Virallinen lehti nro C 198 , 08/07/1996 s. 0191



A4-0184/96 Päätöslauselma entisen Jugoslavian jälleenrakentamista koskevasta komission tiedonannosta (SEK(95)1597 - C4-0595/95) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (SEK(95)1597 - C4-0595/95), - ottaa huomioon entisen Jugoslavian tilanteesta aikaisemmin 26. lokakuuta 1995 (( EYVL C 308, 20.11.1995, s. 145)), 14. joulukuuta 1995 (( EYVL C 17, 22.1.1996, s. 147)), 29. helmikuuta 1996 (( EYVL C 78, 18.3.1996, s. 33)), 14. maaliskuuta 1996 (( EYVL C 96, 1.4.1996, s. 230)) ja 18. huhtikuuta 1996 (( Istunnon pöytäkirja 18.4.1996, osa II, kohta 13)) antamansa päätöslauselmat, - ottaa huomioon 21. marraskuuta 1995 tehdyn Daytonin rauhansopimuksen, joka allekirjoitettiin Pariisissa 14. joulukuuta 1995, sekä Lontoossa 8. ja 9. joulukuuta 1995 pidetyn rauhan täytäntöönpanoa koskevan konferenssin johtopäätökset ja Roomassa 18. ja 19. helmikuuta 1996 käydyt neuvottelut, sekä Brysselissä 12. ja 13. huhtikuuta 1996 pidetyn rahoittajien konferenssin johtopäätökset, - ottaa huomioon 23. huhtikuuta 1996 järjestetyn, entisen Jugoslavian jälleenrakennusta koskevan julkisen kuulemistilaisuuden tulokset, - ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan lausunnon (A4-0184/96), A. on vakuuttunut siitä, että neljä vuotta kestäneen sodan ja tuhoamisen jälkeen pysyvää rauhaa ei voida rakentaa vain sotilaallisin keinoin, vaan sen on perustuttava aitoon sovitteluhaluun ja sitä on tuettava asianmukaisella lainkäytöllä, sitä vastaavalla yleisellä järjestyksellä, taloudellisella jälleenrakentamisella ja demokraattisten rakenteiden luomisella, B. on vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin on oltava avaintehtävässä, kun kansainvälinen yhteisö yhdessä pyrkii panemaan täytäntöön rauhansuunnitelman siviilejä koskevat näkökohdat ja osallistumaan Bosnia-Hertsegovinan ja muiden tuhoutuneiden alueiden jälleenrakentamiseen, C. on tietoinen siitä, että koko sodan ajan EU oli humanitaarisen avun pääantaja ja että myös 20. ja 21. joulukuuta 1995 järjestetyn rahoittajien konferenssin jälkeen vuoden 1996 alkukuukausina juuri EU teki huomattavia taloudellisia sitoumuksia jälleenrakennusta varten, D. panee merkille Firenzen konferenssin vaikutukset Bosnia-Hertsegovinan rauhansopimuksen täytäntöönpanoon erityisesti suhteessa vaalien järjestämiseen, henkilöiden vapaaseen liikkumiseen ja pakolaisten palaamiseen, E. palauttaa mieleen, että jälleenrakennuksen tukemiseen on kytketty seuraavat poliittiset ehdot, joita tuen saajien on noudatettava: - lain, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien, mukaan luettuna vähemmistöjen oikeudet, kunnioittaminen, - pakolaisten ja hätäsiirtolaisten oikeus palata kotiseudulleen vapaaehtoisesti, - vankien vapauttaminen ja täysi yhteistyö kansainvälisen sotarikostuomioistuimen kanssa, - henkilöiden vapaan liikkuvuuden turvaaminen, erityisesti Bosnia- Hertsegovinassa, F. on vakuuttunut siitä, että eri etnisten ja uskonnollisten ryhmien välisen sovinnon edistämisen ja yhteiselon sekä vastavuoroisen luottamuksen palauttamisen tavoitteen olisi oltava kaikkien jälleenrakennusponnistelujen johtotähtenä, G. katsoo, että jälleenrakennus ei voi onnistua, ellei kehitetä kansalaisyhteiskuntaa, joka luo vakaan perustan kestävälle