FI Euroopan unionin virallinen lehti C 11/16

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2012/C 11/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”JAGNIĘCINA PODHALAŃSKA”

EY-N:o: PL-PGI-0005-0837-12.11.2010

SMM ( X ) SAN ( )

1. Nimi:

”Jagnięcina podhalańska”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Puola

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotetyyppi:

Luokka 1.1 – Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Suojattu maantieteellinen merkintä kattaa seuraavat lammasrodut: Puolan vuoristolammas (polska owca górska) ja/tai värillinen Puolan vuoristolammas (polska owca górska odmiany barwnej) ja/tai cakiel podhalański. Näitä rotuja ei risteytetä keskenään.

Nimitystä ”jagnięcina podhalańska” saa käyttää ainoastaan karitsoista, jotka ovat enintään 60 päivän ikäisiä. Ne ovat ns. maitokaritsoja, jotka painavat 4–8 kg.

”Jagnięcina podhalańska” -nimitykseen oikeutetulla karitsanlihalla on oltava seuraavat ominaisuudet:

1. Aistinvaraiset ominaisuudet: — vaaleanpunainen väri — pehmeä ja kimmoisa rakenne — hienostunut ja mehevä maku — riistaa (erityisesti kaurista) muistuttava aromi — ruhon rasvapitoisuus erittäin alhainen – 1. luokka EUROP-järjestelmässä — niukasti valkoista munuaisrasvaa (30–40 g).

2. Fysikaalis-kemialliset ominaisuudet: — kokonaisvalkuaisainepitoisuus keskimäärin 18–23 % — kuiva-ainepitoisuus keskimäärin 20–25 % — raakarasvapitoisuus keskimäärin 1,25–2,2 %.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

Karitsojen ravinto muodostuu yksinomaan emänmaidosta.

Kesällä ja syksyllä lampaat laiduntavat vuoristoniityillä, ja niiden ravinto muodostuu pääasiassa laidunrehusta. Talvella ja alkukeväällä lampaille annetaan heinää, säilörehua ja väkirehua. Väkirehua lukuun ottamatta rehun on oltava peräisin 4 kohdassa määritellyltä maantieteelliseltä alueelta.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Karitsojen on synnyttävä ja ne on kasvatettava vaaditun ikäisiksi ja painoisiksi 4 kohdassa määritellyllä maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityissäännöt:

—

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Sleesian voivodikunta: Cieszynin piirikunnassa seuraavat kunnat: Istebna

Żywiecin piirikunnassa seuraavat kunnat: Milówka, Węgierska Górka, Rajcza, Ujsoły, Jeleśnia ja Koszarawa

Vähä-Puolan voivodikunta: Nowotarskin ja Tatrzańskin piirikunnat kokonaan

Suchan piirikunnassa seuraavat kunnat: Zawoja, Bystra ja Sidzina

Limanowan piirikunnassa seuraavat kunnat: Niedźwiedź ja Gorczańskin luonnonpuiston alueella eli Kamienicajoen eteläpuolella sijaitseva osa Kamienican kuntaa, sekä Mszana Dolnan kunnassa seuraavat kylät: Olszówka, Raba Niżna, Łostówka, Łętowe ja Lubomierz

Nowy Sączin piirikunnassa seuraavat kunnat: Piwniczna, Muszyna ja Krynica.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

5.1.1 Luontoon liittyvät tekijät

Edellä 4 kohdassa määritelty alue on osa Länsi-Karpaattien vuoristoa, johon kuuluvat Tatra, Beskidit, Pieniny ja Gorce. ”Jagnięcina podhalańska” -karitsojen kasvatusalue on laajempi kuin nykymääritelmän mukainen Podhalen alue, ja nimi viittaakin mikroalueeseen, joka sijaitsee todellisen tuotantoalueen keskellä. Alue on yhtenäinen niin historiallisessa, etnisessä ja kulttuurisessa kuin maantieteellisessäkin merkityksessä. Ainutlaatuinen lampaankasvatusmenetelmä on kehittynyt tällä alueella vuosisatojen varrella ja muodostaa erottamattoman osan alueen maisemaa ja kulttuuria.

