EUROOPAN KOMISSIO Bryssel12.6.2018 COM(2018) 219 final/2 CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2018) 219 final of 19.04.2018.

Concerns the Finnish language version.

In section 4, in the text paragraph preceding the text box "Oikeudelliset hankintarajoitukset", an unclear linguistic formulation has been modified.

The text shall read as follows: KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Euroopan vähittäiskauppa-alan päivittämisestä 2000-luvulle {SWD(2018) 236 final}



{SWD(2018) 237 final}



1.Euroopan vähittäiskauppa-alan kilpailukyvyn vahvistaminen Dynaaminen ja kilpailukykyinen vähittäiskauppa-ala on tärkeä kuluttajille, yrityksille ja siten koko EU:n taloudelle. Jo pelkästään yritysten suuren määrän ja niihin liittyvien työpaikkojen ja EU:lle tuoman lisäarvonsa vuoksi vähittäiskauppa-ala on avainasemassa pitkäkestoisen talouskasvun parantamisessa. Kulutusmuutokset ja teknologian edistys ovat johtaneet alan nopeaan muutokseen ja toimineet innovaatioiden ja tuottavuuden katalysaattoreina. EU:n kotitaloudet kuluttavat kolmanneksen menoistaan vähittäiskauppiaiden jakelemiin tavaroihin. Vähittäiskauppa-ala vaikuttaa tarjolla olevien tuotteiden hintojen, valikoiman ja laadun kautta EU:n asukkaiden elämänlaatuun. Vähittäiskauppa-alalla toimivat 3,6 miljoonaa yritystä (lähinnä pk-yrityksiä) ovat vuorovaikutuksessa muiden talouden alojen, kuten tukkukauppiaiden ja tuotteiden valmistajien kanssa, sekä kuljetuksen, logistiikan ja muiden yrityspalveluiden kanssa. Paremmin toimivalla vähittäiskauppa-alalla on myönteisiä heijastevaikutuksia koko talouteen. Sisämarkkinoilla vähittäiskauppiailla on noin 500 miljoonaa mahdollista asiakasta. Tämä kuitenkin edellyttää toimivaa yritys- ja sääntelykehystä, joka sopii niin kivijalkakauppojen kuin verkkokaupan tarpeisiin sekä auttaa vastaamaan vähittäiskaupan maailmanlaajuisiin haasteisiin. Verkkokaupan nopea kasvu mullistaa alaa. Verkkokaupasta on tullut osa useimpien EU:n kansalaisten arkea. Tämä luo alalle uusia tilaisuuksia, mutta asettaa myös haasteita. Monikanavaisen vähittäiskaupan kehitys sekä kivijalkakauppojen ja verkkokaupan välisten rajojen hämärtyminen edistävät kilpailua ja innovointia alalla. Rajat ylittävässä verkkokaupassa EU:ssa on kuitenkin vielä paljon kehitettävää. Lisäksi kaikki yritykset eivät pysy uusien liiketoimintamallien perässä: 80 prosenttia vähittäiskauppiaista ei vielä myy tuotteitaan verkossa. Erityisesti monilla pienillä vähittäiskauppiailla on sopeutumisvaikeuksia. Sisämarkkinoiden toimivuus edellyttää asianmukaisia toimia kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. EU-ohjausjakson puitteissa useat jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet uudistuksia, joilla pyritään parantamaan vähittäiskauppiaiden sääntely-ympäristöä. EU:n vähittäiskaupan tuottavuus on kuitenkin jäänyt jälkeen muista aloista, eikä se pärjää dynaamisuudessa muille vastaaville talousalueille. Vähittäiskaupan kannattavuuskin on muita aloja heikompi. Alan moninainen sääntely vaikuttaa kielteisesti alan tuottavuuteen. Vähittäiskauppiaiden on noudatettava vaihtelevia ja usein monimutkaisia sääntelypuitteita, jotka on laadittu kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Tällainen tiukka sääntely heikentää vähittäiskaupan dynaamisuutta, pienentää yritysten aloittamis- ja lopettamisastetta sekä heikentää työllistymismahdollisuuksia. Lähde: Omat laskelmat, jotka perustuvat jäsenvaltioista, Eurostatista ja asiaa koskevista tutkimuksista kerättyihin tietoihin Nykyaikainen vähittäiskauppa-ala tarvitsee enemmän investointeja ja suotuisan liiketoimintaympäristön. Euroopan investointiohjelmalla tuetaan sisämarkkinoiden syventämistä edelleen, etenkin poistamalla investointien esteitä ja lisäämällä sääntelyn ennustettavuutta sekä vähentämällä liiallista sääntelyä. Digitaalisten sisämarkkinoiden strategialla komissio toteutti toimia, joiden tarkoituksena on sopeuttaa sisämarkkinat digiaikaan. Yksi päätavoitteista oli rajat ylittävän verkkokaupan edistäminen. Komission ehdotukset, jotka koskevat maarajoituksia , rajat ylittäviä pakettitoimituspalveluita , ALV-järjestelmän uudistamista , digitaalisten sopimusten sääntöjä ja tulevaa verkkoalustoja koskevaa aloitetta, auttavat vähittäiskauppiaita toimimaan verkossa vaivatta. Komissio esittää myös toimia, joilla edistetään oikeudenmukaista ja tehokasta verojärjestelmää digitaalitaloudessa sekä varmistetaan maksukorttijärjestelyjen ja käsittely-yksiköiden riippumattomuus. Alalla toimiville nuorille yrityksille syntyy uusia mahdollisuuksia. Start-up- ja scale-up-yrityksiä koskevalla aloitteella pyritään poistamaan nuorten ja nopeasti