EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 17.04.1996 
KOM(96) 160 lopull. 
ENSIMMÄINEN KERTOMUS 
KULTTUUMNAKÖKOHTIEN HUOMIOON 
OTTAMISESTA EUROOPAN YHTEISÖN 
TOIMINNASSA 
(kommission esittämä) 

YLEINEN JOHDANTO 
Maastrichtissa 7 päivänä helmikuuta 1992 allekirjoitetun Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen johdanto-osassa korkeat sopimuspuolet ilmaisevat päätöksensä "toteuttaa uuden 
vaiheen siinä Euroopan yhdentymiskehityksessä, joka on aloitettu luomalla Euroopan yhteisöt... 
jatkaa kehitystä sellaisen yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi, jossa 
päätökset... tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia... " 
Halu lähentää Euroopan kansalaiset syvemmin yhdentymiskehitykseen kuvastuu erityisesti 
Euroopan kansalaisuuden luomisessa ("otetaan käyttöön unionin kansalaisuus" ) ja uusien alojen 
liittämisessä yhteisön toimialaan (koulutus, nuoriso, kulttuuri, kansanterveys, 
kuluttajansuoja,...). 
Euroopan yhdentymisen, jonka tärkeimmät tekijät ovat historiallisesti olleet sidoksissa 
taloudellisiin ja kaupallisiin tekijöihin, on siten syvennyttävä laajennetulta pohjalta kohdistuen 
laajemmin kansalaisiin ja vahvistaen yhteenkuuluvuuden tunnetta Euroopan unioniin sen 
perinteiden ja kansallisten ja alueellisten kulttuurien moninaisuudessa, jotka ovat kiehtova osa 
sitä. Tässä lähtökohdassa kulttuuritoiminnalla on hyvin suuri osa. 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen kulttuuria koskevista muutoksista voidaan mainita 
seuraavat: 
- EY:n perustamissopimuksen 3 p artikla, jossa liitetään yhteisön tavoitteisiin seuraava: 
"myötävaikuttaminen korkealaatuisen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen edistämiseen 
sekä siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi", 
- EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohta, jonka mukaan voidaan 
sisämarkkinoiden kanssa yhteensopivalla antaa "tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön 
edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä yhteisössä yhteisen edun 
kanssa ristiriitaisella tavalla", 
- EY:n perustamissopimuksen IX luvun 128 artikla, joka antaa erityisen pohjan jäsenvaltioiden 
erikseen määriteltyjen tehtävien tukemisen ja loppuunsaattamisen kansallista ja alueellista 
monimuotoisuutta kunnioittaville ja yhteistä kulttuuriperintöä korostaville edistämisohjelmille. 
Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella luotu erityinen kulttuuria koskeva oikeus perusta 
osoittaa, että yhteisön toiminta kulttuuriasioissa on tästä lähtien pysyvää ja siitä tulee yhteisön 
toiminnan tunnustettu osa-alue. 
1. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 128 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna 
Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella 
EY:n perustamissopimuksen IX luvun 128 artiklassa tutkitaan tarkasti komission tiedonantoa 
(KOM(94)356, 27.07.1994) Euroopan parlamentille ja neuvostolle: "yhteisön toiminta kulttuurin 
tukemiseksi". Tämän tiedonannon pohjalta komissio on tehnyt kolme toimintaohjelmaa: 
"Kaleidoskooppi", joka koskee taide- ja kulttuuritoimintaa; kirjalle ja lukemiselle omistettu 
"Ariane" ja kulttuuriperinnölle omistettu "Raphael". 
Tässä tiedonannossa käsitellään: 
1/ kulttuuritoiminnan tavoitteet: jäsenvaltioiden kulttuurien kansallisen ja alueellisen 
monimuotoisuuden edistäminen, erityisesti yhteistä kulttuuriperintöä korostaen; eurooppalaisen 
kulttuurin luomisen tukeminen; kulttuuriyhteistyö kolmansien maiden ja kansainvälisten 
järjestöjen kanssa. 
1 
2/ toiminta-alat. Euroopan kansojen kulttuurien ja historian tuntemuksen ja sitä koskevan tiedon 
levittäminen; kulttuuriperinnön säilyttäminen, kulttuurivaihdot, taiteellinen ja kirjallinen luova 
toiminta. 
3/ yhteisön toimenpiteiden muodot: toissijaisuus- ja täydentävyys-periaatteisiin perustuen 
toimenpiteet koostuvat jäsenvaltioiden välisen yhteistyön kannustamisesta sovituilla toiminta-
aloilla. 128 artiklaa ei voi käyttää kansallisten lainsäädäntöjen lähentämisessä. On korostettava, 
että tämä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräys ei vaikuta millään tavoin niihin 
perusteisiin, joiden mukaan on joitakin muita asioita käsitteleviä mutta kulttuuria sivuavia tai 
kulttuuriin vaikuttavia kansallisia lainsäädäntöjä lähennetty. Tämän johdosta yhteisön kyky 
noudattaa ja syventää toimintaansa perustamissopimuksessa määritellyillä aloilla ei ole 
heikentynyt. Sopimus Euroopan unionista antaa yhteisölle lisää toimivaltaa, eikä vähennä sitä. 
Perustamissopimuksen mukaan yhteisön on muissa politiikoissaan ja toimissaan otettava 
vastedes huomioon kulttuurinäkökohdat 128 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 
4/ päätöksentekomenettely on 189b artiklan mukainen menettelytapa (yhteispäätös) alueiden 
komitean kanssa. Neuvosto päättää yksimielisesti koko menettelyn ajan. 
2. Kulttuurinäkökohtien huomioon ottaminen (128 artiklan 4 kohta) 
Mainitun 128 artiklan 4 kohdassa määrätään, että "Yhteisö ottaa kulttuuriin liittyvät näkökohdat 
huomioon muiden tämän sopimuksen määräysten mukaisessa toiminnassaan". 
Kyseessä on hyvin tärkeä määräys, jonka korkeat sopimusosapuolet ottivat mukaan 
perustamissopimukseen ja joka osoittaa heidän tahtoaan asettaa kulttuuri yhdeksi unionin 
päätavoitteeksi. Määräyksen mukaan Euroopan yhteisöllä on itse asiassa velvollisuus ottaa 
kulttuurinäkökohdat huomioon kaikessa toiminnassaan. Mainitun 128 artiklan 4 kohdassa 
määrätään, että "kulttuurinäkökohtien" huomioon ottaminen on niin tärkeätä, että se jätetään 
suurelta osin jäsenvaltioiden toimivallan piiriin, joilla on täysi valta määritellä tähän asiaan 
liittyvät tavoitteensa ja politiikkansa. 
128 artiklan 4 kohdassa voimistetaan yhteisön lainsäädännön säätäjältä vaadittavaa 
perustamissopimuksen eri tavoitteiden yhteensovittamista toimenpiteissään. Tätä vaatimusta on 
toteutettu käytännössä yhteisön historian aikana, ja kulttuuripoliittiset näkökohdat on otettu 
asianmukaisesti huomioon yhteisön lainsäädäntöä laadittaessa, esimerkiksi yhteistä politiikkaa 
luovissa tai sisämarkkinoiden luomiskeinoja ja toimeenpanevia säädöksiä annettaessa. Kuitenkin 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulon myötä tämä vaatimus tuli pakolliseksi ja 
järjestelmälliseksi sekä lainsäädännölle että yhteisille politiikoille. 
128 artiklan 4 kohdan määräysten vaikutusten ja niiden yhteisön kulttuuritoiminnan 
kehittämiselle tarjoavien näkökulmien arvioimiseksi komissio julkisti edellä mainitussa 
tiedonannossaan laativansa yhteisön politiikkojen kulttuuriulottuvuudesta parlamentille, 
neuvostolle ja Alueiden komitealle toimitettavan kertomuksen. Komissio ilmoitti myös sisäisistä 
toimenpiteistä, jotka sallivat kulttuurin vaatimuksien huomioon ottamisen sellaisten yhteisön 
politiikkojen määrittelyssä ja toimeenpanossa, joilla on kulttuurivaikutuksia. 
Tämä kertomus ei siis koske 128 artiklaan perustuvia yhteisön kulttuuriohjelmia: 
Kaleidoskooppi (taiteellinen toiminta), joka käynnistyi maaliskuussa 1996, Ariane (kirjallisuus 
ja lukeminen) ja Raphael (perintö), jotka ovat eri toimielimien tarkasteltavina. 
3.128 artiklan 4 kohtaa koskevan kertomuksen laatimistapa 
Sen tutkiminen, millä tavoin yhteisön eri säädökset ja politiikat ovat ottaneet ja ottavat 
kulttuurinäkökohdat huomioon, joka on tämän kertomuksen tarkoitus, on luonnollisesti 
kulttuurin määritelmän tehtävä. Sillä kulttuurin käsite on muuttuva ja vaihtuu 
3 
ajatuskoulukunnasta toiseen, yhteiskunnasta toiseen, aikakaudesta toiseen. Se voi käsitellä 
kuvaamataiteita, kirjallisuutta,... mutta se voi ulottua myös yhteiskuntaa luonnehtiviin 
kokonaistietämykseen ja perusominaisuuksiin, jotka auttavat ymmärtää maailmaa. 
Kulttuurin toiminta-ala on "sisäinen tila, jota hallitsevat tiettyjen kulttuuripiirteiden 
yhteenliittymä" (F. Braudel). Tämä lähestymistapa löytyy myös Unescon kulttuuripoliittisen 
maailmankonferenssin kulttuurin määrittelystä: "kulttuuri koostuu yhtä yhteiskuntaa tai 
sosiaalista ryhmää luonnehtivasta henkisten ja aineellisten, älyllisten ja tunteellisten 
erityispiirteiden kokonaisuudesta". (Meksiko 1982) 
Tämän määritelmän kattavuus kuvaa hyvin tämän kertomuksen laatimisen vaikeutta, sillä koko 
yhteisen Euroopan perustana olevia sopimuksia ja kaikkia niiden sallimia säädöksiä voidaan 
pitää kulttuuri-ilmaisuina ja -töinä. Sitä vastoin kulttuurinäkökohtien rajaaminen perinteisiin 
kulttuuripolitiikan osa-alueisiin, kuten kulttuuriperintö, elävä taide ja kirjallisuus, on vaaraksi 
sille, että kulttuurien muodostamisen tärkeitä parametrejä laiminlyödään. 
Ottaen huomioon, että kulttuurin määrittely ei kuulu ainoastaan yhdelle toimielimelle, tämän 
kertomuksen, joka ei suinkaan ole kattava, lähestymistapa on pragmaattinen ja tämän 
lähestymistavan rajoitusten mukaisesti koettaa antaa vastauksen seuraaviin neljään 
kysymykseen: 
- mitkä ovat ne yhteisön säädökset ja politiikat, jotka ovat käsitelleet ja jotka käsittelevät 
kulttuuriasioita, joilla on ollut tai voi olla kulttuurivaikutuksia, joilla on kulttuuriulottuvuuksia? 
- kuinka kyseisissä säädöksissä ja politiikoissa sovitetaan yhteen toteutettavat tavoitteet ja 
kulttuuritavoitteet? Missä määrin on kulttuurinäkökohdat otettu huomioon? 
- ovatko yhteisön tasolla tehdyt suuntaukset ja päätökset vahvistaneet, muuttaneet tai 
heikentäneet alueellisella tai kansallisella tasolla tehtyjä kulttuuripoliittisia suuntauksia ja 
päätöksiä? 
- mitkä ovat ne tulevat poliittiset velvoitteet, joissa on erityisesti otettava kulttuurinäkökohdat 
huomioon? 
Tilanteen kartoittamisen jälkeen tämä kertomus käsittelee keinoja ja tapoja vastata Euroopan 
unionista tehdyssä sopimuksessa yhteisölle annettuihin uusiin tehtäviin kulttuurialalla, ja esittää 
erityisesti menetelmän kulttuurinäkökohtien huomioon ottamiseksi sellaisten säädösten 
laatimisessa ja politiikkojen määrittelyssä ja toimeenpanossa, joilla on mahdollisia 
kulttuurivaikutuksia, toissijaisuusperiaatetta noudattaen ja jäsenvaltioiden kulttuurien 
monimuotoisuutta kunnioittaen. 
in 
KERTOMUS KULTTUURINÄKÖKOHTIEN HUOMIOON OTTAMISESTA 
EUROOPAN YHTEISÖN TOIMINNASSA 
(EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohta) 
I. KULTTUURIA JA YHTEISMARKKINOITA KOSKEVAT SÄÄDÖKSET 
Luku I: VAPAA LIIKKUVUUS JA KULTTUURIALAN AMMATTILAISET 
Luku II: TEKIJÄNOIKEUDET 
Luku III: VEROTUS 
Luku IV: KILPAILUPOLITIIKKA 
Luku V: KULTTUURIESINEIDEN LIIKKUMINEN 
Luku VI: PERINTEISET JA ALUEELLISET MAATALOUSTUOTTEET 
Luku VII: KULTTUURI EUROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN 
PÄÄTÖKSISSÄ 
II. KULTTUURI YHTEISÖN SISÄPOLITIIKOISSA 
LukuI: KULTTUURI, KOHEESIO JA TASAPAINOINEN ALUEELLINEN 
KEHITYS 
1. Kulttuuri ja alueohjelmat 
• Tavoitteeseen N:o 1 kuuluvat alueet 
• Tavoitteeseen N:o 2 kuuluvat alueet 
• Tavoitteeseen N:o 5 b kuuluvat alueet 
2. Yhteisön aluetukiohjelmat ja kulttuuri 
3. EAKR:sta annetun asetuksen 10 artikla 
Luku II: KULTTUURI, SOSIAALIPOLITIIKKA JA INHIMILLISET 
VOIMAVARAT 
Kulttuuri, työllisyys ja sosiaalinen koheesio 
Kulttuuri ja inhimilliset voimavarat 
b 
Luku III: KULTTUURI JA KEHITTYNEET TEKNOLOGIAT 
1. Kehittyneet tieto- ja viestintäteknologiat 
2. Sisältöteollisuus ja tietomarkkinat 
Luku IV: KULTTUURI JA MUUT SISÄPOLITIIKAT 
1. Kulttuuri ja ympäristö 
2. Matkailuja kulttuuri 
3. Kulttuuri ja tutkimus 
4. Pienet ja keskisuuret yritykset 
5. Yhteiskuntatalous ja kulttuuri 
6. Yhteisön ystävyyskuntatoiminta 
m. AUDIOVISUAALINEN POLITIIKKA 
Luku I: SÄÄDÖSNÄKÖKOHDAT 
Luku II: TUKITOIMET 
IV. KULTTUURI YHTEISÖN ULKOSUHTEISSA 
Luku I: ULKOINEN YHTEISTYÖTOIMINTA 
Luku II: KAUPPAPOLITIIKKA 
V. JOHTOPAATELMAT 
Ù 
OSA I: KULTTUURIA JA YHTEISMARKKINOITA KOSKEVAT SÄÄDÖKSET 
Tässä osassa tarkastellaan kulttuurinäkökohtien huomioon ottamista yhteisön lainsäädännön 
muodostamisessa. Osan tarkoitus on arvioida kuinka yhteisö on sovittanut yhteen unionin yleiset 
tavoitteet kulttuurinäkökohtien kanssa, jotka voivat toisinaan olla ristiriidassa perustamissopimuksen 
toimeenpanosta johtuvien oikeudellisten velvoitteiden kanssa. 
Tässä arviossa käsitellään ensisijaisesti suoraan yhteisön lainsäädännön tärkeimmillä alueilla kulttuuria 
koskettavia aiheita: perustamissopimuksen neljä perusvapautta: henkilöiden, tavaroiden, palveluiden ja 
pääoman vapaa liikkuvuus; tekijänoikeudet, verotus, kilpailupolitiikka, kulttuuriesineiden vapaa 
liikkuvuus. Huomioon on myös otettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lainkäytön asema yhteisön 
lainsäädännön johtamisessa ja määrittelemisessä. On hyödyllistä luetella Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen toiminnan eri vaiheet sen käsitellessä tapauksia, joilla on kulttuuriulottuvuuksia. 
Jokaisessa tämän osan luvussa arvioidaan kulttuurinäkökohtien huomioon ottamista ja osoitetaan 
tärkeimmät kohdat, joissa tämä huomioon ottaminen on välttämätöntä. Itse asiassa on korostettava, että 
suurin osa tarkastelluista säädöksistä ja asetuksista on annettu ennen 128 artiklan voimaantuloa, sellaisena 
kuin se on muutettuna Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella. 
Luku I: VAPAA LIIKKUVUUS JA KULTTUURIALAN AMMATTILAISET 
Luku II: TEKIJÄNOIKEUDET 
Luku III: VEROTUS 
Luku IV: KILPAILUPOLITIIKKA 
Luku V: KULTTUURIESINEIDEN LIIKKUMINEN 
Luku VI: PERINTEISET JA ALUEELLISET MAATALOUSTUOTTEET 
Luku VII: KULTTUURI EUROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖKSISSÄ 
? 
LUKU I: VAPAA LIIKKUVUUS JA KULTTUURIALAN AMMATTILAISET 
Unionin kansalaisilla on oikeus liikkua ja oleskella muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä heillä on 
kotipaikka. Tämä oleskeluoikeus sallii erityisesti jokaisen unionin kansalaisen 1 etsiä ja harjoittaa joko 
palkallista tai palkatonta minkä tahansa alan toimintaa. 
Kulttuurialan ammattilaiset hyötyvät selvästi yhteisön henkilöiden vapaan liikkuvuuden 
perusperiaatteesta. 
1/ Periaatteet 
* Palkattujen työntekijöiden vapaa liikkuvuus (EY:n perustamissopimuksen 48 ja seuraavat artiklaa 
EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan mukainen palkattujen työntekijöiden vapaa liikkuvuus merkitsee 
kaiken kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltämistä työsopimuksen tekemisen, palkkauksen ja 
muiden työehtojen osalta. 
Sitävastoin eräät yleisen järjestyksen, turvallisuuden ja kansanterveyden edellyttämät rajoitukset ovat 
mahdollisia. Lisäksi lainsäätäjä on asettanut varauksen julkishallinnon työpaikkojen osalta (48 artiklan 4 
kohta). 
Euroopan yhteisöjen Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on ilmoittanut kantansa julkisen hallinnon 
palvelussuhteista ja katsoi, että tämä poikkeus koskee ainoastaan palvelussuhteita, jotka osallistuvat 
suoraan tai epäsuorasti "julkisen vallan käyttöön" tai toimia, joiden tavoitteena on "turvata valtion yleiset 
edut", tai julkisia yhteisöjä^. 
Näiden päätösten seurauksena useiden jäsenvaltioiden on täytynyt muuttaa julkisen hallinnon töihin 
pääsyä koskevia säädöksiään. 
Vapauttaminen on kulttuurialalla koskenut eniten radio- ja televisioalaa ja koulutusta julkisissa 
oppilaitoksissa. 
* Ei-palkattujen työntekijöiden xapaa liikkuminen; sgoittautumisoikeus (EY: n 
perustamissopimuksen 52 artikla ja sitä seuraavat) ja palveluiden vapaa tarjonta (EY:n 
perustamissopimuksen 59 artikla ja sitä seuraavat) 
Sijoittautumisoikeus tarkoittaa yrityksen perustamista toiseen jäsenvaltioon, joko pää- tai sivutoimisesti, 
muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä oli asuinpaikka ennen kuin aloitti ei-palkatun toimen. 
Palveluiden vapaa tarjonta edellyttää palveluiden tarjontaa korvausta vastaan mutta ilman pysyvää tai 
säilyvää toimitilaa. 
Palkattujen työntekijöiden vapaan liikkumisen mallin mukaisesti sijoittautumisoikeutta ja palveluiden 
vapaata tarjontaa voidaan rajoittaa yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen ja kansanterveyteen liittyvistä 
syistä, lukuun ottamatta julkisen vallan käyttöön suoraan tai epäsuorasti liittyviä toimia. Euroopan 
yhteisöjen tuomioistuin on samalla tavalla rajoittavasti tulkinnut julkisen vallan käyttöä erottamalla 
1 Jokainen jonkin jäsenvaltion kansalainen. 
2 Kaksi tuomiota: 17.12.1980 ja 26.5.1982 komissio vastaan Belgian valtio. 
r 
toisistaan toiminnan ja ammatin käsitteet. Sitävastoin julkisen vallan käyttöön osallistumisen käsite ei voi 
muodostaa estettä ammattiin pääsyyn kokonaisuudessaan^. 
Sekä palkattujen ja ei-palkattujen työntekijöiden kohdalla on kansallisten lainsäädäntöjen taattava 
tasapuolinen kohtelu eli kiellettävä kaikenlainen kansallisuuteen perustuva syrjintä. 
Lisäksi rajoituksetta sovellettavissa olevat rajoitteet eivät ole yhteensopivia perustamisopimuksen 
perusvapauksien kanssa, elleivät ne perustu yleisen edun mukaiseen erityisen tärkeään tekijään, joka ei 
saa vastaavaa suojaa maassa, johon toimija on sijoittunut, elleivät ne sovellu tavoitteen toteuttamiseen ja 
elleivät ne ole liiallisia tarkoitettuun tavoitteeseen nähden (toisin sanoen, mikäli ne voidaan korvata 
vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä). 
Yleisen edun mukaisen puolueettoman harkinnan mukaisista perustelluista rajoituksista on Euroopan 
yhteisöjen tuomioistuin katsonut eräiden mandaattien koskevan kulttuurialaa.4 
2/ Liitännäistoimenpiteet 
Palkattujen ja ei-palkattujen työntekijöiden vapaa liikkuminen ei voisi täysimääräisesti toteutua ellei 
siihen liittyisi seuraavat täydentävät toimenpiteet: 
• tutkintotodistusten vastavuoroinen tunnustaminen; 
• ei-palkattuihin toimiin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevien lakien, määräysten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittaminen; 
• sosiaaliturvaa koskevien lakien, säädösten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittaminen. 
Asiasta on annettu lukuisia alakohtaisia direktiivejä, mutta ne koskevat pääasiassa lääketieteellistä ja 
hoitohenkilökuntaa. 
Arkkitehdeistä 10 päivänä kesäkuuta 1985^ annetun direktiivin tarkoitus on "tutkintotodistusten, 
todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen 
arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden 
tehokkaan käyttämisen helpottaminen". 
Tämän johdosta yhteisön toimielimet ovat päättäneet luopua tapauskohtaisesta käsittelytavasta korvaten 
sen yleisellä tunnustusjärjestelmällä. Tämän toteuttamiseksi on annettu kaksi direktiiviä: 
• ensimmäinen, 21.12.1988 annettu direktiivi (tullut voimaan 1.1.1991), jonka tavoitteena on luoda 
vähintään kolme vuotta kestävän toisen asteen koulutuksen tutkintotodistusten vastavuoroinen 
tunnustusjärjestelmä; 
3 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Tuomio "Reyners" 21.6.1974. 
4 Katso luku VII, sivut 24-27. 
5 EYVLN:oC 223,21.08.1985. 
r1 
• toinen, 24.7.1992 annettu direktiivi (tullut voimaan 18.6.1994), koskee alle kolmivuotista koulutusta 
kuten myös yleisen tai ammatillisen peruskoulutuksen yhteydessä myönnettyjä tutkintotodistuksia ja 
pätevyystodistuksia. 
Näitä direktiivejä sovelletaan ainoastaan alakohtaisen direktiivin puuttuessa ja niiden tarkoituksena on 
helpottaa kaikkea ammatinharjoittamista, johon vastaanottavassa jäsenvaltiossa vaaditaan todistus tai 
jotka alat ovat muuten säädeltyjä. 
Järjestelmä perustuu vastavuoroiselle luottamukselle. Mikäli eri koulutusohjelmien välillä on kuitenkin 
liian suuria eroja joko niiden sisällössä tai kestossa, vastaanottava jäsenvaltio voi ottaa käyttöön 
korvaavia toimia, kuten sopeutumisaika tai kelpoisuuskoe. 
Komissio hyväksyi helmikuussa 1996 kertomuksen ylemmän asteen koulutuksen tutkintotodistusten 
yleisen tunnustusjärjestelmän toimivuudesta ajalla 1991 - 1994, jossa komissio totesi uuden järjestelmän 
toimivan tyydyttävästi. 
Säädellyt kulttuuria koskevat alat kuuluvat suurimmassa osassa tapauksia yleiseen 
tunnustusjärjestelmään. 
Esimerkiksi Ranskassa, huutokaupan pitäjät, vaikka kuuluvatkin säädeltyyn ammattikuntaan, ovat siitä 
huolimatta yleisen tunnustusjärjestelmän piirissä. 
Sosiaaliturvan osalta 14.6.1971 annettu yhteisön asetus, täydennettynä 2.6.1983 annetulla asetuksella, 
sovittaa yhteen yhteisön sisällä liikkuvia palkattuja ja ei-palkattuja työntekijöitä koskevat erilaiset 
kansalliset säädökset. Yhteisön säädökset eivät koske "sosiaali- ja terveysapua", joka on jätetty 
kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan. Yhteisön alueella liikkuvat kulttuuri- ja taidealojen 
työntekijät kuuluvat kokonaisuudessaan näiden säädösten soveltamisalaan. 
****** 
Näiden eri tekijöiden suhteen voidaan todeta, että yhteisö pyrkii jatkuvasti saattamaan kokonaisuudessaan 
voimaan taloudellista toimintaa harjoittavien henkilöiden vapaan liikkumisen ja varmistamaan, että tämä 
kattaisi tyydyttävällä tavalla myös kulttuurialan ammattilaiset. 
