Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta ympäristöasioita koskevaan yhteisön hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) /* KOM/2000/0512 lopull. - COD 98/0303 */





KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta ympäristöasioita koskevaan yhteisön hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta ympäristöasioita koskevaan yhteisön hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) 1. Tausta Komissio antoi ehdotuksen neuvoston asetukseksi organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta ympäristöasioita koskevaan yhteisön hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) [KOM(1998)622 - 1998/0303 (COD)], 30. lokakuuta 1998. Ehdotus julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 22. joulukuuta 1998. Komissio toimitti ehdotuksen neuvostolle 30. lokakuuta 1998 ja Euroopan parlamentille 30. lokakuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitea antoi ehdotuksesta yleisesti ottaen puoltavan lausunnon täysistunnossaan 26. toukokuuta 1999. Alueiden komitea päätti 28. kesäkuuta 1999, ettei se anna ehdotuksesta lausuntoa. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 15. huhtikuuta 1999. Komissio hyväksyi 18 Euroopan parlamentin 59 tarkistuksesta ja antoi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen 23. kesäkuuta 1999 ja toimitti sen neuvostolle. Neuvosto hyväksyi yksimielisesti yhteisen kannan 28. helmikuuta 2000. Komissio ilmaisi 10. maaliskuuta 2000 Euroopan parlamentille osoittamassaan tiedonannossa kannattavansa yhteisen kannan sisältöä. Euroopan parlamentin puhemies ilmoitti 16. maaliskuuta 2000, että parlamentti oli vastaanottanut yhteisen kannan, joka oli toimitettu ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaan. Toisessa käsittelyssään 6. heinäkuuta 2000 parlamentti teki 27 tarkistusta neuvoston yhteiseen kantaan. Tässä lausunnossa esitetään komission kanta Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti. 2. Komission ehdotuksen tavoite Ehdotuksen tavoitteena on lisätä yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS) mahdollisuuksia myötävaikuttaa ympäristönsuojeluun. Tähän pyritään muuttamalla voimassa olevaa 29. kesäkuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1836/93. Ehdotuksella EMAS-järjestelmä laajennetaan koskemaan kaikkia talouden aloja. EMAS-järjestelmä tarjoaa niille välineen, jonka avulla ne voivat jatkuvasti parantaa ympäristönsuojelunsa tasoa. Ehdotuksessa nimenomaisesti edellytetään henkilöstön osallistumista ympäristönsuojelun tason parantamiseen yhtenä keinona päästä tähän tavoitteeseen. Lisäksi EMAS-järjestelmän ja kansainvälisen EN ISO 14001 -standardin keskinäistä yhteensopivuutta on lisätty ottamalla EN ISO 14001 -standardi EMAS-järjestelmän ympäristöjärjestelmän toteuttamisen pohjaksi. Näin voidaan määritellä selkeästi osatekijät, joiden osalta EMAS-järjestelmän vaatimukset ovat EN ISO 14001 -standardin vaatimuksia tiukempia. Näitä osatekijöitä ovat ympäristölainsäädännön noudattaminen, ympäristönsuojelun tason parantaminen, ulkoinen tiedotus ja henkilöstön osallistuminen. Ehdotuksella tuetaan pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) osallistumista EMAS-järjestelmään. Tätä varten siinä ehdotetaan sopivia tukimekanismeja. Ehdotuksella myös lisätään logon käyttöönoton avulla yritysten EMAS-järjestelmään osallistumisen näkyvyyttä sekä koko järjestelmän uskottavuutta ja johdonmukaisuutta yhteisön tasolla. 