Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto: Yhteenkuuluvuus ja tietoyhteiskunta"

(97/C 355/04)

Komissio päätti 5. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut aluekehityksen, yhdyskuntasuunnittelun ja maankäytön jaosto antoi lausuntonsa 16. syyskuuta 1997. Esittelijänä oli Jocelyn Barrow.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 348. täysistunnossaan (lokakuun 1. päivän 1997 kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 91 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 1 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Tieto- ja tietoliikennetekniikoiden (TTT) merkitys ymmärretään EU:ssa yhä paremmin. EU on selvästikin vastannut TTT:n haasteisiin hitaammin kuin kansainväliset kilpailijansa, varsinkin USA ja Japani. Euroopan panostuksen ja saavutusten edistämistä TTT:n alalla sekä tieto- ja tietoliikennetekniikoiden käyttöä koskeva strategia dynaamista tietoyhteiskuntaa luotaessa on näin ollen suuri huolenaihe ja haaste koko Euroopan unionille. Asiaa on lähestyttävä kokonaisvaltaisesti, ja tietoyhteiskunnan eri näkökohdat myös sen vaikutukset yhteenkuuluvuuteen on otettava huomioon.

1.2. Komissio on todennut tietoyhteiskunnan haasteet useissa tiedonannoissaan, jotka puolestaan perustuvat asiantuntijoiden, esimerkiksi tietoyhteiskuntaan erikoistuneiden korkean tason asiantuntijaryhmien laatimiin selvityksiin ja raportteihin. Talous- ja sosiaalikomiteaa on pyydetty antamaan lausuntoja tietoyhteiskunnan kehittämisen eri puolista ().

1.3. Kyseisissä lausunnoissaan komitea on johdonmukaisesti ilmaissut kantansa, jonka mukaan on tarpeen kehittää sellainen tietoyhteiskunnan eurooppalainen malli, jossa tunnustetaan tietoyhteiskunnan sosiaalinen ulottuvuus, varsinkin sen vaikutukset työttömyyteen ja yhteenkuuluvuuteen ().

1.4. Komission tiedonanto on ilahduttava, sillä se on välttämätön lähtökohta tietoyhteiskunnan kehittämiselle huonossa asemassa olevilla alueilla. Komitea katsoo kuitenkin, ettei komissio ole vielä kehittänyt ehdotuksiaan tarpeeksi pitkälle, ja sen olisi otettava paremmin huomioon televiestintäalan ja yleensä tietoyhteiskunnan nopeasti muuttuva luonne.

2. Komission tiedonanto

2.1. Tiedonannon tarkoituksena on esittää strategia, jolla varmistetaan tietoyhteiskunnan kehityksen alueellinen tasapaino kaikilla EU:n alueilla, jotta "voidaan torjua tilanteen kärjistyminen niiden välillä, joilla on tietoa, ja niiden, joilla ei ole mahdollisuutta sitä saada", mikä saattaisi lisätä alueellista epätasapainoa. Tiedonanto täydentää aikaisemmin julkaistua vihreää kirjaa Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa: ihmisläheisyys etusijalle (), jossa on käsitelty tietoyhteiskunnan sosiaalisia näkökohtia.

2.2. Tiedonanto sisältää lyhyen yleiskatsauksen EU:n eri osien välillä vallitseviin eroihin televiestinnän saatavuudessa. Lisäksi esitetään huomioita lainsäädäntökehyksestä ja rakennerahastojen nykyisestä (jokseenkin rajallisesta) roolista huonossa asemassa olevien alueiden valmistamiseksi kohtaamaan tietoyhteiskunta ja hahmotellaan tulevaisuudennäkymiä.

2.3. Tiedonanto sisältää kolme osatekijää: lainsäädännön käyttö taattaessa kaikkien alueiden mahdollisuus hyötyä tietoyhteiskunnan mukanaan tuomista eduista; tarpeellisten verkkojen perusrakenteen varmistaminen ja sellaisten aloitteiden tukeminen, jotka lisäävät tietoisuutta tietoyhteiskunnan tarjoamista mahdollisuuksista ja piristävät TTT-palvelujen kysyntää.

2.4. Edistyksen takaamiseksi ehdotetaan työskentelyperiaatteita, joiden piiriin kuuluisivat lainsäädäntö, investoinnit perusrakenteisiin ja kysynnän voimistamiseen.

