P6_TA(2005)0138

Lampedusa

Euroopan parlamentin päätöslauselma Lampedusasta

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon YK:n yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen ja erityisesti sen 14 artiklan,

- ottaa huomioon vuonna 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen ja erityisesti sen 33 artiklan 1 kohdan, jossa vaaditaan yksittäisten tapausten perinpohjaista tarkastelua ja kielletään pakolaisten karkottaminen tai palauttaminen,

- ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja varsinkin sen neljännen pöytäkirjan 4 artiklan, jonka nojalla ulkomaalaisten joukkokarkotukset ovat kiellettyjä,

- ottaa huomioon Barcelonan julistuksen sekä 27.— 28. marraskuuta 1995 pidetyssä Euro—Välimerikonferenssissa hyväksytyn työohjelman, joilla edistetään ja puolustetaan perusoikeuksia Välimeren alueella,

- ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan [1] ja sen turvapaikkaoikeutta koskevan 18 artiklan,

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 63 artiklan,

- ottaa huomioon kirjalliset kysymykset E-2616/04 ja E-0545/05,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan,

A. ottaa huomioon, että Lampedusan saari sijaitsee keskellä Sisilian salmea, että se on pieni 20 neliökilometrin suuruinen saari, jolla asuu 5500 asukasta ja että sillä on ilmeisen rajallinen kyky ottaa vastaan ja majoittaa maahanmuuttajia ja turvapaikanhakijoita, jotka rantautuvat säännöllisesti sen rannikolle usein vielä epätoivon partaalla,

B. on huolestunut Italian viranomaisten lokakuun 2004 ja maaliskuun 2005 välisenä aikana suorittamista maahanmuuttajien joukkokarkotuksista Italiaan kuuluvalta Lampedusan saarelta Libyaan,

C. ottaa huomioon, että YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun toimisto (UNHCR) on tuominnut 180 henkilön palauttamisen 17. maaliskuuta 2005 ja että UNHCR on julistanut, että Italian ei ole todettu ryhtyneen tarvittaviin varotoimiin sen varmistamiseksi, ettei se palauta todellisia pakolaisia Libyaan, jota ei voida pitää turvallisen turvapaikan maana; ottaa huomioon, että UNHCR pahoittelee syvästi avoimuuden puutetta sekä Italian että Libyan viranomaisten puolelta,

D. on huolestunut Italian viranomaisten kieltäytymisestä päästää UNHCR:ää Lampedusan säilöönottokeskukseen 15. maalskuusta 2005, vaikka UNHCR:n mukaan Italian viranomaiset ovat antaneet luvan sinne pääsyyn Libyan virkamiehille,

E. on syvästi huolissaan Libyaan palautettujen satojen turvapaikanhakijoiden kohtalosta, koska kyseinen maa ei ole allekirjoittanut pakolaisten oikeusasemaa koskevaa Geneven yleissopimusta, sillä ei ole turvapaikkajärjestelyä, se ei takaa todellisuudessa pakolaisten oikeuksia ja se suorittaa mielivaltaisia pidätyksiä, vangitsemisia ja karkotuksia; ottaa huomioon, että karkotetut henkilöt ovat yleensä käsiraudoissa ja he eivät tiedä määränpäätään,

F. on huolissaan vangittujen henkilöiden kohtelusta ja surkeista elinoloista Libyan leireillä sekä ulko- 3maalaisten viimeaikaisista laajamittaisista palauttamisista Libyasta heidän lähtömaahansa olosuhteissa, jotka eivät takaa heidän ihmisarvoaan eikä eloonjäämistään; on myös huolissaan libyalaisista lähteistä saaduista tiedoista, joiden mukaan karkotukset ovat johtaneet 106 kuolemantapaukseen,

G. ottaa huomioon Italian ja Libyan kahdenvälisen sopimuksen, jonka sisältö on vielä salainen mutta joka antaa Libyan viranomaisille mahdollisuuden valvoa maahanmuuttovirtaa ja joka velvoittaa ne ottamaan takaisin Italian palauttamat henkilöt,

