FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 254/26

Neuvoston 15 päivänä syyskuuta 2008 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 23/2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/…/EY antamiseksi tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 2003/88/EY muuttamisesta

(2008/C 254 E/03)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä (3),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perustamissopimuksen 137 artiklassa määrätään, että yhteisö tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia, joiden tarkoituksena on työympäristön parantaminen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi. Tämän artiklan perusteella annetuissa direktiiveissä on vältettävä säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/88/EY (4) säädetään vähimmäisvaatimuksista työajan järjestämistä varten muun muassa vuorokautisten ja viikoittaisten lepoaikojen, taukojen, viikoittaisen enimmäistyöajan, vuosiloman sekä tiettyjen yötyötä, vuorotyötä ja työaikajärjestelmiä koskevien seikkojen osalta.

(3) Direktiivin 2003/88/EY 19 artiklan kolmannessa kohdassa ja 22 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään ennen 23 päivää marraskuuta 2003 suoritettavasta uudelleentarkastelusta.

(4) Työajan järjestämistä koskeva alkuperäinen direktiivi, annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY (5), annettiin yli kymmenen vuotta sitten, ja nyt on osoittautunut välttämättömäksi ottaa huomioon sekä työnantajien että työntekijöiden uudet tilanteet ja tarpeet sekä luoda keinot 22 ja 23 päivänä maaliskuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston asettamien, Lissabonin strategiaan kuuluvien kasvu- ja työllisyystavoitteiden saavuttamiseksi.

(5) Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen on myös olennainen tekijä niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jotka Euroopan unioni on asettanut Lissabonin strategiassa erityisesti naisten työllisyysasteen nostamiseksi. Yhteensovittamisella luodaan tyydyttävämpi työilmapiiri ja vastataan paremmin erityisesti perheellisten työntekijöiden tarpeisiin. Useilla tähän direktiiviin sisältyvillä muutoksilla pyritään helpottamaan työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista.

(6) Jäsenvaltioiden olisi kannustettava työmarkkinaosapuolia tekemään asianmukaisella tasolla sopimuksia työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen parantamiseksi.

(7) Työajan järjestämisessä on tehostettava työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua sekä lisättävä joustavuutta varsinkin päivystysajan osalta ja erityisesti niiden päivystysjaksojen osalta, joina ei työskennellä, ja samalla on löydettävä uusi tasapaino työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen ja joustavampien työaikajärjestelyjen välillä.

(8) Jos työntekijöillä ei ole lepoaikoja, heille olisi annettava korvaavat lepoajat. Jäsenvaltioiden olisi määriteltävä sen kohtuullisen ajanjakson pituus, jona vastaava korvaava lepoaika annetaan työntekijöille, ottaen huomioon suhteellisuusperiaate ja tarve varmistaa kyseisten työntekijöiden turvallisuus ja terveys.

(9) Myös viikoittaisen enimmäistyöajan vertailujaksoja koskevia säännöksiä on tarkistettava, jotta ne voitaisiin mukauttaa työnantajien ja työntekijöiden tarpeisiin siten, että työntekijöiden ja työnantajien terveydestä ja turvallisuudesta huolehditaan.

(10) Jos työsopimuksen kesto on alle yhden vuoden, vertailujakson pituus ei saa ylittää työsopimuksen kestoa.

(11) Direktiivin 2003/88/EY 22 artiklan 1 kohdan soveltamisesta saadut kokemukset osoittavat, että sen 6 artiklan soveltamatta jättämistä koskeva täysin yksilötason päätös voi aiheuttaa ongelmia työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun sekä työntekijän valinnanvapauden osalta.

(12) Direktiivin 22 artiklan 1 kohdassa säädetty mahdollisuus on poikkeus periaatteesta, jonka mukaan viikoittainen keskimääräinen työaika on vertailujakson aikana enintään 48 tuntia. Se edellyttää työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden tehokasta suojelua ja asianomaisen työntekijän nimenomaista, vapaaehtoista ja asiaan vaikuttavista seikoista tietoisena annettua suostumusta. Poikkeuksen soveltaminen edellyttää asianmukaisia takeita sen varmistamiseksi, että näitä ehtoja noudatetaan, sekä tiivistä valvontaa.