rauhalle, H. panee merkille uudet yritykset Bosnia-Hertsegovinan tilanteen horjuttamiseksi, kuten kroaattien «Herzeg-Bosnan» tasavallan separatistihallituksen itsenäisyysjulistus, väkivaltaiset hyökkäykset entistä pääministeriä Haris Silajdzicia vastaan, sekä muut välikohtaukset, jotka voivat vaarantaa vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien järjestämisen Bosnia-Hertsegovinassa, I. tunnustaa, että poliittisten olojen parantaminen, sovinto, uudelleen integrointi ja jälleenrakennus edellyttävät pitkän aikavälin ponnisteluja, jotka ulottuvat paljon pitemmälle kuin siihen päivään, johon asti IFOR- joukkojen käytöstä on sovittu, J. tunnustaa hallituksista riippumattomien järjestöjen korvaamattoman tehtävän niiden toimiessa usein vaikeissa olosuhteissa, ilman tarvittavia varoja ja ilman toiminnan yhteensovittamista, 1. Pitää tervetulleena rauhansuunnitelman sotilaallisen ulottuvuuden täytäntöönpanossa toistaiseksi saavutettua edistystä sekä sen siviilejä koskevan osuuden toteuttamisen kannalta välttämättömien rakenteiden luomista; tuo tässä suhteessa julki luottamuksensa ja tukensa korkean edustajan, Euroopan komission, kansainvälisten järjestöjen ja kentällä toimivien kansalaisjärjestöjen työtä kohtaan; 2. Katsoo, että rauhan ja sovinnon varmistaminen sekä entisen Jugoslavian jälleenrakennus ovat EU:n kaikkien aikojen suurin ulko- ja turvallisuuspoliittinen haaste, huolimatta siitä, että rauhansopimuksen täytäntöönpano on koko kansainvälisen yhteisön vastuulla, ja että se on unionin julkisen mielipiteen kannalta tärkeä mittapuu yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan uskottavuuden kannalta; tukee siksi voimakkaasti kaikkia pyrkimyksiä, joihin EU voi myötävaikuttaa poliittisesti, rahoituksellisesti ja taloudellisesti; 3. On sitä mieltä, että jälleenrakennusohjelman yhteydessä myönnettävää tukea ei olisi annettava viranomaisille, jotka eivät kunnioita Daytonin rauhansopimusten määräyksiä ja erityisesti sen ihmisoikeusulottuvuutta; I. Sovinto ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen 4. On vakuuttunut siitä, että neljä vuotta kestäneiden sodan, tuhoamisen ja siviiliväestön joukkomurhien jälkeen sovinnon ja kestävän rauhan tielle voidaan astua vain, jos sotarikoksiin syyllistyneet, erityisesti pahimmat sodanlietsojat, tunnistetaan, pidätetään ja tuodaan Haagin kansainväliseen tuomioistuimeen vastaamaan teoistaan; korostaa, että myös paikallisilla viranomaisilla on velvollisuus paikantaa ja pidättää sotarikoksista epäiltyjä; korostaa, että kansainvälisen yhteisön on siksi vaadittava, että Haagin kansainvälisen sotarikostuomioistuimen kanssa tehtävä aktiivinen yhteistyö on edellytys kaiken muun jälleenrakennusavun kuin humanitaarisen avun saamiseksi; 5. Pyytää Yhdistyneitä kansakuntia muuttamaan kansainvälisen sotarikostuomioistuimen ohjesääntöä sen tehostamiseksi ottamalla käyttöön mahdollisuus tuomita erityisen vakaviin rikoksiin syyllistyneet heidän poissaollessaan; 6. Pitää erittäin tärkeänä tuhansien kadonneiden kohtalon selvittämistä ja pyytää kaikkia kansainvälisiä järjestöjä toimimaan yhteistyössä osana niiden konkreettisia vastuualueita tapahtuneiden asioiden tutkimisessa ja selvittämisessä sekä vastuualueiden määrittelemissä; 7. Korostaa, että henkilöiden vapaan