Luonnos: EY-SVEITSI-SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehdyn Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen pöytäkirjan n:o 3 muuttamisesta - Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. YLEISTÄ

1.1. Alkuperäsäännöt ovat korvaamattoman tärkeitä yhteisön ja sen kauppakumppaneiden vapaakauppasopimusten moitteettomalle toiminnalle. Yhteisön allekirjoittamiin eri sopimuksiin sisältyvien alkuperäsääntöjen erot ovat kaupan esteitä.

1.2. Essenissä joulukuussa 1994 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti aloitettiin ohjelma, jonka tavoitteena on yhdenmukaisten alkuperäsääntöjen soveltaminen ETA-sopimuksen yhteydessä, EFTA-maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maiden) kanssa tehdyissä sopimuksissa sekä kolmen Baltian maan ja Slovenian kanssa tehdyissä sopimuksissa (14 sopimusta).

1.3. Laadittiin vakiomuotoinen alkuperäpöytäkirja, joka sisällytettiin kyseisiin 14 sopimukseen. Se tuli voimaan 1. tammikuuta 1997. Tämän ansiosta kaikkien asianomaisten maiden kaupan lähtökohdat tasavertaistuivat. Tästä järjestelmästä käytetään nimitystä paneurooppalainen kumulaatio. Turkki otettiin 1. tammikuuta 1999 mukaan järjestelmään, mutta ainoastaan teollisuustuotteiden osalta.

1.4. Alkuperäsäännöt on aina voitava mukauttaa sen vapaakauppa-alueen teknisiin, poliittisiin ja taloudellisiin edellytyksiin, joihin niitä sovelletaan. Järjestelmään on 1. tammikuuta 1997 jälkeen katsottu tarpeelliseksi tehdä muutoksia. Useita muutoksia on tehty ja ne ovat tulleet voimaan 1. tammikuuta 1999 ja 1. tammikuuta 2000.

2. ETA-SOPIMUKSEN, EY-EFTA-SOPIMUSTEN SEKÄ KIE-MAIDEN, BALTIAN MAIDEN JA SLOVENIAN KANSSA TEHTYJEN SOPIMUSTEN ALKUPERÄSÄÄNTÖJEN MUUTTAMINEN

2.1 Vakiomuotoisen alkuperäpöytäkirjan voimaantulon jälkeen 7 artiklan (Riittämättömät valmistus- tai käsittelytoimet) tulkinnassa ja täytäntöönpanossa on ilmennyt vaikeuksia. Tämän vuoksi esitetään uutta, selvempää tekstiä, joka perustuu nykyiseen tekstiin ja jossa otetaan huomioon tarve sisällyttää järjestelmään tietyt toimet, jotka eivät aiemmin kuuluneet artiklan soveltamisalaan. Muutoksen vaikutus sen määrittämiseen, onko tietyllä tuotteella alkuperäasema vai ei, on vähäpätöinen; siinä on lähinnä kyse alkuperäaseman myöntämisestä tietylle maalle. Muutoksella ei ole vaikutusta etuuskohteluun useimmilla aloilla. Taloudelliset vaikutukset yhteisön kannalta ovat tämän vuoksi vähäpätöiset, mutta ehdotuksella selkeytetään järjestelmää sekä yhteisön viranomaisten että taloudellisten toimijoiden eduksi.

2.2. KIE-maiden, Baltian maiden ja Slovenian kanssa tehtyjen sopimusten alkuperäsääntöjen mukaan voidaan soveltaa kiinteitä tulleja 31. joulukuuta 2000 asti, jos tullinpalautukset ovat kiellettyjä tai tulleista on myönnetty vapautus. Bulgaria ja Unkari ovat pyytäneet määräyksen soveltamisen jatkamista vuodella. Ehdotetaan, että pyyntöön suostutaan ja soveltamista jatketaan kaikkien sopimusten osalta. Tämä ei aiheuta taloudellisia vaikeuksia yhteisölle eikä vaikuta EY-EFTA-sopimuksiin eikä ETA-sopimukseen.

2.3. Vaikka itse sopimuksissa ei selvästi asiasta määrätäkään, on yleisesti hyväksytty periaate, että tuotteeseen sisällytettävät samanlaiset alkuperäainekset ja ei-alkuperäainekset olisi erotettava toisistaan fyysisesti. Saattaa kuitenkin olla huomattavan kallista tai vaikeaa pitää erillisiä varastoja, minkä vuoksi ehdotetaan, että tulliviranomaiset voivat tietyin edellytyksin antaa luvan niin kutsutun kirjanpidollisen erottelun menetelmän soveltamiseen. Tällä ei ole taloudellista merkitystä yhteisölle, mutta sillä helpotetaan asianomaisten taloudellisten toimijoiden toimintaa.