(13) Ennen 22 artiklan 1 kohdassa säädetyn mahdollisuuden soveltamista olisi harkittava, voidaanko tarvittava jousto saada aikaan joko pisintä vertailujaksoa koskevaa tai muuta jouston mahdollistavaa direktiivin 2003/88/EY säännöstä soveltamalla.

(14) Työntekijöiden terveydelle ja turvallisuudelle aiheutuvien riskien välttämiseksi 19 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukaisen joustavan vertailujakson ja 22 artiklan 1 kohdan mukaisen mahdollisuuden päällekkäinen käyttö ei ole mahdollista.

(15) Komissio on kuullut työmarkkinaosapuolia yhteisön tasolla asiaan liittyvän yhteisön toiminnan mahdollisista suuntaviivoista perustamissopimuksen 138 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(16) Kuulemisen jälkeen komissio piti yhteisön toimia tarpeellisina, ja se kuuli työmarkkinaosapuolia uudelleen suunnitellun ehdotuksen sisällöstä perustamissopimuksen 138 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(17) Tämän toisen kuulemisvaiheen päätyttyä työmarkkinaosapuolet eivät ole ilmoittaneet komissiolle halukkuudestaan käynnistää menettelyä, joka voisi johtaa perustamissopimuksen 139 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tekemiseen.

(18) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on työajan järjestämistä koskevan yhteisön lainsäädännön nykyaikaistaminen, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

(19) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita (6). Direktiivin tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että oikeutta oikeudenmukaisiin ja kohtuullisiin työoloihin ja työehtoihin kunnioitetaan täysimääräisesti, sellaisina kuin niistä määrätään perusoikeuskirjan 31 artiklassa ja erityisesti kyseisen artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan ”jokaisella työntekijällä on oikeus enimmäistyöajan rajoitukseen sekä päivittäisiin ja viikoittaisiin lepoaikoihin ja palkalliseen vuosilomaan”.

(20) Tämän direktiivin täytäntöönpanon olisi säilytettävä työntekijöille taattavan suojelun yleinen taso työterveyden ja työturvallisuuden osalta,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Muutetaan direktiivi 2003/88/EY seuraavasti:

1) Lisätään 2 artiklaan kohdat seuraavasti: ”1 a) ’päivystysajalla’ ajanjaksoa, jonka aikana työntekijä on velvollinen olemaan käytettävissä työpaikallaan ryhtyäkseen suorittamaan toimintaansa tai tehtäviään työnantajan pyynnöstä; 1 b) ’työpaikalla’ paikkaa tai paikkoja, joissa työntekijä tavallisesti suorittaa toimintaansa tai tehtäviään ja jotka määritetään työntekijään sovellettavan työsuhteen tai työsopimuksen ehtojen mukaisesti; 1 c) ’päivystysajalla, jona ei työskennellä’ ajanjaksoa, jonka aikana työntekijä päivystää 1 a kohdan mukaisesti, mutta jonka aikana työnantaja ei pyydä häntä tosiasiallisesti suorittamaan toimintaansa tai tehtäviään.”

2) Lisätään artiklat seuraavasti: ”2 a artikla Päivystysaika Päivystysaikaa, jona ei työskennellä, ei katsota työajaksi, jollei kansallisessa lainsäädännössä tai kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa toisin määrätä. Päivystysaika, jona ei työskennellä, voidaan määritellä työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa tai kansallisessa lainsäädännössä sen jälkeen, kun työmarkkinaosapuolia on kuultu, käyttämällä perustana keskimääräistä tuntimäärää tai osuutta päivystysajasta ottaen huomioon kyseisellä alalla saatu kokemus. Päivystysaikaa, jona ei työskennellä, ei oteta huomioon laskettaessa 3 artiklassa säädettyä päivittäistä lepoaikaa ja 5 artiklassa säädettyä viikoittaista lepoaikaa, jollei: a) työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa; tai b) kansallisessa lainsäädännössä, työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen, toisin määrätä. Ajanjakso, jonka aikana työntekijä tosiasiallisesti suorittaa toimintaansa tai tehtäviään päivystysaikana, katsotaan aina työajaksi. 2 b artikla Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen Jäsenvaltioiden on kannustettava asianmukaisella tasolla työmarkkinaosapuolia, rajoittamatta kuitenkaan niiden itsenäisyyttä, tekemään työ- ja perhe-elämän parempaa yhteensovittamista koskevia sopimuksia. Jäsenvaltioiden on varmistettava työmarkkinaosapuolia kuullen, että työnantajat tiedottavat työntekijöille riittävän ajoissa heidän työaikajärjestelmissään tai -järjestelyissään tapahtuvista merkittävistä muutoksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY (7) soveltamista. Ottaen huomioon työntekijöiden tarpeet työaikojen ja työaikajärjestelmien joustavuuteen jäsenvaltioiden on kansallisten käytäntöjen mukaisesti myös kannustettava työnantajia käsittelemään tällaiset työaikoja ja työaikajärjestelmiä koskevat muutospyynnöt, ottaen huomioon yrityksen tarpeet ja sekä työnantajien että työntekijöiden joustavuutta koskevat tarpeet.

