Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja - Hyödyllisyysmallien suojeleminen sisämarkkinoilla"



Virallinen lehti nro C 174 , 17/06/1996 s. 0006



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja Hyödyllisyysmallien suojeleminen sisämarkkinoilla" (96/C 174/03) Neuvosto päätti 27. heinäkuuta 1995 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Vihreä kirja Hyödyllisyysmallien suojeleminen sisämarkkinoilla". Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 8. maaliskuuta 1996. Esittelijänä oli Giannino Bernabei. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. maaliskuuta 1996 pitämässään 334. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 84 ääntä puolesta, 2 vastaan, ja 2 pidättäytyi äänestämästä. Talous- ja sosiaalikomitean suositukset aiheesta "Vihreä kirja Hyödyllisyysmallien suojeleminen sisämarkkinoilla" Komitea, joka a) ottaa huomioon, että perustamissopimuksessa määrätään yhteisö ja jäsenvaltiot huolehtimaan siitä, että yhteisön teollisuuden kilpailukyvylle varmistetaan tarpeelliset olosuhteet ja erityisesti suosimaan innovaatio-, tutkimus- ja kehityspolitiikan teollisten mahdollisuuksien entistä parempaa hyväksikäyttöä (perustamissopimuksen 130 artikla); b) ottaa huomioon, että tässä yhteydessä on tärkeää käyttää kaikkia keinoja, joilla voidaan lisätä tutkimuksen ja teknologisen kehityksen kilpailukykyä Euroopassa sekä muuttaa joitakin vuosia kestänyttä suuntaa, jonka vuoksi Euroopan kilpailukyky on heikentynyt tärkeimpiin kilpakumppaneihin (Yhdysvallat ja Japani) verrattuna; c) katsoo, että teollisuutta ja henkistä omaisuutta koskevat säädökset kannustavat innovaatioon ja että näissä säädöksissä patenttisuoja on keskeisellä sijalla, kuten komitea on useaan otteeseen korostanut; d) ottaa huomioon, että teollisen ja henkisen omaisuuden roolia on korostettu kansainvälisen kaupan kehityksessä siten, että niitä koskevat määräykset on liitetty sopimuksiin, jotka ovat johtaneet Maailman kauppajärjestön WTO:n syntyyn (Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, Including Trade in Counterfeit Goods TRIPS); e) ottaa lisäksi huomioon, että pk-yrityksillä on tärkeä strateginen asema innovaatiossa sekä markkinoiden tarpeisiin nopeasti vastattaessa; f) katsoo siis, että komission tekemä tutkimus patenttisuojaa täydentävien teknisten keksintöjen suojajärjestelmien mahdollisesta yhdenmukaistamisesta on ilman muuta ajankohtainen ja vastaa myös EU:n useimpien jäsenvaltioiden perinnettä; g) ottaa huomioon, että hyödyllisyysmalleja koskevien kansallisten lainsäädäntöjen lähentämisen oikeusperustana on oltava perustamissopimuksen 100 a artikla; h) ottaa lisäksi huomioon, että vaikka komission vihreään kirjaan onkin koottu hyvin mielenkiintoisia ajatuksia ja tietoja, siinä on puutteita tai ainakin ongelmakohtia; suosittaa, että 1) tutkitaan patentteja täydentävien hyödyllisyysmallien suojajärjestelmiä ennalta sekä täydennetään laajalti nykyisiä käytettävissä olevia arviointiperusteita. Niitä on tarkasteltava lähemmässä yhteydessä EU:n nykyiseen patenttijärjestelmään, joka on vielä epätäydellinen ja hajanainen tärkeimpiin kilpakumppaneihin Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna; 2) taataan oleellisen lainsäädännön yhdenmukaistamisen lisäksi myös menettelytapojen ja aikataulujen yhdenmukaistaminen sekä käyttömallin rekisteröimiseksi että julkistamiseksi siltä varalta, että hyödyllisyysmallityyppisten täydentävien suojajärjestelmien kansallisten järjestelmien yhdenmukaistamisesta tehdään lisäehdotuksia; 3) harkitaan huolellisesti tarvetta antaa erityisesti pk-yrityksille ja tutkijoille väline, joka on edullinen, nopea arvioida ja julkistaa ja joka sulkee suojajärjestelmästä aineet ja menettelykeksinnöt; 4) tarkastellaan laajasti ja yhtenäisesti välineitä teollisen ja henkisen omaisuuden suojelemiseksi ottaen hyödyllisyysmallien mahdollisissa yhdenmukaistamistoimissa huomioon myös jo tehty tai suunniteltu lähioikeuksien suojan yhdenmukaistaminen; 5) taataan niiden hyödyllisyysmallien suojeltavuus, jotka vastaavat seuraavia vaatimuksia: a) "ehdoton