A4-0112/95

Päätöslauselma ecun käyttöönotosta virallisena maksuvälineenä (Maas-ryhmän kertomus)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon asiantuntijaryhmän väliaikaiskertomuksen ecun käyttöönotosta virallisena maksuvälineenä (Maas-ryhmä),

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0112/95),

A. ottaa huomioon, että olisi toivottavaa siirtyä EMUn kolmanteen vaiheeseen mahdollisimman pian,

B. ottaa huomioon, että on mahdotonta saada yhtenäismarkkinoita toimimaan käyttämällä viittätoista eri rahayksikköä, jotka voivat jatkuvasti muuttaa arvoaan toisiinsa nähden,

C. ottaa huomioon sen edun, joka yrityksille koituu yhtenäisvaluutasta mm. vaihtomaksujen ja kurssiriskien poistuessa sisäisessä kaupankäynnissä,

D. ottaa huomioon sen edun, joka koituu kuluttajille yhtenäisvaluutasta esim. ostoksia suoritettaessa tai toisissa jäsenvaltioissa matkustettaessa vaihtomaksujen poistuessa,

E. ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrätään, että Eurooppa-neuvosto päättää viimeistään 31. joulukuuta 1996 mennessä, täyttääkö enemmistö mukaan haluavista jäsenvaltioista kolmanteen vaiheeseen siirtymisen ehdot,

F. ottaa huomioon, että on yhä edelleen mahdollista, että sellainen enemmistö on todella olemassa vuoden 1996 lopussa,

G. ottaa huomioon, että päätettyään jäsenvaltioiden enemmistön mahdollisesti täyttävän kyseiset ehdot samaisen Eurooppa-neuvoston täytyy vielä määräenemmistöllä päättää, onko yhteisön edun mukaista siirtyä kolmanteen vaiheeseen,

H. ottaa huomioon, että unioni voi todennäköisesti päättää vuoden 1996 lopussa siirtyvänsä EMUun (kolmas vaihe) vain, jos jäsenmaat, jotka eivät itse voi tai halua liittyä EMUun heti, antavat siihen suostumuksensa, koska myös tähän tarvitaan määräenemmistö,

I. ottaa huomioon, että olisi toivottavaa, että unioni voisi siirtyä EMUun (kolmas vaihe) yhdessä kaikkien viidentoista jäsenmaansa kanssa, mutta että tämä ei ole valitettavasti mahdollista vuoteen 1997 eikä vuoteen 1999 mennessä,

J. ottaa huomioon, että sisämarkkinoihin integroitumisen eri nopeuksien vaikeaan ongelmaan ei sen tähden tarjoa ratkaisua se, että lykättäisiin EMUn alkamista koskevaa päätöstä vuoteen 1998, mikäli tämä päätös on mahdollinen jo vuonna 1996,

K. ottaa huomioon, että nykyinen suotuisa suhdanne voi mahdollistaa päätöksen EMUn aloittamisesta vuonna 1996, niin että todellinen aloitus ajoittuisi esimerkiksi vuoteen 1998, mutta että suhdanteen kääntyminen ennen vuotta 1999 voisi tehdä turhaksi EMUn aloittamisen sinä vuonna, koska liian harvat jäsenvaltiot täyttävät ehdot saadakseen siitä uskottavan,

L. ottaa huomioon, että Euroopan rahapoliittisen instituutin mukaan tarvitaan vuosi aikaa Eurooppa-neuvoston tekemästä päätöksestä, joka koskee EMUn kolmannen vaiheen aloittamista siihen, että itse EMU saadaan alkuun, mm. EKP:n puheenjohtajan, johtokunnan ja henkilökunnan nimittämiseksi ja löytämiseksi,

M. ottaa huomioon, että sopimus Euroopan unionista antaa Eurooppa-neuvostolle täyden vapauden päättää, minä päivämääränä se haluaa saattaa kolmannen vaiheen voimaan, joten tämä päivämäärä voitaisiin lyödä lukkoon hyvinkin vuoden päästä Eurooppa-neuvoston päätöksestä,

N. ottaa huomioon, että Eurooppa-neuvoston todelliset päätöshetket ovat siten vuoden 1996 loppu (mahdollinen aloitus 1.1.1998) tai vuoden 1997 loppu (aloitus 1.1.1999),

O. ottaa huomioon, että Euroopan rahapoliittinen instituutti on sitä mieltä, että ecusetelien mittavaa käyttöönottoa varten tarvitaan kolme vuotta,

P. ottaa huomioon, että ecukolikoiden ja -setelien muodosta ja jaottelusta vallitsee jo lähestulkoon yksimielisyys,

Q. ottaa huomioon, että kaikille osapuolille (käyttäjät, pankit, yritykset) on tärkeää tietää ecun käyttöönoton oikea ajankohta mahdollisimman pian voidakseen valmistautua sen käyttöön,

