[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 13.9.2007

KOM(2007)519 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

Vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 2006 {SEC(2007)1153}

KOMISSION KERTOMUS

Vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 2006(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

JOHDANTO

Tässä vuosikertomuksessa selostetaan tutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) alan tapahtumia ja toimia vuoden 2006 aikana. Kertomus on laadittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 173 artiklan[1] ja kuudennesta puiteohjelmasta tehdyn päätöksen[2] 4 artiklan mukaisesti.

Kertomuksen liitteenä on komission yksiköiden valmisteluasiakirja, joka sisältää yksityiskohtaisempia tietoja sekä tilastoja. Kertomuksen keskeisissä luvuissa selostetaan vuoden 2006 aikana toteutettuja toimia ja niistä saatuja tuloksia sekä TTK-toiminnan kehittymistä Euroopan unionin jäsenvaltioissa.

YHTEISÖN TUTKIMUSTA JA TEKNOLOGIAN KEHITTÄMISTÄ KOSKEVAT TOIMET

Poliittinen kehitys

Tutkimus ja koko osaamisen kolmio (tutkimus, koulutus ja innovointi) on uudistetun Lissabonin strategian kulmakivi. Euroopan tutkimuspolitiikka kokonaisuutena saavutti vuodelle 2006 asetetut tavoitteensa, joilla on määrä antaa uutta pontta vaurauden lisääntymiselle, kestävälle kehitykselle ja kilpailukyvyn paranemiselle sekä vakaudelle ja turvallisuudelle. Nämä tavoitteet liittyvät seitsemännen puiteohjelman käynnistämiseen, kuudennen puiteohjelman päättämiseen ja eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamiseen tähtääviin poliittisiin aloitteisiin.

Komission lainsäädäntö- ja työohjelmassa 2006 korostettiin tarvetta vapauttaa Euroopan potentiaalia panemalla politiikat tehokkaasti täytäntöön sekä noudattamalla paremman sääntelyn periaatteita. Vuonna 2006 toteutettiin edelleen yhdennettyä innovointia ja tutkimusta koskevaa toimintasuunnitelmaa. Vuonna 2005 hyväksytyssä toimintasuunnitelmassa vaaditaan Euroopan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan edellytyksien huomattavaa parantamista muun muassa järjestämällä uudelleen valtiontukia, parantamalla teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa, lisäämällä tutkimusrahoitusta, perustamalla innovaatiokeskuksia sekä tehostamalla korkeakoulujen ja yritysmaailman kumppanuutta. Barcelonassa asetetun 3 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi on ehdottomasti parannettava yksityisen sektorin edellytyksiä investoida t&k- ja innovaatiotoimintaan.

Komissio hyväksyi syyskuussa ja neuvosto vahvisti marraskuussa 2006 EU:n laajapohjaisen innovaatiostrategian, jonka avulla osaamiseen investoiminen on määrä saada näkymään innovatiivisina tuotteina ja palveluina. Strategia käsittää kymmenen ensisijaista toimenpidettä, joista kuusi liittyy välittömästi tutkimukseen. Yksi ensisijaisista toimenpiteistä on Euroopan teknologiainstituutin (EIT) perustaminen. EIT:n on tarkoitus edistää yhteisön ja jäsenvaltioiden innovaatiokapasiteetin kehittämistä. Se täydentää yhteisön ja jäsenvaltioiden nykyistä politiikkaa ja aloitteita edistämällä osaamisen kolmion integrointia koko EU:ssa. Kesäkuussa 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota esittämään virallisen ehdotuksen EIT:n perustamisesta. Komissio esitti EIT:tä koskevan ehdotuksensa 18. lokakuuta 2006. Joulukuun 14.–15. päivänä 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi selkeän toimeksiannon, jonka mukaan EIT-ehdotuksesta keskustellaan perusteellisesti neuvostossa ja keskustelut saatetaan päätökseen vuoden 2007 loppuun mennessä. Ensisijaisiin toimenpiteisiin kuuluu lisäksi innovointia tukevia edelläkävijämarkkinoita koskevan strategian kehittäminen, jota ehdotettiin Suomen entisen pääministerin Esko Ahon johdolla toimineen asiantuntijaryhmän raportissa ”Innovatiivisen Euroopan luominen”. Ahon ryhmä, joka perustettiin lokakuussa 2005 pidetyn Hampton Courtin huippukokouksen jälkeen, antoi raporttinsa tammikuussa 2006.