uutuus"; b) "teollinen sovellettavuus"; c) "keksinnöllisyys" (Euroopan patenttisopimuksen 56 artikla) tai käytännön teollinen etu edeltävään tekniikan tasoon verrattuna; 6) varmistetaan, että suoja-alue johtuu selvästi "vaatimusten" rajoitetusta määrästä ja että uutuuden tutkimus on yleisesti valinnainen mutta pakollinen niille, jotka haluavat julkistaa hyödyllisyysmallisuojan kolmanteen osapuoleen nähden; 7) tutkitaan eurooppalaisen tai yhteisön keskustoimiston aktiivisen roolin mahdollisuuksia. Toimisto avustaisi, neuvoisi ja tukisi erityisesti pk-yrityksiä hyödyllisyysmallihakemuksen kansallisissa jättö- ja myöntämisprosesseissa sekä mahdollisuudessa soveltaa patenttijärjestelmään digitaalista tietojenkäsittelyä; 8) lykätään kaikkia vastavuoroisen tunnustamisen toimia, kunnes oleellinen ja tulkitseva yhdenmukaistaminen on toteutunut; 9) tutkitaan yhteisön hyödyllisyysmallisuojan perustamisen mahdollisuudet. Tällainen suoja olisi voimassa koko yhteisön alueella, mutta vasta kun edellä mainittu yhdenmukaistaminen ja vastavuoroinen tunnustaminen on toteutunut sekä käytännön sovelluksien yhdenmukaisuus ja Euroopan patenttijärjestelmän digitaalisen tietojenkäsittelyn mahdollisuudet on perinpohjaisesti tutkittu. 1. Johdanto Komission asiakirjan pääsisältö 1.1. Vihreä kirja hyödyllisyysmallien suojasta kuuluu niiden yhteisön aloitteiden joukkoon, joilla pyritään yhdenmukaistamaan teollisuusoikeuksia ja/tai luomaan yhteisössä käytössä olevia suojakeinoja (ks. viimeisimmät direktiivi- ja asetusehdotukset suunnittelusta ja malleista COM(93) 344 final ja COM(93) 342 final). 1.2. Vihreä kirja jakautuu kolmeen osaan. Johdantoa seuraa toinen osa, jossa käsitellään yhteisön tason toimien tarvetta hyödyllisyys- eli käyttömallien alalla. Kolmannessa osassa pohditaan, mitkä toimet ovat tarpeen jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi ja voitaisiinko mahdollisesti luoda koko yhteisön laajuinen suojajärjestelmä. 1.3. Asiakirjassa lähdetään käsitteestä "hyödyllisyysmalli", joka määritellään rekisteröidyksi oikeudeksi, joka suo yksinoikeussuojan teknisille keksinnöille. (Teknisten keksintöjen on oltava uusia ja niiden tulee edustaa jossain määrin keksinnöllistä toimintaa, jotta ne voidaan suojata patentilla tai käyttömallilla.) Käyttömalli, toisin kuin patentti, myönnetään tutkimatta etukäteen uutuutta tai keksinnöllisyyttä. 1.4. Asiakirjassa todetaan, että käyttömallisuoja tai sitä muistuttava järjestelmä on käytössä kahdessatoista viidestätoista yhteisön jäsenvaltiosta. Järjestelmät voidaan jakaa niiden ominaisuuksien mukaan kolmeen ryhmään: 1.4.1. Ensimmäisessä ryhmässä käyttömallisuojavaatimukset ovat samat kuin patenttisuojalla kuitenkin siten, että käyttömalli on lyhytkestoisempi tai eroaa muilta ominaisuuksiltaan patentista (esim. "certificat d'utilité" Ranskassa, "brevet de courte durée" Belgiassa ja "zesjarige octrooi" Alankomaissa). 1.4.2. Toiseen ryhmään kuuluvat (yksinkertaistetusti) "pienet" keksinnöt, jotka on voitava saattaa kolmiulotteiseen muotoon (suomalainen, kreikkalainen, italialainen, portugalilainen ja espanjalainen järjestelmä). 1.4.3. Kolmannessa ryhmässä esimerkkinä mainitaan saksalainen "Gebrauchsmuster", joka voidaan (yksinkertaistetusti) määritellä pienten keksintöjen suojajärjestelmäksi. Siihen kuuluvat myös keksinnöt, jotka eivät voi olla kolmiulotteisessa muodossa. Siihen eivät sen sijaan kuulu menetelmäkeksinnöt. 1.5. Vihreässä kirjassa kerrotaan, että tilastotietojen mukaan (Ranskasta ja Belgiasta ei ole käytettävissä tilastotietoja) hyödyllisyysmallihakemusten määrä on erityisen suuri Saksassa, Italiassa ja Espanjassa. 1.6. Vihreässä kirjassa tutkitaan teollisen omaisuuden asiantuntijoiden ja taloudellisten toimijoiden suuntausta kohti hyödyllisyysmallisuojaa. Analyysin pohjana on Ifo-instituutin teettämät tutkimukset, joissa on otettu huomioon Ranskan, Saksan, Ison-Britannian ja Espanjan patenttiasiantuntijoiden, teollisuusyritysten ja itsenäisten keksijöiden näkökulma. 