FI    FI FI 
 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 16.7.2008 
SEK(2008) 2264 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
Oheisasiakirja 
Ehdotus 
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 
 
siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yh teistä sijoitustoimintaa harjoittavia 
yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskev ien lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittamisesta 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
{KOM(2008) 458 lopullinen} 
{SEK(2008) 2263} 
 
FI 2   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
1. Y HTEISSIJOITUSYRITYKSIÄ KOSKEVAN DIREKTIIVIN UUDELLEENTARKASTELU  
Yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi 
Arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä si joitustoimintaa harjoittavia yrityksiä 
(yhteissijoitusyritykset) koskeva direktiivi1 annettiin vuonna 1985. Sill ä pyrittiin luomaan 
sijoitusrahastojen sisämarkkinat,  jotka lisäisivät rahoitusalan ja sijoittajien liiketoiminta- ja 
sijoitusmahdollisuuksia. Direktiiviin sisältyy vaatimuksia, jotka sijoitusrahastojen on 
täytettävä voidakseen pitää osuuksiaan kaupan yli kansallisten rajo jen. Näillä vaatimuksilla 
pyrittiin ensi sijassa varmistamaan korkeatasoine n sijoittajansuoja. Direk tiivillä myös otettiin 
rahoituspalvelualalla ensimmäistä kertaa käyttöön koko EU:n kattava toimilupa.  
Yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi on ollut avainasemassa eurooppalaisten 
sijoitusrahastomarkkinoiden kehittämisessä . Kesäkuussa 2007 yhteissijoitusyrityksillä oli 
varoja hoidettavanaan 6 biljoonaa euroa,  mikä on noin 75 prosenttia EU:n 
sijoitusrahastomarkkinoista. Tä stä myönteisestä kehityksestä huolimatta ajan mittaan kävi 
selväksi, että yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi oli liian rajoittava ja että se esti rahaston hallinnoijia hyödyntämästä kaikki a kehitysmahdollisuuksiaan. Vuonna 2001 
kyseiseen direktiiviin tehtiin muutoksia, jo illa laajennettiin yhteissijoitusyritysten 
hallinnoijien sijoitusvaltuuksia mutte i tartuttu alan tehokkuusongelmiin.  
Yhteissijoitusyrityksiä koskevaa lainsäädäntö ä on tarkasteltu uudelleen  kolmessa vaiheessa 
(ks. kuva 1). Vuonna 2005 annettiin komission vihreä kirja  EU:n 
sijoitusrahastolainsäädännön kehittämisestä
2, joka käynnisti julkisen keskustelun EU:n tason 
toiminnan tarpeesta (ja laajuudesta). Komissi on tutkimukset ja sidosryhmien kuuleminen 
johtivat samaan päätelmään: painopisteenä olisi oltava direktiivin muuttaminen, jotta 
viimeisetkin markkinoillepääsyn esteet voidaan poistaa ja jott a rahastoala voi järjestää 
rahastojen hoidon ja hallinnoinnin tehokkaammin.  
Näitä näkemyksiä kehiteltiin edelleen valkoisessa kirjassa  sijoitusrahastojen 
sisämarkkinalainsäädännön kehittämisestä3 ja siihen liittyvässä vaikutusten arvioinnissa. 
Mainitussa asiakirjassa analysoitiin erilaisia va ihtoehtoja, joilla voitaisiin tehostaa rahastoalan 
tarjontaa ja lisätä sen kysyntää.  Valkoiseen kirjaan liittyvä ssä vaikutusten arvioinnissa 
todettiin, ettei EU:n tason toiminta vaikuttanut perustellulta niissä tapauksissa, joissa alan 
omat tai kansalliset aloitteet o livat riittäviä tai suositeltavia. Eräissä tapauksissa muiden kuin 
lainsäädäntötoimien ka tsottiin olevan kaikkein kustannus tehokkain vaihtoehto. Vaikutusten 
                                                 
1 Direktiivi 85/611/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, sellaisena kuin se on muutettuna muun 
muassa ns. UCITS III -direktiiveillä, joita ovat di rektiivit 2001/107/EY ja 2001/108/EY, annettu 21 
päivänä tammikuuta 2002. 
2 Vihreä kirja EU:n sijoitusrahastolainsäädännön keh ittämisestä, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2005, 
KOM(2005) 314 lopullinen. 
3 Valkoinen kirja sijoitusrahastojen sisämarkkinala insäädännön kehittämisestä, annettu 15 päivänä 
marraskuuta 2006, KOM(2006) 686 lopullinen. 
 
