KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE annettu eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä 15 päivänä joulukuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1210/2010 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti /* COM/2014/0551 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE annettu eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä 15 päivänä joulukuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1210/2010[1] 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti 1. Johdanto Eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä 15 päivänä joulukuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1210/2010, jäljempänä ’asetus’, 12 artiklan 5 kohdan mukaan komission on esitettävä 30. kesäkuuta 2014 mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus. Tämä kertomus sisältää jäsenvaltioiden toimittamiin vuosikertomuksiin perustuvan yleiskatsauksen kyseisen asetuksen säännösten täytäntöönpanosta. Tarkoituksena on arvioida asetuksen toimintaa ja vaikutuksia. 2. Asetuksen (EU) N:o 1210/2010 tavoite 2.1 Yleistä Euron suojaamiseksi paremmin väärentämiseltä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1338/2001[2] edellytetään, että luottolaitokset ja maksutoimintansa asettamissa rajoissa myös muut maksupalvelujen tarjoajat sekä muut laitokset, jotka osallistuvat setelien ja metallirahojen käsittelyyn ja niiden jakeluun yleisölle, jäljempänä ’laitokset’, varmistavat, että niiden vastaanottamien eurosetelien ja -metallirahojen, jotka ne aikovat palauttaa kiertoon, aitous tarkistetaan ja havaitut väärennökset poistetaan kierrosta. Metallirahojen osalta tätä velvoitetta tarkennetaan asetuksessa (EU) N:o 1210/2010[3]. Asetuksen tavoitteena on varmistaa eurometallirahojen aitouden tuloksellinen ja yhdenmukainen tarkistaminen koko euroalueella antamalla sitovat säännöt kierrossa olevien eurometallirahojen aitouden yhteisten tarkistamismenettelyjen ja kansallisten viranomaisten kyseisiin menettelyihin soveltamien valvontamekanismien täytäntöönpanolle. Aitouden tarkistamismenettelyn tavoitteena on todentaa, että eurometallirahat ovat aitoja ja kiertoon kelpaavia. Asetuksessa säädetään, että aitouden tarkistamista koskevan velvoitteen täytäntöönpanosta huolehditaan metallirahankäsittelylaitteilla tai koulutetun henkilöstön avulla. Aitouden tarkistamismenettelyn jälkeen kaikki vääriksi epäillyt ja kiertoon kelpaamattomat metallirahat on lähetettävä kansalliseen metallirahojen tutkimuskeskukseen[4] tai muulle asianomaisen jäsenvaltion nimeämälle viranomaiselle. Asetuksessa vahvistetaan testausvaatimukset metallirahankäsittelylaitteille, säännöt kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelylle sekä valvontamekanismit, jotka jäsenvaltioiden on otettava käyttöön varmistaakseen, että laitokset täyttävät metallirahojen aitouden tarkistamiseen liittyvät velvoitteensa. Lisäksi asetuksessa säädetään velvoitteesta poistaa kiertoon kelpaamattomat metallirahat kierrosta. Komission päätöksellä 2005/37/EY[5] perustettu Euroopan teknis-tieteellinen keskus (ETTK) määrittää asetuksen täytäntöönpanoa koskevat suuntaviivat, jäljempänä ’ETTK:n suuntaviivat’, yhdenmukaisen teknisen täytäntöönpanon varmistamiseksi asetuksen 7 artiklan mukaisesti. 