KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VUOTTA 2011 KOSKEVA KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 300/2008 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA /* COM/2012/0412 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Tämä kertomus kattaa 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2011 välisen ajanjakson. JOHDANTO Vuosi 2011 oli asetuksen (EY) N:o 300/2008 ja sen täytäntöönpanosäännösten ensimmäinen kokonainen täytäntöönpanovuosi sen jälkeen, kun tarkistetut ilmailun turvaamista koskevat säännökset tulivat voimaan huhtikuussa 2010. Komissio toimi läpi vuoden jatkuvassa yhteistyössä jäsenvaltioiden ja ilmailualan kanssa varmistaakseen uuden sääntelykehyksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon. Komission toteuttamasta uudesta tarkastusjärjestelmästä saatiin hyödyllistä palautetta tärkeimmistä täytäntöönpanoon liittyvistä haasteista, ja sen avulla voitiin myös tunnistaa ne alat, joilla tarvittiin pieniä mukautuksia uuden sääntelykehyksen selkeyden lisäämiseksi. Kertomuksessa kuvaillaan komission tarkastustoimia vuonna 2011 ja käsitellään kehitystä lainsäädännön alalla, kokeiluja ja tutkimuksia sekä kansainvälisiä suhteita. ENSIMMÄINEN OSA Tarkastukset 1. Yleistä Asetuksen (EY) N:o 300/2008 mukaan komissio tekee tarkastuksia jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisesta vastaavissa hallintoelimissä (”asianmukaiset viranomaiset”), lentoasemilla sekä toiminnanharjoittajien ja yksiköiden tiloissa. Myös Sveitsi on mukana ohjelmassa. Norjassa ja Islannissa (sekä Liechtensteinissa) tarkastukset tekee EFTAn valvontaviranomainen, ja turvasäännökset ovat näissä maissa samanlaisia kuin EU:ssa. Komissiolla on tarkastusten tekemistä varten 10 ilmailun turvaamisen tarkastajaa, joiden työtä tukemaan jäsenvaltiot, Islanti, Norja ja Sveitsi ovat nimenneet 87 kansallista tarkastajaa. Liitteenä on taulukko kaikesta komission ja EFTAn valvontaviranomaisen tähän mennessä suorittamasta noudattamisen valvonnan seurannasta. 2. Kansallisiin asianmukaisiin viranomaisiin kohdistuneet tarkastukset Komissio seurasi vuonna 2011 kymmenen asianmukaisen viranomaisen toimintaa, joille kaikille oli jo aikaisemmin tehty komission tarkastus. Useissa jäsenvaltioissa näissä tarkastuksissa todettiin merkittävää edistymistä aiempaan verrattuna. Vuonna 2011 yleisimmin todetut puutteet olivat samankaltaisia kuin edellisenä vuonna, ja ne liittyivät siihen, että kansalliset siviili-ilmailun turvaohjelmat ja kansalliset laadunvalvontaohjelmat eivät vielä olleet täysin yhdenmukaisia asetuksen (EY) N:o 300/2008 mukaisen uuden sääntelykehyksen kanssa. Toimenpiteiden toteuttamisen osalta todettiin, että eräissä jäsenvaltioissa ei edelleenkään ole valmiuksia havaita ja korjata epäkohtia viipymättä. Eräissä jäsenvaltioissa oli puutteita lainsäädännön kaikkien vaadittujen osatekijöiden seurannassa, ja seurantatoimet olivat toisinaan riittämättömiä. Kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyi seuraamuksia, mutta niitä ei aina sovellettu siinä tapauksessa, että puutteita ei korjattu nopeasti. Myös talouskriisi ja sen kansallisiin talousarvioihin aiheuttamat paineet vaikuttivat eräissä jäsenvaltioissa noudattamisen valvonnan seurantaan käytettävissä oleviin resursseihin. 