FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 22.01.2004 
KOM(2004) 28 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOST OLLE, EUROOPAN TALOUS- JA 
SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
ei-toivotusta kaupallisesta viestinn ästä eli roskapostista (”spam”) 
 
 2    SISÄLLYSLUETTELO 
Tiivistelmä.................................................................................................................... .............. 4 
Tausta ja tarkoitus............................................................................................................ ........... 5 
1. Roskapostin ongelma ................................................................................................... 6 1.1. Ongelman laajuus......................................................................................................... 6  
1.2. Miksi roskaposti on ongelma?...................................................................................... 7 2. Ei-toivottua kaupallista viestint ää koskevat säännöt lyhyesti ...................................... 9 
2.1. Suostumukseen perustuva järjestelmä.......................................................................... 9 2.2. Lainvalvonta.............................................................................................................. . 10 
2.3. Muut roskapostiin sovellettavat säännöt .................................................................... 11 3. Tehokas täytäntöönpano ja lainvalvon ta jäsenvaltioiden ja viranomaisten 
toimesta ...................................................................................................................... 1 2 
3.1. Johdanto .................................................................................................................. ... 13 
3.2. Oikeuskeinot ja seuraamukset.................................................................................... 15 3.2.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 15 3.2.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 15 
3.3. Valituskeinot ............................................................................................................. . 16 
3.3.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 16 3.3.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 17 
3.4. Rajatylittävät valitukset ja  lainvalvontayhteistyö EU:ssa .......................................... 17 
3.4.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 17 3.4.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 18 
3.5. Yhteistyö EU:n ulkopuolisten maiden kanssa............................................................ 19 3.5.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 19 3.5.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 19 
3.6. Seuranta.................................................................................................................. .... 20 
3.6.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 20 3.6.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 21 
4. Yritysten tekniset toimenpiteet ja itsesääntely........................................................... 21 4.1. Suostumukseen perustuvan järjestelmän soveltaminen ............................................. 21 
 
 3    4.1.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 21 
4.1.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 22 
4.2. Vaihtoehtoiset riidan ratkaisumenetelmät................................................................... 23 
4.2.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 23 4.2.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 24 
4.3. Tekniset kysymykset .................................................................................................. 24 4.3.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 24 4.3.2. Ehdotetut toimet ........................................................................................................ . 25 
5. Tiedotustoimet............................................................................................................ 26  
5.1. Tämänhetkinen tilanne ............................................................................................... 26 5.2. Ehdotetut toimet ......................................................................................................... 2 8 
Päätelmät ...................................................................................................................... ............ 29 
Taulukko: Yhteenveto tiedonanno ssa esitetyistä toimista........................................................ 30 
 
 4    KOMISSION TIEDONANTO E UROOPAN PARLAMENTILLE, 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS - JA SOSIAALIKOMITEALLE JA 
ALUEIDEN KOMITEALLE 
ei-toivotusta kaupallisesta viestinn ästä eli roskapostista (”spam”) 
 
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 
TIIVISTELMÄ  
Ei-toivottu kaupallinen sähköpostiviestintä, jota yleensä kutsutaan roskapostiksi 
(”spam”), on saavuttanut huolestuttavat m ittasuhteet. Jo yli 50 prosenttia maailman 
sähköpostiliikenteestä arvioidaan olevan  roskapostia. Vielä huolestuttavampaa on 
kasvuvauhti: vuonna 2001 osuus oli vi elä ”vain” 7 prosenttia.  
Roskaposti on ongelma monestakin syystä, jo ita ovat yksityisyyden suojelu, kuluttajien 
harhaanjohtaminen, alaikäisten ja ihmisarvon suojelu, yrityksille aiheutuvat ylimääräiset 
kustannukset ja tuottavuuden menetys. Ylei semmin ottaen roskaposti vie pohjaa 
kuluttajaluottamukselta, joka on edellytys sähköisen kaupankäynnin, verkkopalvelujen ja 
koko tietoyhteiskunnan menestykselle. 
EU varautui tähän vaar aan antamalla heinäkuussa  2002 sähköisen viestinnän 
tietosuojadirektiivin 2002/58/EY, jolla otettiin  EU:n laajuudessa käyttöön suostumukseen 
perustuvan markkinoinnin periaate (”opt-in” ) sähköpostiviestinnässä (myös teksti- ja 
multimediaviesteissä) ja lisätoimenpiteitä kuluttajien suojaamiseksi. Sähköisen viestinnän tietosuojadirektii vi oli pantava täytäntöön viimeistään 31. lokakuuta 2003. 
Rikkomismenettelyjä on käynnistetty niit ä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole 
ilmoittaneet komissiolle toimenpiteistä direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
Tarvittavan lainsäädännön antaminen on ensimm äinen ja välttämätön askel, mutta se on 
vasta osaratkaisu. Tässä tiedona nnossa yksilöidään toimia, joita  tarvitaan EU:n sääntöjen 
täydentämiseksi, jotta ”r oskapostikielto” voidaan kä ytännössä toteuttaa.  
Roskapostia varten ei kuite nkaan ole patenttiratkaisua.  Tässä tiedonannossa kuvatut 
toimet keskittyvät tehokkaaseen lainvalvont aan, josta vastaavat jäsenvaltiot ja 
viranomaiset, sekä itsesääntelyratkaisuihin yrityksissä ja kuluttajavalistukseen. Myös 
kansainväliseen ulottuvuuteen kiinnitetään huom iota, koska suuri osa roskapostista tulee 
Euroopan unionin ulkopuolelta. 
Toimet pohjautuvat vuoden 2003 aikana muot outuneeseen yhteisymmärrykseen, joka 
vahvistettiin lokakuussa 2003 jä rjestetyssä julkisessa työr yhmätapaamisessa. Käytännön 
toteutuksesta on niin ikään päästävä yhteisymmärrykseen. Roskapostin leviämistä voidaan torjua vain, jos kaikki  tahot jäsenvaltioista ja viranomaisista aina yrityksiin, 
kuluttajiin ja Internetin ja sähköisen vies tinnän käyttäjiin osallistuvat toimintaan.  
Joillakin näistä toimista on selkeä hintansa. Mutta tämä hinta on maksettava, jos 
sähköposti ja verkkopalvelut halutaan pitää toimivana viestintävälineenä. Tässä 
 
 5    tiedonannossa kuvatuilla toimilla voidaan vä hentää tuntuvasti roskapostin määrää 
tietoyhteiskunnan, Euroopan kansalaisten ja Euroopan talouksien hyväksi.  
Tausta ja tarkoitus 
Ei-toivottu kaupallinen sähköpostiviestintää1 eli roskapostia (”spam”) pidetään laajalti 
yhtenä Internetin tämän hetken pahimmista ong elmista. Se on saavuttanut huolestuttavat 
mittasuhteet. On jo olemassa vaara, että  sähköpostin tai teksti viestien käyttäjät 
yksinkertaisesti lakkaavat käyttämästä sä hköpostia tai matkaviestintäpalveluja tai 
vähentävät niiden käyttöä tavallisesta. Ylei semmin voidaan todeta, että koska Internetin 
ja muun sähköisen viestinnän (kuten laajak aista-, matka- ja langattoman viestinnän) 
katsotaan olevan avainasemassa modern in talouden tuottavuude n kasvun kannalta, 
roskapostiin liittyvä ongelma vaatii erityistä huomiota. 
Yksimielisyys vallitsee siitä, että on r yhdyttävä toimiin ennen kuin roskapostin 
leviäminen tekee tyhjäksi sähköpostin ja muiden verkkopalvelujen yrityksille ja 
kansalaisille tuomat edut. Ei ole kuitenkaan  itsestään selvää, miten roskapostia olisi 
parasta torjua. Mitään patent tiratkaisua ei ole.  Roskapostin ongelmaan voidaan puuttua 
tehokkaasti vain, jos kaikki tahot jäsenval tioista ja viranomaisista aina yrityksiin, 
kuluttajiin ja Internetin ja sähköisen vi estinnän käyttäjiin os allistuvat tahollaan 
toimintaan.  
Tässä tiedonannossa esitellään erilaisia oikeud ellisia, teknisiä ja tietoisuuden lisäämiseen 
tähtääviä toimia direktiivin 2002/58/EY pohjalta. Direktiivillä  otettiin käyttöön 
suostumukseen perustuva järjestelmä, joka tuli 31. lokakuuta 2003 pakolliseksi kaupallisessa viestinnässä jäsenmaissa
2. 
Toimet keskittyvät direktiivin tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja toimeenpanonn 
valvontaan jäsenvaltioissa, teknisiin toimenpiteisiin, yritysten itsesääntelyyn, 
kuluttajavalistukseen ja kansainväliseen  yhteistyöhön. Kansainvälinen ulottuvuus on 
toiminnassa keskeistä, koska suuri osa rosk apostista näyttää tulevan Euroopan unionin 
ulkopuolelta, erityises ti Pohjois-Amerikasta3. 
Toimet pohjautuvat vuoden 2003 aikana syntyneeseen yhteisymmärrykseen, joka 
vahvistettiin lokakuussa 2003 järjestetyssä julkise ssa työryhmätapaamisessa4. 
Yhteisymmärrys tässä asiassa on sitäkin tärk eämpää, koska juuri sidosryhmien tehtävänä 
                                                 
1  Tämä tiedonanto ei koske muulla tavoin kuin sähköisesti toimitettua ei-toivottua viestintää, esim. 
ei-toivottua kannettua postia. 
2 Ks. erityisesti sähköisen viestinnän tietosuojad irektiivin 2002/58/EY 13 artikla (ja tämän 
tiedonannon luku 2).  
3 Esimerkiksi Ranskan tietosuojaviranomaisen CNIL :n ja Belgian tietosuojalautakunnan CPVP:n 
vuonna 2002 järjestämien roskapostilaatikkoaloitte iden tulosten perust eella pääteltiin, että 
roskaposti tulee ensisijaisesti Yhdysvalloista ja vähemmässä määrin Kanadasta. CPVP:n raportti: 
http://www.privacy.fgov.be/pub lications/spam_4-7-03_fr.pdf ; CNIL:n raportti: 
http://www.cnil.fr/thematic/doc s/internet/boite_a_spam.pdf . Ks. myös UNCTAD, E-Commerce 
and Development Report 2003, New York ja Geneve, 2003, s. 27. 
4 Työryhmätapaamisen osallistujille toimitettiin etukäteen roskapostia käsitellyt keskusteluasiakirja, 
joka pohjautui aiempiin, viestintäkomiteassa (COCOM) ja direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla 
perustetussa tietosuojatyöryhmässä käytyihin keskusteluihin. Viestintäkomitean ja tietosuojatyöryhmän jäsenet antoivat tietoja kyselylomakkeella. Myös monet toimialajärjestöt ja 
yksittäiset yritykset vastasivat kyselyyn. Näid en joukossa oli Internet-palveluntarjoajia ja 
(kiinteiden ja matkaviestinverkkojen) operaattore ja, suoramarkkinoijia ja mainostoimistoja sekä 
tietokone- ja ohjelmistoyrityksiä. 
 
 6    on, mahdollisuuksien mukaan komission tuella, toteuttaa tässä tiedonannossa esitetyt 
toimet tietoyhteiskunnan, sen yritysten ja käyttäjien hyväksi.  
Asiakirjan rakenne 
Tässä tiedonannossa eritellään  roskapostiongelmaan liittyviä eri näkökohtia ja ehdotetaan 
erityisiä toimia, joilla kuhunkin ongelmaan voidaan puuttua. Siinä myös esitellään eräitä hyödylliseksi havaittuja parhaita käytäntöjä. 
Toimenpide-ehdotukset esitetään se uraavan jäsennyksen mukaisesti: 
– Täytäntöönpano- ja lainvalvontatoimet  erityisesti hallituksille ja viranomaisille, 
muun muassa oikeuskeinot ja seuraamukset , valitusmenettelyt, rajat ylittävät 
kuluttajavalitukset, yhteistyö EU:n ulkopuolis ten maiden kanssa ja seuranta (luku 3). 
– Itsesääntely- ja tekniset toimenpiteet erityisesti yrityksille, muun muassa 
sopimusjärjestelyt, käytännesäännöt, hyväks yttävät markkinointikäytännöt, merkinnät, 
vaihtoehtoiset riidanratkai sumenetelmät ja tekniset ra tkaisut (esim. suodatus, 
tietoturva) (luku 4). 
– Tiedotustoimet  hallituksille ja viranomaisille, yr ityksille, kuluttajajärjestöille ja 
vastaaville, muun muassa enna ltaehkäisy, kuluttajavalistus ja raportoint ijärjestelmät 
(luku 5).  
Tämän tiedonannon lopussa olevassa taulukossa esitetään yhteenveto näistä toimista. 
Toimet liittyvät toisiinsa monin tavoin. Ne pitäisi mahdollisuuksien mukaan toteuttaa 
rinnakkain ja kokonaisvaltaisella tavalla. 
Ennen toimenpiteiden esittelyä seuraavissa ka ppaleissa tarkastellaan roskapostia ilmiönä 
(luku 1) ja palautetaan mieleen uudet, 31. l okakuuta 2003 lähtien voimassa olleet säännöt 
(luku 2). 
1. R
OSKAPOSTIN ONGELMA  
Mitä roskaposti on?  
Roskaposti eli ”spam” on usein käytetty mutta harvoin määritelty termi. Tavallisesti sillä tarkoitetaan ei-
toivottua, usein massapostituksina lähetettyjä sähköpostiv iestejä. Uudessa direktiivissä ei määritellä eikä 
käytetä kyseistä termiä. Siinä käytetään käsitettä ”ei-toivottu sähköpostiviestintä”, jota harjoitetaan 
”suoramarkkinointitarkoituksiin”. Tämä kattaa useimm at roskapostin lajit. Käsitteellä ”roskaposti” 
viitataan tässä tiedonannossa ei-toivotu un kaupalliseen sähköpostiviestintään.  
Huomattakoon, että ”sähköpostiviestintä” itsessään ka ttaa perinteisten SMTP-sähköpostiviestien lisäksi 
myös teksti- ja multimediaviestit ja kaiken muun sä hköisen viestinnän, joka ei edellytä lähettäjän ja 
vastaanottajan samanaikaista osallistumista (ks. luku 2 jäljempänä).  
1.1. Ongelman laajuus 
Ei-toivottu kaupallinen sähköposti eli ro skaposti on saavu ttavut huolestuttavat 
mittasuhteet. Tilastot vaihtelevat, mutta ylei senä arviona on, että yli 50 prosenttia koko 
maailman sähköpostiliikenteestä on roskapostia. 
Vielä huolestuttavampaa on kasvuvauhti. Vielä vuonna 2001 arvioitiin, että roskapostin 
osuus on ”vain” 7 prosenttia maailm an sähköpostiliikentees tä. Vuonna 2002 osuuden 
arvioitiin olevan 29 prosenttia, ja vu otta 2003 koskeva arvio on 51 prosenttia.  
 