kasvavien yritysten esteitä sisämarkkinoilla, parantamaan kaupallisia mahdollisuuksia sekä helpottamaan rahoituksen saamista. Uudessa osaamisohjelmassa Euroopalle esitettiin useita toimia, joilla EU:n kansalaiset voivat saavuttaa oikeat taidot ja vastata nopeasti muuttuvan maailmanlaajuisen talouden haasteisiin. Vähittäiskauppa-alalla tarvitaan taitoja, jotka vastaavat digitalisaation tarpeita. Lisäksi Erasmus+-ohjelma tarjoaa uusia tilaisuuksia pitkäaikaisille oppisopimuskoulutuksille talouden monilla eri aloilla, kuten vähittäiskaupassa. Tavaroiden sisämarkkinat ovat erityisen tärkeässä asemassa vähittäiskaupan kannalta. Komissio teki joulukuussa 2017 kaksi lakiehdotusta, joiden tavoitteena on auttaa yrityksiä ja erityisesti pk-yrityksiä myymään tuotteitaan EU:n alueella ja vahvistaa valvontaa, jolla estetään vaarallisten tuotteiden myynti EU:n alueella oleville kuluttajille. Lisäksi komissio on antanut ehdotuksen, jonka tarkoituksena on poistaa keskeiset sopimusoikeuteen liittyvät esteet, jotka vaikeuttavat rajat ylittävää kauppaa. Komissio aikoo antaa niin ikään kuluttajia ja yrityksiä koskevan oikeudellisen kehyksen parantamista koskevia aloitteita . Palveludirektiivillä helpotetaan liikkeiden perustamista Euroopan unionin eri jäsenmaissa. Asiassa Visser antamassaan tuomiossa Euroopan unionin tuomioistuin vahvisti, että vähittäiskauppa on palvelu, johon sovelletaan palveludirektiiviä. Direktiivillä varmistetaan, että tietyt erittäin rajoittavat markkinoille pääsyä koskevat velvoitteet kielletään ja että rajoitteita voidaan asettaa vain siinä tapauksessa, että ne ovat syrjimättömiä ja oikeassa suhteessa ja perustuvat oikeutettuihin yleiseen järjestykseen liittyviin päämääriin. Näiltä osin direktiivillä pyritään myös varmistamaan tehokkaat, objektiiviset ja syrjimättömät menettelyt, jotta markkinoille voi päästä kohtuullisessa ajassa. Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa on samankaltaisia vaatimuksia tilanteille, jotka eivät kuulu palveludirektiivin piiriin. Tällaisia ovat esimerkiksi toiminnalliset rajoitukset. Eurooppa-neuvosto painotti, että olemassa olevan lainsäädännön täytäntöönpano on avainasemassa sisämarkkinoiden toiminnan kannalta. Jäsenvaltiot tekivät useita mukautuksia palveluiden sääntelykehyksiin palveludirektiivin täytäntöönpanon yhteydessä. EU:n sääntöjen täysimääräinen noudattaminen parantaisi vähittäiskauppa-alan sääntely-ympäristöä, ja sen ansiosta yritykset ja kuluttajat voisivat saada täyden hyödyn sisämarkkinoista.

Sisämarkkinoiden strategian mukaan vähittäiskaupan sijoittautumisen ja vähittäiskaupan päivittäisen toiminnan rajoitukset ovat merkittäviä esteitä vähittäiskauppa-alan toimivuuden parantamiselle. Komissio sitoutui vahvistamaan ”hyviä toimintatapoja, joilla helpotetaan vähittäiskaupan sijoittautumista ja vähennetään toimintarajoituksia sisämarkkinoilla... [ja tarjoamaan] ohjeita jäsenvaltioiden uudistuksia varten ja vähittäismyyntisektorin valvontapolitiikkaa koskevien prioriteettien asettamista varten". Tällä tiedonannolla pyritään parhaat käytännöt tunnistamalla edesauttamaan vähittäiskaupan mahdollisuuksien hyödyntämistä EU:n taloudessa. Parhaiden käytäntöjen avulla voidaan tukea vähittäiskaupan kilpailukykyä ilman, että jäsenvaltioiden yleiseen järjestykseen liittyvät tavoitteet vaarantuvat. Kuten Eurooppa-neuvosto painottaa, EU:n on kehitettävä tulevaisuuteen ja digitaaliseen aikaan soveltuvia sisämarkkinoita. Vähittäiskauppa perustuu enenevässä määrin monikanavaiseen jakeluun, ja tämä suuntaus tulee jatkumaan. Useilla digitaalisten sisämarkkinoiden aloitteilla pyritään varmistamaan, että verkossa toimivat vähittäiskauppiaat voivat tehokkaasti käydä kauppaa rajojen yli. Tässä tiedonannossa käsitellään rajoituksia, jotka ovat yleisempiä kivijalkakaupassa. Sisämarkkinoiden 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi on syytä juhlia sisämarkkinoiden saavutuksia mutta myös katsoa eteenpäin. Vähittäiskauppa-alaan on syytä kiinnittää huomiota, ja se on analyysin arvoinen. Tarvitaan EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden toimia alan kilpailukyvyn tueksi aikana, jona verkkokaupan nopea kasvu on muuttamassa alaa. 2.Vähittäiskaupan rajoitukset heikentävät markkinoiden toimivuutta Vähittäiskauppiaille on asetettu useita eriasteisia rajoituksia, jotka koskevat kauppojen sijoittautumista (esim. kauppojen kokoa ja sijaintia tai luvanhakumenettelyä) ja toimintaa (esim. aukioloaikoja, myynninedistämistä, jakelukanavia, verotusta ja hankintaa). Monet näistä rajoituksista saatetaan perustella oikeutetuilla yleiseen järjestykseen liittyvillä päämäärillä, mutta yhdessä rajoitukset voivat muodostaa