[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 24.8.2005

KOM(2005) 387 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

Vastaus riippumattomien korkean tason asiantuntijoiden viisivuotisarviointiin yhteisön tutkimustoiminnasta (1999–2003){SEC(2005) 1054}

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

Vastaus riippumattomien korkean tason asiantuntijoiden viisivuotisarviointiin yhteisön tutkimustoiminnasta (1999–2003) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Kolmestatoista korkean tason asiantuntijasta koostunut strateginen arviointilautakunta[1] teki vuoden 2004 jälkipuoliskon aikana kuudetta puiteohjelmaa koskevien päätösten[2] mukaisesti viisivuotisarvioinnin yhteisön tutkimustoiminnasta vuosina 1999–2003. Arviointilautakunta laati selkeän ja arvovaltaisen horisontaalisen katsauksen ja arvioinnin, jossa se analysoi todisteisiin nojautuen perusteellisesti jo toteutettuja ja meneillään olevia toimia ja niiden saavutuksia. Kuudetta puiteohjelmaa koskevien päätösten mukaisesti komissio esittää tässä tiedonannossa arvioinnin päätelmät ja omat kommenttinsa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.

Komissio on erittäin tyytyväinen viisivuotisarviointiraporttiin sekä sen analyyseihin, päätelmiin ja suosituksiin.

Ensinnäkin komissio allekirjoittaa arviointilautakunnan esittämät neljä haastetta, jotka ovat: parhaiden osaajien houkutteleminen Eurooppaan ja heidän palkitsemisensa; runsaasti mahdollisuuksia tarjoavan ympäristön luominen yritysten ja teollisuuden TTK-toiminnalle; resurssien luominen innovointia ja kestävää kasvua varten sekä tiedettä ja teknologiaa koskevan luottamuksen rakentaminen.

Toiseksi komissio panee merkille, että raportissa annetaan myönteinen arvio puiteohjelmien toteutuksesta, tuloksista ja lisäarvosta sekä erityisesti puiteohjelmien myötävaikutuksesta Euroopan tietämysperustan luomiseen, tutkijaverkostojen perustamiseen ja Euroopan tutkimusjärjestelmän jäsentämiseen.

Lisäksi komissio on yleisesti ottaen samaa mieltä arviointilautakunnan esittämistä suosituksista, joilla pyritään parantamaan nykyisten ja tulevien tutkimusaloitteiden ja -ohjelmien relevanssia ja laatua. Nämä suositukset onkin otettu kokonaisuudessaan huomioon seitsemättä puiteohjelmaa koskevissa komission päätösehdotuksissa, jotka annettiin 6. huhtikuuta 2005. Niin ikään suositukset otetaan varteen valmisteltaessa yhteisön tutkimustoiminnan oikeudellista kehystä ja erityisesti erityisohjelmia sekä tutkimistoimiin osallistumista ja niiden tulosten levittämistä koskevia sääntöjä.

Arviointiraporttia on levitetty laajalti, ja se on saatavana Europa-palvelimella[3]. Se on toimitettu keskeisille sidosryhmille, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asianomaiselle valiokunnalle/komitealle ja työryhmälle, CREST-komitealle ja ohjelmakomiteoille, jotka ovat ottaneet sen myönteisesti vastaan.

Komissio kiittää lämpimästi viisivuotisarvioinnin tehnyttä arviointilautakuntaa sen luovista ideoista ja arvokkaasta työstä, joista on jo ollut ja tulee jatkossakin olemaan merkittävästi hyötyä yhteisön tutkimustoiminnan kehittämisessä.

Komission valmisteluasiakirjassa {SEC(2005) 1054} esitetään yksityiskohtainen analyysi ja kommentit kustakin suosituksesta.

LIITE

VIISIVUOTISARVIOINTI

Euroopan unionin

Tutkimuspuiteohjelmista

1999–2003

*

**

Arviointilautakunnan jäsenet

***

Tiivistelmä

**

VIISIVUOTISARVIOINNIN (1999–2003) ARVIOINTILAUTAKUNNAN JÄSENET |

Dr. Erkki Ormala (puheenjohtaja) Suomi Vice President, Technology Policy, Nokia Corporation |

Prof. Nicholas Vonortas (raportoija) Amerikan yhdysvallat, Kreikka Professor and Director, Center for International Science and Technology Policy & Associate Professor, Department of Economics, The George Washington University |