2.2 Asetuksen (EU) N:o 1210/2010 mukaiset kertomukset Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle vuosittain kertomus eurometallirahojen aitouden tarkistamista koskevasta toiminnastaan 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kertomuksissa on oltava tieto toteutettujen tarkastusten ja jäsenvaltioiden tarkastamien metallirahankäsittelylaitteiden määrästä, testituloksista, näiden laitteiden käsittelemästä metallirahamäärästä, analysoitujen vääriksi epäiltyjen eurometallirahojen määrästä ja hyvitettyjen kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen määrästä sekä yksityiskohtaiset tiedot jäsenvaltioiden asetuksen mukaisesti täytäntöönpanemista poikkeuksista. Komissio analysoi jäsenvaltioilta saamansa kertomukset ja antaa 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti talous- ja rahoituskomitealle vuosikertomuksen eurometallirahojen aitouden tarkistamista ja kiertoon kelpaamattomia eurometallirahoja koskevasta kehityksestä ja tältä osin saavutetuista tuloksista. Komissio (Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF) antoi kesäkuussa 2014 ensimmäisen kertomuksensa[6] talous- ja rahoituskomitealle. Kertomus kattoi vuoden 2012. Tämä kertomus esitetään Euroopan parlamentille ja neuvostolle 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Siinä keskitytään asetuksen toimintaan ja vaikutuksiin, ja siihen liittyy tarvittaessa säädösehdotuksia. 3. Asetuksen (EU) N:o 1210/2010 toiminta ja vaikutukset 3.1 Arviointimenetelmä Komissio (OLAF) on käyttänyt tämän kertomuksen perustana seuraavia tietolähteitä: jäsenvaltioilta saadut vuosikertomukset vuosilta 2012 ja 2013; komission talous- ja rahoituskomitealle esittämä vuosikertomus vuodelta 2012; kaikille jäsenvaltioille lähetetty kysely[7] asetuksen täytäntöönpanotason selvittämiseksi. Asetuksen keskeisiä aitouden tarkistamista koskevia säännöksiä on sovellettu 1. tammikuuta 2012 alkaen. Kun otetaan huomioon asetuksen täytäntöönpanosta saatujen kokemusten rajallisuus, komissio katsoo, että tämä kertomus muodostaa alustavan arvioinnin vuosikertomusten ja kyselyn puitteissa. Arvioinnin pääkohtia käsitellään lyhyesti seuraavassa jaksossa. 3.2 Jäsenvaltioiden antamien tietojen analyysi Asetus tuli voimaan tammikuussa 2012, ja suurin osa jäsenvaltioista on pannut sen täytäntöön. Täytäntöönpano on vielä kesken Suomessa, Luxemburgissa ja Irlannissa. Italia on ilmoittanut, että vain asetuksen III luku on pantu täytäntöön, ja valmistelee kansallista asetusta, jonka myötä koko asetus voidaan panna täytäntöön. Komission talous- ja rahoituskomitealle osoittaman, vuotta 2012 koskevan kertomuksen ja jäsenvaltioilta vuodelta 2013 saatujen tietojen perusteella voidaan havaita seuraavat kehityssuuntaukset. Aitouden tarkistamismenettelyssä käsiteltyjen metallirahojen määrä kasvaa (vuonna 2013 tarkistettiin yli 10 miljardin metallirahan aitous[8]). Käsiteltyjen metallirahojen lukumäärä kolmen suurimman yksikköarvon osalta kasvoi 6 prosenttia vuonna 2013[9]. Jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten määrä samoin kuin tarkastettujen metallirahankäsittelylaitteiden määrä kasvoi[10]. Myös vaatimusten mukaisten laitteiden (jotka ovat läpäisseet 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tunnistustestin) lukumäärä kasvoi. Näin ollen vaatimusten vastaisten laitteiden lukumäärä väheni. 3.2.1 Eurometallirahojen aitouden tarkistamista koskeva 3 artikla Asetuksen 3 artiklassa velvoitetaan laitokset tarkistamaan metallirahojen aitous joko metallirahankäsittelylaitteilla tai koulutetun henkilöstön avulla. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat, että laitokset käyttävät tarkistuksessa enimmäkseen metallirahankäsittelylaitteita ja vähemmässä määrin koulutettua henkilöstöä. Slovakiassa, Alankomaissa, Portugalissa, Maltassa, Irlannissa ja Itävallassa tarkistuksessa käytetään pelkästään metallirahankäsittelylaitteita[11]. Suurin osa jäsenvaltioista vahvisti, että vääriksi epäillyt metallirahat lähetetään kansallisiin metallirahojen tutkimuskeskuksiin. 