liikkuvuuden takeet liittovaltiossa ja itsensä itsenäiseksi julistaneessa Bosnian serbien tasavallassa ovat kestävän rauhan avaintekijä, ja IFORin tuomista turvallisista oloista huolimatta jatkuva poliittinen painostus ja pelon ilmapiiri haittaavat edelleen vakavasti vapaata liikkumista; uskoo, että niin kauan kuin kaikki osapuolet eivät toimi täysin yhteistyössä IFORin, kansainvälisten poliisivoimien ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa vapaan liikkumisen takaamiseksi, sovittelun ja kansan rauhaa kohtaan tunteman luottamuksen sekä pakolaisten ja hätäsiirtolaisten palaamisen saavuttaminen on epätodennäköistä; 8. Valittaa syvästi Mostarissa, Sarajevossa ja muualla Bosniassa tapahtuneita yhteenottoja, jotka ovat osoitus niiden ääriainesten vaikutusvallasta, joiden ideologiat ja toimintamenetelmät ovat aikaansaaneet sodan kauhut. Nämä tapahtumat asettavat eri etnisten ryhmien uudelleen integroitumisen ja niiden välisen sovinnon aikaansaamisen koetukselle; 9. Katsoo, että ryhmittymien ja järjestäytyneen rikollisuuden vastaiset toimenpiteet ja vapaan liikkuvuuden sekä palaavien pakolaisten suojeleminen edellyttävät kovaotteisempaa panosta kuin se, josta määrätään Daytonin sopimuksissa; 10. Pyytää neuvostoa edistämään YK:ssa tai jossakin muussa yhteydessä kansainvälistä tutkimusta Srebrenican kesäkuussa 1995 tapahtuneen valtauksen yhteydessä harjoitetusta politiikasta; II. Pakolaiset ja hätäsiirtolaiset 11. Panee merkille, että pakolaisten paluuta koskevien päätösten lähtökohdaksi on asetettava turvallisuus sekä se, missä määrin alkuperämaat pystyvät ottamaan vastaan ja sulauttamaan turvapaikkamaista palaavien henkilöiden virran; 12. Kehottaa entisestä Jugoslaviasta tulleille pakolaisille turvapaikkoja myöntäneitä jäsenvaltioita laatimaan UNHCR:n ehdotukseen perustuvan vapaaehtoista ja asteittaista kotimaahan palaamista koskevan yhteisen suunnitelman, joka on komission yhteensovittama ja jossa taataan turvallinen ympäristö ja jossa kiinnitetään erityisesti huomiota miinojen viipymättömään raivaamiseen alueelta, sekä riittävä suoja ja olennaisten palvelujen olemassaolo; 13. Kehottaa kaikkia entisen Jugoslavian tasavaltojen hallituksia säätämään tai muuttamaan omistamista koskevaa lainsäädäntöä siten, että pakolaiset voivat laillisesti saada omaisuutensa takaisin; III. Vaalit ja tiedotusvälineiden vapaus 14. Katsoo, että se, että suurimmat syylliset etnisiin puhdistuksiin hoitavat edelleen samoja tehtäviä, muodostaa ylitsepääsemättömän esteen vapaille ja oikeudenmukaisille vaaleille, ja kehottaa tämän vuoksi poistamaan heidät tehtävistään; 15. Kehottaa Euroopan unionia ja muita kansainvälisiä järjestöjä varmistamaan sen, että Mostarissa 30. kesäkuuta 1996 järjestettävät kunnallisvaalit ovat oikeudenmukaiset ja vapaat, ja pyytää jäsenvaltioita antamaan Mostarin serbipakolaisille mahdollisuuden äänestää Belgradissa sijaitsevassa suurlähetystössään; 16. Uskoo, että Bosnia-Hertsegovinassa ennen 14. syyskuuta 1996 pidettävien vapaiden ja demokraattisten vaalien järjestämisen on oltava tärkeä askel, jolla raivataan tietä yhteisten demokraattisten instituutioiden muodostamiselle, ja tämän vuoksi sotarikoksista syytetyt henkilöt on Daytonin sopimusten nojalla suljettava pois kaikista julkisista