Laajapohjaisen innovaatiostrategian painopisteisiin kuuluu myös avointen, yhtenäisten ja kilpailuun perustuvien työmarkkinoiden luominen tutkijoille. Vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa arvioitiin, millä tavalla eurooppalaiseen tutkimusalueeseen liittyvä liikkuvuusstrategia, ”Yksi ammatti, monta uraa” -tiedonanto sekä eurooppalaisesta tutkijoiden peruskirjasta ja tutkijoiden työhönoton säännöstöstä annetut suositukset ovat edistäneet Euroopan sisäistä, kansainvälistä sekä julkisen ja yksityisen sektorin välistä liikkuvuutta sekä tutkijoiden urakehitystä uran kaikissa vaiheissa. Muita painopisteitä, jotka tukevat aktiivisesti Lissabonin prosessia, ovat julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välisen tietämyksen siirron edistäminen, jota koskevia suuntaviivoja ja suosituksia valmistellaan, uudet suuntaviivat tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnan valtiontuelle, t&k-toimintaa tukevien verokannustimien tehokkaampi käyttö sekä käsikirja kaupallisista julkisista hankintamenettelyistä, joilla voidaan vauhdittaa t&k- ja innovaatiotoimintaa. Lissabonin strategian kannalta merkittävä saavutus vuonna 2006 oli myös jäsenvaltioiden välinen sopimus t&k-menoja koskevien kansallisten tavoitteiden asettamisesta. Kyseiset tavoitteet on liitetty maaliskuussa 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiin.

Lisäksi on annettu tiedonanto ”Tuloksia korkeakoulujen nykyaikaistamisesta: Koulutus, tutkimus ja innovaatiot” ja kehitetty Euroopan tutkimusinfrastruktuureja koskevaa strategiaa.

Kansainvälinen lämpöydinkoereaktori (ITER) on erittäin merkittävä TTK-politiikan aloite. ITER-prosessi käynnistettiin toukokuussa 2006 ja neuvosto teki asiaa koskevan päätöksen syyskuussa, minkä jälkeen osapuolet (EU, USA, Kiina, Intia, Venäjä, Japani ja Etelä-Korea) allekirjoittivat Pariisissa marraskuussa 2006 sopimukset ITER-organisaation perustamisesta ja organisaation erioikeuksista ja vapauksista sekä järjestelyn, joka koskee sopimuksen tilapäistä soveltamista. EU ja Japani ovat kehittäneet pidemmälle ITERiin ja fuusioenergiaan liittyvää erityiskumppanuuttaan ja varsinkin molempien osallistumista laajemman lähestymistavan mukaisiin täydentäviin toimiin, jotka toteutetaan Japanissa. Joulukuussa 2006 päästiin myös poliittiseen sopimukseen eurooppalaisen yhteisyrityksen yhtiöjärjestyksestä.

Alkuvuodesta 2007 hyväksyttiin myös EU:n strateginen energiakatsaus, joka on osa päästöjen vähentämiseen 2000-luvulla tähtäävää yhdennettyä energia- ja ilmastonmuutospakettia ja jossa tutkimuksella on merkittävä asema.

Muita kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä saavutuksia ovat suositukset neuvoston päätöksiksi, joilla komissio valtuutetaan neuvottelemaan Israelin ja Sveitsin kanssa tiede- ja teknologiasopimukset, joilla kyseiset maat assosioidaan seitsemänteen puiteohjelmaan, ja ehdotus neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta allekirjoittamaan EY:n ja Korean välinen tiede- ja teknologiasopimus sekä allekirjoittamaan ja tekemään Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) ja Korean välinen fuusioenergian tutkimusta koskeva yhteistyösopimus. Kehittyneiden ydinenergiajärjestelmien alalla komissio allekirjoitti asiakirjan Euratomin liittymisestä neljännen sukupolven ydinreaktoreita käsittelevän kansainvälisen foorumin jäsenten väliseen puitesopimukseen, minkä jälkeen virallinen liittyminen tapahtui toukokuussa 2006. Älykkäiden tuotantojärjestelmien osalta komissio hyväksyi ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jossa annetaan valtuudet tehdä uudistettu ja muutettu t&k-toimintaa koskeva sopimus EY:n ja Australian, Kanadan, Norjan, Sveitsin, Korean, Japanin sekä Yhdysvaltojen välillä.

