EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 26.03.1997 
KOM(97) 125 lopuli. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIAVERKKOJEN 
ULKOINEN ULOTTUVUUS 

EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIAVERKKOJEN 
ULKOINEN ULOTTUVUUS 
SISÄLTÖ 
A. TIIVISTELMÄ 
B. TILANNE ENERGIAVERKKOJEN YHTEENLIITTAMISESSA KOLMANSIEN 
MAIDEN KANSSA 
1. Mitä merkitystä on energiaverkkojen yhteenliittämisellä kolmansien maiden 
kanssa 
2. Tilanne maakaasuverkkojen yhteenliittämisessä kolmansien maiden kanssa 
3. Tilanne sähköverkkojen yhteenliittämisessä kolmansien maiden kanssa 
YHTEISÖN TOIMINTA ENERGIAVERKKOHANKKEIDEN 
YKSILÖIMISEKSI JA EDISTÄMISEKSI KOLMANSISSA MAISSA 
4. Molemminpuolisen edun mukaisten Euroopan laajuisten 
energiaverkkohankkeiden yksilöiminen 
5. Alueellisen edun mukaisten merkittävien energiaverkkohankkeiden yksilöiminen 
6. Muu luonteeltaan poliittinen yhteisön toiminta 
7. Yhteisön taloudellinen toiminta 
D. PÄÄTELMÄT 
LIITTEET 
I. Molemminpuolisen edun mukaiset sähköverkkohankkeet (luettelo ja kartta) 
II. Molemminpuolisen edun mukaiset maakaasuverkkohankkeet (luettelo ja kartta) 
III. Yhteenveto Euroopan yhteisön rahoitusmahdollisuuksista energiapolitiikkojen 
ja energiaverkkohankkeiden edistämiseksi kolmansissa maissa 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIA VERKKO JEN 
ULKOINEN ULOTTUVUUS 
A. TIIVISTELMÄ 
Tämän komission tiedonannon tarkoituksena on tarkastella niitä tärkeimpiä tekijöitä, jotka 
on otettava huomioon maakaasu- ja sähköverkkojen yhteenliittämisessä kolmansien 
maiden kanssa ja näiden verkkojen kehittämisessä alueella, johon sisältyvät Manner-
Eurooppa, Välimeren alue ja mikäli tarkoituksenmukaista, myös Keski-Aasia ja Lähi-Itä. 
Komission tarkastelussa nousee esiin neljä keskeistä näkökohtaa: 
(i) energiaverkkojen yhteenliittämisessä Euroopan ja Välimeren alueen kolmansien 
maiden kanssa on olemassa hyvä lähtötaso, mutta joitakin yhteyksiä puuttuu vielä 
erityisesti Balkanin ja Itämeren alueilta, 
(ii) molemminpuolisen edun mukaisten Euroopan laajuisten energiaverkkohankkeiden 
yksilöiminen on edennyt pitkälle Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien 
yhteisön suuntaviivojen yhteydessä; tähän mennessä on yksilöity 28 tällaista 
hanketta, joihin kaikkiin osallistuu sekä yhteisön jäsenvaltioita että yhteisön 
ulkopuolisia maita, 
alueellisen edun mukaisten energiaverkkohankkeiden yksilöiminen kyseisissä 
kolmansissa maissa on alkanut; tämä on kuitenkin pitkäaikainen yhteistyöprosessi, 
jonka tukemista yhteisö jatkaa energiapolitiikkaa koskevan SYNERGIA-ohjelman 
sekä PHARE-, TACIS- ja MEDA-avustusohjelmien yhteydessä, 
(iii) puitteet ovat olemassa yhteisön poliittiselle toiminnalle Euroopan laajuisten ja 
alueellisten energiaverkkohankkeiden toteuttamiseksi kyseisissä kolmansissa maissa 
(EY:n perustamissopimus, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevat 
suuntaviivat, Euroopan energiaperuskirja, assosiointisopimukset) ja yhtenäisen 
energiapolitiikan toteuttamiseksi näissä maissa (SYNERGIA- ja PHARE-, TACIS-
ja MEDA-ohjelmien kautta). 
(iv) myös sellaiset yhteisön rahoitusmekanismit ovat jo olemassa, joilla tuetaan i) 
molemminpuolisen edun mukaisiin Euroopan laajuisiin energiaverkkohankkeisiin 
liittyviä tutkimuksia (Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevasta 
budjettikohdasta maksettava tuki), ii) alueellisia energiaverkkohankkeita koskevia 
tutkimuksia kyseisissä maissa (PHARE-, TACIS- ja MEDA-ohjelmien kautta 
annettava tuki) ja iii) erityistapauksissa edellä mainittuihin hankkeisiin liittyviä 
investointeja kyseisissä maissa (PHARE-ohjelman kautta annettava tuki ja Euroopan 
investointipankin myöntämät lainat). 
Yleisenä päätelmänä komissio sitoutuu hyödyntämään käytettävissä olevia suuntaviivoja ja 
poliittisia ja rahoitusmekanismeja tukeakseen tarvittaessa Euroopan laajuisten ja 
alueellisten energiaverkkohankkeiden kehittämistä kyseisissä kolmansissa maissa ja näiden 
verkkojen yhteenliittämistä yhteisön verkkojen kanssa. Energiaverkkojen laajemmassa 
mittakaavassa toteutettava yhteenliittäminen edistää osaltaan energian toimitusvarmuutta, 
taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja sisämarkkinoiden toimintaa. Lisäksi se 
edistää kilpailukykyä, ympäristönsuojelua, laajentumista ja ulkoista yhteistyötä koskevia 
yhteisön tavoitteita. 
B. TILANNE ENERGIA VERKKOJEN YHTEENLIITTAMISESSA 
KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA 
1. Mitä merkitystä on energiaverkkojen yhteenliittämisellä kolmansien maiden 
kanssa 
Pyrkimykseen yhdentää sähkön ja maakaasun siirron infrastruktuurit yhteisön sisällä 
liittyy väistämättä yhteyksien kehittäminen kolmansien maiden kanssa. Näiden 
yhteyksien taustalla ovat sekä kaupan alalla tapahtunut kehitys että tarve parantaa 
energian toimitusvarmuutta (hankintalähteiden ja siirtoreittien monipuolistaminen). 
Lisätekijöitä ovat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuluvuuden parantaminen, mikä 
johtaa poliittisen vakauden ja rauhan näkymien myönteiseen kehittymiseen, ja 
sisämarkkinoiden toiminta laajentuneessa yhteisössä. 
Vielä selvempää kuin liikenteen ja televiestinnän aloilla on, että yhteisön 
energiaverkkojen yhdentämistä ei voida ajatella irrallaan ulkoisista yhteenliittymistä. 
Yhteisön maakaasuverkkojen yhdentämistä ei voida ajatella irrallaan ulkoisista 
yhteenliittymistä, koska tärkeimmät kaasuvarat sijaitsevat yhteisön ulkopuolella ja 
ne on yhdistettävä yhteisön sisällä oleviin verkkoihin. 
Sähkön ulkoiset yhteenliittymät mahdollistavat suuremman taloudellisen 
tehokkuuden ja paremman toimitusvarmuuden. 
Vaikka tässä tiedonannossa keskitytään niihin hankkeisiin, joilla on Euroopan 
laajuinen ulottuvuus ja jotka ovat yhteisön ja kyseisten kolmansien maiden yhteisen 
edun mukaisia, viitataan siinä myös hankkeisiin, jotka ovat pikemminkin alueellisia 
siten, että ne hyödyttävät kahta tai useampaa asianomaista kolmatta maata. 
