Alueiden komitean lausunto aiheesta "Maatalouspolitiikkaa koskevat neuvottelutavoitteet Maailman kauppajärjestön seuraavalla neuvottelukierroksella"

(2000/C 317/04)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskeva Euroopan unionin lähestymistapa" (KOM(1999) 331 lopull.),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheista "Agenda 2000 - YMP:n uudistus" (CdR 273/98 fin)(1),

ottaa huomioon neuvoston 26. lokakuuta 1999 tekemät päätelmät, jotka koskevat EU:n kantaa Seattlessa 30. marraskuuta-3. joulukuuta 1999 pidettävässä WTO-konferenssissa käsiteltäviin asioihin,

ottaa huomioon Seattlessa 30. marraskuuta-3. joulukuuta 1999 pidetyn ministerikokouksen tulokset,

ottaa huomioon komitean työvaliokunnan 17. marraskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia lausunto aiheesta "Maatalouspolitiikkaa koskevat neuvottelutavoitteet Maailman kauppajärjestön seuraavalla neuvottelukierroksella" ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 2:n "maatalous, maaseudun kehittäminen, kalatalous" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 2:n 24. helmikuuta 2000 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 527/99 rev. 2) (esittelijät: Hannu Penttilä [Hämeen liiton maakuntajohtaja, FIN, PSE] ja Reinhold Bocklet [Baijerin osavaltion liittovaltio- ja Eurooppa-asiain ministeri, D, PPE]),

ottaa huomioon Marrakechin päätösasiakirjassa annetut säännökset 8. GATT-neuvottelukierroksen päätteeksi ja niistä johtuvan uudistusprosessin jatkamisen vuodesta 1999 (Millennium-kierros),

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston yksimielisesti Berliinissä 25. maaliskuuta 1999 tekemät, Agenda 2000:ta koskevat päätökset,

hyväksyi 14. ja 15. kesäkuuta 2000 pitämässään 34. täysistunnossa (kesäkuun 14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Lähes kahdeksan vuotta kestäneiden GATT:n Uruguayn kierroksen monenkeskisten kauppaneuvotteluiden tuloksena syntynyt 117 valtion sopimus allekirjoitettiin Marrakechissa vuonna 1994. Maailman kauppajärjestö WTO korvasi GATT:n multilateraalisten kauppasuhteiden neuvottelupaikkana.

1.2. Uruguayn kierros oli ensimmäinen GATT-neuvottelukierros, jolla pyrittiin kokonaisvaltaiseen sopimukseen maatalouskaupasta. Tuloksena syntyivät sopimus maataloudesta ja sopimus terveys- ja kasvinsuojelutoimista. Maataloussopimus oli merkittävä saavutus, ja sen rakenne voidaan jakaa kolmeen pääaihealueeseen: markkinoille pääsy, sisäinen tuki ja vientikilpailu.

1.3. Markkinoille pääsyn suhteen jäsenmaat sopivat kaikkien ei-tullimuotoisten tuonninesteiden (esim. muuttuvat tuontimaksut) muuntamisesta enimmäistulleiksi, joita alennetaan kuusivuotisen toimeenpanokauden (1995-2000) aikana. Lisäksi sovittiin markkinoille pääsyn vähimmäistasosta (joko minimum access tai current access), joka toimeenpantiin perustamalla alemman tullin omaavia tullikiintiöitä. Vientitukia rajoitetaan sekä tuista koituvien budjettimenojen että tuen avulla vietyjen määrien osalta.

1.4. Kotimaista tukea koskevat säännöt ovat kaikkein monimutkaisimmat. Tuki on jaettu kolmeen ryhmään:

- "yellow box" -tukea (vaikuttaa suoraan tuotantomäärään) on alennettava 20 prosenttia kuudessa vuodessa

- "blue box" -tukea (vaikuttaa jossain määrin tuotantomäärään) ei tällä hetkellä tarvitse alentaa

- "green box" -tukea (ei vaikuta suoraan tai vaikuttaa vain hyvin vähän tuotantoon ja kauppaan) ei tarvitse alentaa.

1.5. Näiden kaupankäyntiin liittyvien ongelmien lisäksi on viime vuosina esille noussut muita asioita. Elintarvikkeiden turvallisuus- ja laatuongelmat ovat tulleet entistä tärkeimmiksi. Ympäristökysymykset ovat myös hyvin tärkeitä, ja maatalouden monivaikutteisuus on entistä tiedostetumpaa erityisesti Euroopassa. Lisäksi tulee uusia asioita, kuten eläinten hyvinvointi tai geneettisesti muunneltujen organismien käyttö.

2. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskeva Euroopan unionin lähestymistapa

2.1. Komissio on julkaissut Maailman kauppajärjestön WTO:n Millennium-kierroksen johdosta asiakirjan, jossa vahvistetaan neuvotteluperiaatteet, kuten uuden neuvottelukierroksen kokonaisvaltainen luonne, kaikkien tärkeimpiä aloja koskevien sopimusten hyväksymisen samanaikaisuus, toivomus neuvottelujen keston rajoittamisesta korkeintaan kolmeen vuoteen jne.

2.2. EU:n olennaisena tavoitteena tulee olla kattavan pakettiratkaisun toteuttaminen:

- WTO:n sääntöihin perustuvan järjestelmän vahvistaminen

- kehitysmaiden liittäminen nykyistä tiiviimmin mukaan monenkeskiseen kauppajärjestelmään

- kauppaan liittyvien kysymysten ja politiikan ottaminen entistä paremmin huomioon.

WTO-neuvottelujen laajuudesta riippuen AK:n tulee käsitellä pakettiratkaisua lähemmin tuonnempana.

2.3. Maatalouden osalta EU:n neuvotteluasema sisältää seuraavat vaatimukset:

- Uruguayn kierroksen maataloussopimuksen voimassa olevat määräykset, joihin EU:n maatalouspolitiikan avaintekijät perustuvat, tulee säilyttää.

- On tarpeen tehdä parannuksia erityisesti kolmansien maiden markkinoille pääsyn osalta.

- Maataloudessa on tarpeen varmistaa tiettyjen maaseutu- ja ympäristöpoliittisten toimien yhteensopivuus tunnustamalla maatalouden "monivaikutteinen" tehtävä.

2.4. AK katsoo, että asiakirjan päälausumia on täsmennettävä erityisesti tuloksettoman Seattlen ministerikokouksen jälkeen, ja on tehnyt seuraavat päätelmät.

3. AK:n päätelmät

3.1. Euroopan unionin on otettava tulevissa WTO-neuvotteluissa johtava osa ja edustettava johdonmukaisella ja aktiivisella strategialla unionin etuja. Sopimuksesta tulee tehdä mahdollisimman laaja-alainen. On vältettävä yksittäisten osa-alueiden irrottamista erilleen. Erityisesti on estettävä, että maataloudesta sovitaan erikseen.

3.2. Kaikkien jäsenvaltioiden on tuettava komission mandaattia ja kunnioitettava sen johtoasemaa. Vain esiintymällä yhtenäisesti Euroopan unioni voi varmistaa kokonaisetujen parhaan mahdollisen puolustamisen vain siten, että se esittää maatalouskysymyksen yhteiskunnallisena haasteena ja antaa sille kestävää kehitystä silmällä pitäen taloudellisen, sosiaalisen, ympäristöllisen, kulttuurisen ja terveydellisen painoarvon. Euroopan unionin tulee seuraavissa WTO-neuvotteluissa tukea ja puolustaa näkemystään monitoimisesta ja monipuolisesta maataloudesta.

3.3. Jotta geneettinen monimuotoisuus säilytettäisiin, biotekniikan nopea ja laajalle ulottuva kehitys sekä lisääntyvä maailmanlaajuistuminen eivät saa johtaa maailmanlaajuiseen yhtenäistymiseen ja edistää maatalousalan teollistumista. EU:n tulee korostaa ennalta varautumisen periaatteen huomioon ottamista maailmanlaajuisesti uuden teknologian ja sitä kautta saatavien tuotteiden levittämisessä ja markkinoinnissa. Nykyisen eurooppalaisen maatalousmallin tulevaisuus niin taloudellisena kuin maaseutua ja alueellista tasapainoa tukevana tekijänä on taattava.

3.4. WTO-neuvottelujen tuloksen tulee jättää niin varojen käytössä, keinojen valinnassa ja toimenpiteiden järjestämisessä riittävästi toimintavaraa alueellisten erojen huomioon ottamiseksi. Sillä tulee luoda koko maailmassa voimassa oleva kehys, jonka puitteissa voidaan ottaa huomioon kunkin alueen erityistarpeet muita syrjimättä.

