EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä
Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2003, pääluokka III –
komissio
EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
—ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2003 (1),
—ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2003 –Nide I –
Konsolidoitu selvitys talousarvion toteuttamisesta ja konsolidoitu tilinpäätös (SEC(2004) 1181 –
C6-0012/2005, SEC(2004) 1182 –C6-0013/2005) (2),
—ottaa huomioon komission kertomuksen vuoden 2002 vastuuvapausmenettelyn seurannasta
(KOM(2004) 0648 –C6-0126/2004),
—ottaa huomioon vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2003 toimite-
tuista sisäisistä tarkastuksista (KOM(2004) 0740),
—ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 2003 (3) ja tilintar-
kastustuomioistuimen erityiskertomukset sekä kertomusten liitteinä olevat tarkastettujen toimielintenvastaukset,
—ottaa huomioon tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta ja tilien perustana olevien toimien laillisuu-
desta ja asianmukaisuudesta, jonka tilintarkastustuomioistuin on antanut EY:n perustamissopimuksen248 artiklan mukaisesti (
4),
—ottaa huomioon neuvoston 8. maaliskuuta 2005 antaman suosituksen (C6-0077/2005),
—ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 274, 275 ja 276 artiklan ja Euratomin perustamissopi-
muksen 179 a ja 180 b artiklan,
—ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta
25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) ja erityisesti sen
145, 146 ja 147 artiklan,
—ottaa huomioon 21. joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan
varainhoitoasetuksen (6),
—ottaa huomioon työjärjestyksen 70 artiklan ja liitteen V,
—ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot valiokunnilta, joita asia kos-
kee (A6-0070/2005),
A. katsoo, että EU:n politiikan toteuttamista luonnehtii pääasiassa komission ja jäsenvaltioiden harjoit-tama yhteistyö,
B. ottaa huomioon, että varainhoitoasetuksen 53 artiklan 3 kohdassa todetaan, että ”kun komissio
toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, talousarvion toteuttamistehtävät siirretäänjäsenvaltioille ”, ja toteaa, että jäsenvaltioiden on toimittava unionin hyväksymien suuntaviivojen
mukaisesti,FI L 196/4 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
(1) EUVL L 54, 28.2.2003, s. 1.
(2) EUVL C 294, 30.11.2004, s. 1.
(3) EUVL C 293, 30.11.2004, s. 1.
(4) EUVL C 294, 30.11.2004, s. 99.
(5) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
(6) EYVL L 356, 31.12.1977, s. 1.
C. korostaa jälleen (1), että vastuuvapausmenettely on prosessi, jonka tavoitteena on muun muassa
parantaa EU:n varainhoitoa luomalla tilintarkastustuomioistuimen kertomusten ja toimielinten vas-tausten ja lausuntojen perusteella parempi päätöksentekoperusta,
D. ottaa huomioon, että perustamissopimuksen mukaisesti komissiolla on aloiteoikeus ja että lopullinenvastuu talousarvion toteutuksesta on jakamaton ja kuuluu –Maastrichtin sopimuksella hyväksytty
toissijaisuusperiaate asianmukaisesti huomioon ottaen –komissiolle, kuten perustamissopimuksen
274 artiklassa todetaan, ja näin ollen yhteisön varojen asianmukaiset tarkastukset on hoidettava,
E. palauttaa mieliin, että komission intresseissä on varmistaa, että valvontasäännöksiä noudatetaan
täysimääräisesti,
A. YLEISLUONTEISET KYSYMYKSET
1. pitää valitettavana tilintarkastustuomioistuimen harhaanjohtavaa vahvistusta siitä, että vuoden 2003
lopussa maksattamatta olevien rakennerahastojen maksusitoumusten määrä ”vastaa viiden vuoden
maksuja tämänhetkisen toteutumisasteen mukaan laskettuna ”(vuosikertomus varainhoitovuodelta
2003, 0.6 kohta); koska tämä määrä sisältää vuodet 2004 –2006, joiden määrärahoja ei voitu vuonna
2003 sitoa; palauttaa mieliin, että käyttämättömät varat palautetaan kauden lopussa jäsenvaltioille;
2. panee tyytyväisenä merkille, että n +2 -säännön (sitomisvuosi +2) käyttöönotto on merkittävästi
myötävaikuttanut ongelman ratkaisuun ja että kahtena viimeksi kuluneena vuotena rakennerahastojenkäyttöaste on ollut yli 99 prosenttia;
3. kehottaa komissiota varmistamaan, että toimintalinjojen valmistelu ja niiden asianmukaisen toteutta-
misen varmistaminen ovat tasapainossa pitäen mielessä myös vuoden 2006 jälkeiset uudet rahoitus-näkymät, ja pyytää komissiota analysoimaan asioita kriittisesti siten, että se harkitsee uudelleenkomission sisäistä vallanjakoa (hallinnon rakennetta) ja hallintoprosesseja;
4. kehottaa komissiota lisäksi sisällyttämään jäsenvaltioiden ja lopullisten edunsaajien täytäntöönpano-
kustannukset ja hallintomenot uusien asetusten laajennettuun vaikutusarviointiin ja luomaan näinkeskinäisen valvontajärjestelmän, jonka avulla täytäntöönpanokustannukset ja hallintomenot pidetäänhyväksyttävissä rajoissa;
Tilien luotettavuus –huomautukset
5. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen toteamuksen, että lukuun ottamatta sekalaisiin tuloihin ja
maksettuihin ennakoihin sovellettavan tehokkaan sisäisen valvonnan puuttumista Euroopan yhtei-
söjen konsolidoitu tilinpäätös ja sen tueksi esitetyt selvitykset antavat luotettavan kuvan yhteisöjen
tuloista ja menoista varainhoitovuodelta 2003 ja taloudellisesta tilanteesta varainhoitovuoden lopussa(tarkastuslausuma, II ja III kohta);
6. kiinnittää huomiota seuraaviin lainauksiin vuosikertomuksesta vastuuvapauden myöntävälle viran-
omaiselle vuonna 2003 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (
2) kirjanpidon ja johdon tietojärjestel-
mien osalta:
”…on samalla tehostettava kirjanpitoa pääosastoissa ja lisättävä siihen liittyvää asiantuntemusta, jotta
komissio ja sen johto voisivat olla varmoja siitä, että tilit ovat järjestelmätasolla todenmukaiset,täydelliset ja asianmukaiset ”(sivu 6),
”järjestelmien on oltava sellaiset, että ne mahdollistavat kaikkien tarvittavien tietojen kirjaamisen ”
(sivu 6),
”johdon ja ulkopuolisten sidosryhmien on voitava olla varmoja siitä, että numerotiedot vastaavat
todellisuutta ”(sivu 6),FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/5
(1) EUVL L 330, 4.11.2004, s. 82.
(2) KOM(2004) 0740.
toteaa tällaisen sanamuodon tarkoittavan, että
—ei olla varmoja siitä, että tilit ovat järjestelmätasolla todenmukaiset, täydelliset ja asianmukaiset,
—järjestelmät eivät mahdollista kaikkien tarvittavien tietojen kirjaamista,
—johto ja ulkopuoliset sidosryhmät eivät voi olla varmoja siitä, että numerotiedot vastaavat todel-
lisuutta;
7. pitää valitettavana, että valta on komission hallintorakenteessa jaettu niin, että tilinpitäjästä on tullut
pelkkä tulojen ja menojen hyväksyjiltä vastaanotettavien tilitietojen kerääjä; katsoo, että tilinpitäjänpitäisi ottaa yleisvastuu toimielimen tilien eheydestä kokonaisuudessaan eikä turvautua yksinomaanyli kolmeenkymmeneen yksittäiseen valtuutettuun tulojen ja menojen hyväksyjään;
8. edellyttää, että tilinpitäjä hyväksyy tilit –eikä tilien liitteenä olevaa ilmoitusta –ja ottaa tällä tavoin
henkilökohtaisen vastuun tileissä esitetyistä luvuista ja selvittää esitettyjen varaumien luonteen ja alantarkalleen, jos niitä on esittää; korostaa sitä eroa, joka on seuraavien välillä: kollegion suorittama tilienmuodollinen hyväksyminen ja tilinpitäjän suorittama varmentaminen, että tilit antavat oikean jariittävän kuvan tilanteesta; pyytää jälleen kerran (
1) komissiota esittämään tarvittavat lainsäädäntöeh-
dotukset varainhoitoasetuksen ja/tai siihen liittyvien soveltamissääntöjen muuttamiseksi;
9. pitää valitettavana, että komissio ei ole halunnut nostaa tilinpitäjän asemaa; korostaa, että tilien
vahvistaminen on keskeinen osatekijä valvontarakenteessa ja että valvontarakenteen muut osatekijätheikkenevät merkittävästi, jos tämä osatekijä puuttuu; katsoo, että kullekin pääjohtajalle vastuutaantava varainhoidon tuore uudistus komissiossa oli myönteinen; on kuitenkin vakuuttunut siitä,
että pääjohtajien antamaa vakuutusta pitää vahvistaa tilinpitäjän antamalla yleisellä vakuutuksella ja
että tilinpitäjän pitää olla täysimääräisesti vastuussa ja omata tarpeelliset keinot tämän vastuuntäyttämiseksi;
10. edellyttää, että komissio sisällyttää varainhoitoasetuksen muutosehdotukseen säännöksiä, joissa tilin-
pitäjää edellytetään vahvistamaan tilit esimerkiksi järjestelmällisten vahvistusten tai satunnaistarkas-tuksien pohjalta; katsoo, että tilinpitäjä on nostettava talousjohtajaksi (chief financial officer), jolleannetaan tehtäväksi toimia 39 yksikön hallinnon institutionaalisena vastapainona, ja että tilinpitäjännykyinen rooli, jossa tämä ainoastaan antaa pelkän muodollisen vahvistuksen tiedoille, joita pääjoh-tajat tälle toimittavat ilman vapautta arvioida tarpeen mukaan asioita itse (varainhoitoasetuksen 61artikla), on varainhoidon uudistuksen tarkoituksen vastainen;
11. korostaa, että tilinpitäjän aseman nostaminen ei ole paluuta vanhaan järjestelmään, jossa silloinen
varainhoidon valvoja oli maksujen ja sitoumusten hyväksyjän roolissa ja suoritti toimien jälkikäteis-tarkastuksia; korostaa sitä eroa, joka on vanhan järjestelmän ja sen välillä, että tilinpitäjän asemaapyydetään nostamaan, jotta tämä voi suorittaa toimien järjestelmällisiä ennakkotarkastuksia ja satun-naisia jälkikäteistarkastuksia; pitää valitettavana, että komissio esittää edelleen harhaanjohtavia javirheellisiä väitteitä siitä, että tilinpitäjän aseman nostaminen valvontarakenteessa merkitsee paluutavanhaan järjestelmään ja että tilinpitäjän suorittama tilien allekirjoittaminen on pelkkä muodollisuus;
12. ilmoittaa komissiolle, ettei voi hyväksyä mitään puhtaasti kosmeettisia parannuksia tilinpitäjän rooliin;
edellyttää, että varainhoitoasetukseen sisällytetään vaatimus siitä, että talousjohtaja antaa lausunnon,jossa tämä omalla vastuullaan –eikä pääjohtajien antamien tietojen perusteella –ilmoittaa, että tilit
antavat oikean ja riittävän kuvan ja että tilien perustana olevat toimet ovat lailliset ja asianmukaiset;
13 ei käsitä, miten tilintarkastustuomioistuin on voinut 10 vuoden ajan antaa kielteisen tarkastuslausu-
man maksumäärärahoista, vaikka samaan aikaan sen kanta komission yleisiin tileihin on käytännössäneutraali; toivoisi, että tilintarkastustuomioistuin antaa asiasta lyhyen kirjallisen selvityksen;FI L 196/6 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
(1) 4. joulukuuta 2003 annetun päätöslauselman 21 kohta (EUVL C 89 E, 14.4.2004, s. 153) ja vastuuvapautta varain-
hoitovuodelta 2002 koskevan, 21. huhtikuuta 2004 annetun päätöslauselman 68 kohta (EUVL L 330, 4.11.2004,s. 82).
