Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta /* KOM/2004/0311 lopull. - COD 2004/0098 */





Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. ASIAKIRJAN TAUSTA JA TAVOITTEET Merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevista vaatimuksista määrätään Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMOn) kansainvälisessä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevassa vuoden 1978 yleissopimuksessa, (STCW-yleissopimuksessa), sellaisena kuin se on muutettuna. Yleissopimuksessa vahvistetaan muun muassa erityiset perusteet sopimuspuolten päälliköille, päällystölle ja radioasemanhoitajille myöntämien pätevyyskirjojen tunnustamiselle. Nämä kansainväliset vaatimukset saatettiin osaksi yhteisön lainsäädäntöä merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/25/EY [1], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/103/EY [2] (jäljempänä 'direktiivi'). Jäsenvaltiot ovat siis velvollisia myöntämään merenkulkijoille pätevyyskirjoja näiden vaatimusten mukaisesti. [1] EYVL L 136, 18.5.2001, s. 17. [2] EUVL L 326, 13.12.2003, s. 28. Direktiivissä säädetään jäsenvaltioiden välisestä pätevyyskirjojen tunnustamisesta, että sellaisten merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamiseen, jotka ovat tai eivät ole jäsenvaltioiden kansalaisia, sovelletaan direktiivejä 89/48/ETY [3] ja 92/51/ETY [4], jotka koskevat tutkintotodistusten ja ammatillisen koulutuksen tunnustamiseen liittyviä yleisiä järjestelmiä. Yleisissä järjestelmissä vahvistetaan merenkulkijoiden ammattipätevyyttä osoittavien todisteiden tunnustamismenettely, jossa verrataan merenkulkijoiden samaa koulutusta ja harjoittelua sekä vastaavaa pätevyyttä. Jos on kyse merkittävistä eroista, kyseisiin merenkulkijoihin voidaan soveltaa korvaavia erityistoimenpiteitä. [3] EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16. [4] EYVL L 209, 24.7.1992. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/5/EY (EYVL L 54, 26.2.2000, s. 42). Paradoksaalista on, että edellä kuvattu menettely on merenkulkijan kannalta vaativampi kuin STCW-yleissopimuksessa määrätty menettely tai jopa hiljattain käyttöön otettu unionin ulkopuolella myönnettyjen pätevyyskirjojen tunnustamismenettely [5]. Sen vuoksi jossakin jäsenvaltioissa pätevöityneet merenkulkijat voivat olla huonomassa asemassa kuin sellaiset merenkulkijat, joilla on Euroopan unionin ulkopuolella myönnetyt pätevyyskirjat. [5] Direktiivissä [...] säädetään menettelystä, jolla Euroopan unionin ulkopuolella myönnetyt pätevyyskirjat tunnustetaan yhteisön laajuisesti (ks. myös alaviite 2). Näin ollen on tarpeen säätää jäsenvaltioiden myöntämien pätevyyskirjojen yksinkertaistetusta tunnustamismenettelystä, jossa noudatetaan samoja vähimmäisvaatimuksia. Komissio ehdottaakin, että jäsenvaltiot hyväksyvät automaattisesti kaikki muiden jäsenvaltioiden merenkulkijoille edellä mainitun direktiivin mukaisesti myöntämät pätevyyskirjat. Ehdotetun toimenpiteen pääasiallisena tavoitteena on varmistaa, että kaikki merenkulkijat, jotka ovat hankkineet pätevyyden yhdessä jäsenvaltiossa ja joilla on siitä pätevyyskirjat, saavat palvella minkä tahansa jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla ilman lisäehtoja. Komissio katsoo myös, että merenkulkijoiden kielitaitoa koskevat STCW-yleissopimuksen vaatimukset tulisi sisällyttää yhteisön lainsäädäntöön. Näillä vaatimuksilla varmistettaisiin, että aluksella työskentelevät merenkulkijat voivat kommunikoida tehokkaasti toistensa kanssa, sekä helpotettaisiin ammatinharjoittajien vapaata liikkuvuutta. Komissio on myös tietoinen siitä, että direktiivissä merenkulkijoiden koulutukselle, pätevyyskirjoille ja vahdinpidolle asetettujen vaatimusten täytäntöönpano on jatkuvaa toimintaa, jossa on koko ajan varmistettava erityisin keinoin, että jäsenvaltiot noudattavat sovittuja vaatimuksia tunnollisesti. Lisäksi Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat nimenomaan tähdentäneet olevan tarpeen varmistaa, että jäsenvaltiot soveltavat koulutusta ja pätevyyskirjoja koskevia vaatimuksia tarkasti meriliikenteen alalla. Sitä paitsi merenkulkijoiden pätevyyskirjojen myöntämiseen ja itse pätevyyskirjoihin liittyvät petolliset menettelytavat ovat lisääntyneet viime vuosina selvästi, mikä heikentää koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevien vaatimusten