FI Euroopan unionin virallinen lehti C 188/1

OLAFin valvontakomitean toimintakertomus

Kesäkuu 2009 – joulukuu 2010

2011/C 188/01

OLAFin valvontakomitean jäsenet

Peter Strömberg Puheenjohtaja Tilintarkastajien valvontalautakunnan johtaja, Ruotsi

Kálmán Györgyi Unkarin tasavallan valtionsyyttäjä (eläkkeellä), Unkari

Luis López Sanz-Aranguez Korkeimman oikeuden syyttäjä, Espanja

Diemut R. Theato Euroopan parlamentin entinen jäsen Talousarvion valvontavaliokunnan entinen puheenjohtaja, Saksa

Rosalind Wright Petostentorjuntaa käsittelevän neuvoa-antavan paneelin puheenjohtaja, Yhdistynyt kuningaskunta

SISÄLLYS

VALVONTAKOMITEAN PUHEENJOHTAJAN ESIPUHE VALVONTAKOMITEAN TOIMINTAKERTOMUKSEEN

1 JOHDANTO

2 VALVONTAKOMITEAN TYÖSKENTELYMENETELMÄT

2.1 Kokoukset

2.2 Esittelijät ja lausunnot

2.3 Sihteeristö

3 OLAFIN TUTKINTATOIMET

3.1 OLAFin tutkintatoimien valvonta

3.1.1 OLAFin pääjohtajan riippumattomuuden varmistaminen

3.1.2 OLAFin tutkimusten keston valvonta

3.1.3 Suositukset toimielimille

3.1.4 Tapaukset, joissa tietoja on toimitettava kansallisille oikeusviranomaisille: yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-48/05 antaman tuomion vaikutus

3.1.5 Uudet työskentelymenetelmät

3.2 OLAFin de minimis -politiikan täytäntöönpanosta annetun valvontakomitean lausunnon nro 5/2008 noudattamiseksi toteutetut toimenpiteet

3.3 Säännöllinen valvonta valvontakomitean aloitteesta

3.3.1 Tutkimusten suunnittelu ja strateginen johto

3.3.2 Perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattaminen OLAFin tutkimuksissa

3.4 OLAFin tutkimuksiin liittyvät menettelysäännöt – Toimintamenetelmät

3.5 OLAFin tutkintatoimiin liittyvä hallinto-organisaatio, talousarvio ja henkilöstöpolitiikka

3.5.1 Hallinto-organisaatio ja henkilöstöpolitiikka

3.5.2 Talousarvio

4 SUHTEET OLAFIIN, EU:N TOIMIELIMIIN SEKÄ OLAFIN KUMPPANEIHIN JA SIDOSRYHMIIN

4.1 Suhteet OLAFiin

4.2 Suhteet EU:n toimielimiin

4.2.1 Suhteet Euroopan komissioon, Euroopan parlamenttiin ja Euroopan unionin neuvostoon

4.2.2 Suhteet Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen

4.2.3 Panos OLAFin uudistamista koskevaan pohdintatyöhön

4.3 OLAFin pääjohtajan valintamenettely

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

LIITE 1 Valvontakomitean kokouskalenteri

LIITE 2 Lausunto nro 1/2010 – Petostentorjuntaviraston alustava talousarvioesitys varainhoitovuodeksi 2011

LIITE 3 Lausunto nro 2/2010 – Petostentorjuntaviraston pääjohtajan nimittäminen

LIITE 4 Lausunto nro 3/2010 Euroopan petostentorjuntaviraston uudistamista koskevasta keskusteluasiakirjasta

LIITE 5 Lausunto nro 4/2010 – Tutkimussuunnitelma

LIITE 6 Lausunto nro 5/2010 – Perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden soveltaminen Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimuksissa

VALVONTAKOMITEAN PUHEENJOHTAJAN ESIPUHE VALVONTAKOMITEAN TOIMINTAKERTOMUKSEEN

Tämä toimintakertomus on nykyisen valvontakomitean neljäs, ja se kattaa ajanjakson vuoden 2009 kesäkuusta vuoden 2010 joulukuuhun. Jakson aikana koettiin suuri menetys, kun OLAFin pääjohtaja Franz-Hermann Brüner kuoli tammikuun 2010 alussa. Johtajan äkillinen menetys näin surullisissa olosuhteissa vaikuttaa syvästi organisaation työhön kaikilla tasoilla. Panimme tyytyväisinä merkille, että OLAF jatkoi toimintaansa tavanomaiseen tapaan, mikä oli paras tapa kunnioittaa pääjohtaja Brünerin muistoa.

OLAFiin on ajanjakson aikana kohdistunut useita erilaisia muutosaloitteita. Niistä yksi on OLAFin uuden pääjohtajan nimittäminen, jota koskeva menettely käynnistettiin vuoden 2010 huhtikuussa, jolloin muodollinen ilmoitus avoinna olevasta virasta julkaistiin. Valvontakomitea on osallistunut tiiviisti tähän menettelyyn ja antoi asiasta lausunnon 23. syyskuuta 2010. Komissio nimitti lopulta Giovanni Kesslerin 14. joulukuuta. Valvontakomitea on tyytyväinen nimitykseen ja odottaa tiivistä ja antoisaa yhteistyötä pääjohtaja Kesslerin kanssa.

Toinen muutosta ajava hanke on asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ehdotettu uudistaminen. Valvontakomitea on antanut useita lausuntoja ehdotukseen sen eri vaiheissa liittyvistä seikoista. Viimeisin niistä koski komissaari Šemetan muutama kuukausi sitten julkistamaa keskusteluasiakirjaa. Valvontakomitea on osallistunut tiiviisti keskusteluun erityisesti siitä syystä, että keskustelun tulos vaikuttaa suoraan komitean työhön ja asemaan, mutta ennen kaikkea myös siitä syystä, että sillä on välitön vaikutus OLAFin toimintatapaan. Komitean ensisijaisena tavoitteena on aina ollut ja tulee aina olemaan OLAFin tutkintavaltuuksien ja sen tutkintatoimien riippumattomuuden vahvistaminen.

Valvontakomitea takaa OLAFin riippumattomuuden seuraamalla säännöllisesti sen tutkintatoimia ja avustamalla pääjohtajaa täyttämään velvollisuutensa. Nykyinen komitea on jo yli viiden vuoden ajan omistautunut tälle tehtävälle. Komitea edustaa viranomaisten ja poliittisten elinten yhteistä kokemusta rikostutkimusten ja hallinnollisten tutkimusten johtamisesta, hallinnoinnista ja suorittamisesta. Tämän kokemuksen pohjalta valvontakomitea käyttää muodollisten lausuntojensa ja kannanottojensa perustana kolmea yhtä tärkeää pääsääntöä.

Ensimmäisen säännön mukaan on aina palattava tiedon lähteeseen, toisin sanoen tapausta koskevaan asiakirja-aineistoon, tapausten hallinnointijärjestelmään, OLAFin ennen tutkimuksen aloittamista laatimiin raportteihin ja OLAFin komitealle laatimiin kertomuksiin (esim. yhdeksän kuukauden kertomukset).

Toinen sääntö koskee komitean ja sen yksittäisten jäsenten ehdotonta riippumattomuutta.

Kolmas sääntö perustuu jäsenten omiin kokemuksiin, ja sen mukaan on kunnioitettava OLAFin riippumattomuutta ja sitouduttava päättäväisesti olemaan vaikuttamatta vireillä oleviin tutkimuksiin, myös silloin kun tarkastellaan asiakirja-aineistoa ja vireillä oleviin tutkimuksiin liittyvää aineistoa.

Haluan kiittää lämpimästi itseni ja komitean puolesta valvontakomitean sihteeristöä. Komitea ei pystyisi toimimaan ilman sen erinomaista työpanosta.

1 JOHDANTO

Asetuksessa (EY) N:o 1073/1999 (1) todetaan, että OLAFin valvontakomitean, jäljempänä ’valvontakomitea’, tehtävänä on taata OLAFin riippumattomuus ja vahvistaa OLAFia sekä auttaa sen pääjohtajaa täyttämään velvollisuutensa. Valvontakomitean on annettava toiminnastaan vuosittain kertomus EU:n toimielimille. OLAF antoi tämän kertomuksen kattaman ajanjakson aikana viisi lausuntoa, jotka lähetettiin toimielimille ja OLAFin pääjohtajalle. Lausunnot ovat tämän kertomuksen liitteenä.

Tämän kertomuksen kattaman ajanjakson aikana valvontakomitean puhteenjohtajana oli Luis López Sanz-Aranguez marraskuuhun 2009 asti, jolloin Peter Strömbergistä tuli hänen seuraajansa. Strömbergin toimikautta jatkettiin marraskuussa 2010 vuodella.

On tärkeää muistaa, että pääjohtaja Brünerin kuoltua 9. tammikuuta 2010 OLAF toimi ilman asetuksessa (EY) N:o 1073/1999 säädetyn ad hoc -menettelyn mukaisesti nimitettyä pääjohtajaa.

Vuoden 2010 aikana, kun odotettiin uuden pääjohtajan nimittämistä, valvontakomitea ja sen tuki olivat erityisen tärkeitä OLAFin työn jatkumisen kannalta.

Huhtikuussa 2010 Euroopan komissio aloitti menettelyn viraston uuden pääjohtajan valitsemiseksi. Pääjohtajaksi nimitettiin Giovanni Kessler 14. joulukuuta 2010. Valvontakomitea odottaa tiivistä ja tuloksellista yhteistyötä OLAFin uuden pääjohtajan kanssa.

Sen lisäksi, että tässä kertomuksessa käydään lyhyesti läpi viime vuoden toimintoja, valvontakomitea toivoo kertomuksesta olevan apua uudelle pääjohtajalle hänen analysoidessaan viraston nykyisiä haasteita ja määrittäessään suuntaa OLAFin politiikalle EU:n taloudellisten etujen suojelemiseksi.

Uusi pääjohtaja joutuu kohtaamaan monia haasteita OLAFin tehokkuuden parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että OLAF keskittyy kaikissa toimissaan taistelemaan petoksia vastaan. OLAFin uuden pääjohtajan kohtaamista haasteista valvontakomitea haluaa tuoda esiin sen, että on tarpeen lyhentää OLAFin tutkimusten kestoa ja tehdä tarvittavat organisaatiomuutokset sen varmistamiseksi, että käytettävissä olevia rajallisia resursseja käytetään parhaalla mahdollisella tavalla ja ne kohdennetaan OLAFin keskeisiin tutkintatehtäviin. Tässä kertomuksessa pyritään muun muassa antamaan uudelle pääjohtajalle joitakin ehdotuksia siitä, kuinka tutkimukset voitaisiin kohdentaa paremmin ja lyhentää niihin kuluvaa aikaa.

2 VALVONTAKOMITEAN TYÖSKENTELYMENETELMÄT

2.1 Kokoukset

Valvontakomitea järjesti Brysselissä 16 kokousta (2). Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto saavat avoimuuden varmistamiseksi kokouspöytäkirjat käyttöönsä, jotta ne saisivat säännöllisesti tietoja valvontakomitean toiminnoista.

Kuten edellisellä kertomuskaudella, valvontakomitea on jatkanut käytäntöään kutsua OLAFin pääjohtaja tai virkaa tekevä pääjohtaja ja useita OLAFin henkilöstön jäseniä kokouksiinsa. Näiden kokousten aikana OLAFilla oli tilaisuus tiedottaa valvontakomitealle asioista, joilla on merkitystä valvontakomitean työn kannalta, ja valvontakomitealla tilaisuus tiedottaa OLAFille omasta työstään. OLAFin oikeudellisen neuvonnan yksikkö on osallistunut säännöllisesti valvontakomitean kokouksiin esitelläkseen asioita, jotka on siirretty kansallisille oikeusviranomaisille. Tämän lisäksi valvontaneuvoston kokouksissa on aktiivisesti keskusteltu OLAFin pääjohtajan ja muiden johtohenkilöiden kanssa monista kysymyksistä kertomuskauden aikana. Valvontakomitea keskittyi erityisesti OLAFin työn operatiivisiin puoliin, varsinkin siihen, kuinka valvontakomitean lausunnot on huomioitu OLAFin vuotuisessa hallintosuunnitelmassa, talousarvioesityksissä, OLAFin yhdeksän kuukauden kertomuksissa ja OLAFin henkilöstöpolitiikassa. Pääjohtaja Brünerin kanssa käytiin keskusteluja komission ehdotuksesta ulkoistaa OLAF ja vaihdettiin epävirallisesti mielipiteitä OLAFin ja kansainvälisten järjestöjen välisestä koordinoinnista. Lisäksi OLAFin päivittäiseen työhön liittyviä seikkoja esiteltiin ja niistä käytiin keskusteluja. Esimerkkinä voidaan mainita OLAFin asiakirjojen rekisteröiminen ja säilyttäminen komission yksiköissä sekä OLAFin pääsy EU:n toimielinten hallussa oleviin tietoihin. Valvontakomitea oli tyytyväinen OLAFin järjestämään esittelytilaisuuteen erityisen monimutkaisesta ja tärkeästä rajatylittävästä petostapauksesta ja käytännön toimiin, joita OLAF toteutti mukauttaakseen tutkimuskäytäntöjään tästä tapauksesta saamansa kokemuksen perusteella (ks. jäljempänä 3.1.5 luku).

2.2 Esittelijät ja lausunnot

Valvontakomitea antoi viiteajanjakson aikana viisi lausuntoa (ks. liitteet). Esittelijöiden (3) nimittämiskäytäntöä jatkettiin, jotta voitaisiin tehostaa valvontakomitean kannalta kiinnostavien kysymysten valmistelua ja seurantaa. Kertomuskauden aikana valvontakomitean pääasiallisia työalueita olivat lausuntojen laatiminen talousarviosta, asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistuksesta, tutkimussuunnitelmista, perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden täytäntöönpanosta OLAFin tutkimuksissa sekä OLAFin pääjohtajan nimittämisestä.

2.3 Sihteeristö

Valvontakomitean sihteeristön tehtävät on esitetty valvontakomitean työjärjestyksessä (4), jonka mukaan sen tehtävänä on auttaa valvontakomiteaa hoitamaan tehtävänsä ja varmistaa, että valvontakomitea voi täyttää laillisen toimeksiantonsa täysin riippumattomasti.

Kertomuskauden aikana julistettiin avoimeksi pääsihteerin virka, joka vapautui heinäkuussa 2009. Viran avoimeksi julistamisen jälkeen pääjohtaja Brünerin kanssa sovittiin, ettei virkaan nimitettäisi ketään ilman valvontakomitean hyväksyntää. Valintamenettelyn jälkeen OLAFin virkaa tekevä pääjohtaja nimitti nimittävänä viranomaisena valvontakomitean suostumuksella Isabelle Jegouzon valvontakomitean sihteeristön pääsihteeriksi. Hän aloitti tehtävässään 16. kesäkuuta 2010.

Marraskuussa 2009 yksi jäsen jätti valvontakomitean sihteeristön ja helmikuussa 2010 sihteeristöön liittyi uusi virkamies. Tällä hetkellä yksi virka on vapaana, ja se olisi täytettävä mahdollisimman pian.

Kuten tähänkin asti, valvontakomitean sihteeristön virkanimitysten olisi tapahduttava ainoastaan valvontakomitean suostumuksella, jotta taataan valvontakomitean täysi riippumattomuus tehtäviensä suorittamisessa. OLAF ja komissio ovat hyväksyneet, että valvontakomitean osallistuminen rekrytointiprosessiin on välttämätöntä.