14. palauttaa mieliin, että komissio hyväksyi 17. joulukuuta 2002 Euroopan yhteisöjen kirjanpidon
uudistamisesta toimintasuunnitelman, jonka on tarkoitus olla käytössä 1. tammikuuta 2005 alkaen;korostaa, että avaavan taseen laatiminen 1. tammikuuta 2005 on ratkaiseva vaihe sen kannalta,onnistuuko siirtyminen kassaperusteisesta suoriteperusteiseen kirjanpitoon;
Tilintarkastustuomioistuimen yleinen arvio vuodelta 2003 –ei riittävää varmuutta
15. panee pettyneenä merkille, että jälleen kerran tilintarkastustuomioistuin ”ei vieläkään saanut riittävää
varmuutta siitä, toimivatko [jäsenvaltioiden vastuulla olevat] talousarvion keskeisten alojen valvonta-järjestelmät tehokkaasti ja onko niiden avulla mahdollista hallita tilien perustana olevien toimienlaillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyviä riskejä ”(vuosikertomus varainhoitovuodelta 2003, 0.4
kohta);
Tilintarkastustuomioistuimen erityisarvio
16. palauttaa mieliin maksuja koskevat tilintarkastustuomioistuimen erityiset päätelmät:
—maatalous: ”Kokonaisuutena tarkastellen maatalousalan menojen kohdalla on vielä edistyttävä,
jotta valvontajärjestelmissä havaitut huomattavat puutteet kyettäisiin korjaamaan. ”(tarkastuslau-
suma, VI a kohta),
—rakennerahastot: ”…yhä puutteita järjestelmissä, joilla on tarkoitus valvoa jäsenvaltioissa yhteisön
talousarvion toteuttamista …”(tarkastuslausuma, VI b kohta),
—sisäiset politiikat: ”… havaittu valvontajärjestelmien parantuminen ei vielä riitä estämään …
olennaisia virheitä …”(tarkastuslausuma, VI c kohta),
—ulkoiset toimet: ”…on välttämätöntä saada järjestelmien ja menojen valvontaan tarvittavat osa-
tekijät toimiviksi, jotta voitaisiin jatkaa yhä tarpeellista kehitystyötä ”(tarkastuslausuma, VI d
kohta),
—liittymistä valmisteleva tuki: ”…valvontajärjestelmien puutteet, jotka yksilöitiin jo vuonna 2002,
johtivat tapahtumien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen vaikuttaviin virheisiin ja kasvaneeseenvirheriskiin ”(tarkastuslausuma, VI e kohta),
—yhteinen hallinto: ”Yhteisen …, hajautetun …hallinnoinnin …piiriin kuuluvilla aloilla …on
toimittava määrätietoisemmin sen varmistamiseksi, että valvontajärjestelmät toimivat tehokkaastija asianomaiset riskit saadaan entistä paremmin hallintaan ”(tarkastuslausuma, VIII kohta);
17. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin toteaa selvästi tilien perustana olevien toimien lailli-
suuteen ja asianmukaisuuteen liittyvien suurimpien ongelmien liittyvän ensisijaisesti ja yleensä jäsen-valtioihin ja vähäisemmässä määrin komissioon;
18. toteaa, että yhteisövarojen yhteisen hallinnon tapauksessa komission on kiireellisesti löydettävä keinot
parantaa jäsenvaltioiden vastuuvelvollisuutta ratkaisemalla tehokkaasti ”vastuun siirron aiheuttama
riski”, joka liittyy siihen, että komissiolla on lopullinen budjettivastuu kaikista menoista, joihin kuu-
luvat myös yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitavat yhteisön varat;
Vastuun siirron aiheuttama riski
19. panee merkille, että vaikka jäsenvaltiot vastaavat suurimmasta osasta talousarvion toteutuksesta,
komissio on viime kädessä vastuussa sen toteutuksesta ja –Maastrichtin sopimuksella hyväksytty
toissijaisuusperiaate asianmukaisesti huomioon ottaen –näin ollen myös valvontatoimista jäsenvalti-
oissa ja komissiossa;
20. panee merkille, että yhteisön politiikan rahoituksen ja täytäntöönpanon välinen ero johtaa niin
kutsuttuun vastuun siirrosta aiheutuvaan riskiin, johon liittyvät seuraavat ongelmat:
a) on tunnustettava, että jäsenvaltiot ja edunsaajat eivät aina kiinnitä yhtä paljon huomiota yhteisön
varojen käyttöön kuin omien kansallisten varojensa käyttöön;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/7
b) jäsenvaltioiden valvontastandardit ovat erilaisia eivätkä useimmat kansalliset tilintarkastuslaitokset
osallistu lainkaan sen varmentamiseen, että yhteisövarat on käytetty laillisesti ja asianmukaisestiaiottuun tarkoitukseen;
c) valvontamekanismien oikeudellisiin ja sopimusperusteisiin määritelmiin luotetaan liikaa yrittämättä
tarpeeksi perustaa komission ja jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten suhdetta hyvän hallintotavanja vastuuvelvollisuuden periaatteille;
d) takaisinperintämekanismit ovat luonteeltaan jälkikäteisiä, mikä ohjaa huomion pois tarpeesta to-
teuttaa korjaustoimia mahdollisimman pikaisesti ja johtaa usein siihen, että virhe toistuu liian
pitkään;
e) tapahtumaketju talousarviositoumuksesta määrärahan päätymiseen lopulliselle vastaanottajalle on
pitkä, ja siksi kirjausketjua on vaikea pitää ehjänä;
f) käytännössä otoksia voidaan tarkastaa yksityiskohtaisesti vain vähän verrattuna tilitapahtumien
kokonaismäärään;
21. katsoo, ettei näitä ongelmia pystytä ratkaisemaan pelkästään keskitetyn valvonnan avulla ja että
nykyinen tilanne osoittaa selvästi sellaisten uusien välineiden tarpeen, joilla vahvistetaan komissiontietämystä jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmistä; katsoo, että ainoastaan kunkin jäsenval-tion korkeimman tason poliittisen ja hallintoviranomaisen (valtiovarainministeri) riittävän kattavaennakkoilmoitus muodollisena ilmoituksena ja vuotuinen jälkikäteen annettava tarkastuslausumatilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, kuten komission sisäisen tarkas-tuksen toimiala on useita kertoja ehdottanut (
1), antavat komissiolle mahdollisuuden täyttää perus-
tamissopimuksen 274 artiklan mukaiset velvoitteensa;
22. kehottaa komissiota esittämään ennen 1. lokakuuta 2005 alustavan kertomuksen, johon sisältyy
suunnitelma jäsenvaltioiden kanssa tehtäväksi pöytäkirjaksi siitä, että hallintoviranomainen (valtiova-rainministeri) ilmoittaa vuosittain ennen maksujen suorittamista, että on otettu käyttöön asianmu-kaiset valvontajärjestelmät, jotka pystyvät tarjoamaan komission tilinpitotarkoituksiin riittävän var-muuden;
23. suosittelee edellyttämään kertomuksessa, että vuosittainen ennakkoilmoitus sisältää seuraavan:
a) jäsenvaltion hallintoviranomaisen kuvaus valvontajärjestelmistä;
b) näiden valvontajärjestelmien tehokkuuden arviointi;c) tarvittaessa korjaavia toimia koskeva suunnitelma, jonka jäsenvaltion hallintoviranomainen on
laatinut yhteistyössä komission kanssa;
d) kansallisen tilintarkastuselimen tai muun ulkopuolisen tilintarkastuselimen vahvistus kuvauksesta;suosittelee lisäksi, että kertomuksessa yksilöidään komission oikeudet varmentaa ilmoitus ja vahvis-
tetaan valtuudet määrätä seuraamuksista, jotka vaikuttavat jäsenvaltiolle myönnettävään kokonaisra-hoitukseen silloin, kun se laiminlyö ilmoitusvelvollisuutensa;
24. ei pidä asianmukaisena, että yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia koskevista määrärahoista vuoden
2007 jälkeiselle kaudelle päätetään ilman, että annetaan konkreettista vastausta tilintarkastustuomiois-tuimen huomautuksiin ja parannetaan huomattavasti valvontamekanismeja jäsenvaltioissa;
25. huomauttaa komissiolle ja neuvostolle, että on vaikea laatia toimielinten välinen sopimus uusista
rahoitusnäkymistä, ennen kuin 21 –23 kohdassa kuvattu kunkin jäsenvaltion korkeimman tason
poliittisen ja hallintoviranomaisen (valtiovarainministeri) ilmoittamisvelvollisuuden periaate on täysinhyväksytty ja ennen kuin sen toteuttaminen asetetaan ensisijalle;FI L 196/8 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
(1) Ks.”Vuosikertomus vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2003 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista ”
(KOM(2004) 0740), s. 6.
26. toteaa, että Euroopan unionin varainhoidossa ei ole mahdollista edistyä ilman jäsenvaltioiden aktii-
vista osallistumista, joka täytyy varmentaa poliittisella tasolla;
27. on vakuuttunut, että valtiovarainministerit ottavat mieluummin käyttöön asianmukaisesti toimivat
valvontajärjestelmät kuin ottavat sen riskin, että joutuvat selittämään omille parlamenteilleen, miksivaltionkassasta on maksettava Euroopan unionille takaisin huomattavia summia;
28. pyytää komissiota tiukentamaan maksuvirastojen valvontaa ja suhtautumaan tiukemmin epäpätevyy-
teen sekä harkitsemaan seuraavia mahdollisuuksia:
—vaatimus, että ulkopuolinen tarkastaja tarkastaa kaikki maksuvirastot vuosittain,
—suoritustavoitteiden vahvistaminen,
—maksujen jäädyttäminen, kun selkeästi määriteltyjä suoritustavoitteita ei saavuteta, ja sen varmis-
taminen, että virastoille tehdään ennalta selväksi, että tämä on huonon suorituksen väistämätönseuraus,
—sellaisten virastojen poistaminen, jotka jäävät toistuvasti suoritustavoitteista,
—virastojen taloudellinen vastuu virheistään;
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuma …
29. muistuttaa, että Maastrichtin sopimuksen voimaantulon jälkeen tilintarkastustuomioistuimen on pi-
tänyt antaa vuosittain parlamentille ja neuvostolle tarkastuslausuma (ranskankieliseltä lyhenteeltään”DAS”eli Déclaration d'Assurance) tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien lailli-
suudesta ja asianmukaisuudesta;
30. tähdentää, että tilintarkastustuomioistuin voi päättää oman harkintansa mukaisesti, minkä kriteerien
ja menettelyn perusteella se antaa tarkastuslausumansa, eikä asiasta ole annettu säännöksiä;
31. muistuttaa, että alun perin tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastuslausunto perustui yksinomaan
tilastomenetelmään, joka koostui yleisen otoksen yksityiskohtaisesta tarkastamisesta ja todennäköi-simmän virheasteen teknisestä mukautuksesta;
…ja siihen sisältyvät ongelmat
32. tekee seuraavassa yhteenvedon tietyistä tarkastuslausumaan sisältyvistä rajoituksista ja sen luonteesta,
siinä määrin kuin nämä seikat on otettava huomioon tarkasteltaessa tarkastuslausumasta tehdynarvion tuloksia ja näiden tulosten vaikutusta siihen, myönnetäänkö vastuuvapaus vai ei, sekä tarkas-tuslausumamenetelmän mahdollisista tulevista parannuksista:
a) tarkastuslausuma on osa tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastusta; sellaisenaan tavoite on saada
varmuus tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta; tyypillisiä tilintarkas-tuskysymyksiä ovat: ”onko tilit esitetty todenmukaisina ja oikeudenmukaisesti? ”ja”kuinka monta
virhettä toimista löytyi? ”;
b) tarkastuslausuma on ainoastaan välillisesti osa varainkäytön tarkastusta (
1), joka on laajempi, sillä
siinä tutkitaan, onko varat käytetty optimaalisesti; tyypillisesti varainkäytön tarkastuksessa kysy-tään:”käytettiinkö varat viisaasti ja taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteiden mukaisesti? ”;
c) vaikka tarkastuslausuma voi osoittaa, että varat on käytetty 100-prosenttisen asianmukaisesti ja
laillisesti, se ei osoita, onko rahoille saatu vastinetta, koska tarkastuslausumassa ei esitetä eikävoida esittää tätä kysymystä tai antaa siihen vastausta; toisin sanoen on mahdollista, että huoli-matta varojen täysin asianmukaisesta ja laillisesta käytöstä rahoille ei ole saatu lainkaan vastinetta;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/9
(1) Myös ns. moitteetonta varainhoitoa tai rahoille saatavaa vastinetta koskeva tilintarkastus.
