoksi vielä vuonna
2001 oli tarpeen tehdä aiheellis ia mukautuksia ja vahvist aa säädöksiä, jotka koskevat
eräitä yhteisen markkinajärjestelyn mekanismeja.
318. Erityisesti tupakantuot annosta luopuvia viljelijöitä varten vuonna 1999 perustetun
kiintiöiden takaisinostojärjestelyn osalta on syytä vahvistaa, että kyseinen järjestelyei koske herkkiä tuotantoalueita eikä korkealaatuisia lajikkeita; viimeksi mainitut onmääritetty satovuoden 2001 osalta komi ssion asetuksessa (EY) N:o 1578/2001 
83.
319. Vahvistaessaan niille tuotta jille maksettavia hintoja, joiden satovuoden 2001 kiintiöt
ostetaan takaisin 84, komissio nosti kyseisiä hintoja "sun-cured" -tupakan osalta.
Tämän päätöksen tavoitteena on edistää vapaaehtoista luopumista markkinoilla
vähiten kysyttyjen tupakkalajikkeiden t uotannosta. Se perustuu havaintoon jatkuvista
                                                
81Neuvoston asetus (EY) N:o 1636/98 asetuksen (ETY) N:o 2075/92 muuttamisesta, annettu
20. heinäkuuta 1998 (EYVL L 210, 28.7.1998, s. 27); komission asetus (EY) N:o 2848/98, annettu22. joulukuuta 1998 (EYVL L 358, 22.12.1998, s. 17).
82Asetus (EY) N:o 660/1999 annettu 22. maaliskuuta 1999 (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 10).
83EYVL L 209, 2.8.2001, s. 13.
84Asetus (EY) N:o 1441/2001 annettu 16. heinäkuuta 2001 (EYVL L 193, 17.7.2001, s. 5).
81myynnin rakenteellisista ja vaikeasti ratkaistavista ongelmista, jotka vaikuttavat
erityisesti "sun-cured" tupakkaan.
320. Komissio esitteli Göteborgissa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa
tiedonannon 85, jossa ehdotetaan, että vuonna 2002 toteutettava n tupakka-alan
järjestelyn arvioinnin yhteydessä mukautettaisiin tupakka-alan tukijärjestelmää siten,että tuet poistettaisiin  asteittain ottamalla kä yttöön toimenpiteitä, joiden
tarkoituksena on kehittää uusia tulonlähteitä ja elinkeinoja alan tuottajille jatyövoimalle. Tätä varten olisi syytä vahvistaa lähitulevaisuuteen sijoittuvapäivämäärä.
                                                
85Kestävä kehitys Euroopassa paremman maailman vuoksi: kestävää kehitystä koskeva Euroopan unionin
strategia (KOM(2001) 264 lopullinen).
82

834.8.3.1.   EU:n osuus raakatupakan maailmankaupasta (1) 
1 000 t % TAV
Lähtö- tai
määräpaikka (%)
1997 1998 1999 2000 2000
1999
1 2 34567
  Tuonti Muu maailma 1 964,5 1906,3 2003,1 1965,7 –1,9
 EU-15 536,0 541,2 528,7 512,2 –3,1
 % 27,3 28,4 26,4 26,1 –1,3
  Vienti  Muu maailma 2 039,7 1914,9 2018,3 1965,8 –2,6
 EU-15 168,3 178,7 172,1 180,6 4,9
 % 8,3 9,3 8,5 9,2 7,7
  (1)  EU:n sisäistä kauppaa lukuun ottamatta.
  Lähteet :Euroopan komissio (Eurostat) ja Tobacco: W orld Markets and Trade (USDA:n julkaisu).
844.8.3.2. Tupakan vienti EU:sta kolmansiin maihin EU- 15
tonnia % TAV
% 
Määrämaa kokonaisviennistä
1997 1998 1999 2000 2000 2000
1999
12 3 4 5 6 7
   Venäjä 23 350 26 524 34 183 32 269 17,9 –5,6
   Egypti 5 663 18 841 12 098 19 808 11,0 63,7   Yhdysvallat 26 571 23 190 21 574 18 751 10,4
–13,1
   Algeria 6 573 13 590 8 724 10 182 5,6 16,7   Ukraina 9 694 6 878 5 473 9 982 5,5 82,4   Japani 6 826 6 929 5 621 6 701 3,7 19,2
   Romania 9 169 10 633 10 668 6 691 3,7
–37,3
   Sveitsi 9 606 7 577 9 452 6 407 3,5 –32,2
   Puola 10 779 9 873 10 756 6 078 3,4 –43,5
   Turkki 1 678 4 050 3 363 4 203 2,3 25,0   Indonesia 2 116 2 098 4 096 3 729 2,1
–9,0
   Uruguay 1 984 3 214 3 253 3 182 1,8 –2,2
   Serbia-Montenegro 1 141 2 436 1 583 3 007 1,7 90,0   Norsunluurannikko 1 432 1 489 2 200 2 846 1,6 29,3   Brasilia 3 546 3 014 769 2 566 1,4 233,7
   Muut 48 279 46 910 38 320 44 191 24,5 15,3
   Koko maailma 168 407 187 245 172 133 180 593 100,0 4,9
  Lähde :Euroopan komissio (Eurostat).
854.8.3.3.  Raakatupakan tuonti ja vienti EU-15
(x 1 000 t)
Tuonti Vienti
1 9 9 81 9 9 92 0 0 01 9 9 81 9 9 92 0 0 0
1 23456 7
   Flue cured Virginia 207,6 198,5 190,9 40,1 26,9 34,4
   Light air cured Burley 73,2 77,5 73,3 28,7 18,4 18,8   Light air cured Maryland 1,1 1,7 1,8 0,5 0,4 0,4
   Fire cured Kentucky 6,5 8,4 7,7 2,2 2,2 5,7
   Fire cured (muut) 10,1 9,6 8,8 1,1 1,3 2,7   Light air cured (muut) 16,5 18,9 18,5 2,8 5,2 7,8   S u n  c u r e d 3 3 , 13 7 , 53 3 , 64 5 , 45 3 , 34 2 , 8   D a r k  a i r  c u r e d 2 9 , 52 8 , 42 5 , 41 6 , 31 1 , 31 3 , 8   Flue cured (muut) 48,2 49,0 47,9 8,2 13,2 14,1   Muut lajikkeet 11,7 11,7 15,3 16,6 17,1 19,4   Tupakanjätteet 103,8 87,5 89,0 25,2 22,9 20,8
  Yhteensä 541,2 528,7 512,2 187,3 172,1 180,6
  Lähd e: Euroopan komissio  (Eurostat)
863.1.21. Siemenet
3.1.21.1.Markkinoiden kehitys321. Vuonna 2000 yhteisön tukeen oikeute ttujen siementen tuotantoon käytetty
viljelyala 
86 oli yhteensä 378 100 hehtaaria 87. Kokonaisviljelyala pieneni kaikissa
jäsenvaltioissa yhteensä noin 14 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna.
322. Rehuheinäkasvien ja rehupalkokasvien si ementen tuotantoon käytetyt viljelyalat
olivat 181 810 hehtaaria ja 142 600 hehtaa ria. Kaikkien jäsenvaltioiden osalta
voidaan todeta, että rehuheinäkasvien si ementen tuotantoon käytetty viljelyala on
pienentynyt noin 3 prosenttia ja rehupal kokasvien siementen tuotantoon käytetty
viljelyala noin 18 prosenttia vuodesta 1999.
323. Riisinsiementen tuottamiseen käytetty kokonaisviljelyala oli 18 777 hehtaaria, joka
on noin 7 prosenttia vähemmän kuin vuonna 1999.
324. Kuitupellavan ja öljypellava n siementen tuotantoon käytet yt viljelyalat olivat 19 262
hehtaaria ja vastaavasti 14 349 hehtaari a. Kaikkien jäsenvaltioiden osalta
kuitupellavan viljelyala pieneni näin  ollen vuoteen 1999 verrattuna noin 23
prosenttia ja öljypellavan viljelyala noin 44 prosenttia.
325. Hybridimaissin kylvöala oli 51 152 hehtaari a. Kaikkien jäsenva ltioiden osalta tämä
merkitsee noin 7 prosentin ka svua vuoteen 1998 verrattuna.
326. Yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien siementen osalta Euroopan unionin vienti
lisääntyi markkinointivuonna 1999/2000 voimakkaasti (noin 37 %), kun taasEuroopan unioniin suuntautunut kokonaistuon ti väheni (11 %), vaikka tuonti onkin
edelleen suurempi kuin vienti kolmansiin maihin (10 914 tonnia, eli 17 prosenttiakokonaistuonnista). Hybridimaissin siemen ten tuonti oli 52 864 tonnia, josta
yksinkertaisten hybridien siementen osuus oli 48 594 tonnia (noin 92 prosenttia
kokonaismäärästä).
3.1.21.2.Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa
327. Cannabis sativa L . -lajikkeiden siementen osalta annettiin asetus (EY)
N:o 1529/2000 
88, jossa vahvistetaan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien
säännösten nojalla tukikelpoisten la jikkeiden luettel o. Yhdenmukaisuuden
takaamiseksi pellava- ja hamppualan yhteisen mar kkinajärjestelyn mukaisen
tukijärjestelmän kanssa kyse inen luettelo on otettu ku itupellavan ja hampun tukea
koskevista yksityiskohtaisist a säännöistä annetusta as etuksesta (ETY) N:o 1164/89.
328. Englanninraiheinän osalta on laadittu lu ettelot seuraavista la jikkeista: i) hyvin
talvenkestävät, myöhäiset tai keskimyöhäiset lajikkeet ii) heikosti talvenkestävät,keskimyöhäiset, keskivarhaiset tai varhai set lajikkeet ja iii) uudet lajikkeet. Koska
englanninraiheinän lajikkeita ei EU :n ulkopuolisten markkinoiden hintojen
                                                
86Siemenalan yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetään noin neljänkymmenen viljelykasvin, eri
rehukasvit, riisi ja pellava mukaan luettuina, perussiemenille ja varmennetuille siemenille maksettavastatuesta.
87Jäsenvaltioiden ennusteet. Vuoden 2000 sadosta ei  ole vielä saatavilla lopullisia tietoja.
88Asetus (EY) N:o 1235/2001, annettu 22. kesäkuuta 2001 (EYVL L 168, 23.6.2001, s. 17).
87perusteella enää erotella kolmeen ryhm ään siirtymäkauden jä lkeen, jonka aikana
näiden kolmen ryhmän hinnat lähenivät asteittain toisiaan, niille on vahvistettuyhtenäinen tuki, jota sovelletaan  markkinointivuodesta 2002/03 alkaen.
329. Voimassa olevan yhteisön lainsäädä nnön mukaisesti neuvosto vahvistaa kahdesti
vuodessa tukimäärät, jotka maksetaan  tulevien satojen, erityisesti
markkinointivuoden 2002/03 ja  sitä seuraavien mar kkinointivuosien osalta.
330. Komissio esitteli asiaa koskevan ehdotuks en ja käytti tilais uutta hyväkseen
tehdäkseen parannuksia yhteiseen markkina järjestelyyn. Ehdotus koostuu kolmesta
pääseikasta: i) nykyiset tukimäärät  säilytetään markkinointivuosina 2002/03 ja
2003/04; ii) luovutaan kolmen erillisen määrän vahvistamisesta Lolium perenne L .
-lajikkeiden osalta, ja korvataan tämä menettely vahvistamalla niille yhtenäinentukimäärä; tästä uudistuksesta päätettiin  jo viimeisimmän tukien vahvistamisen
yhteydessä, jolloin näiden kolmen siemen luokan välinen erotte lu päätettiin pitää
väliaikaisesti voima ssa markkinointivuoteen 2001/02 asti; iii) otetaan kaikkien
siemenlajien osalta käyttöön riis insiemeniin sove llettavan kaltainen
budjettivakauttaja; ehdotuksen  tämän osan taustalla on vaatimus viime vuosina
jatkuvasti kasvaneiden budje ttimenojen vakauttamisesta.
88

89

903.1.22. Humala
3.1.22.1.Maailmanmarkkinat331. Vuonna 2000 maailman humalanviljelyala oli noin 58 000 hehtaaria, josta 53 000
hehtaaria sijaitsi Kansainvälisen humalanviljelykomitean (IHGC) jäsenvaltioissa jaEuroopan unioniin kuuluvissa tuottajama issa. Huomattavaa tuotantoa on myös
Kiinassa, mutta sen osa lta ei ole saatavilla tarkkoja tuotantolukuja.
332. IHGC:ssä ja Euroopan unionissa humal anviljelyala lisääntyi 2 prosenttia vuonna
2000, toisin sanoen noin 1 200 hehtaaria, erit yisesti Saksassa (noin 300 hehtaaria),
Yhdysvalloissa (noin 840 hehtaaria)  ja Tšekissä (noin 100 hehtaaria).
333. Koko maailman tuotanto vuonna 2000 oli noin 1 920 000 Ztr (sentneriä) eli hieman
enemmän (+ 2,31 prosenttia) kuin vuonna 1999. Tuotannon laatu oli vastaava kuin
vuonna 1999, eli alfahappopitoisuus 7,70 pros enttia ja alfahapon tuotanto 7 388
tonnia (7 310 tonnia vuonna 1999).
334. Tuotos oli 2 prosenttia suurempi kuin satovuoden 1999 tuotos ja 9 prosenttia
suurempi kuin kymmenen viime vuoden keskiarvo.
335. Maailman oluentuotannon määräksi  vuonna 2001 arvioidaan 1,400 miljoonaa
hehtolitraa. Jotta yhdessä hehtolitrassa olutta olis i 5,5 grammaa alfahappoa, on
panimoiden käytettävä noin 7 700 t onnia alfahappoa. Näin ollen satovuonna 2000
tuotettu alfahapon määrä alittaa (312 tonnilla) tarvittavan määrän.
336. Panimoilla on ilmeisesti edell een varastoja, joiden avu lla ne voivat kattaa usean
kuukauden tuotannon tarpeet. Alfaa myös ta rvitaan aiempaa vähemmän, mikä johtuu
suuntauksesta valmistaa vähe mmän karvaita oluita kui n ennen sekä jatkuvasta
teknologisesta kehityksestä.
3.1.22.2.Yhteisön markkinat337. Unionissa humalaa viljellään kahdeksassa jäsenvaltiossa (Belgia, Saksa, Espanja,
Ranska, Irlanti, Itävalta , Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta). Yhteisön humalan
viljelyala oli vuonna 2000 yhteensä 22 694 heht aaria, ja Saksan osuus siitä oli 80
prosenttia. Viljelyalat pysyivät suur inpiirtein satovuoden 1999 viljelyaloja
vastaavina.
338. Määrällisesti vuoden 2000 sato (718 1 33 Ztr) oli hieman vuoden 1999 satoa
suurempi (noin 4 %). Sama pätee keskimä äräiseen hehtaarituotokseen, joka oli 1,58
tonnia/hehtaari (1,53 tonni a/hehtaari vuonna 1999) tai 32 Ztr/hehtaari (30,6
Ztr/hehtaari vuonna 1999).
339. Tuotannon laatu oli erittäin hyvä, ja  alfahappopitoisuus oli koko yhteisössä
keskimäärin 8,94 prosenttia kaikkien laji kkeiden osalta, mikä vastaa 3 209 tonnia
alfahappoa - 141 kg hehtaaria kohden - vuoden 2001 oluttuotantoa varten.
340. Sopimusten mukaisesti myydyn humalan maailmanlaajuinen keskihinta oli 184 euroa
sentneriä kohti eli 7 euroa sent neriltä vähemmän kuin satovuonna 1999.
91341. Vapailla markkino illa humalasta saatu keskihin ta nousi voimakkaasti (vuoden 1999
156 eurosta sentneriltä 270 eu roon sentneriltä vuonna 2000).
342. Humalan yhteisessä mar kkinajärjestelyssä tukia myönnetään humalan viljelijöille,
jotta he voivat saavuttaa kohtuullisen tulotason. Neuvosto on vahvistanut tuen
määräksi 480 euroa hehtaarilta kaikille lajikkeille satovuodesta 1996 alkaen viiden
vuoden ajanjaksoksi (22. heinäkuuta 1997 an nettu neuvoston asetus (EY) N:o
1554/97). Neuvosto jatkoi 23. heinäkuut a 2001 annetulla asetuksella (EY)
N:o 1514/2001 humalan viljelijöiden tuk ijärjestelmää kolme lla vuodella (2001–
2003). Sama tukimäärä maksetaan myös tilapäisesti viljelyst ä poistetuille tai
raivatuille pinta-aloille, joiden määrä oli vuonna 2000 yhteensä 574 hehtaaria, joista
352 hehtaaria sijaitsi Saks assa (25. toukokuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY)
N:o 1098/98).
343. Satovuotta 2001 koskevien ennusteiden mukaan yhteisön tuotanto nousee hieman
edellisestä vuodesta.
92

934.10.4.1  Humalan tase
EU-15 Maailma
Yksikkö % TAV % TAV
1997 1998 1999 2000 2000 1997 1998 1999 2000 2000
1999 1999
1 2 3456789 1 0 1 1 1 2 1 3
Humala
  A   Viljelyala 1 000 ha 26,79 24,37 22,69 22,69 0,0 70,30 60,10 57,81 57,85 0,0
  B   Tuotos t/ha 1,56 1,55 1,53 1,58 3,0 1,54 1,57 1,62 1,65 2,0  C = A x B   Humalan tuotanto 1 000 t 41,87 37,79 34,71 35,85 6,0 112,20 94,67 93,65 95,45 2,0  D   josta: - alfahappoa % 8,75 7,50 7,38 8,94 21,0 7,80 7,70 7,80 7,70 – 1,0  E = C x D/100             - alfahappoa t 3 663,63 2 834,25 2 561,60 3 205,00 25,0 8 782,00 7 248,00 7 310,00 7 350,00 5,0
Olut
  F   Oluen tuotanto (
1) Milj. hl 316,00 309,00 302,00 330,00 9,0 1 300,00 1 313,00 1 337,00 1 374,00 3,0
  G   j o s t a :  -  a l f a h a p p o a g / h l :::::: :  5 , 5 0 5 , 5 0 0 , 0
  H  =  F  x  G  x  1  0 0 0             -  a l f a h a p p o a t :::::: :  7 3 5 4 , 0 0 7 5 5 7 , 0 0 3 , 0
  (1) Seuraava vuosi.
  Lähde:  Euroopan komissio, maatalouden PO+ Maailma: Hopsteiner report 1998 & Barth report 1998/99.
944.10.5.1  Humalan markkinahinta
Zentner = 50 kg % TAV
1997/98 1998/99 1999/00 2000/01 2000/01
1999/00
1 23456
 Aromaattiset lajikkeet
  EU-15 (sopimuksen ecua 62 81 145 245 69,0
       ulkopuolinen)
  EU-15 (sopimuksen alainen) ecua 213 211 210 198 –5,7
Yhteensä ecua 178 180 194 209 7,7
 Karvaat lajikkeet
  EU-15 (sopimuksen ecua 66 103 170 299 75,9
       ulkopuolinen)
  EU-15 (sopimuksen alainen) ecua 183 174 163 165 1,2
Yhteensä ecua 139 151 165 208 26,1
 Kaikki lajikkeet
  EU-15 (sopimuksen ecua 64 92 156 270 73,1
       ulkopuolinen)
  EU-15 (sopimuksen alainen) ecua 202 197 191 184 –3,7
Yhteensä ecua 164 168 182 209 14,8
  Belgique/België BEF 3 049 4 340 4 728 8 760 85,3
  Deutschland DEM 297 308 333 397 19,2  España ESP 23 888 25 018 23 438 25 009 6,7
  France FRF 1 583 1 336 1 325 1 341 1,2
  Ireland IEP 293 255 210 250 19,0  Österreich
AT S 34 7 1 31 3 2 31 0 7 31 0 2 –0,2
  Portugal PTE 18 700 18 000 20 000 20 000 0,0  United Kingdom GBP 187 194 189 194 2,6
  Lähde:  Euroopan komissio, maatalouden PO.
953.1.23. Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet
344. Elävien kasvien ja kukkaviljelytuotte iden alalle on ominaista yhteiseen
markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden  moninaisuus: kukkasipulit, elävät kasvit
(koristekasvit ja taimitarhatuotteet), leikkokukat ja leikkovihreät. Yhteisessä
markkinajärjestelyssä säädetään laatuvaatimuksista ja tulleista, mutta siihen ei sisällymuuta erityistä tuontisuojaa kuin mahdollis et suojatoimenpiteet. Lisäksi neuvosto
laati vuonna 1996 kolmivuotisen menekine distämisohjelman (vuosiksi 1997–1999),
joka saa yhteisön rahoitusta 15 miljoon aa euroa vuodessa. Rahoituksen määrä voi
olla jopa 60 prosenttia tämän alan toimintaa edustavien ryhmittymien toimientäytäntöönpanosta aiheutuvista kokonaiskus tannuksista ja ohje lman tavoitteena on
yhteisön tuotannon kulutuksen lisääminen Euroopan unionissa.
345. Tämä ala on kasvanut merkittävästi viime vuosina niin tuotannon kuin kaupan
tasolla. Vuonna 2000 yhteisön tuota nnon arvo oli noin 14 miljardia euroa.
346. Koristekasvien viljelyyn käytettävä kokonaisala on noin 115 000 hehtaaria, ja suurin
tuottaja on Alankomaat.
347. Yhteisön tuonti kolmansista  maista vastaa arvoltaan noin 7:ää prosenttia Euroopan
unionin tuotannosta. Vuonna 2000 yhteisön kokonaistuonti kolmansis ta maista oli
338 000 tonnia (arvo noin 1,146 miljoonaa euroa). Kasvua vuodesta 1990 on noin88 prosenttia. Noin 41 prosenttia kyseis estä määrästä muodostui tuoreista
leikkokukista, joiden unionin markki nat ovat maailman suurimmat. Merkille
pantavaa on se, että valtaos a näistä kukista (noin 80 pr osenttia) voidaan tuoda tullitta
kolmansien maiden kan ssa tehtyjen sopimusten mukaisesti. Tällaisia sopimuksia ovat
esimerkiksi yleinen tullietuusjärjestelmä Keski- ja Etelä-Amerikan maiden kanssa jaAKT-maiden kanssa tehty Cotonoun yleissopimus.
348. Eräiden leikkokukkien kohdalla (ruusut ja  neilikat) tullivapaus myönnetään viidelle
Välimeren maalle (Kypros, Lä nsiranta ja Gazan alue, Is rael, Jordania ja Marokko)
kiintiöiden osana ja sillä edellytykse llä, että vähimmäist uontihintaa noudatetaan.
349. Keniasta on tullut unionin tärkein lei kkokukkien toimittaja (noin 40 000 tonnia), ja
toiseksi tärkein on Israel (noin 24 300 tonnia).
350. Muista unionin kymmenen tärkeimmän toimittajamaan joukosta voidaan mainita
Costa Rica ja Yhdysvallat, jotka ovat leikkovihreän suurimma t toimittajat, sekä
Ecuador ja Zimbabwe, jois ta tulevan EU:hun suunnatun viennin määrien kehitys
hidastui vuonna 2000 (Ecuadorin vienti oli noin 4 prosenttia ja Zimbabwen noin6 prosenttia suurempi kuin vuonna 1999). P uola lisäsi EU:hun suuntautuvaa elävien
kasvien ja taimitarhatuotteiden vientiään yhdeksällä prosentilla.
351. Tuoreiden leikkokukkien tuontihinna t nousivat 8 prosenttia vuodesta 1999.
352. Vuonna 2000 yhteisön kokonaisvienti kolmans iin maihin oli noin 395 000 tonnia, ja
sen arvo oli 1,373 miljoonaa euroa, eli kasvua  oli tonneina mitattuna 9 prosenttia ja
arvona mitattuna 16 prosenttia vuodes ta 1999. Pääasialliset vientituotteet
tärkeysjärjestyksessä ovat elävät kasv it ja taimitarhatuotteet , tuoreet leikkokukat,
kukkasipulit, ja leikkovihreä. Elävien kasvien ja taimitarh atuotteiden vienti kasvoi
vuonna 2000 14 prosenttia vuodesta 1999 (456 miljoonaa euroa verrattuna
96400 miljoonaan euroon). Leikkokukkien vienti kasvoi 22 prosenttia (371 miljoonasta
eurosta 452 miljoonaan euroon).
353. Koko alan kannalta katsottuna ul komaankaupan tase oli vuonna 2000 arvoltaan
positiivinen (noin 227 miljoonaa euroa), mikä johtui kahdesta alaryhmästä,
kukkasipuleista ja elävistä  kasveista, joiden vienti oli 260 miljoonaa euroa ja
vastaavasti 252 miljoonaa euroa ylijäämäinen.
3.1.24. Rehut354. Eläinten rehuissa käytetään merkittäviä m ääriä maataloustuotteita. Yhteisön viljojen
ja öljykasvien tuotannosta suurin osa ja  pysyvien laidunmaiden ja rehuviljelyalojen
tuotanto lähes kokonaisuudessaan käytetään rehujen valmistukseen. Kaikkiaan siihen
käytetään kolme neljäsosaa yhteisön KMM:stä (käytössä olevasta maatalousmaasta).Lisäksi rehujen osuus on yhteensä noin 65 prosenttia sian- ja siipikarjanlihantuotantokustannuksista.
355. Kokonaiskysyntä 
89 aleni markkinointivuonna 2000/01 noin prosentin edellisestä
markkinointivuodesta. Tämä j ohtui nauta-alan (maito- ja  lihakarjan) ja sika-alan
kysynnän taantumasta, huolimatta siipikarja-alan kysynnän lisääntymisestä.Kokonaistarjonnasta 
90 noin puolet muodostuu pääasiallisesti märehtijöiden
käyttämästä rehusta, jota ei yleensä pide tä kaupan (laidun, heinä, säiliörehu). Toinen
puoli käsittää kaupan pi dettävän rehun (viljat, korvikkeet, öljykakut jne.), jota kaikki
eläimet voivat käyttää ja jonka  osalta kilpailu (hinta, ravintoarvo) on voimakkainta.
356. Eläinten ruokintaan käytettyjen kaupan pidettyjen avaintuotteiden 91
kokonaiskulutuksen Euroopan unionissa ar vioidaan markkinointivuonna 2000/01
olleen 207,2 miljoonaa tonnia eli säilyneen yleisesti ottaen muuttumattomanamarkkinointivuodesta 1999/2000, mutta eri tuo tteiden välillä oli merkittäviä eroja.
Kulutus koostuu seuraavista osista:
– yhteisössä tuotetut tuotteet, joita on arviolta 153,5 miljoonaa tonnia eli saman
verran kuin edellisenä markkinointivuonna ; yhteisössä tuotettujen öljy- ja
valkuaiskasvien ja lih aluujauhon, jonka käyttö  rehuissa kiellettiin 
92, tarjonnan
vähentymistä on määrällisesti tasoittanut viljojen käytön lisääntyminen ylineljällä miljoona lla tonnilla;
– arviolta 53,7 miljoonan tonnin nettotuonti, jonka määrä ei ol e yleisesti ottaen
muuttunut edellisestä markkinointivuode sta; öljykakkujen (lähinnä soijasta
valmistettujen) tuonnin ka svu on ollut samaa suuruusluokkaa kuin viljoja
korvaavien tuotteiden tuonnin (lähi nnä maniokin ja maissigluteenirehun)
vähentyminen.
                                                
89Kokonaiskysyntään sisältyy kaikki rehu riippumatta siitä, onko se pidetty kaupan vai ei. Arvio koskee
15 jäsenvaltion unionia.
90Eurostatin rehuntarjontataseen perusteella tehty arvio, joka on ilmaistu rehuyksikköinä (ry); yksirehuyksikkö vastaa keskimäärin 1 kilogrammasta ohraa saatavaa energiamäärää.
91Useimmat kaupan pidettävät rehut, joita yhteisössä käytetään rehuteollisuudessa ja maatiloilla (omakulutus ja raaka-aineiden osto) ja joita arvioidaan jäljempänä yksityiskohtaisessa taulukossa"Yhteenveto eläinten ruokintaan käytetyistä kaupan pidettävistä avaintuotteista (EUR-15)". Lähde:Maatalouden pääosasto.
92Päätös 2000/766/EY, tehty 4. joulukuuta 2000 (EYVL L 306, 7.12.2000, s. 32).
97357. Tuontikiintiömenettelyn alaisten korvaav ien tuotteiden os alta mainittakoon, että
myös maniokin tuonnille avattujen kiintiöiden  käyttöaste laski: Thaimaasta peräisin
olevan maniokin osalta käyttöaste lask i 73 prosentista (vuonna 1999) 64 prosenttiin,
ja muualta peräisin olevan maniokin osalta kyseinen aste pysyi alle kolmessaprosentissa. Kiinasta peräisin olevien bataattien kiintiön käyttöaste pysyi0 prosentissa vuonna 2000.
358. Rehuseosten teollisen tuotannon kokonais määrän Euroopan unionissa 93 arvioidaan
vuonna 2000 olleen 124,4 miljoonaa tonnia eli 1,5 prosenttia enemmän kuin
markkinointivuonna 1999. Tämä johtui pääasia ssa nauta-alan (maito- ja lihakarja)
elpymisestä.
Rehuseosten teollinen tuotanto EU: ssa eläinryhmien mukaan jaoteltuna
(miljoonaa tonnia)
Rehuseokset käytön mukaan 1999 2000 Ero Muutos (%)
Naudat (maidon ja lihan tuotanto) 34,0 35,8 1,7 5,1
Siat 43,4 43,7 0,3 0,7
Siipikarja 37,2 37,0 -0,2 -0,5
Muut 8,0 7,9 -0,1 -0,9
Rehuseokset yhteensä 122,6 124,4 1,8 1,5
359. Jäsenvaltioista Espanjassa , Saksassa, Tanskassa ja Ranskassa todettiin vuonna 2000
rehuseosten kokonaistuotannon suurin kasvu, ja tuotanto laski eniten Yhdistyneessä
kuningaskunnassa ja Alankomaissa.
360. Viljojen osuus 94 EU:n rehuseoksissa oli vuonna 2000 lähes 51 miljoonaa tonnia, eli
kasvua edelliseen vuoteen verra ttuna oli lähes 500 000 tonnia.
361. Ratkaiseva tekijä rehun koostumuksen m ääräytymisessä on edelleen raaka-aineiden
hinta ja sen suhteellinen kehitys sekä eri eläinryhmien kulutuskysyntä.
Markkinointivuonna 2001/02 karjan ruokintaa n käytetyn viljan määrä varmistuu
kysynnän ja tuontituotteiden hintojen kehityksen perusteella. Agenda 2000:n
täytäntöönpano lisää viljojen käyttöastetta eläinten ruokinnassa lisäämällä viljojen
kilpailukykyä korvaaviin tuotteisiin nähden.
                                                