FI 3   FI analyysin päätelmä oli se, että lainsäädäntöä o li muutettava tietyissä tapauksissa. Näin ollen 
valkoisessa kirjassa ehdotettiin yhteissijoitusy rityksiä koskevan direktiivin muuttamista 
seuraavilla aloilla: 1) ilmoitusmenettely, 2) ra hastojen sulautuminen, 3) varojen yhdistäminen, 
4) rahastoyhtiöiden EU:n kattava toimil upa ja 5) yksinkertaistettu esite. 
Sisämarkkinoiden ja palvelujen pääo sasto julkaisi 22.  maaliskuuta 2007 
keskusteluasiakirjan  perustaksi näiden lainsäädän tömuutosten muodosta käytävälle 
julkiselle kuulemiselle. Kuulemisen tavoitteen a oli saada palautetta valkoisessa kirjassa 
esitettyjen toimenpiteiden suunn ittelusta. Kuulemiseen osallistuneiden esittämät näkemykset 
ovat olleet tärkeitä ja hyödyllisiä lainsäädän töehdotukseen liittyvän vaikutusten arvioinnin 
laatimiselle.  
Kuva 1: Yhteissijoitusyrityksiä koske van lainsäädännön uudelleentarkastelu  
Tuotos 
 
 
 
 
  
 
Vihreä kirja 
 
 
 
 
 
Valkoinen 
kirja  
 
 
 
Keskustelu-
asiakirja 
 
Lainsää-
däntöeh-
dotus Markkinaongelmia? 
Toiminta-
tarvetta? 
Mitä 
toimia? Panos 
 
 
 
Omaisuudenhoitoalan 
asiantuntijaryhmän 
raportti ja kuuleminen  
 
 
 
Vihreään kirjaan liittyvä 
kuuleminen  
 
Markkinoiden toiminnan 
tehokkuutta käsittelevän 
asiantuntijaryhmän 
raportti ja kuuleminen 
+ 
Tutkimus/seminaarit 
+ 
Vihreään kirjaan liittyvä 
vaikutusten arviointi 
 
Keskusteluasiakirjaan 
liittyvä kuuleminen kyllä
kyllä
paketti 
Ratkaisujen 
kehittäminen Analyyttinen strategia Vuosi  
 
 
  
2004 
  
 
2005 
 
  
 
2006 
 
  
 
 
2007 
 
2. O NGELMAT , JOIDEN VUOKSI YHTEISSIJOITUSYRITYKSIÄ KOSKEVAA DIREKTIIVIÄ 
ON MUUTETTAVA  
2.1. Esteet rahastojen osuuksien kaupan p itämiselle toisissa jäsenvaltioissa.  Vuonna 1985 
annettuun direktiiviin sisältyvä ilmoitusmene ttely on yleisesti ottaen aikaa vievä ja 
raskas menettely. Vastaanottavan jäsenvalt ion viranomaisten vaatimukset ovat usein 
direktiivissä säädettyjä vaatimuksia s uuremmat, eikä kahden kuukauden määräaikaa 
aina noudateta. Menettelyä onkin rahast on kannalta verrattu ylimääräiseen 
lupakierrokseen. Ilmoitusmenettelystä aihe utuu rahastoalalle vuosittain suoria 
kustannuksia arviolta 25 miljoonaa euroa (niiden yli 20 miljoonan euron lisäksi, 
 
