Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Hoitajia ja hoitoalaa koskeva tulevaisuudensuunnitelma – paikalliset ja alueelliset mahdollisuudet vastata eurooppalaiseen haasteeseen”

(2021/C 440/11)

Esittelijä: Heinrich DORNER (AT, PES), Burgenlandin osavaltiohallituksen jäsen

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Poliittiset painopisteet

1. on tietoinen väestön ikääntymisen vaikutuksista ( 1 ) , muuttuvista yhteiskunta- ja perherakenteista, muutoksista erityistarpeisten henkilöiden tarvepohjaisessa hoidossa, nykypäivän työelämän vaatimuksista sekä näiden tekijöiden aiheuttamasta virallisten ja pääasiassa omaisten vastuulla olevien epävirallisten hoitopalvelujen tarpeen kasvusta ja toteaa samalla, että pitkällä aikavälillä on tärkeää kehittää ohjelmia, joilla edistetään aktiivisena ikääntymistä ja torjutaan ikääntyvien ihmisten psyykkisen ja fyysisen terveyden varhaista heikkenemistä. Tällaisia ohjelmia kehitettäessä olisi kiinnitettävä huomiota myös iäkkäiden ihmisten sosiaalisen osallisuuden vahvistamiseen sekä heitä palvelevan infrastruktuurin parantamiseen. Osallistumismahdollisuuksien lisääminen tukee itsenäistä elämää vanhuudenpäivinä ja auttaa torjumaan yksinäisyyttä ja sosiaalista eristäytyneisyyttä.

2. huomauttaa, että väestön ikääntymiskehitys vaikuttaa voimakkaammin maaseutualueisiin ja erityisesti väestökadosta kärsiviin tai kehityksessä jälkeen jääneisiin alueisiin, missä ikääntyneille ja huollettaville henkilöille on vaikeampi saada hoitoa ja hoidossa on tukeuduttava enemmän yhteisöpohjaisiin palveluihin. Tässä yhteydessä on tärkeää ottaa huomioon myös kielteiset vaikutukset, joita hoitajien muuttaminen vähemmän kehittyneiltä alueilta kehittyneemmille alueille tuo mukanaan, sillä se johtaa vakavaan henkilöstöpulaan ensiksi mainituilla alueilla. Komitea on tietoinen maaseutualueilla ja harvaan asutuilla alueilla ikääntyneille ja huollettaville henkilöille tarjottavien yhteisöpohjaisten palvelujen merkityksestä, sillä kyse on resursseista, joiden avulla ihmisille pyritään antamaan mahdollisuus jäädä asumaan tuttuun elinympäristöönsä ja joilla tuetaan heidän itsenäisyyttään ja riippumattomuuttaan arkiaskareiden hoidossa sekä heidän sosiaalista integroitumistaan tarjoamalla erilaista teknistä, aineellista tai taloudellista apua ja edistämällä yleistä esteettömyyttä. Ikääntymiskehitys vaikuttaa voimakkaasti myös kaupunkiseuduilla, missä iäkkäiden osuus väestöstä nousee voimakkaasti ja kasvattaa henkilöstötarvetta ja missä palvelujen infrastruktuuri (hoivakodit, tukiasuminen yms.) on rakentamatta.

3. toteaa, että hoiva-alalla on ollut terveydenhuoltoalan rinnalla ratkaisevan tärkeä rooli covid-19-kriisin aikana. Komitea kehottaakin ensisijaisena velvoitteena takaamaan hoitajille oikeudenmukaiset työolot ja -ehdot sekä asianmukaisen palkkauksen, jotta he saisivat työstään tunnustusta.