3. Komission lausunto parlamentin ehdottamista tarkistuksista 3.1 Tiivistelmä komission kannasta Komissio voi hyväksyä kaksi tarkistusta kokonaan (tarkistukset 1 ja 2) ja seitsemän osittain tai periaatteessa (tarkistukset 3, 16, 19 (toinen ja kolmas osa), 25, 30 (ensimmäinen osa), 32 ja 33 (toinen osa). Muita tarkistuksia ei voida hyväksyä. 3.2 Parlamentin tarkistukset toisessa käsittelyssä Kokonaan tai osittain hyväksytyt tarkistukset Tarkistus 1 (Ympäristötodentajien pätevyys) (Johdanto-osan 13 kappale) Tarkistuksella myötävaikutetaan ympäristötodentajien pätevyyden varmistamiseen ja sen jatkuvaan ylläpitämiseen. Näin taataa osaltaan EMAS-järjestelmän uskottavuus. Tarkistus 2 (Organisaatioille suunnatut kannustimet) (Johdanto-osan 14 a kappale (uusi)) Tarkistuksessa jäsenvaltioita kehotetaan luomaan kannustimia, joilla rohkaistaan organisaatioita osallistumaan EMAS-järjestelmään. Tarkistus vahvistaa yhteistä kantaa, koska se lisää EMAS-järjestelmän kiinnostavuutta mahdollisten osallistujien kannalta. Tarkistus 19 (toinen osa) (EMAS-järjestelmän osallistumismaksut) (11 artiklan 1 kohdan viimeinen luetelmakohta) Varmistamalla rekisteröintimaksujen kohtuullisuus voidaan lisätä EMAS-järjestelmän kiinnostavuutta mahdollisten osallistujien kannalta. Periaatteessa hyväksytyt tarkistukset Tarkistus 3 (Jäsenyyttä hakeneiden maiden tukeminen) (Johdanto-osan 14 b kappale (uusi)) Tarkistuksessa kehotetaan tukemaan EU:n jäsenyyttä hakeneiden maiden mahdollisuuksia soveltaa EMAS-järjestelmää. Tämä on osa liittymistä valmistelevaa strategiaa, jonka tavoitteena on antaa teknistä tukea, mutta se ei merkitse sitä, että prosessiin osoitettaisiin ylimääräisiä erityisresursseja. Erityisesti se ei merkitse suoran taloudellisen tuen antamista kyseisille maille, ja muutoksessa olisi rajoituttava seuraavaan sanamuotoon "Komission olisi annettava EU:n jäsenyyttä hakeneille maille teknistä tukea EMAS-järjestelmän toteuttamiseksi tarvittavien rakenteiden luomisessa". Tarkistus 16 (Tietojenvaihto toimivaltaisten paikallisten elinten välillä) (7 artiklan 2 kohta) Toissijaisuusperiaate on yksi yhteisen kannan perusperiaatteista, ja jäsenvaltiot voivat nimetä kansallisia, alueellisia ja paikallisia organisaatioita toimimaan EMAS-järjestelmän toimivaltaisina eliminä. Tämä tarkistus tukee tätä periaatetta edistämällä yhteydenpitoa näiden paikallisten elinten välillä. Se pitäisi oikeastaan koskemaan kaikkea tiedonvaihtoa eikä pelkästään tarkistuksessa tarkoitettua datatyyppisten tietojen vaihtamista. (Englanninkielisessä toisinnossa on käytettävä termiä "exchange of information", ei termiä "data exchanges".) Tarkistus 19 (kolmas osa) (Yritysten hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistaminen) (11 artiklan 1 kohdan toinen alakohta) On toivottavaa pienentää EMAS-järjestelmään osallistumisesta aiheutuvaa hallinnollista