suhteettoman suuria esteitä uusille tulokkaille ja vaikuttaa sitä kautta kielteisesti alan tuottavuuteen. Vähittäiskauppiaat painottavat, että sääntelykehyksissä on huomioitava tulevaisuuden vaatimukset. Lisäksi niiden on oltava joustavia, jotta yritykset voivat mukautua muutoksiin nopeasti. Rajoitusten vähentäminen parantaa markkinoiden toimivuutta. Kun sääntelyä on vähän, se kannustaa yrityksiä siirtymään markkinoille, hyödyntämään tilaisuuksia ja menestymään. Silloin vähittäiskauppiaat voivat joustavasti panostaa liikkeen oikeaan sijaintiin ja muotoon sekä vastata paremmin paikallisten kuluttajien tarpeisiin. Yhdessä kukoistavan verkkokaupan kanssa tämä lisää kilpailua sekä edistää tehokkaiden ja innovatiivisten yritysten menestymistä. Tämän johdosta alan tuottavuus paranee, mistä hyötyvät myös kuluttajat. Kuluttajille on tarjolla aiempaa suurempi valikoima innovatiivisia ja laadukkaita tuotteita ja palveluita. Kuluttajat todennäköisesti myös maksavat niistä aiempaa vähemmän. Lisäksi vahva vähittäiskauppa voi tarjota uusia työtilaisuuksia. Syntyy enemmän ja parempia työpaikkoja paitsi vähittäiskaupassa, myös sitä tukevissa palveluissa, kuten kuljetuksessa, varastoinnissa ja logistiikassa. Komissio on kehittänyt vähittäiskaupan sääntelyindikaattorin (RRI) kuvaamaan erilaisia vähittäiskaupan sijoittautumiseen ja päivittäiseen toimintaan liittyviä rajoituksia. Indikaattorin osat esittävät jäsenvaltioiden sääntelykehysten monimutkaisuutta ja monimuotoisuutta. Kaiken kaikkiaan indikaattori piirtää tosiasioihin perustuvan tilannekuvan, joka kertoo hyvin erilaisesta tilanteesta rajoitusten suhteen eri jäsenvaltioissa. Kaikissa jäsenvaltioissa on käytössä sekä sijoittautumisrajoituksia että toiminnallisia rajoituksia. Kuitenkin rajoitukset ovat hyvin erilaisia eri jäsenvaltioissa, ja rajoitusten määrä vaihtelee sekin suuresti. Eräissä jäsenvaltioissa rajoituksia voi olla jopa viisi kertaa enemmän kuin toisissa. Kun kaikista vähiten rajoittavissa sääntelykehyksissä on vain muutamia erityyppisiä rajoituksia, kaikista eniten rajoittavissa niitä voi olla jopa 12. Tämä vaikuttaa vähittäiskauppojen toimintaympäristöön. Vähittäiskaupan sääntelystä vastaavat pääasiassa jäsenvaltiot. Jäsenvaltioiden laatimien sääntöjen on kuitenkin noudatettava EU:n lainsäädäntöä eivätkä ne saa perusteettomasti rajoittaa sijoittautumisvapautta tai vapaata palvelujen tarjontaa. Tästä syystä osa rajoituksista on kielletty ja osa rajoituksista voidaan pitää voimassa tai ottaa käyttöön siinä tapauksessa, että ne ovat syrjimättömiä, oikeasuhteisia ja perustuvat oikeutettuihin yleiseen järjestykseen liittyviin päämääriin. Ympäristö, jossa sääntelyä on vähän, tukee alan kilpailukykyä. Siksi on kiinnitettävä huomiota siihen, että sijoittautumista ja toimintaa koskevat säädökset vaikuttavat luonteensa vuoksi lähinnä kivijalkakauppaan. Lisäksi rajoitusten vaikutukset kertaantuvat, ja jäsenvaltioiden on otettava huomioon niiden yhteisvaikutukset. 3.Vähittäiskaupan sijoittautumisen edistäminen Uusien liikkeiden avaaminen on kauppiaan tie markkinoille. Monikanavaisen vähittäiskaupan kehittyessä on tärkeää, että kauppiaat voivat noudattaa johdonmukaista markkinoillepääsyn strategiaa, jossa yhdistyvät verkkokauppa ja kivijalkakauppa. Markkinoille pääsyn on myös oltava mahdollista kohtuullisessa ajassa ja ilman tarpeetonta tai suhteetonta vaivaa. Oikea-aikainen ja nopea pääsy markkinoille on ensisijaisen tärkeää kauppiaille. Kauppiaat ovat huolestuneita uusien liikkeiden sijaintia koskevista rajoituksista, tuotteisiin liittyvistä ehdoista ja yleisestä lainsäädäntöön liittyvästä epävarmuudesta. Vähittäiskauppiaiden mukaan liikkeen perustamismenettelyt ovat liian pitkiä, liian monimutkaisia ja liian epävarmoja. Sijoittautumisrajoitukset muodostavat vakavia markkinoille tulon esteitä. Tästä syystä ne on otettu useasti esille EU-ohjausjakson puitteissa. Sijoittautumista koskevat ehdot Kaikki jäsenvaltiot sääntelevät liikkeiden sijoittautumista. Vähittäiskaupan sijoittautumista säännellään usein alueellisella ja/tai paikallisella tasolla, mikä lisää vähittäiskauppiaita koskevien sääntöjen monimuotoisuutta. Kodifioimalla Euroopan unionin tuomioistuimen sijoittautumisvapautta koskevan oikeuskäytännön palveludirektiivi kieltää tietyt vaatimukset, kuten taloudelliset testit. Tällaisiksi katsotaan tietopyynnöt, jotka koskevat tarjonnan arviointia (esimerkiksi olemassa olevien liikkeiden määrä, tyypit ja muodot) tai markkinakysynnän mittaamista (esimerkiksi ostovoima tai kotitalouksien kulutus sijoittautumisalueella). Unionin lainsäätäjä on kieltänyt tällaiset vaatimukset, koska ne liittyvät puhtaasti taloudellisiin