4. katsoo, että alueiden ja kuntien on jatkettava ja tarvittaessa tehostettava nykyisiä toimiaan hoito- ja hoivatyövoiman puutteen torjumiseksi, jotta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä uhkaava henkilöstöpula saadaan ehkäistyä. Tällä puutteella on vaikutusta sekä kaupunki- että maaseutualueisiin, ja huomiota olisi kiinnitettävä väestökadosta kärsiviin, syrjäisiin tai kehityksessä jälkeen jääneisiin alueisiin, missä iäkkäille ja huollettaville henkilöille tarkoitettua hoitoa on saatavilla rajallisesti. Komitea tunnustaa elämänkaariajattelun merkityksen ikääntymiseen liittyvien haasteiden ratkaisemisessa ( 2 ) , mutta nykytilanteessa, jossa terveyspalvelut ovat pandemian vuoksi ylikuormittuneita, se kehottaa Euroopan komissiota huolehtimaan siitä, että alueet ja kunnat pääsevät hyödyntämään rahoitusvälineitä suoraan, jotta ne pystyvät puuttumaan hoito- ja hoivatyövoiman puutteeseen tehokkaasti.

5. viittaa covid-19-kriisistä johtuvien, terveydenhuolto- ja hoitoalan ammattilaisten rajatylittävää liikkuvuutta hankaloittavien rajoitusten aiheuttaman äkillisen henkilöstövajeen osalta AK:n aiempiin poliittisiin suosituksiin (esimerkiksi ”terveyskäytävien” perustaminen raja-alueiden välille) ( 3 )

6. kannattaa yleistavoitetta antaa apua tarvitseville ihmisille mahdollisuus saada sellaisia hoito- ja hoivapalveluja, jotka ovat hoidollisista syistä tarpeen ja joita hoidettavat itse mieluiten haluavat.

7. katsoo, että hoito- ja hoiva-alan ammattityövoiman puute saattaa tarjota mahdollisuuden torjua työttömyyden kasvua, jota on etenkin covid-19-kriisin vaikutusten myötä odotettavissa kaikkialla Euroopassa, ja ottaa siten tärkeä askel kohti Euroopan unionin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden turvaamista. Komitea toteaa, että uusien hoitopalvelujen luominen ikääntyneitä ja huollettavia henkilöitä varten synnyttää uusia työpaikkoja, jotka auttavat elvyttämään taloutta ja edistävät osaltaan väestön pysymistä maaseutualueilla ja harvaan asutuilla alueilla. Yhteisöpohjaiset sosiaalipalvelut näillä maantieteellisesti haavoittuvilla alueilla ovat kiistaton maaseudun elinvoimaisuuteen sekä sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen vaikuttava tekijä.

8. toteaa, että hoitoalan on paitsi muututtava myös uudistuttava kokonaisuudessaan omaksumalla uusia toimintamalleja: on siirryttävä hoidosta ennaltaehkäisyyn ja osallistamiseen, hoidon laadusta elämänlaatuun, laitosympäristöstä kotiympäristöön, ammatillistamisesta yhteisten ratkaisujen etsimiseen perheiden kanssa näiden osallistamiseksi, lääketieteellisestä lähestymistavasta hoidon ja palvelujen tarjoamiseen perustuvaan lähestymistapaan, kaikkiin sovellettavasta yhdestä ainoasta mallista kunkin mahdollisuuteen valita oma elämäntapansa, järjestelmäkeskeisyydestä asiakaskeskeisyyteen, teknologian pelosta teknologian käyttöönottoon, perinteisistä ratkaisuista sellaisiin digitaalisiin ratkaisuihin, joissa ihmiset ovat etusijalla, ja kriittisten suorituskykyindikaattoreiden käytöstä ”terveen järjen käyttöön”.

9. suhtautuu myönteisesti Euroopan komission esittämän, väestön ikääntymistä käsittelevän vihreän kirjan tavoitteeseen käynnistää väestön ikääntymistä koskeva laaja periaatekeskustelu, jossa käsitellään vaihtoehtoja väestön ikääntymisen mukanaan tuomien haasteiden ja mahdollisuuksien ennakoimiseksi ja niihin vastaamiseksi. Komitea viittaa erityisesti vihreän kirjan 5.1 kohdassa esitettyihin toteamuksiin ja huomioihin ( 4 )