Energiaverkkoja käsitellessään komissio pitää koko ajan mielessä tarpeen etsiä 
ratkaisuja, joissa otetaan ympäristö huomioon hankkeiden ympäristövaikutuksia 
koskevan arvioinnin pohjalta. 
2. Tilanne maakaasuverkkojen yhteenliittämisessä kolmansien maiden kanssa 
• Toimitusvarmuus 
Maakaasuverkkojen kehittäminen tapahtuu tilanteessa, jossa maakaasun kysyntä 
ja markkinaosuus ovat kasvussa käytännöllisesti katsoen kaikissa EU:n 
jäsenvaltioissa: koko EU:ssa maakaasun osuuden energiataseesta odotetaan 
kasvavan nykyisestä 20 prosentista noin 26 prosenttiin vuonna 2010. Koska 
EU:n sisäinen kaasuntuotanto vähenee samaan aikaan, kasvaa riippuvuus 
kolmansista maista tulevasta tuonnista huomattavasti nykyisestä vajaasta 40 
prosentista noin 60 prosenttiin vuonna 2010, ja mahdollisesti niinkin korkeaksi 
kuin 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. 
Komission lokakuussa 1995 julkaiseman tiedonannon "Euroopan yhteisön 
kaasuntoimitukset ja tulevaisuudennäkymät"1 tarkoituksena oli tarjota perusta 
EY:n kaasualan tulevasta kehityssuunnasta käytävälle keskustelulle ja tutkia 
toimitusvarmuutta ja sitä, mitä EY:n tasolla pitäisi tehdä toimitusvarmuuden 
varmistamiseksi pitkälle ensi vuosituhannelle. Eräs tiedonannossa esitetyistä 
päätelmistä oli, että sekä EY:n kaasujärjestelmien yhteenliittäminen että 
yhteyksien luominen tiettyjen EY:n ulkopuolisten maiden kanssa ovat 
välttämättömiä toimitusvarmuuden ylläpitämiseksi Euroopan yhteisössä. 
Tiedonannossa huomautettiin, että eräät strategiset yhteenliittymät oli jo yksilöity 
yhteisen edun mukaisiksi hankkeiksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja 
koskevissa suuntaviivoissa2, ja että tiettyjen tiedonannossa yksilöityjen 
"puuttuvien" yhdysputki- ja varastointihankkeiden, kaikkein haavoittuvimpien 
jäsenvaltioiden tarpeet mukaan lukien, lisääminen nykyiseen luetteloon edistäisi 
toimitusvarmuuden parantamista Euroopan yhteisössä. Energianeuvosto esitti 7 
päivänä toukokuuta 1996 edellä mainittua tiedonantoa koskevat 
johtopäätöksensä, joissa vahvistettiin, että on olemassa tarve kehittää 
kaasuverkkoja edelleen ja lisätä niiden yhteenliittämistä yhteisön sisällä ja sen 
ulkopuolella ulkopuolisten toimittajien kanssa ja että tämä vaatii huomattavia 
investointeja. 
• Nykyinen tilanne 
Nykyinen tilanne yhteisön maakaasuverkkojen yhteenliittämisessä kolmansien 
maiden kanssa näyttää seuraavalta: 
(i) Venäjän kaasuvarat useisiin yhteisön jäsenvaltioihin yhdistäviä kaasujohtoja 
kulkee jo muiden IVY-maiden kautta (Ukraina, Valko-Venäjä, Moldavia) 
ja useiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden kautta (Puola, Slovakia, Tsekin 
tasavalta, Romania, Bulgaria), 
1 KOM (95) 478 lopullinen, 18.10.1995 
2 EYVLN:oL 161,29.6.1996 
(ii) Algerian kaasua toimitetaan Italiaan Tunisian kautta (Välimeren poikki 
kulkevaa putkijohtoa pitkin) ja Espanjaan ja Portugaliin Marokon kautta 
(uutta Maghreb-Eurooppa-putkijohtoa pitkin); algerialaista kaasua 
kuljetetaan myös laivoilla useille nesteytetyn maakaasun käsittelyasemille 
Belgiassa, Ranskassa, Italiassa ja Espanjassa, 
(iii) kolme merenalaista kaasujohtoa yhdistää Norjan Pojanmerellä sijaitsevat 
kaasukentät Euroopan mantereen luoteiskulmaan ja neljäs johto yhdistää ne 
Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. 
Tulevaisuuden haasteet 
Tilanteessa, jossa riippuvuus ulkopuolisista toimittajista tulee yhä kasvamaan, 
yhteisön olisi kaasuverkkojen tulevassa kehittämisessä pyrittävä pitämään 
nykyisistä ja mahdollisista uusista toimittajamaista peräisin olevien ulkopuolisten 
kaasuntoimittajien valikoima mahdollisimman monipuolisena, parantamaan 
kaasunsiirtojen joustavuutta yhteisön sisällä ja lisäämään maanalaista 
varastointikapasiteettia. Keskipitkällä aikavälillä kaasuyhtiöiden olisi asetettava 
investointisuunnitelmissaan etusijalle kaasun tuonnin kasvattaminen jokaiselta 
nykyiseltä toimittajalta. Pitemmällä aikavälillä kaasuyhtiöt tutkivat kuitenkin 
myös mahdollisia uusia kaasun hankintalähteitä (putkijohtoja pitkin tai 
nesteytetyn maakaasun käsittelyasemien kautta). 
Näissä olosuhteissa olisi otettava riittävästi huomioon se, että Keski-Aasian ja 
Kaspianmeren alue on nousemassa uudeksi öljyn ja kaasun tuotantoalueeksi, jolla 
on huomattavat vientimahdollisuudet Euroopan markkinoille. Edellyttäen, että 
tekniseen ja taloudelliseen toteutettavuuteen sekä ympäristöön liittyvät 
näkökohdat otetaan huomioon, voitaisiin Kaspianmeren alueen ja Euroopan 
välille kehittää uusia itää ja länttä yhdistäviä siirtoverkkoja. 
Kaasun toimitusmahdollisuuksien laajentamista voidaan perustella EY:n tarpeella 
monipuolistaa hankintalähteitään ja luoda kilpailutilanne nykyisten ja mahdollisten 
tulevien toimittajien välille, joihin kuuluvat IVY-maat (Venäjä, Turkmenistan, 
Kazahstan ja Uzbekistan), Euroopan yhteisöä ympäröivät maat (Algeria, Norja ja 
tulevaisuudessa mahdollisesti Iran) sekä muut kaukaisemmat (nesteytetyn 
maakaasun) toimittajat Lähi-Idässä (Qatar), Länsi-Afrikassa (Nigeria) ja 
Latinalaisessa Amerikassa. 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden osalta, jotka ovat yleensä riippuvaisia yhdestä 
ulkopuolisesta kaasuntoimittajasta (Venäjästä), kaasuverkkojen tulevan 
kehittämisen haasteet liittyvät ennen kaikkea tarpeeseen parantaa 
toimitusvarmuutta pyrkien samalla monipuolistamaan hankintalähteitä. Tyypillisiä 
hankkeita näissä maissa ovat verkkojen yhteenliittäminen Länsi-Euroopan maiden 
kanssa, maanalaisen varastointikapasiteetin rakentaminen ja osallistuminen uusiin 
hankintalähteisiin liittyviin kaasujohtohankkeisiin. Koska useat näistä maista ovat 
hakeneet Euroopan unionin jäsenyyttä, tulee niiden kaasuntoimitusten 
varmuudesta yhteisöä koskeva asia, kun ne liittyvät EU:hun. 