Kohti seitsemättä tutkimuspuiteohjelmaa

EY:n seitsemännen TTK-puiteohjelman sekä Euratomin seitsemännen ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelman hyväksyminen ja käynnistäminen on eurooppalaisen tutkimuksen kannalta merkittävä saavutus. Vuosia kestäneen valmistelutyön ja tiiviiden neuvottelujen jälkeen hyväksyttiin keskeiset rahoitus- ja lainsäädäntövälineet, joiden avulla komissio pystyy osaltaan edistämään eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista vuosina 2007–2013. Neuvosto ja Euroopan parlamentti lainsäätäjinä hyväksyivät 18. ja 19. joulukuuta 2006 säädökset, jotka annetaan puiteohjelmista, niiden täytäntöönpanemiseksi toteutettavista erityisohjelmista sekä säännöistä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista seitsemännen puiteohjelman toimiin ja tutkimustulosten levittämistä.

Seuraavat erityisohjelmat hyväksyttiin 19. joulukuuta: Yhteistyö, Ideat, Ihmiset, Valmiudet ja Euratomin erityisohjelma sekä kaksi Yhteisen tutkimuskeskuksen toteuttamaa erityisohjelmaa. Tutkimusyhteistyö on edelleen keskeistä toimintaa, ja useimpien ensisijaisten aihealueiden vakaana perustana on edellisistä puiteohjelmista saatu kokemus. Aihealueet vastaavat niitä keskeisiä tietämyksen ja teknologian osa-alueita, joilla on lisättävä huippututkimusta, jotta voitaisiin vastata Euroopan kohtaamiin sosiaalisiin ja taloudellisiin sekä kansanterveyttä, ympäristöä ja teollisuutta koskeviin haasteisiin. Aihealueet ovat terveys; elintarvikkeet, maatalous, kalatalous ja bioteknologia; tieto- ja viestintäteknologia; nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat; energia; ympäristö; liikenne; yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet; avaruus sekä turvallisuus. Uudet ratkaisut kuten Euroopan tutkimusneuvosto, yhteiset teknologia-aloitteet ja mittavat infrastruktuuri-investoinnit ovat erityisen tärkeitä, samoin kuin jatkuva pyrkimys estää ”aivovientiä” Euroopasta ja tukea ”aivotuontia”. Tutkimusvalmiuksiin liittyvä ohjelma, jossa pyritään hyödyntämään lähentymisalueiden huippututkimusta, sekä Euroopan investointipankin lainojen saantia helpottava riskinjakorahoitusväline ovat myös merkittäviä uusia elementtejä.

Tieteen eturintamassa olevaa tutkimusta tukevan eurooppalaisen elimen, Euroopan tutkimusneuvoston, perustaminen on edennyt. Tälle uutta dynaamista kehitystä edustavalle elimelle on myönnetty merkittävät määrärahat ja tieteellistä hallinnointia koskeva riippumattomuus. Euroopan tutkimusneuvosto koostuu tieteellisestä neuvostosta ja sitä tukevasta täytäntöönpanojaostosta. Tieteellistä strategiaa kehitetään Euroopan tutkimusneuvoston tieteellisen neuvoston antamien suuntaviivojen mukaisesti. Ensimmäinen Ideat-ohjelman täytäntöönpanoon liittyvä ehdotuspyyntö on käynnistetty, ja Euroopan tutkimusneuvoston toiminnallisia järjestelyjä valmistellaan.

Seitsemännen puiteohjelman odotetaan lisäävän merkittävästi vaurautta ja hyvinvointia Euroopassa. On erittäin tärkeää varmistaa oikeudenmukaiset ja tasapainoiset mahdollisuudet osallistua seitsemänteen puiteohjelmaan, jotta luottamus yhteistyöhön yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi paranee. Yksinkertaistaminen on todettu onnistumisen ehdottomaksi edellytykseksi, ja kaikkia sidosryhmiä onkin kehotettu esittämään ideoitaan ja kannanottojaan avoimessa kuulemismenettelyssä. Kaikkein ilmeisin väline yksinkertaistamiseen ovat osallistumissäännöt, jotka on laadittu mahdollisimman tehokkaiksi ja helppokäyttöisiksi.

Cordis-palvelut on siirretty kokonaisuudessaan uudelle Europa-verkkosivustolle (http://cordis.europa.eu) ja niitä on uudistettu seitsemännen puiteohjelman käynnistämisen myötä liittämällä mukaan komission 21. joulukuuta 2006 hyväksymät erityisohjelmien ensimmäiset vuosittaiset työohjelmat ja seuraavana päivänä julkaistut 42 ensimmäistä ehdotuspyyntöä. Seitsemännen puiteohjelman alettua Cordis-palvelut ovat ehdotuspyyntöjen ainoa luotettava lähde, sillä EUVL:ssä julkaistaan vastedes ainoastaan viittaukset seitsemännen puiteohjelman ehdotuspyyntöihin.