tehoa. Pätevyyskirjojen myöntäminen merenkulkijoille, jotka eivät täytä ammatillisia vähimmäisvaatimuksia, on vakava uhka meriturvallisuudelle ja meriympäristön suojelulle. Sen vuoksi komissio ehdottaa erityisiä säännöksiä, joiden tavoitteena on varmistaa, että voimassa olevia koulutus- ja pätevyysvaatimuksia noudatetaan tarkasti tulevaisuudessakin. Ehdotuksessa esitetään seuraavaa: - Jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan toimenpiteitä, joiden tavoitteena on ehkäistä merenkulkijoiden pätevyyskirjoihin liittyvät petolliset menettelytavat ja määrätä niistä seuraamuksia. - Direktiivissä 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, asetettujen vaatimusten noudattamista jäsenvaltioissa arvioidaan säännöllisesti. Komission ehdotuksen tavoitteena on helpottaa jäsenvaltioiden merenkulkijoille myöntämien pätevyyskirjojen tunnustamista sekä varmistaa, että voimassa olevia koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevia vaatimuksia noudatetaan tarkasti Euroopan unionissa. 2. EHDOTETUN TOIMENPITEEN PERUSTELUT Ehdotus annetaan lähinnä kahdesta syystä: ensiksi on tarpeen helpottaa sellaisten merenkulkijoille myönnettyjen pätevyyskirjojen tunnustamista kaikissa jäsenvaltioissa, jotka on myönnetty unionissa direktiivin 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, vähimmäisvaatimusten mukaisesti. Toiseksi on tarpeen varmistaa, että voimassa olevia vaatimuksia noudatetaan tarkasti tulevaisuudessakin. Lisäksi neuvosto on tähdentänyt 5 päivänä kesäkuuta 2003 antamissaan päätelmissä [6] olevan tarpeellista lisätä merenkulkijoiden liikkuvuutta unionissa, ja sekä Euroopan parlamentin että neuvoston mielestä on tarpeellista varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat täysin STCW-yleissopimuksen vaatimuksia. [6] Päätelmät, jotka koskevat merenkulun ja merenkulkualan ammattien edistämistä unionissa. 2.1. Pätevyyskirjojen tunnustaminen Merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa säännellään kansainvälisesti STCW-yleissopimuksella. Yleissopimuksessa on erityiset määräykset sellaisten pätevyyskirjojen tunnustamisesta, jotka toinen sopimuspuoli on myöntänyt itse tai jotka on myönnetty sen valtuutuksella päälliköille, päällystölle tai radioasemanhoitajille. Vaikka STCW-yleissopimuksen vaatimuksia on tiukennettu yhteisössä direktiivillä 2001/25/EY, sellaisten merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamiseen, jotka ovat tai eivät ole jäsenvaltioiden kansalaisia, sovelletaan kyseisen direktiivin mukaan neuvoston direktiivejä 89/48/ETY ja 92/51/ETY, jotka koskevat tutkintotodistusten ja ammatillisen koulutuksen tunnustamiseen liittyviä yleisiä järjestelmiä. Siten direktiivillä estetään yleissopimuksen määräysten soveltaminen jäsenvaltioiden myöntämien pätevyyskirjojen vastavuoroiseen tunnustamiseen. Yleisen järjestelmän mukaan jäsenvaltion (vastaanottavan jäsenvaltion), jossa henkilö haluaa harjoittaa ammattia, on otettava huomioon toisessa jäsenvaltiossa hankittu pätevyys ja selvitettävä, vastaako se kyseisessä jäsenvaltiossa vaadittua pätevyyttä. Jos henkilön pätevyys ei vastaa kansallisissa säännöksissä vaadittua pätevyyttä, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia, että kyseinen henkilö esittää tutkintotodistusten lisäksi todisteet ammattikokemuksesta, hankkii sopeutumisajan kuluessa ohjattua koulutusta tai suorittaa kelpoisuuskokeen. Tällainen järjestelmä estää meriliikenteen alalla pätevyyskirjojen nopean tunnustamisen ja viime kädessä myös sen, että merenkulkijat voivat nopeasti ryhtyä harjoittamaan ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa. Järjestelmä on sen vuoksi epäedullisempi eurooppalaisille merenkulkijoille kuin kolmansien maiden merenkulkijoille, joihin sovelletaan vastaavaa STCW-yleissopimuksen mukaista menettelyä tai hiljattain käytöön otettua yhteisön menettelyä, jolla tunnustetaan kolmansien maiden myöntämät pätevyyskirjat. Lisäksi meriliikenne kuuluu niihin harvoihin liikenteen aloihin, joilla yhteisö on vahvistanut suhteellisen varhain ammattipätevyyttä koskevat vähimmäisvaatimukset [7]. Vaikka alalla on ollut voimassa yhdenmukaistettuja vaatimuksia vuodesta 1994 alkaen, pätevyyskirjojen tunnustaminen ei ole varauksetonta, vaikka pätevyyskirjat ovat todisteena samojen vähimmäisvaatimusten mukaisesta pätevyydestä. [7] STCW-yleissopimuksen