3) Muutetaan 17 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohdassa sanat ”3–6, 8 ja 16 artiklan” sanoilla ”3–6 artiklan ja 8 artiklan sekä 16 artiklan a ja c alakohdan”. b) Korvataan 2 kohdassa ilmaus ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat” ilmauksella ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat sellaisen kohtuullisen ajan kuluessa, joka määritellään kansallisessa lainsäädännössä tai työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa”. c) Korvataan 3 kohdan johdantolauseessa sanat ”3, 4, 5, 8 ja 16 artiklasta” sanoilla ”3, 4, 5 ja 8 artiklasta sekä 16 artiklan a ja c alakohdasta”. d) Muutetaan 5 kohta seuraavasti: i) Korvataan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”5. Tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti 6 artiklasta voidaan poiketa lääkärien harjoittelun osalta tämän kohdan toisessa, kolmannessa, neljännessä, viidennessä ja kuudennessa alakohdassa vahvistettujen säännösten mukaisesti.” ii) Poistetaan viimeinen alakohta.

4) Korvataan 18 artiklan kolmannessa kohdassa sanat ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat” sanoilla ”edellyttäen, että kyseisille työntekijöille annetaan vastaavanlaiset korvaavat lepoajat sellaisen kohtuullisen ajan kuluessa, joka määritellään kansallisessa lainsäädännössä tai työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa”.

5) Korvataan 19 artikla seuraavasti: ”19 artikla Vertailujaksoista poikkeamisen rajoitukset Rajoittamatta 22 a artiklan b alakohdan soveltamista ja poiketen siitä, mitä 16 artiklan b alakohdassa säädetään, jäsenvaltioilla on työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelua koskevia yleisiä periaatteita noudattaen mahdollisuus sallia objektiivisista tai teknisistä syistä tai työn järjestämistä koskevista syistä, että vertailujaksoa pidennetään enintään 12 kuukauteen: a) työehtosopimuksella tai työmarkkinaosapuolten välisellä sopimuksella, siten kuin 18 artiklassa säädetään; tai b) lainsäädännön tai hallinnollisten määräysten nojalla asianomaisella tasolla järjestetyn työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen. Käyttäessään ensimmäisen kohdan b alakohdan mukaista mahdollisuutta jäsenvaltioiden on varmistettava, että työnantajat noudattavat direktiivin 89/391/ETY II jaksossa säädettyjä velvollisuuksiaan.”.