2.4. Alkuperäsääntöihin sisältyy useita euroina ilmaistuja määriä. Alkuperäsääntöpöytäkirjan 30 artiklassa määrätään kansallisina valuuttoina ilmaistavista vastaavista määristä sekä siitä, miten viejä vahvistaa ne ja ilmoittaa niistä komissiolle. Tämän artiklan sanamuotoa ehdotetaan muutettavaksi, jotta voitaisiin selventää eräitä seikkoja, joiden tulkinnassa ja soveltamisessa on herännyt kysymyksiä, ja ottaa käyttöön toimenpiteitä, joiden ansiosta maat voivat pyöristää kansalliseksi valuutaksi muutetut määrät.

Ehdotuksen ansiosta maiden ei myöskään tarvitse muuttaa kansallisina valuuttoina ilmaistuva vastaavia määriä, jos muutokset pysyvät tietyissä rajoissa. Tämä keventää asianomaisten kansallisten hallintoviranomaisten työtaakkaa ja vakauttaa kansallisina valuuttoina ilmaistujen määrien tason taloudellisten toimijoiden hyödyksi.

2.5. Pöytäkirjan 1 ja 22 artiklaan ehdotetaan eräitä teknisiä muutoksia. Muutosten tarkoituksena on oikaista eräitä eroavaisuuksia kyseisten artiklojen eri kielitoisinnoissa.

2.6. Liitettä II ehdotetaan muutettavaksi HS-nimikkeiden 5309-5311 osalta siten, että ei-alkuperäainesta olevaa juuttilankaa voidaan käyttää kyseisiin nimikkeisiin luokiteltavien tuotteiden valmistuksessa. Koska tällaista lankaa ei tuoteta yhteisössä tai muissa maissa, joita kyseiset sopimukset koskevat, ei-alkuperäainesta olevan juuttilangan käytön salliminen hyödyttää asianomaisten tuotteiden valmistukseen osallistuvia taloudellisia toimijoita.

3. PÄÄTELMÄT

Liitteenä oleva ehdotus on yksi 14 ehdotuksesta, joiden tavoitteena on parantaa yhteisen alkuperäsääntöjärjestelmän toimintaa edelleen. Näitä 14:ää ehdotusta olisi käsiteltävä yhtenä kokonaisuutena. Jotta tällä hetkellä voimassa oleva valmistuksen ja käsittelyn paneurooppalaisen kumulaation järjestelmä säilyisi edelleen voimassa, on tärkeää, että kaikki ehdotukset tulisivat voimaan samanaikaisesti eli 1. tammikuuta 2001.

Komissio pyytää neuvostoa määrittämään yhteisen kannan esitettäväksi kussakin sopimuksessa määrätyille eri komiteoille.

Luonnos: EY-SVEITSI-SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehdyn Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen pöytäkirjan n:o 3 muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

SEKAKOMITEA, joka

ottaa huomioon 22 päivänä heinäkuuta 1972 Brysselissä allekirjoitetun Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen [1], jäljempänä 'sopimus',

[1] EYVL L 300, 31.12.1972, s. 189.

ottaa huomioon käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehdyn pöytäkirjan n:o 3, jäljempänä 'pöytäkirja n:o 3', ja erityisesti sen 38 artiklan, sekä katsoo seuraavaa:

(1) Pöytäkirjan eri kieliversioissa olevien eroavaisuuksien oikaisemiseksi olisi tehtävä tiettyjä teknisiä muutoksia.

(2) Luetteloa riittämättömistä valmistus- ja käsittelytoimista olisi muutettava, jotta varmistettaisiin sen oikea tulkinta ja jotta otettaisiin huomioon tarve sisällyttää luetteloon tiettyjä toimia, jotka eivät aiemmin ole kuuluneet sen soveltamisalaan.

(3) On ilmennyt tarve perustaa alkuperätuotteiden ja ei-alkuperätuotteiden kirjanpidollisen erottelun järjestelmä, jota voitaisiin soveltaa tulliviranomaisten luvalla.

(4) Määräyksiä, jotka koskevat euroina ilmaistuja määriä, on tarkistettava menettelyn selventämiseksi ja kansallisina valuuttoina ilmaistujen määrien tason vakauttamiseksi.