vaatimukset on saatettu vuodesta 1994 alkaen osaksi yhteisön lainsäädäntöä direktiiveillä 94/58/EY ja 98/35/ETY, jotka on myöhemmin korvattu merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annetulla direktiivillä 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna. On myös muistettava, että yhteisön merenkulkijoiden ja erityisesti päällystöön kuuluvien määrät ovat vähentyneet vähentymistään 1980-luvulta alkaen, minkä odotetaan jatkuvan tämän vuosikymmenen loppuun saakka. Tämä suuntaus voi uhata koko merenkulkualaa, sillä merenkulkualan osaaminen vaikuttaa ratkaisevasti sen säilymiseen kukoistavana ja korkealuokkaisena alana. Merenkulkijoiden vapaa liikkuvuus voisi estää tämän suuntauksen jatkumisen. Näistä syistä komissio ehdottaa erityisiä sääntöjä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden merenkulkijoille myöntämien pätevyyskirjojen esteettömän tunnustamisen. Ehdotetun toimenpiteen tavoitteena on poistaa jäsenvaltioissa pätevyytensä hankkineiden merenkulkijoiden vapaata liikkuvuutta haittaavat esteet, mikä edistää pitkällä aikavälillä heidän liikkuvuuttaan ja työllistymistään unionissa. Tällainen toimenpide on erityisen aiheellinen ja tärkeä niiden tuomioiden valossa, jotka yhteisöjen tuomioistuin on antanut asioissa C-47/02 ja C-405/01. Kyseisillä tuomioilla tuomioistuin helpottaa muiden kuin jäsenvaltion omien kansalaisten pääsyä päällikön ja yliperämiehen toimiin. Tuomioistuin vahvisti näissä asioissa, että jäsenvaltiot voivat varata lippunsa alla purjehtiven kauppa-alusten päällikön ja yliperämiehen toimet omille kansalaisilleen vain sillä ehdolla, että tällaisten alusten päälliköt ja yliperämiehet todella käyttävät heillä olevaa julkista valtaa säännöllisesti, eikä julkisen vallan käyttö ole vain hyvin pieni osa heidän toiminnastaan. 2.2. Kielitaito Direktiivin 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, 17 artiklassa edellytetään, että kaikissa aluksissa on välineet, joiden avulla on mahdollista kommunikoida suullisesti koko laivaväen kanssa turvallisuuteen liittyvissä asioissa, ja että kaikilla matkustaja-aluksilla, öljysäiliöaluksilla, kemikaalisäiliöaluksilla ja kaasusäiliöaluksilla käytetään yhteistä työkieltä, jota kaikki merenkulkijat ymmärtävät ja jolla he kykenevät kommunikoimaan keskenään. Artiklassa on erityisesti matkustaja-aluksia koskevat säännökset, joiden mukaan henkilökunnalla, joka on vastuussa matkustajien auttamisesta hätätilanteessa, on oltava erityiset kommunikointitaidot, jotka muodostuvat tietyistä tekijöistä. Englanninkielisten peruskäsitteiden käyttö on yksi artiklassa annetuista vaihtoehdoista. Edellä mainitussa säännöksessä ei määritellä jäsenvaltioiden lippujen alla purjehtivilla aluksilla työskentelevien merenkulkijoiden kielitaitoa, ja yhteisen työkielen käyttöä koskeva vaatimus rajoitetaan koskemaan tietyntyyppisiä aluksia. Komissio katsoo, että miehistön jäsenten välinen kommunikointi ja kielitaito vaikuttavat omalta osaltaan meriturvallisuuteen ja parantavat aluksella vallitsevia sosiaalisia oloja. Näiden vaatimusten merkitystä lisää vielä se, että meriliikenneala on luonteeltaan kansainvälinen ja monikansallisten miehistöjen määrä lisääntyy. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että merenkulkijoiden kielitaitoa koskevat STCW-yleissopimuksen vaatimukset pannaan jäsenvaltioissa täytäntöön. Kyseisillä säännöksillä helpotettaisiin myös merenkulkualan ammattien tehokasta harjoittamista muissakin jäsenvaltioissa kuin siinä, jossa merenkulkija on saanut pätevyyskirjansa. 2.3. Voimassa olevien vaatimusten täytäntöönpano jatkuminen Merenkulkijoiden pätevyyskirjoihin liittyvät petolliset menettelytavat ovat olleet viime aikoina hyvin yleisiä. Kansainvälisen merenkulkujärjestön hiljattain teettämä tutkimus [8] vahvistaa tämän suuntauksen ja osoittaa, että petolliset menettelytavat liittyvät joko pätevyyskirjojen myöntämiseen tai yksittäisiin pätevyyskirjoihin. Tutkimus paljastaa, että suurimmassa osassa havaittuja tapauksia muunneltujen pätevyyskirjojen haltijat eivät täytä STCW-yleissopimuksessa ammattipätevyydelle asetettuja vähimmäisvaatimuksia. Tutkimuksessa todetaan, että petolliset menettelytavat voivat johtua hallinnollisista kyvyttömyydestä tai haluttomuudesta soveltaa voimassa olevia säännöksiä käytäntöön. [8] "A study on fraudulent practices associated