Sitävastoin tietyt tämän alan ammattilaisia koskevat ongelmat ovat saattaneet kulttuuriministerit yhteen 
pohtimaan kulttuurialan ammattilaisten erityistä toimintaympäristöä, esittäen jopa taiteilijan statuksen 
käyttöönottoa. Vaikka jäsenvaltiot ovat suurimmaksi osaksi korostaneet kiinnostustaan 
taideammattilaisten tilanteeseen (suora verotus, sosiaalinen tilanne, jne.), ne ovat olleet vakaasti sitä 
mieltä, että nämä kysymykset kuuluvat kansalliseen toimivaltaan eivätkä tässä vaiheessa näe perustetta 
yhteisön toiminnalle, erityisesti toissijaisuusperiaatteen nojalla". 
Vapaan liikkumisen yleisen järjestelmän yhteydessä komissio on luonut "henkilöiden vapaan liikkumisen 
korkean tason ryhmän", jonka tehtävänä on valmistella ennen vuoden 1996 loppua kertomus niistä 
ongelmista (oikeudelliset, hallinnolliset ja käytännön ongelmat), jotka kohtaavat kansalaisia heidän 
harjoittaessaan työ- ja sijoittautumisoikeuttaan toisessa jäsenvaltiossa. Komissio ei myöskään jätä 
tarkkaavaisesti seuraamatta, erityisesti 128 artiklan 4 kohdan perusteella, kulttuurialan erityisongelmia. 
6 Antwerpenin epävirallinen neuvoston kokous 19.-20.9.1993. 
LUKU II: TEKIJÄNOIKEUDET JA LÄHIOIKEUDET 
Tekijänoikeus käsittää taloudellisia, oikeudellisia ja kulttuurinäkökohtia. Ensin mainitut koskevat tekijän 
oikeutta saada taloudellista etua työnsä taloudellisesta hyödyntämisestä. Seuraavat koskevat henkistä ja 
taiteellista luomista. 
Tekijänoikeus määritellään yleisesti yksinoikeudeksi hyödyntää kirjallista, musiikillista tai taiteellista 
teosta. Se koostuu kulttuuriperinnön isistä ja moraalisista etuoikeuksista. 
Kulttuuriperinnöllisellä tasolla tekijänoikeuden haltija hyötyy pääasiassa kahdesta etuoikeudesta: sallia 
tai kieltää teoksensa esittäminen (teoksen saattaminen yleisön saataville) tai jäljentäminen (kappaleen 
valmistaminen teoksesta millä tahansa menetelmällä). 
Tekijä hyötyy myös moraalisista etuoikeuksista, kuten oikeus vastustaa kaikkea työnsä muuttamista tai 
oikeus vaatia tekijyyttä, sillä perusteella että teos heijastaa tekijän persoonaa. 
Lähioikeudet ovat lähellä tekijänoikeutta ja niiden tarkoitus on suojella tiettyjä taidealan ammatteja, jotka 
eivät ole luovia sanan varsinaisessa merkityksessä, kuten tulkitsevat tai esittävät taiteilijat, 
äänitallenteiden tuottajat ja radioyrittäjät. 
Uusien teknologioiden esiintuloja sisämarkkinoiden toteuttaminen vuonna 1992 ovat antaneet sysäyksen 
yhteisön toiminnalle tällä alueella. 
1. Yhteisön säännöstö 
Yhteisön työ tällä alalla käynnistyi vuonna 1988 hyväksytyn tekijänoikeutta ja teknologian uhkaa^ 
käsittelevän vihreän kirjan myötä, joka itse asiassa oli taloudellinen arviointi, mutta erityisesti vuonna 
1990 hyväksytyn työohjelman^ myötä, jossa komissio määritteli uuden, tekijänoikeuden kulttuurisen ja 
taloudellisen kaksoisluonteen yhdistävän lähestymistavan. Komissio korosti tässä asiakirjassa, että 
tekijänoikeuden ja lähioikeuksien yhdenmukaistamisessa on suojauksen tason oltava korkea, sillä nämä 
oikeudet ovat välttämättömiä kulttuurialan luomistyölle ja niiden suojelu sallii luovuuden ylläpitämisen ja 
kehittymisen tekijöitä, kulttuurialoja, kuluttajia ja koko yhteisöä hyödyttävällä tavalla. 
Yhteisö on itse asiassa suuntautunut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien suojan vahvistamiseen (ylöspäin 
yhdenmukaistaminen). 
On syytä korostaa, että kulttuurialan herkkyys on saanut komission kysymään ammattipiirien mielipidettä 
aina ennen ehdotuksia yhdenmukaistamisesta. 
Tähän mennessä on annettu erinäinen määrä direktiivejä, joiden tarkoituksena ei ole ainoastaan taata 
korkea ja tehokas suojaamisen taso, vaan myös tarjota henkisen ja taiteellisen luomisen kehittymiselle 
suotuisa oikeudellinen ympäristö. 
Nykyisin nämä direktiivit muodostavat toimenpiteiden ensimmäisen perustan, joka määrittelee yhteisön 
tasolla tekijänoikeuden ja lähioikeuksien suojan korkean tason. 
Kyseessä ovat seuraavat direktiivit: 
KOM(88)172 lopullinen, 07.06.1988. 
8 Jatko vihreään kirjaan - tekijänoikeutta lähioikeuksia koskeva komission työohjelma, KOM(90)584 
lopullinen, 17.01.1991. 
// 
1. Tietokoneohjelmien oikeudellista suojaa koskeva direktiivi, annettu 14.5.19912 
Tämän direktiivin tarkoituksena on antaa tietokoneohjelmille, muodosta riippumatta, vastaava 
tekijänoikeudellinen suoja kuin kirjallisille teoksille. Direktiivissä määritellään suojan kohteesta 
hyötyvät, suojasta hyötyvien henkilöiden yksinoikeus sallia tai kieltää tietyt toimenpiteet, kuten 
myös suojan kesto (50 vuoden suoja pidennetty 70 vuoden suojaksi jäljempänä mainitulla "suojan 
kesto" -direktiivillä). 
2. Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksia henkisen omaisuuden 
alalla koskeva direktiivi, annettu 19,11,1992^ 
Tässä direktiivissä määrätään sekä tekijänoikeuden suojaamista yksinoikeuksista vuokrata ja 
lainata teoksia tietyille oikeuksien hakijaryhmille (tekijät, tulkitsevat tai esittävät taiteilijat, 
äänitallenteiden ja elokuvien tuottajat) että tallennus-, kopiointi, levitys-, yleisradiointi-ja yleisölle 
välittämisen oikeuksista tekijänoikeuden lähioikeuksien suojan alueella. 
3. Satelliittiradiolähetyksiin ja kaapelin Välityksellä uudelleenlähettämiseen sovellettavia 
tekijänoikeuksien ja tekijänoikeuteen verrattavien oikeuksia koskevien säädösten koordinoinnista r 
27,9.1993^ annettu direktiivi 
Tässä direktiivissä täydennetään henkisen omaisuuden alalla 3.10.1989 annettua "Televisio ilman 
rajoja" -direktiiviä^ ja sen tarkoituksena on yhdenmukaistaa yhtenäisen audiovisuaalisen alueen 
sääntely-kehys asettamalla sekä satelliittiviestinnän oikeuksien yhdessä paikassa sopimuksella 
hankkimisen että kaapelin välityksellä uudelleenlähettämisoikeuksista neuvottelemisen yhteisestä 
hallinnasta. 
4. Tekijänoikeuden ja tiettyjen verrattavien oikeuksien suojan keston yhdenmukaistamisesta 
29.10,1993 annettu direktiivi-1^ 
Tässä direktiivissä yhdenmukaistetaan tekijänoikeuden suojan kestoksi 70 vuotta tekijän kuoleman 
jälkeen tai 70 vuotta teoksen laillisesti yleisön saataville asettamisen jälkeen. Verrattavien 
oikeuksien suojan kesto on 50 vuotta suojan saamisen jälkeen. 
5. Ehdotus direktiiviksi tietokantojen oikeudellisesta suojasta 
Tämä ehdotus on neuvoston 10.7.1995 yksimielisesti hyväksymä ja sen tarkoituksena on 
yhdenmukaistaa tietokantoihin sovellettava tekijänoikeus, olivatpa ne missä muodossa tahansa 
(sähköisessä tai ei-sähköisessä muodossa). Ehdotuksessa perustetaan myös uusi ainoa laatuaan 
oleva taloudellisen oikeuden järjestelmä, joka turvaa tietokannan tekijän taloudellisen ja 
9 91/250 EYVLN:oL 122/42, 17.3.1991. 
10 92/100/ETY, EYVL N:o L 346/61,27.11.1992. 
11 93/83/ETY, EYVLN.o L 248/15, 6.10.1993. 
12 Direktiivi 89/552/ETY, televisiolähetyksiä koskevia jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja 
hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, EYVL N:o L 298, 17.10.1989. 
13 93/98/ETY, EYVL N:o L 290/9,24.11.1993. 
/2 
ammatillisen sijoituksen ja antaa oikeuden estää koko tietokannan sisällön tai sen merkittävän osan 
luvattoman hakemisen ja/tai uudelleenkäytön. 
2. Kehittyminen 
Komissio käsittelee myös muita henkiseen omaisuuteen liittyviä aiheita, jotka on mainittu vuonna 1991 
annetussa "Työohjelmassa" (ks. jäljempänä), kuten äänitallenteiden ja audiovisuaalisten teosten 
yksityinen kopiointi, jälleenmyyntikorvaus, jäljennysoikeus, yhteinen hallinta ja moraalinen oikeus. 
Lisäksi komissio hyväksyi 19.7.1995 tekijänoikeutta ja verrattavia oikeuksia tietoyhteiskunnassa 
käsittelevän vihreän kirjan *4 yleisen pohdinnan herättämiseksi saadakseen tietää koskettavatko uudet 
lakiehdotukset tässä yhteydessä seuraavia alueita: 
- sovellettava oikeus 
- oikeuksien raukeaminen 
-jäljennysoikeus 
-julkinen viestintä 
- lähetysoikeus ja digitaalinen radiolähetys 
- moraalinen oikeus 
- oikeuksien hyödyntäminen 
- teoksien tunnistamis-ja suojelujärjestelmät. 
Näiden erilaisten kehityksien perusteella voidaan todeta, että sisämarkkinoilla tapahtuva tekijänoikeuksia 
ja verrattavia oikeuksia koskeva yhteisön toiminta ei tapahdu kulttuurin vahingoksi vaan päinvastoin, se 
takaa korkeatasoisen ja tehokkaan suojan henkiselle ja taiteelliselle luomiselle. 
Käsitellessään jäljelläolevia aiheita yhteisö pyrkii, kuten on toimissaan tähänkin asti tehnyt, takaamaan 
korkeatasoisen suojan. 
14 KOM(95) 382 lopullinen. 
n 
LUKU III: VEROTUS 
Yhteismarkkinoiden toteuttaminen ja sen mukanaan tuoma yhteisön sisäisten tulli- ja verotusesteiden 
poistaminen on saanut yhteisön muokkaamaan järkevällä tavalla verotusjärjestelmää yhteisön sisäisten 
hankintoihin sovellettavan liikevaihdon osalta ja lähentämään kussakin jäsenvaltiossa voimassaolevaa 
arvonlisä- ja valmisteveroastetta. 
Yhteisö on aloittanut 1.1.1993 epäsuorien verojen lähentämisen siirtymäkauden^. Siirtymäkausi sallii 
jäsenvaltioissa voimassaolevien arvonlisä- ja valmisteveroasteiden asteittaisen lähenemisen. 
Tämän toteuttamiseksi komissio antoi 19.10.1992^ direktiivin, jolla muutettiin direktiiviä 77/388^. 
Tämän tekstin mukaan jäsenvaltiot voivat käyttää ainoastaan kahta veroastetta, alennettu aste ei saa olla 
pienempi kuin 5 % ja normaali aste ei saa olla pienempi kuin 15 %^. Direktiivissä säädetään myös 
väliaikaisista poikkeuksista yleiseen järjestelmään sekä tuotteista ja palveluista, joihin voidaan soveltaa 
alennettua astetta. 
Samalla käyttöönotettu väliaikainen järjestelmä säilyttää verovelvollisille tavaroiden verottamisen 
käyttöönottomaassa sallien rajatarkastuksista luopumisen. 
Lopullista alkuperämaassa tapahtuvaan verotukseen perustuvaa verotusjärjestelmää käsitellessään 
komissio esittää vuoden 1996 aikana lopullisen järjestelmän käyttöönottamista koskevia 
peruskäsityksiään kuten myös mahdollisen aikataulun sen toteuttamiseksi. 
l. Yhteisön säännöstö 
A - Kulttuuriesineet ja -palvelut kuuluvat arvonlisäveron piiriin. On korostettava, että yhteisölain 
säätäjä on ottanut huomioon mahdollisuuden jäsenvaltioiden - suurinta osaa tavaroita ja palveluita 
koskevan - hakea alennettua ALV kantaa, erityisesti suosimaan taiteellista ja henkistä luomista ja 
kulttuurin saatavuutta. 
Alennettua arvonlisäverokantaa sovelletaan myös: 
- kirjoihin ja aikakauslehtiin, 
- tekijänoikeuksiin ja verrattaviin oikeuksiin, 
- kulttuurinäyttelyihin ja -esityksiin, 
- elokuvien, museoiden, konserttisalien ja teatterien pääsylippuihin, 
- televisiopalveluihin (julkinen lupamaksu, tilaukset). 
15 ECOFIN-neuvosto, 18.12.1989. 
16 Direktiivi 92/77/ETY EYVL N:o L 384/47, 31.10.1992 arvonlisäverojärjestelmän 
yksinkertaistamisesta. 
17 Kuuden neuvoston direktiivi, annettu 17.5.1977, EYVL N:o L 145/1, 13.6.1977 arvonlisäveroa 
koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta jäsenvaltioissa. 
18 Komissio on tehnyt ehdotuksen yhteistä arvonlisäverojärjestelmää (normaali veroaste) koskevan 
direktiivin 77/338/ETY muuttamisesta annettavaksi direktiiviksi. Ehdotuksen mukaan 
arvonlisäveron normaali aste pidettäisiin 15-25 %:n välillä. 
/1 
Sitävastoin normaalia arvonlisäverokantaa sovelletaan muihin kulttuuriesineisiin ja -palveluihin', kuten: 
- äänilevyt, 
-äänikasetit, 
- videokasetit, 
- CD-Rom- ja CDI-levyt, 
sekä 
- muistomerkkien suojelu-ja entistämistyöt. 
Lopuksi, tiettyjä poikkeuksia on annettu vuoteen 1997 asti jäsenvaltioille, jotka sovelsivat 1.1.1991 
alennettua ALV:a alempia kantoja: 
Belgia: 0 % sanoma-ja aikakauslehtien osalta, 
Tanska: 0 % sanomalehtien osalta, 
Irlanti: 0 % kirjojen osalta, 
Ranska: 2,1 % tietyille lehdistö-ja kirjastotarvikkeille, 
Yhdistynyt kuningaskunta: 0 % kirjojen, sanoma-ja aikakauslehtien osalta. 
B - Neuvosto täydensi tätä määräystä 14.2.1994 antamallaan direktiivillä joka koskee käytettyjä esineitä, 
taideteoksia, antiikkiesineitä, keräilyesineitä. Tämä 1.1.1995 voimaan tullut direktiivi koskee esineitä, 
jotka myydään useaan kertaan ja joista joka myyntitapahtumassa peritään veroja, voivat joutua kahteen 
kertaan verotetuiksi jäsenvaltioiden välillä. 
Tämän uuden järjestelmän pääosat voidaan tiivistää seuraavasti: 
1. Yksityishenkilöiden välisestä kaupankäynnistä ei peritä arvonlisäveroa. 
2. Ammattimaisessa kaupankäynnissä verotus perustuu myyjän marginaalista (esineen sisäänosto- ja 
ulosmyyntihinnan välinen erotus) perittävään arvonlisäveroon kumulatiivisen verotuksen 
estämiseksi. Samat määräykset koskevat myös huutokaupanpitäjien järjestämiä julkisia 
huutokauppoja. 
3. Jälleenmyyntimarginaalista perittävä arvon lisä veroaste on kyseisen jäsenvaltion käyttämä normaali 
aste (vähintään 15 %). Taiteilijoiden tai heidän jälkeläistensä suoraan tekemiin kauppoihin voidaan 
soveltaa alennettua astetta, joka on kyseisen jäsenvaltion alennettu aste (vähintään 5 %). 
Sovellettavia asteikkoja laadittaessa on otettu huomioon seuraavat seikat: 
Kulttuurinen merkitys: tiettyihin esineisiin ja palveluihin, joilla on erityinen kulttuurimerkitys, 
voidaan soveltaa alennettua ALV kantaa. 
Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua astetta erityisesti yhteisön alueella tapahtuviin taideteosten 
toimituksiin kuten myös taideteosten, keräily- ja antiikkiesineiden tuontiin. Väliaikaisen 
poikkeuksen perusteella (30.06.1999 asti) Yhdistynyt kuningaskunta voi soveltaa tiettyyn tuontiin 
erityistä 2,5:n %:n kantaa. 
Taidekaupan osittainen siirtyminen kolmansiin maihin: yhteisössä sovellettavien verojen ja 
maksujen muuttaminen ei saa johtaa tietyn kaupan siirtymistä kolmansiin maihin eikä tuonnin ja 
yhteisön sisäisen kaupan kohtelun vääristymiseen. 
Kasvava kilpailu kolmansien maiden kanssa: kaikki yhteisössä sovellettavien verojen ja maksujen 
muutokset voivat johtaa kaupan siirtymisen kolmansiin maihin taidemarkkinoiden herkkyyden ja 
vaihdettavien esineiden korkeiden yksikköhintojen takia. 
/ f 
kilpailu jäsenvaltioiden välillä: kaikki jäsenvaltiot eivät sovella samanlaista taideteosten 
verotusjärjestelmää, esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa erityistä järjestelmää, joka 
sallii ALV:n perimättä jättämisen taideteosten, antiikki- ja keräilyesineiden maahantuonnissa, 
mikäli tuonti on tapahtunut ennen vuotta 1973. 
2. Tämänhetkinen keskustelu 
Yhteisön epäsuoran verotuksen järjestelmän vahvistamisessa on todisteiden perusteella huomioitu 
tiettyjen esineiden tai palveluiden kulttuuriset erityispiirteet, ennakoiden jäsenvaltioiden mahdollisuutta 
anoa niille alennettua astetta. 
Äänilevyjen, kasettien, CD-Rom-ja CDI-levyjen myynnin osalta eurooppalaiset ammattipiirit (videoiden 
ja multimediatuotteiden editoijat, levytuottajat,...) vetoavat näiden tuotteiden alennettua asteikkoa 
soveltavien tuotteiden luetteloon liittämisen puolesta seuraavista syistä: 
- eri asteikkojen soveltaminen (vähintään 5 tai 15 %) toisaalta elokuviin ja televisioon ja toisaalta 
videoihin aiheuttaa videoalalle vahingollista kilpailun vääristymistä, vaikka kyseessä on samojen 
elokuvien tai ohjelmien erilaisesta välitystavasta; 
- video- ja multimediatuotteet antavat uusia keinoja kulttuurin levittämiseen ja saatavuuteen, joita olisi 
suosittava; 
Ammattipiirit pyytävät täten komissiota laajentamaan "alennetun asteen" luetteloonsa videokasetteihin, 
multimediatuotteisiin ja -levyihin lopullisen ALV-järjestelmän täytäntöönpanemiseksi. 
Nykyisin valtaosa jäsenvaltioista ei näytä haluavan hyväksyä tällaista ALV kannan alentamista. Tähän 
mennessä komissiolle ei ole virallisesti jätetty kuin kaksi muutoshakemusta tästä asiasta. Koska ALV-
asteen alentamisen soveltaminen on vapaaehtoista, on korostettava, että alennetun asteen soveltamisalan 
laajentaminen voi johtaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen erojen lisääntymiseen ja siten johtaa kaupan 
merkittävään uudelleensuuntautumiseen. 
Toisaalta esineiden ja palveluiden epäsuoran verotuksen rajoittamisen mahdollistama alennettu aste 
voidaan hyväksyä vain jollakin seuraavista perusteista: 
- esineen tai palvelun luonne, jolloin sovellettava aste on esineen tai palvelun kulttuurilajista riippumaton 
(kirjan tapaus kuvastaa nykyisin tätä sovittelua alennetun ja normaalin asteen välillä); 
- esineen tai palvelun kulttuurisisältö, mikä velvoittaa käsittelemään saman luokituksen alaisten esineiden 
tai palveluiden erilaista kohtelua yksinkertaisen verotusjärjestelmän kustannuksella. Lisäksi kulttuuri- ja 
vapaa-ajan toiminnan välinen ero on erityisen vaikea tehdä. 
Lopuksi, mikäli on taattava verotuksen neutraaliuden periaate eri levityskeinojen ja -menetelmien välillä, 
sen soveltaminen edellyttää samanlaisten säännösten soveltamista samanlaisissa tapauksissa. 
Muistomerkkien suojelu-ja entistämistöiden osalta, sen merkityksen johdosta, joka muistomerkeillä on 
kulttuurin levittämiselle ja saatavuudelle Euroopan kansalaisille, kulttuuriperinnön alalla toimivat 
hallituksista riippumattomat järjestöt ovat esittäneet niille alennettua astetta. On kuitenkin huomattava, 
/G 
että näiden esineiden luonne huomioon ottaen, eri jäsenvaltioiden käyttämät eri asteet eivät näytä 
merkittävästi häiritsevän sisämarkkinoiden toimintaa (ei kaupan uudelleensuuntautumisen vaaraa)!9. 
Komission tekemässä kertomuksessa alennetun asteen soveltamisesta vuonna 1992 annetun direktiivin 
voimaantulon jälkeen tullaan siihen johtopäätökseen, että nykyisin ei ole kilpailun vääristymistä tai 
kaupan uudelleensuuntautumista, jotka edellyttäisivät kulttuurituotteiden ja/tai palveluiden liittämistä 
alennetun asteen luetteloon^0. 
'9 Kulttuuriministerien kokouksen jälkeen (Wtirtzburgin epävirallinen kokous, 1993) ministerit 
keskustelivat ensimmäisen kerran asiasta. 
20 Komission kertomus neuvostolle arvonlisäverosta annetun kuudennen direktiivin (KOM(94)584) 
12 artiklan 4 kohdan ja 28 artiklan 2 kohdan g alakohdan mukaisesti. 
/? 
LUKU IV: KILPAILUPOLITIIKKA 
Kilpailupolitiikalla on merkittävä tehtävä talouteen liittyvien toimien tasapainoisesi-a kehittymisessä, 
jatkuvassa ja tasapainoisessa laajentumisessa, kasvavassa vakaudessa ja kiihtyvässä yiik ;ön elintason 
nousussa. Näin ollen kilpailupolitiikka myötävaikuttaa sisämarkkinoiden tehokkaaseen toimintaan 
kuluttajansuojan ja työntekijöiden ja työnantajien suojelun kautta. 
Kilpailupolitiikka koostuu seuraavista tekijöistä: 
- yrityksiin sovellettavista säännöistä (EY:n perustamissopimuksen 85 artikla ja sitä seuraavat): 
kiellettyjä ovat sekä kaikenlaiset yritysten väliset sopimukset tai yhteenliittymät, jotka ovat omiaan 
vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää 
kilpailua sisämarkkinoilla, että kaikenlainen määräävän aseman väärinkäyttö. Perustamissopimuksessa 
määrätään kuitenkin, että tietyissä, tarkoin määritellyissä olosuhteissa voidaan tästä kielto; atieesta 
tehdä poikkeus tietynlaisten yritysten välisten yhteenliittymien sallimiseksi.21 
On pidettävä mielessä, että neuvosto antoi 21.12.1989 asetuksen (4069/89) yrityskeskittym oiminnan 
valvonnasta. Tällä asetuksella komissio sai valtuudet valvoa "yhteisönlaajuisia" yrityskesh rsiä. Sen 3 
artiklan mukaan keskittymällä tarkoitetaan "mahdollisuutta vaikuttaa määräävällä tavalla > yrityksen 
toimintaan" (fuusiot jne.). 
- jäsenvaltioihin ja erityisesti jäsenvaltioiden myöntämiin tukiin sovelletut t> iöt (EY.n 
perustamissopimuksen 92 artikla ja sitä seuraavat): sisämarkkinoille soveltumattomina p; jtään myös 
tukia, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja jotka vääristävät tai voivat väa ; ;iä kilpailua 
suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa. 
Kuitenkaan periaate valtion tukien soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille ei ole ehdot Mainitussa 
92 artiklassa määrätään tuista, jotka soveltuvat tai joita voidaan harkita soveltuvaksi yhteisin demoille. 
EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohta vastaa selkeästi 92 artiklan 3 kohdan d alakohtaa, sillä 
jälkimmäisen mukaan yhteismarkkinoille soveltuviksi voidaan katsoa "tukea h ttuurin ja 
kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyLs yhteisössä 
yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. " 
Mikäli kulttuuriesineillä ja -palveluilla on erityisiä tunnustettuja ominaisuuksia, kulttuuriala kuuluu 
talouden näkökohdista kilpailusääntöjen soveltamisalaan kuten muutkin alat. On siis tarpeen vakuuttaa 
myös tälle alalle, ettei kilpailua vääristetä ja että kulttuuritavoitteisiin nähden kohtuuttomia tukikäytäntöjä 
vältetään. 
Komission harjoittama kilpailupolitiikka on ottanut huomioon ja ottaa huomioon kulttuurialan 
ominaispiirteet. Tässä yhteydessä kilpailupolitiikka sallii jäsenvaltioiden kulttuuritoimille annetun 
asianmukaisen tuen. Komissio on itse asiassa käytännössä sallinut kulttuurin edistämiseen ja 
21 EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdassa säädetään, että poikkeus voidaan myöntää 
sopimuksille, jotka täyttävät seuraavat neljä edellytystä ja jotka: 
tehostavat tuotantoa tai tuotteiden jakelua, 
edistävät teknistä tai taloudellista kehitystä, 
jättävät kuluttajille kohtuullisen osuuden näin saatavasta hyödystä, 
eivät aseta asianomaisille yrityksille rajoituksia, jotka eivät ole väL uttömiä 
mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi. a 
kulttuuriperinnön säilyttämiseen tarkoitetut valtion tuet varmistamalla sisämarkkinoiden ja kilpailun 
perussääntöjen noudattamisen. 