Valvontakomitea katsoo myös, että sen pitäisi osallistua sihteeristön henkilöstön vuotuiseen arviointiin, koska sihteeristö työskentelee suoraan sen alaisuudessa.

3 OLAFIN TUTKINTATOIMET

3.1 OLAFin tutkintatoimien valvonta

3.1.1 OLAFin pääjohtajan riippumattomuuden varmistaminen

Valvontakomitean tärkeimpänä tehtävänä on valvoa OLAFin tutkintatoimia sen varmistamiseksi, että OLAFin riippumattomuus ei vaarannu. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää varmistaa, että pääjohtajan asemaa kunnioitetaan.

Pääjohtaja Brünerin kuoleman jälkeen Euroopan komissio katsoi 13. tammikuuta 2010 antamassaan päätöksessä, että Nicholas Ilettistä, joka oli toiminut varapääjohtajana komission heinäkuussa 2005 tekemän päätöksen nojalla, tulisi automaattisesti virkaatekevä pääjohtaja. Tämän päätöksen jälkeen Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välillä käytiin intensiivistä keskustelua. Valvontakomitean puheenjohtaja lähetti 14. tammikuuta 2010 komission varapuheenjohtaja Kallasille kirjeen, josta lähetettiin jäljennös Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kirjeessä todettiin seuraavaa:

”Valvontakomitea on sitä mieltä, että OLAFin välivaiheen päivittäisen toiminnan, erityisesti OLAFin tutkimusten käynnistämisen, suorittamisen ja lopettamisen, täydellisen riippumattomuuden varmistamiseksi on erittäin tärkeää, että viraston ylintä päätösvaltaa käyttävää henkilöä ei estettäisi käyttämästä toimivaltaansa. Tämän perusteella valvontakomitea katsoo, että välivaiheen aikana virkaa tekevänä pääjohtajana toimivan henkilön olisi voitava hoitaa virkaansa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisymmärryksellä. Kyseisellä henkilöllä olisi oltava tarvittavat lailliset valtuudet ja riippumaton asema.”

Valvontakomitea katsoo, että on tärkeää, että viraston johdossa on henkilö, jonka nimittämisestä toimielimet ovat yksimielisiä ja jolla on kaikkien toimielinten tuki. Tämä on tärkeää OLAFin päivittäisen työn tukemiseksi.

3.1.2 OLAFin tutkimusten keston valvonta

OLAFin pääjohtaja antaa kuukausittain valvontakomitealle kertomuksen, jossa on tiivistelmä kaikista yli yhdeksän kuukautta vireillä olleista tutkimuksista, jäljempänä ’yhdeksän kuukauden kertomukset’. Yhdeksän kuukauden kertomuksissa ilmoitetaan syyt, joiden vuoksi tutkimuksia ei ole voitu saattaa päätökseen, sekä arvio ajasta, joka tarvitaan kunkin tutkimuksen päätökseen saattamiseen. Valvontakomitea ja sen sihteeristö analysoivat näitä kertomuksia jatkuvasti.

Valvontakomitea korostaa jälleen (5) näiden kertomusten tärkeyttä. Ne eivät ole pelkästään oikeudellinen velvoite, vaan niistä pitäisi olla hyötyä myös parannettaessa tutkimusten tehokkuutta.

Kertomuskauden aikana valvontakomitea on kiinnittänyt erityistä huomiota yhdeksän kuukauden kertomuksissa esitettyihin OLAFin ennusteisiin siitä, kuinka kauan tutkimusten saattaminen päätökseen kestää. Valvontakomitea tarkasteli tätä aikaa 164:ssä yhdeksän kuukauden kertomuksessa, jotka se sai kesäkuun 2009 ja heinäkuun 2010 välisenä aikana. Näistä 164 kertomuksesta 14 kertomuksessa ei esitetty ollenkaan arviota tutkimuksen kestosta. Lopuista 150 kertomuksesta 71 tapauksessa tutkimuksen saattaminen päätökseen kesti 4–12 kuukautta odotettua kauemmin. Valvontakomitea panee merkille parannuksen suhteessa edelliseen kertomuskauteen, jonka aikana noin 23 prosentissa tarkastelluista 275:stä yhdeksän kuukauden kertomuksesta ei mainittu ollenkaan tutkimuksen odotettua kestoa. Se katsoo kuitenkin, että yhdeksän kuukauden kertomuksissa on esitettävä tarkemmin syyt siihen, ettei tutkimusta ole saatu päätökseen alun perin ennustetussa ajassa.

3.1.3 Suositukset toimielimille

OLAFin pääjohtajan on ilmoitettava valvontakomitealle tapauksista, joissa jokin toimielin, elin tai virasto ei ole noudattanut OLAFin suosituksia (6).

Tämän kertomuskauden aikana valvontakomitea ei saanut yhtään ilmoitusta siitä, että toimielin, elin tai virasto ei olisi toiminut OLAFin suositusten ja päätelmien mukaisesti.

3.1.4 Tapaukset, joissa tietoja on toimitettava kansallisille oikeusviranomaisille: yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-48/05 antaman tuomion vaikutus

Tämän kertomuskauden aikana valvontakomitea on tutkinut 43 tapausta, jotka OLAF siirsi sille ennen tietojen toimittamista kansallisille oikeusviranomaisille.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asiassa Franchet ja Byk antamassaan tuomiossa (7), että asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaan OLAFin ”on kuultava [valvontakomiteaa] ennen tietojen toimittamista kansallisille oikeusviranomaisille” ja tämä ”on ehdoton velvollisuus, eikä siinä jätetä minkäänlaista harkintavaltaa”.

Valvontakomitea ja OLAF ovat laatineet yhdessä uudet työskentelykäytännöt tuomioistuimen tuomion panemiseksi täytäntöön: OLAF ilmoittaa asiasta valvontakomitealle viisi työpäivää ennen tietojen toimittamista kansallisille oikeusviranomaisille ja oikeudellisen neuvonnan yksikön jäsenet toimittavat valvontakomitealle tiivistelmän siitä, kuinka perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita on noudatettu kansallisille oikeusviranomaisille toimitetuissa tapauksissa. Menettelyllisten takeiden osalta tässä tiivistelmässä ilmoitetaan, onko kyseessä olevalle henkilölle ilmoitettu tutkimuksen aloittamisesta ja onko hän saanut tilaisuuden esittää kantansa OLAFille. Siinä ilmoitetaan myös tutkimuksen tulos (tosiseikkoja koskevat päätelmät, oikeudellinen arviointi, toimivaltainen oikeusviranomainen, vanhentumisaikaa koskevat seikat ja OLAFin suositus).

Sen jälkeen valvontakomitea analysoi alustavasti saatuja tietoja, jotta se pystyisi keskustelemaan OLAFin kanssa esimerkiksi tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden oikeuksien kunnioittamisesta, tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista, niiden kansallisten oikeusviranomaisten toimivallasta, joille tiedot toimitaan, tutkimuksen kestosta ja vanhentumisaikaa koskevasta kysymyksestä. Puuttumatta vireillä oleviin tapauksiin valvontakomitea voi tehdä analyysiensa perusteella yleisiä päätelmiä ja ilmoittaa ne OLAFin pääjohtajalle nykyisen käytännön parantamiseksi. Valvontakomitea teki erityisesti lausunnossaan nro 5/2010 (8) päätelmiä, jotka koskevat perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamista OLAFin tutkimuksissa.

Valvontakomitea pystyy näiden oikeudellisen neuvonnan yksikön jäsenten laatimien tiivistelmien ansiosta ymmärtämään kunkin asian aiheellisuuden ja siihen liittyvät menettelylliset ongelmat. Se katsoo kuitenkin, että saatujen tietojen täydellisyyteen ja virheettömyyteen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. Tiivistelmät eivät aina ole täydellisiä (niissä ei käsitellä vanhentumisaikoihin liittyviä kysymyksiä tai suosituksia, perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden käsittely on vajavaista tai niitä ei käsitellä kunkin henkilön osalta erikseen) tai niissä on virheitä (esim. tutkimuksen nimessä tai päivämäärissä). Lisäksi valvontakomitea pitää valitettavana sitä, että tutkimustyön oikeudellista valvontaa ei ilmeisestikään suoriteta järjestelmällisellä tavalla kaikissa vaiheissa. Tarkasteltujen asioiden perusteella tämä oikeudellisen valvonnan puute tutkimusten aikana on johtanut siihen, ettei menettelyllisiä vaatimuksia ole noudatettu.

Lausunnossaan nro 5/2010 valvontakomitea esitti OLAFille analyysivälineen, jonka avulla voidaan analysoida perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamista kussakin tutkimusvaiheessa. Siihen sisältyy myös ehdotuksia, jotka koskevat niiden todisteiden todistusarvon arviointia, joihin tutkimuksen päätelmät perustuvat, ja kyseisen jäsenvaltion sääntöjen noudattamista.

Valvontakomitea suosittelee oikeudellisen neuvonnan yksikön jäsenten laadittavana parhaillaan olevien perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita koskevien tiivistelmien tarkistamista ja ehdottaa, että ne voisivat perustua tämän välineen mukaiseen malliin.

Valvontakomitea toteaa, että useimpien kansallisille oikeusviranomaisille toimitettavien tutkimusraporttien laatua voitaisiin yleisesti parantaa merkittävästi. Tämä koskee erityisesti niiden rakennetta, selkeyttä, kyseessä oleviin rikoksiin liittyvien perustekijöiden analysointia ja myös kielellistä muotoa. Lisäksi valvontakomitea totesi, että yksi raportti toimitettiin kansallisille oikeusviranomaisille 16 kuukautta ja toinen 24 kuukautta tutkimuksen päättymisen jälkeen. Valvontakomitea mielestä OLAFin olisi harkittava sähköisen varoitusjärjestelmän käyttöönottoa tällaisten tilanteiden välttämiseksi.

3.1.5 Uudet työskentelymenetelmät

Toukokuussa 2010 OLAFin aloitteesta järjestettiin konferenssi, jonka puheenjohtajana toimi valvontakomitean puheenjohtaja ja jossa käsiteltiin operatiivista yhteistyötä OLAFin ja muiden Euroopan komission pääosastojen välillä ja vuonna 2007 järjestetyn konferenssin jälkeen tapahtunutta kehitystä. Näiden konferenssien tarkoituksena oli parantaa OLAFin yhteistyötä komission pääosastojen kanssa operatiivisella tasolla parempien tulosten ja yhteisymmärryksen saavuttamiseksi.

Valvontakomitea katsoo, että OLAFin johtava rooli petosten havaitsemisessa, petosriskien analysoinnissa ja petosten torjunnassa edellyttää komission pääosastojen välistä säännöllistä tietojenvaihtoa. Ponnisteluja on lisätty vuodesta 2007 alkaen, ja joidenkin pääosastojen kanssa kehitettiin yhteisiä petostentorjuntastrategioita vuosina 2008–2009. Tämän seurauksena luotiin suuriin ja monimutkaisiin tapauksiin uusi operatiivinen lähestymistapa, jossa pääosastot otetaan tiiviimmin mukaan tutkimuksiin ja käytetään ennakoivaa, tiedonhankintaan perustuvaa menetelmää.

Suorien menojen alalla, jolla OLAF vastaa yksin tutkimusten suorittamisesta, tätä menetelmää käytettiin yhden pääosaston kanssa, jonka sisäiset tarkastajat osallistuivat tiiviisti paikalla tehtäviin tarkastuksiin ja toimivat OLAFin asiantuntijoina. Kyseinen pääosasto ja OLAF kehittivät myös yhdessä uusia tiedonhankinnassa käytettäviä tietoteknisiä välineitä riskialueiden tunnistamiseksi paremmin.

Valvontakomitea on tyytyväinen tähän uuteen työskentelymenetelmään ja toivoo, että sitä kehitetään edelleen, sillä sen ansiosta OLAF pystyy keskittymään vakavampiin ja monimutkaisempiin tapauksiin, kun taas vähäiset väärinkäytökset käsitellään komission yksiköissä toisella tasolla.

EU:n taloudellinen tilanne on muuttunut valtavasti kahden viime vuoden aikana. Finanssikriisin johdosta Euroopan komissio on joutunut toteuttamaan toimenpiteitä, joilla lisätään tukea ja rahavirtoja tietyillä aloilla. Tämä voi myös johtaa petosten ja taloudellisten väärinkäytösten lisääntymiseen. Valvontakomitea katsoo, että tarvitaan uusia työskentelymenetelmiä menojen valvomiseksi tiukasti ja että komission pääosastojen ja OLAFin välinen vakaa yhteistyö on nyt tärkeää.

3.2 OLAFin de minimis -politiikan täytäntöönpanosta annetun valvontakomitean lausunnon nro 5/2008 noudattamiseksi toteutetut toimenpiteet

Valvontakomitean annettua lausunnon OLAFin de minimis -politiikasta ja tapausten priorisoinnista (9) OLAFin de minimis -säännöt on hiljattain lisätty käsikirjaan ja ne ovat nyt tutkijoiden saatavilla.

Valvontakomitea on tyytyväinen aloitteeseen, jonka tavoitteena on selkiyttää de minimis -politiikan täytäntöönpanoa operatiivisilla suuntaviivoilla. Näitä suuntaviivoja on kuitenkin sovellettava yhdessä niiden ohjeellisten raja-arvojen kanssa, joita sovelletaan sisäisiin ja ulkoisiin tutkimuksiin sekä OLAFin vuotuisessa hallintosuunnitelmassa määritettyjen taloudellisten jatkotoimien aloittamiseen.

Valvontakomitea on tyytyväinen siihen, että on laadittu de minimis -liite eri kriteereistä, jotka ohjauskomitean on otettava huomioon päättäessään ulkoisen tutkimuksen aloittamisesta ja jotka parantavat päätöksentekoprosessin avoimuutta.

Valvontakomitea toivoo, että OLAF laatisi de minimis -politiikan käyttöönottoa seuraavana vuonna täydellisen analyysin kyseisen politiikan täytäntöönpanosta sekä suhteista tutkinta- ja kurinpitotoimistoon (IDOC).

3.3 Säännöllinen valvonta valvontakomitean aloitteesta

3.3.1 Tutkimusten suunnittelu ja strateginen johto

Valvontakomitea antoi 12. lokakuuta 2010 lausunnon nro 4/2010 tutkimussuunnitelmista (10).

Yli yhdeksän kuukautta vireillä olleita tutkimuksia koskevassa säännöllisessä analyysissaan valvontakomitea pani merkille, että ”tutkimuksista puuttuu metodologisuus ja kurinalaisuus ja myös tutkimusten sisäistä hallinnointia ja valvontaa on parannettava” (11).