Kuudennen puiteohjelman täytäntöönpano

Vuonna 2006, jolloin tehtiin kuudennen puiteohjelman (2002–2006) viimeiset rahoitussitoumukset, edistyttiin huomattavasti kaikkien uudistettuihin työohjelmiin kuuluvien alojen ja horisontaalisten teemojen osalta. Useimmat ehdotuspyynnöt julkaistiin suunnitellulla tavalla, ja ehdotusten arviointien jälkeen käytiin viimeiset kuudenteen puiteohjelmaan kuuluvat sopimusneuvottelut. Ponnisteluja parhaiden tutkijoiden ja innovatiivisimpien yritysten, organisaatioiden ja instituutioiden – Euroopan tutkimusalueen rakenteiden luomisen kannalta merkittävimpien toimijoiden – houkuttelemiseksi jatkettiin. Siinä onnistuttiin parhaiten Marie Curie -apurahojen ja ERA-NET-järjestelmän avulla. Useita tuhansia ryhmiä INCO-ohjelman 99:ssä kumppanimaassa on osallistunut kuudennen puiteohjelman mukaisiin toimiin sen kaikilla aihealueilla. Näihin lukeutuu myös kansainvälisiä yhteistyötoimia, jotka liittyvät erilaisiin kansainvälisiin sitoumuksiin, kuten vuosituhannen kehitystavoitteisiin sekä biologista monimuotoisuutta ja aavikoitumista koskeviin yleissopimuksiin.

Biotieteiden, genomitutkimuksen ja bioteknologian alalla jatketaan mittavia toimenpiteitä Euroopan maiden ja kehitysmaiden välisen kliinisiä kokeita koskevan yhteistyökumppanuuden (EDCTP) puitteissa aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi. Elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta koskevista toimista useimmat liittyvät tietopohjaisen biotalouden täytäntöönpanon perustan luomiseen. Nanotieteiden ja -teknologioiden vastuulliseen kehittämiseen tähtäävän toimintasuunnitelman toteuttaminen on edennyt ”Tavoitteena eurooppalainen nanoteknologiastrategia” -tiedonannon antamisen jälkeen. Suurta lisäarvoa tuottavaan tutkimukseen ja innovointiin perustuvaa eurooppalaista valmistusteollisuutta käsittelevän foorumin odotetaan vauhdittavan teollisuuden rakennemuutosta Euroopassa. Ympäristöteknologioita koskevan toimintasuunnitelman toteuttaminen jatkuu, ja varsinkin kestävään tuotantoon ja kulutukseen tähtäävään politiikkaan kuuluvia toimia kehitetään. Globaalimuutokseen, ekosysteemeihin ja kestäviin energia- ja liikennejärjestelmiin kohdistuva tutkimus on edelleen tarjonnut merkittäviä aineksia EU:n kestävän kehityksen strategian uudistamiselle ja useille muille EU:n strategioille, kuten merenkulun strategialle, GEOSS-järjestelmälle (maailmanlaajuinen maanhavainnointijärjestelmä) sekä ympäristöterveystoimintasuunnitelmalle.

Useita eri aloja kattavien 31 eurooppalaisen teknologiayhteisön osalta on edistytty merkittävästi. Näitä aloja ovat muun muassa terästeknologia, lentoliikenne, vesi, vetyteknologia, aurinkoenergia, nanoelektroniikka, vastavuoroinen oppiminen sekä tulevaisuudentutkimus. Teknologiayhteisöjen laatimien strategisten tutkimuslinjausten avulla voidaan vahvistaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Yhteisissä teknologia-aloitteissa käytettävä oikeudellinen rakenne mahdollistaa julkisen ja yksityisen sektorin väliset pitkäaikaiset kumppanuudet, joilla varmistetaan Euroopan johtoasema keskeisillä teknologian aloilla. Parhaillaan tarkastellaan kuuden yhteisen teknologia-aloitteen perustamista (innovatiiviset lääkkeet, nanoelektroniikka, ilmailu ja lentoliikenne, vety ja polttokennot sekä ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seuranta). Hankkeissa on mukana keskeisiä yrityskumppaneita, ja niitä kehitetään marraskuussa 2006 esitetyn etenemissuunnitelman pohjalta.