 7     
 
Kaavio 1: Roskapostin osuus kaikesta  Internet-sähköpo stiliikenteestä 
Eri käyttäjäryhmien ja eri alueiden välillä voi olla huomattavia eroja. (Esim. Euroopan 
komissiossa arviolta 30 prosenttia ulkoa tu levasta sähköpostista on roskapostia.) Yleisesti 
ottaen EU:n luvut ovat kuitenkin yhtä huolestuttavia kuin koko maailman luvut5.  
Matkaviestintäverkkojen ei-toi vottu viestintä tai roskaposti,  esim. lyhytsanomapalveluina 
eli tekstiviesteinä, ei tällä hetkellä nä ytä olevan vastaavanlaajuinen ongelma, mutta 
näiden verkkojen kehitys, kuten sähköpostin yl eistyminen niissä, voi johtaa roskapostin 
määrän kasvuun. Maissa, joissa I-mode-palvelut ovat laajassa käytössä, (esim. Japanissa) 
kokemukset vahvistavat tämän uhan olevan olemassa. 
1.2. Miksi roskaposti on ongelma? 
Yksittäisten käyttäjien  näkökulmasta 
roskaposti on yksityisyyden loukkaus. Tämä huoli oli lähtökohtana seuraavassa jluvussa kuvatuille ei-toivottua viestintää koskeville uusille säännöille. Lisäksi 
roskaposti on usein harhaanjohtavaa tai vilpillistä. Suuri osa roskapostista näyttää olevan viestintää, j onka taustalla on halu 
pettää kuluttujia harhaanjohtavalla tai vilpillisellä mainonnalla
6. Valitettavan 
usein kuluttajat vastaavat tällaisiin harhaanjohtaviin tai vilpillisiin viesteihin
7. Myös pornografiset vi estit voivat olla 
häiritseviä8. Käyttäjälle postilaatikkojen sii voaminen roskapostista merkitsee 
                                                 
5 Syyskuussa 2003 arviolta 49 prosenttia EU :n sähköpostiviestinnästä oli roskapostia, koko 
maailmassa noin 54 prosenttia (Lähde: Brightmail, 2003). 
6 Yhdysvaltain kauppakomission FTC:n hiljattain ilmestyneen raportin mukaan 22 prosenttia 
tutkitusta roskapostista sisälsi väärää tietoa viestin aihekentässä, 42 prosentissa viesteistä oli 
harhaanjohtava aihekenttä, jonka mukaan lähettäjällä oli liike- tai henkilökohtainen suhde vastaanottajaan, 44 prosenttia sisälsi väärää tieto a viestin lähettäjä- tai aihekentässä, yli puolet 
rahaan liittyvästä roskapostista sisälsi väärää tietoa lähettäjä- tai aihekentässä, 40 prosenttia 
kaikesta roskapostista sisälsi vilpillisiin tarko ituksiin viittaavia merkkejä itse viestissä, 90 
prosenttia viesteissä kuvatuista sijoitus- ja liik etoimintamahdollisuuksista sisälsi todennäköisesti 
perättömiä väitteitä ja 66 prosenttia roskapostista sisälsi väärää tietoa lähettäjäkentässä, 
aihekentässä tai viestin tekstissä. ( False Claims in Spam , FTC:n markkinointikäytänneyksikön 
raportti, 30. huhtikuuta 2003 http://www .ftc.gov/reports/spam/030429spamreport.pdf
). 
7 Pew Internetin mukaan 7 prosenttia sähköpostin käyttäjistä ilmoittaa tilanneensa jotain 
roskapostiviestin perusteella ja 33 prosenttia sähköpostin käyttäjistä ilmoittaa avanneensa roskapostiviestissä olleen linkin saadakseen lisä tietoa. Vaikka huijatuksi joutuvien kuluttajien Suhtaudutaanko ongelmaan vakavasti?  
Valitusten määrä on yksi osoitin käyttäjien 
ilmaisemista huolista. Ranskan tietosuojaviran-
omaisen roskapostilaatikkoon toimitettiin kol-
messa kuukaudessa 325 000 viestiä. Belgian vastaava aloite tuotti 50 000 valitusta kahdessa 
ja puolessa kuukaudessa. FTC:n jatkuvasti yllä-
pitämään roskapostilaatikkoon (UCE Database) 
toimitettiin vuoden 2003 alkupuolella 130 000 
viestiä päivässä1.
 
 8    ajanmenetystä sekä lisäkuluja tarvittavien suodatus- ja muid en ohjelmistojen hankinnan 
vuoksi. 
Roskaposti aiheuttaa nykyisellään huomattavi a kustannuksia myös yrity ksille. Välittömiä 
kustannuksia  aiheutuu, kun työntekijät joutuv at siivoamaan roskapostin 
sähköpostilaatikoistaan. Tämä vähent ää tehokkuutta/tuottavuutta työssä. 
Tietotekniikkaosastot käyttävä t aikaa ja rahaa ongelman ra tkaisemiseen. Internet- ja 
sähköpostipalvelun tarjoajien on hankittava lis ää siirto- ja talle nnuskapasiteettia 
välittääkseen sähköpostiviestejä, joita asiakas ei  edes halua. On myös olemassa vaara, 
että roskaposti saattaa vastuuseen tahon, joka ot taa sen vastaan (esim. haitallinen sisältö 
työntekijän PC:llä), tai joka yksinkertaisesti ja pahaa aavistamatta lähettää sen eteenpäin 
(esim. aiheeton mustalle listalle joutumin en, maineelle aiheutuvat vahingot). Myös 
välillisiä kustannuksia  aiheutuu: jotkut oikeutetut kaupa lliset viestit eivät pääse perille 
roskapostisuodatuksen vuoksi (ns. väärät osumat ) tai niitä ei yksinkert aisesti enää lueta, 
kun ne mielletään roskapostiksi. Roskaposti a käytetään yhä ene mmän keinona levittää 
viruksia, jotka voivat koitu a kalliiksi yrityksille. 
Roskapostin kustannusten määrittäminen on va ikeaa erityisesti yks ityishenkilöille, ei 
vähiten siksi, että aiheutunutta haittaa on os in vaikea mitata rahassa. Arviot ovat 
kuitenkin yleisesti ottaen huoles tuttavia. Esimerkiksi Ferris Re search on arvioinut, että 
vuonna 2002 roskaposti aiheutti Euroopan yrityksille 2,5 miljardi n euron kustannukset 
pelkästään menetetyn tuottavuuden vuoksi9. Asiaa pahentaa se edellä mainittu seikka, 
että roskapostin määrä on kasvanut tunt uvasti vuoden 2002 jälkeen. Ohjelmistotoimittaja 
MessageLabs Ltd:n kesäkuussa 2003 tekemä n arvion mukaan roskaposti aiheuttaa 
Britannian yrityksille noin 3,2 miljardin punnan kustannukset10. Roskapostin vaikutus 
voi vaihdella toimialasta riippuen. Roskapostill a voi olla erityinen vaikutus esimerkiksi 
lakialaan sen käsittelemän luottamuksel lisen ja arkaluonteisen tiedon vuoksi. 
Yksi roskapostin huolestuttavimmista se urauksista on se, että se vie pohjaa 
kuluttajaluottamukselta, joka on ed ellytys sähköisen ka upankäynnin ja koko 
tietoyhteiskunnan menestykselle. Sellainen  kuluttajien mielle, että jollakin 
vähittäiskaupan kanavalla toimii huijareita, voi vaikuttaa merkittävästi samaa kanavaa käyttävien rehellisten liikkeenharjoittajie n maineeseen. Tuoreet luvut Yhdysvalloista, 
jolla on EU:ta laajempaa kokemusta roskapostist a, vahvistavat sen päätelmän, että monet 
ihmiset luottavat sähköpostiin vähemmän saadessaan paljon roskapostia
11. 
                                                                                                                                                 
osuus on suhteellisen pieni, harhaanjohtavaa tai vilpillistä roskapostia hyödyntävien huijareiden 
saavuttamat ilmiömäiset mittakaavaedut ovat vieneet kuluttajille suunnatun roskapostin ongelman 
kokonaan uudelle tasolle. Ks. Deborah Fallows, Spam–How It Is Hurting Email and Degrading Life on the Internet, October 2003, raportin tilaaja Pew Internet & Am erican Life Project, 
saatavilla osoitteessa http://www.pewintern et.org/reports/pdfs/PIP_Spam_Report.pdf. 
Huhti-toukokuussa 2003 järjestetyssä FTC Spam Forum –tapahtumassa kuultu roskapostin lähettäjä ilmoitti toiminnan tuovan voittoa, vaikka vastaamisaste olisi alle 0,0001%. (Timothy J. 
Muris, puheenjohtaja, Federal Trade Commissi on, Aspen Summit, Cyberspace and the American 
Dream, The Progress and Freedom Foundation, 19. elokuuta 2003, Aspen, Colorado). 
8 Roskapostiviestit sisältävät joskus aiheetonta väkivaltaa tai yllyttävät vihaan rodun, sukupuolen, 
uskonnon tai kansallisuuden perusteella . 
9 Lähde: Ferris Research, 2003. 
10 Kyseinen luku ja muita arvioita sisältyy selvitykseen “Spam”;  Report of an Inquiry by the All 
Party Internet Group , Lontoo, lokakuu 2003, s. 8. Saatavilla osoitteessa http://www.apig.org.uk  . 
11 Edellä mainitun Pew Internetin hiljattaisen selvityksen mukaan 25 prosenttia haastatelluista käytti 
sähköpostia vähemmän, koska he saivat niin paljon roskapostia. 
 
 9    Yleisemmin Internetin ja muun sähköisen vi estinnän – laajakaistav iestinnän, langattoman 
viestinnän – odotetaan olevan avainasemassa  modernin talouden tuottavuuden kasvun 
kannalta. Tietyt tällaisten palvelujen houkuttelevat ominaisuudet – ”aina auki” oleva 
yhteys, langattomuus – ovat kuitenkin seik koja, jotka voivat lisätä merkittävästi 
vastaanotetun tai eteenpäin lähetetyn ro skapostin määrää, jos käytössä ei ole 
asianmukaisia turvakeinoja. Kyseisten palvelujen leviäminen voikin ikävä kyllä johtaa roskapostin määrän kasvuun, jos tehokkaita tu rvakeinoja ei oteta käyttöön pikaisesti. 
2. E
I-TOIVOTTUA KAUPALLISTA VIESTINTÄÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT LYHYESTI  
2.1. Suostumukseen perustuva järjestelmä 
Sähköisen viestinnän tietosuoja direktiivissä 2002/58/EY (joka  oli saatettava osaksi 
jäsenvaltioiden lain säädäntöä viimeistään  31. lokakuuta 2003) edellytetään, että 
jäsenvaltiot kieltävät ei-toivottujen kaupall isten sähköpostiviestien lähettämisen (kattaa 
kaikki sähköiset viestinvälitysjärjestelmät, kut en tekstiviestit ja multimediaviestit), ellei 
näiden sähköisten palvelujen tilaaja ole antanut suostumustaan ennalta (direktiivin 
13 artiklan 1 kohta)12. Kyseessä on niin sanottu opt in  -järjestelmä, jota on tähän 
mennessä jo sovellettu fakseihin ja automaattisiin soittojärjestelmiin13. 
Uuden järjestelmän kolme perussääntöä: 
Sääntö nro 1 : Sähköpostimarkkinoinnille on saatava ennalta tilaajan suostumus. Poikkeuksena ovat 
sähköpostiviestit (tai tekstiviestit), jotka sama yrity s lähettää vanhoille asiakkailleen mainostaen omia 
vastaavia palvelujaan tai tuotteitaan. Tätä sääntöä sovelletaan tilaajiin, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, 
mutta jäsenvaltiot voivat halutessaan laajentaa sen koskemaan myös oikeushenkilöitä.  
Sääntö nro 2 : On kiellettyä peittää tai salata sen lähettäjän henkilöllisyys, jonka puolesta viesti on 
lähetetty. 
Sääntö nro 3 : Kaikissa viesteissä on oltava voimassa oleva osoite, johon vastaanottaja voi lähettää 
pyynnön siitä, että kyseinen viestintä lopetetaan (”opt-out”).  
Kaikki ei-toivotut sähköpostiviestit eivät ole kiellettyjä. Säännöstä nro 1 poiketaan 
tapauksissa, joissa yhteystie dot sähköpostin tai te kstiviestien lähettämiseksi on saatu 
tuotteen tai palvelun myynnin yht eydessä. Tästä käytetään joskus  nimitystä ”soft opt-in”. 
Tällaisessa jo olemassa olevassa asiaka ssuhteessa yritys, joka on saanut tiedot 
asiakkailtaan, saa käyttää niitä sellaisten tu otteiden tai palvelujen  markkinoinnissa, jotka 
vastaavat asiakkaalle jo myytyjä. Poikke us on yhdenmukaistettu yhteisötasolla, ja 
jäsenvaltioilla on velvollisuus soveltaa sitä. Sitä on kuitenkin sovellettava tiukasti ja rajatusti, jottei se horjuttaisi suostumuks een perustuvaa järjestelmää. Yrityksen on joka 
tapauksessa tehtävä asiakkaalle selväksi heti, kun yhteystiedot kerätään ensimmäisen 
kerran, että niitä voidaan käyttää suoramarkkinoi ntiin (ja tarvittaessa ilmoitettava, että ne 
voidaan antaa tätä tarkoitust a varten kolmannelle osapuolelle), ja annettava asiakkaalle 
oikeus kieltää tietojensa käyttö ”m aksutta ja helposti”. Lisäksi kussakin 
markkinointiviestissä asiakkaalle on a nnettava helppo mahdollisuus lopettaa mainonta 
maksutta (kieltoon perustuva järjestelmä, ”opt-out”).  
                                                
 
12 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2002, 
henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suoj asta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen 
viestinnän tietosuojadirektiivi) EYVL L 201, 31.7.2002. 
13 Suoramarkkinointipuhelujen (muiden kuin automaattisten järjestelmien) osalta jäsenvaltiot voivat 
valita joko suostumukseen tai kieltoon perustuvan järjestelmän.  
 