FI 4   FI jotka aiheutuvat alustavasta ilmoittamisesta)4. Vieläkin suurempi ongelma ovat 
vaihtoehtokustannukset, jotka aiheutuvat tuotteiden markkinoille saattamisen 
viivästymisestä.  
Tämän vuoksi valkoiseen kirjaan  liittyvässä vaikutusten ar vioinnissa suositettiin, että 
direktiiviin tehtävillä muutoksilla olisi a) nopeutettava ilmoitusmenettelyä, b) 
korvattava nykyinen menettely sään telyviranomaisten välisellä 
tietojenvaihtomekanismilla ja c) selkey tettävä kunkin jäsenvalt ion viranomaisten 
asemaa ja vastuualaa. 
2.2. Alle optimaalisen tason jäävien rahastojen suuri määrä.  Eurooppalaisille 
rahastomarkkinoille on luonteenomaista pi enten rahastojen s uuri määrä. Vuoden 
2006 lopulla 54 prosentilla eur ooppalaisista rahast oista oli varoja hallinnoitavanaan 
alle 50 miljoonaa euroa. Keskimääräinen eu rooppalainen rahast o on kooltaan alle 
viidesosan amerikkalaisesta rahastosta. L ukuisten pienten rahastojen hallinnoiminen 
on kallista: se hankaloittaa mittakaavaetuj en hyödyntämistä ja nostaa kustannuksia. 
Arvioiden mukaan tällä alalla voitaisiin säästää jopa 6 miljardia euroa vuodessa5.  
Valkoiseen kirjaan liittyvässä vaikutusten arvioinnissa todett iin, että rahastoala voisi 
hyödyntää kaikkia mittakaavaetuja, jos 1) l uotaisiin lainsäädäntökehys (rajat 
ylittävälle) rahastojen sulautumiselle ja 2) mahdollistettaisiin yhteissijoitusyritysten 
varojen tosiasiallinen yhdistäminen. 
2.3. Joustavuuden puute rahastoala n arvoketjun järjestämisessä.  Vaikka direktiiviin 
vuonna 2001 tehdyillä muutoksilla otet tiin käyttöön yhtiömuotoisille 
yhteissijoitusyrityksille tarkoitettu raha stoyhtiöiden EU:n kattava toimilupa, 
käytännössä rahastoyhtiöiden ei vielä tänä päivänäkään ole mahdollista hallinnoida yhteissijoitusyrityksiä toisessa jäsenvaltiossa. Direktiivin tekstissä olevat epäselvyydet ja valvonnan jakaminen ova t tehneet vuonna 2001 annetut säännökset 
tehottomiksi. Näin ollen rahastoryhmien  on edelleenkin perustettava itsenäinen 
rahastoyhtiö jokaiseen sellaiseen jäsenvaltioon, jossa ne haluavat ta rjota tuotteitaan.  
Valkoiseen kirjaan lii ttyvä vaikutusten arvi ointi osoitti, että rahastoyhtiöiden EU:n 
kattavan toimiluvan käyttöönotto on pe rusteltua, jos käytettävissä on 
kustannustehokas käytännön menetelmä, jonk a avulla voidaan varmistaa, että 
ulkomailta käsin hallinnoitavia rahastoja va lvotaan tosiasiallisesti ja että ne 
noudattavat säännöksiä. 
2.4. Tehoton yksinkertaistettu esite.
 Vaikka yksinkertaistetun esitteen sisältöä 
täsmennettiin vuonna 2004 annetulla komission suosituksella6, yksinkertaistetusta 
esitteestä ei ole ollut sijo ittajille toivottua hyötyä sijoituspäätösten tekemisessä. 
Yksinkertaistettu esite on liian pitkä ja monimutkainen, joten sillä on vain vähäistä arvoa sijoittajille. Lisäksi yksinkertaistet un esitteen tuottaminen on rahoitusalalle 
melko kallista ja aikaa vievää.  
                                                
 
4 EFAMA ja IMA, A Harmonised, Simplified Approach to UCITS Registration , huhtikuu 2005. 
5 Invesco, Building an Integrated European Fund Management Industry:  cross-border mergers of funds, 
a quick win? , tammikuu 2005. 
6 Komission suositus 2004/384/EY, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2004, direktiivin 85/611/ETY 
liitteessä I olevassa C luettelossa säädetyn yksinkertaistetun tarjousesitteen sisällön tietyistä osista. 
 