93Alustavat luvut jäsenvaltioiden osalta Kreikkaa ja Luxemburgia lukuun ottamatta: taulukko 4.13.7.3
osa 2. Lähde: Euroopan rehuseosten valmistajien liitto (FEFAC).
94Taulukko 4.13.7.5, osa 2. Lähde: Euroopan sekarehun valmistajien liitto (FEFAC).
98Yhteenveto eläinten ruokintaan käytetyistä kaupan pidettävistä avaintuotteista (EU-15)
(miljoonaa tonnia)
1999/2000 2000/01 (a)
ELÄINTEN RUOKINTA ELÄINTEN RUOKINTA AVAINTUOTTEET Tuontitullit
EU Tuonti Vienti Yht. EU Tuonti Vienti Yht.
VILJA JYVINÄ
Vehnä T 38,8 - - 38,8 40,8 - - 40,8
Ohra T 30,4 - - 30,4 29,9 - - 29,9
Maissi T 28,8 0,9 - 29,7 30,4 1,2 - 31,6
Muut T 10,7 1,2 - 11,9 11,8 1,3 - 13,1
VILJAT YHTEENSÄ 108,8 2,1 - 110,9 113,0 2,5 - 115,4
Liitteessä D mainitut viljan
korvikkeet:20,8 13,5 - 34,3 20,5 11,5 - 32,0
Maniokki 6 % C / T - 4,2 - 4,2 - 3,0 - 3,0
Bataatti 0C  /  T --- - --- -
Maissigluteiinirehu 0C 1,6 4,9 - 6,5 1,7 4,5 - 6,2
Leseet T 10,9 0,1 - 11,0 10,8 0,0 - 10,8
Öljykakut maissinoraasta 0C 0,2 0,2 - 0,4 0,2 0,1 - 0,3
Sitrusrae 0C - 2,0 - 2,0 - 1,6 - 1,6
Kuivattu juurikasmassa 0C 5,7 0,5 - 6,2 5,4 0,5 - 5,9
Rankki ja muut panimo- ja
tislaamojätteet0C 2,0 0,7 - 2,7 2,0 0,8 - 2,8
Erilaiset hedelmäjätteet 0C 0,4 1,0 - 1,4 0,4 1,0 - 1,4
Muut energiapitoiset rehut yhteensä 2,0 3,5 -5 , 6 2,0 3,2 -5 , 2
Melassi T 0,6 2,9 - 3,6 0,6 2,6 - 3,2
Eläin- ja kasvirasvat (lisättynä rehuun) 4-17 % C 1,4 0,6 - 2,0 1,4 0,6 - 2,0
ENERGIAPITOISET REHUT
YHTEENSÄ22,9 17,0 - 39,9 22,5 14,7 - 37,2
Öljykakut ja siemenet vastaavana
määränä öljykakkuja:8,5 36,3 2,5 42,3 7,1 37,2 1,9 42,4
Soija 0C 1,0 27,5 1,5 27,0 0,9 28,5 1,5 27,9
Rapsi 0C 5,9 1,2 0,9 6,2 4,5 1,5 0,3 5,7
Auringonkukka 0C 1,6 3,2 - 4,8 1,7 2,8 - 4,5
Muut 0C - 4,4 0,1 4,3 - 4,4 0,1 4,3
Muut energiapitoiset rehut yhteensä 13,2 2,0 1,0 14,2 11,0 2,0 0,8 12,2
Valkuaiskasvit 2-5 % C 4,4 1,0 - 5,4 3,3 1,1 - 4,4
Dehydratoidut rehut ja vastaavat
tuotteet0-9 % C 4,8 0,1 0,2 4,7 4,9 0,1 0,2 4,8
Kala- ja lihajauho 0-2 % C 3,5 0,9 0,8 3,6 2,3 0,8 0,6 2,5
Rasvaton maitojauhe T 0,5 - - 0,5 0,4 - - 0,4
VALKUAISAINEPITOISET REHUT
YHTEENSÄ21,6 38,3 3,5 56,4 18,1 39,2 2,7 54,6
KAIKKI AVAINTUOTTEETYHTEENSÄ153,3 57,4 3,5 207,2 153,5 56,4 2,7 207,2
Avaintuotteiden indeksi 100 = 1994/95
* kulutusindeksi 108,3 108,2
* kysynnän indeksi 108,3 108,2
Selitykset: (a) arvio; T = tariffi 1.7.1995 alkaen; C = sidottu GATTissa sovittuun tasoon; % = maahantulotulli
1.7.1995; 0 = tullivapaa.
993.2. Markkinoiden kehitys - eläintuotanto
3.2.1. Maito ja maitotuotteet
3.2.1.1. Maailmanmarkkinat362. Ensimmäisten arvioiden mukaan maailma n maidontuotanto (sekä lehmänmaito että
puhvelin-, uuhen- ja vuohenmaito) lisään tyi vuonna 2001 hieman yli 8 miljoonaa
tonnia, eli 1,4 prosenttia, jolloin kokona istuotannoksi tulee 585 miljoonaa tonnia.
Lisääntyminen johtui pääasiassa puhve linmaidon tuotannosta , vaikka Oseanian
tuotanto (pääasiassa lehmänmaidon tuotanto a) lisääntyikin, sillä Venäjän ja muiden
Itä-Euroopan maiden tuotanto polki paikallaan.
363. Aasiassa Intian maidontuotanto, josta yli puolet on puhvelinmaitoa, on kasvussa.
Vuonna 2001 Intian maidontuotanto ylitti 86 miljoonaa tonnia ja siitä tuli Euroopan
unionin jälkeen maailman toiseksi suurin  maidontuottaja Yh dysvaltojen ollessa
kolmannella sijalla. Intian sisäinen maidon kysy nnän lisääntyminen on tukenut
tuotannon kasvua. Kulutus oli kuitenkin ainoastaan 85 kilogrammaa asukasta kohti,
eli vähemmän kuin neljä nnes länsimaiden kulutuksesta, ja juotavaksi tarkoitetun
maidon osuus siitä oli kolme neljäsosaa. Alu een toisen suuren tuottajan Pakistanin,
joka on maailman viidenneksi suurin maidontuottaja, mai dontuotanto oli hieman yli
26,5 miljoonaa tonnia vuonna 2001, toisin sanoen lisäystä on ollut vuodesta 1996alkaen 1,4 prosenttia vuosittain.
364. Suurin osa Latinalaisen Amerikan mais ta on kasvattanut ma idontuotantoaan kuluvan
vuoden aikana. Vuonna 2000 maidontuotanto oli tällä aluee lla yli 60 miljoonaa
tonnia. Vuoden 2001 maidontuotannon arvi oidaan kasvavan noin 61 miljoonaan
tonniin. Brasilia on sekä kyseisen al ueen suurin mai dontuottaja (maailman
kuudenneksi suurin) että Mercosur-mai den suurin maidontuoja. Brasilian
maidontuotannon odotetaan olevan 22,9 miljoonaa tonnia vuonna 2001, mutta maan
sisäisessä kulutuksessa käytetään myös paljon erityisesti Argentiinasta ja Uruguaystalähtöisin olevia maitotuotteita.
365. Itä-Euroopan maidontuotannon odotetaan vuonna 2001 pysyvän vuoden 2000 tasolla,
eli hieman yli 79 miljoonassa tonnissa, mutta  tilanne ei kuitenkaan pysy ennallaan
kaikissa maissa. Entisen Neuvostoliiton hajoamisesta al kaen kyseisellä alueella
todettu tuotannon lasku hidastui vuonna 2000, ja on erittäin t odennäköistä, että
tuotanto elpyy tulevien vuosien aikana . Itä-Euroopan maissa (Puola, Romania,
Tšekki jne.) tuotannon odotetaan vuonn a 2001 sitä vastoin kääntyvän nousuun
vuosien 1997–1999 tapaan. Karja lle on kuitenkin edelleen vaikeaa saada rehua,
minkä vuoksi karjan määrä vähenee entis estään. Valuuttavarannon loppuminen on
merkinnyt vuonna 1998 ilmenneestä ruplan kriisis tä alkaen sitä, että Venäjä on ollut
maailmanmarkkinoilla ajoittain  suuri maitotuotteiden os taja. Venäjä n tuonnin arvo
oli 800 000 Yhdysvaltain dollaria vuonna 1995 ja alle 200 000 Yhdy svaltain dollaria
vuonna 1999. Se seikka, että Ve näjä on maailman suurin voi n ostaja, selittää sen, että
näiden markkinoiden tilanne säilyi melko synkkänä ja hinnat hyvin alhaisina (1 200–
1 400 dollaria/tonni). Venäjän sisäinen voin kysyntä kärsii edullisempien korvaavien
tuotteiden, kuten kasviöljyn kilpailusta. Perinteisten maitotuotteiden kysyntä onlisäksi laskenut, sillä kulutustottumuks et ovat muuttuneet muun muassa pitkään
säilyvää maitoa, pehmeitä  juustoja, jäätelöjä ja jälkiruokia suosiviksi,
100366. Yhdysvaltain tuotanto kääntyi 3,3 prosentin nousuun vuonna 2000. Tuotannon
oletetaan pysyvän tämän jälkeen lähes muuttumattomana eli vakautuvan huolimattaBST:n (naudan somatotropiinin) käytöstä, j onka avulla uskottiin aluksi saavutettavan
huomattavan suurta tuot annon lisääntymistä mutta joka aiheutti myöhemmin
pettymyksen. Kanadassa mai don jalostuskiintiöiden säilyttäminen pitää tuotannon
määrän käytännössä ennallaan.
367. Oseaniassa vallinneet ilmasto-olosuhteet ova t olleet erityisen suotuisia kummallekin
alueen kahdelle suure lle maidontuottaja valtiolle. Muihin aloihin verrattuna
suhteellisen edulliset hinnat kannustavat maitoala lla tehtäviä uusia investointeja.
368. Ilmasto-olosuhteet ovat viime  markkinointivuosien aikana olleet erityisen suotuisat
Australiassa. Tämän vuoksi ma idontuotantoa on voitu lisätä yli 11 miljoonaa tonnia,
eli lisäystä on ollut noin 17,5 prosen ttia vuodesta 1998 alkaen. Australiassa
maitokarjan ruokinnassa olla an siirtymässä yhä enemmän rehuseosten käyttöön.
Australian viranomaiset ovat ottan eet käyttöön uuden tukijärjestelmän 
95, joka ohjaa
tuottajia kohti järjestelmää, jossa tukia ei makseta. Tavoitteena on kasvattaamaitotilojen kokoa, vaikka tä tä varten onkin vähenne ttävä tuottajien määrää.
Maidontuottajat ovat viime aikoina kampanjoineet entiseen politiikkaan paluun
puolesta mutta ilma n menestystä.
369. Maidontuotanto kärsi Uudessa-S eelannissa markkinointivuonna 1998/99
kuivuudesta, minkä vuoksi se laski 5 pr osenttia. Vuosina 2000 ja 2001 tuotannon
elpyminen oli tästä syystä mittavaa, sillä  tuotanto nousi 21 prosenttia saavuttaen
13,7 miljoonaa tonnia. Maidontuotanto on palautunut näin ollen kauden 1995–1998
tasolle laiduntamise lle suosiollisten ilma sto-olosuhteiden ja
maailmanmarkkinahintojen suotuisan kehityksen ansiosta.Maailmanmarkkinahintojen  mahdollista laskua vo itaisiin tasoittaa (kuten
aiemminkin) Uuden-Seelannin dollarin devalvoinnilla. Toisinaan myös Australia onnoudattanut tätä va luuttapolitiikkaa.
3.2.1.2. Yhteisön markkinat370. Maitokarjan määrän arvioidaan la skeneen vuoden 2001 lopussa 133 000 eläimellä
(-0,6 prosenttia) 20,5 miljoonaan eläimeen. T uotoksen arvioidaan sitä vastoin
kasvaneen kaksi prosenttia. Näin ollen tuotanto on kasvanut noin 302 000 tonnilla
122,06 miljoonaan tonniin. Jäsenvaltiot ennakoi vat, että toimitet un maidon määrä on
noin 114,5 miljoonaa tonnia, eli lisäystä on noin 524 000 tonnia. Tämä johtuu
Saksan, Espanjan, Alankomai den, Italian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Itävallan
tuotannon lisääntymisestä, vaikka Ranska n ja Suomen tuotannon ennakoidaankin
alentuneen. Vuonna 2000 tuotanto laski 504 000 tonnia eli 0,4 prosenttia.
371. Juotavaksi tarkoitetun maidon tuotan to on pysynyt melko vakaana vuodesta 1998
lähtien, noin 29 miljoonassa tonni ssa. Kerman tuotanto näyttäisi kehittyneen hyvin
vähän vuosista 1999 ja 2000, jolloin sitä t uotettiin hädin tuskin 2,2 miljoonaa tonnia.
372. Voin tuotanto vaikuttaa laskeneen 34 000 tonnia (-1,75 %) vuonna 2001, eli sen
tuotanto oli 1,85 miljoonaa tonnia. Tuot annon väheneminen koskee meijerivoita,
sillä tilavoin muutos on absoluuttisesti tarkasteltuna positiivinen ja epäedustava.
                                                
950,46 AUD litralta juotavaksi tarkoitettua maitoa ja 0, 09 AUD litralta jalostettavaksi tarkoitettua maitoa.
Tukea maksetaan neljästi vuodessa kahdeksan vuoden ajan.
101373. Vuoden 2001 voin kulutus pysynee 1,78 miljoonassa tonnissa (- 0,5 %). Lisäksi
asukaskohtainen kulutus laskenee 0,6 pr osenttia päätyäkseen 4,73 kilogrammaan
asukasta kohden.
374. Juustojen tuotanto kasvoi vuonna 2000 noin 234 000 tonnia eli 3,5 prosenttia.
Juustojen tuotanto ylitti tuolloin ens immäisen kerran 7 miljoonaa tonnia. Kasvun
ennakoidaan olevan vuonna 2001 hieman pienempi. Siitä huolimatta tuotanto
kasvanee 183 000 tonnia eli 2,6 prosenttia.
375. Myös kulutus noussee vuonna 2001 0,5 prosenttia eli 33 000 tonnia. Juustojen
kulutus asukasta kohden kasvanee 0,4 pr osenttia eli vähemmän kuin aiempina
vuosina todettu suuntaus, joka on ollu t 2,3 prosenttia vuodessa . Tältä osin on
huomattava, että jäsenvaltiot eivät ole ottaneet  huomioon maitoalan edustajien
odottamaa yli kahden prosentin kasvua.
376. Maitojauheiden tuotanto vä heni 2,3 prosenttia eli noin 46 000 tonnia, joten se oli
yhteensä 2 miljoonaa tonnia. Tuotannon väheneminen koski kaikkiamaitojauhetyyppejä. Ra svattoman maitojauheen tuotan to (1 miljoona tonnia) laski
0,4 prosenttia, täysmaidosta valmistetun maitojauheen tuotanto 2,5 prosenttia,
puolirasvaisesta maidosta  valmistetun maitojauheen tuotanto 1,2 prosenttia ja
kirnupiimäjauheen tuotanto 2,8 prosenttia.
377. Kaseiinin tuotannon arvioidaan laskenee n 1 000 tonnia, joka vastaa noin 53 000:tta
tonnia rasvatonta maitoa nesteenä. Kondensoidun maidon valmistus noussee
ensimmäistä kertaa neljään viime vuoteen (1,4 %), kun pitkän aikavälin lasku on
ollut - 1,7 %, ja tämä johtuu se n viennistä saatavasta edusta.
378. Muiden tietojen lisäksi on lopuksi sy ytä mainita maitotilo jen määrän erittäin
merkittävä väheneminen, sillä vuosittainen vaihte luväli vuodesta 1995 vuoteen 2000
15 jäsenvaltion yhteisössä on 5 prosenttia  (näin ollen vuonna 2000 niitä oli 663 303),
lehmien keskimääräinen lukumäärä tilaa kohden kasvoi 32 el äimeen ja tilalta
toimitetun maidon määrä oli keskimäärin  yli 180 000 tonnia. Viimeksi mainitun
osalta vaihteluväli on hyvin suuri, sillä toimitetun maidon määrä vaihtelee Itävallan
40 000 tonnista/tila Tans kan 501 000 tonniin/tila.
379. Maitotuotteiden kokonaiskulutus on lis ääntynyt Euroopan unionissa vuodesta 1997
alkaen. Vuonna 2001 sen arvioidaan ol evan 115,2 miljoonaa tonnia eli 0,3 prosenttia
enemmän kuin edellisenä vuonna. Tieto on saatu laskemalla yhteen kaikki
käytettävissä olleet maitoa koskevat tiedot.
380. Yhteisön varastot olivat kaikkien aikojen pienimmät maaliskuussa 1996, jolloin
julkisissa varastoissa ei ollut juurikaan saatavilla voita tai rasvatonta maitojauhetta.Siitä lähtien rasvattoman maitojauheen varastot ovat kasvaneet sisäisen ja ulkoisenkysynnän puutteen vuoksi. Tämä suuntau s kääntyi vuoden 1999 lopussa yhtäkkiä
päinvastaiseksi kysynnän lisäännyttyä voimakkaasti erityisestimaailmanmarkkinoilla. Tämä  suotuisa suhdanne mahdollisti rasvattoman
maitojauheen julkisten varastojen täyd ellisen tyhjentämisen elokuussa 2000. Voin
interventio oli kyseisenä vuonna erittäin vähäistä. Odotettavi ssa on määrä, joka
saattaa olla noin 25 000 tonnia.
381. Maitotuotteiden sisäiset  hinnat noudattivat vuonna 2001 va staavia suuntauksia. Voin
keskihinta oli vuoden alussa 97,5 prosenttia  interventiohinnasta, minkä jälkeen se
102laski maaliskuun puoliväliin asti (93,5 prosenttiin) nousten sen jälkeen 99,5
prosenttiin (heinäkuun lopussa) ja laski sitten hyvin hitaasti kohti tukihintaa.
Rasvattoman maitojauheen hinta oli aluksi 131 prosenttia interven tiohinnasta ja laski
neljän ensimmäisen kuukaude n aikana 112 prosenttiin. Toukokuun aikana se nousi
jälleen (127 prosenttiin) kunnes aloitti l opulta laskun, joka  johti sen alle
interventiohinnan.
382. Maitojauheiden vientitukia on ale nnettu voimakkaasti useaan otteeseen.
Rasvattomasta maitojauheesta ei ole maks ettu lainkaan vientitukia heinäkuun lopusta
alkaen. Maitotuotteiden maailmanm arkkinahinnat nousivat ensimmäisellä
vuosipuoliskolla mutta laskiv at myöhemmin lukuun ottamatta  heraa, jonka hinta on
pysynyt hämmästyttävän vakaana.
383. Euroopan unionin maitotuotteiden vien ti kasvoi vuonna 2000 13,5 prosenttia, joka on
lähes 2 miljoonaa tonnia maito ekvivalentteina. Tämä johtui edellisenä vuosina
käyttämättä jääneiden vientitodistusten uusimisesta GATTin Uruguayn kierroksensopimusten mukaisesti. Vuoden 2001 osalta  viennin määrän ennakoidaan olevan
selvästi alhaisempi (- 21 %), mikä joht uu pääasiassa voin ja rasvattoman
maitojauheen viennin vähene misestä. Lisäksi tähän va ikuttavat näiden kahden
tuotteen kysynnän puute maailmanmarkkino illa sekä erityise sti rasvattoman
maitojauheen rajalliset varastot uni onissa. Tuonti kasvoi vuonna 2000 kolmeen
miljoonaan tonniin eli 0,9 prosenttia (kaseiinit ja tuoretuotteet mukaan lukien). Myös
kuluvaa vuotta koskevat ennusteet osoitta vat tuonnin kasvua 3,1 miljoonaan tonniin
asti.
3.2.2. Naudanliha3.2.2.1. Maailmanmarkkinat384. FAO:n ja Eurostatin tietojen mukaan  vuoden 2000 maailman naudanlihan tuotanto
oli 57,2 miljoonaa tonnia eli noin 2,2 prosenttia enemmän kuin vuonna 1999.
Naudanlihan tuotannon osuus on hieman yli neljäsosa lihan  kokonaistuotannosta.
Maailman naudanlihan tuotannon odot etaan vuonna 2001 alenevan hieman.
385. Vuonna 2000 EU:n naudanlihan tuota nnon osuus oli 12,9 prosenttia koko maailman
tuotannosta. EU:n tuotanto oli 7,4 miljoonaa tonnia, eli vähennystä oli 3,7 prosenttia
vuoteen 1999 verrattuna. Tämä on vastoin s itä kehitystä, joka  havaittiin useimmissa
muissa maailman naudanlihan tuottajamaissa, kuten Argentiinassa, Brasiliassa,Kiinassa, Venäjällä ja Yhdysvallo issa, joissa tuotanto kasvoi.
386. Yhdysvallat on edelleen suurin nauda nlihan tuottajamaa, ja sen osuus on
21,5 prosenttia koko maa ilman tuotannosta.
103Maailman naudanlihan tuotanto  (tuhatta tonnia)
1999 2000 Muutos vuosien
2000 ja 1999 välillä
(%)
Argentiina 2 653 2 900 9,3
Australia 2 011 1 988 -1,1
Brasilia 6 182 6 460 4,5
Kiina 4 711 5 023 6,6
EU-15 7 697 7 401 -3,8
Intia 1 421 1 442 1,5
Japani 540 534 -1,1
Meksiko 1 401 1 415 1,0
Venäjä 1 868 2 126 13,8
Yhdysvallat 12 123 12 311 1,6
Koko maailma 55 962 57 170 2,2
Lähteet: FAO ja Eurostat
Ulkomaankauppaa tarkasteltaessa nauda nlihan vienti oli koko vuoden 2000 ajan
2,2 prosenttia alle vuonna 1999 saavutetun tason. Tämä j ohtui erityisesti EU:sta
peräisin olevan viennin jyrkästä laskus ta, kun taas vienti Australiasta ja Uudesta-
Seelannista lisääntyi edelliseen vuoteen verr attuna. Australia on edelleen maailman
suurin naudanlihan viejä (22,9 % kokonaisvi ennistä), ja toisena on Yhdysvallat
(19,4 % kokonaisviennistä).
387. Naudanlihan tuonti oli 5 306,7 miljoonaa tonnia vuonna 2000, eli vähennystä oli
2,4 prosenttia vuoteen 1999 verrattuna. Vaikka  useimmissa maissa  tuonti itse asiassa
kasvoi, Euroopan unionissa se laski jyrkästi (yli 35 prosentin vähentyminen
edellisestä vuodesta) ja vielä jyrk emmin Venäjällä (- 52,7 % vuodesta 1999).
388. Kansainväliset naudanlihan hinnat paranivat hieman vuonna 2000. Naudanlihan
hinnat olivat keskimäärin 3,3 pros enttia edellistä vuotta korkeammat.
Täysikasvuisten urospuolisten nautojen (R3-laatu) markkinahinta oli vuonna 2000
EU:ssa 282,88 €/100 kg eli noin 0,7 pr osenttia korkeampi kuin vuonna 1999.
Lehmien (O3-laatu) ja hiehojen (R 3-laatu) teurashinnat olivat vuonna 2000
poikkeuksellisen korkeita, sillä  ne olivat lehmien osa lta keskimäärin 215,49 €/100 kg
ja hiehojen osalta ke skimäärin 290,77 €/100 kg. Nämä hinnat olivat noin
7,8 prosenttia ja vastaavasti 4,5 pros enttia korkeammat kuin vuonna 1999 huolimatta
EU:n toista suurta BSE-kriis iä seuranneesta hintojen jy rkästä laskusta lokakuun 2000
lopulla.
3.2.2.2. Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa
389. Naudanliha-alan yhteisen markkinajä rjestelyn uudistuksen täytäntöönpano jatkui
Agenda 2000 -sopimuksen mukaisesti vuonna 2001 (vrt. asetus (EY)N:o 1254/1999 
96). Erityisesti voidaan mainita 1. heinäkuuta 2001 voimaantullut
                                                
96EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21.
1047 prosentin suuruinen interventiohi nnan lisäalentaminen. Tätä alentamista
kompensoitiin korottamalla maanviljelijöille maksettavia suoria tukia erilaistennautapalkkioiden ja jä senvaltiokohtaisten määrärahojen avulla.
390. Toisen BSE-kriisin ja siitä johtuneen hint ojen jyrkän laskun seurauksena interventio-
ostot aloitettiin jälleen joulukuussa  2000. Vakavan mar kkinatilanteen vuoksi
naudanlihan interventio-ostoja koskev aa asetusta (EY) N:o 562/2000 muutettiin
useaan otteeseen ottamalla käyttöön joustava mpia sääntöjä, joiden tarkoituksena oli
kriisissä olevien mar kkinoiden tehokas tukeminen (vrt. asetus (EY)
N:o 2734/2000 
97, asetus (EY) N:o 283/2001 98, asetus (EY) N:o 371/2001 99, asetus
(EY) N:o 503/2001 100, asetus (EY) N:o 590/2001 101, asetus (EY) N:o 719/2001 102,
asetus (EY) N:o 826/2001 103, asetus (EY) N:o 1082/2001 104, asetus (EY)
N:o 1209/2001 105 ja asetus (EY) N:o 1922/2001 106).
391. Lehmän lihan yksityistä varastointia  koskeva järjestely otettiin käyttöön
marraskuusta 2000 helmikuuhun 2001 (asetus (EY) N:o 2561/2000 107). Elo- ja
syyskuussa 2001 otettiin käyttöön vastaava vasi kanlihan yksityisen varastoinnin tuen
myöntämistä koskeva järjes tely, jonka tavoitteena oli ratkaista erityisesti
Alankomaiden vasikka-ala lla ilmenneet erityiso ngelmat (asetus (EY)
N:o 1642/2001 108).
392. Poikkeuksellisen kriisitilanteen ja na udanlihamarkkinoiden tasapainottamisen
tarpeen huomioon ottaen komissio hyvä ksyi joulukuussa 2000 hävitettäväksi
tarkoitettujen nautaeläinten ostojä rjestelmän (asetus (EY) N:o 2777/2000 109). Tämän
järjestelmän mukaisesti yli 30 kuukauden ikäise t eläimet, joita ei ole testattu BSE:n
varalta ja jotka muutoin aiheuttaisivat markkinoiden voimakasta ylitarjontaa,poistetaan lihantuotannosta eläinten hävittämiseen tar koitetun ostojärjestelmän
avulla. Tämä järjestelmä , jota sovellettiin vuoden 2001 alkupuoliskolla, oli Euroopan
yhteisön (70 %) ja jäsenvaltioiden (30 %) yhteisrahoittama.
393. Hävitettäväksi tar koitettujen eläinten ostojärjestelmää seurasi 'erityinen
ostojärjestelmä' (asetus (EY) N:o 690/2001 
110), jota sovelletaan yli 30 kuukauden
ikäisiin eläimiin, jotka eivät ole interventiokelpoisia ja joiden BSE-testitulos on ollutnegatiivinen. Jäsenvaltioiden on ostettava ruhot silloin, kun lehmien keskimääräinen
markkinahinta on kahden perättä isen viikon ajan ollut yhtä suuri tai alempi kuin
käynnistyshinta. Jäsenvaltiot voivat tämän jälkeen päätt ää joko tuhota tai varastoida
väliaikaisesti ostamansa r uhot. Tämä järjestelmä, jo ta piti alunperin soveltaa
viimeistään 1. päivästä heinäkuut a 31. päivään joulukuuta 2001, on Euroopan
                                                
97EYVL L 316, 15.12.2000, s. 45.
98EYVL L 41, 10.2.2001, s. 22.
99EYVL L 55, 24.2.2001, s. 44.
100EYVL L 73, 15.3.2001, s. 16.
101EYVL L 86, 27.3.2001, s. 30.
102EYVL L 100, 11.4.2001, s. 13.
103EYVL L 120, 28.4.2001, s. 7.
104EYVL L 149, 2.6.2001, s. 19.
105EYVL L 165, 21.6.2001, s. 15.
106EYVL L 261, 29.9.2001, s. 52.
107EYVL L 293, 22.11.2000, s. 5.
108EYVL L 217, 11.8.2001, s. 5.
109EYVL L 321, 19.12.2000, s. 47.
110EYVL L 95, 5.4.2001, s. 8.
105yhteisön (70 %) ja jäsenvaltioiden (30 %) yhteisrahoittama. Myöhemmin päätettiin
jatkaa järjestelmän sovelta mista vuoden 2002 ensimmäisen  vuosineljänneksen ajan
ottaen huomioon lehmänlihan markki noilla edelleen vallinnet ongelmat.
394. Komissio oli lisäksi ehdottanut neuvostolle ja Eu roopan parlamentille
lisätoimenpiteitä, joita olivat 350 000 t onnin suuruisen vuotuisen interventiokaton
väliaikainen sovelta matta jättäminen, t uottajakohtaisten palkkiokiintiöiden
käyttöönotto ja lisäkannustimet laaj aperäisempien t uotantomenetelmien
edistämiseksi. Näiden toimenpiteiden osalta päästiin poliittiseen yksimielisyyteenkesäkuussa 2001, ja muutokset hyväksyttiin  virallisesti heinä kuussa 2001 (asetus
(EY) N:o 1512/2001 
111).
395. Naudanlihan palkkiojärjeste lmien osalta toteute ttiin niin ikään us eita toimenpiteitä,
kuten ennakkomaksun korotus 60 pr osentista 80 prosenttiin (asetus
(EY) N:o 2733/2000 112 ja asetus (EY) N:o 2088/2001 113) sekä
laajaperäistämispalkkiota ja erityispalkkiota koskevien joustavien sääntöjenkäyttöönotto (asetus (EY) N:o 192/2001 
114).
3.2.2.3. Naudanlihan merkitseminen396. Euroopan parlamentin ja neuvoston aset uksessa (EY) N:o 1760/2000 säädetään, että
pakollisen naudanlihan merkintäjärjestelmän ensimmäisessä vaiheessa otetaankäyttöön naudanlihan jäljitettävyyden va atimus siten, että 1. syyskuuta 2000 alkaen
naudanlihan kaikkien merkintöjen on sisällettävä seuraavat tiedot: jäljitysnumero,joka takaa lihan ja eläimen tai eläinten välisen yhteyden; ilmaisu 'teurastettu' ja senjälkeen jäsenvaltion tai kolmannen maan nimi ja teurastamon hyväksymisnumero;ilmaisu 'leikattu' sekä sen jälkeen jäsenvaltion tai kolmannen maan nimi jaleikkaamon hyväksymisnumero.
397. Toimijat ja jäsenvaltioiden viranomaiset sitoutuivat vuoden 2001 BSE- ja suu- ja
sorkkatautitapauksista johtuneiden kaupankäynnin keskeytysten asettamissavaikeissa olosuhteissa näiden sä äntöjen täytäntöönpanoon valmistellessaan
samanaikaisesti toisen ja  viimeisen vaiheen toteu ttamiseksi 1. tammikuuta 2002
tarvittavia järjestelmiä. Kyse isestä päivästä alkaen  merkinnöissä on ilmoitettava
myös jäsenvaltio tai kolmas maa, jossa eläin on syntynyt, sekä kaikki jäsenvaltiot taikolmannet maat, jossa eläintä on lihotettu. Jos liha on peräisin eläimistä, jotka ovatsyntyneet ja jotka on kasvatettu ja teurastettu samassa jäsenvaltiossa tai kolmannessamaassa, tieto voidaan esittää merkitsemällä 'alkuperä' sekä sen jälkeen kyseisenjäsenvaltion tai kolmannen maan nimi.
3.2.3. Lampaan- ja vuohenliha398. Euroopan unioni on Kiinan 
115 jälkeen maailman toiseksi suurin lampaan- ja
vuohenlihan tuottaja. Seuraav ina tulevat järjestyksessä  Intia, Australia, Uusi-
Seelanti, Turkki, Saudi-Arabia ja Venäjä.
                                                
