Bryssel 11.1.2005

SEK(2005) 16 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO

Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien maiden oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvoston oli tutkittava kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antoi ohjelmaa tarkasteltuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.

Itävalta toimitti 30 päivänä marraskuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1998–2002. Neuvosto antoi lausunnon ohjelmasta 18 päivänä tammikuuta 1999. Kaikkina seuraavina vuosina esitettiin tarkistukset. Itävalta toimitti uusimman tarkistetun vakausohjelmansa 30 päivänä marraskuuta 2004. Komission yksiköt ovat suorittaneet ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet, käytännesäännöt[2], potentiaalisen tuotannon ja suhdannekorjattujen rahoitusasemien arvioinnissa yhteisesti hyväksytyt menetelmät, vuosien 2003–2005 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa annetut suositukset ja ne periaatteet, jotka esitetään komission finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa[3]. Arvioinnin tulokset ovat seuraavat:

- Itävallan hallitus hyväksyi Itävallan tarkistetun vakausohjelman 30 päivänä marraskuuta 2004. Se kattaa vuodet 2004–2008 ja noudattaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia tarkistettuja käytännesääntöjä lukuun ottamatta eräitä pieniä poikkeuksia EKT:n raportointimallista. Vaikka vakauttamisura on määritetty oikeudellisesti kansallisessa vakaussopimuksessa, ohjelmassa ei kuvailla selvästi niitä erityistoimia, joiden avulla julkisen talouden mittava vakauttaminen olisi mahdollista ohjelman kahden viimeisen vuoden aikana.

- Tarkistus perustuu makrotaloudellisiin ennusteisiin, jotka vuoteen 2006 asti vastaavat pääpiirteissään komission syksyn 2004 ennustetta. Kasvun odotetaan nopeutuvan vuoden 2004 tasolta, joka oli 1,9 prosenttia, ja pysyvän noin 2½ prosentissa jäljellä olevan ohjelmakauden aikana. Ohjelman mukaan tämänhetkinen, pääasiassa vientivetoinen elpyminen johtaa vähitellen kotimaisen kysynnän kasvuun. Elpymisen odotetaan nopeutuvan suurten veronalennusten tullessa voimaan vuonna 2005 ja työllisyyden kasvaessa. Kokonaistuotannon ennustetaan kasvavan sen potentiaalista noin 2 prosentin kasvuastetta ¼ prosenttiyksikköä nopeammin vuonna 2007 ja ½ prosenttiyksikköä nopeammin vuonna 2008. Tämän seurauksena negatiivinen tuotantokuilu kuroutuu komission yksiköiden laskelmien mukaan umpeen ja muuttuu lopulta positiiviseksi vuonna 2008. Tarkistuksen lyhyen aikavälin makrotaloudelliset oletukset ovat uskottavia; vuosia 2007–2008 koskeva oletus, jonka mukaan BKT:n kasvu pysyy yli 2 prosentissa, vaikuttaa kuitenkin jossain määrin optimistiselta, koska tässä tapauksessa kasvu ylittäisi potentiaalisen kasvuvauhdin neljänä peräkkäisenä vuotena.

- Edelliseen ohjelmaan verrattuna tarkistuksen julkista taloutta koskevia tavoitteita on laskettu noin ½ prosenttia suhteessa BKT:hen kaikkina ohjelmavuosina. Tasapainossa olevan rahoitusaseman saavuttamista koskevaa tavoitetta on myös siirretty vuodella taaksepäin vuoteen 2008. Vuonna 2004 alijäämä oli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja sen odotetaan nousevan 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005, jonka jälkeen se ensin pienenee vähitellen 1,7 prosenttiin vuonna 2006 ja sitten laskee nollaan vuonna 2008 kahdessa yhtä suuressa erässä. Tämä kehityskaari on seurausta julkisen talouden strategiasta, jossa yhdistetään verotaakan pysyvä keventäminen tasapainoisen julkisen talouden saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. EKT 95-sääntöjä noudattaen verotaakkaa on tarkoitus keventää vuoden 2003 43 prosentista 40 prosenttiin vuonna 2008, joten jälkimmäinen viitearvo saavutetaan kaksi vuotta aikaisemmin kuin mitä hallitus alun perin suunnitteli.