1.7. Hyödyllisyysmallin valitsemiseen johtavana syynä voi olla sen tarjoama mahdollisuus suojata "vähäpätöisempiä" teknisiä keksintöjä, nopea ja yksinkertainen rekisteröinti (tärkeä erityisesti pk-yrityksille) sekä pienemmät kustannukset patenttiin verrattuna. 1.8. Vihreän kirjan mukaan yrityksillä on "suhteellisen suuri" tarve tällaiselle suojamuodolle. 1.9. Käyttömallin antama suoja sopisi myös paremmin teknologisen kehityksen luonteeseen, johon kuuluu enenevässä määrin verrattain lyhytikäiset "pienet keksinnöt" ja yhä lyhyemmät tuotantojaksot. 1.10. Vihreän kirjan mukaan yhteisön tason toimet ovat välttämättömiä, sillä yritykset ja keksijät ovat kiinnostuneita käyttömallijärjestelmästä. Lisäksi kansallisten järjestelmien välillä on merkittäviä eroja ja tavaroiden vapaalle liikkumiselle sekä "vääristymättömän" kilpailun kehitykselle on asetettu esteitä. 1.11. Asiakirjassa tarkastellaan mahdollisuuksia erilaisiin yhteisön toimiin: 1.11.1. Kansallisten suojajärjestelmien yhdenmukaistaminen sekä suojärjestelmän luominen sellaisissa valtioissa, joissa sitä ei vielä ole (eli Luxemburg, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ruotsi). 1.11.2. Kun yhdenmukaistaminen on toteutettu, jäsenvaltiot voivat tunnustaa kansalliset suojajärjestelmät vastavuoroisesti. 1.11.3. Yhteisön suojajärjestelmän luominen asetuksella. Järjestelmä ei korvaisi kansallisia järjestelmiä, vaan olisi niiden "yläpuolella" ylikansallisena tai yhteisön tason järjestelmänä. 1.11.4. Eri mahdollisuuksia voidaan myös yhdistellä. Erityisesti voidaan yhdistää (esim. tavaramerkkien ja mallioikeuksien kohdalla) direktiivillä määrättävä kansallisten järjestelmien yhdenmukaistaminen ja asetuksella määrättävä yhdenmukaisen suojajärjestelmän luominen. 1.12. Lopuksi asiakirjassa tutkitaan, mitä erityispiirteitä yhteisön hyödyllisyysmallilla voisi olla. Näihin tulisi kuulua muun muassa: 1.12.1. alhaisempi keksinnöllisyyden vaatimus kuin patentilla, 1.12.2. keksintöjen ei ole välttämättä oltava kolmiulotteisia, 1.12.3. uutuuden ja teollisen soveltamisen vaatimus, 1.12.4. vapaaehtoinen tutkimusmenettely tekniikan kehityksen aiemmasta tasosta oikeudellisen suojan parantamiseksi. Yhteisön hyödyllisyysmalli voisi täydentää patenttioikeutta siten, että sen kohteena olisivat tekniset keksinnöt. Rekisteröinti tapahtuisi ilman että uutuutta ja keksinnöllisyyttä tutkitaan. 2. Tärkeiden kilpakumppaneiden tilanne: Yhdysvallat 2.1. Patenttisuojaa täydentävän teknisten keksintöjen suojajärjestelmän tarve on yhdistettävä Euroopan unionin tutkimusta ja teknologista kehitystä koskevan politiikan strategiaan. 2.2. Delorsin valkoinen kirja mainitsee EU:n yhdeksi heikoksi kohdaksi tärkeisiin kilpailijoihin Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna hyvin rajoitetun kyvyn siirtää tieteelliset ja teknologiset edistysaskeleet nopeasti teollisiksi ja kaupallisiksi menestystuotteiksi. 2.2.1. Valkoisessa kirjassa korostetaan lisäksi sekä korkeaan teknologiaan että käsityöhön perustuvien pk-yritysten erityisen tärkeää roolia talouskasvun lähteenä. Valkoisesta kirjasta käy edelleen ilmi, miten Yhdysvalloissa erityisesti pienyritykset ovat kehittäneet huomattavan osan kehittyneestä teknologiasta, sillä ne kykenevät muita paremmin ennakoimaan markkinoiden tarpeita ja reagoimaan niihin (Valkoinen kirja "Kasvu, kilpailukyky, työllisyys", 4 luku, 4.3 kohta, a(i) alakohdan toinen kappale). 2.3. Maailmanlaajuisten teknologisten ja teollisten osoittimien analyysistä käy ilmi, että Euroopan kilpailuasema Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna on huonontunut. 2.3.1. Vaikka Eurooppa onkin kehittänyt tavaroiden, henkilöiden, pääomien ja palvelujen sisämarkkinat, se on vielä kaukana todellisten sisämarkkinoiden luomisesta tutkimuksen ja teknologisen innovaation aloilla (vrt. TSK:n lausunto aiheesta "Tutkimusta ja teknologian kehitystä koskevan politiikan koordinointi", CES 570/95 lopull. liite, 5.1 ja sitä seuraavat kohdat). 2.4. Vaikuttaa siis tarpeelliselta tutkia, onko Yhdysvaltojen ja Japanin kilpailuedun selittävien päätekijöiden joukossa myös teknisten keksintöjen suoja, joka ottaa erityisesti huomioon patentteja täydentävät suojajärjestelmät (käyttömallit). 