rt^rt 
rt rt rt rt rt rt 
rt^rt EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.05.1998 
KOM( 1998) 343 lopull. 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
Intiasta peräisin olevien synteettikuitunuorien tuontia koskevan lopullisen 
polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta 
kantamisesta 
(komission esittämä) 

PERUSTELUT 
1. Komissio otti 8. tammikuuta 1998 käyttöön väliaikaiset 53,0 ja 82,0 prosentin 
polkumyyntitullit Intiasta peräisin olevien synteettikuitunuorien tuonnissa. 
2. Tämän jälkeen komissio jatkoi lopullisten toteamusten esittämiseksi tarpeellisina 
pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkastamista. Pääasialliset päätelmät ovat 
seuraavat: 
3. Polkumyyntimarginaaleja muutettiin tarvittaessa yhteistyöhön osallistuneen viejän 
antamien lisätietojen mukaisiksi. 
4. Vahingosta ja syy-yhteydestä todettiin, että vuoden 1993 ja ajanjakson 1.7.1996-
31.5.1997 välillä yhteisön tuotannonalan myyntihintoihin kohdistui huomattava 
alentamispaine. Lisäksi tuotannonalan kannattavuus heikkeni merkittävästi ja sen 
markkinaosuus pieneni. Tämä heikentyminen tapahtui samaan aikaan kun Intiasta 
peräisin olevien synteettikuitunuorien tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat 
huomattavasti. Tuotujen tuotteiden hinnat olivat markkinoiden alhaisimmat ja 
alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat. 
5. Polkumyynnillä yhteisöön tuotujen tuotteiden kokonaismäärän arviota tarkistettiin 
hieman yhteistyöhön osallistuneen viejän antamien tietojen perusteella. Kyseinen 
tarkistus ei kuitenkaan muuttanut vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevia päätelmiä. 
6. Yhteisön edun osalta todettiin, että ei ollut pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön 
lopullisia toimenpiteitä. 
7. Koska vahvistetut vahingon korjaavat tasot ovat todettuja 
polkumyyntimarginaaleja alhaisemmat, lopullisten tullien olisi neuvoston 
asetuksen (EY) N:o 384/96 9 (4) artiklan mukaisesti perustuttava vahingon 
korjaaviin tasoihin. Näin ollen ehdotetaan, että Intiasta peräisin olevien 
synteettikuitunuorien tuonnissa otetaan käyttöön seuraavat lopulliset 
polkumyyntitullit: 
- Garware Wall Ropes Ltd: 53,0 % 
- Muut valmistajat: 82,0 %. 
8. Jäsenvaltioiden enemmistö puolsi polkumyynnin neuvoa-antavassa komiteassa 
lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamista. 
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 
annettu 
Intiasta peräisin olevien synteettikuitunuorien tuontia koskevan lopullisen 
polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta 
kantamisesta 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista 
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-
antavaa komiteaa, 
sekä katsoo seuraavaa: 
'OJ L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulation as amended by Regulation (EC) No 2331/96 (OJ L 317, 
6.12.1996, p. I) 
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET 
(1) Komission asetuksella (EY) N:o 18/98 Jäljempänä 'väliaikaista tullia koskeva 
asetus', otettiin käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Intiasta peräisin olevien 
ja CN-koodeihin 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 ja 5607 50 19 kuuluvien 
synteettikuitujen tuonnissa. 
B. MYÖHEMPI MENETTELY 
(2) Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tietyt 
asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksia kirjallisesti. 
(3) Ainoa ytehistyöhön osallistunut intialainen viejä, Garware-Wall Ropes Ltd, 
pyysi ja sai tilaisuuden tulla kuulluksi. 
(4) (4) Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisiksi katsomiensa 
tietojen hankkmista ja tarkastamista. 
(5) Osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden 
perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa ja 
väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille 
myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa niiden oli esitettävä kyseistä 
ilmoitusta koskevat huomionsa. 
(6) Asianomaisten osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia 
tarkasteltiin, ja ne otettiin tarvittaessa huomioon lopullisissa päätelmissä. 
2OJ L 4, 08.01.1998, p. 28. 
-2-
C. MENETTELYN ALOITTAMISEN PERUSTEET 
(7) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä vastusti menettelyn aloittamista. 
Asiaa on kuitenkin käsitelty jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 1 kappaleessa. Lisäksi on huomattava, että intialainen viejä ei 
esittänyt mitään sellaisia todisteita tai väitteitä, jotka kumoaisivat väliaikaista 
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 1 kappaleessa esitetyt toteamukset. 
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN 
TUOTE 
(8) Koska esille ei ole tullut uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 7-9 kappaleessa esitetyt väliaikaiset toteamukset vahvistetaan. 
E. POLKUMYYNTI 
1. Normaaliarvo 
(9) Yhteistyöhön osallistunut vientiä harjoittava tuottaja väitti perustellusti, 
kotimaan myynnin tavanomaisuutta arvioitaessa käytettyihin 
tuotantokustannuksiin sisältyi myyntikuluiksi laskettuja alennuksia, vaikka 
näitä alennuksia ei otettu huomioon kotimaan myyntihinnoissa. Komissio 
hyväksyi väitteen ja muutti sen mukaisesti sekä laskennallista normaaliarvoa 
että kotimaan hintoihin perustuvaa normaaliarvoa. 