 10    Suostumukseen perustuva järjestelmä on pakollinen kaikessa suoramarkkinointiin 
käytettävässä yksityishenkilöille (luonnollis ille henkilöille) s uunnatussa sähköposti- ja 
tesktiviestinnässä. Jäsenvaltiot voivat laajen taa suostumukseen perustuvan järjestelmän 
koskemaan myös yrityksille (oik eushenkilöille) suunnattua vies tintää. Jäsenvaltiot, jotka 
ovat valinneet yritysten välist ä markkinointia varten kiel toon perustuvan järjestelmän 
(kieltolistoineen), voivat jatkaa kyseisen järjestelmän soveltamista. Erilaisten järjestelmien käyttö sähköpostipalvelun tilaaj akategorian mukaan voi olla hankalaa 
lähettäjille, kun oikeushenkilöt on erot eltava luonnollisista henkilöistä. 
Kaikissa kategorioissa, olivatpa kyseessä oikeus- tai luonnolliset henkilöt, direktiivi 
kieltää sellaiset suoramarkkinointiviestit, jo issa peitetään tai salataan lähettäjän 
henkilöllisyys. Lisäksi kaikissa viesteissä  on oltava voimassa oleva osoite, johon 
vastaanottaja voi lähettää pyynnön siitä, että kyseinen viestintä lopetetaan
14. 
Direktiivin 95/46/EY 29 artikla lla perustettu tietosuojatyö ryhmä, jossa kokoontuvat EU:n 
tietosuojaviranomaiset ja jonka tehtävänä on neuvoa komissiota, tarkastelee parhaillaan 
lähemmin joitakin näistä ratkaisuista. Työryhmä pyrkii tässä työssä edistämään direktiivin 2002/58/EY kansallisten täytäntöönpanosäännösten yhdenmukaista soveltamista
15. Jos näistä seikoista päästään yhte isymmärrykseen, vältetään tulkintaerot, 
jotka voisivat haitata sisämarkkinoiden toimintaa. Ei-toivotun viestinnän muita 
näkökohtia käsitellään työryhmän  aiemmissa asiakirjoissa16. 
2.2. Lainvalvonta 
”Yleisen” tietosuojadirektiivi n säännöksiä oikeuskeinoista,  vastuista ja sanktioista 
sovelletaan myös sähköisen vies tinnän tietosuojadirektiivissa  tarkoitetuissa  yhteyksissä, 
siis myös ei-toivottuun viestintään17. 
                                                 
14 Direktiivin 2002/58/EY 13 artiklan 4 kohta. 
15 Direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 95/46/EY 30 artiklan mukaisesti. 
16 Ks. esim. 12. heinäkuuta 2000 annettu lausunto 7/2000 Euroopan komission ehdotuksesta 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden 
suojasta sähköisen viestinnän alalla sekä suositus 2/2001 Euroopan unionissa verkossa 
tapahtuvaan henkilötietojen keruuseen sovellettavista tietyistä vähimmäisvaatimuksista. Tietojen keruuta tarkastellaan 21. marraskuuta 2000 annetussa työasiakirjassa "Tietosuoja Internetissä - 
Euroopan unionin yhdennetty lähestymistapa”. Nämä asiakirjat ovat saatavilla seuraavassa 
osoiteessa: 
 http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/workingroup_en.htm
. 
17 Direktiivin 2002/58/EY 15 artiklassa viitataan di rektiivin 95/46/EY III lukuun ”Oikeuskeinot, 
vastuut ja sanktiot”:  
22 artikla – Oikeuskeinot  
Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, että ke nellä tahansa henkilöllä on mahdollisuus käyttää 
oikeussuojakeinoa, jos kyseessä olevaan käsittelyyn sovellettavien kansallisten säännösten 
mukaisesti hänelle kuuluvia oikeuksia loukataan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisen 
hallinnollisen keinon soveltamist a, johon voidaan turvautua,  muun muassa 28 artiklassa 
tarkoitetun valvontaviranomaisen avulla ennen asian vireillepanoa oikeudessa.  
23 – Vastuu  
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, että jos kenelle tahansa henkilölle aiheutuu vahinkoa laittomasta käsittelystä tai minkä tahansa toiminnan yhteensopimattomuudesta tämän direktiivin 
mukaisesti toteutettujen kansallisten toimenpiteiden kanssa, hänellä on oikeus saada 
rekisterinpitäjältä korvaus aiheutuneesta vahingosta  2. Rekisterinpitäjä voidaan vapauttaa tästä vastuusta osittain tai kokonaan, jos hän osoittaa, ettei 
hän ole vastuussa vahingon aiheuttaneesta tapahtumasta  
24 artikla – Sanktiot  Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän direktiivin säännösten täydellisen 
 
 11    Jäsenvaltioiden on siis varmistettava, että käytössä ovat oikeuskeinot ja seuraamukset 
siltä varalta, että säännöksiä rikotaa n. Jokaisen henkilön on voitava turvautua 
oikeussuojakeinoon, jos jotain kansallisen lain  takaamaa oikeutta rikotaan. Oikeuskeinon 
käyttö ei rajoita hallinnollisten menetelm ien soveltamista (mahdollisesti ennen asian 
vireillepanoa oikeudessa), mutta tällaisten ha llinnollisten keinojen soveltamisesta ei ole 
säädetty EU:n laajuudessa. Jokaisella henkilöllä on oltava oikeus korvauksiin 
vahingoista, jotka aiheutuvat laittomasta tie tojen käsittelystä tai teosta. Säännösten 
rikkomistapauksissa on voitava soveltaa seur aamuksia, jotta varmistetaan direktiivin 
säännösten täysimääräinen täytäntöönpano.  
Toisin sanoen: vaikka direktiivi on s äädöstyyppi, joka jätt ää jäsenvaltioille 
liikkumavaran kansallisten täytäntöönpanotoi menpiteiden – myös oikeuskeinojen ja 
seuraamusten – valinnassa, näillä toimenpiteillä on varmistettava ei-toivottua sähköpostimainontaa koskevien säännösten ”täy simääräinen täytäntöönpanotaminen”.  
Kuten direktiivien tapauksessa yleensä, säännösten noudattamisen valvonta kuuluu 
ensisijaisesti jäsenvaltioille eikä komissio lle. Ei esimerkiksi ole komission tehtävä ajaa 
syytteitä tai määrätä sakkoja niille, jotka rikkov at direktiivissä vahvist ettuja oikeuksia ja 
velvollisuuksia
18. 
2.3. Muut roskapostiin sovellettavat säännöt 
Roskapostin lähettämiseen usein liittyvä käyt äntö on sähköpostiosoitte iden haravointi eli 
henkilötietojen automaattinen keruu Internetin julkisista osista, kuten WWW:stä ja keskusteluryhmistä. Tällainen toiminta on laitonta ”yleisen” tietosuojadirektiivin 
95/46/EY nojalla, tapahtuipa keruu auto maattisesti ohjelmistojen avulla tai ei
19. 
Vilpillinen ja harhaanjohtava roskaposti vo i olla erityisen häiritsevää. Tällaiset 
markkinointikeinot ovat jo nyt laittomia harhaanjohtavaa mainontaa ja sopimatonta 
markkinointia koskevien EU-sääntöjen noj alla (esim. harhaanjohtavaa mainontaa 
koskeva direktiivi 84/450/ETY)20. Myös kansallinen laki määrää yleensä tiukempia 
(myös rikosoikeudellisia) seuraamuksia vakavammissa tapauksissa. 
Tietyt roskapostin lajit voi vat olla vielä epämiellyttävämpiä, kuten pornografinen tai 
tarpeetonta väkivaltaa sisältävä roskaposti, varsinkin jos se jout uu lasten ulottuville21. 
Joissain tapauksissa tällaisten viestien sisältö voi olla haitall ista olematta sinänsä laitonta, 
                                                                                                                                                 
soveltamisen varmistamiseksi ja määriteltävä erityisesti sanktiot, joita sovelletaan tämän 
direktiivin mukaisesti säädettyjen säännösten rikkomistapauksissa. 
18 Tämä poikkeaa esimerkiksi Yhdysvaltojen FTC:n käytännöstä. 
19 Ks. myös direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustetun tietosuojatyöryhmän työasiakirja 
”Tietosuoja Internetissä - Euroopan unionin yhdennetty lähestymistapa” (asiakirja WP 37, 
julkaistu 21. marraskuuta 2000). 
20 Neuvoston direktiivi 84/450/ETY, annettu 10 päivänä syyskuuta 1984, harhaanjohtavaa 
mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten 
lähentämisestä, EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17-20. Komissio on hiljattain antanut ehdotuksen 
harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin korvaamiseksi ajantasa isemmalla säädöksellä 
(KOM(2003) 356 lopullinen). 
21 Neuvosto antoi 24. syyskuuta 1998 suosituksen 98/560/EY Euroopan audiovisuaalisia ja 
tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle 
ja tehokkaalle tasolle. Suositus on ensimmäinen audiovisuaalisten ja tietopalvelujen sisältöä 
koskeva EU:n tason oikeudellinen väline, joka kattaa kaikki tiedonvälityskanavat radio- ja televisiotoiminnasta Internetiin. 
 
 12    mutta niiden valikoimaton lähettäminen sekä aikuisille että lapsille  on yleensä vastoin 
kansallista lakia ja voi joht aa ankariinkin seuraamuksiin. Ro skapostiviesteissä voi myös 
olla laitonta sisältöä, kuten yllyt yksiä vihaan rodun, sukupuolen, uskonnon tai 
kansallisuuden perusteella. Kaik issa tapauksissa pätee se sääntö, että heti kun viesteillä 
on suoramarkkinointitarkoitus – kuten usein on asianlaita – ne joutuvat 
”roskapostikiellon” piiriin kuten mu ukin ei-toivottu sähköpostiviestintä. 
Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaup ankäyntiä, sisämarkkinoilla 
koskevista tietyistä oikeude llisista näkökohdista annetuss a direktiivissä 2000/31/EY 
(direktiivi sähköisestä kaupankäynni stä) asetetaan lisäksi se v aatimus, että ”kaupallinen 
viestintä” on oltava selvästi tunnistettavi ssa sellaiseksi (direktiivin 6 artiklan 
a alakohta)22. 
Roskapostin lähettämisen yhteydessä harj oitetaan usein myös hakkerointia tai 
tunnistetietojen anasta mista lähetyslistojen laatimisek si tai osoitetie tokantoihin tai 
tietokoneisiin murtautumiseksi. Tulossa oleva puitepäätös ti etojärjestelmiin kohdistuvien 
hyökkäyksien torjunnasta kattaa monet tä llaiset teot ja siinä säädetään 
rikosoikeudellisista seuraamuksista. Kyseis estä komission ehdotukseen perustuvasta 
puitepäätöksestä päästiin po liittiseen yhteisymmärrykseen helmikuussa 2003. Päätös on 
piakkoin määrä vahvistaa virallisesti23. Jäsenvaltiot voiva t jo nyt nostaa 
rikosoikeudellisen syytteen palvelimien ta i henkilökohtaisten tiet okoneiden luvattomasta 
käytöstä tai väärinkäytöstä. 
3. TEHOKAS TÄYTÄNTÖÖNPANO JA LAINVALVONTA JÄSENVALTIOIDEN JA 
VIRANOMAISTEN TOIMESTA  
Tässä luvussa tehokkaasta täyt äntöönpanosta ja lainvalvonna sta tarkastellaan erityisesti 
toimia, joita ehdotetaan hallituksille ja vi ranomaisille. Näitä ova t oikeuskeinot ja 
seuraamukset, valitusmenettelyt, rajat ylitt ävät kuluttajavalitukset, yhteistyö EU:n 
ulkopuolisten maiden kanssa ja seuranta. 
Komissio toteaa aivan aluksi, että  osa jäsenvaltioista ei ole vielä siirtänyt kansalliseen 
lainsäädäntöönsä sähköisen viestin nän tietosuojadirektiiviä, j oka sisältää säännöksiä ei-
toivotusta kaupallisesta sä hköpostiviestinnästä. Direktii vi on osa uutta laajempaa 
sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmää24. Euroopan parlamentti on hiljattain ilmaissut 
                                                 
22 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2000 , EYVL L 178, 
17.7.2000. Yleissääntönä on, että ”kaupallisen viestinnän" on oltava niiden sääntöjen mukaista, 
joita siihen sovelletaan jäsenvaltiossa, johon palvelun tarjoaja on sijoittautunut. Tätä sääntöä ei kuitenkaan sovelleta sähköpostitse tapahtuvan ei-t oivotun viestinnän sallittavuuteen (ks. direktiivi 
sähköisestä kaupankäynnistä, 3 artikla ja liite). Niissä (harvoissa) tapauksissa, joissa direktiivi 
2002/58/EY ei suojaisi luonnollisia henkilöitä ei-toivotulta kaupalliselta viestinnältä (ts. luonnollisia henkilöitä, jotka eivät ole tilaajia), jäsenvaltioiden on huolehdittava sähköistä 
kaupankäyntiä koskevan direktiivin mukaisesti siitä, että ei-toivottua kaupallista viestintää 
sähköpostitse harjoittavat palveluntarjoajat käyttävät säännöllisesti ja myös noudattavat rekistereitä, joihin luonnolliset henkilöt, jotka ei vät halua tällaista kaupallista viestintää, voivat 
ilmoittautua (ks. sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin 7 artikla).  
23 Ehdotus: neuvoston puitepäätös tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä, KOM(2002) 173 
lopullinen, 19.4.2002. 
24 Ks. myös televiestinnän sääntelypaketin täytän töönpanoa koskeva yhdeksäs raportti osoitteessa 
http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/all_about/implementation_enforcement/annualreports/9threport/index_en.htm. 
 
 13    huolensa tästä viiveestä25. Koska jäsenvaltioilla oli velvollisuus saattaa sähköisen 
viestinnän tietosuojadirektiivi osaksi kansallis ta lainsäädäntöä viimeistään 31. lokakuuta 
2003, komissio käynnisti marraskuussa 20 03 jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta 
johtuvan menettelyn niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät olleet ilmoittaneet komissiolle kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä
26. 
3.1. Johdanto 
Vaikka pelkkä lainsäädännön olemassaolo to imii pelotteena roskap ostittajille, se ei 
yksinään riitä. Yhtenä prioriteettina on oltava  myös se, että suostumukseen perustuvan 
järjestelmän soveltamista valvotaan tehokkaasti kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä edellyttää 
riittävän henkilöstön ja voimavarojen ohella  riittäviä lainval vontakeinoja, myös 
valtioiden rajat ylittäviä. Keskeinen merkity s on myös yhteistyöllä  EU:n ulkopuolisten 
maiden kanssa. Myös seuranta on tä rkeää jo lainvalvonnan painopisteiden 
määrittämiseksi. 
Useat tekijät näyttävät vaikuttavan lainvalvontakeinojen toimivuuteen:  
– Voidaanko lain noudattamista valvoa tehokkaiden sakko- tai muiden rangaistusten 
tuella. Joillakin sääntelyviranomaisille ei ole tässä suhteessa nä htävästi edelleenkään 
(tehokkaita) valtuuksia. 
– Millaisia valitus- ja oike uskeinoja yksityishenkilöiden  ja yritysten käytössä on. 
– Onko kansallisten viranomaisten keskinäi stä toimintakenttää selvennettävä ja 
koordinoitava johtuen viranomaisten toisinaa n päällekkäisistä tehtävistä tällä osa-
alueella. 
– Miten hyvin käyttäjät ovat selvillä oikeuksist aan ja tavoista valvoa niitä. Käyttäjille on 
annettava tietoa siitä, minne valitetaan, mitä valitusmenettelyssä tutkitaan ja mitä ei, millaisia toimia valituksesta voi olla tuloksena ja mitä tietoja heidän on annettava viranomaisille tutkimuksen käynnistämiseksi.  
– Jäsenvaltioiden keskinen sekä jäsenvalti oiden ja EU:n ulkopuolisten maiden välinen 
koordinointi ja yhteistyö liittyen oikeuspaik an valintaan yksittäisissä tapauksissa. 
– Mitä resursseja on käytö ssä sellaisten EU:ssa ta i sen ulkopuolella toimivien 
roskapostin lähettäjien jäljittämiseksi, jo tka peittävät jälkensä käyttämällä muiden 
tunnistetietoja, osoitte ita tai palvelimia. 
Ei-toivottuun viestintään sovellettavat säännökset kuvataan edellä kohdassa 2.2. 
Tällaiseen ei-toivottuun sähköpostimainontaa n liittyvät menettelyt on tähän asti 
järjestetty melko vaihtelevasti
27. Vaikka EU-direktiivi on säädöstyyppinä sellainen, että 
se jättää jäsenval tioille tietyn liikkumavaran täytäntöönpanossa, säännösten 
noudattamista on valvottava tehokkaasti, o lipa täytäntöönpanokeino mikä hyvänsä. 
                                                 
25 Komissio painottaa sähköisen viestinnän uuden sääntelyjärjestelmän – myös siis kyseisen 
direktiivin – täydellisenn, te hokkaan ja ripeän täytäntöönp anon tärkeyttä tiedonannossaan 
”Sähköinen viestintä: tie osaamistalouteen” (KOM(2003) 65, 11. helmikuuta 2003). 
26 Viralliset ilmoitukset lähetettiin 25. marraskuuta 2003 (ks. IP/03/1663). 
27 Valitukset koskevat usein myös muita asiaan liittyviä kysymyksiä, kuten henkilötietojen 
saantioikeutta ja oikeutta kieltää tietojen käsittely. 
 