2.5. Ennen kaikkea Yhdysvaltoja ajatellen on selvää, että pitkän aikaa sitten luodut, erityisesti kielelliset ja kulttuuriset sisämarkkinat antavat uutta luoville yrityksille mahdollisuuden todeta markkinoiden kokonaisreaktion innovatiiviseen tuotteeseen paljon nopeammin kuin Euroopassa. 2.5.1. On myös ilmeistä, että institutionaalisten mekanismien vahvistuminen viime vuosina ja erityisesti valkoisen talon alaisuudessa toimivien National Science ja Technology Councilin (NSTC) ja Office of Science and Technology Policyn perustaminen ovat olleet innovaatiota edistäviä tärkeitä tekijöitä. 2.6. Yhdysvaltalainen patenttijärjestelmä on maailman tärkeimpiä. Vuonna 1993 anottiin yli 191 000 patenttia ja niitä myönnettiin samana vuonna yli 98 000 (). 2.6.1. Ainoastaan Japani ohittaa Yhdysvallat määrällisesti. Vuonna 1993 Japanissa anottiin 380 000 patenttia ja niitä myönnettiin 88 000. 2.6.2. On myös huomattava, että Yhdysvaltojen yritys- ja ammattimaailmassa patentit ovat laajalle levinnyttä käytäntöä. 2.7. Yhdysvalloissa ei kuitenkaan ole harkittu tai harkita patenttisuojaa täydentävän, käyttömallityyppisen järjestelmän liittämistä keksintöjen suojajärjestelmään. Ammattipiirit ovat päinvastoin useaan otteeseen vastustaneet tällaisen järjestelmän luomista ja pitäneet sitä tarpeettomana ja jopa vaarallisena. Tätä kantaansa ammattipiirit perustelevat patenttisuojan korkean laadun säilyttämisellä ja korostavat vaikeutta perustaa tällaista järjestelmää patentteja vähäisemmälle keksinnöllisyydelle, joka on vaikeasti määriteltävissä ja sovellettavissa. 2.8. Lisäksi Yhdysvalloissa saadut kokemukset eivät puhu patenttisuojaa täydentävän käyttömallisuojan puolesta. Kokemusten perusteella korostetaan sen sijaan tarvetta luoda tehokkaampi patenttijärjestelmä siten, että vähennetään järjestelmän haittoja tarkastus- ja myöntämisaikoja lyhentämällä sekä kuluja pienentämällä. 3. Tärkeiden kilpakumppaneiden tilanne: Japani 3.1. Japanille on luonteenomaista osuuskuntatyyppinen yhteiskuntamalli, jossa talouden eri toimijoiden välinen yhtenäisyys ja vuorovaikutus on viety hyvin pitkälle ja jossa tärkeä tieteellinen suunnittelu tapahtuu hallitustasolla (tiede- ja teknologianeuvosto CST on hyväksynyt keskipitkän ja pitkän aikavälin tieteellisen ja teknologisen tutkimuksen perussuunnitelman, joka sisältää luettelon 187:stä tieteellisen ja teknologisen tutkimuksen kohteesta seuraavan kymmenen vuoden aikana). 3.2. Yllä mainitut luvut kertovat Japanin patenttitoimiston tärkeydestä. 3.2.1. Japanin ammattipiirien mielipide käyttömallista on, että tämä instituutio, joka on ollut Japanissa jo monta vuotta ja jota on uudistettu vuonna 1994, on osaltaan vaikuttanut huomattavasti Japanin teollisuuden kehitykseen. 3.2.2. Vuonna 1993 Japanissa tehtiin yli 77 000 käyttömallianomusta ja myönnettiin yli 53 000 rekisteröintiä (edellä mainitut OMPIn tilastot) (). 3.3. Japanin lähestymistapa patenttisuojaa täydentävän teknisten keksintöjen suojajärjestelmään on oleellisesti seuraava: 3.3.1. Patenttisuojaa täydentävä ja sitä lyhyempi (kuusi vuotta 20 vuoden sijaan) suojajärjestelmä on oikeutettu, sillä "pienten" keksintöjen patenttisuoja voisi olla "ylisuojelua" yleisön haitaksi. 3.3.2. Käyttömallisuojan on koskettava keksintöjä, joiden suoja voi olla rajoitettu ja vastaavasti saatettu helposti voimaan. Sen on siis koskettava kolmiulotteisina toteutettuja keksintöjä, joiden patenttioikeuden loukkaaminen voidaan yleensä nopeasti todeta (valvomalla markkinoilla olevia tuotteita), kun taas aineiden ja menetelmäkeksintöjen patenttioikeuden loukkaamista on hyvin vaikea todeta (edellyttää esim. pääsyä oletettujen väärentäjien laboratorioihin ja laitoksiin). 3.4. Japanin myönteinen ja Yhdysvaltojen huomattavan kielteinen suhtautuminen käyttömalleihin ei ole niin vastakohtaista kuin ensi näkemältä voisi arvioida, kun otetaan huomioon, että japanilainen järjestelmä edellyttää käyttömallilta patentteja rajoitetumpaa keksinnöllisyyttä, kolmiulotteisuutta sekä kieltää patenttijärjestelmän (alempitasoisen) toisinnon. 