FI Euroopan unionin virallinen lehti C 308/6

Komission tiedonanto SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa menettelyissä sovellettavista käytännesäännöistä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2011/C 308/06

SISÄLLYSLUETTELO

1. TIEDONANNON SOVELTAMISALA JA TARKOITUS

2. TUTKINTAVAIHE

2.1 Asioiden alkuperä

2.2 Alustava arviointi ja asian siirtäminen

2.3 Menettelyn aloittaminen

2.4 Kielet

2.5 Tietopyynnöt

2.5.1 Tietopyynnön laajuus

2.5.2 Oikeus olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen

2.5.3 Määräajat

2.5.4 Luottamuksellisuus

2.5.5 Kokoukset ja muu yhteydenpito osapuolten ja kolmansien osapuolten kanssa

2.5.6 Valtuudet kirjata lausumia (kuuleminen)

2.6 Tarkastukset

2.7 Yhteydenpidon luottamuksellisuuden suoja

2.8 Kilpailuviranomaisten välinen tiedonvaihto

2.9 Tiedottaminen tutkinnan etenemisestä

2.9.1 Tutkinnan etenemiseen liittyvien kokousten muoto

2.9.2 Tutkinnan etenemiseen liittyvien kokousten ajoitus

2.10 Kolmikantakokoukset

2.11 Tapaamiset komissaarin tai pääjohtajan kanssa

2.12 Tärkeimpien lausumien tarkastelu

2.13 Tutkintavaiheen mahdolliset tulokset

3. KIELTÄVÄÄN PÄÄTÖKSEEN JOHTAVAT MENETTELYT

3.1 Oikeus tulla kuulluksi

3.1.1 Väitetiedoksianto

3.1.1.1 Väitetiedoksiannon tarkoitus ja sisältö

3.1.1.2 Mahdollisten korjaustoimenpiteiden määrääminen ja osapuolten väitteet

3.1.1.3 Mahdollisten sakkojen määrääminen ja osapuolten väitteet

3.1.1.4 Avoimuus

3.1.2 Tutustuminen asiakirja-aineistoon

3.1.3 Menettelyt luottamuksellisten tietojen vaihdon helpottamiseksi menettelyn osapuolten välillä

3.1.4 Kirjallinen vastaus väitetiedoksiantoon

3.1.5 Kantelijoiden ja asianomaisten kolmansien osapuolten oikeudet

3.1.6 Suullinen kuuleminen

3.1.7 Täydentävä väitetiedoksianto ja asiaseikkoja koskeva kirje

3.2 Tämän vaiheen mahdollisia lopputuloksia

4. SITOUMUSMENETTELYT

4.1 Sitoumuksia koskevien keskustelujen aloittaminen

4.2 Ennakkoarviointi

4.3 Sitoumusten esittäminen

4.4 Markkinatesti ja myöhemmät keskustelut osapuolten kanssa

5. KANTELUJEN HYLKÄYSMENETTELY

5.1 Hylkäämisperusteet

5.2 Menettely

6. TETOJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT RAJOITUKSET

7. PÄÄTÖSTEN HYVÄKSYMINEN, ILMOITTAMINEN JA JULKISTAMINEN

8. TULEVA TARKISTUS

LIITE 1

1. TIEDONANNON SOVELTAMISALA JA TARKOITUS

1. Tämän tiedonannon ensisijaisena tarkoituksena on antaa käytännön ohjeita Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 101 ja 102 artiklan (1) mukaisten menettelyjen kulusta Euroopan komissiossa, jäljempänä ’komissio’, asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2), sen täytäntöönpanoasetuksen (3) ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Tältä osin tiedonannolla pyritään lisäämään tietämystä komission tutkintaprosessista (4) ja siten tehostamaan tutkimuksia sekä varmistamaan prosessin hyvä avoimuus ja ennustettavuus. Tiedonanto kattaa tärkeimmät SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan väitettyjä rikkomisia koskevat menettelyt (5).

2. Sellaiset jäsenvaltioita vastaan käynnistetyt rikkomismenettelyt, joiden perustana on erityisesti SEUT-sopimuksen 106 artikla, luettuna yhdessä 101/102 artiklan kanssa, eivät kuulu tämän tiedonannon piiriin. Sitä ei myöskään sovelleta sulautuma-asetuksen (6) mukaisiin menettelyihin tai valtiontukimenettelyihin (7).

3. SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista koskevista menettelyistä, jäljempänä yleensä ’menettelyt’, säädetään erityisesti asetuksessa (EY) N:o 1/2003 ja sen täytäntöönpanoasetuksessa. Komission tiedonannot oikeudesta tutustua asiakirja-aineistoon (8) ja kantelujen käsittelystä (9) samoin kuin kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista (10) ovat myös tärkeitä menettelyjen kulun kannalta. Talousasiantuntijoiden kertomusten ja määrällisten tietojen toimittamiseen sovelletaan taloudellisen näytön toimittamista koskevia parhaita käytänteitä (11). Tämän vuoksi ei pidä katsoa, että tämä tiedonanto sisältäisi täydellisen kuvauksen kaikista toimenpiteistä, joita sovelletaan komissiossa toteutettaviin menettelyihin. Tiedonantoa olisi luettava yhdessä muiden kyseisten asiakirjojen ja mahdollisen asiaa koskevan oikeuskäytännön kanssa.

4. Myös kartellien tutkimiseen, siten kuin se on määritelty sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä annetussa tiedonannossa (12), saatetaan soveltaa erityisiä menettelyjä, jotka koskevat sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä sekä sovintomenettelyä (13). Kyseiset erityismenettelyt eivät kuulu tämän tiedonannon soveltamisalaan. Lisäksi kartellimenettelyjen erityisluonne edellyttää joissain tapauksissa erityissäännösten soveltamista, jotta ei puututtaisi niiden menettelyjen kulkuun, jotka koskevat mahdollisia hakemuksia sakoista vapauttamiseksi tai sakkojen lieventämiseksi (14) eikä sovintoa koskeviin keskusteluihin (15). Nämä erityissäännökset on tarvittaessa mainittu tässä tiedonannossa.

5. Tämä tiedonanto on jäsennelty seuraavasti. Tiedonannon 2 jaksossa kuvaillaan tutkintavaiheen aikaista menettelyä. Tämä osa on merkityksellinen jokaisen tutkinnan osalta, riippumatta siitä, johtaako tutkinta kieltävään päätökseen (asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artikla), sitoumusta koskevaan päätökseen (asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artikla) tai kantelun hylkäämistä koskevaan päätökseen (täytäntöönpanoasetuksen 7 artikla). Tiedonannon 3 jaksossa kuvaillaan menettelyn tärkeimpiä vaiheita ja puolustautumisoikeuksia menettelyissä, jotka johtavat kieltävään päätökseen, 4 jaksossa kuvaillaan sitoumusmenettelyn erityispiirteitä ja 5 jaksossa käsitellään kantelujen hylkäämistä. Loppujaksoissa käsitellään soveltamisen kannalta yleisiä seikkoja: 6 jaksossa kuvaillaan tietojen käytön rajoituksia, 7 jaksossa käsitellään päätösten antamista, niistä ilmoittamista ja niiden julkaisemista ja 8 jaksossa tulevia tarkistuksia.

6. Tämä tiedonanto perustuu erityisesti asetuksen (EY) N:o 1/2003 ja täytäntöönpanoasetuksen soveltamisesta tähän mennessä saatuun kokemukseen. Se kuvastaa komission näkemyksiä tiedonannon julkaisemisen ajankohtana, ja sitä sovelletaan käsiteltävänä oleviin (16) ja tuleviin tapauksiin julkaisemispäivästä alkaen. Yksittäisen asian erityispiirteiden vuoksi saattaa kuitenkin olla välttämätöntä mukauttaa tiedonantoa tai poiketa siitä.

7. Tällä tiedonannolla ei luoda uusia oikeuksia tai velvollisuuksia eikä muuteta niitä oikeuksia tai velvollisuuksia, jotka johtuvat Euroopan unionin toiminnasta tehdystä sopimuksesta (’SEUT-sopimus’), asetuksesta (EY) N:o 1/2003, täytäntöönpanoasetuksesta ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä.

8. Komissio kehottaa käyttämään sähköistä viestintää (sähköpostia tai digitaalisia keinoja) kaikessa asioihin liittyvässä kirjeenvaihdossa.

2. TUTKINTAVAIHE

2.1 Asioiden alkuperä

9. SEUT-sopimuksen 101 tai 102 artiklan väitettyä rikkomista koskeva asia voi perustua yritysten, muiden oikeushenkilöiden, luonnollisten henkilöiden tai jopa jäsenvaltioiden tekemään kanteluun.

10. Kansalaisten ja yritysten toimittamat tiedot ovat tärkeitä, sillä komissio voi aloittaa tutkinnan niiden perusteella. Tämän vuoksi komissio kehottaa kansalaisia ja yrityksiä ilmoittamaan sille kilpailusääntöjen epäillyistä rikkomisista (17). Ilmoituksen voi tehdä lähettämällä komissiolle joko muodollisen kantelun (18) tai pelkkiä markkinatietoja. Jokaisella, joka pystyy osoittamaan, että tällä on oikeutettu etu kantelijana ja joka tekee C-lomakkeen (19) mukaisen kantelun, on tiettyjä menettelyllisiä oikeuksia. Noudatettavan menettelyn yksityiskohdat on vahvistettu täytäntöönpanoasetuksessa ja kantelujen käsittelyä koskevassa tiedonannossa. Luonnollisilla ja oikeushenkilöillä, jotka eivät ole kantelijoita mutta jotka osoittavat asiaa koskevan riittävän edun tulla kuulluksi ja jotka kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja hyväksyy mukaan menettelyyn, on tiettyjä menettelyllisiä oikeuksia täytäntöönpanoasetuksen 13 artiklan mukaisesti.

11. Komissio voi käynnistää asian tutkinnan myös omasta aloitteestaan (viran puolesta eli ex officio). Komissio voi aloittaa tutkinnan saatuaan tietoonsa tiettyjä tosiseikkoja tai kerättyään tietoja toimialakohtaisten kyselyjen, toimialan edustajien kanssa käytyjen epävirallisten keskustelujen tai markkinoiden seurannan yhteydessä taikka Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa tai kolmansien maiden kilpailuviranomaisten kanssa vaihdettujen tietojen perusteella. Kartelliasian tutkinta voidaan aloittaa myös silloin, kun jokin kartellin jäsenistä tekee sakkojen vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevan hakemuksen.

2.2 Alustava arviointi ja asian siirtäminen

12. Kaikki tapaukset niiden alkuperästä riippumatta arvioidaan alustavasti. Kyseisessä vaiheessa komissio tutkii, olisiko asiaa tarkasteltava perusteellisemmin (20) ja jos on, se määrittelee alustavasti tutkinnan painopisteen, erityisesti osapuolet, markkinat ja tutkittavan menettelytavan. Komissio voi tässä vaiheessa hyödyntää tutkinnallisia toimenpiteitä, kuten asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 2 kohdan mukaisia tietopyyntöjä.

13. Käytännössä alustavan arvioinnin järjestelmä tarkoittaa sitä, että eräiden asioiden käsittely lopetetaan hyvin varhaisessa vaiheessa, koska katsotaan, ettei niitä ole tarpeen tutkia perusteellisemmin. Komissio keskittää valvontaresurssinsa asioihin, joissa rikkominen näyttää todennäköiseltä, erityisesti sellaisiin tapauksiin, joilla on merkittävä vaikutus kilpailuun sisämarkkinoilla ja joihin liittyy riski kuluttajille aiheutuvasta haitasta, sekä tapauksiin, joilla todennäköisesti on vaikutusta EU:n kilpailupolitiikan määrittelemiseen ja/tai SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan johdonmukaiseen soveltamiseen (21).

14. Alustavassa arviointivaiheessa pyritään myös mahdollisimman varhaisessa vaiheessa käsittelemään asian siirtämistä Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 otettiin käyttöön mahdollisuus siirtää asian käsittely muille verkoston jäsenille, jos ne soveltuvat käsittelemään asiaa. Näin ollen komissio voi siirtää asian käsittelyn kansallisille kilpailuviranomaisille ja päinvastoin (22).

15. Kun yrityksiin kohdistetaan ensimmäinen tutkintatoimenpide (yleensä tietopyyntö (23) tai tarkastus), niille ilmoitetaan niihin kohdistuvasta alustavasta tutkinnasta sekä sen aiheesta ja tarkoituksesta. Tietopyyntöjen osalta yrityksiä muistutetaan myös siitä, että jos yrityksen havaitaan syyllistyneen tutkinnan kohteena olevaan menettelytapaan, kyse voi olla SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan rikkomisesta. Kun osapuolet (24) ovat saaneet tietopyynnön tai niitä koskeva tarkastus on tehty, ne voivat milloin tahansa pyytää kilpailun pääosastoa ilmoittamaan, missä vaiheessa tutkinta on, myös ennen menettelyn aloittamista. Jos yritys katsoo, että kilpailun pääosasto ei ole ilmoittanut sille asianmukaisesti sen menettelyllisestä asemasta, se voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan ratkaistavaksi otettuaan asian esille ensin kilpailun pääosaston kanssa (25). Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja antaa päätöksen, jonka mukaan kilpailun pääosaston on ilmoitettava pyynnön tehneelle yritykselle tai yritysten yhteenliittymälle tämän menettelyllinen asema. Kyseisestä päätöksestä ilmoitetaan pyynnön tehneelle yritykselle tai yhteenliittymälle. Jos komissio päättää jossain alustavan arvioinnin vaiheessa tutkinnan lopettamisesta (eikä siis aloita menettelyä), komissio ilmoittaa tästä itse alustavan tutkinnan kohteena olevalle osapuolelle.

16. Kanteluun perustuvissa tapauksissa komissio pyrkii ilmoittamaan kantelijoille neljän kuukauden kuluessa kantelun vastaanottamisesta toimista, joihin se aikoo ryhtyä kantelun johdosta (26). Tämä määräaika on suuntaa antava ja riippuu kunkin asian olosuhteista ja siitä, onko kilpailun pääosasto saanut riittävästi tietoja kantelijoilta tai kolmansilta osapuolilta, erityisesti vastauksena tietopyyntöihinsä, jotta se voi päättää, onko asiaa tutkittava perusteellisemmin.