FI 5   FI Valkoiseen kirjaan liit tyvässä vaikutusten arvi oinnissa ehdotetaan uutta 
lähestymistapaa yksinkertaistettuun esitte eseen: muutetaan direktiiviä niin, että 
painopisteinä ovat sijoittajille tiedotta misen perusperiaatteet ja mahdollisuus 
määritellä yksityiskohdat (esimerk iksi muoto ja sisältö) 
täytäntöönpanotoimenpiteiden kautta. 
3. V ALKOISESSA KIRJASSA ESITETTYJEN LA INSÄÄDÄNTÖMUUTOSTEN SUUNNITTELU  
Uusien säännösten suunnittelussa  otettiin huomioon useita eri va ihtoehtoja, joita arvioitiin 
tehokkuuden, markkinoiden yhdentymisen ja sijoitta jansuojan perusteella. Tämän analyysin 
tulokset esitetään tiivistetysti li itteessä olevassa taulukossa.  
3.1. Poistetaan esteet rahastojen os uuksien kaupan pitämiseltä toisissa 
jäsenvaltioissa  
Ilmoitusmenettely  
Keskusteluasiakirjassa ehdotettiin ilmoitusmenette lyn muuttamista niin, että ilmoitus siirtyisi 
suoraan kotijäsenvaltion sääntelyviranomaiselta vastaanottavan jäsenvaltion sääntelyviranomaiselle. Vastaanottavan jäsenvalti on viranomaisilla ei olisi oikeutta vastustaa 
sellaisen yhteissijoitusyrityksen osuuksien ka upan pitämistä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, 
jolla on asianmukainen toimilupa.  
Keskusteluasiakirjasta järjestettyyn kuulem iseen osallistuneet ta hot pääsääntöisesti 
kannattivat esitettyjä ehdotuks ia vaikkakin suhtautuivat varauksella vastaanottavan 
jäsenvaltion viranomaisten mahdollisuuteen panna täytäntöön yhdenmukaistamattomia mainontasääntöjä. Ehdotusten viimeistelyvaihees sa komissio vertasi kahta vaihtoehtoa:  
1) säilytetään vastaanottavan jäsenvaltion sääntelyviranoma isten mahdollisuus todentaa 
yhteissijoitusyrityksen markkinointijärjestelyt ennakkoon
7, mutta lyhennetään tähän liittyvää 
määräaikaa,  
2) sallitaan yhteissijoitusyritysten pitää vä littömästi osuuksiaan kaupan vastaanottavan 
jäsenvaltion markkinoilla; vastaanottavan jäsenv altion viranomaiset tekevät jälkitarkastuksia 
jatkuvasti  ja keskittyvät erityisesti paikallisiin jakelukanaviin.  
Analyysi osoittaa, että ensimmäinen vaihto ehto (ennakkotodentaminen) ei juurikaan 
parantaisi nykyistä tilannetta. Ilmoitusmene ttelyyn liittyvät kustan nukset eivät alenisi 
tarpeeksi. Lisäksi olisi edelleen epäselvää, m iten pian yhteissijoitus yritykset voisivat alkaa 
pitää osuuksiaan kaupan vastaanottavassa jäsenval tiossa. Näin ollen ilmoitusmenettely olisi 
edelleenkin markkinoillepääsyn este, rajoittaisi s ijoittajien saatavilla olevaa rahastovalikoimaa 
ja vaimentaisi kilpailupaineita  (sekä niiden myönteisiä vaikut uksia sijoittajille lankeaviin 
rahastomaksuihin). Toisin sanoen ainoastaan ilmoitusmenettelyn radikaalilla yksinkertaistamisella eli toisella vaihtoehdol la voitaisiin saavutta a huomattavan myönteisiä 
vaikutuksia. Joidenkin näkemysten mukaan vastaanottavan jäsenv altion viranomaisten 
                                                
 
7 Ennakkotodentaminen toteutetaan ennen yhteissijoitusyrityksen osuuksien saattamista vastaanottavan 
jäsenvaltion markkinoille (ja vastaavasti jälkivalvonta toteutetaan sen jälkeen, kun 
yhteissijoitusyrityksen osuudet on jo saatettu vastaanottavan jäsenvaltion markkinoille). 
 
FI 6   FI ennakkovalvonnan poistaminen saattaisi heikentää sijoittajansuojaa. Vaikutusten arvioinnissa 
todetaan kuitenkin, että ri ski tästä on hyvin pieni.  
3.2. Pysäytetään pienten rahastojen leviäminen 
a) Rahastojen sulautuminen  
Keskusteluasiakirjassa sidosryhmille esiteltiin  alustava suunnitelma yhteissijoitusyritysten 
sulautumista koskevaksi EU:n lainsäädäntöke hykseksi. Ehdotettu kehys kattoi yleisimmin 
käytetyt sulautumismenetelmät (ks. kaaviot jä ljempänä) ja koski sekä kotimaisia että rajat 
ylittäviä sulautumisia. Lisäksi keskus teluasiakirjassa ehdotettiin erityisiä 
sijoittajansuojasäännöksiä ja vaatimuksia, joid en täytyttyä sääntelyvi ranomaiset antaisivat 
sulautumiselle hyväksyntänsä. 
 A B CVastaanottava 
rahasto 
Toimintansa 
lopettava rahastoToimintansa 
lopettava rahastoSulautuminen: uusi rahasto 
A B
Toimintansa 
lopettava rahasto Vastaanottava 
rahasto Sulautuminen: absorptio / 
amalgamaatio  
 