1/ Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt 
Kulttuurialalla kilpailusäännöt koskevat erityisesti julkaisualaa ja audiovisuaalista alaa. 
A/ Julkaisuala 
1. Tilanne 
Kirjan, ja erityisesti kirjan hinnan määrittämisen perinteisten järjestelmien osalta, komission on jatkuvasti 
tutkittava pragmaattisesti sille käsiteltäviksi annettuja tapauksia ottaen huomioon kirjan erityisluonteen ja 
EY:n perustamissopimuksen uuden, kulttuurille omistetun 128 artiklan johdosta. Komission on kuitenkin 
valvottava perustamissopimuksen sääntöjen ja erityisesti sen 85 artiklan noudattamista. 
Komission tietoon on tähän päivään mennessä tullut neljä poikkeuspyyntöä. Komissio on tehnyt kaksi 
kieltävää päätöstä (tapaukset VBVB/VBBB ja NBA), joista ensimmäisen Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin vahvisti kokonaisuudessaan ja toinen vahvistettiin 85 artiklan 1 kohtaa (yritysten väliset 
sopimukset) koskevilta osiltaan mutta kumottiin 85 artiklan 3 kohdan (poikkeus) soveltamisen osalta. 
Kahdessa muussa tapauksessa ja uudestaan NBA-tapauksen kohdalla komissio, joka on päättänyt 
suorittaa taloudellisen ja oikeudellisen arvioinnin, jatkaa nykyisin poikkeuksen 
myöntämismahdollisuuksien tutkimista. 
On pidettävä mielessä, että kirjan hinnan muotoutumisen oikeudelliset järjestelmät kuuluvat tavaroiden 
vapaan liikkumisen sääntöjen soveltamisalaan (30 artikla ja sitä seuraavat). Ainoastaan kaksi 
jäsenvaltiota (Ranska ja Espanja) ovat tähän mennessä antaneet tällaiset säädökset. Espanjan säädökset 
eivät aiheuttaneet soveltumattomuutta yhteisön lainsäädäntöön, mutta Ranska joutui muuttamaan 
säädöksiään ennen kuin ne olivat yhteensopivia yhteisön lainsäädännön kanssa. 
2. Tämänhetkinen keskustelu 
Hyvin ristiriitaisessa yhteisöilmapiirissä, jossa kustantajat, kirjakaupat ja lukija-kuluttajat vaikuttavat 
jakautuneilta, komissio on kirjan hinnan problematiikkaa perusteellisesti arvioituaan tullut siihen 
johtopäätökseen, että tällä hetkellä ei ole syytä esittää kirjan hinnalle kehyksiä. Sitävastoin komissio on 
korostanut, että kulttuurin näkökohdasta kirjan hinta on vain yksi tekijä kirjaa ja lukemista suosivan 
yleisen politiikan tutkimisessa ja toimeenpanemisessa. Tällaisen politiikan on samalla kertaa pyrittävä 
sekä rohkaisemaan monipuoliseen tarjontaan ja kulttuurin todelliseen saatavuuteen perustuvia hyviä 
lukutottumuksia, että tuloksellisen julkaisutoiminnan luomisen ja säilyttämisen tukemiseen. Lisäksi kirja-
alan elinvoimaisuus riippuu yhtälailla muista tekijöistä, kuten myynnin edistäminen, koulutus, 
valtakunnallinen suunnittelu, jne. 
B/ Audiovisuaalinen ala 
Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa ei ole laadittu suojelemaan viestimien monipuolisuutta tai muuta 
kulttuuriin liittyvää tavoitetta. Siitä huolimatta komissio on kyennyt kätevästi hyödyntämään käytössään 
olevia oikeudellisia asiakirjoja kilpailualalla taatakseen epäsuorasti markkinoiden kilpailurakenteiden 
säilyttämisen ja vaikuttaakseen yleisölle tarjottavien ohjelmien monipuolisuuteen. 
Muutamia tapauksia voidaan käyttää esimerkkinä komission tahdosta valvoa kilpailusääntöjen tarkkaa 
soveltamista ottaen erityisesti huomioon niiden vaikutuksen monipuolisuuteen: 
n 
* MSG Media Servicen tapauksessa komissio kielsi suuren yhteisyrityksen luomisen sellaisten suurten 
yhtymien välillä kuin Bertelsmann, Deutsche Bundespost Telekom, sillä perusteella, että tämän 
yhteisyrityksen seurauksena pääsy Saksan maksullisen television markkinoille olis suljettu, mikä 
rajoittaisi kilpailevien palveluiden tarjoajien markkinoillepääsyä; 
* Nordic Satellite Distributionin tapauksessa komissio teki vastaavan kielteisen päätöksen; 
* Holland Media Group (HMGVtapauksessa komissio pyysi osapuolia (erityisesti RTL4- ja RTL5-
yhtiöitä, kuten myös VERONICA-ketjua) tutkimaan soveltuvia toimenpiteitä taatakseen Hollannin 
markkinoiden avoimuuden kilpailevien palveluiden tarjoajien markkinoillepääsyyn. 
Komissio on tuonut julki näkemyksensä monipuolisuuden tärkeydestä media-alalla 71.02.1990 
antamassaan tiedonannossa. 
Onkin todettu, että yhteisön audiovisuaalisen alan politiikan on pyrittävä myös takaamaan, ettei 
audiovisuaalisen alan kehitys tapahdu monipuolisuuden kustannuksella, vaan että tämr politiikka 
pikemminkin vaikuttaa sitä vahvistavasti suosimalla erityisesti yleisölle tarjottaviesi ohjelmien 
monipuolisuutta. 
Mutta monipuolisuuden korostaminen ei ole ollut komission ainoa kiinnostuksen kohde täi là !alla, sillä 
komissio on tehnyt myös useita muita päätöksiä pääsyn takaamiseksi tärkeisiin tapahtua , mukaan 
lukien kulttuuritapahtumat, taatakseen yleisölle pääsyn tietoon. Esimerkkinä voidaan käyttää MGM/UA:n 
tapausta, jossa komissio tutki perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan perusteella ovatko myönnetyt 
yksinoikeudet liiallisia. 
Kulttuurin huomioon ottaminen on kuitenkin periaatteessa rajattua kilpailusääntöjen luontet a johtuen. 
Ei siis ole kovinkaan todennäköistä, että kulttuuritavoitteen suojelu voisi yksin muodost? i perustan 
yksittäiselle poikkeukselle. Sitävastoin on huomattava, että komissio on ottanut huomioon r.;yös muita 
tekijöitä, joita ei ole erikseen mainittu perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdassa, nimittäin kriisissä 
olevien kartellien uudelleenjärjestämisen sosiaalinen ulottuvuus (esimerkiksi päätös 89/340 vnteettisiä 
kuituja koskevasta sopimuksesta) tai viimeaikaisempi ympäristönsuojelu. Ei siis ole poissuljettua, että 
kulttuurinäkökohdat voisivat tulevaisuudessa tulla suoraan komission huomioon ottamaksi ilman, että 
sisämarkkinoiden päätavoite vaarantuisi. 
11/ Kulttuurille annettavaa valtion tukea koskeva politiikka 
A/ Kulttuurialaa koskeva tuki 
Tilanne 
Komissio on tehnyt joukon sen kulttuurille annettavaa tukea koskevaa kantaa selventäviä päätöksiä. Täten 
kulttuurin monimuotoisuuden edistäminen on hyväksytty tuen myöntämisen perusteeksi erityisesti 
kuvaamataiteissa ja kirjojen viennissä. 
Yleisesti katsottuna kulttuurialalle myönnetty tuki ei juurikaan muodosta ongelmia kilpailupolitiikan 
kannalta katsottuna. Komission on kuitenkin pitänyt vastustaa tätä tukea, ei sen luonteesta johtuen, vaan 
koska sen myöntämisen edellytykset ovat usein Euroopan yhteisön perusperiaatteiden vastaisia. 
Esimerkkinä voidaan mainita eräitä tukijärjestelmiä, jotka ovat vastoin SEU:n uudessa 6 artiklassa 
määrätyn kansallisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon perusperiaatetta, jonka muka muiden 
jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien on saatava samanlaista kohtelua tuen antavan j envaltion 
toimivaltaan kuuluvien kanssa. Komissio esimerkiksi hylkäsi Saksan hallituksen asettaman c lytyksen, 
jonka mukaan tukea saavan elokuvan ohjaajan olisi oltava Saksan kansalainen tai saksalaisc. .ulttuurin 
edustaja. 
dö 
Tämänhetkinen keskustelu 
128 artiklan ja kulttuurille myönnettävää tukea koskevan määräyksen (92 artiklan 3 kohdan d alakohta) 
perustamissopimukseen liittämisen seurauksena ja tilanteen selventämiseksi komissio on aloittanut 
pohdinnan asiaa koskevien suuntaviivojen antamisesta. Tällä perusteella eräät kilpailua vääristämättömät 
ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (teatterit, taidegalleriat jne.) mitenkään merkittävästi 
vaikuttamattomat tukimuodot voitaisiin rajoituksetta hyväksyä, mikäli niitä tarjotaan kaikille 
mahdollisille saajille kyseisessä jäsenvaltiossa. 
B/ Audiovisuaalisen alan tuki 
Televisiolle ja elokuvatuotannolle myönnettävä tuki 
Jäsenvaltiot suosivat audiovisuaalisen teollisuutensa kehitystä useilla tavoilla, erityisesti suoralla tuella 
tietyille elokuvatuotannoille, tämän alan sijoituksille myönnetyillä veroetuuksilla, koulutuksen 
rahoittamisella ja elokuvafestivaalien tukemisella. Nämä toimenpiteet lukeutuvat yleensä kiinteästi, 
puolueettomasti tarkasteltuna, yhteisön audiovisuaaliseen politiikkaan, jonka tarkoituksena on muun 
muassa voimistaa eurooppalaisen ohjelmatuotannon kilpailukykyä. 
Tukitoimet voivat olla paikallisia, alueellisia tai kansallisia. Mikäli nämä toimet eivät aiheuta kilpailun 
vääristymistä tai ne eivät merkittävällä tavalla vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, niihin ei 
sovelleta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklaa, jossa määritellään valtion tukea koskevat 
säännöt, eikä komissiolla ole syytä puuttua asiaan. 
Ottaen kuitenkin huomioon, että koska kyseisen alan elinkeinonharjoittajat kilpailevat usein keskenään, 
tietyllä elokuvatuotannon ja television tuella voi olla merkittävä vaikutus kilpailuun ja jäsenvaltioiden 
väliseen kauppaan. Komissio on jo kauan sitten hyväksynyt kulttuurin monimuotoisuuden 
kunnioittamisen perusteeksi elokuvateollisuudelle ja televisio-ohjelmien tuotannolle annettavalle tuelle, 
edellyttäen, että kyseinen tuki ei vääristä kilpailua sopimattomalla tavalla. 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan p kohdassa määrätään, että yhteisön toiminta 
"myötävaikuttaa jäsenvaltioiden kulttuurien kehittymiseen kukoistaviksi". 92 artiklan 3 kohdan d 
alakohta, kuten myös 128 artikla, liitettiin EY:n perustamissopimukseen tätä periaatetta soveltaen - ilman, 
että se välttämättä tarkoittaisi politiikan perusteellista uudelleensuuntaamista tässä asiassa. Komissio on 
jo ottanut huomioon tämän kaltaiset seikat arvioituaan alalle annettavaa tukea. Arvioituaan ensin 
audiovisuaalisen alan julkisen tuen komissio jatkaa tasapainon etsimistä kulttuurin ja kulttuuriperinnön 
edistämisen vaatimusten, kaupan avoimuuden ja sisämarkkinoiden kilpailun sekä sopimattoman kilpailun 
vääristymisen välillä. 
Julkisten radioyrittäjien rahoitus 
Valtion tukea käsittelevien sääntöjen nojalla ovat yksityiset radioyrittäjät Ranskasta, Espanjasta ja 
Portugalista esittäneet komissiolle yksityiskohtaisen kysymyksen julkisten radioyrittäjien rahoituksesta. 
Valituksen tehneet korostavat, että julkisten radioyrittäjien rahoitus aiheuttaa lupamaksuilla, suoralla 
tuella ja säännöllisellä pääoman nostolla heidän kannaltaan epäsuotuisan kilpailutilanteen. Tämä kysymys 
on tärkeä koko yhteisössä. Komissio on asettanut ulkopuolisia asiantuntijoita etsimään tasapaino valtion 
rahoittamiin julkisiin radioyrittäjiin. Komissio tutkii sille toimitettuja asiakirjoja tämän tutkimuksen 
perusteella (joka kattaa myös uudet jäsenvaltiot). 
Suuntaviivat 
Selventääkseen täsmällisemmin tämän alan politiikkaansa komissio tutkii parhaillaan kulttuuria, taiteita 
ja audiovisuaalisen alan tukea koskevia suuntaviivoja; komissio täten vahvistaa myönteisen kantansa 
elokuvien ja televisio-ohjelmien tuotannon tukeen, mukaan lukien videot ja musiikkitallenteet, siinä 
määrin kuin tuen tarpeellisuus eurooppalaisen kulttuurin edistämiselle ja/tai säilyttämiselle voidaan 
dl 
osoittaa, ja että niiden merkitys on sopusoinnussa tavoitteiden kanssa. Komissio vakuuttaa lisäksi 
kaikenlaisen kansallisuuteen perustuvat syrjinnän puuttuvan Euroopan unionin jäsenvaltioiden 
kansalaisten välillä ja kaikkien tavaroiden, palveluiden, henkilöiden ja ideoiden vapaan liikkumisen 
esteiden puuttuvan koko unionin alueella. 
Koska kulttuurinäkökohdat ovat niinkin tärkeitä, komissio hyväksyy kulttuuriperinnön tukemisen 
televisio-ohjelmien ja videoiden, jne. Levittämisen tukemisen avulla. Komission arvion mukaan julkisilla 
radiolähetyselimillä on tärkeä tehtävä alueellisen, kansallisen ja eurooppalaisen kulttuurin edistämisessä 
ja audiovisuaalisen teollisuuden kukoistamisessa Euroopassa. Komissio on tietoinen siitä, että julkisen 
sektorin tehtävänä on toimittaa kansalaisille tieto-, opetus-, kulttuuri-, viihde- ja urheilulähetyksiä. 
Komissio suosii julkisten ja kaupallisten radiolähetyselinten laajenemista ja pyrkii löytämään 
oikeudenmukaisen tasapainon näiden kahden tavoitteen välillä. 
Johtopäätökset 
92 artiklan 3 kohdassa määritellään tarkasti kulttuuritavoitteet. Euroopan elokuvien ja televisio-ohjelmien 
tuotanto- ja levitysteollisuus muodostaa itse asiassa merkittävän osan Euroopan kulttuurimaisemaa. 
Komissio on hyväksynyt kulttuurin edistämisen perusteeksi elokuvateollisuudelle ja televisio-ohjelmien 
tuotannolle annettavalle julkiselle tuelle, edellyttäen ettei se sopimattomalla tavalla vääristä kilpailua. 
<# 
LUKU V: KULTTUURIESINEET SISÄMARKKINOILLA 
Vapaa liikkuvuus, EY:n perustamissopimuksen perusperiaate ja sisämarkkinoiden perustamisedellytys, 
koskee myös kulttuuriesineitä. Perustamissopimuksen tätä asiaa koskevat määräykset (erityisesti 9, 10, 12 
artiklat ja niitä seuraavat - tullit ja 30 - 34 artikla - määrälliset rajoitukset, jne.) ovat siten myös 
sovellettavissa. 
Sitävastoin kulttuuriesineiden vapaan liikkuvuuden periaate on sovitettava yhteen maidemme 
kulttuuriperinnön, erityisesti kansallisaarteiden, laillisen suojelun kanssa. 
Lisäksi perustamissopimuksen 36 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot voivat poiketa 30 - 34 artiklan 
määräyksistä ottamalla käyttöön tai säilyttämällä rajoituksia tai vaikutukseltaan vastaavia toimia 
sellaisten kansallisaarteiden tuonnissa, viennissä tai yhteisön sisäisessä kuljetuksessa, joilla on taiteellista, 
historiallista tai arkeologista arvoa22. 
36 artikla on poikkeus artiklassa määritellystä vapaan liikkumisen periaatteesta, ja sitä on siis tulkittava 
rajoittavasti. Kunkin jäsenvaltion periaatteellisena tehtävänä on määritellä yhteisön lainsäädännön 
asettamissa rajoissa 36 artiklan tavoitteiden toteuttamisen asettamat vaatimukset, tässä tapauksessa 
alueellaan olevien kansallisaarteiden määritteleminen, valitsemallaan tavalla ja oman arvoasteikkonsa 
mukaisesti, edellyttäen, että kyseinen määritelmä on kohtuullisella tasolla ja sovittaa yhteen 
kulttuuriperinnön ja vapaan liikkuvuuden. 
36 artiklassa jäsenvaltioille annettu toimivalta ei kuitenkaan ole mielivaltaista: soveltamisessa on otettava 
huomioon yhteisön lainsäädännössä luetellut perusperiaatteet, mitä yhteisön toimielimet valvovat. 
L Kansallisaarteiden ja kulttuuriesineiden käsitteiden rajoittamiseen liittyvät ongelmat 
Kansallisaarteen käsitettä on hyvin vaikea rajoittaa ja tällä hetkellä on hankala selvittää yhteisiä perusteita 
tämän käsitteen kattavuuden määrittelemiseksi. 
Jäsenvaltioiden lainsäädännöt ja käytännöt ovat yhteensopimattomia, mikä selittyy erilaisilla asiaa 
koskevilla kulttuuriperinteillä ja eduilla. 
Kansallisaarteen käsitteen tulkinnassa voidaan erottaa kaksi yleistä suuntausta: 
laaja tulkinta, jota harrastavat kulttuuriesineitä vievät valtiot, joilla on rikas, harvoin kattavasti 
luetteloitu, kulttuuriperintö; 
kapea tulkinta, jota harrastavat kulttuuriesineitä tuovat valtiot, joilla on määrällisesti pieni 
kulttuuriperintö, ja joissa useimmiten sijaitsevat taidekaupan suuret keskukset. 
22 On huomattava, että 36 artiklaa vastaava säännös löytyy asetuksesta, jossa on vuodesta 1970 
yhteisölle yhteinen järjestelmä kolmansiin maihin suuntautuvassa viennissä (asetus 2609/69, 11 
artikla). Siten 36 artiklassa määrätty yhteisön sisäistä kauppaa koskeva poikkeus koskee myös 
vientiä kolmansiin maihin. 
Nämä kaupan rajoitukset eivät ole GATT:in sääntöjen vastaisia (20 artikla, sama viittaus 
kansallisaarteisiin). 
0 
Kulttuuriesineiden käsitteen määrittelemisen vaikeus on ongelma määriteltäessä kansainvälisesti tai 
yhteisön tasolla maiden välisten velvoitteiden kattavuus ja laajuus näiden esineiden suojelemiseksi 
harjoitettavan yhteistyön osalta23. 
11. Yhteisön liitännäistoimenpiteet kulttuuriesineiden osalta sisämarkkinoiden toteuttamiseksi. 
Yhteismarkkinoiden toteuttamisen myötä poistettiin 1.1.1993 kaikki rajatarkastukset yhteisön sisältä, 
mistä ei tehdä ainoatakaan poikkeusta minkään tuotteen osalta. 
Myös kulttuuriesineiden osalta jäsenvaltioilla säilyy oikeus, 36 artiklan nojalla ja siinä asetetuissa 
rajoissa, sekä määritellä kansallisaarteensa, että antaa niiden suojelemisen takaamiseksi tarvittavat 
määräykset. Kuitenkaan jäsenvaltiot eivät enää voi turvautua yhteisön sisäisiin rajatarkastuksiin näiden 
määräysten tehokkuuden takaamiseksi. 
Tässä yhteydessä komissio on päättänyt toteuttaa toimenpiteitä sen takaamiseksi, että rajojen 
poistamisella ei ole kielteisiä seurauksia kansallisaarteiden suojeluun. 
Itse asiassa kahdentoista ja sittemmin viidentoista jäsenvaltion kansallisaarteiden tehokas suojelu 
edellyttää yhteismarkkinoilla, joilla ei enää ole yhteisön sisäisiä rajatarkastuksia, jokaisen jäsenvaltion 
osallistumista muiden kansallisaarteiden suojelemiseen. 
Tässä suhteessa on välttämätöntä, että jokainen jäsenvaltio valvoo kansallisaarteiden vientiä yhteisön 
ulkopuolelle. Eikä ainoastaan omia aarteitaan, vaan myös muille jäsenvaltioille kuuluvia ja jotka voivat 
olla ensimmäistä kertaa kyseisen jäsenvaltion alueella rajatarkastusten poistamisen seurauksena. Tämä on 
kulttuuriesineiden viennistä 9.12.1992 annetun asetuksen N:o 3911 tarkoitus. 
Lisäksi, koska tässä vaiheessa ei yhteisön yhteisen kulttuuriperinnön käsite vielä ole käytössä, 
määräävänä tekijänä on se, että kulttuuriesine sijaitsee yhdessä jäsenvaltiossa eikä toisessa. 
Jäsenvaltiot haluavat, että alueeltaan laittomasti vietyjen kansallisaarteisiin kuuluvien kulttuuriesineiden 
palauttaminen taattaisiin. Toisen yhteisön liitännäistoimenpiteen tavoitteena on sen varmistaminen, että 
se jäsenvaltio, jonka alueelta esine on löytynyt, takaa sen palauttamisen sen valtion alueelle, josta se on 
laittomasti viety 1.1.1993 jälkeen: laittomasti jäsenvaltion alueelta vietyjen kulttuuriesineiden 
palauttamisesta 15.3.1993 annettu direktiivi N:o 1993/3/ETY. Palauttamista koskevan direktiivin 
tarkoituksena on sallia kansallisaarteen entistäminen jäsenvaltion alueelle luoden täten jäsenvaltioiden 
välille oikeudellisella toimenpiteellä palauttamispakko, jonka soveltamisalue ja soveltamisen edellytykset 
ovat tarkkaan rajattuja. 
Kansallisaarteiden määrittelemisen "vastavuoroisen tunnustamisen" menetelmää käsittelevän sopimuksen 
puuttuessa näissä kahdessa asiakirjassa käytetty lähestymistapa on luoda jäsenvaltioiden välille 
vastavuoroisia, tosin tässä vaiheessa rajattuja, velvoitteita yhteisön turvaverkon takaamiseksi 
kulttuuriesineiden kovan yhteisen ytimen osalta täydentämään olemassaolevia, ja siis vuoden 1992 
jälkeen toisistaan poikkeavia kansallisia suojajärjestelmiä, jonka tehokkuuden voidaan katsoa 
pienentyneen sisäisten rajatarkastuksen lopettamisen myötä. Tarkoituksena on taata tälle kovalle ytimelle 
23 Tämä vaikeus on kompastuskivenä tärkeimmistä kulttuuriesineiden suojelemisessa tehtävää 
yhteistyötä tai laittoman kaupan ehkäisemistä koskevien asiakirjoista tai sopimuksista käytävissä 
neuvotteluissa (1970: Unescon - kulttuuriesineiden viennin, tuonnin ja luvattomien esineiden 
kuljetuksen ehkäisemiseksi tehtävät toimenpiteet. 1985: Euroopan neuvosto - yleissopimus 
kulttuuriesineitä koskevista rikoksista. Vuodesta 1980 eteenpäin: varastettuja tai laittomasti 
maastavietyjä kulttuuriesineitä koskevia Unidroit-toimenpiteitä. 1995: Unidroit-yiejssopimus 
varastettujen tai laittomasti maastavietyjen kulttuuriesineiden kansainvälisestä palauttamisesta. 
â^ 
(johon mahdollisesti kuuluisi suurin osa, ellei peräti kaikki kansallisaarteet) yhteisön tasolla 
korkeatasoinen suoja vapaan liikkuvuuden ja kaupankäynnin turvallisuuden perusperiaatteita 
kunnioittaen. Tämä "kova ydin" on määritelty yllämainitun asetuksen ja direktiivin yhteisessä liitteessä. 
Liitteessä on laadittu suuresta esinejoukosta asiantuntijoiden kanssa määritellyistä kulttuuriesineistä 
yhteisten luokitusten luettelo (luokitusehdot: esineen luonne, ikä ja arvo), joka muodostaa luokitusten 
määritelmän niistä esineistä, joiden osalta jäsenvaltioiden on tällä hetkellä ulotettava 
yhteistyövelvoitteensa kulttuuriperintöjensä suojaamiseksi. Liitteessä ei siis määritellä 36 artiklan 
mukaisesti kansallisaarteita, joiden määrittely kuuluu jäsenvaltioille. Vaikuttaisi siis siltä, että 
kansallisaarteeksi katsottavat kulttuuriesineet jäisivät direktiivin ja asetuksen yhteisen liitteen 
määritelmän ulkopuolelle 
Vaikka näiden kahden säädöksen liitteen sisältö (luettelo esineiden luokituksesta) on sama sekä 
asetuksessa että direktiivissä, niiden soveltamisala ei ole aivan samanlainen. 
Siten tullin osalta kaikkia liitteessä mainittuja kulttuuriesineitä, katsottiinpa ne kansallisaarteeksi tai ei, 
koskee velvoite esittää yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan24 tueksi vientilupa. Itse asiassa 
kansallisaarteiden luonne ja liitteen soveltamisalaan kuuluvat kulttuuriesineet eivät ole tullin osalta 
pätevä tarkastusperuste. 