- Verojen keventäminen ajoittuu edellistä tarkistusta enemmän ohjelmakauden alkuun kun taas vastaava menojen rajoittaminen ajoittuu ohjelmakauden loppuun. Alijäämän nousu vuonna 2005 johtuu pääasiassa suurista veronalennuksista, jotka tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta. Julkiseen talouteen liittyvät riskit näyttävät kuitenkin olevan tasapainossa vuosina 2005 ja 2006, erityisesti ottaen huomioon ohjelman realistisen makrotaloudellisen skenaarion. Ohjelmakauden loppuvuosina 2007–2008 on kuitenkin selviä riskejä, joita aiheutuu ensinnäkin oletuksesta, että BKT:n kasvu pysyy jatkuvasti potentiaalisen kasvun yläpuolella, ja toiseksi siitä, että ohjelmassa ei juurikaan selvitetä ennustettua menojen huomattavaa laskua suhteessa BKT:hen. Sen vuoksi tarkistuksen keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on lähellä tasapainoa oleva suhdannekorjattu rahoitusasema, ei ehkä saavuteta ohjelmakauden aikana. Se näyttää kuitenkin tarjoavan riittävän varmuusmarginaalin sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana.

- Vakauttamisura vuoteen 2008 asti on vahvistettu alueellisten viranomaisten välisessä kansallisessa vakaussopimuksessa, joka pannaan täytäntöön kaikilla hallinnon tasoilla rangaistusjärjestelmän avulla. Ohjelmassa esitetyt poliittiset toimenpiteet, jotka on jo hyväksytty lainsäädännössä, eivät kuitenkaan täysin konkretisoi tavoitetta rajoittaa menoja voimakkaasti näiden kahden vuoden aikana.

- Julkista bruttovelkaa kuvaavia lukuja on tarkistettu alaspäin, mikä osittain kumoaa merkittävät tarkistukset ylöspäin edellisinä vuosina. Koska samaan aikaan BKT-lukuja on tarkistettu ylöspäin tilastollisen menetelmän muutoksen vuoksi, vuoden 2003 velkasuhde on pienentynyt lähes 2 prosenttiyksikköä 64,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vaikka tämän pitäisi helpottaa 60 prosentin viitearvon saavuttamista, tavoitteen saavuttamisen määräaikaa on lykätty yhdellä vuodella vuoteen 2008, koska pyrkimykset pienentää alijäämää ovat heikentyneet. Nopeamman kasvun skenaario siirtäisi tätä ajankohtaa eteenpäin kun taas hitaampi kasvu siirtäisi sitä vuodella taaksepäin. Koska BKT:n kasvuasteen odotetaan pysyvän käytännössä muuttumattomana ohjelmakauden aikana, velan kehitykseen vaikuttavat eniten muutokset perusalijäämässä. Positiivista on se, että tarkistuksessa ei oteta huomioon kaikkia yksityistämismahdollisuuksia Itävallassa. Sen vuoksi velkakriteerin saavuttaminen vuonna 2008 on realistista, vaikka alijäämätavoitteesta poikettaisiinkin.

- Kunnianhimoinen menojen pienennys suhteessa BKT:hen on tarkoitus saavuttaa merkittävillä leikkauksilla kaikissa menoluokissa ohjelmakauden aikana. Pitkäaikaisen vakauttamisen odotetaan suurelta osin olevan seurausta tulonsiirtojen pienentämisestä. Vaikka julkisia investointeja supistetaan suhteettoman paljon, suurimmat säästöt ovat peräisin tulonsiirtojen pienentämisestä. Tarkistus sisältää optimistisia arvioita kustannussäästöistä, joita saadaan alemmilla hallinnon tasoilla tulevaisuudessa toteutettavista hallinnonuudistuksista, jotka on jo toteutettu menestyksekkäästi liittovaltion tasolla.