(10) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10-12 kappaleessa 
esitetyt normaaliarvon määrittämistä koskevat muut toteamukset 
vahvistetaan. 
2. Vientihinta 
(11) Koska esille ei ole tullut uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 13 kappaleessa esitetyt väliaikaiset toteamukset vahvistetaan. 
3. Vertailu 
(12) Yhteistyöhön osallistunut vientiä harjoittava tuottaja väitti, että menetelmä, 
jota komissio käytti tullien oikaisemiseksi, ei vastannut tuontitullien määrää, 
joita kyseisestä kotimaan markkinoilla myydystä tuotteesta maksettiin. Se 
väitti, että komission ei olis pitänyt tehdä tullien oikaisua kyseisen tuotteen 
kotimaan liikevaihdon vaan sen kotimaassa myydyn määrän perusteella. 
Väite hyväksyttiin tarkastelun jälkeen, ja laskelmia muutettiin sen 
mukaiseksi. 
(13) Yhteistyöhö osallistunut yhtiö toisti pyyntönsä, jonka mukaan oikaisuja olisi 
myönnettävä kotimaan markkinoiden infrastruktuurin sekä vietyjen ja 
kotimaassa myytyjen tuotteiden fyysisten ominaisuuksien osalta. Koska 
yhtiö ei kuitenkaan esittänyt todisteita väittensä tueksi, väliaikaista tullia 
koskevan asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa esitetyt toteamukset 
vahvistetaan. 
(14) Luottokustannusten osalta yhteistyöhön osallistunyt yhtiö, jolle oli jo 
väliaikaisessa vaiheessa myönnetty oikaisua kotimaan myyntiin välittömästi 
liittyvien luottokustannusten huomioon ottamiseksi, esitti, että komission 
olisi tämän lisäksi pitänyt myöntää oikaisu, jossa otettaisiin huomioon 
kotimaan ja viennin .... pääoman... rahoittamisen korkotasojen erot 
Väite oli hylättävä, sillä yhtiö ei kyennyt asianmukaisesti osoittamaan näiden 
erojen määrää eikä niiden yhteyttä hintojen vertailtavuuteen. Tältä osin on 
otettava huomioon, että vientimyynnin ja kotimaan myynnin kustannusten 
erot eivät itsessään ole riittäviä asetuksen (EY) N:o 384/96 (jäljempänä 
'perusasetus') 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisen oikaisun 
myöntämiselle. 
-4-
4. Polkumyyntimarginaali 
(15) Koska ei esitetty uusia polkumyyntimarginaalin laskemismenetelmää 
koskevia väitteitä, välikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 ja 
17 kappaleessa kuvailtu menetelmä vahvistetaan. Polkumyyntimarginaalit 
ovat näin ollen seuraavat: 
- Edellä mainitut laskelmien muutokset huomioon ottaen yhteistyössä 
toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaali, joka 
ilmaistaan prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla, on 87,5 prosenttia. 
Muiden kuin yhteistyöhön osallistuneiden intialaisten vientiä, harjoittavien 
tuottajien lopullinen polkumyyntimarginaali, joka ilmaistaan prosentteina 
cif-hinnasta yhteisön rajalla, on 243,0 prosenttia. 
D. YHTEISÖN TD 
(16) Koska esille ei ole tullut uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 18 kappaleessa esitetyt väliaikaiset toteamukset vahvistetaan. 
G. VAHINKO 
1. Otanta 
(17) Yhteistyöhön osallistnut intialainen viejä kiisti menetelmän, jolla komissio 
oli valinnut yhteisön tuottajia vahingon määrittämistä varten, koska tämän 
menetelmän mukainen otanta poikkesi otannasta, jota käytettiin aiemmassa 
Intiasta peräisin olevia synteettikuitunuoria koskevassa menettelyssä, joka 
saatettiin päätökseen ilman toimenpiteiden käyttöön ottamista. Viejä väitti, 
että toisenlaisen yhteisön tuottajia koskevan otannan käyttäminen johtaisi 
epätasavertaiseen analyysiin, koska komissio ei voisi mitenkään verrata 
yhteisön tuotannonalan mahdollisesti kärsimää vahinkoa aiemmassa 
menettelyssä todettuun vahinkoon. 
(18) Intialainen viejä väitti lisäksi, että neljä otoksen yhtiöistä oli valittu 
epäasianmukaisesti vahingon tarkasteleluun ja että mikäli yhtiöt jätettäisiin 
pois otoksesta, otokseen jäävät yhteisön tuottajat eivät enää edustaisi 
yhteisön koko tuotannonalaa. Intialainen viejä esitti, että yhden yrityksen 
toiminta oli vakavasti vaikeutunut tulipalon tuhottua sen tuotantoyksikön. 
Yrityksen mahdollisesti kärsimä vahinko olisi nimenomaan tulipalon 
aiheuttamaa. Eräs toinen yritys ei puolestaan olisi antanut täydellisiä tietoja 
myynnistään. Lisäksi intialainen viejä väitti, että kaksi otoksen yhtiöistä 
valmisti korkeatasoisia vapaa-ajan nuoria, joiden ei voitu katsoa kilpailevan 
intialaisten viejien yhteisössä myymien nuorien kanssa, jotka ovat 
yksinkertaisia ja halpoja kulutustavaroita. 