Voidaan mainita myös muitaeroja yksityiskohdissa, erityisesti vähempiarvoisille arkeologisille esineille 
myönnettyä poikkeusta. 
Sitävastoin direktiivin mukaista palauttamista ei aloiteta kuin 36 artiklan mukaisen kansallisaarteeksi 
katsottavien esineiden osalta eikä kaikkien liitteen luokitusten mukaisten esineiden kohdalla. Direktiivin 
todellinen soveltamisala on siis tarkoin rajattu. 
Liitteen luokitusten kattavuuden pienemmästä tai laajemmasta kattavuudesta tehtävä sopimus on ollut 
keskustelun lähtökohtana. Lopputuloksena on luonteensa mukainen paranneltavissa oleva poliittinen 
sovitteluratkaisu. Asian poliittisen herkkäluontoisuuden vuoksi toimielimet ovat päättäneet, että kaikki 
muutokset liitteeseen on päätettävä perustamissopimuksen 100 a artiklassa määrätyn menettelyn 
mukaisesti. 
III- Keskustelun nykyinen vaihe 
1- Nykyiset yhteisön toimenpiteet (asetus ja direktiivit 
Jäsenvaltioiden toimittamien kansallisten kertomusten perusteella komissio esittää vuoden 1996 
kuluessa näiden säädösten mukaisen ensimmäisen kolmivuotisen kertomuksen esitelläkseen 
kohdatut vaikeudet ja, mikäli tarpeellista, tarpeen näiden säädösten muuttamiseksi. 
Lisäksi komissio on, odottamatta yllämainittua kolmivuotista kertomusta, tehnyt esitykset yhden 
yksityiskohdan muuttamiseksi: akvarellien ja guassimaalausten luokitus asetuksen ja direktiivin 
yhteisessä liitteessä (19.10.1995, KOM(95)479 lopullinen). 
2^ DAU (Document administratif unique): Yhtenäinen hallinnollinen asiakirja. 
otf 
2. Hallinnollinen yhteistyö asetuksessa ja direktiivissä tarkkaan määritellyn kehyksen ulkopuolelle 
jäävien kulttuuriesineiden osalta 
Vastikään on kulttuuriesineet liitetty IDA-ohjelmiin (hallintoelinten välinen telemaattinen verkko), 
joista päätettiin marraskuussa 1995 (Neuvoston päätös 95/468/EY) ja joiden tarkoituksena on 
helpottaa hallintoelinten välistä tiedonvaihtoa. 
Lisäksi neljännen tutkimuksen puiteohjelman yhteydessä komissio on osallistunut GRASP-
ohjelmaksi kutsutun hankkeen rahoittamiseen, jonka tarkoituksena on kehittää viidentoista 
jäsenvaltion poliisivoimien yhteistyötä kadonneiden tai varastettujen esineiden rekisteröinnin 
telemaattisen verkoston välityksellä. 
Yhteistyö laittoman kaupan osalta oikeus- ja sisäasioissa (kolmannen pilarin mukainen 
poliisiyhteistyö) 
Taideteoksien laitonta kauppaa koskevaa poliisiyhteistyötä käsitellään tässä tarkasti määritellyssä 
yhteydessä. 
3. Yhteistyö jäsenvaltioiden kulttuuriasian hallintoelinten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten 
Yleisesti ottaen yhteistyö yhteisön tasolla jäsenvaltioiden kulttuuriasiain hallintoelinten ja muiden 
toimivaltaisten viranomaisten välillä on keino Unionissa kansallisaarteeksi katsottavien 
kulttuuriesineiden suojelemiseksi. 
Näin monimutkaisessa asiassa on tärkeätä välttää kaksinkertaista työtä ja varmistaa, että yhteisön 
nykyisiä toimenpiteitä ja välineitä hyödynnetään täysimääräisesti. Asteittain käyttöönotettavien 
välineiden ja niiden toiminnan arviointien myötä (vrt. kolmivuotiset kertomukset) voidaan 
aikanaan hallinnollisessa yhteistyössä esiintulevat uudet tarpeet asteittain tunnistaa. 
Yhteisö pyrkii toissijaisuusperiaatteen ja perustamissopimuksen mukaisten valtuuksiensa 
mukaisesti tukemaan ja täydentämään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, erityisesti 
kulttuuriasiain hallintoelinten, pyrkimyksiä voidakseen paremmin vastata niiden tarpeisiin ja siten 
vähitellen antaa Unionin kulttuuriperinnölle parhaan mahdollisen suojan. 
Z<* 
LUKU VI: PERINTEISET JA ALUEELLISET MAATALOUSTUOTTEET 
Perustamissopimuksen maataloutta koskevat määräykset ja erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan 
(YMP) määräykset eivät käsittele kulttuurinäkökohtia. 
Kuitenkin maataloudella on ominainen kulttuurinen luonteensa, sillä maatalous on vuosituhansien ajan 
ollut sivilisaation moottorina. 
Maatalous vaikuttaa yleisesti myös maan, maisemien ja Euroopan ympäristön hoitoon. 
Euroopan yhteisön on kunnioitettava jäsenvaltioiden ja niiden alueiden kulttuurien monimuotoisuutta. 
Euroopassa paikallinen tai alueellinen tietotaito on luonut hyvin suuren joukon perinteisiä tuotteita, jotka 
kuuluvat alkuperäalueen kulttuuri-identiteettiin. 
Yhteismarkkinoiden luominen mahdollisti näiden tuotteiden tarjoamisen laajemmalle alueelle. Yhteisön 
on kuitenkin pitänyt puuttua asiaan näiden tuotteiden paikallisen identiteetin suojelemiseksi. Tässä 
mielessä on siis mahdollista todeta, että maatalousalalla yhteisö on ottanut kulttuurinäkökohdat huomioon 
säännöissään. 
Kaksi aloitetta on vaikuttanut perinteisten maataloustuotteiden tai tietyltä maantieteelliseltä alueelta 
peräisin olevien tuotteiden säilyttämiseen: 
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten 
suojasta annettu asetus (N:o 2081/92); 
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista todistuksista annettu asetus 
(N:o 2082/92). 
Näiden asetusten tavoite on yhteinen: ne pyrkivät sekä tuomaan esiin tiettyjen tuotteiden perinteiseen 
tuotantomenetelmään tai alkuperään liittyvät erityisominaisuudet, että suojelemaan kuluttajia 
epärehellisiltä toimintatavoilta ja väärennöksiltä. 
Kansallisten suojajärjestelmien homogeenisuudesta johtuen asetuksessa N:o 2081/92 annetaan 
maantieteellisten nimitysten välttämättömät määritelmät. Asetuksessa erotetaan maantieteelliset 
merkinnät ja alkuperänimitykset, jotka määrittelevät tuotteet, joissa on sen seudun nimi, johon ne hyvin 
tarkasti liitetään. 
Asetuksen N:o 2082/92 tavoitteena on arvioida tuotteiden tyypillistä ja perinteistä luonnetta niiden 
erityisominaisuuksia koskevien todistusten perusteella. 
Näiden asetusten kulttuurivaikutukset koskevat siis alueen arvostamista, paikallisen tietotaidon tai 
perinteisen valmistusmenetelmän suojelua. 
On myös mainittava marraskuussa 1994 luotu oma graafinen tunnusmerkki erityisen syrjäisten alueiden 
(merentakaiset departementit; Kanarian saaret, Azorit ja Madeira) maataloustuotteille, jonka 
tarkoituksena on edistää näille alueille tyypillisiä laadukkaita maataloustuotteita. 
Lisäksi useilla yhteisen maatalouspolitiikan tukemilla aloilla on tärkeitä kulttuurinäkökohtia. Esimerkiksi 
oliivinviljely ja oliiviöljyn tuotanto ovat olennainen osa Euroopan unionin Välimeren alueiden 
kulttuuriperintöä. 
On myös huomattava, että komission esitykset viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisesta (KOM 
94/117) ottavat huomioon tämän alan merkityksen ympäristön ja kulttuurin tasolla kunnioittaen viinin 
tuotannon monimuotoisuutta ja perinteitä Euroopan unionissa. 
Jtt 
Lisäksi yhteisen maatalouspolitiikan vuoden 1992 uudistukseen liittyvien toimenpiteiden osalta asetus 
ETY N.o 2078/92 käsittelee maaseutuympäristön suojelun ja säilyttämisen edellytysten kanssa 
yhteensopivia tuotantomenetelmiä. 
Jäsenvaltiot tekivät tämän toimenpiteen yhteydessä sopimuksen ohjelmista, joilla voi olla kulttuurin 
kannalta merkitystä, eli perinteisten ja historiallisten maisemien säilyttäminen. Esimerkiksi Bolzanon 
alppialuetta (Italia) koskeva ohjelma pyrkii kannustamaan laajamittaista laiduntamista ja alppialueiden 
kulttuurimuotojen säilyttämistä. Tukitoimiin kuuluu mm. perinteisen maiseman säilyttämisen tukeminen. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa "Country Stewardship Scheme" on yksi asetuksen N:o ETY 2078/92 
mukaisesti hyväksytyistä toimenpiteistä, jonka tarkoituksena on suojella, säilyttää tai palauttaa joko 
luonnonkauneutensa, eläimistönsä monipuolisuuden ja/tai historiallisen arvonsa tai vapaa-ajan 
mahdollisuuksiensa kannalta erityisiä maisemia, suhteessa perinteisten maataloustuotantomenetelmien 
säilyttämistoimintatapoihin. 
oS 
LUKU VII: KULTTUURI EUROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖKSISSÄ 
I OIKEUSKÄYTÄNNÖN ARVIOINTI 
Tavaroiden, henkilöiden ja palveluiden vapaan liikkumisen poikkeuksien osalta Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin tekee selvän eron syrjivien ja ei-syrjivien toimenpiteiden välillä. Syrjivät toimenpiteet eivät 
sovellu yhteisön lainsäädäntöön elleivät ne kuulu selkeästi poikkeuksesta annetun määräyksen, kuten 35, 
56 ja 66 artiklan, soveltamisalaan. 
Oikeuskäytännön arviointi osoittaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin rajoittaa olennaisesti 
perustamissopimuksen 36, 48 artiklan 3 kohdan, 56 ja 66 artiklan tiukalla tulkinnalla 
kulttuurimerkityksen käsitteen huomioon ottamista yleisen järjestyksen kannalta.25 
Itse asiassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin määrittelee yleisen järjestyksen tiukasti, sillä tähän 
perusteeseen vetoaminen edellyttää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen mukaan "yhteiskunnan 
perusetuihin vaikuttavan vakavan uhan olemassaoloa26". 
Lisäksi, vaikka tämän tuomion mukaiset edellytykset täyttyisivät, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin 
asettaa tiukan suhteellisuusedellytyksen, sillä "poikkeuksena perustamissopimuksen perusperiaatteesta on 
56 artiklaa tulkittava tavalla, jolla sen vaikutukset rajoittuvat siihen, mikä on välttämätöntä niiden etujen 
suojelemiseksi, joita se pyrkii takaamaan". 
Tämä rajoittava lähestymistapa antaa ymmärtää, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin hylkää kulttuurin 
osalta kaikki yleiselle järjestykselle perustuvat perusteet. 
Sitävastoin kulttuurin erityispiirteiden suojelu on tunnustettu ainoastaan kansallisuuteen 
perustuvia ei-syrjiviä toimenpiteitä koskevaan yleisestä edusta juontuviin pakottaviin syihin 
perustuvaan oikeuskäytäntöön. 
Täten siis Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö palveluiden vapaan liikkumisen osalta on 
todisteena päänavauksesta kulttuuripoliittisille tavoitteille, jotka eivät periaatteessa ole syrjiviä. 
"Mediawet27"-asiasta tekemissään tuomioissa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tunnusti, että 
""kulttuuripolitiikka" voi muodostaa yleisen edun mukaisen pakottavan perusteen palvelujen vapaan 
liikkumisen rajoittamiselle kuten myös "valtion eri sosiaalisten, kulttuuristen, uskonnollisten ja 
filosofisten tekijöiden pluralistisen ilmaisuvapauden säilyttämiselle". 
Siten on sallittua ottaa huomioon erityisvaatimuksia edellyttävien palveluiden erityisluonne, esimerkiksi 
taiteilijan suojelun turvaamiseksi.28 
25 Tuomio 16.12.1992, Komissio vastaan Belgian valtio, 211/91 
26 Tuomio 27.10.1977, Bouchereau, 30/77 
27 Tuomiot 25.07.1991, Mediawet, 353/89 ja 288/89 
28 Tuomio 18.01.1979, Van Wesemael, 110/78 
Ie! 
"Turistioppaat29"-tapauksissa "kulttuuriperinnön ja kansallisen taiteen säilyttäminen ja arviointi" 
tunnustettiin yleisen edun mukaisiksi pakottaviksi perusteiksi palvelujen vapaan liikkumisen 
rajoittamiselle. 
Vastaavasti työntekijöiden vapaan liikkumisen osalta Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on ottanut 
huomioon kulttuuri-identiteetin säilyttämisen tutkimisen erityistarpeet. Esimerkkinä olkoon Groener3^-
tuomio, jossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin päätti, että "perustamissopimuksen määräykset eivät ole 
jäsenvaltion kielen edistämiseen tähtäävän politiikan käyttöön ottamista vastaan, kun kyseinen kieli on 
sekä kansallinen että ensimmäinen virallinen kieli". 
Lopuksi kauppatavaroiden vapaan liikkumisen osalta voidaan todeta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 
haluavan vastaavalla tavalla säilyttää kulttuurien monimuotoisuuden. Siten Cinéthèque^l -tuomiossa 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätös kansallisesta hallintomallista, joka "kannustaakseen 
elokuvateosten luomista, niiden alkuperästä riippumatta, pyrkii rajoitetun siirtymäkauden ajan varaamaan 
näiden teosten levittämiselle etusijan teatterin käytössä", pyrkii yhteisön lainsäädännön kannalta 
perusteltuun tavoitteeseen. 
Vastaavasti "B&Q32-tuomiossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti kauppojen sunnuntaisen 
kiinnipitämisen osalta jäsenvaltioiden oikeuden toteuttaa kansallisten tai alueellisten sosio-kulttuuristen 
erityispiirteiden esiin tuomia vaihtoehtoja yhteisön lainsäädännöstä johtuvien vaatimusten mukaisesti. 
Pakottavaa perustetta voidaan kuvailla julkisasiamies Van Gerveniä lainaten asiassa C-17/9233 yleisesti 
"jäsenvaltion tai jäsenvaltion alueen tyypillisen kulttuuriperinnön suojelemiseksi, kehittämiseksi ja 
levittämiseksi "pluralistisessa" asiayhteydessä ja "jäsenvaltioiden yhteisen kulttuuriperinnön osana". 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin selkeästi esittänyt rajoituksia tähän tunnustukseen 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on siten päättänyt, että sellaisia pakottavia perusteita ei voida käyttää 
esteiden perustana, jotka eivät sovellu tavoitteiden toteuttamiseen tai joiden vaikutukset ulottuvat 
kauemmaksi, kuin mitä on puolueettomasti tarkasteltuna tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi. 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vastaavasti rajoittanut pakottavien perusteiden kattavuutta siten, että 
niiden käyttämiseksi perusteena on jäsenvaltioiden välillä oltava ristiriitaisuuksia, jotka ovat sääntelyn 
ulkopuolella, tai jotka ovat joko yhdenmukaistamistoimenpiteillä tai vastavuoroisen tunnustamisen 
periaatteen soveltamisella riittämättömästi säännellyt. 
Lisäksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on selvästi tuonut julki, että kulttuuri ei voi toimia alibina 
taloudelliselle protektionismille muihin jäsenvaltioihin nähden. Esimerkiksi 16.12.1992 annetussa 
29 Tuomio 26.02.1991, Turistioppaat, 154/89 
30 Tuomio 28.11.1989, Groener, 379/87 
31 Tuomio 11.07.1985, Cinéthèque, 60 ja 61/84 
32 Tuomio 16.12.1992, B&Q, 169/91 
33 Tuomio 4.05.1993, Fédicine/Espanja, 17/92 
io 
tuomiossa Komissio vastaan Belgian valtio34 Euroopan yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi Belgian 
hallituksen esittämät kulttuurinäkökohdat perusteena toiminnalle, joka Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen mukaan "tähtäsi itse asiassa pienentämään valtionyhtiöiden kohtaamaa tosiasiallista 
kilpailua niiden mainostulojen takaamiseksi". 
Tämä rajoittava lähestymistapa ei kuitenkaan sulje pois sitä mahdollisuutta, että Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin voi myöntää tällaisten säädösten toissijaisten taloudellisten vaikutusten olemassaolon, kuten 
se on jo tehnyt terveydenhoitoalalla "Omroep Organisatie35-tuomiossa, jossa Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin myönsi, että "tavoiteltujen etujen vaatimuksiin vastaavien puolueettomien olosuhteiden 
oikeuttama kansallinen sääntely voi mahdollistaa muiden taloudellisten tavoitteiden ohessa 
saavuttamisen". 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen aikomuksena ei siis ole kieltää sitä, että kulttuuripäämäärien 
edistäminen on usein taloudellisista tekijöistä riippuvainen, vaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin 
pikemminkin pyrkii välttämään sitä, että jäsenvaltiot käyttävät tätä käsitettä pääasiallisesti 
talouspoliittisiin päämääriin. Tämän oikeuskäytännön painopisteenä on siis pikemmin kansallisten 
kulttuuritoimenpiteiden "ensi-ja toissijaisten" vaikutusten arvioiminen. 
Toimenpiteen viimeisen rajoituksen, eli sen ei-syrjivän luonteen osalta, oikeuskäytäntö näyttää 
vahvistavan sitä tuomioiden sarjalla (esimerkiksi, Mediawet- ja Komissio vastaan Belgian valtio -
päätökset) ja vaikuttaa ensinäkemältä hyvin tarkalta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen on kuitenkin 
luultavasti tarkennettava oikeuskäytäntöään tältä osin. 
Lopuksi on huomattava, että suurin osa näistä päätöksistä on tehty ennen kuin Maastrichtin sopimus ja 
erityisesti sen 128 artikla oli voimassa. Kyseessä on siis puhtaasti oikeudellinen rakennelma, jonka 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen on pitänyt päätöksillään tehdä, selkeän oikeusperustan 
puuttumisesta huolimatta, jäsenvaltioiden esiin tuomista kulttuurivaikuttimista. Koska Sopimuksessa 
Euroopan unionista tunnustetaan kulttuurin monimuotoisuuden periaatteen tärkeys, sen voimaantulon 
jälkeen onkin vastattava kysymykseen, kuinka tämä uusi määräys vaikuttaa oikeuskäytäntöön. 
34 Tuomio 16.12.1992, Komissio vastaan Belgian valtio, 211/911 
3 5 Tuomio 6.10.1987, Omroep Organisatie Nertsvooederfabriek 118/86 
3f 
Ensimmäiset tuomiot ("Piageme- ja Bosnian3"-tuomiot"), joissa 128 artiklaa sovellettiin, osoittavat 
selkeästi, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei aio kyseenalaistaa perinteistä oikeuskäytäntöään ja 
muistuttavat, että jäsenvaltioiden ei pidä käyttää tätä määräystä olemassa olevien yhteisön säädöksien 
muuttamiseen. Näistä tuomioista johtuu myös, että 128 artikla ei voi vaikuttaa millään tavoin 
perustamissopimuksessa tunnustettujen perusvapauksien soveltamisalaan eikä yhteisön toimivaltaan 
muiden perustamissopimuksen määräyksien osalta. Ainoa yhteisöä koskeva velvoite on, 128 artiklan 4 
kohdassa, ottaa toiminnassaan kulttuurinäkökohdat huomioon. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen on 
tarkennettava tämän velvoitteen soveltamisala, kuten sen on pitänyt tehdä ympäristöalan osalta. 
36 Tuomio 12.10.1995, Piageme, 85/94 
Tuomio 15.12.1995, Bosman 415/93 
31 
II. KULTTUURI YHTEISÖN SISÄPOLITIIKOISSA 
Luku I: KULTTUURI, KOHEESIO JA TASAPAINOINEN ALUEELLINEN KEHITYS 
1. Kulttuuri ja alueohjelmat 
• Tavoitteeseen N:o 1 kuuluvat alueet 
• Tavoitteeseen N:o 2 kuuluvat alueet 
• Tavoitteeseen N:o 5 b kuuluvat alueet 
2. Yhteisön aluetukiohjelmat ja kulttuuri 
3. EAKR:sta annetun asetuksen 10 artikla 
Luku II: KULTTUURI, SOSIAALIPOLITIIKKA JA INHIMILLISET VOIMAVARAT 
1. Kulttuuri, työllisyys ja sosiaalinen koheesio 
2. Kulttuuri ja inhimilliset voimavarat 
Luku III: KULTTUURI JA KEHITTYNEET TIETO- JA VIESTINTÄTEKNOLOGIAT 
1. Kehittyneet tieto- ja viestintäteknologiat 
Viestintäteknologiat ja kulttuuri 
Telemaattiset sovellukset ja kulttuuri 
Tietoteknologiat ja kulttuuri 
2. Sisältöteollisuus ja tietomarkkinat 
Televiestintäverkostot ja kulttuuri 
Tietomarkkinat ja kulttuuri 
Luku IV: KULTTUURI JA MUUT SISÄPOLITIIKAT 
1. Kulttuuri ja ympäristö 
2. Matkailuja kulttuuri 
3. Kulttuuri ja tutkimus 
4. Pienet ja keskisuuret yritykset 
5. Yhteiskuntatalous ja kulttuuri 
6. Yhteisön ystävyyskuntatoiminta 
33 
OSA H: KULTTUURI YHTEISÖN SISÄPOLITIIKOISSA 
Tämän toisen osan tarkoituksena on tunnistaa joko suoria tai epäsuoria kulttuuriulottuvuuksia sisältävät 
yhteisön toimenpiteet. Tämä tilanteen kartoitus antaa, ensimmäistä kertaa, yleisnäkymän yhteisön 
osallistumisesta kulttuurialaan. Sen tarkoituksena on korostaa toimenpiteitä, tehostaa olemassa olevia 
ohjelmia, mutta myös määritellä ne alat, joissa yhteisö voisi kohentaa lähestymistapaansa kehittämällä 
paremman yhteisvaikutuksen nykyisten toimenpiteiden välillä. 
Yhteisön politiikkojen kulttuuriosan arviointi käsittää seuraavat neljä toiminta-aluetta: 
I. Kulttuuri, koheesio ja tasapainoinen alueellinen kehitys 
II. Kulttuuri, sosiaalipolitiikka ja inhimilliset voimavarat 
III. Kulttuuri ja kehittyneet teknologiat 
IV. Kulttuuri ja muut sisäpolitiikat (ympäristö, matkailu, tutkimus, PK-yritykset, sosiaalitalous,...) 
LUKU I: KULTTUURI, KOHEESIO JA TASAPAINOINEN ALUEELLINEN KEHITYS 
EY:n perustamissopimuksen 130A artiklaan ja sitä seuraaviin artikloihin perustuva taloudellisen ja 
sosiaalisen koheesion politiikka sisämarkkinoiden yhteydessä tapahtuvan tasapainoisen kehityksen 
sallimiseksi edustaa tästä lähtien yli 30:n %:n osuudellaan yhteisön talousarviosta yhtä Euroopan 
unionin tärkeimmistä politiikoista. Yhteisön rakennerahastoista rahoitettuna sen on sallittava 
epäsuotuisten ja kehittyneiden alueiden välisten kehityserojen vähentäminen. 
Yhteisön rakennerahastojen (Euroopan aluekehitysrahasto, Euroopan sosiaalirahasto, EMOTR-
ohjausosasto, KOR) toiminta keskittyy kolmen linjauksen ympärille: 
kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehityksen ja rakenteellinen sopeuttamisen edistäminen, 
(tavoite N:o 1) 
Teollisuuden taantumisesta vakavasti kärsivien alueiden, raja-alueiden tai alueen osien (mukaan 
lukien työvoima-alueiden ja kaupunkimaisten taajamien) uudistaminen, (tavoite N:o 2) 
Maaseudun kehityksen edistäminen helpottamalla maaseutumaisten seutujen kehitystä ja 
rakenteellista mukauttamista (tavoite N:o 5 b). 
Täydentävä linjaus ("tavoite N:o 6") on täydentänyt tätä säännöstä unionin viimeisestä laajentumisesta 
alkaen ja koskee erittäin harvaan asuttuja pohjoisia alueita. 
Nämä tavoitteet yhdessä vievät 85 % koheesiopolitiikan määrärahoista (joka vuosina 1994 - 1999 on 
165 miljardia ecua) rakennerahaston tukeen oikeutetuille maantieteellisille alueille. 
Toimenpiteet jakautuvat kolmeen pääluokkaan: 
yhteistyössä komission, jäsenvaltioiden ja alueiden kanssa toteutettavat toimintaohjelmat (90 % 
rakennerahastoista) 
komission aloitteesta toteutettavat "yhteisöaloitteet" (9 %) 
"uutta luovat toimet" (1 %). 
Näiden ohjelmien tavoitteena on taloudellinen ja sosiaalinen kehitys. Ne koskevat kulttuurialaa sikäli 
kuin kulttuuritoiminta on olennainen osa alueellisten tai paikallisten voimavarojen arviointipolitiikkaa ja 
taloudellisen kehityksen strategiaa, ja se edustaa mahdollisia työpaikkoja. 
Yhteiskunnissamme muutamia vuosia vallalla ollut suuntaus on ollut kulttuuritoimintojen vaikutusten 
kasvaminen, joka on erityisesti ollut sidoksissa sosiaalis-taloudellisiin muutoksiin, kulttuuriperinnön 
31 
arviointiin ja käsityötoiminnan ja paikallisen sosiaalisen kentän aktivoimiseen tähtäävien politiikkojen 
tärkeyteen. 