10. kiinnittää huomiota Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevaan toimintasuunnitelmaan ja odottaa kiinnostuneena vuodeksi 2022 kaavailtua pitkäaikaishoitoon liittyvää aloitetta. Komitea tähdentää pilarin 18. periaatetta, jonka mukaan jokaisella on oikeus kohtuuhintaisiin ja laadukkaisiin pitkäaikaishoitopalveluihin sekä varsinkin kotihoitoon ja yhteisöpohjaisiin palveluihin ( 5 )

11. toistaa Euroopan komissiolle osoittamansa kehotuksen harkita ”nuorisotakuun kaltaista Euroopan hoitotyösopimusta, jotta hoitotarpeisiin voidaan vastata soveltaen oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa hoito on keskeisellä sijalla taloudellisessa toiminnassa ja jossa lisätään terveyteen ja hoitotyöhön suunnattavia investointeja hyvinvointitaloutta koskevan strategian mukaisesti. Komitea kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sisällyttämään ILO:n yleissopimukseen nro 189 kotitaloustyöntekijöiden vaatimukset työoloista ja -ehdoista” ( 6 ) . AK kehottaa samassa lausunnossaan myös tarkastelemaan uudelleen ja kehittämään Barcelonan tavoitteita ja tekemään niistä sitovia sekä asettamaan ”täydentäviä, Barcelonan tavoitteita laajempia tavoitteita (Barcelona+), joissa otetaan huomioon ikääntyvien yhteiskuntien hoitotarpeet ja se, että hoitoala on erittäin naisvaltainen mutta alan palkkaus ei vastaa sen yhteiskunnallista arvoa”.

Tilastotietoa: taustaa ja tulevaisuudennäkymiä

12. panee merkille tämänhetkiset ennusteet, joiden mukaan vähintään 65-vuotiaiden osuus Euroopassa kasvaa nykyisestä 20 prosentista arviolta 30 prosenttiin ja 80-vuotiaiden ja sitä vanhempien osuus kaksinkertaistuu ja nousee yli 13 prosenttiin vuoteen 2070 mennessä ( 7 ) . Näin ollen yli 65-vuotiaiden määrä kasvanee 87 miljoonasta yli 150 miljoonaan ja yli 80-vuotiaiden määrä 23 miljoonasta 62 miljoonaan.

13. on tietoinen siitä, että pitkäaikaishoitoa mahdollisesti tarvitsevia oli EU:ssa 19,5 miljoonaa vuonna 2016 ja määrän odotetaan kasvavan 23,6 miljoonaan vuonna 2030 ja 30,5 miljoonaan vuonna 2050 ( 8 )

14. toteaa, että jotta nykyinen suhde eli viisi pitkäaikaishoitajaa 100:aa vähintään 65-vuotiasta kohti pysyisi edes ennallaan, alan työntekijöiden määrää on OECD-maissa lisättävä 13,5 miljoonalla vuoteen 2040 mennessä ( 9 ) . EU:n 27 jäsenvaltiossa tarvitaan jo pelkästään vuosina 2018–2030 yhteensä 11 miljoonaa terveydenhuolto- ja hoitoalan ammattilaista, jotta kasvava tarve saadaan tyydytettyä ( 10 )

15. korostaa hoitoalan tarjoavan valtavasti mahdollisuuksia työmarkkinoilla ja kiinnittää tässä yhteydessä huomiota siihen, että sosiaali- ja terveysalalla saattaa seuraavien kymmenen vuoden aikana avautua kahdeksan miljoonaa työpaikkaa ( 11 )

16. korostaa, että senioritalous ( 12 ) , joka kattaa ikääntyneiden hoito- ja hoivapalvelut, on tehokas keino torjua väestökatoa, sillä se tarjoaa välittömiä ratkaisuja ikääntymisen ja työttömyyden ongelmiin kaikkein heikoimmassa asemassa olevilla maaseutualueilla. Senioritalous tuo kilpailuetuja ja parantaa yhteenkuuluvuutta alueilla ja hyödyttää sitä kautta kaikkia asianomaisia toimijoita (kolminkertainen hyöty). Samalla useimpia Euroopan alueita jo nyt koetteleva väestön ikääntymissuuntaus muuttuu aktiiviseksi resurssiksi, joka luo työllisyyttä ja vaurautta ja muuttaa stereotypioita sekä lähestymistapoja, jotka kaipaavat työstämistä.