Niiden Välimeren alueen kolmansien maiden osalta, joilla on vähän tai ei 
ollenkaan kaasuntuotantopotentiaalia, haasteena on osallistuminen alueellisiin 
kaasunsiirtohankkeisiin, jotta niillä olisi mahdollisuus käyttää kaasua, joka on 
tuotettu samalla alueella naapurimaissa tai naapurialueilla. 
3. Tilanne sähköverkkoien yhteenliittämisessä kolmansien maiden kanssa 
• Nykyinen tilanne 
Sähköverkkojen osalta CENTREL-järjestelmä (Puola, Tsekin tasavalta, Slovakia 
ja Unkari) liitettiin synkronisesti UCPTE-järjestelmään vuoden 1995 lopussa. 
Tämän tuloksena syntynyt yhteenliitetty verkko, joka tunnetaan nimellä TESIS 
(Trans European Synchronously Interconnected System), kattaa nyt suurimman 
osan Manner-Euroopasta Portugalista Puolaan ja Tanskan mannermaasta 
Italiaan. Lokakuusta 1996 alkaen osa Ukrainan verkosta on toiminut 
koeluontoisesti TESIS-verkon yhteydessä. Vaikka Kreikka on UCPTE-järjestön 
jäsen, sen yhteys UCPTE-verkkoon on ollut poikki entisessä Jugoslaviassa 
käydyn sodan alusta lähtien. 
Sveitsi on täysin yhdentynyt UCPTE-verkkoon, jossa se toimii aktiivisena 
yhteistyökumppanina, sillä suuriin osa Saksan, Ranskan ja Italian välisestä 
vaihdosta tapahtuu Sveitsin verkon kautta. 
Slovenia on ollut yhdistetty UCPTE-verkkoon vuodesta 1975 lähtien, jolloin se 
oli vielä osa entistä Jugoslaviaa, ja nykyisin se on järjestön jäsen. 
Norja kuuluu yhteenliitettyyn NORDEL-verkkoon yhdessä Tanskan saarien, 
Ruotsin ja Suomen kanssa. NORDEL-verkko on liitetty UCPTE-verkkoon 
kuudella merenalaisella suurjännitteisellä tasasähkökaapelilla (kaksi kaapelia 
Norjan ja Tanskan mannermaan välillä, kaksi Ruotsin ja Tanskan mannermaan 
välillä, yksi Ruotsin ja Saksan välillä ja yksi Tanskan ja Saksan välillä). 
NORDEL-verkko on liitetty myös Venäjän sähköverkkoon suurjännitteisen 
vaihtosähkö-tasasähkö-vaihtosähkö-muuttaja-aseman kautta, joka sijaitsee 
Pietarin alueella lähellä Suomen ja Venäjän välistä rajaa. 
• Tulevaisuuden haasteet 
Balkanin maita ei ole liitetty UCPTE-verkkoon. Niiden liittämistä tutkitaan ja 
tutkimuksessa on tarkoitus myös suositella tarvittavia valmistelevia toimenpiteitä 
ja vaiheita kullekin kyseessä olevalle maalle. Näissä maissa on kuitenkin olemassa 
alueellisen tason yhteenliitetty järjestelmä, joka toimii Albanian, Bulgarian ja 
Kreikan verkkojen ja entisen Jugoslavian verkon erään osan välillä. 
Baltian maita ei ole liitetty NORDEL- tai CENTREL/UCPTE-järjestelmiin. 
Niiden yhteenliittämistä tutkitaan parhaillaan Itämeren reuna-alueiden 
sähköhankkeen yhteydessä. 
Sen jälkeen kun CENTREL-järjestelmä liitettiin UCPTE-verkkoon, ovat IVY-
maiden kanssa aikaisemmin olemassa olleet yhteenliittymät olleet väliaikaisesti 
poikki. Niiden käyttö synnyttää laajempia ongelmia (miten toteuttaa 
yhteenliittymä ja kuinka kauas?), joihin on etsittävä vastauksia. Käynnissä tai 
suunnitteilla on useita tutkimuksia, jotka kattavat perusratkaisut (synkronoitu 
yhteenliittymä vai yhteenliittymä tasasähköjohtojen ja muuttaja-asemien kautta) ja 
tekniset laitteistot, joita tarvitaan sähkön vaihdon mahdollistamiseksi toisaalta 
Länsi- ja Keski-Euroopan ja BalKnin alueen ja toisaalta Itä-Euroopan välillä. 
Välimeren maita ei ole liitetty UCPTE-verkkoon, mutta tekeillä (Espanja-
Marokko) tai suunnitteilla (Kreikka-Turkki) on hankkeita, joiden tuloksena 
syntyvät ensimmäiset sähköyhteydet yhteisön ja Välimeren alueen keski- ja 
itäosien maiden välille. 
C. YHTEISÖN TOIMINTA ENERGIAVERKKOHANKKEIDEN 
YKSILÖIMISEKSI JA EDISTÄMISEKSI KOLMANSISSA MAISSA 
4. Molemminpuolisen edun mukaisten Euroopan laajuisten 
energiaverkkohankkeiden yksilöiminen 
• TEN-suuntaviivat 
Kesäkuussa 1996 annetuissa Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) energia-alaa 
koskevissa suuntaviivoissa3 vahvistetaan yhteisön painopistealueet ja 
toimintaperiaatteet ja yksilöidään yhteisen edun mukaiset hankkeet. 
Näissä painopistealueissa otetaan nimenomaisesti huomioon ulkoinen ulottuvuus, 
ja niihin sisältyvät sähkö- ja maakaasuverkkojen osalta seuraavat tekijät: 
"sellaisten yhteenliitettyjen verkkojen kehittäminen Euroopan kolmansien maiden 
ja Välimeren alueen maiden kanssa, jotka parantavat osaltaan yhteisön 
sähköverkkojen luotettavuutta ja varmuutta tai parantavat yhteisön 
sähkönhankintamahdollisuuksia", ja 
3 EYVL N:o L 161, 29.6.1996 
"siirtokapasiteetin (kaasunsiirtoverkot), vastaanottokapasiteetin (nesteytetty 
maakaasu) ja varastointikapasiteetin tarvittava lisääminen kysynnän 
tyydyttämiseksi sekä maakaasun hankintalähteiden ja siirtoreittien 
monipuolistaminen". 
Näiden painopisteiden mukaisesti suuntaviivoissa yksilöityjen yhteisen edun 
mukaisten hankkeiden luetteloon sisältyy jo joukko hankkeita, jotka toteutetaan 
osittain kolmansien maiden alueella. Suuntaviivojen nykyiseen luetteloon 
sisältyvät kuitenkin ainoastaan kaikkein pisimmälle kehitetyt hankkeet. Muita 
hankkeita on kuitenkin jo valmisteilla, ja kaikkein kehittyneimmistä hankkeista on 
nyt laadittu uusi komission ehdotus4, jonka tarkoituksena on nykyisen luettelon 
täydentäminen. Laajennettu luettelo nykyisistä ja uusista yhteisen edun mukaisista 
hankkeista on tärkeä välivaihe Euroopan laajuisiin energiaverkkoihin liittyvien 
hankkeiden yksilöinnissä. 