I. Kulttuuri ja alueelliset ohjelmat 
A) Tuki unionin heikoimmin kehittyneille (tavoite N:o 1) koskee alueita, joiden 
bruttokansantuote on alle 75 % yhteisön keskiarvosta. Tuki käsittää 96 miljardia ecua vuosina 1994 -
1999 (+166 miljoonaa ecua Itävallalle vuosina 1995 - 1999). Euroopan unionin neuvosto valitsi 
tavoitteeseen 1 oikeutetut alueet vuonna 1993; näihin alueisiin kuuluu 27 % unionin kansalaisista. 
Tämän tuen yhteydessä toteutetut toimenpiteet ovat kansallisten viranomaisten esittämiä olennaisena 
osana komission neuvottelemaa ja hyväksymää kehitysstrategiaa. 
Yhteisön hyväksymä tuki jokaisen jäsenvaltion alueellisen kehityksen toiminnalle muodostaa 
"yhtenäinen ohjelma-asiakirja". 
Tämä asiakirja sisältää kyseisiä alueita koskevat rakennerahastojen toiminnan tavoitteet ja päälinjaukset. 
Jäsenvaltiot ehdottavat komissiolle ensin toimintaohjelmia määriteltyjen tavoitteiden toteuttamiseksi. 
Näissä toimenpideohjelmissa määritellään toimeenpantujen toimenpiteiden tavoitteet, luonne ja rahoitus. 
Vuosille 1994 - 1999 hyväksyttyjen 75:n toimintaohjelman tarkastelusta käy ilmi, että 
yhdessätoista on mukana nimenomaan kulttuurialalle (kulttuuri, kulttuuriperintö, taiteet) 
suunnattuja toimenpiteitä sisältäviä alaohjelmia. 
Ei kuitenkaan pidä tehdä tästä johtopäätöstä, että 64 muuta toimintaohjelmaa eivät sisältäisi 
minkäänlaista kulttuuritoimintaa. Tämä tarkoittaa ainoastaan sitä, että näissä toimintaohjelmissa 
kulttuuriperintöä tai taiteita ei ole nimetty alueellisen kehityksen tavoitteiksi tai keinoiksi. 
Kyseiset 11 toimintaohjelmaa, jotka muiden toimenpiteiden ohella sisältävät kulttuuriin liittyviä 
toimenpiteitä edustavat 12,5:ttä %:a 75 toimintaohjelman kokonaistalousarviosta. 
Esimerkiksi komissio on hyväksynyt Aigeianmeren pohjoisosan saaria koskevan viidestä 
päälinjauksesta koostuvan (matkailu, maatalous- ja teollisuustoiminta, maaseudun kehitys, 
inhimilliset voimavarat, paikallinen kehitys) toimintaohjelman. Ensimmäinen linjaus, "matkailun 
kehittäminen", tarkoittaa vaihtoehtoisten matkailutoimien (esimerkiksi vesiurheilun) edistämistä, 
liikenne- ja televiestintämuotojen kehittämistä, ja näiden saarten kulttuuri- ja arkeologisen 
perinnön arviointia. Tämä linjaus käsittää 38 miljoonaa ecua yhteisön määrärahoista, toisin 
sanoen 18 %:a yhteisön tämän toimintaohjelman toimeenpanemiseksi myöntämistä 
määrärahoista. 
Nämä toimintaohjelmat käsittävät suuren joukon kulttuuriin liittyviä toimenpiteitä. Eräiden tavoitteina 
on kulttuurialan tarpeiston suora tukeminen (kulttuurikeskusten tai teatterien perustaminen esimerkiksi 
maaseudulle). Toiset puolestaan koostuvat kulttuuririkkauksien arvon (muistomerkkejä ympäröivien 
viheralueiden tai jalankulkualueiden ylläpito, viitoittaminen) tai paikallisen tietotaidon (perinteisten 
käsityötuotteiden tuotantoja myynti) kohottaminen. 
B) Tuki taantuvien teollisuusalueiden kehittämiselle (tavoite N:o 2) koskee perinteisiä 
teollisuusalueita, joiden työttömyysaste ja teollisuuden työpaikkojen osuus ovat eurooppalaisen 
keskiarvon yläpuolella. Näillä alueilla asuu noin 17 % unionin kansalaisistapa ne saavat 15,3 miljardia 
ecua nykyisellä rakennerahaston tukikaudella, johon lisätään 444 miljoonaa ecua vuosina 1995 - 1996 
tukena kolmelle uudelle unionin jäsenvaltiolle. 
Tämän tuen päätavoitteena on näiden alueiden uudistamisen tukeminen ja työpaikkoja luovien 
taloudellisten toimenpiteiden kehittäminen. 
3Ç 
Tässä yhteydessä "kulttuurinen ulottuvuus" rakentuu kolmen linjauksen ympärille: 
- kulttuuri työn ja koulutuksen osana; 
- "luonnollisen" ympäristön uudelleenmuokkaaminen, jota ei kuitenkaan tässä yhteydessä käsitellä jo 
olemassaolevan "kulttuuriperinnön" (hylätyt teollisuusalueet...) entisöimisenä/arvon nostamisena; 
- "rakennetun" kulttuuriperinnön arvon palauttamisena, sekä työtilojen (teollisuusrakennukset, tehtaat) 
että elintilojen (työläisasuinalueet) osalta. 
1. Lowry Centren esimerkki: 
- Kyseessä on visuaalisten taiteiden kulttuurikeskuksen rakentaminen (Greater Manchesterin, Lancashiren ja 
Cheshiren alue), jonka arvioidut kustannukset ovat 71,8 miljoonaa ecua, josta 12,2 miljoonaa ecua yhteisön 
tukea (±17%). 
Hankkeen odotetut vaikutukset ovat noin 6 500:n työpaikan luominen kaupan, matkailun ja vapaa-ajan 
aloille. Sen lisäksi, että keskukseen saapuu taidealan ammattilaisia (taiteilijaseurueita spektaakkeleihin, 
konsertteihin,...), sinne arvioidaan saapuvan ± 700 000 vierailijaa vuosittain. Tämän hankkeen toimeenpano 
perustuu kaupan, taidealan, yhden yliopiston, pysyvien oppilaitosten, matkailuteollisuuden ja 
ympäristötoimistojen ammattilaisista koostuvaan kumppanuuteen, hankkeeseen kuuluu paikallisen 
infrastruktuurin kehittäminen (yhteystiet, raitiovaunu, jokikanaali), kuten myös veden laadun parantaminen. 
2. Ala-Normandian esimerkki: 
- Kaksi työvoima-aluetta (Cherbourg ja Caen) ovat oikeutettuja tavoitteen N:o 2 mukaiseen tukeen vuosina 
94 - 96 (yhteisön rahoitusosuus 57,8 miljoonaa ecua). Cherbourgin alue on jo saanut tavoitteen 2 mukaista 
rakennetukea vuosina 1989 - 1993, kuten myös yhteisön RENAVAL-ohjelman mukaista tukea. Cherbourgin 
alue on saanut KONVER-aloitteen mukaista tukea vuonna 1993. Nämä kaksi työvoima-aluetta saavat siis 
tukea, jonka tavoitteena on käyttää erilaisia, kunkin eduista riippuvia strategioita: Caenissa tavoitteena on 
terästeollisuusyksikön sulkemisesta johtuvan teollisuuden laskun rajoittaminen, ja Cherbourgissa 
kasvatetaan alihankintatoiminnan monimuotoisuutta, joka oli hyvin riippuvainen ydinteollisuudesta ja 
laivanrakennuksesta. Näissä kahdessa tapauksessa alueiden satamaroolia on vahvistettava. 
- tähän tarkoitukseen on määritelty kolme päälinjausta: 
linjaus 1: alueellisille yrityksille ja työvoiman koulutukselle annettu tuki (yhteinen linjaus) - (13,72 
miljoonaa ecua); 
linjaus 2: Caenin alue jälleenteollistaminen (25,92 miljoonaa ecua), jonka osalinjauksen 2.3 "Talouselämän 
monipuolistaminen" tavoitteena on "Yhteiset toimet käsityön ja palveluiden kehittämiseksi [...]. 
Matkailutarvikkeiden paikoilleen asettaminen ja kulttuuri- ja arkkitehtuuriperinnön arvon nostaminen 
Caenin alueen houkuttelevuuden kasvattamiseksi". (2,59 miljoonaa ecua eli 10 %). 
linjaus 3: Cherbourgin työvoima-alueen uudistaminen (17,53 miljoonaa ecua), jonka osalinjauksen 3-5 
"bassin d'emploin matkailun monipuolistaminen" tavoitteena on kehittää "majoitusrakennuksia, telakka-
aluetta, huvittelulaitteita, kulttuuriperintöä": (7,0 miljoonaa ecua eli noin 40 %). 
Noin kahdenkymmenen tavoitteen 2 mukaista tukea saavan alueen tutkimisen jälkeen, jotka edustavat 
neljäsosaa tukeen oikeutetuista alueille annetusta tuesta, joista edellämainitut kaksi tapausta käyvät 
esimerkistä, voidaan arvioida, että noin 14 %:ssa tapauksia osa kolmesta sijoitetusta linjauksesta sisältää 
eri asteisia "kulttuurisia ulottuvuuksia". Näiden kolmen linjauksen arviointi osoittaa, että hieman alle 
kolmasosa vastaa kulttuuritoimintaa. Muut yli kaksi kolmasosaa ovat yhdentämistoimenpiteitä, 
teollisuusalueiden saneerausta ja sellaisten alueiden hoitotoimenpiteitä, joilla on vain etäinen yhteys 
kulttuurialaan. 
Siten tavoitteen 2 kulttuuritoiminnalle tai -luonteisille toimenpiteille annetun rahoituksen voidaan 
arvioida olevan noin 4 % kokonaisrahoituksesta. 
JKÇ> 
3) Maaseudun kehitystyön alueelliset toimet (tavoite N:o 5 b) koskevat alueita, jotka täyttävät 
ainakin kaksi seuraavista kolmesta ehdosta: maaseutuelinkeinon suuri osuus, matala maataloustulo, 
alhainen asukastiheys. Näillä alueilla asuu 8 % unionin väestöstä ja ne saavat vuoteen 1999 mennessä 
tukea 7 miljardia ecua. 
Tavoitteelle N:o 5 jakaminen kahteen erilliseen alakokonaisuuteen, eli linjaus a) maatalouden ja 
kalastuksen rakennesopeutus ja linjaus b) maaseudun sopeutus, heijastaa maaseudun ja maatalouden 
kasvavaa eriytymistä, joka näkyy myös yhteisön politiikoissa. Vastaavasti maatalousväestön 
vähenemiseen keskittyvä arviointi, jota kutsuttiin maaseudun väestön poismuuton torjunnaksi, on 
vähitellen korvautunut ajatuksella tiettyjen alueiden "autioitumisen" vaarasta, joka vaatii yleisempää, 
kehityksen sisäisiin tekijöihin nojautuvaa politiikkaa alueiden autioitumisen torjumiseksi. 
Yksi tämän kehityksen seurauksista on ollut tarkasteltavan alueen laajeneminen, esimerkiksi käytännön 
ohjelmissa kulttuurin asema maaseudun kehityksessä. 
Tässä yhteydessä on huomattava, että vaikka EMOTR:n tukiosasto rahoittaa, hyvin pienimuotoisesti 
kyseessä olevaan kokonaissummaan nähden, joitakin maataloustuotteiden, kuten oliiviöljyn, 
edistämistoimenpiteitä (ei-alueellisia), EMOTR:n ohjausosasto (erityisesti 8 artiklan perusteella) 
yhdessä kahden toisen rakennerahaston kanssa (Euroopan sosiaalirahasto ja EAKR) itse asiassa 
osallistuu tavoitteen N:o 5 b mukaisien sellaisten hankkeiden toteuttamiseen, joilla on 
kulttuuriulottuvuuksia. 
Yhteisön tavoitteelle N:o 5 b myönnetyn rahoituksen kehityksen päälinjauksittain jakautumisen 
tarkastelu osoittaa, että vuosina 1994 - 1999 7,9 % määrärahoista myönnettiin paikalliseen kehitykseen 
ja kylien uudistamiseen (eli 532,8 miljoonaa ecua vuosien 94 - 95 hinnoissa), ja 12,3 % (831,3 
miljoonaa ecua) matkailulle, kulttuuritoimenpiteitä käsittäville linjauksille. Vuosittaisesta 227 
miljoonan ecun kokonaismäärästä ainoastaan yksi osa on laskettavissa "kulttuurille", joka kattaa useita 
määriteltyjä käsitteellisiä lähestymistapoja, jotka ovat erilaisia kuin aikaisemmin käytetyt. 
Toimenpiteet, jotka joko suoraan tai epäsuorasti voidaan laskea kulttuuria koskeviksi, ovat: 
- matkailun osalta tarkkaan määriteltyjä viittauksia kansallisaarteisiin tai kulttuuritekijöihin, esimerkiksi 
"kanaalien entisöinti", "kulttuurin ja maaseudun kulttuuriperinnön arvon kohottaminen", ja 
"matkailusuunnitelmat, paikallistutkimus, alueen markkinointi". 
- "ympäristön" osalta löytyy hankkeita, jotka koskevat "luonnon ympäristön arvon kohottamista ja 
suojelua", tai "alueen hallintoa", "maiseman hoitoa", ja myös "eläin- ja kasvikunnan suojelu ja hoito, 
biotooppien arvon palauttaminen ja hoito, vesiympäristön suojelu". 
- lopuksi kulttuurinäkökohtia löytyy myös elämän laadun parantamisohjelmista, kuten "rakennetun 
kulttuuriperinnön arvon palauttaminen ja hyödyntäminen", "varustelun parantaminen ja kylien 
uudistaminen" ja vielä "kaupunkialueiden hoito ja uudelleenkäyttäminen". 
Ottaen huomioon tukikohteiden monimuotoisuuden (tavoitteen N:o 5 b tukeen oikeutetut alueet kattavat 
noin kolmasosan yhteisön alueesta), on vaikeata laskea näiden rahoitusten tarkkaa kulttuurivaikutusta. 
Tässä suhteessa olisi kiintoisaa tutkia tulevaisuutta muutamalla koevyöhykkeellä, jotka olisivat 
päättäneet antaa "kulttuurille" merkittävän aseman tasapainoisen alueellisen kehityksen osana. 
Itse asiassa näillä alueilla, huolimatta niiden fyysisten olosuhteiden eroista (ilmasto...), maankäytön 
muodon eroista, mutta myös kulttuuriperintöjen erilaisuudesta, yhteistä on se, että niillä on tilaa, ja siis 
voivat hyödyntää tätä "voimavaraa" kehittämällä uusia käyttöarvoja, joilla on suuret 
kehitysmahdollisuudet, kuten "vihreä matkailu", "luontopiirit", "luonnonpuistot ja -reservaatit", jotka 
ovat siis luonnon kulttuuriperinnön arvon kehittämisen mahdollisuuksia. 
Edellä mainittujen lisäksi uusia selkeitä arvoja järjestäytyy uudelleen. Nämä arvot voivat koskea 
kielitieteellisiä tekijöitä, elämäntapoja, arkkitehtuuria, joiden ympärille voi kehittyä taiteellista tai 
kulttuurialan luomista. 
^> 
Herkkien maaseutualueiden kestävää kehitystä suosivien politiikkojen kulttuuriulottuvuuden olisi oltava 
kasvussa, koska se voi olla etuoikeutettu keino vaihtoehtoisten toimenpiteiden toimeenpanossa ja 
paikallisia työpaikkoja luovien sijoitusten kehittämisessä. Tämä lähestymistapa voi vastata yhä 
ajankohtaisempaa huolenaihetta, ympäristönsuojelua. 
II. YHTEISÖN ALUEELLISET ALOITEOHJELMAT JA KULTTUURI 
Yhteisön aloiteohjelmat ovat erityisiä rakennepolitiikan välineitä, joita komissio on omasta aloitteestaan 
ehdottanut jäsenvaltioille. Aloiteohjelmat edustavat 9 %:a rakennerahastoista (eli 13,45 miljardia ecua 
vuosille 1994 - 1999). Vuosille 1994 - 1999 hyväksyttiin 13 aloitetta, joista kahdeksan korostavat 
tasapainoisen alueellisen kehityksen lähestymistapaa. 
Nämä aloitteet osaltaan vaikuttavat rakennepolitiikan päätavoitteiden toteuttamiseen vuosina 1994 -
1999. 
1) Tuki raja-alueiden yhteistyölle (INTERREG m -ohjelmalle on myönnetty 1,9 miljardia dollaria 
ecua vuosille 1994-1999. 
Kulttuurin asema raja-alueiden yhteistyössä (sisäisten ja ulkoisten rajojen) vaikuttaa jääneen heikoksi 
vuosina 1989 - 1993, jolloin suurin osa varoista käytettiin infrastruktuurien "raskaisiin" töihin. 
Kuitenkin joillakin rahoitetuilla aloitteilla oli kulttuurisidonnaisia näkökohtia: 
Espanja-Portugali-ohjelma (1990 - 1993) koski yli puolta Portugalin alueesta ja osaa Espanjan Galician, 
Castillan ja Léonin sekä Extramaduran ja Andalusian alueista eli noin kuutta miljoonaa ihmistä. Yhteisön 
tukea myönnettiin 410,82 miljoonaa ecua (kokonaiskustannukset olivat 592,83 miljoonaa ecua). 
Päälinjaukset olivat viestinnän parantaminen (76,4 % varoista), kaupunkien välisten siteiden lujittaminen, 
sekä luonnon-, kulttuuristen ja ympäristön rikkauksien koordinoitu hallinto. 
Tämän linjauksen osasta rahoitettiin luonnonpuistojen ja -reservaattien hoito. 
Belgia (Länsi-Flander)-Ranska (Pohjois-Ranska/Pas-de-Calais)-ohjelma, joka toimi vuosina 1991 - 1993 
(28,33 miljoonaa ecua josta yhteisön osuus 13,87 miljoonaa ecua) sisälsi "matkailukulttuuriperinnön arvon 
kehittämisen" suurena osana (40,2 %), joka oli voimakkaasti sidoksissa ympäristönäkökohtiin (20,6 %), 
kuten rannikkodyynien eroosion torjunta: toteutetuista toimenpiteistä, jotka noudattivat rajojen yli ulottuvaa 
strategiaa, voidaan mainita esimerkiksi kampanja flaamilaisen pitsin arvostuksen kohottamiseksi. 
Ohjelmointikaudeksi 1994 - 1999 voidaan arvioida, että kulttuuriulottuvuus ei edusta kuin 1 %:a 
kokonaismäärästä, eli noin 3 miljoonaa ecua vuotta kohden. Näistä varoista on rahoitettava toimenpiteet, 
jotka liittyvät "kulttuuriyhteistyöhön", tai "matkailun ja maaseutumatkailun" edistämiseen tai 
"maaseudun kehittämiseen". 
2Ï Tuki erittäin syrjäisille alueille (REGIS ID -ohjelman tarkoitus on mahdollistaa näiden alueiden 
täysimääräinen osallistuminen monikansallisen yhteistyön verkostoon. 
Ohjelmalle on myönnetty 600 miljoonaa ecua vuosille 1994 - 1999. Tukikelpoisten alueiden 
(Guadaloupe, Guyana, Martinique ja Réunion Ranskan merentakaisista departementeista, Azorit ja 
Madeira Portugalin, sekä Kanarian saaret Espanjan osalta) on jätettävä tukianomuksensa 
toimintaohjelmien tai yleisien avustuksien muodossa. 
X 
REGIS II -aloitteen mukaiset toimenpiteet on ryhmitelty viiden päälinjauksen ympärille. 
"Talouselämän monipuolistamisen" linjaukseen kuuluvan "Matkailu"-otsakkeeseen kuuluu "tuki 
sijoituksille perinteisten matkailukohteiden ulkopuolella tapahtuvan ulkoilmamatkailun 
kehittämiseen, joka on paremmin sulautunut paikalliseen ympäristöön ja joka ei vaaranna biologisesti 
herkkiä vyöhykkeitä (esimerkiksi: yömajat, perhehotellit, luonnonpuistojen luomiseen tai 
kehittämiseen liittyvän matkailun järjestäminen, metsäpolut ja trooppiset joet, vaellusreitit, 
rakennetun kulttuuriperinnön ia paikallisten kulttuurien arvon kehittäminen). 
REGIS-aloitteen mukaista tukea voidaan myöntää ainoastaan rakennetun kulttuuriperinnön ja 
paikallisten kulttuurien arvon kehittämisen sisältävän ulkoilmamatkailun kehittämiseen. Kyseessä ei siis 
ole näiden kulttuuristen erityispiirteiden arvon kehittämiseen perustuva kulttuuritoiminta. 
3Ï LEADER II -aloite (Yhteisöaloite maaseudun kehittämiseksi) kohdistuu valtaosaltaan (90 %) 
tavoitteiden N:o 1 ja 5 b piiriin kuuluville alueille. Tämä aloite seuraa LEADER I-aloitetta (1991 -
1993), ja sille on myönnetty 1 400 miljoonaa ecua vuosille 1994 - 1999. josta 900 miljoonaa ecua 
tavoitteen N.o 1 piiriin kuuluville alueille. Painotus on maaseudun kehittämistoimenpiteiden 
innovatiivisuudella ja vakuuttavuudella, joiden toimeenpanijoina ovat joko "paikalliset toimintaryhmät" 
(paikalliset toimintaryhmät on määritelty jo LEADER I-aloitteessa) tai instituution kaltaiset toimijat 
(paikalliset kollektiivit, kauppa- tai maatalouskamarit,...) paikalliseen kehitykseen keskittyen. 
SPARC-aloite (South Pembrokeshire Partnership for Action with Rural Communities, LEADER I -
aloitteen paikallinen toimintaryhmä) on esimerkkinä Etela-Walesilaisen maaseutualueen 
uudelleenkehittämiseen pääasiallisesti kulttuurin lähtökohdista tähtäävästä aloitteesta. Alue oli hyvin 
taantunut, sen elintaso oli 70 % yhteisön keskiarvon alapuolella. Aloitteen periaatteena oli saada 
alueen koko väestö osallistumaan antamalla kunkin 35 kunnan esittää kaikkia koskevia toimenpiteitä. 
Näiden kulttuurialoitteiden ensimmäinen vektori oli kyliä yhdistävän, melkein kahdeksankymmentä 
kilometriä pitkän, kävelypolkujen verkoston hoitamisen aloittaminen uudelleen. 
Tämän ensimmäisen aloitteen yhteydessä maaseutumaiseman arvon palauttaminen oli todellisena 
panoksena. Kaikki kylät alkoivat kiinnostua oman kulttuuriperintönsä uudistamisesta, maaseudun 
irtaimiston, vanhojen rakennusten ja tarpeiston huoltamisesta. 
Useat muistomerkit hyötyivät aloitteesta: keskiaikainen majatalo (Llangollenin keskiaikainen 
majatalo), vanha olutpanimo, jne. 
Lisäksi perustettiin lähinnä Walesin kulttuurille merkityksellisten teosten esittelyyn keskittyvä 
vuosittainen festivaali. 
Tätä ensimmäistä aloitetta seurasi toinen, walesin kielen suojeluun tähtäävä aloite. Kieltä ei 
kuitenkaan suojella sen itsensä vuoksi, vaan paikallisen yhteisön tuntemuksen lisäämiseksi. 
Yhteensä on käynnistetty 300 aloitetta, joiden kokonaiskustannukset ovat melkein 2,5 miljoonaa 
Englannin puntaa, josta LEADER I -aloite rahoitti viidenneksen. Melkein 3 000 vapaaehtoista 
työntekijää osallistui näiden aloitteiden yhteydessä toimivien yhdistysten toimintaan. 
Nämä aloitteet ovat muuttaneet erityisesti kulttuuritekijöiden osalta maaseutualueiden alueellisen 
kehityksen logiikkaa, joka keskittyy yhä enemmän "elämän laatuun" ja väestön aktiiviseen 
osallistumiseen. 
Tämän johdosta LEADER II -aloite siis sisältää alueellisen identiteetin edistämisen tekijöitä (mukaan 
lukien kielitieteelliset tekijät), kulttuuriperinnön säilyttämisen ja arvon palauttamisen ja 
kulttuuritoiminnan järjestämisen tekijöitä. 
4) Yhteisön aloitteet yhteen teollisuusalaan keskittyneiden vyöhykkeiden uudistamiseksi 
Euroopan rakentaminen, joka alusta lähtien koski teräs- ja hiiliteollisuutta, on asteittaisesti siirtynyt 
alakohtaiseen lähestymistapaan siihen asti, kunnes Euroopan teollisen kehityksen perustan suurelta osin 
muodostaneet alat ajautuivat vaikeuksiin 1980-luvulla. Tällöin perustettiin yhteisön aloitteesta 
tukimuotoja näitä "perinteisiä" aloja koskevien vaikeuksien eniten koskettaneiden alueiden 
uudistamiseksi RESIDER I -aloitteella vuonna 1988 (terästeollisuusalueiden uudistaminen), RECHAR I 
2P] 
-aloitteella vuonna 1989 (hiilikaivosalueet), RETEX-aloite vuonna 1992 (tekstiili- ja vaatetusteollisuus), 
KONVER-aloite vuonna 1993 (aseteollisuus) ja viimeiseksi PESCA vuonna 1994 (kalastusala). 