Paikallinen ja alueellinen merkitys

17. katsoo, että Euroopan unionin kuntien ja alueiden on keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä uhkaavan henkilöstöpulan vuoksi pureuduttava hoito- ja hoivatyövoiman puutteen syihin. Tämä koskee erityisesti niitä alueita, joiden järjestelmät ovat riippuvaisia naapurimaista tulevasta työvoimasta ja joutuneet kärsimään äkillisestä henkilöstövajeesta, kun rajoja on pandemian vuoksi suljettu.

18. on tietoinen Euroopan sisäisistä viralliseen ja pääasiassa omaisten vastuulla olevaan epäviralliseen hoitoon liittyvistä alueellisista eroista ja painopisteistä ( 13 ) ja kannattaa palvelutarjonnan laajaa kirjoa ja erilaisia alueellisia ratkaisuja kulloistenkin hoitotarpeiden tyydyttämiseksi.

19. pitää suotavana alueiden verkostoitumista Euroopan laajuisesti ja kannustaa niitä edistämään yhteistä kokemustenvaihtoa sekä toimenpiteiden yhteistä, koordinoitua kehittämistä. Komitea tuo esiin alueiden ja kuntien tärkeän roolin kehitettäessä ikääntyneiden ja huollettavien henkilöiden hoitoa ja hoivaa koskevia erityistoimia, joiden tarkoituksena on parantaa yhteisöpohjaisten palveluiden saatavuutta väestön ikääntymisestä ja väestökadosta kärsivillä maaseutualueilla. Tällaisella strategialla pyritään vastaamaan tarpeeseen tarjota asianmukaista hoitoa ja hoivaa maantieteellisesti haavoittuvilla alueilla asuville väestöryhmille, joilla on muita suurempia vaikeuksia saada olennaisia yhteisöpohjaisia palveluja, joilla taataan asianmukainen sosiaali- ja terveydenhuolto heidän tavanomaisessa elinympäristössään.

Naisten tilanne

20. tähdentää sukupuolinäkökulmaan liittyen, että EU:ssa 92 prosenttia naisista tekee säännöllisesti, toisin sanoen enemmän kuin yhden päivän viikossa, palkatonta hoivatyötä ja 81 prosenttia naisista hoitaa päivittäin omaisiaan ( 14 ) ja että suurin osa terveydenhuolto- ja hoitohenkilöstöstä on naisia ( 15 ) . Tämä tilanne on erityisen korostunut, kun kyseessä ovat naiset, jotka asuvat maaseudulla ja harvaan asutussa ympäristössä, missä on todellisia vaikeuksia saada välttämättömiä terveydenhoito-, hoiva- ja sosiaalipalveluja.

21. korostaa, että Euroopassa valtaosa hoitotyöstä tehdään kotona ja siitä huolehtivat omaiset, ennen kaikkea naiset, usein ilman hoitoalan koulutusta tai asiantuntevaa ohjausta, ilman asianmukaista korvausta ja ilman sosiaaliturvaa, mikä viime kädessä pahentaa sukupuolten välistä eläke-eroa.

22. toteaa, että tarvitaan toimintapolitiikkoja ja ohjelmia, joilla pyritään vähentämään sitä, että valtaosa palkattomasta hoivatyöstä kasaantuu naisten harteille. Sekä palkatonta hoivatyötä tekevät että heidän perheenjäsenensä, jotka eivät osallistu tällaisiin hoitotehtäviin, on saatava tiedostamaan, että hoivaaminen on työtä ja että sitä olisi käsiteltävä sellaisena. Palkaton hoivatyö ei ole naisten tehtävä eikä velvoite ja sen olisi naisten taloudellisen riippumattomuuden takaamiseksi jakauduttava tasapuolisesti sukupuolten kesken, kuten sukupuolten tasa-arvoa koskevassa EU:n strategiassa todetaan.