d) tällä hetkellä painopisteenä on määrärahojen käytön laillisuus ja asianmukaisuus, mikä ei tee
lainsäätäjälle ja yleisölle helpoksi saada tietoa siitä, onko varat käytetty tehokkaasti;
e) tarkastuslausumamenettely on luonnollinen seuraus poliittisen huomion keskittymisestä petosten
ja sääntöjenvastaisuuksien vähentämisen ”tarpeeseen ”, mutta se ei auta merkittävästi vähentämään
tuhlausta;
f) tiedotusvälineet tulkitsevat hyvin usein väärin nykyisen tarkastuslausuman ja esittävät kielteisen
DAS:n todisteena siitä, että suunnilleen kaikkia yhteisön varoja käytetään väärin; tämä harhaan-johtava kuva voi vaikuttaa negatiivisesti kansalaisten asenteisiin muiden EU-asioiden, kuten perus-tuslain tai uusien rahoitusnäkymien, yhteydessä;
g) tarkastuslausumamenettelyssä ei kyetä yksilöimään edistystä riittävästi: tarkastuslausuma on joko
myönteinen tai kielteinen; menetelmää olisi kehitettävä pidemmälle, jotta saataisiin riittävästi tietoasiitä, mitä parannuksia jäsenvaltiot ovat toteuttaneet eri aloilla vuodesta toiseen;
Tarkastuslausuman nykyinen uudistus …
33. toteaa, että viime vuosina tilintarkastustuomioistuin on osoittanut olevansa jossain määrin tietoinen
esitetystä kritiikistä ja yrittänyt uudistaa tarkastuslausumaan liittyvää menettelyä laajentamalla arvi-
ointilähtökohtiaan;
34. panee merkille, että tällä kertaa yleinen tarkastuslausuma perustuu omia varoja ja rahoitusnäkymien
kutakin toiminnallista lukua koskevien erityisarvioiden konsolidointiin ja että alakohtaiset arviotperustuvat nyt neljään lähteeseen:
a) valvontajärjestelmien arviointi;b) tapahtumien yksityiskohtaiset tarkastukset;c) komission pääjohtajien vuotuisten toimintakertomusten ja lausumien tarkastelu;
d) muiden tilintarkastuselinten vastaavien tulosten arviointi;
…on askel oikeaan suuntaan, vaikkakin vaatimaton askel
35. toteaa, että tarkastuslausuman yhteydessä keskeisenä kysymyksenä olisi oltava, antavatko yhteisön ja
jäsenvaltioiden tasolla toteutetut valvontajärjestelmät komissiolle riittävän varmuuden tilien perustanaolevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta;
36. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta parantamaan entisestään yleisen tarkastuslausuman ja erityisar-
vioiden esitystapaa pyrkimällä jatkossakin kattavampaan varausten kuvaukseen sekä sisällyttämäänsiihen yksiselitteisempää ja eritellympää tietoa eri alojen ja jäsenvaltioiden heikkouksista, jotta riski-analyysin perusteella voidaan laatia toiminnallinen luettelo varauksista, joita voidaan jatkossa seurata;
37. otaksuu, että tilitapahtumia koskevan otoksen tarkastelun tavoitteena ei ole enää todennäköisimmän
virheasteen laskeminen ja että uudessa lähestymistavassa tarkastamisen tuloksia tarkastellaan kolmestamuusta lähteestä saatujen tulosten rinnalla;
38. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan lisätietoja neljän tietolähteen suhteista alakohtaisten
arviointien yhteydessä, jotta voidaan arvioida, poikkeaako uusi lähestymistapa perusteiltaan aiem-masta;
39. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta selvittämään yksityiskohtaisesti, missä määrin se on pystynyt
saamaan käyttöönsä muiden tarkastuselinten tilintarkastustuloksia ja miten nämä tulokset ovat vai-kuttaneet tilintarkastustuomioistuimen päätöksiin; panee merkille, että vuosikertomuksessa ei viitatamuiden tarkastuselinten tuloksiin; pitäisi erityisesti hyödyllisenä tietoja muiden tarkastuselinten kanssaeri jäsenvaltioissa tehdyn yhteistyön tuloksista ja vaikeuksista, koska näihin ”muihin tarkastuselimiin ”
luetaan myös sellaiset kansalliset tilintarkastuselimet, jotka toimivat yhteisön toimielimistä täysinriippumattomina;FI L 196/10 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
40. katsoo, että tarkastuslausuman nykyinen uudistus ei riitä edellä mainittujen rajoitusten ja puutteiden
korjaamiseen, vaikka ollaankin menossa oikeaan suuntaan; on tyytyväinen siitä, että uusi lähestymis-tapa antaa jonkinlaisen käsityksen menojen asianmukaisuudesta aloittain, mutta pahoittelee, ettämenojen asianmukaisuutta jäsenvaltioittain ei käsitellä edelleenkään riittävästi; on sitä mieltä, ettätarkastuslausuma on edelleen väline, joka perustuu liikaa toimien ja yksittäisten virheiden arviointiin;katsoo sen vuoksi, että valvontajärjestelmien toiminnan arviointia olisi vahvistettava, jotta näihinjärjestelmiin voitaisiin ehdottaa konkreettisia parannuksia ja jotta voitaisiin yksilöidä todettujen heik-kouksien alkuperä;
41. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta kehittämään edelleen tarkastuslausumaa koskevaa kvalitatiivista
lähestymistapaa, jotta voitaisiin ottaa riittävässä määrin huomioon useiden ohjelmien monivuotisuus
ja vastaavat korvaavat valvontatoimet, kuten jälkikäteistarkastukset ja tilien tarkastamis- ja hyväksy-
mismenettelyyn liittyvät korjaukset, jotka suojaavat EU:n talousarviota antamalla mahdollisuudenperusteettomien maksujen takaisinperintään; olisi tyytyväinen, jos tilintarkastustuomioistuin antaisitästä olennaisesta asiasta erityiskertomuksen ja selventäisi siten ennakko- ja jälkitarkastusten suhdetta;
42. korostaa, että korvaavat tarkastukset ovat toki tärkeä osa valvontajärjestelmiä mutta ne eivät korvaa
valvontajärjestelmien, saati itse politiikan vajavaisuuksia;
43. pahoittelee tässä mielessä yhä lisääntyviä viittauksia ennakkoratkaisuihin yhteisön lainsäädännön
tulkinnasta ja voimassaolosta; tähdentää, että yhteisön lainsäädännön heikkoudet on vältettävä, koskane vaikuttavat kielteisesti unionin toimintakykyyn ja johtavat jäsenvaltiossa sovellettaessa ihmisten,elinten ja yritysten oikeudelliseen epävarmuudentilaan; panee merkille tilintarkastustuomioistuimentutkimuksen puiteohjelmia koskevan kiistattoman lausunnon, jonka mukaisesti ”maksujen laillisuu-
teen ja asianmukaisuuteen vaikuttavia olennaisia virheitä …ilmenee jatkossakin, jos ohjelmien sään-
töjä ei tarkisteta ”(tarkastuslausuma, VI c kohta);
44. pyytää komissiota vähentämään virhemahdollisuutta yhteisön rahoituksen maksupyynnöissä varmis-
tamalla, että yhteisön lainsäädännössä on selkeät ja toimivat säännöt kulujen kelpoisuudesta, javaatimaan, että sovelletaan ennaltaehkäiseviä ja oikeasuhtaisia hallinnollisia seuraamuksia, kun tode-taan, että mainitut kulut on ilmoitettu liian suuriksi;
Yhtenäinen tarkastusjärjestelmä
45. muistuttaa pyytäneensä 10. huhtikuuta 2002 vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousar-
vion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2000 antamansa päätöslauselman (
1) 48 kohdassa tilintarkas-
tustuomioistuinta esittämään lausunnon ”mahdollisuuksista ottaa käyttöön Euroopan unionin talous-
arvioon sovellettava yhtenäinen tarkastusmalli, jossa kaikki tarkastukset perustuvat aina edellisentason tarkastuksiin, jotta vähennettäisiin tarkastusten kohteena olevien taakkaa ja saataisiin parannet-tua tarkastustoimien laatua murentamatta kuitenkaan kyseisten tarkastuselinten riippumattomuutta ”;
46. muistuttaa myös, että komissiota pyydettiin samassa päätöslauselmassa antamaan asiasta kertomus,
jota se ei ole vielä antanut;
47. on tyytyväinen tilintarkastustuomioistuimen lausuntoon nro 2/2004 (
2)”yhtenäisestä tarkastusmal-
lista”, jota se pitää tarkastuslausumasta käytävän keskustelun erittäin tärkeänä osana ja joka sen
vuoksi ansaitsee lähemmän tarkastelun kaikkien asianosaisten osapuolten taholta; panee merkille,että lausunto ei koske pääasiassa ja tarkkaan ottaen ”yhtenäistä tarkastusmallia ”, joka tarkoittaa,
että yksi viranomainen toimittaa toimelle ainoastaan yhden tilintarkastuksen, vaan ennen kaikkeakyse on ”yhteisön sisäisen valvonnan menettelyjen ”kehittämisestä (3 kohta);
48. panee erityisellä mielenkiinnolla merkille tilintarkastustuomioistuimen suositukset koskien vaikuttavia
ja tehokkaita sisäisen valvonnan menettelyjä:
a)”sovelletaan yhteisiä periaatteita ja standardeja kaikilla hallinnon tasoilla niin toimielimissä kuin
jäsenvaltioissakin ”(57 kohta);FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/11
(1) EYVL L 158, 17.6.2002, s. 1.
(2) EUVL C 107, 30.4.2004, s. 1.
b) sisäisen valvonnan menettelyjen avulla pitäisi saada ”riittävä ”(ei absoluuttinen) ”varmuus toimien
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta sekä taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden peri-aatteiden noudattamisesta ”(57 kohta);
c)”tarkastuksista aiheutuvien kustannusten pitäisi vastata niistä saatavaa hyötyä sekä taloudelliselta
että poliittiselta kannalta ”(57 kohta);
d)”järjestelmän tulisi perustua loogiseen valvontaketjuun, jossa tarkastukset toimitetaan, dokumen-
toidaan ja raportoidaan yhtenäisen standardin mukaisesti, niin että kaikki menettelyn osapuoletvoivat luottaa asianomaisiin tietoihin ”(57 kohta) (
1);
49. kummastelee, miksi näitä suosituksia ei ole julkaistu jo paljon aiemmin ottaen huomioon perinteiseen
tarkastuslausumamenettelyyn kymmenen viime vuoden ajan kohdistuneen jatkuvan kritiikin;
50. katsoo, että yhteisön sisäisen valvonnan järjestelmän ehdotettu rakenne voisi olla tärkeä väline
valvontajärjestelmien parantamisessa ja niiden tehostamisessa ja se saattaisi siten edesauttaa kovastikaivattua tarkastuslausumamenettelyn uudenaikaistamista;
51. korostaa, että yhteisövarojen käyttöä koskeva tilinpitovelvollisuus lähtee jäsenvaltiotasolta ja että
kunkin jäsenvaltion korkeimman tason poliittisen ja hallintoviranomaisen (valtiovarainministeri) il-moituksia, jotka on kuvattu 21 –23 kohdassa, on sen vuoksi pidettävä yhteisön sisäisen valvonnan
menettelyjen olennaisena osana;
52. panee merkille, että yhteisön sisäisen valvonnan menettelyt ovat –kuten nimestäkin voidaan päätellä
–osa”sisäistä valvontaa ”, eivätkä ne liity ”ulkoisen tarkastuksen ”toimialaan;
53. pahoittelee, ettei tilintarkastustuomioistuin ole esittänyt pitkälle meneviä ehdotuksia kansallisten ti-
lintarkastuselinten osallistumisesta (moitteettoman julkishallinnon perustekijöitä olevien) avoimuuden
ja vastuuvelvollisuuden vahvistamiseen jäsenvaltiotasolla, erityisesti koska tilintarkastustuomioistui-
men tarkastustulokset osoittavat selvästi, että siellä sitä tarvitaan eniten;
54. panee tyytyväisenä merkille Alankomaiden ylimmän tilintarkastuselimen aloitteen julkaista vuosittain
”EU:n suuntauksia koskeva kertomus ”, jossa se tarkastelee Euroopan unionin varainhoitoa ja esittää
lausuntonsa yhteisön varojen käytön valvonnasta Alankomaissa (
2); rohkaisee myös muita kansallisia
tilintarkastuselimiä seuraamaan tätä esimerkkiä;
55. kehottaa komissiota aloittamaan keskustelut vastuuvapausviranomaisen ja neuvoston sekä tarkkaili-
jana toimivan tilintarkastustuomioistuimen kanssa –kunnioittaen asianmukaisesti viimeksi mainitun
elimen riippumattomuutta –ja laatimaan toimintasuunnitelman yhteisön sisäisen valvonnan menet-
telyjen täytäntöönpanosta mahdollisimman pian;
56. kehottaa komissiota varmistamaan vielä, että yksityiskohtaisissa ehdotuksissa, joissa esitetään komis-
sion tekemien toimintalinjoja koskevien ehdotusten oikeusperusta osana unionin poliittista hankettavuoteen 2013 saakka, otetaan täysin huomioon ”yhteisön sisäisen valvonnan menettelyihin liittyvät
tekijät”sekä 21 –23 kohdassa mainittu kunkin jäsenvaltion korkeimman tason poliittisen ja hallinto-
viranomaisen (valtiovarainministeri) vuotuisten ilmoitusten periaate;
57. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta ilmoittamaan Euroopan parlamentin toimivaltaiselle valiokun-
nalle, ovatko komission ehdotukset yhteisön sisäisen valvonnan menettelyjen ja vuotuisten ilmoi-tusten periaatteiden mukaisia;
Pääjohtajien vuotuisten toimintakertomusten ja lausumien parantaminen
58. on tyytyväinen siihen, että tilintarkastustuomioistuin ”panee merkille, että komissio analysoi nyt
ensimmäisen kerran sitä, kuinka suuri varmuus valvontajärjestelmien avulla voidaan saada tilienperustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ”, ja että se tällä tavoin ”kantaa toimi-
elimenä vastuun talousarvion toteuttamisesta …ottaessaan omakseen valtuutettujen tulojen ja me-
nojen hyväksyjien kannanotot ”(tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta
2003, 1.58 kohta);FI L 196/12 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
(1) Ks. tilintarkastustuomioistuimen lausunto nro 2/2004.