(19) Yhteisön tuottajat valittiin tämän menettelyn otokseen tuotantonsa tason ja 
maantieteellisen sijaintinsa perusteella eli noudattamalla myös edellisessä 
menettelyssä käytettyä menetelmää, jonka oikeellisuutta ei ole kiistetty. On 
huomattava, että jotkut edelliseen menettelyyn valituista yrityksistä eivät 
enää tämän menettelyn aloittamishetkellä tuottaneet tarkateltavana olevia 
tuotteita. Otokseen valitut yritykset edustivat 47:ä prosenttia yhteisön 
tuotannonalan kyseisen tuotteen tuotannosta ja 44:ä prosenttia yhteisön 
tuotannonalan kyseisen tuotteen myynnistä yhteisön markkinoilla 
-6-
tutkimusajanjakson aikana. Otokseen valitus yritykset olivat kooltaan 
erilaisia ja niitä oli useista eri jäsenvaltioista. Yritykset edustavat siten 
yhteisön tuotannonalaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. 
(20) Otokseen valittuja yrityksiä koskevien väitteiden osalta todettiin, yhessä 
yrityksessä oli todella ollut tulipalo. Kyseisen yrityksen tuotantorakennus ei 
kuitenkaan ollut vaurioitunut, ja tulipalon mahdolliset vaikutukset yrityksen 
taloudelliseen tilanteeseen voitiin selvittää sen tileistä ja jättää huomiotta 
.vahinkoa koskevissa toteamuksissa. Riittämättömiä tietoja väitetysti 
antaneen yrityksen osalta on korostettava, että yritys toimitti kaikki siltä 
tutkimuksen aikana pyydetyt tiedot. Lisäksi kaksi väitetysti 
korkealaatuisempia nuoria tuottavaa yritystä valmistavat nuoria, jotka 
sisältyvät tässä menettelyssä tarkasteltavan tuotteen määritelmään. Todettiin 
myös, että nämä kaksi yritystä valmistivat huomattavia määriä nuoria, jotka 
olivat sellaisenaan vertailukelpoisia intialaisen viejän myymien nuorien 
kanssa. 
Tämän vuoksi katsotaan, että edellä mainitut yhteisön tuottajat voidaan 
perustellusti ottaa mukaan otokseen. 
2. Yhteisön kulutus 
(21) Yhteisön tuottajien kokonaismyynti ja yhteisöön tuleva tuonti laskettiin 
yhteen yhteisön markkinoiden näkyvän kokonaiskulutuksen määrittämiseksi. 
(22) Kuten johdanto-osan 23 kappaleessa selitetään, tuonnin määrä vahvistettiin 
lopullisia toteamuksia varten Eurostatilta saatujen lukujen perusteella. Tästä 
seurasi, että tarkastellun ajanjakson (vuosi 1993-31.5.1997) kulutusluvut 
muuttuivat. Tällä perusteella yhteisön kulutus lisääntyi 21 820 tonnista 
vuonna 1993 26 325 tonniin vuonna 1995 ja säilyi tämän jälkeen suhteellisen 
vakaana; tutkimusajanjaksona se oli 26 773 tonnia, mikä merkitsee 23 
prosentin kokonaiskasvua tarkasteltavana olevana ajanjaksona. 
3. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja markkinaosuus 
(23) Intiasta tulevan tuonnin määrä määritettiin väliaikaisessa vaiheessa 
käyttämällä yhteistyöhön osallistuneen intialaisen viejän antamia ja 
komission tarkastamia yhteisöön suuntautuvaa vientimyyntiä koskevia 
tietoja. 
Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä kiisti tämän määrityksen 
väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen. Väitettiin, että 
yhteisöön vietyjä tuotteita ei kokonaisuudessaan luovutettu vapaaseen 
liikkeeseen yhteisössä vaan että osa säilytettiin tullaamatta suljetuissa., 
varastoissa yhteisön alueella myöhempää vientimyyntiä varten .... Tämän 
vuoksi pyydettiin, että Intiasta tulevan tuonnin määrän ja markkinaosuuden 
määrittämisessä käytettäisiin Eurostatin tilastoja eikä kyeisen yhtiön 
komissiolle antamia myynnin määrää koskevia tietoja. 
(24) Komissio tutki asian. On huomattava, että yhteistyöhön osallistuneen 
intialaisen viejän ilmoittamat myyntimäärät olivat Eurostatin tilastoimia 
määriä suuremmat etenkin vuonna 1996 ja tutkimusajanjaksolla. 
Väliaikaisessa vaiheessa yksikään tuoja ei osallistunut tutkimusyhteistyöhön, 
ja komissio teki päätelmänsä intialaisen viejän antamien tietojen perusteella. 
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen komissio sen sijaan 
sai tuojilta tietoja, joista ilmeni, että tutkimusajanjakson aikana osaa 
yhteistyöhön osallistuneelta intialaiselta viejältä ostetuista tuotteista ei ollut 
luovutettu vapaaseen liikkeeseen yhteisön markkinoilla. 