3. Lentoasemien ensitarkastukset Lentoasemien ensitarkastuksia tehtiin vuonna 2010 yhdeksäntoista (19), mikä oli yhtä paljon kuin vuonna 2010. Kaikki osatekijät tulivat katetuiksi (vaikkakaan ei jokaisessa tarkastuksessa). Sääntöjenmukaisiksi todettujen ydintoimenpiteiden prosentuaalinen osuus vuonna 2011 oli 80 prosenttia eli sama kuin edellisenä vuonna. Perinteisten toimenpiteiden[1] kohdalla havaitut puutteet johtuivat useimmiten inhimillisistä tekijöistä eivätkä eronneet merkittävästi aiempina vuosina todetuista. Vuonna 2011 tarkastetuilla lentoasemilla säännösten noudattamatta jättäminen liittyi useimmiten henkilöstön turvatarkastusten laatuun sekä tiettyihin rahtia koskeviin turvavaatimuksiin. Ongelmana oli edelleen erityisesti käsin tehtävien henkilöstön turvatarkastusten puutteellinen laatu. Rahdin osalta noudattamatta jättäminen liittyi useimmiten sopivimman turvatarkastusmenetelmän valintaan lähetyksen luonteen perusteella sekä toteuttamista koskeviin vaatimuksiin. Näihin inhimillisiin tekijöihin liittyviin ongelmiin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota, ja ennen kuin käytössä on uusia teknisiä ja/tai menettelytapoihin liittyviä keinoja, ne olisi ratkaistava tehostamalla koulutusta ja valvontaa. Eräitä uudessa sääntelykehyksessä käyttöön otettuja lisätoimenpiteitä ei myöskään ollut vielä pantu kaikilta osin täytäntöön vuonna 2011 tarkastetuilla lentoasemilla. Säännösten noudattamatta jättäminen liittyi lennon aikana käytettävien tarvikkeiden ja lentoasematarvikkeiden turvatarkastuksia koskeviin menetelmiin ja vaatimuksiin (kun turvattua toimitusketjua ei ollut vielä otettu kaikilta osin käyttöön) sekä riskinarvioinnin puuttumiseen lentoasemien vartiointikierrosten riittävien keinojen ja tiheyden määrittelemiseksi. Jäsenvaltioiden asianmukaisten viranomaisten olisi jatkettava näiden uusien säännösten täytäntöönpanoa. 4. Jälkitarkastukset Asetuksen (EY) N:o 72/2010 13 artiklan mukaisesti komissio suorittaa rutiininomaisesti tietyn määrän jälkitarkastuksia. Niitä tehdään usein, jos ensitarkastuksessa todetaan useampia vakavia puutteita, ja satunnaisesti toisinaan myös kansallisten noudattamisen valvonnan seurantatoimien ja raportoinnin riittävyyden toteamiseksi. Vuonna 2011 tehtiin viisi tällaista tarkastusta, ja useimmissa tapauksissa todettiin, että havaitut puutteet oli korjattu asianmukaisesti. 5. Keskeneräiset tapaukset, 15 artiklan tapaukset ja oikeudenkäynnit Tarkastus katsotaan päättyneeksi vasta kun on osoitettu komission edellyttämällä tavalla, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet on toteutettu. Vuonna 2011 saatettiin päätökseen 30 tapausta (joista 18 liittyi lentoasemiin ja 12 asianmukaisiin viranomaisiin). Vuoden lopussa oli kesken yhteensä 12 asianmukaisten viranomaisten ja 12 lentoasemien tarkastuksiin liittyvää tapausta. Jos lentoasemalla todetut puutteet katsotaan niin vakaviksi, että ne uhkaavat vaarantaa merkittävästi siviili-ilmailun turvaamisen kokonaistason unionissa, komissio vetoaa asetuksen (EU) N:o 72/2010[2] 15 artiklaan. Tällöin tilanteesta ilmoitetaan kaikille muille asianmukaisille viranomaisille ja kyseiseltä lentoasemalta lähteviin lentoihin harkitaan mahdollisten lisätoimenpiteiden soveltamista. Vuonna 2011 