 14    Käytännöt vaihtelevat 
Ei-toivottua kaupallista viestintää koskevien säännösten soveltamisen valvonnasta ei huolehdi sama 
viranomainen kaikissa jäsenvaltioissa. Useimmissa jäsenvaltioissa tämä valvonta kuuluu ensi kädessä 
tietosuojaviranomaiselle, mutta joissain siitä huol ehtii sähköisen viestinnän s ääntelyviranomainen ja 
joissain pääasiallisesti kuluttajansuojaviranomainen (myös kuluttaja-asiamies). Usein lainvalvontavastuun 
jakaa useampi kuin yksi viranomainen. Lisäksi roskaposti on monissa tapauksissa myös harhaanjohtavaa 
tai vilpillistä mainontaa. (Joissain harvoissa jäsenvaltio issa ei ole kuluttajansuojaviranomaista, jolloin 
valvonta jää kuluttajajärjestöille tai kuluttajille itselleen.) Roskapostin lähettäminen liittyy usein 
tietosuojarikkomuksiin, kuten osoitteiden haravointiin, ja jopa tietoverkkorikollisuuteen, kuten luvattomaan 
murtautumiseen tietokoneisiin tai palvelimiin. Saattaa olla, että kulloistenkin säännösten soveltamisen 
valvonnasta eivät vastaa samat viranomaiset edes jäsenvaltion sisällä, saati jäsenvaltioiden välillä. 
Valitukset johtavat yleensä tutkintaan vain joissain jäsenvaltioissa. Toisinaan ennen varsinaista 
selvitysprosessia asianomaisiin otetaan yhteyttä muun muassa antamalla ohjeita ja suuntaviivoja yrityksille, 
osittain hyvin tuloksin. Joskus näistä esitoimista huol ehtii kuluttaja, joka ottaa yhteyttä yritykseen ennen 
valituksen jättämistä. Muutamissa maissa (esi m. Britanniassa) sovelletaan itsesääntelyä tässä 
ensimmäisessä vaiheessa. Joissain jäsenvaltioissa yritykset soveltavat itsesääntelyä omien 
valitusmenettelyjen muodossa. Myös viranomaiset toimivat usein omasta aloitteestaan. Asian kuuluminen 
hallintoviranomaisen toimivaltaan ei tavallisesti es tä turvautumista suoraan oikeusviranomaisiin. 
Kaikilla tietosuojaviranomaisilla ei ole valtuuksia käynnistää toimia oikeushenkilöitä vastaan. Kaikilla 
tietosuojaviranomaisilla ei liioin ole (ainakaan vielä) mahdollisuutta määrätä seuraamuksia. Näiden 
viranomaisten on siksi hoidettava asia oikeusteitse.  Ranskassa roskapostilaatikkoaloitteesta saatu kokemus 
on johtanut käytäntöön, jossa tietosuojaviranomainen valikoi tietyt erityistapaukset ja siirtää niiden 
käsittelyn oikeusviranomaisille, tosin ilman mainittavaa menestystä. Belgiassa vastaava aloite on johtanut 
yhteydenottoihin epäiltyjen lähettäjien kanssa ja rajatylittävissä tapauksissa asian käsittelyn siirtämiseen 
EU:n tason viranomaiselle tai Yhdysvaltojen FTC:lle. 
Toimivimpana tapana huolehtia suostumuks een perustuvan järjestelmän valvonnasta 
pidetään usein käytäntöä, joka sisältää oikeassa suhteessa sekä lainsäädäntöä, 
lainvalvontaa että itsesääntelyä. Jä senvaltioita pyydetäänkin arvioimaan 
lainvalvontakeinojensa tehokkuus erityisesti jäljempänä kohdissa 3.2–3.6 ehdotettujen eri 
toimien kannalta. 
Jäsenvaltioita pyydetään myös laatimaan erityis et kansalliset strategiat, jotta voidaan 
varmistaa tietosuojaviranomaisten, kuluttajans uojaviranomaisten ja sähköisen viestinnän 
kansallisten sääntelyviranomaisten välinen yh teistyö ja välttää päällekkäisyydet eri 
viranomaisten välillä.  
Lainvalvontaan liittyvän tie donvaihdon ja parhaiden toiminta tapojen (esim. valitukset, 
oikeuskeinot, seuraamukset ja kansai nvälinen yhteistyö) edistämiseksi ja 
koordinoimiseksi komission yksiköt ovat jäsenva ltioiden ja tietosu ojaviranomaisten 
tuella perustaneet ei-toivottua sähköpostiviestintää kä sittelevän epävirallisen online-
työryhmän . Työryhmä helpottaa ja koordinoi myös muihin tässä tiedonannossa 
esitettyihin toimiin (tiedotus, te kniset ratkaisut) liittyvää työtä. 
Työryhmän keskustelujen perusteella laaditut asiakirjat toimitetaan yleensä 
viestintäkomitealle (COCOM), joka on peru stettu osana sähköisen viestinnän verkkojen 
ja palvelujen sääntelyjärjestelmää, ja/tai direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustetulle tietosuojatyöryhmälle, jotka ryhtyvät tarv ittaviin toimiin. Onlin e-työryhmä voi muun 
muassa laatia vertailuindikaattoreit a ehdotettaville er i toimenpiteille. 
 
 15    Tässä online-työryhmässä kokoontuvat toimivalta iset kansalliset vi ranomaiset (mm. 
tietosuojaviranomaiset) ja komission yksiköide n edustajat. Online-työryhmä määrittää, 
miten muiden sidosryhmien osallistuminen järjestetään.  
3.2. Oikeuskeinot ja seuraamukset 
3.2.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Tällä hetkellä oikeuskeinoihin kuuluvat sa kot ja luvattoman tietojen käsittelyn 
lopettamismääräys, johon liittyy joskus p ääsyn estäminen kyseisille verkkosivuille. 
Joissain jäsenvaltioissa lopettamismääräys edeltää sakkoja (jotka määrätään sen noudattamatta jättämisestä) tai se määrätään sakk ojen kera. Kaikilla vi ranomaisilla ei ole 
kuitenkaan lainkäyttövaltaa kaikissa roskapos tiin liittyvissä rikkom uksissa eikä samoja 
keinoja käytettävissään. Lisäksi tapausten käsittely siirretään  usein oikeusviranomaisille. 
Kaikissa jäsenvaltioissa ei ole oikeudelli sia sanktioita rikkomistapausten varalta. 
Kaikissa jäsenvaltioissa ei ole käytössä hall into- eikä rikosoikeudell isia oikeuskeinoja tai 
sakkoja/seuraamuksia. Rikosoikeudel liset sanktiot vaihtelevat.  Joissain jäsenvaltioissa 
niihin kuuluu vankeusrangaistuksia. Lisäksi kuluttajilla on yleensä  mahdollisuus hakea 
vahingonkorvausta siviilioikeuden nojalla. 
”Lievien” ja ”vakavien” rikkeiden (esim. massapostitukset, harhaanjohtava tai vilpillinen 
mainonta ja kauppa) välillä tehdään usein er o, mutta itse seuraamukset vaihtelevat 
suuresti jäsenvaltioittain.  
Useissa tapauksissa roskapostin lähettämine n voi johtaa seuraamuksiin myös yleisen 
tietosuojalainsäädännön nojalla (esim. rikotta essa ilmoittamisvelvoitetta, käyttöoikeutta, 
velvoitetta nimetä edustaja EU:n jäsenmaa ssa) tai erityislainsäädännön nojalla (esim. 
harhaanjohtava mainonta, vilpillinen markki nointi). Erityisesti ennen suostumukseen 
perustuvan järjestelmän käyttöönottoa roskapostin eri näkökohtiin (esim. massapostitukset, henkilötietojen luvaton kä yttö, verkkohäiriöt, sähköpostioso itteiden 
väärinkäyttö, petokset ja sopimusten väär intulkinta) puututtiin eri oikeusperustoista 
käsin.  
Yleisesti ottaen pelkkää mahdollisuutta turv autua tuomioistuinkäsittelyyn ei pidetä 
riittävänä lainvalvonnan kanna lta. Tietosuojaviranomaiset,  kuluttajansuojaviranomaiset 
ja/tai kansalliset sääntelyviranomaiset voiva t yleensä määrätä hallinnollisia sakkoja, 
joiden suuruus vaihtelee. Useimmat jäsenvaltiois ta, joissa tätä mahdollisuutta ei vielä ole, 
harkitsevat sen käyttöönottoa. Verrattuna tuomioistuinkäsittelyyn hallinnolliset sanktiot voivat olla erityisen sopiva keino tällaiselle  dynaamiselle alalle. Tietosuojaviranomaiset, 
kuluttajansuojaviranomaiset ja kansal liset sääntelyviranomaiset käyttävät 
lainvalvonnassa usein lisäkeinoja. Hallinnolli set menettelyt voivat olla huokea ja nopea 
vaihtoehto (esim. Italian tietosuojaviranomai set ilmoittavat menettelyn kestävän enintään 
50 päivää).  
3.2.2.  Ehdotetut toimet 
Ensimmäisenä edellytyksenä on, että ne jäse nvaltiot, jotka eivät ole vielä saattaneet 
direktiiviä ja erityisesti ei-toivottua vies tintää koskevia säännöksiä osaksi kansallista 
lainsäädäntöään, tekevät niin viipymättä. Komission yksiköt ovat valmiita tarvittaessa 
auttamaan jäsenvaltioita. 
 
 16    Jäsenvaltioita pyydetään arvioimaan käyttämi ensä oikeuskeinojen ja seuraamusten 
toimivuus ja luomaan rikkomusten uhreille riittävät mahdollisuudet hakea korvausta.  
Jäsenvaltioiden ja toimivaltaisten viranomai sten, joilla ei ole käytössään hallinto-
oikeudellisia keinoja, tu lisi harkita niiden käyttöönottoa roskapostia vastaan, sillä ne ovat 
nopea, huokea ja tehokas keinoa valvoa suostumukseen perustuvan järjestelmän 
soveltamista.  
Komissio aikoo varmistua siitä, että direktiiv in kansalliset täytän töönpanotoimenpiteet 
sisältävät todellisia sanktioita (tarvitt aessa taloudellisia ja  rikosoikeudellisia 
seuraamuksia) siltä varalta, että vaatimuksia ei noudateta. 
Tässä yhteydessä komissio aikoo myös tutk ia, missä määrin toimivaltaisilla 
viranomaisilla on tarvittavat tutk inta- ja täytäntöönpanovaltuudet. 
3.3. Valituskeinot 
3.3.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Tehokas lainvalvonta edellyttää riittäviä valitu skeinoja. Eräät tietosuojaviranomaiset ovat 
luoneet erityisiä sähköpostilaatikkoja, joihin  käyttäjät voivat toimittaa saamansa ei-
toivotut sähköpostiviestit, ja ovat sitoutuneet ryhtymään toimiin kohdennetuissa tapauksissa. Eräät jäsenvaltiot näyttävät aset tavan etusijalle normaalit hallinnolliset 
keinot ja/tai yhteydenpidon Internet-palvelu ntarjoajiin, tai tietote kniikan kriisiryhmät 
(Computer Emergency Response Teams (CERT )) verkkohäiriöiden tapauksessa. Toiset 
jäsenvaltiot suosivat perinteisiä menettelyjä (siviilioikeudellisia 
vahingonkorvausmenettelyjä tai hallintomenette lyjä). Yhteissääntelyä tai itsesääntelyä 
pidetään joskus parempana vaihtoehtona  kuin suoria lainvalvontatoimenpiteitä.  
Parhaat toimintatavat 
Ranska ja Belgia ottivat loppuvuod esta 2002 käyttöön erityiset sähköpos tilaatikot, joihin käyttäjät voivat 
lähettää valituksia roskapostista. Saadut tulokset ovat kiinnostavia. Tulokset ovat julkisesti saatavilla 
raporteissa28. Odotettavissa on, että Ranska ottaa roskapostilaatikon käyttöön pysyvästi osana uusia 
toimenpiteitä, joilla sähköisen viestinnän tietosuojadirek tiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
Yhdysvaltojen FTC ylläpitää vastaavaa roskapostilaatikkoa, johon toimitettua ainestoa käytetään 
nostettessa syytteitä sopimatonta ja harhaanjohtavaa markkinointia vastaan29.  
Tällaisten sähköpostilaatikkojen etuihin kuuluu, että ne näyttävät rohkaisevan kuluttajia 
raportoimaan rikkomuksista ja si tä kautta tehostavan lainva lvontaa. Lisäksi ne voivat 
tarjota olennaisia tilastoja ongelman laajuudesta  ja luonteesta tietyssä maassa tai tietyllä 
alueella ja sitä ka utta selkeän yleiskuvan, joka puolestaan on viranomaisille arvokas 
väline lainvalvonnan painopisteiden asettamise ssa tai mukauttamisessa. Lisäksi näin 
saadun tietämyksen perusteella voidaan suunnitella ennaltaehkäiseviä toimia. 
Esimerkkinä mainittakoon, että Ranskan tie tosuojaviranomainen CNIL on käyttänyt 
                                                 
28 Ranskan tietosuojaviranomaisen CNIL:n 24. lokakuuta 2002 julkaisema raportti: 
http://www.cnil.fr/frame.htm?h ttp://www.cnil.fr/thematic/inter net/spam/spam_sommaire.htm  
 Belgian tietosuojalautakunnan CPVP:n heinäkuussa julkaisema raportti: 
http://www.privacy.fgov.be/pub lications/spam_4-7-03_fr.pdf . 
29 Ks. esim. http://www.ftc.gov/bc p/conline/pubs/online/inbox.pdf  Ei-toivotut tai harhaanjohtavat 
viestit voi lähettää seuraavaan osoitteeseen uce@ftc.gov . 
 