Eurostatin tiedot vaikuttavat näin ollen yhteistyöhön osallistuneen intialaisen 
viejän antamia tietoja luotettavammilta määritettäessä Intiasta tulevan 
tuonnin määrää tarkastellun ajanjakson aikana. Kuitenkin todettiin myös, että 
tutkimusajanjakson aikana kaikkia yhteisön alueelle suljettuihin varastoihin 
8-
varastuja tuotteita ei ollut vielä jälleenmyyty ja että nämä tuotteet voitaisiin 
luovuttaa vapaaseen liikkeeseen yhteisössä hyvin halpaan hintaan. 
Joka tapauksessa on syytä huomata, että sekä Eurostatin että yhteistyöhön 
osallistuneen intialaisen viejän tiedoista ilmenee, että Intiasta tulevan 
tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat tarkastellun ajanjakson aikana. 
Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin tarkistettu... määrä kasvoi vuoden 1993 
ja tutkimusajanjakson välillä yhteensä 107 prosenttia (vuoden 1993 440 
.tonnista 1089 tonniin vuonna 1995 ja 911 tonniin tutkimusajanjakson 
aikana). Tuotujen tuotteiden markkinaosuus kasvoi vuoden 1993 2 
prosentista 4,1 prosenttiin vuonna 1995, josta osuus laski 3,4 prosenttiin 
tutkimusajanjakson aikana. On otettava huomioon, että vuoden 1995 
jälkeinen suhteellinen laskusuuntaus johtui aiemmasta tätä tuotetta 
koskevasta polkumyynnin vastaisesta menettelystä. 
4. Polkumyynnillä tuotujen tuotteiden hinnat 
(25) Hinnan alittavuuden määrittämisestä esitettiin seuraavia huomautuksia: 
(26) Yhteistyöhön osallistunut intialainen tuottaja väitti, että hinnan alittavuutta ei 
olisi pitänyt määrittää sen komissiolle toimittamien yksityiskohtaisten 
vientimyyntiluetteloiden perusteella, koska huomattavaa osaa sen 
vientimyynnistä ei ollut luovutettu vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. Viejän 
mielestä näiden tietojen sijasta olisi pitänyt käyttää Eurostatin tietoja. Väite 
koski myös vahinkomarginaalien määrittämistä, sillä määrittely perustui 
hinnan alittavuuden arvioinnissa käytettyihin vientihintoihin. 
Käytettävissä olevista (Eurostatin) tiedoista ilmeni kuitenkin, noin 70 
prosenttia intialaisen viejän yhteisöön suuntautuvan myynnin määrästä 
tutkimusajanjakson aikana oli luovutettu vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. 
Näiden tuotteiden hintojen, jotka komissio tarkasti, katsottiin tämän vuoksi 
edustavan yhteisöön tuotujen tuotteiden tosiasiallisia hintoja. Ei voitu 
myöskään osoittaa, että yksittäisten vientitapahtumien hinnat olisivat 
eronneet toisistaan - olipa tuotteet luovutettu vapaaseen liikkeeseen tai ei. 
Koska tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä kattaa useita erilaisia 
nuoratyyppejä, keskimääräiset Eurostatin hinnat eivät olisi mahdollistaneet 
parempaa hintavertailua, koska nekin olisivat muodostuneet useiden eri 
nuoratyyppien keskimääräisistä arvoista. 
Väitettä ei siis voitu pitää perusteltuna. 
Lisäksi väitettiin, että hinnan alittavuutta ja vahingon poistavaa tasoa 
arvioitaessa ei olisi pitänyt ottaa huomioon suuria polypropyleeninuoria 
koskevia vientimyyntitapahtumia, koska kyseisiä nuoria myytiin ainoastaan 
merialuksiin eikä niitä siten koskaan luovutettu vapaaseen liikkeeseen 
yhteisössä. 
Kuitenkin ilmeni, että tutkimusajanjakson aikana noin 30 prosenttia 
kyseisistä Intiasta yhteisöön viedyistä nuorista luovutettiin sittemmin 
vapaaseen liikkeeseen yhteisössä. Komissiolle ei myöskään esitetty tietoja, 
joiden perusteella olisi voitu riittävällä varmuudella määrittää, mitkä 
vientimyyntitapahtumat koskivat sittemmin vapaaseen liikkeeseen yhteisössä 
luovutettuja nuoria. Väitettä ei näin ollen voitu ottaa huomioon. 
(27) Ytehistyöhön osallistunut intialaien viejä väitti lisäksi, että menetelmässä, 
jota komissio käytti hinnan alittavuutta ja vahinkomarginaalia arvioidessaan 
eritelläkseen erilaisia yhteisön markkinoilla myytyjä 
synteettikuitunuoratyyppejä, ei riittävästi kiinnitetty huomiota halvempien ja 
kalliimpien kulutushyödykkeiden eroihin. 
Tältä osin on huomautettava; että eri nuoratyyppejä voitiin käytetyn 
menetelmän ansiosta erotella raaka-aineen, säikeiden määrän, nuoran 
halkaisijan ja rakenteen (punottu tai kierretty) mukaan. Näitä tekijöitä 
pidettiin pääasiallisina tunnistettavina ja objektiivisina kriteereinä, joiden 
perusteella otokseen valitut yhteisön tuottajat ja intialainen viejä vahvistivat 
tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat. 