tällaista tarvetta ei ollut. Toinen mahdollinen seuraamus vakavimmissa tapauksissa tai tapauksissa, joissa puutteiden korjaaminen pitkittyy tai samat puutteet todetaan uudelleen, on rikkomismenettelyn aloittaminen. Vuonna 2011 aloitettiin kaksi rikkomismenettelyä kansallisten viranomaisten tarkastusten perusteella. Molemmissa tapauksissa kyseinen jäsenvaltio ei pystynyt pitämään yllä kansallista siviili-ilmailun turvaohjelmaansa. Saman vuoden aikana saatettiin päätökseen kolme muuta rikkomismenettelyä sen jälkeen, kun havaitut puutteet oli korjattu. 6. Jäsenvaltioiden omat arvioinnit Komission asetuksen (EY) N:o 18/2010[3] liitteessä olevan 18 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on annettava kunkin vuoden maaliskuun loppuun mennessä komissiolle kertomus, joka kattaa niiden kansallisen vaatimustenmukaisuuden valvonnan tulokset edeltävän vuoden ajalta. Kaikki vuoden 2010 kertomukset toimitettiin ajoissa ja komission käyttöön antamaa mallia noudattaen. Näiden kertomusten tarkastelu osoitti, että eräät jäsenvaltiot eivät noudattaneet kaikilta osin kansallisen valvonnan laajuutta ja tiheyttä koskevia vaatimuksia. Lisäksi useat jäsenvaltiot ilmoittivat, etteivät ne olleet vielä kehittäneet vakiomuotoisia ohjeita ilmailun turvaamista koskevien vaatimusten noudattamisen peitetestausta varten Komissio on sisällyttänyt nämä kysymykset ilmailun turvaamista käsittelevän sääntelykomitean perustaman tarkastuksia käsittelevän työryhmän asialistalle auttaakseen jäsenvaltioita noudattamaan yhteisiä vaatimuksia. TOINEN OSA Lainsäädäntö ja uudet välineet 1. Yleistä Vuonna 2011 hyväksytyt siviili-ilmailun turvaamista koskevat uudet säädökset liittyivät pääasiassa turvaskannereiden käyttöönottoon sekä kolmansista maista tulevaa rahtia ja postia koskeviin uusiin vaatimuksiin. Täydellisen vaikutustenarvioinnin valmistuttua hyväksyttiin turvaskannereiden käyttöönottoa koskeva lainsäädäntö. Näin varmistetaan turvaskannereiden yhdenmukainen käyttö ja korkea turvallisuustaso matkustajien perusoikeuksia kunnioittaen ottaen huomioon erityisesti näkökohdat, jotka liittyvät terveyteen, yksityisyyteen, tietosuojaan ja matkustajien oikeuteen kieltäytyä turvaskanneritarkastuksesta. Komissio haluaa erityisesti varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat täysimääräisesti näitä sääntöjä. Vastauksena vuoden 2010 lokakuun lopun Jemenin lentorahtitapaukseen komissio laati nopeasti yhdessä jäsenvaltioiden ja alan toimijoiden kanssa myös asianmukaiset oikeudelliset vaatimukset EU:hun kolmansista maista saapuvaa lentorahtia varten. Odotettavissa olevat vaikeudet nesteiden turvatarkastusten toteuttamisessa edellyttivät myös muutoksia EU:n lentoasemilla suoritettavan nesteiden pakollisen turvatarkastuksen ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanopäivään. Nesteiden turvatarkastuslaitteiden käyttöönottoon EU:n lentoasemilla liittyvien olennaisten tekijöiden tarkastelemiseksi perustettiin työryhmä ja tilattiin tutkimus. Sen lisäksi todettiin tarpeelliseksi jatkaa standardin 2 mukaisten räjähdysaineilmaisinten käyttöaikaa; asiaa koskeva päätös hyväksyttiin syksyllä 2011. 