Molemminpuolisen edun mukaiset TEN-hankkeet 
Tähän laajennettuun luetteloon sisältyy muiden hankkeiden ohella 28 hanketta, 
jotka koskevat samalla sekä yhteisön etua että yhden tai useamman kolmannen 
maan etua. Tällaisia TEN-hankkeita, joihin osallistuvat sekä yhteisö että yhteisön 
ulkopuoliset maat, kutsutaan jäljempänä molemminpuolisen edun mukaisiksi 
hankkeiksi. 
Luettelo näistä molemminpuolisen edun mukaisista hankkeista on liitteenä; siihen 
sisältyy: 
(i) 11 molemminpuolisen edun mukaista sähköverkkohanketta. joiden 
joukossa: 
• 2 yhteenliittymähanketta Välimeren alueella, 
• 4 yhteenliittymähanketta Manner-Euroopassa, 
• 5 yhteenliittymähanketta Pohjois-Euroopassa, ja 
(ii) 17 molemminpuolisen edun mukaista kaasuverkkohanketta. joiden 
joukossa: 
• 2 putkijohtohanketta Välimeren akselilla, 
• 8 putkijohtohanketta Itä-Euroopan akselilla, 
• 2 putkijohtohanketta Pohjois-Euroopan akselilla, 
• 5 nesteytetyn maakaasun vastaanottoasemaa. 
Näistä 28:sta molemminpuolisen edun mukaisesta hankkeesta 12:sta on mukana 
yksi tai useampi kolmas maa, joka on hakenut Euroopan unionin jäsenyyttä. 
Näistä 28:sta molemminpuolisen edun mukaisesta hankkeesta kuuteen osallistuu 
Euroopan talousalueen jäsenvaltio. 
4 KOM (96) 390 lopullinen, 24.7.1996, ja neuvoston yhteinen kanta, 28.1.1997 
9 
5. Alueellisen edun mukaisten energiaverkkohankkeiden yksilöiminen 
Molemminpuolisen edun mukaisten TEN-hankkeiden yksilöimisen lisäksi on tarvetta 
yksilöidä sellaiset energiaverkkohankkeet, jotka koskevat kyseisten kolmansien 
maiden etujen mukaisia. Näitä hankkeita kutsutaan jäljempänä alueellisen edun 
mukaisiksi hankkeiksi. Tällainen yksilöinti vaatii erityistä yhteistyötä ja 
koordinointia kyseisten kolmansien maiden kesken ja yhteisön kanssa. 
Energiapolitiikkaa koskeva SYNERGIA-ohjelma ja PHARE-, TACIS- ja MEDA-
avustusohjelmien energiaa koskevat "aliohjelmat" tarjoavat nyt ja tulevaisuudessa 
tehokkaat välineet tähän työhön. 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden (nnkaan lukien Baltian maat) ja IVY:n osalta 
PHARE- ja TACIS-ohjelmat edistävät osaltaan alueellisen edun mukaisten 
energiaverkkohankkeiden yksilöimistä sellaisten tutkimusten kautta kuten Tutkimus 
kaasuverkkojen yhteenliittämisestä tai Tutkimus Länsi-Euroopan laajennetun 
sähköjärjestelmän ja sen itäisten naapureiden välisestä rajapinnasta. 
Komissio on muun muassa järjestänyt SYNERGIA-ohjelman yhteydessä kaksi 
merkittävää tapahtumaa eli Budapestissa pidetyn konferenssin ("Idän ja lännen 
väliset kaasu-ja sähköverkkojen yhteenliittymät" lokakuussa 1994) ja Bratislavassa 
järjestetyn seminaarin ("Rajat ylittävä yhteistyö maakaasu-alalla Euroopassa" 
huhtikuussa 1996), joissa käsiteltiin alueen energiaverkkojen yhteenliittämistä. 
Erityisesti olisi syytä panna merkille, että Bratislavan seminaarin jälkeen perustettiin 
EU:n ja KTE-maiden kaasu-alan asiantuntijoiden kontaktiryhmä, joka muiden 
aiheiden ohella käsittelee Euroopan laajuisia kaasuverkkoja ja myös mm. 
yhteenliittymien tarpeiden ja painopistealueiden yksilöimistä. Ryhmän ensimmäinen 
kokous pidettiin Brysselissä lokakuussa 1996. 
Lisäksi Itämerta ympäröivien valtioiden sähköyritykset ovat aloittaneet keskinäisen 
yhteistyön Itämeren reunavaltioiden sähköhankkeeseen liittyvien tutkimusten 
yhteydessä. 
Komissio on aloittanut yhteensovitetun toiminnan Balkanin alueella perustamalla 
Mustanmeren alueellisen energiakeskuksen (joka sijaitsee Sofiassa) yhteyteen 
Balkanin alueen verkkojen yhteenliittymiä käsittelevän erityisryhmän, jota tuetaan 
SYNERGIA-ohjelman kautta. Ajatus tällaisen erityisryhmän perustamisesta esitettiin 
Balkanin energiaverkkojen yhteenliittämistä käsitelleessä Thessalonikin 
konferenssissa (lokakuussa 1995). Erityisryhmä piti perustavan kokouksensa 
Brysselissä syyskuussa 1996 ja päätti toimia yksivuotisen ohjelman pohjalta. 
Ohjelman mukaan ryhmä kerää tietoja ja arvioi hankkeita vuoden 1997 loppuun 
saakka tavoitteenaan painopistealueiden määrittäminen. 
Komissio tukee TACIS-ohjelmaan sisältyvässä valtioiden välisessä öljy- ja 
kaasujohto-ohjelmassa (Inter-State Oil and Gas Pipeline Programme, INOGATE) 
yhteensovitettua lähestymistapaa alueellisen ja Euroopan laajuisen 
putkijohtoinfrastruktuurin kehittämiseen IVY-maissa. 
10 
Välimeren alueen maiden osalta useissa konferensseissa on luotu perusta energia-
alan yhteistyön jatkumiselle mm. verkkohankkeina. Triesten konferenssissa 
(kesäkuussa 1996) perustettiin erityinen energiafoorumi ohjaamaan 
energiayhteistyötä myös energiaverkkojen alalla. Lisäksi vuonna 1995 Välimeren 
alueen maiden sähköyhtiöt (yhteisön jäsenvaltioista ja kolmansista maista) perustivat 
SYSTMED-tutkimusryhmän keräämään tietoa ja arvioimaan hankkeita 
tavoitteenaan kaikkien Välimeren reunavaltioiden energiaverkkojen 
yhteenliittäminen. 
Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneiden kolmansien maiden osalta useimmat tämän 
toiminnan yhteydessä yksilöitävät alueellisen edun mukaiset hankkeet ovat sellaisia, 
että niistä voisi näiden maiden liittymisen toteuduttua tulla yhteisen edun mukaisia 
TEN-hankkeita. 
6. Muu luonteeltaan poliittinen yhteisön toiminta 
Sen lisäksi, että yhteisö suorittaa perustehtävänsä eli osallistuu molemminpuolisen ja 
alueellisen edun mukaisten hankkeiden yksilöintiin, se aikoo myös jatkossa edistää 
energiaverkkojen yhteenliittämistä Euroopan mantereen tasolla toteuttamalla muita 
luonteeltaan poliittisia toimia, joiden tavoitteena on investointien turvaaminen ja 
kauttakuljetusoikeuksien vahvistaminen, poliittisen tuen hankkiminen yksittäisille 
molemminpuolisen edun mukaisille hankkeille sekä yhtenäisen energiapolitiikan 
toteuttaminen. 