Analysoituaan perusteellisesti joitakin A- ja B-linjan käsittelemiä asioita valvontakomitea totesi ikäväkseen, että operatiiviset linjat eivät noudata samaa lähestymistapaa tutkimusten suunnittelussa ja hallinnoinnissa. Lausunnossa suositellaan, että kunkin tutkimuksen alussa laaditaan yksityiskohtainen tutkimussuunnitelma, jossa vahvistetaan tutkimuksen tavoitteet, sen päätökseensaattamisessa todennäköisesti tarvittavat resurssit ja kustannusarvio. Suunnitelman olisi oltava niin dynaaminen ja perinpohjainen, että lopullisen päätöksen tekopäivä olisi mahdollista ennustaa. Tutkimussuunnitelmat olisi laadittava ohjauskomiteaa varten ja niitä olisi päivitettävä säännöllisesti. Niiden olisi katettava kaikki tutkintavaiheet ja kullekin vaiheelle olisi laadittava alustava aikataulu. Suunnitelmat olisi laadittava kirjallisina ja ne olisi liitettävä järjestelmällisesti kaikkiin asiakirja-aineistoihin, mikä helpottaa asian uudelleen tarkastelua ja asiaan tutustumista silloin, kun tutkijoita on pyydetty lykkäämään tutkimuksia tai ilmenee muunlaisia viiveitä. Johdon olisi tarkasteltava tutkimussuunnitelmia säännöllisesti yksikkötasolla asioiden etenemisen seuraamiseksi ja tarvittaessa myös ohjaamiseksi.

Valvontakomitea pani tyytyväisenä merkille, että OLAF pani joitakin sen parannusehdotuksia täytäntöön juuri ennen lausunnon antamista.

Tapauskohtaisten tutkimusten suunnittelun lisäksi valvontakomitea ehdottaa, että OLAFin johto laatii ja panee täytäntöön menettelyjä, joilla asetetaan vireillä olevat asiat paremmin tärkeysjärjestykseen ja joita voidaan mukauttaa käytettävissä olevien resurssien mukaisesti.

Valvontakomitea odottaa OLAFilta selvää vastausta tähän tärkeään kysymykseen ja olisi tyytyväinen, jos päivitettyyn käsikirjaan sisällytettäisiin asiaa koskevia määräyksiä.

3.3.2 Perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattaminen OLAFin tutkimuksissa

Se, että OLAF noudattaa tutkimuksia suorittaessaan perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita, liittyy suoraan sen toiminnan riippumattomuuteen ja tehokkuuteen. Unionin tuomioistuimen käsittelemät asiat osoittavat, että OLAFin tutkinnassa on eräissä tapauksissa ollut epäonnistumisia ja heikkouksia (12). Sen vuoksi valvontakomitea päätti arvioida tapaa, jolla OLAF varmistaa näiden oikeuksien ja takeiden noudattamisen.

Valvontakomitea antoi lausunnon nro 5/2010 perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamisesta Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimuksissa (13). Lausunto perustui analyysiin 28 tapauksesta, jotka toimitettiin kansallisille oikeusviranomaisille joulukuun 2009 (14) ja lokakuun 2010 välisenä aikana. Valvontakomitea analysoi OLAFin tutkimuksiin sovellettavaa nykyistä oikeudellista kehystä (lainsäädäntö ja oikeuskäytäntö) sekä perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamista.

Valvontakomitea pani merkille, että sisäisten tarkastusten kohteena olevia henkilöitä suojelevia sääntöjä sisältyy useisiin eri säädöksiin. Tilanne on toinen ulkoisten tutkimusten alalla, jolla ei ole erityisiä sääntöjä ja jolla paikalla suoritettaviin tarkastuksiin sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä taattu suojelu voi vaihdella jäsenvaltiosta toiseen.

Valvontakomitea katsoi, että OLAF noudattaa yleensä henkilöiden perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita. Kun valvontakomitea havaitsi erityisiä ongelmia, se antoi OLAFille suosituksia nykyisen käytännön parantamiseksi. Erityisesti valvontakomitea suositteli, että OLAF muuttaa käsikirjaa ja varmistaa, että sen määräyksiä sovelletaan.

Valvontakomitea pani myös merkille, että erityisesti ulkoisia tutkimuksia koskevien selvien menettelysääntöjen puuttuminen johtaa käytäntöjen vaihteluun OLAFin sisällä. Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistus tarjoaa tilaisuuden selkiyttää oikeudellista kehystä, erityisesti ulkoisten tutkimusten osalta. OLAFin tutkintavaltuuksia on vahvistettava erityisesti kuulustelujen suorittamisen osalta. Valvontakomitea totesi, että tämä selkiyttäminen ei saisi johtaa ylisääntelyyn. Lainsäätäjän on otettava huomioon OLAFin tutkimusten erityinen luonne. Kyse on hallinnollisista tutkimuksista, jotka ovat vain ensimmäinen vaihe laajempaa menettelyä, ja tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden puolustautumisoikeuksien noudattaminen taataan jatkomenettelyissä. Jos OLAFille asetetaan menettelyllisiä velvoitteita ottamatta huomioon tätä erityistä luonnetta sekä sisäisten ja ulkoisten tutkimusten moninaisuutta, rajoittuisi petosten torjunnan tehokkuus eikä noudattaminen kuitenkaan välttämättä parantaisi perusoikeuksien kunnioittamista.

Valvontakomitea luetteli yleiset periaatteet, jotka koskevat tutkimusten suorittamista sekä perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita, joita OLAFin on noudatettava. Valvontakomitea suositteli tutkimusten puolueettomuuden ja luottamuksellisuuden ja niiden keston valvontaa koskevan järjestelmän vahvistamista. Lisäksi valvontakomitea ehdotti toimenpiteitä, jotka OLAFin olisi toteutettava vahvistaakseen perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamista tutkimuksen kaikissa vaiheissa. Lopuksi valvontakomitea toimitti OLAFille analyysivälineen, jota tutkijat voisivat käyttää tutkimusten aikana arvioidakseen perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamista ja johtoryhmä valvoessaan tutkimusten laillisuutta.

Valvontakomitea pitää valitettavana sitä, että OLAF ei ole ottanut riittävässä määrin huomioon sen aikaisempia suosituksia (ks. erityisesti vuosia 2008–2009 koskevassa toimintakertomuksessa esitetty suositus XI), jotka koskivat oikeudellisen neuvonnan yksikön jäsenten osallistumista tutkimusprosessiin paremmin ja aikaisemmassa vaiheessa. Valvontakomitea toteaa jälleen, että kyseisen yksikön jäsenten pitäisi pystyä tarvittaessa antamaan oikeudellista neuvontaa kaikissa tutkimusvaiheissa kaikissa tapauksissa, erityisesti perusoikeuksien ja tutkimuksen osapuolten menettelyllisiä takeita koskevissa kysymyksissä. OLAFin uudessa toimintamenetelmien käsikirjassa olisi vahvistettava selkeästi suositusten mukaiset määräykset kuten aikaisemminkin.

Vuosia 2008–2009 koskevassa kertomuksessa esittämässään suosituksessa X valvontakomitea ilmaisi toiveen, että sille ilmoitetaan kaikista perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita koskevista valituksista, jotka OLAF on saanut tutkimuksen osapuolilta tai jotka se on tutkinut. Tämä toive ei koske pelkästään oikeusviranomaisille toimitettuja vaan kaikkia asioita. Valvontakomitea sai OLAFilta kaksi ilmoitusta tämän kertomuksen kattamalla ajanjaksolla. Lisäksi se sai yhden suoran ilmoituksen erään asian osapuolilta.

3.4 OLAFin tutkimuksiin liittyvät menettelysäännöt – Toimintamenetelmät

Valvontakomitea on seurannut mielenkiinnolla OLAFin käsikirjan kehitystyötä ja toimittanut OLAFille suuren määrän kirjallisia huomautuksia sen laadintavaiheessa.

Valvontakomitea arvostaa uuden käsikirjan muodon ja sisällön parannuksia, mutta toimintamenetelmien osalta viimeisin versio ei kuitenkaan täytä valvontakomitean odotuksia, koska siinä ei esitetä tiukkoja ja yksinkertaisesti sovellettavia sääntöjä, jotka ohjaisivat tutkijoita kaikissa tutkinnan vaiheissa.

Valvontakomitea on toistuvasti todennut, miten tärkeää on, että menettelyissä ilmoitetaan kunkin tutkimustyypin osalta selvästi eri toimet tutkimuksen aloittamisesta sen päätökseen saattamiseen asti. Valvontakomitea on myös esittänyt alustavien tietojen arvioinnista huolenaiheita, jotka johtuvat siitä, ettei tutkimuksen aloittamisesta tehtyä päätöstä edeltävälle vaiheelle ole vahvistettu selviä määräaikoja. Tämän vaiheen tarkoituksena on määrittää riittävän vahvojen epäilyjen olemassaolo, ja on kiinnitettävä huomiota siihen, ettei tässä vaiheessa suoriteta operatiivisia toimia. Tämän perusteella valvontakomitea pyysi lisäselvennyksiä niin sanotusta valmistelevasta tiedonhankintatehtävästä, joka ei saisi olla päällekkäinen varsinaisen tutkimuksen kanssa eikä ennakoida sitä. Valvontakomitea pahoittelee sitä, ettei näitä OLAFille esitettyjä huomautuksia otettu huomioon lopullisessa OLAFin käsikirjassa.

Lisäksi valvontakomitean mielestä käsikirjan pitäisi olla dynaaminen asiakirja, jota voidaan päivittää koska tahansa. Sen pitäisi olla opas, jota tutkijat voivat käyttää apuna tutkimusten aikana. Valvontakomitea katsoo erityisesti, että sen tutkimusten suunnittelua, perusoikeuksien suojelua ja menettelyllisten takeiden noudattamista koskevat suositukset olisi otettava huomioon käsikirjassa.

Käsikirjasta olisi järjestettävä säännöllisesti perusteellista koulutusta.

Oikeudellisen kehyksen parantamisen lisäksi valvontakomitean mielestä OLAFin olisi laadittava yksinkertaiset säännöt, joissa keskitytään pääasiassa eri tutkimusvaiheisiin mutta otetaan myös huomioon yksilöiden oikeudet, tietosuojavaatimukset ja paikan päällä tehtäviä tarkastuksia koskevat vaatimukset. Käsikirjaa olisi sitten mukautettava näiden sääntöjen perusteella, jotta tutkijoiden käytettävissä olisi selvät ohjeet.

Käsikirjaan olisi myös sisällyttävä esimerkkejä hyvistä käytännöistä, joita on kehitetty erilaisissa tutkimuksissa, sekä OLAFin johdon vahvistamia malleja, joita uudet tutkijat voisivat käyttää.

3.5 OLAFin tutkintatoimiin liittyvä hallinto-organisaatio, talousarvio ja henkilöstöpolitiikka

3.5.1 Hallinto-organisaatio ja henkilöstöpolitiikka

Pätevä henkilöstö on tutkintapolitiikan menestyksen kannalta keskeinen tekijä. Valvontakomitea katsoo, että sen velvollisuutena OLAFin tutkintatehtävän valvojana on varmistaa, että OLAFin henkilöstöpolitiikka mahdollistaa OLAFin tehtävien tehokkaan suorittamisen (15).

Valvontakomitea katsoo, että kattavan henkilöstöstrategian määrittelemisen olisi oltava yksi uuden pääjohtajan ensimmäisistä prioriteeteista.

Sisäisten prioriteettien määrittäminen

Laatiakseen tarpeisiinsa mukautetun henkilöstöstrategian OLAFin olisi tehtävä perusteellinen analyysi omista sisäisistä prioriteeteistaan. Tältä osin valvontakomitea korostaa jälleen kerran sitä, että OLAFin on keskityttävä ydintoimintaansa ja vahvistettava tutkintakapasiteettiaan. Valvontakomitea suosittelee, että uusi pääjohtaja ottaa asianmukaisella tavalla huomioon resurssien jakautumisen OLAFin sisällä poistaakseen henkilöstöepätasapainon operatiivisten linjojen A ja B sekä linjan D, jonka pitäisi pääasiassa tukea toiminnallaan OLAFin tutkintatoimia, välillä.

Lisäksi valvontakomitea katsoo, että OLAFin tutkintatoimien alalla olisi asetettava prioriteetit siten, että otetaan huomioon mahdollinen synergia komission muiden osien tai jäsenvaltioiden kanssa. Valvontakomitea on tyytyväinen OLAFin uuteen politiikkaan, jonka mukaan se keskittyy suuriin tai monimutkaisiin petostapauksiin. Näitä tutkitaan tiiviissä yhteistyössä kyseessä olevan pääosaston kanssa käyttämällä tiedonhankinnan tietoteknisiä välineitä.

Kattavan henkilöstöpolitiikan laatiminen

Edellä esitetyn OLAFin ydintoimintoja koskevan analyysin ja määrittelyn perusteella resursseja olisi mukautettava ja keskitettävä, jotta voitaisiin keskittyä prioriteetteihin. Määrittäessään henkilöstöpolitiikkaansa OLAFin olisi erityisesti otettava huomioon seuraavat seikat:

i) mikä on niiden työntekijöiden pätevyys, joiden päätehtävät kuuluvat OLAFin vastuualueeseen. OLAFin palveluksessa tällä hetkellä olevien henkilöiden ammatillinen pätevyys vaihtelee suuresti (palveluksessa on muun muassa oikeusalan ammattilaisia, tutkijoita, tullivirkamiehiä, rikosteknisiä asiantuntijoita ja atk-alan asiantuntijoita). Tämä tietämys muodostaa erittäin arvokkaan asiantuntemuksen lähteen, jonka synergiaa olisi käytettävä paremmin hyväksi;

ii) on tärkeää kehittää liikkuvuuspolitiikka, jonka ansiosta OLAFin henkilöstö voi kehittää uraansa kaikissa toimielimissä ja OLAF pystyy hyötymään toimielinten sisällä ja ulkopuolella käytettävissä olevasta monipuolisesta kokemuksesta. Tältä osin valvontakomitea antaisi tukensa aloitteelle, jolla edistetään ja lisätään OLAFin henkilöstön liikkuvuutta;

iii) kattava koulutuspolitiikka on tärkeä, kun otetaan erityisesti huomioon OLAFin tutkintatehtävien ominaispiirteet. Tämä politiikka olisi mukautettava henkilöstön vaihtuvuuteen, jotta vältettäisiin pätevyyden menettäminen erityisesti tutkintatehtävissä;

iv) on tarpeen laatia selvä politiikka sellaisten väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamisessa, joilla on paljon erityiskokemusta tutkimustehtävistä jäsenvaltioissa.

Valvontakomitea myös suosittelee, että OLAF käyttäisi mahdollisimman hyvin viimeaikaisten työhönottokilpailujen avaamia palvelukseenottomahdollisuuksia. Valvontakomitea on tyytyväinen siitä, että ehdokasluettelon voimassaoloaikaa on juuri pidennetty, mutta pitää valitettavana sitä, että palvelukseenottomenettelyt ovat niin pitkiä.

Lisäksi valvontakomitea toteaa, että on tarpeen selventää OLAFin väliaikaista henkilöstöä koskevaa politiikkaa. Kaikilla henkilöstön jäsenillä olisi oltava selvä kuva omasta asemastaan ja mahdollisuuksistaan urakehitykseen. Valvontakomitea pitää valitettavana sitä, että tämä kysymys on niin epäselvä. Siitä on viime vuosina aiheutunut joissakin tapauksissa vakavia henkilökohtaisia vaikeuksia OLAFin henkilöstön jäsenille.

Valvontakomitean puheenjohtaja vieraili vuoden 2010 alkupuoliskolla OLAFin eri yksiköissä ja linjoissa. Näiden vierailujen aikana ilmeni muun muassa, että OLAFin tutkijoilla on paljon hallinnollisia velvollisuuksia. Tämä seikka edellyttää lisäselvityksiä, jotta tutkijat pystyisivät käyttämään mahdollisimman suuren osan ajastaan tutkintatehtäviinsä.