- Itävalta näyttää olevan suhteellisen hyvässä asemassa julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden suhteen huolimatta väestön ikääntymisestä aiheutuvista merkittävistä julkistaloudellisista kustannuksista. Vuosien 2003 ja 2004 eläkeuudistukset tuovat huomattavia menosäästöjä pitkällä aikavälillä. Vuoden 2004 uudistus kuitenkin siirtää vakauttavaa vaikutusta myöhäisemmäksi: vaikka suunnitelma tehdä eläkkeisiin ainoastaan inflaation edellyttämät muutokset ja pitää niiden reaalimäärät vakioina vuodesta 2030 alkaen on todellakin kunnianhimoinen, vuoden 2003 uudistuksella saavutetut säästöt aikaisemmilla kausilla ovat viivästyneet jonkin verran.

- Ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on osittain johdonmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vaikka Itävalta keventää raskasta verotaakkaansa, tämä ei tapahdu yhtä aikaa menojen rajoittamisen kanssa, minkä vuoksi suhdannekorjattu lähellä tasapainoa oleva rahoitusasema saavutettaneen vasta ohjelman viimeisenä vuonna.

- Edellä esitetyn arvion perusteella Itävaltaa suositetaan lisäämään julkisen talouden vakauttamista ohjelman alkuvuosina. Lisäksi Itävallan olisi kuvailtava tarkemmin niitä erityistoimia, joiden avulla julkisen talouden mittava vakauttaminen olisi mahdollista ohjelman kahden viimeisen vuoden aikana.

Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Kokonaistuotanto (muutos, %) | VO joulukuu 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |

KOM | 1,9 | 2,4 | 2,4 | n.a. | n.a. |

VO marraskuu 2003 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | n.a. |

YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |

KOM | 2,1 | 1,8 | 1,4 | n.a. | n.a. |

VO marraskuu 2003 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | n.a. |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |

KOM | -1,3 | -2,0 | -1,7 | n.a. | n.a. |

VO marraskuu 2003 | -0,7 | -1,5 | -1,1 | -0,4 | n.a. |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |

KOM | 1,7 | 0,9 | 1,2 | n.a. | n.a. |

VO marraskuu 2003 | 2,8 | 1,9 | 2,2 | 2,8 | n.a. |

Suhdannekorjattu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |

KOM | -1,0 | -1,9 | -1,7 | n.a. | n.a. |

VO marraskuu 20031 | -0,4 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | n.a. |

Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |

KOM | 64,0 | 63,9 | 63,4 | n.a. | n.a. |

VO marraskuu 2003 | 65,8 | 64,1 | 62,3 | 59,9 | n.a. |

1Komission yksiköiden laskelmat ohjelmassa esitettyjen tietojen perusteella. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteet (KOM); komission yksiköiden laskelmat. |

Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO

Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004–2008

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli [18 päivänä tammikuuta 2005] Itävallan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2008. Ohjelma vastaa pääpiirteissään tietovaatimuksia, jotka asetetaan vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa käytännesäännöissä, lukuun ottamatta eräitä pieniä poikkeuksia EKT:n raportointimallista.

Ohjelma perustuu makrotaloudelliseen skenaarioon, jonka mukaan kokonaistuotannon kasvu nopeutuu vuoden 2004 tasolta, joka oli 1,9 prosenttia, ja pysyy noin 2½ prosentissa ohjelmakauden loppuaikana. Käytettävissä olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää vastaavan realistisia kasvuoletuksia ensimmäisten vuosien osalta, mutta vaikuttaa liian suotuisalta viimeisten vuosien osalta, koska ennuste pysyy potentiaalisen tuotannon yläpuolella neljänä peräkkäisenä vuotena. Ohjelmassa esitetyt inflaatioennusteet ovat realistisia.

Itävalta pyrkii saavuttamaan tasapainossa olevan rahoitusaseman vuoteen 2008 mennessä. Vuonna 2004 alijäämä oli 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja sen odotetaan nousevan 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005, jonka jälkeen se ensin pienenee vähitellen 1,7 prosenttiin vuonna 2006 ja sitten laskee nollaan vuonna 2008 kahdessa yhtä suuressa erässä. Tämä kehityskaari on seurausta julkisen talouden strategiasta, jossa yhdistetään verotaakan pysyvä keventäminen tasapainoisen julkisen talouden saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. EKT 95-sääntöjä noudattaen verotaakkaa on tarkoitus keventää 43 prosentista vuonna 2003 40 prosenttiin vuonna 2008. Vakauttamisura on vahvistettu alueellisten viranomaisten välisessä kansallisessa vakaussopimuksessa, joka pannaan täytäntöön kaikilla hallinnon tasoilla rangaistusjärjestelmän avulla.

Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua huonompi. Erityisesti vakauttamisessa keskitetään veronalennukset ohjelmakauden alkuun ja vastaava menojen rajoittaminen ohjelmakauden loppuun. Ottaen huomioon ohjelman realistisen makrotaloudellisen skenaarion riskit ovat tasapainossa vuosina 2005 ja 2006, jolloin kehitykseen vaikuttavat eniten suuret veronalennukset, jotka tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2005. Sitä vastoin ohjelmakauden loppuvuosien 2007–2008 osalta näyttää siltä, että riskit on arvioitu liian pieniksi, sillä BKT:n kasvun oletetaan pysyvän potentiaalisen kasvun yläpuolella ja toiseksi ohjelmassa ei juurikaan selvitetä ennustettua menojen huomattavaa laskua suhteessa BKT:hen. Tämän riskiarvioinnin vuoksi ohjelmassa esitetty finanssipolitiikan viritys ei ehkä riitä varmistamaan sitä, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoitteena oleva lähellä tasapainoa oleva suhdannekorjattu julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan vuoteen 2008 mennessä. Se näyttää kuitenkin tarjoavan riittävän varmuusmarginaalin sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana.

Velan arvioidaan vuonna 2004 olevan 64,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä ylittää perustamissopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 5 prosenttiyksikköä ohjelmakauden aikana. Velkasuhteen kehitys ei todennäköisesti ole niin suotuisaa kuin on ennustettu, kun otetaan huomioon edellä mainitut rahoitusasematavoitteisiin liittyvät riskit. Toisaalta Itävalta voisi mahdollisesti vastata tähän riskiin laajamittaisilla yksityistämistoimilla.

Itävalta näyttää olevan suhteellisen hyvässä asemassa julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden suhteen huolimatta väestön ikääntymisestä aiheutuvista merkittävistä julkistaloudellisista kustannuksista. Vuosien 2003 ja 2004 eläkeuudistukset tuovat huomattavia menosäästöjä pitkällä aikavälillä. Vuoden 2004 uudistus kuitenkin siirtää vakauttavaa vaikutusta myöhäisemmäksi: vaikka suunnitelma tehdä eläkkeisiin ainoastaan inflaation edellyttämät muutokset ja pitää niiden reaalimäärät vakioina vuodesta 2030 alkaen on todellakin kunnianhimoinen, vuoden 2003 uudistuksella saavutetut säästöt aikaisemmilla kausilla ovat viivästyneet jonkin verran.

Ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on osittain johdonmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Vaikka Itävalta keventää raskasta verotaakkaansa, tämä ei tapahdu yhtä aikaa menojen rajoittamisen kanssa, minkä vuoksi suhdannekorjattu lähellä tasapainoa oleva rahoitusasema saavutettaneen vasta ohjelman viimeisenä vuonna.

***

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella Itävallalle suositellaan, että se lisää julkisen talouden vakauttamista ohjelman alkuvuosina. Lisäksi Itävallan olisi kuvailtava tarkemmin niitä erityistoimia, joiden avulla julkisen talouden mittava vakauttaminen olisi mahdollista ohjelman kahden viimeisen vuoden aikana.

Itävallan tarkistetun vakausohjelman keskeiset ennusteet

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Kokonaistuotannon kasvu (%) | 0,8 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |

YKHI-inflaatio (%) | 1,3 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | -1,1 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |

Perusylijäämä (% suhteessa BKT:hen) | 2,1 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |

Suhdannekorjattu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen)1 | -0,7 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |

Julkisen talouden bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | 64,5 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |

1 Komission yksiköiden laskelmat, joissa ohjelmassa esitettyihin tietoihin sovelletaan yhdessä sovittua menetelmää. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, löytyvät seuraavasta verkkosivustosta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, Ecofin-neuvoston 10.7.2001 hyväksymä.

[3] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.

[4] EYVL L 209, 2.8.1997. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, löytyvät seuraavasta verkkosivustosta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.