4. Vaikeus luoda teknistä innovaatiota edistävä ja suojaava eurooppalainen järjestelmä 4.1. Komitean mielestä tärkeintä on parantaa Euroopan kilpailukykyä ja erityisesti mahdollisuutta hyödyntää nopeasti tieteellisen tutkimuksen tuloksia ja teknistä innovaatiota teollisuudessa ja taloudessa. 4.2. Kuten komitea hiljattain korosti, se "suhtautuu myönteisesti myös komission aikomukseen luoda kokonaisvaltaisen ohjelman avulla suotuisat lainsäädäntöpuitteet henkiselle ja teolliselle omaisuudelle, ennen kaikkea patenttien, tavaramerkkien, suunnitelmien ja mallien sekä alkuperämerkintöjen alueella. Välineet henkisen ja tuotannollisen omaisuuden suojaamiseksi ovat täydelliset: Münchenin patenttisopimus, patenttiyhteistyösopimus, tavaramerkkioikeutta koskeva EY-asetus, mallioikeutta koskeva EY-asetus (valmisteltavana), useita tekijänoikeusdirektiivejä (tietokoneohjelmat, vuokrausoikeus, suojan kesto)" (). 4.3. Teollista ja henkistä omaisuutta koskevat säädökset ovat perinteinen keino edistää innovaatiota ja teknis-teollista kehitystä. Niillä taataan keksijän ajallisesti rajattu yksinoikeus keksintöönsä samalla kun se julkaistaan ja siitä tiedotetaan. Näin keksintö kannustaa etsimään uusia ja parempia ratkaisuja "karanteeniaikana" ja sen päätyttyä tarjoaa ratkaisut kaikkien käyttöön. 4.4. Patenttijärjestelmän USA:ssa nauttima arvostus ja japanilaisille yrityksille tyypillinen erittäin vilkas patentointi on osoitus teollista ja henkistä omaisuutta suojaavien säädösten merkityksestä uusien keksintöjen edistämiselle. 4.4.1. Lisäksi näiden säädösten merkitystä on edelleen korostanut niiden liittäminen maailman kauppajärjestön (WTO) sopimuksiin (Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, Including Trade in Counterfeit Goods TRIPS). 4.5. Tilanne USA:ssa ja Japanissa osoittaa, että näissä maissa keksintöjen nopea kehittäminen ja tutkimustulosten teollinen soveltaminen voidaan selittää kannustimilla sekä tehokkaalla ja yhtenevällä teollisen omaisuuden suojelujärjestelmällä. 4.5.1. Juuri tässä on Euroopan ja toisaalta USA:n ja Japanin välinen suurin ero. Japanin ja USA:n patenttijärjestelmä on "kattava" ja toimii yhtenäisesti, kun sitä vastoin EU:ssa patenttijärjestelmä ei ole sen enempää kattava kuin yhteneväkään. 4.6. Eurooppalaisen järjestelmän vajavaisuuden syy on se, että Euroopan patenttitoimisto kyllä käsittelee patenttihakemukset keskitetysti, mutta sen myöntämät patentit vastaavat "kansallisia" patentteja (ylikansallinen "yhteisöpatentti" ei ole vielä voimassa, eikä todennäköisesti korkeiden kustannusten vuoksi toteudukaan). Lisäksi eurooppalainen järjestelmä on epäyhtenäinen, koska vaikka kansallisia lakeja onkin varsinaisten oikeuksien osalta huomattavasti yhdenmukaistettu, niin myöntömenettelyssä kuin toimeenpanossakin on vielä suuria eroja. 4.6.1. Esimerkiksi Saksassa patentin myöntämistä edeltää keksinnön uutuuden ja keksinnöllisyyden tutkiminen, Ranskassa patentti myönnetään ilman tällaista tutkimusta, mutta keksinnön suhde tekniseen kehitykseen on selvitettävä (Avis documentaire), Italiassa ei varsinaisesti selvitetä sen enempää keksinnön uutuutta, keksinnöllisyyttä kuin sen suhdetta tekniseen kehitykseen. 4.6.2. Eri kansallisten järjestelmien toiminnalliset erot ovat vielä suuremmat, jos otetaan huomioon patenttien toimeenpanoon liittyvien oikeustoimien kustannukset. Erot maiden välillä ovat usein valtavia. 4.6.3. Edellisen perusteella voidaan kysyä, kannattaako ensisijaisesti yhdenmukaistaa jotain sellaista (käyttömalleja), joka itseasiassa täydentää jotain (patentteja), jonka kohdalla peruserot ovat käytännössä vieläkin huomattavammat. 4.7. Tässä mielessä käyttömallien eli patentteja täydentävien omaisuuden suojamenetelmien yhdenmukaistaminen EU:ssa on toivottavaa. Näin luotaisiin erityisesti pk-yrityksille helppokäyttöinen suojakeino ja samalla otettaisiin huomioon eurooppalainen yritysperinne sekä erityisesti yritysten tärkeimmät tarpeet. Tässä mielessä hyödyllisyysmalli on tärkein kone- ja mekaaniselle materiaaliteollisuudelle (). 4.7.1. Olisi kuitenkin haihattelua ajatella, että yhdenmukaistaminen ratkaisisi keksintöjen tärkeimpään suojelumenetelmään eli patenttiin liittyvän epätäydellisyyden ja epäyhtenäisyyden. 