3. Yleistä

3.1. Komission tiedonannossa tietoyhteiskunnan kehitystä edistetään tarkastelemalla yksityiskohtaisesti sitä, miten yhteenkuuluvuus tulisi ottaa huomioon. Kuten komitea on todennut aiemmin antamissaan lausunnoissa, tämä on oikea tapa edetä.

3.2. Tiedonannossa ei kuitenkaan kiinnitetä tarpeeksi huomiota EU:ta yleisesti vaivaavaan ongelmaan eli siihen, että unioni on jäänyt USA:sta ja Japanista jälkeen tällä strategisesti elintärkeällä alalla. Kannattaa muistaa, että tietoteknologiateollisuuden osuus koko maailman BKT:sta on nykyisin suurempi kuin autoteollisuuden osuus.

3.3. EU:n tietoyhteiskunnan kokonaisvaltaisen kehittämisen tulee olla toimien päätavoite, mutta samalla on varmistettava yhteenkuuluvuuden kunnioittaminen.

3.4. Samanaikaisesti on toivottavaa, että ryhdytään toimenpiteisiin, joilla parannetaan kaikkien, varsinkin huonossa asemassa olevien alueiden mahdollisuuksia osallistua tehokkaasti tietoyhteiskunnan toimintaan. Tavoitteita ei ole aina helppo sovittaa yhteen, ja päättäminen siitä, milloin markkinajohtoiset investointipäätökset kumotaan yhteisöpolitiikalla, merkinnee hankalia valintoja. Tässä mielessä on tärkeää, että tietoyhteiskunnan kehitystä hallitsemaan luodaan selkeät ja avoimet säännöt.

3.5. Alueiden väliset erot televiestinnän perusrakenteissa saattavat olla hyvinkin huomattavia, kuten komissio toteaa tiedonannossaan, ja tämä saattaa jarruttaa dynaamista TTT-toimintaa sellaisilla alueilla, joiden tietoteollisuus on vähemmän kehittynyttä kuin muiden alueiden. Mutta kysymys siitä, tulisiko yhteisöpolitiikan välttämättä olla tämänsuuntaista, on avoin. Aluekehitystä voidaan edistää monin eri tavoin, ja kun varoja on niukasti käytettävissä, olisikin mietittävä, miten varat voidaan käyttää parhaiten. Koska rakennepolitiikkojen määrärahat ovat rajalliset, laajat televiestinnän perusrakenteiden edistämistoimet saattavat olla perusteltavissa vain, mikäli muiden hankkeiden rahoitusta supistetaan (tai hankkeista luovutaan).

3.6. On niin ikään tärkeää myöntää, ettei kaikkien elinkeinoelämän alojen voi olettaa sijoittuvan (eikä niiden tulekaan sijoittua) kaikille alueille: joillakin alueilla on tarjota paremmat edellytykset harjoittaa TTT-teollisuutta kuin toisilla. Tämä ei johdu niinkään alueen perusrakenteista kuin siitä, että alueella on täydentäviä tuotantotekijöitä. Aikaisemmissa politiikoissa on esimerkkejä vääristä linjapäätöksistä, kuten kuuluisat Etelä-Italian "autiomaan tuomiokirkot" (talousrakenteeseen sopimattomat suuret tuotantolaitokset) tai pyrkimys perustaa joka paikkakunnalle tiedekeskus. Komission tiedonannossa ei puututa tähän, vaikka on selvää, että tilaisuuksien tarjonnan ja hukkakustannusten välttämisen välillä on löydettävä tasapaino.

3.7. Televiestintäalan rakenteessa ja alan sääntelyssä on odotettavissa huomattavia muutoksia kuten julkisomistuksessa olevien verkkojen asteittainen yksityistäminen, uusien kilpailijoiden ja rajanylittävien palvelujen toimittajien tulo alalle. Eräissä jäsenvaltioissa tämä edellyttää sijoittamista kilpailukykyisiin verkkoihin. Tässä yhteydessä kannattaa kysyä, miten rakennerahastojen tuki sovitettaisiin yksityisyritysten toimintaan alalla ja yleensä kilpailupolitiikkaan. Komitean mielestä tuki tulisi rajoittaa pääsääntöisesti perusrakenteisiin ja rahankäytölle olisi luotava selkeät suuntaviivat.