etuihin tai ne voidaan korvata vähemmän rajoittavilla keinoilla. Monet jäsenvaltiot kävivät sijoittautumista koskevat ehdot läpi pannessaan palveludirektiiviä täytäntöön ja poistivat taloudellista arviointia koskevat vaatimukset. Silti taloudellisia tietoja vaaditaan tai käytetään yhä joidenkin jäsenvaltioiden lainsäädännössä tai käytännössä. Vähittäiskaupan sijoittautumisen sääntöjä ohjaa kaavoitus, jonka tarkoituksena on usein säilyttää kaupungin keskustan elinvoimaisuus tai suojella ympäristöä. Tällaiset säännöt saattavat esimerkiksi rajoittaa sijoittautumista kaupunkien laitamille. Komissio pyrkii näihin samoihin tavoitteisiin ja edistää EU:n kaupunkiagendan mukaisesti yhdessä jäsenvaltioiden, kaupunkien ja muiden sidosryhmien kanssa kaupunkiystävällisiä, tehokkaita ja vaikuttavia poliitikoita sekä alueellista koheesiota. Jäsenvaltioiden on kuitenkin pyrittävä näihin tavoitteisiin oikeassa suhteessa. Euroopan unionin tuomioistuin vahvisti, että palveludirektiivi koskee vähittäiskaupan sijoittautumista huolimatta siitä, sääntelevätkö jäsenvaltiot sijoittautumista lupajärjestelmällä vai kaavoituksella. Euroopan unionin tuomioistuin vahvisti, että palveludirektiivi sallii yleiseen järjestykseen liittyvien päämäärien asianmukaisen huomioimisen ja että jäsenvaltioilla on harkintavaltaa siinä, miten oikeutetut yleiseen järjestykseen liittyvät päämäärät täytetään. Palveludirektiivin noudattaminen kuitenkin edellyttää, että jäsenvaltiot varmistavat, että vähittäiskaupan sijoittautumista koskevat sääntelyvaatimukset ovat julkisen edun vuoksi perusteltuja ja oikeasuhteisia. Oikeasuhteisuus on sisämarkkinoiden tarjoamien vapauksien tärkeä ominaisuus. Oikeasuhteisuus on olennaista vähittäiskaupassa. Palveludirektiivin mukaan vähittäiskauppiaille ei saa asettaa suhteettomia rajoituksia. Tämä koskee joitakin vaatimuksia, joihin palveludirektiivissä viitataan nimenomaisesti, kuten alueellisia rajoituksia. Esimerkkinä voidaan mainita hyvin yksityiskohtainen aluesuunnittelu, jossa on määritetty myytävien tavaroiden tyyppi. Visser-tuomiossa Euroopan unionin tuomioistuin muistutti jäsenvaltioiden palveludirektiivin mukaisesta velvollisuudesta kartoittaa säännöt ja käytännöt sekä tarkistaa vähittäiskaupan sijoittautumista koskevien alueellisten rajoitusten oikeasuhteisuus. Komissio ehdotti yleisemmin palvelualalle direktiiviä ammattien sääntelyä koskevasta suhteellisuusarvioinnista. Vastaavasti komission ehdotuksessa, joka koskee tiettyjä palveludirektiivin rajoituksia koskevaa ilmoitusmenettelyä , edellytetään jäsenneltyä ja yhdenmukaista lähestymistapaa oikeasuhteisuuteen. Asettaessaan kokorajoituksia jäsenvaltiot soveltavat usein eri sääntöjä vähittäiskaupan sijoittautumishankkeisiin suunnitellun vähittäiskaupan koon mukaan. Tämä voi johtaa vähittäiskauppaympäristön keinotekoiseen muokkaukseen, mikä vaikuttaa avattujen liikkeiden muotoon ja kokoon ja sitä kautta tuottavuuteen.

Taloudelliset testit Palveludirektiivin mukaan viranomaisten on tarkastettava säännöt ja käytännöt ja varmistettava, että taloudellisia tietoja ei vaadita eikä käytetä sijoittautumistarkoituksiin. Esimerkki: Useimmissa jäsenvaltioissa taloudellisia tietoja ei käytetä vähittäiskaupan sijoittautumisessa, mutta joissakin jäsenvaltioissa taloudelliset testit ovat yhä oikeudellisesti tai tosiasiallisesti käytössä. Sijaintikohtaiset säännöt Jos sovelletaan sijaintikohtaisia sääntöjä, kun tavoitteena on esimerkiksi säilyttää kaupungin keskusta elinvoimaisena, palveludirektiivin mukaan viranomaisten on arvioitava näiden sääntöjen oikeasuhteisuus ja erityisesti se, olisivatko vähemmän rajoittavat toimenpiteet yhtä tehokkaita. Esimerkki: Ranskassa vähittäiskaupan sijoittautumissääntöjen mukaan on mahdollista valita paras sijainti liikkeelle ilman, että liikkeen muodolle tai tuotevalikoimalle asetetaan rajoituksia. Paikallinen alueidenkäytön suunnittelu Viranomaisia kannustetaan sallimaan paikallisessa alueidenkäytön suunnittelussa hyvin erilaista liiketoimintaa liikealueilla. Lisäksi viranomaisten on palveludirektiivin oikeasuhteisuusperiaatteen mukaisesti vältettävä liian ohjailevia sääntöjä. Esimerkki: Romanian viranomaiset merkitsevät rakennuskaavoissa alueita monenlaista liiketoimintaa varten (kaupallinen käyttö), jolloin alueita voidaan käyttää joustavasti. Kokorajoitukset Jos vähittäiskaupan sijoittautumiselle asetetaan kokorajoituksia, viranomaisten on palveludirektiivin oikeasuhteisuusperiaatteen mukaisesti arvioitava, että kokorajat vastaavat yleiseen järjestykseen liittyviä tavoitteita. Lisäksi viranomaisia kannustetaan miettimään rajoitusten vaikutuksia markkinarakenteelle. Esimerkki: Latviassa