with certificates of competency and endorsements", Seafarers International research Centre (SIRC), 2001. Komissio on tietoinen siitä, että muunneltujen pätevyyskirjojen yleistyminen voi vaikuttaa haitallisesti meriturvallisuuteen ja meriympäristöön suojeluun ja heikentää merkittävästi voimassa olevien koulutus- ja pätevyysvaatimusten tehoa. Se katsoo ennen kaikkea, että nykyisten koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevien vaatimusten tunnollinen täytäntöönpano on avaintekijä petollisten menettelytapojen estämisessä. Petostentorjunta vaatii sekä ennalta ehkäiseviä että korjaavia toimia. Komissio katsoo, että henkilöstön varaaminen petosten tutkimiseen ja rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen ovat keskeisiä keinoja, joilla varmistetaan kansallisten toimenpiteiden tehokas täytäntöönpano ja mahdollistetaan jäsenvaltoiden viranomaisten välinen tiivis yhteistyö ja tiedonvaihto. Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että jäsenvaltiot toteuttavat ja panevat täytäntöön toimenpiteitä, joiden tavoitteena on ehkäistä pätevyyskirjojen myöntämiseen tai pätevyyskirjoihin liittyvät petokset ja määrätä niistä seuraamuksia. Se ehdottaa myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välistä laajaa tiedonvaihtoa. Komissio katsoo, että merenkulkualan ammatteja koskevien voimassa olevien säännösten ja vaatimusten täytäntöönpano vaatii jatkuvaa panostamista. Ottaen huomioon, että pätevyyskirjojen myöntämiseen liittyy usein monia tekijöitä, on tärkeää huolehtia siitä, että säännösten ja vaatimusten noudattamista kansallisella tasolla valvotaan säännöllisesti. Tällaisella menetelmällä helpotettaisiin myös jäsenvaltioiden välistä pätevyyskirjojen tunnustamista. Komissio ehdottaa edellä esitetyn perusteella säännöksiä, joiden mukaan komissio arvioi säännöllisesti meriturvallisuusviraston avustamana jäsenvaltioiden merenkulkualan koulutus- ja pätevöintijärjestelmiä ja -menettelyjä. 3. ERITYISET NÄKÖKOHDAT 1 artikla Artiklassa todetaan, että direktiiviä sovelletaan merenkulkijoihin, joilla on pätevyyskirja, joka on myönnetty jäsenvaltioiden kansalaisille tai muille henkilöille, jotka eivät ole jäsenvaltioiden kansalaisia. 2 artikla Artiklassa esitetään tärkeimpien direktiivissä käytettyjen käsitteiden määritelmät. Useimmat niistä perustuvat direktiivissä 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, käytettyihin määritelmiin ja STCW-yleissopimukseen. 3 artikla Artiklassa esitetään direktiivin tärkein tavoite: jäsenvaltioiden on tunnustettava kaikki pätevyyskirjat, kelpoisuustodistukset ja muut koulutusta koskevat asiakirjatodisteet, jotka jokin jäsevaltio on myöntänyt direktiivin 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, säännösten mukaisesti. Artiklassa vahvistetaan vielä edellä mainittujen pätevyyskirjojen tunnustamisvelvollisuus toteamalla, että direktiivin soveltamisalaan kuuluville merenkulkijoille on annettava lupa palvella jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla toisen jäsenvaltion myöntämän pätevyyskirjan nojalla. 4 artikla Säännöksessä vahvistetaan, että jäsenvaltio, jossa merenkulkija on hankkinut pätevyyskirjansa, on velvollinen varmistamaan, että kyseisellä merenkulkijalla on asiaa koskevien STCW-yleissopimuksen määräysten mukainen kielitaito, jota hänelle osoitettujen työtehtävien suorittaminen edellyttää. Komissio ehdottaa, että säännöksessä viitataan asiaa koskeviin STCW-yleissopimuksen vaatimuksiin [9]. [9] STCW-koodin A-II/1, A-III/1, A-IV/2 ja A-II/4 osasto. 5 artikla Artiklan mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä erityisistä toimenpiteistä, joiden tavoitteena on estää merenkulkijoiden pätevyyskirjojen myöntämiseen ja pätevyyskirjoihin liittyvät petolliset menettelytavat, varmistettava niiden tehokas soveltaminen ja otettava käyttöön seuraamuksia, joita määrätään kansallisten säännösten rikkomisesta. Lisäksi artiklassa on säännös toimivaltaisten viranomaisten välisestä petoksellisia menettelytapoja koskevasta tiedonvaihdosta. Artiklassa edellytetään ennen kaikkea, että jäsenvaltiot nimeävät toimivaltaiset viranomaiset, jotka toteuttavat petostentorjuntatoimia, ja ilmoittavat näiden viranomaisten yhteystiedot komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Jos jokin jäsenvaltio epäilee toisen jäsenvaltion myöntämän pätevyyskirjaan aitoutta, se voi vaatia kyseisen valtion toimivaltaista viranomaista antamaan kirjallisen vahvistuksen pätevyyskirjan aitoudesta. 