(2) http://www.rekenkamer.nl/9282200/v/index.htm
59. panee kuitenkin merkille tilintarkastustuomioistuimen toteamuksen, että (ks. 1.69 kohta, taulukko 1.2
sekä 5.57 –5.62, 7.48, 8.36 ja 8.38 kohta) ”tiettyjen yksiköiden varainhoitovuodelta 2003 esittämät
varaumat eivät laajuutensa vuoksi ole oikeassa suhteessa lausumissa ilmaistuun varmuuteen tai varau-mia ei ole riittävästi perusteltu ilmaistuun varmuuteen nähden ”ja että tapahtuneesta parannuksesta
huolimatta ”pääjohtajien vuotuiset toimintakertomukset ja lausumat eivät vielä systemaattisesti muo-
dosta hyödyllistä lähdettä …, johon se voisi perustaa tarkastustensa päätelmät rahoitusnäkymien eri
aloilla”(ks. 1.71 kohta ja taulukko 1.2);
60. kehottaa komissiota ottamaan edellä esitetyt tilintarkastustuomioistuimen huomautukset huomioon ja
esittämään kussakin vuotuisessa toimintakertomuksessa toimenpiteet, joita on toteutettu tilien perus-tana olevien toimien virheriskien rajoittamiseksi, sekä arvion niiden tehokkuudesta; odottaa, ettätällaiset toimenpiteet auttavat ymmärtämään riskejä yleisesti ja vahvistamaan riskien hallintaa komis-
sion pääosastoissa; huomauttaa kuitenkin, että tätä on tuettava yhteisellä, keskitetyllä riskien hallin-
tamekanismilla;
61. kehottaa lisäksi komissiota lujittamaan entisestään vuotuiseen toimintakertomukseen ja yhteenvetoon
liittyvää prosessia sekä antamaan lausumissaan varmuuden, johon tilintarkastustuomioistuin voi no-
jautua muotoillessaan oman tarkastuslausumansa; toteaa, että ensimmäiset toimet on toteutettu pro-sessin ymmärtämisen edistämiseksi ja vuotuisten toimintakertomuksen, varaumien ja lausumien teke-miseksi entistä tarkoituksenmukaisemmiksi; kehottaa komissiota kiinnittämään tarkkaan huomiotakertomusten parantamiseen entisestään ja vahvistamaan niihin sisältyvien huomautusten seurantaa;pyytää komissiota erityisesti määrittelemään selvemmin vuotuisessa toimintakertomuksessa käytettä-vät rajoitukset, varaumat ja muut huomautukset, jotka voisivat merkitä poikkeuksia säännöistä;
62. pyytää komissiota muuntamaan vuotuisen yhteenvedon konsolidoiduksi tarkastuslausumaksi komis-
sion hallinnosta ja varainhoidon valvonnasta yleensä;
63. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta osoittamaan ne välttämättömät edellytykset, joiden pohjalta se
voisi ottaa tarkastuslausumansa valmistelussa enemmän huomioon vuotuiset toimintakertomukset jalausumat;
64. pyytää komissiota varmistamaan perusteellisilla koulutus- ja tiedotusohjelmilla, että kaikki komission
virkamiehet ovat tietoisia tavoista, joilla he voivat raportoida kaikista rikkomusepäilyistä tai epäillystähuonosta hallinnosta normaalin hierarkkisen prosessin kautta ja tarpeen mukaan ilmiantomenettely-jen kautta;
Lisäsuositukset
65. kehottaa komissiota tuottamaan ala- ja maakohtaisia virhetasojen arviointeja käyttäen hyväksi tämän-
hetkisten tilintarkastustensa tuloksia ja jäsenvaltioiden toteuttamaa valvontatyötä sekä analysoimaanjäsenvaltioiden esittämien tietojen laatua ja julkaisemaan tulokset vuotuisissa toimintakertomuksissasekä niitä koskevassa yhteenvedossa, jotta saataisiin selkeä kuva jäsenvaltioiden hallintojärjestelmienlaadusta yhteisömenoja koskevan tilinpitovelvollisuuden suhteen;
66. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta sisällyttämään tarkastuslausumansa huomautuksiin arvion ko-
mission ja yksittäisten jäsenvaltioiden esittämien tietojen oikeellisuudesta ja asiassa saavutetusta edis-tyksestä;
67. pyytää komissiota tarkistamaan varainhoitoasetusta, jotta parannetaan sen sovellettavuutta ja ymmär-
rettävyyttä ja lisätään tarkastusten tehokkuutta analysoimalla kriittisesti suunniteltujen tarkastustenmäärää ja laatua;
68. muistuttaa yksittäisiä komission jäseniä siitä, että he ovat poliittisesti vastuussa sen varmistamisesta,
että heidän toimivaltaansa kuuluvia pääosastoja hallinnoidaan hyvin, ja toistaa ehdotuksen, jonkamukaan kaikissa kabineteissa annetaan yhdelle neuvonantajalle erityisvastuu muun muassa kaikkientarkastuskertomusten seurannasta (kuten Eurostatista 22. huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan par-lamentin päätöslauselmassa (
1) ehdotetaan), mikäli varhaiset varoitukset ongelmista on ennen jätetty
huomiotta;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/13
(1) EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 1021.
69. panee merkille, että seuraamusten järjestelmällinen asettaminen jäsenvaltioille on johtanut siihen, että
jäsenvaltiot eivät ole halukkaita paljastamaan toteutusongelmia; pyytää komissiota edistämään jakorostamaan enemmän varainhoidon valvonnan oppimista edistämällä jäsenvaltioiden välistä tiedon-vaihtoa, esikuva-analyysiä, kansallisten tarkastajien osallistumista tarkastusryhmiin ja yhteisiä inves-tointeja parempiin atk-järjestelmiin sekä toteuttamalla ennaltaehkäiseviä tarkastuksia, joissa keskity-tään neuvojen antamiseen eikä niinkään seuraamusten asettamiseen;
70. odottaa komission antavan seurantakertomuksessaan yksityiskohtaista tietoa hyväksytyistä ja toteute-
tuista toimista tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 2003 koskevaan vuosikertomukseensekä kolmeen aiempaan vuosikertomukseen (2002, 2001, 2000) sisältyneiden huomautusten huo-mioon ottamiseksi ja niiden suositusten täytäntöönpanemiseksi; pyytää komissiota sisällyttämäänseurantakertomukseensa yksityiskohtaisen luettelon suunnitelluista toimista ja aikataulusta niitä ta-pauksia varten, joissa toimia ei ole vielä hyväksytty ja/tai toteutettu;
71. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan vuosikertomuksen, jossa kuvataan sen omaa toimin-
taa, kykyä saavuttaa tulostavoitteet, yksikkökustannuksia, merkittäviä kehitysalueita ja muita toimi-elimen suorituskykyyn liittyviä olennaisia tekijöitä; panee merkille, että tällainen suorituskykyä kos-keva kertomus olisi lisäksi erinomainen tapa julkaista tietoa tarkastuslausuman uudenaikaistamisestaja tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastustoimintojen muusta kehityksestä;
72. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastelemaan lisäksi mahdollisuutta julkaista tarkastuskäsikir-
jansa ja tarkastuslausumamenettelyä koskevia tietoja www-sivuillaan;
73. on tyytyväinen siihen, että ”neuvosto aikoo …jatkossa tehostaa tilintarkastus- ja varainhoidonval-
vontakysymysten käsittelyä voidakseen entistä säännöllisemmin ja tehokkaammin seurata neuvostonvastuuvapaussuosituksen jatkotoimia ”(
1);
74. pyytää tilintarkastustuomioistuinta järjestämään vuosittain delegoitujen menojen ”esikuva-analyysitar-
kastuksia ”ja julkaisemaan ne erityiskertomuksina,
—joissa kaikki 25 jäsenvaltiota tarkastetaan saman ohjelman tai toiminnan osalta, ja
—joiden tulokset julkaistaan kaikkien jäsenvaltioiden osalta avoimesti, jotta vertailujen tekeminen on
mahdollista,
ja pyytää tilintarkastustuomioistuinta järjestämään tulevaisuudessa seurantatarkastuksia, jotta edisty-
mistä voidaan seurata;
75. kehottaa neuvostoa toimimaan yhteistyössä parlamentin ja komission kanssa, jotta kokonaisvaltaisen
valvonta- ja tilintarkastusjärjestelmän luomiselle voidaan antaa sen vaatima etusija ja poliittinenliikevoima siten, että perustetaan korkean tason asiantuntijaryhmä, joka
i) kokoaa yhteen joukon kokeneita johtohenkilöitä EU:n toimielimistä, kansallisista tilintarkastus-
viranomaisista ja valtiovarainministeriöistä sekä asiantuntijoita kansainvälisistä tilintarkastuseli-mistä,
ii) valmistelee luonnoksen toimintasuunnitelmaksi, joka tähtää yhtenäisten sisäisen valvonnan ja
ulkoisen tilintarkastuksen käytäntöjen luomiseen ja jossa otetaan erityisesti huomioon yhteisenhallinnoinnin haasteet,
iii) määrittää mahdolliset perustuslailliset, poliittiset ja hallinnolliset esteet, jotka olisi voitettava, jotta
kansalliset tilintarkastuselimet voivat olla aktiivisia toimijoita prosessissa, jolla turvataan unionintalousarvion kautta kulkevien veronmaksajien varojen käytön asianmukaisuus,
iv) raportoi neuvostolle, komissiolle ja parlamentille mahdollisimman pian;FI L 196/14 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
(1) Neuvoston 9. maaliskuuta 2004 antaman suosituksen 8 kohta (Asiak. 6185/04 Budget 1). Ks. http://register.
consilium.eu.int/pdf/fi/04/st06/st06185.fi04.pdf
76. pyytää neuvoston edustajia tiedottamaan kerran vuodessa asiasta vastaavalle valiokunnalle asiantunti-
jaryhmän töiden edistymisestä varmistaen sillä tavoin toimintojen menevän eteenpäin;
77. pitää välttämättömänä tutkia, kuinka kansalliset tilintarkastuselimet voisivat osallistua prosessiin ak-
tiivisemmin, pitäen mielessä, että ne ovat riippumattomia elimiä eikä niillä aina ole riittävää asian-tuntemusta EU:n lainsäädännöstä; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta lähettämään arvion (jossamyös selvitetään, onko rahalle saatu vastinetta) Euroopan unionin ylimpien tarkastuselinten pääjoh-tajista ja tilintarkastustuomioistuimen presidentistä koostuvan EU-yhteyskomitean työn tuloksista sekätilintarkastustuomioistuimen mielipiteen siitä, toisiko laajentuminen tälle elimelle uutta eloa;
78. katsoo lisäksi, että olisi ehkä tarpeen arvioida, pitäisikö tilintarkastustuomioistuimen tällä hetkellä
raskasta ja hierarkkista rakennetta ja toimintatapaa uudistaa; muistuttaa, että tilintarkastustuomiois-tuimessa työskentelee tällä hetkellä 25 jäsentä ja 736 toimihenkilöä, joista 325 on ammatiltaantilintarkastajia (ura-alueet A ja B), joista puolestaan 275 (ura-alueet A ja B) työskentelee tarkastus-
ryhmissä ja 50 (ura-alue A) jäsenten kabineteissa;
79. pahoittelee sitä, että aikarajoitusten vuoksi se ei kykene kiinnittämään neuvoston suositukseen sen
ansaitsemaa huomiota, ja kehottaa komissiota antamaan –ja neuvostoa hyväksymään –varainhoi-
toasetuksen 145 artiklan 1 kohtaan seuraavan muutosesityksen:
”Ennen vuoden n + 2 kesäkuun 30 päivää Euroopan parlamentti myöntää neuvoston määräenem-
mistöllä antamasta suosituksesta komissiolle vastuuvapauden varainhoitovuoden n talousarviontoteuttamisesta. ”.