111EYVL L 201, 26.7.2001, s. 1.
112EYVL L 316, 15.12.2000, s. 44.
113EYVL L 282, 26.10.2001, s. 39.
114EYVL L 29, 29.1.2001, s. 27.
115FAO:n ennusteiden mukaan Kiinan tuotanto on vuonna 2000 noin 2,6 miljoonaa tonnia. Yhdysvaltojen
tuotannon odotetaan olevan vaatimattomat 0,148 miljoonaa tonnia (lähteet FAO ja GIRA).
106399. Uusi-Seelanti on maailman suurin viej ä (yli puolet maailman viennistä), ja
seuraavana on Australia. Tuonti on merkittä vää Euroopan unioniin, Saudi-Arabiaan,
Yhdysvaltoihin, Etelä-Afrikkaan ja Japaniin. EU on maailman toiseksi suurinlampaan- ja vuohenlihan kuluttaja Kiinan jälkeen.
400. Tuotanto on pysynyt Euroopan markkinoilla  suhteellisen tasaisena, vaikka se viime
vuosina onkin hieman laskenut. Yhteis ön sisäisen kokonaistuotannon arvioidaan
vuonna 2001 kuitenkin olevan 1,021 miljoonaa t onnia teuraspainoe kvivalentteina
ilmaistuna, mikä merkitsee tuotannon huoma ttavaa laskua (11,4 prosentilla) lähinnä
suu- ja sorkkatautik riisien vuoksi. EU:n suurista tuo ttajamaista Rans kan tuotanto on
laskenut vuodesta toiseen kahden viime vuos ikymmenen ajan, ja Irlannin tuotanto on
laskenut viime vuosina. Rans ka on niin ikään suurin ma rkkina-alue, johon lampaan-
ja vuohenlihaa on tuotu aiemmin lähi nnä Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja
nyttemmin myös Irlannista.
401. Lampaan- ja vuohenlihaa tuodaan Euroopan markkinoille määrä, joka on noin
viidennes sen tarpeesta. Uusi-Seelanti on EU:n tärkein toimittaja , ja tuonti tapahtuu
suureksi osaksi Yhdistyneen kuningas kunnan kautta, vaikka tuonti onkin alkanut
monipuolistua useisiin jäsenvaltioihin.
402. Hintataso oli erittäin hyvä suurimma n osan aikaa vuosina 1996 ja 1997. Vuoden
1998 hintakaavio vaikuttaa käänteiseltä edellisten vuosien hintojen kehitykseen:
hinnat olivat korkeat vuoden puolivälissä ja  erittäin alhaiset vuoden ensimmäisellä ja
viimeisellä kolmanneks ella. Vuoden 1999 alussa hintataso oli hyvin alhainen mutta
nousi pääsiäisen tienoilla ja pysyi vakaana kevään ajan. Hinnat romahtivat kuitenkin
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irla nnissa kesällä suur en tarjonnan vuoksi.
Vuoden lopussa hintataso oli suhteellisen  hyvä tarjonnan puutteen ja Espanjan
korkeiden hintojen vuoksi.
403. Hintataso parani merkittävästi vuonna  2000. Euroopan keskiarvoa nosti myös
Englannin punnan vahvuus euroon nähden, s illä se vaikutti palkkion laskentaan
alentamalla sen ennakoitua arvoa. Lampaanlihan markkinat ovat saavuttaneetsuhteellisen vakaan aseman suurimmassa osassa jäsenva ltioita ja koko EU:ssa. Tämä
johtuu erityisesti kuluttajien epäluuloise sta suhtautumisesta naudanlihaan vuoden
lopulla.
404. Suu- ja sorkkatautik riisi, josta kärsittiin lä hes koko vuoden 2001 ajan, johti
Yhdistynyttä kuningaskuntaa, joka on suur in perinteinen viejä EU:n sisäisessä
kaupassa, koskevaan vientik ieltoon. Tämä tilanne hyödy tti suuresti toista suurta
yhteisön sisäistä viejää Ir lantia. Vähäinen tarjonta Eu roopan mantereen markkinoilla
johti erittäin korkeaan hintatasoon ja siihe n, että EU:n keskih innat olivat monen
kuukauden ajan noin 400 €/100 kg. Vähäisen  tarjonnan, korkeiden hintojen ja
suhteellisen alhaisen kulutustason odot etaan jatkuvan seuraavana vuonna. Suu- ja
sorkkatautikriisin seura uksena Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat joutuivat
vaikeuksiin alhaisten hintojen ja erityisesti suu- ja sorkkataudille alttiilla alueillasovellettavien eläinkuljetusten rajoitusten  vuoksi. Kesän lopulla Euroopan komissio
otti Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten pyynnöstä käyttöön yksityisenvarastointijärjestelmän suht eellisen pienen määrän os alta (140 tonnia) ottaen
huomioon tarjouskilpailumenettelyn yhteyde ssä esitettyjen ta rjousten sisältämät
korkeat varastointihinnat.
107405. Tuonti yhteisöön tapahtuu pääasiassa WT O:n tullittomin kiintiöin tai alennetuin
tariffikiintiöin sekä Eurooppa-sopimust en mukaisin lisämäärin. Markkinoiden
hallintoa koskevista syistä kiintiöitä ha llinnoidaan kalenterivuosittain. Uudesta-
Seelannista toimitettavan jäähdytetyn lih an kasvava osuus huolestuttaa joitakin
jäsenvaltioita. Uusi-Seelanti on EU:n selvästi tärkein toimittaja. Sen viennin määräon lähes sama kuin sen tulliton kiintiö, joka on 22 670 tonnia. Toiseksi suurin viejä
EU:hun on Australia, jonka vienti on hieman  alle 19 000 tonnia. Jokainen muista
viejistä (EU:n Keski-Eur oopassa sijaitsevat ehdokasm aat, erityisesti Unkari, ja
Uruguay) vie alle 11 000 tonnin määriä.
406. EU:n uuhipalkkion määrä markkinoin tivuonna 2000 oli 17,5 euroa/uuhi. Palkkion
määrä lasketaan kertomalla perushi nnan (468,785 euroa 100 kilogrammaa kohti) ja
markkinahinnan (357,254 euroa 100 kilogr ammaa kohti) välinen ero teknisellä
kertoimella (0,1567). Pal kkion määrän odotetaan vuonna 2001 olevan paljon
alhaisempi kuin edellisinä vuosina. Epäsuotui silla alueilla toimiv at tuottajat saivat
maaseutupalkkioksi kutsutun lisäpalkkion.
3.2.3.1. Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa
407. Euroopan komissio esitteli lampaanlihaa kos kevan järjestelmän uudistusehdotuksen,
jota sovellettaisiin vuoden 2002 alusta. Tärkeimmät järjes telmän muutokset koskevat
uuhipalkkiota. Erityisesti ehdotetaan hi nnanerokorvauksen korva amista kiinteällä
tuella. Menetelmä on vakaa ja ennustettavissa,  ja koska kyseessä on yleisesti tunnettu
kiinteä määrä, ennakkosuunnittelu mahdollistu u ja tilanhoito yksinkertaistuu. Tuottajat
voivat sen avulla reagoida he rkemmin markkinasignaaleihin.
408. Ehdotetun palkkion määrä on 21 eu roa. Lampaanmaidon tuottajien ja
vuohenkasvattajien pa lkkio olisi alhaisempi eli 16,8 eu roa. Lisäpalkkioksi ehdotetaan
7 euroa kaikkien tuottajien osalta.
3.2.4. Sianliha3.2.4.1. Maailmanlaajuinen tilanne409. Maailman sianlihantuotanto ka svoi vuonna 2000 1,3 prosenttia, joten
kokonaistuotanto oli 91,1 miljoonaa tonnia 
116. Kiina oli 42 miljoonan tonnin
tuotannollaan (lisäystä 4,7 prosenttia ede llisestä vuodesta) ede lleen maailman suurin
tuottaja. Toiseksi suurin tuottaja  oli edelleenkin Euroopan unioni, jonka
vuosituotanto oli 17,5 miljoonaa tonnia eli 2,6 prosenttia vähemmän kuin vuonna
1999. Euroopan tuotannon odotetaan pysyvä n vuonna 2001 suurinp iirtein samalla
tasolla. Maailman kolma nneksi suurin sianlihan tuo ttaja oli Yhdysvallat, jonka
tuotanto oli 8,5 miljoonaa tonnia vuonna 2000, eli vähennystä ed ellisestä vuodesta
oli 3,4 prosenttia.
3.2.4.2. Yhteisön markkinat410. Euroopan unionin markkinahinnat alkoi vat vuonna 2000 elpyä erittäin alhaisilta
vuosien 1998 ja 1999 tasoiltaan. Tämän el pymisen tärkein syy oli sianlihan
tuotannon merkittävä, 2,6 prosentin alene minen. Hintojen nousu jatkui vuonna 2001
pääasiassa BSE:stä ja suu- ja sorkkataudista johtuneiden lihamarkkinoiden
                                                
116Lähde: FAO.
108ongelmien vuoksi. Vuoden 2001 korkeammista  rehukustannuksista huolimatta suurin
osa EU:n sianlihan tuottajista  sai erittäin suurta voittoa, jonka avulla he pystyivät
tasaamaan kriisivuosina 1998 ja 1999 aihe utuneita tappioita . Euroopan unionin
keskimääräinen markkinahinta koko vuod en 2000 osalta oli 141 €/100 kg; vuonna
2001 keskihinta saattaa olla noin 170 €/ 100 kg. Myönteisen markkinatilanteen vuoksi
tuoreista ja jäädytetyistä si anruhoista ja -paloista maks ettavat vientitu et lakkautettiin
heinäkuussa 2002. Viimeaikais ten suu- ja sorkkatau titapausten ai heuttamien
markkinaongelmien vuoksi Alankomaissa  otettiin touko- ja kesäkuuksi 2001
käyttöön poikkeuksellinen markkinoiden t ukitoimenpide suu- ja sorkkataudin
valvontavyöhykkeiltä tuotujen porsaide n, lihasikojen ja vasikoiden toimittamiseksi
viranomaisille. Järjestelmä kattaa myös emakoiden siementämättä jättämisestämaksettavan tuen.
411. Sianlihan kulutus asukasta kohden vähe ni 2,5 prosenttia vuonna 2000 yhteensä 43,5
kilogrammaan vuodessa. Vuonna 2001 kul utuksen odotetaan kasvavan hieman
(0,4 %), sillä sianlihan kysyntä on pysynyt korkeana BSE-kriisin vuoksi.
412. EU:n sianlihan vienti vuonna 2000 oli 1,26 miljoonaa tonnia (ruhon painona
ilmaistuna), joka merkitsi 9,1 prosentin  laskua vuodesta 1999. Myös tuonti aleni
11,4 prosenttia, eli se oli 48 000 tonni a vuonna 2000. Sianlihaa vientiin vuonna 2000
eniten Venäjälle, 410 000 tonnia (26,6 prosenttia  EU:n viennistä). Toiseksi eniten,
284 000 tonnia, vietiin Japaniin, ja kolma nneksi eniten Hongkongiin ja Kiinaan,
160 000 tonnia. Tuetun viennin osuus laski vuonna 2000, koska vientituetlakkautettiin tuoreen ja jäädytetyn  sianlihan osalta heinäkuussa.
3.2.5. Siipikarjanliha413. Siipikarjanlihan maailmanlaajuinen t uotanto on vuodesta 1991 alkaen lisääntynyt
säännöllisesti mutta hidastuvasti. V uosina 1991–1995 lisäystä oli 7 prosenttia
vuodessa ja vuosina 1996–2001 4 prosenttia vuode ssa. Suurista tuotantoalueista
lisäys on ollut keskimääräistä suurempaa Kiinassa (5 pros enttia vuodessa vuosina
1996–2001) ja Brasiliassa (9,2 prosen ttia vuodessa vuosina 1996–2001). Venäjän
tuotanto on lähtenyt uudestaan nousuun vuoden 1997 alenemisen jälkeen. Euroopanunionin tuotanto on vuodesta 1996 alkaen kasvanut keskimäärin 1,9 prosenttia.
Siipikarjanlihan tuotanto (tuhatta tonnia)
Yhdys-
vallatBrasilia Kiina Japani Venäjä Unkari EU Muut Koko
maailma
1996 14 522 4 144 9 630 1 249 705 365 8 358 11 456 50 429
1997 14 952 4 562 10 400 1 234 630 372 8 636 12 805 53 591
1998 15 128 4 627 10 700 1 221 640 400 8 823 12 998 54 537
1999 15 990 5 641 11 150 1 189 640 360 8 778 13 813 57 561
2000 16 362 6 117 11 960 1 196 660 370 8 798 14 175 59 638
2001 16 611 6 445 12 285 1 180 700 375 9 164 14 597 61 357
vv-% 2,7 9,2 5,0 -1,1 -0,1 0,5 1,9 5,0 4,0
2001/1996
2001: arvio
Lähteet: Euroopan unioni, maaliskuu 2002; USDA, lokakuu 2001.
109414. Maailmanmarkkinat kasvoiva t edelleen vuonna 2001 erityisesti Venäjän, Kiinan ja
Japanin kasvavien tarpeiden vuoksi. Yhdysv allat oli edelleen suurin viejä vuosina
2000 ja 2001 erityisesti edullisten el äinosien viennin ja erilaisten
menekinedistämisohj elmien ansiosta. Brasilian vi enti oli vuonna 2001 ensimmäistä
kertaa Euroopan unionin vientiä suurempi. Ve näjä on edelleen suurin tuoja, mutta
vaikka sen oma tuotanto on hieman ka svanut, sen tuonnin odotetaan lisääntyvän.
415. Euroopan unionin tuotanto on vuoden 1999 laskun jälkeen kääntynyt jälleen
nousuun, erityisesti vuonna 2001 (+ 3,7 %). Yhteisön vienti la ski merkittävästi
vuonna 2001: -4,2 prosenttia. Bras iliasta ja Thaimaasta lähtöisin olevan suolatun
lihan tuonti on lisännyt voimakkaasti EU:n tuonnin määrää: + 43 prosenttia vuonna2000 ja + 45 prosenttia vuonna 2001.
416. Vuoden 2000 hyvän hintatilanteen jälkeen hinnat olivat erityisen korkealla vuoden
2001 alkupuoliskolla (naudanliha-alan kriisit ja sianliha-alan suu- ja sorkkatauti) ja
romahtivat toisella vuosipuoliskolla palatakseen vuosien 1994–1999 keskitasolleen.
417. Siipikarjanlihaa ei tueta sisämarkkino illa. Kolmansien maiden kanssa käytävää
kauppaa koskevia toimenpiteitä on muute ttu WTO:n sääntöjen noudattamiseksi ja
erityisesti tuetun viennin rajo ittamiseksi (286 000 tonnia vuodessa
markkinointivuodesta 2000/01 alkaen). Rajo itus on johtanut tukien kohdentamiseen
sekä määrämaan että tuotteiden tasolla. Näin ollen alle 30 prosenttia yhteisönviennistä oli oikeutettu tukeen vuonna 2001.
418. Tuontikiintiöiden soveltamista  alennetuin tullein jatke ttiin assosiaatiosopimusten ja
00-järjestelyn mukaisesti (Puola, Unkari, Tšekki, Slovakia, Romania, Bulgaria,
Baltian maat ja Slovenia). Tuontikiintiöiden  yhteismäärä oli 184 430 tonnia. Lisäksi
on sallittua tuoda vuosittain tullitta 15 500 tonnia luutonta kananpojanlihaa ja 2 500
tonnia kalkkunanlihaa. Vuoden 2001/02 (h einäkuusta kesäkuuhun)  osalta näihin
määriin lisättiin 11 900 tonnia alennetuin tullein osana pienimpiämarkkinoillepääsykiintiöitä ja 2 400 tonni a kahdenvälisten sopimusten mukaisesti
(Turkki, Israel).
3.2.6. Munat419. Munien tuotanto lisääntyi koko maailmassa 4,4 prosenttia (vv) vuosina 1991–1995.
Tuotanto lisääntyi edelleen 3,5 prosenttia vuosina 1996–2001. Vaikka tuotannonkeskimääräinen kasvu oli voimakkaampaa Yhdysvalloissa kuin Euroopan unionissa,
tämä on edelleen maailman toiseksi suurin tuottaja. Kiinassa kasvu on ollut suurta:8,8 prosenttia vuosina 1996–2001, ja se on ma ailman suurin munien tuottaja.
110Munien tuotanto  (tuhatta tonnia)
Yhdys-
vallatMeksiko Brasilia Kiina Japani Venäjä EU Muut Koko
maailma
1996 4 669 1 589 750 2 610 1 922 15 474 5 182 9 602 41 798
1997 4 738 1 718 768 2 598 1 946 17 223 5 260 7 181 41 433
1998 4 874 1 824 832 2 569 2 013 18 773 5 348 7 117 43 349
1999 5 060 1 978 901 2 560 2 013 22 283 5 396 7 127 47 318
2000 5 150 2 144 903 2 565 2 068 23 262 5 479 7 338 48 908
2001 5 235 2 198 920 2 568 2 086 23 638 5 651 7 411 49 705
vv-% 2,3 6,7 4,2 -0,3 1,7 8,8 1,7 -5,0 3,5
2001/1996
2001: arvio
Lähteet: Euroopan unioni, maaliskuu 2002; USDA, lokakuu 2001.
420. Maailmanlaajuinen vienti, joka oli vuodesta 1996 alkaen kasvussa, laski vuonna
1999. Vienti kasvoi vuonna 2000 ja on tällä  hetkellä hieman vuoden 1998 vientiä
suurempi. Suurimmat tuojat ovat edelleen Japani (munavalmisteet) ja Hongkong
(kuorelliset munat). Yhte isön viennin määrä väheni  12 prosenttia vuonna 2000 ja
2,1 prosenttia vuonna 2001.
421. Munivien kanojen määrä nousi yhte isön markkinoilla 3 prosenttia vuonna 2001.
Hinnat pysyttelivät vuoden 2001 alkupuoliskolla lähellä keskiarvo aan ja laskivat
hieman vuoden jälkipuoliskolla.
422. Yhteinen markkinajärjestely on siipik arjanliha-alan järjestelyä vastaava.
423. Kaupan osalta WTO ase tti tuettavaksi enimmäism ääräksi markkinointivuonna
2000/01 määrän, joka vastaa 98 800:aa t onnia kuorellisia munia. Kesästä 1995
alkaen viennin määrä on jäänyt  WTO:ssa sovitun rajan alle.
424. Puolan, Unkarin, Tšekin, Slovakian  ja Bulgarian kanssa tehdyissä
assosiaatiosopimuksissa määrätään 80 prosentin tullinalennuksesta tiettyjen
munatuotteiden osalta. Markkinoillepääsyn vähimmäisedellytysten mukaisestimarkkinointivuodeksi 2000/01 on avattu tuon tikiintiöitä alennetuin tullein 157 500
tonnin vuotuiselle määrälle, joka jakaantuu kolmeen tuoteryhmään. Ainoastaan
munavalmisteiden ja ova lbumiinien kiintiö on käytetty kokonaisuudessaan.
425. Neuvosto antoi 19. joulukuuta 2000 asetuks en (EY) N:o 5/2001 tietyistä munien
kaupan pitämisen vaatimuksista a nnetun asetuksen (ETY) N:o 1907/90
muuttamisesta 
117, jonka tarkoituksena on tehdä tuoreisiin muniin ja niiden
pakkauksiin merkittävän tuotantotavan ilmoittaminen pakolliseksi ja yksinkertaistaamunien luokittelua yhdistämällä  nykyinen B- ja C-luokka.
                                                
117EYVL L 2, 5.1.2001, s. 1.
1113.2.7. Hunaja
3.2.7.1. Maailmanlaajuinen tilanne426. Maailman hunajantuotanto oli 1,241 miljoonaa tonnia vuonna 2000, eli lisäystä
edellisestä vuodesta oli 1,5 prosenttia 
118. Maailmanmarkkina hinnat ovat nousseet
vuoden 1999 hintoihin verra ttuna 2,7 prosenttia.
3.2.7.2. EU:n markkinat427. Markkinointivuonna 1999/2000 Euroopan unionin omavaraisuusaste oli
48,24 prosenttia, toisin sanoen se on noussu t hieman edelliseen markkinointivuoteen
verrattuna. Syynä on tuotannon lisääntymin en ja tuonnin vähentyminen. Kulutus
henkeä kohden on pysynyt vakaasti 0,7 kilogrammassa vuodessa.
428. Hunajan tuotannon ja kaupan  pitämisen kehittämiseksi yhteisössä tarkoitettujen
toimien soveltamista koskevista yleisist ä säännöistä annet un neuvoston asetuksen
(EY) N:o 1221/97 
119 mukaisesti komissio teki päätökset kansallisten ohjelmien
hyväksymisestä viidenneksi vuodeksi (markkinointivuosi 2002). Komissio esittineuvostolle ja Euroopan parlamentille  helmikuussa 2001 kertomuksen tämän
asetuksen soveltamisesta kolmen ensimmäis en markkinointivuoden aikana. Komissio
ehdotti päätelmissään vuosittain kansallis iin ohjelmiin perustuvan järjestelmän
säilyttämistä ennallaan, jolloin ohjelmia koskeva lähestymistapa olisi pysyvä jajohdonmukainen. Täytäntöönpanoasetus on m uutettu tältä os in, ja ohjelmien
yksinkertaistettu hallinto on hyväksytty.
                                                
118Lähde: FAO.
119EYVL L 173, 1.7.1997, s. 1.
112LUKU IV
4. MAATALOUDEN VALUUTTAJÄRJESTELMÄ
4.1. Kehitys vuonna 2001
429. Maatalouden valuuttatoimenpiteet  rajoittuivat vuonna 2001 maatalouden
euromääräisestä valuuttajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
2799/98 120 täytäntöönpanoon, jossa oli kyse maatalouden valuu ttajärjestelmän
tasaustukien vahvistamisesta tiettyjen tukimäärien alentamiseksi Tanskassa,Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunna ssa kyseisten maid en valuuttojen
arvonnousun vuoksi.
430. Uusien tasaustukien osalta 30. ma aliskuuta 2001 annetussa asetuksessa (EY)
N:o 653/2001 
121 vahvistettiin Englannin punnan va ihtokurssista johtuvan tasaustuen
enimmäismäärä naudan- ja lampaanlihan sekä rakenteellisten toimenpiteiden aloilla.Alennus oli 1,9 prosenttia ja yhteenla skettu enimmäismäärä 26,95 miljoonaa euroa,
josta Euroopan unioni rahoittaa 50 pros enttia. Lisäksi peltokasvien viljelyyn
sovellettava vaiht okursseista johtuva tasaustuki Yhdist yneelle kuningaskunnalle
vahvistettiin asetuksella (EY) N:o 1966/2001 
122. Alennus oli 3,394 prosenttia
(2,546 % kuiduntuotantoon tarkoitetun pe llavan ja hampun osalta) ja tuen
yhteenlaskettu enimmäismäärä 52,99 miljoonaa euroa, josta Euroopan unionirahoittaa puolet.
431. Lisäksi Englannin punnan ja Ruotsi n kruunun merkittävät revalvaatiot (kun
7,556 prosentista Englannin punnan osalta  ja 4,956 prosentista Ruotsin kruunun
osalta vähennetään 2,6 suuruinen neutra ali marginaali, saadaan vastaavasti
4,956 prosenttia ja 1,223 prosenttia) vuonna 2000 johtivat Englannin punnan osalta
224,12 miljoonan euron ja Ruotsin kruunun os alta 11,12 miljoonan euron suuruiseen
maatalouden valuuttajärjes telmän tasaustukeen, jost a Euroopan unioni rahoittaa
50 prosenttia edellyttäen, että jäsenvaltion osuus on yhtä suuri [asetus (EY)N:o 654/2001 
123].
432. Toisaalta tasaustukia mukaute ttiin Tanskan kruunun ja Ruotsin kruunun
arvonalenemisen vuoksi. Asetuksella (EY) N:o 651/2001 124 ensinnäkin peruttiin
Tanskan tasaustuen toinen, naudan- ja lampaanlihan sekä rakenteellistentoimenpiteiden aloja koskeva erä, joka  perustui tammikuussa 2000 sovellettuihin
vaihtokursseihin, ja toiseksi  vähennettiin Tanska n tasaustuen toista, samoja aloja
vuonna 1999 koskenutta erää. Alenne tun osuuden kokonaismääräksi tuli
0,81 miljoonaa euroa 0,89 miljoonan euron s ijaan. Lisäksi samalla asetuksella
vähennettiin Ruotsin tasaustuen toista, naudan- ja lampaanlihan sekä rakenteellistentoimenpiteiden aloja koskevaa erää, joka  perustui tammikuussa 2000 sovellettuihin
vaihtokursseihin. Alenne tun osuuden kokonaismääräksi tuli 6,63 miljoonaa euroa
7,24 miljoonan euron sijaan.
                                                
120EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1.
121EYVL L 91, 31.3.2001, s. 62.
122EYVL L 268, 9.10.2001, s. 24.
123EYVL L 91, 31.3.2001, s. 64.
124EYVL L 91, 31.3.2001, s. 58.
113433. Asetuksella (EY) N:o 1967/2001 125 puolestaan peruttiin Ruotsin tasaustuen toinen,
peltokasvi- sekä pe llava- ja hamppualaa koskeva er ä, joka perustui heinä- ja
elokuussa 2000 sovellettuihin va ihtokursseihin, ja Ruotsin tasaustuen kolmas, samoja
aloja koskeva erä, joka perustui heinä- ja elokuussa 1999 sovellettuihin
vaihtokursseihin. Lisäksi samalla asetuksella vähe nnettiin Tanskan tasaustuen
kolmatta, peltokasvialaan  vuonna 1999 sovellettua erää. Alennetun osuuden
kokonaismääräksi tuli 6,84 miljoonaa euroa 8,80 miljoonan euron sijaan.
4.2. Maatalouden valuuttatuet
434. Yhdistynyt kuningaskunta esitti tänä vuonna useita pyyntöjä valuuttatuen
myöntämiseksi naudan- ja lampaanliha- sekä maitoalalla 126. Jotkut pyynnöistä
koskivat niihin tukiin, joiden osalta Y hdistynyt kuningaskunta oli päättänyt jättää
ensimmäisen erän kansallisen rahoituso suuden maksamatta, liittyvän toisen erän
maksamista.
435. Tänä vuonna esitettyjen ens immäistä erää koskevien py yntöjen osalta Yhdistynyt
kuningaskunta on päättänyt myöntää tukien  rahoittamiseksi myös kansallisen
rahoitusosuuden eläintaudeista j ohtuvien vakavien ongelmien vuoksi.
                                                
