P6_TA(2005)0034

Talouspolitiikan laajat suuntaviivat

Euroopan parlamentin päätöslauselma taloudellisesta tilanteesta Euroopan unionissa — alustava kertomus talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2004/2269(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission 24. huhtikuuta 2003 antaman suosituksen jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi (vuosiksi 2003—2005) (KOM(2003)0170),

- ottaa huomioon komission 7. huhtikuuta 2004 antaman suosituksen vuosiksi 2003—2005 annettujen jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamiseksi vuonna 2004 (KOM(2004)0238),

- ottaa huomioon komission syksyn 2004 talousennusteet euroalueelle ja Euroopan unionille (2004—2006),

- ottaa huomioon komission 2. helmikuuta 2005 antaman tiedonannon kevään Eurooppa-neuvostolle "Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi — Uusi alku Lissabonin strategialle" (KOM(2005)0024),

- ottaa huomioon Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät ja Barcelonassa 15. ja 16. maaliskuuta 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,

- ottaa huomioon Brysselissä 20. ja 21. maaliskuuta 2003, 16. ja 17. lokakuuta 2003, 25. ja 26. maaliskuuta 2004 ja 4. ja 5. marraskuuta 2004 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,

- ottaa huomioon Wim Kokin johtaman korkean tason työryhmän raportin "Tavoitteiden saavuttaminen",

- ottaa huomioon komission 11. marraskuuta 2003 päivätyn tiedonannon "Euroopan kasvualoite — Investointi verkkoihin ja osaamiseen kasvun ja työllisyyden hyväksi — Loppuraportti Eurooppa-neuvostolle" (KOM(2003)0690),

- ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 30. lokakuuta 2003 päivätyn lausunnon aiheesta ETSK:n keräämä yhteenveto kokemuksista unionissa vireillä olevien rakenneuudistusten talous-, sosiaalija työllisyysvaikutuksista [1],

- ottaa huomioon 12. maaliskuuta 2003 antamansa päätöslauselman taloudellisesta tilanteesta Euroopan unionissa — alustava kertomus komission suosituksesta talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi [2], 15. toukokuuta 2003 antamansa päätöslauselman komission suosituksesta jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi (vuosiksi 2003—2005) [3] ja 23. lokakuuta 2003 antamansa päätöslauselman Brysselissä 16. ja 17. lokakuuta 2003 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston tuloksista [4],

- ottaa huomioon 26. helmikuuta 2004 antamansa päätöslauselman Euroopan taloudellisesta tilanteesta: alustava selvitys talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista [5] ja 22. huhtikuuta 2004 antamansa päätöslauselman komission suosituksesta vuosiksi 2003—2005 annettujen jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamiseksi vuonna 2004 [6],

- ottaa huomioon 26. helmikuuta 2004 antamansa päätöslauselman keväällä 2004 pidettävän Eurooppaneuvoston kokouksen valmisteluista [7],

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 99 artiklan 2 kohdan,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0026/2005),

A. katsoo, että euroalueen ja 25 valtion Euroopan unionin alueen kasvu ei kykene saavuttamaan kestävästi potentiaalista tasoaan ja jää heikoksi; katsoo, että kotitalouksien kulutus on edelleen heikkoa ja vuosien 2005—2006 taloudelliset näkymät ovat keskinkertaiset ja vaikuttavat osaltaan siihen, että työttömyysaste säilyy korkeana ja laskee vain vähitellen; katsoo lisäksi, että vaikka korkotaso on alimmillaan sitten toisen maailmansodan, investointivalmiudet ovat heikot eikä tähän ole odotettavissa muutosta ainakaan lyhyellä aikavälillä; katsoo, että yksimielisesti tarpeellisiksi katsottuja rakenneuudistuksia ei ole kaikissa jäsenvaltioissa toteutettu vaadittavaa huolellisuutta noudattaen ja että yhteisön tason uudistukset etenevät hitaasti,

B. katsoo, että Lissabonin strategia edellyttää kaikkien olemassa olevien välineiden, erityisesti talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen, mobilisointia ja rahoitusnäkymien asianmukaista täytäntöönpanoa,

C. katsoo, että sosiaali-, työllisyys- ja ympäristöpolitiikka, jossa otetaan huomioon niihin liittyvä tulevia sukupolvia koskeva vastuu sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen, on välttämätöntä kestävän kasvun jatkumisen kannalta; katsoo, että sosiaalinen yhteenkuuluvuus edellyttää sosiaalisen suojelun asianmukaisen tason ja työllisyyden korkean tason ylläpitämistä perustamissopimuksessa asetettujen tavoitteiden mukaisesti, ja eläkejärjestelmien kestävyys voidaan varmistaa vain, jos Euroopan talouden kilpailukykyä parannetaan niin, että se synnyttää kasvua, investointeja ja uutta liiketoimintaa,