2. Uusi lainsäädäntö Vuonna 2011 hyväksyttiin seuraavat uudet säädökset: · Asetus (EU) N:o 720/2011[4] siviili-ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täydentämisestä EU:n lentoasemilla suoritettavien nesteiden, aerosolien ja geelien turvatarkastusten vaiheittaisen käyttöönoton osalta; · Asetus (EU) N:o 859/2011[5] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi rahdin ja postin osalta; · Asetus (EU) N:o 1087/2011[6] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi räjähdysaineilmaisin osalta; · Asetus (EU) N:o 1141/2011[7] siviili-ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täydentämisestä turvaskannereiden käytön osalta EU:n lentoasemilla; · Asetus (EU) N:o 1147/2011[8] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi turvaskannereiden käytön osalta; · Päätös 2011/5862/EU[9] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi lentorahdin ja -postin osalta; · Päätös 2011/8042/EU[10] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi turvaskannereiden osalta; Näitä tekstejä viimeisteltiin ilmailun turvaamisen sääntelykomitean kuudessa säännöllisessä kokouksessa ja kahdessa erityiskokouksessa sekä ilmailun turvaamista käsittelevän sidosryhmien neuvoa-antavan työryhmän kuudessa tapaamisessa. 3. Valvottujen edustajien ja tunnettujen lähettäjien tietokanta Lentorahdin ja -postin toimitusketjun turvallisuuden lisäämiseksi ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon edistämiseksi kaikkialla EU:ssa kehitettiin valvottujen edustajien ja tunnettujen lähettäjien (RAKC) tietokanta, jota ylläpidetään sen 1. heinäkuuta 2010 komission puitesopimuksen mukaisesti tapahtuneen täysimittaisen käyttöönoton jälkeen. RAKC-tietokanta sisälsi vuoden 2011 lopussa noin 8 500 valvotun edustajan ja (riippumattomasti varmennetun) tunnetun lähettäjän tiedot. Se on ainoa laillinen väline, jota valvotut edustajat voivat konsultoida hyväksyessään lähetyksiä toisilta valvotuilta edustajilta tai tunnetuilta lähettäjiltä. Kolmansista maista rahtia EU:n alueelle kuljettavia lentoliikenteen harjoittajia koskevien uusien vaatimusten voimaantulon jälkeen on aloitettu tietokannan laajentaminen myös näiden lentoliikenteen harjoittajien sisällyttämiseksi siihen. 4. EU:n lentoasematarkastukset – käsikirjat Asetuksissa (EY) N:o 300/2008 ja (EU) N:o 72/2010 edellytetään, että siviili-ilmailun turvallisuusvaatimusten noudattamisen seuraamiseksi tapahtuvan komission valvonnan on oltava puolueetonta, ja siinä olisi sovellettava vakioituja menetelmiä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komissio on laatinut kaksi kattavaa käsikirjaa, jotka sisältävät yksityiskohtaisia muistutuksia ja ohjeita EU:n tarkastajien avuksi ja joita myös päivitetään säännöllisesti. KOLMAS OSA Kokeilut ja tutkimukset 1. Kokeilut Kokeilulla tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevassa EU-lainsäädännössä[11] sitä, kun jäsenvaltio sopii komission kanssa korvaavansa tietyllä rajoitetulla ajanjaksolla jonkin lainsäädännössä tunnustetuista turvatarkastuksista käyttämällä keinoa tai menetelmää, jota ei ole tunnustettu, edellyttäen erityisesti, etteivät tällaiset kokeilut vaaranna saavutettua yleistä turvallisuustasoa. Oikeudellisessa mielessä kokeilusta ei ole kyse silloin, kun jäsenvaltio tai jokin taho arvioi uutta turvatarkastusmenetelmää käyttämällä sitä yhden tai useamman lainsäädännössä vahvistetun menetelmän lisäksi. Vuonna 