(5) Sen huomioon ottamiseksi, että asianomaisissa maissa ei tuoteta tiettyä ainesta, on korjattava pöytäkirjan luetteloa valmistus- ja käsittelytoimista, jotka on tehtävä, jotta ei-alkuperäainekset voivat saada alkuperäaseman,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Muutetaan käsitteen 'alkuperätuotteet' määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehty pöytäkirja n:o 3 seuraavasti:

1. Korvataan 1 artiklan (i) alakohta seuraavasti:

"(i) 'arvonlisäyksellä' vapaasti tehtaalla -hintaa, josta on vähennetty kaikkien sellaisten käytettyjen ainesten tullausarvo, jotka ovat 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen muiden maiden alkuperätuotteita, tai jos tullausarvoa ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäinen todettavissa oleva aineksista yhteisössä tai Sveitsissä maksettu hinta,''

2. Korvataan 7 artikla seuraavasti:

"7 artikla

Riittämättömät valmistus- tai käsittelytoimet

1. Seuraavia valmistus- tai käsittelytoimia pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 6 artiklan vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista:

(a) toimenpiteet tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana;

(b) kollien jakaminen ja yhdistäminen;

(c) pesu, puhdistus; pölyn, oksidin, öljyn, maalin tai muun peiteaineen poistaminen;

(d) tekstiilien silitys tai prässäys;

(e) yksinkertainen maalaus ja kiillotus;

(f) viljan ja riisin esikuorinta, valkaisu osittain tai kokonaan, kiillotus ja lasitus;

(g) sokerin värjäys tai sokeripalojen muodostus;

(h) hedelmien, pähkinöiden ja vihannesten kuoriminen ja kivien poisto;

(i) teroitus, yksinkertainen hiominen tai yksinkertainen leikkaaminen;

(j) seulonta, lajittelu, luokittelu, ryhmittely, yhteensovitus; (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi);

(k) yksinkertainen pullotus, tölkitys, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille tai levyille kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimenpiteet;

(l) merkkien, nimilappujen, logojen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tai painaminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin;

(m) erilaistenkin tuotteiden yksinkertainen sekoittaminen;

(n) osien yksinkertainen yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi tai tuotteiden purkaminen osiin;

(o) kahden tai useamman a-n alakohdassa mainitun toimenpiteen toteuttaminen yhdessä;

(p) eläinten teurastus.

2. Kaikki tietylle tuotteelle joko yhteisössä tai Sveitsissä suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä."

3. Lisätään 20 artiklan jälkeen artikla seuraavasti:

"20 a artikla

Kirjanpidollinen erottelu

1. Jos samanlaisten tai keskenään korvattavissa olevien alkuperä- ja ei-alkuperäainesten erillisvarastointi aiheuttaa huomattavia kustannuksia tai merkittäviä vaikeuksia, tulliviranomaiset voivat asianomaisten kirjallisesta pyynnöstä antaa luvan käyttää niin kutsuttua "kirjanpidollisen erottelun" menetelmää kyseisten varastojen hallinnoimiseksi.

2. Tätä menetelmää käytettäessä on pystyttävä varmistamaan, että tiettynä viiteajanjaksona tuotettujen tuotteiden, joita voidaan pitää alkuperätuotteina, lukumäärä on sama kuin jos varastot olisivat olleet fyysisesti erillään.

3. Tulliviranomaiset voivat myöntää tällaisen luvan asianmukaisina pitämillään edellytyksillä.

4. Kirjanpidollista erottelua on toteutettava ja sovellettava siinä maassa sovellettavien yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti, jossa tuote valmistetaan.

5. Luvanhaltija voi tapauksen mukaan antaa tai hakea alkuperäselvityksiä tuotemäärälle, jonka voidaan katsoa muodostuvan alkuperätuotteista. Luvanhaltijan on tulliviranomaisten pyynnöstä annettava selvitys siitä, kuinka määriä on hallinnoitu.

6. Tulliviranomaiset valvovat luvan käyttöä ja voivat milloin tahansa peruuttaa sen, jos luvanhaltija käyttää sitä sääntöjenvastaisesti tai ei täytä jotain muuta tässä pöytäkirjassa vahvistettua edellytystä."

4. Lisätään 22 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä olevan sanan "viejälle" jälkeen ilmaisu seuraavasti: ", jäljempänä 'valtuutettu viejä'".