3.5.2 Talousarvio

Valvontakomitea panee merkille, että virkamatkojen ja matkakustannusten hallinnointi on parantunut jonkin verran. Se suosittelee, että tätä linjaa jatketaan ja että virkamatkojen tarpeellisuutta tutkimuksen suorittamiseksi arvioidaan järjestelmällisesti. Myös tietotekniikan tarjoamat vaihtoehdot kuten videokokoukset olisi otettava asianmukaisesti huomioon, jotta vältyttäisiin hankalilta ja kalliilta virkamatkoilta.

4 SUHTEET OLAFIIN, EU:N TOIMIELIMIIN SEKÄ OLAFIN KUMPPANEIHIN JA SIDOSRYHMIIN

4.1 Suhteet OLAFiin

Valvontakomitea on jatkanut rakentavan suhteen kehittämistä OLAFin johtoon ja henkilöstöön tällä kertomuskaudella. Lukuisissa virallisissa ja epävirallisissa kokouksissa on vaihdettu näkökantoja ja tietoja.

Valvontakomitean puheenjohtaja tapasi helmikuussa, maaliskuussa, huhtikuussa, toukokuussa ja kesäkuussa 2010 OLAFin tutkimuksia ja operatiivista toimintaa käsittelevien yksiköiden sekä operatiivista ja politiikan tukea käsittelevien yksiköiden henkilöstöä. Näiden tapaamisten tarkoituksena oli säilyttää läheinen yhteys OLAFin operatiivisiin toimintoihin ja kuunnella kommentteja ja ehdotuksia siitä, kuinka tutkintatehtävää voitaisiin parantaa.

Puheenjohtaja tapasi vierailunsa aikana useimmat 13 yksikön jäsenistä ja kaikki yksikönpäälliköt. Tapaamisissa keskusteltiin mm. seuraavista aiheista:

i) oikeusperustan rajoitukset, jotka koskevat OLAFin työtä joillakin aloilla, ja asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistaminen;

ii) tutkijoiden raskas hallinnollinen taakka ja byrokratia;

iii) ennakoivan tutkintapolitiikan tarve;

iv) OLAFin ja toimielinten, jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä yhteistyösuhteita haittaavat esteet.

OLAFin uuden pääjohtajan kanssa on tarkoitus keskustella vierailua koskevasta muistiosta.

OLAFin henkilöstön jäsenet, monissa tapauksissa myös pääjohtaja ja myöhemmin virkaa tekevä pääjohtaja, ovat osallistuneet valvontakomitean kokouksiin tällä kertomuskaudella.

Syyskuussa ja marraskuussa 2010 OLAF esitteli valvontakomitealle pääpiirteissään vaikeudet, joita se oli kohdannut pyrkiessään saamaan omasta mielestään kohtuulliset pääsymahdollisuudet joihinkin komission tietokantojen osiin. Tämä asia on ollut käsiteltävänä vuodesta 2007. OLAF katsoo, että vaikeus päästä komission tietokantoihin voisi viime kädessä heikentää sen valmiuksia suorittaa tutkimuksia tehokkaasti ja riippumattomasti, ja marraskuussa 2010 se pyysi valvontakomiteaa antamaan asiasta muodollisen lausunnon. Valvontakomiteassa nimitettiin esittelijä käsittelemään asiaa.

Kaikki valvontakomitean viisi jäsentä osallistuivat 12. lokakuuta 2009 järjestettyyn OLAFin 10. vuotuiseen konferenssiin, jossa valvontakomitean puheenjohtaja ja yksi jäsen pitivät puheet.

Valvontakomitea osallistui 11. helmikuuta 2010 Pariisin kassaatiotuomioistuimessa unionin taloudellisten ja olennaisten etujen suojelua koskevaan konferenssiin, jossa käsiteltiin mahdollisuuksia luoda Euroopan syyttäjäviranomainen. Se osallistui myös 10. OAFCN-seminaariin Budapestissä 13.–15. lokakuuta 2010 ja petostentorjunnasta vastaavien syyttäjäviranomaisten konferenssiin Pariisissa 18. ja 19. marraskuuta.

4.2 Suhteet EU:n toimielimiin

4.2.1 Suhteet Euroopan komissioon, Euroopan parlamenttiin ja Euroopan unionin neuvostoon

Valvontakomitea on toimielinten välinen elin, joka on erityisesti sitoutunut ylläpitämään läheistä työsuhdetta komission, parlamentin ja neuvoston kanssa.

Uuden parlamentin valitseminen keväällä 2009 ja uuden komission nimittäminen helmikuussa 2010 antoi valvontakomitealle mahdollisuuden alkaa luoda uusia ja tiiviimpiä suhteita näihin vasta nimitettyihin toimielimiin.

Valvontakomitea panee tyytyväisenä merkille komissaari Šemetan, joka vastaa uudessa komissiossa OLAFia koskevista asioista, sitoumuksen kehittää antoisaa suhdetta valvontakomiteaan. Hän osallistui valvontakomitean kokouksiin maaliskuussa ja heinäkuussa 2010, ja hänen kabinettinsa jäsen osallistui valvontakomitean kokouksiin syys-, loka- ja marraskuussa. Nämä kokoukset olivat molempien osapuolten kannalta hyödyllisiä OLAFin uudistamista koskevien hankkeiden osalta. Valvontakomitea arvostaa suuresti komissaari Šemetan ja hänen kabinettinsa OLAFille ja sen työlle antamaa tukea.

Raportointijakson aikana valvontakomitea tapasi myös komission varapääsihteerin Alexander Italianerin 21. lokakuuta 2009 ja Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan (COCOBU) puheenjohtajan Luigi de Magistrisin 17. marraskuuta 2009. Valvontakomitea esitteli vuosien 2008–2009 toimintakertomuksen neuvoston Ruotsin puheenjohtajakauden aikaiselle petostentorjuntatyöryhmälle 25. marraskuuta 2009 ja Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle 3. joulukuuta. Valvontakomitea myös lähetti kirjallisen vastauksen Euroopan parlamentin tässä yhteydessä esittämiin kysymyksiin. Valvontakomitea on kiitollinen saamastaan myönteisestä palautteesta ja tuesta. Komission pääsihteeri Catherine Day vieraili valvontakomiteassa 15. joulukuuta 2010. Vierailun aikana keskusteltiin muun muassa OLAFin pääsystä komission tietokantoihin ja henkilöstöresursseista.

4.2.2 Suhteet Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen

Valvontakomitean esittelijä vieraili tilintarkastustuomioistuimessa Luxemburgissa 21. syyskuuta 2009. Vierailun aikana keskusteltiin molempia puolia kiinnostavista asioista ja valvontakomitean osallistumisesta suunniteltuihin OLAFia koskeviin tarkastuksiin.

Helmikuussa 2010 tilintarkastustuomioistuimen edustajat osallistuivat valvontakomitean kokoukseen, jossa ne esittelivät OLAFin erityiskertomuksen 1/2005 jatkotoimia tilintarkastustuomiossa. Saman vuoden kesäkuussa tilintarkastajat vierailivat valvontakomitean sihteeristössä ja pyysivät jäljennöksiä valvontakomitean kokouspöytäkirjoista ja valvontakomitean tuoreimmista lausunnoista. Tilintarkastajille annettiin niiden pyynnöstä lisää asiakirjoja lokakuussa 2010.

4.2.3 Panos OLAFin uudistamista koskevaan pohdintatyöhön

Komissaari Šemeta päätti nimityksensä jälkeen käynnistää uudelleen asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistuksen, joka tuolloin oli edelleen neuvoston ja parlamentin käsiteltävänä. Toimielinten välisten neuvottelujen käynnistämiseksi uudelleen komissio antoi 7. heinäkuuta 2010 keskusteluasiakirjan (16), jonka pohjalta uudistusprosessissa voitaisiin saavuttaa uutta edistystä.

Komissaari Šemeta osallistui 14. heinäkuuta 2010 valvontakomitean kokoukseen, jossa hän esitteli keskusteluasiakirjan. Valvontakomitea piti myönteisenä sitä, että komissaari pyysi valvontakomiteaa osallistumaan käytävään keskusteluun ja esittämään näkemyksensä komission asiakirjasta. Valvontakomitea antoikin 23. syyskuuta 2010 lausunnon nro 3/2010 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) uudistusta koskevasta keskusteluasiakirjasta (17).

Lausunnossa valvontakomitea ilmaisi tyytyväisyytensä komission päättäväisyyteen päästä eteenpäin OLAFin uudistuksessa EU:n taloudellisten etujen suojelun parantamiseksi erityisesti vallitsevan talous- ja finanssikriisin yhteydessä. Se pani merkille, että komissio päätti lykätä petostentorjuntalainsäädännön yhdistämisen yhdeksi säädökseksi myöhemmäksi odottaakseen erityisesti Euroopan syyttäjäviraston perustamisesta käydyn keskustelun saattamista päätökseen.

Valvontakomitea oli samaa mieltä siitä, että OLAFin hallintotapaa on tarpeen uudistaa viraston tehokkuuden parantamiseksi, mutta piti valitettavana sitä, ettei keskusteluasiakirjassa korostettu enemmän OLAFin tutkintavalmiuksia, vaikka Lissabonin sopimus tarjoaa uusia mahdollisuuksia. Lisäksi valvontakomitea korosti tarvetta lisätä OLAFin johdon vastuuta tutkimusten suorittamisen ja valvonnan alalla, pääasiassa tutkimusten keston lyhentämiseksi ja OLAFin tehokkuuden parantamiseksi.

Toimielinten välisen vuoropuhelun kehittämistä koskevan ehdotuksen osalta valvontakomitea myönsi, että tällainen vuoropuhelu voisi parantaa toimielinten tukea OLAFin petostentorjunnalle, mutta korosti, että vuoropuhelu ei missään olosuhteissa saisi johtaa poliittiseen väliintuloon tutkimuksissa. OLAFin riippumattomuuden puolustajana valvontakomitea ehdotti, että se ottaa johdolleen tämän vuoropuhelun hallinnoinnin.

Valvontakomitea totesi olevansa hyvin huolissaan ehdotuksesta luoda neuvoa-antavan tarkastajan virka, sillä se voisi johtaa OLAFin hallinnollisen taakan lisääntymiseen ja päällekkäisyyteen valvontakomitean keskeisten tehtävien kanssa tai jopa niiden horjuttamiseen. Valvontakomitea kuitenkin kannatti sisäisen valituksia vastaanottavan virkamiehen toimen perustamista. Kyseinen virkamies käsittelisi ensimmäisenä tutkimusten kohteena olevien henkilöiden tekemiä valituksia siitä, kuinka heitä koskeva tutkimus on hoidettu.

Valvontakomitea oli tyytyväinen siihen, että kaikki EU:n toimielimet olivat halukkaita vahvistamaan sen roolia, mutta vastusti voimakkaasti keskusteluasiakirjassa esitettyä ehdotusta, jonka mukaan valvontakomitea saisi ainoastaan tilastotietoja tehtäviensä hoitamista varten. Valvontakomitea yhtyy täysin siihen näkökantaan, ettei sen pitäisi puuttua OLAFin operatiiviseen työhön, mutta katsoo, että rajoittamaton pääsy tapausta koskevaan asiakirja-aineistoon on edellytys OLAFin riippumattomuuden turvaamiselle, kun sen tutkintamenettelyjen tehokkuutta valvotaan.

Valvontakomitea osallistui kahteen neuvoston kokoukseen esitelläkseen lausuntonsa. Valvontakomitea tukee voimakkaasti komission aikomusta edetä tässä uudistuksessa OLAFin tutkintatehtävän tehokkuuden ja riippumattomuuden parantamiseksi ja antaa mielellään panoksensa myös keskustelujen myöhemmässä vaiheessa.

4.3 OLAFin pääjohtajan valintamenettely

Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 12 artiklan 2 kohdassa säädetään, että valvontakomitean myönteisen lausunnon saatuaan komissio laatii luettelon ehdokkaista, jotka täyttävät vaaditut kelpoisuusvaatimukset.

Tämän vaatimuksen täyttämiseksi valvontakomitea osallistui tiiviisti valintamenettelyn ensimmäisiin vaiheisiin. Se analysoi ehdokkaiden ansioluettelot, ja yksi komitean jäsen osallistui tarkkailijana esivalintapaneeliin, joka kokoontui heinäkuun 2010 alussa, sekä nimityksiä käsittelevään neuvoa-antavaan komiteaan, joka kokoontui 10. syyskuuta 2010. Valvontakomitea antoi 23. syyskuuta 2010 pidetyssä kokouksessaan lausunnon nro 2/2010 (18) Euroopan komission nimeämistä kuudesta ehdokkaasta. Lausunto annettiin tiedoksi komissiolle ja muille toimielimille.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

I. Valvontakomitea on tarkastellut tutkimuksen päätökseen saattamiseen kulunutta aikaa 164 tapauksessa ja toteaa pettyneenä, että sen aikaisemmista suosituksista huolimatta OLAF ei vieläkään käytä järjestelmällisiä ja tehokkaita työskentelymenetelmiä ja sisäisiä tarkastuksia kohtuuttomien viivästysten välttämiseksi tutkimuksissa. Vaikka sellaisten tapausten määrä, joissa ei mainita odotettua tutkimuksen päätökseensaattamispäivää, on pienentynyt edellisestä kaudesta, OLAF ei ole vieläkään antanut tarkkaa selvitystä viivästysten syistä.

II. Valvontakomitea toistaa, että tarvitaan seuraavia toimenpiteitä: i) yli yhdeksän kuukautta kestäneitä tutkimuksia koskevien kertomusten tarkempi seuranta; ii) sellaisen järjestelmän käyttöönotto, jolla valvontakomitealle ilmoitetaan säännöllisesti yli yhdeksän kuukautta kestäneissä tutkimuksissa, että odotettu kesto on ylitetty; iii) sellaisen varoitusjärjestelmän luominen tapausten hallinnointijärjestelmään, jonka avulla voidaan tarkastella syitä yli kolmen kuukauden pituisiin toimettomuusjaksoihin. Tutkimusten keston tiukka valvonta on myös välttämätöntä, jotta voidaan poistaa tutkimusten puolueettomuutta koskevat epäilyt. Tämä on valvontakomitealle olennainen asia.

III. Valvontakomitea on tutkinut 40 tapausta, joita OLAFin kaksi tutkinnan ja jatkotoimien linjaa ovat käsitelleet. Se on toistuvasti huomannut tutkimusten suunnittelun olevan riittämätöntä, mikä vaikuttaa kielteisesti OLAFin työn tehokkuuteen ja sen tutkimusten kestoon. OLAFin toimintamenetelmien käsikirjassa annetaan ohjeita alustavan työsuunnitelman laatimisesta arviointivaiheessa mutta ei määrätä laatimaan täydellistä tutkimussuunnitelmaa tutkimuksen alkaessa.