Näistä ohjelmista on päätetty eri aikoina ajan myötä, eivätkä ne siis kuulu samoihin ohjelmointikausiin 
ja ne rahoitetaan talousarvion eri määrärahoista: 
. RESIDER I -aloitteen jälkeen (1988 - 1993) uusi aloite - 500 miljoonan ecun RESIDER II -
päätettiin tehdä kuusivuotiseksi H994 - 1999): 
. RECHAR I -aloitetta (1989 - 1993) seurasi RECHAR II tfQQ miljoonaa ecua vuosiksi (1994 -
1522); 
. RETEX-aloite, joka aluksi sovittiin kaksivuotiseksi (1992 - 1993), on pidennetty vuoteen 1999 (500 
miljoonaa ecua); 
. Euroopan parlamentin pyynnöstä sotateollisuuden uudistamiseksi käynnistetyt aloitteet vuosilta 
1991 (PERIFRA I) ja 1992 (PERIFRA II), muodostivat pohjan KONVER-aloitteelle. joka aloitettiin 
yksivuotisena (1993), mutta joka pidennettiin monivuotiseksi vuoteen 1997 (500 miljoonaa ecua); 
. PESCA-aloite sovittiin vuonna 1994 viisivuotiseksi 250 miljoonan ecun osuudella. 
Nämä yhteisön aloitteet keskittyvät yhteiseen tavoitteeseen, joka on näiden alueiden talouden 
uudistaminen toimintoja monipuolistamalla. Siten soveltuvat toimenpiteet ovat osittain paikallista 
talousrakennetta elvyttäviä, erityisesti PK-yritysten kehittämiä uusia toimintoja edistämällä, ja toisaalta 
koulutuksen ja työpaikkojen avulla työvoimaa sopeuttavia. Näiden kahden päälinjauksen ohella voidaan 
todeta, että vanhimpia yhteisöaloitteita on laajennettu soveltuvilla toimenpiteillä, erityisesti ympäristön 
ja matkailun osalta. 
Näiden kahden viimeksi mainitun alueen osalta voidaan löytää kulttuuriulottuvuuksia sisältäviä 
aloitteita. 
RESIDER II (6 soveltuvaa toimenpidettä), RECHAR II (7 soveltuvaa toimenpidettä) ja pienemmässä määrin 
KONVER (9 soveltuvaa toimenpidettä) sisältävät kaksi kulttuuriin liittyvää toimenpidettä, nimittäin 
"Ympäristön arvon palauttaminen ja vanhojen teollisuusrakennusten taloudellinen 
uudelleenhyödyntäminen" ja "matkailun ja erityisesti teollisuusmatkailun edistäminen". 
RETEX-aloitteen osalta yksi ainoa toimenpide koskee "hylättyjen teollisuusalueiden ja käytöstä poistettujen 
tehtaiden käyttötarkoituksen muuttamista, tukea viemärinesteiden ja muiden teollisuusjätteiden käsittelylle, 
teknistä apua vähemmän saastuttavien menetelmien kehittämiseen". 
Viimeiseksi, yksi PESCA-aloitteen toimenpiteiden alakohdista pyrkii "satamien ja uusien toimintojen 
(matkailu, käsityöteollisuus) rahoituksen järjestämiseen". 
Edellä käsiteltyjä tekijöitä on siis löydettävissä tavoitteen n:o 2 mukaisissa tukitoimissa; 
huomionarvoisin seikka lienee kulttuuriperinnön entistämis- / suojelualoitteiden suhteellisen pieni 
osuus, jotka voisivat muodostaa näiden muutosten liitännäisosan: tässä suhteessa voitaisiin - esimerkiksi 
kalastusalalla - kuvitella, että "useimpien laivastojen jatkuva ylikapasiteetti", joka "saattaa merkittävän 
kalastusalusten määrän käytöstäpoistamisen^'" olisi yhteensopiva vanhojen ammattien, laivojen, 
merenkulkulaitteiden tai kalastuksen säilyttämiselle / entistämiselle / arvon kohottamiselle,... annetun 
tuen kanssa. 
Johtopäätöksenä todettakoon, että sellaisille tukitoimille, joilla on joko kokonaan tai osittain 
kulttuuriulottuvuuksia, myönnetyn tuen osuus näyttää kattavan ainoastaan suhteellisen pienen osuuden 
37 Yhteisön aloite kalastusalan rakenneuudistuksesta - (PESCA) - 94/C180/01. 
HÖ 
(5 miljoonaa ecua vuosittain eli 1,15 %) näistä yhteisön aloitteista verrattuna suuria kustannuksia 
käsittäviin tukitoimiin (infrastruktuurit, yhteiset tarvikkeet, uudisrakennukset, jne.). 
III. EAKR:STA ANNETUN ASETUKSEN 10 ARTIKLA 
Jäsenvaltioiden esittämien ja yhteisön aloitteiden rakennerahastosta tukemisen ohella EAKR rahoittaa, 
10 artiklansa mukaisesti, luovia tutkimuksia ja kokeiluhankkeita joko suoraan tai epäsuorasti tietotaidon 
siirtämisen tukemiseksi. Tämä artikla on siis aluepolitiikkojen^ rahoitusväline, jossa jaetaan vuosille 
1995 - 1999 395 miljoonan ecun rahoitusosuus neljän ensisijaisuuden mukaan: 
1. Alueiden välinen sisäinen ja ulkoinen yhteistyö (180 miljoonaa ecua) 
2. Alueellista kehitystä edistävät aloitteet (90 miljoonaa ecua), jotka keskittyvät kolmelle 
linjaukselle: 
toimenpiteet, joilla pyritään hyödyntämään asianomaisten alueiden omia 
mahdollisuuksia itsensä kehittämisessä; 
teknologinen ja telemaattinen kehitys (tietoyhteiskunta); 
kulttuuri ja talouden kehitys; 
3. Kaupunkialuepolitiikka (80 miljoonaa ecua) 
4. Alueen hoito (45 miljoonaa ecua). 
Suuri osa hankkeita voi sisältää kulttuuritoimenpiteitä, kuten alueiden välinen yhteistyö tai 
kaupunkialueiden kokeiluhankkeet. 
Kaupunkialueita koskevat aloitteet on käynnistetty vuosien 1989 - 1993 aikana, jolloin yhteisö osallistui 
32 kaupunkialueen kokeiluhankkeiden rahoitukseen 101 miljoonalla eculla. Yksi neljästä aiheesta oli 
"historiallisten keskusten elvyttäminen"-
Lissabonin esimerkki: tämän hankkeen kehitys nojautui EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan 
mukaisesti rahoitettuihin teknisiin tutkimuksiin; tavoitteena oli kaupungin kahden vanhan 
historiallisen korttelin elvyttäminen. "Rempart de Livramento" -hankkeessa perustettiin näkötorni ja 
käsityöläisateljeemuseo. Toisessa aloitteessa uudistettiin Pancas Palha, pahasti rappeutunut rakennus, 
johon tulee uusi keskus voittoa tavoittelemattomille tieteellisille ja taiteellisille elimille. Yksi näistä 
instituutioista palvelee pysyvänä toimipisteenä kaupunkialue- ja aluetutkimukselle. 
Tässä yhteydessä kokeillaan myös uusia rakennusmenetelmiä, joilla voidaan parantaa rakennusten 
kykyä kestää maanjäristyksiä. Tätä Pancas Palha -palatsin osalta jo totetutettua hanketta varten on 
yhteisön tukea varattu 5,665 miljoonaa ecua. Historiallisten muistomerkkien uudistamisen ja 
kulttuuritoimintojen kehittämisen lisäksi aloitteen odotetaan kohentavan teollisia toimintoja ja 
paikallista kauppaa. 
EAKR:n 10 artiklaan perustuvat alueiden väliset yhteistyötoimet on kirjattu kahteen ohjelmaan, 
RECITE (48 miljoonaa ecua, 36 alueiden välistä unionin sisäistä yhteistyöverkostoa vuodesta 1990) ja 
OUVERTURE/ECOS, aloitettu vuonna 1991 (ulkoisia hajautettuja yhteistyöohjelmia, 20 miljoonaa 
ecua kukin ja 250 hanketta rahoitettu). 
Eurooppalaisten yhteistyöverkostojen osalta ainoa voimakkaasti kulttuuriin liittyvä hanke on 
"Matkailu Välimerellä", joka lähtökohtanaan Euroopan Välimeren alueen matkailun väheneminen 
pyrkii kääntämään tilanteen merimatkailun ja kulttuuri- ja maaseutumatkailun arvostusta 
m Säädetty rakennerahastojen tehtävistä annetussa neuvoston säädöksessä N:o 2052/88/ETY. 
Hl 
kohottamalla. Yhteisön osuus tästä hankkeesta on miljoona ecua (1,3 miljoonan ecun 
kokonaiskustannuksista). 
Merimatkailun osalta hankkeen tavoitteena on kohottaa 450:n "pienen ja keskisuuren" rekisteröidyn 
huvivenesataman arvostusta luomalla erityisesti alueiden välisiä piirejä, joita markkinoidaan 
huvipurjehtijoille "valmispaketteina", mutta myös kehittämällä alueiden välisiä ryhmittymiä, jotka 
nykyaikaisia tietoteknisiä ja telemaattisia apuvälineitä hyväksikäyttämällä parantavat tämän 
tyyppisen matkailun toimintaedellytyksiä ja markkinointia. 
Kulttuuri- ja maaseutumatkailua parannetaan yhdistämällä heikosti tunnettujen historiallisten tai 
kulttuuripaikkojen ja sisämaan arvostuksen kohottaminen, jotka usein puuttuvat matkailuoppaista. 
Alueiden väliseen yhteistyöhön kuuluu myös PACTE-ohjelma (EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan 
ulkopuolella), jonka Euroopan parlamentti käynnisti vuonna 1990. Kahtena erillisenä, vuonna 1994 
yhdistettynä ohjelmana, PACTE on mahdollistanut alueellisten yhteisöjen aloittaa kansainvälinen 
yhteistyö kokemusten vaihdolla vähintään kolmen yhteisön tai elimen välillä eri jäsenvaltioissa. 
1) Vuosina 1992 - 1993 Auden valtuuston (F) yhteistyössä Mytilinin (GR), Anos Siroksen (GR), 
Torroella de Montgrin (E) ja Bolognan (I) kaupunkien kanssa toteuttama "kulttuuri ja kehitys" -
aiheeseen kuulunut ohjelma kokosi yhteen keskiajan kerettiläisyyden kokeneita yhteisöjä. 
Tapaamiset käsittelivät kehitettyjä menetelmiä käyttää historiallista, luonnon tai 
kulttuurikulttuuriperintöä alueen talouden kehityksen tekijänä. Pays de Cathare (Aude) kokema 
yleinen kehitys toimi vertailukohtana vaihdolle. Tästä esimerkistä muut kumppanit ovat voineet 
havaita, kuinka pitkälle voidaan mennä kulttuuriperinnön hyödyntämisessä talouden kehityksen 
välineenä. 
Kumppanit ovat suunnitelleet solmivansa ystävyyskaupunkisopimuksia, tehdä yhteistyötä 
asiantuntemuksen ja teknisen avun vaihtamiseksi niinkin erilaisilla aloilla kuin ympäristö, 
historiallinen tutkimus ja tuotteiden merkintä. 
2) Edelleen "kulttuuri ja kehitys" -alueella "Midlands"-alueen (UK) toteuttama "TV REG 10 -
Euroopan aluetelevisioiden audiovisuaalinen alue" -ohjelma (1994 - 1995) kokosi suuren joukon 
kumppaneita: Elsass (F), Piemonte (I), Rheinland Pfalz (D), Bomholm (DK), Norte (P), Valencia 
(E), Madrid (E), Katalonia (E), Lissabon ja Vale de Tejo (P), Kööpenhamina (DK), Pohjois-Hollanti 
(NL). 
Tämä rajojen yli joukkoviestimien tutkijoita ja asiantuntijoita kerännyt hanke mahdollisti ajatusten ja 
ohjelmien vaihtoverkon luomisen Euroopan alueiden välillä yhteistuotantojen toteuttamiseksi: rajojen 
yli levittäytyviä aikakaus- ja sanomalehtiä, dokumenttiohjelmia, musiikkilähetyksiä. Tämän verkon 
myötä on luotu alueellisia televisio-ohjelmistoja, yhteistuotantoluettelo ja tiedonjakelukirjeitä. 
Tarkasteltavina ovat myös toimittajien koulutusohjelma ja alueellisten ohjelmien tietokanta. Tämä 
hanke mahdollistaa alueiden välisen yhteistyön käytännön toimenpiteiden ulottamisen erityisen 
luovalle alalle. 
Alueiden välisessä yhteistyössä on "kulttuuri ja talouden kehitys" -osa-alueen osuus vähäinen kattaen 
noin 2 %, kaukana sellaisista yhteistyöaineista kuin "julkinen hallinto ja alueen hallinta" (22 %) tai 
"talouden kehitys, työllisyys ja PK-yrityksien tukeminen" (23 %). 
Ohjelmointikaudelle 1995 - 1999 EAKR.sta annetun asetuksen 10 artiklassa on säädetty enimmillään 
600 000 ecun hankekohtaisen yhteisön tuen mahdollisuudesta kulttuurialan talouden kehityksen 
alueiden välisen yhteistyön kokeiluhankkeiden rahoitukseen. Tämän kokeilutoiminnan tällä kaudelle 
myönnetty kokonaismääräraha on 15 miljoonaa ecua. Näiden hankkeiden tavoitteena on "taloudellisen 
ja sosiaalisen koheesion vahvistaminen myötävaikuttamalla unionin alueiden ja kaupunkien välisten 
°ll 
verkostojen luomiseen aiheenaan kulttuuri, kuten myös alueellisen ja paikallisen kulttuuriperinnön 
arvon kohottaminen alueiden välisen yhteistyön ja talouden kehityksen näkökulmasta".^ 
Kyseeseen tulevat yhteistyöalat ovat (ei-rajoittavat alat): 
- historiallinen ja arkkitehtoninen kulttuuriperintö (kaupunkiympäristön, arkeologinen, 
uskonnollinen, sotilaallinen, merenkulun,...) 
- teollinen kulttuuriperintö (tekstiili-, teräs-,...) 
- käsiteollinen kulttuuriperintö (taideammatit, perinteiset ammatit, tietotaito,...) 
Kaikista erityisesti kulttuuriin liittyvien aloitteiden 15 miljoonan ecun kokonaismäärästä kulttuurin 
osuus EAKR:n 10 artiklan mukaista neljästä ensisijaisuudesta on hieman yli 2 miljoonaa ecua vuodessa 
(edellisen kauden miljoonan ecun sijasta). 
Vaikuttaisi siis siltä, että näillä edellytyksillä erityisen kulttuurialan määrittely alueellisen kehityksen 
uutta luovissa aloitteissa on merkittävä laadullinen askel eteenpäin, mutta myös määrällinen askel, sillä 
kulttuurin suhteellinen osuus kaikista näistä aloitteista kohosi noin 0,5 %:sta noin 6 %:in. 
39 = Ehdotuspyyntö niiden alueellisten ja paikallisten viranomaisten verkostojen luomiseksi, jotka 
haluavat yhdessä toteuttaa EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan mukaisia kulttuurialan 
alueiden välisen yhteistyön ja talouden kehityksen kokeiluhankkeita - (95/38). 
Hl 
LUKU H: KULTTUURI, SOSIAALIPOLITIIKKA JA INHIMILLISET VOIMAVARAT 
Unionin järjestyneen ja yhdenmukaisen toiminnan on vaikutettava työllisyyden korkean tason 
palauttamiseen, mikä on yksi EY:n perustamissopimuksen tavoitteista. Työttömyydellä on 
yhteiskuntiemme perustoja vahingoittava vaikutus: se koskettaa lähes 20 miljoonaa ihmistä unionissa, 
erityisesti nuoria. Sosiaalistaloudellisten, elin- ja kulutustapojen muutosten seurauksena sekä Euroopan 
erityisen rikkaan ja monimuotoisen kulttuuriperinnön muodostavien valttien vaikutuksesta 
kulttuuritoiminta muodostaa tärkeän työllisyyspohjan, jota on hyödynnettävä. 
1. KULTTUURI. TYÖLLISYYS JA SOSIAALINEN KOHEESIO 
Alueellisten ohjelmien tavoitteiden n:o 1, 2 ja 5 b mukaisilla toimenpiteillä Euroopan sosiaalirahaston 
rahoittamien kulttuurialan koulutusohjelmien lisäksi taloudellisen ja sosiaalisen koheesion politiikkaa 
toteutetaan myös Euroopan sosiaalirahaston tukitoimilla tavoitteiden n:o 3 ja 4 mukaisesti. Näitä 
toimenpiteitä täydentää kaksi yhteisöaloitetta, EMPLOI ja ADAPT, kuten myös uutta luovien 
aloitteiden osalta Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artikla. Jäljempänä erikseen 
määritellyissä toimissa nämä toimenpiteet usein koskevat tai pitävät sisällään kulttuurinäkökohtia, jotka 
lisätessään asianomaisten inhimillisten voimavarojen arvostusta mahdollistavat syrjäytymisen vaaran 
pienentämisen. 
Tavoitteen n:o 3 päämääränä on pitkäaikaistyöttömyyden torjuminen, nuorien työelämään pääsyn 
helpottaminen ja työmarkkinoiden ulkopuolelle jääneiden ihmisten saattaminen takaisin työelämään. 
Tavoite n:o 4 pyrkii helpottamaan työntekijöiden sopeutumista teollisuuden muutoksiin ja 
tuotantomenetelmien kehittymiseen. 
Näille tavoitteille on myönnetty 14 miljardia ecua nykyiselle ohjelmointikaudelle 1994 - 1999. 
Yhteisön 1,4 miljardin ecun EMPLOI-aloite koostuu kolmesta osiosta, jotka pyrkivät yhdessä 
ratkaisemaan työmarkkinoiden ulkopuolelle jäämiseen ja siitä syrjäytymiseen liittyviä ongelmia. 
EMPLOI/NOW-osio tukee samalla kertaa uusien että tehokkaiden lähestymistapojen ja välineiden 
kehittämistä naisten ammatilliseen koulutukseen ja työelämään pääsyyn. 
EMPLOI/HORIZON-osio kannustaa vammaisten ja heikossa työmarkkina-asemassa olevien työelämään 
pääsyä taloudellisen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi. 
EMPLOI/YOUTHSTART-osio tukee hankkeita, jotka suosivat ilman ammatillista pätevyyttä olevien 
nuorten työelämään pääsyä, erityisesti niiden, joita uhkaa pitkäaikaistyöttömyys ja työssäkäyvien 
yhteisöstä syrjäytyminen. 
Yhteisön ADAPT-aloitteelle on myös myönnetty 1,4 miljardia ecua. Aloitteella on neljä toisistaan 
riippuvaa tavoitetta: 
auttaa työntekijöitä sopeutumaan teollisuuden muutoksiin; 
auttaa yrityksiä kasvattamaan kilpailukykyään; 
torjua työttömyyttä parantamalla työntekijöiden pätevyyttä; 
helpottaa uusien työpaikkojen luomista ja uusien toimintojen toteuttamista. 
ADAPT-aloitteen mukaisesta tuesta hyötyvät ensisijaisesti teollisuuden muutoksien koskettamat 
työntekijät, joko töissäkäyvät työntekijät, joita uhkaa työttömyys, tai työntekijät, jotka ovat juuri 
menettäneet työpaikkansa yrityksensä uudelleenjärjestelyn seurauksena. 
W 
Vuosina 1989 - 1993 yhteisö osallistui aktiivisesti heikossa työmarkkina-asemassa olevien, 
pitkäaikaistyöttömien, ammattitaidottomien nuorten, siirtolaisten ja vammaisten sosiaaliseen elämään ja 
ammattiin palaamisen politiikkojen toimeenpanoon; yksi näiden viiden vuoden aikana toteutettujen 
ohjelmien yhteinen piirre oli se, että kulttuurilla oli merkittävä rooli ammatillisessa koulutuksessa. 
Tämä koulutus koskee nuoria, jotka ovat jo valinneet suuntautuvansa kulttuuriin. 
Esimerkki 1 - Historiallisen ia taiteellisen kulttuuriperinnön arvon kohottamisen koulutustoimet 
JMaSSä 
Tämän tyyppiset toimet ovat moninkertaistuneet Italiassa eri alueilla, erityisesti vuonna 1993. Useilla 
nuorilla on jo pätevvvs kulttuurialalta, mutta heillä on vaikeuksia sijoittautua työelämään. 
Käynnistetyt koulutusohjelmat suosivat taideammattien taloudellista ja tuottavaa lähestymistapaa ja 
koskevat useita eri aloja (julkaisutoiminta, museot, musiikkiala, arkkitehtoninen entisöinti,...). 
Kulttuurinen ulottuvuus osoittautuu harjoittelijoille arvoa kohottavaksi ja motivoivaksi. 
Tuetuista aloitteista voidaan mainita: 
- Ombriassa järjestettiin vanhojen kirjojen entisöintikurssi ja koulutusta museotyöntekijöille. 
Sijoittautumisprosentti oli lähes 100 %; 
- Toscanassa ja Emilie-Romagnessa järjestettiin musiikkialaan, musiikin entistämiseen (vanhojen 
elokuvien ääniraidat) ja teatteriin liittyvää koulutusta. Sijoittautumisprosentti oli Toscanassa 80 %; 
- lopuksi Venetsiassa, jossa taiteellisen kulttuuriperinnön säilyttämisen tarve on suuri, järjestettiin 
kurssi arkkitehtonisen entistämisen teknikoille. Sijoittautumisprosentti oli 80 %. 
Suurimmassa osassa tapauksia edellä mainittua koulutusta saaneet ovat löytäneet työtä joko 
julkisessa yrityksessä, tai yksityisissä yrityksissä, jotka olivat järjestäneet heidän työharjoittelunsa, 
tai, useimmiten, osuuskunnissa. 
Esimerkki 2 - Belfortin alue. Euroopan sosiaalirahasto ja nuorten taiteilijoiden työhön sijoittuminen 
Eurooppalaiset yrityshautomot tarjoavat nuorille taiteilijoille keinon toteuttaa tutkimus- ja 
luomistyötään 3-9 kuukauden ajan. 
Vastaanottavan kaupungin heidän käyttöönsä asettaman materiaalin lisäksi taiteilijat saavat 
hautomoyhdistykseltä apurahan hankkeen loppuun saattamiseksi ja taiteellisen alansa 
työmarkkinoille ja toimiin siirtymiseksi. 
Saman alan eri kansallisuuksia olevat taiteilijat vaihtavat kokemuksiaan, ja toteutettujen teosten 
ympärille järjestetään yleisötapaamisia (näyttelyitä, luetteloita, julkaisuja, spektaakkeleita). 
Euroopan sosiaalirahasto on tukenut vuonna 1993 tätä nuorten luovien henkilöiden työelämään 
siirtymistä tukevaa määräystä. 
Euroopan sosiaalirahaston tukemilla muillakin kokemuksilla on kulttuuriulottuvuuksia, ei sen vuoksi, 
että kyseessä on taiteilijoiden koulutus, vaan siksi, että tarkoitetut avaukset korostavat kulttuurialan 
toimintoja. Kyseiset koulutusohjelmat on tarkoitettu nuorille, joilla on vaikeuksia työmarkkinoille 
siirtymisessä peruskoulutuksen ja ammattitaidon puuttumisen vuoksi. 
Esimerkki - Escuealas-Talleres (tvöpajakoulufl ja "Cases de Oficios" (ammattikeskus) 
Escuelas-Talleres ja Casas de Oficios ovat kansallisen työllisyysinstituutin järjestämiä julkisia 
ohjelmia. Ohjelmat on tarkoitettu nuorille, jotka eivät ole suorittaneet loppuun peruskoulua, mikä 
estää heitä hankkimasta ammatillista koulutusta. 
Nämä koulutusohjelmat vuorottelevat oppisopimuspohjalta teoriaa ja sen työelämään soveltamista, ja 
ne sisältävät neuvonta- ja ammatinvalinnanohjausjaksoja. Oppilaat saavat yhdestä kolmeen vuoteen 
kestävän koulutuksen julkisissa hankkeissa ja aloilla, jotka on kasvusta, kilpailukyvystä ja 
työllisyydestä annetussa valkoisessa kirjassa todettu työpaikkamahdollisuuksia sisältäväksi, kuten 
taiteellisen, historiallisen, kulttuuri- ja kaupunkiympäristön kulttuuriperinnön arvon palauttaminen. 
ympäristön säilyttäminen (puutarhanhoito) ja myös käsityöammattien oppisopimus. 
Ohjelmiin osallistuneet julkiset elim«t ottavat joissakin tapauksissa näissä työpajakouluissa tai 
ammattikeskuksissa koulutettuja työntekijöitä hoitamiinsa töihin tai palveluihin. 
Tämän tyyppinen ohjelma on je otettu käyttöön muissa jäsenvaltioissa toisella nimellä ja sitä 
voitaisiin soveltaa koko yhteisössä. 
L/f 
Esimerkki - 1700-luvulta peräisin olevan "Batavia"-laivan rakentaminen ilman ammatillista 
pätevyyttä olevien nuorien työttömien työelämään siirtymiseksi. 
Tämä tavoitteen n:o 3 yhteydessä rahoitetun hankkeen tavoite oli siirtää työttömiä nuoria työelämään 
ja se käsitti vuosittain noin 50 oppisopimusoppilasta vuosina 1990 - 1995. Nuoret oli järjestetty 
pieniin ryhmiin pätevän työntekijän alaisuuteen. Työ, erityisesti puusepäntyö, mahdollisti noin 350:n 
osallistujan hankkia ammatillinen pätevyys, ja noin 224:11e työelämään siirtymisen. 
Sosiaalipolitiikkojen kolmas kulttuuriulottuvuus on kulttuuri vaikeuksissa olevien ihmisten itseilmaisu­
ja -tehostuskeinona, ja siten apuna sulautumisessa, ja erityisesti työelämään siirtymisessä. 
Esimerkki - Blythin draamakeskus; pitkäaikaistyöttömien lahjojen arvostaminen 
Hankkeen tarkoituksena oli kehittää käytännön koulutuksen ja yksityiskohtaisen henkilökohtaisen 
arvioinnin yhdistävä luova käsite, joka mahdollistaa erityistarpeisiin vastaamisen pitkällä aikavälillä. 
Hankkeessa annettiin asiasta kiinnostuneille heiltä puuttuneet perustaidot mahdollistamaan toiseen 
koulutukseen osallistuminen. 