• Energiaperuskirjasta tehty sopimus 
Energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen tehokas täytäntöönpano edistää osaltaan 
energiainvestointien turvaamista sopimuksen allekirjoittaneissa kolmansissa 
maissa ja kauttakuljetusoikeuksien vahvistamista näiden maiden verkoissa. 
Energiaperuskirjaa koskeva sopimus ja energiaperuskirjaan liittyvä 
energiatehokkuutta ja siihen liittyviä ympäristönäkökohtia koskeva pöytäkirja 
allekirjoitettiin 17 päivänä joulukuuta 1994, jonka jälkeen sopimuksen 
ratifiointiprosessi on ollut käynnissä Euroopan yhteisössä ja sen jäsenvaltioissa. 
Vähintään 30 maan on ratifioitava sopimus, jotta se voisi tulla voimaan. Siihen 
saakka useimmat sopimuspuolet soveltavat sopimusta väliaikaisesti. 
Neuvottelut ovat alkaneet pelisääntöjen määrittämiseksi hankkeiden investointeja 
edeltävälle vaiheelle. 
Peruskirjan sihteeristö on komission tuella ryhtynyt myös alustaviin toimiin, jotta 
useammat Välimeren alueen kolmannet maat allekirjoittaisivat sopimuksen sen 
assosioituneina jäseninä. 
n 
• Poliittisen tuen hankkiminen Euroopan laajuisille molemminpuolisen edun 
mukaisille hankkeille 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 129 c artiklan 3 kohdan mukaisesti 
yhteisö voi toimia yhteistyössä kolmansien maiden kanssa yhteistä etua koskevien 
hankkeiden edistämiseksi ja verkkojen yhteentoimivuuden turvaamiseksi. Tähän 
liittyen Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen 6 artiklan 7 
kohdassa säädetään, että "jos yhteistä etua koskevista hankkeista osa sijaitsee 
kolmannen maan alueella, komissio voi kyseisten jäsenvaltioiden suostumuksella 
tehdä ehdotuksia, ... jotta kyseiset kolmannet maat tunnustaisivat nämä hankkeet 
molemminpuolista etua koskeviksi näiden hankkeiden toteuttamisen 
helpottamiseksi". Jos jossakin rr iemminpuolisen edun mukaisessa hankkeessa 
ilmenisi ongelmia, komissio voisi viipymättä aloittaa tämän menettelyn. 
Yhteenliittäminen ja yleisemmin ottaen energiainfrastruktuurit ovat niiden 
yhteisen edun mukaisten aiheiden joukossa, jotka sisältyvät useimpien tässä 
tiedonannossa mainittujen kolmansien maiden kanssa tehtyihin 
assosiointisopimuksiin, kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin tai kauppa- ja 
yhteistyösopimuksiin. Nämä sopimukset voivat siten tarvittaessa toimia 
oikeudellisena perustana erityisaloitteiden kehittämiselle. 
Yhtenäisen energiapolitiikan toteuttaminen 
Energia-alojen rakenneuudistus ja yhtenäisten energiapolitiikkojen asteittainen 
toteuttaminen kyseisissä kolmansissa maissa, joista useimmat kärsivät 
taloudessaan alhaisesta energiatehokkuudesta ja energiatoimituksissaan suuresta 
ulkoisesta riippuvuudesta, ovat myös tekijöitä, jotka osaltaan edistävät 
energiaverkkohankkeiden tervettä kehitystä. Olisi syytä päättää 
energiapoliittisista toimenpiteistä (ympäristöä ja verotusta koskevat näkökohdat 
mukaan lukien), joiden avulla edistetään kaikkien energiatuotteiden järkiperäistä 
käyttöä. Lisäksi hintojen olisi asteittain katettava ainakin energiatuotteiden 
tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset (hinta lähteellä tai rajalla ja siirto- ja 
jakelukustannukset). Kyseisissä kolmansissa maissa toimivat energiaverkkoyhtiöt 
voisivat näin luoda kassavirran, josta ne voisivat maksaa juoksevat 
kustannuksensa, huoltotöiden kustannukset ja osuutensa investointiohjelmista. 
Kehitys kohti yhtenäisempää energiapolitiikkaa riippuu kuitenkin myös siitä, 
kuinka nopeasti kyseiset kolmannet maat pystyvät toteuttamaan talouksiensa 
yleisen rakenneuudistuksen. 
TACIS-ohjelman valtioiden välisestä öljy- ja kaasujohto-ohjelmasta (INOGATE) 
rahoitettava "öljy- ja kaasujohtoaloite" on syytä mainita tässä samassa 
yhteydessä, kun on kyse yhtenäisten energiapolitiikkojen toteuttamisesta 
ryhmässä maita, joissa putkijohtoinfrastruktuurin kehittäminen pysyy edelleen 
avainkysymyksenä. 
12 
7. Yhteisön taloudellinen toiminta 
Euroopan yhteisö on jo ohjelmiensa ja rahoituslaitostensa kautta luonut joukon 
rahoitusmekanismeja, joita voidaan käyttää energiaverkkohankkeiden hyväksi 
kyseisissä kolmansissa maissa. Tavoitteena on vaadittavien energiapoliittisten 
puitteiden luominen ja näiden hankkeiden taloudellinen tukeminen 
toteutettavuustutkimusvaiheessa ja tarvittaessa pääomainvestointivaiheessa 
toimijoiden omien varojen täydentäjänä. 
• Yhtenäisen energiapolitiikan toteuttamisen tukeminen 
Energiapolitiikkaa koskeva SYNERGIA-ohjelma antaa yhteisölle mahdollisuuden 
toimia yhteistyössä kolmansien maiden kanssa yhtenäisen energiapolitiikan 
kehittämisessä, mukaan lukien toimenpiteet, joilla tuetaan energiayhteenliittymien 
ja -verkkojen kehittämistä. Mitä tulee muuhun toimintaan, useimmille edellä 
luvussa 5 mainituille idän ja lännen välistä sekä Balkanin ja Välimeren alueen 
energiaverkkojen yhteenliittämistä käsitteleville konferensseille ja seminaareille, 
samoin kuin Balkanin erityisryhmälle on myönnetty taloudellista tukea 
SYNERGIA-ohjelman yhteydessä. 
Myös PHARE- ja TACIS-ohjelmista tuetaan toimintaa, joka edistää energia-
alojen rakenneuudistusta kyseisissä kolmansissa maissa, ja sama voi 
tulevaisuudessa koskea myös MEDA-ohjelmaa. 
Vastaavaa toimintaa voitaisiin ehdottaa Lomén yleissopimuksen yhteydessä, sillä 
sopimuksen 107 artiklassa määrätään AKT-maiden välisen yhteistyön 
edistämisestä energia-alalla erityisesti energiaverkkojen laajentamiseksi AKT-
maiden välillä ja yhteistyön luomiseksi näiden maiden ja niiden sellaisten 
naapurimaiden kesken, jotka saavat yhteisön taloudellista tukea (esim. Algeria ja 
Marokko). 
• Energiaverkkohankkeita koskevien tutkimusten rahoittaminen 
Euroopan laajuisiin energiaverkkoihin osoitettuja erityisiä rahoitusvaroja 
(budjettikohta TEN-Energia) voidaan käyttää Euroopan laajuisia energiaverkkoja 
koskevissa suuntaviivoissa yksilöityihin yhteisen edun mukaisiin hankkeisiin 
liittyvien toteutettavuus- ja muiden tutkimusten yhteisrahoitukseen. 