IV. Valvontakomitea on suositellut, että OLAF ottaa käyttöön politiikan, jonka mukaan kaikki tutkimusvaiheet suunnitellaan ja suunnitelmien noudattaminen varmistetaan säännöllisillä tarkastuksilla, realistisilla aikatauluilla ja säännöllisillä päivityksillä. Valvontakomitean tällä alalla tekemän työn ansiosta OLAF on tullut tietoisemmaksi tarpeesta ottaa käyttöön yhteinen lähestymistapa tapausten strategiseen suunnitteluun ja se on ryhtynyt laatimaan yksityiskohtaisia työsuunnitelmia, kun tapauksen käsittely on aloitettu. Valvontakomitea arvioi parhaillaan OLAFin toteuttamien toimenpiteiden tehokkuutta.

V. Valvontakomitea katsoo, että OLAFin olisi sovellettava tapauksiin selkeää priorisointipolitiikkaa. Tältä osin valvontakomitea on tyytyväinen siihen, että OLAF on halukas siirtämään muille toimivaltaisille elimille (tutkinta- ja kurinpitotoimisto IDOC) vähäiset tapaukset, joiden ratkaisemiseksi riittävät kurinpitotoimet. Valvontakomitea suosittelee kuitenkin jatkamaan työtä tällaisia siirtoja koskevien kriteerien vahvistamiseksi objektiivisesti. Käsikirjaa olisi muutettava siten, että OLAFin de minimis -politiikka tulee selkeästi esille.

VI. Valvontakomitea tukee OLAFin aloitteita, jotka koskevat petostentorjuntaan liittyvien riskien havaitsemista ja analysointia vaihtamalla säännöllisesti tietoja muiden Euroopan komission pääosastojen kanssa. Tämä työskentelytapa mahdollistaa ennakoivan tutkimuspolitiikan täytäntöönpanon ja keskittymisen kaikkein vakavimpiin ja monimutkaisimpiin tapauksiin. Valvontakomitea kehottaa kehittämään tällaiset mekanismit mahdollisimman nopeasti, kun otetaan huomioon Euroopan unionissa tällä hetkellä vallitseva taloudellinen tilanne.

VII. Valvontakomitea katsoo, että OLAFin toimintamenetelmien käsikirjaan on tehtävä joitakin muutoksia nykyisten käytäntöjen sekä vakiintuneesta oikeuskäytännöstä tai voimassa olevasta lainsäädännöstä aiheutuvien erityisvaatimusten huomioimiseksi. Näitä ovat erityisesti seuraavat: i) jokaisen tutkimusvaiheen parempi määrittely, jotta taataan perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden täysimääräinen noudattaminen ja annetaan tutkijoille hyödyllistä opastusta; ii) alustavan arviointivaiheen ja sen keston tarkka määrittely. Käsikirjasta olisi järjestettävä säännöllisesti perusteellista koulutusta.

VIII. Valvontakomitea katsoo, että perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattaminen on välttämätöntä OLAFin riippumattomuuden kannalta. Valvontakomitea on tarkastellut 43:a tutkimusta, ennen kuin OLAF on lähettänyt niitä koskevia tietoja kansallisille oikeusviranomaisille, ja analysoinut perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamista jokaisessa tapauksessa. Valvontakomitea katsoo, että yleensä ottaen OLAF noudattaa näitä oikeuksia ja takeita. Se on kuitenkin laatinut erityisiä suosituksia, jotka koskevat nykyisten mekanismien parantamista, erityisesti puolueettomuutta, luottamuksellisuutta ja tutkimusten kohtuullista kestoa koskevien periaatteiden osalta.

IX. Valvontakomitea katsoo, että OLAFin sisäisten ja ulkoisten tutkimusten välinen ero on otettava huomioon, kun tarkastellaan perusoikeuksia ja menettelyllisiä takeita koskevaa kysymystä. Näiden oikeuksien kunnioittamisen on oltava suhteessa tutkimuksen luonteeseen, tavoitteisiin ja tehokkuuteen. Sen lisäksi, että valvontakomitea on analysoinut OLAFin tutkimuksiin sovellettavia menettelyllisiä takeita voimassa olevan lainsäädännön ja oikeuskäytännön perusteella, se on laatinut välineen, joka on tarkoitettu hyödylliseksi oppaaksi tutkijoille jokaisessa tutkimusvaiheessa.

X. Valvontakomitea on vahvasti sitä mieltä, että perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattaminen varmistaminen edellyttää tutkimusten laillisuutta koskevia tarkastuksia, joihin oikeudellisen neuvonnan yksikkö osallistuu aiempaa aktiivisemmin. Valvontakomitea on toimikautensa aikana aina suositellut tämän yksikön vahvistamista ja sen osallistumista tutkimusprosessiin paljon varhaisemmassa vaiheessa. Valvontakomitea pitää valitettavana sitä, että tutkimustyön oikeudellista valvontaa ei suoriteta järjestelmällisellä tavalla kaikissa vaiheissa. Tämä oikeudellisen valvonnan puute tutkimusten aikana on johtanut siihen, ettei menettelyllisiä vaatimuksia ole noudatettu. Valvontakomitea suosittelee myös, että uusi pääjohtaja harkitsee tämän yksikön rakennetta ja organisaatiota.

XI. Valvontakomitea suosittelee, että OLAFin prioriteettien ja työskentelymenetelmien perusteellisen analysoinnin jälkeen laaditaan kattava henkilöstöresurssistrategia. Tämän strategian olisi mahdollistettava: i) resurssien parempi jakaminen OLAFin sisällä, jotta voidaan keskittyä paremmin keskeisiin tutkintatehtäviin; ii) synergian parempi hyödyntäminen OLAFin sisällä erityisesti käyttämällä hyväksi OLAFin henkilöstön monipuolista pätevyyttä; iii) riittävä hallinnollinen tuki tutkintatoimille; iv) OLAFin ja komission henkilöstön sisäisen liikkuvuuden lisääntyminen; v) koulutuspolitiikan parempi kehittäminen, jotta henkilöstön liikkuvuutta voidaan kehittää ilman, että siitä on haittaa tutkimusten laadulle.

XII. Valvontakomitea suosittelee, että toimielimet käyttävät asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistuksen tuomaa mahdollisuutta säätääkseen OLAFin pääjohtajan virkaa koskevan välivaiheen osalta, että sellaisissa tapauksissa, joissa uutta pääjohtajaa ei nimitetä välittömästi entisen pääjohtajan jätettyä jostain syystä virkansa, virkaa tekevän pääjohtajan valtuudet olisi määriteltävä selvästi. Tämä sääntö noudattaisi kaikkien toimielinten sopimusta taata OLAFin legitimiteetti ja riippumattomuus tällaisten välikausien aikana.

XIII. Valvontakomitea suosittelee, että toimielimet käyttävät asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistuksen tuomaa mahdollisuutta selventääkseen oikeudellista kehystä, jossa OLAF toimii, vahvistaakseen sen tutkintavaltuuksia ja riippumattomuutta ja määritelläkseen sille tarkat menettelysäännöt. Valvontakomitea korostaa, että tämä on välttämätöntä OLAFin toiminnan riippumattomuuden kannalta, ja toistaa olevansa halukas tarjoamaan kokemuksensa käytettäväksi tässä uudistusprosessissa.

(1) EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.

(2) Ks. liite 1: Valvontakomitean kokouskalenteri.

(3) OLAFin valvontakomitean työjärjestyksen 8 artikla (EUVL L 33, 7.2.2007, s. 7).

(4) Valvontakomitea hyväksyi työjärjestyksen elokuussa 2006, ja se julkaistiin helmikuussa 2007 (OLAFin valvontakomitean työjärjestys (EUVL L 33, 7.2.2007, s. 7)).

(5) Ks. erityisesti tutkimussuunnitelmista annettu lausunto nro 4/2010 (liite 5) ja perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden noudattamisesta annettu lausunto nro 5/2010 (liite 6).

(6) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 7 kohta.

(7) Franchet ja Byk v. komissio, asia T-48/05, 168–170 kohta.

(8) Ks. liite 6.

(9) Lausunto nro 5/2008 (EUVL C 314, 22.12.2009, s. 15).

(10) Ks. liite 5.

(11) Ks. erityisesti lausunto nro 2/2009 (EUVL C 314, 22.12.2009, s. 22).

(12) Ks. asia T-309/03, Camos Grau v. komissio, 6.4.2006; asia T-259/03, Nikolaou v. komissio, 12.9.2007; asia T-48/05, Franchet ja Byk v. komissio, 8.7.2008.

(13) Ks. liite 6.

(14) OLAFin uusi käsikirja tuli voimaan 1. joulukuuta 2009.

(15) Ks. liite 2: Lausunto nro 1/2010 petostentorjuntaviraston alustavasta talousarvioesityksestä varainhoitovuodeksi 2011.

(16) SEC(2010) 859.

(17) Ks. liite 4.

(18) Ks. liite 3.

LIITE 1 VALVONTAKOMITEAN KOKOUSKALENTERI 2009 Kuukausi Kokouspäivät KESÄKUU tiistai 9.6. – keskiviikko 10.6. HEINÄKUU tiistai 7.7. – keskiviikko 8.7. SYYSKUU keskiviikko 23.9. – torstai 24.9. LOKAKUU tiistai 20.10. – keskiviikko 21.10. MARRASKUU tiistai 17.11. – keskiviikko 18.11. JOULUKUU tiistai 15.12. – keskiviikko 16.12.

2010 Kuukausi Kokouspäivät TAMMIKUU tiistai 12.1. – keskiviikko 13.1. HELMIKUU tiistai 9.2. – keskiviikko 10.2. MAALISKUU tiistai 16.3. – keskiviikko 17.3. HUHTIKUU tiistai 27.4. – keskiviikko 28.4. KESÄKUU tiistai 1.6. – keskiviikko 2.6. HEINÄKUU tiistai 13.7. – keskiviikko 14.7. SYYSKUU torstai 2.9. (koko päivä) SYYSKUU torstai 23.9. (koko päivä) LOKAKUU tiistai 12.10. – keskiviikko 13.10. MARRASKUU tiistai 9.11. – keskiviikko 10.11. JOULUKUU tiistai 14.12. – keskiviikko 15.12.