Alueella vallitsee ankara ilmasto: vuorokauden alin keskilämpötila on noin 5 °C, lumipeite pysyy maassa pitkään ja vuotuinen sademäärä on 900–1 200 mm. Tärkeä ilmastotekijä ovat lämpötilanvaihtelut, jotka ovat tiiviisti sidoksissa maanpinnan muotoihin. Alueen suhteellisen korkeuden vuoksi lämpötilat ovat alhaiset.

Podhalen alueella on runsaasti ainutlaatuisia kasvilajeja, sekä kotoperäisiä että muualta tulleita lajeja. Kasveja, joita tavataan Puolassa ainoastaan Podhalen alueella, ovat muun muassa kääpiöritarinkannus (Delphinium oxysepalum), sinipellava (Linum extraaxillare), tunturikatkero (Gentiana nivalis), katkero (Gentiana clusii), lääte (Saussurea alpina), rikko (Saxifraga hieracifolia), alppiorvokki (Viola alpina), Campanula alpina, Anthyllis alpestris, Hieracium villosum ja keltakurjenherne Astragalus penduliflorus.

Pilsko on toiseksi korkein huippu (1 557 m merenpinnasta) Żywiecin luonnonpuistossa, missä Tatran alueen tapaan vallitsee subalpiininen kasvillisuus. Seutu on Puolan koskemattomimpia. Subalpiininen kasvillisuusvyöhyke ulottuu noin 1 400 metristä Pilskon huipulle.

Edellä 4 kohdassa määritellyllä maantieteellisellä alueella laiduntavat lampaat ovat Puolan vuoristolampaita, värillisiä Puolan vuoristolampaita tai kuuluvat rotuun cakiel podhalański. ”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan tuotannossa saa käyttää ainoastaan näiden rotujen karitsoja, jotka ovat kasvaneet perinteiseen tapaan kasvatettujen emojen kanssa. Lampaat laiduntavat vuoristolaitumilla koko kesäkauden huhtikuun lopulta lokakuun alkuun. Lampaat poikivat ympäri vuoden. Talvikuukausina syntyneet karitsat pidetään lampolassa koko kasvatusajan. Kun emät viedään laitumille, karitsat jäävät niistä erilleen. Keväällä syntyneet karitsat voivat sään salliessa siirtyä emän mukana vuoristolaitumille.

Laiduntamisen on tapahduttava 4 kohdassa määritellyllä alueella.

Cakiel podhalański -rotu tuli 4 kohdassa määritellylle alueelle samoihin aikoihin kun valakialaisten paimentolaisheimojen muuttoliike eteni 1300-luvulta alkaen yli Karpaattien ja päätyi 1500-luvulla Brama Morawskan alueelle. Tämän rodun lampaat ovat monikäyttöisiä ja taudinkestäviä, ja ne ovat sopeutuneet alueen ankaraan ilmastoon erinomaisesti. Niillä on voimakas laumavaisto ja niiden liha on korkealaatuista.

Puolan vuoristolammasrotu on jalostettu cakiel podhalański -rodusta transilvanialaisen Karpaattien cakiel-rodun ja itäfriisiläisen lammasrodun avulla. Jalostuksen ansiosta täysikasvuisten uuhien paino on noussut, villan määrä ja laatu ovat parantuneet ja maidontuotanto lisääntynyt. Tuotantoparametrien paranemisen ohella eläimet soveltuvat ihanteellisesti vallitseviin ankariin ilmasto-oloihin, sillä ne ovat terveitä, taudinkestäviä ja pitkäikäisiä ja tuottavat elinolosuhteisiinsa nähden runsaasti sekä maitoa että jälkeläisiä. Jalostuksen yhteydessä on myös onnistuttu säilyttämään karitsanlihan laatu ja muut ominaisuudet. Puolan vuoristolampaan villa on valkoista, kun taas värillisen Puolan vuoristolampaan villa on tummanruskeaa ja muuttuu ajan myötä harmaaksi tai punaruskeaksi.