tehtävistä; 17. Kehottaa neuvostoa, komissiota ja koko kansainvälistä yhteisöä tekemään kaiken vallassaan olevan varmistaakseen, että Bosnia-Hertsegovinan vaalien järjestämisen välttämättömät edellytykset voidaan täyttää; 18. Kehottaa neuvostoa päättämään yhteisestä toiminnasta, jolla vaalimenettelyn kaikkia vaiheita vaalikampanjasta alkaen seurataan tiiviisti yhdessä ETY- järjestön kanssa, ja ottamaan Euroopan parlamentin täysin mukaan EU:n tarkkailijavaltuuskuntaan; 19. On sitä mieltä, että liittovaltion ja Republika Srpska -tasavallan välistä yhteistyötä on parannettava Bosnia-Hertsegovinan valtion puitteissa vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien varmistamiseksi; 20. Uskoo, että vuoden 1991 väestölaskentaan perustuvan alustavan vaaliluettelon julkaisemisen jälkeen kaikille Bosnia-Hertsegovinan kansalaisille, riippumatta siitä, asuvatko he siellä vai ulkomailla, on annettava mahdollisuus tarkastaa nimensä sekä oikeus äänestää kunnassa tai vaalipiirissä, jossa heidät oli rekisteröity vuonna 1991, tai muualla Bosnia-Hertsegovinassa, jos he katsovat edellä mainitun olevan mahdotonta; pyytää jäsenvaltioita antamaan aktiivista tukea EU:ssa tällä hetkellä elävien bosnialaispakolaisten osallistumiselle tuleviin vaaleihin; 21. Kehottaa jäsenvaltioita vakuuttamaan vaaleissa äänestäville pakolaisille, että vaikka äänestäminen saattaa viitata paluuaikeisiin, se ei millään muotoa muodosta pakolaiselle velvollisuutta toimia siten niin kauan kuin olosuhteet eivät ole paluun kannalta suotuisat; korostaa, että tämä koskee sekä henkilökohtaista äänestämistä että ennakkoäänestystä; pitää tervetulleena toimenpiteitä, joihin monet jäsenvaltiot jo ovat ryhtyneet varmistaakseen, että henkilökohtainen äänestäminen ei vaikuta äänestäjien oikeuteen nauttia tilapäistä suojelua ja päästä takaisin isäntämaahan; 22. Valittaa Republika Srpska -tasavallassa toistuvasti sattuneita tapauksia, joissa vanhoihin koteihinsa vierailua yrittäneitä pakolaisia on tapettu ja ahdisteltu, ja on sitä mieltä, että nämä tapahtumat vaarantavat vakavasti vaalimenettelyn; 23. Vetoaa omiin poliittisiin voimiinsa sekä EU-maiden poliittisiin puolueisiin, ammattiyhdistyksiin, yhteiskunnallisiin, uskonnollisiin ja kulttuurillisiin instituutioihin, jotta nämä tukisivat rauhanprosessin puolesta toimineita voimia, jotka ovat sitoutuneet sovintoon ja uudelleen integroimiseen, laillisuuteen ja demokratiaan; pyytää EU:n toimielimiä antamaan kansalaisyhteiskunnan rakentamista ja vahvistamista tavoitteleville kansainvälisille ja paikallisille hallituksista riippumattomille järjestöille tarvittavat välineet niiden tehtävien hoitamiseksi; 24. Toistaa, että kaikille rekisteröidyille puolueille koko maassa on annettava yhtäläinen ja vapaa pääsy tiedotusvälineisiin, erityisesti radioon ja televisioon, sekä ennen vaalikampanjaa että sen aikana; 25. Katsoo, että on otettava käyttöön tehokas kielto vihamielisyyksiä sisältäviä lähetyksiä ja tahallisesti harhaanjohtavaa tietoa vastaan, jonka tarkoituksena on jatkaa tai lisätä etnisiin eroihin perustuvaa vihaa; 26. Vahvistaa edellä mainitussa, 14. maaliskuuta 1996 antamassaan päätöslauselmassa esittämänsä kannan tiedotusvälineiden vapautta kohtaan ja kehottaa komissiota ja korkeata edustajaa edistämään ja tukemaan