- 10-
Väliaikaisessa vaiheessa hinnan alittavuuuden arvioinnissa omaksuttua 
näkökantaa noudatettiin siis myös lopullisia toteamuksia varten. 
(28) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 kappaleessa jo 
todettiin, todettiin, että prosentteina yhteisön tuotannonalan keskimääräisistä 
verrattavissa olevien tuotetyyppien myyntihinnoista ilmaistut 
alihinnoittelumarginaalit vaihtelivat tutkimusajanjakson aikana 0 prosentista 
38 prosenttiin painotetun kokonaiskeskiarvon ollessa 16 prosenttia. 
5. Yhteisön tuotannonalan tilanne 
(29) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä väitti, että tarkastellun ajanjakson 
aikana havaittua työllisyyden heikkenemistä ei voitu pitää vahingon 
osoittimena, koska se korvautui.. samanaikaisella tuottavuuden 
paranemisella. Lisäksi se väitti, että aiemmassa Intiasta peräisin olevia 
synteettikuitunuoria koskevassa menettelyssä esitettyjen komission 
toteamusten mukaan työllisyyden mahdollinen heikkeneminen vuoteen 
1995.... saakka johtui muista tekijöistä kuin Intiasta polkumyynnillä 
tapahtuvasta tuonnista. 
On muistettava, että perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaan mikään 
yksittäinen vahinkoa koskeva tekijä ei välttämättä anna ratkaisevaa viitettä 
siitä, miten polkumyynnillä tapahtuva tuonti vaikuttaa yhteisön 
tuotannonalan tilanteeseen. 
Tältä osin ei kiistetä, etteikö 90-luvun alussa tapahtunut työllisyyden 
heikkeneneminen voinut johtua myös muista tekijöistä kuin polkumyynnistä, 
esim. tuotannonalan rakennemuutoksesta. On kuitenkin myös otettava 
huomioon, että työllisyystilanteen kohennuttua vuonna 1996 se oli jälleen 
heikentynyt tutkimusajanjakson aikana. Vaikka tuottavuus parani 
tarkasteltuna ajanjaksona, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 
huomattavasti samaan aikaan kun kulutus yhteisössä kasvoi 23 prosenttia. 
Lisäksi yhteisön tuotannonalan taloudelliset tulokset heikkenivät 
- il -
huomattavasti vuodesta 1995, ja tutkimusjanajakson aikana painotettu 
keskimääräinen tappio oli 7,1 prosenttia nettomyynnistä. Intiasta tuleva 
tuonti aiheutti huomattavan hintapaineen koko tarkastellun ajanjakson ajan, 
ja hinnan alittavuus vastasi 38:a prosenttia tutkimusajanjaksolla. 
6. Vahinkoa koskeva päätelmä 
(30) Koska ei ole esitetty muita ytheisön tuotannonalan tilannetta koskevia 
väitteitä, edellä esitetyn perusteella vahvistetaan väliakaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 25-35 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden 
mukaan yhteisön tuotannonala on kärsinyt perusasetuksen 3 artiklan 1 
kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. 
12-
H. VAHINGON SYY-YHTEYS 
1. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukset 
(31) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä esitti, että yhteisön tuotannonalan 
mahdollisesti kärsimä merkittävä vahinko ei voinut johtua Intiasta peräisin 
olevasta tuonnista. Se perusteli väitettään seuraavasti: 
(32) Yhteisön tuottajien markkinaosuuden menetys ei johtunut Intiasta peräisin 
olevasta tuonnista, vaan siitä, että ne olivat siirtyneet tuottamaan 
erikoisnuoria, joiden lisäarvo on hyvin suuri ja jotka on suunnattu 
ensisijaisesti vientimarkkinoille. Tuottajat olisivat siis itse luoneet yhteisön 
markkinoille tavallisten nuorien kysyntää vastaamattoman tyhjiön, jonka 
muun muassa intialaiset tuotteet täyttivät. Lisäksi viejä katsoi, että yhteisön 
tuottajien tuotantokapasiteetti ei riittänyt vastaamaan yhteisön markkinoiden 
kasvavaan kysyntään. 
Tältä osin olisi otettava huomioon, että vaikka yhteisön tuotannonala siirsi 
nuorien tuotantoa lisäarvoltaan suurempaan ja erikoistuneempaan 
markkinalohkoon, tutkimusajanjakson lopulla suurin osa sen tuotannosta 
muodostui yhä kulutustavaratyyppisistä nuorista. 
Komissio tutki myös otokseen valittujen yhteisön tuottajien harjoittaman 
viennin kehitystä tarkastellun ajanjakson aikana. Tutkimuksesta ilmeni, että 
viennin määrä pysyi vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välillä vakaana noin 
1 900 tonnissa, mikä vastaa noin 15:ttä prosenttia otokseen valittujen 
yritysten kokonaistuotannosta. 
Koko yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti ylitti yhteisön 
kokonaiskulutuksen koko tarkastellun ajanjakson aikana 
(tutkimusajanjaksolla kokonaiskulutus on 26 700 tonnia ja 
kokonaiskapasiteetti 36 000 tonnia). 
13-
Yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden lasku ei tämän vuoksi voinut 
johtua ' vientimyynnin kasvusta, kulutustavaratyyppisten nuorien 
riittämättömästä tarjonnasta eikä riittämättömästä tuotantokapasiteetista. 