Ehdotettua lähestymistapaa kannattivat ylee nsä ottaen kaikki sidosryhmät. Ehdotetut 
sijoittajan oikeudet kuitenkin herättivät joitakin sijoittajansuojakysymyksiä. Näin ollen vaikutusten arvioinnissa analys oitiin kahta vaihtoehtoa: 
1) tiedotetaan sulautumisesta ainoastaan to imintansa lopettavan rahaston sijoittajille, 
2) tiedotetaan sulautumisesta sekä toimintansa lopettavan rahaston että vastaanottavan 
rahaston sijoittajille. 
Vaikutusten arvioinnissa todetaan, ettei kumpikaan näistä va ihtoehdoista ole yksinään täysin 
tyydyttävä, kun niitä tarkastellaan tehokkuude n ja sijoittajansuojan näkökohdasta. 
Ensimmäinen vaihtoehto minimoi rahoitusalall e lankeavat hallinnolliset kustannukset mutta 
herättää joitakin s ijoittajansuojakysymyksiä, kun taas  toinen vaihtoehto minimoi 
sijoittajansuojariskit mutta ai heuttaa liiallisen taloudellisen  taakan. Vaikutusten arvioinnin 
mukaan suositeltavin toimenpidevaihtoehto olis i näiden kahden vaihtoehdon yhdistelmä, mikä 
voisi merkitä sitä, että sulautumisesta tiedotettaisiin toimintansa lopettavan rahaston sijoittajille aina ja vastaanottavan rahaston s ijoittajille tapauksen m ukaan. Suositeltavaa on 
esimerkiksi se, että sulautumisehdotusta käsi ttelevät sääntelyviranomaiset arvioivat, mitä 
vaikutuksia sulautumisella voisi olla vastaanottavan rahaston s ijoittajille, ja päättävät, onko 
myös vastaanottavan rahaston sijoittajille annettava asiaankuuluvaa tiedotusta.  
b)  Varojen yhdistäminen
 
 
FI 7   FI Valkoiseen kirjaan liittyvässä vaikutusten ar vioinnissa yksilöidään kaksi mahdollista varojen 
yhdistämismenetelmää: varojen tosiasiallinen yhdi stäminen laajassa merkityksessä ja niin 
sanotut master-feeder-rakenteet. Nämä käsitteet  on esitetty jäljempänä olevassa kaaviossa.  
Keskusteluasiakirjassa esitettiin pääpiirteitt äin ne muutokset, joita yhteissijoitusyrityksiä 
koskevaan direktiiviin on tehtävä, jotta voidaan luoda kehys varojen tosi asiallista yhdistämistä 
varten. Alustavan vaikutusten arvioinnin johdosta keskusteluasiakirjan ehdotukset keskittyivät master-feeder-rakenteisiin. Kuul emiseen osallistuneet pitivät ehdotettua kehystä suhteellisen 
tiukkana. Suurin osa vastaajista kannatti va littua varojen tosiasia llisen yhdistämisen 
menetelmää. Toisaalta muutam at vastaajista pyysivät ko missiota harkitsemaan kehyksen 
käyttöönottoa varojen tosi asiallista yhdistämistä varten l aajassa merkityksessä. Vaikutusten 
analyysissä on tämän vuoksi keskityt ty seuraaviin vaihtoehtoihin: 
1) sallitaan varojen yhdistämi nen laajassa merkityksessä, 
2) sallitaan master-feeder-rakenteet. 
 
 master A
feeder α master C master D 
feeder β feeder γ 20%20%
30% 50 % 
20% 
50% 50%60%master BVarojen tosiasiallinen yhdistäminen 
laajassa merkityksssä 
master 
feeder α feeder β feeder γ Master-feeder-rakenne 
(enintään) 
100% 
(enintään) 
100% (enintään) 
100% 
 