80. kehottaa puhemiestä seuraavassa Eurooppa-neuvostossa pitämässään puheessa puuttumaan tarpeeseen
parantaa Euroopan unionin varainhoitoa jäsenvaltiotasolla;
B. ALAKOHTAINEN TARKASTELU
Omat varat
81. huomauttaa, että bruttokansantulon perusteella laskettujen omien varojen osuus kasvaa jatkuvasti ja
kattaa pian kaksi kolmasosaa omista varoista; tukeekin tästä syystä tilintarkastustuomioistuimensuositusta (3.48 kohta), jonka mukaan komissio tarkastaa suoraan ja useammin taustalla olevia
kansantalouden tilinpidon tietoja;
Maatalous, eläinten terveys ja petosten vastaiset toimet
Säännönvastaisten maksujen takaisinperintä
82. kehottaa jäsenvaltioita raportoimaan sääntöjenvastaisuuksista ajoissa joka kolmas kuukausi hyväksyen
kuitenkin, että jäsenvaltiot voivat pyytää tähän yksittäistapauksissa poikkeusta; edellyttää, että jäsen-valtioiden tarkastuksesta vastaavat tahot ovat riittävästi mitoitettuja ja henkilöstö on koulutettua, jaedellyttää kaikkien jäsenvaltioiden, Saksa, Kreikka ja Espanja mukaan lukien, käyttävän sähköistäraportointijärjestelmää viimeistään heinäkuussa 2005; pyytää komissiota ilmoittamaan parlamentintoimivaltaiselle valiokunnalle asiassa tapahtuneesta edistymisestä viimeistään syyskuussa 2005;
83. toteaa, että komissio on vastuussa siitä, että se ei ole kyennyt perimään vuodesta 1971 syyskuuhun
2004 ulottuvalla kaudella takaisin vähintään 1 120 miljoonan euron summaa; pitää tilannetta kestä-
mättömänä ja katsoo, ja että jäsenvaltiot ja komissio ovat osoittaneet tässä asiassa valppaudenpuutetta; odottaa saavansa vuoden 2004 vastuuvapausmenettelyä silmällä pitäen ajoissa raportin siitä,miten ja milloin nämä rahat peritään takaisin; panee merkille, että parhaillaan tuomioistuimissakiistellään 812 miljoonan euron summasta, joka joudutaan ehkä vielä lisäämään takaisinperittäviinmääriin; edellyttää lisäksi maksajavirastolle onnistuneen perinnän johdosta maksettavan 20 prosentinpalkkion tehokkuuden arviointia;
84. pyytää komissiota ehdottamaan yksinkertaisempia ja yhtenäisempiä perintäsääntöjä valmisteltaessa
varainhoitoasetuksen tarkistamista; edellyttää tulevansa kuulluksi tältä osin, ennen kuin komissionehdotus saa lopullisen muotonsa;
85. panee merkille, että komissio on maaliskuuhun 2005 mennessä saanut käsiteltyä kaikki noin 4 000
kyseisenä kautena sattunutta sääntöjenvastaista tapausta (442 laajaa ja 3 500 vähemmän mittavaatapausta);FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/15
86. on tyytyväinen komission aikeeseen tarkentaa ”mustaa listaa ”, johon otetaan ne toimijat, joiden
vuotuiset sääntöjenvastaiset maksut ylittävät 100 000 euron rajan;
87. vaatii, että komission on saavutettava mitattavissa olevaa edistystä arvioimalla realistisesti tulevia
parannuksia ja raportoimalla edistymisestä säännöllisesti asiasta vastaavalle valiokunnalle;
88. pyytää komissiota parantamaan niiden yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöönpanosta vastuussa
olevien maksuvirastojen seurantaa; huomauttaa, että ennen liittymistä komissio hyväksyi uusienjäsenvaltioiden maksuvirastot; pyytää komissiota jatkamaan tätä käytäntöä ja esittämään parlamentilleraportin komission mahdollisuudesta hyväksyä nykyisten jäsenvaltioiden maksuvirastot;
Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä
89. panee merkille, että tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmää varten kootut jäsenvaltioiden tietokannat
eivät mahdollista tietojenvaihtoa, koska ei ole olemassa yhteisiä standardeja; pahoittelee, että tämäsaattaa vaarantaa eläinten jäljitettävyyden rajojen ylitse;
90. toteaa, että komissio ei voi kehittää nykyisen asetuksen nojalla sitovia sääntöjä kansallisten tietokan-
tojen yhteenkytkemistä varten; kehottaa komissiota tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen
sisältyneiden huomioiden perusteella tekemään lainsäädäntöehdotuksen, jolla komission täytäntöön-
panovaltaa lisätään siten, että se pystyy takaamaan kansallisten tietokantojen yhteensopivuuden;
91. kehottaa komissiota antamaan nykyisen lainsäädännön puitteissa tietoa ja neuvoja tietojen vaihdosta
etenkin uusille jäsenvaltioille, jotka ovat parhaillaan kehittämässä omia kansallisia tietokantojaan;
92. toteaa, että nykyisen korvamerkkijärjestelmän korvaaminen sähköisellä tunnistusjärjestelmällä ei olisi
ainoastaan eläimen hyvinvoinnin kannalta parempi järjestely vaan varmistaisi myös eläinten jäljitet-tävyyden jäsenvaltioiden välillä, mikäli sähköisten välineiden tiedot yhdenmukaistetaan; kehottaakomissiota tekemään käytännön ehdotuksia sähköisten tunnistusjärjestelmien käytöstä korvamerkkiensijasta; tähdentää, että ehdotuksessa täytäntöönpanovalta olisi annettava komissiolle, jotta voitaisiinluoda helpommin yhteiset standardit sähköisessä välineessä säilytettäville tiedoille; katsoo, että sähköi-
sen tunnistusjärjestelmän käyttöönottamiseen liittyvän teknologian on oltava asianmukaisella tasolla,
ennen kuin sitä voidaan soveltaa;
Suu- ja sorkkataudin valvontatoimien hallinnointi ja valvonta
93. panee merkille, että yhteisölainsäädäntö edellyttää, että komissio antaa parlamentille ja neuvostolle
kolmen vuoden välein kertomuksen suu- ja sorkkataudin valvontatoimien toteuttamisesta ja siihenliittyvistä yhteisön menoista; pahoittelee, että komissio ei ole tähän mennessä täyttänyt velvoitettaan;vaatii komissiota antamaan tällaisen kattavan arvion joka kolmas vuosi vuodesta 2006 alkaen; katsoo,että tässä arviossa olisi otettava huomioon yhteisön strategian kustannus-hyötyanalyysit;
94. tähdentää, että sen lisäksi, että valvotaan tarkkaan yhteisölainsäädännön muodollista saattamista
osaksi kansallista lainsäädäntöä, olisi valvottava sen todellista toteuttamista jäsenvaltiotasolla; kehottaakomissiota edistämään edelleen rokotteiden ja testausmenetelmien tutkimusta ja päivittämään tutki-muksen, joka koskee jäsenvaltioiden eläinlääkintäpalveluiden valmiuksia taata ajoissa tehokas tautienvalvonta;
95. panee merkille, että viime vuosikymmenen aikana eläinkuljetusten määrä sisämarkkinoilla moninker-
taistui, vaikka ongelmia eläinten liikkeiden jäljitettävyydessä ja eläinten kuljetusolosuhteissa ei ole vieläratkaistu tyydyttävästi; kehottaa komissiota ottamaan lisäksi huomioon mahdollisuuden vähentääkuljetuksia käyttämällä enemmän paikallisia teurastamoita; kehottaa komissiota lisäksi toteuttamaanvälittömiä toimia sairaiden tai loukkaantuneiden eläinten kuljetusten vähentämiseksi;FI L 196/16 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
96. katsoo, että on olennaisen tärkeää korostaa maanviljelijöiden roolia taudin torjuntaa ja valvontaa
koskevan yhteisön strategian yhteydessä; kehottaa komissiota antamaan neuvostolle ja parlamentillesellaisen lainsäädäntöehdotuksen, jossa jäsenvaltioiden maanviljelijöille taudin hävittämistoimista mak-samat korvaukset maksetaan takaisin yhteisön varoista sillä edellytyksellä, että maanviljelijät noudat-tavat velvoitettaan ilmoittaa viipymättä uusista tautitapauksista;
97. toteaa, että rahoituskehystä on selvennettävä entisestään maanviljelijöiden tasapuolisen kohtelun ja
korvauksen laskemista koskevan avoimuuden varmistamiseksi; huomauttaa todenneensa 17. joulu-kuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa suu- ja sorkkataudin torjumisesta vuonna 2001 (
1), että
korvausvaatimusten hallinnollisen käsittelyn on oltava petosten estämiseksi oikeudenmukaista; kehot-taa komissiota mukauttamaan eri tautien korvausmaksuja ja laatimaan korvauksen laskemista vartentoimivat arviointiperusteet, kuten eläimen kulloinenkin markkina-arvo; tunnustaa, että taudin puhje-tessa lihakarjaa, siitoseläimiä ja kantakirjaeläimiä varten ei ole olemassa selvästi määriteltyä markkina-
arvoa, vaan sellainen on olemassa ainoastaan teuraaksi valmista karjaa varten;
98. korostaa, että eläintautien hävittämiskulujen kattamiseen on edelleen käytettävä pääasiassa julkisia
varoja, koska kansanterveys on koko yhteiskunnan edun mukaista, ja että myös maanviljelijät ovatveronmaksajia; panee merkille, että tietyissä jäsenvaltioissa maanviljelijät osallistuvat kansallisiin hä-
vittämiskuluihin (jotka ovat tarpeen kokonaiskustannusten yhteisrahoittamiseksi) ja että toisissa jä-
senvaltioissa maatalouden ei edellytetä osallistuvan kustannuksiin, mikä saattaa vahingoittaa maata-loustuotteiden tasavertaisia kilpailuedellytyksiä Euroopan unionissa; muistuttaa, että parlamentin suu-ja sorkkatautia käsittelevä väliaikainen valiokunta on pyytänyt komissiota ehdottamaan, miten maan-viljelijät voisivat osallistua yhteisön kustannuksiin; panee merkille eri jäsenvaltioiden toimet sekäkomission vuonna 2003 tekemän tutkimuksen, jossa tarkastellaan tapoja kerätä maanviljelijöidenrahoitusosuus;
Raakatupakka-alan yhteinen markkinajärjestely
99. on tyytyväinen neuvostossa heinäkuussa 2004 hyväksyttyyn yhteisen maatalouspolitiikan tupakkatu-
kien uudistukseen, jonka tavoitteena on eriyttää tupakkatuet siirtymällä vähitellen neljän vuodensiirtymäkauden aikana tupakkapalkkioista maanviljelijöiden tulotukeen;
100. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jonka mukaan komission olisi pyrittävä takaamaan,
että uudistusehdotuksia tuetaan riittävillä tiedoilla ja vaikutusarvioinneilla; kehottaa komissiota kiin-nittämään erityistä huomiota tupakantuotannon merkitykseen epäsuotuisten alueiden työllisyydelle jataloudelle;
101. panee merkille, että yhteisön tupakkatuotanto kattaa ainoastaan 30 prosenttia teollisuuden tarpeista;
huomauttaa, että edellinen yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on jo tuonut mukanaan mekanis-meja eurooppalaisen tuotannon saattamiseksi Euroopan unionin sisäisten tarpeiden tasolle;
102. panee merkille, että nykyisen tuotannon ja tarjonnan epäsuhteen seurauksena suurin osa EU:ssa
tuotetusta tupakasta menee vientiin; pahoittelee, että tällainen politiikka on ristiriidassa kehitysmaiden
pienille, viennistä riippuvaisille tupakantuottajille annettavan yhteisön kehitysavun kanssa, koska EU:ntupakanvienti vähentää huomattavasti kehitysmaiden vientimahdollisuuksia; vaatii johdonmukaista-maan yhteisön maatalous- ja kehityspoliittista linjaa;
103. korostaa, että vaikka tupakanviljelyalueilla on myös vaihtoehtoisia viljelykasveja, maatilojen talou-
dellinen tasapaino riippuu laajalti tupakasta; palauttaa mieliin, että parlamentti tunnusti tämän yh-teisen markkinajärjestelyn edellistä uudistusta koskevassa mietinnössään todetessaan, että on erittäinvaikeaa tarjota elinkeinovaihtoehtoja, joilla kyettäisiin luomaan vastaava määrä työpaikkoja kuintupakantuotannolla; kehottaa komissiota jatkamaan toimiaan vaihtoehtoisten viljelykasvien viljelynedistämiseksi ja käyttämään tupakka-alan rahastoa tärkeänä välineenä sekä EU:n tupakan laadunpa-rannuksessa että vaihtoehtoisten viljelykasvien etsimisessä;
104. huomauttaa, että vaihtoehtoisia viljelykasveja koskevaa tutkimusta on laiminlyöty eikä tuottajia ole
kannustettu siirtymään muuhun taloudelliseen toimintaan; ottaa huomioon, että yhteisön tupakka-alan rahastoa, jota rahoitetaan tuotantotuesta otettavalla maksulla ja jota hoitaa sekä maatalouden jamaaseudun kehittämisen pääosasto (50 prosenttia) että terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto (50prosenttia), vajaakäytetään ja että suurin osa käyttämättä jääneistä 68 miljoonasta eurosta oli osoitettuterveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston tiedotuskampanjoihin; huomauttaa, että vuodesta 2006alkaen ei enää rahoiteta toimia tuotantomuodon vaihtamiseksi; pyytää toteuttamaan johdonmukai-sempaa lähestymistapaa;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/17
(1) EUVL C 31 E, 5.2.2004, s. 137.