Osoituksena kyvystä vastata yllättäviin haasteisiin ovat kiireellinen ehdotuspyyntö lintuinfluenssasta johtuvassa kriisitilanteessa sekä influenssapandemiaan liittyvä työ. Politiikan tarpeita palvelevaa tutkimusta toteutetaan menestyksekkäästi Yhteisen tutkimuskeskuksen suorilla toimilla ja politiikan alojen tieteellisen tuen hankkeilla, jotka liittyvät useisiin EU-politiikan aloihin, muun muassa ympäristöön, kestävään kehitykseen, terveydenhuoltoon, maatalouteen ja kalatalouteen.

Monitieteellinen toimintasuunnitelma, joka kattaa muun muassa synteettisen biologian ja mahdottoman mittaamisen, on saanut laajaa tunnustusta laadustaan ja innovatiivisuudestaan Uusi ja esiin nouseva tiede ja teknologia –toimen (NEST) täytäntöönpanon myötä.

Tietämyksen alueet -pilottitoimen jatkaminen ja alueellisten osaamiskeskittymien välistä kansainvälistä yhteistyötä koskevan uuden toimen (Tietämyksen alueet 2) kehittäminen ovat vahvistaneet eurooppalaisen tutkimusalueen alueellista ulottuvuutta.

Tutkimusinfrastruktuurien osalta on tuettu useilla eri tavoilla sellaisen eurooppalaisen lähestymistavan kehittämistä, joka edistää uusien laitosten perustamista ja nykyisten infrastruktuurien käyttöä ja parantamista. Tukea on myönnetty erityisesti ESFRI:n (tutkimusinfrastruktuureja käsittelevän eurooppalaisen strategiafoorumin) strategisia toimia varten. ESFRI on osallistunut ennen kaikkea seuraavien 10–20 vuoden aikana tarvittavia tutkimusinfrastruktuureja koskevan ensimmäisen eurooppalaisen kehittämissuunnitelman laadintaan. Lokakuussa 2006 julkaistussa kehittämissuunnitelmassa yksilöidään 35 infrastruktuurihanketta. Kehittämissuunnitelma on laadittu kaksi vuotta kestäneiden intensiivisten kuulemisten ja vertaisarviointien pohjalta.

Hiili- ja terästutkimusrahaston (RFCS) osalta valmistellaan RFCS:n tutkimusohjelman monivuotisia teknisiä suuntaviivoja koskevaa neuvoston päätöstä, jolla teknisiä suuntaviivoja tarkistetaan ensimmäisen kerran.

Aiempien puiteohjelmien, etenkin viidennen puiteohjelman, aikana käynnistettyjen useiden toimien tieteellinen, tekninen, oikeudellinen ja taloudellinen seuranta on jatkunut ja monia hankkeita on saatettu loppuun. Niiden tieteellisiä ja teknisiä tuloksia ja sosioekonomisia vaikutuksia arvioidaan meneillään olevassa monivuotisessa arviointiohjelmassa, jotta niitä voitaisiin hyödyntää mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti innovointi- ja päätöksentekoketjussa. Teknologian käyttöönottosuunnitelmien odotetaan auttavan tietämyksen muuttamisessa taitotiedoksi sekä helpottavan innovointia ja pääoman muodostamista.

JÄSENVALTIOISSA TAPAHTUNUT KEHITYS JA AVOIMEN KOORDINOINTIMENETELMÄN SOVELTAMINEN

Tutkimus ja tarkistettu Lissabonin strategia

Lissabonin strategian käynnistyttyä uudelleen vuonna 2005 kaikki toimijat ovat uudistaneet sitoumuksensa pyrkiä aktiivisesti rakentavaan talousuudistusohjelmaan. Jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien ensimmäinen täytäntöönpanovuosi oli vuosi 2006. Jäsenvaltioiden asettamat kansalliset t&k-investointitavoitteet antavat viitteen siitä, miten paljon jäsenvaltiot aikovat panostaa Lissabonin ja Barcelonan tavoitteisiin yleensä, ja niitä on käytetty välineenä poliittisten päättäjien huomion kiinnittämiseksi niihin rakenteellisiin muutoksiin, joita tarvitaan t&k- ja innovaatioprosesseihin vaikuttavien tekijöiden optimoimiseksi.