3.8. Säännösten osalta suurimmat muutokset koskevat toimiluvista annetun direktiivin 97/13/EY täytäntöönpanoa ja palveluista annetun direktiivin 90/388/EY edelleen kehittämistä. Tiedonannon kohdassa 10 mainittu avoimen verkon tarjoamista koskeva direktiivi 95/62/EY kuuluu myös tiedonannon piiriin, sillä se vaikuttaa yleispalvelujen tarjontaan ja muihin sääntelytoimenpiteisiin kuten liittymienvälisiin maksuihin (ydinperusrakenteen tarjoajien verkkojensa käytöstä muilta veloittamat maksut, joilla on huomattava vaikutus uusien käyttäjien kannattavuusmahdollisuuksiin). Komitea kehottaa komissiota tutkimaan ja raportoimaan pian siitä, miten sääntelytoimien kehittäminen vaikuttaisi tiedonannossa tehtyihin ehdotuksiin.

3.9. Tietoyhteiskunnan työllisyysvaikutukset ovat moninaiset ja ne on ymmärrettävä oikein. Kuten kaikessa teknologisessa kehityksessä, uusia työllistämismahdollisuuksia syntyy mutta jonkinvertainen työpaikkojen menetys on väistämätöntä, koska uudet pääomamuodot korvaavat tietyt ammattinimikkeet.

3.9.1. Yhteiskunnallisten ja taloudellisten etupiirien on luonnollisesti varmistettava, että työpaikkojen häviäminen järkyttää yhteiskuntaa mahdollisimman vähän.

3.10. Tietoyhteiskunnan tarjoamat uudet palvelut ja toimet tuottavat aikanaan uusia työpaikkoja. Esimerkiksi televiestinnän kehitys on edistänyt rahoituspalveluiden oheistoimintojen siirtämistä ruuhkaisista talouselämän keskuksista pienempiin kaupunkeihin. Monet muut, varsinkin liike-elämän palveluyritykset ovat niin ikään halukkaita siirtämään toimipaikkansa pienemmälle paikkakunnalle.

3.11. Toisinaan otaksutaan, että tietoyhteiskunta luo eniten työpaikkoja pk-yrityksiin, mutta ei tulisi epäröidä erityyppisten suurempien yritysten houkuttelemista huonossa asemassa oleville alueille, varsinkin nk. telemediaympäristöön. Esimerkkeinä mainittakoon suurten televiestintäoperaattoreiden keskukset tai tietokoneteollisuuden muunlaiset hajautetut toimintamuodot.

3.12. Skotlannin ylämaiden ja saarten televiestintäaloitteesta ("The Highland Islands Telecommunications Initiative") saadut kokemukset ovat niin ikään varteenotettavia, sillä hankkeen tarjoaman tuen ansiosta on voitu luoda tai mikä on yhtä merkittävää säilyttää työpaikkoja. Vaikka työpaikkojen määrä ei ole lisääntynyt sanottavammin, kyseisillä hankkeilla on sikäli merkittävä vaikutus, että ne luovat uutta ydintoimintaa, jonka ympärille voidaan kehittää muita toimintoja. Tulee kuitenkin huomata, että näin työllistetään enimmäkseen alueelle muuttavia työntekijöitä ja että he usein luovat oman työpaikkansa. Paikallisväestö hyötyy kuitenkin alueen tulo- ja kulutustason noususta johtuvista "kerrannaisvaikutuksista". Työpaikkojen luominen alueen omille asukkaille vaatii lisätoimia kuten koulutusta.

4. Erityistä

4.1. Aikaisempien lausuntojensa () tapaan komitea korostaa toiminta-aloitteiden räätälöimistä liike-elämän, yksilöiden ja yhteiskunnan sekä työmarkkinaosapuolten todellisten tarpeiden mukaan.

4.2. Yksi komitean huolen aiheista on näköpiirissä oleva tiedotusvälineiden omistuksen merkittävä keskittyminen ja muiden "tietoteollisuuden" osatekijöiden vaakatason integroituminen laajempiin yhtymiin, joilla on usein EU:n ulkopuolinen omistaja.