(33) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä esitti vuoden 1995 ja 
tutkimusajanjakson välillä ilmenneen yhteisön tuotannonalan 
kannatta vuuuden heikkenemisen osalta, että kyseisellä aikavälillä 
tapahtuneen raaka-aineiden hintojen laskun olisi pitänyt parantaa yhteisön 
tuottajien kannattavuutta kyseisellä ajanjaksolla. Viejä väitti tämän vuoksi, 
että mahdollinen kannattavuuden heikkeneminen johtui yhteisön 
tuotannonalan tekemien huomattavien investoitien aiheuttamista kasvaneista 
yleiskustannuksista ja erityisesti kuoletus- ja korkokustannuksista. Lisäksi 
se väitti, että kannattavuuden heikkeneminen ei missään tapauksessa voinut 
johtua Intiasta tulevasta tuonnista, jonka väheni vuoden 1995 ja 
tutkimusajanjakson välillä. 
Todettiin, että raaka-aineiden keskimääräiset hinnat laskivat noin 11 
prosenttia vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä. Koska raaka-
ainekustannukset vastaavat noin 50:ttä prosenttia tarkasteltavana olevan 
tuotteen kokonaistuptantokustannuksista, yhteisön tuottajien 
tuotantokustannukset laskivat viidellä prosentilla raaka-ainekustannusten 
pienenemisen ansiosta. Kuitenkin yhteisön tuottajien keskimääräiset 
myyntihinnat, joihin kohdistui voimakas Intiasta tulevan tuonnin aiheuttama 
alentamispaine, laskivat tänä samana aikana 16 prosenttia. 
Lisäksi todettiin, että yhteisön tuotannonalan tekemillä investoinneilla oli 
ainoastaan marginaalinen vaikutus yhteisön tuottajien tuotantokustannuksiin 
tarkasteltuna ajanjaksona. Pääasiallisena syynä oli, että uusiin investointeihin 
liittyvät kustannukset saatiin korvattua kannattavuuden paranemisella ja 
muiden yleis- ja hallintokustannusten vähenemisellä. 
On myös otettava huomioon, että vaikka Intiasta tuleva tuonti hieman väheni 
vuoden 1995 ja tutkimusjanjakson välillä, se kasvoi kuitenkin 
kokonaisuudessaan 107 prosenttia tarkastellun ajanjakson aikana. Lisäksi 
todettiin, että tuotujen tuotteiden hinnat alittivat huomattavasti yhteisön 
tuottajien hinnat koko tarkasteltuna ajanjaksona. Yhteisön tuottajien 
myyntihintoihin kohdistui tämän vuoksi alentamispaineita, joiden vuoksi 
hinnat laskivat vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä 16 prosenttia. 
Yhteisön tuottajien tänä ajanjaksona kärsimä kannattavuuden heikkeneminen 
liittyi siis selvästi hintojen huomattavaan alenemiseen, joka ilmeni samaan 
aikaan kun Intiasta tulevan kulutushyödykkeen hinnat olivat huomattavasti 
yhteisön tuottajien hintoja alhaisemmat. 
(34) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä väitti myös, että yhteisön tuottajat 
olisivat jo luonnostaan kilpailullisesti epäedullisemmassa asemassa, koska 
ne joutuivat ostamaan raaka-aincensa huomattavasti korkeampaan hintaan 
kuin intialaiset viejät. On kuitenkin korostettava, että mikäli intialaiset tuojat 
eivät olisi myyneet kyseisiä tuotteita polkumyyntihintaan, niiden hinnat eivät 
olisi alittaneet yhteisön tuotannonalan hintoja. Väite on tämän vuoksi 
merkityksetön. Todettiin, että yhteistyöhön osallistuneen intialaisen viejän 
raaka-aineiden ostohinnat olivat noin 14 prosenttia yhteisön tuotannonalan 
ostohintoja alhaisemmat. Koska raaka-ainekustannukset vastaavat noin 
50:ttä prosenttia kokonaistuotantokustannuksista, tämä eroavaisuus voisi 
vastata korkeintaan seitsemän prosentin eroa myyntihinnoissa. Tämä on 
kuitenkin huomattavasti alle tason, jolla Intiasta tulevien tuotteiden hinnat 
alittivat yhteisön tuottajien hinnat (hinnan alittavuus jopa 38 prosenttia, 
painotettu keskimääräinen alittavuus 16 prosenttia). 
(35) Edelliseen Intiasta peräisin olevia synteeltikuitunuoria koskevaan 
menettelyyn ja siinä todettuun syy-yhteyden puuttumiseen viitaten väitettiin 
myös, että ei ollut tapahtunut sellaista olosuhdemuutosta, jonka perusteella 
tässä menettelyssä voitaisiin todeta syy-yhteys polkumyynnin ja vahingon 
välillä. 
On huomattava, että edellisessä menettelyssä vahvistettiin nimenomaisesti, 
että Intiasta tuleva tuonti tapahtui polkumyynnillä ja että yhteisön 
tuotannonalalle oli aiheutunut vahinkoa. Edellisen menettelyn aikaisten 
tietojen perusteella ei kuitenkaan voitu osoittaa selvää syy-yhteyttä 
-/<T-
polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän 
vahingon välillä. 