LIITE 2 LAUSUNTO nro 1/2010 Petostentorjuntaviraston alustava talousarvioesitys vuodeksi 2011 Brysselissä 30. kesäkuuta 2010 OLAFin valvontakomitea tarkasteli 27. ja 28. huhtikuuta sekä 1. ja 2. kesäkuuta 2010 pitämissään kokouksissa OLAFin alustavaa talousarvioesitystä vuodeksi 2011 ja antoi siitä seuraavassa esitetyn lausunnon. I. Vuotta 2011 koskevan alustavan talousarvioesityksen esittely OLAF esitteli aiempien vuosien tapaan valvontakomitealle seuraavaa vuotta koskevan alustavan talousarvioesityksensä pääkohdat. Valvontakomitea toteaa, että vuodeksi 2011 laadittu alustava talousarvioesitys koskee tammikuussa 2010 kuolleen OLAFin pääjohtajan Franz-Herman Brünerin toimikauden päättymistä seurannutta, parhaillaan käynnissä olevaa siirtymäkautta. Koska virkaatekevän pääjohtajan toimivaltuudet kattavat ainoastaan juoksevien asioiden hoidon, hän ei ollut voinut tehdä päätöksiä tai sitoumuksia, jotka olisivat sitoneet tulevaa pääjohtajaa sen jälkeen, kun toimielimet ovat hänet valinneet. Valvontakomitea toteaa, että alustavan talousarvion loppusumma on 3,19 prosenttia suurempi kuin vuonna 2010. Se toivoo, että OLAF kiinnittää jatkossa enemmän huomiota koko henkilöstönsä kouluttamiseen. Valvontakomitea toteaa lisäksi, että ulkomaan virkamatkoja varten varatut määrärahat ovat kasvaneet elinkustannusten kasvun mukaisessa suhteessa, ja toivoo, että OLAFin yksikönpäälliköt ja johtajat valvovat kyseiseen talousarviolukuun kuuluvia kustannuksia aina tehokkaasti. Valvontakomiteaa koskevassa budjettikohdassa on yhtä paljon määrärahoja kuin vuosina 2009 ja 2010. Valvontakomitea toteaa lisäksi, että OLAFin henkilöstömäärä on edelleen 384 ja että menojen kasvu on tähän nähden oikeasuhteista. Henkilöstön palkkoja ja korvauksia varten varatut alustavat määrärahat, jotka sisältävät myös määrärahat palkkojen mukauttamista varten, ovat kasvaneet yhteensä 4,13 prosenttia. II. OLAFin henkilöstöresurssien jakautuminen ja hallinnointi Valvontakomitea toteaa, että täyttämättä olevien virkojen määrä on vähentynyt. Vuonna 2010 täyttämättä oli 24 virkaa ja vuonna 2011 täyttämättä on enää 18 virkaa. Valvontakomitea pitää tätä kehitystä myönteisenä, sillä se parantaa OLAFin mahdollisuuksia hoitaa tehtävänsä tehokkaasti. Väliaikaisen henkilöstön osalta valvontakomitea on tyytyväinen siihen, että vuosina 2008, 2009 ja 2010 on tapahtunut myönteistä kehitystä. Tähän kuuluu etenkin petostentorjunnan alalla järjestettyjen ulkoisten ja sisäisten kilpailujen käynnistäminen ja niiden tulosten julkistaminen. OLAF on niiden ansiosta voinut jo palkata vuoden 2010 alusta virkamiehiksi yksitoista ulkoisen kilpailun läpäissyttä entistä väliaikaista toimihenkilöä (joista yhdeksällä oli toistaiseksi voimassa oleva ja kahdella määräaikainen palvelussuhde). Tämä oli mahdollista sen jälkeen, kun henkilöstötaulukkoa oli muutettu ja budjettivallan käyttäjän kanssa oli päästy sopimukseen lisätalousarviosta. Sisäisten kilpailujen tulokset julkistettiin äskettäin, ja OLAF toiminee nyt vastaavalla tavalla ja tarjoaa virkoja kilpailun läpäisseille työntekijöilleen. OLAFin pitäisi näin pystyä vuonna 2010 ottamaan palvelukseensa 13 väliaikaista toimihenkilöä, joilla on toistaiseksi voimassa oleva palvelussuhde, ja kaksi entistä väliaikaista toimihenkilöä, joilla on määräaikainen palvelussuhde. Lisäksi kolme ulkoisen kilpailun läpäissyttä entistä väliaikaista toimihenkilöä on läpäissyt ylemmäntasoisen sisäisen kilpailun. Vaikka edellä mainittujen kilpailujen järjestäminen oli merkittävä saavutus, joka vastasi OLAFin antamia sitoumuksia, kilpailujen kokonaisvaikutus on kuitenkin rajallinen, sillä toimenpiteen kohteina olleista 92:sta OLAFin entisestä väliaikaisesta toimihenkilöstä vain 21 läpäisi jommankumman kilpailun. Kilpailuista on lisäksi päässyt hyötymään neljä määräaikaisessa palvelussuhteessa olevaa väliaikaista toimihenkilöä. Tämänhetkinen tilanne on näin se, että vuonna 2007 käytyjen neuvottelujen kohteina olleista toimihenkilöistä 63 väliaikaista toimihenkilöä ei ole voinut hyötyä kilpailuista siksi, etteivät he läpäisseet kilpailua tai eivät voineet tai halunneet osallistua niihin. Monet väliaikaisista toimihenkilöistä eivät voineet ilmoittautua kilpailuun, koska heidän palkkaluokkansa ei vastannut kilpailun palkkaluokkaa tai heillä ei ollut vaadittua tutkintoa tai tutkinnon suorittamisen jälkeen vaadittua ammattikokemusta. Valvontakomitea pitää kuitenkin erittäin suotavana sitä, että näiden väliaikaisten toimihenkilöiden ammattitaito ja osaaminen olisi myös jatkossa OLAFin käytettävissä, ja katsoo, että näille työntekijöille olisi nopeasti tarjottava todellisia urakehitysmahdollisuuksia. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon, että pisimpään OLAFissa työskennelleet väliaikaiset toimihenkilöt ovat olleet OLAFin palveluksessa jo yli kymmenen vuotta. Sen vuoksi olisi perusteltua, että heidän henkilöstöluokitustaan tarkistettaisiin. OLAFin olisi lisäksi pyydettävä EPSOa järjestämään puolestaan kilpailuja, jotka on tarkoitettu OLAFin työssään tarvitsemille hyvin erikoistuneille asiantuntijoille. Jos OLAF ei pysty säilyttämään näitä asiantuntijoita, sen tulevan toiminnan tehokkuus ja riippumattomuus vaarantuvat vakavasti. Jos osa OLAFin henkilöstöstä päättäisi lähteä sen palveluksesta nykytilanteessa, jossa ei ole tarjolla todellisia urakehitysmahdollisuuksia, uusien asiantuntijoiden kouluttaminen vaatisi hyvin paljon aikaa ja olisi erittäin kallista. Valvontakomitea toteaa, että OLAFilla on edelleen palveluksessaan väliaikaisia, määräaikaisessa palvelussuhteessa olevia toimihenkilöitä, joiden sopimuksia ei ole voitu eikä voida vastaisuudessakaan jatkaa. Tällaiset tilanteet ovat myös yksilön kannalta vaikeita, koska henkilö tietää sopimuksensa väistämättä päättyvän. Valvontakomitea pyytää OLAFia toistamiseen ottamaan mahdollisimman nopeasti käyttöön sellaisen tutkimushenkilöstönsä rekrytointia ja vakiinnuttamista tukevan politiikan, joka perustuu etenkin jäsenvaltioista tuleville tutkintatyöhön erikoistuneille asiantuntijoille tarjottaviin vakiopituisiin sopimuksiin. OLAF voisi tällaisen rekrytointipolitiikan ansiosta saada palvelukseensa parhaimmat kansalliset asiantuntijat. Lisäksi se mahdollistaisi OLAFin palveluksessa jo olevien, tutkimuksiin erikoistuneiden asiantuntijoiden osaamisen kehittämisen etenkin tutkimusmenetelmiin liittyvien muutosten ja parannusten osalta. Komission ehdottamaa jakaumaa, jonka mukaan virkamiesten osuus on 80 prosenttia ja väliaikaisten toimihenkilöiden osuus 20 prosenttia, olisi pidettävä toivottavana, ei ehdottomana, tavoitteena. OLAF ei saisi koskaan rajoittaa mahdollisuuttaan petostentorjunnan asiantuntijoiden rekrytointiin tai luopua siitä. OLAFin toiminnan riippumattomuus ei riipu virkamiesten ja väliaikaisten toimihenkilöiden suhteellisista osuuksista vaan OLAFilla olevasta alan asiantuntemuksesta ja halusta parhaiden tutkimusmenetelmien käyttämiseen. OLAF pystyisi lisäksi väliaikaisten toimihenkilöiden rekrytoinnin ansiosta työskentelemään entistä tehokkaammin ja parantamaan jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa tekemäänsä yhteistyötä. Valvontakomitea toteaa, ettei OLAFin organisaatiossa ollut 1. huhtikuuta 2010 kuin yksi sellainen yksikönpäällikön virka, jota hoiti väliaikainen toimihenkilö. Myös tällä osa-alueella olisi jossain vaiheessa mietittävä asianmukaisen tasapainon löytämistä virkamiesten ja väliaikaisten toimihenkilöiden välillä. Valvontakomitea pitää valitettavana sitä, ettei OLAF ole vieläkään määritellyt asianmukaista henkilöstöresurssipolitiikkaa huolimatta suosituksista, joita valvontakomitea on esittänyt aikaisemmista talousarvioista antamissaan lausunnoissa (lausunnot nro 2/2007, 3/2008 ja 3/2009). Valvontakomitea kehottaa edellisvuosien tapaan OLAFia tarkastelemaan perusteellisesti kysymystä ensisijaisiin tehtäviin osoitettujen henkilöstöresurssien riittävyydestä. Valvontakomitea on ottanut huomioon OLAFin huomautukset sen tehtävien jakamattomuudesta ja siitä, että OLAFin tehtävien hoitamiseen osallistuvat sen kaikki yksiköt. Se katsoo kuitenkin, että on erikseen tarkasteltava osuutta, joka OLAFin henkilöstöresursseista on osoitettu suoraan tutkimusten tekemiseen. Kuten edellisessä lausunnossaan, valvontakomitea katsoo, että kaikki OLAFin toiminta-alat ja niiden suhteellinen merkitys olisi yleisesti arvioitava uudelleen ja painopisteet määritettävä. Suositukset: Valvontakomitea kehottaa OLAFia laatimaan mahdollisimman nopeasti henkilöstöresurssistrategian, joka perustuu sen ensisijaisten tehtävien ja niiden hoitamiseen osoitettujen henkilöstöresurssien riittävyyden analyysiin. Tämän strategian olisi sisällettävä realistisia ehdotuksia siitä, miten OLAFin työskentely aiotaan järjestää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä. Valvontakomitea suosittaa, että OLAF kiinnittää erityistä huomiota palveluksessaan tällä hetkellä olevien eri ura-alueisiin kuuluvien väliaikaisten toimihenkilöiden tilanteeseen ja pyrkii mahdollisuuksien mukaan löytämään eri tilanteisiin soveltuvia ratkaisuja, joihin kuuluu myös/etenkin mahdollisuus henkilöstöluokituksen tarkistamiseen. III. Valvontakomitean sihteeristö Valvontakomitean sihteeristön teoreettinen henkilöstömäärä on kahdeksan. Sihteeristöön otettiin avoinna olevaan virkaan 1. helmikuuta 2010 uusi hallintovirkamies. Yksi väliaikaisen toimihenkilön (hallintoavustaja) toimi on ollut auki vuoden 2009 marraskuun lopusta lähtien. Toimi on tarkoitus korvata vakinaisella viralla. Lisäksi avoinna olevasta sihteeristön päällikön paikasta julkaistiin ilmoitus kesäkuussa 2009, koska tehtävää hoitanut virkamies jäi eläkkeelle vuoden 2009 heinäkuun lopussa. Sihteeristön uusi päällikkö on hoitanut tehtäväänsä 16. kesäkuuta 2010 lähtien. Sihteeristön tämänhetkinen henkilöstömäärä on riittävä komitean nykyisiin tehtäviin nähden, jos kaikki virat ja toimet saadaan täytettyä. Jos sovellettavaan lainsäädäntöön ehdotetut muutokset, kuten Euroopan parlamentin 20. marraskuuta 2008 asetukseen (EY) N:o 1073/1999 hyväksymät muutokset, tulevat voimaan, komitean tehtävät lisääntyvät merkittävästi, mikä edellyttäisi myös sihteeristön henkilöstömäärän kasvattamista. Valvontakomitean toiminnan riippumattomuus, joka on puolestaan ratkaisevan tärkeä tekijä OLAFin riippumattomuuden turvaamisessa, voitaisiin tällaisessa tilanteessa taata ainoastaan lisäämällä sihteeristön henkilöstöä. Suositus: OLAFin olisi osoitettava sihteeristöön tosiasiallisesti kahdeksan työntekijää. Jos valvontakomitean tehtävät lisääntyvät OLAFiin sovellettavien säädösten uudistamisen yhteydessä, sihteeristön henkilöstöresursseja olisi välttämättä lisättävä vastaavasti, jotta valvontakomitea voi myös jatkossa toimia tehokkaasti. IV. Päätelmät Valvontakomitea hyväksyy näkemyksen, jonka mukaan tässä tarkasteltu alustava talousarvioesitys koskee parhaillaan käynnissä olevaa siirtymäkautta. Valvontakomitea toivoo tästä huolimatta, että OLAFin uusi pääjohtaja pyytää heti virkaan astuttuaan budjettivallan käyttäjältä varat, joita tarvitaan OLAFin hallintoa, sen tutkimuksia koskevaa politiikkaa ja sen rekrytointipolitiikkaa varten. Valvontakomitea kannattaa vuodeksi 2011 laadittua OLAFin talousarvioehdotusta ja toivoo, että edellä esitetyt suositukset otetaan huomioon.

LIITE 3 LAUSUNTO N:o 2/2010 Petostentorjuntaviraston pääjohtajan nimittäminen Euroopan komission tiedoksi (laadittu Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti) Brysselissä 23. syyskuuta 2010 Oikeudellinen kehys Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999, jäljempänä ’asetus (EY) N:o 1073/1999’, 12 artiklan 2 kohdan mukaan valvontakomitealta on saatava myönteinen lausunto OLAFin johtajaehdokkaista laaditusta luettelosta, jonka komissio on toimittanut neuvoston ja Euroopan parlamentin kuulemista varten. OLAFin valvontakomitean työjärjestyksen 15 artiklan mukaan ”tutkittuaan OLAFin pääjohtajan virkaan saadut hakemukset valvontakomitea julkaisee lausunnon, jonka perusteluosassa esitetään kriteerit, joita komitea käyttää arvioidessaan hakijoiden ansioita” ja ”se sisältää myös komitean lausunnon hakijoista […]”. Menettely Komissio päätti 17. maaliskuuta 2010 hyväksymällään päätöksellä ilmoittaa OLAFin pääjohtajan avoimesta virasta EU:n henkilöstölle (henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja iii luetelmakohdat) sekä ulkopuolisille henkilöille (henkilöstösääntöjen 29 artiklan 2 kohta). Tämän vuoksi virasta ilmoitettiin sisäisesti (ilmoitus avoinna olevasta virasta KOM/2010/842, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2010) ja yleisesti (ilmoitus avoinna olevasta virasta KOM/2010/10255, joka julkaistiin mm. 9. huhtikuuta 2010Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 91 A). Molemmissa tapauksissa hakemuksen jättämisen määräajaksi asetettiin 7. toukokuuta 2010. Ilmoitus koski OLAFin ”pääjohtajan” virkaa, sillä siinä mainittu palkkaluokka vastaa kyseistä virkanimikettä. Komissio päätti 12. toukokuuta 2010 hyväksyä menettelyn, jonka mukaisesti OLAFin pääjohtajan virka täytetään. Valvontakomitean jäsen osallistui tarkkailijana esivalintalautakuntaan ja neuvoa-antavaan nimityskomiteaan. Komissio toimitti 21. syyskuuta valvontakomitealle kuusi nimeä sisältävän luettelon. Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 12 artiklan 2 kohdan mukaan ”komissio laatii […] saatuaan valvontakomitean myönteisen lausunnon luettelon ehdokkaista, jotka täyttävät vaaditut kelpoisuusvaatimukset”. Valvontakomitea katsoo tämän vuoksi roolinsa menettelyssä olevan pääasiassa varmistaa, että valituilla ehdokkailla on pääjohtajan virkaan tarvittava pätevyys. Valvontakomitean lausunto Valvontakomitea katsoo, että OLAFin pääjohtajalla on oltava kyky johtaa monimutkaista ja monikulttuurista organisaatiota, jolla on useita tehtäviä. Hänen on pystyttävä saamaan aikaan konkreettisia tuloksia petosten ja korruption torjunnan alalla Euroopassa. Pääjohtajalla on oltava riittävästi kokemusta alalta, sillä hän johtaa erittäin asiantuntevaa ryhmää, ja hänellä on oltava uskottavuutta niin OLAFin sisällä kuin ulkopuolellakin. Pääjohtajalla pitäisi olla näyttöä erinomaisesta johtamiskyvystä, sillä hänen on kyettävä vastaamaan OLAFin lukuisiin nykyhaasteisiin, joita valvontakomitea on usein kuvannut eri lausunnoissaan. Hänellä on oltava myös riittävästi kokemusta kansainvälisestä ja monikulttuurisesta työympäristöstä, jotta hän voi tarttua nopeasti tällaisen monimutkaisen institutionaalisen toimintaympäristön asettamiin haasteisiin. Lisäksi valvontakomitea kiinnittää OLAFin riippumattomuuden valvojana erityistä huomiota siihen, miten sitoutuneita hakijat ovat organisaation itsenäisyyteen, sekä näiden visioon OLAFin erityisroolista EU:n toimielinten joukossa. Kaikki nämä vaatimukset on mainittu asianmukaisesti avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa. OLAFin valvontakomitea on tarkastellut asianomaisten henkilöiden hakemuksia sekä esivalintalautakunnan ja neuvoa-antavan nimityskomitean raportteja ja antaa yksimielisesti myönteisen lausunnon kolmen henkilön hakemuksista sekä antaa yksinkertaisella enemmistöllä myönteisen lausunnon kolmen muun henkilön hakemuksista. OLAFin valvontakomitean puolesta Puheenjohtaja