4.8. Jotta yhtenäistäminen olisi pätevää, sen tulee täyttää seuraavat yleiset ehdot: 4.8.1. Tarjota suoja suhteellisen "yksinkertaisille" (ei samalla kuitenkaan välttämättä vähäpätöisille) keksinnöille; 4.8.2. Suojan saaminen lyhyessä ajassa ja yksinkertaistetun menettelyn kautta (Saksassa käyttömallin myöntäminen vie noin kaksi kuukautta, minkä pitäisi olla eurooppalainen standardi); 4.8.3. Kohtuulliset kustannukset; 4.8.4. Helpottaa oikeuden hakemista väärentäjiä vastaan; 4.8.5. Helpottaa toiselle keksinnölle myönnetyn käyttömallin todellisen vaikutuksen arviointia silloin kun rehdissä kilpailussa ei haluta joutua mukaan väärentämiseen. 5. Vihreän kirjan kritiikkiä 5.1. Vaikka vihreä kirja käsittelee tätä monimutkaista ja vaikeaa aihetta laajasti ja innostavasti, siinä on joitain puutteita. 5.2. Vihreä kirja ei ota asianmukaisesti huomioon aiemmin kuvaillun "epätäydellisen patenttijärjestelmän" todellisuutta EU:ssa. Vaarana onkin, että ehdotetussa suojajärjestelmässä on samat puutteet kuin vielä epätäydellisessä ja riittämättömästi yhdenmukaistetussa patenttijärjestelmässä, jota se täydentää. 5.2.1. Asiakirjassa ei myöskään käsitellä riittävästi kansallisten käyttömallien yhtenäistämistä suhteessa niiden lähioikeuksien suojaan (esim. toimintamallisuoja kuten Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön määräämä "unregistered design rights"). 5.3. Kun vihreässä kirjassa vertaillaan teknisten keksintöjen erilaisia kansallisia suojajärjestelmiä, olisi ollut toivottavaa käsitellä syvällisemmin etenkin seuraavia näkökohtia: 5.3.1. Vihreässä kirjassa ei käsitellä ja mietitä tarpeeksi laajasti ja kaikkine seurausvaikutuksineen sitä, että jotkin "hyödyllisyysmallin" käsitteeseen yhdistetyt kansalliset järjestelmät ovat itse asiassa vain patenttijärjestelmiä, joissa ei vaadita tutkimista (uutuus ja keksinnöllisyys). Ne ovat siis "rekisteröiviä" patentteja (ennemminkin kuin ennalta tutkivia patentteja), jotka tosin ovat kestoltaan lyhyempiä kuin normaalit patentit (kuten Belgiassa, Alankomaissa ja Ranskassa). 5.3.2. Joissain EU:n jäsenvaltioissa on normaalien "keksintöpatenttien" rinnalla muita suojakäytäntöjä (esim. lyhytaikainen patentti tai Ranskan "certificats d'utilité"), joilla on samat suojavaatimukset kuin patentilla, mutta joita myönnetään ilman uutuuden ja keksinnöllisyyden tutkimusta (sekä ilman aiemman tason tutkimusta). Tämä ilmiö ei niinkään heijastele erillisen ja patenttijärjestelmää täydentävän järjestelmän tarvetta kuin korostaa patenttijärjestelmän keskeistä asemaa sekä siihen liittyviä, korkeista kustannuksista ja käsittelyn hitaudesta johtuvia vaikeuksia. 5.3.3. Näistä kansallisista "lyhytkestoisista patenteista" voidaan oppia, että ensisijainen vaatimus Euroopassa on tehostaa patenttisuojaa (nopeuttaa sitä ja vähentää sen kustannuksia) ennemminkin kuin luoda yhteisön tasolle täydentävä suoja (hyödyllisyysmallisuoja). 5.4. Vihreässä kirjassa ehdotetaan käyttömallisuojaa, jonka saamiseksi riittää alhaisempi keksinnöllisyysaste kuin patentilla. Näin aliarvioidaan keksinnöllisyyden eri tasojen määrittämisen vaikeutta ja monimutkaisuutta erityisesti eurooppalaisten standardien kannalta (Euroopan patenttisopimuksen 56 artikla), joiden perusteella uudistus on kyseisen alan asiantuntijan kannalta luonnollista seurausta teknisen kehityksen tilasta, jolloin kyseessä ei ole keksintö tai uudistus ei ilmeisesti johdu teknisen kehityksen tilasta, jolloin kyseessä on keksintö ilman, että voitaisiin erottaa keksinnöllisyyden eri "asteita". 5.4.1. Jos hyödyllisyysmallisuojan vaatimuksiin halutaan kuuluvan "keksinnöllisyys", ainoa käytännön vaihtoehto tuntuu olevan, että keksinnöllisyys määritellään samoin kuin se on määritelty patentoitaville keksinnöille. 