taakkaa erityisesti pk-yritysten osalta. Sanamuotoa on kuitenkin harkittava huolellisesti, jotta ei lievennettäisi vaatimuksia, jotka pk-yritysten on täytettävä EMAS-järjestelmään rekisteröityessään. ("Järjestelmässä on oltava tavoitteena osallistujien, erityisesti pienten organisaatioiden, tarpeettoman hallinnollisen taakan välttäminen") Tarkistus 25 (Standardin EN/ISO 14001:1996 osan 4 tekstin lisääminen kokonaisuudessaan) (Liite I A) Tällä tarkistuksella sisällytetään standardin EN/ISO 14001:1996 osan 4 teksti kokonaisuudessaan liitteeseen I A, mikä selkeyttää huomattavasti EMAS-järjestelmän vaatimuksia. Tarkistukseen olisi kuitenkin tehtävä alaviitteen muodossa pieni lisäys, jossa selitetään, mistä teksti on peräisin ja missä koko teksti on saatavilla. Tätä tarvitaan, jotta komissio noudattaisi oikeudellisesti CENin (Euroopan standardointikomitean) kanssa allekirjoitetun sopimuksen ehtoja. Alaviitteen teksti kuuluisi seuraavasti: "Tähän liitteeseen sisältyvää kansallisen standardin tekstiä käytetään CENin luvalla. Kansallisen standardin koko teksti on ostettavissa kansallisilta standardielimiltä, jotka on lueteltu tässä liitteessä." Tarkistus 30 (ensimmäinen osa) (Ympäristönsuojelun jatkuvaa parantamista koskevat tiedot ympäristöselonteossa) (Liite III, 3.1 kohdan ensimmäinen alakohta) Erillinen maininta siitä, että ympäristöselonteossa on raportoitava yritystoiminnallisen ympäristönsuojelun jatkuvasta parantamisesta, on osa sitoutumista avoimuuteen, jota EMAS-järjestelmä edustaa. Terminologian ja sanamuodon olisi kuitenkin vastattava 2 artiklan b alakohtaa "ympäristönsuojelun tason jatkuvan parantamisen" osalta. Tarkistus 32 (Organisaatioiden käyttämät ympäristönsuojelun tasoa kuvaavat indikaattorit) (Liite III, 3.3 kohta, johdanto) On tärkeää, että ympäristöselonteossa esitetyt ympäristöä koskevat tiedot ovat ymmärrettäviä ja vertailukelpoisia. Ympäristönsuojelun tasoa kuvaavien indikaattorien käyttö voi sen vuoksi olla tässä suhteessa hyödyllistä. Ei kuitenkaan tulisi rasittaa tarpeettomasti erityisesti pieniä organisaatioita edellyttämällä, että organisaatiot määrittävät tällaiset indikaattorit. Tällä osa-alueella tarvitaan vielä huomattavasti työtä eikä EMAS-järjestelmässä ole syytä vaatia indikaattorien määrittelemistä. ("Organisaatiot voivat tätä tarkoitusta varten käyttää olemassa olevia asianmukaisia ympäristön tasoa kuvaavia indikaattoreita.") Tarkistus 33 (toinen osa) (Ympäristöselonteon saattaminen kaikkien saataville) (Liite III, 3.6 kohta) Yksi EMAS-järjestelmän keskeisiä tavoitteita on varmistaa, että ympäristöselonteko saatetaan sidosryhmien saataville. Tämän ei kuitenkaan pitäisi aiheuttaa EMAS-järjestelmään rekisteröityneille organisaatioille raskaita järjestelyjä, ja avoimuuden varmistamiseksi toteutettavien toimenpiteiden olisi pysyttävä kohtuullisina ("taataan, että he saavat" korvataan ilmaisulla "annetaan mahdollisuus saada"). Tarkistukset, joita ei ole hyväksytty Tarkistus 9 (Organisaation määritelmä) (2 artiklan s kohdan toinen alakohta) Tämä tarkistus on ristiriidassa sen kanssa, kenelle yhteisen kannan mukaan kuuluu vastuu EMAS-järjestelmään organisaationa