H. on huolissaan siitä, että Italialla ei ole turvapaikkaoikeutta koskevaa lainsäädäntöä,

I. ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Italialle 6. huhtikuuta 2005 esittämän pyynnön toimittaa tietoja Lampedusan tilanteesta karkotetun maahanmuuttajaryhmän tekemän anomuksen nro 11593/05 johdosta;

1. kehottaa Italian viranomaisia ja jäsenvaltioita pidättymään turvapaikanhakijoiden ja epätavallisten maahanmuuttajien joukkokarkotuksista Libyaan ja muihin maihin sekä varmistamaan turvapaikkahakemusten yksittäisen tarkastelun ja palauttamiskiellon periaatteen noudattamisen;

2. katsoo, että Italian viranomaisten suorittamat maahanmuuttajien joukkokarkotukset Libyaan, 17. maaliskuuta 2005 tapahtunut karkotus mukaan luettuna, loukkaavat palauttamiskiellon periaatetta ja että Italian viranomaiset ovat epäonnistuneet kansainvälisissä velvoitteissaan, koska ne eivät ole varmistaneet, ettei karkotettujen henkilöiden elämä ole uhattuna heidän lähtömaassaan;

3. kehottaa Italian viranomaisia takaamaan UNHCR:lle vapaan pääsyn Lampedusan säilöönottokeskukseen sekä sellaisten henkilöiden luokse, joita pidetään siellä säilössä ja jotka voisivat tarvita kansainvälistä suojelua;

4. kehottaa komissiota perustamissopimusten noudattamisen vartijana valvomaan turvapaikkaoikeuden noudattamista Euroopan unionissa EU:sta tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan mukaisesti, lopettamaan joukkokarkotukset ja vaatimaan Italiaa sekä muita jäsenvaltioita noudattamaan EU:n lainsäädännön mukaisia velvoitteitaan;

5. muistuttaa, että yhteisön turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan on perustuttava laillisten maahanmuuttokanavien avaamiseen sekä maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden perusoikeuksien suojelua koskevien yhteisten normien määrittelemiseen Euroopan unionin laajuisesti, kuten Tampereen Eurooppaneuvosto totesi vuonna 1999 ja kuten Haagin ohjelmassa on vahvistettu;

6. toistaa syvän varautuneisuutensa ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi turvapaikkamenettelyistä esitettyyn, pienimpään yhteiseen nimittäjään perustuvaan lähestymistapaan (KOM(2002)0326) ja kehottaa jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että pakolaiseksi määrittelyä ja pakolaisasemaa koskeva direktiivi 2004/83/EY [2] saatetaan nopeasti osaksi kansallista lainsäädäntöä;

7. kehottaa komissiota keskustelemaan avoimesti tästä kysymyksestä ja julkaisemaan marras-joulukuussa 2004 Libyaan lähettämänsä, laitonta maahanmuuttoa tutkineen teknisen valtuuskunnan tulokset;

8. kehottaa Libyaa päästämään kansainväliset tarkkailijat maahan, lopettamaan maahanmuuttajien karkotukset ja mielivaltaiset pidätykset, ratifioimaan pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen ja tunnustamaan UNHCR:n mandaatin; kehottaa julkaisemaan Libyan kanssa tehdyn takaisinottosopimuksen;

9. pyytää lähettämään asiasta vastaavien valiokuntien jäsenistä koostuvan valtuuskunnan Lampedusan pakolaiskeskukseen ja Libyaan ongelman laajuuden arvioimiseksi ja Italian ja Libyan viranomaisten toimien laillisuuden tutkimiseksi;

10. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Libyan hallitukselle sekä YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun toimistolle.

[1] EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.

[2] EUVL L 304, 30.9.2004, s. 12.

--------------------------------------------------