Molemminpuolisen edun mukaisten Euroopan laajuisten hankkeiden osalta tätä 
mahdollisuutta voidaan käyttää myös hankkeen niiden osien tutkimiseen, jotka 
sijaitsevat kolmansien maiden alueella. Komissio on jo käyttänyt tätä 
mahdollisuutta vuosina 1995 ja 1996 tekemissään päätöksissä taloudellisen tuen 
antamisesta TEN-hankkeisiin liittyville tutkimuksille. 
13 
Alueellisen edun mukaisten energiaverkkohankkeiden osalta toteutettavuus- ja 
muiden tutkimusten (yhteisrahoitukseen on käytettävä nykyisissä 
avustusohjelmissa (PHARE. TACIS. MEDA) saatavilla olevia varoja. Joukko 
tutkimuksia on jo itse asiassa rahoitettu PHARE-ohjelmasta (esim. 
kaasuverkkojen yhteenliittämistä koskeva tutkimus (1995) ja Itämeren 
kaasututkimus (1996)) ja TACIS-ohjelmasta. Tämän tyyppisen rahoituksen 
odotetaan jatkuvan tarvittaessa. 
Energiaverkkohankkeita koskevien investointien rahoitus 
Yhteisön alueella ei taloudellisesti toteuttamiskelpoisten 
energiaverkkohankkeiden rahoituksessa esiinny ylipääsemättömiä ongelmia. 
Hankkeet ovat yleensä kannattavia, eli energiayhtiöt pystyvät kattamaan 
kustannukset maksuilla, mikä auttaa hankkimaan hankkeille yksityistä rahoitusta 
energialaitosten omien varojen lisäksi. Näissä olosuhteissa investointituet on 
rajoitettu rakenteellisista syistä annettavaan tukeen (pääasiassa Euroopan 
aluekehitysrahastosta). Yhteisön luotonantovähneet (pääasiassa EIP) voivat myös 
pyydettäessä antaa lisärahoitusta joillekin energiaverkkohankkeille. Nämä ovat 
"pelisäännöt" yhteisössä. 
Liittymistä edeltävän strategian mukaisesti näiden samojen olosuhteiden olisi 
asteittain vallittava myös Keski- ja Itä-Euroopan ja Välimeren alueen jäsenyyttä 
hakeneissa maissa, ja niiden käyttöön olisi vähitellen annettava vastaavia 
rahoitusvälineitä energiaverkkohankkeisiin liittyvien investointien rahoittamiseksi. 
Itse asiassa Kööpenhaminan huippukokouksessa (kesäkuussa 1995) tehdyn 
päätöksen mukaisesti, mikä päätös on sittemmin vahvistettu, 25 % PHARE-
ohjelman kokonaisrahoituksesta voidaan osoittaa TEN-hankkeiden rahoitukseen 
annettavan tuen muodossa, mikäli yhteisö ja kyseiset kolmannet maat ovat 
asettaneet nämä hankkeet etusijalle. Yhteistyörakenteiden yhteydessä luotavia 
molemminpuolisen edun mukaisia Euroopan laajuisia hankkeita ja alueellisen 
edun mukaisia hankkeita, kuten edellä luvussa 5 kuvattiin, olisi pidettävä hyvinä 
ehdokkaina tällaiselle investointeja koskevalle rahoitustuelle, mikäli sitä tarvitaan. 
Myös luotonantovähneet (pääasiassa EIP) ovat jo olemassa. Niiden pitäisi pystyä 
käsittelemään energiaverkkoja koskevia investointihankkeita kyseisissä 
kolmansissa maissa omien rahoitusperusteidensa mukaisesti ja tarvittaessa 
yhteistyössä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa (esimerkiksi 
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin ja Maailmanpankin). 
14 
Myös Euroopan investointirahaston (EIR) luottotakuita voitaisiin antaa tällaisille 
hankkeille, jos ne edistävät osaltaan yhteisön tavoitteiden toteuttamista, kuitenkin 
ainoastaan siinä tapauksessa, että kyse on naapurimaiden kanssa toteutettavista 
rajat ylittävistä hankkeista. 
Taulukon muodossa esitetty yleiskatsaus edellä mainituista mahdollisuuksista saada 
yhteisön rahoitusta on tämän tiedonannon liitteenä. 
D. PÄÄTELMÄT 
Edellä esitetyn energiaverkkojen ulkoista ulottuvuutta koskevan tarkastelun 
perusteella voidaan tuoda esiin seuraavat näkökohdat: 
a) Yhteisön ja Keski- ja Itä-Euroopan ja Välimeren alueen kolmansien maiden 
välisten energiaverkkojen yhteenliittämisen nykyisen tilanteen tarkastelu osoittaa, 
että yhteenliittämisen taso on hyvä, lukuun ottamatta sähköverkkojen 
yhteenliittämistä Välimeren alueen kanssa sekä sähkö- ja maakaasuverkkojen 
yhteenliittämistä Balkanin ja Itämeren alueiden kanssa. Maakaasun tuonnin ja 
sähkökaupan odotetaan kasvavan Euroopassa, minkä vuoksi on ehdotettu sarjaa 
energiaverkkohankkeita. 
b) Molemminpuolisen edun mukaisten Euroopan laajuisten hankkeiden yksilöinti on 
edennyt pitkälle: 28 tällaista hanketta on yksilöity (ks. liitteenä oleva luettelo). 
Näistä hankkeista useat maakaasuhankkeet ovat jo rakenteilla, ja eräät ovat jo 
hyvin lähellä valmistumista. Yksi suuri maakaasuhanke (Algeria-Marokko-
Espanja-putkijohto) on juuri valmistunut. Sähköverkkohankkeet ovat yleisesti 
ottaen edenneet hitaammin, ja useimmat niistä ovat tutkimus- tai 
luvanhankintavaiheessa. Tietoja kaikkien näiden hankkeiden etenemisestä 
annetaan liitteessä. 
Komissio on tehnyt aloitteen sellaisten yhteistyörakenteiden luomiseksi, joiden 
avulla voidaan yksilöidä alueellisen edun mukaiset hankkeet kyseisillä Keski- ja 
Itä-Euroopan ja Välimeren tärkeimmillä alueilla. 
15 
c) Molemminpuolisen edun mukaisiin Euroopan laajuisiin hankkeisiin liittyvien 
toteutettavuus- ja muiden tutkimusten rahoittaminen voidaan ottaa huomioon 
TEN-energiaohjelman yhteydessä, jos hankkeilla, joiden tutkimista ehdotetaan, 
on selviä vaikutuksia yhteisön sähkö- ja kaasutoimitusten kannalta. 
Alueellisen edun mukaisiin energiaverkkohankkeisiin liittyviin tutkimuksiin voi 
saada tukea PHARE-, TACIS- ja MEDA-avustusohjelmista. 
d) Kyseisissä kolmansissa maissa toteutettaviin hankkeisiin liittyvien investointien 
rahoituksen osalta on pyrittävä nrjestelmällisesti toimijoiden omien varojen ja 
muiden yksityisten rahoituslähteiden käyttöön. Yhteisö voi tarvittaessa antaa 
rahoitusta erityisavustuksena (kuten PHARE-ohjelman tapauksessa), lainoina 
(EIP) tai luottotakuina (EIR), jos hankkeet täyttävät näiden rahoitusvälineiden tai 
-laitosten erityisvaatimukset ja jos kyseiset kolmannet maat ovat asettaneet ne 
etusijalle. Muut rahoituslaitokset kuten Euroopan jälleenrakennus- ja 
kehityspankki ja Maailmanpankki voivat myös osallistua näihin investointeihin. 