5.4.2. Komitean mielestä hyödyllisyysmallilla tulisi kuitenkin olla omat, patentista eroavat määritelmänsä. Tähän päästään korvaamalla keksinnöllisyyden vaatimus "teollisen ja käytännön hyödyn todistuksella", joka annetaan keksinnöille, joita on mahdollista soveltaa pikaisesti käytäntöön. Tämän vaatimuksen tavoitteena on edistää tieteellisten ja teknologisten keksintöjen hyödyntämistä teollisesti ja kaupallisesti. Kuten kohdassa 2.2 selitettiin, Euroopan unioni on tältä osin heikommassa asemassa kuin (kilpa)kumppaninsa Yhdysvallat ja Japani. Komission on tutkittava tällaisen vaatimuksen muotoilua, niin että se takaa parhaiten sekä anojan että kolmansien osapuolten oikeusturvan. 5.5. Komissiolle voidaan antaa täysi tunnustus siitä, että vihreä kirja pohjautuu laajoihin ja mielenkiintoisiin tutkimuksiin ja kyselyihin. Ne eivät kuitenkaan ole niin luotettavia kuin niiden laatijat väittävät. 5.5.1. Esimerkiksi Ifon (Münchenin Institut für Wirtschaftsforschung) laatimat kyselykaavakkeet on lähetetty vain yrityksille ja henkilöille, jotka ovat jo jättäneet käyttömallihakemuksia. Näin ei ole voitu tutkia, mitä mieltä asiasta ovat teollisuudenalat (erityisesti lääke- ja kemianteollisuus), jotka eivät yleensä käytä tai käyttävät vähäisessä määrin hyödyllisyysmallisuojaa. 5.5.2. On myös tarpeen mainita, että ainuttakaan kysymyksistä ei ole suunniteltu tarkistamaan "mitalin toista puolta" eli sitä, missä suhteessa hyödyllisyysmallisuoja voi muodostua kilpailijoille esteeksi tai hankaluudeksi normaalissa tuotekehittelyssä. 5.6. Myös vihreässä kirjassa asetetut kysymykset, vaikka ovatkin laajempia ja selkeämpiä kuin Ifo-instituutin kysymykset, eivät pyri saamaan selville kohderyhmänsä mielipiteitä seuraavista asioista: 5.6.1. kokemukset ja arviot mahdollisuudesta toteuttaa tehokkaasti lainsäädäntötoimia niiden suojaoikeuksien osalta, joita ei ole ennalta tutkittu, esim. hyödyllisyysmalli, 5.6.2. kokemukset ja arviot suojaoikeuksista ei niiden haltijoiden kannalta, vaan vastakkaiselta eli kilpailijoiden kannalta heidän tuotekehittely- ja parannustyössään. 5.7. Vihreä kirja perustelee hyödyllisyysmallien yhtenäistämisen kiirettä sillä, että muuten EU:n tuotteiden vapaaseen liikkumiseen ja kilpailuun jää vääristymiä. Vihreässä kirjassa useaan otteeseen mainittua vääristymää ei kuitenkaan näytetä toteen kokemusperäiseen tietoon tukeutuen. 6. Päätelmät 6.1. Komitea on sitä mieltä, että komission olisi täydennettävä tähänastisia arviointiperusteita ennen kaikkea kohdissa 5.5 ja 5.6 mainittujen puutteiden vuoksi. 6.2. Komitean mielestä käyttömallien suojajärjestelmien mahdollista yhdenmukaistamista tarkasteltaessa on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota patenttijärjestelmän puutteisiin ja erityisesti siihen, että EU:n tasolla tämä järjestelmä on vielä epätäydellinen ja hajanainen ja siis Euroopan heikko kohta kilpakumppaneihin Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna. 6.3. Komitean mielestä on erityisen tärkeää, että ehdotettaessa patenttisuojaa täydentävien suojajärjestelmien (käyttömallit) yhdenmukaistamistoimia: on varmistettava ennen kaikkea oleellisen lainsäädännön yhdenmukaistaminen, on varmistettava lisäksi menettelytapojen ja aikataulujen yhdenmukaistaminen, ei toisteta patenttijärjestelmää, joka on kylläkin yhdenmukaistettu oleellisen lainsäädännön tasolla, mutta eroaa voimakkaasti menettelytapojen, aikataulujen, kulujen sekä julkistamisen suhteen eri jäsenvaltioissa, on taattava toimiva, yksinkertainen ja nykyistä halvempi patenttianomusjärjestelmä. 6.4. Ehdotettaessa yhdenmukaistamista komitea suosittaa ottamaan huomioon erityisesti pk-yritysten tarpeet (annetaan niille helposti arvioitava ja julkistettava väline). Tässä yhteydessä olisi määrättävä, että käyttömallisuoja ei koske aineita eikä kemiallisia prosesseja. Nämä voitaisiin sulkea pois joko määräämällä EU:n eri jäsenvaltioiden omien tapojen mukaisesti että suoja rajoitetaan kolmiulotteisiin esineisiin tai mahdollisesti myös muulla tavoin. 6.5. Komitea on lisäksi sitä mieltä, että yhdenmukaistamisehdotuksissa on otettava huomioon myös jo toteutettu tai suunnitteilla oleva lähioikeuksien (erityisesti suunnitelmat) suojan yhdenmukaistaminen. 