6 artikla Artiklassa asetetaan komissiolle velvoite valvoa säännöllisesti, että jäsenvaltiot noudattavat direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa vahvitetuja vaatimuksia. Meriturvallisuusvirasto avustaa komissiota tässä tehtävässä. 7 artikla Artiklalla muutetaan direktiivin 2001/25/EY säännöksiä. Ensiksi kumotaan direktiivin 2001/25/EY 18 artiklan 1 ja 2 kohta, joiden mukaan merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustaminen perustuu tutkintotodistusten ja ammatillisten todistusten tunnustamisen yleistä järjestelmää koskeviin neuvoston direktiiveihin 89/48/ETY ja 92/51/ETY. Näihin direktiiveihin ei sisälly merunkulkijoiden tutkintojen tunnustamista ilman eri toimenpidetta ja ne siten muodostavat esteen tutkintojen nopealle tunnustamiselle. Toiseksi artiklalla lisätään direktiivin 2001/25/EY uusi 22 a artikla, jolla vahvistetaan komission velvoite valvoa säännöllisen väliajoin mainitun direktiivin pätevyys- ja kelpoisuusvaatimukset. Meriturvallisuusvirasto avustaa komissiota tässä tehtävässä. 8 artikla Artiklasssa asetetaan määräpäivä kansallisten täytöönpanotoimenpiteiden anatamiselle ja julkaisemiselle. 9 artikla Artiklassa ilmoitetaan direktiivin voimaantulopäivä. 2004/0098 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONI, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [10], [10] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [11], [11] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [12], [12] EUVL C [...], [...], s. [...]. noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [13], [13] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhteisön merenkulun julkisuuskuvan parantamisesta ja nuorten kiinnostuksen herättämisestä merenkulkualan ammatteihin 5 päivänä kesäkuuta 2003 antamassaan päätelmissä neuvosto tähdentää olevan tarpeen edistää merenkulkijoiden ammatillista liikkuvuutta Euroopan unionissa siten, että painopiste on merenkulkijoiden ammattitaitoa osoittavia todistuksia koskevissa erityisissä tunnustamismenettelyissä ja että samalla varmistetaan kansainvälisen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan vuoden 1978 yleissopimuksen, 'STCW-yleissopimus'), sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten täydellinen noudattaminen. (2) Meriliikenne on luonteeltaan hyvin kansainvälinen ala, joka kehittyy nopeasti ja voimakkaasti. Ottaen huomioon, että yhteisön merenkulkijoista on yhä suurempi pula, henkilöstön kysynnän ja tarjonnan tasapainoa voidaan ylläpitää tehokkaammin yhteisön tasolla kuin kansallisella tasolla. Sen vuoksi on olennaista, että yhteistä liikennepolitiikkaa laajennetaan meriliikenteen alalla merenkulkijoiden liikkuvuuden helpottamiseksi yhteisössä. (3) Merenkulkijoiden pätevyyden osalta yhteisö on vahvistanut merenkulkualan koulutusta, harjoittelua ja pätevyyskirjojen myöntämistä koskevat vähimmäisvaatimukset merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/25/EY [14]. Tällä direktiivillä sisällytetään STCW-yleissopimuksessa vahvistetut koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevat kansainväliset vaatimukset yhteisön lainsäädäntöön. [14] EYVL L 136, 18.5.2001, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/103/EY (EUVL L 326, 13.12.2003, s. 28). (4) Direktiivin 2001/25/EY mukaan merenkulkijoilla on oltava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kyseisen direktiivin mukaisesti myöntämä ja merkinnöin varustama pätevyyskirjaa, joka oikeuttaa sen laillisen haltijan palvelemaan aluksella siinä toimessa ja suorittamaan niitä tehtäviä, jotka kuuluvat pätevyyskirjassa määriteltyyn vastuualueeseen. (5) Direktiivin 2001/25/EY 18 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden välinen sellaisille merenkulkijoille myönnettävien pätevyyskirjojen tunnustaminen, jotka ovat tai eivät ole jäsenvaltioiden kansalaisia, perustuu neuvoston direktiiviin 89/48/ETY [15] ja neuvoston direktiiviin 92/51/ETY [16], joilla perustetaan ensimmäinen ja toinen ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä. Näissä direktiiveissä ei säädetä merenkulkijoiden muodollisen kelpoisuuden tunnustamisesta ilman eri toimenpidetta, koska merenkulkijoihin voidaan soveltaa korvaavia