2.3 Menettelyn aloittaminen

17. Komissio aloittaa menettelyn (27) asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisesti, kun alustavan arvioinnin perusteella katsotaan, että asiaa on tutkittava perusteellisemmin, ja kun tutkinnan laajuus on riittävästi määritelty.

18. Menettelyn aloittaminen määrittää sen, mikä taho käsittelee asian Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa (28) ja suhteessa osapuoliin ja tarvittaessa kantelijaan. Se merkitsee myös komission sitoumusta tutkia asia. Komissio kohdistaa resursseja asian tutkimiseen ja pyrkii käsittelemään asian mahdollisimman nopeasti.

19. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä yksilöidään menettelyn osapuolet ja esitetään lyhyesti tutkinnan laajuus. Erityisesti siinä kuvaillaan tutkinnan kohteena oleva, SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklaa väitetysti rikkova menettelytapa. Lisäksi siinä yleensä määritetään alue ja toimialat, joilla menettelytapaa toteutetaan.

20. Täytäntöönpanoasetuksen 2 artiklan nojalla komissio voi julkistaa tiedon menettelyn aloittamisesta. Komission linjana on julkistaa menettelyn aloittaminen kilpailun pääosaston internetsivuilla ja julkaista lehdistötiedote, ellei julkistaminen aiheuta vahinkoa tutkinnalle.

21. Tutkinnan kohteena oleville osapuolille ilmoitetaan suullisesti tai kirjallisesti menettelyn aloittamisesta riittävän ajoissa ennen kuin tieto menettelyn aloittamisesta julkistetaan, jotta osapuolet voivat laatia oman tiedotteensa (erityisesti osakkaille, rahoituslaitoksille ja lehdistölle).

22. On korostettava, ettei menettelyn aloittaminen ennakoi millään tavoin päätöstä mahdollisesta rikkomisesta. Se tarkoittaa pelkästään sitä, että komissio jatkaa asian tutkimista. Tämä tärkeä selvennys mainitaan menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä (joka annetaan tiedoksi osapuolille) sekä kaikissa asian tutkinnan aloittamista koskevissa julkisissa tiedotteissa.

23. Menettelyn aloittaminen ei rajoita komission oikeutta lisätä myöhemmin tutkinnan laajuutta ja/tai tutkinnan kohdeyritysten määrää. Jos tutkinnan laajuutta lisätään, sovelletaan 20 ja 21 kohdassa kuvailtuja toimenpiteitä.

24. Kartelliasioissa menettely aloitetaan yleensä samalla kun väitetiedoksianto annetaan (ks. edellä oleva 4 kohta), vaikkakin se voidaan aloittaa aikaisemmin.

2.4 Kielet

25. Asetuksen N:o 1 (29) 3 artiklan mukaan asiakirjat, jotka komissio lähettää Euroopan unioniin sijoittautuneelle yritykselle, laaditaan sen jäsenvaltion kielellä, jonne yritys on sijoittautunut.

26. Mainitun asetuksen 2 artiklan mukaan asiakirjat, jotka yritys lähettää komissiolle, voidaan laatia millä tahansa Euroopan unionin virallisella kielellä lähettäjän valinnan mukaan. Vastaus ja myöhempi kirjeenvaihto laaditaan samalla kielellä.

27. Kääntämisestä aiheutuvien viivästysten välttämiseksi menettelyn osapuolet voivat luopua oikeudestaan saada teksti edellä kuvaillun säännön mukaisesti valitulla kielellä ja valita toisen kielen. Asianmukaisesti vahvistetut käytettävää kieltä koskevat poikkeukset voivat koskea joitain tiettyjä asiakirjoja ja/tai koko menettelyä.

28. Tietopyynnöissä tavallisena käytäntönä on lähettää saatekirje vastaanottajan sijaintipaikan kielellä tai englanniksi (ja sisällyttää siihen viittaus asetuksen N:o 1 3 artiklaan) ja liittää kysely englanniksi. Vastaanottajalle ilmoitetaan selvästi (vastaanottajan sijaintipaikan kielellä) tämän oikeudesta saada käännös saatekirjeestä ja/tai kyselystä vastaanottajan sijaintipaikan kielellä sekä oikeudesta vastata kyseisellä kielellä. Tämän käytännön johdosta tietopyynnöt voidaan käsitellä nopeammin samalla kun kunnioitetaan vastaanottajien oikeuksia.

29. Väitetiedoksianto, alustava arviointi ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 ja 9 artiklan sekä 23 artiklan 2 kohdan mukaiset päätökset annetaan tiedoksi vastaanottajan todistusvoimaisella kielellä, ellei tämä ole allekirjoittanut edellä mainittua käytettävää kieltä koskevaa poikkeusta.

30. Asetuksen N:o 1 2 artiklan mukaisesti vastaus ja myöhempi kantelijalle osoitettu kirjeenvaihto laaditaan kantelun kielellä.

31. Suulliseen kuulemiseen osallistuvat voivat pyytää kuulemista jollain muulla EU:n virallisella kielellä kuin menettelyn kielellä. Tällöin suullista kuulemista varten järjestetään tulkkaus, kunhan tästä vaatimuksesta on ilmoitettu riittävän ajoissa kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle.

2.5 Tietopyynnöt

32. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan mukaan komissio voi vaatia yrityksiä ja yritysten yhteenliittymiä toimittamaan sille kaikki tarvittavat tiedot. Tietoja voidaan pyytää kirjeitse (18 artiklan 2 kohdan mukainen pelkkä tiedonsaantipyyntö) tai päätöksellä (18 artiklan 3 kohta) (30). On huomattava, että on tavanomaista lähettää tietopyyntöjä sekä tutkinnan kohteena oleville yrityksille että muille yrityksille tai yritysten yhteenliittymille, joilla saattaa olla asian kannalta merkityksellisiä tietoja.

2.5.1 Tietopyynnön laajuus

33. Asetuksen (EY) (N:o) 1/2003 18 artiklan mukaan komissio voi vaatia yrityksiä ja yritysten yhteenliittymiä toimittamaan kaikki tarvittavat tiedot. Tiedot ovat tarpeen erityisesti silloin, kun komissio voi niiden perusteella todeta, että jokin yritys on syyllistynyt tietopyynnössä tarkoitettuun väitettyyn rikkomiseen. Komissiolla on harkinnanvaraa tältä osin (31).

34. Komissio määrittää tietopyynnön laajuuden ja muodon. Kilpailun pääosasto voi kuitenkin tarvittaessa keskustella tietopyynnön vastaanottajien kanssa pyynnön laajuudesta ja muodosta. Tästä voi olla erityisesti hyötyä tapauksissa, joissa pyydetään määrällisiä tietoja (32).

35. Jos tietopyyntöön vastatessaan yritykset toimittavat ilmiselvästi asiaan liittymättömiä tietoja (erityisesti asiakirjoja, jotka selvästikään eivät liity tutkinnan aiheeseen), kilpailun pääosasto voi palauttaa kyseiset tiedot tietopyynnön vastaanottajalle mahdollisimman pian vastauksen saatuaan ja täten välttää usein hyvin laajan asiakirja-aineiston paisumisen. Asiakirja-aineistoon lisätään tätä koskeva lyhyt selvitys.

2.5.2 Oikeus olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen

36. Jos asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 2 kohdan mukaisen tietopyynnön vastaanottaja kieltäytyy vastaamasta johonkin tietopyynnön kysymykseen vedoten oikeuteen olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen, siten kuin se on määritelty Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä (33), tietopyynnön vastaanottaja voi tietopyynnön vastaanotettuaan siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle otettuaan ensin yhteyttä kilpailun pääosastoon ennen alkuperäisen määräajan päättymistä (34). Tietyissä tapauksissa ja ottaen huomioon tarpeen välttää menettelyn tarpeetonta viivästymistä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi antaa perustellun suosituksen siitä, sovelletaanko oikeutta olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen, ja ilmoittaa vastaavalle johtajalle johtopäätöksistä, jotka otetaan huomioon asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti mahdollisesti tehtävässä päätöksessä. Tietopyynnön vastaanottajalle lähetetään jäljennös perustellusta suosituksesta. Osapuolta, jolle asetuksen 18 artiklan 3 kohdan mukainen päätös on osoitettu, muistutetaan oikeudesta olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen, siten kuin se on määritelty Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä (35).

2.5.3 Määräajat

37. Tietopyynnössä ilmoitetaan, mitä tietoja tarvitaan ja vahvistetaan määräaika, johon mennessä tiedot on toimitettava.

38. Tietopyynnön vastaanottajille annetaan pyyntöön vastaamiseksi kohtuullinen määräaika, jota asetettaessa otetaan huomioon pyynnön pituus ja monimutkaisuus sekä tutkintavaatimukset. Yleensä määräaika on vähintään kaksi viikkoa pyynnön vastaanottamisesta. Jos alusta alkaen katsotaan, että vastaamiseen tarvitaan pitempi aika, määräaika asetetaan vastaavasti. Jos kyseessä on suppea pyyntö, jossa pyydetään vain lyhyttä selvennystä aikaisemmin toimitettuihin tietoihin tai tietoja, jotka ovat helposti pyynnön vastaanottajan saatavilla, määräaika on yleensä lyhyempi (enintään yksi viikko).

39. Jos vastaanottajalla on vaikeuksia vastata määräajassa, se voi pyytää määräajan pidentämistä. Perusteltu pyyntö olisi tehtävä tai vahvistettava kirjallisesti (kirjeitse tai sähköpostitse) riittävän ajoissa ennen määräajan päättymistä. Jos komissio katsoo, että pyyntö on perusteltu, lisäaikaa voidaan myöntää (riippuen pyydettyjen tietojen monimutkaisuudesta ja muista tekijöistä). Komissio voi myös sopia tietopyynnön vastaanottajan kanssa siitä, että tiedot, jotka ovat erityisen tärkeitä tai helposti vastaanottajan saatavilla, toimitetaan nopeammin, kun taas muiden tietojen toimittamiselle myönnetään lisäaikaa.

40. Jos asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaisen tietopyyntöä koskevan päätöksen vastaanottaja ei pysty ratkaisemaan määräaikaa koskevia ongelmiaan edellä kuvaillun menettelyn avulla, se voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle. Tällainen pyyntö olisi tehtävä hyvissä ajoin ennen alkuperäisen määräajan päättymistä (36). Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja päättää tietopyynnön pituuden ja monimutkaisuuden sekä tutkintavaatimusten perusteella siitä, olisiko määräaikaa pidennettävä.

2.5.4 Luottamuksellisuus

41. Tietopyynnön saatekirjeessä pyydetään vastaanottajaa myös ilmoittamaan, katsooko se, että vastauksessa annetut tiedot ovat luottamuksellisia. Jos näin on, vastaanottajan on täytäntöönpanoasetuksen 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti perusteltava väitteensä erikseen kunkin tiedon osalta ja toimitettava ei-luottamuksellinen toisinto tiedoista. Ei-luottamuksellinen toisinto on toimitettava samassa muodossa kuin luottamukselliset tiedot, ja poistetut kappaleet korvattava niiden yhteenvedoilla. Ellei toisin sovita, ei-luottamuksellinen toisinto olisi toimitettava yhdessä alkuperäisen vastauksen kanssa. Jos yritykset eivät noudata näitä vaatimuksia, komissio voi täytäntöönpanoasetuksen 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti olettaa, että asianomaiset asiakirjat tai lausumat eivät sisällä luottamuksellista tietoa.

2.5.5 Kokoukset ja muu yhteydenpito osapuolten ja kolmansien osapuolten kanssa

42. Tutkintavaiheessa kilpailun pääosasto voi järjestää kokouksia (tai käydä puhelinkeskusteluja) menettelyn osapuolten, kantelijoiden tai kolmansien osapuolten kanssa. Samoin se järjestää tutkinnan etenemiseen liittyviä kokouksia tai kolmikantakokouksia, kuten jäljempänä 2.9 tai 2.10 jaksossa esitetään.

43. Kun kokous järjestetään osapuolten, kantelijoiden tai kolmansien osapuolten pyynnöstä, niiden olisi yleensä toimitettava asialistaehdotus kokouksen keskustelun pohjaksi sekä muistio tai esittely, jossa kuvaillaan käsiteltäviä seikkoja yksityiskohtaisemmin. Aineellisoikeudellisia kysymyksiä koskevien kokousten tai puhelinkeskustelujen jälkeen osapuolet, kantelijat tai kolmannet osapuolet voivat perustella lausumansa tai esityksensä kirjallisesti.

44. Ne kokoukseen osallistuneiden yritysten mahdollisesti laatimat kirjalliset asiakirjat, jotka toimitetaan kilpailun pääosastolle, liitetään asiakirja-aineistoon. Tällaisten asiakirjojen ei-luottamuksellinen toisinto sekä kilpailun pääosaston laatima lyhyt selvitys ovat tutkinnan osapuolten saatavilla näiden tutustuessa asiakirja-aineistoon, jos asian tutkintaa jatketaan. Tässä selvityksessä mainitaan kokoukseen osallistuneet yritykset (tai ne, jotka ovat osallistuneet aineellisoikeudellisia kysymyksiä koskevaan puhelinkeskusteluun) sekä kokouksen (tai puhelinkeskustelun) ajankohta ja käsitellyt kysymykset (37), jollei henkilöllisyyden luottamuksellisuutta koskevista pyynnöistä muuta johdu (38). Tällainen selvitys laaditaan myös silloin, kun kokous järjestetään komission aloitteesta (esim. tutkinnan etenemistä koskevat kokoukset).

45. Komissio voi osapuolten, kantelijoiden tai kolmansien osapuolten kanssa järjestetyn kokouksen tai muun epävirallisen yhteydenpidon jälkeen pyytää, että ne toimittavat tiedot kirjallisina asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan mukaisesti tai antavat lausunnon kyseisen asetuksen 19 artiklan mukaisesti.

2.5.6 Valtuudet kirjata lausumia (kuuleminen)

46. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 ja täytäntöönpanoasetuksessa vahvistetaan erityinen menettely sellaisten luonnollisten tai oikeushenkilöiden lausumien kirjaamiseksi, joilla saattaa olla hyödyllistä tietoa SEUT-sopimuksen 101 tai 102 artiklan väitetystä rikkomisesta (ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 19 artikla ja täytäntöönpanoasetuksen 3 artikla) (39).