125EYVL L 268, 9.10.2001, s. 26.
126Tuet N 155/2001, N 156/2001, N 157/A/2001, N 157/B/2001, N 158/A/2001, N 158/B/2001 ja
N 565/2001.
114LUKU V
5. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN VUONNA 2001
436. Komissiolle vuoden 1999 lopussa ja vuoden 2000 alussa hyväksyttäviksi esitetyt
yhteensä 69 maaseudun kehittämissuunnitelmaa tutkittiin ja joihi nkin niistä tehtiin
muutoksia. Suunnitelmien täytäntöönpa no aloitettiin useimmiten neuvoston
asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädety ssä määräajassa. Komissio hyväksyi
viimeiset vuonna 2000 esitetyt suunnitelmat vuoden kuluessa.
437. Sen jälkeen, kun yhteisön tukikehykset ja suurin osa yhte näisistä ohjelma-
asiakirjoista oli hyväksytty vuonna 2000 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999
mukaisesti tavoite 1- ja 2 -alueilla, joilla maase udun kehittämistoimenpiteet on
sisällytetty rakennerahastojen ohjelmiin, viimeiset asiakirjat tarkastettiin ja vuonna
2000 hyväksyttyjen (yhteisön toimintakehy ksiä täydentävien ) toimenpideohjelmien
toteuttaminen aloitettiin.
438. Jäsenvaltioiden esittämiä LEADER+-yhtei söaloitetta koskevia ohjelmia, jotka
hyväksyttiin toukokuussa 2000 ja joille ko missio antoi hyväksyntänsä vuoden 2000
toisella puoliskolla, alettiin toteuttaa.
5.1. Belgia
5.1.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
439. Belgiassa on syksystä 2000 lähtien o llut kolme maaseudun kehittämissuunnitelmaa:
koko liittovaltiota koskeva s uunnitelma sekä Flanderi a ja Valloniaa koskevat
alueelliset suunnitelmat.
5.1.1.1. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat440. Komission päätöstä edellyttäviä m uutoksia haettiin vuonna  2001 liittovaltiota ja
flaaminkielistä aluetta  koskeviin suunnitelmiin. Flaaminkielisen alueen
suunnitelmaan oli jo haettu yhtä muutosta vuoden 2000 viimeisinä päivinä.
5.1.1.2. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
441. Belgiaa varten vuodeksi 2001 varatut määr ärahat olivat 52 miljoonaa euroa, joista
käytettiin 65 prosenttia. T ilanne vaihtelee suuresti suunnitelmittain: liittovaltion
suunnitelmaa varten käytettävissä oleva talousarvio käytettiin  lähes kokonaan (96-
prosenttisesti), Vallonian suunnitelmalle vara tuista määrärahoista käytettiin
80 prosenttia ja flaaminkielisen alueen suunnitelmalle varatuis ta määrärahoista
käytettiin 47 prosenttia. Flaaminkielis en alueen suunnitelma on kuitenkin
talousarvioltaan merkittävin, sillä sen osuus Belgialle varatuista määrärahoista on58 prosenttia. Liittovaltion suunnitelman os uus määrärahoista on 19 prosenttia ja
Vallonian suunnitelman osuus 22 prosenttia.
1155.1.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
442. Belgialla on ainoastaan yksi yhtenäinen ohjelma-asiakirja (rakennerahastot), jota
rahoitetaan EMOTR:n ohjausosaston m äärärahoista: tavoitetta 1 koskeva
siirtymävaihe ( phasing out ) Valloniassa sijaitseva ssa Hainaut’n maakunnassa.
5.1.3. LEADER+-ohjelmat443. Belgia esitti vuoden 2000 lopussa Fla nderia koskevan ja vuoden 2001 alussa
Valloniaa koskevan ehdotuksen LEADER +-aloitteen perusteella. Ohjelmat
hyväksyttiin vuonna 2001. Hyväksymisprosessi eteni melko hitaasti, koskakomission esittämiin lukuisiin kysymyksiin  saadut vastaukset olivat erittäin
vajavaisia.
5.2. Tanska
5.2.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.2.1.1. Hyväksytty uusi maaseudun kehittämissuunnitelma444. Komissio hyväksyi Tanskan m aaseudun kehittämissuunnitelman (päätös
K(2000)2894, 29.9.2000). Suunnitelman julkis et kustannukset ovat 944,5 miljoonaa
euroa, joista unionin osuus on 348,8 miljoonaa euroa kaudella 2000–2006.
445. Ohjelma käsittää tukia, joita myönnetään  maatiloilla tehtäviin investointeihin,
nuorten viljelijöiden tilanpidon aloittamiseen, koulutukseen, epäsuotuisille alueille,
maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen parantamiseen sekämaaseudun ja metsätalouden keh ittämiseen ja mukauttamiseen.
5.2.1.2. Muutettu maase udun kehittämissuunnitelma
446. Tanskan vuoden 2000 maaseudun kehittä missuunnitelman muutos hyväksyttiin
27 elokuuta 2001 tehdyllä päätöksellä K(2001)2130. Suurimmat muutokset liittyvät
riskimateriaaleja (sivutuotteita ja jätteitä) koskevien tukien sisällyttämiseensuunnitelmaan sekä luonnonmukaisten tuotte iden jalostusta ja kaupan pitämistä
koskeviin investointeihin myönnettävi en tukien ehtojen parantamiseen.
5.2.1.3. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
447. Ohjelman kustannukset vuonna 2001 ova t 891,86 miljoonaa euroa, josta EU:n
rahoitusosuus on 438,20 miljoonaa euroa. Maatalouden ympäristötoimenpiteiden
osuus kokonaiskustannuksista on 546,50 miljoonaa euroa, josta 281,96 miljoonaaeuroa rahoitetaan Euroopan unionin varoista.
448. Viitekaudella 16. lokakuut a 2000–15. lokakuuta 2001 maaseudun
kehittämissuunnitelma n kustannukset ovat 459,02 miljoonaa euroa.
5.2.2. LEADER+-ohjelmat5.2.2.1. Hyväksytyt uudet ohjelmat449. Tanskan LEADER+-ohjelma hyväksy ttiin 27.elokuuta 2001 tehdyllä päätöksellä
K(2001)2129. Ohjelman kokonaiskus tannukset kaudella 2001–2006 ovat
11661,4 miljoonaa euroa, josta Euroopan rahoitusosuus on 17 miljoonaa euroa ja
yksityisen sektorin rahoitusosuus 27,4 miljoonaa euroa.
450. Tanskan LEADER+-ohjelma n kattamien maaseutualueiden asukasmäärä on noin
742 000. Ohjelmassa määritellään kohderyh miksi naiset ja nuoret. Tanskassa
toteutettavat to imet voisivat keskittyä esimerkik si innovatiivisten keskusten ja
yhtiöiden kehittämiseen, osaamisen keh ittämiseen ja työpaikkojen luomiseen,
paikallisiin palveluihin, ympäristön suojelemiseen ja parantamiseen, paikallistentuotteiden kaupan pitämiseen. Ohjelmasta rahoitetaan enintään 12 paikallistatoimintaryhmää.
5.3. Saksa
5.3.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.3.1.1. Berliinin maaseudun kehittämi ssuunnitelma hyväksyttiin vuonna 2001.
5.3.1.2. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat451. Saksan viranomaiset ovat hakeneet m uutoksia Baden-Württembergin, Baijerin,
Hampurin, Niedersachsenin, Nordrhei n-Westfalenin, Saarlandin, Schleswig-
Holsteinin, Brandenburgin, Mecklenburg-Vorpommernin, Sachsen-Anhaltin jaThüringenin maaseudun kehittämi ssuunnitelmiin. Muutokset koskevat
rahoitussuunnitelmien tarkis tamista, toimenpiteiden muuttamista ja uusien
toimenpiteiden mukaan ottamista.
5.3.1.3. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
452. EMOTR:n tukiosaston menot tällä ka udella olivat 709 415 244 euroa eli
97,4 prosenttia Saksalle  vuosittain varatusta enimmäismäärästä.
5.3.2. Toimenpideohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)5.3.2.1. Maksut vuonna 2001453. EMOTR:n ohjausosaston menot tällä  kaudella olivat 188 744 583 euroa.
5.3.3. LEADER+-ohjelmat454. Komissio hyväksyi monta LEADER+-ohj elmaa Saksaa varten vuoden 2001 lopussa.
5.4. Kreikka
5.4.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.4.1.1. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
455. Maksut olivat 31. heinäkuuta 2001 57,5 miljoonaa euroa.5.4.1.2. Vuosikertomus456. Vuosikertomus saatiin 30. huhtikuuta 2001, ja täydentävi ä tietoja toimitettiin
22. elokuuta 2001. Siitä ilmenee, että toteu ttaminen on vielä puutteellista, koska se
rajoittui vuonna 2000 pelkkiin vanhoihin liitä nnäistoimiin varhaiseläketukia ja
117epäsuotuisille alueille maksettavia tasauskorv auksia lukuun ottamatta.
Hallintokehyksen luominen ja uusie n maatalouden ympäristötoimenpiteiden
soveltamista koskevien yksityiskohtaist en sääntöjen laatiminen on osoittautunut
melko monimutkaiseksi ja hitaaksi.
5.4.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
5.4.2.1. Uusien toimenpideohjelmien tai yhtenäisten ohjelma-a siakirjojen hyväksyminen
457. Komissio hyväksyi 6. huhtikuuta 2001 kansallisen ohjelman EMOTR:n
ohjausosastoa varten. Euroopan unioni n rahoitusosuus on 1 233,4 miljoonaa euroa
3 010,2 miljoonan euron kokonaiskustannuksista. Ka ikki alueelliset ohjelmat, joita
rahoitetaan eri rakennerahastoista,  hyväksyttiin vuoden 2001 ensimmäisellä
puoliskolla. Niiden kustannukset ovat yhteensä 10 914,4 miljoonaa euroa, jostaunionin rahoitusosuus on 7 041,7 miljoonaa euroa (1 026,9 miljoonaa EMOTR:nohjausosastosta). Seurantakomiteat hyväksyivät kaikki ohjelmatäydennyksetensimmäisen vuosipuoliskon lopussa ja toisen vuosipuoliskon alussa.
5.4.2.2. Toimenpideohjelmien tai yhtenäisten ohjelma-asi akirjojen muuttaminen
458. Kaikkien toimenpideohje lmien rahoitussuunnitelmat muut ettiin automaattisesti
budjettivallan käyttäjä n muuttamien rahoitusnäkymien mukaisiksi.
5.4.2.3. Vuosikertomus459. Toimenpideohjelmat ja niiden ohje lmatäydennykset hyväksyttiin vuoden 2001
kuluessa. Tämän vuoksi toimenpite iden valintaperusteet eivät olleet käytettävissä
vuonna 2000, eikä niihin liittyviä menoja ei voitu vahvistaa tietokonepohjaisessa
seurantajärjestelmässä. Yh tään menoa ei siis voitu kirjata vuonna 2000. Tämä
ohjelmien myöhäisestä hyväksymisestä  johtunut tilanne normalisoitui vuonna 2001
myös vuonna 2000 väliaikaisesti valittujen ja kans allisista varois ta rahoitettujen
toimien osalta. Siten vuode n 2000 kertomuksissa tyyd yttiin kuvaamaan ohjelmien
toteuttamiseen liittyvä hallintoa ja menettelyä koskevaa tilannetta eikä annettutosiasiallisia toteuttamista  koskevia tietoja, varsinka an taloudellisia tietoja.
5.4.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)5.4.3.1. Uusien ohjelmien hyväksyminen460. Koko Kreikkaa varten on ainoastaa n yksi ohjelma. Sen kokonaiskustannukset
ovat 392,6 miljoonaa euroa, josta 182,9 miljoonaa euroa saadaan EMOTR:n
ohjausosastosta.
5.5. Espanja
5.5.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
461. Kaikki yhdeksän suunnitelmaa hyväksy ttiin vuonna ja 2000 ja niiden toteutus on
käynnissä. Suunnitelmat käsittä vät kaksi horisontaalista ohjelmaa, jotka koskevat
liitännäistoimia (kaikki alueet paitsi Navarra ja Baskimaa) ja tuotantorakenteidenparantamista (tavoite 1 -a lueiden ulkopuoliset alueet) se kä Aragonian, Baleaarien,
Katalonian, Madridin, La Ri ojan, Navarran ja Baskimaan autonomisten yhteisöjen
118alueelliset ohjelmat. Julkiset kusta nnukset kaudella 2000–2006 ovat 5 688 miljoonaa
euroa, josta 3 481 miljoonaa euroa saadaan EMOTR:n tukiosastosta.
5.5.1.1. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat462. Alueelliset viranomaiset hakivat suunnite lmiin muutoksia, ja komissio hyväksyi ne.
463. Liitännäistoimia koskevaan  horisontaaliseen ohjelmaan tehdyt muutokset ovat:
neljälle toimenpiteelle myönnettävien tukien ensisijaisuuskriteerien laatiminen,maatalouden ympäristötoimenpiteistä  maksettavien korvausten sekä
tasauskorvauksia ja maat alousmaiden metsitystä koskevan tuen laskennan
muuttaminen ja uusien maatalouden ym päristötoimenpiteiden käyttöönotto.
Muutosten tarkoituksena on vahvistaa ohje lman ympäristövaikutuks ia ja varmistaa
ohjelman varojen ta sapainoinen hoito.
464. Madridin itsehallintoaluetta  koskevan suunnitelman muutos  liittyy tukijärjestelmään
pääsyn edellytyksiin. Siinä otetaan käy ttöön laajempi määritelmä tuensaajille, joille
myönnetään tukea maataloustoiminnan monipuolistamiseen ja muihin metsiinliittyviin toimenpiteisiin.
5.5.1.2. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
465. Varainhoitovuodeksi 2001 myönnetyt vara t ovat 475,4 miljoonaa euroa. Jäsenvaltion
vuosittaisissa maksuilmoituksissaan toimit tamien arvioiden mukaan tuensaajille
vuonna 2000 suoritetut maksut nousse vat 594 miljoonaan euroon. Lukua on
pidettävä arviona, ja se  sisältää myös eräitä  maksettuja ennakkoja.
5.5.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
466. Komissio sai ohjelmatäydennykset kaikk iin toimenpideohjelmiin  eli horisontaaliseen
ohjelmaan, joka tähtää tuotantorakenteiden parantamiseen tavoite 1 -alueilla,10 autonomisen yhteisön tavoitteeseen 1 kuuluviin toimenpideohjelmiin (Andalusia,
Asturia, Kanariansaaret, Kastilia-La Mancha , Kastilia ja León, Ex tremadura, Galicia,
Murcia, Valencia ja phasing out- vaihees sa oleva Kantabria) sekä teknistä apua
koskevaan ohjelmaan tavoite 1 -alueilla. Seurantakomiteat hyväksyivät suurimmanosan ohjelmatäydennyksistä. Ohjelmatäydennyksissä toteutetaan julkista apuakoskevaa strategiaa, ja ne sisältävät yksityiskohtaisen kuvauksen toimenpiteistä.
Näiden maaseudun kehittämistoimien ju lkiset kustannukset ovat yhteensä
7 606 miljoonaa euroa, josta 5 021 miljoonaa euroa saadaan EMOTR:n
ohjausosastolta (kauden 2000–2006 varoista).
5.5.2.1. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
467. Kaikille toimenpideohj elmille maksettiin 7 pr osentin ennakko vuonna 2001.
Ennakkomaksut olivat yhteensä 351 miljoonaa euroa.
468. Lisäksi maksettiin 115 miljoonaa euro a joillekin edellisen kauden tavoite
1 -ohjelmille, varsinkin Kastilia-Leónin ja Kastilia-La Manchan ohjelmille. Interreg-ohjelmien perusteella  maksettiin 10 miljoonaa euroa.  Ne kattavat Espanjan ja
Portugalin. Yksikään näistä ohjelmista ei päättynyt vuonna 2001.
1195.5.3. LEADER+-ohjelmat
5.5.3.1. Hyväksytyt kansalliset ja alueelliset LEADER-ohjelmat
469. Kansallinen horisontaalinen LEADER+ -ohjelma hyväksyttiin 18. toukokuuta 2001.
Ohjelmalla tuetaan viittä alueiden välistä paikallistoimintaryhmää sekä verkonluomista Espanjan 150 alueellisen pa ikallistoimintaryhmän yhdistämiseksi.
Ohjelman tavoitteena on kehittää LEADER+ -ohjelman innovatiiv ista luonnetta ja
aluerajojen yli tehtävää yhteistyötä.  Ohjelman julkiset kustannukset ovat 41,6
miljoonaa euroa, josta EMOTR:n ohjau sosaston osuus on 23,6 miljoonaa euroa.
470. Horisontaalisen LEADER+-ohjelman hy väksymistä seurasi eri autonomisten
yhteisöjen hallinnoimien alueellisten LEADER+-ohjelmien hyväksyminen.Päätavoitteena on laatia pitkän aikavälin strategioita maaseudun kehittämiseksi. Pieni
osa talousarviosta on varattu alueiden väliseen ja kansainväliseen yhteistyöhön,
seurantaan ja arviointiin. Yhteensä 17 alueellisen ohjelman julkiset kustannukset
ovat yhteensä 755 miljoonaa euroa, josta EMOTR:n ohjausosaston osuus on 473miljoonaa euroa.
5.5.3.2. LEADER II471. Maksuja suoritettiin Andalusian (8,4 miljoonaa euroa) ja Galician (5,6 miljoonaa
euroa) ohjelmille. Näitä  ohjelmia jatketaan vuoden 2001 jälkeen.
5.6. Ranska
5.6.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
472. Kansallista maaseudun kehittämissuunnite lmaa on toteutettu koko emämaan alueella
ja liitännäistoimia  tavoite 1 -alueilla 7. syyskuuta 2000 lähtien.
5.6.1.1. Hyväksytty uusi maaseudun kehittämissuunnitelma473. Emämaan alueiden 20 yhtenäiseen ohje lma-asiakirjaan sisällytettiin EMOTR:n
tukiosastosta rahoitettava maaseudun kehittämiseen varattu  osio. Ohjelma-asiakirjat
käsiteltiin yksityiskohtaisesti, ja kutakin aluetta koskeva päät ös tehtiin maaliskuun
2001 lopussa. Kokonaismäärärahat jakautuva t siten, että kans alliselle ohjelmalle
varataan 85 prosenttia ja 15 prosenttia 20 alueelliselle maase udun kehittämistoimelle.
5.6.1.2. Muutettu maase udun kehittämissuunnitelma
474. Kansalliseen maaseudun kehittämissuunn itelmaan haettiin muutoksia vuoden 2000
lopulla ja vuonna 2001. Hakemust en käsittelyä jatkettiin, ja muutokset hyväksyttiin
Star-komiteassa 21. marraskuuta 2001.
5.6.1.3. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
475. Ranskan määrärahat vuonna 2001 ovat 787 miljoonaa euroa, josta kansallisen
ohjelman osuus on 690 miljoonaa euroa ja  tavoite 2 -alueiden maaseudun
kehittämistoimien osuus 97 miljoonaa euroa.
476. Ranska käytti summasta 78 prosenttia. Kansallisen ohje lman varoista käytettiin 84
prosenttia ja tavoitteeseen 2 kuuluviin to imiin varatuista varo ista 33 prosenttia.
1205.6.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
477. Ranskassa on kuusi tavoite 1 -aluetta (Guadeloupe, Ma rtinique, Ranskan Guayana,
Réunion, Korsika sekä Douain, Vale nciennes’n ja Avesnes sur Helpen
arrondissementit). Kaksi v iimeksi mainittua saavat siirtymäkauden tukea.
5.6.2.1. Muutetut toimenpideohj elmat tai yhtenäiset ohjelmointiasiakirjat
478. Tavoite 1 -alueita koskeviin ohj elmiin haettiin kyseisten alueiden
seurantakomiteoiden kokouksissa  muutoksia. Muutoshake mukset ovat parhaillaan
käsiteltävinä. Merentakaisille departementeille (erittäin syrjäisille alueille) voidaanneuvoston 28. kesäkuuta 2001 antamien asetus ten perusteella myöntää joitakin
poikkeuksia, joiden pohjalta kutakin asiakirjaa tullaan muuttamaan.
5.6.2.2. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
479. Näille alueille suor itetut maksut koostuvat 7 prosen tin ennakosta, joka asetuksen
mukaan maksetaan automaattisesti, kun asiakirjat on hyväksytty. Guadeloupen,
Réunionin ja Korsikan ohjelmille haettiin välimaksuja.
5.6.3. LEADER+-ohjelmat480. Ranska esitti kansallisen LEADER+-ohje lman, jonka komissio kä sitteli ja hyväksyi
7. elokuuta 2001. Koska ohjelma saa kokonais avustusta, välittäjätahon (CNASEA) ja
komission välillä tehtiin sop imus, ja 7 prosentin e nnakkomaksu voitiin suorittaa
vuonna 2001. Ranskan viranomaiset käynni stivät tarjouspyyntömenettelyn
paikallisten toimintaryhmien nimittämiseksi. Tavoitteena on valita kahdessavaiheessa 140 ryhmää.
5.7. Irlanti
5.7.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
481. Suunnitelmia muutettiin s iten, että maatalouden ympä ristötoimenpiteillä voidaan
tukea myös kolmea muuta harvinaista al kuperäisrotua (Dexter-nautoja, Connemaran
poneja, Galwayn lampaita). Komission päät ös, jossa tämä muutos hyväksytään,
annettiin Irlannin viranomaisille tiedoksi 7. heinäkuuta 2001 [K(2001)1273].
482. EMOTR:n menot olivat 326 552 240,89 euroa, eli 100,8 prosenttia Irlannille
myönnetystä vuosittaisesta  enimmäismäärästä.
5.7.2. Toimenpideohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)483. South-Eastin sekä Border-Midla ndin ja Westin toimenpideohjelmien
seurantakomiteat hyväksyivät 24. ja 26. marraskuuta joitakin vähäisiä muutoksia
valtionapua saaviin toimenpiteisiin.
484. Metsätaloutta koskeviin toimenpiteisiin suunnatut ma ksut ovat käynnissä, mutta
muut maataloutta ja maaseudun kehittämistä  koskevat toimenpiteet viivästyivät suu-
ja sorkkatautiin liittyv ien rajoitusten vuoksi.
1215.7.3. LEADER+-ohjelmat
485. Irlannin LEADER+-ohjelma hyväksy ttiin 3. heinäkuuta 2001 (komission päätös
K(2001)1296). Irlannin viranomaiset valitsiv at 22 paikallista toimintaryhmää ja
antoivat määräykset sopimuksen tekemisestä.
5.8. Italia
5.8.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.8.1.1. Uusien ohjelmien hyväksyminen486. Komissio hyväksyi vuonna 2001 seitsemän uu tta alueellista ohjelmaa. Ne koskevat
Calabriaa (EMOTR:n osuus 223,8 miljoonaa euroa 299,2 miljoonan euron julkisistakokonaismenoista), Campaniaa (151,2 milj oonaa euroa 201,7 miljoonasta eurosta),
Molisea (33,4 miljoonaa euroa 45,2 miljoonast a eurosta), Pugliaa (291,9 miljoonaa
euroa 389,4 miljoonasta eurosta), Sis iliaa (420,1 miljoonaa euroa 560,8 miljoonasta
eurosta), Basilicataa (183,2 miljoonaa euro a 244,3 miljoonasta eurosta) ja Sardiniaa
(302,8 miljoonaa euroa 403,7 miljoonasta eurosta).
487. Kaikkien Italian ohjelmien alustava käsittely- ja neuvo tteluvaihe päättyi ohjelmien
hyväksymiseen.
5.8.1.2. Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat488. Asetuksen (EY) N:o 1750/1999 muuttamis esta annetun uuden asetuksen (EY)
N:o 672/2001 mukaan voidaan tehdä uusia s itoumuksia aikaise mmissa järjestelmissä
tuettujen uhanalaisten ro tujen tukemiseksi. Tämä n perusteella maaseudun
kehittämissuunnitelmia, johon nä mä rodut eivät sisältyneet, muutettiin 2. elokuuta
2001 annetulla komission päätöksellä. Ky seiset ohjelmat koskevat Bolzanon
autonomisen maakunnan sekä Emilia-Romag nan, Friuli-Venetsia Giulian, Lazion,
Piemonten, Toscanan ja Valle d’Aostan alueiden ohjelmia.
489. Umbrian aluetta koskevaan ohjelmaan  tehdyt muutokset, jotka liittyivät
rahoitussuunnitelman muuttamis een sekä useiden toime npiteiden mukauttamiseen
siten, että niissä otetaan huomioon t odellinen toteuttaminen, hyväksyttiin 3.
joulukuuta 2001 tehdyllä komission päätöksellä.
490. Toscanan ja Piemonten alueiden ohje lmia muutettiin. Kumpik in hakemus koskee
maatilojen investointitukea, ja tarkoituksena on käyttää asetuksen (EY)N:o 2075/2000 1 artiklassa tarkoitettua ma hdollisuutta myöntää enintään 25 000
euron suuruinen tuki pienille tiloille, jo iden on rakenteelliste n vaikeuksien vuoksi
vaikea saavuttaa ympäristöasioille, hygienialle, eläinten hyvinvoinnille,
taloudelliselle eli nkelpoisuudelle sekä osaamis en tasolle ja  ammatilliselle
pätevyydelle asetettuja vähimmäisedellytyksiä.
5.8.1.3. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
491. EMOTR:n tukiosaston kuluvan vara inhoitovuoden menot 21:lle maaseudun
kehittämistä koskevalle  ohjelma-asiakirjalle 15. lokakuuta 2001 olivat
658,28 miljoonaa euroa eli 106 prosenttia Ita lian vuosittaisesta enimmäismäärästä.
1225.8.1.4. Ohjelmakausi 1994–1999 (EMOTR:n ohjausosasto)
492. Suurin osa Umbrian ja Marche n alueesta kärsi vahinkoja vuoden 1997
maanjäristyksen seurauksena, ja ra kennerahastosta tavoitteeseen 5b kuuluville
toimille myönnettävää tukea koskevass a ohjelmatyössä kohdattiin vakavia
vaikeuksia. Komissio teki Italian viranomaisten asianmukaisesti perusteltujen
hakemusten perusteella ka ksi päätöstä (Umbriaa koskevan päätöksen 5. syyskuuta
2001 ja Marchea koskevan päätöksen 9. lokakuuta 2001) lopullisille tuensaajille
suoritettavien maksujen määräajan pide ntämisestä päättymään 31. joulukuuta 2002,
jotta maaseutualueilla aloitettu jäll eenrakennusprosessi ei keskeytyisi.
5.8.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
5.8.2.1. Toimenpideohjelmien tai yhtenäisten ohjelma-asi akirjojen muuttaminen
493. Calabrian alueen ohjelmaa koskeva muut os hyväksyttiin. Muutoksella mukautettiin
useita toimenpiteitä, kuten yrityksille maksettavia tukia, ja erityisesti asetuksessa(EY) N:o 2075/2000 säädettyjä rakenteellisis ta vaikeuksista kärsiville pientiloille
maksettavia tukia koskevia toimenpiteitä.
5.8.2.2. Maksut vuonna 2001494. Seitsemän tavoite 1 -aluetta  (Sisilia, Sardinia, Calabria, Basilicata,  Campania, Puglia,
Molise) saivat asetuksen (EY) N: o 1260/1999 32 artiklan 2 kohdan perusteella
ensimmäisen 7 prosentin ennakon eli 208,8 miljoonaa euroa EMOTR:nrahoitusosuutena.
5.8.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)5.8.3.1. Uusien ohjelmien hyväksyminen495. Kaksi ohjelmaa, jotka koskevat Bolzanon autonomista maakuntaa ja Valle d’Aostan
autonomista aluetta, hyväksyttiin  25. syyskuuta 2001. Bolzanon ohjelman
kokonaiskustannukset ovat 22,83 miljoonaa euro a, josta EMOTR:n ohjausosaston
osuus on 7,75 miljoonaa euroa. Valle d’Ao stan ohjelman kokonaiskustannukset ovat
5,5 miljoonaa euroa ja EMOTR:n osuus on 2,14 miljoonaa euroa.
496. Muiden 20 alueellisen ohjelman käsittely- ja hyväksymismenettelyt ovat käynnissä.
5.8.3.2. Maksut vuonna 2001497. Kahdelle hyväksytylle ohje lmalle (Bolzanon ja Valle d’ Aostan ohjelmat) maksettu
7 prosentin ennakko oli 692 300 euroa.
5.9. Luxemburg
5.9.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.9.1.1. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
498. EMOTR:n maksut kyseise llä kaudella olivat 9 5 78 120 euroa eli 77,24 prosenttia
enimmäismäärästä, joka määritellään  29. syyskuuta 2000 tehdyssä maaseudun
kehittämissuunnitelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä.
1235.10. Alankomaat
5.10.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.10.1.1.Muutettu maase udun kehittämissuunnitelma
499. Alankomaiden viranomaiset ehdo ttivat 19. joulukuuta 2000 Alankomaiden
maaseudun kehittämissuunnitelmaan muutos ta, joka hyväksyttiin 9. lokakuuta 2001.
5.10.1.2.Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
500. EMOTR:n maksut kyseise llä kaudella olivat 54 543 367 euroa eli 95,69 prosenttia
enimmäismäärästä, joka määritellään  28. syyskuuta 2000 tehdyssä, maaseudun
kehittämissuunnitelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä.
5.10.2. LEADER+-ohjelmat5.10.2.1.Uusien toimenpideohjelmien tai yhtenäisten ohjelma-a siakirjojen hyväksyminen
501. Komissio hyväksyi vuonna 2001 neljä uutta  LEADER+-ohjelmaa:  kaksi Randstadin
ja Alankomaiden itäosien ohjelmaa 30. heinäkuuta ja kaksi maan pohjois- ja
eteläosien ohjelmaa 31. heinäkuuta.
502. Kaikilla alueilla komiteat valitsevat parhaillaan ensimmä isiä paikallisia
toimintaryhmiä, ja menettelyt sopimusten tekemiseksi niiden kanssa ovat alkaneet.
5.11. Itävalta
5.11.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.11.1.1.Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
503. Ohjelman kustannukset vuonna 2001 ova t 891,86 miljoonaa euroa, josta EU:n
rahoitusosuus on 438,20 miljoonaa euroa. Maatalouden ympäristötoimenpiteiden
osuus kokonaismenoista on 546,5 miljoonaa euroa,  josta EU:n varoista rahoitetaan
281,96 miljoonaa euroa.
504. Viitekaudella 16. lokakuut a 2000–15. lokakuuta 2001 maaseudun
kehittämissuunnitelma n kustannukset ovat 459,02 miljoonaa euroa.
5.11.2. Burgenlandin tavoite 1 -ohjelma5.11.2.1.Maksut vuonna 2001505. Ohjelmaan vuosiksi 2000 ja 2001 vara tut kokonaismenot olivat 243,5 miljoonaa,
josta EU rahoitusosuus on 77 miljoonaa euroa ja EMOTR:n tuen osuus11,7 miljoonaa euroa. Burgenlandin tavoite 1 -ohjelmalle on sen hyväksymisestä
lähtien maksettu EMOTR:n ohjauso saston varoista 8,1 miljoonaa euroa.
1245.11.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)
5.11.3.1.Uusi toimenpideohjelma tai yhtenäinen ohjelma-asiakirja
506. Itävallan LEADER+-ohjelma hyväksy ttiin 26. maaliskuuta 2001 tehdyllä päätöksellä
K(2000)820. Kaudella 2001–2006 tämän ohjelman kokonaismenot olivat
161,5 miljoona euroa, josta yksityisen sektorin osuus oli 58 miljoonaa euroa jaEMOTR:n ohjausosaston osuus 75 miljoonaa euroa.
507. Itävallan LEADER+-ohjelma kattaa ka hdeksan aluetta Wienin kaupunkialuetta
lukuun ottamatta. Ohjelmasta tuetaan en intään 70 paikallista toimintaryhmää.
5.11.3.2.Maksut vuonna 2001508. Ohjelmalle varatut kokonaismenot olivat 22,86 miljoonaa euroa vuonna 2001.
Summaan sisältyy 10,62 miljoonaa euroa EU:n tukea ja 8,7 miljoonaa euroayksityisen sektorin tukea.
509. Vuonna 2001 EMOTR:n ohjausosaston va roista maksettiin 5,28 miljoonaa euroa,
mikä on noin 7 prosenttia ohjelma lle varatusta kokonaissummasta.
5.12. Portugali
5.12.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
5.12.1.1.Uusien ohjelmien hyväksyminen510. Komissio hyväksyi Azorien ja Madeir an alueelliset ohjelmat 1. maaliskuuta ja
30. huhtikuuta 2001. Azorien ohjelman kokonaiskustannukset ovat 149,6 miljoonaa
euroa, josta EMOTR:n osuus on 122,2 miljoonaa euroa. Madeiran ohjelmankokonaiskustannukset ovat 28,1 miljoonaa euroa ja EMOTR:n osuus on22,4 miljoonaa euroa. Portugalin kaikkien kolmen ohjelman alus tava käsittely- ja
neuvotteluvaihe päättyi ohjelmien hyväksymiseen.
5.12.1.2.Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
511. Maksut olivat 31. elokuuta 2001 118,3 miljoonaa euroa.5.12.2. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)5.12.2.1.Uusien ohjelmien hyväksyminen512. Kansallinen yhtenäinen ohjelma  hyväksyttiin 25. heinäkuuta 2001. Sen
kokonaiskustannukset ovat 266,92 miljoonaa euroa, josta EMOTR:n ohjausosastorahoittaa 161,6 miljoonaa euroa.
5.12.2.2.Maksut vuonna 2001513. Vuonna 2001 maksettiin ainoa staan 7 prosentin ennakko.
1255.12.3. Toimenpideohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)
5.12.3.1.Toimenpideohjelma ”Maatalous  ja maaseudun kehittäminen”
514. Vuoden 2001 aikana seurantakomitea kokoontui  kaksi kertaa ja päätti joistakin
ohjelmatäydennykseen tehtävistä muut oksista sekä ohjelmaan tehtävästä
muutoksesta, joka liittyy uusia viiniviljelmiä koskevan poikkeuksen sisällyttämiseenohjelmaan asetuksen (EY) N:o 1257/ 1999 37 artiklan 3 kohdan perusteella.
515. EMOTR:n ohjausosastosta suorite tut maksut olivat 31. joulukuuta 2001
47,026 miljoonaa euroa.
516. Hallinnointiviranomaise n kanssa vuosittain pide ttävä kokous järjestettiin
25. lokakuuta 2001.
5.12.3.2.Alueelliset toimenpideohjelmat517. Portugalin viranomaiset hakivat m uutosta kaikkiin viiteen alueelliseen
toimenpideohjelmaan sen j ohdosta, että tal oudelliselta ulott uvuudeltaan erittäin
pienille tiloille maksettavan tuen säädöskehys muuttui.
5.13. Suomi
5.13.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
518. Kolme lopullista, käynnissä olevaa  suunnitelmaa ovat liitä nnäistoimia koskeva
horisontaalinen suunnitelma , Manner-Suomen tavoite  1 -alueiden ulkopuolisia
alueita koskeva suunn itelma sekä Ahvenanmaan saar iston alueellinen suunnitelma.
Suunnitelmien julkiset kustannukset kaudella 2000–2006 ovat 5 400 miljoonaa
euroa, josta 2 199 miljoonaa euroa saadaan EMOTR:n tukiosastosta.
5.13.1.1.Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat519. Suunnitelmiin tehtiin joitakin muutoksia  vuonna 2001. Horisontaalista suunnitelmaa
muutetaan vanhojen uhanalai sten kotieläinlajien kasv atuksen sisällyttämiseksi
suunnitelmaan sekä osarahoitusos uuksien muuttamiseksi. Manner-Suomen
alueellista suunnitelmaa muutetaan er i toimenpiteiden vä lisen tasapainon
mukauttamiseksi ja tode llisten tarpeiden huomioon ottamiseksi. Ahvenanmaan
suunnitelmaa muutetaan vanhojen uhanal aisten kotieläinlajien kasvatuksen
sisällyttämiseksi suunnitelmaan sekä maatalouden ympäristöaloitteiden huomioon
ottamiseksi.
5.13.1.2.Maksut vuonna 2001520. Varainhoitokaudeksi 2001 myönnetty mä ärä on 300,4 miljoonaa euroa. Jäsenvaltion
toimittamasta kertomuksesta ilmenee, että tuensaajille  on maksettu 296 miljoonaa
euroa 30. syyskuuta ja 29,8 miljoonaa euroa 1.–15. lokakuuta.
5.13.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
521. Kaksi vuonna 2000 hyväksyttyä yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa saatettiin lopulliseen
muotoon, ja niitä alettiin toteuttaa: P ohjois-Suomen ohjelma, jolle on myönnetty
kaudeksi 2000–2006 yhteensä 1 053 miljoonaa euroa, josta EMOTR:n osuus on
12669,5 miljoonaa euroa, sekä Itä-Suomen ohje lma, jolle myönnetyt varat ovat yhteensä
2 558 miljoonaa, josta 127,6 miljoonaa euroa sa adaan EMOTR:sta. Näiden kahden
ohjelman täydennykset toimenpiteiden toteuttamista koskevine yksityiskohtineenesitettiin komissiolle, ja ne  hyväksyttiin 3. lokakuuta.
5.13.2.1.Maksut vuonna 2001522. Vuonna 2000 maksetun 3,5 prosentin e nnakon jälkeen suoritettiin 10,8 miljoonan
euron maksu vuonna 2001. Se si sältää ennakkomaksusta jälje llä olevan summan sekä
muita välimaksuja.
523. Ainoa vuodeksi 2001 suunniteltu maksu liittyy edelliseen ohjelmakauteen, on
suuruudeltaan 13,7 miljoonaa euroa ja koskee tavoite 6 -ohjelmaa.
5.13.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)5.13.3.1.Hyväksytty LEADER+-ohjelma524. Suomen LEADER+-ohjelma hyväksyttiin 22. maaliskuuta 2001. Sen julkiset
kokonaiskustannukset ovat 110 miljoonaa euro a, josta EMOTR:n ohjausosaston
osuus on 55,4 miljoonaa euroa. Ohje lma kattaa kaikki Manner-Suomen
maaseutualueet. Komission suuntaviivoissa ma inittujen ensisijaisten aiheiden lisäksi
erityistä huomiota kiinnitetään toimenpiteisiin, joilla pyritään lisäämäänmaallemuuttoa ja lujittamaan  kaupunki- ja maaseutualueid en välistä vuorovaikutusta.
Koko LEADER+-ohjelmassa  korostetaan naisten ja nuorten asemaa
maaseutualueilla.
5.13.3.2.Maksut vuonna 2001525. Seitsemän prosentin ennakko maksettiin varainhoitovuonna 2001.
5.14. Ruotsi
5.14.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
526. Ruotsin maaseudun kehittämisohjelma n kokonaisbudjetti on 2 552 miljoonaa euroa,
josta EMOTR:n tukiosasto rahoittaa 1 130 miljoonaa euroa.
5.14.1.1.Muutetut maaseudun kehittämissuunnitelmat527. Ruotsin viranomaiset esittivät vuonna 2001 yh tä muutosta suunn itelmaan. Se koskee
uhanalaisen kotieläin lajin, Gutefär-nimisen lammasrodun kasvatuksen sisällyttämistä
tuettavien maatalouden ympäristötoimenpiteiden joukkoon. Komissio hyväksyiesitetyn muutoksen 26. syyskuuta 2001.
5.14.1.2.Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
528. Suunnitelmalle varai nhoitokaudeksi 2001 myönnetty määrä on 154,3 miljoonaa
euroa. Ennen 30. syyskuuta 2001 toimitetusta kertomuksesta ilmene e, että maksuja
on suoritettu 142,9 miljoonaa euroa. Ajan jaksoa 1.–15. lokakuuta koskevat luvut
ovat pelkkiä arvioita.
1275.14.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
5.14.2.1.Vuosikertomukset ja maksut529. Kahden tavoite 1-ohj elman, eli Pohjois-Norlannin ja  Södra Skogslänin ohjelman
ohjelmatäydennykset toteuttamista koskevine yksityiskohtineen esitettiinkomissiolle, joka hyväksyi ne 4. lokakuuta 2001.
5.14.2.2.Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001
530. Kummallekin ohjelmalle  maksettiin vuonna 7 pr osentin ennakko vuonna 2000.
5.14.3. LEADER+-ohjelmat (EMOTR:n ohjausosasto)5.14.3.1.Hyväksytty LEADER+-ohjelma531. Ruotsin LEADER+-ohjelma hyväksyttiin  3. heinäkuuta 2001. Ohjelmasta tuetaan 12
paikallista toimintaryhmää, jotka työskentelevät kehittääkseen pitkällä aikavälilläRuotsin maaseutualueita, lukuun ottamatta maan neljää pohjoisint a aluetta. Ohjelman
horisontaaliset tavoitteet ovat: työllisyy s, yhtäläiset mahdollisuudet, nuorten
integrointi ja ympäristö. Paikallisten ryhmien strategiat perustuvat seuraaviinaiheisiin tai toimenpite isiin: uusien tekniikoiden ja te knologioiden käyttö, paikallisen
tuotannon ja paikallisten pa lvelujen arvon nostaminen, elämänlaadun parantaminen
maaseutualueilla sekä luonnonvarojen ja ku lttuuriresurssien parempi hyödyntäminen.
Julkiset kokonaismenot kuluvalla ka udella vuoteen 2006 asti ovat 100 miljoonaa
euroa, josta 40 miljoonaa euroa sa adaan EMOTR:n ohjausosastosta.
5.14.3.2.Maksut vuonna 2001532. LEADER+-ohjelman 7 prosen tin ennakko maksettiin vuonna 2001.
5.15. Yhdistynyt kuningaskunta
5.15.1. Maaseudun kehittämissuunnitelmat (EMOTR:n tukiosasto)
533. Suunnitelmia kaudeksi 2000–2006 on neljä: Englannin, Pohj ois-Irlannin, Skotlannin
ja Walesin suunnitelmat. Ohjelmien julkiset kusta nnukset ovat 3 243 miljoonaa
euroa, josta EMOTR:n tukiosas ton osuus on 1 167 miljoonaa euroa.
5.15.1.1.Maksut vuonna 2001534. Näille neljälle ohjelmalle vuodeksi 2001 myönnetty määrä on 159,5 miljoonaa euroa.
Tuensaajille maksettiin 183,7 miljoonaa euroa vuonna 2001, ja ylimääräinen
24,2 miljoonan euron summa on vähennettävä seuraavi en varainhoitovuosien
varoista suunnitellun ta lousarvion noudattamiseksi.
5.15.2. Toimenpideohjelmat tai yhtenäiset ohjel ma-asiakirjat (EMOTR:n ohjausosasto)
535. EMOTR:n ohjausosaston tukeva voivat saada ainoastaan tavoitteeseen 1 kuuluvat
alueet (tai siirtymävaiheessa ( phasing out ) olevat alueet). Yhdistyneessä
kuningaskunnassa on kuusi tällais ta aluetta: Cornwa ll ja Scillysaaret, Merseyside,
Pohjois-Irlanti (siirtymävaiheessa), S outh Yorkshire, Highlands and Islands
(siirtymävaiheessa), West Wales ja the Valleys. Asiakirjat (Pohjois-Irlantia koskeva
128yhteisön tukikehys) hyväksyttiin  vuonna 2000. Pohjois-Irlannin kaksi
toimenpideohjelmaa hyväksyttiin 22. maaliskuuta 2001 jäljempänä olevia
yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen.
536. Tavoite 1 -alueita koskevien toimenpideohjelmien kokonaismenot ovat
13 821 miljoonaa euroa. Rakennerahastojen  tuen määrä on 6 056 miljoonaa euroa,
josta EMOTR:n ohjausosaston osuus on 356 miljoonaa euroa. Peace II -ohjelman,
jolla tuetaan pyrkimyksiä rauhan ja  sovinnon aikaansaamiseksi, kokonaismenot
ovat 741 miljoonaa euroa. Rakennerahastojen  tuen määrä on 531 miljoonaa euroa ja
EMOTR:n osuus 32,2 miljoonaa euroa.
537. Komissio sai vuoden 2001 aikana ohjelma täydennykset kaikkiin Yhdistyneen
kuningaskunnan yhtenäisasiakirjoihin.
5.15.2.1.Vuosikertomukset ja maksut538. Maksut kaudella 1. tammikuuta 2000–31. joulukuuta 2001.539. Pohjois-Irlannin phasing out  -ohjelmalle ma ksettava 7 prosentin (5,4 miljoonan
euron) ennakko suoritettiin (muiden EMOT R:n ohjausosaston varoista tuettavien
ohjelmien ennakko makse ttiin vuonna 2000). Vuonna 2001 hyväksyttiin lisäksi
32 miljoonan euron maksu Pohjois-Ir lannin PEACE II -ohjelmalle.
540. Joitakin maksuja suoritettiin edellisen ohjelmakauden perustee lla. Skotlannin tavoite
1 -ohjelmalle maks ettiin 11,9 miljoonaa euroa. Tavo ite 5a -ohje lmille maksettu
määrä on 9,5 miljoonaa euroa ja tavoite  5b -ohjelmille ma ksettu määrä
11,9 miljoonaa euroa (pääasiassa Walesin, Luot eis-Grampianin sekä Dumfriesin ja
Gallowayn ohjelmille).
5.15.2.2.Hyväksytyt LEADER+-ohjelmat541. Englannin, Walesin ja Pohjois-Irla nnin LEADER+-ohjelmat hyväksyttiin vuonna
2001. Tätä kertomusta laadittae ssa Skotlannin ohjelma oli vielä käsiteltävänä. Näiden
neljän ohjelman julkiset kustannukset ova t yhteensä 252,9 miljoonaa euroa, josta
EMOTR:n ohjausosaston osuus on 112,7 miljoonaa euroa.
5.15.2.3.Vuosittaiset maksut542. Maksut kaudella 16. lokakuuta 2000–15. lokakuuta 2001 (EMOTR:n
tukiohjausosaston vuosi ) TARKISTETTAVA : Seitsemän prosentin ennakko
maksettiin Englannille, P ohjois-Irlannille ja Wale sille varainhoitovuoden 2001
varoista.
129LUKU VI
6. Y MPÄRISTÖ JA METSÄT
6.1. Ympäristötoimenpiteitä
543. Komissio on seurannut, miten ympärist ökysymykset on onnistuttu liittämään
maatalouspolitiikkaan Cardi ffissa (kesäkuussa 1998) pi detyssä Eurooppa-neuvoston
kokouksessa esitettyjen ja s itä seuranneissa kokouksissa  toistettujen vaatimusten
mukaisesti. Tammikuussa 2000 komissio ju lkaisi tiedonannon "Ympäristöasioiden
yhdentämistä yhteiseen maatalouspolitiikkaan koskevat indikaattorit127" ja
20. maaliskuuta 2001 siihen liittyvän toisen tiedonannon128 "Ympäristökysymysten
integroimista yhteiseen maatalouspolitiikkaan koskeviin indikaattoreihin tarvittavattilastotiedot". Vuoden 2000 tammikuussa  kokoontunut maatalousneuvosto pyysi
komissiota käsittelemään kokonaisvaltaisesti kestävää kehitystä, minkä vuoksi
komissio esitti helmikuussa  valmisteluasiakirjan
129 "Framework for the Economic
and Social Dimensions of Sustainabl e Agriculture and Rural Development".
544. Komissio hyväksyi myös 27. maaliskuuta 2001 tiedonannon "Biologista
monimuotoisuutta koskeva m aatalousalan toimintasuunnitelma"130, jossa
analysoidaan maatalouden ja biologisen  monimuotoisuuden vä lisiä suhteita ja
korostetaan niistä molemmille aloille saatavaa hyötyä sekä tietystämaataloustoiminnasta biologisen monim uotoisuuden säilyttä miselle aiheutuvia
kielteisiä seurauksia.
545. Useat perusajatukset, jotka pohj autuvat pääasiallisesti maatalouden
ympäristötoimenpiteistä saatuun kokemuks een, ovat ohjanneet toimintasuunnitelman
laatimista ja tärkeysjärjestyksen määrittelemistä tukitoimenpiteiden eri aloilla, joillavoidaan toteuttaa biologista monimuotoi suutta koskevassa yh teisön strategiassa
131
vahvistetut tavoitteet. Toimin tasuunnitelmassa osoitetaan myös erityiset kohteet ja
vahvistetaan aikataulu ensisijaisten tehtävien toteutta miselle. Tiedonannossa
korostetaan lisäksi tarvetta vahvistaa tälle alalle operatiiviset indikaattorit, jottavoitaisiin varmistaa ehdot ettujen välineide n tehokas täytäntöönpano ja niistä
maatalouden geneettisten voimava rojen säilyttämiselle ja ke stävälle käytölle saatujen
tulosten arviointi.
546. Komission vuoden 2000 maaliskuussa julkaisemassa eurooppalaisessa
ilmastonmuutosohjelmassa vahvistettujen toimenpi teiden täytäntöönpanon
yhteydessä perustettiin maataloutta käsittelevä työryhmä, joka on jatkanuttoimintaansa vuoden 2001 alkupuoliskon ajan. Asiasta on laadittuvalmisteluasiakirja, jonka tarkoituksena on vahvistaa pe rusta komission seuraavan
ensisijaisten toimien ja alakohtaisten po liittisten toimenpiteiden  luetteloa koskevan
tiedonannon yhdelle osalle.
                                                