 17    roskapostilaatikon avulla kerättyjä tiet oja hyväkseen laatiaks een käyttäjille ja 
markkinoijille suunnattuja tietopaketteja tavoitteena puuttua roskapostin ongelmaan 
ennakolta. 
Se, miten hyödyllinen tällainen sähköpostilaatik ko on roskapostiongelman seuraamisessa 
ja sen laajuuden määrittämisessä, riippuu valmiuksista tutkia  tehdyt valitukset 
hyödyllisesti ja nopeasti.  
Vaikka jäsenvaltioilla on yleensä kiinnos tusta oppia kokemuksista, joita tällaisista 
hankkeista on saatu muissa jäsenvaltioissa, vain muutamat jäsenvaltiot näyttävät 
suunnittelevan tai harkitseva n omaa roskapostilaatikkoa.  Perusteina mainitaan yleensä, 
että käytössä on jo mahdollisuus vali ttaa sähköpostitse (tyypill isesti viranomaisen 
verkkosivulla), että erityinen  roskapostilaatikko edellytt äisi omaa henkilöstöä ja 
välineistöä tai että voimassa olevia oikeudellisia menettelyjä olisi muutettava. 
3.3.2.  Ehdotetut toimet 
Jäsenvaltioiden ja toimivaltais ten viranomaisten pitäisi arvioida, miten tehokkaasti niiden 
oikeusjärjestelmä kykenee käsittelemään käyttä jien valitukset, ja ha hmotella tarvittaessa 
muutoksia.  
Jäsenvaltioita ja viranomaisia pyydetään kä ynnistämään oma rosk apostilaatikkohanke ja 
tukemaan sitä tiedotuskampanjoin. 
Nämä postilaatikot tulisi suunnitella siten, et tä ne mahdollistavat yksinkertaisen haun ja 
analyysin. Tarkoituksena on saada ongelmasta parempi käsitys, jolloin voidaan asettaa 
painopisteet lainvalvonnassa. 
Komission yksiköt tukevat tiedonvaihtoa kokemuksista, joita pos tilaatikkohankkeista 
saadaan. 
3.4. Rajatylittävät valitukset ja lainvalvontayhteistyö EU:ssa 
3.4.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Myös rajatylittävät valitukset on voitava käsitellä tehokkaasti, jotta kuluttajansuoja 
toteutuisi tällä osa-alueella. On tärkeää taata, että kansalliset valitusjärjestelmät voidaan niiden toimintatavoista riippumatta verkottaa keskenään siten, että tietystä jäsenvaltiosta 
tulevat kuluttajavalitukset, jotka koskevat toisesta jäsenvaltiosta tulevia viestejä, voidaan nekin käsitellä tehokkaasti (ks. kohta 3.5 ”Yhteistyö EU:n ulkopuolisten maiden 
kanssa”).  
Kaikilla jäsenvaltioilla ei ole tätä nykyä virallista menettely ä rajat ylittävien valitusten 
käsittelemiseksi. Asia ratkaistaan tällä hetk ellä ottamalla yhteyttä toisen jäsenvaltion 
vastaavaan viranomaiseen tai mahdollisesti si irtämällä valitus sen valtion viranomaisen 
käsiteltäväksi, josta viestit ovat lähtöisin. 
Tietosuojaviranomaiset vaihtavat Euroopan tasolla (myös ETA- ja ehdokasmaat) tietoa 
rajatylittävistä valituksista er ityisen valitusten käsittelyä tarkastelevan työryhmän kautta. 
Työryhmä perustettiin Euroopan tietosuoj avaltuutettujen konferenssin yhteyteen 
(European Conference of Data Protection Commissioners). Työryhmää on mahdollista 
käyttää roskapostia koskeviin  rajatylittävien valitusten  käsittelyyn, muun muassa 
 
 18    määritettäessä oikeuspaikkaa yksittäisissä tapauksissa. Samalla on kuitenkin todettava, 
että kaikki tietosuojaviranomaiset eivät va lvo ei-toivottua sähköpostiviestintää koskevien 
säännösten soveltamista. 
Kuluttajasuojan alalla komissio on hiljattain ehdottanut asetusta kuluttajansuoja-alan 
yhteistyöstä. Asetuksella luotai siin kuluttajansuojaviranomaist en verkko, joka käsittelisi 
rajatylittäviä valituksia30. Sillä otettaisiin käyttöön kesk inäiset avunantomenettelyt ja 
luotaisiin tiivis käytännön yhteistyö kansal listen viranomaisten välille. Harhaanjohtava 
tai vilpillinen tai kuluttajasuojasäännnöksiä m uuten rikkova roskaposti  kuuluisi asetuksen 
soveltamisalaan, vaikkakaan ei kaikki sä hköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä 
kielletty roskaposti. Asetusehdotus on parhai llaan neuvoston ja parlamentin käsittelyssä. 
3.4.2.  Ehdotetut toimet 
Jäsenvaltioita ja toimivalta isia viranomaisia pyydetään  arvioimaan, miten tehokkaasti 
rajatylittävät valit ukset voidaan käsite llä nykymenettelyillä (esim. sopimukset 
keskinäisestä avunannosta).  
Kansallisia viranomaisia pyydetä än tehostamaan keskinäistä koordinointiaan. Kyse on 
koordinoinnista ja tiedonvaihdosta niiden vira nomaisten kesken, jotk a vastaavat uusien 
säännösten täytäntöönpanosta, sekä näiden  viranomaisten ja sellaisten muiden 
viranomaisten välillä, joilla on vastuullaan roskapostin eri muotoja (esim. vilpillinen 
roskaposti ("scams"), pornografinen roskapos ti, terveystuotteiden laittomaan jakeluun 
liittyvät viestit).  
Vilpillisen ja harhaanjohtava n roskapostin osalta  neuvostoa ja Eur oopan parlamenttia 
pyydetään sopimaan komission ehdottamasta kul uttajansuoja-alan yhteistyötä koskevasta 
asetuksesta mahdollisimman pian, jotta EU:n kuluttajansuojaviranomaisille saataisiin 
täydet edellytykset puuttua harhaanjohtavaan ja  vilpilliseen roskapostiin. Niitä pyydetään 
myös harkitsemaan asetuksen soveltami salan laajentamista kattamaan sähköisen 
viestinnän tietosuojadirektiivi. Jäsenvaltioita  pyydetään tutkimaan keinoja poistaa esteitä 
tiedonvaihdon ja yhteistyön tieltä sekä avun pyytämiseltä muiden jäsenvaltioiden 
vastaavilta viranomaisilta. Käytännössä voi si olla hyödyllistä otta a käyttöön erityinen 
yhteydenpitojärjestelmä (vrt. edellä mainittu tie tosuojaviranomaisten aloite), jonka kautta 
kansalliset sääntelyviranomaiset voisivat toimia yhteistyössä rajatylittävän lainvalvonnan 
tiimoilta. Yhteistyötä tukevan verkon luom isessa voitaisiin hyödyntää jo meneillään 
olevia komission ohjelmi a, kuten IDA-ohjelmaa31. 
Komissio aikoo helpottaa ja edistää tällais ta kansallisten viranomaisten välistä 
koordinointia ja hyödyntää tässä erityisesti epävir allista online-työryhmää, joka asetettiin 
hiljattain käsittelemään ei-toivottua sä hköpostiviestintää. Komission yksiköt ovat 
yhdessä jäsenvaltioiden ja kansallisten lainva lvontaviranomaisten kanssa alkaneet tutkia, 
mitä konkreettisia toimia tarvitaan rajatylitt ävien valitusten käsittelyn parantamiseksi. 
Kansallisten viranomaisten kanssa ja tketaan keskusteluja  vuoden 2004 aikana. 
                                                 
30 KOM(2003) 443 lopullinen. 
31 Tietoa IDA-ohjelmasta: http://europa.eu.int/comm/enterprise/ida/index.htm . 
 
 19    3.5. Yhteistyö EU:n ulkopuolisten maiden kanssa 
3.5.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Uusia sääntöjä sovelletaan he nkilötietojen käsittelyyn, joka liittyy yleise sti saatavilla 
olevien sähköisen viestinnän palvelujen tarjoa miseen yleisissä viestintäverkoissa EU:ssa 
(ja ETA:ssa). Niinpä direktiivin 2002/58/EY 13 artiklaa, jossa suostumukseen perustuva 
järjestelmä vahvistetaan, sovelletaan kaikk een ei-toivottuun kaupa lliseen viestintään, 
joka vastaanotetaan ja lähete tään verkkojen välityksellä EU:ssa (ja ETA:ssa). Tämä 
tarkoittaa, että tällaisten viestien on o ltava EU:n säännösten m ukaisia myös silloin, kun 
ne ovat lähtöisin EU:n ulkopuolelta. Sama pät ee viesteihin, jotka lähetetään EU:sta sen 
ulkopuolelle.  
Säännön soveltamisen valvonta on selvästi vaik eampaa niissä tapauksissa, joissa viestit 
ovat lähtöisin EU:n ulkopuolelta. Se on kuitenki n tärkeää, koska suuri osa roskapostista 
tulee EU:n ulkopuolelta. 
Ongelmaan on puututtava eri tavoilla, joita  ovat ennaltaehkäisy,  suodatustekniikat, 
itsesääntely, sopimukset sekä kansainvälinen yhteistyö, johon keskity tään tässä luvussa. 
Kansainvälisen yhteistyön ensimmäisenä ta voitteena on edistää sitä, että EU:n 
ulkopuolisissa maissa otetaan käyttöön tehokas lainsäädäntö tällä osa-alueella. Toisena 
tavoitteena on harjoittaa yhtei styötä EU:n ulkopuolisten ma iden kanssa, jotta voidaan 
varmistaa sääntöjen sovelta misen tehokas valvonta. 
Nykyisten suostumus- tai kieltosääntöjen soveltamisen valvonnasta ei ole paljonkaan 
kokemusta tapauksissa, joissa viestit tule vat EU:n ulkopuolelta. Sen lisäksi, että 
roskaposti sinänsä on suhteellisen uusi ilmiö, esteinä mainitaan usein, että tällaisen roskapostin lähettäjiä on vaikea jäljittää tai että tämä vaatii paljon työtä, että käytössä ei ole (sopivia) kansainvälisiä yhteistyökeinoja ja että joillakin viranomaisilla ei ole toimivaltaa kansainvälisissä asioissa. 
Mitä tulee vilpilliseen ja harhaanjohtavaan roskapostiin, kuluttujansuoja-alan yhteistyötä 
koskevassa komission asetusehdo tuksessa säädetään myös lainvalvontaan liittyvästä 
yhteistyöstä EU:n ulkopuolisten maiden kans sa. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen 
järjestö OECD antoi vuonna 2003 suosituksen , jonka tavoitteena on suojella kuluttajia 
rajatylittäviltä vilpillisiltä ja harhaan johtavilta kaupallis ilta menettelyiltä
32.  
3.5.2.  Ehdotetut toimet 
Monenvälisellä tasolla osa jäsenvaltioista osal listuu jo aktiivisesti toimintaan esimerkiksi 
OECD:n puitteissa ja muualla, missä roskapostin ongelmaa on alettu käsitellä. Aktiivinen 
osallistuminen tähän työhön on toivottavaa, varsinkin jotta ongelmaan voitaisiin löytää 
kansainvälisesti toimivia ratkaisuja. 
Komissio järjestää helmikuussa 2004 roskapos tia käsittelevän OECD-tapaamisen, jossa 
on tarkoitus parantaa käsitystä roskapostiongelmasta ja edistää kansainvälisiä ratkaisuja. 
Tapaamisen tulokset tarjoavat perustaa konkr eettisille jatkotoimille OECD:n tasolla. 
Komission yksiköt keskustelevat jäsenvaltioiden  kanssa näistä jatkotoimista, joihin 
kuuluvat OECD:n toimet, joilla tuetaan te hokkaan lainsäädännön aikaansaamista 
                                                 
32 OECD Guidelines for Protecting Consumers from Fraudulent and Deceptive Commercial 
Practices Across Borders, OECD, 2003. 
 
 20    kansainvälisesti, sekä tiedotus, tekniset ratkai sut, itsesääntely ja la invalvontaan liittyvä 
kansainvälinen yhteistyö.  
YK:n tasolla järjestetyn tietoyhteiskunt ahuippukokouksen (Geneve 10.-12. joulukuuta 
2003) julistusluonnoksessa ja siih en liittyvässä toimintasuunn itelmassa painotetaan, että 
roskapostiongelmaan on puututtava asianmukais ella kansallisella ja kansainvälisellä 
tasolla. Komissio aikoo ta rkastella, mihin toimiin huippukokouksen tulosten pohjalta 
pitäisi ryhtyä EU:ssa, ottaen huomioon, että  Tunisian huippukokous järjestetään vuonna 
2005.  
Jäsenvaltioita ja viranomaisia pyydetään tehostamaan tai panemaan alulle myös 
kahdenvälistä yhteistyötä EU:n ulkopuoliste n maiden kanssa. Tavoitteena on edistää 
tehokkaan lainsäädännön aikaansaamista ja myös harjoittaa yhteist yötä (tarvittaessa 
poliisi- ja oikeusyhteistyötä) sen soveltamisen valvonnassa. 
Myös viranomaisten ja yksityisen sektorin, erityisesti Internet- ja sähköpostipalvelun 
tarjoajien välistä yhteistyötä rohkaistaan. Tavoitteena on jä ljittää roskapostin lähettäjät 
rajoittamatta asianmukaista oikeusturvaa. 
Komission yksiköt aikovat edelleen toimia aktiiv isesti kansainvälisillä foorumeilla, kuten 
OECD:n puitteissa ja tapaamisessa, jonka komissio järjestää Brysselissä helmikuussa 
2004. Komissio aikoo myös järjestää kahdenvä lisiä kokouksia ja ke skusteluja EU:n 
ulkopuolisten maiden kanssa muun muassa ro hkaistakseen niitä ryhtymään tehokkaisiin 
toimiin roskapostia (erityisesti sen haitallisimpia muotoja) vastaan ja ajaakseen 
yhteistyötä lainvalvonnassa.  
Komission yksiköt ovat alkaneet tutkia yhdessä jäsenvaltioiden ja kansallisten 
lainvalvontaviranomaisten kanssa, miten ka nsainvälinen yhteistyö voitaisiin parhaiten 
järjestää – erityisesti jo tta taattaisiin, että EU:n ulkopuole lta tulevaa roskapostia koskevat 
valitukset voidaan käsitellä. Työtä jatketaan  kansallisten viranomaisten kanssa vuoden 
2004 aikana. 
3.6. Seuranta 
3.6.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Jotta suostumukseen (”opt-in” ) perustuvan järjestelmän to imintaa voitaisiin arvioida 
käytännössä ja puuttua yksittäi siin ongelmiin sopivin keinoi n, jäsenvaltiot tarvitsevat 
puolueetonta ja ajantasaista ti etoa roskapostin, käyttäjien val itusten ja palveluntarjoajien 
kohtaamien ongelmien kehityssuuntauksista. Tiet oa tarvitaan ei-toi votun kaupallisen 
sähköpostiviestinnän luonteen, alkup erän ja volyymin kehityssuuntauksista , jolloin tiedot 
saadaan suodatusohjelmistojen  tarjoajilta, palveluntarjo ajilta ja kansallisilta 
viranomaisilta. Lisäksi tarvitaan valitusposti laatikkojen käyttöön lii ttyviä tilastotietoja, 
kun tällaisia on käytettävissä. 
OECD aloitti vuonna 2003 ei-toivottujen sä hköpostiviestien määrällisen arvioinnin 
kansainvälisellä tasolla ja jatkaa tätä työtä vuonna 2004.  
Sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin 18 artiklan mukaan komissio julkaisee vuonna 
2006 kertomuksen direktiivin soveltamisest a ja sen vaikutuksis ta taloudellisiin 
toimijoihin ja kuluttajiin, erityisesti mitä tulee ei-toivottua viestintää koskeviin 
 