47. Komissio voi tämän menettelyn ansiosta kuulla millä tavoin tahansa, esimerkiksi puhelimitse tai videoneuvottelun avulla, kaikkia luonnollisia tai oikeushenkilöitä, jotka suostuvat kuultaviksi tutkinnan aiheeseen liittyvien tietojen keräämistä varten.

48. Ennen lausumien kirjaamista kilpailun pääosasto ilmoittaa kuultavalle henkilölle kuulemisen oikeusperustasta, sen vapaaehtoisuudesta ja kyseisen henkilön oikeudesta konsultoida asianajajaa. Kilpailun pääosasto ilmoittaa kuultavalle henkilölle myös kuulemisen tarkoituksen ja aikomuksestaan tallentaa kuuleminen. Käytännössä tämä tehdään niin, että kuultavan henkilön allekirjoitettavaksi annetaan asiakirja, jossa menettely selvitetään. Lausumien tarkkuuden parantamiseksi tallenne annetaan tämän jälkeen nopeasti kuultavan hyväksyttäväksi.

49. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 19 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan mukaista lausumien kirjaamismenettelyä sovelletaan vain, jos kuultava ja kilpailun pääosasto sopivat nimenomaisesti, että keskustelu tallennetaan 19 artiklan mukaisena muodollisena kuulemisena. Komissio voi käyttää harkintavaltaansa päättäessään, milloin se ehdottaa kuulemista. Myös osapuoli voi pyytää kilpailun pääosastoa tallentamaan lausumansa kuulemisena. Yleensä tällainen pyyntö hyväksytään, jollei tutkinnan asianmukaiseen toteuttamiseen liittyvistä tarpeista ja vaatimuksista muuta johdu.

2.6 Tarkastukset

50. Tutkinnan yhteydessä komissiolla on valtuudet tehdä tarkastuksia yrityksen tiloissa ja eräissä tapauksissa muissa tiloissa, yksityistilat mukaan luettuina. Yritysten tilojen tarkastuksessa noudatettavaa komission käytäntöä selitetään kilpailun pääosaston verkkosivuilla olevassa tiedotteessa (40).

2.7 Yhteydenpidon luottamuksellisuuden suoja

51. Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä (41), jonka tärkeimpiä piirteitä selvitetään jäljempänä, katsotaan, että tietty asianajajan ja asiakkaan välinen yhteydenpito voi tiukkojen edellytysten täyttyessä kuulua yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin ja olla komissioon nähden luottamuksellista. Tämä muodostaa poikkeuksen komission toimivaltuuksiin suorittaa tutkinta ja tutkia asiakirjoja (42). Asianajajan ja asiakkaan välinen yhteydenpito kuuluu luottamuksellisuuden suojan piiriin, jos yhteyttä pidetään itsenäisten asianajajien kanssa asiakkaan puolustautumisoikeuksien käyttämiseksi kilpailumenettelyissä (43).

52. Tietyn asiakirjan osalta yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojaan vetoavan yrityksen on toimitettava komissiolle asianmukaiset perustelut ja väitettään tukeva aineisto, mutta sen ei tarvitse paljastaa asiakirjan sisältöä (44). Komissiolle olisi toimitettava uudelleen muotoillut toisinnot, joista on poistettu yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin kuuluvat osat. Jos komissio katsoo, että tällaista näyttöä ei ole toimitettu, se voi määrätä, että kyseinen asiakirja on luovutettava, ja tarvittaessa se voi määrätä yritykselle sakon tai uhkasakon, jos tämä kieltäytyy joko toimittamasta tarpeellisia lisätodisteita tai luovuttamasta kiistanalaista asiakirjaa (45).

53. Monissa tapauksissa, tavallisesti tarkastuksen aikana, komission virkamiehet voivat asiakirjan yleistä ulkoasua, otsikkotietoja, otsikointia tai muita ulkoasun osatekijöitä pintapuolisesti tarkasteltuaan vahvistaa, ovatko yrityksen esittämät syyt asianmukaisia. Yrityksellä on kuitenkin oikeus olla antamatta asiakirjaa komission virkamiesten tarkasteltavaksi, jos se perustelee asianmukaisesti, miksi pintapuolinenkaan tutustuminen asiakirjaan ei ole mahdollista paljastamatta asiakirjan sisältöä (46).

54. Jos komission virkamiehet katsovat tarkastuksen aikana, että i) yritys ei ole näyttänyt toteen väitettään, että kyseinen asiakirja kuuluu yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin, tai ii) että yritys on esittänyt vain sellaisia syitä, jotka oikeuskäytännön mukaan eivät ole peruste luottamuksellisuuden suojalle, tai iii) että yritys on esittänyt sellaisia tosiseikkoja koskevia väitteitä, jotka ovat ilmiselvästi vääriä, komission virkamiehet voivat välittömästi tutustua asiakirjan sisältöön ja ottaa siitä jäljennöksen (turvautumatta suljetun kirjekuoren menettelyyn). Jos komission virkamiehet katsovat kuitenkin tarkastuksen aikana, että yrityksen esittämä aineisto ei ole luonteeltaan sellaista, että se todistaisi asiakirjan kuuluvan yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin, siten kuin se on määritelty Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä, erityisesti silloin kun yritys kieltäytyy antamasta komission virkamiehille mahdollisuutta tutustua asiakirjaan pintapuolisesti, ja kun ei voida sulkea pois mahdollisuutta siitä, että asiakirja saattaa kuulua luottamuksellisuuden suojan piiriin, virkamiehet voivat laittaa kiistanalaisen asiakirjan jäljennöksen kirjekuoreen, sulkea sen ja tuoda sen komission tiloihin kiistan myöhempää ratkaisemista varten.

55. Yritykset tai yritysten yhteenliittymät voivat pyytää kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tutkimaan väitteitä, joiden mukaan asiakirja, jota komissio vaatii asetuksen (EY) N:o 1/2003 18, 20 tai 21 artiklaa soveltaessaan ja jota ei ole luovutettu komissiolle, kuuluu oikeuskäytännössä tarkoitetun, yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin, jos yritys ei ole pystynyt ratkaisemaan asiaa kilpailun pääosaston kanssa (47). Väitteen esittänyt yritys voi saattaa asian kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan käsiteltäväksi, jos se suostuu siihen, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tarkastelee tietoja, joiden väitetään kuuluvan luottamuksellisuuden suojan piiriin, ja muuta aineistoa, jonka kyseinen neuvonantaja katsoo tarpeelliseksi arviointiaan varten. Paljastamatta tietojen mahdollisesti luottamuksellista sisältöä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ilmoittaa vastaavalle johtajalle ja kyseiselle yritykselle tai yritysten yhteenliittymälle alustavan kantansa ja hän voi ryhtyä aiheellisiin toimenpiteisiin molemminpuolisesti hyväksyttävissä olevan ratkaisun löytämiseksi.

56. Jos ratkaisuun ei päästä, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi laatia perustellun suosituksen komission toimivaltaiselle jäsenelle, paljastamatta asiakirjan mahdollisesti luottamuksellista sisältöä. Suosituksesta lähetetään jäljennös väitteen esittäneelle osapuolelle. Jos asiaa ei ratkaista tältä pohjalta, komissio jatkaa asian tutkimista. Tarvittaessa se voi tehdä päätöksen väitteen hylkäämisestä.

57. Tapauksissa, joissa yritys on vedonnut yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojaan ja esittänyt väitteelleen perustelut, komissio (lukuun ottamatta kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa, jos väitteen tarkastelu on siirretty hänelle kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan perusteella) ei lue asiakirjan sisältöä, ennen kuin se on tehnyt väitteen hylkäämistä koskevan päätöksen ja antanut kyseiselle yritykselle mahdollisuuden viedä asia Euroopan unionin tuomioistuimeen. Jos yritys nostaa kanteen päätöksen kumoamiseksi ja hakee välitoimia asetetussa määräajassa, komissio ei avaa suljettua kirjekuorta eikä lue asiakirjoja ennen kuin Euroopan unionin tuomioistuin on tehnyt välitoimia koskevan päätöksen (48).

58. Yrityksille, jotka tarkastuksen aikana vetoavat selvästi perusteettomasti luottamuksellisuuden suojaan pelkästään viivytystaktiikkana tai vastustavat ilman objektiivista syytä pintapuolista asiakirjoihin tutustumista, voidaan määrätä asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan mukainen sakko, jos toinen tämän määräyksen edellytyksistä täyttyy. Tällainen menettely voidaan ottaa huomioon myös raskauttavina olosuhteina päätöksessä, jossa määrätään sakko SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan rikkomisesta (49).

2.8 Kilpailuviranomaisten välinen tiedonvaihto

59. Tutkinnan yhteydessä komissio voi myös vaihtaa tietoja kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa asetuksen (EY) N:o 1/2003 12 artiklan nojalla. Komission nykyistä tiedonvaihtokäytäntöä kuvaillaan komission tiedonannossa yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa (50).

2.9 Tiedottaminen tutkinnan etenemisestä

60. Menettelyn aikana kilpailun pääosasto pyrkii joko omasta aloitteestaan tai pyynnöstä antamaan menettelyn osapuolille runsaasti tilaisuuksia avoimiin ja suoriin keskusteluihin, ottaen huomioon tutkinnan vaiheen, jotta kyseiset osapuolet voivat esittää näkemyksensä asiasta.

61. Tältä osin komissio tarjoutuu järjestämään tutkinnan etenemiseen liittyviä kokouksia tietyissä menettelyn vaiheissa. Tutkinnan etenemiseen liittyvät kokoukset, jotka ovat osapuolille täysin vapaaehtoisia, voivat edistää päätöksentekoprosessin laatua ja tehokkuutta ja varmistaa kilpailun pääosaston ja osapuolten välisen avoimuuden ja viestinnän. Kokousten tarkoituksena on erityisesti tiedottaa niille tilanteesta menettelyn tärkeimmissä vaiheissa. Tutkinnan etenemiseen liittyviä kokouksia ehdotetaan ainoastaan tutkinnan kohteena oleville osapuolille, ei kantelijalle (paitsi silloin kun komissio on aloittanut menettelyn asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja aikoo ilmoittaa kantelijalle hylkäävänsä kantelun täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti muodollisella kirjeellä) eikä kolmansille osapuolille. Kun tutkinnan kohteena on useita osapuolia, tutkinnan etenemiseen liittyviä kokouksia tarjotaan kullekin osapuolelle erikseen. Kartellimenettelyissä tarjotaan mahdollisuutta tutkinnan etenemistä koskevaan kokoukseen 65 kohdan mukaisesti.

2.9.1 Tutkinnan etenemiseen liittyvien kokousten muoto

62. Tutkinnan etenemiseen liittyvät kokoukset järjestetään yleensä komission tiloissa, mutta tarvittaessa ne voidaan toteuttaa myös puhelimitse tai videokonferenssina. Kokouksen puheenjohtajana toimii yleensä kilpailun pääosaston ylimmän johdon edustaja (johtaja tai varapääjohtaja). Kuitenkin asioissa, joissa osapuolia on useita, kokouksen puheenjohtajana voi toimia asian käsittelystä vastaavan yksikön päällikkö.

2.9.2 Tutkinnan etenemiseen liittyvien kokousten ajoitus

63. Kilpailun pääosasto tarjoaa tutkinnan etenemiseen liittyviä kokouksia useissa asian keskeisissä käsittelyvaiheissa, jotka vastaavat yleensä (vaikkakaan ei tavallisesti kartellimenettelyissä) seuraavia tapahtumia: 1) Heti menettelyn aloittamisen jälkeen: kilpailun pääosasto ilmoittaa menettelyn osapuolille tässä vaiheessa havaituista seikoista ja tutkinnan arvioidusta laajuudesta. Tämä kokous antaa osapuolille mahdollisuuden reagoida alustavasti havaittuihin ongelmiin, ja se voi myös auttaa kilpailun pääosastoa päättämään tutkinnan asianmukaisista puitteista. Kokouksessa voidaan myös keskustella osapuolten kanssa käytettävää kieltä koskevista mahdollisista poikkeuksista, jotka saattavat olla asianmukaisia tutkinnan kulun kannalta. Kilpailun pääosasto esittää yleensä tässä vaiheessa alustavan aikataulun asian käsittelyä varten. Alustavaa aikataulua voidaan tarvittaessa tarkistaa seuraavissa tutkinnan etenemistä koskevissa kokouksissa. 2) Tutkinnan edettyä riittävästi: kokouksessa annetaan menettelyn osapuolille tilaisuus tutustua komission tutkinnan aikana muodostamiin alustaviin näkemyksiin asiasta ja havaituista kilpailuongelmista. Kilpailun pääosasto ja osapuolet voivat myös selventää asian käsittelyn lopputuloksen kannalta tärkeitä kysymyksiä ja seikkoja.

64. Jos asiassa on annettu väitetiedoksianto, osapuolille annetaan mahdollisuus tutkinnan etenemistä koskevaan kokoukseen myös sen jälkeen, kun ne ovat vastanneet väitetiedoksiantoon tai kun mahdollinen suullinen kuuleminen on järjestetty. Yleensä osapuolille ilmoitetaan tässä kokouksessa, mikä on komission alustava näkemys siitä, miten se aikoo jatkaa asian käsittelyä.

65. Kartellimenettelyissä tarjotaan yhtä tutkinnan etenemistä koskevaa kokousta suullisen kuulemisen jälkeen. Lisäksi tarjotaan kahta erityistä tutkinnan etenemistä koskevaa kokousta sitoumuksia koskeviin päätöksiin johtavissa menettelyissä (ks. jäljempänä 4 jakso) sekä kantelijoille, kun komissio on aloittanut asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisen menettelyn ja aikoo ilmoittaa kantelijoille hylkäävänsä näiden kantelun täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisella muodollisella kirjeellä (ks. jäljempänä 5 jakso).

66. Tutkinnan etenemistä koskevat kokoukset eivät millään tavoin sulje pois kilpailun pääosaston ja osapuolten, kantelijoiden tai kolmansien osapuolten välisiä mahdollisia keskusteluja asia- tai aikataulukysymyksistä menettelyn aikana.