127KOM(2000) 20 lopullinen.
128KOM(2001) 144 lopullinen.
129SEK(2001) 266.
130KOM(2001) 162 lopullinen, III osa.
131KOM(1998) 42 lopullinen.
1306.2. Metsätaloustoimenpiteitä
547. Kansalliset metsiensuojeluohje lmat ovat osa 80:aa metsäpalojen
torjuntasuunnitelmaa, joista komi ssio on antanut puoltavan lausunnon.
548. Nämä suunnitelmat ovat ehdoton edel lytys yhteisön toiminnan yhteydessä
toteutettujen se llaisten tiettyjen metsät aloudellisten toimenpiteiden
tukikelpoisuudelle, jotka kos kevat Euroopan maatalouden ohj aus- ja tukirahastosta
(EMOTR:sta) rahoitettava a maaseudun kehittämistä.
549. Suunnitelmien ajantasaista minen pantiin alulle vuonna 1999, jotta metsäpalojen
torjuntasuunnitelmien ja maaseudun ke hittämistoimenpiteiden yhteydessä
toteutettavien metsät aloudellisten toimenpiteiden  johdonmukaisuus voitaisiin
varmistaa. Komissio on antanut vuonna 2001 puoltavan la usunnon viimeisimmistä
ajantasaistamistoimista.
550. Lisäksi jäsenvaltiot ja  komissio ovat perustaneet  metsäpaloja koskevan
tietojärjestelmän kansallisten ja yhteisön metsäpalojen torjuntatoimien seuranta- jaarviointivälineeksi. Järjestelmässä on nyky ään tiedot yli 500 000 palosta, joita on
ollut yhteisön palovaara-alueilla vuodest a 1985 alkaen. Nämä tiedot julkaistaan
vuosittain. Viimeisin julkaisu on lokakuulta 2001 ja siinä esitetään myös metsäpaloja
koskevien tietojen sekä sääo loja, maantieteellistä sijain tia ja sosiaalis-taloudellisia
yhteyksiä koskevien tietojen välinen yhteys.
551. Metsien suojelua ilmansaas teilta käsittelevä n ohjelman (oikeudellinen perusta:
neuvoston asetus (ETY) N:o 3528/86) yh teydessä on toteut ettu seuraavat
toimenpiteet:
– metsien tilaa koskevan koosteen laatiminen
– pilottihankkeet metsien ekosyste emien tuntemiseksi paremmin.
552. Ohjelmasta saadut tulokset on esitetty Euroopan metsien tilaa koskevassa raportissa,
joka on julkaistu yhdessä Yhdistyneide n kansakuntien Eur oopan talouskomission
kanssa (ISSN 1020-587X).
131LUKU VII
7. YMP: N RAHOITTAMINEN VUONNA 2001
7.1. Berliinissä kokoontuneessa Eur ooppa-neuvostossa tehty sopimus ja
talousarviota koskeva kurinalaisuus
553. Varainhoitovuoden 2001 maatalousmenot toteutettiin Ber liinissä 24. ja 25.
maaliskuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa- neuvoston Agenda 2000 -ehdotuksia
koskevien päätelmien mukaisesti. Komi ssion ehdottama meno linjaus säilytettiin
ennallaan (ja siihen sisällytettiin myös maaseudun kehittämistoimenpiteet,
eläinlääkinnälliset toimenpiteet, liittymistä  valmisteleva maatal ouden rahoitusväline,
maatalouden ja maaseudun kehittämisen er ityinen liittymisohjelma (Sapard) ja
liittymistä varten käytettävissä olevat maataloutta koskevat määrärahat), muttakäyttöön otettiin menojen enimmäismäärät, jotka jäivät menolinjauksen alle, ja
erityisesti kaksi alakohtaista enimmäismäär ää, joista toinen koskee perinteisiä
markkinamenoja (osasto 1a) ja toinen  maaseudun kehittämiseen liittyviä menoja
(osasto 1b). Nämä alakohtai set enimmäismäärät esitetään  seuraavassa taulukossa:
Menot 2000–2006 (milj. euroa vuoden 1999 hintoina) 
132
2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Yhteensä
Tuleva YMP yhteensä 40 920 42 800 43 900 43 770 42 760 41 930 41 660 297 740
a) markkinamenot 133
(alakohtainen
enimmäismäärä 1a)36 620 38 480 39 570 39 430 38 410 37 570 37 290 267 370
b) maaseudun
kehittäminen 134
(alakohtainenenimmäismäärä 1b)4 300 4 320 4 330 4 340 4 350 4 360 4 370 30 370
7.2. EMOTR:n tukiosasto
554. Korjaavassa ja täydentävässä tal ousarviossa nro 1/2001 varainhoitovuoden 2001
EMOTR:n tukiosaston määrärahoiksi vahvistettiin 44 023,7 miljoonaa euroa
(mukaan luettuna maatalousalan rahoitu svaraus 40 miljoonaa euroa - luku B0-40) 135.
Maatalouden menolinjaus 136 on 48 788 miljoonaa euroa, ja se kattaa otsakkeen B1
menojen lisäksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityi sen liittymisohjelman
                                                
132Muutettaessa näitä määriä nykyhinnoiksi käytetään 2 prosentin deflaatiokerrointa.
133Mukaan luettuina eläinlääkintää ja kasvinsuojelua koskevat toimenpiteet, ei kuitenkaan
liitännäistoimenpiteet.
134Mukaan luettuina liitännäistoimenpiteet.
- Näihin menoihin lisätään tavoite 1 -ohjelmien ulkopuolella toteutettavat maaseudun kehittämistoimet,
jotka rahoitetaan tällä hetkellä EMOTR:n ohjausosastosta.- Näiden määrien vuotuinen keskiarvo vastaa komission Agenda 2000:ssa esittämää ehdotusta.- Euroopan komissio ja jäsenvaltiot osallistuvat yhdessä kaikkien maaseudun kehittämistoimienrahoitukseen.
135Lukuun ottamatta rahoitusvaraukseen otettua 500 miljoonan euron määrärahaa (B1-6).
136Budjettikurin väline, jolla vahvistetaan maatalousmenojen enimmäiskasvu.
132(Sapard) menot (540 miljoonaa euroa lukuun B7-01 kirjattuja
maksusitoumusmäärärahoja) . Maatalouden menolinjauksen ja siihen liittyvien
määrärahojen välillä on siis yli 5 000 miljoonan euron marginaali. Määrärahat:
– "EMOTR:n tukiosaston perinteiset menot ja eläinlääkintämenot" (eli alaotsake
1a, joka kattaa osastot B1-1–B1-3) määrärahat ovat 39 528,7 miljoonaa euroa.
Ne ovat 506,3 miljoonaa euroa pienemmät kuin 6. toukokuuta 1999 tehdyssätoimielinten sopimuksessa 
137 vahvistettu alakohtainen enimmäismäärä;
– "maaseudun kehittäminen ja  liitännäistoimenpiteet" (eli alaotsake 1b, joka
kattaa osastot B1-4–B1-5) määrärahat ovat 4 495 miljoonaa euroa; tämä määrä
vastaa toimielinten sopimuks essa vahvistettua ala kohtaista enimmäismäärää.
7.2.1. Talousarviomenettely555. Komissio laati vuoden 2001 alustavan talous arvioesityksen (ATE) , ja siitä tehtiin
ehdotus budjettivallan kä yttäjälle vuoden 2000 toukokuussa. EMOTR:n tukiosaston
ehdotettujen määrärahojen kokonaism äärä on 44 100,2 miljoonaa euroa, josta
39 605,2 miljoonaa euroa on alaotsakkeelle 1a  (jolloin se jää 429,8 miljoonaa euroa
alaotsakkeen 1a 40 035 miljoonan euron en immäismäärän alle), ja 4 495 miljoonaa
euroa alaotsakkeelle 1b (vastaa enimmäismäärää).
556. Neuvosto hyväksyi talousarvioesity ksen heinäkuussa 2000. Alaotsakkeen 1a
määrärahat vähenivät 330 miljoonaa euroa ja alaotsakkeen 1b 225 miljoonaa euroa.
EMOTR:n tukiosaston kokonaismäärär ahat ovat 43 545,2 miljoonaa euroa eli
alaotsakkeen 1a osalta 39 275,2 miljoonaa euroa ja alaotsakkeen 1b osalta4 270,0 miljoonaa euroa.
557. Komissio hyväksyi vuoden 2000 lokakuun lopu ssa alustavan talousarvioesityksen
oikaisukirjelmän. Siinä otettiin huomioon maatalouden suhdannekehitys ja tuore
maatalouslainsäädäntö sekä maatal ousneuvoston heinä kuussa 2000 tekemät
päätökset, joista johtuvat määrärahat arpeet olivat 43 167,7 miljoonaa euroa.
Alaotsakkeen 1a 38 672,7 miljoonaa euro a oli enimmäismäärää pienempi ja
alaotsakkeen 1b 4 495,0 miljoonaa euroa vastasi enimmäismäärää.
558. Vuoden 2000 talousarviota koskevat kolmik antaneuvottelut päättyivät joulukuussa
2000. Euroopan parlamentin puhemiehen hyvä ksymä talousarvio oli talousarvion
otsakkeen 1 osalta 43 297,7 miljoonaa euro a (mukaan luettuna 100 miljoonaa euroa
lukuun B0-40), josta 38 802,7 miljoonaa euro a kohdennettiin alaotsakkeelle 1a ja
4 495,0 miljoonaa euroa alaotsakkeelle 1b.
559. Marraskuussa 2000 puhjenneen BSE-kr iisin vuoksi toteutettiin kuitenkin
toimenpiteitä, kuten 4. joulukuuta 2000 kokoont uneen maatalousneuvoston päätösten
mukaisesti hyväksytyt toimenpiteet, joiden arvioidut kustannukset olivat971 miljoonaa euroa. Komissio hyväksyi 31. tammikuuta alustavan esityksenkorjaavaksi ja täydentäväksi ta lousarvioksi (KTT) naudanliha-alan
markkinatukitoimenp iteistä aiheutuvien lisäkus tannusten kattamiseksi. Näitä
kustannuksia ei ollut vielä ote ttu talousarvioon. KTT:n nro 1/2001
                                                
137Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä 6. toukokuuta 1999 tehty toimielinten välinen
sopimus talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta
(1999/C 172/01).
133hyväksymismenettely saatiin päät ökseen 28. helmikuuta 2001. Talousarvion
kurinalaisuutta koskevien säännös ten mukaisesti tehdyn EUR/USD
-budjettipariteetin ta rkistamisen jälkeen (ks. 9 kohta) lisämäärärahojen määrä oli
726 miljoonaa euroa. Tästä syystä alojen, jo ihin pariteetti vai kuttaa (vilja, sokeri,
puuvilla ja riisi), määrärahoja leika ttiin 245 miljoonalla euro lla. Tarkistettujen
määrärahojen määrä oli tämän vuoks i talousarvion otsakkeen 1 osalta
44 023,7 miljoonaa euroa (mukaan luettuna 40 miljoonaa euroa lukuun B0-40)(ks. edellä oleva 2 kohta).
7.2.1.1. Rahoitusvaraus560. Varauksen toimintamekanismeja kuva taan maatalouden tilannetta vuonna 1995
koskevan kertomuksen sivuilla 146 ja 147.
561. Talousarvion kurinalaisuudesta annet un neuvoston asetuksen (EY) N:o 2040/2000 
138
mukaisesti Yhdysvaltain dollarin ja euron välinen pariteetti oli ATE:n laatimiseksi
1 euro = 0,99 dollaria (tammi-, helmi- ja maaliskuun 2000 keskimäär äinen pariteetti),
oikaisukirjelmän laatimiseksi 1 euro = 0,91 dollaria (heinä-, elo- ja syyskuun 2000
keskimääräinen pariteetti) ja KTT:n laatimiseksi 1 euro = 0,87 dollaria (elo–
joulukuun 2000 keskimääräinen pariteetti).
562. Suuresta osasta maataloust uotteiden vientituista (erity isesti viljat ja sokeri) sekä
eräistä yhteisön sisäisistä  tuista (esim. puuvillatuki ) aiheutuvat menot riippuvat
Yhdysvaltain dollarin kurssikehityksestä. Niinpä noteeratut euron tosiasiallisetkurssit olivat selvästi alhaisempia kuin budjettipariteetti. Yhdy svaltain dollarin
noteeraukset 1.8.2000–31.7.2001 (Yhdysvaltain do llarin vaikutuksen määrittelyyn
käytettävä viiteajanjakso) poikkeavat tästä budjettipariteetista (1 euro =
0,89 dollaria), ja jäsenva ltioiden toteuttamien me nojen taso on korkeampi
Yhdysvaltain dollarin kurssikehityksen vuoksi. Noususta aiheutuvat lisäkustannukset
ovat 115 miljoonaa euroa. Koska lisäkusta nnukset ovat pienemmät kuin asetuksen
(EY) N:o 2040/2000 11 artiklan 2 kohdassa vahvistettu 200 miljoonan euron yläraja,
ei ole tarpeen tehdä siirtoa rahoitusvar auksesta. Suotuisan suhdannekehityksen ja
siitä koituvien säästöjen vuoksi lisäkus tannukset voidaan rahoittaa talousarvion
osastoihin 1, 2 ja 3 vuonna 2001 otetuist a EMOTR:n tukiosaston määrärahoista.
563. Päinvastoin kuin edellisenä vuonna säästöt syntyvät kaksoiskurssien vaikutuksesta.
Vihreiden kurssien poistaminen onkin j ohtanut kaksoiskurssien vaikutusten
lakkaamiseen euroon osallistuvi ssa jäsenvaltioissa ja siten huomattaviin säästöihin.
Oikaisukirjelmää laadittaessa 77 miljoonaks i euroksi arvioidut kaksoiskursseista
EMOTR:n tukiosastolle aiheutuvat kus tannukset olivat kuitenkin 122 miljoonaa
euroa pienemmät.
7.2.2. EMOTR:n tukiosaston osuus  yleisessä talousarviossa
564. Varainhoitovuonna 2001 Euroopan unioni n yhteensä 93 305,2 miljoonan euron
suuruisessa yleisessä talousarvi ossa (KTT:hen nro 1/2001 otettuina
maksumäärärahoina) EMOTR:n tukiosas tolle myönnettiin 44 023,7 miljoonaa euroa
maksumäärärahoja (rahoitusvaraus pois lu ettuna ja lukuun B0-40 "varaukset ja
alustavat varaukset" otetut määrärahat mukaan luettuina) eli yhteensä 47 prosenttia.
                                                
138EYVL L 244, 29.9.2000, s. 27.
134Varainhoitovuonna 2000 myös EMOTR:n tuki osaston menot olivat 47 prosenttia
yleisen talousarvion menoista.
7.2.3. EMOTR ja sen rahavarat565. EMOTR on erottamaton osa yhteisön tal ousarviota. Sen m äärärahoista, kuten
muistakin yhteisön menoista, päätet ään talousarviomenettelyä noudattaen.
566. Yhteisten markkinajärjes telyjen yhteydessä perittyjen maksujen ansiosta
maatalouspolitiikka tuottaa toisaalta myös tuloja. Kyseiset tulot, jotka ovat osaEuroopan unionin omia varoja 
139, muodostuvat:
– tuontimaksuista, jotka ovat kolmansista maista tuotavista maataloustuotteista
perittäviä muuttuvia maksuja yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti; kyseisetmaksut on tarkoitettu tasoittamaan maailmanmarkkinahintojen ja unioninsisällä päätettyjen hintojen välistä er oa. Uruguayn kierroksen monenvälisten
kauppaneuvottelujen yhteyd essä tehdyn maataloussopimuksen mukaisesti
tuontimaksut korvataan markkinoi ntivuodesta 1995 alkaen kiinteillä
tuontitulleilla,
– maksuista, joita peritään sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä;
ne jaetaan sokerin ja isoglukoos in tuotantomaksuihin, sokerin
varastointimaksuihin ja lisäpoistomaksuihin, joilla taataan maanviljelijöiden jasokeriyritysten suorittama yhteisön si säisen kulutuksen ylittävän tuotannon
myynnistä aiheutuvien tappioiden rahoitus.
Tulojen kehitys
Yhteisestä maatalouspolitiikasta peräis in olevat Euroopan unionin omat varat
(määrät ennen perintäkulujen vähentämistä)
(milj. euroa)
Tulon luonne 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001  140
Maatalousmaksut
Sokerimaksut844,3
1 316,4810,1
1 213,71 025,2
1 114,01 102,2
1 070,11 187,3
1 203,61 198,4
1 196,81 180
1 006,3
Yhteensä 2 160,7 2 023,8 2 139,2 2 172,3 2 390,9 2 395,2 2 186,3
567. On syytä muistuttaa, että on muitakin maat aloudesta peräisin olev ia tuloja. Maidon ja
maitotuotteiden yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetään, että tuottajat maksavatmaitokiintiöiden ylittyessä lisämaksun. Kyseiset tulot eivät kuitenkaan ole
luonteeltaan Euroopan unionin omia va roja, vaan niitä pidetään osana
maatalousmarkkinoiden säätelyyn tähtääviä interventioita. Näillä tuloilla katetaanlisämenot, jotka aiheutuvat tuotantokiintiöiden ylittymisestä, joten ne vähennetäännäistä samoista menoista.
7.2.4. EMOTR:n tukiosaston menojen luonne568. EMOTR:n tukiosastosta ra hoitetaan seuraavat menot:
                                                