105. katsoo, että jäsenvaltioiden on välttämättä noudatettava asiasta annettujen yhteisön säädösten mu-
kaista ilmoitusvelvollisuuttaan, jotta tupakkamarkkinoita ja kyseisiä yhteisön maksuja voidaan todellavalvoa; vaatii taloudellisia seuraamuksia niille jäsenvaltioille, jotka eivät kykene täyttämään näitävelvoitteita;
106. toteaa, että maanviljelijöille on ehdottomasti tiedotettava etukäteen heille vuoden 2006 uudistuksen
jälkeen asetettavista uusista täydentävien ympäristöehtojen noudattamiseen liittyvistä velvoitteista,koska heille myönnettyjä tukia vähennetään tai ne lakkautetaan, jos he eivät noudata sääntöjä;kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita täyttämään velvoitteensa ja määrittelemään nämä arviointiperus-teet yksityiskohtaisesti hyvissä ajoin ennen uudistuksen voimaantuloa, jotta maanviljelijät ehtivätmukauttaa elinkeinotoimintansa uusiin sääntöihin;
107. panee merkille, että komission on toimitettava neuvostolle 31. joulukuuta 2009 mennessä kertomus
vuoden 2006 uudistuksen toteuttamisesta; ilmoittaa olevansa kiinnostunut tästä kertomuksesta japyytää toimittamaan sen myös parlamentille;
Rakennetoimet
108. pahoittelee, että eräät jäsenvaltiot eivät ole pystyneet valvomaan ja hallinnoimaan vastuullaan olevia
veronmaksajien rahoja, ja tuo esiin joidenkin jäsenvaltioiden tekopyhyyden näiden syyttäessä komis-siota siitä, ettei tämä ole kyennyt valvomaan sellaisia menoja, joista kyseiset jäsenvaltiot itse vastaavat;
109. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin ei löytänyt puutteita komission sisäisistä valvontajär-
jestelmistä ja totesi niissä parannuksia; pahoittelee sitä, että resurssien riittämättömyyden vuoksipaikan päällä tehtäviä tarkastuksia on tehty ainoastaan muutamille jäsenvaltioiden järjestelmille;
110. pyytää komissiota tiedottamaan parlamentille maista, jotka eivät ole kyenneet panemaan nopeasti
täytäntöön valvontajärjestelmiinsä liittyviä sovittuja parannuksia ja jotka antavat edelleen epätäydelli-siä 8 artiklan mukaisia lausumia;
111. kannustaa komissiota keskeyttämään väliaikaiset maksut jäsenvaltioille, jotka ovat syyllistyneet vaka-
viin sääntöjenvastaisuuksiin tai joiden hallinnon valvontajärjestelmistä löydetään vakavia puutteita;
Interreg III
112. toteaa, että mitattavissa olevien tavoitteiden ja selkeästi määriteltyjen indikaattoreiden puuttumisen
vuoksi on vaikea arvioida, missä määrin Interreg III -ohjelman tavoite –vahvistaa yhteisön talou-
dellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistämällä rajat ylittävää, kansainvälistä ja alueiden välistäyhteistyötä ja yhteisön alueen tasapainoista kehitystä –on tavoitettu; katsoo sen vuoksi, että on
vaikea arvioida, onko ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa käytetty hyväksi tehokkaimpia välineitä;
113. kehottaa komissiota toteuttamaan lisätoimia määrittääkseen selkeät tavoitteet ja indikaattorit, joilla
ohjelman vaikutusta pystytään mittaamaan ja joilla pystytään arvioimaan yhteisövaroista tällä alallasaatava lisäarvo; korostaa tarvetta toteuttaa selkeä ja vakavasti otettava arviointi, jossa osoitetaaneroavaisuudet yksityisen ja sosiaalisektorin kustannusten ja hyödyn välillä tai paikallisen ja yhteisöntason kustannusten ja hyödyn välillä, koska juuri nämä eroavaisuudet olivat ohjelman ensisijaisia
perusteita;
Sisäiset politiikat
Ympäristö, kansanterveys ja turvallisuus
114. toteaa, että ympäristöä, kansanterveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien budjettikohtien
toteuttaminen on yleisesti tyydyttävällä tasolla;
115. on tyytyväinen toimenpiteisiin, joilla halutaan parantaa monivuotisten ohjelmien toteutussykliä; ke-
hottaa komissiota kohdentamaan tarjouskilpailut paremmin ja antamaan tarjousten tekijöille enem-män tukea, jotta vältettäisiin lukuisten selvästi rahoitukseen oikeuttamattomien hankkeiden esittämi-nen;
116. korostaa, että varainhoitoasetuksen hallinnollisten ja rahoitukseen liittyvien säännösten noudattami-
nen ei saa johtaa tarpeettomiin viivästyksiin varojen myöntämisessä tai rahoitettavien hankkeidenvalinnassa;FI L 196/18 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
Tutkimus
117. toteaa, että eurooppalaisiin TK-puiteohjelmiin osallistumista koskevat säännöt ovat aivan liian moni-
mutkaiset; pitää tilintarkastustuomioistuimen tavoin tätä vakavana ongelmana komission ja ohjelmiinosallistujien kannalta; pahoittelee, että varsinkin pienillä organisaatioilla, joiden hallintorakenteet eivätole kovin kehittyneitä, ja pk-yrityksillä on vaikeuksia hallita liiallisia sääntöjä ja vaatimuksia;
118. muistuttaa, että kuudennen puiteohjelman hallinnointi on jaettu useamman pääosaston kesken; panee
merkille, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan ohjelmien jakaminen osiin johtaa vastuun hajau-tumiseen ja toimenkuvien päällekkäisyyteen ja lisää koordinoinnin tarvetta;
119. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen suosituksen, että komission olisi arvioitava uudelleen
yhteisön rahoitustuen määrän asettamista koskevat säännöt, kuitenkin niin, että säilytetään asianmu-kainen valvonta; edellyttää, että parlamentti otetaan arviointiin mukaan jo sen alkuvaiheista lähtien,onhan se puiteohjelmien lainsäädäntökehyksen ja osallistumissääntöjen toinen säätäjä;
120. panee merkille, että Lissabonin toimintasuunnitelma johtaa todennäköisesti siihen, että seitsemännen
puiteohjelman talousarviomäärärahat kasvavat; tähdentää, että talousarvion huomattava kasvu edel-lyttää sekä osanottajilta että komissiolta hallintomenettelyjen todellista yksinkertaistamista;
121. panee huolestuneena merkille tilintarkastustuomioistuimen tekemän johtopäätöksen, että ”jälkitarkas-
tusten analyysi osoitti jälleen kerran, että virheiden esiintyvyys oli suuri ”, mihin olivat syynä pää-
asiassa menoilmoituksiin sisältyvät liian suurina ilmoitetut määrät, joita ei ollut havaittu komissionsisäisen valvonnan järjestelmien avulla; odottaa tarkastustodistusten käyttöönoton mahdollisin muu-
toksin, kuten tilintarkastustuomioistuin suosittaa, johtavan lopulta mittavien jälkitarkastusten tarpeen
vähenemiseen;
122. kehottaa komissiota tekemään asianmukaiset johtopäätökset menoluokkien määrän vuoksi synty-
neistä tilinpäätösten avoimuuteen liittyvistä puutteista viidennessä puiteohjelmassa ja varmistamaan,etteivät vastaavat ongelmat toistu tulevissa ohjelmissa;
123. pyytää komissiota ryhtymään seitsemättä puiteohjelmaa koskevassa ehdotuksessa todelliseen yksin-
kertaistamiseen esimerkiksi
—vähentämällä interventiomekanismien määrää,
—vähentämällä erilaisten sopimusmallien määrää,
—ottamalla käyttöön yhteisen laskutusjärjestelmän, jolla ratkaistaan ongelma, joka liittyy liialliseen
laskuttamiseen osanottajien taholta;
124. korostaa, ettei riitä, että osanottajat noudattavat muodollisia sääntöjä ja menettelyjä, vaan rahoille on
myös saatava vastinetta; kannustaa komissiota arvioimaan tieteellisten tulosten ja vaikutusten laatua
jälkikäteen;
125. pyytää komissiota kehittämään menettelyjään siten, että hankehakemusten valmistelukulut laskevat
perusteltavissa olevalle tasolle;
126. kehottaa komissiota laatimaan uudelleen osallistumista koskevat säännöt ottaen standardimenettelynä
käyttöön meneillään olevien hankkeiden tieteellisten ja teknisten väliarviointien saannin; pyytää ko-missiota yksilöimään soveliaan väliarviointielimen; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta julkaisemaannäitä uusia sääntöjä koskevan lausunnon;
127. panee huolestuneena merkille tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat viipeet komission antaessa
kuudennen puiteohjelman mallisopimuksia ja tukikelpoisuusperusteita koskevia ohjeita sekä pannessatäytäntöön sisäisen valvonnan standardeja ja kehittäessä yhteistä tietotekniikkajärjestelmää, minkävuoksi lainsäädäntökehyksen aikaisemmasta hyväksymisestä ja sopimusrakenteen yksinkertaistami-sesta ei enää ollut vastaavaa hyötyä; odottaa komission ottavan kokemuksesta opikseen ja välttävänvastaavia viipeitä tulevaisuudessa;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/19
128. kannustaa lisäksi komissiota sisällyttämään seitsemänteen puiteohjelmaan tehokkaammat hallintora-
kenteet
—luomalla edellytykset sille, että komission resurssit (mm. hankkeita hallinnoivat virkamiehet,
tietotekniikka) ja rahoitettujen hankkeiden määrä vastaavat paremmin toisiaan, jolloin pystytääntakamaan asianmukainen tieteellinen valvonta, joka rajoittuu nykyään muutamaan päivään han-ketta kohden,
—yksilöimällä ja perustamalla asianmukaisen tieteellisten arviointien valvontaelimen,
—kehittämällä integroidun tietokannan, johon sisältyy yhteinen sovellus ehdotuksia, sopimuksia ja
hankkeiden hallintaa varten;
129. pitää myönteisenä komission aikomusta perustaa seitsemännen puiteohjelman yhteyteen takausjärjes-
telmä, jotta eurooppalaiset tutkimushankkeet ja infrastruktuurit saisivat paremmin lainarahoitustaerityisesti Euroopan investointipankilta; kannustaa komissiota ottamaan ehdotetussa järjestelmässähuomioon pk-yritysten erityistarpeet ja harkitsemaan mahdollisuutta ulottaa nämä järjestelmätmyös Eureka-hankkeisiin;
Sisämarkkinat
130. toteaa, että sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosastolta saatujen tietojen mukaan sisäiset uudelleen-
järjestelyt estivät hyödyntämästä kaikkia käytettävissä olevia määrärahoja ja eräitä ulkoisia selvityksiäei edes voitu antaa tehtäväksi;
131. on yleisesti ottaen tyytyväinen terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosaston budjettikohtien mää-
rärahojen korkeaan hyödyntämisasteeseen, sillä vuoden 2003 talousarviossa käyttöön asetettujenmäärärahojen käyttöaste oli 99,3 prosenttia;
132. katsoo, että verotuksen ja tulliliiton pääosastoon kuuluvien budjettikohtien määrärahojen käyttö-
astetta –86,61 prosenttia –voidaan kyllä luonnehtia tyydyttäväksi, mutta ei missään tapauksessa
erinomaiseksi;
133. pitää huolestuttavana yleistä suuntausta, jossa uuden varainhoitoasetuksen rajoittavat säännökset
viivästyttävät kuluttajia koskevien ohjelmien sopimuksentekomenettelyjä ja menettelyn byrokraatti-suus vähentää tuntuvasti mahdollisten hakijoiden osallistumishalukkuutta;
Liikenne