D. katsoo, että joidenkin jäsenvaltioiden liialliset budjettialijäämät ovat oire toteuttamattomista rakenneuudistuksista, ja toteaa kasvun ja budjettikurin välillä vallitsevan myönteisen korrelaation; katsoo, että budjettikurin mahdollistamat alhaiset korot synnyttävät taloudellisten toimijoiden välttämätöntä luottamusta hintojen vakauteen pitkällä aikavälillä, jolloin luodaan tarvittava pohja kasvulle ja työllisyydelle,

E. ottaa huomioon, että historiallisen alhainen korkotaso ei ole saanut yrityksiä luottamaan investoinnin kannattavuuteen;

1. pahoittelee Lissabonin strategian täytäntöönpanossa, erityisesti joissakin jäsenvaltioissa rakenneuudistusten ja julkisen talouden tervehdyttämisessä, tapahtuneita huomattavia ja lukuisia viivästyksiä, joita on perusteltu mm. tavoitteiden suurella määrällä; pitää sen vuoksi myönteisenä, että Wim Kokin johtama ryhmä määrittelee painopistealueet; kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan päättäväisesti painopistealueiden toteuttamisesta; kannustaa komissiota keskittymään näihin aloihin; katsoo, että talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen 2003—2005 yhteydessä määriteltyjä yleisiä suuntaviivoja ei ole sisällytetty jäsenvaltioiden talouspolitiikkaan; kehottaa komissiota analysoimaan jäsenvaltioiden parhaita suorituksia ja ottamaan niistä opiksi; suosittaa, että kasvulle ja työpaikkojen luomiselle annetaan suurempi merkitys korostamalla kilpailua ja kilpailukykyä Lissabonin strategian puitteissa;

2. muistuttaa, että rahoituksen vakaus, julkisen talouden tervehdyttäminen ja Euroopan keskuspankin vakauspolitiikan aikaansaama alhainen korkotaso ovat Lissabonin strategian selkeät peruspilarit; on samaa mieltä talouspoliittisen komitean kanssa, joka totesi vuotuisessa raportissaan rakenneuudistuksista 2005, että vakautta ja kasvua tukeva makroekonominen kehys on välttämätön ja että hallitukset saavat täyden hyödyn rakenneuudistuksista kasvun ja työllisyyden kannalta ainoastaan asianmukaisessa makroekonomisessa ympäristössä;

3. suosittelee unionin käytössä olevien erilaisten välineiden yksinkertaistamista ja niiden koordinoinnin parantamista; suosittelee raporttien ja ohjelmien määrän vähentämistä sekä yhteisön tasolla että jäsenvaltioissa pyrkimyksenä lisätä jäsenvaltioiden osallistumista; kehottaa komissiota tehostamaan sisämarkkinoiden toteuttamista aloilla, joilla vielä ilmenee markkinoiden sulkemista ja kaupan rajoittamista; kehottaa lisäksi komissiota tekemään edelleen kaikkensa turvatakseen reilun kilpailun kaikilla aloilla;

4. tukee täysimääräisesti Euroopan keskuspankin riippumattomuutta, ja katsoo, että talouspolitiikkaa määrittävien elinten vaikutus rahapolitiikkaan olisi perustamissopimuksen vastaista, sillä se tekisi lopun tästä riippumattomuudesta; ehdottaa niiden taloushypoteesien yhdenmukaistamista, joiden pohjalta euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden talousarviot ja budjettiaikataulut laaditaan siten, että otetaan huomioon talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laadinnan aikataulu ja työllisyyspolitiikan suuntaviivat;

5. toistaa jo esittämänsä pyynnön työmarkkinoiden uudistuksen täytäntöönpanosta siten, että varmistetaan joustavuuden ja turvallisuuden välinen tasapaino; muistuttaa tukevansa yrittäjyyttä, aloitteellisuutta, innovaatioita ja teollisuuden kilpailukykyä edistävien toimintalinjojen täytäntöönpanoa sekä muistuttaa tässä yhteydessä kannattavansa hallinnon yksinkertaistamista ja yritysverotuksen esteiden poistamista verotuksen yhdenmukaistamista koskevan "Montin paketin" täytäntöönpanon avulla; korostaa lopuksi, että korkealaatuisten työpaikkojen kehitykseen liittyy työn tuottavuuden parantaminen Euroopassa;