23. toteaa, että monet naiset, jotka ovat lähtöisin matalan palkkatason maista, ovat valmiita tekemään hoito- ja hoivatyötä epävarmoista työoloista ja -ehdoista ja riittämättömästä palkasta huolimatta. Nämä naiset ovat useimmiten maahanmuuttajia, joten heidän olisi saatava kotouttamispalveluja omalla äidinkielellään sekä tietoa oikeuksista ja palveluista, joita he voivat siirtotyöntekijöinä nauttia ja käyttää. On erityisen tärkeää saattaa työntekijöiden lähettämistä koskeva direktiivi kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja varmistaa, ettei tätä erityistä työntekijäryhmää suljeta kansallisen lakisääteisen vähimmäispalkkasuojan ulkopuolelle. Komitea korostaa tähän liittyen, että ”vähimmäispalkkoja on pikaisesti ’lähennettävä ylöspäin’ myös sitä taustaa vasten, että matalat palkat ovat edelleen työllisyyden ominaispiirre Euroopan unionissa” ja että naisten osuus ”vähimmäispalkansaajista on 59 prosenttia” ( 16 ) , ja tähdentää, että EU:n on edelleen autettava jäsenvaltioita tehokkaan ja osallistavan sosiaali- ja työllisyyspolitiikan täytäntöönpanossa ja tähän tarvittavien uudistusten toteuttamisessa.

24. tähdentää tarvetta puuttua kotitalouksissa asuvien hoivatyöntekijöiden epävarmoihin työoloihin ja -ehtoihin EU:ssa. Nämä työntekijät ovat valtaosin naisia ja usein kolmansista maista tulleita muuttajia, joista osa työskentelee laittomasti paperittomina muuttajina ja osan kohdalla on kyse kiertomuutosta tai väliaikaisesta muutosta. Komitea korostaa tässä yhteydessä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean (ETSK) tapaan, että kotitalouksissa asuvia hoivatyöntekijöitä olisi kohdeltava samalla tavoin kuin muitakin alan työntekijöitä, ja kehottaa parantamaan työnantajiin kohdistettavista seuraamuksista annetun direktiivin (2009/52/EY) suojatoimia paperittomien työntekijöiden oikeuksien suojelemiseksi ja soveltamaan tinkimättä uhrien oikeuksia koskevaa direktiiviä (2012/29/EU), jotta hyväksikäytön uhreiksi joutuneita kotitalouksissa asuvia hoivatyöntekijöitä voidaan tukea tehokkaasti riippumatta siitä, mikä heidän muuttajastatuksensa on ( 17 )

Suositukset asiaankuuluville toimijoille

25. painottaa tarvetta parantaa kansalaisille suunnattua tiedotusta ja viestintää hoito- ja hoiva-alan henkilöstön nykyisestä kysynnästä, jotta aiempaa laajempi työnhakijoiden ryhmä saataisiin kiinnostumaan alasta. Näin olisi myös pyrittävä vähentämään merkittävästi sukupuolten välistä epätasapainoa ja varmistamaan, että tulevaisuudessa näissä ammateissa toimii entistä enemmän miehiä. Paikallis- ja alueviranomaiset voisivat osallistua tähän järjestämällä seminaareja ja työpajoja ja ”mainostamalla” hoito- ja hoiva-alan ammatteja nimenomaan miehille. Näin voitaisiin torjua sukupuolistereotypioita ja tietoisuuden puutetta. Tämän lisäksi olisi toteutettava yhteisiä toimia hoito- ja hoiva-alan työolojen ja -ehtojen parantamiseksi, jotta alan ammateista tulisi nykyistä houkuttelevampia myös nuorten keskuudessa ja erityisesti harvaan asutuilla alueilla tai alueilla, joiden väestö on hyvin ikääntynyttä.

26. toteaa nykyisen covid-19-kriisin valossa, että työpaikat ja hoito- ja hoivapalvelujen jatkuvuus voidaan turvata luomalla kriisinkestäviä työnantajarakenteita – tämä koskee erityisesti omistusrakenteita ja toiminnan tuottamien voittojen käyttöä.