 21    säännöksiin. Kertomusta laatiessaan komissi o tarvitsee tietoa jä senvaltiolta, muun 
muassa tarvittavat tilastot. 
3.6.2.  Ehdotetut toimet 
Jäsenvaltioiden tulisi varmistaa, että niillä on lainvalvonnan edellyttämät tiedot ja tilastot. 
Tässä tulisi tarvittaessa toimia yhteistyös sä yritysten kanssa ja ottaa huomioon, että 
OECD:ssä on meneillään ei-toivotun sähköpos tiviestinnän määrällinen arviointi.  
Komissio käyttää epävirallista online-ryhmää, joka perustettiin hiljattain käsittelemään 
ei-toivottua sähköpostiviestintää ja helpottamaan ja koordinoimaan roskapostitrendeihin, 
parhaisiin toimintatapoihin ja roskap ostitilastoihin liitt yvää tiedonvaihtoa.  
4. YRITYSTEN TEKNISET TOIMENPITEET JA ITSESÄÄNTELY  
Tässä luvussa käsitellään erityisesti yrityks ille ehdotettavia toimenpiteitä, joita ovat 
sopimusjärjestelyt, käytänne säännöt, hyväksyttävät markkinoi ntikäytännöt, merkinnät ja 
vaihtoehtoiset riidanratkaisu menetelmät. Niihin kuuluvat myös  eräät tekniset ratkaisut, 
kuten suodatus ja palvelinten turvatoiminnot. 
4.1. Suostumukseen perustuvan järjestelmän soveltaminen 
4.1.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Roskapostin torjunta on kaikkien sidosryhm ien tehtävä. Yrityksillä voi olla tässä 
erityinen rooli, koska ne voivat tehdä suostumukseen pe rustuvasta järjestelmästä 
jokapäiväisen liiketoimintakäytäntönsä. Tä llainen käytäntö kattaa loppukäyttäjille 
tarjottavien ehtojen lisäksi myös asioinnin yrityskumppanien kanssa. 
Monissa tapauksissa on tarpeen, että koordinointia tehostetaan toimialajärjestöjen kautta 
ja että mukana on alakohtaisia itsesääntelyelim iä ja kuluttaja- tai käyttäjäjärjestöjä sekä 
myös tietosuojaviranomaisia tai muita toimivaltaisia kansallisia viranomaisia.  
Parhaat käytännöt 
Esimerkiksi Alankomaissa vuonna 2002 toimintansa aloittanut sähköisen kaupan foorumi ECP on 
käynnistänyt hankkeen ”sähköpostimainonnan käytännesääntöjen" ( Code Verspreiding Reclame via E-
mail) laatimiseksi. Hankkeeseen osallistuu suoramarkkinointia harjoittavia yrityksiä, Internet-
palveluntarjoajia ja Alankomaiden kuluttajajärjestö. Tavoitteena on kehittää suostumukseen perustuvan 
järjestelmän käytännön soveltamista. Käytännön toteutusta testataan tietosuojaviranomaisen kanssa33. 
Sopimukset voivat auttaa roskapostin torj unnassa, kunhan yksilöiden oikeudet turvataan. 
Monet Internet- ja sähköpostipalveluntarjoaj at sisällyttävät jo asiakassopimuksiinsa 
velvoitteita, joilla ne kieltävät palvelintensa käytön roskapostin lähettämiseen. Nämä palveluntarjoajat estävät jo ei-toivottujen sähköpostivie stien ja massapostitusten 
lähettämisen halllinnoimistaan sähköpostiosoitteista
34.  
                                                 
33 see http://www.ecp.nl/projecten.php#32 . 
34 Nämä lausekkeet perustuvat joskus tarpeeseen ryhtyä kaikkiin toimenpiteisiin palvelinten 
väärinkäytön estämiseksi. Toisinaan sopimuksissa viitataan jo käytössä oleviin käytännesääntöihin massapostituksista taikka itsesääntelyperiaatteisiin (esim. nettietiketti). 
 
 22    Aiemmissa Internet-palveluntarjoajien ja as iakkaiden välisissä sopimuksissa sovelletut 
periaatteet todennäköisesti poikk eavat uuden direktiivin ja siih en perustuvan kansallisen 
lain periaatteista. 
Asiakaspalvelua ajatellen tarvitaan myös ak tiivisempi toimintaperiaate suodatukseen: 
tilaajille pitäisi tarjota tietoa roskapostisuodattimi sta sekä suodatuspalveluja tai 
-toiminteita valinnaisena palveluna. 
Sama pätee myös aina, kun Inte rnet-palveluntarjoajat tai ma tkaviestinoperaattorit tekevät 
sopimuksia kolmansien osapuolten ja erityise sti suoramarkkinoijien kanssa. Tässä ei ole 
kyse vain suorista suhteista li säarvopalveluja tarjoaviin yrity ksiin, vaan se käsittää myös 
operaattorit, joiden kanssa yksittäisellä palveluntarjoajalla on yhteenliittämissopimus, kuten on laita matkaviestintäpalveluissa. 
Uudella suostumukseen perustuvalla järj estelmällä on vaikutuksia myös moniin 
suoramarkkinointitoimintoihin: 
– sähköpostiosoitteiden ja sähköisten yht eystietojen keruumenetelmiin tullaan 
soveltamaan uutta järjestelmää (kuten edellä todetaan, sähköpostiosoitteiden ”haravointi” 
on yhteisön oikeuden vastaista) 
– olemassa olevien luettelojen mukauttaminen 
– kiellot käyttää tietoja ilman suostumusta ja myydä luvattomia luetteloja. 
4.1.2.  Ehdotetut toimet 
Yritysten osallistumista ja itsesääntelyä sekä myös yhteissääntelyä pitäisi edistää 
erityisesti osa-alueilla, joilla lainsäädäntö ja sen soveltamisen va lvonta viranomaisten 
toimesta ei välttämättä ole riittävää. Ka ikkien sidosryhmien, myös kuluttaja- ja/tai 
käyttäjäjärjestöjen, pitäisi osallistua tähän toimintaan. 
Palveluntarjoajien sopimuskäytännöt t ilaajien ja yrityskumppanien suhteen 
Ensiksikin yritysten on arvi oitava, missä määrin niiden nykyiset sopimukset vastaavat 
uusia sääntöjä, ja mukauttaa sopimuksia tarvittaessa.  
Tämä koskee tilaajasopimusehtojen ja Inte rnet- ja sähköpostipalvel un tarjoajien lisäksi 
myös matkaviestintäpalvelujen tarjoajia. Li säksi asiakkaille voitaisiin tarjota tietoa 
suodattimista ja suodatusohjel mistoista tai suodatuspalvelui sta lisäpalveluina (ks. myös 
kohta 4.3 jäljempänä). Myös yrityskumppanien kanssa tehtävissä s opimuksissa (esim. 
yhteenliittäminen matkaviestintäpalveluissa,  lisäarvopalvelut) tulisi  ottaa huomioon, että 
markkinointikäytäntöjen on oltava suostumu ssäännön mukaisia, ja määrätä riittävistä 
seuraamuksista rikkomistapausten varalta. 
Suoramarkkinoijien omat käytännöt 
Toiseksi voidaan joutua mukauttamaan suoram arkkinoijien käytäntöjä , jotta ne olisivat 
sopusoinnussa suostumussäännön kanssa. Su oramarkkinoijat voisivat etenkin sopia 
erityisistä uusien sääntöjen mukaisista ke inoista, joita käytet ään henkilötietojen 
keräämiseen (esim. ”toistettu” tai ”vahvistettu” suostumus). 
Käytännesäännöt 
 
 23    Kolmanneksi toimialajärjestöt ovat jo ilmoittaneet eri aloitteista, kuten 
käytännesääntöjen mukauttamisesta tai käytt öönotosta ja hyvien mar kkinointikäytäntöjen 
levittämisestä35. Komissio tukee suoramarkkinoijille  tarkoitettuja verkkotoiminnan 
käytännesäännöstöjä, joita sovellettaisiin  koko Euroopan laajuudessa. Käytännesääntöjen 
ja muiden itsesääntelyaloitteiden sekä s opimusten on oltava suostumussäännön mukaisia. 
Toimivaltaisen sääntelyviranomaisen muka naolosta voisi tässä olla apua. Tässä 
yhteydessä on hyvä muistaa, että direk tiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettu 
tietosuojatyöryhmä voisi hyväksyä EU:n l aajuiset käytännesäännöt (ks. ”yleisen” 
tietosuojadirektiivin 95/46/EY 30 artikla). 
Kuten on usein asianlaita, its esääntelyratkaisujen tehokas soveltaminen riippuu siitä, 
millä keinoin sovittujen sääntöjen noudatt amista valvotaan, muun muassa mistä 
seuraamuksista on säädetty. 
Merkinnät 
Neljänneksi, jotta lisättäisiin tietoisuutta käyttäjien keskuudessa, voitaisiin käyttää 
merkintöjä (esim. luotettavuusmerkintöjä ta i ”verkkosinettejä”) erityisesti silloin, kun 
luotetut kolmannet osapuolet valvovat ja va rmentavat, että markkinatoimijat noudattavat 
käytännesääntöjä.  
Näkyvät merkinnät voivat auttaa käyttäjiä  tunnistamaan ne Internet- ja 
sähköpostipalveluntarjoajat ja muut markkina toimijat, jotka noudattavat EU:n sääntöjä 
ja/tai tunnustettuja käytännes ääntöjä, joilla EU:n säännöt pannaan täytäntöön. Ne voivat 
myös osaltaan tehostaa suodatusjärjestelmiä.  
Myös suostumussäännön mukaiset käyttä jätietokannat on mahdollista varustaa 
merkinnöin, kuten myös suostumussäännön mukaiset sähköpostiviestit (esim. 
aihekentässä oleva merkintä ”ADV”, j oka kertoo viestin si sältävän mainontaa). 
Merkintöjen ansiosta vastaanottajat voisivat myös tunnistaa helposti kaupallisen 
viestinnän sähköistä kaupankäyntiä  koskevan direktiivin muka isesti (ks. direktiivin 
2000/31/EY 6 artiklan a alakohta;  ks. myös luku 2 edellä). 
4.2. Vaihtoehtoiset riidanratkaisumenetelmät 
4.2.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Kun on kyse yksityisyyden loukkauksista, kut en ei-toivotun sähköpos tin lähettämisestä, 
tuomioistuimen ulkopuolinen riidanratkaisu  voi edistää uusien sääntöjen noudattamista. 
Kansallisella ja EU:n tasolla on käynnistetty useita aloitteita, joilla pyritään ottamaan 
käyttöön vaihtoehtoisia menetelmiä verkkoasiointiin ja –v iestintään liittyvien riitojen 
ratkaisemiseksi. Komissio on antanut vuosina 1998 ja 2001 suositukset  vaihtoehtoisista 
riidanratkaisumenetelmistä ja määrittänyt niiden periaatteet. Parhaillaan on käynnissä 
hankkeita (esim. EEJ-NET), jotka liityvät kuluttajansuoja-alan vaihtoehtoisiin 
riidanratkaisumalleihin36. Myös sähköistä kaupankäyn tiä koskevan direktiivin 
17 artiklassa tuetaan tällaisten riidanratkaisumallien kehittämistä. 
                                                 
35 Euroopan suoramarkkinointiliitto FEDMA on ilmoittanut julkaisevansa verkossa erityisen 
suoramarkkinoijille tarkoitetun käytännesäännöstön. 
36 Lisätietoa: http://europa.eu.int/comm/c onsumers/redress/out_of_court/index_en.htm . 
 
 24    Tuomioistuinten ulkopuolisia riidanratkaisumenetelmiä – joissain tapauksissa 
lakisääteisiä – on käytössä eräissä maissa. Ne voivat ku itenkin vaihdella monessa 
suhteessa, kuten soveltamisalan (toimint okohtainen, esim. suoramarkkinointi tai 
sähköpostimarkkinointi), lainkäyttövallan, toimivallan ja sanktioiden (esim. 
vahingonkorvausvaatimukset) tai vastuuviranomaisen suhteen (esim. tietosuojaviranomaiset, mainonnan nor meista vastaavat viranomaiset). 
Jotta vaihtoehtoiset riidanratkaisumallit olisiv at riittävän toimivia, tiettyjen edellytysten 
on täytyttävä liittyen esimerkiksi organisaatioon ja tiedottamiseen sekä päätösten 
täytäntöönpanoon. Tällaiset riidanratkaisuma llit edellyttävät myös viranomaisten ja 
yritysten välistä yhteistyötä. 
4.2.2.  Ehdotetut toimet 
Olisi pyrittävä luomaan ja  ottamaan käyttöön toimiv ia itsesääntelyyn perustuvia 
valituskeinoja ja vaihtoehtoisia riidanra tkaisumalleja. Niiden pitäisi mahdollisuuksien 
mukaan rakentua jo meneillään olevien ha nkkeiden pohjalle (esim.  EEJ-NET). Tällaiset 
vaihtoehdot voivat olla erityisen hyödyllisiä tapauksissa, joissa kansainvälinen yhteistyö 
olisi vaikeampi toteuttaa. 
4.3. Tekniset kysymykset 
4.3.1.  Tämänhetkinen tilanne 
Roskapostin torjuntaan käytetään teknisellä rintamalla erilaisia ratkaisuja. Myös Internet-
yhteisö (esim. RIPE, IETF) on tar ttunut vakavasti ro skapostiongelmaan37. Pitemmän 
tähtäimen aloitteet, kuten sähköpostin uude t tekniset standardit, eivät kuulu tämän 
tiedonannon alaan. Internet- ja sähköpostipalvel untarjoajat estävät usein tulevan postin 
palvelimilta, joita käytetään roskapostin lähe ttämiseen (mustat listat), kunnes roskapostin 
lähde on saatu selv ille ja sitä estetään käyttä mästä sähköpostipalvelinta. Lisäksi 
yksittäiset käyttäjät voivat käy ttää suodatusohjelmistoja omi ssa päätelaitteissaan. Niitä 
voivat käyttää myös sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat omilla palvelimillaan.  
Kaikki suodatusratkaisut ja –tekniikat ei vät kuitenkaan tarjoa käyttäjälle yhtä hyviä 
säätömahdollisuuksia. Ne eivät liioin tarj oa samoja takeita tietosuojasta ja 
yksityisyydestä, kuten viestinnän luottamukse llisuudesta. Ne eivät ehkä myöskään vielä 
sovellu uuteen suostumussääntöön, jota EU -maat soveltavat markkinointiviestintään 
(ennakkosuostumus saatava, liittyy markkinoi ntiin, koskee sekä massapostituksia että 
muita viestejä). Mainittakoon myös, että tarkempi erottelu luvallisen (esim. 
suostumussäännön mukaisen) markkinoinnin ja ei -toivotun kaupallisen  viestinnän välillä 
voi mahdollistaa tehokkaampien suodatusohjelmistojen kehittämisen.  
Vaikka ei-toivottua kaupalli sta sähköpostiviestintää koskeva t uudet säännökset tarjoavat 
lisätakeita käyttäjälle ja suuremman varm uuden palveluntarjoajille, kun ne ryhtyvät 
pyynnöstä toimiin roskapostin lähe ttäjiä vastaan, suodatus voi toisinaan estää luvallisten 
viestien perillepääsyn (”väärät osumat”) tai päästää läpi roskapostia (”väärät läpäisyt”). 
                                                 
37 Esim. roskapostiongelmaa käsittelevä RIPE:n (Réseaux IP Européens) työryhmä on ollut 
toiminnassa vuodesta 1998 (ks. asiakirja “Good Practice for combating Unsolicited Bulk Email", saatavilla RIPE:n sivustolla (http://www.ripe.net
). Sittemmin IRTF (Internet Research Task 
Force) on perustanut roskapostin torjuntaan keskittyvän tutkimustyöryhmän 
(http://www.irtf.org/charters/asrg.html ). Tutkimustyöryhmä voi kehittää tekniikoita, jotka voivat 
tarjota lähtökohdan standardointitoimille IETF:ssä (Internet Engineering Task Force). 
 