toimenpiteitä. [15] EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/19/EY (EYVL L 206, 31.7.2001, s. 1). [16] EYVL L 209, 24.7.1992, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2004/108/EY (EUVL L 32, 5.2.2004, s. 15). (6) Jokaisen jäsenvaltion olisi tunnustettava kaikki toisen jäsenvaltion direktiivin 2001/25/EY mukaisesti myöntämät pätevyyskirjat ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat todisteet. Sen vuoksi jokaisen jäsenvaltion olisi annettava merenkulkijalle, joka on hankkinut tämän direktiivin vaatimusten mukaisen pätevyyskirjansa toisessa jäsenvaltiossa, luvan ryhtyä harjoittamaan merenkulkualan ammattia, johon hänellä on pätevyys, tai toimia kyseisen ammatin harjoittajana, ilman muita kuin kyseisen jäsenvaltion omille kansalaisille asetettuja ehtoja. (7) STCW-yleissopimuksessa määritellään merenkulkijoiden kielitaitoa koskevat vaatimukset. Nämä vaatimukset olisi sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön, jotta varmistettaisiin tehokas viestintä aluksilla ja helpotettaisiin merenkulkijoiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä. (8) Petoksella aikaansaatujen pätevyyskirjojen leviäminen on nykyään vakava uhka meriturvallisuudelle ja meriympäristön suojelulle. Muunneltujen pätevyyskirjojen haltijat eivät useimmissa tapauksissa täytä pätevyyskirjoja koskevia STCW-yleissopimuksen vähimmäisvaatimuksia. Tällaiset merenkulkijat voivat helposti joutua merionnettomuuksiin. (9) Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi toteutettava ja pantava täytäntöön erityisiä toimenpiteitä, joilla ehkäistään niiden alueella myönnettyihin pätevyyskirjoihin liittyvät petolliset menettelytavat ja määrätään niistä seuraamuksia. (10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 [17] perustettiin Euroopan meriturvallisuusvirasto (jäljempänä 'virasto') varmistamaan meriturvallisuuden ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso yhteisössä. Yksi virastolle annetuista tehtävistä on avustaa komissiota tälle alusten miehistön koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yhteisön lainsäädännön nojalla kuuluvien tehtävien hoitamisessa. [17] EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1644/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 10). (11) Sen vuoksi viraston olisi avustettava komissiota sen valvoessa, että jäsenvaltiot noudattavat tässä direktiivissä ja direktiivissä 2001/25/EY vahvistettuja vaatimuksia. (12) Jäsenvaltioiden välisen sellaisten merenkulkijoiden pätevyyskirjojen vastavuoroisen tunnustamisen siitä riippumatta, ovatko he tai eivät jäsenvaltioiden kansalaisia, ei tulisi perustua enää direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/EY säännöksiin, vaan sitä olisi säänneltävä tämän direktiivin säännöksillä. (13) Sen vuoksi olisi muutettava direktiiviä 2001/25/EY, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan merenkulkualan ammatteihin, joita harjoittavat: a) jäsenvaltion kansalaiset ja b) muut henkilöt, jotka eivät ole jäsenvaltion kansalaisia ja joilla on jäsenvaltion myöntämä pätevyyskirja. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) 'merenkulkualan ammateilla' sellaisten merenkulkijoiden harjoittamaa säänneltyä ammattitoimintaa, jotka on koulutettu ainakin STCW-yleissopimusten vaatimusten mukaisesti, sellaisina kuin ne esitetään direktiivin 2001/25/EY liitteessä I; b) 'pätevyyskirjalla' direktiivin 2001/25/EY 4 artiklassa määriteltyä voimassa olevaa asiakirjaa; tämä määritelmä käsittää päälliköiden ja päällystön pätevyyskirjat, kelpoisuustodistukset, erityistodistukset, lääkärintodistukset ja koulutusta koskevat asiakirjatodisteet, merelläoloaika mukaan luettuna, jotka on myönnetty merenkulkijoille direktiivin 2001/25/EY säännösten mukaisesti; c) 'asianmukaisella pätevyyskirjalla' direktiivin 2001/25/EY 1 artiklan 27 alakohdassa määriteltyä päälliköiden, päällystön ja radiosähköttäjien pätevyyskirjaa; d) 'kelpoisuustodistuksella' STCW-yleissopimuksen VI artiklan 2 kappaleen ja säännön I/2 3 kappaleen mukaista jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämää voimassa olevaa asiakirjaa, jolla todistetaan pätevyyskirjan myöntäminen; e) 'tunnustamisella' lupaa käyttää toisen jäsenvaltion myöntämää pätevyyskirjaa tai asianmukaista pätevyyskirjaa työskentelyyn jossakin jäsenvaltiossa rekisteröidyllä aluksella siinä toimessa ja niissä