Hankkeesta vastaavat ottivat siten mukaan yli 25-vuotiaita henkilöitä, jotka olivat olleet ilman työtä 
yli 17 kuukautta, ja joiden koulutukselliset erityistarpeet olivat tiedossa. Koulutettavien oli 
työskenneltävä ryhmässä, jolla oli yhteinen tavoite, teatteriesityksen valmistelu, joka oli suunniteltu 
kehittämään osallistujien itseluottamusta, motivaatiota ja aloitteellisuutta jo hankittujen kykyjen 
täydentämiseksi ja antamaan uusia. Kutakin osallistujaa käsittelevän asiakirjan valmistelivat 
osallistujat itse koulutuksen aikana heidän omiin tarpeisiinsa sovelletuilla menettelytavoilla; 
asiakirjat jätettiin myöhemmin Royal Society of Artsin (RSA) tunnustettavaksi. 
Toinen kauden 1989 - 1993 arvioinnin opetus on, että kulttuuri osoittautui lupaavaksi alaksi 
työpaikkojen luomisessa, ja on siten korkealla "työpaikkamahdollisuuksia sisältävien alojen" luettelossa. 
Vaikeutena on ymmärtää kulttuurin vaikutus työllisyyteen: on siis kehitettävä kulttuurialan 
tilastointikenttiä. 
Ensimmäinen kenttä koskee jokaisen unionin jäsenvaltion kulttuuritilastojen laatimista ja levittämistä, ja 
niitä alueita, joilla voidaan yhteisön tasolla lähentyä. Asiasta on tehty kokeellinen tutkimus, joka 
määrittelee kolmen pääasiallisen metodologisen tavan pohjalta ne lähteet, joista voidaan tehdä arviointi 
ja saatujen tulosten validointi. 
Kulttuurialan määrittelyssä on käytetty UNESCO.n nimikkeistöstä seuraavat luokitukset: 
Kulttuuriperintö 
Painotuotteet ja kirjallisuus 
Musiikki ja spektaakkelitaiteet 
Visuaaliset taiteet 
Audio- ja audiovisuaaliset viestimet 
Sosiaalis-kulttuuriset toimet 
Käytettävissä olevien tietojen runsaus useimmissa maissa on tehnyt välttämättömäksi määritellä 
Euroopan unionin tasolla alan tutkimisessa käytettävien tietojen määrittelyperusteet. Tässä vaiheessa on 
siten luetteloitu kolme edellytystä täyttävät lähteet: kansallinen, ajankohtainen ja käytettävissä oleva. 
Tulosten validointi on tehty hyödyntämällä suoria yhteyksiä tärkeimpiin kansallisiin keräilijöihin heille 
esitettyjen tietojen perusteella, lähtökohtana yhteisökehyksen laatiminen kolmeen kysymykseen 
keskittyen: 
- kulttuurille osoitetun julkisen rahoituksen määrä 
- kulttuurialan ja sen osatekijöiden painoarvon arviointi työllisyyden kannalta 
- kulttuurikäytäntöjen tietämys. 
His 
Toinen kenttä koskee kulttuurin painoarvon tuntemisen parantamista yhteisön politiikoissa, erityisesti 
Eurostatin suorittamien "Työllisyys" ja "Vapaa-aika" (kotitaloudet) -tutkimusten pohjalta, sekä myös 
rakennerahastojen tai yhteisöaloitteiden mukaisesti esitettyjen työllisyyttä koskevien hankkeiden 
sisältämien tietojen järjestelmällisempää hyödyntämistä. 
On siis tarpeen kehittää ja jalostaa kulttuuriulottuvuutta yhteisön sosiaalipolitiikoissa mittaavia 
arviointivälineitä. Vapaa-ajan, taide-ja kulttuurialoilla on yleisesti ottaen yhtä paljon työntekijöitä kuin 
autoteollisuudessa ja enemmän kuin vaate-ja kenkäteollisuudessa (kertomus työllisyydestä Euroopassa, 
1994). 
Nykyisen työllisyystilanteen kartoittamisen ohella unioni tutkii aktiivisesti luetteloiden 17 johtavaa alaa, 
joilla on suurimmat työllistämismahdollisuudet, joista kulttuuriperinnön arvon kohottaminen, 
paikallisen kulttuurin kehittämien ja audiovisuaalinen ala ovat aloja, joilla on aloitettu uutta luovia 
toimia (EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan mukaisesti, vertaa tämän osan lukua I). 
Näiden uutta luovien toimien tavoite on kaksiosainen: edistää paikallisten tai mieluimmin paikallisen 
alueen strategioiden muotoilua ja luoda työpaikkoja paikallisilla aloitteilla kokeiluhankkeiden tuella. 
Nämä toimet perustuvat integroidun kehityksen lähestymistapaan ja "valkoisessa kirjassa" mainittujen 
17 alan joukosta valittuihin ensisijaisiin aloihin. Toimia täydentävät yhteisön tasolla erityisesti 
pitkäaikaistyöttömille suunnitellut yksityiskohtaisemmat toimet. 
- Integroidun kehityksen lähestymistapa 
Kyseessä on paikallisia työllisyysaloitteita suosiva välineiden ja kumppanien osalta integroitu toiminta. 
Tätä yhdenmukaista lähestymistapaa sovelletaan laajaan kumppanuuspohjaan, jossa ovat mukana 
tärkeimmät julkiset toimijat, mutta myös yhdistykset ja yksityissektori. 
- Toiminta-alat 
Toiminta-alat on valittu "valkoisen kirjan" pohjalta, ja ne koskevat kaikki elämän laadun parantamista ja 
ne voidaan esittää kolmena osakokonaisuutena: 
1 ) - henkilöön sidoksissa olevat työpaikat, joista paikalliset kulttuuri- ja audiovisuaaliset palvelut; 
2) - elämän tilanteeseen olevat työpaikat, joista matkailun uudet muodot; 
3) - ympäristöön sidoksissa olevat työpaikat, joista luonnollisten alueiden suojeluja hoito. 
Sovellettavissa toimenpiteissä on oltava kaksi jatkuvaa vaihetta: 
- alueellisten tai paikallisten tukistrategioiden laatiminen työpaikkojen luomiseksi paikallisesta 
aloitteesta (kesto 8 kuukautta), 
- kokeiluhankkeet palveluiden tarjoamisen järjestämisen tukemiseksi (kesto 16 kuukautta). 
Tämän jakson aikana valitut osanottajat osallistuvat myös toimintansa arviointiin ja sitä koskevien 
tietojen levittämiseen. 
"Kasvusta, kilpailukyvystä, työllisyydestä" annetun valkoisen kirjan suositusten mukaisten aktiivisten 
työllisyyspolitiikkojen yhteydessä paikallisten kehitys- ja työllisyysaloitteiden kannustaminen (EYVL 
265/3, 12.10.1995) antaa kiistattomasti mielenkiintoisen tekijän kustannushyötyarvion näkökulmasta. 
Kolmelle jäsenvaltiolle tehdyn (Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa) työpaikkojen luomisen 
mahdollisuuksien makrotaloudellisen arvioinnin perusteella on mahdollista vahvistaa, että 
kulttuuriulottuvuutta sisältävällä politiikkaa noudattamalla voidaan vuosittain lisätä työllisyyttä 
Euroopassa 140 000 - 400 000 työpaikalla, mikä on noin 40 % valkoisessa kirjassa asetetusta 
työllisyyden kasvun tavoitteesta työttömyyden puolittamiseksi nykyisestä tasosta vuoteen 2 000 
1? 
mennessä. Tässä yhteydessä uudet työllistämismahdollisuuksia sisältävät alat muodostavat varaston, jota 
voidaan hyödyntää pääasiallisesti toiminnan kasvattamiseen (erityisesti naisten osalta) ja 
nuorisotyöttömyyden torjumiseen. 
Uusien työllisyyskasvun alueita koskevan tutkimuksen yhteydessä komissio toimii yhteistyössä 
tärkeimpien toimijoiden kanssa tai tukee taloudellisesti useita työllisyyden ja kulttuurin suhteeseen 
keskittyviä arviointi- ja tietojenvaihtotoimia. Esimerkiksi: 
LEDA-ohjelman (Local employment development action) yhteydessä järjestettävä kulttuurialan 
uusia työmahdollisuuksia käsittelevä aihepiiri; 
tutkimusaloite kaupunkifestivaalien vaikutuksesta talouteen ja työllisyyteen. Hanke kokosi 13 
festivaalia viidestä jäsenvaltiosta (Thessaloniki ja Heraklion Kreikasta; Spoleto, Pesaro ja Torino 
Italiasta; Wexford Irlannista; Edinburgh ja Manchester Yhdistyneestä kuningaskunnasta; 
Avignon, Lorient ja Bourges Ranskasta; Graz ja Salzburg Itävallasta); 
tutkimusaloite museoiden vaikutuksesta talouteen ja työllisyyteen (NEMUS). Hanke kokosi 
museonhoitajia 20 kaupungista tai alueesta seitsemästä jäsenvaltiosta; 
tutkimus kulttuurialan työllistämismahdollisuuksista Etelä-Euroopassa; 
tukea Europodays-ohjelman yhteydessä järjestetyn "making music work" -konferenssille, joka 
kokosi maaliskuussa 1996 yli 150 seuruetta kaikkialta unionista; 
tukea "kansainväliset kulttuurialan työpaikat" -hankkeelle, jonka tavoitteena on kannustaa 
kulttuurialan työntekijöiden liikkuvuutta; 
tukea kulttuurialan taloutta käsitteleviä seminaareja järjestävälle järjestölle (Perugia, 1995, 
Temple Bar, Dublin, 1994, Liverpool Institute of Performing Arts, 1994,...). 
Lopuksi on huomattava, että yhteisö antaa taloudellista tukea (235 000 ecua vuonna 1995) vammaisten 
hyväksi tehdyllä HELIOS II -aloitteella vammaisten eurooppalaisten taiteilijoiden kulttuuritoimille. 
2. KULTTUURI JA INHIMILLISET VOIMAVARAT 
Kun ammatillinen koulutus oli mukana jo Rooman sopimuksessa, niin Maastrichtin sopimuksessa 
lisättiin koulutus Euroopan unionin toimialaan. Yhteisön ammatillista koulutusta koskevat tukitoimet 
ovat kehittyneet 1980-luvun aikana yliopistojen ja ammatillisten oppilaitosten välisten 
yhteistyöohjelmien myötä. 
Vuonna 1993 komission valkoinen kirja kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä korosti opetuksen ja 
koulutuksen merkitystä talouden kasvun muuttamisessa työllisyydeksi. Tätä aihetta käsiteltiin uudelleen 
komission vuonna 1995 antamassa valkoisessa kirjassa opetuksesta ja koulutuksesta (KOM(95)590, 
"opettaa ja oppia - kohti kognitiivista yhteiskuntaa"). 
Täyttääkseen paremmin tehtävänsä unioni on vuodesta 1995 uudelleenjärjestänyt ja järkeistänyt opetus-
ja koulutusohjelmiaan ryhmittämällä ne uudelleen pääasiassa kolmen ohjelman alaisuuteen: "Sokrates" 
(koulutus), '"Leonardo" (ammatillinen koulutus) ja "Nuoriso Euroopassa". 
Sokrates-ohjelma 
Tämä kauden 1995 - 1999 kattava ja kokonaistalousarvioltaan 850 miljoonan ecun suuruinen ohjelma 
perustuu ERASMUS- ja LINGUA-ohjelmista ja erilaisista edeltävistä kokeiluhankkeista saatuihin 
kokemuksiin. Ohjelma koskee kaikkia koulutusasteita, esikoulusta ylempään koulutukseen, 
kieliharjoitteluun, etäopetukseen, aikuiskoulutukseen sekä tiedon ja kokemusten vaihtoon 
koulutusalalla. Koska kulttuuri ja sen monimuotoisuus ovat olennainen osa opetussisältöä, se vaikuttaa 
suurimpaan osaan ohjelman toimenpiteistä. 
W 
Ohjelman yleisenä tavoitteena on kehittää koulutuksen eurooppalaista ulottuvuutta Euroopan 
kansalaisuuden hengen vahvistamiseksi jokaisen jäsenvaltion kulttuuriperintöön tukeutumalla. Tämä 
toteutetaan sekä edistämällä vieraiden kielten tuntemusta opetuksen kulttuurien välisen ulottuvuuden, 
oppilaitosten välisen yhteistyön ja oppilaiden ja opettajien liikkuvuuden kehittämiseksi että 
kannustamalla tutkintojen ja opetuskokonaisuuksien akateemista tunnustamista, kannustamalla tietojen 
ja kokemusten vaihtoa, jne. 
Erasmus-ohjelma ja koulutuksen kulttuurien välinen ulottuvuus ylemmän asteen koulutuksessa 
"Erasmus"-ohjelma (talousarvio vuodelle 1995: 128 miljoonaa ecua), joka koskee ylemmän asteen 
koulutusta, rohkaisee ennen kaikkea opiskelijoita ja opettajia myöntämällä heille apurahoja ja antamalla 
riittävää kielellistä valmennusta. Ohjelma tukee myös yliopistojen välisiä yhteisten etujen mukaisia 
"temaattisiksi verkostoiksi" kutsuttuja yhteistyöhankkeita. Tämän kaltaisen aloitteen 
kulttuuriulottuvuutta, vaikka se onkin mukana kaikilla toiminnan tasoilla, on vaikea tarkentaa ja esittää 
numeromuodossa. Se riippuu erityisesti kulttuurialan opiskelijoiden ja opettajien osallistumisesta, joilla 
on mahdollisuus täydentää opintojaan ulkomaisissa yliopistoissa ja kehittää kielitaitoaan, ja lopulta 
hyödyntää kotimaansa kulttuuripiirejä tällä "eurooppalaisella lisäarvolla". Tämän toiminnan 
kulttuuriluonne johtuu myös sen tavoitteena olevasta Euroopan eri kulttuureille avautumisesta ja niihin 
tutustumisesta. 
Esimerkki - Polyforua 
(Euroopan musiikkiverkosto): 12 eurooppalaista musiikkitieteellistä tiedekuntaa ja konservatoriota on 
järjestäytynyt verkostoksi parantamaan opiskelijoidensa ja opettajiensa liikkuvuutta (yhteisiä tutkinto-ja 
intensiivikursseja). Verkoston myötä on perustettu kamariorkesteri ja vaskisoitinryhmä. 
"Comenius"-aloite ja yhteistyö esikoulu-, ala-ja yläasteen opetuksessa 
"Comenius"-aloite, jonka tavoitteena on edistää eurooppalaista ja kulttuurien välistä ulottuvuutta 
esikoulu- ja peruskouluasteella, koostuu eri toimista, joiden tarkoituksena on edistää yhteistyötä 
koululaitosten välillä, vaikuttaa opettajien ammattitaidon kehittämiseen ja myös parantaa opetuksen 
tasoa Euroopan eri maissa. 
Toiminta voi tukea hankkeita, jotka rakentuvat kulttuuria yhdistävänä tekijänä käsitteleville aiheille ja 
jotka toimivat ajattelumallina useaan eri näkökantaan kuuluvien koulujen verkostolle. 
Esimerkkejä "Comenius"-aloitteen valmisteluvaiheesta: 
Esimerkki l - Meithal 
Opettajien peruskoulutus ja eurooppalainen ulottuvuus vuodesta 1990, Meithal-verkosto ("työskennellä 
yhdessä" gaelin kielellä) kokoaa kuukauden ajaksi opettajia ja tulevia opettajia 12 
opettajankoulutuslaitoksesta unionin kahdeksasta maasta käsittelemään tarkkaan määriteltyä aihetta ("taide 
Euroopassa" vuonna 1984) - tarkoituksenaan piristää mielipiteiden vaihtoa ja pohdintaa eurooppalaisesta 
ulottuvuudesta opettajien peruskoulutuksessa. 
Esimerkki 2 - Asua yhdessä, Euroopassa 
Sokrates-ohjelmaa edeltäneiden monenvälisen koulutusalan kumppanien kokeilutoiminnan yhteydessä 
vuosina 1992 - 1994 kehitetty "How to live together in Europe - Le forme della convivenza in Europa" -
hanketta koordinoi Palermolainen lyseo (Italia), ja sen toteutti monikansallinen verkosto, johon osallistui 
oppilaitoksia Itävallasta, Ranskasta, Saksasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Alankomaista ja Espanjasta. 
Monitieteellistä lähestymistapaa hyödyntäen, kokoamalla useiden alojen opettajia kasvatustieteellisiin 
yksiköihin, ottamalla huomioon niinkin erilaisten alojen opetusmenetelmät kuin historia, filosofia, 
kirjallisuus, sosiologia, antropologia, luonnontieteet, taide, jne., hanke vaikutti yhteisen kulttuuriperinnön 
tietoisuuden arvon kohottamiseen, kulttuurijuurten tutkimiseen, kansallisten historioiden ja muiden 
Euroopan maiden ja muun maailman historioiden välisiin suhteisiin. 
Esimerkki 3 - Koulu adoptoi muistomerkin 
Hc\ 
Vuonna ] 992 italialaisen säätiön perustama ja Pegase-säätiön Euroopan tasolla koordinoima ja Euroopan 
unionin tukema hanke on luonut yli 350 oppilaitoksen unionin 12 kaupungista arkkitehtonista 
kulttuuriperintöä tutkivan verkoston. Jokainen hankkeeseen osallistuva oppilaitos adoptoi symbolisesti 
kaupungistaan muistomerkin, ottaa sen yksityiskohtaisen tutkimisen opetusohjelmaansa - myös uusia 
multimediateknologioita hyödyntäen -, järjestää opastettuja vierailuja, valmistaa tiedotusmateriaalia, jne. 
suorassa yhteistyössä paikallisten viranomaisten ja muistomerkkien ja alueiden hoidosta vastaavien kanssa. 
Hanke sisältää myös monikansallista yhteistyötoimintaa, johon kuuluu kuukausittainen julkaisu, 
osallistuvien oppilaitosten oppilaiden ja opettajien edustajien tapaamisia, oppilasvaihtoa oppilaitosten 
välillä, jne. 
Comenius-aloitteen tavoitteena on lisäksi tukea siirtotyöläisten lasten, paljon työssään matkustavien 
henkilöiden lasten, matkustajien ja mustalaisten lasten integraatiota ja mahdollisuuksien tasapuolisuutta. 
Tässä yhteydessä kielitieteelliset ja kulttuuririkkaudet huomioon ottavien hankkeiden tukeminen 
myötävaikuttaa sosiaalisen syrjinnän, rasismin ja muukalaisvastaisuuden torjuntaan. 
Tätä samaa lähestymistapaa käyttävät myös "Kulttuurien välinen koulutus" -otsikon alle perustetut 
hankkeet. Niiden tarkoituksena on auttaa oppilaita löytämään ihmiskuntaa yhdistäviä ja erottelevia 
piirteitä eri kulttuureita vertailemalla, ja kehittämään kriittinen ja kattava näkemys kulttuurin 
monimuotoisuudesta. 
Sokrates-ohjelman monialaisten toimenpiteiden kulttuurinen ulottuvuus: Lingua, Arion,jne. 
Kulttuurinen ulottuvuus, joka on muiden toimien tavoin voimakkaasti sidoksissa eri koulutusjärjestelmiä 
ja kulttuurimaailmojen välisen vaihdon käsitteeseen, luonnehtii yhtälailla Sokrates-ohjelman mukaisia 
monialaisia toimenpiteitä. Sitä on vaikea määritellä tarkasti ja vielä vaikeampi kvantifioida. 
Siten siis aloite kielten oppimisen edistämiseksi (LINGUA) toteuttaa joukon toimenpiteitä parantamaan 
eurooppalaisten kielten kasvavan joukon osaamista. Vähiten käytettyjen ja opetettujen kielten 
opetukselle annettu ensisijaisuus vaikuttaa niiden säilymiseen ja unionin kulttuurin rikastuttamiseen. 
Tiedon ja kokemusten vaihtoa suosivat aloitteet, erityisesti koulutuspolitiikan yhteisen kiinnostuksen 
kohteita käsittelevät, tai Euroopan koulutusalan tietoverkko (EURYDICE), voivat loogisesti katsottuna 
käsitellä opetukseen liittyviä näkökohtia kulttuurialalla. Tutkintotodistusten ja muissa maissa hankitun 
koulutuksen tunnustaminen (jolla alalla toimii tutkintotodistusten akateemisen tunnustamisen 
kansallisten tietokeskusten verkosto (NARIC) koskettaa kulttuurialan opintoja siinä missä muidenkin 
alojen. 
Yksi "Aikuiskoulutus"-aloitteen päätavoitteista on levittää kulttuurien, perinteiden ja eri eurooppalaisten 
kielten tuntemusta tukemalla vähintään kolmen jäsenvaltion laitoksen ja järjestön verkoston esittämiä 
kokeiluhankkeita. On voitu arvioida, että tälle toiminnalle vuodelle 1995 varatuista 3 miljoonasta 
ecusta 29 % on käytetty kulttuuriluonteisten hankkeiden tukemiseen. 
Koulutuksen ja kulttuurin kohtaaminen: yhteisön aloite taiteellisessa koulutuksessa 
Tämä vuonna 1994 käynnistetty yhteisön aloitteen tavoite on edistää monikansallista yhteistyötoimintaa 
taiteellisen koulutuksen oppilaitosten välillä Euroopan unionissa. Lähinnä peruskoulutuksen jälkeiseen 
koulutukseen suunnattuna aloite pyrkii kohottamaan taideammattien turhan vaatimatonta asemaa 
opetusohjelmissa. 
Ohjelman yhteydessä järjestetään sarja opetusluonteisia toimintoja koko taidealalta, alkaen 
audiovisuaalisesta (elokuva, valokuvaus, videotaide, jne.), tanssista ja muotoilusta (graafiset taiteet, 
tekstiilitaide, liikkuva taide) aina kuvaamataiteisiin (maalaus ja kuvanveisto), musiikkiin (sekä klassinen 
että kevyt musiikki) ja teatteriin asti. 
r» 
Valmisteluvaiheesta alkaen, vuonna 1994, komissio on rahoittanut 61 esittelyhanketta, jotka kattava 
kaikki edellä mainitut alat. Vuonna 1995 valittiin 52 hanketta, jotka saivat rahoitusta yhteensä 700 000 
ecua. 
Esimerkki 1. Graniitti-puu-pronssi 
Tämä hanke koostui monikansallisesta täydennyskoulutuskurssista, jossa kuvaamataiteiden opiskelijat ja 
nuoret taiteilijat osallistuivat graniitti-, pronssi- ja puuveistostekniikan hallitsevien ammattitaiteilijoiden 
vetämille kursseille. Tutkimuskohteena oli näiden kolmen materiaalin väliset suhteet. Sekoittamalla eri 
materiaaleja opettajat ja oppilaat saatiin työskentelemään yhdessä ja vaihtamaan kokemuksia ja menetelmiä, 
ja toteuttamaan veistoksissa uusia lähtökohtia. Ohjelman lopuksi julkaistava asiakirja rohkaisee parempaan 
yhteistyöhön oppilaitosten ja veistosateljeiden välillä eurooppalaisella tasolla. Tähän skotlantilaisen 
veistosateljeen koordinoimaan hankkeeseen osallistui myös irlantilaisia ja ruotsalaisia ateljeita. 
Esimerkki 2. "Yhteisen rakenteen" perustaminen ylemmän asteen taideopinnoille Euroopan unionissa 
Universidad de la Laguna de Tenerifen koordinoima ja Ecole régionale des Beaux-Ars et des arts appliqués 
de Toulousen ja Antwerpenin Nationaal hoger inst. en koninklijke Akademie voor schone kunsten 
toteuttaman hankkeen tavoitteena on tutkia kuvaamataiteiden oppilaitosten tilannetta Euroopan unionissa ja 
niiden sosiaalista roolia sekä työllisyyden luomista suhteessa pätevyyteen ja ammattitaitoon. Valmisteilla on 
asiakirja Euroopan unionjssa olevista eri ammattitaito- ja tutkintotodistuksista kuvaamataiteiden alalla. 
Hankkeen päätarkoitus on luoda kaikille jäsenvaltioille yhteinen rakenne, jossa huomioidaan opiskelijoiden 
tarpeet työelämään siirtymiseen valmistautumisessa ja ammattitaitonsa siirtämisessä toiseen jäsenvaltioon. 
Vuosina 1994 ja 1995 valitut hankkeet osoittavat lähestymistapojen monipuolisuuden taidealojen 
koulutuksessa, jotka vastaavat toiminnan itsensä esille tuomia eri linjauksia: Euroopan unionin taidealan 
oppilaitosten monikansallisen yhteistyötoiminnan vahvistaminen, opiskelijoiden ja opettajien 
liikkuvuuden kasvattaminen, tiedon ja kokemusten levittämistä suosivien aloitteiden tukeminen sekä 
taidealan koulutukseen eurooppalaisen ulottuvuuden tuovien opintokokonaisuuksien, erityiskurssien tai 
ateljeiden ja kansainvälisten seminaarien tuottamisen kannustaminen. Monet näistä monitieteellisistä 
lähestymistavoista hyödyntävät myös uusia tieto- ja viestintäteknologioita. Lisäksi niiden sosiaalis­
taloudellinen dynamiikka on varsin mittava. 
Leonardo da Vinci -ohjelma ja ammatillisen koulutuksen kulttuuriulottuvuus 
Tämä Sokrates-ohjelman tavoin vuodet 1995 - 1999 kattava ohjelma on saanut 620 miljoonan ecun 
kokonaistuen. Ohjelma kokoaa yhteen, rationalisoinnin vuoksi, kaikki edeltävät yhteisön ammatillisen 
koulutuksen ohjelmat, erityisesti FORCE- (jatkokoulutus), PETRA- (peruskoulutus), COMETT-
(yliopistojen ja yritysten välinen yhteistyö) ja EUROTECNET-ohjelmat (teknologiseen innovaatioon 
liittyvien pätevyyksien edistäminen). 