LIITE 4 LAUSUNTO Nro 3/2010 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) uudistamista koskevasta keskusteluasiakirjasta Brysselissä 23. syyskuuta 2010 JOHDANTO Valvontakomitea kiittää komissiota 6. heinäkuuta 2010 laaditusta keskusteluasiakirjasta ja kannattaa komission ajatusta käynnistää asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistaminen. Valvontakomitea korostaa Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) uusien tavoitteiden määrittelemisen merkitystä ja tarvetta uudistaa virastoa Euroopan julkisessa rahoituksessa viimeksi kuluneina kahtena vuotena tapahtuneiden merkittävien muutosten vuoksi. Rahoituskriisi on saanut unionin toimielimet ja erityisesti komission toteuttamaan toimenpiteitä rahoitusvarojen lisäämiseksi tietyillä aloilla. Näitä toimenpiteitä on nyt tehostettava Euroopan julkisiin menoihin sitoutumista ja niiden käyttöä koskevalla valvonnalla. Unionin kansalaisilla on oltava varmuus siitä, että OLAFilla on riittävästi keinoja torjua petosten, korruption ja muiden EU:n taloudellisten etujen vastaisten laittomien toimien lisääntyminen. Valvontakomitea panee merkille, että vastaisuudessa harkitaan petostentorjuntalainsäädännön vakiinnuttamista yhdeksi säädöskehykseksi ja yhdistämistä keskusteluun, jota käydään Euroopan yleisen syyttäjäviranomaisen perustamisesta. Valvontakomitea panee myös merkille ehdotuksen toimielinten välisen vuoropuhelun tiivistämisestä ja katsoo, että siitä saataisiin väline laajan poliittisen tuen varmistamiseksi OLAFin petostentorjuntatyölle. Keskustelu ei kuitenkaan tarkoita tutkintatyön poliittista ohjailua. Valvontakomitea on OLAFin riippumattomuuden takaajana valmis johtamaan keskustelun organisoimista. Valvontakomitea toteaa, että keskusteluasiakirjassa korostetaan OLAFin hallintoa koskevia seikkoja, ja on samaa mieltä siitä, että on löydettävä välineet OLAFin tehokkuuden parantamiseksi ja menettelyjen keston lyhentämiseksi. Näihin keinoihin ei kuitenkaan voi kuulua vain organisatorisen rakenteen muuttaminen, ja valvontavirasto pahoitteleekin sitä, ettei keskusteluasiakirjassa esitetä OLAFin toimivaltaa sisäisissä ja ulkoisissa tutkintamenettelyissä koskevia ehdotuksia. Tässä yhteydessä valvontakomitea haluaa korostaa uusia mahdollisuuksia, joita on avattu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 325 artiklalla, jossa kehotetaan toimenpiteisiin, ”jotka tarjoavat tehokkaan suojan jäsenvaltioissa sekä unionin toimielimissä, elimissä ja laitoksissa”. Valvontakomitea korostaa sitä, että suunnitellulla uudistuksella ei missään tapauksessa saisi heikentää OLAFin riippumattomuutta. Se katsoo, että nykyinen toimielinrakenne on säilytettävä: OLAFin sulauttaminen komissioon, pääjohtajan riippumattomuus tutkintatoimissaan ja toimielinten ulkopuolisten asiantuntijoiden muodostaman valvontaviraston suorittama OLAFin riippumattomuuden valvonta ovat OLAFin olennaisia piirteitä, jotka on säilytettävä. Toisaalta valvontakomitea on huolissaan siitä, että neuvoa-antavan tarkastajan toimen perustamisella voitaisiin lisätä OLAFin työtaakkaa ja haitata valvontakomitean perustoimintaa. Tämän uuden elimen asema on epäselvä. Valvontakomitea arvostaa EU:n kaikkien toimielinten ilmaisemaa tahtoa vahvistaa komitean asemaa mutta haluaa kuitenkin korostaa, että keskusteluasiakirjassa esitetyillä ehdotuksilla, joiden mukaan valvontakomitea vastaanottaisi työssään vain tilastotietoja, poistettaisiin valvontakomitealta keinot valvoa OLAFia asianmukaisesti. On erittäin tärkeää, että valvontakomitea pääsee tutustumaan tutkimusaineistoon, jotta se voi varmistaa OLAFin riippumattomuuden valvomalla tutkintamenettelyjen tehokkuutta ja toimivuutta. Valvontakomitea varoittaa uudistusprosessissa myös ”ylisääntelystä”, jolla OLAFin toimintamahdollisuuksia vähennettäisiin. Lisäksi oikeudellisten velvoitteiden lisääminen säädöksillä johtaisi myöhemmässä vaiheessa oikeudelliseen valvontaan. Valvontakomitea jakaa komission huolen tutkintatoimien kestosta ja perusoikeuksien suojelemisen varmistamisesta. Kuten jäljempänä esitetään, valvontakomitea katsoo, että OLAFin johdon vastuulla on johtaa tutkintatoimia niin, että nopea käsittely ja prosessuaalisten oikeuksien täysimääräinen kunnioittaminen säilytetään ja taataan edelleen, samalla kun valvontakomitea jatkaa valvontatoimiaan. Valvontakomitea katsoo myös, että OLAFin seuraavaa pääjohtajaa olisi kuultava uudistuksesta. Tämä asiakirja on valvontakomitean osuus keskusteluun. Siinä otetaan huomioon toimielinten välillä jo käyty keskustelu ja pyritään ilmaisemaan valvontakomitean näkemys keskusteluasiakirjan tärkeimmistä kohdista. Asiakirja perustuu tutkintatoimien tehokkuuden parantamisesta tehtyyn analyysiin (I osa), ja siinä tehdään OLAFin organisaatiota koskevia ehdotuksia (II osa). 1. OLAFin TUTKINTATOIMIEN TEHOSTAMINEN 1.1 OLAFin tutkintavallan vahvistaminen Valvontakomitea katsoo, että uudistuksessa on syytä vahvistaa ulkoisia ja sisäisiä tutkintatoimia koskevia säännöksiä. Kolme toimielintä on tehnyt omia ehdotuksiaan asiasta, ja niitä on syytä tutkia tarkkaan. Erityisesti on tarkennettava OLAFin toimivaltaa toteuttaa paikan päällä tarkastuksia ja todentamisia, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 2185/96 petostapausten, korruption ja laittomien toimien yhteydessä silloin, kun ne liittyvät EU:n rahoitusta koskeviin sopimuksiin ja päätöksiin. Valvontakomitea kannattaa OLAFin toimivallan selvää määrittelemistä viraston tutkintamenettelyjen kunkin vaiheen kohdalla. Uudistuksessa on edistytty merkittävästi näiden vaiheiden yksityiskohtien laatimisessa, mutta vastaisuudessa seuraavia seikkoja olisi parannettava: — Tiedustelutietojen analyysiin olisi viitattava nimenomaisesti. — Valvontakomitea toivoisi, että tutkintaa käynnistettäessä sisäiset ja ulkoiset tutkintatoimet erotettaisiin toisistaan. — Tulevaan asetukseen olisi sisällytettävä de minimis -sääntö, jotta OLAF voisi keskittyä vakavimpiin tapauksiin. — Tutkintamenettely edellyttää paremmin hahmoteltua oikeudellista lähestymistapaa, ja siihen liittyvät säännökset ja määräykset olisi käytävä läpi. Valvontakomitea korostaa myös, että SEUT-sopimuksen 325 artiklassa määrätään EU:n taloudellisten etujen tehokkaasta ja yhtäläisestä suojelusta kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikissa EU:n toimielimissä, elimissä ja laitoksissa. Lisäksi toisin kuin aiemmassa EY:n perustamissopimuksen 280 artiklassa, SEUT-sopimuksen 325 artiklassa ei enää suljeta pois kansallisen rikoslainsäädännön tai kansallisen oikeudenkäytön soveltamista koskevien toimenpiteiden toteuttamista. Lissabonin sopimuksessa annettuja uusia mahdollisuuksia olisi käytettävä ja otettava käyttöön säännöksiä ja määräyksiä, joilla OLAFin ja kansallisten oikeusviranomaisten yhteistyötä voitaisiin tehostaa ja tiivistää. Esimerkiksi olisi mietittävä OLAFin todisteiden oikeusarvon tulevaa arviointia EU:ssa, jotta voitaisiin paremmin varmistaa taloudellisten etujen yhtäläinen suojelu kaikkialla EU:ssa. Lisäksi uudella asetuksella olisi taattava sisäisissä tutkintamenettelyissä, että samoja menettelyjä sovelletaan kaikkiin toimielimiin, elimiin ja laitoksiin. 1.2 Tutkinnan kesto Valvontakomitea on tasaisin väliajoin korostanut tutkinnan venyvän liian pitkäksi. Se kannattaa kaikkia toimenpiteitä, joilla tilannetta voitaisiin parantaa. Valvontakomitea katsoo, että ensisijaisessa vastuussa olevien tahojen eli OLAFin hallinnon ja pääjohtajan olisi ensin valvottava suoraan tutkinnan kestoa sisäisesti. Valvontakomitean olisi valvottava säännöllisesti tätä puolta OLAFin toiminnasta ja tuettava OLAFin pääjohtajan toteuttamaa määräaikojen noudattamisen valvontaa. Valvontakomitea kannattaa keskusteluasiakirjassa ehdotetuista menettelyistä ennen kaikkea säännöllistä tietojen toimittamista menettelyn eri vaiheissa. Tietojen toimittaminen on erittäin tärkeää, jotta valvontakomitea voisi varmistaa OLAFin riippumattomuuden sulkemalla pois ulkoisen vaikutuksen tutkinnan puolueettomaan suorittamiseen ja varmistamalla, etteivät viivytykset estä tutkinnalla tavoiteltua tulosta esimerkiksi vanhentumisaikojen vuoksi. Valvontakomitea kannattaa määräajan asettamista arviointikaudelle ja katsoo, että tutkinnan ensimmäinen osa kuuluisi yleensä sen valvontavastuuseen ja sillä myös taattaisiin OLAFin operatiivinen riippumattomuus tutkinnan aloittamisessa. Asetuksessa olisikin säädettävä seuraavien tietojen toimittamisesta valvontakomitealle: 1) Raportit tutkintamenettelyistä, joita ei ole saatettu päätökseen 12 kuukauden kuluessa (mukaan lukien arviointikausi). Raportissa selvitetään, miksi tutkintaa ei ole saatettu päätökseen ja arvioidaan siihen tarvittava aika. Riittävät seurantamenetelmät olisi myös varmistettava. 2) Yli 30 kuukautta kestävissä tapauksissa OLAFin on toimitettava valvontakomitealle puolen vuoden välein tutkinnan edistymistä koskeva yleisraportti, josta käyvät ilmi tapausten päätökseen saattamiseksi toteutetut toimenpiteet. 3) Tilastoraportit OLAFin operatiivisista toimista, mukaan lukien laadullisiin parametreihin perustuvat suoritusindikaattorit, joita valvontakomitea voi käyttää lisävälineenä valvontatyössään. 1.3 Puolustautumisoikeuksien vahvistaminen Keskusteluasiakirjassa korostetaan perustellusti tarvetta tehostaa OLAFin tutkintamenettelyjen valvontaa, erityisesti perusoikeuksien ja prosessuaalisten takeiden suhteen. Tässä yhteydessä valvontakomitea katsoo, että OLAFin tutkintaa koskevia sääntöjä olisi selvennettävä puolustautumisoikeuksien suhteen ja että OLAFin vastuuvelvollisuutta olisi vahvistettava näiden oikeuksien toteuttamiseksi perustetuissa sisäisissä menettelyissä. 1.3.1 Sääntöjen selventäminen Valvontakomitea panee tyytyväisenä merkille toimielinten tahdon selventää tutkinnan kohteena olevien henkilöiden oikeuksia ja velvollisuuksia sekä OLAFin, toimielinten ja jäsenvaltioiden oikeuksia ja velvollisuuksia tutkinnan kuluessa ja sen jälkeen. Valvontakomitea tekee asiasta uusia ehdotuksia tulevassa lausunnossaan. 1.3.2 Menettelyjen tehostaminen Valvontakomitea katsoo, että päätöksen tekeminen tutkinnan aloittamisesta samoin kuin perusoikeuksien ja prosessuaalisten takeiden noudattamisen valvonta kuuluvat ensisijaisesti ja ennen kaikkea OLAFin pääjohtajan ja johtoryhmän vastuulle. OLAFin pääjohtajan vastuualueeseen kuuluu asianmukaisten sisäisten tarkastus- ja valvontamekanismien perustaminen. Tässä yhteydessä valvontakomitea haluaa ilmaista syvän huolestumisensa neuvoa-antavan tarkastajan toimen perustamisesta. Valvontakomitean mielestä neuvoa-antavan tarkastajan asema ja toimivalta ovat epäselvät. Tarkastajan nimeää virallisesti OLAFin pääjohtaja, joten hän ei voi olla riippumaton. Lisäksi neuvoa-antavan tarkastajan toimen perustamisesta voi aiheutua seuraavia ongelmia: — OLAFin toimielintasapainon horjuminen, sillä neuvoa-antava tarkastaja voisi horjuttaa valvontakomitean asemaa ja estää sitä saamasta sen valvontatoimissaan tarvitsemia olennaisia tietoja, — riski jo ennestään ylipitkien tutkinta-aikojen pitenemisestä entisestään, — merkittävä riski OLAFin johtoryhmän omistajuuden ja vastuun heikkenemisestä perusoikeuksien noudattamisen valvonnassa, — päällekkäisyys jo olemassa olevien mekanismien kanssa (oikeusasiamies, jälkikäteen suoritettava oikeudellinen valvonta jne.), — mahdollisia lisäkustannuksia EU:n budjettiin. Valvontakomitea ei unohda perusoikeuksien asianmukaisen noudattamisen valvontaa OLAFissa ja on valmis harkitsemaan valitusviranomaisen toimen perustamista. Valitusviranomainen voisi tutkia OLAFista tehtyjä valituksia ja neuvoa OLAFin pääjohtajaa näissä asioissa. Tällainen toimi on jo useiden jäsenvaltioiden kansallisessa hallinnossa ja OLAF voisi noudattaa jo käytössä olevia parhaita käytänteitä. Yksi mahdollisuus voisi olla keskusteluasiakirjassa ehdotettu ”valvontalautakunta”. Tällaisen toimen perustaminen ei kuitenkaan saisi muodostua päällekkäiseksi valvontakomitean toimivallan ja vastuun kanssa, ja kaikki valitukset olisi aina saatettava tiedoksi valvontakomitealle. Valvontakomitea ymmärtää kyllä komission halun perustaa riippumattomia ja ulkoisia valvontamekanismeja mutta katsoo, että OLAFin organisaation yleisrakenteessa ainoastaan valvontakomitea täyttää tämän vaatimuksen. Tämän vuoksi valvontakomitea katsoo, että sen asemaa olisi vahvistettava menettelyjen valvonnassa, erityisesti perusoikeuksien noudattamisen ja tutkimusten pitkittymisen valvonnassa. Valvontakomitea ehdottaa tätä varten seuraavaa: — Asetuksessa olisi säädettävä, että valvontakomitean toimittaa vuosittain (mahdollisesti vuosikertomuksensa yhteydessä) analyysin siitä, miten OLAF on kunnioittanut perusoikeuksia tutkintatoimissaan. Tämä analyysi perustuisi OLAFin valvontakomitealle lähettämiin tietoihin, jotka koskevat sen toteuttamia toimia perusoikeuksien täysimääräiseksi kunnioittamiseksi, ja valvontakomitean omiin valvontatoimiin. — Pääjohtaja voisi poikkeuksellisessa tilanteessa tarvittaessa pyytää valvontakomiteaa tekemään erityisiä tarkastuksia, jos se on saanut tiedon vakavista puutteista tutkintatoimien yhteydessä. Näiden tarkastusten tulokset toimitettaisiin vain OLAFin pääjohtajalle. 1.4 OLAFin ja toimielinten, elinten ja laitosten välinen yhteistyö tutkintatoimissa Valvontakomitea toivoo, että asetuksessa selvennettäisiin OLAFin ja toimielinten oikeuksia ja velvollisuuksia petostentorjunnassa. Tämä on erityisen tärkeää siksi, että komission voidaan katsoa olevan vastuussa OLAFin toiminnasta. 