Virallinen lehti nro C 210 , 06/07/1998 s. 0209



B4-0624, 0635, 0662 ja 0668/98 Päätöslauselma Indonesian ja Itä-Timorin ihmisoikeustilanteesta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon aiemmat Itä-Timorista ja Indonesiasta antamansa päätöslauselmat, - ottaa huomioon YK:n päätöslauselmat Itä-Timorista, A. toteaa, että huolimatta lukuisista kansainvälisistä pyynnöistä Itä-Timorin poliittinen tilanne ei ole millään tavoin muuttunut, B. katsoo, että diktaattori Suharton kukistuminen herätti uusia toiveita Indonesian ja siihen liitettyjen tai sen miehittämien alueiden demokratisoinnista ja ihmisoikeuksien edistämisestä, C. on pannut merkille uuden presidentti Habibien viimeisimmät julistukset erityisaseman myöntämisestä Itä-Timorille, mikä saattaa johtaa alueen uskonnollisten ja kulttuurillisten erityispiirteiden tunnustamiseen siitä huolimatta, että Itä-Timorin kansalla ei edelleenkään ole myönnetty itsemääräämisoikeutta, D. toteaa, että muutamien poliittisten vankien äskettäin tapahtunut vapauttaminen jäi hyvin rajoittuneeksi, E. katsoo, että kuten parlamentti on useita kertoja pyytänyt, on välttämätöntä aloittaa jatkuvat ja rakentavat neuvottelut osapuolten kanssa, jotta Itä-Timorin poliittinen kysymys voitaisiin ratkaista lopullisesti, F. toteaa, että Euroopan unionin jäsenvaltiot antavat IMF:n kautta eniten rahoitustukea Indonesian talouskriisin ratkaisemiseksi; 1. Panee merkille Indonesiassa äskettäin todetun poliittisen avautumisen, joka on seurausta sekä sisäisistä paineista että timorilaisten vastustuksesta ja kansainvälisen yhteisön, erityisesti Euroopan unionin ja hallinnollisena tahona toimivan Portugalin hallituksen, diplomaattisesta toiminnasta; pahoittelee, että tämä avautuminen on ollut hyvin rajoittunutta ja että se ei ole käytännössä johtanut laajamittaiseen poliittisten vankien vapauttamiseen; 2. Vaatii Indonesian toimivaltaisia viranomaisia vapauttamaan välittömästi ja ilman ehtoja Xanada Gusmãon ja kaikki muut timorilaiset tai muualta kotoisin olevat poliittiset vangit, joita ei missään tapauksessa pidä sekoittaa tavallisiin rikollisiin; 3. Kehottaa Indonesian viranomaisia jatkamaan mahdollisimman nopeasti demokraattisia uudistuksia ja järjestämään mitä pikimmiten vapaat ja demokraattiset vaalit sekä tyydyttämään nykyiseen tilanteeseen johtaneet, kansan vastalauseiden taustalla olevat vaatimukset, erityisesti vaatimukset, jotka liittyvät väestön elinolosuhteiden parantamiseen ja lahjonnan torjuntaan; 4. Kehottaa Indonesian hallitusta pidättäytymään kaikesta väkivallasta rauhanomaisia mielenosoituksia vastaan; 5. Pyytää, että Indonesiassa käynnissä olevien uudistusten yhteydessä toteutetaan päättäväisesti selkeitä toimia, jotta Itä-Timorin kysymys voitaisiin ratkaista rauhanomaisesti siten, että tällä alueella asuva väestö saisi itsemääräämisoikeuden kansainvälisen oikeuden ja YK:n päätöslauselmien mukaisesti; 6. Kehottaa Indonesian hallitusta tekemään kattavan tutkimuksen kaikista ihmisoikeusloukkaustapauksista ja ryhtymään oikeustoimiin syyllisiä vastaan; 7. Vahvistaa 21. marraskuuta 1991 Itä-Timorin kansanmurhasta antamaansa päätöslauselmaan ((EYVL C 326, 16.12.1991, s. 182.)) sisältyneen päätöksen siitä, että Itä-Timoriin pitäisi lähettää valtuuskunta, ja vaatii Indonesian hallitusta lopultakin sallimaan tämän valtuuskunnan vierailu alueella; 8. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille, Indonesian hallitukselle, YK:n pääsihteerille, YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle sekä Nobelin rauhanpalkinnon saaneille Ramos Hortalle ja Ximenes Belolle ja timorilaisen vastarintaliikkeen johtajalle Xanana Gusmãolle.