3.5. EU:n maa- ja metsätalouden tulee rakenteeltaan monipuolisena ja pääasiassa keskisuurista maatalousyrityksistä koostuvana sekä kaikkia yritysmuotoja yhdenvertaisina pitävänä ja kestäviä tuotantomenetelmiä käyttäen tulevaisuudessakin kyetä

- vakiinnuttamaan asemansa sisämarkkinoilla takaamalla terveellisten ja korkealaatuisten elintarvikkeiden ja non-food-tuotteiden varma ja vakaa tuotanto ja harjoittamaan vientipolitiikkaa, jolla taataan EU:n viljelijöille kilpailukykyinen asema maailmanmarkkinoilla

- edistämään maaseudun taloudellista elinvoimaa ja työllisyyttä samoin kuin ympäristönsuojelua ja yhteiskunnallista hyvinvointia myös muilla aloilla

- vahvistamaan osaltaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta osana kaikkia yhteiskunnan aloja koskevaa yleisstrategiaa, jolla taataan tuottajien, toimialojen ja alueiden välinen tasapaino.

3.6. Euroopan unionin WTO-neuvotteluja koskeva mandaatti tulee kytkeä markkinajärjestelyuudistusta koskeviin Agenda 2000 -päätöksiin, jotka kattavat myös tuki- ja maitokiintiöjärjestelmän, ja sillä tulee taata näiden jatkuminen myös vuoden 2003 jälkeen.

3.7. EU:n maatalousmarkkinoiden avaamista yhä avoimemmiksi ei voida sallia. Vapauttaminen ei saa ylittää Agenda 2000:ssa määritettyjä rajoja, koska ne muodostavat olennaisen perustan unionin neuvottelumandaatille.

3.8. Maatalousneuvottelujen perustana tulisi olla perusteellinen analyysi yksittäisten tuotantoalojen markkinaongelmista, jotta kunkin alan erityistilanne, ominaisuudet ja tarpeet voidaan ottaa riittävästi huomioon. Analyysin tuloksia tulisi käyttää ratkaisuperusteena sille, neuvotellaanko tietystä tuotteesta jo nyt vai ei. Lisäksi on otettava huomioon tukitoimenpiteiden vertailukelpoisuus. Tässä yhteydessä on tarkasteltava myös sellaisia välineitä kuin esimerkiksi maatalouden vientiluotot, satokorvausvakuutukset, kuljetustukijärjestelmät ja markkinointielimet, joita eräät kauppakumppanit käyttävät yhä laajemmin tukitoimenpiteinä ja jotka eivät toistaiseksi kuulu WTO:n sääntöjen piiriin.

3.9. Maatalouden kestävästä kehityksestä on tehtävä yksi maailmanlaajuisen maatalouskaupan sääntelyn perusperiaatteista. Tämä on koko maailman väestön eikä vain Euroopan maatalouden etujen mukaista. Tästä syystä neuvotteluilla tulisi pyrkiä vahvistamaan huomattavasti maatalouden kestäviä muotoja, ja näin ollen "green box" -toimia tulisi laajentaa. Tässä yhteydessä vaikuttaa välttämättömältä tutkia WTO-sopimusten ja muiden kauppasopimusten välistä vuorovaikutusta.

3.10. Tämän vuoksi Euroopan unionin tulisi pyrkiä sisällyttämään nopeasti ja sitovasti kuluttajatiedotusta (etenkin tuotteiden merkintöjä) sekä kuluttaja-, ympäristö-, sosiaali-, terveys- sekä kasvin- ja eläintensuojelustandardit kansainvälisiin sopimuksiin ja siten vastaamaan eurooppalaisten kuluttajien vaatimuksiin. Nämä sopimukset tulee kytkeä riittävän tiiviisti WTO-sopimukseen niiden noudattamisen varmistamiseksi.

3.11. EU:ssa voimassa olevat elintarvikkeiden turvallisuutta ja edellä mainittuja standardeja koskevat normit ja valvontamääräykset tulee tunnustaa ja taata kansainvälisellä tasolla. Tuontituotteiden tulee täyttää eurooppalaiset tai vastaavat standardit ja niitä tulee valvoa. Kuluttajien täytyy voida luottaa täysin ruokansa turvallisuuteen ja terveellisyyteen. Sen vuoksi on tärkeää, että terveys- ja kasvinsuojelutoimissa otetaan tieteellisten näkökohtien lisäksi huomioon maiden tuotteille asettamat perustellut laatuvaatimukset. Jos tieteelliset mielipiteet eri maissa poikkeavat toisistaan, maiden tulisi antaa soveltaa varovaisuusperiaatetta tuotteiden maahantuonnissa.