Dr. Ségolène Ayme Ranska Director of Research, INSERM (Institut National de la Santé et de la Recherche Médicale), SC11 “Gene mapping and Clinical Research”; Director of Orphanet |

Dr. Lucija Čok Slovenia Rector, University of Primorska, Former Minister for Education, Research and Sport |

Prof. Dervilla Donnelly Irlanti Chair of the Dublin Institute for Advanced Studies;Emeritus Professor of Organic Chemistry, University College, Dublin |

Dr. Julia King Yhdistynyt kuningaskunta Principal , Faculty of Engineering, Imperial College London |

Prof. Christoph Mandl Itävalta Faculty of Business, Economics and Computer Science, University of Vienna; Director of Mandl, Luethi & Partner |

Prof. Frieder Meyer-Krahmer Saksa Director, Fraunhofer Institute for Systems and Innovation Research (ISI) |

Prof. Elzbieta H. Oleksy Puola Dean of the Faculty of International and Political Studies, University of Lodz; Founding Director of Women's Studies Centre, University of Lodz |

Prof. Alexandre Quintanilha Portugali Professor in Biophysics, University of Porto |

Prof. Nicoletta Stame Italia Professor of Sociology, Università di Roma "La Sapienza";President of the European Evaluation Society (EES) |

Dr. Rolf Tarrach Espanja Professor of Theoretical Physics at the University of Barcelona - Dept. ECM; Former President of the Spanish Council for Scientific Research |

Prof. Françoise Thys-Clement Belgia Chairperson of the Erasme Hospital Council; Professor and Director of the Centre of Economics of Education at the ULB |

TIIVISTELMÄ

Voimassa olevassa sopimuksessa Euroopan unionista asetetaan EU:n tutkimuspuiteohjelmille kaksi keskeistä strategista tavoitetta: i) teollisuuden tieteellisen ja teknologisen perustan lujittaminen ja sen kansainvälisen kilpailukyvyn edistäminen sekä ii) muiden Euroopan unionin politiikkojen tukeminen.

Tässä raportissa, joka on järjestyksessä kolmas (Euroopan yhteisön ja Euratomin) tutkimuspuiteohjelmien viisivuotisarviointi, tarkastellaan puiteohjelmien toteutusta ja saavutuksia vuosina 1999–2003. Esitettävät suositukset koskevat vuonna 2006 päättyvän kuudennen puiteohjelman jäljellä olevaa osaa, ja lisäksi niissä esitetään tulevien puiteohjelmien luonnetta ja suuntaa koskevia parannuksia. Suositusten tavoitteena on esittää perusteltuja näkemyksiä, joiden avulla voidaan parantaa parhaillaan käynnissä olevan puiteohjelman ja tulevien ohjelmien laatua sekä lisätä niiden relevanssia ja vaikutuksia.

Haasteet

EU:n poliittinen asetelma on tämän raportin tarkastelujakson aikana muuttunut huomattavasti Lissabonin ja Barcelonan tavoitteiden asettamisen sekä eurooppalaisen tutkimusalueen (ERA) perustamisen myötä.

Myös Euroopan koko talous ja tutkimus ovat muutostilassa. Maailmanlaajuinen osaamisperusteinen kilpailu on muuttamassa perusteellisesti Euroopan tutkimuksen ja eurooppalaisten yritysten toimintaympäristöä. Eurooppa ja muu teollistunut maailma eivät voi enää pitää johtoasemaansa teknologian alalla itsestään selvänä. Vaikka Eurooppa onkin hyvin koulutetun työvoimansa ansiosta edelleen kärjessä joillakin teollisuuden aloilla, eurooppalaisten yritysten tutkimus-, teknologian kehittämis- ja demonstrointityön (TTK) nopea lisääminen Euroopan ulkopuolella sekä kyvyttömyys houkutella parhaita osaajia työskentelemään Eurooppaan, ovat yhä huolestuttavampia tekijöitä tulevaisuuden kannalta. Euroopan kilpailukyvyn vähittäistä heikkenemistä edistää myös se, että Euroopan ulkopuolella on lisääntyvässä määrin käytettävissä korkealuokkaista ja yritysten tarpeita palvelevaa tietämystä ja tehokkaita innovaatioympäristöjä ja se, että pääsy markkinoille on muualla helpompaa.