Mahdollisuus käyttää varojen tosiasiallista yhdist ämistä laajassa merkityksessä voisi tuottaa 
rahoitusalan toimijoille suuria etuja. Jos feeder-rahastojen koostumusta voitaisiin räätälöidä, rahastojen promoottorit voisivat mukauttaa tuotev alikoimaansa kehityssuuntien ja sijoittajien 
kysynnän mukaan. Komissio katsoo kuitenkin, että tämän mahdollisuuden käyttöönotto 
löyhentäisi voimassa olevien yhteissijoitusy ritysten rahastojen rahastoja koskevia 
säännöksiä
8. Näiden hajauttamisvaatimusten löyhentämisellä voisi olla huomattavia ei-
toivottuja vaikutuksia sijoittajille. Tästä sy ystä vaikutusten arvioinnissa todetaan, että 
yksinkertainen master-feeder-rakenne on niin tehokkuuden kuin sijoittajansuojan 
näkökulmasta katsottuna parempi vaihtoehto. 
3.3. Ratkaistaan organisator isen joustavuuden puute 
Rahastoyhtiöiden EU:n kattava toimilupa  
                                                 
8 Rahastojen rahaston salkku koostuu olennaisesti raha stoista (ja likviditeetistä). Yhteissijoitusyrityksiä 
koskevassa direktiivissä yhteissijoitusyritysten raha stojen rahastolle asetetaan useita vaatimuksia, 
erityisesti vaatimus sijoittaa vähintään viiteen rahastoon. 
 
FI 8   FI Keskusteluasiakirjassa pyrittiin luomaan tasapa ino rahastoyhtiöiden EU:n  kattavan toimiluvan 
ja valvontakysymysten välille. Ehdotettuun kehy kseen sisältyi säännöksiä, joilla oli tarkoitus 
taata vähimmäissisältö rahaston kotipaikan käs itteelle ja lujittaa va lvontaviranomaisten 
yhteistyötä.  
Toisin kuin neljästä muusta aihees ta, tästä aiheesta esitettiin suhteellisen eriäviä näkemyksiä 
keskusteluasiakirjasta järjestetyssä kuulemise ssa. Rahoitusala oli tyyt ymätön rahastoyhtiöiden 
EU:n kattavan toimiluvan ehdotettuun sovelta misalaan. Muut – er itoten kansalliset 
viranomaiset – katsoivat, ettei ehdotetussa  lähestymistavassa määritelty selkeästi 
sääntelyviranomaisten vastuua loja. Kuulemisen aikana esitetyt perustavanlaatuiset 
kysymykset huomioon ottaen vaikutusten analyysi ssä keskityttiin seuraaviin vaihtoehtoihin: 
2) säilytetään nykytilanne (e li ei toteuteta toimia), 
2) sovelletaan rahastoyhtiöiden EU:n kattav aa toimilupaa yhtiömuotoisiin rahastoihin ja 
laajennetaan se koskemaan sopi musperusteisia rahastoja,  
3) sovelletaan rahastoyhtiöide n EU:n kattavaa toimilupaa yht iömuotoisiin rahastoihin. 
Komission tekemä analyysi osoittaa, että ilman EU:n kattavaa toimilupaa rahoitusala ei voisi 
yhtä joustavasti valita toimintojensa maantieteellistä sijaintipaikkaa eikä tehdä kustannussäästöjä. Keskusteluasiakirjan anta misen jälkeisen työn painopisteenä on ollut 
sellaisten säännösten suunnittelu, joilla voidaan  välttää sääntelylliset aukot, epäselvyydet ja 
päällekkäisyydet. Tämä voidaan toteuttaa 1) selventämällä rahaston ja rahastoyhtiöiden 
valvontaviranomaisten vastuualoja, 2) tarj oamalla rahaston valvon taviranomaiselle ja 
omaisuudenhoitajalle välineet se urata ja valvoa ra haston kotipaikassa voimassa olevien 
sääntöjen noudattamista sekä 3) varmistamalla, e ttä rahastoyhtiö ja se n valvontaviranomainen 
tarjoavat kaiken tarvittavan tuen rahaston valvontaviranomaiselle ja omaisuudenhoitajalle. 
Konkreettisten säännösten laatiminen on osoittanut, että tämä etenemistapa 
• edellyttäisi laajaa tietojenvaihtoa ja raportointivelv ollisuuksia rahastoyhtiön, rahaston 
valvontaviranomaisen, rahastoyhtiön valvont aviranomaisen, rahaston hallinnoijan ja 
omaisuudenhoitajan välillä, 
• jättäisi monet vastuunjakokysymykset vaille va stausta – rahaston valvontaviranomainen ja 
omaisuudenhoitaja olisivat tehtäviensä tä yttämisessä hyvin pitk älle riippuvaisia 
rahastoyhtiöstä ja sen valvontaviranomaise sta. Kannustimet ja velvollisuudet eivät 
välttämättä olisi oikeassa suhteessa toisiinsa, 
• ei ratkaisisi säännösten noudattamisen val vontaan liittyviä kysymyksiä, varsinkaan 
sopimusperusteisten rahastojen osalta. Kosk a sopimusperusteiset yhteissijoitusyritykset 
ovat ainoa yhteissijo itusyritysmuoto 13 jäsenvaltiossa, rahastoyhtiöiden EU:n kattavan 
toimiluvan yhtiömuotoisille rahastoille koituvat taloudelliset vaikutukset  jäänevät pieniksi. 
Edellä esitetyn perusteella vaik utusten arvioinnissa  todetaan, että rahastoyhtiöiden EU:n 
kattavan toimiluvan käyttöönoton edellyttämät säännökset aiheuttaisivat suuren hallinnollisen taakan ja korkeita hallinnollisia kustannuks ia. Rajat ylittävään rahastonhoitoon liittyviä 
valvontariskejä ei voitaisi po istaa kokonaan. Mahdolliset haita t olisivat odot ettuja hyötyjä 
suuremmat. Näin ollen komissio ehdottaa, että  asiaa koskevia direktiivin säännöksiä ei 
muuteta vaan säilytetään nykytil anne, jossa rahaston hallinnoija t toteuttavat rajat ylittäviä 
hallintotoimia valtuut usperiaatteella. Komissio aikoo pyytää Euroopan 
 