5.1.2 Historialliset ja kasvattajien taitoon liittyvät tekijät

Valakialaisheimojen tulo mullisti koko alueen maatalouden, kun ryhdyttiin kasvattamaan lampaita, vuohia ja nautakarjaa. Valakialaiset osasivat tehdä maidosta juustoa ja käsitellä villaa ja nahkaa. Vanhimmat valakialaisista kertovat kirjalliset merkinnät sisältyvät Jan Długoszin 1400-luvulla laatimaan Pyhän Kingan elämäkertaan. Eräässä vuodelta 1564 peräisin olevassa asiakirjassa kerrotaan valakialaisten paimentavan lampaita Lanckoronan seudulla Żywiecin alueella sekä Oświęcimin ja Zatorin ruhtinaskunnissa. Podhalen alueelta on säilynyt 1500-luvun lopulta peräisin olevia asiakirjoja, joiden mukaan lampaita oli lupa laiduntaa vuoristossa vapaasti. Tämä osoittaa, että seudulla harjoitettiin jo tuolloin lampaankasvatusta.

Paikalliset tuottajat käyttävät ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan tuotantoon ainoastaan 5.1.1 kohdassa tarkoitettuja lammasrotuja, sillä monen sukupolven myötä edenneen valinnan tuloksena ne soveltuvat ankaraan vuoristoilmastoon geneettisesti erinomaisesti. Näiden rotujen kasvatukseen liittyvä osaaminen perustuu tiiviisti paikallisten kasvattajien kokemukseen. Rodut ovat peräisin Podhalen alueelta, kuten todetaan 1960-luvulla laaditussa 8-osaisessa teoksessa ”Pasterstwo Tatr Polskich i Podhala”. Yksi lampaidenkasvatukseen liittyvä erityispiirre on ns. redykó eli laumojen pitkät vaellukset ylös vuoristolaitumille ja sieltä alas, mikä vahvistaa niiden lihaksia ja parantaa niiden vastustuskykyä. Vaellusten ansiosta myös lampaiden ravinto on monipuolisempaa, kun ne saavat syödäkseen eri korkeuksilla menestyviä kasveja ja niihin sisältyviä eri ravintoaineita. Paikallisten vuoristolaisten osaaminen ja lampaidenkasvatuksen perinteiset menetelmät näkyvät myös ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan laadussa. ”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan tuotanto on erottamaton osa paikallista kulttuuria. Perinteiset lampaankasvatusmenetelmät yhdistävät eri sukupolvia, mikä auttaa säilyttämään yhteisön ainutlaatuisen identiteetin, murteen, kulttuurin, taiteen ja perinteet.

5.2 Tuotteen erityisyys:

”Jagnięcina podhalańska” -karitsojen ruho on vähärasvainen. Liha on kuitenkin erittäin mehevää, koska se on marmoroitua eli sen sisällä on runsaasti rasvaa. Liha on väriltään vaaleanpunaista ja rakenteeltaan pehmeää, mutta kimmoisaa. ”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan tunnusomaisin erityispiirre on sen erityinen maku ja aromi, joka muistuttaa riistaa ja erityisesti kauriinlihaa.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan yhteys maantieteelliseen alueeseen perustuu tuotteen erityisominaisuuksiin, jotka johtuvat sen maantieteellisestä alkuperästä ja maineesta.

”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan ominaispiirteet johtuvat eläinten kasvatusmenetelmästä. Karitsoja kasvatetaan laajaperäisesti hyödyntäen yksinomaan 4 kohdassa kuvatun alueen laitumia. Kasvatus perustuu siihen, että lammaslaumat siirtyvät jatkuvasti laitumelta toiselle, talvikautta lukuun ottamatta. Laiduntamistapa takaa tuotteen erityislaadun, koska emät syövät ravinnokseen monipuolisesti ainutlaatuisia kasveja alueilla, joita ei käytetä voimaperäisesti. Tämä vaikuttaa karitsojen ravintona olevaan maitoon ja sitä kautta karitsanlihan laatuun. Talvella, kun lampaat pidetään sisällä, niiden ravintona on heinä ja säilörehu, joka valmistetaan 4 kohdassa kuvatun maantieteellisen alueen kasveista. Tämän ansiosta emät saavat ympäri vuoden jokseenkin samantyyppisistä kasveista muodostuvaa ravintoa.