2.10 Kolmikantakokoukset

67. Kilpailun pääosaston ja kunkin yksittäisen osapuolen kahdenvälisten kokousten, esimerkiksi tutkinnan etenemiseen liittyvien kokousten, lisäksi komissio voi poikkeuksellisesti kutsua menettelyn osapuolet ja mahdollisesti myös kantelijan ja/tai kolmannet osapuolet ns. kolmikantakokoukseen. Tällainen kokous järjestetään, jos kilpailun pääosasto katsoo, että on tutkinnan edun mukaista kuulla kaikkien osapuolten näkemyksiä tosiseikoista tai varmistua niiden paikkansapitävyydestä yhdessä kokouksessa. Tällaisesta kokouksesta voi olla hyötyä tutkinnan kannalta esimerkiksi silloin, kun on esitetty vähintään kaksi vastakkaista näkemystä tai tietoa olennaisena seikkana tai todisteena.

68. Kolmikantakokous järjestetään yleensä komission aloitteesta, ja siihen osallistuminen on vapaaehtoista. Kolmikantakokousten puheenjohtajana toimii yleensä kilpailun pääosaston ylimmän johdon edustaja (johtaja tai varapääjohtaja). Kolmikantakokous ei korvaa muodollista suullista kuulemista.

69. Kun kolmikantakokous pidetään, se olisi järjestettävä mahdollisimman aikaisin tutkintavaiheessa (menettelyn aloittamisen jälkeen ja ennen väitetiedoksiannon antamista), jotta komissio voi tehdä päätelmänsä asiakysymyksistä ennen kuin se päättää, annetaanko väitetiedoksianto, vaikkakaan tällaisen kokouksen pitäminen väitetiedoksiannon antamisen jälkeen ei tietyissä asioissa ole pois suljettua. Kolmikantakokoukset olisi valmisteltava kilpailun pääosaston laatiman asialistan perusteella sen jälkeen kun on kuultu kaikkia osapuolia, jotka haluavat osallistua kokoukseen. Kokousta valmisteltaessa siihen osallistuvat osapuolet voivat vaihtaa keskenään ei-luottamuksellisia lausumia riittävän ajoissa ennen kokousta.

2.11 Tapaamiset komissaarin tai pääjohtajan kanssa

70. Tavanomaisena käytäntönä on, että menettelyn osapuolten ja kantelijan ylimmät johtajat voivat osapuolten pyynnöstä keskustella asiasta joko kilpailun pääosaston pääjohtajan, kilpailunrajoitusasioista vastaavan varapääjohtajan tai tarvittaessa kilpailuasioista vastaavan komissaarin kanssa. Ylimpien johtajien lisäksi kokoukseen voivat osallistua heidän oikeudelliset ja/tai taloudelliset neuvonantajansa.

2.12 Tärkeimpien lausumien tarkastelu

71. Näkemysten avoimen vaihdon edistämiseksi komissio antaa muodollisiin kanteluihin perustuvissa asioissa menettelyn osapuolille mahdollisuuden esittää näkemyksensä kantelun ei-luottamuksellisesta toisinnosta varhaisessa vaiheessa (ellei sen katsota haittaavan tutkintaa) ja viimeistään heti menettelyn aloittamisen jälkeen (51). Näin ei välttämättä toimita silloin, kun kantelu hylätään varhaisessa vaiheessa ilman perusteellista tutkintaa (esim. siksi, että kantelun tutkimiseen ei ole riittävää perustetta eli asiassa ei ole kyse Euroopan unionin edusta).

72. Kun osapuolet voivat tutustua kanteluun jo varhaisessa vaiheessa, ne voivat antaa hyödyllisiä tietoja menettelyn alkuvaiheessa, mikä helpottaa asian arviointia.

73. Samoin komission tavoitteena on antaa menettelyn osapuolille heti menettelyn aloittamisen jälkeen tilaisuus tarkastella muiden komissiolle jo toimitettujen keskeisten lausumien ei-luottamuksellisia toisintoja. Näihin kuuluvat kantelijoiden tai asianomaisten kolmansien osapuolten merkittävät lausumat, mutta eivät esimerkiksi vastaukset tietopyyntöihin. Tämän varhaisvaiheen jälkeen muita vastaavia lausumia annetaan osapuolten saataville vain, jos tämä on tutkinnan edun mukaista eikä perusteettomasti hidasta tutkintaa. Komissio kunnioittaa kantelijan tai asianomaisten kolmansien osapuolten perusteltua pyyntöä olla paljastamatta niiden lausumia ennen väitetiedoksiannon antamista silloin, kun on kyse luottamuksellisuutta koskevasta mahdollisesta ongelmasta, kuten vastatoimien pelko ja liikesalaisuuksien suojeleminen.

74. Mahdollisuutta keskeisten lausumien tarkasteluun ei kuitenkaan anneta kartellimenettelyissä (ks. edellä 4 kohta).

2.13 Tutkintavaiheen mahdolliset tulokset

75. Kun komissio on muodostanut alustavan näkemyksen tiettyyn asiaan liittyvistä tärkeimmistä kysymyksistä, asian käsittely voi edetä eri tavoin: — Komissio voi antaa väitetiedoksiannon tehdäkseen kieltävän päätöksen kaikkien tai joidenkin menettelyn aloittamisajankohtana havaittujen kysymysten osalta (ks. jäljempänä 3 jakso). — Tutkinnan kohteena olevat osapuolet voivat antaa sitoumuksia, jotka poistavat tutkinnassa havaitut kilpailuongelmat, tai ainakin osoittaa haluavansa keskustella mahdollisuudesta antaa sitoumuksia; tässä tapauksessa komissio voi aloittaa keskustelut sitoumuksia koskevan päätöksen tekemiseksi (ks. jäljempänä 4 jakso). — Komissio voi päättää, ettei menettelyn jatkamiselle ole perusteita kaikkien tai joidenkin osapuolten osalta, ja päättää niitä koskevan menettelyn. Jos asian tutkinta aloitettiin kantelun perusteella, komissio antaa kantelijalle mahdollisuuden esittää näkemyksensä ennen asian käsittelyn päättämistä (ks. 5 jakso kantelujen hylkäämisestä).

76. Kun komissio päättää asian käsittelyn yhden tai usean osapuolen osalta varhaisessa vaiheessa sen jälkeen kun useaa osapuolta koskeva tutkinta on muodollisesti aloitettu, komissio ilmoittaa päätöksestä kyseisille osapuolille ja yleensä niissä tapauksissa, joissa menettelyn aloittaminen on julkistettu, myös komission verkkosivuilla ja/tai lehdistötiedotteessa. Sama koskee tapauksia, joissa menettelyä ei ole muodollisesti aloitettu mutta joissa komissio on jo julkistanut tutkintansa (esimerkiksi vahvistamalla tehneensä tarkastuksia).

3. KIELTÄVÄÄN PÄÄTÖKSEEN JOHTAVAT MENETTELYT

77. Tärkeä vaihe menettelyissä, joiden tuloksena saattaa olla kieltävä päätös, on väitetiedoksiannon antaminen. Väitetiedoksiannon antaminen ei kuitenkaan ennakoi tutkinnan lopullista tulosta. Se saattaa johtaa asian käsittelyn päättämiseen ilman kieltävää päätöstä tai sitoumuksia koskevaa päätöstä.

3.1 Oikeus tulla kuulluksi

78. Menettelyn osapuolten oikeus tulla kuulluiksi ennen niiden etuihin kielteisesti vaikuttavien lopullisten päätösten tekemistä on EU:n oikeuteen sisältyvä perusperiaate. Komissio on sitoutunut varmistamaan, että kuulluksi tulemisen oikeutta noudatetaan sen menettelyissä (52).

79. Kuulemismenettelystä vastaavien neuvonantajien tehtävänä on varmistaa, että menettelylliset oikeudet ja etenkin kuulluksi tulemisen oikeus toteutuvat kilpailumenettelyissä (53). Kuulemismenettelystä vastaavat neuvonantajat hoitavat tehtäväänsä täysin riippumattomina kilpailun pääosastosta, ja pääosaston ja menettelyn jonkin osapuolen väliset kiistat voidaan saattaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan ratkaistavaksi.

80. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja osallistuu suoraan kilpailumenettelyihin koko menettelyn ajan, erityisesti mahdollisen suullisen kuulemisen järjestämiseen. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja raportoi suullisen kuulemisen jälkeen kuulemisesta ja sen perusteella tehtävistä johtopäätöksistä kilpailuasioista vastaavalle komissaarille ja ottaa tässä yhteydessä huomioon myös osapuolten kirjalliset vastaukset väitetiedoksiantoon. Ennen kuin komissaarien kollegio tekee lopullisen päätöksen, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ilmoittaa, onko hallinnollisen menettelyn aikana kunnioitettu oikeutta käyttää tehokkaasti menettelyllisiä oikeuksia. Lopullinen kertomus lähetetään menettelyn osapuolille yhdessä komission lopullisen päätöksen kanssa ja julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

3.1.1 Väitetiedoksianto

81. Ennen kuin komissio tekee päätöksen, joka vaikuttaa kielteisesti sen osapuolen etuihin, jolle päätös on osoitettu, erityisesti kun on kyse päätöksestä, jossa todetaan, että SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklaa on rikottu ja jossa määrätään rikkomisen lopettamisesta (asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artikla) ja/tai määrätään sakkoja (mainitun asetuksen 23 artikla), komissio varaa menettelyn osapuolille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä (54). Komissio tekee tämän antamalla väitetiedoksiannon, joka annetaan tiedoksi kullekin menettelyn osapuolelle.

3.1.1.1 Väitetiedoksiannon tarkoitus ja sisältö

82. Väitetiedoksiannossa esitetään komission perusteellisen tutkinnan perusteella muodostama alustava näkemys väitetystä SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan rikkomisesta. Sen tarkoituksena on ilmoittaa osapuolille niitä vastaan esitetyistä väitteistä, jotta ne voivat käyttää kirjallisia ja suullisia (kuulemisessa) puolustautumisoikeuksiaan. Se muodostaa näin ollen menettelyyn keskeisesti liittyvän suojatoimen, jolla varmistetaan, että oikeutta tulla kuulluksi kunnioitetaan. Osapuolille toimitetaan kaikki sellaiset tiedot, jotka ne tarvitsevat puolustautuakseen tehokkaasti ja tehdäkseen huomautuksia niitä vastaan esitetyistä väitteistä.

3.1.1.2 Mahdollisten korjaustoimenpiteiden määrääminen ja osapuolten väitteet

83. Jos komissio aikoo määrätä osapuolille korjaustoimenpiteitä asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, väitetiedoksiannossa on kuvailtava suunnitellut korjaustoimenpiteet, jotka saattavat olla tarpeen epäillyn rikkomisen päättämiseksi. Annettujen tietojen pitäisi olla riittävän yksityiskohtaisia, jotta osapuolet voivat puolustautua suunniteltujen korjaustoimenpiteiden välttämättömyyden ja oikeasuhteisuuden osalta. Jos ehdotetaan rakenteellisia korjaustoimenpiteitä asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, väitetiedoksiannossa ilmoitetaan, miksi yhtä tehokkaita toimintaa koskevia korjaustoimenpiteitä ei katsota olevan tai miksi komissio katsoo, että mikä tahansa yhtä tehokas toimintaa koskeva korjaustoimenpide olisi yritykselle raskaampi kuin rakenteellinen korjaustoimenpide.

3.1.1.3 Mahdollisten sakkojen määrääminen ja osapuolten väitteet

84. Väitetiedoksiannossa ilmoitetaan selvästi, aikooko komissio määrätä yrityksille sakkoja, jos väitteet näytetään toteen (asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artikla). Tällaisissa tapauksissa väitetiedoksiannossa viitataan sakkojen laskennasta annetuissa suuntaviivoissa (55) vahvistettuihin periaatteisiin. Väitetiedoksiannossa komissio ilmoittaa olennaiset tosiasiat ja oikeudelliset seikat, joiden johdosta voidaan määrätä sakko, kuten rikkomisen kesto ja vakavuus ja se, että rikkominen toteutettiin tahallisesti tai tuottamuksesta. Väitetiedoksiannossa on mainittava myös riittävän tarkasti se, että eräät seikat voivat johtaa raskauttaviin olosuhteisiin ja mahdollisuuksien mukaan lieventäviin olosuhteisiin.

85. Komissio pyrkii avoimuuden lisäämiseksi sisällyttämään väitetiedoksiantoon (käyttäen saatavilla olevia tietoja) muita seikkoja, jotka ovat merkityksellisiä mahdollisten sakkojen laskennassa, vaikka sillä ei ole tähän oikeudellista velvollisuutta. Tällaisia ovat muun muassa relevantit myyntiluvut ja vuodet, jotka otetaan huomioon kyseisten myyntien arvoa laskettaessa. Tällaiset tiedot voidaan toimittaa osapuolille myös väitetiedoksiannon antamisen jälkeen. Kummassakin tapauksessa osapuolille varataan tilaisuus esittää asiaa koskevat huomautuksensa.

86. Jos komissio aikoo poiketa lopullisessa päätöksessä väitetiedoksiannossa esitetyistä tosiasioista tai oikeudellisista seikoista yhden tai useamman osapuolen haitaksi tai jos komissio aikoo ottaa huomioon muita raskauttavia todisteita, kyseiselle osapuolelle tai kyseisille osapuolille annetaan tilaisuus esittää asiaa koskevat näkemyksensä asianmukaisella tavalla.

87. Väitetiedoksiannossa komissio ilmoittaa osapuolille lisäksi, että poikkeustilanteissa se voi sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen (56) 35 kohdan mukaisesti ottaa pyynnöstä huomioon yrityksen maksukyvyttömyyden ja alentaa muuten määrättävää sakkoa tai peruuttaa sen, jos sakko väistämättä vaarantaisi yrityksen taloudellisen elinkelpoisuuden.

88. Pyynnön esittävien yritysten olisi oltava valmiit esittämään yksityiskohtaiset ja ajantasaiset taloutta koskevat tiedot pyyntönsä tueksi. Yleensä kilpailun pääosasto ottaa yhteyttä osapuoliin kerätäkseen lisätietoja ja/tai selventääkseen saatuja tietoja, jolloin osapuolilla on mahdollisuus esittää komissiolle muita merkityksellisiä tietoja. Arvioidessaan yrityksen väitettä, jonka mukaan se ei kykene maksamaan sakkoja, komissio tarkastelee erityisesti lähivuosien tilinpäätöksiä sekä suunnitelmia kuluvalle vuodelle ja tuleville vuosille, rahoitusasemaa, tuottavuutta, vakavaraisuutta ja maksuvalmiutta kuvaavia tunnuslukuja ja yrityksen suhteita ulkoisiin rahoituskumppaneihin ja osakkeenomistajiin. Komissio tarkastelee myös kunkin yrityksen sosiaalisia ja taloudellisia olosuhteita ja arvioi, aiheuttaisiko sakko sen, että yrityksen omaisuuserät menettäisivät huomattavasti arvoaan (57).