FI 9   FI arvopaperimarkkinavalvojilta ehdotuksen varm oiksi, toimiviksi ja kustannustehokkaiksi 
toimiksi, joilla voitaisiin ra tkaista erilaiset valvonta- ja riskinhallintaongelmat.  
3.4. Parannetaan yksinkertaistettua esitettä  
Sijoittajalle annettavat tiedot  
Valkoisen kirjan vaikutusten ar vioinnissa esitetään ehdotuksia  yksinkertaistetun esitteen 
pituuden, sisällön ja jopa nime n (jota muutamat pitävät harh aanjohtavana) muuttamiseksi. 
Tältä pohjalta keskusteluasiakirjassa esitettiin uus i lähestymistapa sijoi ttajille tiedottamiseen: 
sijoittajalle annettavien tietojen käsite. Käsite  perustuu ajatukseen objektiivisista, selkeistä ja 
ei-harhaanjohtavista tiedoista. Ehdotettu ke hys sai yleensä ottaen taakseen sidosryhmien 
kannatuksen. Kuulemiseen osallistuneet esittivät  kuitenkin eriäviä näkemyksiä siitä, ettei 
ehdotuksessa vaadittu sijoi ttajalle olennaisten tietojen esittämistä yhdessä ainoassa 
asiakirjassa. Vaikutusten anal yysissä on tämän vuoksi keskit ytty kahteen vaihtoehtoon: 
1) toimitetaan sijoittajalle olennaiset tiedot eril lisinä osina, eli niitä ei välttämättä sisällytetä 
yhteen ainoaan asiakirjaan. 
2) toimitetaan sijoittajalle olennais et tiedot yhdessä ainoassa asiakirjassa. 
Erillisiä osia koskeva lähestymistapa joustavoittaisi tietojen esittämistä. Tiedot voitaisiin 
mukauttaa erilaisten sijoittaja tyyppien ja/tai jakelukanavien ja -menettelyjen perusteella. 
Toisaalta sijoittajien kannalta yksi ainoa as iakirja olisi todennäkö isesti yksinkertaisin 
vaihtoehto. Lisäksi sijoittajat  voisivat tällöin tehdä tuotev ertailuja. Oletuksena on, että 
mahdollisuus vertailla rahastoja lisäisi kilpailua keskipitkällä aikavälillä ja siten asettaisi 
paineita hintakehitykselle (maksuille). Sitä paitsi erillisiä osia koskevasta lähestymistavasta odotetaan aiheutuvan korkeampia mukautumis kustannuksia rahoitusa lalle, kun asiaa 
tarkastellaan sääntöjen noudatta miskustannusten näkökulmasta.  Näin ollen yksi ainoa 
asiakirja näyttää olevan se vaihtoehto, jo ssa sijoittajansuojan ja tehokkuuden tavoitteet 
toteutuvat paremmin.  
4. E
HDOTETUT TOIMENPITEET  
Vaikutusten arvioinnissa s uositetaan siksi, että 
(1) yksinkertaistetaan ilmoitusmenettelyä radikaalisti, 
(2) helpotetaan rahastoj en sulautumista, 
(3) sallitaan master-f eeder-rakenteet (yhdistäminen), 
(4) muutetaan yksinkertaistettu  esite perusteellisesti. 
Ehdotetuista toimenpiteistä odote taan saatavan seur aavia taloudellisia säästöjä: staattisia 
kustannussäästöjä rahoitusalall e ja sijoittajille sekä dyn aamisia hyötyjä kilpailun ja 
tuottavuuden kasvun seurauksena. Suorien tehokkuushyötyjen kautta voitaisiin vuosittain 
säästää useita miljardeja euroja. Säästöt hyödyttä vät sijoittajia ajan mittaa: tuotto kasvaa 
alentuneiden rahastokustannusten se urauksena ja maksut alenevat  kilpailun lisääntymisen ja 
sen seurauksena, että sijoittajat voivat vertailla rahastoja. Oletuksena on, että 
joustavoittamalla sijoitusrahastotoiminnan järjestämistä ja toteuttamista sekä yksinkertaistamalla menettelyitä voitaisiin luoda uusia liiketoimintamahdollisuuksia ja 
vähentämällä hallinnollista taa kkaa voitaisiin lisätä sijoitusra hastoalan kilpa ilukykyä muihin 
 