4.3. Komitea panee merkille, että komission tietoyhteiskuntaa koskevan jatkuvan toimintasuunnitelman () täytäntöönpano on viivästynyt eräiltä osin. Tavoitteenasettelussa on noudatettava varovaisuutta ja tuloksiin kohdistettuja odotuksia on hillittävä, mitä tukee myös rakennerahastojen vaatimaton talousarvio.

4.4. Tiedonannossa sovellettu tapa käsitellä huonossa asemassa olevia alueita ikään kuin niillä olisi kaikilla yhteiset tarpeet on jossain määrin vaarallinen. Asiakirjassa viitataan sekä tavoitteen 2 että tavoitteen 1 piiriin kuuluviin alueisiin siitäkin huolimatta, että on epärealistista odottaa, että rakennerahastoista voisi olla apua näin monille alueille. Komitea pyytää komissiota selittämään, miten se aikoo päästä asettamiinsa tavoitteisiin käytettävissään olevien niukkojen rakennerahastovarojen turvin. Tätä tulee tutkia pikimmiten varsinkin alueidenvälisten erojen vuoksi. Komitea onkin tyytyväinen komission ehdotukseen "toteuttaa perusteellinen arvio uusista tavoitteita 1 ja 2 koskevista ohjelmista".

4.5. Tähän liittyen on myönnettävä, että yksityissektorilla on avainasema tietoyhteiskunnan edistämisessä. Komission, jäsenvaltioiden ja aluehallinnon ehdottamien toimien on heijastettava muutoksia tietoyhteiskunnan eri tuotantoaloilla, joita ovat televiestintä, ohjelmistot, lisäarvoa tuottavien palveluiden tarjoajat jne. Eräät edellä mainituista aloista tarjoavat tilaisuuksia pk-yrityksille, mutta on myönnettävä, että ne kiinnostavat myös suuryrityksiä.

4.6. Kulttuurinen ja sosiaalinen moniarvoisuus ovat EU:n tuntomerkkejä, joten on perusteltua kysyä, kehittäisikö yhdenmukainen, keskittynyt "tietoyhteiskunta" unionia myönteiseen suuntaan. Alueilla on monestakin syystä parhaat mahdollisuudet tehdä itse omat strategiset suunnitelmansa, sillä alueellisten painopistealueiden huomioon ottaminen ja läheisyysperiaatteen johdonmukainen noudattaminen ovat erityisen tärkeitä tehtäessä alueiden tarpeisiin perustuvia suunnitelmia.

4.7. Komission kysynnänedistämistoimenpiteisiin liittyvistä IRISI- ja RISI-aloitteista on saatu arvokasta kokemusta, vaikka niiden soveltamisala on vaatimaton. Ne ovat lisäksi hyödyllinen tapa arvioida alueiden tarpeita. Aloitteet ovat komitean käsityksen mukaan "käänteisiä", vaikka komissio toimiikin aktiivisesti saadakseen alueet osallistumaan tämäntapaisiin aloitteisiin. Tämä herättää kysymyksen siitä, miten halukkaita muut alueet ovat osallistumaan tämäntapaisiin aloitteisiin ja millä viranomaistasolla toimintamallia on toteutettava. Parhaisiin tuloksiin päästään, kun eri viranomaistahot vastaavat kullekin parhaiten sopivista toimista.

5. Päätelmät ja suositukset

5.1. Televiestintäalan vapauttaminen yhdessä TTT-kehityksen kanssa tarjoaa alueille uusia mahdollisuuksia, mutta hyödyntääkseen mahdollisuuksia komission tulisi ryhtyä erityistoimiin kehityksen varmistamiseksi ja tehdä ero kustannuksia aiheuttavien ja niitä säästävien toimien välillä. Ja komission on myönnettävä, että alueiden tarpeet vaihtelevat huomattavasti.

5.2. Muotoutumassa olevan tietoyhteiskunnan vaikutus yhteenkuuluvuuteen riippuu paljolti televiestintäalan kehityksestä. Komitean mielestä komissio ei ota riittävästi huomioon yksityistämisen, kilpailun kiristymisen ja uusien teknologioiden ja palveluiden televiestintäalalle ja muille tietotekniikoille mukanaan tuomia muutoksia. On selvää, että kun tiedonannon ehdotukset on toteutettu, televiestintäalan omistussuhteissa ja sääntelyssä on ehtinyt tapahtua huomattavia muutoksia.