3.2.2 Testausvaatimusta ja metallirahankäsittelylaitteiden säätämistä koskevat 4 ja 5 artikla Asetuksen 4 artiklassa edellytetään metallirahojen aitouden tarkistamisessa käytettävien laitteiden testaamista. ETTK:lla[12] on tärkeä rooli varmistettaessa, että euroalueella käytetään metallirahojen aitouden tarkistamisessa ainoastaan laitteita, jotka tunnistavat väärennetyt rahat. ETTK julkaisee asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun luettelon tunnistustestin läpäisseistä laitteista komission (OLAF) verkkosivuilla. Kaikissa jäsenvaltioissa – Kreikkaa[13] lukuun ottamatta – laitokset käyttävät komission (OLAF) verkkosivuilla lueteltuja laitteita. Asetuksen 5 artiklan mukaan nimettyjen kansallisten viranomaisten on huolehdittava metallirahankäsittelylaitteiden testauksesta. Useimmat jäsenvaltiot ovat nimenneet kansallisen metallirahojen tutkimuskeskuksen suorittamaan tunnistustestit. Jotta laitteet havaitsisivat uudenlaisia väärennöksiä, niitä on säädettävä. Tämän vuoksi ETTK arvioi säännöllisesti yhdessä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa käytettävän testipakkauksen, jotta metallirahankäsittelylaitteiden tunnistuskyky säilyy. 3.2.3 Jäsenvaltioiden suorittamaa valvontaa koskeva 6 artikla Asetuksen 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä vuosittaisia tarkastuksia laitoksissa paikan päällä. Lisäksi siinä vahvistetaan, miten tarkastukset olisi tehtävä. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat tekevänsä 6 artiklan mukaisia tarkastuksia paikan päällä. Italia, Luxemburg, Kreikka, Malta ja Suomi[14] ilmoittivat, etteivät ne ole vielä tehneet tarkastuksia. Tarkastettujen metallirahankäsittelylaitteiden prosenttiosuus, siten kuin se on määritetty 6 artiklan 3 kohdassa, näyttää saatujen tietojen perusteella olevan jäsenvaltioiden kannalta tarkoituksenmukainen. Useimmat jäsenvaltiot ovat paikan päällä tehtyjen tarkastusten perusteella ilmoittaneet, että yksi tärkeimmistä syistä siihen, ettei asetusta ole noudatettu, on se, että laitteet eivät ole läpäisseet tunnistustestiä[15]. Esimerkiksi on tapahtunut niin, että metallirahankäsittelylaitteet eivät ole hylänneet tunnettuja eurometallirahojen väärennystyyppejä tai kiertoon kelpaamattomia metallirahoja. Muita syitä siihen, ettei asetuksen säännöksiä ole noudatettu, ovat muun muassa sisäisten valvontamenettelyjen[16] ja koulutetun henkilöstön[17] puute. 3.2.4 Kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen kierrosta poistamista ja niiden hyvittämistä koskeva 8 artikla Asetuksen 8 artiklassa edellytetään, että kiertoon kelpaamattomat eurometallirahat poistetaan kierrosta ja tuhotaan pysyvällä fyysisellä muodonmuutoksella. Kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat poistavansa havaitut kiertoon kelpaamattomat metallirahat kierrosta 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja hyvittävänsä ne 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Suurin osa jäsenvaltioista, Sloveniaa ja Viroa[18] lukuun ottamatta, on ilmoittanut, että kiertoon kelpaamattomat metallirahat tuhotaan. Komissio pyysi jäsenvaltioiden rahapajojen johtajien työryhmää (MDWG)[19] tekemään selvityksen kiertoon kelpaamattomien metallirahojen demonetarisointiin liittyvistä parhaista käytänteistä[20]. Tavoitteena on auttaa jäsenvaltioita soveltamaan tehokkaasti kierrosta poistettujen metallirahojen tuhoamista koskevia säännöksiä. 