vapaita ja riippumattomia tiedotusvälineitä, joiden päätavoitteena on demokraattisen ja monista etnisistä ryhmistä koostuvan yhteiskunnan uudelleen rakentaminen; IV. Taloudellinen tuki 27. Ilmaisee tyytyväisyytensä Brysselissä 12. ja 13. huhtikuuta 1996 pidetyssä rahoittajien konferenssissa tehtyihin rahoitussitoumuksiin; 28. Tunnustaa EU:n huomattavat ponnistelut, joita se on toteuttanut rahoittaessaan ja hoitaessaan väestön elinolosuhteiden parantamisen kiireellisimpiä tarpeita osittain Phare-ohjelman kautta, ja vahvistaa edellä mainitussa 29. helmikuuta 1996 antamassaan päätöslauselmassa esittämänsä kannan, jonka mukaan EU:n rahoitusosuutta ei voida rahoittaa ainoastaan Pharen kautta, vaan tarvitaan erityisrahoitusta erityisessä ohjelmassa rahoitusnäkymien tarkistuksen muodossa; V. Taloudellinen kunnostaminen ja jälleenrakentaminen 29. Uskoo, että taloudellisen kunnostamisen ja jälleenrakentamisen nopea ja vakuuttava käynnistäminen on paras tapa vähentää huomattavasti väestön riippuvuutta humanitaarisesta avusta ja osoittaa ennen vaaleja, että ehtojen noudattaminen ja yhteistyö tuovat tuntuvia etuja; 30. Katsoo, että etusijalle olisi asetettava hankkeet, jotka edistävät maan taloudellista uudelleen integraatiota ja helpottavat sovintoprosessia; 31. Kehottaa osapuolia käynnistämään kussakin kunnassa välittömästi taloudellisen kunnostamisohjelman, jonka tarkoituksena on korjata sodan aiheuttamat tuhot, palauttaa normaalit palvelut (julkiset palvelut, kuljetus ja muut paikalliset palvelut), sekä edistämään asuntojen uudelleen rakentamista, jonka yhteydessä etusijalle on asetettava palveluksesta vapautetut asevoimien jäsenet; 32. Uskoo, että kansainvälinen jälleenrakennusapu olisi kohdistettava keskeisten infrastruktuurien tarpeisiin sähkön ja televiestinnän sekä maantie- ja rautatieyhteyksien alueella, jolloin osallistutaan myös asuntojen rakentamiseen, joka on välttämätöntä monien pakolaisten palaamisen kannalta; tällaiseen tukeen on sisällyttävä kiinteiden menojen - kuten palkkojen - rahoittaminen perusaloilla, esimerkiksi koulutuksen ja terveydenhoidon aloilla, ainakin rajoitettuna ajanjaksona; 33. Korostaa tarvetta rakentaa «silta» humanitaarisen avun ja laajamittaisen jälleenrakentamisen välille tukemalla kohdistettuja ja pienimuotoisia kunnostamishankkeita, jotka keskittyvät asumuksiin mutta sisältävät koulut ja sairaalat, ja toivoo, että tämä kohdistetun avun muoto raivaa tietä sille, että lukuisat hätäsiirtolaiset palaavat seuduille, joilla pääasiallinen palaamisen este on infrastruktuurin tuhoutuminen eikä poliittinen painostus; 34. Pyytää, että erityistä huomiota kiinnitetään hankkeisiin, jotka vaikuttavat liittovaltion ja Republika Srpska -tasavallan väliseen yhteistyöhön, ja korostaa, että monikansallisesta Phare-ohjelmasta saatuja kokemuksia voidaan käyttää tärkeänä perustana, ehdollisuuden periaatetta noudattaen; 35. Kannustaa komissiota jatkamaan Phare-ohjelmaa ja keskittymään toisessa vaiheessa niihin aloihin ja hankkeisiin, jotka voivat auttaa vähentämään työttömyyttä, lujittamaan julkisia instituutioita ja hallintoja, sekä valmistelemaan tulevia EU-tukiohjelmia sekä EIP:n, EJKP:n ja KJKP:n sijoitusohjelmia; 36. Pyytää, että komissio esittää arvion talousarvio,- rahoitus- ja