Eurooppa on yhä selvemmin jäämässä jälkeen tärkeimmistä kilpailijoistaan. Sen talouden suorituskyky kasvun, tuottavuuden ja työpaikkojen luomisen osalta ei ole riittävä vaurauden ylläpitämiseksi tulevaisuudessa. Nykyistä kehitystä ja sen asettamia haasteita tarkastellaan yksityiskohtaisemmin muun muassa äskettäin laadituissa Sapirin (2003) ja Kokin (2004) raporteissa. Yleisesti ollaan yksimielisiä siitä, että tutkimus, koulutus ja innovointi ovat keskeisen tärkeitä pyrittäessä vastaamaan näihin haasteisiin.

Euroopan yliopistot ja tutkimuslaitokset ovat perinteisesti kyenneet kehittämään ja ylläpitämään Euroopan tietämysperustaa. Useilla aloilla näin on edelleen. Harvaa eurooppalaista yliopistoa kuitenkaan pidetään maailmanlaajuisesti alansa johtavana laitoksena. Tämä johtuu ainakin osittain puutteellisista resursseista sekä eurooppalaisen TTK:n hajanaisuudesta. Eurooppalaiset yliopistot ja tutkimuslaitokset eivät ole vielä kunnolla vastanneet tietämyksestä ja osaajista käytävän globaalin kilpailun asettamaan haasteeseen.

Innovointi on osaamistaloudessa ratkaisevalla tavalla riippuvaista yhteistyöverkostoista, joiden piiriin kuuluu sekä tiedelaitoksissa että liikeyrityksissä tehtävää tutkimusta. Perinteinen käsitys lineaarisesta prosessista, jossa tiedelaitokset ensin luovat tietämystä ja yritykset alkavat sen jälkeen hyödyntää sitä, on saanut antaa tietä uudelle käytännölle, jossa innovointi on vuorovaikutteista ja sitä ruokkivat julkisen ja yksityisen sektorin yhteiskumppanuudet, tietämyksen vaihto ja keskinäinen oppiminen.

Toisaalta EU:n uudet jäsenvaltiot käyvät parhaillaan läpi siirtymävaihetta. Niiden on luotava samanaikaisesti yritysystävällinen toimintaympäristö ja osaamistalouden edellytykset. Kestävän taloudellisen tulevaisuuden rakentaminen vaatii sekä institutionaalisia uudistuksia että riittävien resurssien osoittamista tietämyksen luomista ja levittämistä varten. Rakennerahastojen järkevä käyttö yhdessä muiden EU:n ja kansallisten välineiden kanssa voisi tarjota ratkaisuja näihin haasteisiin.

Euroopan kansalaiset ovat alkaneet huolestua tieteen ja teknologian kehityksen yhteiskunnallisista ja taloudellisista vaikutuksista. Samoin ihmisiä askarruttaa tätä kehitystä koskeva päätöksenteko. Joillakin tutkimusaloilla ei selvästikään ole kansalaisten tukea. Jotta Eurooppa voisi saavuttaa tieteellisen ja teknologisen johtoaseman, mikä on keskeisen tärkeää sen tulevan vaurauden kannalta, näihin kysymyksiin on kiinnitettävä huomiota sekä Euroopan tasolla että kansallisesti.

Euroopan – eli EU:n ja sen jäsenvaltioiden yhdessä – on kehityksen suunnan muuttamiseksi toteutettava koordinoidusti toimia, joilla voidaan vastata neljään keskeiseen haasteeseen:

- parhaiden osaajien houkutteleminen Eurooppaan ja heidän palkitsemisensa

- runsaasti mahdollisuuksia tarjoavan ympäristön luominen yritysten ja teollisuuden TTK-toiminnalle

- resurssien liikkeeseen saaminen innovointia ja kestävää kasvua varten

- tiedettä ja teknologiaa koskevan luottamuksen rakentaminen.

Komission ehdottama EU:n tutkimusbudjetin tuntuva kasvattaminen tulevaisuudessa on tervetullut askel oikeaan suuntaan. Se tarjoaa mahdollisuuden lujittaa merkittävästi Euroopan tietämysperustaa ja kilpailukykyä. Tämä onnistuu kuitenkin vain, jos samalla myös jäsenvaltiot kasvattavat TTK-budjettejaan. Signaalit ovat selviä: Euroopan unionin on kokonaisuutena investoitava enemmän TTK:hon, jotta se kykenisi vastaamaan edellä kuvattuihin haasteisiin.