89. Kaikkien maksukyvyttömyyttä koskevan pyynnön tehneiden yritysten taloudellinen tilanne arvioidaan vähän ennen päätöksen antamista ajantasaisten tietojen perusteella, riippumatta siitä, milloin pyyntö on esitetty.

90. Suullisessa kuulemisessa osapuolet voivat myös esittää väitteensä seikoista, joilla saattaa olla merkitystä mahdollisten sakkojen määräämisen kannalta (58).

3.1.1.4 Avoimuus

91. Menettelyn avoimuuden parantamiseksi komissio yleensä julkaisee lehdistötiedotteen, jossa esitetään väitetiedoksiannon pääkohdat, vähän sen jälkeen kun ne, joille väitetiedoksianto on osoitettu, ovat sen saaneet. Lehdistötiedotteessa todetaan nimenomaisesti, ettei väitetiedoksianto ennakoi osapuolten kuulemisen jälkeen menettelyssä tehtävää lopullista päätöstä.

3.1.2 Tutustuminen asiakirja-aineistoon

92. Yrityksille, joille väitetiedoksianto on osoitettu, annetaan tilaisuus tutustua komission asiakirja-aineistoon asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 2 kohdan ja täytäntöönpanoasetuksen 15 ja 16 artiklan mukaisesti, jotta ne voivat esittää näkemyksensä komission väitetiedoksiantoon sisältyvistä alustavista päätelmistä.

93. Asiakirja-aineistoon tutustumista koskevat käytännöt sekä yksityiskohtaiset tiedot asiakirjoista, joihin voi tutustua, ja luottamuksellisuuskysymykset kuuluvat asiakirja-aineistoon tutustumista koskevasta oikeudesta annetun tiedonannon (59) soveltamisalaan. Mahdollisuuden tutustua komission asiakirja-aineistoon myöntää ensi sijassa kilpailun pääosasto. Kuulemismenettelystä vastaavat neuvonantajat ratkaisevat osapuolten, tietoja antaneiden ja kilpailun pääosaston väliset kiistat, jotka koskevat oikeutta tutustua komission asiakirja-aineistoon asiakirja-aineistoon tutustumista koskevasta oikeudesta annetun tiedonannon, sovellettavien asetusten ja oikeuskäytännössä vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Oikeuteen tutustua yritysten kartelliasioissa antamiin lausuntoihin ja sovintomenettelyyn sovelletaan erityisiä sääntöjä (60).

94. Asiakirja-aineiston tutustumisoikeus on suuressa määrin riippuvainen osapuolten ja muiden sellaisten yritysten yhteistyöstä, jotka toimittavat aineistoon sisällytettyjä tietoja. Kuten edellä 41 kohdassa todettiin, tietoja toimittavien on täytäntöönpanoasetuksen 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti perusteltava luottamuksellisuutta koskevat väitteensä ja toimitettava tiedoista ei-luottamuksellinen toisinto. Ei-luottamuksellinen toisinto on toimitettava samassa muodossa kuin luottamukselliset tiedot, ja poistetut kappaleet korvattava niiden yhteenvedoilla. Ellei toisin sovita, ei-luottamuksellinen toisinto olisi toimitettava yhdessä alkuperäisen vastauksen kanssa. Jollei ei-luottamuksellista toisintoa toimiteta, komissio voi olettaa, että asiakirjoihin ei sisälly luottamuksellisia tietoja (61).

3.1.3 Menettelyt luottamuksellisten tietojen vaihdon helpottamiseksi menettelyn osapuolten välillä

95. Asiakirja-aineistoon tutustumista koskevasta oikeudesta annettuun tiedonantoon sisältyvien mahdollisuuksien lisäksi voidaan käyttää kahta muuta menettelyä, joiden tarkoituksena on vähentää lausuntojen ei-luottamuksellisten toisintojen laatimisesta aiheutuvia rasitteita: neuvoteltu tietojen luovuttaminen rajatulle määrälle henkilöitä sekä tietohuonemenettely.

96. Ensinnäkin kilpailun pääosasto voi hyväksyä tietyissä asioissa, erityisesti niissä, joihin liittyvä asiakirja-aineisto on hyvin laaja, että osapuolet sopivat vapaaehtoisesti käyttävänsä neuvoteltua tietojen luovuttamista koskevaa menettelyä. Tässä menettelyssä osapuoli, jolla on oikeus tutustua asiakirja-aineistoon, sopii luottamuksellisuutta pyytäneiden tietojen toimittajien kanssa kahdenkeskisesti saavansa näiden komissiolle toimittamat tiedot tai osan niistä, luottamukselliset tiedot mukaan luettuina. Osapuoli, jolle on myönnetty oikeus tutustua asiakirja-aineistoon, rajoittaa tietoon tutustuvien määrän suppeaan henkilöpiiriin (henkilöiden määrästä päättävät osapuolet tapauskohtaisesti ja pyydettäessä tietoihin tutustutaan kilpailun pääosaston valvonnassa). Jos tällainen neuvoteltu asiakirja-aineistoon tutustuminen rajoittaisi jonkin osapuolen oikeutta tutustua tutkinta-asiakirjoihin, kyseisen osapuolen on luovuttava sillä suhteessa komissioon olevasta oikeudesta tutustua asiakirja-aineistoon. Yleensä osapuoli saa neuvoteltua tietojen luovuttamista koskevan menettelyn piiriin kuuluvat tiedot suoraan tietojen toimittajalta. Jos komissio kuitenkin poikkeuksellisesti toimittaa menettelyn piiriin kuuluvat tiedot tällaiselle suppealle henkilöpiirille, tietojen toimittajien on luovuttava oikeudestaan luottamuksellisuuteen komission suhteen.

97. Toiseksi kilpailun pääosasto voi järjestää ns. tietohuonemenettelyn (”data room procedure”). Tätä menettelyä käytetään yleensä silloin, kun luovutettavat tiedot ovat ekonometriseen analyysiin tarvittavia määrällisiä tietoja. Tässä menettelyssä osa asiakirja-aineistosta, myös luottamukselliset tiedot, kootaan komission tiloissa sijaitsevaan huoneeseen (tietohuone, ”data room”). Pääsy tietohuoneeseen komission virkamiehen valvonnassa myönnetään suppealle henkilöpiirille, ts. osapuolen ulkopuoliselle oikeudelliselle neuvonantajalle ja/tai taloudellisille neuvonantajille (yhdessä ’neuvonantajat’). Neuvonantajat voivat käyttää tietohuoneessa olevia tietoja puolustaakseen asiakastaan, mutta he eivät saa luovuttaa luottamuksellisia tietoja asiakkaalleen. Tietohuoneessa on useita tietokoneita ja tarvittavat ohjelmistot (ja tarvittaessa tarpeelliset tietokokonaisuudet ja luettelo regressioanalyyseistä, joita komissio on käyttänyt väitteidensä perusteluina). Tietokoneissa ei ole verkkoyhteyttä eikä ulkoinen yhteydenpito ole sallittua. Neuvonantajat voivat olla tietohuoneessa normaalina työaikana ja perustelluissa tapauksissa pääsy huoneeseen voidaan myöntää useiksi päiviksi. Neuvonantajia kielletään ehdottomasti ottamasta asiakirjoista jäljennöksiä, tekemästä muistiinpanoja tai laatimasta tiivistelmiä, ja he voivat ottaa tietohuoneesta mukaansa vain loppukertomuksen, jonka asiaa käsittelevät virkamiehet tarkistavat varmistaakseen, ettei siihen sisälly luottamuksellisia tietoja. Kukin neuvonantaja allekirjoittaa luottamuksellisuutta koskevan sopimuksen ja hänelle annetaan tietohuoneeseen pääsyä koskevat ehdot ennen huoneeseen astumista. Jos tietohuonemenettelyn käyttö rajoittaisi osapuolen oikeutta tutustua tutkinta-aineistoon täysimääräisesti, sovelletaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 8 artiklan mukaisia menettelyllisiä takeita.

98. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja voi päättää kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 8 artiklan 4 kohdan nojalla, että tietohuonemenettelyä käytetään niissä harvoissa tapauksissa, joissa pääsy tiettyihin luottamuksellisiin tietoihin on välttämätöntä osapuolen puolustautumisoikeuksien kannalta ja joissa kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja katsoo, että näin ratkaistaan parhaiten luottamuksellisuuden ja puolustautumisoikeuksien välinen ristiriita. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ei tee tällaista päätöstä, jos hän katsoo, että tietohuoneen käyttö ei ole asianmukaista ja että tietojen olisi oltava saatavilla muussa muodossa (esim. ei-luottamuksellisena toisintona).

3.1.4 Kirjallinen vastaus väitetiedoksiantoon

99. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio antaa niille, joille väitetiedoksianto on osoitettu, mahdollisuuden tulla kuulluksi asioista, joista komissio on esittänyt väitteitä. Kirjallinen vastaus antaa menettelyn osapuolille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä.

100. Väitetiedoksiantoon vastaamisen määräajassa otetaan huomioon sekä vastauksen laatimiseen tarvittava aika että asian kiireellisyys (62). Osapuolilla, joille väitetiedoksianto on osoitettu, on oikeus vähintään neljän viikon määräaikaan esittääkseen huomautuksensa kirjallisesti (63). Kilpailun pääosasto myöntää pitemmän määräajan (joka on yleensä kaksi kuukautta, vaikkakin tämä voi olosuhteista riippuen olla pitempi tai lyhyempi) muun muassa seuraavien seikkojen perusteella: — asiakirja-aineiston koko ja monimutkaisuus (esim. rikkomisten lukumäärä, väitetyn rikkomisen kesto, asiakirjojen laajuus ja lukumäärä ja/tai asiantuntijoiden selvitysten laajuus ja monimutkaisuus); ja/tai — onko osapuolella, jolle väitetiedoksianto on osoitettu ja joka pyytää määräajan pidennystä, ollut mahdollisuus tutustua tietoihin aikaisemmin (esim. keskeiset lausumat, sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevat hakemukset); ja/tai — muut mahdolliset objektiiviset esteet, joita osapuoli, jolle väitetiedoksianto on osoitettu ja joka pyytää määräajan pidennystä, saattaa kohdata huomautustensa esittämisessä.

101. Osapuoli, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, voi alkuperäisen määräajan kuluessa pyytää vastausmääräajan pidentämistä esittämällä perustellun pyynnön kilpailun pääosastolle vähintään 10 työpäivää ennen alkuperäisen määräajan päättymistä. Jos pyyntöön ei suostuta tai jos osapuoli, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, ei ole samaa mieltä myönnetyn pidennyksen pituudesta, se voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan käsiteltäväksi ennen alkuperäisen määräajan päättymistä.

102. Määräaika alkaa kulua päivästä, jona pääsy asiakirja-aineiston tärkeimpiin asiakirjoihin myönnettiin (64). Määräajan kuluminen ei yleensä ala ennen kuin osapuolelle, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, on tarjottu mahdollisuutta tutustua sellaisiin asiakirjoihin, jotka ovat saatavilla vain komission toimitiloissa, esimerkiksi yritysten lausumiin. Se, että oikeutta tutustua koko asiakirja-aineistoon ei ole myönnetty, ei automaattisesti tarkoita sitä, että määräaika ei ole alkanut kulua (65).

103. Komissio voi antaa osapuolille jäljennöksen muiden osapuolten väitetiedoksiantoon esittämien kirjallisten vastausten ei-luottamuksellisesta toisinnosta (tai sen tietyistä osista), jos puolustautumisoikeuksien käyttö (66) niin edellyttää tai jos komissio katsoo, että tämä auttaisi selventämään asian liittyviä tosiasiallisia ja oikeudellisia kysymyksiä. Tämä tapahtuu yleensä ennen suullista kuulemista, jotta osapuolet voivat kommentoida kyseisiä vastauksia suullisessa kuulemisessa. Komissio voi antaa kyseisen jäljennöksen asianmukaisissa tapauksissa myös kantelijoille ja menettelyyn hyväksytyille kolmansille osapuolille. Jos pääsy toisten osapuolten vastauksiin myönnetään, koska se on puolustautumisoikeuksien käytön kannalta välttämätöntä, osapuolilla on oltava riittävästi aikaa kommentoida kyseisiä vastauksia.

3.1.5 Kantelijoiden ja asianomaisten kolmansien osapuolten oikeudet

104. Kantelijat osallistuvat tiiviisti menettelyyn. Täytäntöönpanoasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti niillä on oikeus saada ei-luottamuksellinen toisinto väitetiedoksiannosta, ja komissio asettaa määräajan, johon mennessä kantelija voi esittää huomautuksensa kirjallisesti. Määräajan pidentämistä voidaan pyytää esittämällä perusteltu pyyntö komissiolle hyvissä ajoin ennen alkuperäisen määräajan päättymistä. Jos pyyntöön ei suostuta tai jos kilpailun pääosasto ja kantelija ovat eri mieltä pyydetystä määräajan pidennyksestä, kantelija voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle esittämällä perustellun pyynnön (67).

105. Komissio voi pyynnöstä kuulla myös muita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka voivat osoittaa menettelyn lopputulosta koskevan riittävän edun täytäntöönpanoasetuksen 13 artiklan mukaisesti. Päätöksen siitä, saavatko kyseiset kolmannet osapuolet osallistua menettelyyn, tekee kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja. Henkilöille, joille on annettu lupa osallistua menettelyyn, ilmoitetaan kirjallisesti menettelyn luonteesta ja aiheesta, ja komissio asettaa määräajan, jonka kuluessa osapuolet voivat esittää huomautuksensa kirjallisesti. Määräajan pidentämistä voidaan pyytää esittämällä perusteltu pyyntö kilpailun pääosastolle hyvissä ajoin ennen alkuperäisen määräajan päättymistä. Jos pyyntöön ei suostuta tai jos kilpailun pääosasto ja menettelyyn hyväksytty kolmas osapuoli ovat eri mieltä pyydetystä määräajan pidennyksestä, kyseinen kolmas osapuoli voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle esittämällä perustellun pyynnön (68).