139Muut Euroopan unionin omat rahoitusvarat ovat alv-maksut, yhteisen tullitariffin mukaiset tullit ja
jäsenvaltioiden maksuosuudet.
140Vuoden 2001 talousarvion ennusteet.
135– vientituet (5 646,2 miljoonan euron menot vuonna 2000),
– julkisesta ja yksityisestä varast oinnista aiheutuvat menot (951,2 miljoonan
euron menot vuonna 2000),
– poistot markkinoilta ja vastaavat  toimet (517,0 miljoonan euron menot vuonna
2000),
– suorat tuet 141 (25 529,2 miljoonan euron menot vuonna 2000),
– yhteisiin markkinajärjes telyihin liittyvät muut interventiot (3 539,8 miljoonan
euron menot vuonna 2000) ja
– muut menot, jotka liittyvät pä äasiassa maaseudun kehittämiseen
(4 281,7 miljoonan euron menot vuonna 2000).
569. Tuottajille maksettava t suorat tuet ovat siis tällä hetkellä ylivoimaisesti tärkein
tukitoimenpide.
570. On syytä muistuttaa vuoden 1992 YMP:n uudistuksen yhteydessä päätetyistä
liitännäistoimenpiteistä, jotka koskevat sellaisia tuottajia, joiden tavoitteena onympäristön suojelu, luonnonympäristön hoito, metsävarojen hyötykäyttö tai tilasta
luopuminen varhaiseläkkeelle  siirtymiseksi. Näihin to imenpiteisiin lisättiin vuoden
1999 uudistuksen yhteydessä YMP:n toiseen pilariin kuuluvat muut maaseudunkehittämistoimenpiteet, kuten epäsuotui sille alueille myönne ttävät korvaukset.
571. YMP:n uudelleensuuntaamisen ja uudist uksen vuoksi EMOTR:n tukiosastosta
rahoitetaan lisäksi kokonaan tai osittain maatalousmarkkinoiden hallintoa koskevat
erityiset toimenpiteet, kuten maataloustuotteiden jakaminen yhteisönvähäosaisimmille, toimenpiteet petosten torj umiseksi ja laadun edistämiseksi sekä
toimenpiteet, joiden tarkoituksena on an taa korvausta Ranskan merentakaisten
departementtien (Poseidom), Madeiran ja Azorien (Poseima), Kanariansaarten(Poseican) sekä Egeanmeren saarten kaukaisesta maantieteellisestä sijainnista.
7.2.4.1. Julkiset varastot572. Kuten taulukko [3.4.5] osoittaa (kertomuks en tilastoja koskeva osuus), 1. lokakuuta
1998 ja 30. syyskuuta 2000 (julkista varastoi ntia koskevien tilie n päättämispäivä)
välisenä aikana tapahtunut kehitys ilmenee varastoitujen tuotteiden kirjanpitoarvon
laskuna vuoteen 1998 verrattuna. Kirja npitoarvo laski 1 398 miljoonasta eurosta
877,8 miljoonaan euroon, eli 37 prosenttia. Tä mä kehitys ilmeni viljan, oliiviöljyn
(interventio päättynyt) ja rasvatto man maitojauheen vara stojen huomattavana
pienentymisenä. Varainhoitovuoden 2001 aikana  naudanlihan interventio-ostot olivat
BSE-kriisin vuoksi suurempia, ja kyse isen tuotteen varastot lienevät
varainhoitovuoden lopussa noin 230 000 tonni a (alustava arvio, ruhojen painona).
7.2.5. Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen573. Komissio teki EMOTR:n tukiosas tosta rahoitettavien jäsenvaltioiden
maatalousmenojen tarkastamisesta seuraavat päätökset:
                                                
141Toukokuun 17. päivänä 1999 annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 liitteessä esitetyn suorien tukien
määritelmän mukaisesti (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113).
136– asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohtaa koskeva
5. helmikuuta 2001 tehty päätös (2001/137/EY) - kuudes päätös142,
– varainhoitovuotta 2000 koskeva  8. toukokuuta 2001 tehty päätös
(2001/474/EY) - tilien tarkastaminen ja hyväksyminen143,
– asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohtaa koskeva
11. heinäkuuta 2001 tehty päätös (2001/557/EY) - seitsemäs päätös144.
574. Jäsenvaltioilta näiden kolmen päätöksen m ukaisesti perittyjen menojen yhteismäärä
oli 542,8 miljoonaa euroa.
575. Maatalousmenojen tarkastamisesta vastaava t yksiköt pyrkivät erityisesti tekemään
merkittäviä parannuksia vuodesta 1993 s ovellettuun yhdennettyyn hallinto- ja
valvontajärjestelmään, joka  on osoittautunut tehokkaaksi ja toimivaksi välineeksi
peltokasveihin ja eläinpalkkioihin liittyv ien menojen hallinno ssa ja valvonnassa.
576. Maatalousmenojen sisäisestä tarkast uksesta vastaavat yksiköt tarkastelivat
lainsäädäntöä kokonaisuudessaan sekä perus tivat neljä asiantuntijaryhmää ja loivat
lukuisia kahdenvälisiä yhteyksi ä tätä tarkoitusta varten.
577. Tarkastelun päätavoitteet olivat seuraavat:
a) laatia uusi kodifioitu asetus, joka:
– on muodoltaan loogisempi ja johdonmukaisempi,
– selkeyttää ja yksinkertaistaa tiettyjä näkökohtia,
– helpottaa käytännöllisempää täytäntöönpanoa,
– varmistaa yhdenmukaise mman lähestymistavan;
b) saattaa asetus ajantasalle ottaen huomioon:
– kahdenvälisten neuvottelujen jälkeen vastaanotetut jäsenvaltioiden
ehdotukset,
– jäsenvaltioiden tulkinnat ja muut kirjalliset ohjeet,
– viime vuosina tilien tarkastamista  ja hyväksymistä koskevien
tarkastuskäyntien aikana ja asiantuntijakokouksista saatu kokemus,
– viimeaikainen yhteisön lainsäädäntö erityisesti seuraavilta aloilta:
i) uudet teurastus- ja laajaper äistämispalkki ojärjestelmät,
ii) nautojen tunnistaminen ja rekisteröinti,iii) paikkatietojärjestelmät,iv) uusien alojen tuet,
                                                
142EYVL L 50, 21.2.2001.
143EYVL L 167, 22.6.2001.
144EYVL L 200, 25.7.2001.
137– tekniikan edistyminen, kuten tietokannat ja  satelliittikuvaus.
578. Tärkeimmät keskustel unaiheet ovat seuraavat:
a) sähköisen maksupyyntöjärjestelmän  laajentaminen, jolloin tuenhakijoiden ei
tarvitse antaa niin yksityiskohtaisia tietoja kuin aikaisemmin;
b) valvontaresurssien  tehokas käyttö:
– maksimoimalla tiet okoneella ja kaukokartoitust ekniikalla harjoitetun
valvonnan käyttö,
– parantamalla riskialttiisiin alueisiin keskittämistä ja reagointia,
– useita ohjelmia koskevien, integroitujen tarkastusten tekeminen paikalla,
– paikalla tehtävien tarkastusten vähentäminen mahdollisuuksien mukaan;
c) tehokkaat ja johdonmukaiset seuraamusjärjestelmät  petosten ja
sääntöjenvastaisuuksien estämis eksi ja varmistaen samalla
suhteellisuusperiaatteen as ianmukainen noudattaminen;
d) tilakohtaisen lähestymistavan käyttöönotto us eiden nautapalkki ojärjestelmien
osalta.
579. Lisäksi maatalousmenojen tarkastamisesta vastaavat yksiköt huolehtivat seuraavista
niille kuuluvista tehtävistä:
– 184 tarkastuskäyntiä  15 jäsenvaltiossa,
– keskustelujen järjestämin en jäsenvaltioiden kanssa  varainhoitovuosia 1999 ja
2000 koskevien tarkastuskäyntien tuloksista,
– osallistuminen Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan työhön
vuoden 1999 talousarvion vastuuvapaude n myöntämisen yhteydessä,
– tilintarkastustuomioistuimen laus unto varainhoitovuodesta 1996 alkaen
noudatetusta uudesta tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelystä,
– tilintarkastustuomioistuimen lausunto varainhoitovuoden 2000
tilintarkastuslausumasta,
– viiden Sapard-maksajaviraston hyväks yminen sekä viiden muun Sapard-
maksajaviraston perustamisen valvonta ja avustaminen,
– aktiivinen osallistuminen sovitteluelimen työhön,
– oliiviöljyvirastojen rahoitukseen osallis tumista ja maatalousmenojen valvonnan
tehostamista koskevien neuvost on asetusten hyväksyminen.
7.2.6. Maatalousmarkkinoiden menojen kehitys vuonna 2001580. EMOTR:n tukiosaston määrära hoja käytettiin varainhoitovuonna 2001
(jäsenvaltioiden menot 16.10.2000–15.10.2001 välisenä aikana) 42 083,3 miljoonaaeuroa, joka vastaa 95,6:tta prosenttia ta lousarvion otsakkeen B1 määrärahoista.
138Menot ovat näin ollen 1 940,4 miljoonaa eu roa 44 023,7 miljoonan euron suuruisia
määrärahoja pienemmät.
581. Alaotsakkeen 1a "EMOTR:n tukiosaston perinteiset menot ja eläinlääkintämenot"
(eli alaotsake, joka kattaa osasto t B1-1–B1-3) kokonaismäärärahat ovat
37 719,5 miljoonaa euroa eli 2 315,5 miljoonaa euroa vähemmän kuin6. toukokuuta 1999 tehdyssä toimielinten sop imuksessa vahviste ttu alakohtainen
enimmäismäärä.
582. Alaotsakkeen 1b "Maaseudun kehittäminen" (e li alaotsake, joka kattaa osaston B1-4)
kokonaismenot ovat 4 363,8 miljoonaa euroa eli 131,2 miljoonaa euroa vähemmänkuin alakohtainen enimmäismäärä.
583. Suurimmalla osasta aloista esiintyi alikäyttöä varainho itovuonna 2001. Tärkeimmät
näistä aloista olivat seuraavat:
– peltokasvit (–381,8 miljoonaa euroa): tämä  alikäyttö johtuu erityisesti
interventiovarastojen myynnistä saaduista ennakoitua suuremmistamyyntivoitoista ja varastojen ennako itua pienemmästä arvonalenemisesta sekä
suoriin tukiin liittyvien maksujen vähenemisestä jäsenvaltioiden jättämiinpinta-alailmoituksiin verrattuna;
– hedelmät ja vihannekset (–96 miljoonaa euroa): alikäyttö johtuu markkinoilta
poistettujen tuoreiden hedelmien ja vihannesten määrien vähentymisestä jatuottajaorganisaatioiden toimintarahastojen vähäisemmästä käytöstä sekähedelmä- ja vihannesjalosteiden osalta sitrushedelmien jalostustukeen liittyvienmaksujen vähenemisestä;
– maito ja maitotuotteet (–438,4 miljoonaa eu roa): alikäyttö johtuu erityisesti
vientitukien, voin julkiseen varastointiin liittyvien menojen ja rasvattomanmaitojauheen käyttötukeen liittyvien menojen pienenemisestä;
– ja varsinkin naudanliha (–924 miljoonaa euroa): alikäyttö johtuu pääasiassa
siitä, että BSE:hen liittyvien toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuvat menotolivat erittäin pienet ja että naudanlihan vienti laski vientimarkkinoidensulkeutumisen vuoksi erittäin paljon.
584. Sen sijaan oliiviöljyn, maatalouden valuutta tukien ja viinialan tuotteiden määrärahat
ylittyivät hieman. Viinialan tuotteiden osalta ylitys johtui pääasiassa tislatunpöytäviinin määrien kasvusta erityisen tislaustoimenpiteen yhteydessä.
7.3. EMOTR:n ohjausosasto
585. Rakennerahastouudistuksen toteutta minen 1. tammikuuta 1989 alkaen muutti
vähitellen EMOTR:n ohjausosaston myönt ämien tukien luonnetta. Ensimmäisen
ohjelmankauden (1989–1993) aikana yhä s uurempi osa yhteisön rahoituksesta
muodostui toimenpideohjelmie n rahoitukseen osallistumisesta (99,8 prosenttia
kokonaismäärästä vuonna 1999 verrattuna  52 prosenttiin vuonna 1993 ja 40
prosenttiin vuonna 1991). Lisäksi 1. tammikuuta 1994 voimaan tulleen toisenrakennerahastouudistuksen (katt aa kauden 1994–1999) yhteydessä voitiin
viimeistellä järjes telmä, joka koski ohjelmien ul kopuolisten kansallisten menojen
vuotuisia takaisinmaksuja.
139586. Rakennerahastojen kolma s ohjelmakausi (2000–2006) kä ynnistettiin Berliinissä
vuonna 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti. EMOTR:nohjausosasto osallistuu ohjelmien rahoit ukseen tällä uudella kaudella neuvoston
asetusten (EY) N:o 1260/1999 (rakennerahastoj a koskevista yleisistä säännöksistä) ja
(EY) N:o 1257/1999 (maaseudun kehittämisen tukeminen) mukaisesti, ja rahoitus
koskee yksinomaan tavoite 1 -alueita, Leader+-yhteisöaloiteohjelmaa ja teknisenavun toimia.
587. Uudella ohjelmaka udella 2000–2006 maaseutualueille kohdennettu yhteisön tuki ei
vähene, kuten EMOTR:n ohjauso saston uutta kautta koskevien
kokonaismäärärahojen tulkinta  saattaisi osoittaa, sillä  maatalouden rakenteita ja
maaseutualueiden monipuolistamista (entiset tavoitteet 5a ja 5b) tavoite 1 -alueidenulkopuolella koskevat toime t sekä tasauskorvaukset, jotka vuoteen 1999 asti
rahoitettiin EMOTR:n ohjausosastosta, rahoitetaan vastedes EMOTR:n tukiosastosta.
588. Tämä tarkoittaa sitä, että  neljä liitännäistoime npidettä (epäsuotuisten alueiden ja
luonnonhaitoista kärsivien al ueiden tasauskorvaukset , jotka vuoteen 1999 rahoitettiin
EMOTR:n ohjausosastosta, varhaiseläke , maatalouden ympäristötoimenpiteet ja
metsitys) rahoitetaan EMOTR:n tukios astosta koko yhteisössä. Muille maaseudun
kehittämistoimenpite ille osoitettu yhteisön tuki tavoite 1 -alueiden ulkopuolella
rahoitetaan niin ikään EMOTR:n tukiosastosta.
7.3.1. Toteutunut rahoitus589. EMOTR:n ohjausosaston menojen kehity s jäsenvaltioittain ja  rakennerahastojen
päätavoitteittain vuosina 1991–1999 esitetään jä ljempänä olevissa taulukoissa (1.1.1a
ja 1.1.1b).
590. Kuten edellä mainitaan, EMOTR:n ohjau sosasto osallistuu uudella ohje lmakaudella
2000–2006 (taulukko 1.1.1c) tavoitteen 1 (kehit yksessä jälkeen jääneet alueet),
Leader+-aloitteen ja teknisen avun toimien rahoitukseen. Lisäksi EMOTR:n
ohjausosastosta maksetaan edelleen edellisten ohjelmakausien vielä käynnissäolevien ohjelmien maksusitoumukset ("Aikaisempien ohjelmienloppuunsaattaminen"); nämä ohj elmat pitäisi pe riaatteessa päättää 31. joulukuuta
2001 mennessä ja niiden loppumaksu maksaa viimeistään 31. joulukuuta 2002.
591. Vuonna 2000 rakennerahastoja varten os oitettiin poikkeuksellisesti 2 324 miljoonaa
euroa (josta 148 miljoonaa euroa EMOTR:n ohj ausosastolle), jolla oli tarkoitus
kattaa ohjelmakauden 1994–1999 vuoden 1999 viime isen erän maksamatta oleva
osuus. Koska varainhoitovuoden 1999 lopu ssa budjettivaroista oli puutetta ja
viimeiset päätökset ohjelmien uudell eensuuntaamisesta tehtiin myöhässä
kirjanpitokauden ulkopuolella, ohje lmakauden 1994–1999 kaikkia yhteisön
tukikehyksiin kuuluvia ohjelmia ja yhteis öaloiteohjelmia koske via sitoumuksia ei
ollut mahdollista tehdä vuonna 1999 (taul ukko 1.1.1c: entiset tavoitteet 1, 5a, 5b, 6,
yhteisöaloiteohjelmat ja siirtymätoimenpiteet).
592. Kaikkia rahastoja koskevasta 2 324 m iljoonan euron määrärahasta 2 175 miljoonaa
euroa saadaan vuoden 1999 määrärahojen o ttamisesta uudelleen käyttöön ja niiden
siirroista vuonna 2000 ja 149 miljoonaa euroa ohjelmiin sitomattomistamäärärahoista, jotka on tarkoitettu  kauden 2000–2006 innovatiivisiin toimiin ja
tekniseen apuun.
140593. Uuden ohjelmakauden ensimmäisenä vuonna eli vuonna 2000 menojen väheneminen
edellisiin vuosiin verrattuna johtuu siitä, e ttä EMOTR:n ohjausosastosta rahoitetaan
yksinomaan tiettyjä tavoite 1 -a lueilla toteute ttavia maaseudun
kehittämistoimenpite itä (taulukot 1.1.1a–c) ja loput toimenpiteet ja alueet saavat
rahoitusta EMOTR:n tukiosastosta.
141Taulukko 1.1.1a  - EMOTR:n ohjausosaston menot (maksusitoumusmäärärahat)
(milj. euroa)
Jäsenvaltio 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000
BELGIQUE
DANMARK
DEUTSCHLAND
ELLÁS
ESPAÑAFRANCE
IRELAND
ITALIA
LUXEMBOURG
NEDERLANDÖSTERREICH
PORTUGAL
SUOMI/FINLAND
SVERIGE
UNITED
KINGDOM
MUUT
(tekninen apu,
Leader)30,5
18,0
200,2
274,2
514,2425,3
168,5
326,5
6,7
20,5
313,4
110,228,2
23,5
253,7
392,2
633,6554,4
194,5
375,9
6,3
21,9
289,8
100,81,7
20,0
348,7
402,9
412,9633,5
165,7
625,0
9,0
19,5
313,9
99,537,6
42,5
700,2
266,3
544,7619,7
178,3
263,2
9,8
32,1
510,5
130,540,0
16,7
807,9
463,8
709,5347,8
157,3
454,2
6,0
13,197,7
282,7
109,8
24,7
74,1
3,739,9
29,1
805,1
328,3
695,-
526,3
261,1
428,1
4,3
27,3
122,6
379,5
102,4
65,4
116,0
4,132,5
17,2
718,6
339,1
925,2633,1
285,2
580,1
1,1
13,684,5
309,4
129,3
14,4
45,7
3,440,2
27,4
839,4
374,5
788,2600,3
111,1
753,1
12,2
8,3
127,7
444,1
98,8
60,9
75,2
5,586,5
47,1
893,1
321,1
991,2857,9
121,8
1350,7
11,2
60,8
187,9
159,7
174,7
79,6
231,8
5,44,5
0,1
310,3
42,6
12,894,0
35,5
384,1
0,0
2,16,9
405,2
16,0
16,0
57,2
-----
YHTEENSÄ 2 408,2 2 874,8 3 093,4 3 335,4 3 609,1 3 934,5 4 132,4 4 366,9 5 580,5 1 387,3
142Taulukko 1.1.1b - Toteutus t avoitekohtaisest i kaudella 1991–1999
(milj. euroa)
Tavoitteet 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999
Yhteisön tukikehykset
Tavoite 1
(jälkeen jääneetalueet)1 440,8 1 634,7 1 599,2 1 905,3 2 395,2 2 416,5 2 578,7 2 502,8 2 534,6
Tavoite 5a
(maatalouden
rakenteet)631,3 701,3 923,9 1 131,6 655,9 802,4 974,7 1 066,3 1 310,9
Tavoite 5b
(maaseutualueet)260,2 475,8 508,7 265,8 249,5 508,4 421,5 562,8 1 170,9
Tavoite 6
(pohjoiset alueet)47,7 44,7 51,3 51,2 93,9
Yhteisöaloitteet
Leader II 0,3 235,9 83,1 65,4 116,4 303,1
Interreg II 0,0 12,8 31,3 17,6 44,7 100,3
REGIS II 0,0 0,0 17,0 4,6 6,3 53,5
Envireg --- --- --- --- --- ---
PEACE 0,0 1,3 8,1 13,0 7,9 7,0
POSEI --- --- --- --- --- ---
Asetuksen (ETY)
N:o 4256/88 8 artikla}
}}}}
}
}
Sisältyy muihin otsakkeisiin
}}}
}
}
5,2 0,6 15,4 5,3 1,0 6,2
Siirtymätoimenpiteet 75,9 63,0 61,6 27,2 10,3 7,6 0,4 7,5 0,1
YHTEENSÄ 2 408,2 2 874,8 3 093,4 3 335,4 3 609,1 3 934,5 4 132,4 4 366,9 5 580,5
143Taulukko 1.1.1c - Toteutus t avoitekohtaisest i kaudella 2000–2006
(sitoumukset, milj. euroa)
Tavoitteet 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006
Yhteisön tukikehykset
Tavoite 1 : kausi 2000–
2006 (jälkeen jääneetalueet)1 239,3 3 237,2
Entiset tavoitteet 1 ja 6
(kausi 1994–1999)76,9 ****** ****** ***** ***** ****** ******
Entinen tavoite 5a (kausi
1994–1999)29,4 ****** ****** ****** ****** ****** ******
Entinen tavoite 5b (kausi
1994–1999)1,0 ****** ****** ****** ****** ****** ******
Yhteisöaloitteet
Leader+ :
Kausi 2000–20060,0 271,3
Entiset
yhteisöaloiteohjelmat(kausi 1994-1999)37,0 ****** ****** ****** ****** ****** ******
Kausi 2000–2006:
innovatiiviset toimet ja
tekninen apu0,0 0,0
Entiset
siirtymätoimenpiteet /tekninen apu(kausi 1994-1999)3,7 0,3 ****** ****** ****** ****** ******
YHTEENSÄ 1 387,3 3.508,8
1447.3.2. Talousarvion toteutuminen
594. Tarkasteltaessa varainho itovuonna 2000 käytettävissä olev ia määrärahoja alunperin
talousarvioon otetut määrärahat  sekä siirrot ja siirretyt määrärahat (3 059,4 miljoonaa
euroa maksusitoumusmäärärahoja ja 4 039,8 miljoonaa euroa maksumäärärahoja)
mukaan luettuina, EMOTR:n ohjauso saston varainhoitovuoden 2000 talousarvion
maksusitoumusmäärärahoist a toteutui 45,4, prosenttia ja maksumäärärahoista
88,1 prosenttia.
595. Vuonna 2000 sidottujen määrärahojen vähä inen määrä johtuu seuraavista syistä:
EMOTR:n ohjausosaston tavoitteeseen 1 hyväksyttyihin ohjelmiin verrattunamäärärahoja oli liikaa, tiettyjen tavoite 1 -ohjelmien hyväksyminen viivästyi jakaikkia Leader+-ohjelmia ei hyväksytty.
596. Laadittaessa vuoden 2000 talousarviota vuoden 1999 aikana rahastojen erien
jakautuminen vuonna 2000 ei vielä ollut tie dossa, joten oli turv auduttava edellisen
kauden jakoon. Vuonna 2000 kävi  ilmi, että 70:n tavoite  1 -ohjelman ja 73:n
Leader+-aloitteen ohjelman tarkasteluun ja  hyväksymiseen tarvittiin enemmän aikaa.
Näin ollen vuonna 2000 sidottiin ainoastaan 35:n tavoite 1 -ohj elman ensimmäiset
erät. Yhtään Leader+-ohjelmaa ei hyväksytty vuonna 2000.
597. Vuonna 2000 alkoi uusi ohjelmaka usi 2000–2006, jonka aikana maaseudun
kehittämisohjelmien rahoituslä hde riippuu toimenpiteen tyyp istä ja maantieteellisestä
alueesta.
598. Vuonna 1992 toteutetun YMP:n uudistuksen  myötä käyttöön otettuja kolmea
liitännäistoimenpidettä rahoitetaan edelleen EMOTR:n tukiosastosta. Niiden lisäksivuodesta 2000 tukiosastosta on rahoitettu epäsuotuisilla alueilla viljelijöille
maksettavat tasa uskorvaukset, joita rahoitettiin vuoteen 1999 asti EMOTR:n
ohjausosastosta.
599. Muiden maaseudun kehittämistoimenp iteiden rahoituslähde määräytyy
maantieteellisin perustein:
– tavoite 1 -alueilla (kehityksessä jälkeen jääneet alueet) EMOTR:n
ohjausosastosta rahoitetaan edelleen  maaseudun kehittämistoimenpiteet, jotka
sisällytetään kokonaisuudessaan (kut en nykyisinkin) kehittämisohjelmiin
yhdistettynä muihin rakennerahastoihin,
– muilla kuin tavoite 1 -alu eilla maaseudun kehittämis toimenpiteet rahoitetaan
EMOTR:n tukiosastosta.
600. Varainhoitovuoden 2001 talousarvi ossa EMOTR:n ohjausosaston
maksusitoumusmäärärahat olivat 2 9 69,8 miljoonaa euroa ja maksumäärärahat
2 839,4 miljoonaa euroa. Näihin lukuihi n kuuluvat määrärahat kauden 2000–2006
tavoite 1 -alueiden uusille ohjelmille, Leader+-yhteisöaloiteohjelmille, teknisen avunohjelmille sekä ka uden 1994–1999 entisten tavoite 1, 5a, 5b ja 6 -ohjelmien ja
yhteisöaloiteohjelmien loppuun saattamiseen liittyvät maksumäärärahat.
145601. Lokakuussa 2001 budjettivaroja tarkis tettiin kauden 2000–2006 hyväksymistilanteen
huomioon ottamiseksi seuraavasti:
– maksusitoumusmäärärahojen siirto : vuoden 2000 talousarviosta siirrettiin
vuodelle 2001 726,7 miljoonaa euroa vuonna 2000 myöhässä hyväksyttyjen20:n tavoite 1 -ohjelman vuoden 2001 erien sitomiseksi;
– uudelleenbudjetointi: vuonna 2000 viivästyst en vuoksi hyväksymättä jääneiden
kaikkien rakennerahasto-ohjelmien osalta päätettiin ryhtyäuudelleenbudjetointiin, jonka yhteyde ssä vuoden 2000 erän sitomatta jääneet
määrät siirretään seuraaville va rainhoitovuosille vuodesta 2002 alkaen.
Uudelleenbudjetoinnin toteuttamisek si oli muutettava monivuotisia
rahoitusnäkymiä toimielinten sopimuksen 17 artiklan mukaisesti. Tämänvuoksi uudelleenbudjetointi koski EMOT R:n ohjausosaston osalta 15:ttä
tavoite 1 -ohjelmaa ja yhteensä 73:a Leader+-ohjelmaa;
– budjettimäärärahojen tarkistus: vuoden 2001 talousarviosta EMOTR:n
ohjausosaston osalta tavoitteeseen 1 kohdennettu määr ä liian suuri vuoden
2001 määrärahatarpeisiin nähden. Tästä syystä tehtiin siirto EAKR:oon
kyseisen rahaston alijäämän kattamiseksi.
602. Näiden tarkistusten jälkeen EMOTR:n ohj ausosaston käytettävissä olevat määrärahat
ovat 3 573,5 miljoonaa euroa maksusitoumusm äärärahoina, joista on jo sidottu
yhteensä 3 129,8 miljoonaa euroa tavo ite 1 -ohjelmien vuoden 2001 eriin.
603. EMOTR:n ohjausosastosta ohjelmakaude lla 2000–2006 rahoitettavat kaikki tavoite 1
-ohjelmat on nyt lokakuussa 2001 hyväksyt ty ja niitä koskevat vuosien 2000 ja 2001
erät sidottu. Leader+-ohjelmien hyväksyminen ja niille osoitettujen määrärahojensitominen on vielä kesken.
7.4. Arviointi
604. Maatalouden alalla toteute ttavien toimenpiteiden arvioi nti koskee sekä rakenteellisia
ja maaseudun kehittämiseen tähtääviä to imenpiteitä e ttä markkina toimenpiteitä.
Ulkopuolisten ja riippumattomie n arviointitutkimusten tote uttamista koskevaa yleistä
strategiaa lujitettiin ja siitä  tiedotettiin tänä vuonna In ternetissä. Internetissä
julkaistiin myös jäljempänä mainitut arviointitutkimukset ja suuntaviivat.
7.4.1. Markkinatoimenpiteiden arviointi605. Vuonna 2001 saatiin päätökseen öljyns iemeniä ja kesa nnointia koskevat
aikaisemmin käynnistetyt arvioinnit. Maataloustuotteiden menekinedistämistä sekätärkkelys- ja maitoaloja koskevista tutkimuksista tehtiin sopimukset vuonna 2001, ja
tutkimukset valmistuvat tä män vuoden lopussa tai vuoden 2002 alussa. Oliiviöljy-,
tupakka-, sitrushedelmä- ja viinialojen arviointien valmistelut käynnistyivät.
7.4.2. Rakenteellisten ja maaseudun kehittämiseen  tähtäävien toimenpiteiden arviointi
606. Ohjelmakauden 2000–2006 kansallis ta arviointikierrosta koskevien suuntaviivojen
valmistelut jatkuivat. Valmisteluissa käsiteltiin erityisesti Leader+-yhteisöaloitteen jaSapard-ohjeman (maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen
liittymisohjelma) arviointia koskevia suuntav iivoja ja jäsenvaltioi ssa toteutettavien
maaseudun kehittämisohjelmie n arviointia koskevaa yhteistä strategiaa.
146607. Vuonna 1999 julkaistujen suuntaviivojen pe rusteella toteutettiin  lukuisia kansallisia
arviointeja, jotka koskivat tavoitteista 5a ja 5b sekä Leader II -ohjelmastaohjelmakaudella 1994–1999 rahoite ttuja toimenpiteitä , ja yhteisön tason tietojen
keräämistä koskevat ty öt käynnistettiin vuonna.
608. Lisäksi maatalousmaan metsitystä koske va aikaisemmin käynnistetty tutkimus
saatiin päätökseen vuonna 2001.
147LUKU VIII
8. L AAJENTUMISEN VALMISTELU
8.1. Tärkeimmät vaiheet
8.1.1. Liittymisneuvottelut
609. Neuvottelut yhteisön lainsäädännön osasta  aloitetaan, kun kyseistä osaa koskeva
EU:n yhteinen kanta toimitetaan  kyseessä olevaan ehdokasmaahan
liittymiskonferenssin kokouksen yhteydessä. Vuonna 2000 aloitettiin maatalousosaakoskevat neuvottelut ns. Luxemburg 6 -ryhmän ehdokasmaiden eli Kyproksen,
Tšekin tasavallan, Viron, U nkarin, Puolan ja Slovenian  kanssa. Vuoden 2000 lopulla
ja vuoden 2001 alussa nämä kuus i ehdokasmaata jättivät vast auksensa EU:n yhteisiin
kantoihin. Kun vastaukset oli saatu, maatalouden ja laajentumisen pääosastot pitivätteknisluonteiset kokoukset kuuden ehdokasmaan kanssa selventääkseen teknisiä
yksityiskohtia ja vaihtaakseen lisätietoja . Joulukuussa 2001 EU:n tarkistetut yhteiset
kannat toimitettiin Luxemburg 6 -ryhmän maille.
610. Kesäkuussa 2001 maatalousosaa koskevat neuvottelut aloitettiin  kolmen seuraavan
ehdokasmaan kanssa: Latvia, Liettua ja Slova kia. Sen jälkeen niiltä  saatiin vastaukset
EU:n yhteisiin kantoihin. Teknise t kokoukset pidettiin vuoden 2001 syys- ja
lokakuussa.
611. Joulukuussa 2001 aloitettiin maatalousos aa koskevat neuvottelu t Maltan kanssa.
612. Vuoden 2001 lopulla ei vielä ollut alo itettu maatalousosaa koskevia neuvotteluja
Bulgarian ja Romanian kanssa. Turkin kanssa ei ollut aloitettu neuvotteluja mistäänyhteisön lainsäädännön osasta, koska EU ka tsoi, ettei Turkki täyttänyt jäsenyyden
poliittisia arviointiperusteita.
8.1.2. Määräaikaiskertomukset
613. Marraskuussa 2001 komissio julkaisi  kutakin 13 ehdokasmaata koskevan
määräaikaiskertomuksen. Kyseessä ovat vuos ittaiset julkaisut, joissa tarkastellaan
kunkin ehdokasmaan edistymistä liittymistä kos kevien arviointiperusteiden kannalta.
Kertomuksissa arvioidaan edistymistä ehdokasmaiden vahvistaman lainsäädännön
(ei siis lakiesitysten) ja täytäntöönpantujen to imenpiteiden perusteella.
Määräaikaiskertomuksen yksi luku käs ittelee maataloutta, kuten aiempinakin
vuosina.
148Bulgaria SEK(2001) 1744
Kypros SEK(2001) 1745Tšekki SEK(2001) 1746Viro SEK(2001) 1747Unkari SEK(2001) 1748Latvia SEK(2001) 1749Liettua SEK(2001) 1750Malta SEK(2001) 1751Puola SEK(2001) 1752Romania SEK(2001) 1753Slovakia SEK(2001) 1754Slovenia SEK(2001) 1755Turkki SEK(2001) 1756.
8.1.3. Sapard
614. Vuoden 2000 loka-joulukuussa komissio hy väksyi Sapard- ohjelmat kullekin
10 tuensaajamaalle: Bulgaria, Tšekki, Viro, Unkari, Latvia, Liettua, Puola, Romania,
Slovakian tasava lta ja Slovenia.
615. Ehdokasmaiden kanssa ne uvoteltiin kahdenväliset raho itussopimukset Sapardin
täytäntöönpanoa koskevan oikeudellisen ke hyksen vahvistamiseksi. Monivuotisessa
rahoitussopimuksessa määritellään Sapard -varojen moitteettoman käytön, valvonnan
ja tilintekovelvollisuuden ka ikkia näkökohtia koskevat säännöt ohjelman keston
ajaksi vuosiksi 2000–2006. Vuotuisessa rahoitu ssopimuksessa määritellään yhteisön
rahoitusosuus kullekin Sapard-tuen piir iin kuuluvalle ehdokasmaa lle, ja sopimus on
tehtävä kullekin ohjelman sovelta misvuodelle. Vuoden 2000 joulukuun ja vuoden
2001 maaliskuun välisenä aikana kaikki 10 ehdokasmaata allekirj oittivat molemmat
sopimukset yhteisön puolesta toimineen komission kanssa. Huhtikuussa komissio
ilmoitti ehdokasmaille yh teisön puolesta saattaneensa  loppuun sopimusten tekemistä
koskevat muodollisuudet. Kunkin sop imuksen voimaantulopäivä riippui
muodollisuuksien loppuunsaattamisesta se kä vastaavanlaisen toimenpiteen
loppuunsaattamista kyseisessä  jäsenmaassa koskevast a ilmoituksesta. Kaikissa
tapauksissa sekä monivuotiset että vuotta 2000 kos kevat vuotuiset
rahoitussopimukset tehtiin vuoden 2002 tammikuun loppuun mennessä.
616. Vuoden aikana kaikki ehdokasmaat ja tkoivat ponnistelujaan  Sapard-ohjelmien
täytäntöönpanoa koskevien rakenteiden sekä lainsäädännön ja hallinnon kehyksen
valmistelemiseksi. Bulgaria jätti komissiolle Sapard-virastoa koskevan jäsenvaltionhyväksymisasiakirjan joulukuussa 2000. Kun komission yksiköt olivat tutkineethyväksymiseen liittyvät jäsenvaltion toimet ja tehneet tarkastuskäynnin, komissioteki kolmea toimenpidettä koskevan päät öksen tuen hallinnoinnin siirtämisestä
Bulgarialle 15. toukokuuta. Vastaavanlain en päätös tehtiin Viron osalta
15. kesäkuuta neljästä toimenpitees tä sen jälkeen, kun jäsenvaltion
hyväksymisasiakirja oli jätetty helmikuussa. Nämä kaksi maata ovat nyttoimeenpanovaiheessa, ja ne ovat aloittaneet ohjelmien valitsemisen ja maksujen
maksamisen. Vuoden loppuun mennessä kolme muuta maata sai komissiolta
hallinnointivelvollisuuksien siirtämis tä koskevan päätöksen: Slovenia
19. marraskuuta, Liettua 26. marraskuuta ja Latvia 6. joulukuuta.
149617. Ne viisi maata, jotka eivät oll eet vuoden loppuun mennessä vielä saaneet
hallinnoinnin siirtämistä koskev aa päätöstä, olivat kaikki edistyneet merkittävästi  145.
618. Merkittävä osa Sapard- ohjelman täytäntöönpanoa kos kee tehokkaan ja avoimen
valvontajärjestelmän käyttöönottoa. Tähän sisältyy myös jäsenvaltioiden
rakennerahastojen valvontakomiteaa vastaava komitea. Komissio järjesti
helmikuussa valvontaa koskevan seminaari n, johon 10 ehdokasmaata osallistuivat.
Seminaarissa käsiteltiin yksityiskohtaises ti Sapard-ohjelmien valvontaan liittyvien
järjestelyjen, vaatimusten ja  menettelyjen eri näkökohtia, ja  siellä kuultiin alustuksia
hallintoviranomaisen ja valvont akomitean vastuualueista ja tehtävistä sekä valvontaa
koskevista muuttujista. Kaikkiin kyseessä oleviin maihin on perustettuvalvontakomiteat. Niiden ensimmäisissä  kokouksissa keskuste ltiin ja tehtiin
hyväksymispäätökset useimmista keskeisistä kysymyksistä, kuten sisäisistämenettelysäännöistä, valvontaa koskevista muuttujista sekä Sa pard-toimenpiteiden
valintaperusteita kos kevasta lausunnosta.
619. Toukokuussa järjestettiin kaksi arviointise minaaria, joiden tarkoituksena oli esitellä
ehdokasmaille komission suos imaa lähestymistapaa, jo ta jäsenva ltiot noudattavat
yhteisön rahoittamien maaseudun kehittä misohjelmien arvioinnissa. Toinen
seminaari järjestettiin hein äkuussa Virossa, ja sie llä käsiteltiin  ohjelman
hallinnointia, täytäntöönpanoa, toteuttamista ja hyväksyt tyjen Sapard-virastojen
kokemuksia.
620. Komissio neuvotteli ja hyväksyi 28. marraskuuta vuotuisten rahoitussopimusten
mallin vuodeksi 2001. Tavoitteena oli en sisijaisesti yhteisön rahoituksen
myöntäminen voimassa olevien Sa pard-ohjelmien toimiin vuodeksi 2001.
Neuvottelut koskivat lisäksi monivuotisia  rahoitussopimuksia saadun kokemuksen
valossa ja vuotta 2000 koskevien vuotuisten  rahoitussopimusten muuttamista siten,
että yhteisön varoja, jois ta on tehty maksusitoumus vuonna 2000, voidaan käyttää
maksuja varten vuoden 2003 loppuun.
                                                