5.3. Kokonaisvaltaiset ja luotettavat verkot ovat tietoyhteiskunnan ehdoton edellytys, joten mikäli perusrakenteissa on aukkoja, niiden korjaaminen tulisi asettaa ensisijaiseksi tavoitteeksi.

5.4. Suuntaus televiestinnän yksityistämiseen ja uusien palveluntoimittajien tulo alalle tarkoittaa kuitenkin sitä, että perusrakenteet kuuluvat pikemminkin yksityisten operaattoreiden kuin julkisten investointien toimintakenttään. Komission on näin ollen tärkeä myöntää, että sen ja jäsenvaltioiden sääntelyvallalla on oleellinen vaikutus, ja sen on arvioitava, milloin sääntelyvallan käyttö on todennäköisesti tehokkaampi ratkaisu kuin turvautuminen rakennerahastoihin.

5.5. Yleispalvelun käsite on tietoyhteiskunnalle erittäin tärkeä. Mutta käsitteen tulkintaa olisi hyvä selkiyttää. Ensimmäinen peruspalvelu on kiinteän puhelinliittymän saanti, mutta edistyneemmät palvelumuodot vaativat erilaisia laitteisto- ja ohjelmistotyyppejä, joita kaikkia voitaisiin pitää yleispalvelun tarjonnan piiriin kuuluvina osa-alueina. Komitea on tyytyväinen komission yleispalvelua koskeviin ehdotuksiin, etenkin tiedonannon kohdassa 13 esitettyihin, mutta komitea kehottaa komissiota tarkentamaan yleispalvelun käsitettä ja tutkimaan, miten käsite saadaan parhaiten toimivaksi ja heijastamaan tarjolle tulevien palveluiden kirjoa ja palveluiden hinnoittelua. Komitea korostaa, että yleispalvelun käsite on muuttuva ja että on erityisen tärkeää sopeuttaa toimet ajoissa, muutosta heijastaen.

5.6. Näin ollen komitea kehottaa komissiota huomioimaan televiestintäalalla odotettavissa olevan kehityksen koheesioseuraukset ja tekemään ehdotuksia kehityksen niveltämisestä koheesiopolitiikkaan.

5.7. Komitea korostaa komission tapaan kumppanuuden merkitystä yhteenkuuluvuuden edistämisessä. On kuitenkin tärkeää hahmotella toiminnan erityiset kehitystä kannustavat suuntaviivat, joita komitean mielestä ei ole pohdittu riittävästi.

5.8. Vaikka koheesiotoimet yleensä keskittyvät pk-yrityksiin ja ne soveltuvat huonosti TTT:hen varsinkin huonossa asemassa olevilla alueilla, suuryritysten liikkeellelähdöllä sekä korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten mukaantulolla saattaa olla suuri merkitys alueiden parantaessa mahdollisuuksiaan hyödyntää TTT:a.

5.9. EU:n laajuista tietoyhteiskuntaa käynnistettäessä varsinkin huonossa asemassa olevilla alueilla on niin ikään korostettava kansalaisten oma-aloitteisuuden tärkeyttä ja ensinnäkin turvattava tarpeellinen koulutus, jonka avulla he pystyvät vastaamaan uusiin pätevyysvaatimuksiin. Lisäksi on saatava ihmiset tiedostamaan olemassa olevat mahdollisuudet.

5.10. Komission muut toimet kuten tiede- ja teknologiapolitiikkaan kuuluvat (tuleva viides puiteohjelma) tai työntekijöiden uudelleenkoulutuksen edistämiseen tähtäävät toimet (rakennerahastojen tavoite 4 mukaan lukien) voivat vahvistaa yhteenkuuluvuutta. Komitea kehottaa komissiota kehittämään kyseisiä toimia.

Bryssel, 1. lokakuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 296, 29.9.1997; EYVL C 206, 7.7.1997; EYVL C 66, 3.3.1997; EYVL C 89, 19.3.1997; EYVL C 212, 22.7.1996

() Esimerkiksi lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta Eurooppa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan eturintamassa" EYVL C 296, 29.9.1997.

() KOM(96) 389 lopull.

() Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle "Eurooppa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan eturintamassa: jatkuva toimintasuunnitelma" KOM(96) 607 lopull.