3.1.6 Suullinen kuuleminen

106. Kaikilla osapuolilla, joille väitetiedoksianto on osoitettu, on oikeus suulliseen kuulemiseen. Osapuolet voivat pyytää suullista kuulemista määräajassa, jonka kuluessa väitetiedoksiantoon on vastattava kirjallisesti.

107. Suullisen kuulemisen ansiosta osapuolet voivat esittää suullisesti väitteensä, jotka ne ovat esittäneet kirjallisesti, ja tarvittaessa täydentää kirjallista näyttöä tai ilmoittaa komissiolle muista merkityksellisistä seikoista. Suullisessa kuulemisessa osapuolilla on myös mahdollisuus esittää väitteensä seikoista, joilla saattaa olla merkitystä mahdollisten sakkojen määräämisen kannalta. Se, että kuuleminen ei ole julkinen, takaa, että kaikki osanottajat voivat esittää mielipiteensä vapaasti. Kuulemisessa esitettyjä tietoja voidaan käyttää vain SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista koskevissa oikeudellisissa ja/tai hallinnollisissa menettelyissä, eivätkä kuulemistilaisuuden osanottajat saa luovuttaa tai käyttää niitä muihin tarkoituksiin. Tämä rajoitus koskee myös suullisen kuulemisen tallentamista samoin kuin mahdollisia visuaalisia esityksiä. Jos suullisessa kuulemisessa esitettyjä tietoja käytetään muuhun tarkoitukseen kuin SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista koskevaan oikeudelliseen ja/tai hallinnolliseen menettelyyn milloin tahansa ja ulkopuolinen neuvonantaja on jollain tavalla ollut osallisena tällaisessa käytössä, komissio voi ilmoittaa tästä kyseisen neuvonantajan asianajajayhteisölle kurinpitotoimia varten.

108. Koska suullisella kuulemisella on tärkeä merkitys kilpailun pääosaston käytäntönä on varmistaa, että pääosaston ylin johto (johtaja tai varapääjohtaja) sekä tutkinnasta vastaavat komission virkamiehet ovat koko ajan läsnä kuulemistilaisuudessa. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja kutsuu kuulemiseen myös jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset, pääekonomistin yksikön ja asiaan liittyvät komission yksiköt (69), oikeudellinen yksikkö mukaan luettuna.

3.1.7 Täydentävä väitetiedoksianto ja asiaseikkoja koskeva kirje

109. Jos väitetiedoksiannon antamisen jälkeen hankitaan uusia todisteita, joihin komissio aikoo vedota, tai jos komissio aikoo muuttaa oikeudellista arviointiaan kyseessä olevien yritysten haitaksi, näillä yrityksillä on oltava tilaisuus esittää huomautuksensa tällaisista uusista seikoista.

110. Jos komissio esittää lisäväitteitä tai muuttaa arviotaan sen rikkomisen ominaisluonteesta, josta yritystä syytetään, (70) komissio ilmoittaa tästä osapuolille täydentävässä väitetiedoksiannossa. Ennen täydentävää väitetiedoksiantoa osapuolille tarjotaan yleensä tilaisuus tutkinnan etenemistä koskevaan kokoukseen. Tällaisessa tapauksessa sovelletaan väitetiedoksiantoon vastaamisen määräaikaa koskevia sääntöjä (ks. edellä), vaikkakin tässä yhteydessä asetetaan yleensä lyhyempi määräaika.

111. Jos kuitenkin yrityksiä vastaan jo väitetiedoksiannossa esitetyt väitteet osoitetaan oikeiksi vain uusien todisteiden avulla ja komissio aikoo tukeutua näihin todisteisiin, se ilmoittaa tästä osapuolille kirjeitse (”asiaseikkoja koskeva kirje”) (71). Asiaseikkoja koskevan kirjeen johdosta yrityksillä on tilaisuus esittää kirjallisia huomautuksia uusista todisteista asetetussa määräajassa. Määräajan pidentämistä voidaan pyytää esittämällä komissiolle perusteltu pyyntö. Jos kilpailun pääosasto ja osapuoli, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, ovat eri mieltä pyydetystä määräajan pidennyksestä, kyseinen osapuoli voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle esittämällä sitä koskevan perustellun pyynnön.

112. Niitä menettelyllisiä oikeuksia, jotka perustuvat väitetiedoksiannon lähettämiseen ja joihin kuuluu myös osapuolten oikeus pyytää suullista kuulemista, sovelletaan soveltuvin osin, kun annetaan täydentävä väitetiedoksianto. Osapuolille annetaan myös tilaisuus tutustua kaikkiin todisteisiin, jotka on kerätty alkuperäisen väitetiedoksiannon ja täydentävän väitetiedoksiannon välisenä aikana. Jos komissio antaa asiaseikkoja koskevan kirjeen, oikeus tutustua asiakirja-aineistoon myönnetään yleensä sellaisiin todisteisiin, jotka on kerätty väitetiedoksiannon ja kyseisen kirjeen antamisen välisenä aikana. Kuitenkin tapauksissa, joissa komissio aikoo perustaa väitteensä tiettyyn näyttöön, joka koskee vain yhtä tai muutamaa osapuolta ja/tai muutamaa yksittäistä seikkaa (erityisesti sakon määrän määrittämistä tai emoyhtiön vastuuta), asiakirjojen tutustumisoikeus myönnetään ainoastaan kyseistä seikkaa koskevien todisteiden osalta vain niille osapuolille, joita asia koskee suoraan.

3.2 Tämän vaiheen mahdollisia lopputuloksia

113. Jos osapuolten kirjallisesti ja/tai suullisessa kuulemisessa antamien vastausten ja kaikkien ennen tätä vaihetta saatujen tietojen yksityiskohtaisen arvioinnin perusteella osoittautuu, että väitteet ovat perusteltuja, komissio tekee päätöksen, jossa se toteaa yritysten rikkoneen kilpailusääntöjä. Komissio voi myös peruuttaa jotkin väitteet ja tehdä rikkomista koskevan päätöksen muiden väitteiden osalta.

114. Jos tässä vaiheessa kuitenkin osoittautuu, että väitteet eivät olleet perusteltuja, komissio päättää asian käsittelyn. Tässä tapauksessa asiasta tiedotetaan edellä 76 kohdassa esitetyn mukaisesti.

4. SITOUMUSMENETTELYT

115. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklassa säädetään, että yritykset voivat esittää sitoumuksia komission havaitsemien kilpailuongelmien poistamiseksi. Jos komissio hyväksyy sitoumukset, se voi tehdä päätöksen, jolla sitoumuksista tulee menettelyn osapuolia velvoittavia. Komissio voi harkintansa mukaan hyväksyä tai hylätä sitoumukset. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti komission on varmistettava, että sitoumuksilla poistetaan havaitut kilpailuongelmat ja että sitoumukset eivät merkittävästi ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi. Tätä arvioidessaan komissio ottaa huomioon kolmansien osapuolten edut. Komissiolla ei ole kuitenkaan velvollisuutta verrata tällaisia vapaaehtoisia sitoumuksia toimenpiteisiin, joita se voisi määrätä asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan nojalla, eikä katsoa suhteettomiksi sitoumuksia, jotka ovat kyseisiä toimenpiteitä laajempia (72).

116. Sitoumuksia koskevat päätökset eivät ole asianmukaisia tapauksissa, joissa komissio katsoo, että rikkomisen luonteen vuoksi on määrättävä sakko (73). Tämän vuoksi komissio ei sovella 9 artiklan mukaista menettelyä salaisiin kartelleihin, jotka kuuluvat sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun tiedonannon piiriin.

117. Suurin ero asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan mukaisen kieltävän päätöksen ja 9 artiklan mukaisen sitoumuksia koskevan päätöksen välillä on se, että ensimmäiseen sisältyy toteamus rikkomisesta, kun taas jälkimmäisessä tehdään sitoumuksista velvoittavia päättelemättä, oliko tai onko edelleen kyse rikkomisesta. Sitoumuksia koskevassa päätöksessä todetaan, että komission jatkotoimille ei ole enää perusteita. Lisäksi yritykset esittävät sitoumuksia vapaaehtoisesti. Sen sijaan 7 artiklaan perustuvassa päätöksessä komissio voi määrätä yrityksen toteuttamaan korjaustoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen rikkomisen päättämiseksi (ja/tai se voi määrätä sakkoja).

4.1 Sitoumuksia koskevien keskustelujen aloittaminen

118. Yritykset voivat ottaa yhteyttä kilpailun pääosastoon milloin tahansa selvittääkseen, onko komissio valmis käsittelemään asiaa siten, että tavoitteena on tehdä sitoumuksia koskeva päätös. Komissio pyytää yrityksiä ilmoittamaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, ovatko ne kiinnostuneita keskustelemaan sitoumuksista.

119. Tällöin osapuolille tarjotaan tilaisuus tutkinnan etenemistä koskevaan kokoukseen. Kilpailun pääosasto ilmoittaa yritykselle määräajasta, johon mennessä keskustelut mahdollisista sitoumuksista olisi päätettävä, ja esittelee niille alustavasti tutkinnan aikana havaitut kilpailuongelmat.

120. Kääntämisestä aiheutuvien viivästysten välttämiseksi kokous ja sitä seuraavat menettelyvaiheet voidaan toteuttaa sovitulla kielellä, kun osapuolet ovat hyväksyneet käytettävää kieltä koskevan poikkeuksen (”language waiver”), jonka mukaan ne vastaanottavat ja toimittavat asiakirjoja kielellä, joka on muu kuin sen jäsenvaltion kieli, johon ne ovat sijoittautuneet (ks. edellä 2.4 jakso).

4.2 Ennakkoarviointi

121. Kun komissio on vakuuttunut siitä, että yritykset todella haluavat esittää sitoumuksia, joilla poistetaan tehokkaasti kilpailuongelmat, se antaa ennakkoarvioinnin. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisesti ennakkoarvioinnissa tiivistetään asian keskeiset tosiseikat ja esitellään kilpailuongelmat, joiden perusteella olisi tehtävä päätös, jossa vaaditaan rikkomisen lopettamista. Ennen ennakkoarvioinnin esittämistä osapuolille tarjotaan myös tilaisuus tutkinnan etenemistä koskevaan kokoukseen.

122. Ennakkoarvioinnin pohjalta osapuolet voivat laatia asianmukaiset sitoumukset komission havaitsemien kilpailuongelmien poistamiseksi tai tarkentaa sitoumukset, joista on keskusteltu aikaisemmin.

123. Jos osapuolille on jo lähetetty väitetiedoksianto, sitoumukset voidaan asianmukaisissa tapauksissa kuitenkin hyväksyä. Tällaisissa tapauksissa väitetiedoksianto täyttää ennakkoarvioinnin vaatimukset, sillä siihen sisältyy sekä tiivistelmä pääseikoista että arvio havaituista kilpailuongelmista.

124. Menettelyn osapuolet, jotka esittävät sitoumuksia komission ennakkoarvioinnissaan toteamien kilpailuongelmien poistamiseksi, voivat milloin tahansa 9 artiklan mukaisen menettelyn aikana ottaa yhteyttä kuulemismenettelystä vastaavaan neuvonantajaan menettelyllisten oikeuksiensa käyttämiseksi (74).

125. Komissio tai kyseinen yritys (kyseiset yritykset) voi(vat) koska tahansa sitoumusmenettelyn aikana lopettaa sitoumuksia koskevat keskustelut. Komissio voi tämän jälkeen jatkaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan mukaista muodollista menettelyä (75).

4.3 Sitoumusten esittäminen

126. Ennakkoarvioinnin saatuaan osapuolilla on yleensä kuukausi aikaa esittää sitoumuksensa muodollisesti. Jos osapuolet ovat saaneet väitetiedoksiannon ja päättävät esittää sitoumuksia, väitetiedoksiantoon vastaamiselle asetettua määräaikaa ei yleensä pidennetä. Sitoumusten esittäminen ei välttämättä tarkoita, että osapuolet ovat samaa mieltä komission ennakkoarvioinnista.

127. Osapuolet voivat tarjota rakenteellisia tai toimintaa koskevia sitoumuksia, joilla ratkaistaan riittävällä tavalla komission havaitsemat kilpailuongelmat. Komissio ei hyväksy sitoumuksia, joilla ei riittävästi puututa näihin ongelmiin.

128. Sitoumusten on oltava selviä ja suoraan voimaan tulevia (76). Tarvittaessa voidaan nimittää toimitsijamies, joka avustaa komissiota sitoumusten täytäntöönpanossa (valvonnasta ja/tai luovutuksesta vastaava toimitsijamies). Kun sitoumuksia ei voida panna täytäntöön ilman kolmansien osapuolten suostumusta (esimerkiksi kun kolmannella osapuolella, joka ei sitoumusten perusteella olisi sopiva ostaja, on etuoikeus), yrityksen olisi toimitettava näyttöä kolmannen osapuolen sopimuksesta.

4.4 Markkinatesti ja myöhemmät keskustelut osapuolten kanssa

129. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti komission on suoritettava sitoumusten markkinatesti ennen niitä koskevan velvoittavan päätöksen tekemistä. Komissio tekee markkinatestin vain, jos se katsoo, että esitetyt sitoumukset todennäköisesti ratkaisevat havaitut kilpailuongelmat. Komission on julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä tiedonanto (markkinatestiä koskeva tiedonanto), joka sisältää tiiviin yhteenvedon asiaan liittyvistä seikoista ja sitoumusten pääkohdat, kuitenkin niin, että liikesalaisuuksia koskevia velvoitteita noudatetaan (77). Se julkaisee myös kilpailun pääosaston verkkosivuilla sitoumukset kokonaisuudessaan (78) todistusvoimaisella kielellä (79). Prosessin avoimuuden parantamiseksi komissio julkaisee myös lehdistötiedotteen, jossa esitetään asian pääkohdat ja ehdotetut sitoumukset. Jos asia perustuu kanteluun, komissio ilmoittaa tässä vaiheessa kantelijalle markkinatestistä ja pyytää tätä esittämään huomautuksensa. Sitoumuksista ilmoitetaan myös menettelyyn hyväksytyille kolmansille osapuolille ja näitä pyydetään esittämään huomautuksensa. Komissio voi myös päättää järjestää kolmikantakokouksia osapuolten, kantelijan ja/tai menettelyyn hyväksyttyjen kolmansien osapuolten kanssa.