6) Korvataan 22 artikla seuraavasti: ”22 artikla Erinäisiä säännöksiä 1. Vaikka yleisenä periaatteena on se, että viikoittainen enimmäistyöaika Euroopan unionissa on 48 tuntia ja että käytännössä unionissa työntekijät työskentelevät pidempään vain poikkeuksellisesti, jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 6 artiklaa, jos ne toteuttavat tarvittavat toimenpiteet työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden tehokkaan suojelun takaamiseksi. Tämän mahdollisuuden käyttämisestä on kuitenkin määrättävä nimenomaisesti työehtosopimuksessa tai asianomaisella tasolla tehdyssä työmarkkinaosapuolten sopimuksessa tai kansallisessa lainsäädännössä asianomaisella tasolla järjestetyn työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen. 2. Niiden jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää tätä mahdollisuutta, on joka tapauksessa toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan, että: a) työnantaja ei vaadi työntekijää työskentelemään yli 48 tuntia seitsemän päivän aikana, laskettuna 16 artiklan b alakohdassa tarkoitetun vertailujakson keskiarvona, jollei hän ole ensin saanut työntekijän suostumusta tällaiseen työskentelyyn. Suostumus on voimassa enintään yhden vuoden, ja se voidaan uusia; b) työntekijälle ei aiheudu työnantajan taholta mitään haittaa sen vuoksi, että hän ei ole halukas suostumaan tällaiseen työskentelyyn tai että hän peruuttaa suostumuksensa mistä tahansa syystä; c) suostumus, joka on annettu: i) yksittäisen työsopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä; tai ii) työsuhteen ensimmäisten neljän viikon aikana; on mitätön; d) tämän artiklan mukaisesti suostumuksensa antanut työntekijä ei työskentele seitsemän päivän aikana enempää kuin: i) 60 tuntia, laskettuna 3 kuukauden ajanjakson keskiarvona, ellei työehtosopimuksessa tai työmarkkinaosapuolten välisessä sopimuksessa toisin määrätä; tai ii) 65 tuntia, laskettuna 3 kuukauden ajanjakson keskiarvona, jos työehtosopimusta ei ole ja jos päivystysaika, jona ei työskennellä, katsotaan työajaksi 2 a artiklan mukaisesti; e) jokaisella työntekijällä on pätevän työsopimuksen tekemisen jälkeisinä kuutena ensimmäisenä kuukautena tai työntekijän työsopimuksessa mainittuna koeaikana ja koeajan päättymistä seuraavien kolmen kuukauden aikana, sen mukaan kumpi näistä on pitempi, oikeus peruuttaa suostumuksensa tällaiseen työntekoon ilmoittamalla riittävän ajoissa peruutuksesta työnantajalleen kirjallisesti, jolloin peruutus tulee heti voimaan. Tämän jakson jälkeen työnantaja voi vaatia työntekijää antamaan kirjallisen peruutusilmoituksen enintään kaksi kuukautta ennen peruutuksen voimaantuloa; f) työnantaja pitää ajantasaisia tiedostoja kaikista tällaista työtä tekevistä työntekijöistä sekä riittäviä tiedostoja, joiden avulla on mahdollista varmistua tämän direktiivin säännösten noudattamisesta; g) tiedostot ovat toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä, ja nämä voivat työntekijöiden turvallisuuteen ja/tai terveyteen liittyvistä syistä kieltää viikoittaisen enimmäistyöajan ylittämismahdollisuuden tai rajoittaa sitä; h) työnantaja toimittaa toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä tiedot tapauksista, joissa työntekijät ovat suostuneet työskentelemään yli 48 tuntia seitsemän päivän aikana, laskettuna 16 artiklan b alakohdassa tarkoitetun vertailujakson keskiarvona, ja riittävät tiedostot, joiden avulla on mahdollista varmistua tämän direktiivin säännösten noudattamisesta. 3. Jos työntekijä on palkattuna saman työnantajan palveluksessa ajanjakson tai ajanjaksoja, joiden kesto ei ylitä yhteensä kymmentä viikkoa 12 kuukauden ajanjaksona, 2 kohdan c alakohdan ii alakohdan ja d alakohdan säännöksiä ei sovelleta, edellyttäen, että työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelua koskevia yleisiä periaatteita noudatetaan.”

7) Lisätään artikla seuraavasti: ”22 a artikla Erityissäännökset Kun jäsenvaltio käyttää 22 artiklassa säädettyä mahdollisuutta: a) 19 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukaista mahdollisuutta ei sovelleta; b) se voi poiketen siitä, mitä 16 artiklan b alakohdassa säädetään, sallia lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten nojalla objektiivisista tai teknisistä syistä tai työn järjestämistä koskevista syistä, että vertailujakso pidennetään enintään kuuteen kuukauteen. Vertailujakson suhteen on noudatettava työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua koskevia yleisiä periaatteita, eikä se vaikuta 3 kuukauden vertailujaksoon, jota 22 artiklan 2 kohdan d alakohdan nojalla sovelletaan työntekijöihin, jotka ovat antaneet 22 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisen suostumuksen ja joiden suostumus on voimassa.”