145Heinäkuun 2002 lopp uun mennessä hallinnoinnin siirtämisestä oli tehty puoltavat päätökset myös
Tšekin, Slovakian ja Puolan osalta.
150Sapard
Bulgaria Tšekki Viro Unkari Latvia Liettua Puola Romania Slovakia Slovenia
Monivuotisen
rahoitussopimuksen
allekirjoittaminen18.12.2000 5.2.2001 25.1.2001 1.3.2001 25.1.2001 5.3.2001 25.1.2001 2.2.2001 26.3.2001 5.3.2001
Vuotuisen rahoitussopimuksen
allekirjoittaminen vuodeksi 200012.2.2001 5.2.2001 1.3.2001 1.3.2001 30.3.2001 5.3.2001 29.3.2001 27.2.2001 26.3.2001 5.3.2001
Monivuotisen
rahoitussopimuksen tekeminen20.4.2001 10.12.2001 28.5.2001 15.6.2001 4.7.2001 29.8.2001 18.5.2001 17.1.2002 16.5.2001 28.8.2001
Vuoden 2000 vuotuisen
rahoitussopimuksen tekeminen20.4.2001 10.12.2001 28.5.2001 15.6.2001 11.5.2001 29.8.2001 18.5.2001 17.1.2002 16.5.2001 16.10.2001
Jäsenvaltion hyväksymisasiakirja 13.3.2001 29.6.2001 29.1.2001 2.7.2001 5.7.2001 20.9.2001 11.9.2001
Hallinnoinnin siirtämistä koskeva
komission päätös
(2001–2/…/EY)15.5.2001
380
L 134/65,
7.5.200115.4.2002
298
L 102/32,
18.4.200215.6.2001
461
L 162/19,
9.6.20016.12.2001
885
L 327/45,
12.12.200126.11.2001
857
L 320/44,
5.12.200115.4.2002
299
L 102/34,
18.4.200219.11.2001
820
L 307/25,
24.11.2001
Seurantakomitean ensimmäinen
kokous22.5.2001 10.5.2001 21.9.2001 2.5.2001 12.7.2001 8.11.2001 28.6.2001 28.11.2001 19.7.2001 27.7.2001
Vuoden 2000 määrärahojen
maksusitoumus30.1.2001 31.1.2001 30.1.2001 13.2.2001 30.1.2001 13.2.2001 31.1.2001 13.2.2001 13.2.2001 13.2.2001
Vuoden 2000 määrärahojen
ensimmäinen maksuerä
(päivämäärä ja summa euroina)28.5.2001
12 988 95018.7.2001
3 024 4593.1.2002
5 444 37418.12.2001
7 433 18614.12.2001
1 579 138
1518.1.4. Keski- ja Itä-Euroopan maat (KIE -maat): kahdenvälisen maatalouskaupan
asteittainen vapauttaminen
621. Neuvosto valtuutti maaliskuussa 1999 komission aloittamaan kahdenvälisen
maatalouskaupan vapauttamis ta koskevat neuvottelut kunkin KIE-maan kanssa.
Neuvotteluja on käyty kunkin maan kanssa vastavuoroisuutta nouda ttaen eikä niistä
ole ennalta suljettu pois mitään tuotteita. Käytyjen neuvottelujen osalta saavutettiinyleinen tasapaino neuvoston direktiivien mukaisesti. Neuvottelut perustuivat myös
tasapuolisuusperiaatteeseen YMP:n toiminnan osalta.
622. Neuvottelujen lähesty mistapaan kuului jako kolmeen kahdenväliseen
myönnytysluokkaan tuotteiden herkkyyden  ja YMP-mekanismin luonteen mukaan:
8.1.4.1. Luettelo 1:623. Vähiten herkät tuotteet (KIE-maiden t uotteita, joiden nykyinen EU:n tuontitulli on
alle 10 prosenttia, ja EU:n vientituotteet, joita ei viljellä KIE-maissa), joiden osaltaon sovittu rajoittamattomien määrien välittömästä ja täydellisestä kaupanvapauttamisesta. Lu etteloon kuuluu yli 400 tuotetta, erityisesti sitrushedelmät,
oliiviöljy ja hevosenliha.
8.1.4.2. Luettelo 2:624. Niin kutsutussa 00-lähest ymistavassa määrätään vi entituen vastavuoroisesta
poistamisesta ja tuontitariffien poistamisesta tariffikiintiöiden yhteydessä.Tariffikiintiön alustavaksi tasoksi on va hvistettu mahdollisuuksien mukaan kaupan
nykyistä rakennetta vastaava taso
 (joka perustuu viimeksi kuluneiden kolmen vuoden
keskimääräiseen tasoon). Tariffikiintiöid en lisäämisestä huoma ttavasti vuosittain on
sovittu kahdenvälisesti siten, e ttä tuotteiden herkkyys ja mahdollinen kaupan kehitys
otetaan huomioon.
8.1.4.3. Luettelo 3:625. Tähän luetteloon kuuluu erityisiin py yntöihin perustuvien tapauskohtaisten
tilapäisten myönnytysten rajoitettu vaihto. Luettelon tarkoituksena on myöstasapainottaa kokonaissopimusta.
626. Lähestymistapa on sama kaikille KIE- maille – niille jotka kuuluvat Luxemburgin
ryhmään (Unkari, Puola, Tšekki, Viro, Sl ovenia), joiden kanssa  yhteisön säännöstön
maatalousosaa koskevat neuvottelut al oitettiin vuoden 2000 ke säkuussa, ja niille
jotka kuuluvat Helsingin ryhmään (Liettu a, Latvia, Slovakia), joiden kanssa
maatalousosaa koskevat neuvottelut aloitettiin 12. kesäkuuta 2001 ja muille
Helsingin ryhmään kuuluville, joiden kan ssa maatalousosaa koskevia neuvotteluja ei
ole vielä aloitettu.
8.1.5. Neuvottelutuloksia627. Uudet kaupan asteitta ista vapauttamista koskevat sopimukset on tehty ja ne ovat
tulleet voimaan kymmenen KIE-maan kanssa. Sopimuksissa määrätään useimpienmuiden kuin herkkien tuotteiden, erityisesti useiden Välimeren alueen tuotteidenkaupan välittömästä vapauttamisesta ja siipikarjan- ja sianlihan, juustojen sekätiettyjen hedelmien ja vihannesten kaupan asteittaisesta vapauttamisesta
15200-lähestymistavan mukaisesti. Tulokset vaihtelevat maittain sen mukaan, miten
valmis kukin maa on kaupan vapauttamiseen.
628. Viimeaikaisten kauppaa koskevien l ukujen perusteella (vuosilta 1998–2000) KIE-
maiden tullista vapautettu maataloustuotte iden tuonti unioniin oli noin 75 prosenttia,
ja 14 prosenttia tuonnista oli etuuskohtelun alaista. EU:n viennistä KIE-maihin
61 prosenttia on vapautettu tullista, ja lisäksi 15 prosenttia viennistä onetuuskohtelun alaista.
629. Vaikka saadut tulokset ovat toistaiseksi  olleet tyydyttäviä, neuvotteluja jatketaan
kunkin KIE-maan kanssa, jotta maatalouska upan vapauttaminen saataisiin etenemään
asteittain ja vältettäisiin liittymisen yhteydessä tapahtuvan markkinoiden välittömänavautumisen mahdolliset kielteiset vaikutukset.
153LUKU IX
9. K ANSAINVÄLISET SUHTEET
9.1. Kansainväliset järjestöt ja sopimukset
9.1.1. Maailman kauppajärjestö (WTO)
9.1.1.1. WTO-neuvottelut ja  riitojenratkaisu
630. Paneeli "Belgia - riisistä kannettavia tulleja koskevien toimenpiteiden hallinnointi"
perustettiin 12. maaliskuuta 2001 Yhdysvalto jen pyynnöstä tutkimaan, onko Belgian
tulliviranomaisten lähinnä tullausarvosopimuksen nojalla tekemä arviointi WTO-sääntöjen mukainen. Arviointi koski  Master Foods -nimisen yrityksen
Yhdysvalloista Euroopan yhteisöön heinäkuun 1997 ja joulukuun 1998 välisenä
aikana tuomien eräiden r iisilähetysten kauppa-arvoja.  Yhdysvaltojen pyynnöstä
paneeli keskeytti asian käsittelyn 27. he inäkuuta ja 30. marraskuuta 2001 väliseksi
ajaksi. Belgian viranomaiset määr ittivät 16. marraskuuta 2001 uudelleen EY:n
lainsäädännön mukaisesti kiis tanalaiset tullit uusien todi steiden perusteella. Tämän
avulla asia saataneen ratkaistua paneelissa.
631. EY on kolmantena osapuolena osallistunut  asioiden käsittelyyn 12. maaliskuuta 2001
perustetussa paneelissa "Chile - eräisiin maataloustuotteisiin liittyvät
hintaluokkajärjestelmät ja suojatoimenpiteet" , jossa tarkastellaan mm.
maataloussopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisten "muuttuvien tuontimaksujen"
tulkintaa.EY on myös osallistunut kolmantena osapuol ena asioiden käsittelyyn 1. maaliskuuta
2001 perustetussa vaatimustenmukaisuuspa neelissa (11. heinäkuuta 2001 julkaistu
raportti) "Kanada - maidon tuontiin ja maitotuotteiden vientiin vaikuttavat
toimenpiteet" , johon Kanada haki muutosta 4. syyskuuta 2001 ja joka koskee lähinnä
maataloussopimuksen 9 artiklan 1 kohda n c alakohdan mukaisten vientitukien
tulkintaa.
632. Yhdysvallat pyysi 1. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisöä neuvottelemaan
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden tavaramerkkien ja maantieteellistenmerkintöjen suojaamisesta Euroopan yhteis öissä ja ennen kaikkea asetuksesta (EY)
N:o 2081/92, ja näitä neuvotte luja jatkettiin koko vuoden 2001.
9.1.1.2. Kohti uutta kauppaneuvottelukierrosta633. WTO:n 142 jäsentä saivat neljännen WTO:n ministerikonferenssin päätökseen
Dohassa (Qatarissa) 14. marraskuuta 2001. Kokouksessa saa vutettiin pitkälle
meneviä tuloksia, kuten päätös al oittaa uusi neuvottelukierros (Dohan
kehitysohjelma) kaupan vapa uttamisen ja sääntelyn edistämiseksi sekä sitoumus
lisätä kehitysmaiden tukia valmiuksien kehittämiseen. Neuvotte lut kestävät kolme
vuotta 1. tammikuuta 2005 saakka. WTO: n ministerikonferenssissa myönnettiin
myös poikkeus GATT-sopimuksen I osan 1 artiklan mukaisten Euroopan yhteisöjen
velvoitteiden soveltamisesta. Poikkeus koskee AKT–EY-kumppanussopimuksen36 artiklan 3 kohdassa, liittee ssä V ja sen pöytäkirjoissa edellytettyä
154tullietuuskohtelun myöntämistä AKT-mai den alkuperätuotte ille 31 päivään
joulukuuta 2007 saakka.
634. Poikkeus myönnettiin myös GATT-sop imuksen 13 artiklan mukaisista EY:n
velvoitteista. Poikkeus koskee AKT-ban aanien tuontia erillisessä 750 000 tonnin
EY:n tariffikiintiössä 1 päivän ta mmikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2005
välisenä aikana.
635. Maatalousalalla Dohan konferenssi oli er ittäin onnistunut, sillä tulokset ovat täysin
neuvoston vuonna 1999 antamien EU:n neuvo tteluvaltuuksien ja joulukuussa 2000
hyväksytyn EU:n neuvotteluehdotuksen m ukaiset. Hyväksytystä sanamuodosta käy
selkeästi ilmi, että sitoumus neuvotella markkinoille pääsys tä, kotimaisesta tuesta ja
kaikenlaisista vientituista  ei rajoita lopputulosta.
636. Markkinoille pääsyn osalta Dohan julis tuksessa viitataan huomattaviin parannuksiin
tähtääviin neuvotteluihin ja toistetaan  EU:n toteama tarve vapauttaa kauppaa
edelleen, mutta siinä mainitaan myös, että kaikista asioista, myös maantieteellistenmerkintöjen suojasta, voidaan keskustella. Vientikilpailun osalta julistuksessaviitataan kaikenlaisten vientitukien alentamiseen, mikä on myös EY:n omaksuma
kanta, sillä se kattaa vientiluotot, elinta rvikeavun väärinkäytön ja valtion kaupallisten
yritysten toiminnan. Vientituet on tarkoitus poistaa asteittain, mutta julistuksenmukaan tämän olisi tapahduttava ratkaisematta etukäteen neuvottelun tuloksia. Onsiis täysin selvää, että sitoumusta ne uvotella vientitukien poi stamisesta ei ole.
Kotimaisen tuen osalta julistuksessa kehotetaan jäseniä neuvottelemaan kauppaa
vääristävän tuen alentamises ta. Tämä vastaa EY:n ehdot usta leikata edelleen ns.
keltaisen laatikon tukia ja sä ilyttää samalla ns. vihreide n ja sinisten laatikoiden
käsitteet.
637. EY:n kanta, jonka mukaan kaupan ulkopuoliset seikat on otettava mukaan
neuvotteluihin, on otettu huomioon julistukse ssa, jossa mainitaan erityisesti tarve
tarkastella jäsenvaltioiden tällä alalla teke miä ehdotuksia. EY on tehnyt ehdotuksia
kaupan ulkopuolisista seikoista, kut en ympäristönsuojelusta, maaseudun
kehittämisestä, elintarvi kkeiden turvallisuudesta ja  eläinten hyvinvoinnista.
9.1.2. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD)638. Puolet OECD:n jäsenistä on EU:n jä senvaltioita, jotka ovat tärkeimpiä OECD:n
talousarvion rahoittajia. Komissio osallistuu aktiivisesti järjestön toimintaanmaatalouden alalla varsinki n maatalouskomiteassa (COAG), sen työryhmissä ja sen
kauppa- ja ympäristökomitean kan ssa yhteisissä työryhmissä.
639. COAG:n keskeisenä tehtävänä on l aatia vuosittain kesk ipitkän aikavälin
markkinanäkymät OECD:n tärkeimpien maataloushyödykkeiden osalta(Maatalousnäkökohtia koskeva raportti) ja jäsenmaiden maatalouspolitiikkojen
pääsuuntauksia koskeva vuosittainen sel onteko (Maatalouspolitiikkaa, -markkinoita
ja -kauppaa OECD:n jäsenmaissa koske va raportti), jota yleensä kutsutaan
valvontaraportiksi. Vastaava nlaisessa selonteossa kesk itytään kehityssuuntauksiin
tärkeimmissä OECD:n ulkopuolisi ssa maissa, joiden talous  on siirtymävaiheessa tai
voimakkaassa kasvussa. Näihin selontekoihin sisältyy laskelma viljelijöillemyönnettävien tukien arvioidusta yhteismäär ästä (ns. tuottajat ukiekvivalentti, PSE),
joka ilmaisee julkisen rahoituksen prosen ttiosuuden viljelyalan kokonaistuloista, ja
155koko maatalous- ja elintarvikeal alle myönnettävien tukien arvioidusta yhteismäärästä
(kokonaistukiarvio, TSE), joka ilmaisee tu en määrän OECD:n kansantalouksille.
640. Muut COAG:n säännölliset toimet koskeva t maataloutta ja kauppaa, maatalouden
ympäristötoimenpiteitä, maas eudun kehittämistä, maatalousra kenteita ja -tilastoja,
maatalouden tietojärjestelmää (laajuus, koul utus ja tutkimus)  ja kansainvälisiä
standardeja (erityisesti siementen sertif iointia, metsätalouden lisäysaineistoa ja
traktoreita). OECD:n viimeisten viiden vuoden aikana maatalouden
ympäristöindikaattorien osalta teke män työn tilannearviointi tehtiin vuonna 2000.
641. OECD-maiden maatalousministereiden  maaliskuussa 1998 antaman valtuutuksen
mukaisesti COAG osallistuu nyt maatal ousalan WTO-neuvotteluja koskevaan
laajaan työohjelmaan. Vuoden 2000 lopussa julkaistiin ensimmäiset analyyttiset
taustamateriaalisar jat. Ohjelma koskee perint eisiä kauppakysymyksiä, kuten
markkinoille pääsyä, kotimaista tukea ja vientikilpailua, mutta ne esitetään aiempaalaajemmin uusien analyysitapojen ansiosta, jotka perustuvat esim. keskuspankintukemien vientiluottojen käyttöön, valtion ka upallisten yritysten harjoittaman kaupan
vaikutukseen, tuen ja tuotantomäärän välisen riippuvuussuhteen poistamiseen ja
tukitoimenpiteiden vaikutukseen politiikkojen  matriisiarvioinnin kautta (politiikan
arviointimatriisi). Lisäksi ohjelmassa käsitellään muitakin kysymyksiä, kutenmonimuotoisuutta, elintarvikevarmuutta, kaupan ja ympärist ön välistä suhdetta,
biotekniikan vaikutusta, elintarvi kkeiden laatua ja alkuperänimityksiä.
642. Vuonna 2001, joka oli maatalouskomitean ka ksivuotisen ohjelman toinen osa, OECD
laajensi kaupan vapauttamista koskevien kysymysten tarkastelua laatimallatoimintasuunnitelmia ma rkkinoille pääsyn parant amiseksi ja simuloimalla
tariffikiintiöjärjestelmän muutoksia se kä kaupan vapau ttamisen vaikutuksia
kehitysmaiden elintarvikevarmuuteen. Samassa yhteydessä käsiteltiin myös muitakuin tariffiesteitä, terveys- ja kasvinsuojelutoimia sekä analysoitiin valtionkaupallisten yritysten roolia maailmankaupan vapauttamisessa. Kaupanulkopuolisten seikkojen osalta  toiminta keskittyi työpaj aan, jossa monimuotoisuutta
tutkittiin empiirisesti ensimmäistä kertaa,  ja elintarvikke iden turvallisuuden
työohjelmaa koskevaan ehdotukseen.
643. Maatalouden ja ympäristön välinen yhte ys oli toisen, käytännöllisemmän vaiheen
lähtökohtana, ja tämän vaiheen uudessa työohj elmassa käsitellään indikaattoreita ja
vaikutuksia. Useissa työpajoissa tarkastellaan indikaattoreiden tilannetta ja niidenkehitystä, kun taas kotieläintuotannon al akohtaisissa tutkimuksissa keskitytään
voimaperäisen tuotannon ympäristövaikut ukseen, vaihtoehtois ten järjestelmien
tarkasteluun ja ratkaisumallien analysointiin.
644. Vuonna 2001 pidettiin kaksi kokousta, jotk a olivat erittäin tärkeitä OECD:n
maatalousalalla tulevais uudessa tekemälle työlle: kestävää kehitystä koskeva
ministerikokous ja OECD-maiden maatalous politiikan uudistamista koskeva korkean
tason kokous. Ministerijulistuksessa va hvistetaan useita maatalouspolitiikan
ympäristösuureita kestävän kehityks en varmistamiseksi, kun taas syyskuussa
pidetyssä korkean tason kokouksessa pai notettiin lähinnä ta rvetta muuttaa
kuluttajakeskeistä politiikkaa, kehittää elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua,edistää ympäristönsuojelua  maatalouden monimuotoisuuden kautta, säilyttää
maaseudun elinkyky ja välttää elinta rvikealan liiallinen keskittyminen.
156645. Muissa OECD:n elimissä käsitellään maatalouden kanna lta tärkeitä monialaisia
kysymyksiä, kuten sääntelyn uudistusta , hallintotapaa, sähköistä kaupankäyntiä,
monikansallisiin yrityksiin sovellettavia sääntöjä, kestävää kehitystä ja alueidenkehitystä.
646. EU on saanut kaikista nä istä toimista arvokasta tietoa,  ennen kaikkea maatalouden
uudistusprosessin ja käynnissä olevien m onenvälisten neuvotteluje n osalta. Komissio
oli kuitenkin pettynyt, että maatalouden vientiluotoista rankaisemisesta käydyt
OECD-neuvottelut epäonnistuivat, mikä ei kuitenkaan rajoita Uruguayn kierroksella
tehdyn WTO:n maataloussopimuksen noja lla annetun sitoumuksen soveltamista.
9.1.3. Yhteinen tullietuusjärjestelmä (GSP)647. GSP-järjestelmällä pyritään edis tämään kehitysmaiden yhdentymistä
maailmantalouteen ja monenväliseen kauppajärjestelmään. GSP:ssä keskitytäänköyhimpien tuensaajamaiden tarpeisiin ns. kaikki paitsi aseet -aloitteella, joka onsisällytetty osaksi GSP:ää.
648. Vuonna 2001 EU hyväksyi uuden yhteis en tullietuusjärjestelmän neuvoston
asetuksella (EY) N:o 2501/2001, joka tu li voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002. Sillä
muutetaan aiempia järj estelmiä huomattavasti pa rantamalla muita kuin
vastavuoroisia etuuksia ja  kannustamalla vahvasti pe rustyönormien noudattamista.
649. Tärkeimpänä tavoitteena on kannustaa tu ensaajamaita hyödyntämään paremmin
järjestelmän tarjoama t mahdollisuudet ja siten lisätä etuuskohtelun alaista tuontia.
Tämä tapahtuu parantamalla etuusmarginaaleja ja tekemällä järjestelmästähelppokäyttöisempi.
650. Uudessa GSP-järjeste lmässä on ainoastaan arkojen (S) ja  ei-arkojen (NS) tuotteiden
luokat, kun aiemmin luokkia oli neljä. Ei-ara t tuotteet pääsevät edelleen tulleitta
yhteisön markkinoille, kun taas muihin tuo tteisiin sovelletaan kiinteää 3,5 prosentin
alennusta arvotullien osalta ja 30 prosentin alennusta paljoustullien osalta. Uuteen
asetuksen sisältyy kuitenkin myös toimenpidekieltolauseke, jolla varmistetaan, ettätuote saa aiemman aset uksen mukaisen etuuskohtelun silloin, kun se on
edullisempaa.
651. Etuuksien asteittaisen vähent ämisen osalta sääntöjä on selkeytetty ja täydennetty.
Jotta järjestelmästä tulisi neutraa limpi ja puolueetto mampi, etuuksien
vähentämisedellytyksiä tutkitaan vuosittain. Vähennystä sovelletaan ainoastaan, jos
edellytykset täyttyvät kolmena perättäisen ä vuotena. Alat, joilla edellytykset eivät
täyty kolmena perättäisenä vuotena, otetaan takaisin järjestelmään.
652. Vähiten kehittyne itä maita koskevien erityisjär jestelyjen (vuoden 2001 helmikuussa
hyväksytty ns. kaikki paitsi aseet -alo ite) sekä huumeiden t uotannon ja laittoman
kaupan vastaista taistelua koskevien erit yisjärjestelyjen perusteella myönnettäviä
etuuksia sovelletaan edelleen muutoksitta.
9.1.4. Yhdistyneiden kansakuntien elintarv ike- ja maatalousjärjestö (FAO)
653. EU on osallistunut FAO:n jä senenä kyseisen järjestön eri elinten to imintaan ennen
kaikkea maataloutta, maailman elintarvikevarmuutta sekä perus- ja metsätuotteitakäsittelevien komiteoiden istuntoihin ja esittänyt niissä maatalouspolitiikkaansa jasuhtautumistaan elintarvikevarmuuteen.
157654. Se on myös osallistunut kansainvälisen ka svinsuojeluyleissopimuksen tarkistusta
koskeviin teknisiin neuvotteluihin, joissa pyrittiin mm. saattamaan kyseinenyleissopimus yhdenmukaiseksi Uruguayn ki erroksen päätösasiakirjaan sisältyvän
terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan sopimuksen kanssa.
655. Lisäksi komissio on osallistunut aktiivises ti FAO:n kehitysmaille antamaan tekniseen
apuun valmistauduttaessa WTO:ssa käytäv iin uusiin neuvotteluihin. Komissio on
myös osallistunut FAO:n järjestämiin keskustelutilaisuuksii n, joissa käsiteltiin
kauppaan liittyviä ei-kaupallisia kysymyksiä, kuten maataloudenmonitoiminnallisuutta ja sen vaikutusta vähemmän kehittyn eissä maissa.
656. Komissio osallistui myös ke säkuussa 2002 pidettyä Maailman
elintarvikehuippukokouksen viisivuotistarkastelua (WFS-fyl) koskevaankoordinaatio- ja valmistelutyöhön. Ens immäinen Maailman elintarvikehuippukokous
pidettiin Roomassa vuonna 1996, ja sen tavoitteena o li vähentää aliravittujen
ihmisten määrä puoleen nykyisestä tasosta vuoteen 2015 mennessä.
9.1.5. Terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsitte levä WTO:n komitea valvoo sitä, miten
jäsenet panevat sitoumukset täytäntöön.
9.1.5.1. Viljakauppaa koskeva yleissopimus657. Kansainvälinen viljaneuvosto päätti kolma nnessatoista istunnossaan (Lontoossa 12.
ja 13. kesäkuuta 2001) vuonna 1995 tehdyn viljakauppaa koskevan yleissopimuksen
(EYVL L 21, 27.1.1997, s. 47) mukaisesti pidentää yleissopimuksen voimassaoloakahdella vuodella 30. kesäkuut a 2003 asti (EYVL C 195, 11.7.2001).
9.1.6. Kansainvälinen sokerijärjestö658. Yhteisö teki kansainvälisen sokeris opimuksen neuvoston päätöksellä 92/580/EY
(EYVL L 379, 23.12.1992, s. 15), joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1993 kolmenvuoden ajaksi. Neuvosto valtuutti 28. ja 29. toukokuuta 2001 komission puoltamaanyhteisön nimissä kansainvälis essä sokerineuvostossa (ISC) pidetyssä äänestyksessä
vuonna 1992 tehdyn kansainvälisen soke risopimuksen voimassaolon jatkamista
31. joulukuuta 2003 saakka.
9.2. Kahdenväliset ja alueelliset kauppasuhteet
9.2.1. Yhdysvallat
659. Neuvottelut laajasta EU:n ja Yhdysvalto jen välisestä viinisop imuksesta jatkuivat.
Niiden tarkoituksena on helpottaa viinikauppaa ja samalla parantaaviininvalmistuksessa käyte ttävien eurooppalaisten ja amerikkalaisten nimitysten
suojaa ja varmistaa, että  viinivalmistajat noudattavat enologis ia vaatimuksia.
Edistymistä ei kuitenkaan tapahtunut, kos ka tulevaisuudessa käyttöönotettavasta
enologisten käytänteiden hyväksymisjärjes telmästä ei päästy sopuun. EY ehdotti, että
mahdolliset erimielisyydet saatettaisiin vä limieskäsittelyyn, kun taas Yhdysvallat
ehdotti keskinäistä tunnustamis ta ilman että sitoudutaan siihen, että "moitteettomia
käytänteitä" olisi välttä mättä noudatettava  tulevissa hyväksymisissä.
660. Yhdysvallat kantaa edelleen 100 prosen tin arvotullia 116,8 miljoonan Yhdysvaltojen
dollarin arvoisesta EU:n viennistä, mikä perustuu WTO:n välimiesten ns.hormonitapauksessa t odetusta menetyksestä antam aan tuomioon. Vastatoimenpiteet
158kohdistuivat erilaisiin tuotteis iin, joista keskeisimpiä o livat sianliha, hedelmämehut,
juusto sekä hedelmät ja  vihannekset. Pyrkimyksiä päästä sopuun vastaavasta
korvauksen tasosta jatke ttiin intensiivisesti vuonna 2001, jotta vastatoimenpiteet
voitaisiin lopettaa.
661. Banaanikiistassa päästiin Yhdysvaltojen kanssa yhteisymmärrykseen, jonka myötä
Yhdysvallat lopetti EU:n tuotteisiin soveltamansa 191 miljoonan Yhdysvaltojen
dollarin sanktiot.
662. Komissio seurasi tarkasti Yhdysvalto jen myöntämien tuotantoa ja kauppaa
vääristävien maataloustukien ja ylijäämän poistojärjestelmien käytön yleistymistä.Yhdysvaltojen viides hätäpaketti hy väksyttiin vuonna 2001 kuten edellisinäkin
vuosina. Komissio suhtautui varovaisen  myönteisesti Yhdysvaltojen hallituksen
syyskuussa 2001 julkaisemaan maatalouspolitiikan uudelleentarkasteluun, jossapainotettiin tarvetta välttää tuotantoa vääristäviä tukia. Myöhemmin kyseisenävuonna esitetyt Yhdysvaltojen uutta maat alouslainsäädäntöä koskevat ehdotukset
näyttäisivät kuitenkin johtavan nykyis ten tuotantoa ja kauppaa vääristävien
toimenpiteiden jatkumiseen. Komissi o valitti toukokuussa 2001 Yhdysvalloille
elintarviketuiksi verhottujen ylijäämän poistojärjestelmien osalta, että Yhdysvaltojenvehnälle myöntämiä ns. e lintarviketukia koskevista tiedoista käy jatkuvasti ilmi
hintojen käänteinen 90 prosentin va staavuussuhde viimeis ten 20 vuoden aikana:
jokaista yhden prosentin suuruista hinnan alenemista kohden Yhdysvaltojen
elintarviketuki kasvoi 3,28 prosenttia ja päinvastoin. Samalla kun komissio arvosteli
keinotekoista elintarviketukea, se painotti sitoutumistaan elintarvikevarmuuteen jatarvittaessa kokonaisuudessaan  avustuksina myönnettävään elintarviketukeen.
Komissio totesi Yhdysvaltojen kongressi n kirjanpitovirastolle, että koulujen
ateriatuiksi verhottujen uusien ylijäämän poisto-ohjelmien perustaminen onepäsuotavaa ennen kuin paikalliselle talouselämälle aiheutuvat jälkivaikutukset onarvioitu. Yhdysvaltojen tukemille vientiluotoille langetettavia kurinpitoseuraamuksiakoskevat neuvottelut epäonnist uivat loppujen lopuksi OECD:ssä, mutta asiaa puidaan
monenvälisesti WTO-neuvotteluissa. Komissio haluaa lakkauttaa Yhdysvaltojenmyöntämät WTO-sääntöjen vastaiset vientituet, myös Foreign Sales Corporation  -
tapauksessa maataloust uotteille myönnettävät tuet , ja valtion vientituet
hedelmäalalla.
663. Joulukuussa 2000 WTO:n valituselin vahvis ti paneelin heinä kuussa 2000 antaman
tuomion, jonka mukaan Yhdysvaltojen vehnägluteenin tuontisuoja oli sääntöjenvastainen. WTO:n riitojenr atkaisuelin hyväksyi tä män päätöksen 19. tammikuuta
2001. Tuontirajoituksia asettaessaan Yhdy svallat ei pystynyt  osoittamaan, että
väitetyt Yhdysvaltoje n teollisuudelle aiheutuneet haita t eivät olisi johtuneet muista
tekijöistä kuin tuonnista. Lisäksi Yh dysvallat ei ollut noudattanut riidan
ratkaisemiseen neuvotteluteitse tähtääviä WTO-menettelyjä ja se oli käyttänytkiintiötä syrjivällä tavalla. Tuomiosta huolimatta Yhdysvallat ei poistanut kiintiötä jaEU:n oli pakko ottaa käyttöön 14. elokuut a 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1804/98 
146 nojalla Yhdysvalloista tuotav asta 2,73 miljoonan tonnin suuruisesta
maissigluteenirehumäärästä ka nnettava tulli, jonka suuruus  on 5 euroa/tonni ja jota
sovelletaan 24. tammikuuta 2001 alka en. Yhdysvallat ei uusinut
vehnägluteenikiintiötä 1. kesäkuuta 2001, joten kyseinen kiintiö ja EU:n
maissigluteenirehusta kantama tulli lakkautettiin. Vehnägluteenia koskevan WTO-
                                                