130. Asianomaisia kolmansia osapuolia pyydetään esittämään huomautuksensa määräajassa, joka on asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti vähintään yksi kuukausi.

131. Komissio voi lähettää markkinatestiä koskevan asiakirjan muille osapuolille, joihin asian lopputulos saattaa vaikuttaa (esim. kuluttajajärjestöt).

132. Kun vastaukset markkinatestiin on saatu, osapuolten kanssa järjestetään tutkinnan etenemistä koskeva kokous. Komissio ilmoittaa osapuolille suullisesti tai kirjallisesti vastausten asiasisällön.

133. Jos komissio katsoo markkinatestin tulosten (tai muiden saatavilla olevien tietojen) perusteella, että sitoumukset eivät ratkaise havaittuja kilpailuongelmia tai että sitoumuksia koskevaan tekstiin on tehtävä muutoksia, jotta sitoumukset olisivat tehokkaita, se ilmoittaa tästä sitoumuksia esittäneille yrityksille. Jos kyseiset yritykset ovat halukkaita ratkaisemaan komission havaitsemat ongelmat, niiden olisi toimitettava muutettu toisinto sitoumuksista. Jos sitoumusten muutetussa toisinnossa muutetaan sitoumusten luonnetta tai laajuutta, suoritetaan uusi markkinatesti. Jos yritykset eivät halua esittää sitoumuksista muutettua toisintoa, vaikka komission markkinatestin tulosten arvioinnissa näin edellytetään, komissio voi palata 7 artiklan mukaiseen menettelyyn.

5. KANTELUJEN HYLKÄYSMENETTELY

134. Muodolliset kantelut ovat tärkeä väline kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, ja sen vuoksi komissio tutkii ne tarkasti. Arvioituaan asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia olosuhteita komissio voi kuitenkin hylätä kantelun jäljempänä esitettyjä perusteita ja menettelyä soveltaen (80).

5.1 Hylkäämisperusteet

135. Kantelu voidaan hylätä siksi, että sen tutkimiseen ei ole riittävää perustetta (eli asiassa ei ole kyse Euroopan unionin edusta), komissio ei ole toimivaltainen tutkimaan kantelua tai rikkomisen toteamiseen ei ole riittävää näyttöä.

136. Tapaukset, joissa kantelu hylätään siksi, ettei sen tutkimiseen ole riittävää perustetta (81), koskevat erityisesti kanteluja, joissa todennäköisyys saada hankittua näyttöä väitetystä rikkomisesta on pieni ja komissio joutuisi käyttämään tutkintaan huomattavasti resursseja rikkomisen toteen näyttämiseksi ja joissa asian tutkimiseen täytyisi kohdentaa kohtuuttomasti resursseja, kun otetaan huomioon rikkomisen rajallinen vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan ja/tai kantelijan mahdollisuus turvautua muihin keinoihin (82).

137. Komissio voi myös hylätä kantelun näytön puutteen vuoksi (eli silloin kun kantelija ei toimita vähäisintäkään alustavaa näyttöä SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan rikkomisesta) tai asiasisältöön liittyvillä perusteilla (ts. kyse ei ole rikkomisesta).

138. Jos kansallinen kilpailuviranomainen käsittelee tai on jo käsitellyt samaa asiaa (83), komissio ilmoittaa tästä kantelijalle. Tällaisessa tapauksessa kantelija voi peruuttaa kantelun. Jos kantelija ei peruuta kantelua, komissio voi hylätä sen asetuksen (EY) N:o 1/2003 13 artiklan mukaisella päätöksellä ja täytäntöönpanoasetuksen 9 artiklan mukaisesti (84). Jos kansallinen tuomioistuin käsittelee tai on jo käsitellyt samaa asiaa, komissio voi hylätä kantelun siksi, ettei asian tutkimiseen ole riittävää perustetta (85).

5.2 Menettely

139. Jos komissio asiaa huolellisesti tutkittuaan toteaa alustavasti, ettei asian käsittelyä pidä jatkaa jostain edellä mainitusta syystä, se ilmoittaa ensin kantelijalle tapaamisessa tai puhelimitse katsovansa alustavasti, että asia voidaan hylätä. Kantelija voi tämän jälkeen peruuttaa kantelun. Muussa tapauksessa komissio ilmoittaa kantelijalle täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisella muodollisella kirjeellä alustavasta päätelmästään, ettei asian tutkimiseen ole riittävää perustetta, ja asettaa määräajan kirjallisten huomautusten tekemiselle (86). Tässä yhteydessä kantelija voi pyytää oikeutta tutustua asiakirjoihin, joiden perusteella komissio on tehnyt alustavan arvionsa (87). Jos komissio on kantelua tutkiessaan aloittanut asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisen menettelyn, kantelijalle tarjotaan mahdollisuus tutkinnan etenemistä koskevaan kokoukseen ennen tällaisen muodollisen kirjeen lähettämistä. Muodollisessa kirjeessä asetetun määräajan on oltava vähintään neljä viikkoa (88). Määräaika alkaa kulua päivästä, jona pääsy arvioinnin pohjana oleviin tärkeimpiin asiakirjoihin myönnettiin. Tarvittaessa määräaikaa voidaan pidentää, jos kilpailun pääosastolle esitetään sitä koskeva perusteltu pyyntö ennen alkuperäisen määräajan umpeutumista (89). Jos pyyntöön ei suostuta tai jos kilpailun pääosasto ja kantelija ovat eri mieltä pyydetystä määräajan pidennyksestä, kantelija voi siirtää asian kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle esittämällä perustellun pyynnön (90).

140. Jos kantelija ei vastaa komission kirjeeseen määräajan kuluessa, kantelu katsotaan peruutetuksi täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kantelijalle ilmoitetaan asian käsittelyn hallinnollisesta päättämisestä.

141. Jos kantelijan huomautukset komission kirjeeseen eivät anna aihetta kantelusta tehdyn arvion muuttamiseen, komissio tekee muodollisen päätöksen kantelun hylkäämisestä täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos kantelijan huomautukset antavat aihetta kantelusta tehdyn arvion muuttamiseen, komissio jatkaa tutkintaansa.

6. TETOJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT RAJOITUKSET

142. Tietoja, joita on vaihdettu näiden menettelyjen aikana, erityisesti tutustuttaessa asiakirja-aineistoon ja tarkasteltaessa tärkeimpiä lausumia, käytetään ainoastaan SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista koskevissa oikeudellisissa ja/tai hallinnollisissa menettelyissä (91).

143. Komissio suhtautuu menettelyn kaikissa vaiheissa myönteisesti kantelijoiden tai tietojen toimittajien aitoihin ja perusteltuihin pyyntöihin näiden antamien lausumien tai komission kanssa käydyn yhteydenpidon luottamuksellisuudesta, tarvittaessa myös silloin kun on kyse kantelijoiden ja tietojen toimittajien henkilöllisyydestä, jotta voitaisiin suojata kyseisten tahojen oikeutettuja etuja (erityisesti mahdollisten vastatoimien varalta) ja jotta ei estettäisi niitä toimittamasta tietoja komissiolle (92).

144. Komission virkamiehiä ja neuvoa-antavan komitean jäseniä sitoo asetuksen (EY) N:o 1/2003 28 artiklassa säädetty salassapitovelvollisuus. Sen vuoksi he eivät saa ilmaista sellaisia tämän velvollisuuden soveltamisalaan kuuluvia tietoja, jotka he ovat saaneet tai vaihtaneet tutkinnan yhteydessä, valmisteltaessa neuvoa-antavan komitean kokouksia ja käsiteltäessä asioita kyseisissä kokouksissa. Neuvoa-antavan komitean jäsenet eivät myöskään saa paljastaa komitean mahdollista kantaa ennen sen julkistamista tai tietoja keskusteluista, joiden perusteella kanta muodostettiin.

7. PÄÄTÖSTEN HYVÄKSYMINEN, ILMOITTAMINEN JA JULKISTAMINEN

145. Komissio tekee kaikki asetuksen (EY) N:o 1/2003 7, 9, 23 ja 24 artiklan mukaiset päätökset kilpailupolitiikasta vastaavan komission jäsenen esityksestä.

146. Päätöksestä ilmoitetaan heti sen antamisen jälkeen niille, joille se on osoitettu. Kilpailun pääosasto pyrkii lähettämään osapuolille jäljennöksen päätöksestä. Vahvistettu jäljennös päätöksestä kokonaisuudessaan sekä jäljennös kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksesta toimitetaan kuriiripalvelun välityksellä niille, joille päätös on osoitettu.

147. Komissio julkaisee päätöksen antamisen jälkeen lehdistötiedotteen. Lehdistötiedotteessa kuvaillaan asian laajuutta ja rikkomisen luonnetta. Tarvittaessa siinä myös ilmoitetaan kullekin yritykselle määrättyjen sakkojen määrä ja/tai korjaustoimenpiteet tai asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan nojalla tehdyissä päätöksissä yrityksiä velvoittavat sitoumukset.

148. Päätöksen tiivistelmä, kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus ja neuvoa-antavan komitean lausunto julkaistaan pian päätöksen antamisen jälkeen Euroopan unionin virallisessa lehdessä kaikilla EU:n virallisilla kielillä (93).

149. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 30 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen vaatimusten lisäksi kilpailun pääosasto pyrkii julkaisemaan mahdollisimman pian verkkosivuillaan päätöksen ei-luottamuksellisen toisinnon todistusvoimaisilla kielillä sekä mahdollisuuksien mukaan myös muilla kielillä, jos sellaisia toisintoja on saatavilla. Päätöksestä lähetetään ei-luottamuksellinen toisinto myös kantelijalle. Osapuolia, joille päätös on osoitettu, pyydetään yleensä toimittamaan komissiolle kahden viikon kuluessa ei-luottamuksellinen toisinto päätöksestä ja hyväksymään tiivistelmä. Jos liikesalaisuuksien poistamisesta aiheutuu kiistaa, kilpailun pääosaston verkkosivuilla julkaistaan jollain EU:n virallisella kielellä väliaikainen toisinto, josta on poistettu kaikki tiedot, joiden luottamuksellisuutta on pyydetty, kunnes kiistanalaiset kohdat on ratkaistu lopullista toisintoa varten.

150. Avoimuuden nimissä komissio aikoo julkistaa verkkosivuilla kantelujen hylkäämistä koskevat päätökset (täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan mukaisesti) tai niiden tiivistelmät. Jos kantelijan oikeutettujen etujen suojaaminen niin edellyttää, päätöksen julkaistussa toisinnossa ei yksilöidä kantelijaa. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan mukaisesti päätökset tai sitoumusmuutokset, joista on tullut velvoittavia kyseisen asetuksen 9 artiklan nojalla, julkaistaan myös verkkosivuilla. Myös muun tyyppisiä päätöksiä voidaan julkistaa asianmukaisissa tapauksissa.

8. TULEVA TARKISTUS

151. Tätä tiedonantoa voidaan tarkistaa sovellettavaan lainsäädäntöön tehtyjen muutosten, Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön merkittävän kehittymisen tai kilpailusääntöjen soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella. Komissio aikoo käydä säännöllistä vuoropuhelua liike-elämän ja oikeusalan edustajien sekä muiden asianomaisten osapuolten kanssa tämän tiedonannon, asetuksen (EY) N:o 1/2003, täytäntöönpanoasetuksen sekä niiden nojalla annettujen eri tiedonantojen ja suuntaviivojen soveltamisesta saadusta kokemuksesta.

(1) Joulukuun 1. päivänä 2009 EY:n perustamissopimuksen 81 artiklasta tuli SEUT-sopimuksen 101 artikla ja perustamissopimuksen 82 artiklasta SEUT-sopimuksen 102 artikla. Kyseiset artiklat ovat asiasisällöltään samanlaiset. Tässä asiakirjassa SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklaan tehtyjä viittauksia on tarvittaessa pidettävä viittauksina EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 411/2004, annettu 26 päivänä helmikuuta 2004, asetuksen (ETY) N:o 3975/87 kumoamisesta ja asetuksen (ETY) N:o 3976/87 ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 muuttamisesta yhteisön ja kolmansien maiden välisen lentoliikenteen osalta (EUVL L 68, 6.3.2004, s. 1) ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1419/2006, annettu 25 päivänä syyskuuta 2006, perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta soveltamisesta meriliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 4056/86 kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 muuttamisesta kabotaasipalvelujen ja kansainvälisten hakurahtipalvelujen lisäämiseksi sen soveltamisalaan (EUVL L 269, 28.9.2006, s. 1).

(3) Komission asetus (EY) N:o 773/2004, annettu 7 päivänä huhtikuuta 2004, EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta (EUVL L 123, 27.4.2004, s. 18), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 622/2008, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2008, asetuksen (EY) N:o 773/2004 muuttamisesta kartelliasioissa toteutettavien sovintomenettelyjen osalta (EUVL L 171, 1.7.2008, s. 3).

(4) Tätä tiedonantoa sovelletaan yksinomaan SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan täytäntöönpanoon liittyviin komission menettelyihin, eikä se koske kansallisia kilpailuviranomaisia niiden soveltaessa kyseisiä määräyksiä.

(5) Tässä tiedonannossa ei käsitellä erityisiä menettelyjä, kuten sakkojen määräämistä yrityksille, jotka ovat toimittaneet harhaanjohtavia tietoja, kieltäytyneet tarkastuksista tai rikkoneet virkamiesten asettamia sinettejä (ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohta). Siinä ei myöskään käsitellä asetuksen (EY) N:o 1/2003 8 artiklan mukaisia välitoimenpiteitä eikä päätöksiä, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 1/2003 10 artiklan mukaista soveltamatta jättämisen toteamista.

(6) Ks. neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004, yrityskeskittymien valvonnasta (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1). Ks. EY:n yrityskeskittymien valvontamenettelyjä koskevat parhaat käytänteet, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004, julkaistu kilpailun pääosaston verkkosivuilla: http://ec.europa.eu/competition/mergers/legislation/proceedings.pdf

(7) Ks. neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan [nykyisin SEUT-sopimuksen 108 artikla] soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1). Ks. tältä osin komission tiedonanto valtiontuen tarkastusmenettelyissä sovellettavista käytännesäännöistä (EUVL C 136, 16.6.2009, s. 13–20).