8) Korvataan 24 artikla seuraavasti: ”24 artikla Kertomukset 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksissä. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle joka viides vuosi kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta käytännössä ja merkittävä siihen työmarkkinaosapuolten mielipiteet. Komissio antaa kertomuksen tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavalle komitealle. 3. Komissio antaa joka viides vuosi 23 päivästä marraskuuta 1996 alkaen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta ottaen huomioon 1 ja 2 kohdan.”

9) Lisätään artikla seuraavasti: ”24 a artikla Arviointikertomus 1. Viimeistään … (8): a) jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 22 artiklan 1 kohdan mukaista mahdollisuutta, on kansallisia työmarkkinaosapuolia kuultuaan ilmoitettava komissiolle sen käytön perusteet, toimialat ja toimintatyypit sekä asianomaisten työntekijöiden lukumäärä. Kunkin jäsenvaltion kertomuksessa on annettava tiedot siitä, miten mahdollisuuden käyttäminen vaikuttaa työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen, ja siihen on merkittävä asianmukaisen tason työmarkkinaosapuolten mielipiteet, ja se on myös toimitettava kansallisen tason työmarkkinaosapuolille; b) jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 19 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukaista mahdollisuutta, on ilmoitettava komissiolle, miten ne ovat panneet kyseisen säännöksen täytäntöön ja miten se on vaikuttanut työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen. 2. Viimeistään … (9) komissio antaa yhteisön tason työmarkkinaosapuolia kuultuaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen: a) 22 artiklan 1 kohdan mukaisen mahdollisuuden käytöstä ja käytön perusteista; sekä b) muista tekijöistä, jotka voivat vaikuttaa pitkiin työaikoihin, kuten 19 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan käytöstä. Kertomukseen voidaan liittää asianmukaiset ehdotukset ylipitkien työaikojen vähentämiseksi, 22 artiklan 1 kohdan mukaisen mahdollisuuden käyttö mukaan lukien, ottaen huomioon sen vaikutuksen niiden työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen, joita tämä mahdollisuus koskee. 3. Neuvosto arvioi 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen perusteella tämän direktiivin mukaisten ja nimenomaan 19 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa ja 22 artiklan 1 kohdassa säädettyjen mahdollisuuksien käyttöä. Komissio voi kyseisen arvion huomioon ottaen ja … päivään …kuuta … (10) mennessä tarvittaessa toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen tämän direktiivin muuttamiseksi, 22 artiklan 1 kohdan mukainen mahdollisuus mukaan luettuna.”

2 artikla

Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista, ja niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niitä sovelletaan. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava kyseiset säännökset tiedoksi komissiolle … päivään …kuuta … (11) mennessä. Jäsenvaltioiden on annettava niiden muutokset tiedoksi komissiolle hyvissä ajoin. Niiden on erityisesti valvottava, että työntekijöillä ja/tai työntekijöiden edustajilla on riittävät keinot varmistaa tässä direktiivissä säädettyjen velvollisuuksien noudattaminen.

3 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan … päivään …kuuta … (11) mennessä tai varmistettava, että työmarkkinaosapuolet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sopimusteitse. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta ne voivat milloin tahansa taata tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

4 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

5 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty … Euroopan parlamentin puolesta Puhemies … Neuvoston puolesta Puheenjohtaja …

(1) EUVL C 267, 27.10.2005, s. 16.

(2) EUVL C 231, 20.9.2005, s. 69.

(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. toukokuuta 2005 (EUVL C 92 E, 20.4.2006, s. 292), ja neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 15. syyskuuta 2008 ja neuvoston päätös, tehty … (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4) EUVL L 299, 18.11.2003, s. 9.

(5) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 1. Direktiivi kumottu direktiivillä 2003/88/EY.

(6) EUVL C 303, 14.12.2007, s. 1.

(7) EYVL L 80, 23.3.2002, s. 29.”.

(8) Kuusi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.

(9) Seitsemän vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.

(10) Kahdeksan vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.

(11) Kolme vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.