rekisteröitävästä yksiköstä. Toimivaltainen elin ei puutu asiaan määrittelyvaiheessa, mutta se voi ryhtyä toimiin rekisteröintiprosessin aikana, mikäli organisaation määritelmä ei vastaa EMAS-järjestelmästä annetun asetuksen vaatimuksia. Lisäksi tällä tarkistuksella poistetaan joustavuuden mahdollistava säännös, jonka perusteella voidaan huomioon näkökohtia, jotka liittyvät EMAS-järjestelmään rekisteröinnissä huomioon otettavien yksiköiden pienimpään kokoon. Tarkistus 11 (Raportoinnin laajuus ympäristöselonteossa) (3 artiklan 2 kohdan c alakohta) Yhteisessä kannassa on erikseen määritelty tekstissä kaikkialla käytetyt termit. Jotta asetus olisi osallistujien kannalta selkeä, siinä käytettyjen termien ja esitettyjen vaatimusten on oltava johdonmukaisia. Tämä ei toteudu tarkistuksessa 11. Lisäksi tarkistuksella lisätään osia, jotka jo sisältyvät yhteisen kannan muihin osiin, ja tämä heikentää EMAS-järjestelmän rekisteröintivaiheiden johdonmukaisuutta. Tarkistus 12 (Ympäristölainsäädännön noudattaminen) (3 artiklan 2 kohdan uusi alakohta) Tarkistus liittyy ympäristölainsäädännön noudattamiseen. Tarkistuksen mukaan organisaatiot voidaan kirjata EMAS-rekisteriin vain, jos ne noudattavat ympäristölainsäädäntöä. EMAS-järjestelmän tavoitteena on kuitenkin auttaa organisaatioita saavuttamaan nämä vähimmäisvaatimukset ylittävä taso. Tätä käsitellään jo yhteisessä kannassa kohdissa, jotka liittyvät ympäristöpolitiikan täytäntöönpanoon ja lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi toteutettaviin menettelyihin (liite V, 5.4.3 kohta). EMAS-järjestelmä on kuitenkin vapaaehtoinen järjestelmä, ja tarkistuksen 12 vaarana on, että se muuttaa järjestelmän luonnetta tekemällä siitä korvikkeen ympäristövalvonnalle, jota toimivaltaiset lainvalvontaviranomaiset suorittavat jäsenvaltioissa. Tarkistus 13 (Ympäristöselonteon ajantasaistamisen tiheys) (3 artiklan 3 kohdan b alakohta) Tarkistuksessa 13 korvataan periaate ympäristöselonteon ajantasaistamisesta vuosittain vaatimuksella sen ajantasaistamisesta säännöllisesti. Tämä heikentää EMAS-prosessin avoimuutta ja uskottavuutta. Ympäristöselonteko on EMAS-rekisteröinnin näkyvä osa ja sen sisällön on oltava jatkuvasti uskottava. On myös huomattava, että tarkistuksessa esitetyt ajantasaistamisen tiheyttä koskevat vaatimukset olisivat organisaatioiden kannalta sekavia. Uudessa 3 artiklan 3 kohdan b alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna, todetaan, että ympäristöselonteko on ajantasaistettava liitteen V 5.6 kohdan vaatimusten mukaisesti "säännöllisesti" mutta itse liitteessä säädetään vahvistamisesta vuosittain. Tarkistus 15 ("Vierailevien" ympäristötodentajien tekemä todentaminen) (4 artiklan 5 kohta) Yhteisen kannan 4 artikla sisältää periaatteen, jonka mukaan ympäristötodentajat voivat suorittaa todentamistehtäviä kaikissa jäsenvaltiossa, mikäli heidät on akkreditoitu jossakin Euroopan unionin jäsenvaltiossa. Edellytysten osalta viitataan liitteeseen V. Tarkistuksessa 15 toistetaan joitakin ja muutetaan toisia liitteessä V määritettyjä ehtoja. Tämä heikentäisi EMAS-asetuksen yleistä johdonmukaisuutta. Tarkistukset 18 ja 20 (Kertomus Euroopan