kokorajoituksia ei ole. Huolimatta liikkeen koosta, sovelletaan yhtä sijoittautumisprosessia, kunhan hanketta suunnitellaan liikekäyttöön tarkoitetulle alueelle. Tanskassa ja Suomessa vähittäiskaupan sijoittautumista koskevaa sääntelykehystä on uudistettu. Liikkeille on asetettu aiempaa suuremmat kokorajoitukset ja tiettyjä pinta-alarajoituksia on poistettu. Uudistusten tarkoituksena on parantaa alan toimivuutta, lisätä tuottavuutta ja tarjota kuluttajille aiempaa enemmän valinnan mahdollisuuksia ja alhaisempia hintoja. Kaupunkikeskusten elinvoimaisuuden säilyttäminen on perusteltu poliittinen huolenaihe kansallisille, alueellisille ja paikallisille viranomaisille, ja tyhjillään olevien kauppojen määrä kasvaa. Siksi osa viranomaisista rajoittaa vähittäiskaupan sijoittautumista kaupunkikeskusten ulkopuolelle. Jos tällaisia rajoituksia sovelletaan, niiden on oltava perusteltuja ja oikeasuhteisia. Tämän osalta kansallisten viranomaisten on syytä harkita kattavampaa politiikkaa, joka ei koske pelkästään vähittäiskaupan sääntöjä. Viranomaisten on myös huomioitava verkkokauppa ja kuluttajien muuttuva ostokäyttäytyminen, sillä nämä seikat vaikuttavat kaupunkikeskuksissa oleviin vähittäiskauppoihin. Uudet lähestymistavat elävöittävät kaupunkikeskuksia Viranomaisia kannustetaan pohtimaan erilaisia toimia, joilla kuluttajia saadaan houkuteltua kaupunkikeskuksiin ja jotka eivät perustu pelkästään vähittäiskaupan sijoittautumisrajoituksiin. Esimerkki: Amsterdamin yhdeksän kadun alueella (De 9 Straatjes) vähittäiskauppiaat ovat luoneet yhdessä kukoistavan yhteisön, joka perustuu alueen identiteettiin ja kulttuuriperintöön. Yhteisöesimiehen avulla vähittäiskauppiaita kannustetaan koordinoimaan alueen kulttuuriperintöön liittyviä yhteisiä markkinointi- ja myynninedistämistoimia, joilla alueelle saadaan houkuteltua turisteja ja muita kuluttajia. Toimia mainostetaan verkkosivustolla. Nämä toimet ja muut toimivaltaisen viranomaisen johtamat aloitteet, kuten autottoman alueen käyttöönotto, ovat edistäneet vähittäiskauppaa ja vuokratilojen kysyntää tällä yhdeksän kadun alueella. Tämän tiedonannon yhteydessä komissio julkaisee pienen vähittäiskaupan elvyttämistä ja uudistamista koskevan oppaan nimeltä Guide for fostering the revitalisation and modernisation of the small retail sector. Oppaassa on menestystarinoita kaupungeista, joissa kaupunkikeskus on onnistettu elävöittämään. Oppaan avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat tukea pienten vähittäiskauppiaiden sopeutumista digitaalisen ajan muutoksiin. Sijoittautumismenettelyt Yksinkertaiset, avoimet ja tehokkaat sijoittautumismenettelyt (byrokratian vähentäminen) antavat vähittäiskaupalle mahdollisuuden parantaa tuottavuuttaan. Avoimeen julkiseen kuulemiseen osallistuneet painottivat, että sijoittautumisprosessia pitää sujuvoittaa, menettelyjen avoimuutta lisätä sekä verkkomenettelyjä parantaa ja käyttää aiempaa järjestelmällisemmin. Palveluiden saatavuutta on lisättävä digitaaliteknologialla. EU:n sähköisen hallinnon toimintaohjelma pyrkii nopeuttamaan hallinnon digitalisaatiokehitystä, jotta yritysten ja julkisen hallinnon välisen vuorovaikutuksen tehokkuus, avoimuus ja nopeus lisääntyvät ja kustannukset alenevat. On erittäin tärkeää, että lakisääteisistä vaatimuksista ja menettelyistä löytyy oleellista ja täsmällistä tietoa helposti ymmärrettävässä muodossa ja että hallinnolliset toimet voi tehdä verkossa, jotta kaikki ja erityisesti pk-yritykset voivat hyötyä sisämarkkinoiden eduista. Näitä tarpeita varten komissio on esittänyt lakiehdotuksen yhteisen digitaalisen palveluväylän perustamisesta. Käytännössä kivijalkakauppiaille aiheutuu yhä merkittäviä viiveitä useiden menettelyllisten esteiden vuoksi. Tällaiset viiveet vaikuttavat kielteisesti hankkeiden aloittamiseen ja elinkelpoisuuteen, sillä hankkeet on saatettu suunnitella tiettyä markkina-asetelmaa varten. Lisäksi ne aiheuttavat merkittäviä kustannuksia. Pelkästään palveludirektiivin täysimääräinen täytäntöönpano edellyttää kunnianhimoista hallinnollista yksinkertaistus- ja yhteistyöohjelmaa. Jäsenvaltioiden on Visser-tuomiota silmällä pitäen arvioitava, onko hallinnon yksinkertaistaminen ollut vähittäiskaupan alalla tarpeeksi kunnianhimoista vai tarvitaanko ponnisteluja lisää. Direktiivi edellyttää, että jäsenvaltiot perustavat keskitettyjä asiointipisteitä, mahdollistavat menettelyjen suorittamisen etäältä ja sähköisesti sekä varmistavat kansallisia vaatimuksia ja menettelyjä koskevien tietojen helpon saatavuuden. Hakemukset on käsiteltävä mahdollisimman lyhyessä ajassa. Ala ja viranomaiset hyötyisivät entistä tehokkaammista, avoimemmista ja nopeammista sijoittautumismenettelyistä. Yksinkertaistetut menettelyt