27. tietää, että työ- ja yksityiselämän hyvä tasapaino on keskeinen tekijä, joka vaikuttaa mahdollisten uusien tulokkaiden ammatinvalintaan. Ammattihoidon alalla tarvitaankin työaikamalleja, jotka mahdollistavat perhe-elämän, vapaa-ajan ja työn yhteensovittamisen ja edistävät sitä.

28. korostaa, että paitsi fyysinen myös henkilöstön psyykkinen hyvinvointi on ratkaisevan tärkeä tekijä terveellisen työympäristön luomisessa ja ylläpitämisessä ja että henkilöstölle on siksi tarjottava asiantuntevaa tukea (esim. seurantatoimet, kohdennettu jatko- ja täydennyskoulutus ja psyykkisen hyvinvoinnin tukitoimet). Näin pyritään myös torjumaan määrätietoisesti työuupumuksen lisääntymistä alalla.

29. korostaa, että on tärkeää harkita vanhusten hoivakodeille uusia rakenteellisia vaatimuksia, jotta voidaan löytää tasapaino sekä asukkaita että työntekijöitä hyödyttävien uusien terveys- ja turvallisuusvaatimusten suhteen. Näihin kuuluvat myös infektioiden ehkäisy- ja hallintatoimenpiteet. Yleisenä tavoitteena on varmistaa optimaaliset ympäristö-, elin- ja työolot sekä otolliset olosuhteet sosiaalisten kontaktien edistämiselle.

30. katsoo, että teknisten apuvälineiden käyttö hoitotehtävissä, tehokkaassa ja kattavassa dokumentoinnissa ja moniammatillisessa viestinnässä on tärkeä keino helpottaa hoito- ja hoivahenkilöstön päivittäistä työtä.

31. korostaa digitalisaation kasvavaa merkitystä myös hoito- ja hoiva-alalla. Komitea kehottaakin tarjoamaan vanhusten hoivakodeille erityistä teknistä apua ja edistämään näin terveydenhuollon etäpalveluita keinona parantaa asukkaiden terveydenhuoltoa. Lisäksi digitaaliset välineet ja etähoitojärjestelyt, joita on pandemian aikana jo käytetty eristyksissä ja ilman perheen tosiasiallista apua olevien henkilöiden tilanteen seuraamiseksi ja valvomiseksi, yleistyvät jatkossakin. Ne parantavat ihmisten mahdollisuuksia päästä hoito- ja hoivapalvelujen piiriin. Niitä kehitettäessä on kuitenkin myös toteutettava toimenpiteitä digitaalisen kuilun kaventamiseksi kaikilla osa-alueilla, olipa sitten kyse sukupuolten välisestä, maaseudulla ilmenevästä tai ikääntyneiden kohtaamasta digitaalisesta kuilusta. Alan ammattilaisille on myös annettava koulutusta näiden uusien välineiden käytöstä täydennyskoulutusohjelmien avulla. Lisäksi on tarpeen kehittää uusia koordinoituja ja yhdennettyjä viestintäjärjestelmiä terveydenhuoltojärjestelmien, hoito- ja hoivatyöntekijöiden ja perheiden välille. On olennaisen tärkeää, että hoivakotien henkilöstöllä ja asukkailla on mahdollisuus saada koulutusta uusien viestintätekniikkojen käyttöön.

32. pitää koulutusjakson ajaksi myönnettävää taloudellista tukea keskeisenä toimenpiteenä, jolla helpotetaan asiasta kiinnostuneiden pääsyä ammattiin tai ammatinvaihtoa.

33. katsoo, että hoitajien on saatava työstään asianmukainen korvaus, joka heijastaa työn sosiaalista ja yhteiskunnallista arvoa.

34. muistuttaa Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteesta 9, joka koskee työ- ja yksityiselämän yhteensovittamista ja jossa todetaan, että vanhemmilla ja henkilöillä, joilla on hoitovelvollisuuksia, on oikeus kohtuulliseen lomaan, joustaviin työjärjestelyihin ja hoitopalveluihin. Komitea korostaa, että tämän periaatteen noudattamista voidaan edistää julkisilla tukitoimenpiteillä eli hoitajien palkkaamiseen kohdistettavilla tukimäärärahoilla tai muilla rahoitusmuodoilla. Tämä auttaisi lisäksi hoito- ja hoiva-alan työntekijöiden työolojen ja -ehtojen säännönmukaistamisessa ja parantamisessa.