Vaikka useimmat jäsenvaltiot ovat vuonna 2006 osoittaneet todella sitoutuneensa panemaan uudistusohjelmansa täytäntöön ja suurin osa jäsenvaltioista on jo laatinut t&k-politiikkaa koskevan johdonmukaisen strategian, joissakin jäsenvaltioissa tarvitaan vielä uusia poliittisia aloitteita. Lissabonin strategialle annettu uusi sysäys tarjoaa mahdollisuuden todelliseen läpimurtoon, mutta siihen vaaditaan lujempaa sitoutumista ja politiikan nopeampaa uudistamista ja täytäntöönpanoa.

Julkisen päätöksenteon vipuvaikutuksen tehostaminen t&k-toimintaan kohdistuvien yksityisten investointien lisäämiseksi on yhä suuri haaste. Tässä suhteessa olennaisen tärkeää on tutkimuksen huippuosaamiskeskusten vahvistaminen, julkisen ja yksityisen sektorin välisten pitkäaikaisten kumppanuuksien edistäminen sekä julkisen tutkimusperustan ja yksityisten yritysten välisen yhteistyön ja tietämyksen levittämisen parantaminen. Samalla on uudistettava julkista tutkimusperustaa, jotta sen tieteellistä laatua voitaisiin parantaa ja se voisi vastata paremmin yksityisen sektorin tarpeisiin. Lisäksi on kannustettava tarkastelemaan t&k- ja innovaatiotoimintaa suunnitelmallisemmin, jotta t&k- ja innovaatiotoiminnan kannalta suotuisan liiketoimintaympäristön luomisessa voidaan hyödyntää synergiaa muiden politiikan alojen kanssa.

Eteneminen kohti 3 prosentin tavoitetta

T&k-toimintaan osoitettujen rahoitusvarojen määrä indikoi, missä määrin jäsenvaltio on sitoutunut uuden tietämyksen tuottamiseen ja hyödyntämiseen, ja se on myös tekijä, joka määrää maan innovaatiosuorituskyvyn. Kuten kuva 3.1 osoittaa, maiden innovaatiosuorituskykyä mittaava innovaatiotoiminnan kokoomaindeksi korreloi voimakkaasti t&k-intensiteetin kanssa. T&k-intensiteetti ei näin ollen ainoastaan mittaa innovointiin panostamista, vaan se on mahdollisesti myös yksi tärkeimmistä innovoinnin määrään vaikuttavista tekijöistä.

Vuonna 2005 EU:n t&k-intensiteetti oli 1,84 prosenttia BKT:sta, eli vuosien 2001–2002 paikalleen seisahtamisen jälkeen kasvua ei ole havaittavissa. On kuitenkin syytä huomata, että viimeisimmät käytettävissä tiedot ovat yhä ajalta, joka edeltää jäsenvaltioiden Lissabonin strategian uudelleenkäynnistämisen yhteydessä tekemää uutta sitoumusta.

Jäsenvaltiot voidaan t&k-intensiteetin suhteen jakaa kolmeen eri ryhmään. Ensimmäisen ryhmän muodostavat maat, joiden t&k-intensiteetti on yli 2,4 prosenttia BKT:sta (Ruotsi, Suomi, Tanska, Saksa ja Itävalta) ja jotka ovat jo merkittävästi edistyneet tietoperustaisen talouden luomisessa. Toiseen ryhmään kuuluvat maat, joiden intensiteetti on lähellä EU:n keskiarvoa eli 1,5 – 2,1 prosenttia BKT:sta (Ranska, Belgia, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta, Luxemburg), mikä on osoitus kyseisten maiden talouden muuttumisesta, mutta kehitysvauhdin olisi oltava nopeampi. Kolmas ja suurin ryhmä ovat maat, joiden t&k-intensiteetti on alle 1,5 prosenttia BKT:sta (ryhmän keskinäiset erot ovat tosin suuret), mikä kertoo siitä, että kyseisten maiden on vielä lisättävä uudistuksia parantaakseen osaamispohjaansa.

Kuva 3.1: Innovaatiotoiminnan kokoomaindeksi ja t&k-intensiteetti

[pic]

Lähde t&k-intensiteetin osalta: tutkimuksen pääosasto – tilastotiedot: Eurostat/OECD.

Huomaa: t&k-intensiteettiä koskevat tiedot ovat vuodelta 2004 seuraavien maiden osalta: IT, NL, RO, UK, HR, TR, IS, CH, US, JP; tiedot AT:n ja FI:n osalta ovat vuodelta 2006.

Lähde innovaatiotoiminnan kokoomaindeksin osalta: Euroopan innovaatioiden tulostaulu 2006.