3.2.5 Käsittelymaksuja koskeva 9 artikla ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen pakkaamista koskeva 10 artikla Asetuksen 9 artiklassa säädetään joustavasta käsittelymaksujärjestelmästä, jota sovelletaan kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen hyvittämiseen ja vaihtamiseen uusiin. Useimmilla jäsenvaltioilla ei ole kiertoon kelpaamattomien metallirahojen hyvittämiseen ja uusiin vaihtamiseen sovellettavia käsittelymaksuja, ja eräät muut vähentävät käsittelymaksun metallirahojen hyvityksestä 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti[21]. Asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään hyvitettävien tai uusiin vaihdettavien, kiertoon kelpaamattomien metallirahojen pakkaamisesta. Useimmat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet soveltavansa standardoituja pakkausvaatimuksia, kun kiertoon kelpaamattomia metallirahoja lähetetään hyvitettäviksi[22]. Eräät jäsenvaltiot ilmoittivat käyttävänsä 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua poikkeusta ja soveltavansa kansallisten sääntöjen mukaisia pakkausvaatimuksia[23]. 3.2.6 Kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen tarkastuksia koskeva 11 artikla Asetuksen 11 artiklassa vahvistetaan ohjeet kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen tarkastuksesta ja annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus säätää lisätoimenpiteistä. Useimmat jäsenvaltiot mainitsivat, että kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen tarkastuksessa noudatetaan asetuksen 11 artiklan 1 kohdan mukaista kansallista menettelyä[24]. Muutamat jäsenvaltiot ovat kuitenkin säätäneet lisätoimenpiteistä, kun on kyse 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen metallirahojen lähettämisestä[25], suojellakseen kiertoon kelpaamattomien metallirahojen tarkastuksesta vastaavien laitosten työntekijöiden terveyttä. 3.2.7 Raportointia, tietojen välittämistä ja arviointia koskeva 12 artikla Asetuksen 12 artiklassa on säännöt laitosten, jäsenvaltioiden ja komission toteuttamasta raportoinnista. Jäsenvaltiot eivät noudata 12 artiklan 1 kohdassa ja ETTK:n suuntaviivoissa vahvistettua raportointivelvoitetta täysimääräisesti. Komissio katsoi talous- ja rahoituskomitealle osoitetussa vuoden 2012 kertomuksessaan, että jäsenvaltioiden raportointivelvoite kaipaa kuitenkin vielä hienosäätöä, jotta komissio voi muodostaa kattavan kuvan jäsenvaltioissa käytössä olevista metallirahojen aitouden tarkistamismenettelyistä. Jäsenvaltioiden kertomukset eivät ole vielä riittävän täydellisiä tai yhtenäisiä eikä niitä aina toimiteta määräajassa. Useimmat jäsenvaltiot, Viroa ja Italiaa[26] lukuun ottamatta, ilmoittivat, että niiden laitokset täyttävät tyydyttävästi 12 artiklan 2 kohdan vaatimuksen. Suurin osa jäsenvaltioista ilmoitti noudattavansa 12 artiklan 3 kohdan vaatimusta asettaa eurometallirahojen hyvittämistä tai vaihtoa varten nimettyjä viranomaisia koskevat tiedot saataville verkkosivuilla ja muissa asiaa koskevissa julkaisuissa[27]. 3.2.8 Seuraamuksia koskeva 13 artikla Asetuksen 13 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt asetuksen täytäntöönpanon edellyttämistä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista toimenpiteistä. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat, että asetuksen rikkomisesta on säädetty hallinnollisia seuraamuksia, esimerkiksi sakkoja ja muita hallinnollisia toimenpiteitä, kuten metallirahojen käsittelyä koskevien toimilupien peruuttaminen[28]. 4. Päätelmät 4.1 Yleistä Jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen perusteella aitouden tarkistamismenettely on käytössä useimmissa euroalueen jäsenvaltioiden laitoksissa. Kukin jäsenvaltio on nimennyt asetuksen 2 artiklan c alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kansalliset viranomaiset. Metallirahankäsittelylaitteilla on keskeinen rooli aitouden tarkistamisprosessissa, ja niitä säädetään asetuksen mukaisesti. Useimmat euroalueen jäsenvaltiot tarkastavat, että laitokset täyttävät metallirahojen aitouden tarkistamiseen liittyvät velvoitteensa asianmukaisesti. Kaikki euroalueen jäsenvaltiot noudattavat vaatimusta poistaa kierrosta siihen kelpaamattomat metallirahat. Voitaisiin kuitenkin harkita joitain parannuksia käsittelytapaan, jolla jäsenvaltiot poistavat kiertoon kelpaamattomat metallirahat kierrosta. 