35. suosittaa, että EU:n jäsenvaltiot luovat keskeiset edellytykset omaishoitajien sosiaaliselle suojelulle. Tämä koskee sekä omaishoitajien toimeentulon turvaamista että heidän sairaus-, tapaturma- ja eläketurvaansa. Omaishoitajana toimivien ei pitäisi joutua luopumaan omasta työpaikastaan, eikä julkisia etuuksia saa kytkeä työttömyysstatukseen. Päätös ryhtyä hoitamaan omaistaan on aina vaikea, eikä tarpeettomia uhrauksia pitäisi enää vaatia.

36. korostaa, että asiantunteva tuki on pääasiassa omaisten vastuulla olevan epävirallisen hoidon alalla erittäin tärkeää, jotta omaishoitajille voidaan opettaa tarvittavat taidot ja jotta voidaan myös varmistaa hoitotoimenpiteiden asianmukainen laatu. Lisäksi on tarpeen luoda järjestelyjä (esim. lyhytaikaisia sijaishoitopaikkoja), joiden avulla omaishoitajien taakkaa voidaan tarvittaessa keventää tilapäisesti.

37. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja asiaankuuluvia paikallis- ja aluetason toimijoita kuulemaan asianomaisia väestöryhmiä säännöllisin väliajoin ja hyödyntämään esiin tuotuja näkemyksiä ja niiden muutoksia tarjottavien palvelujen strategisen kehittämisen perustana.

Suositukset Euroopan komissiolle

38. kehottaa Euroopan komissiota ajantasaistamaan nykyistä vuodelta 2012 peräisin olevaa eurooppalaista pitkäaikaishoitopalvelujen laatukehystä, jotta pysytään pitkäaikaishoidon ja siihen liittyvien osaamisvaatimusten tuoreimman kehityksen mukana ja voidaan helpottaa hoitajien liikkuvuutta. Tätä varten komitea ehdottaa, että Euroopan komissio ja jäsenvaltiot ottavat käyttöön ”ikääntyneiden ja huollettavien henkilöiden ammattimaisten hoitajien” eurooppalaisen laatumerkin, jota käytetään niin laitoshoidossa kuin muualla ja jonka avulla taataan periaatteet tällaisia palveluja tarjoavien hoitajien osaamisesta ja pätevyydestä. Nykyisessä tilanteessa Euroopassa on tarpeen laatia yhteiset vertailuarvot ottamalla käyttöön yhteisesti hyväksytty ja kaikkien jäsenvaltioiden tarpeisiin soveltuva laatutodistus. Komitea korostaa, että hoidettavien henkilöiden oikeuksien sekä heidän fyysisen ja henkisen hyvinvointinsa on edelleen oltava ehdoton prioriteetti, ja tähän kuuluu myös yksinäisyyden ehkäiseminen ja torjuminen.

39. ehdottaa, että Euroopan komissio ja EU:n jäsenvaltiot harkitsevat yhteistyössä kuntien ja alueiden sekä työmarkkinapuolten kanssa asiaa koskevaa EU:n laajuista strategiaa ja yhteistä hoitajan ammatin määritelmää (joka kattaa myös kotitalouksissa asuvat hoivatyöntekijät, joiden työtä olisi pidettävä osana pitkäaikaishoitoa). Strategian avulla olisi lisättävä ihmisten tietoisuutta, myös tiedotusvälineissä toteutettavan imagokampanjan keinoin, jotta voidaan vaikuttaa siihen, että mielikuvaa terveydenhuolto- ja hoitoalan ammateista saadaan muutettua pysyvästi.

40. esittää myös, että Euroopan komissio harkitsee ehdotuksia omaishoitajien aseman tunnustamiseksi ja heidän tehokkaaksi tukemisekseen.