134. toteaa, että vuoden 2003 talousarvion lopullisesti hyväksytyssä ja tarkistetussa versiossa myönnettiin
liikennepolitiikkaan yhteensä 661,8 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina ja maksumäärära-hoja oli käytettävissä yhteensä 609,3 miljoonaa euroa; toteaa lisäksi, että määrät jakaantuivat seuraa-
vasti:
—610,6 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 572 miljoonaa euroa maksumäärärahoina
Euroopan laajuista liikenneverkkoa varten (TEN-T),
—16,6 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 13,3 miljoonaa euroa maksumäärärahoina
liikenneturvallisuuteen,
—15,0 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina pelkästään Marco Polo -ohjelmaan,
—8,4 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 9,55 miljoonaa euroa maksumäärärahoina
kestävään liikkuvuuteen,
—7,4 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 6,35 miljoonaa euroa maksumäärärahoina
liikennevirastoja varten;
135. pitää myönteisenä, että Euroopan laajuista liikenneverkkoa (TEN-T) koskevien maksusitoumus- ja
maksumäärärahojen käyttöaste on noussut siten, että kummankin käyttöaste on lähes 100 prosenttia,ja odottaa jäsenvaltioiden tämän johdosta kohdentavan sekä julkisen että yksityisen sektorin resurssejahankkeiden päätökseen saattamisen vauhdittamiseen;FI L 196/20 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
136. pitää huolestuttavana, että komissio hyväksyi vuonna 2003 usein Euroopan laajuista liikenneverkkoa
koskevia väli- ja loppumaksuja, vaikka rahoitusmääräyksissä asetettuja erityisiä ennakkoehtoja ei olluttäytetty, ja muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuin on huomauttanut komissiolle kyseisistä heik-kouksista jo vuoden 2001 ja 2002 vuosikertomuksissa;
137. ottaa huomioon, että TEN-T:tä koskevat maksamatta olevat määrät (RAL) eivät vuoden 2003 aikana
maksumäärärahojen korkeasta käyttöasteesta huolimatta vähentyneet vaan nousivat hieman yhteensä1 154 miljoonaan euroon;
138. pitää huolestuttavana, että muiden liikennettä koskevien budjettikohtien maksusitoumusmäärärahojen
käyttöaste laski 93 prosentista 83 prosenttiin; ottaa huomioon, että liikenteen turvallisuutta koskevienmaksusitoumusmäärärahojen käyttöaste oli erityisen alhainen –65 prosenttia –ja maksumääräraho-
jenkin käyttöaste jäi 72 prosenttiin; ottaa huomioon, että vuonna 2002 vastaavat osuudet olivat 99prosenttia ja 58 prosenttia; katsoo, ettei tällaista käyttöastetta eikä etenkään maksumäärärahojenkäyttöasteen suoranaista romahtamista voida hyväksyä, koska kyseessä on liikennettä koskevassavalkoisessa kirjassa päätavoitteeksi yksilöity kokonaisuus;
Kulttuuri ja koulutus
139. pitää tervetulleina toimenpiteitä, jotka komissio on tähän mennessä toteuttanut ratkaistakseen Sok-
rates- ja Nuoriso-ohjelman ensimmäistä sukupolvea vaivanneet suunnittelun ja hallinnon heikkoudet;
pitää tervetulleina parannettuja suunnittelu- ja hallintomenettelyjä, jotka sisältyvät vastikään annettui-hin ehdotuksiin, jotka koskevat elinikäisen oppimisen ohjelman ja Nuoriso-ohjelman uutta sukupol-vea;
140. panee merkille, että komissiolla on vaikea tehtävä, kun se pyrkii sovittamaan yhteen vaatimukset,
joiden mukaan tämän tyyppisistä ohjelmista tukea hakeville aiheutuvan hallinnollisen taakan onoltava mahdollisimman kevyt, ja toisaalta varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen sisältämän vel-voitteen varmistaa moitteeton varainhoito;
141. korostaa olevansa vakuuttunut siitä, että suhteellisuuden olisi oltava keskeinen periaate elinikäistä
oppimista koskevan ohjelman ja Nuoriso-ohjelman uuden sukupolven hallinto- ja kirjanpitovaatimuk-
sissa; korostaa, että varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä on hyödyllistä voida poiketa kohdiste-
tusti siten, että mahdollistetaan
—kiinteämääräisten tukien laajempi käyttö, joka mahdollistaa yksinkertaisemmat hakemuslomakkeet
ja sopimukset,
—yhteisrahoituksen laajempi hyväksyminen luontaissuorituksina, jolloin edunsaajiin kohdistetaan
lievempiä kirjanpitovelvoitteita,
—edunsaajien taloudellisen ja operatiivisen kapasiteetin dokumentoinnin yksinkertaistaminen;
142. korostaa pitävänsä tärkeänä, että elinikäistä oppimista koskevia ohjelmia ja Nuoriso-ohjelmia koskevat
väli- ja loppukertomukset julkaistaan tulevaisuudessa ajallaan;
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue
143. pitää myönteisenä, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen talousarvion (osasto
B5-8) toteuttamisessa on edistytty jonkin verran varainhoitovuoteen 2002 verrattuna; panee kuiten-kin merkille, että erityisesti maksumäärärahojen toteuttamisaste on yksi komission alhaisimmista (68prosenttia vuonna 2003, kaikissa sisäisissä politiikoissa 79 prosenttia), kun taas maksusitoumusmää-rärahojen toteuttaminen on nyt saavuttanut sisäisten politiikkojen keskiarvon; kehottaa oikeus-,vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosastoa edelleen parantamaan talousarvion toteutusta tulevinavarainhoitovuosina;
144. panee merkille huomautukset, jotka tilintarkastustuomioistuin esitti vuotta 2003 koskevassa vuosi-
kertomuksessaan komission sisäisestä valvontaympäristöstä ja jotka perustuvat analyysiin, jossa käsi-tellään neljää neljästätoista pääosastosta, jotka panevat sisäisiä politiikkoja täytäntöön, muun muassatuolloin oikeus- ja sisäasioiden pääosastona tunnettua yksikköä; kehottaa oikeus-, vapaus- ja turvalli-suusasioiden pääosastoa noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/21
145. panee huolestuneena ja pahoitellen merkille tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2003 koskevassa
vuosikertomuksessa esittämät huomautukset pakolaisrahaston toteuttamisesta; pyytää komissiota ta-kaamaan tyydyttävän valvontaympäristön kansallisella ja Euroopan tasolla, kun otetaan huomioonuusiin rahoitusnäkymiin liittyvä alaa koskevien meno-ohjelmien rakennemuutos, joka johtaa yhteis-työssä toteutettavan hallinnoinnin lisääntymiseen;
146. on huolissaan siitä, että komissio ei ole vielä antanut lausuntoa Eurojust-varainhoitoasetuksen luon-
noksesta Eurojustin päätöksen edellyttämällä tavalla, vaikka Eurojust lähetti sen komissiolle marras-kuussa 2003;
Sukupuolten välinen tasa-arvo
147. on samaa mieltä komission kanssa talousarvion 2003 poliittisista prioriteeteista, sikäli kuin laajentu-
misen ja hallinnon valmistautumisen siihen katsotaan olevan Euroopan unionin absoluuttisia priori-teetteja; palauttaa mieliin asettavansa suuren merkityksen tarpeelle lisätä naisten osallistumista työ-markkinoilla laajentuneessa Euroopan unionissa Lissabonin ja Barcelonan huippukokousten tavoittei-den valossa, jotta voidaan edistää erityisesti uusien valtioiden naisten sosio-taloudellista asemaa, sekätarpeelle määritellä vastaavat varat talousarviota suunniteltaessa;
148. muistuttaa, että EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan 2 kohdan nojalla naisten ja miesten välisen
tasa-arvon edistäminen on Euroopan unionin keskeinen periaate ja horisontaalinen tavoite kaikissayhteisön toimissa ja politiikoissa; pyytää jälleen, että sukupuolten tasa-arvo otetaan asianmukaisestihuomioon pysyvänä ensisijaisena tavoitteena talousarviota suunniteltaessa sen periaatteen mukaisesti,että sukupuolten välinen tasa-arvo otetaan huomioon talousarviossa;
149. panee tyytyväisenä merkille huomattavan edistymisen vuoden 2003 talousarvion toteutuksessa ra-
kennerahastojen tavoitteiden ja ohjelmakauden suhteen eli sen, että maksujen toteutusaste (89 pro-senttia) oli huomattavasti korkeampi kuin vuonna 2002 (71 prosenttia); kiinnittää erityisesti huo-miota siihen, ettei varoja saaneista sukupuolten välisen tasa-arvon edistämistoimista anneta mitään
tietoja; pyytää komissiota korjaamaan tilanteen pikaisesti;
150. pitää selvänä, että talousarviomäärärahojen käyttö heijastuu naisiin ja miehiin eri tavalla, koska
edelleen on olemassa sukupuolten välisiä itsepintaisia eroja; panee merkille, ettei varainhoitovuoden
2003 talousarviotiedoissa mainita juuri lainkaan sukupuolten välisen tasa-arvon valtavirtaistamisen
periaatteen (gender mainstreaming) mukaisesti sukupuolten tasa-arvon edistämistoimiin osoitettujenvarojen määrää tai vaikutuksia; pyytää komissiota toimittamaan parlamentille viipymättä asiaankuu-luvat tiedot;
Ulkoiset toimet
Ulkoisen avun hallintojärjestelmän uudistaminen
151. tähdentää, että komissiolla oli uudistuksen suhteen suuria toiveita jo sen käynnistysvaiheessa vuonna
2000 ja komissio onkin ilmoittanut sen olleen menestyksekäs; panee merkille ja hyväksyy ja 22. ja23. marraskuuta 2004 kokoontuneen neuvoston päätelmät, joissa neuvosto antaa Euroopan komis-
siolle kiitosta edistymisestä yhteisön avun hallinnoinnin ja oikea-aikaisen toimittamisen parantami-
sessa ja kannustaa jatkamaan työtä täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden parantamiseksi; tukeevarauksetta hajauttamista mutta toteaa, että suurten lisäkulujen vastineeksi on saatava käytännöntuloksia; on sen vuoksi tyytyväinen siihen, että vuoden 2004 työohjelmansa ja ulkoasiainvaliokunnanvuoden 2002 vastuuvapaudesta antaman lausunnon mukaisesti tilintarkastustuomioistuin aikoo to-teuttaa arvion hajauttamisen tuloksista edustustoissa; odottaa, että arvioon sisältyy ainakin hajautta-mista koskeva kustannus-hyötyanalyysi;
152. panee merkille, että ulkosuhteiden pääosaston toimintakertomuksessa vuodelta 2003 todetaan kyllä,
että hajauttamista on arvioitava uudestaan, mutta tällä tarkoitetaan nähtävästi vain henkilöstötarpeita;kiinnittää sen tähden erityisesti huomiota siihen, että neuvosto on kehottanut komissiota tekemäänvuosikertomuksesta erillisen EU:n ulkoisen tuen laadunarvioinnin ja esittämään sen ennen heinäkuuta2005;FI L 196/22 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
153. korostaa, että varainhoidon riskien arviointia koskevia tiedotuksen asianmukaisia hallinnointijärjestel-
miä ja edustustojen toiminnan valvontajärjestelmiä ei edelleenkään ole olemassa, minkä ulkosuhteidenpääosasto on itsekin myöntänyt vuotuisessa toimintakertomuksessaan 2003 ja minkä syyksi esitetäänhenkilöresurssien puutetta; korostaa, että vaikka komission vilpittömyys ja sen ehdotukset tilanteenkorjaamiseksi ovat tervetulleita, ehdotukset on pantava täytäntöön mahdollisimman pian, ja kehottaakomissiota laatimaan asiasta välikertomuksen ennen heinäkuuta 2005;