Arvioinnin päätelmät

Arviointilautakunta katsoo, että EU:n tutkimuspuiteohjelmilla on ollut merkittävä rooli kehitettäessä Euroopan tietämysperustaa tarkastelujakson (1999–2003) aikana. Puiteohjelmilla on kyetty korjaamaan joitakin eurooppalaisen TTK:n puutteita, ja niiden avulla on merkittävällä tavalla voitu kuroa umpeen TTK:n ja innovoinnin välistä kuilua. Muun muassa voimakas panostus tieto- ja viestintätekniikkaan sekä biotieteisiin on tärkeällä tavalla lujittanut Euroopan valmiuksia. Yritykset, yliopistot ja tutkimuslaitokset ovat osoittaneet runsaasti kiinnostusta puiteohjelmia kohtaan. Puiteohjelmilla on ollut tärkeä asema uuden tietämyksen luomisessa ja levittämisessä sekä organisaatioiden välisten verkostojen luomisessa ja vahvistamisessa. Verkostoissa on mukana sekä eurooppalaisia että assosioituneiden maiden toimijoita. Kaikissa yhteisön tasolla tai jäsenvaltioissa laadituissa raporteissa, joihin arviointilautakunta on voinut tutustua, on poikkeuksetta korostettu puiteohjelmien tärkeää täydentävää roolia sekä niistä Euroopan tasolla saatava lisäarvoa.

Merkittävistä onnistumisista huolimatta puiteohjelmien suora panos sellaisten innovaatioiden aikaansaamiseen, joilla olisi potentiaalia nostaa Eurooppa johtoasemaan maailmanlaajuisilla markkinoilla, on kuitenkin ollut vaatimattomampi. Tästä ”heikkoudesta” on keskusteltu paljon. On kuitenkin huomattava, että arvioinnit ja vaikutustutkimukset tehdään yleensä niin aikaisessa vaiheessa, etteivät merkittävät taloudelliset vaikutukset ole vielä nähtävissä. Yksittäisten innovaatioiden tuottaminen ei myöskään ole koskaan ollut puiteohjelman erityisenä tavoitteena, vaan ohjelman avulla on pyritty lujittamaan Euroopan tutkimusjärjestelmää kokonaisuutena. Arviointilautakunta katsookin, että puiteohjelman saavutukset tässä ”rakenteellisessa” tehtävässä ovat olleet erittäin huomattavat, kun otetaan huomioon ohjelman pienehkö budjetti, jonka suuruus on alle viisi prosenttia valtioiden kokonaisinvestoinneista TTK:hon EU:n alueella.

Puiteohjelmaa koskevat arviointilautakunnan suositukset

Arviointilautakunta esittää tässä raportissa selostetun tarkastelun perusteella seuraavat suositukset, joiden tarkoituksena on lisätä puiteohjelman relevanssia ja vaikutuksia sekä tehdä siitä ”käyttäjäystävällisempi”.

1. Eurooppalaisen TTK:n tavoitteet on ilmaistava puiteohjelmassa paremmin ja niiden on oltava siinä selvemmin näkyvillä. Puiteohjelmaa voitaisiin parantaa kohdentamalla se paremmin yleisellä painopistealueiden tasolla ja vähentämällä spesifisyyttä yksittäisten ohjelmien tasolla.

2. Puiteohjelmalla olisi ensisijaisesti pyrittävä auttamaan Eurooppaa saavuttamaan maailmanlaajuinen johtoasema tieteessä ja teknologiassa. Tämä edellyttää tutkimusalan huippuosaamista, pitkän aikavälin tutkimussuunnitelmia sekä rohkean innovoinnin ja riskialttiin tutkimuksen painottamista ohjelmasta tuettavissa hankkeissa.

3. Puiteohjelman on lähdettävä entistä enemmän yritysten tarpeista ja yritysten osallistumista siihen on lisättävä. Tämä edellyttää, että innovaatioihin ja kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävistä ohjelmista tehdään entistä tähdellisempiä yritysten kannalta ja että yritykset saavat niissä johtavan roolin. Erityisesti olisi pyrittävä siihen, että huipputeknologian alan pk-yritykset kokisivat suoran osallistumisen entistä houkuttelevampana.

4. Tulevien puiteohjelmien suunnittelua ja toteutusta varten tarvitaan yksinkertainen ja toimiva eurooppalaisen lisäarvon määritelmä.