41. pyytää Euroopan komissiota laatimaan ehdotuksen kattavan tiedonkeruun ja -analysoinnin mahdollistavan tehokkaan järjestelmän perustamisesta, jotta jäsenvaltioille ja alueille voidaan tarjota vankka perusta tulevia alueidenvälisiä koordinointitoimia varten. Myös kotitalouksissa asuvien työntekijöiden pitkälti epävirallisesti tekemän hoitotyön olisi kuuluttava tällaisen tiedonkeruun ja -analysoinnin piiriin.

42. kehottaa Euroopan komissiota luomaan foorumin keskinäistä asiantuntemuksen vaihtoa varten ja tarjoamaan mahdollisuuden esitellä esimerkkejä hoito- ja hoiva-alan parhaista käytännöistä ja yhteisistä ohjelmista, esimerkiksi sosiaalisista hoivasuunnitelmista tai omaisiaan hoitavien perheiden tukistrategioista.

43. suhtautuu myönteisesti EU:n nykyisten ja tulevien rakennerahastojen (Euroopan sosiaalirahasto vuosina 2014–2020 REACT-EU-välineineen ja Euroopan sosiaalirahasto plus vuosina 2021–2027) tarjoamiin tukimahdollisuuksiin sekä kaudeksi 2021–2027 perustetun EU4Health-ohjelman tuomaan synergiaan ja täydentävyyteen ja korostaa näistä välineistä rahoitettavien toimien ensisijaisuutta.

44. kehottaa erityisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon liittyvä Euroopan komission työmarkkinapoliittinen ohjelma huomioon ottaen asettamaan budjettipoliittisia prioriteetteja ja osoittamaan talousarviomäärärahoja kohdennetusti terveydenhuolto- ja hoitoalan ammattityövoiman puutteen torjuntaan. Euroopan komission tulee seurata asettamiensa suositusten toimeenpanoa ja vaikuttavuutta.

Bryssel 1. heinäkuuta 2021. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Vähintään 65-vuotiaiden osuus EU:n väestöstä oli 20,6 prosenttia vuonna 2020. Tämä on 3,0 prosenttiyksikköä enemmän kuin kymmenen vuotta aikaisemmin. Eurostat, 16.3.2021, https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210316-1

(2) COM(2021) 50 final.

(3) AK:n lausunto aiheesta ”Rajatylittävän terveydenhuollon toteuttaminen ja tulevaisuudennäkymät”, COR-2019-04597.

(4) COM(2021) 50 final.

(5) COM(2021) 102 final.

(6) AK:n lausunto aiheesta ”Tasa-arvon unioni: sukupuolten tasa-arvostrategia 2020–2025”, COR-2020-02016.

(7) Kertomus väestönmuutoksen vaikutuksista, COM(2020) 241 final.

(8) COM(2021) 50 final.

(9) OECD (2020), Who Cares? Attracting and Retaining Care Workers for the Elderly,

https://www.oecd.org/els/health-systems/who-cares-attracting-and-retaining-elderly-care-workers-92c0ef68-en.htm

(10) JRC121698 – Yhteinen tutkimuskeskus (2021), Health and long-term care workforce: demographic challenges and the potential contribution of migration and digital technology.

(11) COM(2021) 50 final.

(12) Euroopan komission mukaan senioritaloudella tarkoitetaan väestön ikääntymiseen ja yli 50-vuotiaiden erityisiin tarpeisiin liittyvien kulutusmenojen ja julkisten menojen avaamia taloudellisia mahdollisuuksia.

(13) JRC121698.

(14) Euroopan tasa-arvoinstituutti (2021), Gender inequalities in care and consequences for the labour market,

https://eige.europa.eu/publications/gender-inequalities-care-and-consequences-labour-market

(15) JRC121698.

(16) AK lausunto aiheesta ”Riittävät vähimmäispalkat Euroopan unionissa”, COR-2020-05859.

(17) Euroopan talous- ja sosiaalikomitean oma-aloitteinen lausunto aiheesta ”Kotitalouksissa asuvien hoivatyöntekijöiden oikeudet”, EESC-2016-00941, asiakokonaisuus SOC/535.