Bryssel 2.2.2005

SEC(2005) 148 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO

Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004-2008

(Komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden eli jäsenvaltioiden, jotka ovat ottaneet yhteisen rahan käyttöön, oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvosto tutki kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antoi ohjelmaa tutkittuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.

Suomi toimitti 7 päivänä syyskuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1998–2002. Neuvosto antoi ohjelmasta lausunnon 12 päivänä lokakuuta 1998. Suomi on tämän jälkeen tarkistanut ohjelmaa vuosittain. Se tarkisti vakausohjelman viimeksi 2 päivänä joulukuuta 2004. Komission yksiköt ovat laatineet tarkistuksesta teknisen arvion, joka perustuu komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteeseen, käytännesääntöihin[2], yhteisesti sovittuun potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arviointimenetelmään, talouspolitiikan vuosien 2003–2005 laajoissa suuntaviivoissa annettuihin suosituksiin sekä periaatteisiin, jotka määritetään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille[3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:

- Suomen hallitus hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 2004 tarkistetun vakausohjelman ja toimitti sen eduskunnalle tiedoksi edellisten tarkistusten tavoin. Tarkistettu vakausohjelma kattaa vuodet 2004–2008. Vaikka ohjelma noudattaa käytännesääntöjen tietovaatimuksia laajalti, jotkin perusoletusten muuttujista puuttuvat.

- Ohjelmassa esitetyn makrotalouden skenaarion mukaan talouskasvu oli yli 3 prosenttia vuonna 2004 vakaan kotimaisen kysynnän tukemana ja hidastuu hieman 2,8 prosentin tasolle vuonna 2005. Ennustettu noin 2,5 prosentin keskimääräinen kasvu ohjelmakaudella vaikuttaa varovaiselta arviolta. Lyhyen aikavälin ennuste jää hieman alle komission yksiköiden syksyn 2004 ennusteen. Myös ohjelmassa esitetty potentiaaliseen tuotantoon perustuva keskipitkän aikavälin ennuste jää alle komission yksiköiden arvioiman kasvupotentiaalin.

- Hallituksen tärkein finanssipoliittinen tavoite on saada valtion ja kuntien talous pysymään lähellä tasapainoa. Koska sosiaaliturvarahastoissa on säännöllisesti ylijäämää, julkisen talouden rahoitusasema näyttää vuotuista lähes 2 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen. Tällaista finanssipolitiikkaa noudattaen ja kansantalouden tilinpidon käsittein mitattuna valtiontalouden pitäisi palata tasapainoon vaalikauden lopussa vuonna 2007. Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi hallitus hyväksyi toukokuussa 2003 vuotuiset menokehykset vuosiksi 2004–2007. Näiden kehysten mukaisesti valtionhallinnon kokonaismenojen annetaan kasvaa reaalimääräisesti keskimäärin lähes 1 prosenttia vuosittain kyseisellä ajanjaksolla. Koska suurin osa menolisäyksestä on etupainotettu vuodelle 2004, kehyksissä on vähemmän liikkumavaraa vaalikauden loppupuolella. Edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna julkisen talouden ylijäämäennusteet vuosiksi 2004–2007 säilyvät lähes muuttumattomia.

- Vaikka Suomen julkisella sektorilla säilyy suotuisa ylijäämä, julkisen talouden toteutuma saattaa olla ennustettua huonompi, koska tarkistetussa ohjelmassa esitettyyn julkisen talouden perusuraan sisältyvät ainoastaan osittain 1,7 miljardin euron veronalennukset (1,2 % suhteessa BKT:hen), joilla täydennetään marraskuun 2004 lopussa tehtyä kahden ja puolen vuoden tulopoliittista kokonaisratkaisua. Koska suunnitelmista supistaa menoja vuosina 2005–2007 ei ole ilmoitettu ja jollei käyttöön oteta julkisen sektorin tuloja lisääviä toimenpiteitä, keskushallinnon alijäämä saattaa olla ohjelmassa esitettyä suurempi vuosina 2005–2007, mikä supistaisi myös julkisen talouden ylijäämää. Hallitus arvioi, että palkkaratkaisu yhdessä veronalennusten kanssa supistaa julkisen talouden ylijäämää 0,3 prosenttiyksikköä noin 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Hallitus arvioi kuitenkin, että paketti vahvistaa talouden dynaamisuutta lisäämällä kasvupotentiaalia ja edistämällä työpaikkojen luomista, mikä puolestaan parantaa julkisen sektorin tulonhankintakapasiteettia. Tämän riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys riittää varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoite, lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema, säilytetään vuosina 2004–2008. Se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin, jotta alijäämän 3 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä normaaleissa suhdannevaihteluissa vuosina 2004–2008.