2011 uusia kokeiluja aloitettiin Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Ne koskivat räjähdysainejäämäilmaisinten ja käsimetallinilmaisimien käyttöä matkustajien käyttämien uskonnollisten päähineiden turvatarkastuksissa. Vuonna 2011 jatkettiin myös useampia turvaskannereihin liittyviä kokeiluja ennen tällaisten skannereiden käyttöönottoa koskevan EU:n lainsäädännön virallista hyväksymistä. Yksi näistä kokeiluista jatkuu yhä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 2. Tutkimukset Ilmailun turvaamista koskevissa EU:n säännöissä edellytetään kaikkien (verovapaasti hankittujen ja kotoa tuotujen) nesteiden turvatarkastamista (hylkäämisen asemesta) 29. päivästä huhtikuuta 2013 alkaen. Sen varmistamiseksi, että aiheelliset konkreettiset toimet toteutetaan kyseisen määräajan puitteissa, komissio perusti vuoden 2011 lopulla nesteiden turvatarkastuksia vuodesta 2013 lähtien käsittelevän työryhmän ja käynnisti tutkimuksen nesteiden turvatarkastamisen toiminnallisista vaikutuksista EU:n lentoasemilla. Koko vuoden ajan jatkettiin myös käsimatkatavaroiden ja ruumaan menevien matkatavaroiden turvatarkastuksessa käytettävää uhkakuvaprojisointiteknologiaa (TIP-teknologia) koskevaa tutkimusta. Sen loppukertomuksen on määrä valmistua vuonna 2012, ja se perustuu TIP-teknologiaa käyttävillä lentoasemilla ja muilla lentoasemilla suoritetusta peitetestauksesta saatujen tulosten arviointiin. Lisäksi komissio käynnisti vuoden 2011 lopussa tutkimuksen EU:n uusien turvallisuussääntöjen vaikutuksista saapuvaan rahtiin. Sen loppukertomuksesta, jonka on määrä valmistua vuoden 2012 lopussa, uskotaan saatavan tietoa hyvissä ajoin ennen kuin kolmansista maista EU:n alueelle rahtia kuljettavien lentoliikenteen harjoittajien riippumatonta arviointia koskeva siirtymäkausi päättyy 30. kesäkuuta 2014. NELJÄS OSA Vuoropuhelu kansainvälisten elinten ja kolmansien maiden kanssa 1. Yleistä Komissio on sitoutunut yhteistyöhön kansainvälisten elinten ja eräiden sille tärkeiden kolmansien maiden kanssa. Se osallistuu turvallisuusnäkökohtia käsitteleviin kansainvälisiin kokouksiin ja niiden valmisteluun. Komissio osallistuu tiiviisti EU:n kannan koordinointiin ja tekee usein ehdotuksia tai esittää kirjallisia kannanottoja. Vuoropuhelua käydään tarvittaessa myös yksittäisten kolmansien maiden kanssa kahdenvälisistä tai yhteistä etua koskevista kysymyksistä. Tällaiset suhteet kansainvälisiin elimiin ja tärkeimpiin kolmansiin maihin takaavat sen, että EU:lla on riittävästi tietoa ja valmiudet vaikuttaa ilmailun turvaamista koskevan maailmanlaajuisen politiikan sääntöjen laatimiseen ja täytäntöönpanoon erityisesti alueilla, joilla kansainvälisen toimintakyvyn lisääminen on tärkeää. 2. Kansainväliset elimet Komissio osallistuu EU:n edustajana ICAOn vuotuiseen AvSec-paneeliin. Vuoden 2011 kokouksessa (Montreal, 21.–25.3.) Euroopan komissio ja EU:n jäsenvaltiot esittivät paneelille kirjalliset kannanotot, jotka liittyivät lentorahdin turvallisuuteen ja nesteiden turvatarkastuksiin. Niissä käsiteltiin toisaalta tulevia EU:n sääntöjä ja tarvetta tiukentaa kansainvälisiä sääntöjä ja toisaalta nesteiden turvatarkastusta koskevia EU:n sääntöjä. Komissio osallistuu säännöllisesti myös ECACin ja erityisesti sen turvallisuusfoorumin ja teknologisia kysymyksiä käsittelevän teknisen erityisryhmän kokouksiin. Eräissä tapauksissa ECACin päätelmiä on käytetty perustana siviili-ilmailun turvallisuutta käsittelevän EU:n sääntelykomitean työssä. 