154. on huolestunut siitä, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi täytäntöönpanosta vastaavia organisaati-
oita hyväksyttyjen hankkeiden osalta tarkastaessaan huomattavan määrän sääntöjenvastaisia toimia(vuosikertomuksen 7.38 ja 7.39 kohdat); panee merkille, että komissio on vastauksessaan samaamieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että tarjouskilpailu- ja hankintamenettelyjen noudat-taminen hankkeiden hallinnointiyksiköissä ja kansalaisjärjestöissä on edelleen ongelmallista; edellyttää,että yhteisön ulkopuolelle suunnattavasta tuesta vastaavat komission jäsenet esittävät 1. syyskuuta2005 mennessä toimintasuunnitelman näiden ongelmien saamiseksi kuriin;
155. kiinnittää huomiota siihen, että EU:n politiikkojen johdonmukaisuuden parantaminen edistäisi EU:n
määrärahojen käytön tehokkuutta;
Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus
156. toteaa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksesta yleisesti, että olisi hyödyllistä, jos tilintarkas-
tustuomioistuin voisi antaa selvemmän kuvan havaittujen sääntöjenvastaisuuksien aiheuttamista to-dellisista vahingoista;
157. toteaa, että on tarpeen löytää tasapaino toisaalta kansalaisjärjestöjä koskevien raportointi- ja menet-
telyvaatimusten ja toisaalta sen välille, mitkä ovat niiden mahdollisuudet noudattaa näitä velvoitteitasäännönmukaisesti, ja pitäisi tärkeänä, että tilintarkastustuomioistuin tutkii, miten nämä toiveet voi-
taisiin sovittaa paremmin yhteen;
158. kysyy, onko komissio yrittänyt verrata eri kansainvälisten avunantajien tehokkuutta; jos ei, ehdottaa,
että näin tehtäisiin mahdollisimman pian;
Latinalaisen Amerikan solidaarisuusrahasto
159. kiinnittää huomiota siihen, että parlamentti on useissa yhteyksissä tukenut ajatusta Latinalaisen
Amerikan solidaarisuusrahastosta; panee merkille, että rahasto on saanut paljon kannatusta muttasiihen olisi yhdistettävä kyseisten maiden poliittisen ja taloudellisen johdon suurempi sosiaalinensitoumus; korostaa erityisesti, että niiden maiden, joissa tulot jakautuvat erityisen epätasaisesti, olisikannettava vastuu tilanteen korjaamisesta; korostaa, että EU:n olisi säilytettävä näitä maita koskevatsosiaaliset tavoitteensa sekä antamalla apua että kannustamalla kyseisiä maita tekemään itse enemmänja että näiden kahden osa-alueen välille olisi löydettävä tyydyttävä tasapaino;
160. edellyttää komission antavan parlamentille (kirjallisen) selvityksen aina, kun se jättää täyttämättä
talousarvion selvitysosassa olevan määräyksen;
Kehitys
161. pitää kehitysyhteistyöpolitiikkaa olennaisena osana unionin ulkopolitiikkaa ja ottaa huomioon, että
sen tavoitteena on köyhyyden poistaminen sosiaalisia perusrakenteita ja koulutus- ja terveydenhuol-torakenteita vahvistamalla, köyhän väestönosan tuotantomahdollisuuksia lisäämällä sekä myöntämällä
tukea kyseisille maille, jotta ne voivat kehittää paikallisia edellytyksiä ja lisätä kasvua; painottaa, että
vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen olisi suuri askel eteenpäin tämän tavoitteen saavut-tamisessa;
162. tunnustaa komission pyrkimykset keskittää kehitysyhteistyö vuosituhannen kehitystavoitteiden saa-
vuttamiseen, muun muassa kymmenen pääindikaattorin määrittelyyn; kehottaa komissiota tehosta-maan näitä pyrkimyksiään ja suosittaa, että 35 prosenttia Euroopan unionin kehitysyhteistyövaroistakäytetään vuosituhannen tavoitteiden saavuttamiseen;FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/23
163. tunnustaa, että yhteisön avun vaikutuksia vuosituhannen tavoitteiden saavuttamiseen on vaikea arvi-
oida, koska tuenantajia on useita; pahoittelee, että komissio ei ole pyrkinyt laatimaan asianmukaistamenetelmää näiden vaikutusten arvioimiseksi vaan pelkästään mittaa kehitysmaiden edistymistä vuo-situhannen tavoitteiden saavuttamisessa; pahoittelee, että komission vastaukset kehitysyhteistyövalio-kunnan kysymyksiin ovat hyvin epämääräisiä erityisesti, kun on kyse vuosituhannen tavoitteidensaavuttamisesta komission toteuttamissa kehitystoimissa;
164. pitää komission kertomusten esittämisessä tapahtuneita parannuksia myönteisinä ja tunnustaa, että
vuoden 2004 vuosikertomus EY:n kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkomaanavusta (KOM(2004) 0536ja SEC(2004) 1027) on parempilaatuinen;
165. päättää, että parlamentissa käydään jatkossa vuosittain keskustelu EY:n kehitysyhteistyöpolitiikkaa ja
ulkomaanapua koskevasta komission vuosikertomuksesta;
166. pitää myönteisenä, että yleisestä talousarviosta ja Euroopan kehitysrahastosta virallisen kehitysavun
puitteissa rahoitettujen sosiaalisiin palveluihin ja infrastruktuuriin tarkoitettujen menojen osuus, jokavuonna 2003 oli yhteensä 8 269 miljoonaa euroa, kasvoi 31,4 prosentista (vuonna 2002) 34,7prosenttiin (vuonna 2003);
167. ei voi hyväksyä, että vain 198 miljoonaa euroa (2,4 prosenttia) varattiin peruskoulutukseen ja 310
miljoonaa euroa (3,8 prosenttia) perusterveydenhuoltoon; vaatii komissiota lisäämään määrärahojanäille aloille ja pyytää, että 20 prosenttia Euroopan unionin kehitysyhteistyömenoista kohdennetaanperuskoulutukseen ja terveydenhuoltoon kehitysmaissa;
168. pitää myönteisenä komission roolia keskustelussa tuenantajien antaman avun koordinoinnista ja
menettelyjen yhdenmukaistamisesta; pahoittelee edistymisen puutetta kansainvälisellä tasolla ja jäsen-valtioiden vastahakoisuutta; vaatii komissiota tehostamaan toimiaan kehitysyhteistyötoimien päällek-käisyyden välttämiseksi ja täydentävyyden lisäämiseksi;
169. katsoo, että komission tuki uusien jäsenvaltioiden valmistelemiseksi osallistumaan EU:n kehitysyh-
teistyöpolitiikkaan oli riittämätöntä; kehottaa komissiota tukemaan uusia jäsenvaltioita ja ehdokasval-
tioita niiden kehitysyhteistyöpolitiikan kehittämisessä ja kehitysyhteistyötä koskevan tietoisuuden
lisäämisessä;
Liittymistä edeltävä tuki
Phare
170. kiittää komissiota sen tähänastisista ponnisteluista, joilla se on tukenut ehdokasmaiden toteuttamaa
rakennerahastojen hallinnointia Phare-ohjelman kautta;
171. on kuitenkin huolissaan siitä, että uusissa jäsenvaltioissa ei varmistettu useiden Phare- ja Ispa-ohjel-
mista vastaavien virastojen akkreditointiprosessien päätökseen saattamista ennen liittymistä; vaatii,että komissio kuitenkin pyrkii välttämään samaa virhettä Romanian, Bulgarian ja muiden myöhem-min liittyvien maiden kanssa;
172. panee kuitenkin merkille, että ”tekemällä oppii ”-periaatteen kannalta Phare-ohjelman arvo on rajoit-
tunut, koska hallinnoidut ohjelmat eroavat merkittävästi Euroopan aluekehitysrahaston ja Euroopansosiaalirahaston ohjelmista, joiden valmistelemiseen ne alunperin tarkoitettiin, ja että toimielinraken-teen kehittämistä on vielä liittymisen jälkeenkin kannustettava huomattavassa määrin rakennerahas-
tojen hallinnoinnin tukemiseksi; on huolissaan ehdokasmaiden kyvystä käyttää rakennerahastojen
tukea liittymisen jälkeen;
173. on sen vuoksi periaatteessa tyytyväinen rakennerahastojen hallinnon valmisteluun tarkoitettua uutta
yhteistä välinettä koskevaan ehdotukseen edellyttäen, että siitä ei tule liian monimutkainen; korostaatarvetta kehittää asianmukainen valvontajärjestelmä, mutta vaatii komissiota kuitenkin varmistamaan,että uusi väline on mahdollisimman yksinkertainen, jotta täytäntöönpano ei vaarantuisi;FI L 196/24 Euroopan unionin virallinen lehti 27.7.2005
Sapard
174. toteaa, että Sapardin, joka oli ensimmäinen täysin hajautettu liittymistä valmisteleva tuki, päämäärät
olivat erinomaiset, vaikka niitä ei täysin saavutettukaan; on tyytyväinen Sapard-ohjelman tuloksiin,jotka eivät pelkästään kannustaneet ehdokasmaiden talouskehitystä vaan myös rohkaisivat ihmisiäuuteen, rationalistisempaan hankekohtaiseen ajatteluun; toteaa, että ”tekemällä oppii ”-menetelmän
kannalta ohjelma tuotti hyvää tulosta siinä mielessä, että se antoi hakijamaiden viranomaisille väli-töntä kokemusta yhteisön varojen hallinnoinnista; katsoo, että ohjelmasta kaiken kaikkiaan saatukokemus on lisäarvo tulevien yhteisön ohjelmien toteuttamiselle; kehottaa komissiota parantamaanvielä tarpeiden ennakkoarviointiaan, jotta lisäarvo kasvaisi entisestään;
175. toteaa, että ohjelman täytäntöönpanossa käytetty hajautettu hallinnointijärjestelmä toimii yleisesti
ottaen hyvin, mutta kehottaa komissiota parantamaan sitä vielä ottamalla oppia tähän mennessäesille tulleista ongelmista, tukemalla hakijamaita enemmän ongelmatapauksissa ja toteuttamalla lisääohjelmaan liittyviä jatkotoimia;
176. panee merkille, että muun muassa monimutkaiset menettelyt ja oikeudellisen aseman epävarmuus
johtivat siihen, että varoista suuri osa jäi käyttämättä, ja on pettynyt siihen, että viiden täytäntöön-panovuoden jälkeen ainoastaan puolet määrärahoista päätyi (lopullisille) edunsaajille, kuten 15. jou-lukuuta 2004 saaduista tiedoista käy ilmi; on kuitenkin tyytyväinen siihen, että Sapard-varoja eimenetetä määräaikojen vuoksi; korostaa joka tapauksessa komissiolle, että missään olosuhteissamaksujen toivottu nopeuttaminen ei saisi johtaa ohjelman sääntelyn ja valvonnan laiminlyömiseen;
177. panee merkille, että suurin osa Sapard-varoista käytettiin hankkeisiin, jotka lisäsivät tuotantoa, ja
vaatii, että uusissa ohjelmissa huomiota kiinnitetään enemmän laatuun sekä ympäristö- ja terveys-normeihin;
178. toteaa, että tilinpäätös hoidettiin paremmin kuin Pharen tapauksessa, mutta vaatii silti lisäparannuksia
yhteisön varojen tuhlauksen estämiseksi;
179. antaa komissiolle kiitosta toimista, joita se toteutti Maltan ja Kyproksen valmistelemiseksi liittymiseen
erityisin taloudellisin avustuksin maiden liittymistä valmistelevan strategian yhteydessä; pitää kuiten-kin valitettavana, että sekä Malta että Kypros jätettiin keskeisten liittymistä valmistelevien rahoitus-välineiden eli Pharen, Sapardin ja Ispan ulkopuolelle, ja että niillä oli näin ollen rajallisemmatmahdollisuudet valmistautua yhteisön varojen hallinnointiin.FI 27.7.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 196/25