- Julkisen talouden bruttovelkasuhteen ennustetaan pysyttelevän huomattavasti alle 60 prosentin suhteessa BKT:hen ja jatkavan alenemistaan ohjelmakaudella. Nykyisessä ohjelmassa velkasuhteen odotetaan alenevan vuoden 2004 arvioidusta 44,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen noin 41 prosenttiin vuoteen 2008 mennessä. Edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna nykyisessä ohjelmassa ennustetaan velan suhteen BKT:hen alenevan huomattavasti vuodesta 2005 lähtien BKT:n nopeamman nimelliskasvun, keskushallinnon vähäisemmän lainanoton, alhaisempien korkomenojen ja kasvavien verotulojen ansiosta. Edellisessä ohjelmassa velan suhteen BKT:hen arvioitiin pysyttelevän lähes vakaana alle 45 prosentissa suhteessa BKT:hen vuosina 2004–2007, kun taas nykyisessä ohjelmassa sen arvioidaan supistuvan lähes 3 prosenttiyksikköä.

- Lähentymisohjelmassa tarkistetaan hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, jossa keskitytään parantamaan julkisen sektorin kestävyyttä vuonna 2005 voimaan tulevan eläkeuudistuksen avulla. Aikaisempia toimenpiteitä jatkavan uudistuksen arvioidaan nostavan työmarkkinoilta poistumisikää kolmella vuodella 62–63 ikävuoteen. Uudistuksessa kaavaillaan myös uusia toimenpiteitä sitkeästi korkeana pysyttelevän rakenteellisen työttömyyden alentamiseksi. Tulopoliittisesta kokonaisratkaisusta sovittiin vuoden 2004 marraskuun lopulla, ja sitä täydennettiin veronalennuksin. Sopimuksen odotetaan vahvistavan talouden dynaamisuutta ja edistävän työpaikkojen luomista. Hallituksen toteuttamien toimenpiteiden voidaan odottaa lisäävän potentiaalista kasvua ja vahvistavan edelleen julkisen talouden kestävyyttä.

- Suomen asema julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden kannalta vaikuttaa suotuisalta huolimatta väestön ikääntymisestä ennusteiden mukaan aiheutuvista huomattavista julkista menoista. Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on laaja-alainen ja sisältää uusia velkojen vakautustoimia sekä rakenneuudistuksia, esimerkiksi eläkeuudistukseen liittyviä lisätoimia ja toimenpiteitä työmarkkinoilta poistumisiän nostamiseksi. Esitetyillä rakenneuudistuksilla pitäisi olla myönteinen vaikutus julkiseen talouteen.

- Tarkistuksen mukainen talouspolitiikka on kaiken kaikkiaan pääpiirteissään yhdenmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vuonna 2003 käyttöönotetut monivuotiset menokehykset varsinkin vaikuttavat toimineen hyvin ensimmäisenä soveltamisvuonna eli vuonna 2004, jolloin lopulliset talousarviomenot jäivät menokaton alle. Samoin käy vuonna 2005, jos talousarviossa pysytään. Menokehyksissä pysyttäneen myös tulevina vuosina, sillä niihin on sitouduttu poliittisesti.

Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO

Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli [17 päivänä helmikuuta 2005] Suomen tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2008. Ohjelma vastaa yleisesti ottaen tietovaatimuksia, jotka tarkistetuissa käytännesäännöissä asetetaan vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällölle ja muodolle. Jotkin perusoletusten muuttujista kuitenkin puuttuvat. Suomea kehotetaankin noudattamaan tietovaatimuksia täydellisesti.

Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2004 3,2 prosentista keskimäärin 2,4 prosenttiin muina ohjelmavuosina. Skenaario vaikuttaa käytettävissä olevien tietojen perusteella heijastavan melko varovaisia kasvuoletuksia. Ohjelman inflaatioennusteet lienevät realistisia, ja ne ovat komission yksiköiden arvioiden mukaisia.

Julkishallinnolle ennakoidaan vuotuista keskimääräistä 2 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen, ja tarkistetun ohjelman pitäisi säilyttää julkisen talouden rahoitusasema vakaana koko ohjelmakauden. Ylijäämää kertyy ennen kaikkea sosiaaliturvarahastoihin. Tällä hetkellä tasapainossa oleva valtiontalous lienee lievästi alijäämäinen vuosina 2005–2007. Tavoitteena on saada valtiontalous uudelleen tasapainoon vuonna 2007. Tätä varten hallitus on hyväksynyt vuotuiset menokehykset vuosiksi 2004–2007. Edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna julkisen talouden ylijäämäennusteet vuosiksi 2004–2007 säilyvät lähes muuttumattomia.