(8) Komission tiedonanto oikeutta tutustua komission asiakirja-aineistoon koskevista säännöistä EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan, ETA-sopimuksen 53, 54 ja 57 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 soveltamistapauksissa (EUVL C 325, 22.12.2005, s. 7).

(9) Komission tiedonanto kantelujen käsittelystä komissiossa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisesti (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 65).

(10) Euroopan komission puheenjohtajan, annettu 13 päivänä lokakuuta 2011, päätös C(2011) 5742 tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista.

(11) Komission yksiköiden valmisteluasiakirja taloudellisen näytön toimittamiseen ja tietojen keräämiseen sovellettavista parhaista käytänteistä SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa tapauksissa ja yrityskeskittymätapauksissa, http://ec.europa.eu/competition/index_en.html

(12) Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EUVL C 298, 8.12.2006, s. 17). ”Kartellit ovat kahden tai useamman kilpailijan välisiä [salaisia] sopimuksia ja/tai yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden tarkoituksena on yhteensovittaa niiden kilpailukäyttäytymistä markkinoilla ja/tai vaikuttaa merkityksellisiin kilpailuparametreihin esimerkiksi seuraavanlaisilla tavoilla: vahvistamalla osto- tai myyntihintoja tai muita kauppaehtoja, jakamalla tuotanto- tai myyntikiintiöitä tai markkinoita mukaan lukien tarjouskeinottelun avulla, rajoittamalla tuontia tai vientiä ja/tai kohdistamalla muihin kilpailijoihin kilpailunvastaisia toimia. Tällaiset menettelytavat ovat kaikkein vakavimpia (SEUT-sopimuksen 101 artiklan) rikkomistapauksia.”

(13) Komission asetus (EY) N:o 622/2008, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2008, asetuksen (EY) N:o 773/2004 muuttamisesta kartelliasioissa toteutettavien sovintomenettelyjen osalta (EUVL L 171, 1.7.2008, s. 3). Komission tiedonanto sovintomenettelyn toteuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 ja 23 artiklan mukaisten päätösten tekemiseksi kartelliasioissa (EUVL C 167, 2.7.2008, s. 1).

(14) On huomattava, että komissio voi jättää huomiotta sakoista vapauttamista koskevan hakemuksen sillä perusteella, että se on tehty väitetiedoksiannon lähettämisen jälkeen (ks. sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon 14 ja 29 kohta).

(15) Komissio voi jättää huomiotta sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä annetun tiedonannon mukaisen hakemuksen sillä perusteella, että se on tehty sen määräajan jälkeen, johon mennessä osapuolten oli ilmoitettava kirjallisesti, haluavatko ne aloittaa sovintoon tähtäävät keskustelut (ks. sovintomenettelyä koskevan tiedonannon 13 kohta).

(16) Niiden asioiden osalta, joiden käsittely on kesken tämän asiakirjan julkaisemisajankohtana, tätä tiedonantoa sovelletaan kaikkiin menettelyvaiheisiin, jotka toteutetaan tiedonannon julkaisemisen jälkeen.

(17) Tai tarvittaessa kansallisille kilpailuviranomaisille.

(18) Asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Täytäntöönpanoasetuksen 5–9 artiklan mukaan muodollisten kantelujen on täytettävä tietyt vaatimukset. Toimitetut tiedot, jotka eivät täytä näitä vaatimuksia, voidaan kuitenkin ottaa huomioon markkinatietoina.

(19) Ks. täytäntöönpanoasetuksen 5 artiklan 1 kohta.

(20) Euroopan unionin tuomioistuin on katsonut, että komissiolla on oikeus asettaa sen käsiteltäväksi saatetut kantelut tärkeysjärjestykseen. Tämä on ollut vakiintunut oikeuskäytäntö alkaen asiasta T-24/90, Automec v. komissio, jäljempänä ’Automec II’, Kok. 1992, s. II-2223, 85 kohta.

(21) Komissio on julkaissut viitteellisen luettelon perusteista, joita se aikoo soveltaa tutkiessaan, liittyykö kanteluun riittävä Euroopan unionin etu. Perusteet julkaistiin kesäkuussa 2006 annetussa, kilpailupolitiikkaa koskevassa vuoden 2005 vuosikertomuksessa. Katso myös kantelujen käsittelyjä koskevan tiedonannon 44 kohta.

(22) Ks. komission tiedonanto yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa, 5–15 kohta (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 43).

(23) Ks. asia T-99/04, AC Treuhand v. komissio, Kok. 2008, s. II-1501, 56 kohta.

(24) Tässä tiedonannossa ’osapuolilla’ tarkoitetaan tutkinnan kohteena olevia osapuolia. Jos erikseen ei mainita, ’osapuolilla’ ei tarkoiteta kantelijoita eikä menettelyyn osallistumaan hyväksyttyjä kolmansia henkilöitä (joita tässä tiedonannossa kutsutaan myös ’kolmansiksi osapuoliksi’).

(25) Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 4 artiklan 2 kohdan d alakohta.

(26) Kantelujen käsittelyä koskeva tiedonanto, 61 kohta.

(27) Täytäntöönpanoasetuksen 2 artiklan mukaan komissio voi päättää päätöksen (esim. päätös, jossa katsotaan yrityksen syyllistyneen rikkomiseen tai joka koskee sitoumuksia) tekemiseksi tähtäävän menettelyn aloittamisesta milloin tahansa, mutta viimeistään sinä päivänä, jona se antaa väitetiedoksiannon tai esittää asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin, tai sinä päivänä, jona se julkaisee mainitun asetuksen 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, riippuen siitä, kumpi päivämäärä on aikaisempi.

(28) Menettelyn aloittamisen johdosta jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset menettävät toimivaltansa SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan määräysten soveltamiseen, ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohta.

(29) ETY:n neuvosto: asetus N:o 1 Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä, (EYVL L 17, 6.10.1958, s. 385; suomenk. erityispainos alue 1, nide 1, s. 14; konsolidoitu toisinto annettu 1 päivänä tammikuuta 2007).

(30) Jos 18 artiklan 3 kohdan mukaista päätöstä tietopyynnöstä ei noudateta (tiedot ovat puutteellisia tai asetettua määräaikaa ei noudateta), voidaan määrätä sakkoja tai uhkasakkoja, ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 ja 24 artikla. Virheellisten tai harhaanjohtavien tietojen johdosta sakkoja voidaan määrätä sekä 18 artiklan 2 kohdan mukaisen kirjeen että 18 artiklan 3 kohdan mukaisen päätöksen ollessa kyseessä (ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artikla).

(31) Kyselyn muotoiluun liittyvän komission harkintavallan osalta ks. asia T-141/94, Thyssen Stahl v. komissio, Kok. 1999, s. II-347, 110 kohta; asia T-9/99, HFB ym. v. komissio, Kok. 2002, s. II-1487, 384 kohta; asia T-48/00, Corus UK v. komissio, Kok. 2004, s. II-2325, 212 kohta. Harkintavaltaa käyttäessään komissiota sitoo suhteellisuusperiaate ja 18 artiklan 3 kohdan mukaisissa päätöksissä sen on kunnioitettava oikeutta olla myötävaikuttamatta oman syyllisyyden selvittämiseen.

(32) Ks. taloudellisen näytön toimittamista koskevat parhaat käytänteet.

(33) Ks. esim. asia C-301/04 P, komissio v. SGL, Kok. 2006, s. I-5915, jossa todetaan, että 18 artiklan 3 kohdan mukaisen päätöksen vastaanottaja voidaan velvoittaa toimittamaan olemassa olevia asiakirjoja, kuten kartellikokousten pöytäkirjoja, vaikka kyseiset asiakirjat saattaisivatkin osoittaa ne toimittaneen osapuolen syyllisyyden.

(34) Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohta.

(35) Katso alaviite 33.

(36) Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 4 artiklan 2 kohdan c alakohta.

(37) Tämän jakson määräyksiä sovelletaan myös tutkinnan etenemiseen liittyviin kokouksiin ja kolmikantakokouksiin (ks. jäljempänä 2.10 jakso).

(38) Ks. jäljempänä 143 kohta.

(39) Valtuudet kirjata lausumia asetuksen (EY) N:o 1/2003 19 artiklan nojalla olisi erotettava kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesta komission valtuudesta pyytää tarkastuksen aikana yrityksen tai yritysten yhteenliittymän edustajalta tai henkilöstön jäseneltä selvityksiä tarkastuksen kohteeseen ja tarkoitukseen liittyvistä tosiseikoista ja asiakirjoista ja tallentaa saamansa vastaukset.

(40) Ks. http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html

(41) Asianajajien ja asiakkaiden tietyn yhteydenpidon sulkeminen komission tutkintavaltuuksien ulkopuolelle johtuu jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvistä yleisistä oikeusperiaatteista, joita Euroopan unionin tuomioistuin on selventänyt. Asia 155/79, AM&S Europe Limited v. komissio, jäljempänä ’AM&S’, Kok. 1982, s. 1575; määräys asiassa T-30/89, Hilti v. komissio, jäljempänä ’Hilti’, Kok. 1990, s. II-163; yhdistetyt asiat T-125/03 ja T-253/03, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals v. komissio, jäljempänä ’Akzo’, Kok. 2007, s. II-3523, kuten vahvistettu asiassa C-550/07 P, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals v. komissio, tuomio annettu 14 päivänä syyskuuta 2010.

(42) Euroopan unionin tuomioistuin on katsonut, että asianajajan ja asiakkaan välisen yhteydenpidon luottamuksellisuuden suoja on tarpeellinen täydennys, jotta puolustautumisoikeuksia voidaan toteuttaa koko laajuudessaan (AM&S, 18 ja 23 kohta). Joka tapauksessa on todettava, että yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan periaate ei kuitenkaan estä asianajajan asiakasta luovuttamasta hänen ja hänen asianajajansa välillä käytyä kirjeenvaihtoa, jos hän katsoo tämän etunsa mukaiseksi (AM&S, 28 kohta).

(43) AM&S, 21, 22 ja 27 kohta. Oikeuskäytännön mukaan yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan aineelliseen ulottuvuuteen kuuluvat itsenäisten asianajajien kanssa asiakkaan puolustautumisoikeuksien käyttämistä varten käydyn kirjallisen yhteydenpidon lisäksi i) yrityksen sisällä jaettavat muistiot, joissa ainoastaan toistetaan itsenäisten asianajajien kanssa vaihdettujen, oikeudellisia neuvoja sisältävien viestien sanamuoto tai sisältö (Hilti, 13, 16 ja 18 kohta), ja ii) asiakkaan valmistelevat asiakirjat, jos ne on laadittu yksinomaisena tarkoituksena pyytää asianajajalta oikeudellisia neuvoja puolustautumisoikeuksien käyttämistä varten, vaikka tällaisia valmistelevia asiakirjoja ei ole vaihdettu asianajajan kanssa tai niitä ei ole laadittu toimitettavaksi aineellisesti asianajajalle (Akzo, 120–123 kohta). Yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan henkilökohtaista ulottuvuutta sovelletaan vain siinä määrin kuin asianajaja on itsenäinen (ts. hänen ja asiakkaan välillä ei saa olla työsuhdetta); yritysten omat lakimiehet on nimenomaisesti suljettu yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan ulkopuolelle riippumatta siitä, kuuluvatko he asianajajayhteisöön ja ovatko he ammattieettisten ja kurinpidollisten sääntöjen tai kansallisen lainsäädännön suojan alaisena: AM&S, 21, 22, 24 ja 27 kohta; Akzo, 166–168 kohta; Euroopan unionin tuomioistuin vahvistanut annettu 14 päivänä syyskuuta 2010 asiassa C-550/07 P antamassaan tuomiossa, 44–51 kohta. Lisäksi oikeuskäytännön mukaan yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojaa sovelletaan vain lakimiehiin, joilla on oikeus harjoittaa ammattiaan jossakin EU:n jäsenvaltiossa, riippumatta siitä, missä maassa asiakas asuu (AM&S, 25 ja 26 kohta), eikä sitä sovelleta muihin ammatillisiin neuvojiin, kuten patenttilakimiehiin, kirjanpitäjiin jne. Lopuksi on todettava, että yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin kuuluu periaatteessa kirjallinen yhteydenpito, jota käydään sellaisen hallinnollisen menettelyn aloittamisen jälkeen, joka saattaa johtaa päätökseen SEUT-sopimuksen 101 ja/tai 102 artiklan soveltamisesta tai päätökseen, jossa yritykselle määrätään taloudellisia seuraamuksia. Tämä suoja voidaan ulottaa myös aikaisempaan kirjalliseen yhteydenpitoon, jonka tarkoituksena on ollut puolustautumisoikeuksien käyttäminen ja joka on yhteydessä menettelyn kohteeseen (AM&S, 23 kohta).

(44) Tämän vuoksi pelkästään se, että yritys väittää asiakirjan kuuluvan yhteydenpidon luottamuksellisuuden suojan piiriin, ei riitä estämään komissiota tutustumasta asiakirjaan, jollei yritys sen lisäksi esitä mitään sellaista tarpeellista tietoa, josta ilmenee, että asiakirja todella kuuluu kyseisen suojan piiriin (Akzo, 80 kohta; ks. jäljempänä). Väitteensä tueksi kyseinen yritys voi ilmoittaa kilpailun pääosastolle, kuka on asiakirjan tekijä ja kuka sen vastaanottaja, selvittää kunkin tehtävät ja vastuualueet sekä viitata kyseisen asiakirjan tarkoitukseen sekä siihen, missä yhteydessä se on laadittu. Se voi myös mainita, missä yhteydessä asiakirja on löydetty, miten se on luokiteltu ja mihin muihin asiakirjoihin se liittyy (Akzo, 80 kohta).

(45) AM&S, 29–31 kohta. Yritys voi tarvittaessa nostaa kanteen tällaisen päätöksen kumoamiseksi ja pyytää välitoimia (AM&S, 32 kohta, ks. jäljempänä).

(46) Akzo, 81 ja 82 kohta.

(47) Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista annetun päätöksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohta.

(48) Näin ollen komissio odottaa, kunnes määräaika kielteistä päätöstä koskevan kanteen nostamiseksi on päättynyt, ennen kuin se lukee kiistanalaisen asiakirjan sisällön. Koska tällaisella kanteella ei kuitenkaan ole lykkäävää vaikutusta, kyseisen yrityksen on haettava viipymättä välitoimia yhteydenpidon luottamuksellisuutta koskeva