parlamentille) (10 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ja 11 artiklan 3 kohta) Parlamentille voidaan toimittaa tietoja pyynnöstä, mutta resurssit olisi tarkoituksenmukaisempaa keskittää EMAS-järjestelmän toimintaan. Tarkistus 19 (ensimmäinen osa) (Julkisten rakenteiden käytön helpottaminen) (11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta) Tässä tarkistuksessa edellytetään, että EMAS-järjestelmään rekisteröityneiden organisaatioiden mahdollisuuksia käyttää julkisia rakenteita helpotetaan. Tarkistus toisi käyttöön määrittelemättömän ja epäselvän käsitteen, jota olisi mahdoton soveltaa. Tarkistus 21 (Kanavat EMAS-järjestelmästä tiedottamista varten) (12 artiklan 1 kohdan toinen alakohta) EMAS-järjestelmästä tiedottaminen on edellytys tämän vapaaehtoisen välineen toimivuudelle, mutta määrittämällä organisaatiot, joiden kautta EMAS-järjestelmästä on tiedotettava, saatetaan itse asiassa rajoittaa tiedottamisen laajuutta ja jättää huomiotta paikalliset olosuhteet. Tarkistus 23 (Sanktioita koskeva yhteisymmärryspöytäkirja) (13 artiklan toinen kohta (uusi)) Tarkistuksessa 23 kehotetaan jäsenvaltioita laatimaan sanktioita koskeva yhteisymmärryspöytäkirja. Tämäkin tarkistus toisi käyttöön määrittelemättömän ja epäselvän käsitteen, jota olisi mahdoton soveltaa. Tarkistus 24 (Komitologia) (14 artiklan 2 kohta) Komitologiamenettelyä koskevaan päätökseen tehdyt oikeudelliset muutokset edellyttävät, että yhteisen kannan 14 artiklassa komitean suoritettavaksi säädetyistä tehtävistä huolehtii sääntelykomitea, ei hallintakomitea. Tarkistukset 27, 29 ja 41 (Henkilöstön osallistuminen) (Liite I, B kohdan 4 alakohta; liite II, 2.6 kohdan f alakohta ja 1 artiklan 2 kohdan d alakohta) Nämä tarkistukset koskevat henkilöstön ja sen edustajien osallistumista EMAS-järjestelmän toteuttamiseen. Periaate henkilöstön osallistumisesta sisältyy jo yhteiseen kantaan. Nämä tarkistukset laajentavat sitä määrittämällä kanavat ja keinot, joita organisaatioiden olisi käytettävä henkilöstön osallistumisen järjestämisessä. Tällaiset vaatimukset voivat tosiasiassa rajoittaa henkilöstön osallistumista, koska eri organisaatioiden, alojen ja jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Soveltuvin tapa ratkaista tämä kysymys olisi levittää alan parhaita käytäntöjä kuvaavia oppaita, jotka komissio laatisi yhdessä työntekijäjärjestöjen kanssa. Tarkistus 30 (toinen osa) (Ympäristöselonteon painettu muoto) (Liite III, 3.1 kohdan ensimmäinen alakohta) Tarkistuksessa 30 (toisessa osassa) poistetaan vaatimus siitä, että ympäristöselonteko on esitettävä painetussa muodossa niitä henkilöitä varten, joilla ei ole mahdollisuuksia saada kyseisiä tietoja muulla tavalla. Avoimuus on yksi EMAS-järjestelmän perusperiaatteita, ja tämä tarkistus on sen kanssa ristiriitainen. Tarkistus 33 (ensimmäinen osa) (Ympäristöselonteon saatavuus) (Liite III, 3.6) Avoimuus on EMAS-järjestelmän keskeisiä piirteitä, mutta se ei saa käydä organisaatioille liian raskaaksi. Tarkistuksen 33 (ensimmäisen osan) mukaan ympäristöselonteko olisi julkistettava sen sijaan, että se asetetaan yleisesti saataville. Tämä lisäisi yritysten, erityisesti