Vaikka Suomen julkisella sektorilla säilyy suotuisa ylijäämä, julkisen talouden toteutuma saattaa olla ennustettua huonompi, koska tarkistetussa ohjelmassa esitettyyn julkisen talouden perusuraan sisältyvät ainoastaan osittain 1,7 miljardin euron veronalennukset (1,2 % suhteessa BKT:hen), joilla täydennetään marraskuun 2004 lopussa tehtyä kahden ja puolen vuoden tulopoliittista kokonaisratkaisua. Koska suunnitelmista hillitä menoja edelleen vuosina 2005–2007 ei ole ilmoitettu ja jollei käyttöön oteta julkisen sektorin tuloja lisääviä toimenpiteitä, keskushallinnon alijäämä saattaa olla ohjelmassa esitettyä suurempi vuosina 2005–2007, mikä supistaisi myös julkisen talouden ylijäämää. Hallitus arvioi, että palkkaratkaisu yhdessä veronalennusten kanssa supistaa julkisen talouden ylijäämää 0,3 prosenttiyksikköä noin 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Hallitus arvioi kuitenkin, että paketti vahvistaa talouden dynaamisuutta lisäämällä kasvupotentiaalia ja edistämällä työpaikkojen luomista, mikä puolestaan parantaa julkisen sektorin tulonhankintakapasiteettia.

Tämän riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys riittää varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoite, lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema, säilytetään vuosina 2004–2008. Se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin, jotta alijäämän 3 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä normaaleissa suhdannevaihteluissa vuosina 2004–2008.

Velkasuhteen arvioidaan olleen 44,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004 eli jääneen reilusti alle perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa velkasuhteen ennustetaan supistuvan 3,5 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella.

Suomen asema julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden kannalta vaikuttaa suotuisalta huolimatta väestön ikääntymisestä ennusteiden mukaan aiheutuvista huomattavista julkista menoista. Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia on laaja-alainen ja sisältää uusia velkojen vakautustoimia sekä rakenneuudistuksia, esimerkiksi eläkeuudistukseen liittyviä lisätoimia ja toimenpiteitä työmarkkinoilta poistumisiän nostamiseksi. Esitetyillä rakenneuudistuksilla pitäisi olla myönteinen vaikutus julkiseen talouteen.

Tarkistuksen mukainen talouspolitiikka on pääpiirteissään yhdenmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vuonna 2003 käyttöönotetut monivuotiset menokehykset vaikuttavat varsinkin toimineen hyvin ensimmäisenä soveltamisvuonna eli vuonna 2004, jolloin lopulliset talousarviomenot jäivät menokaton alle. Samoin käy myös vuonna 2005, jos talousarviossa pysytään. Menokehyksissä pysyttäneen myös tulevina vuosina, sillä niihin on sitouduttu poliittisesti.

Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

BKT:n määrä (muutos, %) | VO joulukuu 2004 | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2,0 |

KOM lokakuu 2004 | 3,0 | 3,1 | 2,7 | – | – |

VO marraskuu 2003 | 2,7 | 2,.5 | 2,4 | 2,4 | – |

YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 2004 | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |

KOM lokakuu 2004 | 0,2 | 1,5 | 1,7 | – | – |

VO marraskuu 2003 | 0,7 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | – |

Julkisen talouden rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 |

KOM lokakuu 2004 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | – | – |

VO marraskuu 2003 | 1,7 | 2,1 | 2,1 | 2,2 | – |

Perusjäämä (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20042 | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 |

KOM lokakuu 2004 | 4,1 | 3,9 | 3,8 | – | – |

VO marraskuu 2003 | 3,7 | 4,0 | 4,1 | 4,3 | – |

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20041 | 2,1 | 1,7 | 2,0 | 2,1 | 1,9 |

KOM lokakuu 2004 | 2,8 | 2,3 | 2,3 | – | – |

VO marraskuu 20031 | 2,4 | 2,4 | 2,3 | 2,2 | – |

Julkisen velan bruttomäärä (suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 |

KOM lokakuu 2004 | 44,8 | 43,4 | 42,2 | – | – |

VO marraskuu 2003 | 44,7 | 44,9 | 45,0 | 44,6 | – |

Huom: 1 Komission yksiköiden laskelmat, jotka perustuvat ohjelmassa esitettyihin tietoihin. 2 Suomen viranomaiset ilmoittavat perusjäämän nettokorkomaksujen eivätkä bruttokorkomaksujen perusteella. Komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen luvut ohjelman tietojen perusteella. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennuste (KOM); komission yksiköiden laskelmat |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla Internet-sivulla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.