Yksinkertaistetut menettelyt vaativat vähemmän aikaa ja resursseja. Palveludirektiivin mukaan viranomaisten on helpotettava kivijalkakauppiaiden pääsyä markkinoille yksinkertaistamalla sijoittautumismenettelyjä siten, että lupien määrää vähennetään ja lupia voi hakea keskitetystä asiointipisteestä. Esimerkki: Belgiassa alueet ovat yksinkertaistaneet hallinnollisia menettelyjä ottamalla käyttöön integroidut menettelyt ja keskitetyt asiointipisteet vähittäiskaupan sijoittautumisen alalla. Näiden muutosten ansiosta kauppiaat voivat hakea yhtä integroitua lupaa yhdestä paikasta. Avoimuus Kauppiaat hyötyvät siitä, että kaikki sijoittautumismenettelyn vaiheet ovat avoimia. Palveludirektiivin mukaan viranomaisten on varmistettava, että kaikki tarvittavat sijoittautumista koskevat tiedot ovat etukäteen kauppiaiden saatavilla verkkosivustolla. Viranomaisia kannustetaan myös julkaisemaan kaikki sijoittautumista koskevat myönteiset ja kielteiset päätökset. Esimerkki: Liettuassa sijoittautumista koskevat myönteiset ja kielteiset päätökset julkaistaan verkossa. Menettelyjen kesto Sijoittautumismenettelyjen lyhentäminen nopeuttaa vähittäiskaupan hankkeiden aloittamista. Verkkokaupan kehittyessä on tärkeää, että kivijalkakauppiaiden pääsyä markkinoille nopeutetaan. Tämä tukee myös monikanavaista kehitystä. Palveludirektiivin mukaan viranomaisten on käsiteltävä hakemukset mahdollisimman nopeasti. Viranomaisia kannustetaan harkitsemaan kaikkia vaihtoehtoja, joilla vähittäiskauppatoiminnan aloittamista voidaan nopeuttaa, myös toimia, joilla voidaan estää opportunistiset valitukset. Esimerkki: Suomessa äskettäin tehdyllä uudistuksella pyrittiin yksinkertaistamaan ja nopeuttamaan vähittäiskaupan sijoittautumismenettelyjä. 4.Toiminnallisten rajoitusten vähentäminen Vähittäiskauppojen sijoittautumisen liittyvien säännösten lisäksi kauppiaiden on noudatettava useita päivittäiseen toimintaan (kuten aukioloaikoihin, myynninedistämiseen, jakelukanaviin ja hankintaan) liittyviä säännöksiä. Toiminnalliset rajoitukset perustuvat usein yleiseen järjestykseen liittyviin tavoitteisiin, kuten työntekijöiden, kuluttajien, ympäristön ja kansanterveyden suojelemiseen. Verkkokauppa muuttaa kuluttajien ostoskäyttäytymistä (kuluttajat ovat tottuneet tekemään ostoksia milloin vain ja missä vain, myös muissa maissa). Siksi jäsenvaltioiden on arvioitava ja tarvittaessa uudistettava sääntelykehyksiä. Ne voivat tarvittaessa ottaa mallia muissa jäsenvaltioissa kehitetyistä toimivista ja sujuvista ratkaisuista. Toiminnalliset rajoitukset tavallisesti koskevat lähinnä kivijalkakauppoja. Esimerkiksi aukioloaikojen rajoitukset tai myymälätilan kokoon perustuva vähittäiskauppakohtainen verotus eivät koske verkkokauppaa luonteensa vuoksi. Viranomaisten on arvioitava kivijalkakauppoihin sovellettavien rajoitusten oikeasuhteisuutta ja tehokkuutta, jotta yhtäläiset mahdollisuudet verkkokaupan kanssa voidaan varmistaa. Toiminnalliset rajoitukset voivat olla merkittävä taakka yrityksille ja heikentää niiden tuottavuutta. Siksi niistä on useasti ilmoitettu EU-ohjausjakson puitteissa. Vähittäiskaupan tasapuolisten toimintaolosuhteiden varmistaminen Kivijalkakauppiaiden on huomioitava uudet kulutusmallit ja mukautettava kaupallinen strategiansa niiden mukaisesti. Pienillä vähittäiskauppiailla voi olla vaikeuksia sopeutua markkinoiden digitaaliseen kehitykseen. Ne eivät välttämättä ota helposti teknologiaa omakseen. Lisäksi pienillä kauppiailla on yleensä vähemmän resursseja, tietoa ja kapasiteettia rakenteellisten muutosten suunnitteluun ja toteuttamiseen. Pienten kauppiaiden siirtymän helpottaminen Viranomaisia kannustetaan helpottamaan pienten kauppiaiden digitaaliteknologioiden käyttöönottoa. Esimerkki: Belgiassa Vallonian digitaalinen virasto kehitti pienten vähittäiskauppiaiden digitaaliteknologian käyttötaidon parantamista varten diagnosointivälineen, jolla pienet kauppiaat voivat arvioida, mikä digitaaliteknologia soveltuu niiden tarkoituksiin ja millaisilla ratkaisuilla ne voivat helpottaa digitaaliteknologioiden käyttöönottoa nopeasti. Oppaan Guide for fostering the revitalisation and modernisation of the small retail sector avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat tukea pienten vähittäiskauppiaiden sopeutumista digitaalisen ajan muutoksiin. Jos jäsenvaltiossa on tarjouksia ja alennuksia koskevia sääntöjä, kuluttajat voivat yleensä hyödyntää verkkokauppojen tarjouksia ja alennuksia jäsenvaltioissa, joissa on joustavat säännöt (jotka esimerkiksi eivät rajoita tiukasti kausialennusmyyntien ajankohtaa tai sallivat myynnin alle kustannusten).