3. Kolmannet maat Komissio jatkoi aktiivisesti Yhdysvaltojen kanssa käytävää vuoropuhelua ilmailun turvaamisesta useilla foorumeilla ja erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen liikennealan yhteistyöryhmässä, jossa jatkettiin työskentelyä yhden turvatarkastuksen periaatteen toteuttamiseksi. Periaatetta sovelletaan 1. huhtikuuta 2011 alkaen, ja se antaa yhdysvaltalaisilta lentoasemilta saapuville matkustajille ja heidän matkatavaroilleen mahdollisuuden siirtyä EU:n lentoasemien kautta jatkolennolle ilman välttämätöntä uutta turvatarkastusta[12]. Vuonna 2011 komissio osallistui tarkastuksiin Yhdysvaltojen lentoasemilla arvioidakseen mahdollisuuksia yhden turvatarkastuksen periaatteen soveltamiseksi. Lisäksi komissio puuttui usein tapauksiin, joissa jäsenvaltiot toivat esiin Yhdysvaltojen EU:n lentoliikenteen harjoittajille asettamia lisääntyneitä turvavaatimuksia koskevia erityisiä huoliaan. Ne liittyvät erityisesti lentorahdin turvallisuuteen, jonka osalta Yhdysvaltojen asettamat vaatimukset vaikuttivat kaksinkertaistavan ilmailun turvaamista koskevan EU:n järjestelmän mukaisten turvatarkastusten suorittamisen. Tältä osin komissio sopi rahdin tunnustamista koskevasta ohjelmasta, jonka mukaan Yhdysvallat pyrkii tunnustamaan EU:n ja Yhdysvaltojen soveltamien turvatoimenpiteiden keskinäisen vastaavuuden. Toimia tämän aloitteen edistämiseksi tehostettiin vuoden 2011 toisella puoliskolla, jotta lopulliseen ratkaisuun päästäisiin vuonna 2012. PÄÄTELMÄT Vaikka ilmailun turvaamisen taso EU:ssa on yleisesti edelleen hyvä, komission tarkastuksissa tuli esille joitakin puutteita. Perinteisten toimenpiteiden kohdalla havaitut puutteet liittyivät erityisesti henkilöstön ja rahdin turvatarkastusten laatuun, ja ne johtuivat yleensä inhimillisistä tekijöistä. Uudessa sääntelykehyksessä (asetus (EY) N:o 300/2008) käyttöön otettujen lisätoimenpiteiden osalta todetut puutteet liittyivät vartiointikierroksiin lentoasemilla, riskinarviointiin sekä lennon aikana käytettävien tarvikkeiden ja lentoasematarvikkeiden turvatarkastuksiin. Komission suosituksia korjaustoimiksi noudatettiin kaiken kaikkiaan tyydyttävästi, ja ne osoittivat EU:n vankan tarkastusjärjestelmän ja jäsenvaltioiden oman asianmukaisen laadunvarmistuksen tärkeyden. Komissio jatkaa työskentelyään varmistaakseen, että kaikki oikeudelliset vaatimukset pannaan täysimääräisesti ja asianmukaisesti täytäntöön, ja aloittaa tarvittaessa virallisia rikkomismenettelyjä. Lainsäädännön alalla vuonna 2011 hyväksyttiin uusia yksityiskohtaisia täytäntöönpanosääntöjä, jotka liittyvät pääasiassa turvaskannereiden mahdolliseen käyttöönottoon tietyin edellytyksin sekä EU:hun suuntautuvien rahti- ja postikuljetusten turvallisuuden lisäämiseen. Näitä kysymyksiä ja muita toimenpiteitä käsitellään myös kansainvälisellä tasolla osana yhteistyötä kansainvälisten organisaatioiden ja kolmansien maiden kanssa ilmailun turvaamista koskevien yleisten vaatimusten tehostamiseksi. Liite Komission tekemät tarkastukset 31.12.2011 mennessä Valtio || Tarkastusten määrä 