6. katsoo, että lisääntynyt tuottavuus ei yksin riitä luomaan tarvittavaa kasvua, joka kattaisi kaikki taloudelliset ja sosiaaliset tarpeet sekä auttaisi selviytymään demografisen kehityksen seurauksista erityisesti eläkeja terveydenhoitojärjestelmien osalta, ja että rakenneuudistusten toteuttaminen ei voi toimia makrotalouspolitiikkana;

7. on huolissaan korkean työttömyystason jatkumisesta sekä heikoista näkymistä, jotka koskevat työllisyysasteen nostamista sekä euroalueella että unionissa; kehottaa toteuttamaan erityistoimia, jotta yli kuusi kuukautta työttömänä olleille voidaan antaa opastusta ja jälleenkoulutusta; korostaa pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) merkittävää asemaa työpaikkojen luomisessa ja on tähän liittyen huolissaan pk-yritysten suuresta konkurssimäärästä vuonna 2004 sekä pahoittelee, etteivät pk-yritykset voi suuryritysten tavoin hyötyä täysimääräisesti useita vuosia vallinneista suotuisista rahoitusnäkymistä;

8. vaatii, että on välttämätöntä luoda yrittäjyyttä ja riskinottokulttuuria lujittava ympäristö, joka edistää uusien yritysten luomista siten, että kevennetään pienten ja keskisuurten yritysten hallinnollista taakkaa yksinkertaistamalla sääntely-ympäristöä, alentamalla Euroopan unionin yleistä verotustasoa ja parantamalla pk-yritysten mahdollisuuksia hyödyntää rahoituslähteitä ja erityisesti riskipääomaa; ehdottaa uudistuksia, joiden tarkoituksena on parantaa pk-yritysten mahdollisuuksia; kiinnittää huomiota ratkaisevaan asemaan, joka mikrolainoilla voi olla yritysten ja työpaikkojen luonnissa; vaatii kyseisten välineiden perusteellista tarkastelua sekä niiden huomioon ottamista ja edistämistä yhteisön tasolla;

9. toistaa toiveensa siitä, että unioni vähitellen vapautuisi energiariippuvuudestaan uusiutuvien energiamuotojen edistämisen ja öljyn vaihtoehtojen, kuten vetyenergian, kehittämisen avulla; toteaa, että öljyn hinnannousun vuonna 2004 ei pitäisi aiheuttaa inflaatioasteen pysyvää kasvua, mutta se vaikuttaa kuitenkin luottamuksen ilmapiiriin ja siten suoraan talouksien ostovoimaan aiheuttaen epävarmuutta investointipäätöksiin, ja samaan aikaan ulkoisen kysynnän odotetaan hidastuvan; pitää välttämättömänä lisätä perinteisten ja erityisesti sellaisten energiamuotojen tehokkuutta, jotka eivät vaaranna Kioton pöytäkirjan tavoitteita;

10. panee merkille, että kaikissa kehittyneissä maissa tavallisten kulutustavaroiden ja jalostettujen — edullisempien ja korkeampilaatuisempienkin — tuotteiden osuus pienenee erityisesti terveys-, viestintä- ja vapaaajanpalvelujen kustannuksella ja että palvelualan merkitys Euroopan unionin BKT:n ja työllisyyden kannalta on huomattava; pitää näin ollen tuottavuuden hidastumista kyseisellä alalla Euroopan unionin heikon kasvun kannalta merkittävänä tekijänä; kehottaa tästä syystä edistämään tällä alalla investointeja ja innovaatioita informaatio- ja viestintäteknologiaan, joilla on merkittävä asema tuottavuuden kasvussa; suosittelee kyseisen alan avaamista laajemmin yksityiselle sektorille ja edistämään alan yrittäjyyttä;