5. Puiteohjelman hallintoa olisi kevennettävä ja yksinkertaistettava. On pyrittävä voimakkaasti keventämään ja yksinkertaistamaan hankkeiden hakemusmenettelyä, hallinnointia sekä valvontaa. Menettelyjä on myös tarpeen parantaa esimerkiksi siten, että joillakin ensisijaisilla aihealueilla tai joissakin toimissa muodostettaisiin pysyviä arviointilautakuntia koko ohjelman keston ajaksi.

6. Toteutusvälineet olisi voitava valita joustavammin, jotta voitaisiin ottaa paremmin huomioon rahoitettavan TTK-työn erityispiirteet. Kuudennen puiteohjelman uudet toteutusvälineet tulisi jatkuvuuden vuoksi säilyttää myös seuraavassa puiteohjelmassa. Hakijoiden tulisi voida valita sopiva toteutusväline.

7. Tutkijavoimavaroja ja tutkijoiden liikkuvuutta koskevien ohjelmien kokoa ja laajuutta olisi kasvatettava. Vipuvaikutuksen lisäämiseksi olisi edistettävä yhteyksien luomista kansallisiin/alueellisiin ohjelmiin. Ohjelmat on suunniteltava sellaisiksi, että niihin osallistuminen on houkuttelevaa myös yritysten kannalta. Tutkijoiden liikkumiseen julkisen ja yksityisen sektorin sekä EU:n ja kolmansien maiden välillä on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota.

8. Puiteohjelmassa on jatkossakin otettava huomioon eurooppalaisen tieteen ja teknologian oikeutusta sekä niiden herättämää luottamusta koskevat kysymykset . Tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin liittyviä kysymyksiä on jatkossakin tarkasteltava erillisessä ohjelmassa, mutta ne on otettava huomioon myös kaikissa muissa ohjelmissa. Toimia tarvitaan sekä EU:n tasolla että jäsenvaltioissa.

9. Komission olisi kuultava keskeisiä sidosryhmiä siitä, miten teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä menettelyjä voitaisiin parantaa puiteohjelmien yhteydessä. Ne perusperiaatteet, joita puiteohjelmassa sovelletaan teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien sääntöjen osalta, näyttäisivät kuitenkin olevan asianmukaisia.

10. Puiteohjelman arviointia olisi kehitettävä edelleen järjestelmällisesti ja siinä olisi otettava huomioon uusi tietämys innovoinnin vuorovaikutteisesta luonteesta. Arvioinnissa olisi myös otettava huomioon puiteohjelman rakenteelliset vaikutukset Euroopan talouteen ja tutkimukseen.

TULEVAISUUDENNÄKYMÄT – PERUSEDELLYTYKSET

Euroopan tutkimus- ja innovaatiopolitiikan haasteisiin voidaan vastata vain soveltamalla koko järjestelmän kattavaa lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon innovoinnin vuorovaikutteinen luonne ja Euroopan innovaatiojärjestelmän monimutkaisuus. TTK-politiikka olisi koordinoitava niiden toimien ja periaatteiden kanssa, jotka koskevat muita Euroopan innovaatioympäristöön vaikuttavia sosioekonomisia tekijöitä. Tällaisia tekijöitä ovat kilpailukyky, teollis- ja tekijänoikeuksien suoja, kilpailu, valtiontuet, henkilöresurssit, koulutus, sukupuoli ja etiikka. Myös kysyntäpuolen toimet, erityisesti sääntely sekä TTK:hon liittyvien ja innovatiivisten tuotteiden julkiset hankinnat, ovat keskeisessä asemassa pyrittäessä edistämään innovointia ja edelläkävijämarkkinoiden (”lead markets”) syntymistä. Arviointilautakunta pitää toivottavana, että komissio i) määrittelisi selkeämmin puiteohjelmien roolin laajemmassa EU:n politiikan laadinnan prosessissa; ii) selvittäisi, millä tavoin kysyntäpuolen toimilla voitaisiin edistää innovatiivisten teknologioiden läpimenoa, ja iii) tehostaisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa toimia, joiden avulla voitaisiin kouluttaa lisää tutkijoita sekä lisätä tutkijanuran houkuttelevuutta heidän pitämisekseen alalla ja Euroopassa.

Lautakunta kannattaa painokkaasti, että käyttöön otetaan nopeasti eurooppapatentti, jossa edellytetään vain yhtä kieltä. Tietokoneella toteutettujen keksintöjen ja muuntogeenisten organismien patentoitavuuteen liittyvät kysymykset olisi ratkaistava nopeasti. Teollis- ja tekijänoikeuksien nopea ja asianmukainen suojaaminen on olennaisen tärkeä innovointia ja TTK:hon tehtäviä investointeja tukeva tekijä.