4.2 Asetuksen (EU) N:o 1210/2010 mahdollisen muuttamisen arviointi Kun otetaan huomioon asetuksen täytäntöönpanosta saatujen kokemusten vähäisyys, tässä vaiheessa on vielä liian aikaista suunnitella lainsäädäntöehdotusta[29]. Jäsenvaltioiden raportointivelvoite kaipaa vielä hienosäätöä, jotta komissio voi muodostaa kattavan kuvan jäsenvaltioissa käytössä olevista metallirahojen aitouden tarkistamismenettelyistä. Tämän vuoksi komission (OLAF) on arvioitava edelleen asetuksen mahdollisen muuttamisen tarkoituksenmukaisuutta. Eräät jäsenvaltiot ovat kuitenkin jo yksilöineet eräitä parannettavia aloja seuraavasti[30]: 3 artikla On ehdotettu, että asetuksen 3 artiklan 1 kohtaa olisi muutettava ja otettava käyttöön uusi laiteluokka, jota voitaisiin käyttää tarkistamiseen liittyvien velvoitteiden noudattamiseksi 3 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan lisäksi.[31] 6 artikla On ehdotettu, että kansallisten viranomaisten keskuspankkitiloissa, joita ei tällä hetkellä katsota asetuksessa tarkoitetuiksi ”laitoksiksi”, käsittelemien metallirahojen määrä olisi otettava huomioon arvioitaessa 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun 25 prosentin määrää koskevan vaatimuksen noudattamista. Lisäksi on ehdotettu, että vuotuisten velvoitteiden noudattaminen olisi yhdistettävä tarkastettujen laitosten lukumäärään tarkastettujen metallirahankäsittelylaitteiden määrän sijasta.[32] Toisaalta on ehdotettu, että vuotuisten paikan päällä tehtävien tarkastusten suunnittelua ja toteuttamista koskevien sääntöjen yksityiskohtaisuutta olisi vähennettävä. 8 artikla On ehdotettu, että asetuksen 8 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja kiertoon kelpaamattomien metallirahojen hyvittämistä koskevia edellytyksiä olisi yhdenmukaistettava edelleen erilaisten kansallisten käytäntöjen vuoksi. 4.3 Tulevaisuuden näkymiä Komissio (OLAF) aikoo toteuttaa uuden arvioinnin ottaen edellä esitetyn huomioon. Arviointinsa perusteella se keskustelee jatkotoimista sidosryhmien kanssa. Vaihtoehtoina voisivat olla asetuksen muuttaminen tai ETTK:n suuntaviivojen selventäminen. Arviointi perustuu keskusteluihin esimerkiksi komission metallirahojen väärennyksiä käsittelevän asiantuntijaryhmän[33] puitteissa. Komissio ilmoittaa saavutetusta edistyksestä tulevissa vuosikertomuksissa 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti. [1]EUVL L 339, 22.12.2010, s. 5. [2]EYVL L 181, 4.7.2001, s. 6. [3]Eurosetelien osalta velvoitetta tarkennetaan puolestaan Euroopan keskuspankin päätöksessä EKP/2010/14 (EUVL L 267, 9.10.2010, s. 1). [4]Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1338/2001 5 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot perustavat tai nimeävät kansalliset metallirahojen tutkimuskeskukset. [5]Komission päätös, tehty 29 päivänä lokakuuta 2004, Euroopan teknis-tieteellisen keskuksen (ETTK) perustamisesta ja teknisten toimien koordinoinnista eurometallirahojen väärentämisen torjumiseksi (EUVL L 19, 21.1.2005, s. 73). [6]COM(2014) 277. [7]Liite I. [8]Liite II – kuvio 1. [9]Kuitenkin jäsenvaltioiden tarkastamilla metallirahankäsittelylaitteilla käsiteltyjen metallirahojen määrä väheni. Tämä voi johtua siitä, että jäsenvaltiot soveltavat vuorotteluperiaatetta päättäessään, mitkä metallirahankäsittelylaitteet olisi tarkastettava 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti. [10] Liite II – kuvio 2. [11]Jäsenvaltioiden kyselyyn antamien vastausten perusteella. Italia, Ranska ja Suomi eivät antaneet tätä koskevia tietoja. [12]ETTK