täytäntöönpanovälineiden tarpeesta sellaisten kokonaisvaltaisten, kiireellisesti toteutettavien ja laajamittaisten velvollisuuksien suorittamiseksi kuin mitä on otettu tehtäväksi Bosnia-Herzegovinassa, jotta vältetään byrokraattiset viivytykset interventiosuunnitelmien täytäntöönpanossa; VI. Rauhan täytäntöönpanon seurantakonferenssi 37. Pahoittelee sitä, että Firenzessä 13. ja 14. kesäkuuta 1996 pidettävässä rauhan täytäntöönpanon seurantakonferenssissa ei esitetä selvää lausuntoa siitä, että Bosnia-Hertsegovinaa vastaan käydyn sodan useimmat velvollisuudet on välttämättä purettava, eikä siivilinäkökohtien täytäntöönpanosta erityisesti tulevien vaalien kannalta; 38. Arvioi, että Firenzen rauhansopimuksen täytäntöönpanoa koskevan tarkistamiskonferenssin myönteisistä tuloksista huolimatta Bosnia- Herzegovinan vaalien järjestämiseen liittyy eräitä tekijöitä, joita on vahvistettava ja jotka edellyttävät kaikkien osapuolten yhteistyöhalua: vapaiden vaalien järjestämiselle välttämättömien edellytysten luominen ja ihmisten vapaan liikkuvuuden takaaminen äänestysoikeuden harjoittamisen mahdollistamiseksi; 39. On tyytyväinen Jugoslavian liittotasavallan, Kroatian tasavallan ja Bosnia- Hertsegovinan tasavallan välillä aikaansaatuun ja allekirjoitettuun raskaiden aseiden rajoittamissopimukseen, joka osaltaan auttaa vähentämään uusien selkkausten vaaraa; 40. Katsoo, että EU:n entisen Jugoslavian valtioita koskevan talous- ja kauppapolitiikan on edistettävä alueellista yhdentymistä, ja sen on johdettava heti poliittisen tilanteen salliessa yhteistyösopimusten tekemiseen ja viimein assosiointisopimuksiin unionin ja kyseisten maiden välillä; 41. Katsoo lisäksi, että unionin olisi harkittava yksipuolisia toimenpiteitä kaupan alla, erityisesti yhteisen tullietuusjärjestelmän puitteissa; 42. Painottaa, että kansainvälisen jälleenrakennusavun laajamittaisemman myöntämisen olisi riiputtava tällaisen arvion tuloksista sekä syyskuussa 1996 pidettävien vaalien tuloksesta; 43. Katsoo, että EU:n, kansainvälisten elinten, korkean edustajan ja lukuisien kansalaisjärjestöjen tähän mennessä toteuttamien taloudellisten, poliittisten ja humanitaaristen pyrkimysten edustamaa investointia ei pidä menettää riittämättömän rahoituksen tai sitäkin vakavammin IFOR-joukkojen liian varhaisen sotilaallisen vetäytymisen vaikutuksesta, koska tällöin vaarannettaisiin rauhansopimuksen siviiliosuutta koskevat täytäntöönpanopyrkimykset, joiden on jatkuttava pitempään kuin vuoden 1996 loppuun; katsoo, että IFORin läsnäolo on turvattava tarvittavilla inhimillisillä voimavaroilla tarvittavaksi ajaksi osallistuvien joukkojen, erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen välisen sopimuksen perusteella; 44. Pyytää EU:a harkitsemaan EU:n Mostarissa sijaitsevan hallinnon laajentamista nykyisestään ja pyytää neuvostoa selventämään EU:n henkilöstön oikeudellista asemaa 22. kesäkuuta 1996 jälkeen välttääksen kokeneen henkilöstön ennenaikaisen menetyksen; 45. Kehottaa toimivaltaista valiokuntaansa laatimaan seurantaa koskevan mietinnön ennen joulukuuta 1996 tulosten ja tulevaisuuden strategian arvioimiseksi; 46. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, entisen Jugoslavian tasavaltojen hallituksille ja parlamenteille sekä YK:n korkealle edustajalle.