6.6. Komitea korostaa, että edettäessä kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamiseen on tärkeää ottaa huomioon sellaisten käyttömallien suojeltavuus, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: uutuus, soveltuvuus teolliseen käyttöön ja keksinnöllisyys Euroopan patenttisopimuksen 56 artiklan määrittämällä tavalla tai vaihtoehtoisesti käytännöllinen tai teollinen etu tekniikan aiempaan tasoon verrattuna. 6.7. Erityisesti: 6.7.1. yllä mainituista kolmesta vaatimuksesta ensimmäisen suhteen kyseessä on oltava markkinoiden lisääntyvästä kansainvälisyydestä aiheutuva "uutuus" ehdottoman uutuuden tarkoittamassa mielessä (eli ilman aika- ja paikkarajoituksia); 6.7.2. toisen vaatimuksen suhteen kyseessä on oltava soveltuvuus teolliseen käyttöön laajassa mielessä, mukaanlukien maatalous; 6.7.3. kolmannen vaatimuksen suhteen kyseessä on oltava: joko keksinnöllisyys, kuten patenttisuojassa (kts. Euroopan patenttisopimus, 56 artikla) tai käyttömallisuojan erityinen vaatimus käsitteellisesti erilainen kuin edellä mainittu keksinnöllisyys niiden keksintöjen palkitsemiseksi, jotka voidaan käytännön tai teollisen edun vuoksi todistettavasti siirtää nopeasti käytännölliseen ja teolliseen sovellutukseen. 6.8. Komitean mielestä olisi sitä vastoin luovuttava ajatuksesta ottaa suojan edellytyksenä huomioon vain patentin keksinnöllisyyttä alemmalla tasolla oleva "keksinnöllisyys". Tämä aiheuttaisi yhtäältä suurta epävarmuutta tulkintaan ja soveltamiseen (erityisesti oikeuksien voimaantulon yhteydessä vahingollisin seurauksin ennen kaikkea pk-yrityksille). Toisaalta puuttuisi sellaisten keksintöjen edistäminen, jotka eivät mahdollisesti edusta varsinaista keksinnöllisyyttä, mutta jotka voidaan kuitenkin siirtää nopeasti käytännölliseen ja teolliseen sovellutukseen. 6.9. Muiden käyttömallien suojaoikeuden ja arvioinnin helppouden varmistamiseksi on tärkeää määritellä, että käyttömallin suoja-alue on selvästi seurausta lukumäärältään rajoitetuista vaatimuksista (joita ei siis ole esim. kolmea tai viittä enempää). 6.10. Suojan oikeusvarmuuden vuoksi on edelleen asianmukaista, että uutuuden tutkimus olisi yleisesti valinnainen, mutta pakollinen niille, jotka haluavat julkistaa käyttömallisuojan kolmanteen osapuoleen nähden. 6.11. Kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamissuunnitelmassa voitaisiin määritellä tehokkaan yhdenmukaistamisen seuraavana vaiheena kansallisten suojaoikeuksien vastavuoroinen tunnustaminen. Tätä varten olisi tutkittava muun muassa, onko mahdollista estää eri kansallisista lainsäädännöistä mahdollisesti aiheutuvat yhdenmukaistettujen kansallisten oikeuksien erilaiset tulkinnat ja miten. 6.12. Myös komission äskettäin julkaisemaa, innovaatiota käsittelevää vihreää kirjaa koskevan keskustelun valossa komission olisi tutkittava mahdollisuutta antaa keskustoimistolle esim. Alicantessa sijaitseva sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit) aktiivinen, erityisesti pk-yritysten neuvonantajan ja tukijan rooli kansallisissa (yhdenmukaistetuissa) käyttömallihakemusten jättö- ja rekisteröintimenettelyissä (mukaanlukien tarvittavat käännökset). Yleiset tukipalvelut olisivat ilmaisia, mutta erityispalveluilla olisi vakiohinnat. 6.12.1. Komissio voisi myös tutkia mahdollisuutta soveltaa digitaalista tietojenkäsittelyä patenttijärjestelmään julkisten hankkeiden samankaltaisista sovelluksista saatujen kokemusten pohjalta (esim. CALS ja TED-SIMAP -järjestelmät). 6.13. Komitea katsoo, että kun yhdenmukaistaminen ja edellä mainittu vastavuoroinen tunnustaminen on saavutettu sekä yhdenmukainen käytäntö ja digitaalisen tietojenkäsittelyn soveltuvuus todettu, voidaan vasta viimeisessä vaiheessa tutkia mahdollisuutta luoda EU:n käyttömalli, joka koskee koko EU:n aluetta eikä aiheuta käyttäjille sellaisia kohtuuttomia kuluja, joita kansainvälisillä pääkilpailijoilla ei ole. Bryssel, 27. maaliskuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () OMPI "Teollisen omaisuuden tilastot", Genève, huhtikuu 1995. () Samana vuonna Saksassa tehtiin n. 20 000 käyttömallianomusta ja myönnettiin n. 16 000 rekisteröintiä. () EYVL N:o C 39, 12. 2. 1996. () Vihreä kirja hyödyllisyysmallien suojeleminen sisämarkkinoilla, s. 4.