toimii komission yhteydessä Brysselissä OLAFin alaisuudessa (komission päätöksen 2005/37/EY 1 artikla, EUVL L 19, 21.2.2005, s. 73). [13]Kreikka ilmoitti, että sen käyttämiä laitteita ei ole lueteltu komission (OLAF) verkkosivuilla, koska sille on myönnetty 4 artiklan 2 kohdan mukainen erityinen poikkeus. [14]Suomi ei raportoinut vuodelta 2012 kuten 12 artiklan 1 kohdassa edellytetään. [15]DE, CY, EE, NL, PT, BE, FR ja IE. [16]NL, FR, SP ja IE. [17]CY. [18]Slovenia ja Viro ilmoittivat vastauksessaan kyselyyn säilyttävänsä kiertoon kelpaamattomat metallirahat. Näin siksi, että näissä jäsenvaltioissa kiertoon kelpaamattomien metallirahojen määrä on suhteellisen pieni. [19]Jäsenvaltioiden rahapajojen johtajien työryhmä on EU:n jäsenvaltioiden rahapajojen johtajien epävirallinen ryhmä, joka toimii eurometallirahoista vastaavan (ja talous- ja rahoituskomiteaan kuuluvan) alakomitean valtuutuksella. [20]Rahapajojen johtajien työryhmä vahvisti selvityksen tulokset, joihin sisältyi suositus parhaiksi käytänteiksi. [21]CY, SK, HR, BE, LU, MT, IE ja AT soveltavat käsittelymaksua, joka vähennetään kiertoon kelpaamattomien metallirahojen hyvityksestä. [22]Lukuun ottamatta seuraavia: FI, DK, SK, EE ja FR. [23]DE, CY, NL ja SP ilmoittivat soveltavansa asetuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisia poikkeuksia. [24]DK, NL, FR, LU ja MT ilmoittivat, että niillä ei ole kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen tarkastusmenettelyä. [25]DE, BE, IT ja LU. [26]Italiassa valmistellaan kansallista asetusta, jossa vahvistetaan sitovat säännöt laitosten suorittamalle raportoinnille ja tiedottamiselle. [27]Lukuun ottamatta seuraavia: EE, LV ja FI. [28]Lukuun ottamatta seuraavia: FI, DK, EE, IE ja LU. [29]Kertomukseen voidaan liittää tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia asetuksen yksityiskohtaisemmasta täytäntöönpanosta tai sen muuttamisesta erityisesti 6 ja 8 artiklan osalta, kuten asetuksen 12 artiklan 5 kohdassa säädetään. [30]Näitä ehdotuksia tekivät kansalliset metallirahojen tutkimuskeskukset kyselyn puitteissa. [31]Ehdotettu teksti kuuluu seuraavasti: ”c) metallirahojen vaihto- ja talletusautomaateilla, jotka poistavat käytöstä väärennetyt, väärennetyiksi epäillyt ja kiertoon kelpaamattomat metallirahat eivätkä anna niitä takaisin käyttäjälle”. [32]Ehdotettu teksti kuuluu seuraavasti: ”kussakin jäsenvaltiossa vuosittain tarkastettavien metallirahankäsittelypaikkojen määrän on oltava sellainen, että kyseisillä paikoilla mekaanisesti käsiteltyjen eurometallirahojen määrä vuodessa on vähintään 25 prosenttia niiden metallirahojen yhteenlasketusta kumulatiivisesta nettomäärästä, jonka kyseinen jäsenvaltio on laskenut liikkeeseen eurometallirahojen käyttöönotosta edellisen vuoden loppuun; niiden käsiteltyjen eurometallirahojen määrä, joita käytetään laskettaessa 25 prosentin määrää koskevan vuotuisen velvoitteen noudattamista, voi olla edellisen vuoden todellinen määrä tai laitosten ilmoittamiin tietoihin perustuva arvio vuoden ensimmäiseltä puoliskolta”. [33]Metallirahojen väärennyksiä käsittelevä asiantuntijaryhmä kokoontuu yleensä kahdesti vuodessa keskustelemaan eurometallirahojen väärentämiseen liittyvistä teknisistä seikoista. Muut asialistalla olevat aiheet koskevat eurometallirahojen väärennystilannetta ja kansallisten metallirahojen tutkimuskeskusten toimintoja jäsenvaltioissa, mitalien tai rahakkeiden samankaltaisuutta eurometallirahoihin verrattuna ja metallirahojen aitouden tarkistusmenettelyiden toteuttamista. Kuvio 1 Kuvio 2 Kysely Euroopan parlamentin ja neuvoston 15 päivänä joulukuuta 2010 antaman asetuksen (EU) N:o 1210/2010 täytäntöönpanosta. Tähdellä (*) merkityt kentät ovat pakollisia. Seuraavan kyselyn tarkoituksena on seurata ja arvioida eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä 15 päivänä joulukuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1210/2010 täytäntöönpanoa. Tunnistuskentät Maa* Organisaatio* Yhteystiedot (sähköpostiosoite ja puhelinnumero)* Kysely Onko asetus (EU) N:o 1210/2010 pantu täytäntöön maassanne?