Komissio esittää energiaverkkojen ulkoista ulottuvuutta koskevan analyysinsä 
perusteella seuraavat viisi johtopäätöstä: 
e) Yhteisön olisi jatkettava yhtenäisten energiapolitiikkojen toteuttamisen tukemista 
kyseisissä kolmansissa maissa (energiapolitiikkaa koskevan SYNERGIA-
ohjelman ja PHARE-, TACIS- ja MEDA-avustusohjelmien kautta), mikä on 
edellytys energiaverkkojen järkiperäiselle kehittämiselle. 
f) Komissio on tarvittaessa valmis ryhtymään kaikkiin täydentäviin poliittisiin 
toimiin asianmukaisessa yhteydessä (energiaperuskirjasta tehty sopimus, EY:n 
perustamissopimus, TEN-suuntaviivat, assosiointisopimukset ja muut 
sopimukset) luodakseen suotuisammat olosuhteet molemminpuolisen edun 
mukaisten (Euroopan laajuisten) ja alueellisen edun mukaisten 
energiaverkkohankkeiden toteuttamiselle kyseisissä kolmansissa maissa. 
g) Komissio jatkaa käytettävissä olevien yhteisön ohjelmien hyödyntämistä 
tukeakseen energiaverkkohankkeiden kehittämistä kyseisissä kolmansissa maissa. 
Tämä koskee erityisesti seuraavia aloja: 
16 
Energiaverkkohankkeisiin Uittyville tutkimuksille voidaan tarvittaessa antaa 
yhteisrahoitusta TEN-budjettikohdasta, jos kyse on molemminpuolisen edun 
mukaisista Euroopan laajuisista hankkeista, ja PHARE-, TACIS- ja MEDA-
ohjelmista, jos kyse on alueellisen edun mukaista hankkeista. 
Energiaverkkohankkeisiin liittyviin investointeihin voidaan tarvittaessa antaa 
yhteisrahoitusta sellaisille hankkeille myönnettävän tuen muodossa, jotka 
toteutetaan Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneissa kolmansissa maissa (esim. 
PHARE-ohjelman yhteydessä). 
h) Komissio suosittelee, jos se on tarkoituksenmukaista, että yhteisön 
rahoitusvälineitä (EIP:n lainat ja EIR:n takuut) käytetään kutakin välinettä 
koskevien sääntöjä noudattaen molemminpuolisen edun mukaisten (Euroopan 
laajuisten) ja alueellisen edun mukaisten energiaverkkohankkeiden toteuttamisen 
edistämiseksi kyseisissä kolmansissa maissa. 
i) Komissio pyytää jäsenvaltioiden ja kyseisten kolmansien maiden viranomaisia 
toimimaan läheisessä yhteistyössä ja ryhtymään toimiin energiaverkkojen 
kehittämiseksi ja yhteenliittämiseksi laajemmassa mittakaavassa tavoitteenaan 
energian toimitusvarmuuden, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja 
sisämarkkinoiden toiminnan parantaminen sekä kilpailukykyä, 
ympäristönsuojelua, laajentumista ja ulkoista yhteistyötä koskevien yhteisön 
tavoitteiden edistäminen. 
17 
LIITE I 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIAVERKKOJEN ULKOINEN 
ULOTTUVUUS 
I. LUETTELO MOLEMMINPUOLISEN 
SÄHKÖVERKKOHANKKEISTA EDUN MUKAISISTA 
Yhteisön sähköverkkojen liittämisen keluttäminen kolmansien maiden kanssa koskee 
kolmea aluetta: Välimeren aluetta, Manner-Eurooppaa ja Pohjois-Eurooppaa. 
Välimeren alue 
d9 Kreikka-Turkki (*): maiden väliset yhteydet Koillis-Kreikan kautta 
Ensimmäinen osa (Kreikassa): rakenteilla 
dl3 Espanja - Marokko (*): Etelä-Espanjan ja Marokon verkon yhdistäminen 
merikaapelilla 
Rakenteilla 
Manner-Eurooppa 
d2 Saksa - Puola (**): 
d5 Italia - Sveitsi (*): maiden välisten yhteyksien vahvistaminen 
Toteutettavuustutkimukset 
Pohjois-Italian ja Sveitsin välisten yhteyksien 
vahvistaminen 
Ensimmäinen linja: rakenteilla 
Toinen linja: lupamenettelyt 
d8 Kreikka - Balkanin maat(**): 
Kreikan yhteyksien vahvistaminen Albanian, Bulgarian ja 
entisen Jugoslavian kanssa, mukaan lukien yhteyden 
palauttaminen entisen Jugoslavian pohjoisosiin ja 
UCPTE-verkkoon 
Toteutettavuustutkimukset 
At 
dl6 EU - Valkovenäjä - Venäjä - Ukraina (**): 
yhteyksien ja rajapinnan kehittäminen (laajennetun) 
UCPTE-verkon ja Itä-Euroopan kolmansien maiden 
verkkojen välillä, mukaan lukien aiemmin Itävallan ja 
Unkarin, Itävallan ja Tsekin tasavallan sekä Saksan ja 
Tsekin tasavallan välillä toimineiden suurjännitteisten 
tasasähkön muuttaja-asemien (HVDC) siirtäminen 
Liitäntätutkimus ja toteutettavuustutkimukset 
Pohjois-Eurooppa 
d3 Saksa - Norja (*): Pohjois-Saksan (UCPTE) ja Etelä-Norjan (NORDEL) 
välinen yhteys merikaapelilla 
Lupamenettelyt 
dlO Yhdistynyt kuningaskunta - Norja (*): 
Koillis- ja Itä-Englannin ja Etelä-Norjan (NORDEL) 
välinen yhteys merikaapelilla 
Toteutettavuustutkimukset 
dll Alankomaat - Norja (*): 
Koillis-Alankomaiden (UCPTE) ja 
(NORDEL) välinen yhteys merikaapelilla 
Toteutettavuustutkimukset 
kartoittaminen ja Etelä-Norjan 
merenpohjan 
dl4 Itämeren reuna-alueet: Saksa - Puola - Venäjä - Viro - Latvia - Liettua -
Ruotsi - Suomi - Tanska - Valko-Venäjä (*): 
maiden verkkojen vahvistaminen ja niiden välisten 
yhteyksien kehittäminen ilmajohtojen ja/tai 
merikaapeleiden välityksellä 
Toteutettavuustutkimukset 
•IS 
dl5 Ruotsi - Norja (**): maiden välisten yhteyksien vahvistaminen 
Toteutettavuustutkimukset ja lupamenettelyt 
(*) Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevissa suuntaviivoissa yksilöity yhteistä 
etua koskeva hanke 
(**) Hanke, jota komissio on ehdottanut yhteistä etua koskevaksi hankkeeksi 
(ks. KOM (96) 390) 
o 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIAVERKKOJEN ULKOINEN 
ULOTTUVUUS 
H. KARTTA MOLEMMINPUOLISEN EDUN 
SAHKÖVERKKOHANKKEISTA MUKAISISTA 
2-1 
LHTEH 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIAVERKKOJEN ULKOINEN 
ULOTTUVUUS 
I. LUETTELO MOLEMMINPUOLISEN 
MAAKAASUVERKKOHANKKEISTA EDUN MUKAISISTA 
Yhteisön maakaasujohtoyhteyksien kehittäminen kolmansien maiden kanssa tapahtuu 
kolmella akselilla (Välimeren, Itä-Euroopan ja Pohjois-Euroopan akselit), jotka vastaavat 
kolmea tärkeintä yhteisön ulkopuolista tuotantoaluetta (Algeria, Venäjä, Norja), joista 
yhteisön toimitukset ovat riippuvaisia. Nesteytetyn maakaasun vastaanottokapasiteetin 
kehittäminen on toinen tapa yhdistää yhteisö sen ulkopuolisten tuotantoalueiden kanssa. 