Vertaamalla jokaisen jäsenvaltion osalta vuoden 2000 jälkeen (2000–2005) todettua t&k-intensiteetin vuosittaista kasvuvauhtia siihen kasvuvauhtiin, joka tarvittaisiin kansallisen tavoitteen saavuttamiseksi, voidaan arvioida tavoitteiden vaativuutta (ks. kuva 3.2). Vain muutamissa maissa (Itävalta, Tanska, Irlanti, Saksa, Suomi) kasvuvauhti on ollut viime aikoina riittävän suuri viemään maat huomattavasti lähemmäksi tavoitteitaan. Kaikissa muissa maissa on toimintaa on tehostettava huomattavasti, jotta ne pystyisivät kehittymään tavoitteidensa mukaisesti. Niiden maiden, joiden keskimääräinen kasvuvauhti on viime aikoina ollut negatiivinen, on ensiksi käännettävä laskeva kehityssuunta nousevaksi. Maiden asettamat tavoitteet ovat siksi erittäin vaativia ja eteneminen niiden suuntaan vaatii merkittäviä ja tavoitteisiin nähden oikean laajuisia uudistuksia t&k-politiikassa.

Kuva 3.2: T&k-intensiteetti: keskimääräinen vuotuinen kasvu (%) 2000–2005 ja vuoden 2010 tavoitteen saavuttamiseen tarvittava keskimääräinen vuotuinen kasvu (%)

[pic]

Avoin koordinointimenetelmä

Jäsenvaltioiden t&k-toimintaan liittyvien politiikkayhdistelmien viimeaikaisen kehityksen tarkastelusta käy yleisesti ilmi, että jäsenvaltioissa on asetettu useita samansuuntaisia tavoitteita ja haasteita. Jäsenvaltiot ottavat suoraan tai epäsuorasti mallia Euroopan tasolla käydystä keskustelusta (esimerkiksi avoimen koordinointimenetelmän kautta tai komission tiedonantojen seurauksena) tai ne tunnistavat ja ottavat käyttöön muissa jäsenvaltioissa havaittuja hyviä käytäntöjä.

CREST-komitea (tieteen ja tekniikan tutkimuskomitea) antoi heinäkuussa 2006 loppukertomuksensa avoimen koordinointimenetelmän soveltamisen toisesta vaiheesta. CREST vahvisti, että soveltamalla avointa koordinointimenetelmää voidaan edelleen merkittävästi vahvistaa ja johdonmukaistaa jäsenvaltioiden politiikkaa niin, että Lissabonin ja Barcelonan tavoitteiden saavuttaminen on mahdollista. CREST kehotti kertomuksessaan jäsenvaltioita soveltamaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa tutkimus- ja innovaatiopolitiikan laadinnassa varmistamalla muun muassa, että sekä politiikan hallinto että täytäntöönpano otetaan tarkastelussa huomioon. T&k-toimintaa edistäviä verotoimenpiteitä käsittelevän CREST-ryhmän päätelmiä käytettiin lähteenä komission tiedonannossa, jossa käsiteltiin verokannustimien parempaa hyödyntämistä t&k-toiminnan stimuloimiseksi.

CREST päätti jatkaa avoimeen koordinointimenetelmään liittyvää työtään käynnistämällä sen kolmannen vaiheen ja aloitti keskustelut sopivien aiheiden valitsemiseksi. Aiheiksi valittiin CREST-valtuuskuntien enemmistöä kiinnostaneet aiheet (t&k-toimintaa tukevat politiikkayhdistelmät, rakennerahastojen ja puiteohjelman koordinointi, palvelualojen t&k, t&k-toiminnan kansainvälistyminen), joiden osalta jäsenvaltiot olivat selvästi osoittaneet olevansa valmiita ottamaan prosessin hoitoonsa ja johtamaan keskusteluja niin, että ne johtavat näkyviin tuloksiin.

T&k-politiikkaan liittyvien erityiskysymysten käsittelyn lisäksi CREST järjesti marraskuussa 2006 vastavuoroisen oppimisen tilaisuuden kansallisten uudistusohjelmien ja niitä koskevien vuoden 2006 seurantaraporttien pohjalta. Sitä käsittelevässä kertomuksessaan CREST totesi, että Lissabonin strategian uudelleen käynnistämisellä on ollut myönteisiä vaikutuksia, ja kehotti poliittisia päättäjiä pitämään kiinni sitoutumisestaan Lissabonin uudistushankkeeseen. T&k-politiikkaan liittyen CREST totesi, että jäsenvaltioiden olisi sitouduttava jatkuvasti mukauttamaan politiikkaansa, painopisteitään ja strategioitaan uusia haasteita vastaaviksi sekä harkittava koordinoituja toimia muiden jäsenvaltioiden kanssa tai yhteisön tasolla. CREST totesi lisäksi, että tieteen ja elinkeinoelämän välisen kulttuurikuilun umpeen kuromiseksi on vielä tehtävä paljon töitä ja että akateemisen ympäristön kilpailukykyä on parannettava.