Verkkokaupan ansiosta kuluttajat voivat ostaa internetistä tuotteita, joihin perinteisessä vähittäismyynnissä sovelletaan joissakin jäsenvaltioissa tiettyjä jakelukanavia koskevia vaatimuksia. Tämä voi asettaa perinteisen ja verkkokaupan eriarvoiseen asemaan. Lähinnä kivijalkakaupalle suunnitellut säädökset rajoittavat kauppiaiden kykyä sopeutua ja reagoida verkkokaupan mukanaan tuomiin muutoksiin. Tällaisia ovat esimerkiksi liikkeiden aukioloaikoja koskevat rajoitukset. Tällaisten rajoitusten tarkoitus on usein suojella työntekijöitä ja pk-yrityksiä, joilla ei aina ole varaa palkata pitkien aukioloaikojen edellyttämää määrää työntekijöitä. Nämä kysymykset on ratkaistava samalla, kun perinteisiä kauppiaita autetaan sopeutumaan kuluttajien uusin tapoihin. Olemassa olevia myymälätilan kokoon perustuvia vähittäiskauppakohtaisia veroja ja maksuja sovelletaan tällä hetkellä vain kivijalkakauppoihin, mikä voi asettaa ne epäedulliseen asemaan verkkokauppoihin ja muuhun liiketoimintaan verrattuna. Myynninedistäminen ja alennukset Myynninedistäminen ja alennukset voivat olla osa kauppiaan strategiaa monikanavaisessa ympäristössä tai uusille markkinoille siirtymisessä. Viranomaisten on noudatettava muun muassa syrjimättömyyden, perusteltavuuden ja oikeasuhteisuuden periaatteita asettaessaan myynninedistämistä ja alennuksia koskevia sääntöjä. Näin voidaan myös varmistaa tasapuoliset toimintaolosuhteet verkkokaupan kanssa. Esimerkki: Äskettäin Luxemburgissa toteutetulla uudistuksella pyritään helpottamaan loppuunmyyntejä ja sallitaan myynti alle kustannusten. Kreikka pidensi kausialennusmyyntien ajanjaksoja vuonna 2014. Tietyt myyntikanavat Viranomaisia kannustetaan luomaan tasapuoliset toimintaolosuhteet verkkokaupan kanssa. Esimerkki: Portugalissa, Italiassa, Ruotsissa ja Tanskassa on toteutettu uudistuksia, joilla sallitaan tiettyjen käsikauppalääkkeiden myynti muualla kuin apteekeissa. Liikkeiden aukioloajat Liikkeiden aukioloajat vaikuttavat merkittävästi siihen, miten hyvin kauppojen palvelut ovat kuluttajien saatavilla. Verkkokauppa muuttaa kuluttajien ostokäyttäytymistä huomattavasti, ja kivijalkakauppiailla voi olla vaikeuksia pysyä verkkokauppiaitten kannoilla kilpailussa. Viranomaisia kannustetaan luomaan joustoa, joka mahdollistaa mukautumisen kuluttajien muuttuviin tottumuksiin ja varmistaa tasapuoliset toimintaolosuhteet verkkokaupan kanssa. Esimerkki: Suomessa kauppojen aukioloaikojen äskettäisellä vapauttamisella on ollut merkittävä myönteinen vaikutus kilpailulle ja työllisyydelle. Vähittäiskauppakohtaiset verot Viranomaisia kannustetaan varmistamaan tasapuoliset toimintaolosuhteet verkkokaupan ja muiden toimialojen kanssa sekä varmistamaan, että kaikki yksittäiset verot ovat perusteltuja eivätkä aseta kivijalkakauppiaita epäedulliseen asemaan. Esimerkki: Useimmissa jäsenvaltioissa verot eivät koske nimenomaan vähittäiskauppaa, joten ne eivät syrji vähittäiskauppa-alaa. Unkarissa vuonna 2010 käyttöön otettu vähittäiskauppakohtainen vero poistettiin vuonna 2014. Tämä paransi paitsi eri toimialojen tasapuolista kohtelua, myös kotimaisten ja ulkomaisten toimijoiden tasapuolista kohtelua. Oikeudenmukaisten ja tehokkaiden toimitusketjujen varmistaminen Vähittäiskauppa tuo sisämarkkinoiden hyödyt kuluttajille. EU:n sisämarkkinoilla vähittäiskauppiaat voivat ostaa tuotteensa mistä tahansa EU-maasta. Tämä lisää tehokkuutta ja mahdollisesti myös tuottavuutta sekä laskee hintoja kuluttajien eduksi. Sisämarkkinat ovat lisänneet tarjolla olevien tuotteiden määrää. Sääntelyesteet, jotka rajoittavat mahdollisuutta hankkia tuotteita rajojen yli, voivat aiheuttaa sisämarkkinoiden pirstaloitumista. Ne ovat myös perustamissopimuksen mukaisen tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen vastaisia. EU:n ja kansallisella tasolla pyritään edistämään tasapainoisia toimitusketjuja, jotka pienentävät ympäristövaikutuksia ja kannustavat kestävään kulutukseen. EU on jo ryhtynyt toimiin muovijäteongelman ratkaisemiseksi. Tammikuussa 2018 julkaisemassaan strategiassa, joka koskee muoveja kiertotaloudessa, komissio suunnittelee lisätoimia tähän ongelmaan. Komissio ehdottaa myös toimia, joilla voidaan ehkäistä ruokahävikkiä. Lisäksi useat jäsenvaltiot ovat laatineet säädöksiä, joilla pyritään edistämään hyvää kauppatapaa erityisesti elintarvikkeiden tuotantoketjussa. Komissio tukee tätä työtä ehdotuksella direktiiviksi, joka koskee epäoikeudenmukaisia kauppatapoja elintarvikeketjun toimijoiden välillä. On kuitenkin tärkeää, ettei kumpaakin osapuolta hyödyttävää yhteistyötä toimittajien ja kauppiaiden välillä estetä. Komissio on myös tietoinen yksityisten toimijoiden asettamista alueellisista tarjontarajoituksista. Ne voivat rajoittaa kauppiaiden mahdollisuuksia ostaa tuotteita keneltä ja mistä haluavat, millä voi olla kielteinen vaikutus sisämarkkinoihin. Vaikuttaa siltä, että joissakin tapauksissa yhteen jäsenvaltioon sijoittuneen mutta monikansallisen toimittajan kanssa toimivilla vähittäiskauppiailla ei ole mahdollisuutta valita, miltä tavarantoimittajan kansalliselta yksiköltä tavarat hankitaan, vaan ne ohjataan käyttämään tiettyä kansallista tytäryhtiötä. Vähittäiskauppiaat kohtaavat saman esteen, jos toimittaja estää itsenäisistä tukkumyyjistä muodostuvaa verkostoa jakelemasta tuotteita rajojen yli, jolloin kyseessä on markkinoiden sulkeminen tai markkinoiden eristäminen kansallisten rajojen mukaan. Jos alueellisia tarjontarajoituksia soveltava toimittaja on määräävässä asemassa tai jos rajoituksia sovelletaan osana toimittajan ja itsenäisen tukkukauppiaan välistä sopimusta, rajoituksia voidaan joissakin tapauksissa pitää kilpailun vastaisina toimina ja niistä voidaan määrätä seuraamuksia kilpailulain nojalla. Tämä ei kuitenkaan päde tilanteissa, joissa vertikaalisesti integroituneet toimittajat antavat tällaisia ohjeita kansallisille tytäryhtiöilleen. Osa toimittajista käyttää tällä hetkellä hyväkseen sitä, että kilpailusäännöt eivät koske tällaisia tilanteita.