5. Korvataan 30 artikla seuraavasti:

"30 artikla

Euroina ilmaistut määrät

1. Tämän pöytäkirjan 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 26 artiklan 3 kohdan määräysten soveltamiseksi tapauksissa, joissa tuotteet laskutetaan muuna valuuttana kuin euroina, kukin 3 ja 4 artiklassa mainittu maa vahvistaa vuosittain euroina ilmaistuja määriä vastaavat määrät omana kansallisena valuuttanaan.

2. Lähetykseen sovelletaan 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 26 artiklan 3 kohdan määräyksiä sen valuutan perusteella, jona kauppalasku on laadittu, asianomaisen maan vahvistaman määrän mukaisesti.

3. Kansallisena valuuttana käytettävät määrät ovat euroina ilmaistavien määrien vasta-arvot kyseisenä valuuttana euron lokakuun ensimmäisen työpäivän kurssin mukaisesti. Määrät ilmoitetaan Euroopan komissiolle 15 päivään lokakuuta mennessä, ja niitä sovelletaan seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä. Euroopan komissio ilmoittaa kaikille asianomaisille maille kyseisistä määristä.

4. Maa voi pyöristää ylöspäin tai alaspäin määrää, joka saadaan muunnettaessa euroina ilmaistu määrä sen kansalliseksi valuutaksi. Pyöristyksen tuloksena saatu määrä voi poiketa muuntamisen tuloksena saadusta määrästä enintään viisi prosenttia. Maa voi pitää euroina ilmaistun määrän kansallisena valuuttana ilmaistun vasta-arvon muuttumattomana, jos kyseisen määrän muuntaminen 3 kohdassa määrättynä vuotuisen tarkistuksen ajankohtana ilman mahdollista pyöristystä korottaisi kansallisena valuuttana ilmaistua vasta-arvoa vähemmän kuin 15 prosenttia. Kansallisena valuuttana ilmaistu vasta-arvo voidaan pitää samana, jos kyseinen vasta-arvo alenisi muuntamisen tuloksena.

5. Assosiaatiokomitea tarkastelee yhteisön tai Sveitsin pyynnöstä euroina ilmaistuja määriä. Tätä tarkastelua tehdessään assosiaatiokomitea harkitsee, onko aiheellista säilyttää näiden arvorajojen reaalivaikutus entisellään. Tätä tarkoitusta varten se voi päättää euroina ilmaistujen määrien muuttamisesta.''

6. Muutetaan liite II seuraavasti:

Korvataan HS-nimikkeitä 5309-5311 koskeva kohta seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(1) Katso tekstiiliaineiden sekoituksista valmistettuja tuotteita koskevat erityisedellytykset 5 alkuhuomautuksessa.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2001.

Tehty Brysselissä

Sekakomitean puolesta

Puheenjohtaja

RAHOITUSSELVITYS

1. Toimenpiteen nimi

Ehdotus käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan n:o 4 ja EY:n sekä KIE-maiden, Baltian maiden ja Slovenian välisten Eurooppa-sopimusten pöytäkirjan n:o 4 ja ETY:n ja EFTA-maiden vapaakauppasopimusten pöytäkirjan n:o 3 muuttamisesta.

2. Budjettikohta

12 luvun 120 momentti (tullittomuus)

3. Oikeusperusta

Perustamissopimuksen 133 artikla

4. Toimenpiteen tavoite

Toimenpiteen tavoitteet ovat seuraavat:

4.1. Varmistaa riittämättömiä valmistus- ja käsittelytoimia koskevan luettelon oikea tulkinta ja sisällyttää luetteloon tiettyjä toimia, jotka eivät aiemmin ole kuuluneet sen soveltamisalaan.

4.2. Jatkaa kiinteiden tullien soveltamismahdollisuutta, jos tullinpalautukset ovat kiellettyjä tai tulleista on myönnetty vapautuksia. (Ei koske ETA-sopimusta eikä EY-EFTA-sopimuksia.)

4.3. Ottaa käyttöön alkuperätuotteiden ja ei-alkuperätuotteiden kirjanpidollisen erottelun järjestelmä, jota voidaan soveltaa yhteisön viranomaisten luvalla.

4.4. Selventää määräyksiä, jotka koskevat euroina ilmaistuja määriä, ja vakauttaa kansallisina valuuttoina ilmaistujen määrien tasoa.

4.5. Oikaista eri kielitoisintojen eroavaisuuksia.

4.6. Tarkistaa yhdessä tapauksessa määräyksiä valmistus- ja käsittelytoimista, joiden perusteella ei-alkuperäainekset voivat saada alkuperäaseman.

5. Rahoitusvaikutukset

Ehdotuksella ei ole rahoitusvaikutuksia.