FI 10   FI tuotteisiin ja markkinoihin nähden. Lisäksi kun sijoitusrahastomarkkinat yhdentyvät edelleen, 
eurooppalaiset sijoittajat  saavat laajemman valikoiman entistä  suorituskykyisempiä rahastoja. 
Säilyttämällä se korkeatasoinen sijoittajansuoj a, jonka yhteissijoitu syritykset jo nykyään 
tarjoavat, voidaan vahvistaa yht eissijoitusyritysten houkuttelevuutta niin EU:n sisällä kuin sen 
ulkopuolella. Pitkällä tähtäyks ellä nämä myönteiset vaikut ukset auttavat tehostamaan 
talouden toimintaa ja lisäämään kilpailukykyä se kä siten saavuttamaan Lissabonin strategian 
tavoitteet tällä tärkeällä alalla. 
Liite: Tiivistelmä vaikutusten ar viointiin sisältyvästä analyysistä  
(Suositeltavat vaihtoehdot on lihavoitu) 
 Vaikutukset  Hyötyä  
Käytettävissä olevat vaihtoehdot  sijoittajan
suojaan tehokkuut
een markkinoiden 
yhdentymiselle  
Ilmoittaminen     
Toteutetaan (markkinointijärjestelyjen) 
ennakkotodentaminen  + - ei 
Toteutetaan jatkuvaa jälkivalvontaa  +/≈ + kyllä 
Rahastojen sulautuminen     
Tiedotetaan ainoastaan toimintansa 
lopettavan rahaston sijoittajille  - + kyllä 
Tiedotetaan kaikille sijoittajille  + - ei 
Varojen tosiasiallinen yhdistäminen     
Sallitaan varojen yhdistäminen laajassa 
merkityksessä  - +/- kyllä 
Sallitaan master-feeder-rakenteet  + + kyllä 
Rahastoyhtiöiden EU:n kattava toimilupa     
Säilytetään nykytilanne  +/- - ei 
Sovelletaan rahastoyhtiöiden EU:n kattavaa 
toimilupaa yhtiömuotoisiin ja 
sopimusperusteisiin rahastoihin  -- ≈ kyllä 
Sovelletaan rahastoyhtiöiden EU:n kattavaa 
toimilupaa yhtiömuotoisiin rahastoihin  - - kyllä 
Yksinkertaistettu esite     
Toimitetaan sijoittajalle annettavat tiedot 
erillisinä osina  +/- - ei 
Toimitetaan sijoittajalle annettavat tiedot 
yhdessä asiakirjassa  + + kyllä 
¹ Ainoastaan tietyissä tapauksissa.   
² Vaikka tämä vaihtoehto ei vaikuta olevan  selkeästi parempi, analyysi osoitti suuria 
toteutettavuusongelmia kahdessa muussa vaihtoehdossa. 
Arviointi: ’+’ = myönteine n; ’-’= kielteinen; ≈ = neutraali.