[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.3.2007

SEK(2007) 289 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Espanja toimitti ensimmäisen vakausohjelmansa joulukuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 15 päivänä maaliskuuta 1999 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Espanjan uusimman tarkistetun vakausohjelman, joka toimitettiin sille 22 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua vakausohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

3. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Espanjan talouden kasvunäkymät näyttävät suotuisilta. Yksityisen kulutuksen ja rakentamiseen liittyvien investointien ylläpitämä kotimainen kysyntä on synnyttänyt työpaikkoja erityisesti asumisen ja palvelujen alalla, mikä puolestaan lisää kotimaan kysyntää entisestään julkisen talouden ollessa terve ja reaalikorkojen negatiivisia. Sitkeä inflaatioero euroalueeseen verrattuna ja tuottavuuden hidas kasvu kuitenkin heikentävät maan ulkoista kilpailuasemaa. Espanjan suhteelliset edut perustuvat edelleen pikemminkin alhaisiin tuotantokustannuksiin kuin huipputekniikan tuotteisiin. Kasvavat ulkoiset vajeet saattavat vaarantaa keskipitkän aikavälin kasvunäkymät. Lisäksi kotitalouksien suuri velkaantuneisuus, joka johtuu paljolti mittavista asuntoinvestoinneista, isää suuren väestönosan alttiutta kärsiä korkojen noususta. Espanjan varovainen finanssipolitiikka on ollut tässä tilanteessa asianmukaista.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta vakausohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Neuvosto katsoi, että ”yleisesti ottaen julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla ja julkisen talouden strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. Julkisen talouden rahoitusaseman pitäminen vakaana on tärkeää ulkoisen epätasapainon kasvun vuoksi”. Neuvosto kehotti Espanjaa ”toteuttamaan suunnitellut toimenpiteet niiden vaikutusten tasaamiseksi, joita väestön ikääntymisellä on pitkällä aikavälillä julkiseen talouteen”.

Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Espanja on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 15 päivänä lokakuuta 2006. Espanjan kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: julkisen talouden vakaus, T&K-strategia; liiketoimintaympäristön parantaminen, kilpailun edistäminen, infrastruktuurin kehittäminen, työmarkkinoiden toimivuuden parantaminen sekä koulutuksen ja inhimillisen pääoman parantaminen.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta [2] ) kävi ilmi, että Espanja edistyy hyvin kansallisen uudistusohjelmansa ja kevään 2006 Eurooppa-neuvoston kokouksessa päätettyjen sitoumusten toteuttamisessa. On tärkeää, että uusia lakeja ja toimenpiteitä pannaan vielä täytäntöön seitsemällä avainalalla, jotta voidaan lisätä työllisyyttä ja tuottavuutta ja edetä niin, että BKT asukasta kohden vastaa EU-25:n keskiarvoa.

Ottaen huomioon todetut vahvuudet ja heikkoudet suositettiin, että Espanja toteuttaisi toimia seuraavilla aloilla: kilpailu, aktiiviset työmarkkinapolitiikat, elinikäinen oppiminen ja koulutus.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

4. Neuvosto tutki [27 päivänä helmikuuta 2007] Espanjan tarkistetun vakausohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009[6].

5. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2006 3,8 prosentista keskimäärin 3,3 prosenttiin jäljellä olevalla ohjelmakaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Myös ohjelmassa esitetyt inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta. Arvioitu inflaatioero euroalueeseen verrattuna on edelleen huomattava, vaikka se on pienenemään päin. Vaikka skenaario voi osoittautua ennakoitua paremmaksi lyhyellä aikavälillä, se voi myös heikentyä talouden epätasapainon, varsinkin kotitalouksien suuren velkaantuneisuuden ja vaihtotaseen huomattavan vajeen vuoksi. Lisäksi on hyvinkin mahdollista, että kasvu on ohjelmassa ennakoitua heikompaa keskipitkällä aikavälillä, varsinkin jos asuntorakentamisen pitkään jatkunut vahva kasvu päättyy.

6. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa mainitun vuoden julkisen talouden ylijäämäksi arvioitiin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa täysin tarkistettua vakausohjelmaa, vaikka vakausohjelman edellisessä tarkistuksessa tavoitteeksi asetettiin 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Positiivinen toteutuma johtuu ennakoitua paremmista tuloista, joiden taustalla puolestaan ovat lukuisten uusien työpaikkojen syntyminen ja yritysten suuret voitot, joiden arvioidaan lisänneen välittömiin veroihin perustuvia tuloja paljon BKT:n nimelliskasvua enemmän.