1. Toteaa, että ensimmäinen mahdollisuus siihen, että Eurooppa-neuvosto päättää EMUn aloittamisesta, sijoittuu vuoden 1996 loppuun; tämä päätös voidaan tehdä vain ottamalla huomioon kestävän lähentymisen arviointiperusteet; painottaa, että ensimmäinen realistinen ja toteutuskelpoinen mahdollisuus EMUn kolmanteen vaiheen tosiasialliseksi aloittamiseksi on käytettävä hyväksi;

2. On sitä mieltä, että tätä tilaisuutta ei tule sivuuttaa kevyesti, koska on epävarmaa, tuleeko toista tilaisuutta; on kuitenkin sitä mieltä, että päätöksen tekeminen 1. tammikuuta 1997 vaikeutuu jatkuvasti, koska vain harvojen jäsenvaltioiden odotetaan täyttävän arviointiperusteet ennen kysestä päivämäärää ja koska perusperiaatteita on noudatettava alusta alkaen, ja on myös sitä mieltä, että vuonna 1996 on neuvoteltava vakavasti ja rakentavasti Euroopan rahapoliittisen instituutin, kaikkien keskuspankkien, komission ja neuvoston kanssa, niin jäsenvaltioiden enemmistön täyttäessä kestävän lähentymisen arviointiperusteet EMU voidaan perustaa sisämarkkinoiden, talouden ja työllisyystilanteen tarpeiden mukaan, ja pyytää jäsenvaltioita, jotka eivät toistaiseksi ole tehneet niin, ilmoittamaan ennen 30. kesäkuuta 1996, ovatko ne valmiita liittymään EMUun;

3. Hyväksyy Euroopan rahapoliittisen instituutin kannan, että EMUn aloittamiseen täytyy varata vuosi siitä, kun Eurooppa-neuvosto on päättänyt aloittaa EMUn, mm. Euroopan keskuspankin puheenjohtajan, johtokunnan ja henkilökunnan nimittämiseksi sekä perustan luomiseksi yhteiselle rahapolitiikalle ja yhteisille keinoille;

4. Toteaa, että siksi ensimmäinen päivämäärä, jolloin EMU pääsisi käyntiin, on 1.1.1998 tienoissa; on sitä mieltä, että on kehitettävä pikaisesti luonnoksia valuuttojen ecuun sitomiseksi tai Euroopan uudeksi valuuttajärjestelmäksi, jonka perusteella jäsenvaltioille, joista ei voi tulla EMUn jäseniä heti alkamispäivänä, voidaan tehdä sitovia rahallista yhdentämistä koskevia esityksiä;

5. Muistuttaa, että EU-sopimuksen mukaan EMUn kolmas vaihe täytyy joka tapauksessa saada alkamaan 1.1.1999 mennessä;

6. Toteaa, että tässä tapauksessa Eurooppa-neuvoston tulisi siksi päättää 1.1.1998 mennessä, mitkä jäsenvaltiot osallistuvat tähän kolmanteen vaiheeseen; tämä päätös voidaan tehdä vain ottamalla huomioon kestävän lähentymisen arviointiperusteet;

7. Toteaa, että yhtenäisvaluutan nimi on välttämätön, jotta kansalaiset voivat hyväksyä siihen siirtymisen, ja että tämä nimi (ecu) on jo määrätty EU- sopimuksessa (109 l artiklan 4 ja 5 kohta) ja keskustelua siitä on turha jatkaa;

8. On sitä mieltä, että EU-sopimuksen mukaisesti, jossa viitataan ecun nopeaan käyttöönottoon jäsenvaltioiden yhtenäisvaluuttana (109 l artiklan 4 kohta), sen ajanjakson, joka sijoittuu EMUn aloittamisen ja ecun käyttöönoton väliin, tulee olla mahdollisimman lyhyt ja joka tapauksessa korkeintaan kuusi kuukautta;

9. Pyytää, että Euroopan rahapoliittisen instituutin mainitsemaa kolmen vuoden jaksoa lyhennetään ja on myös sitä mieltä, että on päätettävä nopeasti setelien ja kolikoiden muotoilusta sekä muista teknisistä ja teknologisista toimenpiteistä, jotka ovat välttämättömiä talouden ja rahatalouden saamiseksi valmiiksi EMUa varten ja jotka voivat lujittaa Euroopan EMUun johtavan tien uskottavuutta;

10. Pitää kolmen vuoden viivästystä ecun täydelliseksi käyttöönottamiseksi paitsi EU-sopimuksen vastaisena myös katastrofaalisena koko EMU-hankkeen uskottavuuden kannalta suuren yleisön keskuudessa, sekä vaarallisena rahamarkkinoiden kannalta, jotka eivät vakuuttuisi siitä, että osallistuvien valuuttojen yhteenliittäminen on peruuttamaton; on sitä mieltä, että käytettäessä kaikkia mahdollisia keinoja EMUn aloittamista koskevaa päätöstä seuraava puolestatoista kahteen vuoteen kestävä ajanjakso riittää yhtenäisvaluutan setelien ja kolikoiden täydelliseksi käyttöön ottamiseksi; kehottaa siksi kaikkia asiaa käsitteleviä viranomaisia pyrkimään siihen, että täydellinen käyttöönotto voidaan saattaa loppuun mahdollisimman lyhyessä ajassa;