Alueelliset tarjontarajoitukset aiheuttavat markkinoiden segmentoitumista, rajoittavat kilpailua ja johtavat todennäköisesti tukku- ja kuluttajahintojen tai kuluttajille tarjottavan tuotevalikoiman merkittäviin eroihin eri EU-maissa.. Tällainen toiminta on estettävä, jotta vähittäiskauppiaat voivat harjoittaa kaikkien tuotteiden rinnakkaistuontia ja tuoda sisämarkkinoita lähemmäs eurooppalaisia kuluttajia. Komissio aikoo perehtyä tarkemmin tällaisen toiminnan seurauksiin sisämarkkinoilla. Lisätoimia saatetaan tarvita, jos tilanteessa ei ole tapahtunut kehitystä toimittajien käytäntöjen vapaaehtoisten muutosten seurauksena. Oikeudelliset hankintarajoitukset Tavaroiden sisämarkkinoiden periaatteiden mukaisesti vähittäiskauppiailla on oltava vapaus perustaa toimitusketjuja myös rajojen yli, jotta kuluttajien saatavilla on laaja valikoima tuotteita kilpailukykyiseen hintaan. Esimerkki: Tšekki ja Slovakia poistivat lakisääteiset vaatimukset, joiden mukaan tiettyjen vähittäiskauppiaiden täytyi ilmoittaa, kuinka suuri osuus liikevaihdosta oli peräisin paikallisesti hankittujen tai tuotettujen elintarvikkeiden myynnistä. Sopimuskäytännöt nykyaikaisessa vähittäiskaupassa Jos viranomaiset suojelevat muita heikommassa asemassa olevia toimijoita sääntelemällä käytäntöjä, ne eivät saa sijoittautumisvapauden periaatteen mukaisesti estää sellaisia vähittäiskauppiaiden ja toimittajien välisiä sopimuskäytäntöjä, jotka hyödyttävät kumpaakin osapuolta. Esimerkki: Irlannissa on sallittua, että toimittaja voi nimenomaisesti sopia osallistuvansa markkinointikuluihin tietyin edellytyksin, joita ovat esimerkiksi objektiivinen ja järkevä arvio tällaisesta osuudesta. Alueelliset tarjontarajoitukset Yksityiset toimijat eivät saa estää vähittäiskauppiaita hyödyntämästä sisämarkkinoiden mahdollisuuksia täysimääräisesti ja hankkimasta tuotteita rajojen yli. Vähittäiskauppiailla on oltava mahdollisuus tarjota kuluttajille laaja valikoima tuotteita, myös saman tuotteen eri versioita, mahdollisesti alhaisempaan hintaan. Esimerkki: Vähittäiskauppiailla on oltava vapaus päättää, mistä toimittajan kansallisesta yksiköstä tavarat ensisijaisesti hankitaan. 5.Lainsäädännön noudattamisesta aiheutuvien kustannusten helpottaminen Lainsäädännön noudattamisesta aiheutuvat kustannukset voivat olla 0,4–6 prosenttia vähittäiskauppiaan vuotuisesta liikevaihdosta. Tämä on erityisen suuri rasitus mikroyrityksille. Avoimeen julkiseen kuulemiseen vastanneet tunnistivat kehittämistarpeita seuraavilla osa-alueilla: liiketietojen raportointi, muutoksista ilmoittaminen, tarkastukset , sakkojen ja seuraamusten oikeasuhteisuuden parantaminen. Komissio on vahvasti sitoutunut edistämään lähivuosina paremman sääntelyn periaatteita EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla. Lisäksi jäsenvaltioiden on tarkastettava, että kansalliset säädökset ovat oikein kohdistettuja, näyttöön perustuvia ja selkeästi laadittuja. Yksinkertaistetut säädökset, lisääntynyt tietoisuus alan erityispiirteistä ja politiikan tuki lisäisivät vähittäiskauppa-alan joustavuutta ja innovatiivisuutta. Vähittäiskaupan kehityksen edistäminen kuluttajien eduksi edellyttää laaja-alaista lähestymistapaa: on yksinkertaistettava sääntelykehyksiä ja varmistettava, että ne soveltuvat monikanavaiseen ympäristöön, sekä vähennettävä liian raskaita ja kalliita toimia ja menettelyitä, joilla varmistetaan, että vähittäiskauppiaat noudattavat näitä sääntöjä. Hallinnollinen taakka ja seuraamukset Kun viranomaiset laativat ja soveltavat erityisesti sellaisia säädöksiä, joilla ohjataan kauppojen päivittäistä toimintaa, on hyvä huomioida hallinnollisten tehtävien aiheuttamat kustannukset ja tarvittavat varusteet. Tämä on erityisen tärkeää niin pk-yrityksille kuin viranomaisille. Esimerkki: Hakemisen helpottaminen tai raportointi verkkotyökaluilla, hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistaminen ja tarkastusten sujuvoittaminen tuottavat merkittäviä säästöjä. Lisäksi erityisesti pienet kauppiaat voivat siirtää resursseja hallinnollisista tehtävistä ydintoimintoihin, kuten innovointiin. 6.Päätelmät