Välimeren akseli 
h4 Algeria - Espanja - Portugali - Ranska (*): 
uuden kaasujohdon rakentaminen, mikä mahdollistaa 
toimitukset Algeriasta Marokon kautta ensimmäisessä 
vaiheessa Espanjaan ja Portugaliin ja myöhemmin 
Ranskaan 
Algeria - Marokko - Espanja (Cordobaan asti) 
-putkijohto: toiminnassa marraskuusta 1996 alkaen 
Laajennukset kohti koillista ja luodetta: 
toteutettavuustutkimukset ja lupamenettelyt 
h5 Algeria - Tunisia - Italia (*): 
Välimeren laajuisen kaasujohdon siirtokapasiteetin 
vahvistaminen Algerian tuotantolähteiltä Italiaan 
Ensimmäinen putkijohto: toiminnassa useita vuosia 
Toinen putkijohto: rakentaminen lähellä valmistumista 
Itä-Euroopan akseli 
f9 Itävalta - Unkari (**): maiden kaasuverkkojen välinen yhteys 
Ensimmäinen putkijohto: toiminnassa vuodesta 1996 
Toinen putkijohto: toteutettavuustutkimukset 
Z Z 
flO Itävalta - Slovakia (**): Itävallan verkon ja Slovakian maanalaisen 
varastokapasiteetin välinen yhteys 
Rakentaminen lähellä valmistumista 
fl2 Kreikka- Albania (**): maiden kaasuverkkojen välinen yhteys 
Toteutettavuustutkimukset 
h6 Venäjä-Ukraina-EU (*): 
siirtokapasiteetin vahvistaminen Venäjän tuotantolähteiltä 
Euroopan unioniin nykyisen pääasiallisen siirtoreitin eli 
Ukrainan, Slovakian ja Tsekin tasavallan kautta 
Putkijohtojärjestelmä on ollut toiminnassa useita vuosia 
Investointeja järjestelmän kehittämiseksi tarvitaan 
h7 Venäjä - Valko-Venäjä - Puola - EU (*): 
toisen siirtoreitin rakentaminen Venäjän tuotantolähteiltä 
Euroopan unioniin Valko-Venäjän ja Puolan kautta 
Itä-Saksan ja Länsi-Puolan välinen osuus: toiminnassa 
vuodesta 1996 
Muut osuudet: lupamenettelyt tai rakenteilla 
hll Bulgaria - Kreikka (*) Bulgarian kaasunsiirtoverkon parantaminen toimitusten 
varmistamiseksi Venäjän tuotantolähteiltä Kreikan uuteen 
kaasuverkkoon 
Ensimmäinen vaihe: tilattu vuonna 1996 
hl3 Saksa - Tsekin tasavalta - Itävalta - Italia (**): 
liitäntäkaasujohtojen järjestelmän rakentaminen Saksan, 
Tsekin tasavallan, Itävallan ja Italian kaasuverkkojen 
välille 
Ensimmäinen osuus Itävallan länsiosassa: rakenteilla 
Toinen osuus (PENTA-pääjohto) Itävallan keskiosassa: 
toteutettavuustutkimukset 
zi 
hl4 Venäjä - Ukraina - Slovakia - Unkari - Slovenia - Italia (**): 
uuden kaasujohdon rakentaminen 
tuotantolähteiltä Italiaan Venäjän 
Pohjois-Euroopan akseli Toteutettavuustutkimukset 
hl Norja- Ranska (**): neljännen kaasujohdon rakentaminen 
tuotantolähteiltä (Pohjanmeri) mantereelle 
Rakenteilla Norjan 
h3 Norja - Tanska - Ruotsi - Suomi - Venäjä - Baltian maat (**): 
yhteyksien luominen ja kehittäminen näiden maiden 
verkkojen välillä yhdennetyn kaasuverkon perustamiseksi 
Toteutettavuustutkimukset 
Nesteytetyn maakaasun 
vastaanottoasemat 
e4 Espanja (*): 
e5(a) Portugali (**): 
e6 Kreikka (*): • nesteytetyn maakaasun käsittelyasema Huelvassa 
(nykyisen aseman laajentaminen) 
Toiminnassa vuodesta 1996 
• nesteytetyn maakaasun käsittelyasema Cartagenassa 
(nykyisen aseman laajentaminen) 
Alustavat toteutettavuustutkimukset 
• nesteytetyn maakaasun käsittelyasema Galiciassa (uusi 
asema) 
Hanketta lykätty 
nesteytetyn maakaasun käsittelyasema Atlantin rannikolla 
(uusi asema) 
Toteutettavuustutkimukset 
nesteytetyn maakaasun käsittelyasema Attikassa (uusi 
asema) 
Rakenteilla 
z-W 
g3 Ranska (*) nesteytetyn maakaasun käsittelyasema Länsi-Ranskassa 
(nykyisen aseman laajentaminen) 
Alustavat toteutettavuustutkimukset 
g4 Italia (*): uuden nesteytetyn maakaasun käsittelylaitoksen 
rakentaminen hankinnan monipuolistamiseksi erityisesti 
sähköntuotannon osalta 
Lupamenettelyt 
(*) Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevissa suuntaviivoissa yksilöity yhteistä 
etua koskeva hanke 
(**} Hanke, jota komissio on ehdottanut yhteistä etua koskevaksi hankkeeksi 
(ks.KOM(96)390) 
ZS 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIA VERKKOJEN ULKOINEN 
ULOTTUVUUS 
H. KARTTA MOLEMMINPUOLISEN EDUN MUKAISISTA 
MAAKAASUVERKKOHANKKEISTA 
Nykyiset verkot 
Molemminpuolisen edun mukaiset Euroopan laajuiset 
hankkeet 
Muut Euroopan laajuiset hankkeet 
k*~*^> 
zé 
LHTEHI 
EUROOPAN LAAJUISTEN ENERGIA VERKKOJEN ULKOINEN 
ULOTTUVUUS 
YHTEENVETO EUROOPAN YHTEISÖN RAHOITUSMAHDOLLISUUKSISTA 
ENERGIAPOLITIIKKOJEN JA ENERGIA VERKKOHANKKEIDEN 
EDISTÄMISEKSI KOLMANSISSA MAISSA 
SOTISI KIE-MAAT iiii W&ÊÊÊÊ. 
Energiapolitiikan 
toteuttamisen 
tukeminen: 
• Yhteisön aloitteet 
• Kolmansien maiden 
aloitteet SYNERGIA 
PHARE SYNERGIA 
TACIS SYNERGIA 
MEDA 
Tutkimusten 
yhteisrahoitus: 
• Molemminpuolista 
etua koskevat 
TEN-hankkeet 
• Alueellista etua 
koskevat verkko­
hankkeet TEN TEN 
PHARE TEN 
TACIS TEN 
MEDA 
Investointien 
rahoittaminen: 
• Tuki 
• Lainat 
• Luottotakuut rajat 
ylittäville hankkeille 
naapurimaissa EIP 
EIR PHARE 
EIP 
EIR EIR EIP 
EIR 
n 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 125 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 12 11 
Luettelonumero : CB-CO-97-120-FI-C 
ISBN 92-78-17497-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg ^s