11. On siksi sitä mieltä, että ecu pitäisi ottaa käyttöön suuren yleisön keskuudessa viimeistään 1. heinäkuuta 1998 (Eurooppa-neuvoston päätöksellä vuoden 1996 lopussa) tai 1. heinäkuuta 1999 (Eurooppa-neuvoston päätöksellä 1.1.1998 tienoissa);

12. Muistuttaa, että heti EMUn alkaessa Euroopan keskuspankki toteuttaa rahapolitiikkaansa ecuissa, Euroopan keskuspankin ja pankkien väliset tapahtumat käydään ecuissa ja todennäköisesti jo pankkien keskinäisetkin tapahtumat. Rahanarvon mukaan laskettuna kaikista tapahtumista 90 % käytäisiin täten ecuissa jo ensimmäisestä päivästä lähtien;

13. On kuitenkin sitä mieltä, että ecun käyttöönotto suuren yleisön keskuudessa, vaikka kyseessä onkin vain rajallinen prosenttiosuus kaikkien tapahtumien arvosta, on poliittisesti tärkein ja että kaikki käytettävissä olevat keinot on saatava liikkeelle aikaisen käyttöönoton turvaamiseksi, niin että heti alusta alkaen käytetään sähköisiä maksuvälineitä ja että käyttöönoton ajankohta ilmoitetaan niin pian kuin mahdollista;

14. On sitä mieltä, että EU-sopimus antaa Euroopan rahapoliittiselle instituutille mahdollisuuden tehdä päätöksensä ecuseteleiden valmistamiseksi, jo ennen kuin on päätetty, milloin EMU tulee alkamaan ja minkä jäsenmaiden kanssa; valtuutuksen näiden seteleiden jakeluun täytyy tulla kuitenkin EKP:ltä; samoin voidaan aloittaa myös ecukolikoiden valmistus, kunhan täydellinen muotoilua koskeva yksimielisyys on saavutettu;

15. On yllättynyt ja huolestunut siitä, että kolme vuotta EU-sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen ja puolitoista vuotta ennen kolmannen vaiheen mahdollista alkua ei ole vielä julkaistu luetteloa EMUn alkamiseen liittyvistä päätöksistä, kuten ei myöskään pätevää julkista toimintaohjelmaa; toteaa, että komissio ja Euroopan rahapoliittinen instituutti ovat tässä suhteessa vakavasti laiminlyöneet tehtävänsä, ja kehottaa ECOFIN-neuvostoa (talous- ja valtiovarainministerien neuvostoa) painokkaasti huolehtimaan selventämisestä ja tekemään päätöksiä, kuten EMIn kertomuksessa toivotaan;

16. On sitä mieltä, että heti kun luettelo ja käsikirjoitus on tehty kaikista EMUn aloittamisen ja ecun käyttöönoton vaatimista toimenpiteistä, kaikki ne toimenpiteet, joista ilman EMUakin on hyötyä, täytyy valmistella ja toteuttaa heti (no regrets -strategia); näihin kuuluu nimenomaan sähköisten maksujärjestelmien laajamittainen edistäminen;

17. On sitä mieltä, että yritysten ja pankkien on itse päätettävä kaupallisin perustein, haluavatko ne valmistautua ecuun siirtymiseen varhain, ottaen sen riskin että osa suoritetuista kustannuksista tulee menemään hukkaan, vai haluavatko ne lykätä siirtymiseen valmistautumista siihen asti, kunnes kaikki on varmaa, mutta silloin ehkä suorittaa lisäkustannuksia ollakseen ajoissa valmiina, ja että on luotava tarpeelliset oikeudelliset ja rahoitukselliset keinot sen huolehtimiseksi, että yritykset ja pankit ovat valmiina EMUn voimaantulon hetkellä;

18. Painottaa kauppasopimusten eculausekkeiden selkeyttämisen tarvetta myös vastuukysymysten kannalta;

19. Toteaa, että jäsenmaiden valuutat, jotka tällä hetkellä näyttävät olevan ehdolla rahaliiton jäseniksi, ovat lähes yhtä vahvoja kuin D-markka, joten ecun näkymät vahvaksi valuutaksi ovat erittäin hyvät;

20. Pyytää Euroopan parlamenttia ja komissiota yhdessä järjestämään kaikissa jäsenvaltioissa talous- ja rahaliittoa koskevia laajamittaisia tiedotuskampanjoita;

21. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Euroopan rahapoliittiselle instituutille ja jäsenvaltioiden kansallisille parlamenteille.