146EYVL L 233, 20.8.1998, s. 1.
159tuomion myötä WTO-jäsenmaiden suoj atoimenpiteiden kaltaisten kauppaa
puolustavien välineiden vääri nkäyttö väheni huomattavasti.
664. Komissio seurasi tarkasti Yhdysvaltojen kon gressin tekemiä alo itteita, joilla pyritään
rajoittamaan maitotuotteiden tuontia, myös  EU:sta, ja perim ään siitä maksua.
665. Maissigluteenirehun valvontaryhmä  jatkoi säännöllisiä kokouksiaan.
9.2.2. Kanada666. Keskustelut jatkuivat vuoden alkupuolisko lla viiniä ja väkeviä alkoholijuomia
koskevan EU:n ja Kanadan välisen s opimuksen tekemisestä. Elokuussa neuvosto
antoi neuvotteluvaltuudet, jo issa painotetaan eurooppa laisten nimitysten suojaa,
viinien ja väkevien alkoholijuomien laatus tandardeja sisämarkki noilla ja Kanadan
provinssien alkoholimonopolien toimintaa. Ensimmäiset neuvottelut käytiin 7.–
8. marraskuuta 2001.
667. WTO:n välimies antoi tuomion menetyksen tasosta ns. hormonita pauksessa, ja tämän
tuomion perusteella Kanada  jatkaa 100 prosentin ar votullin kantamista EU:n
11,3 miljoonan Kanadan dollarin arvoisesta vientimäärästä, johon sisältyy lähinnä
sianlihaa, hedelmiä ja vihanneksia.
668. Kanada kumosi 20. maaliskuuta 2000 tasoitust ullin, jota se o li kantanut EU:sta
tuoduista sianlihajalosteista, mutta jatkoi ta soitustullin kantamista  eräistä Tanskasta
ja Alankomaista tuotavista  kinkkusäilykkeistä viiden vuoden ajan. Kanada jatkoi
3. marraskuuta 2000 tasoitustullin kantamis ta EU:sta tuotavasta puhdistetusta
sokerista, ja se soveltaa edelleen polkumyyntitoimenpiteitä tuotteen tuontiin
Tanskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta viiden vuoden
ajan.
669. Komissio jatkoi kaupan es teitä koskevaa tutkimusta, joka koski Parman kinkun
maantieteellisen nimityksen s uojan puuttumista Kanadassa.
670. Komissio seuraa edelleen huolestuneena Kanadan vehnäviraston ja muiden valtion
kaupallisten yritysten kaupallisia käytänteitä. Dohan kehitysohjelmaan sisällytettiinehdotuksia avoimuuden lisäämiseksi ja  kauppaa vääristävien käytänteiden
rankaisemiseksi WTO:ssa.
671. Maaliskuussa 2001 Kanadan hallitus lisäs i maataloustukia siten, että niiden
kokonaismäärä yhdessä provinssien myöntä mien tukien kanssa saattoi nousta 2,8
miljardiin Kanadan dollariin vuodessa.
9.2.3. Meksiko672. EU:n ja Meksikon välinen vapaakaupp asopimus tuli voimaan 1. heinäkuuta 2000.
Meksiko on myös sitoutunut neuvottelem aan viinisopimuksen tekemisestä EU:n
kanssa.
673. Sopimukseen sisältyvissä luetteloissa esite tään, millä tavoin eri maataloustuotteita
hallinnoidaan. Eräiden tuotteid en osalta tullit poistetaan välittömästi, kun taas eräissä
muissa tapauksissa tämä tapahtuu 3-10 vuotta sopimuks en voimaantulon jälkeen. EU
hyötyy ennen kaikkea siitä, että Meksiko vapauttaa viinien, väkevienalkoholijuomien ja oliiviöljyn tuonnin. EU  puolestaan vapauttaa rajoitetusti
160Meksikosta tuotavien tiettyjen lei kkokukkien, munien ja albumiinien, hunajan,
hedelmien, vihannesten sekä  appelsiini- ja ananasmehun tuonnin ja asettaa
väliaikaisen kiintiön avokadoj en tuonnille. Meksiko vapau ttaa viipymättä tai pian
useimpien edellä ma inittujen tuotteiden tuonnin EU :sta. Molemmilla sopimuspuolilla
on luettelo aroista tuotteista, joiden kauppaa ne eivät voi vapauttaa tässä vaiheessa,mutta jota tarkastellaan tu levaisuudessa. (EU:n varalla ololistaan sisältyvät mm.
banaanit, sokeri, naudanliha, maitotuotteet, riisi, maissi, sokerimaissi, tärkkelys jauseat hedelmä- ja vihanneslajit.) Yhteisen maatalouspolitiikan keskeiset osat, kutenEU:n tulohintajärjestelmä ja vientituet, on sisällytetty sopimukseen. Sopimukseensisältyy myös alkuperäsääntöjä koskeva pö ytäkirja, jossa määrätään eri tuotteiden
alkuperäaseman saavuttamiseksi vaadittavista edellytyksistä.
9.2.4. Mercosur674. Komissio antoi heinäkuussa 1998 ehdot usluonnoksen neuvotteluohjeista Euroopan
unionin ja Mercosurin välis en assosiointisopimuksen tekemistä va rten. Neuvosto
hyväksyi ehdotuksen 13. syyskuuta 1999.
675. EY:n neuvotteluvaltuuksissa asetetaan tavoitteeksi kattava kauppasopimus, jossa
määrätään sekä tavarakaupasta että palveluista, julkisista hankinnoista,
investoinneista, teollis- ja tekijänoikeuksista, kilpailusta ja riitojen ratkaisusta.Neuvotteluja käydään myös viiniä ja väkeviä alkoholijuomia koskevasta
sopimuksesta sekä terveys- ja kasvinsuojelusopimuksesta.
676. Tähän mennessä on käyty kuusi EU:n ja Mercosurin välistä neuvottelukierrosta.
Ensimmäinen kierros käynnistyi huhtikuussa 2000 Buenos Airesissa.
 Neuvottelujen
ensimmäinen vuosi omistettiin lähinnä töiden järjestelyyn, päätavoitteiden ja
neuvotteluperiaatteiden laatimiseen ja tietojen keräämiseen.
677. Heinäkuussa 2001 käynnistyneellä viidenne llä kierroksella EY  esitti yksipuolisesti
EY:n tariffitarjouksen, mikä vireytti prose ssia huomattavasti. EY :n tarjous kattaa
kaikki maataloustuotteet ja  siinä ehdotetaan tariffeista luopumista 2 200 miljoonan
euron suuruisen kauppamäärän osalta, mikä vastaa noin 80:tä prosenttiatullinalaisesta maatalouskaupasta. Kun tämä lisätään jo nyt tullivapaaseen 5 800miljoonan euron arvoiseen kauppaan, vapaak auppa kattaisi 8 000 miljoonaa euroa eli
90 prosenttia nykyisestä maatalouskaupasta.
678. Tarjous on jaettu kuuteen eri luokkaan. Neljän luokan osalta  arvotullit poistetaan
välittömästi tai asteitta in yhtä suurina osina kymmenen vuoden aikana sopimuksen
voimaantulon jälkeen.
679. Viiniä ja väkeviä alkoho lijuomia koskevan viidennen luokan osalta tullit poistetaan
asteittain. Viinin ja väkevi en alkoholijuomien osalta olisi tehtävä erillinen sopimus,
jossa määrättäisiin erityi sesti maantieteellisten merk intöjen vastavuoroisesta ja
yksinomaisesta suojasta, perinteisten nimitysten soveltuvasta suojasta ja keskinäisestitunnustettujen enologisten käytän teiden soveltamisluettelosta.
680. Erittäin arkoja aloja koskevan kuudennen l uokan osalta, jossa ka nnetaan sekatulleja
tai muita kuin arvotulleja , yhteisö on valmis vapauttamaan kauppaa aiempaa
enemmän etuustariffikiintiöissä annettavin asteittaisin myönnytyksin. Tällaisistamyönnytyksistä on neuvotelta va ottamalla huomioon kunkin tuotteen arkuus yhteisen
maatalouspolitiikan mukaisesti.
161681. Lokakuussa 2001 käynnistetyllä kuudennella  neuvottelukierrokse lla Mercosur esitti
EY:lle tariffitarjoukse n, joka koski vain 32:ta pros enttia koko nykyisestä kaupasta.
Ainoastaan 40 prosenttia EU:n maatalous tuotteiden viennistä kuului tämän
tarjouksen piiriin. Lisäksi Mercosur esitti tarjouksen ehdoksi lue ttelon edellytyksiä,
jotka vaikuttaisivat nykyiseen yhteiseen maatalouspolitiikkaan (tulohinta, kotimainentuki ja vientituet).
9.2.5. Chile682. EY:n Chilen kanssa käytäviä neuvotte luja koskevissa valtuuksissa asetetaan
tavoitteeksi kattava kauppasopimus, jossa määrätään sekä tavarakaupasta ettäpalveluista, julkisista hankinnoista, inve stoinneista, teollis- ja  tekijänoikeuksista,
kilpailusta ja riitojen ratk aisusta. Neuvotteluja käydään  myös viiniä ja väkeviä
alkoholijuomia koskevasta sopim uksesta sekä terveys- ja kasvinsuojelusopimuksesta.
683. Tähän mennessä on käyty seitsemän neuvottelukierrosta. Heinäkuussa 2001
molemmat sopimuspuolet esittivät va stavuoroiset tari ffitarjouksensa.
684. EY:n Chilelle esittämä tarj ous kattaa kaikki maataloust uotteet ja siinä ehdotetaan
tariffeista luopumista 650 miljoonan euron suuruisen ka uppamäärän osalta, mikä
vastaa noin 86:ta prosenttia tullinalaisesta maatalouskaupasta. Kun tämä lisätään jonyt tullivapaaseen 56 miljoonan euron arvois een kauppaan, vapaakauppa kattaisi 708
miljoonaa euroa eli 93 prosenttia nykyisestä maatalouskaupasta.
685. Tarjous on jaettu kuuteen eri luokkaan. Neljän luokan osalta  arvotullit poistetaan
välittömästi tai asteitta in yhtä suurina osina kymmenen vuoden aikana sopimuksen
voimaantulon jälkeen.
686. Viiniä ja väkeviä alkoho lijuomia koskevan viidennen luokan osalta tullit poistetaan
asteittain. Viinin ja väkevi en alkoholijuomien osalta olisi tehtävä erillinen sopimus,
jossa määrättäisiin erityi sesti maantieteellisten merk intöjen vastavuoroisesta ja
yksinomaisesta suojasta, perinteisten nimitysten soveltuvasta suojasta ja keskinäisestitunnustettujen enologisten käytän teiden soveltamisluettelosta.
687. Erittäin arkoja aloja koskevan kuudennen l uokan osalta, jossa ka nnetaan sekatulleja
tai muita kuin arvotulleja , yhteisö on valmis vapauttamaan kauppaa aiempaa
enemmän etuustariffikiintiöissä annettavin asteittaisin myönnytyksin. Tällaisistamyönnytyksistä on neuvotelta va ottamalla huomioon kunkin tuotteen arkuus yhteisen
maatalouspolitiikan mukaisesti.
688. Chilen ehdotus on jaettu kolmeen luokkaan, joissa tariffit ehdot etaan poistettaviksi
joko välittömästi taikka viid essä tai kymmene ssä vuodessa. Joitaki n tariffinimikkeitä
ei ole vielä luokiteltu mihinkään näistä  luokista. Maataloustuotteiden osalta
edellytetään, että EY poistaa sisäiset tuet ja vientituet.
9.2.6. Etelä-Afrikka689. EU:n ja Etelä-Afrikan väliset hankalat  neuvottelut viiniä ja  väkeviä alkoholijuomia
koskevista sopimuksista jatkuivat vuonna 2001. Sopimukseen päästiin tammikuussa
2002. Sopimuksen pääkohdat ovat tiivistettyinä seuraavat:
– maantieteellisten merkintöjen suoja,
162– enologiset käytänteet  ja suojalausekkeet,
– tuontilupien vastavuoroinen hyväksyminen, ja
– pulloissa tuotavien Etelä-Afrikan viinien tullittoman tariffikiintiön
suurentaminen nykyisestä 32 milj oonasta litrasta 42 miljoonaan litraan.
690. Komission ja Etelä-Afrikan edustajista  koostuva yhteinen viinikomitea valvoo
sopimuksen moitteetonta noudattamista. Komitea ssa käydään keskus teluja sellaisten
kysymysten ratkaisemiseksi (kuten tavaramerkit ja perinteiset nimitykset), joidenosalta EU:n ja Etelä-Afrikan viinisopimus edellyttää lisäneuvotteluja.
9.2.7. Japani ja Etelä-Korea9.2.7.1. Kahdenväliset kauppasuhteet Kor ean ja Japanin kanssa vuonna 2001.
691. Etelä-Korean ja Japanin kanssa käytäv issä neuvotteluissa keskityttiin edelleen
lähinnä sääntelyn purkamiseen sekä kasvien ja eläinten terveyttä ja terveys- jakasvinsuojelua koskevien kysymysten ratkaisemiseen, jotta erilaisten tuotteidenvienti voitaisiin aloittaa. Vuoden alussa  Japani hyväksyi periaatteessa EU:n
luonnonmukaisia tuotteita koskevat standardit, mu tta vuoden loppuun mennessä ei
oltu päästy lähellekään yhteisymmärrystä tällaiset tuotteet hyväksyvientarkastuslaitosten tunnus tamismenettely n osalta.
9.2.8. Uusi-Seelanti692. Maatalouden kokonaiskaupan ka nnalta EU on edelleen Uuden-Seelannin tärkein
lampaanlihan, kiivin, omenien ja viinin vientikohde. Tariffien ja määrän osalta
Uuden-Seelannin vientituo tteet saapuvat EU:hun ilma n suurempia ongelmia. EU:n
vahvistama Uuden-Seelannin lampaanlihan  kiintiö on 226 700 tonnia (josta 33 000
tonnia jäähdytettyä lampaanlihaa), voin kiintiö 76 000 tonnia ja cheddar-juustonkiintiö 20 000 tonnia.
693. Viinialalla Uusi-Seelanti pyysi poikkeusta  rikkidioksidin ja haihtuvan happoisuuden
osalta. EU:n lainsäädännön mukaan tä llainen poikkeus on mahdollinen eräille
viiniluokille, jos korkeampi rikkidioksidip itoisuus ja haihtuva happoisuus voidaan
perustella tietyissä luonnonol oissa tapahtuvalla tuota nnolla. Tehdäkseen päätöksen
tästä poikkeuksesta komissio pyysi marras kuussa 2001 lisätietoja  Uuden-Seelannin
viranomaisilta.
9.2.9. Välimeren alueen maat694. Euroopan unioni neuvottelee parhaillaan uus ista assosiaatiosop imuksista Välimeren
maiden kumppaniensa kanssa Barc elonan konferenssissa vuonna 1995 solmitun
Euro–Välimeri-kumppanuuden mukaisesti. Nämä sopimukset korvaavat 1970-
luvulla tehdyt yhteistyösopimukset. Uusi en sopimusten tarkoituksena on lisätä
kauppaa ja ottaa käyttöön vastavuoroiset kauppamyönnytykset maataloustuotteiden
osalta. Neuvottelut saatiin päätökseen Is raelin, Marokon ja Tunisian kanssa vuonna
1995 ja Jordanian ja palestiinalai shallinnon kanssa vuonna 1997. Neuvottelut
Egyptin kanssa saatiin päätökseen vuonna 1999, ja sopimu s allekirjoitettiin
kesäkuussa 2001. Neuvottelut ja tkuvat Algerian, Libanoni n ja Syyrian kanssa.
163695. Tunisian kanssa tehty sopimus tu li voimaan vuonna 1998, Marokon ja Israelin
kanssa tehdyt sopimukset vuonna 2000, vaikka Israelin kanssa sovitut
maataloustuotteiden vastavuoroiset myönn ytykset ja Marokon ka nssa tehdyn uuden
sopimuksen eräät määräykset tulivat vo imaan jo aiemmin. Palestiinalaishallinnon
kanssa sovitut maataloustuotteiden va stavuoroiset myönnytykset tulivat voimaan
väliaikaisesti vuonna 1997.
696. Marokon, Tunisian ja Israelin kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti näiden
sopimusten maataloutta koskevia l ukuja tarkastellaan uudelleen kaupan
vapauttamiseksi entistä laajemmin. Tätä koskevat neuvottelut saatiin päätökseenTunisian kanssa vuonna 2000, ja Israelin ka nssa käytävät neuvottelut ovat edenneet
pitkälle, kun taas Marokon kanssa ne uvotteluja ei ole vielä aloitettu.
697. Uusi järjestelmä tuli voimaan Turki ssa maataloustuotteiden osalta vuonna 1998.
Uuden järjestelmän noj alla etuusmenettely laajennetaan koskem aan EU:hun tuotavia
Turkin tuotteita, ja siinä määrätään myös myönnytyksistä Turkkiin vietävilleyhteisön maataloustuotteille. Turkin asettaman EU:n naudanlihan ja karjanvientikiellon vuoksi yhteisö ei ole saanut er äitä sopimuksessa määrättyjä etuuksia.
Parhaillaan neuvotellaan kom promissiratkaisusta, jolla  annettaisiin korvaukseksi
myönnytyksiä muiden tuotteiden osalta.
698. Malta ja Kypros ovat union iin liittymistä edeltävässä va iheessa, ja näin ollen ne
mukauttavat parhaillaan maatalouspolitiikka nsa yhteisön säännöstön mukaiseksi. On
tärkeää, että jäsenyydestä neuvottelevien KIE-maiden kanssa käytävässämaatalouskaupassa markkinat avautuisivat enemmän liittymistä valmistelevassavaiheessa. Komissio on tämän vuoksi ehdottanut, että maatalouskauppaa
vapautettaisiin myös nä iden maiden kanssa.
699. Malta ei ole edistynyt merkittävällä ta valla yhteisten mar kkinajärjestelyjen
lainsäädäntöjärjestelmän, hallinnollisen rakenteen eikä sääntelyn perustamisenosalta. Vaikka eläinlääkintään liittyviä näkökohtia valvotaan, te urastamoja koskeva
sääntely ei ole vielä yhteisön lain säädännön ja käytänteiden mukainen.
700. Kypros on edistynyt merkittävästi maat alouspolitiikkansa muka uttamisessa, ennen
kaikkea valtion monopolien poi stamisessa ja siihen liittyvissä uudistuksissa.
Markkinajärjestelyjen toimintaa on viel ä parannettava moni n kohdin. Kasvien ja
eläinten terveyttä koskevan sääntely n mukauttaminen yhteisön säännöstöön on
toteutunut vain osittain erityise sti rajatarkastusten osalta.
9.2.10. Länsi-Balkan701. Länsi-Balkanin maiden ka nssa noudatettavan vakautus- ja  assosiaatioprosessin sekä
Eurooppa-neuvoston Lissabonissa 23.–24. m aaliskuuta 2000 antamien päätelmien
mukaisesti neuvosto antoi 18. syyskuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 2007/2000,sellaisena kuin se on muutettuna aset uksella (EY) N:o 2563/2000, jolla Länsi-
Balkanin maiden kauppaa vapautetaan yksipuolisesti autonomisenakauppatoimenpiteenä. Albanian tasavallasta, Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kroatian
tasavallasta, entisestä Ju goslavian tasavallasta Make doniasta ja Jugoslavian
liittotasavallasta (Kosovo mukaan  luettuna) peräisin olevien maataloustuotteiden
tuonti on 1. marraskuuta 2000 alkaen täysin  vapaata lukuun ottamatta naudanlihaa,
johon sovellettavissa yk sittäisissä kiintiöissä myönnet ään ns. baby beef -tuotteille
164tullinalennus (ei kuitenkaan Albanian osa lta), ja viiniä, johon sovelletaan 545 000
hehtolitran suuruista tullitonta kiintiötä.
702. Entisen Jugoslavian tasavallan Ma kedonian kanssa tehty vakautus- ja
assosiaatiosopimus (VAS) allekirjoite ttiin 9. huhtikuuta 2001 ja vastaava Kroatian
tasavallan kanssa tehty sopimus 29. lokakuuta 2001. M aatalousalalla annetaan
vastavuoroiset kauppamyönnyt ykset viiniä lukuun ottama tta. Ratifioin timenettelyn
päätökseen saattamista odotettaessa vä liaikainen sopimus (IA) tuli voimaan
1. kesäkuuta 2001 entisen Jugoslavian tasavallan Makedoni an osalta ja
1. tammikuuta 2002 Kroatian ta savallan osalta VAS-sop imusten kauppaa koskevien
määräysten soveltamiseksi. Neuvoston hyvä ksymiskäsittelyssä olevat VAS- ja IA-
sopimusten lisäpöytäkirjat on tehty viinin osalta, ja niissä määrätään viinien nimiensekä väkevien ja maus tettujen alkoholijuomien nimit ysten vastavuoroisesta
tunnustamisesta, suojas ta ja valvonnasta.
703. Komissio antoi kesäkuussa 2001 suosit uksen VAS-neuvottelujen jatkamisesta
Albanian kanssa, ja tämän suosituksen  perusteella komissio toimitti neuvostolle
joulukuun 2001 alussa neuvotteluvaltuus luonnoksen tällaiste n neuvottelujen
käymiseksi.
9.2.11. AKT704. Cotonoussa 23 päivänä kesäkuut a 2000 allekirjoitetussa AKT–EU-
kumppanuussopimuksessa, jota kutsut aan myös nimellä Cotonoun sopimus,
sopimuspuolet sopivat tekeväns ä WTO-sääntöjen mukaisia uusia
talouskumppanuussopimuksia, joilla poistet aan asteittain sopimuspuolten väliset
kaupan esteet ja lisätään yhteistyötä kaikilla kaupan kannalta tärkeillä aloilla.Muodolliset sopimusneuvottelut aloitettiin vuonna 2002.