 25    Joissain tapauksissa tämä voi johtaa riskiin, että joko lähettäjä tai aiottu vastaanottaja 
ryhtyy oikeustoimiin Internet- tai sähköposti palvelun tarjoajaa vastaan. Siksi jotkut 
Internet- ja sähköpostipal velujen tarjoajat tarjoavat käyt täjilleen suodatusta valinnaisena 
palveluna ja edellyttävät käyttäjän lupaa sen aktivoimiseksi.  
Suodatustekniikoiden käyttö roskapostin torjumiseen nostaa esille myös muita 
kysymyksiä, joihin kuuluvat suodatus suhteessa  sananvapauteen ja suodatus suhteessa 
Internet-/sähköpostipalvelun tarjoajan velvoitteeseen toimittaa sähköpostiviestit tilaajiensa asiakkaille. Nämä kysymykset  eivät kuitenkaan kuulu tämän tiedonannon 
alaan. 
Matkaviestintäpalvelujen liiketoimintaympär istö poikkeaa kiinteän verkon Internet-
palveluista, mikä voi olla pe ruste erilaisille suodatusratkai suille. Erityisenä perusteena on 
se, että matkaviestintäpalveluista veloitet aan normaalisti viestikohtaisesti, mikä tekee 
roskapostin lähettämisestä kalliimpaa. Joissa kin uusissa palveluiss a veloitetaan kuitenkin 
viestin hausta omalle päätelaitteelle, mikä  merkitsee kuluja vastaanottajalle. Lisäksi 
sähköpostia voidaan tätä nykyä toimittaa matkav iestimiin. Tilaajille  voitaisiin tarjota 
suodattimia ja esikatseluto iminteita matkaviestinnän ro skapostin hallitsemiseksi. 
Huomiota kiinnitetään myös avoi miin kauttakulkupalvelimiin. Avoimet 
kauttakulkupalvelimet ovat SMTP-palvelimia, joiden kautta kulkevat muiden kuin 
palvelimen paikallisten käyttäjie n viestit. Aiemmin useimmat palvelimet olivat avoimia. 
Avoimia palvelimia on kuitenkin helppo käyt tää ei-toivotun vies tinnän lähettämiseen. 
Yksinkertaiset estotoimet vähentäisivät mahdo llisuuksia tällaiseen väärinkäyttöön. Sama 
pätee avoimiin proxy-palvelimiin, joilla to imivat ohjelmat mahdollistavat Internetin 
suoran käytön. 
4.3.2.  Ehdotetut toimet 
Jäsenvaltioita ja viranomaisia  pyydetään selkeyttämään maansa  oikeudellisia olosuhteita 
(mm. yksityisyysvaatimukset), joissa erityyppisi ä suodatusohjelmistoja voidaan käyttää.  
Suodatusohjelmistojen tarjoajien on varmistett ava, että niiden suodatusjärjestelmät ovat 
sellaisia kuin edellytetään suostumussäännössä ja muissa (mm. viestinnän 
luottamuksellisuuteen liittyvi ssä) EU-lain vaatimuksissa. 
Käyttäjille tulisi antaa mahdollisuus hallita saamansa roskapostin käsittelyä omien 
yksilöllisten tarpeidensa mukaisesti. Suoda tusohjelmistojen ta rjoajien on otettava 
huomioon seuraukset, joita käyttäjille aihe utuu ”vääristä osumista” ja "vääristä 
läpäisyistä" ja tietyntyyppi sestä sisältöön perustuvasta s uodatuksesta, sekä asiaan 
mahdollisesti liittyvät vastuukysymykset. 
Suodatuspalveluja tarjoavien yritysten tu lisi yhdessä sidosryhmie n kanssa kehittää 
tekniikoita (mm. verkkosinetit, merkinnät) , joiden avulla void aan tunnistaa EU:n 
hyväksyttävien markkinointikäytäntöjen mukaiset kaupalliset sähköpostiviestit  
Sähköpostipalvelun (ja tarvittaessa  matkaviestintäpalvelujen) tarjoajien p itäisi tarjota 
asiakkailleen suodatustoiminteita tai –palveluj a valinnaisena palveluna, jota asiakas voi 
halutessaan pyytää, sekä tietoa loppukäyttäjien saatavilla ol evista kolmansien osapuolten 
suodatuspalveluista ja -tuotteista.  
 
 26    Palvelinten ylläpitäjien tulisi varmistaa, että niiden palv elimet ovat kunnolla suojattuja 
eivätkä toimi avoimina palvel imina (ellei se ole perusteltua). Sama pätee avoimiin proxy-
palvelimiin. 
5. TIEDOTUSTOIMET  
Tämän luvun toimenpide-ehdotukset liittyvät en naltaehkäisyyn, kuluttajatiedotukseen ja 
raportointiin. 
5.1. Tämänhetkinen tilanne 
EU:n jäsenvaltioiden oli määrä sattaa uusi su ostumukseen perustuva järjestelmä osaksi 
kansallista lainsäädäntöään viimeistään 31. lokakuuta 2003. Tämä uusi toimintamalli on saanut kohtalaisesti julkisuutta osakseen tiedotusvälineissä, mutta yritysten ja kansalaisten keskuudessa voi olla vielä ep ätietoisuutta siitä, mitä ”suostumukseen 
perustuva” tosiasiassa merkitsee käytännössä
38. 
Uuden toimintamallin lähtökohtana on se periaate,  että käyttäjä saa itse valita, haluaako 
hän ottaa vastaan kaupal lisia viestejä vai ei.  Jotta tämä toimisi käytännössä, käyttäjien on 
oltava selvillä perussäännöistä,  joita ei-toivottuun viestintää n sovelletaan, ja siitä, minne 
ongelmista raportoidaan. 
                                                 
38 Taustatietoa ei-toivottuun viestintään sovellettavista direktiivin 2002/58/EY säännöistä: 
http://europa.eu.int/information_society/topics/ ecomm/all_about/todays_framework/privacy_prote
ction/index_en.htm#unsolicited . 
 
 27    . 
Parhaat käytännöt 
Britannian tietosuojaviranomainen (I nformation Commissioner) julkaisi pari viikkoa ennen direktiivin 
kansallisten täytäntöönpanosäännö sten voimaantuloa oppaan , jossa selitetään kansallisen lain uudet 
säännökset. Oppaassa on erillinen sähköistä markkinoin tia koskeva osa. Britannian tietosuojaviranomainen 
on myös ilmoittanut, että valituslomakkeet saa verkosta ja tietosuojaviranomaisen toimistoista tarvittavine 
tietoineen, kun säännökset astuvat voimaan39.  
Käyttäjien tulisi myös ymmärtää riskit, joita liittyy henkilötietojen antamiseen 
Internetissä (esim. vierailluilla Internet-sivuilla, keskusteluryhmissä), ja muuttaa käyttäytymistään vastaavasti. 
Lisäksi heidän on tiedettävä, mitä suoda tusohjelmistoja on markkinoilla ja mitä 
palvelujen ja ohjelmistojen tarjoajat (esi m. Internet- ja sähköpostipalvelun tarjoajat) 
voivat tehdä heidän hyväkseen. 
Parhaat käytännöt 
Ranskan tietosuojaviranonainen CNIL (Commission National Informatique et Libertés) on julkaissut 
verkkosivuillaan laajan tietopaketin roskapostin eri näkökohdista. Tiet opaketissa on muun muassa tulokset 
CNIL:n roskapostilaatikkoaloitteesta ja oikeusvirano maisille siirretyistä asioista (ks. jäljempänä), 
perustietoa roskapostin torjumisesta ja roskapostista raportoimisesta ja asiaa ajavien käyttäjäjärjestöjen 
yhteystiedot. 
Useimmissa jäsenvaltioissa on meneillään tai suunnitteilla uuteen järjestelmään liittyviä 
tiedotustoimia, mutta ne vaihtelevat suuresti  ajoituksen, tarjotun informaation luonteen, 
kohdeyleisön ja osallistujien suhteen. Osa jäse nvaltioista on puolestaan päättänyt odottaa, 
kunnes niiden omat lait ovat tulleet voi maan. Julkinen kuuleminen direktiivin 
2002/58/EY täytäntöönpanosta on  lisännyt tietoisuutta kaik issa tapauksissa, joissa 
sellainen on järjestetty. 
Näistä toimista saattavat vastata eri viranomaiset (esim. tietosuojaviranomaiset, 
kansalliset sääntelyviranomai set, kuluttujansuojaviranoami set, kuluttaja-asiamiehet) 
riippuen niiden valtuuksista jä senvaltiossa. Eri toimivaltaisten viranomaisten välillä ei 
(vielä) ole koordinointia kaiki ssa jäsenvaltioissa. Eräissä jäsenvaltioissa ministeriöt 
näyttävät osallistuvan toimintaan, kuten myös useat toimialajärjestöt. Joskus myös kuluttaja- tai käyttäjäjärjestö t ovat mukana ko. toimissa. 
Myös yritykset ovat ryhtyneet va ihtelevasti tiedotustoimiin ka nsallisesti, EU:n tasolla tai 
maailmanlaajuisesti. Näitä toimia ovat esimerkiksi: – suoramarkkinoijille suunnatut käytännöt oppaat ja viestintäs ektorille suunnatut 
kampanjat 
– yleinen kuluttajavalistus kä ytännesäännöistä, valituskei noista ja suodatuksesta 
– kaupallisen viestinnän parhaita toim intatapoja kehittävät työryhmät. 
. 
                                                
 
39
 http://www.dti.gov.uk/industries/ecommunica tions/directive_on_privacy_electronic_com
munications_200258ec.html#guidance   
 
 28    Safer Internet  -ohjelma ja roskaposti 
Euroopan komissio on julkaissut Internetin 
käyttöturvallisuutta koskevassa Safer 
Internet  -ohjelmassa ehdotuspyynnön, jolla 
haetaan erityyppisiä hankkeita (esim. tiedotus), joilla roskapostia voidaan torjua.Ensimmäisellä arviointikierroksella valitut 
hankkeet voivat aloittaa toukokuussa 2004. 
Komissio laatii parhaillaan ehdotusta jatko-
ohjelmaksi Safer Internet  Plus. Siinä 
tuettaisiin lisää hankkeita, joilla torjutaan laitonta ja haitallista sekä tilaamatonta 
sisältöä, kuten roskapostia. 
http://www.europa.eu.int/in formation_society/pro
grammes/iap/call/index_en.htm  5.2. Ehdotetut toimet 
Jotta päästäisiin hyvään selvyyteen siitä, miten kaupallisen sähköpostiviestin suhteen 
kannattaa menetellä ja miten ei, kaikissa jäsenvaltioissa on jo lyhyen ajan sisällä 
ryhdyttävä kattaviin ja pitkäjänteisiin toimii n, jotka liittyvät sekä ennaltaehkäisyyn että 
lainvalvontaan. Käyttäjille on ta rjottava käytännön tietoa ro skapostin ennaltatorjunnasta, 
hyväksyttävistä markkinointikäytännöistä ja käyt ettävissä olevista teknisistä ratkaisuista 
ja oikeuskeinoista. 
Kaikkia sidosryhmiä - jäsenvaltioita ja viranomaisia sekä yrityksia ja kuluttuja- ja 
käyttäjäjärjestöjä - pyydetään osallistumaan  tiedotustoimiin:. Niitä jäsenvaltioita ja 
viranomaisia, jotka eivät ole vielä ryhtyneet  tällaisiin toimiin, pyydetään käynnistämään 
kampanjoita tai antamaan niille tukensa vuoden 2004 alussa. 
Yrityksille ja/tai kuluttajille suunnatuissa tiedot ustoimissa tulisi tarjota seuraavaa tietoa:  
– tietoa, jolla varmistetaan, että uudet 
perussäännöt ja niihin  mukanaan tuomat 
oikeudet ymmärretään laajalti 
– käytännön tiedot suostumukseen perustuvan 
järjestelmän mukaisista hyväksyttävistä 
markkinointikäytännöistä, muun muassa 
siitä, mikä henkilötietojen keruu on 
luvallista  
– käytännön tiedot kuluttajille tavoista, joilla 
roskapostia voi torjua (esim. henkilötietojen 
käyttöön liittyen) 
– käytännön tiedot kulutta jille tuotte ista ja 
palveluista, joita on saatavilla roskapostin 
torjumiseksi (esim. suodatus, 
tietoturvatoiminnot) 
– tietoa käytännön toimista roskapostin 
varalle, muun muassa valituskeinoista ja va ihtoehtoisista riidanratkaisumenetelmistä, 
kun tällaisia on.  
Tiedotustoimet tulisi suunnata seuraaville kohderyhmille: 
a) suoramarkkinointia harjoitt avat tai hyödyntävät yritykset 
b) sähköpostipalvelujen, myös tekstiviest ipalvelujen, tilaajat (kuluttajat) 
c) sähköpostipalvelujen, myös matkav iestintäpalvelujen, tarjoajat. 
Tiedotus tulisi toteuttaa eri kanavien kautta (ei pelkästään verkossa) siten, että eri 
kohdeyleisöt saavutetaan tehokkaasti. Tämän kannalta on tärkeää, että mukana on 
toimiala- ja kuluttajajärjestöjä. Mahdollisten eri aloitteiden välillä on varmistettava 
koordinointi. 
Tiedotuksen sisällössä pitäis i viitata käytössä oleviin yr itysten käytännesääntöihin, 
valituskanaviin, merkintöihin (esim. luotetta vuusmerkinnät) ja sertifiointijärjestelmiin, 
kun tällaisia on. 
 
 29    Komission yksiköt tarjoavat jo nyt EUROPA -sivustolla perustietoa suostumukseen 
perustuvasta järjestelmästä40. Komissio aikoo linkittää nämä sivut kansallista 
täytäntöönpanoa koskeviin  tietoihin sekä rosk apostia ja sen kehity ssuuntauksia koskeviin 
perustilastoihin (sikäli kuin kä ytettävissä). Komission yksiköt  levittävät lisäksi tietoa 
uusista säännöistä euroneuvontakeskusten kautta. 
PÄÄTELMÄT  
Roskaposti on yksi Internetin tämän hetken merkittävimmistä haasteista. 
Roskapostiongelmaan puuttuminen vaatii toim ia eri rintamilla: tehokkaan lainvalvonnan 
ja kansainvälisen yhteistyön lisäksi tarvitaan it sesääntelyratkaisuja ja  teknisiä ratkaisuja 
yrityksille sekä kuluttajav alistusta. Tässä tiedonannossa  kuvatut toimet esitetään 
yhteenvedonomaisesti taulukossa jäljempänä. 
Komissio tukee toimia niin pitkälle kuin mahdollista, mutta toiminnasta vastaavat ensi 
kädessä EU:n jäsenvaltiot ja viranomaiset, yrity kset, kuluttajat ja Inte rnetin ja sähköisten 
viestintäpalvelujen käyttäjät kansallisesti ja kansainvälisesti. 
Tässä tiedonannossa esitettyjen toimien – joilla on sidosryhmien laaja tuki – 
kokonaisvaltainen ja rinnakkainen  toteutus voi vähentää merk ittävästi roskapostia, joka 
uhkaa nykyisellään jo vähentää sähköpostin ja muun sähköisen viestinnän yhteiskunnalle 
ja taloudelle tuomia hyötyjä.  
Komissio seuraa toteutusta vuoden 2004 aikana muun muassa ei-toivottua 
sähköpostiviestintää käsittelev än epävirallisen työryhmän  kautta. Komissio arvioi 
viimeistään vuoden 2004 lopulla, tarvitaanko lisät oimia tai onko toimintaa tarkistettava. 
                                                 
40
 http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/highlights/current_spotlights/spa
m/index_en.htm   
 