Vireillä olevassa menettelyssä vahinkoa tarkasteltiin yhteisön toimielinten 
vakiintuneen käytännön mukaisesti lähes viiden vuoden ajalta, vuodesta 
1993 vuoden 1997 toukokuuhun. Kyseinen ajanjakso on osittain 
päällekkäinen edellisessä menettelyssä tarkastellun ajanjakson kanssa. 
Edelliseen menettelyyn verrattuna tässä menettelyssä on kuitenkin tarkasteltu 
tuonnin vaikutuksia pidemmällä aikavälillä sen jälkeen, kun Intiasta tuleva 
tuonti oli määrällisesti merkittävää. Edellisen ja tämän menettelyn 
tutkimusajanjaksot päättyivät maaliskuussa 1996 ja toukokuussa 1997, ja 
tuonnin kasvu oli erityisen huomattavaa vuoden 1994 jälkeen. Lisäksi 
yhteisön tuotannonalan kannattavuudesta ei vielä edellisessä menettelyssä -
toisin kuin nyt - saatu luotettavia tietoja. 
Tässä menettelyssä voitiin tämän ansiosta osoittaa, että kyseisen tuonnin ja 
yhteisön tuotannonalan kärsimän merkittävän vahingon välillä oli syy-
yhteys. 
2. Muiden tekijöiden vaikutukset 
a) Tuonti muista kolmansista maista 
(36) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä väitti, että muista maista kuin 
Intiasta tuleva tuonti oli aiheuttanut yhteisön tuotannonalan kärsimän 
merkittävän vahingon. Se väitti erityisesti, että Puolasta, Tsekistä, 
Sloveniasta ja Tunisiasta tuotujen synteettikuitunuorien hinnat alittivat 
yhteisön tuottajien hinnat koko tarkastellun ajanjakson ajan. Lisäksi se väitti, 
että kyseisten tuotujen tuotteiden hinnat olivat intialaisten tuotteiden hintoja 
alhaisemmat niiden nuoratyyppien osalta, jotka muodostivat valtaosan 
Intiasta peräisin olevien synteettikuitunuorien tuonnista yhteisöön 
(polyetyleeni- ja polupropyleeni nuorat). Yhteisön tuotannonalan 
-16-
mahdollisesti kärsimä hintapaine johtui tämän vuoksi kyseisistä kolmansista 
maista eikä Intiasta tulevasta tuonnista. 
Komissio vertasi Puolasta, Tsekistä, Sloveniasta ja Tunisiasta peräisin 
olevien polyetyleeni- ja polupropyleeninuorien tuonnin kehitystä kyseisten 
Intiasta peräisin olevien nuorien tuonnin kehitykseen. Tarkastelusta ilmeni, 
että Sloveniasta ja Tunisiasta tuotujen tuotteiden keskimääräiset hinnat 
olisivat kutakuinkin samalla tasolla Intiasta tulevien tuotteiden hintojen 
kanssa koko tarkastellun ajanjakson. Lisäksi todettiin, että siitä huolimatta, 
että Sloveniasta ja Tunisiasta tuleva tuonti kasvoi tarkasteltuna ajanjaksona, 
näistä maista tulevan tuonnin osuudet olivat vain 0,8 ja 1,3 prosenttia 
yhteisön kokonaiskulutuksesta tutkimusajanjaksolla. Näistä maista tulevan 
tuonnin mahdollisia vaikutuksia olisi tämän vuoksi pidettävä vähäisempinä 
kuin Intiasta tulevan tuonnin aiheuttamia vaikutuksia. Todettiin, että 
Puolasta tuotujen tuotteiden keskimääräiset hinnat olivat ajoittain hieman 
Intiasta tuotujen tuotteiden hintoja alhaisemmat. Kuitenkin näistä maista 
tulevan tuonnin kokonaismarkkinaosuus pieneni vuoden 1993 2,6 prosentista 
2,0 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tsekistä peräisin olevien 
tuotteiden markkinaosuus oli 0,8 prosenttia vuonna 1993 ja 2,0 prosenttia 
tutkimusajanjaksolla. Kyseisestä maasta tuotujen tuotteiden hinnat olivat 
kuitenkin merkittävästi Intiasta tuotujen tuotteiden hintoja alhaisempia vasta 
vuonna 1993. Tsekistä yhteisön markkinoille tuotujen tuotteiden hinnat 
vastasivat tutkimusajanjakson aikana kutakuinkin Intiasta tuotujen tuotteiden 
hintoja. 
Olisi myös huomattava, että Intiasta tuotujen ja toisaalta Puolasta sekä 
Tsekin tasavallasta tuotujen tarkasteltavana olevien tuotteiden (määritelmän 
mukaan siis myös muiden kuin polyetyleeni- ja polypropyleeninuorien) 
hintojen vertailusta ilmeni, että Intiasta tuotujen tuotteiden hinnat olivat 
kaikkein alhaisimmat yhteisön markkinoilla koko tarkasteltuna ajanjaksona 
vuotta 1993 lukuun ottamatta. Vertailua voidaan pitää erittäin edustava, 
koska se kattoi koko tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän. 
17 
Näin ollen vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 
41 kappaleessa esitetyt toteamukset ja päätelmät, jotka koskivat muista 
maista kuin Intiasta tuotujen tuotteiden vaikutusta yhteisön tuotannonalan 
tilanteeseen. 
3. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä 
(37) Vaikka muista maista kuin Intiasta tuleva tuonti on saattanut vaikuttaa 
haitallisesti yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, edellä esitetyn perusteella 
katsotaan, että tämä mahdollinen vaikutus ei kuitenkaan poista syy-yhteyttä 
Intiasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja yhteisön kärsimän vahingon 
välillä. Koska ei ole esitetty uusia asiaa koskevia tietoja, vahvistetaan näin 
ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36-43 kappaleessa 
esitetyt päätelmät, joiden mukaan Intiasta peräisin olevien 
synteettikuitunuorien tuonti on erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää 
vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. 
(38) Tämä päätelmä voidaan tehdä erityisesti, kun otetaan huomioon yhteisön 
tuotannonalan markkinaosuuden pienentyminen ja sen kannattavuuden 
heikkeneminen, jotka ilmenivät samaan aikaan kun Intiasta jatkuvasti alle 
yhteisön tuotannonalan hintojen tuotujen tuotteiden määrä ja markkinaosuus 
kasvoivat. 
-18-
I. YHTEISÖN ETU 
(39) Väitettiin, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ei esitetty todisteita, 
jotka tukisivat yhteisön etua koskevaa päätelmää. Erityisesti väitettiin, että 
komissio ei ollut hankkinut päätelmänsä tueksi riittävästi tietoja 
toimenpiteiden vaikutuksista käyttäjiin. 
On todettava, että komissio oli yhteydessä kaikkiin tunnettuihin 
käyttäjäyhdistyksiin, erityisesti laivaliikenne- ja kalastusalan yhdistyksiin, ja 
kaikkiin tunnettuihin kyseisen tuotteen jälleenmyyjiin yhteisössä sekä 
kaikkiin merkittäviin alemman jalostusasteen aloihin. Saadut vastaukset 
olivat kuitenkin rajallisia ja yleisluontoisia. Edellä mainitut osapuolet eivät 
myöskään esittäneet lisähuomautuksia väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön 
ottamisen jälkeen. 
(40) Koska esille ei ole tullut uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 44-52 kappaleessa esitetyt toteamukset vahvistetaan. 
J. LOPULLINEN TULLI 
1. Vahingon korjaava taso 
(41) Yhteistyöhön osallistunut intialainen viejä väitti, että sen vientihintoja oli 
oikaistava vahingon korjaavan tason arvioimiseksi, jotta arvioinnissa 
huomioitaisiin intialaisten ja yhteisön tuottajien käyttämien raaka-aineiden 
hintojen erot. 
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 53 kappaleessa 
esitetään, vahingon korjaava taso määritettiin käyttämällä perustana yhteisön 
tuotannonalan tuotantokustannuksia ja kohtuullista voittoa. Näin ollen on 
tältä osin merkityksetöntä, poikkesivatko intialaisten ja yhteisön tuottajien 
tuotantokustannukset toisistaan. 
-19-
(42) Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-
osan 53 kappaleessa kuvailtu menetelmä, jota komissio käytti määrittääkseen 
vahingon korjaavaa tasoa. 
Vahinkomarginaali on näin ollen 53,0 prosenttia vapaasti yhteisön rajalla 
tullaamattomana -nettohinnan painotetusta keskiarvosta. Yhteistyöhön 
osallistumattomien yritysten vahinkomarginaali vahvistetaan väliaikaista 
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 kappaleen mukaisesti 82 
prosentiksi. 
Koska tullin määrä, joka poistaisi yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen 
vahingon, on todettuja polkumyyntimarginaaleja alhaisempi, käyttöön 
otettavan polkumyyntitullin on perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan 
mukaisesti perustuttava vahingon poistamiseksi riittävään määrään. 
2. Lopullisen polkumyyntitullin muoto 
(43) Koska toimenpiteet kohdistuvat useisiin erilaisiin nuoratyyppeihin, arvotulli 
vaikuttaa kaikkein soveltuvimmalta vaihtoehdolta. 
K. VÄLIAIKAISEN TULLIN KANTAMINEN 
(44) Kun otetaan huomioon lopulliset polkumyyntiä ja vahinkoa koskevat 
päätelmät sekä se, lopullinen tulli vastaa tasoltaan väliaikaista tullia, 
väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät olisi lopullisesti 
kannettava. 
20 
I 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Intiasta peräisin olevan, CN-
koodeihin 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 ja 5607 50 19 kuuluvan 
synteettikuitunuoran tuonnissa. 
2. Polkumyyntitullin määrä vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -
nettohinnasta on seuraava: 
- Garware Wall Ropes Ltd: 53,0 % (Taric-lisäkoodi 8755) 
- Muut valmistajat: 82,0 % (Taric-lisäkoodi 8900). 
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja 
määräyksiä. 
2 artikla 
Kannetaan lopullisesti asetuksen (EY) N:o 18/98 mukaisesti väliaikaisen 
polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otetun tullin 
määrän mukaisina. 
-21 
3 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan 
kaikissa jäsenvaltioissa. " 
Tehty Brysselissä 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
22-
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 343 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 02 11 10 
Luettelonumero : CB-C0-98-351-FI-C 
ISBN 92-78-36822-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
M