Yhteisön valtiontukisääntöjä tarkistetaan parhaillaan. TTK-verkostot, joissa on tiedelaitosten ohella mukana kaikenkokoisia yrityksiä, sekä uusi tietämys innovoinnin vuorovaikutteisesta luonteesta, asettavat muutospaineita perinteisesti sovelletuille rahoitussäännöille. Sääntöjä, joiden perusteella julkista rahoitusta saa myöntää ainoastaan kilpailua edeltävään TTK:hon ja joissa määritetään tuen taso saajayrityksen mukaan, olisi tarkasteltava uudelleen. Eurooppalaiselle kehitystyölle ei saisi asettaa esteitä soveltamalla siihen tiukempia sääntöjä kuin Euroopan tärkeimmissä kilpailijamaissa.

Arviointilautakunta esittää tarkastelunsa perusteella seuraavat EU:n tulevaa tutkimuspolitiikkaa koskevat suositukset:

1. Eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseen tähtäävää prosessia tulee jatkaa. Puiteohjelmat ja kansalliset tiede- ja innovointitoimet on nivottava kiinteämmin toisiinsa. Puiteohjelman olisi käsitettävä TTK-toimia, joista saadaan runsaasti lisäarvoa Euroopan tasolla, ja toimia olisi räätälöitävä kansallisesti ja alueellisesti paikallisen toimivuuden ja hyödynnettävyyden edellyttämällä tavalla. Arviointilautakunta kannattaa EU:n tulevaa tutkimuspolitiikkaa koskevassa komission tiedonannossa esitettyjä toimia. Toimet on suunniteltava siten, että niiden avulla kyetään kehittämään Eurooppaan korkealuokkaisia ja kansainvälisesti kilpailukykyisiä tutkimusympäristöjä. Euroopan tulisi pystyä toimien avulla vastaamaan edellä esitettyihin keskeisiin haasteisiin.

2. EU:n on pyrittävä integroimaan uudet jäsenvaltiot mahdollisimman tiiviisti. Uusien jäsenvaltioiden mukanaolo kaikissa EU:n toimissa ja toteutusvälineissä on ehdoton edellytys, jotta pystyttäisiin hyödyntämään näiden maiden merkittävä inhimillinen ja taloudellinen potentiaali ja voitaisiin rakentaa kilpailukykyisempi, yhtenäisempi ja jatkuvasti kehittyvä Eurooppa. Puiteohjelmien olisi osaltaan vauhditettava tätä integroimisprosessia.

3. Olisi perustettava Euroopan tutkimusneuvosto. Tutkimusneuvostolle olisi annettava riittävät voimavarat, jotta se voisi oleellisesti lujittaa Euroopan tieteellistä perustaa. Neuvoston on pyrittävä saamaan aikaan tieteellistä huippuosaamista, toimittava kustannustehokkaasti ja edistettävä kansainvälisesti korkeatasoisten tutkimusympäristöjen kehittämistä. Lisäksi olisi tuettava voimakkaasti sellaisia tutkimusaloja, joilla on mahdollisuuksia vaikuttaa suotuisasti kilpailukykyyn ja innovointiin pitkällä aikavälillä.

4. On kannatettava ajatus perustaa rajoitettu määrä ”teknologiayhteisöjä”, joiden tavoitteena on nostaa Eurooppa johtavaan asemaan tärkeimpien uusien teknologioiden alalla ja lisätä samalla yksityisen sektorin TTK-investointeja. Näiden suurten yhteistyöohjelmien tulisi olla yritysvetoisia, ja niissä olisi käytettävä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia sekä rahoituksen että toteutuksen osalta. Niissä olisi oltava mukana tiedelaitoksia, pieniä ja suuria yrityksiä ja monissa tapauksissa myös EU:n ulkopuolisia osallistujia. Vaikutusten aikaansaaminen edellyttää puiteohjelmasta, kansallisista rahoituslähteistä ja yrityksiltä saatujen yhdistettyjen resurssien taitavaa hallinnointia.

[1] Ks. asiantuntijaluettelo liitteessä.

[2] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1513/2002/EY (EYVL L 232, 29.8.2002) ja neuvoston päätös 2002/668/Euratom (EYVL L 232, 29.8.2002).

[3] http://europa.eu.int/comm/research/reports/2004/pdf/fya_en.pdf