* Kyllä Ei Milloin? Ilmoittakaa kansallinen säädös (jos olemassa).* Jos ei ole, koska asetus (EU) N:o 1210/2010 pannaan täytäntöön?* Mikä osuus (%) tarkistusmenettelystä suoritetaan metallirahankäsittelylaitteilla ja mikä osuus koulutetun henkilöstön avulla? (3 artiklan 1 kohta)* Lähetetäänkö vääriksi epäillyt metallirahat nimetyille kansallisille viranomaisille? (3 artiklan 2 kohta)* Kyllä Ei Onko laitosten käyttämät laitteet lueteltu 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla verkkosivuilla? (4 artikla)* Kyllä Ei Jos ei ole, mikä on luettelossa mainitsemattomien laitteiden osuus?* Mikä on niiden laitteiden osuus, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia 1.1.2015 alkaen, koska poikkeus päättyy? (4 artiklan 2 kohta)* Missä metallirahankäsittelylaitteiden säätämiseen liittyvä tunnistustesti suoritetaan? (5 artikla)* kansallisen metallirahojen tutkimuskeskuksen tiloissa valmistajan tiloissa muualla Tarkentakaa.* Suoritetaanko maassanne paikan päällä tehtäviä tarkastuksia? (6 artikla)* Kyllä Ei Jos ei tehdä, ilmoittakaa tärkeimmät syyt siihen. (6 artiklan 2 kohta)* Liittyykö tarkastettavien metallirahankäsittelylaitteiden lukumäärään ongelmia, jotka koskevat laitteiden käsittelemien eurometallirahojen määrää? (6 artiklan 3 kohta)* Mitkä ovat paikan päällä tehtävien tarkastusten osalta suurimmat syyt siihen, etteivät vaatimukset täyty? (6 artiklan 6 kohta)* kirjallisten menettelyohjeiden puute tarvittavien henkilöresurssien puute väärennettyjen / kiertoon kelpaamattomien metallirahojen luovuttamista koskevien kirjallisten menettelyohjeiden puute sisäisten valvontamenettelyiden puute tunnistustestiä ei läpäistä muu syy Tarkentakaa.* Poistetaanko kiertoon kelpaamattomat metallirahat kierrosta? (8 artikla)* Kyllä Ei Miten? Mitä menettelyjä sovelletaan? (8 artiklan 2 kohta)* Kuinka monta kiertoon kelpaamatonta metallirahaa poistettiin kierrosta vuonna 2013? Esittäkää numerotietoja.* Hyvitetäänkö kiertoon kelpaamattomat metallirahat?* Kyllä Ei Esittäkää numerotietoja.* Tuhotaanko kiertoon kelpaamattomat metallirahat?* Kyllä Ei Kuvailkaa tuhoamisprosessia ja -menetelmiä. (8 artiklan 3 kohta)* Peritäänkö kiertoon kelpaamattomien metallirahojen hyvittämisestä käsittelymaksuja? (9 artikla)* Kyllä Ei Miten menettelyä sovelletaan?* Onko siihen poikkeuksia? Tarkentakaa.* Mikä on hyvityksestä perittävä suurin (mahdollinen) käsittelymaksu?* Käytetäänkö standardoituja pakkauksia palautettaessa kiertoon kelpaamattomia metallirahoja hyvitettäviksi? (10 artiklan 1 kohta)* Kyllä Ei Mitä pakkausmenettelyjä sovelletaan hyvitettäviin kiertoon kelpaamattomiin metallirahoihin? Tarkentakaa.* Sovelletaanko 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia?* Onko käytössä menettelyä kiertoon kelpaamattomien metallirahojen tarkastamiseksi? (11 artiklan 1 kohta)* Kyllä Ei Mitä vaatimuksia siinä sovelletaan?* Mitä toimenpiteitä on otettu käyttöön 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun metallirahojen palauttamisen osalta?* Mikä viranomainen vastaa tietojen raportoinnista komissiolle? (12 artikla)* Noudattavatko laitokset tyydyttävästi tätä vaatimusta? (12 artiklan 2 kohta)* Onko asetuksen (EU) 1210/2010 rikkomisesta määrättävät seuraamukset otettu käyttöön? (13 artikla)* Kyllä Ei Mitkä viranomaiset vastaavat seuraamusten täytäntöönpanosta?* Mitä seuraamuksia sovelletaan?*