1.4.1 Tietojen välittäminen asiaa hoitaville toimielimille ja elimille OLAFin velvollisuutena on toimittaa toimielimille, elimille ja laitoksille mahdollisimman nopeasti tutkinnan käynnistyttyä kaikki tarvittavat tiedot perussäännön alaisten henkilöiden ja toimielimessä tai edustustossa toimivien henkilöiden petostoimista. Tätä velvollisuutta toimittaa tietoja toimielimelle voitaisiin soveltaa myös taloudellisiin toimijoihin, jotka saavat suoraan tai välillisesti EU:n budjetista maksettavia avustuksia tai urakkasopimuksia. Näihin tietoihin voitaisiin soveltaa salassapitovelvollisuutta tutkinnan suojelemiseksi. Näiden tietojen toimittamisella toimielimelle halutaan antaa mahdollisuus rajoittaa mahdollisimman pitkälle kyseisestä käytöksestä aiheutuvia taloudellisia ja hallinnollisia seurauksia. OLAF voisi toimittaa tutkinnan kuluessa lisätietoja, joista voi olla hyötyä kyseiselle toimielimelle. Tutkinnan päätyttyä OLAF toimittaa kyseiselle toimielimelle havaintonsa ja suosituksensa. Valvontakomitea kannattaa keskusteluasiakirjassa esitettyä ajatusta sen tehtävän laajentamisesta OLAFin ja toimielinten välisen tietojenvaihdon valvonnassa. Jotta valvontakomitea voisi toteuttaa tehtävänsä, OLAFin olisi ilmoitettava valvontakomitealle säännöllisesti (esimerkiksi kolmen kuukauden välein tai puolivuosittain), mitä tietoja toimielimille on toimitettu vireillä olevissa asioissa. Samanaikaisesti valvontakomitealle olisi myös välitettävä tiedot kaikista tapauksista, joissa asianmukaista luottamuksellisuutta ei ole noudatettu. OLAFin olisi myös perustettava säännöllisen raportoinnin järjestelmä, jossa valvontakomitealle välitettäisiin tiedot sellaisista tapauksista, joissa toimielin, elin tai laitos ei ole noudattanut OLAFin suosituksia. OLAFin olisi myös toimitettava kaikki loppuraporttinsa tutkimuksista, seurannan päättämisestä ja vuosikertomus, jossa esitettäisiin tiivistelmä jäsenvaltioiden ja tarvittaessa kolmansien maiden hallinto- ja oikeusviranomaisten vastaanottamiensa tietojen suhteen toteuttamista jatkotoimista. 1.4.2 OLAFin oikeus tutustua EU:n toimielinten, elinten ja laitosten hallussa oleviin tietoihin OLAFilla on perustamisestaan asti ollut vaikeuksia päästä tutustumaan tiettyjen toimielinten hallussa oleviin tietoihin ja erityisesti tiettyihin tietokantoihin. Tästä aiheutuu ongelmia OLAFin tiedustelutoiminnalle. Valvontakomitea katsoo, että asiaan olisi kiinnitettävä enemmän huomiota, sillä se voi tosiasiallisesti uhata OLAFin riippumattomuutta. OLAFin olisi toimitettava valvontakomitealle järjestelmällisesti tietoja raporttien viivästymisistä ja tapauksista, joissa toimielimet, elimet tai laitokset ovat estäneet tutustumisen niiden hallussa oleviin tietoihin. 1.5 OLAFin ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö Valvontakomitea kannattaa yhteistyön tiivistämistä ja jäsenvaltioiden velvoittamista auttamaan ja tukemaan OLAFia sen tutkintatoimissa, lähettämään kaikki asiakirjat, joista tutkinnassa voisi olla hyötyä ja raportoimaan OLAFille tutkintaraportin vastaanottamisen jatkotoimista. Valvontakomitea kannattaa ajatusta jäsenvaltioiden viranomaisten OLAFille toimittamista säännöllisistä raporteista, jotka koskevat jatkotoimien edistymistä ja OLAFin järjestelmällistä tiedottamista valvontakomitealle tapauksista, joissa jäsenvaltioiden viranomaiset eivät ole tehneet yhteistyötä. Valvontakomitea on selvillä OLAFin yleisistä vaikeuksista löytää toimivaltaiset yhteyshenkilöt, jotka voivat auttaa sitä jäsenvaltiossa toteutettavassa tutkinnassa (esimerkiksi paikan päällä tehtävissä suorien menojen tarkastuksissa). Valvontakomitea vahvistaa, että jokaisen jäsenvaltion olisi ilmoitettava OLAFille asianmukaiset yhteyshenkilöt kansallisissa hallintoelimissään. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava OLAFille kansallisten yhteyshenkilöidensä tiedot. OLAFin tehtävänä on tiedottaa ja tarvittaessa valmiuksiensa mukaan kouluttaa jäsenvaltioiden kansallisten hallintoelinten henkilöstöä, jotta se ymmärtäisi paremmin EU:n menettelyjä ja OLAFin tarpeita. Näin saadaan aikaan parempi synergia viranomaisten kesken ja tehostetaan OLAFin tutkintatoimia. On syytä muistaa, että OLAFin resurssit ovat rajalliset eikä se voi käsitellä kaikkia sen tietoon saatettuja petostapauksia, minkä vuoksi osa niistä pitäisi voida siirtää kansallisille viranomaisille. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon OLAFin asettamat rajoitukset tutkinnan aloittamiselle kyseisillä aloilla. 1.6 OLAFin yhteistyö Eurojustin, Europolin, kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa OLAFilla olisi oltava komission alaisuudessa käytössään oikeudelliset keinot tehdä yhteistyösopimuksia virastojen, jäsenvaltioiden viranomaisten, kolmansien maiden viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa menettelyjensä vauhdittamiseksi ja petostentorjuntatyönsä tehostamiseksi. Kaikkiin rahoitussopimuksiin, vaikkei EU:n talousarvio olisikaan ainoa rahoituslähde, olisi sisällytettävä lausekkeet komission (tai toimielimen, elimen tai laitoksen) ja OLAFin tarkastuksista. 1.7 OLAFin hallinnon perussäännön ja aseman vahvistaminen 1.7.1 OLAFin pääjohtajan asema, nimittäminen ja toimivalta Kuten tässä lausunnossa on jo aiemmin todettu, valvontakomitean mielestä paras tapa tehostaa OLAFin toimintaa on antaa sen pääjohtajalle riittävä toimivalta ja arvovalta tutkimusten tehokkaan toimivuuden ja perusoikeuksien täysimääräisen kunnioittamisen varmistamiseksi. Tämä saadaan aikaan vain, jos OLAFin pääjohtajalla on täysi jäsenyys komission ylemmässä johdossa ja toisaalta laajempi autonomia, toiminnallinen riippumattomuus ja vastuu. — Nimike: Valvontakomitea ehdottaa, että OLAFin johtajan nykyinen nimike korvataan pääjohtajan nimikkeellä, ja siten hänet asetettaisiin samalle hierarkkiselle tasolle kuin hänen arvoaan vastaavat henkilöt muissa pääosastoissa. — Toimikauden pituus: Valvontakomitea kannattaa ainutkertaista toimikautta, mikä vahvistaisi OLAFin pääjohtajan riippumattomuutta. — Nimittämismenettely: — Valvontakomitean mielestä asetuksessa säädetty nykyinen nimittämismenettely olisi säilytettävä. — Valvontakomitea kannattaa Euroopan parlamentin näkemystä, jonka mukaan nimittämismenettelyssä olisi vältettävä viiveitä. Ottaen huomioon, että valvontakomitea on hyvin perehtynyt OLAFin toimintaan ja tarpeisiin, valvontakomitean ehdokkaista antaman lausunnon sitova luonne olisi säilytettävä. Uuden pääjohtajan nimittämisessä valvontakomitean osaaminen on ainutlaatuista ja arvokasta, ja sillä on tärkeä sija pääjohtajan riippumattomuuden varmistamisessa. — OLAFin esiintyminen kansallisissa oikeudenkäyntimenettelyissä: Valvontakomitea katsoo, että OLAFin olisi voitava esiintyä kansallisten oikeusviranomaisten oikeudenkäyntimenettelyissä hyväksyttynä tutkinta-asiantuntijana kaikissa jäsenvaltioissa, kuten nyt jo toimitaan tietyissä jäsenvaltioissa. Tämä lisäisi OLAFin näkyvyyttä ja kansallisten oikeusviranomaisten käsitystä OLAFin tutkintatuloksista. — Pääjohtajan esiintyminen Euroopan unionin tuomioistuimessa (EUT): Asetuksen 12 artiklan 3 kohdassa asetettu menettely on säilytettävä. OLAFilla ei ole asiavaltuutta, eikä se näin ollen voi osallistua oikeudenkäyntimenettelyihin unionin tuomioistuimessa. Kun OLAFin tutkimusta tai tutkimuksen tuloksia käsitellään unionin tuomioistuimessa, olisi kuitenkin hyvä varmistaa, että tuomioistuin on saanut asianmukaiset tiedot, ja sallia OLAFin esittää väitteensä ja perustelunsa asian käsittelyn alkuvaiheessa ja kuulemisessa unionin tuomioistuimessa. 1.7.2 OLAFin ylemmän johdon nimittäminen ja asema Asetuksessa olisi säädettävä erityisistä säännöistä, joilla varmistetaan OLAFin toiminnan jatkuvuus silloin, kun pääjohtaja on poissa tai ei ole käytettävissä. Näillä säännöillä olisi myös varmistettava, että OLAFin riippumattomuus säilyy tällaisissa tapauksissa ja että pääjohtajan sijaismenettelystä vallitsee jonkinasteinen yhteisymmärrys toimielinten välillä. Sijaisjärjestely voitaisiin toteuttaa antamalla pääjohtajalle valtuudet toimivallan siirtoon toimivallan siirtoa koskevien komission sääntöjen mukaisesti ja ottaen huomioon OLAFin erityinen luonne, nimittäin sen riippumattomuus tutkintatoimissa ja tarve tietynasteiseen toimielinten väliseen yhteisymmärrykseen. Voidaan myös päättää erityisestä varapääjohtajan asemasta. Varapääjohtaja nimitettäisiin suunnilleen samaan tapaan kuin pääjohtaja. Näin varmistettaisiin riippumattomuus ja kaikilla kolmella toimielimellä säilyisi vaikutusvalta, samalla kun otettaisiin huomioon pääjohtajan mielipide johtajien välisten ristiriitojen välttämiseksi. 2. POLIITTINEN JOHTO JA TOIMIELINTEN VÄLINEN VUOROPUHELU: RIIPPUMATTOMUUDEN LISÄÄMINEN 2.1 Toimielinten välinen vuoropuhelu Valvontakomitea kannattaa toimielinten välisen säännöllisen vuoropuhelun käyttöönottoa petosten ja korruption torjunnassa. Valvontakomitea uskoo, että näin saataisiin tilaisuus saavuttaa voimakas poliittinen yhteisymmärrys EU:n taloudellisten etujen puolustamisesta, ja säännöllinen näkemysten vaihto voisi tukea OLAFin toimintaa. Valvontakomitea katsoo kuitenkin, ettei tällaisella vuoropuhelulla missään tapauksessa saisi haitata OLAFin toiminnallista riippumattomuutta. Tästä syystä valvontakomitea, OLAFin riippumattomuuden tärkeimpänä vartijana, ehdottaa, että se voisi johtaa tällaista vuoropuhelua. Vuoropuhelulla toimielimet saataisiin kokoontumaan säännöllisesti valvontakomitean kutsusta keskustelemaan ensisijaisista seikoista petostentorjunnassa, mutta vuoropuhelua ei saisi käyttää korvaamaan OLAFin ja toimielinten eikä valvontakomitean ja toimielinten nykyisiä kahdenvälisiä suhteita. 2.2 Valvontakomitea Valvontakomitea panee tyytyväisenä merkille lausunnon, jonka mukaan kaikki unionin toimielimet kannattavat valvontakomitean merkittävää asemaa ja sen toimivallan lujittamista. 2.2.1 Valvontakomitean asema Valvontakomitea kannattaa keskusteluasiakirjassa esitettyä näkemystä, jonka mukaan valvontakomitealle on annettava lisätehtäviä. Valvontakomitea katsoo, että sen tehtävänä on hankkimansa kokemuksen perusteella varmistaa OLAFin riippumattomuus valvomalla viraston operatiivista toimintaa, sen työn tehokkuutta, tutkintasääntöjen noudattamista ja perusoikeuksien kunnioittamista, mikä kaikki tukee OLAFin pääjohtajan työtä. Valvontakomitea antaa omasta aloitteestaan tai OLAFin pääjohtajan pyynnöstä lausuntoja erityisesti tutkimusten kestosta ja tehokkuudesta, prosessuaalisista takeista ja vakiomuotoisista ennakkokriteereistä, joita sovelletaan tutkinnan aloittamiseen tai epäämiseen, ja toimintaohjeista, erityisesti OLAFin käsikirjassa annetuista toimintaohjeista. Valvontakomitea on hyvin tietoinen siitä, ettei se saa puuttua käynnissä oleviin tutkimuksiin, minkä se myös vahvistaa. Jos valvontakomitea kuitenkin sattuisi huomaamaan tutkintaraportissa tai -aineistossa vakavan menettelysääntöjenvastaisuuden tai väärinkäytöksen, jolla on todennäköisesti kielteisiä vaikutuksia OLAFille ja/tai unionin toimielimille, valvontakomitean puheenjohtajan on ilmoitettava asiasta välittömästi OLAFin pääjohtajalle. 2.2.2 Kokoonpano ja nimittämismenettely Valvontakomitea kannattaa ajatusta uusien jäsenten nimittämisestä ja vanhojen jäsenten uudeksi toimikaudeksi nimittämisestä vaiheittain, millä varmistettaisiin komitean työn jatkuvuus ja säilytettäisiin asiantuntemus. 2.2.3 Valvontakomitean varat Tietojen toimittaminen OLAFilta valvontakomitealle ja niihin tutustuminen Valvontakomitea on hyvin huolestunut keskusteluasiakirjassa esitetyistä näkemyksistä, jotka koskevat sen oikeutta tutustua asiakirjoihin, ja erityisesti ajatuksesta, jonka mukaan tutustuminen rajoitetaan koskemaan vain tilastotietoja. Keskusteluasiakirjassa näyttäisi vallitsevan ristiriita, kun siinä toisaalta halutaan vahvistaa valvontakomitean asemaa, mutta samalla halutaan myös rajoittaa sen oikeutta tutustua tietoihin. Tästä seuraisi, ettei valvontakomitea voisi valvoa tehokkaasti OLAFin toimintaa. Ehdotus, sellaisena kuin se on esitetty keskusteluasiakirjassa, mitätöisi valvontakomitean päätehtävän ja toimintavälineen: OLAFin riippumattomuuden säilyttämisen valvomalla säännöllisesti sen tutkimuksia. Kun keskusteluasiakirjassa ehdotetaan valvontakomitean tietoihin tutustumisen rajoittamista, perusteina näyttäisi olevan toisaalta pelko siitä, että valvontakomitea puuttuisi OLAFin tutkinnan johtamiseen, ja toisaalta tietosuojalainsäännön vaatimukset. Ensimmäisestä perusteesta valvontakomitea haluaa korostaa, että sen toimikaudella ei tällaista asioihin puuttumista ole ollut ja että se on aina tiukasti täyttänyt tähän liittyvät velvollisuutensa. Tietosuoja-asioissa valvontakomitea kannattaa ajatusta tietoihin tutustumisesta ”tarpeen mukaan”. Valvontakomitea katsoo kuitenkin, ettei se pysty täyttämään valvontatehtäviään, jos siltä evätään oikeus tutustua asianmukaisiin tietoihin. Valvontatehtäviä ei voida suorittaa pelkältä tilastopohjalta. Valvontakomitea vastaanottaa OLAFilta säännöllisesti tilastotietoja analyysiensä tueksi, mutta ne eivät suinkaan yksinään riitä tukemaan sen tehtävien hoitamista. Tehokasta valvontaa voidaan suorittaa vain tarkastelemalla tutkintaan liittyviä asiakirjoja. Tällä valvonnalla taataan tutkimusten riippumattomuus, ja samalla valvonta muodostaa takeen tutkimuksiin liittyville henkilöille (erityisesti tutkimusten keston ja perusoikeuksien noudattamisen suhteen) ja unionin toimielimille. Kun valvontakomitea säännöllisesti valvoo tutkinnan toteuttamista, se takaa OLAFin riippumattomuuden ja tutkintaan liittyvien henkilöiden perusoikeuksien noudattamisen. Lisä