tehtävissä, jotka kuuluvat pätevyyskirjan kelpoisuustodistuksessa määriteltyyn vastuualueeseen, tai direktiivin 2001/25/EY muiden vaatimusten mukaisesti; f) 'vastaanottavalla jäsenvaltiolla' jäsenvaltiota, jossa merenkulkija aikoo ryhtyä harjoittamaan merenkulkualan ammattia tai toimia tällaisen ammatin harjoittajana ja joka on muu kuin se valtio, jossa hän on saanut pätevyyskirjan tai muun todistuksen koulutuksesta tai ensin harjoittanut kyseistä ammattia; g) 'STCW-yleissopimuksella' kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaa vuoden 1978 yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna; h) 'STCW-koodilla' merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaa, STCW-yleissopimuksen sopimuspuolten vuonna 1995 pidetyn konferenssin päätöslauselmalla 2 hyväksyttyä säännöstöä, sellaisena kuin se on muutettuna; i) 'virastolla' asetuksella (EY) N:o 1406/2002 perustettua Euroopan meriturvallisuusvirastoa. 3 artikla Pätevyyskirjojen tunnustaminen 1. Jokaisen jäsenvaltion on tunnustettava merenkulkijoiden asianmukaiset pätevyyskirjat tai muut pätevyyskirjat, jotka toinen jäsenvaltio on myöntänyt jäsenvaltioiden kansalaisille tai muille henkilöille, jotka eivät ole jäsenvaltioiden kansalaisia, direktiivissä 2001/25/EY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 2. Merenkulkijalle, jolla on 1 kohdassa määritelty asianmukainen pätevyyskirja tai muu pätevyyskirja, on annettava lupa palvella toisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla. 3. Asianmukaisten pätevyyskirjojen tunnustaminen on rajoitettava koskemaan siinä toimessa, niissä tehtävissä ja niillä vastuualueilla toimimista, jotka on vahvistettu pätevyyskirjan kelpoisuustodistuksessa. 4 artikla Kielitaito Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että merenkulkijat hankkivat STCW-koodin A-II/1, A-III/1, A-IV/2 ja A-II/4 osastossa määritellyn asianmukaisen kielitaidon, joka antaa heille mahdollisuuden suorittaa erityistehtäviään vastaanottavassa jäsenvaltiossa. 5 artikla Petostentorjunta 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja pantava täytäntöön asianmukaiset toimenpiteet ehkäistäkseen pätevyyskirjojen myöntämiseen tai toimivaltaisten viranomaistensa myöntämiin ja kelpoisuustodistuksella varustamiin pätevyyskirjoihin liittyvät petokset. 2. Jäsenvaltioiden on nimettävä kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, joiden tehtävänä on havaita ja torjua petolliset menettelytavat ja vaihtaa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tietoja merenkulkijoiden pätevyyskirjoista. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle. 3. Jos on kyse aiheellisista epäilyistä, vastaanottava jäsenvaltio voi pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia antamaan kirjallisen vahvistuksen merenkulkijoiden pätevyyskirjojen, vastaavien kelpoisuustodistusten tai muiden kyseisessä jäsenvaltiossa myönnettyjen koulutusta koskevien asiakirjatodisteiden aitoudesta. 6 artikla Vaatimusten noudattamisen säännöllinen valvonta Rajoittamatta perustamissopimuksen 226 artiklan mukaista komission toimivaltaa komissio tarkastaa viraston avustamana vähintään viiden vuoden väliajoin, että aiheelliset toimenpiteet on toteutettu 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 7 artikla Direktiivin 2001/25/EY muuttaminen Muutetaan direktiivi 2001/25/EY seuraavasti: a) Kumotaan 18 artiklan 1 ja 2 kohta [..] päivästä [...]kuuta [...] [sama päivä kuin 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä kohdassa]. b) Lisätään 22 a artikla seuraavasti: "22 a artikla Vaatimusten noudattamisen säännöllinen valvonta Rajoittamatta perustamissopimuksen 226 artiklan mukaista komission toimivaltaa komissio tarkastaa viraston avustamana vähintään viiden vuoden väliajoin, että aiheelliset toimenpiteet on toteutettu direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti." 8 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [...] päivänä [...]kuuta [...] [18]. Niiden on toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. [18] 18 kuukautta direktiivin voimaantulosta. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 9 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 10 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä [...] Euroopan parlamenin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [...] [...] RAHOITUSSELVITYS Politiikan ala(t): Meriliikenne. Toiminnan ala(t): Jäsenvaltioiden yhteisön ja kansainvälisten koulutus- ja pätevyyskirjavaatimusten mukaisesti myöntämien pätevyyskirjojen tunnustaminen. Toimenpiteen nimi: Ehdotus euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta Toteuttamismenetelmät Euroopan meriturvallisuusvirasto avustaa komissiota joidenkin tässä toimenpide-ehdotuksessa esitettyjen tehtävien suorittamisessa Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 mukaisesti. Virasto tekee toimenpidettä koskevan kustannusehdotuksen työohjelmansa puitteissa. Vaikutukset talousarvioon Ehdotus ei aiheuta komissiolle välittömiä taloudellisia vaikutuksia. Hallinnollisista kustannuksista voidaan todeta, että energian ja liikenteen pääosaston nykyinen henkilöstö (yksi osa-aikainen hallintovirkamies, sihteeripalvelut sekä virkamatkoihin osoitetut määrärahat, jotka on tarkoitettu yhteydenpitoon Euroopan meriturvallisuusviraston kanssa) on todennäköisesti riittävä. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSET) Ehdotuksen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta. Asiakirjan viitenumero KOM(2004) XXX Ehdotus 1. Miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen päätavoitteet, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate? Ehdotuksen päätavoitteena on helpottaa sellaisten pätevyyskirjojen tunnustamista, joita jäsenvaltiot ovat myöntäneet merenkulkijoille merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annetun direktiivin 2001/25/EY [19], sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti. Sen toisena tavoitteena on varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat täysin direktiivin vaatimuksia. [19] Direktiivillä saatetaan kansainvälisen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan vuoden 1978 yleissopimuksen (STCW-yleissopimuksen), sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimukset osaksi yhteisön lainsäädäntöä. Yhteisön lainsäädäntöä tarvitaan varmistamaan, että asiaa koskevia vaatimuksia sovelletaan johdonmukaisesti ja tarkasti unionissa ja että jäsenvaltiot tunnustavat toistensa myöntämät pätevyyskirjat asettamatta lisäehtoja. Vaikutus yritystoimintaan 2. Mitä yrityksiä ehdotus koskee? - Yritystoiminnan alat Varustamoja, joiden alukset purjehtivat jäsenvaltioiden lippujen alla. - Yritysten koko (pienten ja keskisuurten yritysten osuus) Kaikenkokoiset alalla toimivat yritykset. - Ovatko yritykset keskittyneet yhteisön tietylle maantieteelliselle alueelle? Yrityksiä on kaikissa jäsenvaltioissa lukuun ottamatta niitä, joilla ei ole meriyhteyttä. Periaatteessa ehdotus vaikuttaa kuitenkin kaikkiin jäsenvaltioihin, jotka ovat lippuvaltioita. 3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta? Kyseisten toimialojen olisi toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jokaisella niiden aluksilla työskentelevällä merenkulkijalla on direktiivissä 2001/25/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, vahvistetuilla menettelyillä myönnetty pätevyyskirja. 4. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset talousvaikutukset - työllisyyteen? Ehdotuksella luodaan todennäköisesti uusia työpaikkoja, sillä tarjonta kasvaa periaatteessa, kun yhden jäsenvaltion myöntämät pätevyyskirjat tunnustetaan kaikissa muissa jäsenvaltioissa. - investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen? Ehdotuksella ei ole talousvaikutuksia investointeihin eikä uusien yritysten perustamiseen. - yritysten kilpailukykyyn? Ehdotuksella ei ole talousvaikutuksia yritysten kilpailukykyyn. 5. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)? Ei sisälly, koska sellaisia toimenpiteitä ei tarvita. Kuuleminen 6. Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista tahoista ja niiden esittämien kantojen pääpiirteet Ministerineuvosto ja Euroopan parlamentti ovat tähdentäneet olevan tarpeen ylläpitää ja kehittää osaamisen tasoa merenkulkualalla sekä varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat kaikkia alalla voimassa olevia vaatimuksia. Kesäkuun 5 päivänä 2003 antamassaan päätelmissä, joka koskee merenkulun ja merenkulkualan ammattien edistämistä unionissa, neuvosto tähdentää olevan tarpeellista lisätä merenkulkijoiden liikkuvuutta unionissa sekä varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat tarkasti STCW-yleissopimuksen vaatimuksia.