01/2011–12/2011 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) || Tarkastusten kokonaismäärä 2004–2011 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) Itävalta || 0 || 9 Belgia || 1 || 10 Bulgaria || 1 || 6 Kypros || 1 || 6 Tšekki || 2 || 7 Tanska || 2 || 9 Viro || 1 || 5 Suomi || 1 || 8 Ranska || 3 || 15 Saksa || 3 || 17 Kreikka || 1 || 13 Unkari || 2 || 7 Irlanti || 0 || 8 Italia || 3 || 15 Latvia || 1 || 5 Liettua || 0 || 4 Luxemburg || 0 || 6 Malta || 0 || 3 Alanomaat || 0 || 7 Puola || 2 || 9 Portugali || 0 || 8 Romania || 0 || 3 Slovakia || 0 || 4 Slovenia || 1 || 5 Espanja || 2 || 14 Ruotsi || 2 || 11 Yhdistynyt kuningaskunta || 4 || 17 Non EU Members : EU:n ulkopuoliset maat: Sveitsi || 1 || 5 YHTEENSÄ || 34 || 236 EFTAn valvontaviranomaisen tekemät tarkastukset 31.12.2011 mennessä Valtio || Tarkastusten määrä 01/2011–12/2011 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) || Tarkastusten kokonaismäärä 2004–2011 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) Islanti || 2 || 9 Norja || 4 || 35 YHTEENSÄ || 6 || 44 [1] Toimenpiteet määritellään ’perinteisiksi’, jos niitä sovelletaan jo asetuksen (EY) N:o 2320/2002 mukaisesti. [2] Komission asetus (EU) N:o 72/2010, annettu 26 päivänä tammikuuta 2010, ilmailun turvaamisen alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista menettelyistä, EUVL L 23, 27.1.2010, s. 1. [3] Komission asetus (EU) N:o 18/2010, annettu 8 päivänä tammikuuta 2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 muuttamisesta siviili-ilmailun turvaamisen alan kansallisia laadunvalvontaohjelmia koskevien vaatimusten osalta, EUVL L 7, 12.1.2010, s. 3. [4] Komission asetus (EU) N:o 720/2011, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2011, asetuksen (EY) N:o 272/2009 muuttamisesta, EUVL L 193, 23.7.2011, s. 19–21. [5] Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 859/2011, annettu 25 päivänä elokuuta 2011, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 220, 26.8.2011, s. 9–15. [6] Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1087/2011, annettu 27 päivänä lokakuuta 2011, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 281, 28.10.2011, s. 12–13. [7] Komission asetus (EU) N:o 1141/2011, annettu 10 päivänä marraskuuta 2011, asetuksen (EY) N:o 272/2009 muuttamisesta, EUVL L 293, 11.11.2011, s. 22–23. [8] Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1147/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 294, 12.11.2011, s. 7–11. [9] Kaikille jäsenvaltioille 17 päivänä elokuuta 2011 osoitettu komission päätös 2011/5862/EU, jota ei ole julkaistu EUVL:ssä (sisältää rajoitettuun jakeluun tarkoitettuja ja luottamuksellisia tietoja). [10] Kaikille jäsenvaltioille 14 päivänä marraskuuta 2011 osoitettu komission päätös 2011/8042/EU, jota ei ole julkaistu EUVL:ssä (sisältää rajoitettuun jakeluun tarkoitettuja ja luottamuksellisia tietoja). [11] Ks. yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi annetun komission asetuksen (EU) N:o 185/2010, EUVL L 55, 5.3.2010, s. 1, liitteessä oleva luku 12.8 ”Uutta teknologiaa käyttävät turvatarkastusmenetelmät”. [12] Komission asetus (EU) N:o 983/2010, annettu 3 päivänä marraskuuta 2010, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 286, 4.11.2010, s. 1.