Karitsanlihan alhaiseen rasvapitoisuuteen vaikuttavat ratkaisevasti ”jagnięcina podhalańska” -karitsojen tuotannossa perinteisesti käytetyn rodun geneettiset ominaisuudet sekä alueen erityiset luonnonolosuhteet. Alhainen rasvapitoisuus johtuu myös siitä, että karitsojen ravinto muodostuu ainoastaan emänmaidosta. Alueen luonnonolosuhteet ja erityisesti lampaiden ravintona oleva poikkeuksellinen kasvillisuus vaikuttavat niin ikään emänmaidon laatuun ja ravintoarvoihin. Emänmaito, jota karitsa käyttävät ravinnokseen, vaikuttaa suoraan ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan tyypillisimpään erityispiirteeseen eli riistaa muistuttavaan makuun ja aromiin. Alueen kasvillisuuden ainutlaatuiset ravintoarvot siirtyvät karitsoihin emämaidon välityksellä. ”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan erityiseen aromiin vaikuttaa myös tuotannossa käytettyjen lammasrotujen erityinen genotyyppi.

”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan poikkeuksellinen mehevyys johtuu siitä, että liha on marmoroitua eli siinä on runsaasti lihaksensisäistä rasvaa. Ruoanvalmistuksen yhteydessä tämä rasva sulaa, mutta jää lihan sisään ja tekee siitä mehevää. Lihasneste sisältää makua ja tuoksua antavia aineita. Rasvaan sisältyvät haihtuvat aineet ovat tärkeimpiä maun ja aromin muodostajia. Eläinten nuoren iän ohella ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan ominaisuuksiin vaikuttaa perustavanlaatuisesti eläinten ravinto.

Tuotteen maine

”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihalla on erinomainen maine sekä kotimaisten että ulkomaisten kuluttajien keskuudessa. Tämä maine perustuu lampaankasvatuksen vuosisataisiin perinteisiin kyseisellä alueella. Koska alueella on kasvatettu vuoristolampaita perinteiseen tapaan jo satojen vuosien ajan, on syntynyt vahva brändi, jonka ansiosta kotimaan kuluttajat yhdistävät ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan sen tuotantoalueeseen. Kuluttajien tietoisuus lampaankasvatuksen syvään juurtuneista perinteistä ja vuoristolaisten elämänarvojen suosio ovat lisänneet ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan mainetta entisestään.

Podhalen alueella sijaitsee yksi Puolan suosituimmista vuoristoalueista, mikä entisestään lisää alueen tuotteiden tunnettuutta. Kuluttajat ovat tienneet jo vuosia, että alueelle on ominaista puhdas luonto ja ainutlaatuinen kasvillisuus, mikä vaikuttaa siellä tuotetun ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan laatuun. Jo vuonna 1724 julkaistuun ensimmäiseen Sleesian Cieszynin karttaan oli merkitty 50 paimenmajaa, ja kartan toisessa painoksessa suositellaan vierailua Cieszynin ruhtinaskunnan vuoristoseudulle nauttimaan terveellistä uuhenmaitoa, erityisesti toukokuussa, kun yrttien voima on parhaimmillaan. Kuluttajat ovat valmiit maksamaan ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihasta enemmän paitsi sen maineen vuoksi myös siksi, että he ovat tietoisia sen tuotantoalueen pilaantumattoman luonnon vaikutuksesta tuotteen laatuun.

Kuluttajat arvostavat ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihaa erityisesti sen poikkeuksellisen ja erityisen hienostuneen aromin vuoksi. ”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihasta onkin tullut laatunsa ja maku- ja ravintoarvojensa vuoksi vuoristolaiskeittiön erikoisuus.

”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan maineesta kertoo muun muassa se, että sille myönnettiin Perła-palkinto vuoden 2008 Puolan ruokaperinnekilpailussa (Nasze Kulinarne Dziedzictwo).

”Jagnięcina podhalańska” -karitsanlihan mainetta osoittaa myös se, että siitä voidaan pyytää korkeampi hinta kuin muilla alueilla tuotetusta karitsanlihasta. Tuottajat saavat ”jagnięcina podhalańska” -karitsanlihasta noin 10–20 prosenttia paremman hinnan kuin Puolan muilla alueilla tuotetusta karitsanlihasta.

Eritelmän julkaisutiedot:

(asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

http://www.minrol.gov.pl/index.php?/pol/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Zlozone-wnioski-o-rejestracje-Produkty-regionalne-i-tradycyjne

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.