TULEVAISUUDENNÄKYMÄT

Kaikki saavutettu edistys pohjusti tietä vuodelle 2007, jolloin seitsemättä puiteohjelmaa aletaan toteuttaa ja eurooppalaista tutkimusaluetta viedään voimakkaasti eteenpäin.

Eurooppalaisen tutkimusalueen uusia haasteita ja tulevaisuudennäkymiä koskevan keskustelun käynnistämiseksi aloitettiin valmistelutyöt vuoden 2006 loppupuoliskolla. Tämän työn pohjalta annettiin 4. huhtikuuta 2007 vihreä kirja ”Eurooppalainen tutkimusalue: uudet näköalat” (KOM(2007) 161). Siihen perustuva laaja keskustelu ja julkinen kuuleminen on parhaillaan käynnissä koko Euroopassa. Keskusteluun ja kuulemiseen perustuvia uusia aloitteita on määrä ehdottaa vuonna 2008.

LISÄTIEDON LÄHTEITÄ

Tarkempia tietoja on saatavilla tämän kertomuksen liitteenä olevasta komission valmisteluasiakirjasta. Lisäksi lisätietoja on seuraavissa julkisissa lähteissä:

- puiteohjelman ja sen erityisohjelmien vuotuiset seurantaraportit, joissa esitetään tiivis ja puolueeton yhteenveto siitä, miten ohjelmien toteuttamiseksi suoritettavissa toimenpiteissä on edistytty ja miten laadukkaita toimenpiteet ovat olleet;

- viisivuotisarviointiraportit, joissa tarkastellaan yhteisön tutkimustoimien toteutusta ja saavutuksia edellisten viiden vuoden aikana;

- vuosittain julkaistavat keskeisiä tunnuslukuja koskevat Key Figures -raportit, joissa käytetyt indikaattorit kuvaavat Euroopan tilannetta tieteen, teknologian ja innovoinnin suhteen;

- Tiedettä ja teknologiaa koskevat Eurostatin tilastot ( Statistics on Science and Technology in Europe ), jotka sisältävät alueellisesti eriteltyjä tilastoja t&k-budjeteista, t&k-menoista, t&k-henkilöstöstä ja jäsenvaltioissa myönnetyistä patenteista;

- yhteisön TTK-ohjelmien yhteydessä julkaistut selvitykset ja analyysit, joissa tarkastellaan näihin ohjelmiin kuuluvien TTK-alojen kysymyksiä.

Suurin osa näistä asiakirjoista on saatavissa tai tilattavissa seuraavilta komission Internet-sivuilta:

- Euroopan unionin portaali, EUROPA: http://europa.eu/index_en.htm

- CORDIS-verkkosivut, joilla on laajasti tietoa TTK-puiteohjelmasta: http://cordis.europa.eu

- komission tutkimuksen pääosaston verkkosivut:

- http://ec.europa.eu/dgs/research/index_en.html

- komission tietoyhteiskunnan pääosaston verkkosivut:

- http://ec.europa.eu/dgs/information_society/index_en.htm

- komission yritystoiminnan ja teollisuuden pääosaston verkkosivut:

- http://ec.europa.eu/ /dgs/enterprise/index_en.htm

- komission energian ja liikenteen pääosaston verkkosivut:

- http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/index_en.html

- Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) verkkosivut: http://www.jrc.ec.europa.eu

- Eurostatin verkkosivut: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page

[1] Artiklan mukaan ”jokaisen vuoden alussa komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen. Kertomuksessa annetaan tiedot edellisen vuoden toiminnasta tutkimuksessa ja teknologisessa kehittämisessä sekä tulosten levittämisessä sekä kuluvan vuoden työohjelmasta.”

[2] Päätös N:o 1513/2002/EY (27.6.2002), 4 artikla: ”Perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisesti esitettävän vuosikertomuksen yhteydessä komissio antaa yksityiskohtaista tietoa kuudennen puiteohjelman ja erityisesti sen (…) tavoitteiden ja painopisteiden toteutumisesta. Kertomus sisältää myös rahoitusnäkökohtiin ja välineiden käyttöön liittyvää tietoa.”