pk-yritysten, taakkaa. Tarkistus 35 (Ympäristötodentajien pätevyysvaatimukset) (Liite V, 5.2.1 kohdan b, c ja d alakohta) Yhteisen kannan liitteessä V määritetään pätevyys, jota ympäristötodentajilta vaaditaan, jotta he voisivat suorittaa heille EMAS-asetuksen perusteella kuuluvat tehtävät. Nämä pätevyysvaatimukset ovat asianmukaiset ja vastaavat EMAS-järjestelmän tarkoituksia. Tarkistuksessa 35 ylitetään EMAS-järjestelmän tavoitteet niissä lisävaatimuksissa, joita siinä asetetaan EMAS-järjestelmän ympäristötodentajille. Tarkistus 36 (Todentamistaajuus) (Liite V, 5.6) Tarkistuksen 36 lisäarvo sikäli, kun se liittyy uskottavan todentamisprosessin varmistamiseen EMAS-järjestelmässä, ei ole kovinkaan selkeä. Missään tapauksessa todentamisen taajuus ei voi riippua edellisen selonteon tuloksista. Tähän on syynä ensinnäkin se, että tämä voitaisiin ymmärtää eri tavoilla (ovatko kyseessä organisaation ympäristötoimien tulokset vai ympäristöjärjestelmän tehokkuus), ja toiseksi se, että yksi tärkeimmistä tavoitteista on määrittää asianmukaisen todentamisen avulla, toimiiko ympäristöjärjestelmä hyvin vai ei. Tarkistus 37 (Vaikutusten merkittävyyden arviointiperusteet) (Liite VI, 6.1 kohdan ensimmäinen alakohta) Tarkistuksella 37 lisätään osia, jotka eivät liity yhteisen kannan liitteessä VI 6.4 määritettyjen ympäristövaikutusten arviointiin. Tarkistus 38/46 (Ympäristöselonteon vahvistamistaajuus) (3 artiklan 3a kohta (uusi)) Tarkistus 38/46 heikentää EMAS-prosessin avoimuutta ja uskottavuutta sallimalla ympäristöselonteon vahvistamistaajuuden pidentämisen 12 kuukaudesta enintään 36 kuukauteen, jos tietyt edellytykset täyttyvät. Ensinnäkin ei ole selvää, ovatko nämä edellytykset kumulatiivisia vai eivät. Toiseksi ympäristöjärjestelmistä saadut kokemukset ovat kriteeri pikemminkin todentamistaajuuden määrittämiseksi kuin ulkopuolisten raporttien vahvistamistaajuuden määrittämiseksi. Lisäksi yksi edellytyksistä koskee pk-yrityksiä eli yrityksiä, joissa on enintään 250 työntekijää. Työntekijämäärällä ja ympäristövaikutuksilla ei ole mitään yhteyttä toisiinsa. Tarkistuksen perusteella kolmen työntekijän organisaation, jolla on merkittäviä vaikutuksia ympäristöön, tarvitsisi vahvistaa selonteko ainoastaan joka kolmas vuosi. Tämä heikentää EMAS-järjestelmän uskottavuutta. Viimeinen edellytys ei vastaa EMAS-järjestelmän logiikkaa. EMAS-järjestelmään rekisteröitynyt organisaatio pyrkii parantamaan jatkuvasti toimiaan. Muutokset saattavat jonain vuonna olla vähäisiä, mutta muutosten puuttuminen kokonaan on hyvin epätodennäköistä. Ehdotettu tarkistus rohkaisisi organisaatioita pysymään passiivisina. Tarkistus 49 (Ympäristöpolitiikka) (1 artiklan 2 kohdan a alakohdan b alakohta) Tarkistuksessa 49 ympäristöpolitiikka asetetaan ympäristöjärjestelmän laatimista edeltäväksi vaiheeksi. Ympäristöpolitiikka kuuluu kuitenkin liitteessä I A kuvattuun ympäristöjärjestelmän yleiseen käsitteeseen. Tämä tarkistus heikentäisi sen vuoksi EMAS-rekisteröinnin eri vaiheiden johdonmukaisuutta. 3.3. Muutettu ehdotus Komissio muuttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti ehdotustaan edellä tarkoitetulla tavalla.