3.12. Euroopan tiukemmista ja WTO:n säännöstöön kuulumattomista tuotantostandardeista aiheutuvien korkeampien tuotantokustannusten kompensoiminen täysimittaisesti tulee sallia WTO-säännösten puitteissa.

3.13. Monet maat ovat laatineet tiukkoja maatalouspoliittisia sääntöjä mm. tuotteiden laatukriteereistä ja maatalouden harjoittamisen eettisistä näkökohdista (esim. ruokaturvallisuudesta, eläinten hyvinvoinnista ja tuotanto- ja jalostusmenetelmistä). Kyseisille valtioille on annettava oikeus kantaa huolta tällaisista kysymyksistä. Tulee myös huomioida, että erityisen tiukat normit nostavat maataloustuotannon kustannuksia heikentäen sen kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla. Tällaisissa tapauksissa WTO:n säännösten täytyy sallia valtionohjelmien kautta YMP:n puitteissa maksettavan kompensaatiota maataloudelle.

3.14. Vuoteen 2003 rajatun "rauhanlausekkeen" kestoa tulisi jatkaa.

3.15. Alueiden komitea korostaa näiden Euroopan unionin hyväksymien periaatteiden osalta, että erityisesti sosiaali- ja ympäristöasioissa on otettava huomioon kunkin valtion ja alueen erityistilanteet. Suoraan tuotantomäärään vaikuttavia tukia (yellow box) ei tulisi alentaa, sillä ne ovat ehtona tietyn alueen sosiaali- ja talouselämän ylläpitämiselle ja edistävät osaltaan alueen ympäristönsuojelutoimia. Tuista, jotka vaikuttavat jollain tavalla tuotantomäärään (blue box) alueiden komitea toteaa, että niiden alentamista ei voida harkita lähitulevaisuudessa.

3.16. Nykyisten WTO:n sääntöjen puitteissa vielä mahdollisten markkina- ja hintapoliittisten toimenpiteiden rajoittaminen YMP:n välttämättömän uudistuksen seurauksena ja siihen väistämättä liittyvä ulkoisten suojatoimien heikkeneminen merkitsevät myönnytyksiä muille WTO-kumppaneille, ilman että niitä vastaan vaaditaan sopivia ja konkreettisia vastamyönnytyksiä, kuten yhteisön suosituimmuusperiaatteen sekä Euroopan maatalouden monivaikutteisen tehtävän aiheuttaman erityisluonteen tunnustamista ja säilyttämistä sekä eurooppalaisten viejien maailmanmarkkinoille pääsyn helpottamista.

3.17. Euroopan unionin laajeneminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin, mikä tarjoaa suuren mahdollisuuden edistää rauhaa, vapautta ja turvallisuutta ei ainoastaan Euroopassa, vaikuttaa kestävästi kauppasuhteisiin ja kilpailuun koko maailmassa. Tämän prosessin menestyksellinen loppuunsaattaminen edellyttää EU:n ja sen kauppakumppanien yhteisvastuullisuutta, jonka on näyttävä selvästi WTO-neuvottelujen tuloksessa ja etenkin EU:n vientivelvoitteiden mukauttamisessa. Eurooppalaisen maatalouden antaman kuvan vahvistamiseksi Euroopan unionin on puolestaan valvottava, että jäsenehdokasvaltioissa saavutetaan myös asianmukainen tasapaino kaupallisten ja ei-kaupallisten seikkojen välillä.

3.18. Alueiden komitea haluaa kiinnittää erityistä huomiota kaupan ja kehityksen välisiin yhteyksiin. Euroopan unionin tulisi pyrkiä avaamaan markkinoita edelleen kehitysmaiden tuotteille.

3.19. EU:lla tulee olla tärkeä rooli myös tulevissa WTO-neuvotteluissa, jotta heikoimmin kehittyneiden maiden perusintressit otettaisiin huomioon etenkin maataloudessa ja siihen liittyvillä aloilla.

EU:n on jatkuvasti ilmaistava voimakkaasti solidaarisuutensa näille maille ja toimittava yhteistyötä ja yhteistä kehitystä korostavan maailman puolesta, sillä solidaarisuus on tarpeellista ja välttämätöntä koko maailman kannalta.

3.20. Alueiden komitea esittää komissiolle läheistä yhteistyötä eurooppalaisen maatalouden alueellisten erityispiirteiden asianmukaiseksi huomioon ottamiseksi WTO-neuvotteluissa.

Bryssel 14. kesäkuuta 2000.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert

(1) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 1.