 30    TAULUKKO : YHTEENVETO TIEDONANNOSSA ESITETYISTÄ TOIMISTA  
Seuraavassa taulukossa tehdään yhteenveto tie donannossa kuvatuista toimista. Taulukossa 
mainitaan komission / komission yksiköiden toimet  erikseen. Kuten edellä mainitaan, toimet 
liittyvät toisiinsa monin tavoin ja ne pitäisi to teuttaa mahdollisuuksien mukaan rinnakkain ja 
kokonaisvaltaisella tavalla.  
I - Täytäntöönpano ja lainvalvonta jäsenvaltioiden ja viranomaisten toimesta 
Ensimmäisenä edellytyksenä on, että jäsenvaltiot saa ttavat sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin ja 
erityisesti säännökset ei-toivotusta sähköpostiviestinnästä viipymättä osaksi kansallista lainsäädäntöään.  
Jäsenvaltioiden ja viranomaisten pitäisi arvioida, miten tehokkaita niiden lainvalvontakeinot ovat. Näihin 
kuuluvat oikeuskeinot ja seuraamukset, valituskeinot, EU:n sisäinen yhteistyö, yhteistyö EU:n 
ulkopuolisten maiden kanssa ja seuranta. Jäsenvaltioiden  pitäisi myös kehittää kansallisia strategioita, jotta 
voidaan taata yhteistyö tietosuojaviranomaisten, kuluttajansuojaviranomaisten ja kansallisten 
sääntelyviranomaisten välillä ja välttää turhaa päällekkäisyyttä.  
Jäsenvaltioiden ja viranomaisten tulisi huolehtia erityisesti seuraavista: 
a) Oikeuskeinot ja seuraamukset 
– Olisi luotava riittävät mahdollisuudet hakea korvau ksia ja otettava käyttöön todelliset sanktiot, 
tarvittaessa sakko- ja rikosoikeudelliset rangaistukset. 
– Jäsenvaltioissa, joissa ei ole vielä käytössä hallinno llisia sanktioita, pitäisi hark ita niiden käyttöönottoa 
keinona valvoa uusien sääntöjen soveltamista. 
– Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat tutkinta- ja lainvalvontavaltuudet. 
b) Valituskeinot 
– Pitäisi ottaa käyttöön riittävät va lituskeinot, muun muassa erityiset sä hköpostilaatikot, joihin käyttäjät 
voivat osoittaa valitukset. 
– Eri toimivaltaisten kansallisten virano maisten välille on luotava koordinointi. 
c) Rajatylittävät valitukset ja lainvalvontayhteistyö EU:ssa 
– Tulisi hyödyntää olemassa olevaa yhteistyömekanismia (tai tarvittaessa luotava sellainen), jonka kautta 
kansalliset viranomaiset voivat harjoittaa yhteistyötä ra jatylittävässä lainvalvonnassa EU:ssa (tiedonvaihto, 
keskinäinen avunanto). Tässä yhteydessä ja erityises ti vilpillistä ja harhaanjohtavaa roskapostia ajatellen 
neuvostoa ja Euroopan parlamenttia pyydetään s opimaan mahdollisimman pian kuluttajansuoja-alan 
yhteistyötä koskevasta asetusehdotuksesta sekä tutkimaan, missä määrin sähköisen viestinnän 
tietosuojadirektiivin kattamat kysymykset voitaisiin sisällyttää sen soveltamisalaan.  
d) Yhteistyö EU:n ulkopuolisten maiden kanssa 
– Monenvälisiin foorumeihin (esim. OECD) olisi os allistuttava aktiivisesti ratkaisujen löytämiseksi 
kansainvälisellä tasolla. 
– EU:n ulkopuolisten maiden kanssa harjoitettavaa kahdenv älistä yhteistyötä olisi tehostettava tai tällainen 
yhteistyö olisi pantava alulle. 
– Komission kanssa pitäisi tutkia, millä erityisillä toim illa se voisi helpottaa kansainvälistä yhteistyötä. 
– Yksityisen sektorin kanssa pitäisi toimia yhte istyössä roskapostittajien jäljittämiseksi, kuitenkin 
rajoittamatta oikeusturvaa. 
e) Seuranta 
– Jäsenvaltioiden pitäisi varmistaa, että niillä on lainvalvonnan edellyttämät tiedot ja tilastot. Tässä tulisi 
tarvittaessa toimia yhteistyössä yr itysten kanssa ja ottaa huomioon,  että OECD:ssä on meneillään ei-
toivotun sähköpostiviestinnän määrällinen arviointi. 
. 
 
 31     
II – Yritysten itsesääntely ja tekniset toimenpiteet 
Yritysten (esim. Internet- ja sähköpostipalvelun tarjoajien, matkaviestintäoperaattorien, 
ohjelmistoyritysten, suoramarkkinoijien) tulisi pyrkiä tekemään ennakkosuostumusjärjestelmästä 
jokapäiväinen liiketoimintakäytäntö, tarvittaessa yhteistyössä kuluttaja- ja käyttäjäjärjestöjen ja 
viranomaisten kanssa. Erityisesti on kyse seuraavista: 
a) Itsesääntely 
– Palveluntarjoajien (Internet, sähköposti, matkavie stintä) tilaajilleen ja yrityskumppaneilleen tarjoamia 
sopimusehtoja pitäisi arvioida ja tarvittaessa muuttaa. Palveluntarjoajien pitäisi tarjota tietoa suodatuksesta 
sekä mahdollisesti suodatusohjelmistoja tai –palveluja valinnaisena asiakaspalveluna.  
– Suoramarkkinointikäytäntöjä pitäisi muuttaa ennakkosuostumusjärjestelmän mukaisiksi ja mahdollisesti 
sopia erityisistä lainmukaisista menetelmistä, joita  voidaan käyttää henkilötietojen keruussa (esim. 
”toistettu” tai ”vahvistettu” suostumus). 
– Pitäisi kehittää ja levittää ennakkosuostumussäännön mukaisia käytännesääntöjä (esim. FEDMA:n aloite) 
yhdessä direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustetun  tietosuojatyöryhmän tai toimivaltaisen kansallisen 
viranomaisen kanssa, tarpeen mukaan.  
– Pitäisi harkita sellaisten merkintöjen käyttöä, jotka auttavat käyttäjiä (ja suodattimia) tunnistamaan 
ennakkosuostumussäännön mukaiset sähköpostiviestit ja tietokannat sähköistä kaupankäyntiä koskevan 
direktiivin mukaisesti.  
– Toimivia itsesääntelyyn perustuvia valituskeinoja ja va ihtoehtoisia riidanratkaisumalleja olisi pyrittävä 
käyttämään tai tarvittaessa luomaan. Mahdollisuuksien mukaan pitäisi tukeutua jo meneillään oleviin 
hankkeisiin (esim. EEJ-NET).  
d) Tekniset toimenpiteet 
– Suodatusohjelmistojen tarjoajien on varmistettava, e ttä niiden suodatusjärjestelmät ovat sellaisia kuin 
edellytetään suostumussäännössä ja muissa (mm. viestinnän luottamuksellisuuteen liittyvissä) EU-lain 
vaatimuksissa. Jäsenvaltioita ja viranomaisia pyydetään selkeyttämään maansa oikeudellisia olosuhteita 
(mm. yksityisyysvaatimukset), joissa erityyppisiä suodatusohjelmistoja voidaan käyttää.  
– Suodatusohjelmistojen tarjoajien olisi otettava huo mioon seuraukset, joita käyttäjille aiheutuu ”vääristä 
osumista” ja "vääristä läpäisyistä" ja tietyntyyppisestä sisältöön perustuvasta suodatuksesta, ja asiaan 
mahdollisesti liittyvät vastuukysymykset. Käyttäjille tu lisi antaa mahdollisuus hallita saamansa roskapostin 
käsittelyä omien yksilöllisten tarpeidensa mukaisesti.  
– Suodatuspalveluja tarjoavien yritysten pitäisi yhdessä sidosryhmien kanssa kehittää tekniikoita (mm. 
merkinnät), joiden avulla voidaan tunnistaa luvalliset (esim. EU:n hyväksyttävien markkinointikäytäntöjen 
mukaiset) kaupalliset sähköpostiviestit.  
– Sähköpostipalvelun ja tarvittaessa matkaviestintäpalvelujen tarjoajien pitäisi tarjota asiakkailleen 
suodatustoiminteita tai –palveluja valinnaisena palvelun a, jota asiakas voi halutessaan pyytää, sekä tietoa 
loppukäyttäjien saatavilla olevista kolmansien osapuolten suodatuspalveluista ja -tuotteista.  
Palvelinten ylläpitäjien tulisi varmistaa, että niiden palvelimet ovat kunnolla suojattuja eivätkä toimi 
avoimina palvelimina (ellei se ole perusteltua). Sama pätee avoimiin proxy-palvelimiin.  
. 
 
 32    III – Jäsenvaltioiden, yritysten ja kuluttaja - ja käyttäjäjärjestöjen tiedotustoimet 
Niitä jäsenvaltioita ja viranomaisia, jotka eivät ole vielä ryhtyneet tiedotustoimiin, pyydetään 
käynnistämään kampanjoita tai antamaan niille tukensa vuoden 2004 alussa. 
Kyse on käytännön tiedotuskampanjoista, joiden aiheina ovat roskapostin ennaltaehkäisy, hyväksyttävät 
markkinakäytännöt ja käyttäjien käytettävissä olevat te kniset ratkaisut ja oikeuskeinot. Niihin pyydetään 
osallistumaan kaikkia sidosryhmiä jäsenvaltioista ja viranomaisista aina yrityksiin ja kuluttuja- ja 
käyttäjäjärjestöihin. Tavoitteena on: 
– suunnata kampanjat a) suoramarkkinointia harjoittaville tai hyödyntäville yrityksille, b) 
sähköpostipalvelujen, myös tekstiviestipalvelujen, til aajille (kuluttajille) ja c) sähköpostipalvelujen, myös 
matkaviestintäpalvelujen, tarjoajille 
– tarjota yrityksille ja/tai kuluttajille: 
• tietoa, jolla varmistetaan, että uudet perussäännöt ja niiden mukanaan tuomat oikeudet ymmärretään 
laajalti 
• käytännön tiedot suostumukseen perustuvan järjestelmän mukaisista hyväksyttävistä 
markkinointikäytännöistä, muun muassa siitä, mikä henkilötietojen keruu on luvallista  
• käytännön tiedot kuluttajille tavoista, joilla roskapostia voi torjua (esim. henkilötietojen käyttöön liittyen) 
• käytännön tiedot kuluttajille tuotteista ja palveluista, joita on saatavilla roskapostin torjumiseksi (esim. 
suodatus, tietoturvatoiminnot) 
• informaatiota käytännön toimista roskapostin varalle, muun muassa valituskeinoista ja vaihtoehtoisista 
riidanratkaisumenetelmistä, kun tällaisia on. 
– viitata tiedotuksen sisällössä käytössä oleviin yritysten käytännesääntöihin, valituskanaviin, merkintöihin 
(esim. luotettavuusmerkinnät) ja sertifiointijärjestelmiin, kun tällaisia on 
– toteuttaa nämä tiedotustoimet eri kanavien kautta (e i pelkästään verkossa) siten, että eri kohdeyleisöt 
saavutetaan tehokkaasti. 
Tavoitteiden kannalta on tärkeää, että mukana on toimiala- ja kuluttajajärjestöjä. Mahdollisten eri 
aloitteiden välillä on varmistettava koordinointi.  
. 
 
 33    IV – Komission / komission yksiköiden toimet 
Komissio seuraa toteutusta vuoden 2004 aikana muun muassa ei-toivottua sähköpostiviestintää käsittelevän 
epävirallisen työryhmän kautta. Komissio arvioi viimeistään vuoden 2004 lopulla, tarvitaanko lisätoimia tai 
onko toimintaa tarkistettava. 
Komissio seuraa direktiivin täytäntöönpanoa tiiviisti. Komissio aikoo erityisesti varmistua siitä, että 
direktiivin kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet sisältävät todellisia sanktioita (tarvittaessa sakko- ja 
rikosoikeudellisia seuraamuksia) siltä varalta, että vaatimuksia rikotaan. (Komissio käynnisti marraskuussa 
2003 jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta johtuvan menettelyn niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät olleet 
ilmoittaneet komissiolle kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä.) Komission yksiköt ovat tarvittaessa 
valmiita auttamaan jäsenvaltioita.  
Komission yksiköt ovat jäsenvaltioiden ja tietosuojaviranomaisten tuella perustaneet ei-toivottua 
sähköpostiviestintää käsittelevän epävirallisen online-työryhmän. Työryhmän tehtävänä on helpottaa 
lainvalvontaa (esim. valitukset, oikeuskeinot, seuraamuks et ja kansainvälinen yhteistyö) ja muuta tässä 
tiedonannossa esitettyihin toimiin liittyvää työtä.  
Komission yksiköt pyytävät direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettua tietosuojatyöryhmää antamaan 
mahdollisimman pian lausunnon tietyistä sähköisen  viestinnän tietosuojadirektiivissä käytetyistä 
ratkaisuista. Tavoitteena on edistää direktiivin kansallisten täytäntöönpanosäännösten yhdenmukaista 
soveltamista.  
Komission yksiköt ovat alkaneet tutkia yhdessä jäsenvaltioiden ja kansallisten lainvalvontaviranomaisten 
kanssa, miten valtioiden rajat ylittävä lainvalvonta voitaisiin parhaiten järjestää EU:n sisällä ja EU:n 
ulkopuolisten maiden kanssa. Työtä jatketaan kansallisten viranomaisten kanssa kuluvan vuoden loppuun.  
Komissio tukee suoramarkkinoijille tarkoitettuja verkko toiminnan käytännesäännöstöjä, joita sovelletaan 
koko Euroopan laajuudessa. Direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettua tietosuojatyöryhmä voisi tarpeen 
tullen toimia tahona, joka hyväksyy tällaiset säännöstöt.  
Komissio järjestää helmikuussa 2004 roskapostia käsittelevän OECD-tapaamisen ja aikoo keskustella 
jatkotoimista jäsenvaltioiden kanssa. Näihin kuuluvat OECD:n toimet, joilla edistetään tehokasta 
lainsäädäntöä kansainvälisesti, sekä tiedotus, tekni set ratkaisut, itsesääntely ja kansainvälinen 
lainvalvontayhteistyö.  
Komissio aikoo myös tarkastella, mihin toimiin vuonna 2003 järjestetyn YK:n 
tietoyhteiskuntahuippukokouksen tulosten pohjalta pitäisi ryhtyä EU:ssa, ottaen huomioon, että Tunisian 
huippukokous järjestetään vuonna 2005.  
Komissio on julkaissut Internetin käyttöturvallisuutta koskevassa Safer Internet  -ohjelmassa 
ehdotuspyynnön, jolla haetaan roskapostin torjumiseen tähtääviä erityyppisiä hankkeita. Komissio laatii 
parhaillaan ehdotusta jatko-ohjelmaksi Safer Internet Plus . Siinä on määrä myöntää lisää rahoitusta muun 
muassa roskapostiongelmaan liittyville hankkeille.  
Komission yksiköt tarjoavat myös jatkossa perustietoa suostukseen perustuvasta järjestelmästä EUROPA-
sivustolla. Komissio aikoo linkittää nämä sivut kansallista täytäntöönpanoa koskeviin tietoihin sekä 
roskapostia ja sen kehityssuuntauksia koskeviin perustilastoihin (sikäli kuin käytettävissä). Komissio aikoo 
levittää lisäksi tietoa uusista säännöistä euroneuvontakeskusten kautta.