7. Tarkistuksen tavoitteena on (i) säilyttää makrotalouden ja julkisen talouden vakaus ja (ii) parantaa tuottavuutta lujittamalla infrastruktuureja sekä inhimillistä ja teknologista pääomaa. Julkisen talouden ylijäämän odotetaan supistuvan 1,4 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2006 noin 1 prosenttiin vuonna 2009. Perusylijäämä kehittyy saman jakson aikana vastaavalla tavalla eli supistuu 3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2006 2 ¼ prosenttiin vuonna 2009. Vaikka tulojen odotetaan supistuvan 0,2 prosentilla suhteessa BKT:hen ohjelmakauden aikana, perusmenot todennäköisesti kasvavat noin 0,5 prosentilla suhteessa BKT:hen, mitä korkorasituksen pieneneminen kompensoinee osittain. Edellisessä tarkistuksessa ennustettiin pienempiä ylijäämiä pitkälti samanlaisten makrotalouden näkymien valossa. Edellisen ja tämän tarkistuksen välinen ero johtuu vuoden 2006 ylijäämätoteutumasta, joka oli huomattavasti vuotta aiemmin ennustettua parempi ja jonka vaikutusten ennustetaan olevan suotuisia koko ohjelmakauden ajan.

8. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan huononevan hieman vuoden 2006 1 ¾ prosentista suhteessa BKT:hen 1 ½ prosenttiin ohjelmakauden loppuun mennessä. Edellisen tarkistetun vakausohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema, joka ohjelmassa pyritään säilyttämään huomattavan liikkumavaran turvin koko ohjelmakauden ajan. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ¼ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille; tavoite on myös tiukempi kuin mitä julkinen velka suhteessa BKT:hen ja potentiaalisen tuotannon keskimääräinen kasvu edellyttäisivät pitkällä aikavälillä.

9. Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Tarkistuksen perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen, ja tuloennusteet vaikuttavat varovaisilta. Menopuolella vaarana on menojen ylittyminen jonkin verran (alueviranomaisten tasolla), mikäli koulutuksen ja terveydenhuollon kehitys jatkuu sellaisenaan.

10. Tämän riskinarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vaikuttaa riittävältä varmistamaan, että ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitteesta voidaan pitää kiinni suunnitelmien mukaisesti koko ohjelmakauden ajan. Se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin, jolla varmistetaan, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa minään vuonna. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vastaa vakaus- ja kasvusopimusta.

11. Julkisen bruttovelan arvioidaan laskeneen 40 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Tarkistuksessa velkasuhteen ennustetaan ohjelmakaudella supistuvan edelleen 8 prosenttiyksikköä.

12. Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Espanjassa huomattavasti suuremmat kuin EU:ssa keskimäärin. Ensisijassa tähän vaikuttaa eläkemenojen suhteellisen suuri kasvu suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Vuoteen 2005 verrattuna kohentunut julkisen talouden alkuasetelma lieventää väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvia ennakoituja pitkän aikavälin vaikutuksia muttei riitä kattamaan väestön ikääntymisestä aiheutuvaa huomattavaa menolisäystä kokonaisuudessaan. Suurten perusylijäämien säilyttäminen keskipitkällä aikavälillä ja ikääntymiseen liittyvien menojen huomattavaa kasvua hillitsevien lisätoimenpiteiden toteuttaminen vähentäisivät omalta osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä. Espanjan julkisen talouden kestävyyteen näyttää kaiken kaikkiaan liittyvän keskisuuria riskejä.

13. Vakausohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa ei kuitenkaan esitetä järjestelmällisesti tietoja kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista aiheutuvista suorista julkisen talouden kustannuksista tai säästöistä. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa näytetään kuitenkin otettavan huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Vakausohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmilla ohjelmilla pyritään erityisesti lisäämään vähitellen julkisia tutkimus- ja kehitysmenoja ja infrastruktuuri-investointeja.

14. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

15. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[7].

Kaikkiaan julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla keskipitkällä aikavälillä, ja finanssipoliittinen strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. Julkisen talouden rahoitusaseman pitäminen vahvana on tärkeää ulkoisen epätasapainon kasvun ja euroalueeseen nähden olevan inflaatioeron vuoksi.

Edellä olevan arvion mukaisesti, erityisesti kun otetaan huomioon ikääntymiseen liittyvien menojen ennustettu kasvu, Espanjaa kehotetaan parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä entisestään toteuttamalla toimenpiteitä, joilla ikääntymisen tulevaa vaikutusta meno-ohjelmiin hillitään.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu |

1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. |

2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |

3 Ohjelman mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet. |

4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa esitetyt kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet. |

5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 3,9 prosenttia vuonna 2005, 3,8 prosenttia vuonna 2006, 3,6 prosenttia vuonna 2007 ja 3,6 prosenttia vuonna 2008. 6 Yksityisen kulutuksen deflaattori YKHI:n sijaan. 7 Ensiarvioiden mukaan kasvu oli 3,9 prosenttia vuonna 2006. Komission yksiköiden 16. helmikuuta 2007 esittämän alustavan ennusteen mukaan kasvu on 3,7 prosenttia vuonna 2007. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[4] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Tarkistettu ohjelma toimitettiin kolme viikkoa käytännesäännöissä vahvistetun määräajan eli 1 päivän joulukuuta jälkeen.

[7] Varsinkin YKHI-tiedot ja julkisen talouden menoja koskevat toimintokohtaiset tiedot puuttuvat.