11. kehottaa jäsenvaltioita antamaan voimakkaan tukensa tulevaisuuteen tehtäville investoinneille eli edistämään investointeja tutkimukseen — perustutkimus mukaan luettuna — ja kehitykseen, korkeaan teknologiaan, ympäristön huomioon ottavaan teknologiaan, infrastruktuureihin ja Euroopan laajuisiin verkkoihin sekä opetukseen ja elinikäiseen oppimiseen sekä edistämään kilpailua kyseisillä aloilla; suosittelee julkisen rahoituksen lisäämistä tutkimuksen ja tieteen alalla; korostaa tutkimuksen ja kehityksen kannalta suotuisan ympäristön merkitystä, joka johtaa tuotemarkkinoiden parempaan integraatioon sekä rahoitusmarkkinoiden suotuisampaan suhtautumiseen investointimuotoihin, joihin liittyy enemmän riskejä; katsoo, että investoinnit sosiaalipalveluihin ja erityisesti lastenhoitoon ovat olennainen edellytys todellisen miesten ja naisten välisen tasa-arvon ja naisten suuremman työllisyyden saavuttamiseksi; kiinnittää komission huomion siihen, että sekä yksityisellä että julkisella sektorilla hyödynnetään liian vähän koulutusta vaativia palvelualan työpaikkoja, vaikka ne ovat nimenomaan paikallisuutensa vuoksi erityisen arvokkaita; korostaa tarvetta investoida palvelualan työpaikkoihin ja edistää niitä, erityisesti koulutuspalvelujen, paikallisten sosiaalipalvelujen, lastenhoidon, vanhustenhoidon ja kotiavun aloilla; katsoo, että olisi otettava huomioon väestön ikääntyminen, joka johtaa vääjäämättä myös töissäkäyvän väestön ikääntymiseen; panee merkille, että iäkkäiden ihmisten urakehityksessä ilmenee usein ongelmia ja että heitä pidetään joskus niin vanhoina, että heidän ylentämisensä tai kouluttamisensa katsotaan käyvän liian kalliiksi; katsoo tämän vuoksi, että on tarpeen esittää räätälöityjä aloitteita näille henkilöille tarjottavaa tukea ja opastusta ja erityisiä koulutusjärjestelmiä varten;

12. toteaa, että yhteisön sisäisen kaupan asema on jäsenvaltioiden ulkoista kauppaa hallitsevampi ja pitää näin ollen tarpeellisena saavuttaa sisämarkkinat, jotta voidaan edistää taloudellista kasvua ja siten unionin sosiaalista kehitystä; toteaa lisäksi, että suurin osa kolmansien maiden kanssa käytävästä kaupasta tehdään kehittyneiden maiden kanssa, joissa pätevyys ja palkka vastaavat jäsenvaltioiden tasoa; toteaa kuitenkin, että kasvava määrä kilpailijoita, erityisesti Kiinasta, Intiasta ja Brasiliasta, kykenee usein tarjoamaan samanlaatuisia tavaroita ja palveluja kilpailukykyisemmillä hinnoilla;

13. katsoo, että vapaan ja Dohan sitoumusten mukaisesti yhtäläisiin mahdollisuuksiin perustuvan reilun kansainvälisen kaupan kehittyminen mahdollistaa samanaikaisesti sekä köyhien maiden kehityksen että uusien markkinoiden luomisen kehittyneille maille, ja että ainoastaan kehitysmaiden kasvun avulla voidaan kyseisten maiden väestön tulotasoa nostaa ja saavuttaa korkeammat sosiaaliset ja ympäristöä koskevat standardit; kehottaa komissiota ottamaan tämän huomioon tulevissa talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissaan;

14. toistaa toiveensa siitä, että sekä jäsenvaltioiden parlamentit että Euroopan parlamentti voisivat osallistua tiiviimmin talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskeviin keskusteluihin; katsoo, että tästä olisi seurauksena parempi demokraattinen valvonta ja ennen kaikkea se, että jäsenvaltiot ottaisivat suuntaviivat paremmin omikseen ja sitoutuisivat näin ollen tiukemmin niiden täytäntöönpanoon;

15. katsoo, että talouspolitiikan toteuttaminen edellyttää luotettavia ja vertailukelpoisia tilastoja, ja kehottaa komissiota lujittamaan Eurostatin käytössä olevia välineitä, jotta se voi toteuttaa tiedonkeruuta ja jäsenvaltioiden tilastojen valvontaa koskevaa tehtäväänsä sekä toimia taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) ja muiden asianomaisten kansainvälisten järjestöjen puitteissa kansainvälisten tilastotietojen luotettavuuden ja vertailukelpoisuuden edistämiseksi; katsoo, että hallinnollinen taakka ja tilastojen keruun kustannukset eivät saa jarruttaa yritysten kilpailukykyä;

16. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä työmarkkinaosapuolille.

[1] EUVL C 32, 5.2.2004, s. 103.

[2] EUVL C 61 E, 10.3.2004, s. 294.

[3] EUVL C 67 E, 17.3.2004, s. 295.

[4] EUVL C 82 E, 1.4.2004, s. 592.

[5] EUVL C 98 E, 23.4.2004, s. 162.

[6] Hyväksytyt tekstit, P5_TA(2004)0378.

[7] EUVL C 98 E, 23.4.2004, s. 156.

--------------------------------------------------