Ohjelma takaa tukea kokeiluhankkeille, sijoitus-/vaihto-ohjelmille, tutkimuksille ja arvioinneille, jotka 
toteutetaan monikansallisilla kumppanuusjärjestelmillä tarkoituksenaan suosia sekä kansallisten 
ammatillisten koulutusjärjestelmien, että yritysten suorittamien toimien (mukaan lukien yliopistojen ja 
yritysten välinen yhteistyö) kehittämistä ja parempaa tuntemusta. 
Tämä hyvin laajan tutkimuskentän ohjelma mahdollistaa siten kulttuuriluonteisten hankkeiden 
käynnistämisen, joiden tarkoituksena on kehittää taide- tai käsityöalan ammattilaisten koulutusta tai 
jatkokoulutusta. 
Esimerkki 1. Taidekeramiikka-alan jatkokoulutus 
Tämä keramiikka-alalla toimivien espanjalaisten yritysten yhdistyksen koordinoiman ohjelman tavoitteina 
on luoda ammatillinen jatkokoulutusjärjestelmä suurien puutteiden korjaamiseksi käsityöläisten ja yrittäjien 
jatkokoulutuksessa, erityisesti uusien teknologioiden hyödyntämisessä. 
Toteutetut toimet pyrkivät luokittelemaan ammatit tasojen perusteella, tutkimaan jokaisen ammatin 
teknologista sisältöä, muokkaamaan näiden sisältöjen ja erityiskoulutustarpeiden mukaisia kursseja, ja 
lopulta kokeilemaan löydettyjä ratkaisuja käytännössä. 
f7 
Muiden hankkeiden tavoitteina on ollut menetelmätapojen pohtiminen Euroopan tasolla taidealaan 
liittyvien ammattien osalta niiden toiminnan ja tehokkuuden parantamiseksi. 
Esimerkki 2. Museoalan ammattilaiset - koulutuksen ja ammatin yhteensopimattomuus 
Tämän ohjelman tarkoitus on vähentää museoalan ammattilaisten perinteisen koulutuksen ja näiden 
instituutioiden erityistarpeiden välistä yhteensopimattomuutta. Tämä tapahtuu yliopistojen museotieteen 
laitosten ja museoalan ammattilaisia edustavien järjestöjen välisellä vuoropuhelulla. Tämän vaihdon olisi 
ulotuttava nykyisten koulutusjärjestelmien arviointiin, jotka voisivat suosia uusien ja paremmin alan 
tarpeisiin vastaavien koulutusmenetelmien kehittämistä. 
Käytännössä ohjelma toteutuu seminaarien muodossa, joissa käsitellään ongelmien eri näkökohtia. Aloitteen 
lopuksi julkaistaan yhteinen asiakirja, jonka tulokset levitetään selontekojen, aikakausjulkaisujen ja 
seminaarien välityksellä osallistuviin maihin. Tähän ruotsalaisen järjestön koordinoimaan hankkeeseen 
osallistui kumppaneita Tanskasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta. 
"Nuorten Eurooppa" -ohjelma 
Tämä ohjelma, jolle on myönnetty 105 miljoonaa ecua vuosille 1995 - 1999, pyrkii edistämään nuorten 
vaihdon ja nuorille tarkoitettujen ohjelmien kehittämistä. Yleisesti ottaen kulttuuriaiheet käsittävät 
viestintätottumukset ja nuorten välisen vaihdon. Taide voi toimia energian käyttämisen katalysaattorina, 
herättämis- ja kehittämisvälineenä sekä auttaa yhteiskuntaan siirtymisessä. "Nuorten Eurooppa" -
ohjelma on tukenut useita tämän suuntaisia hankkeita, esimerkiksi: 
Graffiti: hanke käsittää tapaamisia ja graffitinäyttelyitä järjestävän järjestön sekä teoksen julkaisemisen (hip 
hop-kulttuuri...). 
Musiikkia nuorisolle: äänitysstudioiden järjestäminen nuorille muusikoille ja näiden äänitysten vaihto 
nuorten välillä kaikkialla Euroopassa. 
Alueellisia tai vähemmistökieliä ja -kulttuureita suosiva hanke 
Euroopan parlamentin toiveiden mukaisesti komissio on vuodesta 1983 toteuttanut hanketta alueellisten 
tai vähemmistökielten ja -kulttuurien edistämiseksi ja turvaamiseksi. Vuodelle 1996 talousarvio 
nostettiin 4 miljoonaan ecuun. 
Hankkeen tarkoitus on pääasiassa kannustaa aloitteiden kehittämistä koulutus-, kulttuuri-ja tietoaloilla, 
vahvistaa eurooppalaista ulottuvuutta ja innostaa yhteistyötä kaikkien kyseisten kielten ja kulttuurien 
säilyttämiseksi ja edistämiseksi työskentelevien välillä, parantaa tiedonvaihtoa ja kokemusten 
siirtämistä, tehdä järjestelmällisemmäksi, parantaa tai edistää alueellisten tai vähemmistökielten 
opetusta kaikilla koulutusasteilla, lastentarhasta aikuiskasvatukseen. 
Hyväksytyt aloitteet kattavat laajan joukon koulutus- ja kulttuuritoimenpiteitä, kuten näiden kielten 
opetus kaikilla tasoilla, opettajien ja aikuisten koulutus, julkaisuja lapsille että aikuisille, kielen 
standardoiminen ja terminologiatyöt, konferensseja ja seminaareja, kulttuuritapahtumia, videofilmien 
tuotantoa, radio- ja televisiolähetyksiä. 
Esimerkki l - Euroopan kielet 
Tämä TIDOC-ryhmän Barcelonassa vuonna 1994 käynnistämä hanke on mahdollistanut graafisen 
tietokannan toteuttamisen Euroopassa puhutuista kielistä. Kataloniaksi, englanniksi ja ranskaksi levykkeelle 
tallennetut tiedot edustavat opettavan pelin muodossa mielenkiintoista monikielistä oppimateriaalia 10 - 15 -
vuotiaille lapsille. 
Esimerkki 2 - Kelttiläisen elokuvan festivaali 
"International Celtic film festival" on tärkeä kulttuuritapahtuma Skotlannin, Bretagnen, Irlannin, Walesin ja 
Cornvvallin kielille ja kulttuureille. 16. tapahtuma järjestettiin Fort Williamsissa (Skotlanti) huhtikuussa 
SI 
1995 yhteistyössä elokuva- ja televisiotuottajien sekä alan ammattiyhdistysten edustajien kanssa. 
Festivaalissa oli myös keskustelutilaisuuksia, seminaareja ja parhaiden elokuvien palkitsemistilaisuus. 
Esimerkki 3 - Marixtu Berritsu 
Radio-ohjelma Ranskan ja Espanjan baskinkielisille lapsille. Nämä yhden tunnin mittaiset päivittäiset 
lähetykset on tehty yhteistyössä ala-asteen opettajien ja oppilaiden kanssa tarkoituksenaan auttaa lapsia 
kehittämään ilmaisukykyään baskin kielellä. 
^ 
III LUKU: KULTTUURI JA KEHITTYNEET TEKNOLOGIAT 
Tässä luvussa tarkastellaan yhteisön eri ohjelmia, jotka mahdollistavat vuorovaikutuksen kehittyneen 
viestintäteknologian ja tietomarkkinoiden sekä kulttuurin välillä, ennen kuin siirrytään kuvailemaan 
joitakin esimerkkejä kokeiluhankkeista ja kehittyneen teknologian laajoista sovellusaloitteista kulttuurin 
alalla. Esimerkeiksi on valittu mahdollisuuksien mukaisesti museot, jotta tarkastelu voitaisiin kohdistaa 
tiettyyn kohteeseen kulttuurin alalla. Multimediavälineiden soveltamisessa museot ja galleriat ovat 
etuoikeutetussa asemassa kuvaten erinomaisesti etuja, jotka liittyvät kulttuurinäkökohtien 
sisällyttämiseen kehittyneiden teknologioiden hankkeisiin. Kehittyneen tieto- ja viestintäteknologian 
käytön katsotaankin olevan museotoiminnassa ainutlaatuinen keino edistää museoiden välistä 
yhteistyötä ja auttaa niitä näin täyttämään paremmin erityistehtävänsä. 
I. KEHITTYNEET TIETO- JA VIESTINTÄTEKNOLOGIAT 
Kehittyneen teknologian tutkimus- ja kehittämisala on Euroopan unionin tärkeimpiä toiminta-aloja 
muodostaen yhden suurimmista unionin menoeristä. Tavoitteena on vahvistaa Euroopan teollisuuden 
teknologisia perusteita ja tukea sen kansainvälistä kilpailukykyä. Siihen liittyvät toimenpiteet on kirjattu 
neljänteen puiteohjelmaan (12 700 miljoonan ecun talousarvio ajanjaksolle 1994 - 1998), jolla valvotaan 
erityisesti teknologian kehittämis- ja tutkimuspolitiikan ja sosiaalis-taloudellisen yhteenkuuluvuuden 
välistä yhtenäisyyttä. Alkusysäys ohjelman laatimiselle syntyi halusta käyttää tiedettä ja teknologiaa 
parantamaan Euroopan teollisuuden kilpailuasemaa ja ihmisten elämänlaatua Euroopassa. 
Tutkimusta ja teknologian kehittämistä (TTK) koskevan politiikan harjoittaminen on erittäin tärkeää 
kulttuurille kun on kyse museoiden ja erityisesti kirjastojen toiminnan tukemisesta. Kehittyneiden 
teknologioiden hyödyntäminen kulttuurin alalla on välttämätöntä tieto- ja viestintäteknologioiden 
leviämiselle ja soveltamiselle tulevaisuudessa. Seuraavassa esitellään joitakin ohjelmia, jotka edistävät 
ja tukevat tutkimusta ja kehittämistä kulttuurin alalla edistäen myös tiiviimpää yhteistyötä Euroopan 
kulttuurijärjestöjen välillä. 
1. Viestintäteknologiat ja kulttuuri 
Euroopan televiestinnän huipputeknologian tutkimus- ja kehittämisohjelma (RACE) on laadittu 
viestintämenetelmien yhdentämiseksi ja sitä on sovellettu kahdessa vaiheessa: RACE I (1988 - 1992) ja 
RACE II (1992 - 1995), jolloin yhteisö osallistui ohjelman rahoitukseen yhteensä 1 103 miljoonalla 
eculla (mikä on alle puolet tarvittavasta, noin 2 500 miljoonan ecun kokonaismäärästä). Tämän 
tutkimus-ja kehittämisohjelman tavoitteena oli luoda olosuhteet, jotka mahdollistaisivat eurooppalaisten 
pääsyn laadukkaampien ja edullisempien televiestinnän palvelujen piiriin sekä luoda Eurooppaan 
maailmalla vahvat ja kilpailukykyiset televiestintämarkkinat. 
Kulttuurin alalla ja erityisesti esineiden kulttuuriperinnössä sovellettavan kehittyneen 
televiestinnän osalta on syytä korostaa erityisesti kahta RACE-ohjelmiin sisältyvää hanketta: 
1. RACE I:een sisältyvä hanke: Euroopan museoiden verkostohanke (EMN, European 
Museums Network), joka kohdistuu tietokantoihin liittyviin näkökohtiin ja sen avulla 
on kehitetty asiakaspalveluperiaatteella toimiva digitaalinen 
multimediatestijärjestelmä. Koska se on asennettu kahdeksaan museoon, on sen 
avulla voitu luoda 800 esinettä käsittävä yhteinen multimediatietokanta, jossa 
jokainen esine muodostaa multimediatietueen, joka puolestaan muodostuu monista 
yhdistetyistä multimediatietueista. Hanketta on sovellettu erityisesti sellaisen 
luomisvälineen kehittämiseksi, jonka avulla museot voivat kustantaa ja muodostaa 
itse omat multimediatietueensa. Toinen sovellus on esittelyjärjestelmä, jonka avulla 
museoissa kävijät voivat itse hakea avainsanojen avulla tietoja esineistä omien 
mieltymystensä tai vaikutelmiensa mukaisesti. Vuosina 1989 - 1992 kehitetty hanke 
on saanut yhteisön tukea yhteensä viisi miljoonaa ecua. 
9i 
2. RACE II:een sisältyvä hanke: RAMA-hanke (museoiden arkistojen etäkäyttö), jota 
toteutettiin vuosina 1992 - 1995 yhteisön avun turvin yhteensä 8,6 miljoonalla eculla 
ja jonka tarkoitus oli laajentaa niiden tietokantojen ja kuvapankkien 
käyttömahdollisuuksia, joihin museoilla on liittymä sekä mahdollistaa museoiden 
arkistoja tietolähteenään käyttäville laajakaistaisille kokeilupalveluille tietokantojen 
etäkäyttö. RAMA-hankkeen avulla Euroopan museot voivat järjestää arkistonsa 
sähköisesti, ehdottaa uusia multimediaesittelytapoja omien kokoelmiensa (tai muiden 
museoiden) näytteillepanemiseksi tai muuttaa tieto etäkäyttöön sopivaksi. Hankkeen 
olisi johdettava sellaisen museoverkoston luomiseen, joka mahdollistaisi tutkijoiden, 
kustantajien, koulujen ja asiantuntijoiden pääsyn niiden arkistoihin kansainvälisellä 
tasolla. Taideteosten valinta tapahtuisi näin ollen sähköisesti kyseisistä museoista 
saatavilla olevan runsaan multimediatiedon perusteella. 
RACE-ohjelmia on nykyisin ryhdytty korvaamaan ACTS-ohjelmalla (televiestinnän kehittyneet 
teknologiat ja palvelut), jonka talousarviota tuetaan 671 miljoonalla eculla ajanjaksolla 1995 -1999. 
Tässä hankkeessa konkretisoituu Euroopan unionin alulle panemat pyrkimykset edistää TTK:tä 
televiestinnässä kilpailua ennakoivasti TTK- ja esittelytoimintaa koskevan neljännen puiteohjelman 
yhteydessä (1994 - 1998). ACTS-ohjelman toteuttaminen on ratkaiseva vaihe tietoyhteiskunnan 
luomisessa Eurooppaan. 
Televiestinnässä saavutetut tulokset toimivat itse tämän kehityksen liikkeellepanevana voimana. 
Televiestintä on osa korkeatasoista teollisuudenalaa ja se on myös välttämätön osa infrastruktuuria 
muiden palvelujen kehittämisen kannalta, kulttuuri mukaan lukien. Jotta televiestinnän mahdollistamat 
palvelut voitaisiin kokonaisuudessaan toteuttaa, on syytä luoda vakaat ja ennustettavissa olevat puitteet, 
joissa monet alan toimijat tai kilpailijat voisivat hoitaa tehtävänsä rakentavalla tavalla. 
Televiestinnässä tapahtuva kehitys on kuitenkin tärkeää muussakin kuin taloudellisessa mielessä, sillä 
siihen liittyvät myös kulttuuriset ja yhteiskunnalliset tekijät. Viestintäteknologioissa olisi parannettava 
määrän sijasta laatua ja tarkoituksenmukaisuutta (viestiä oikean kumppanin kanssa tai löytää oikea(t) 
palvelu(t) ja toivottu tieto (toivotut tiedot)). 
Yksi tietoyhteiskunnan eduista on helpompi pääsy kulttuuria koskevaan tietoon ja erityisesti 
multimedian tarjoamiin tietoihin kulttuurin saavutuksista. Yhteistyötä on lujitettava kulttuuriperinnön 
digitalisoinnin nopeuttamiseksi ja johdonmukaisten teknisten ja käyttökelpoisten järjestelmien 
kehittämiseksi varastoinnissa ja kantoihin pääsyssä. Eri tietokantojen käyttöliittymien muuttaminen 
täysin keskenään toimiviksi ei varmasti tule olemaan helppoa, kun käyttäjiä on useita monessa eri 
paikassa. Yhteistyön olisi edistettävä yksimielisyyttä käyttöoikeuksien suojelussa, tekijänoikeuksissa ja 
kulttuurisen ja kielellisen moninaisuuden hoidossa ja suojelussa. 
Tavoitteena on käyttää parhaalla mahdollisella tavalla hyödyksi yhdentymiseen ja uusiin 
kehitystuloksiin liittyvät edut, luoda puitteet neuvotteluille ja edistää yhteenkuuluvien alojen ja 
palvelujen yhteisvaikutusta niiden välistä vuorovaikutusta lisäämällä. 
Päätavoitteena on vahvistaa pääperiaatteet ja etusijat, jotta voitaisiin määritellä: 
1. tavoitteet, jotka koskevat kokoelmiin liittyvien tietojen digitalisointia (multimedia); 
2. tavoitteet, jotka koskevat multimediaviestimien käyttöä ja tietokantojen käyttöliittymiä; 
3. tavoitteet, jotka koskevat niiden vähemmistöjen kulttuuriperinnön tietojen 
kokoamista/digitalisointia, jotka ovat vaarassa tai joita uhkaa häviäminen; 
4. tavoitteet, jotka koskevat kirjastojen, koulujen, yliopistojen ja julkisten palvelujen pääsyä 
tietokantoihin; 
5. tavoitteet, jotka koskevat näiden multimediatietojen vuorovaikutusta; 
6. tavoitteet, jotka liittyvät johtaviin periaatteisiin, joita sovelletaan käyttöoikeuksien 
suojelussa, tekijänoikeuksissa, laskuttamisessa ja niin edelleen. 
rf 
2. Telemaattiset sovellukset ja kulttuuri 
Telemaattiset sovellukset -ohjelma (Telematics Application Programme, TAP) muodostaa neljännen 
puiteohjelman osan (1994 - 1998), joka kohdistuu erityisesti tieto- ja viestintäteknologioihin. Tässä 
yhteydessä tietotekniikassa kehitetyn toiminnan tarkoitus on mahdollistaa helpompi ja valikoivampi 
pääsy kaikkiin tietomuotoihin ja helpottaa niiden käyttöä turvautumalla menetelmiin ja järjestelmiin, 
jotka perustuvat telemaattiseen järjestelmään ja jotka keskittyvät tiedon sisältöön. Tavoitteena on siis 
kantoihin pääsy, helppokäyttöisyys ja multimedian sisältö. Tämän uuden alan talousarvio on tällä 
hetkellä 37 miljoonaa ecua yhteensä 900 miljoonasta ecusta, jotka on varattu koko sovellusohjelman 
toteuttamiseksi edellä mainitun ajanjakson kuluessa. 
Tämän toiminnan ensisijaiset tavoitteet ovat: 
keskittyminen käyttäjien vaatimusten tyydyttämiseen (käyttäjiin ja heidän tarpeisiinsa 
keskittyvä lähtökohta ja käyttäjien osallistuminen luomisvaiheeseen); 
järjestelmään sisältyvien käyttömaksujen sisällyttäminen helppokäyttöisiin työkalujärjestelmiin 
ja menetelmiin, joita käytetään tietoketjun eri vaiheissa; 
tiedon helpompi hyödyntäminen ja käyttö (muodon ja sisällön ymmärtäminen, tiedonhaku, 
tiedon käyttö paikallisesti); 
multimediatiedon hallinta (korostetaan muussa kuin tekstimuodossa olevia tietohakemistoja). 
Näihin toimiin liittyy myös kaupallisia näkymiä: toimintaa sanelee enemmän kysyntä kuin teknologia. 
Tämä lähestymistapa edellyttää kokeilusovelluksia, jotka yhdistävät tietoketjun kolme tärkeintä osaa 
(sähköinen julkaisutoiminta, joka kohdistuu tuotteiden luojiin ja luovuuteen; tiedon jakaminen, joka 
kohdistuu markkinoiden leviämiseen ja markkinaosuuksiin sekä tiedonhaku, joka suuntautuu käyttäjiin 
ja käytön helppouteen), jotka vuorostaan edellyttävät tarkoin määriteltyjä tutkimustehtäviä sekä 
kehittämiseen osallistuvan kasvavan käyttäjäjoukon todellisen tilanteen arvioimista. 
Kulttuurin kannalta erittäin tärkeätä hanketta rahoitetaan yhteisesti tässä yhteydessä: kyse on 
AQUARELLE-nimisestä aloitteesta (kulttuuriperinnön yhdistäminen telemaattisen multimedian 
keinoin), 
Tämän hankkeen oli määrä alkaa vuoden 1996 alussa ja sen tarkoitus on luoda hajautettu 
multimediatietojärjestelmä, jonka avulla on mahdollista päästä multimedian taustatietoihin ja 
standarditietoihin, liikkuviin ja still-kuviin, jotka kuvaavat kulttuuriperintöä: maalaukset, veistokset, 
rakennukset, soittimet, historialliset esineet ja niin edelleen. Kaikki tietokannat, jotka hoidetaan ja 
toimitetaan paikallisen työvoiman avulla ja kulttuuriperinnön tietojen digitalisoinnista ja luetteloinnista 
vastaavien kansallisten yksiköiden voimin, tullaan yhdistämään toisiinsa yhtenäisen ja verkkojen välisen 
hyötykäytön mahdollistavan verkoston muodostamiseksi, jolloin käyttäjä pääsee suoraan käsiksi 
Euroopan kulttuuriperintöä koskevaan tietoon ja saa siitä kokonaisvaltaisen käsityksen. 
Käyttäjät, joita järjestelmä koskee, ovat pääasiassa eri alojen ammattilaisia: museon konservaattoreita, 
luetteloinnista, arkistoinnista ja kulttuuriperinnön suojelusta vastaavia julkishallinnon työntekijöitä, 
taiteen tietotuotteita luovia kaupallisia kustantajia (kirjat, CD, virtuaalinäyttelyt), taidehistorioitsijoita, 
kuvataideyhdistyksiä ja näyttelyjen järjestäjiä. 
Hankkeen tarkoitus on tuoda maailmanlaajuisesti tietoa käyttäjien ulottuville monella kielellä, taata 
pääsy tietokantoihin, suojella tekijänoikeuksia sekä kehittää kehittyneet työkalut, joiden avulla voidaan 
luoda kaikki tarvittavat tiedot kokoava hypermediakanta ja joilla näitä verkostoissa olevia tietoja 
voidaan tehokkaasti hyödyntää. 
fo 
Tämän hankkeen onnistuminen on riippuvainen siitä, kuinka hyvin vuorovaikutus hankkeeseen 
osallistuvien lukuisten toimijoiden ja alan yhteistyökumppaneiden välillä toteutetaan: tietoteknologian 
yritykset, tutkimuslaitokset, kulttuurijärjestöt ja -yhdistykset, kustantajat ja yksityiset varainhaltijat, 
helppokäyttöisyyttä arvioivat asiantuntijat ja hankkeen yhteensovittamisesta ja johdosta vastaava yritys. 
Telemaattiset sovellukset ohjelman hallinnon suhteen toiminnan tarkoitus on edistää rajojen yli 
harjoitettavaa yhteistyötä voittoa tavoittelemattomien järjestöjen välillä, tukea Euroopan unionin 
kulttuuripolitiikkaa ja helpottaa sen sisällyttämistä yhteensovittamis-, suunnittelu- ja 
toteuttamismenetelmiin ja vastata tarpeeseen luoda järjestelmä, jonka avulla jokainen Euroopan 
kansalainen voi hyödyntää kulttuuriin ja matkailuun liittyviä mahdollisuuksia. 
Tässä yhteydessä kulttuurin ala ja erityisesti museot ovat tärkeitä. Maailman johtavat museot ja galleriat 
sijaitsevat Euroopassa, sillä noin 15.000 museossa ja galleriassa käy joka vuosi yli 500 miljoonaa 
ihmistä, joista monet tulevat muista Euroopan maista tai Ranskan merentakaisilta alueilta asti ja ovat 
siten taloudellisesti merkittävä lisätekijä kulttuuriroolin ohella, jonka he omaksuvat suoraan tai 
kasvattajien ja kulttuurin tekijöiden välityksellä. 
Useimpia museoiden ja gallerioiden kokoelmista ei kuitenkaan panna näytteille tilan tai varojen 
puutteessa. Lisäksi on paljon ihmisiä, jotka kaipaisivat pääsyä tietokantoihin laajemmin: syrjäseutujen 
asukkaat, liikuntaesteiset ja kaikki ne, jotka ajattelevat, että museot ja galleriat "eivät ole heitä varten". 
Yleisesti ollaan sitä mieltä, että näistä laitoksista on tulossa merkittävä tekijä kehittyvässä 
tietoyhteiskunnassa. Tämän kehityksen ansiosta ne voivat myös taata lisätulonlähteensä korvaamaan 
valtion tuissa tehdyt vähennykset. Useita kansainvälisiä ja yhteisön hankkeita on jo pantu käyntiin, 
mutta niitä uhkaavat amerikkalaiset hankkeet, jotka saavat merkittävää rahoitusapua. 
Näistä aloitteista on syytä mainita erityisesti MAGNETS-hanke (Museums & Galleries New 
Technology Study, virallinen nimi RINASCIMENTO & EMMA), joka on osa telemaattiset sovellukset -
ohjelmaa ("Hallinto"-osa). MAGNETS-hankkeessa analysoidaan perusteellisesti käyttäjien vaatimukset 
ja merkittävät kaupalliset ja teknologiset kysymykset kansainvälisen tutkimuksen yhteydessä, joka 
koskee museoiden tarpeita ja kokemuksia. Päätelmien tekeminen helpottaisi yhteisön tulevien 
hankkeiden laatimista ja täsmentäisi museoiden ja gallerioiden tulevaisuuden näkymiä tulevaisuuden 
tietoyhteiskunnan kannalta. 
Tämä tutkimus edesauttaisi tukemaan niiden hankkeiden ja ohjelmien suunnittelun ja johdon 
peruslinjoja, jotka liittyvät kulttuurijärjestelmiin koko yhteisössä eurooppalaisella, kansallisella ja 
alueellisella tasolla. Tutkimuksessa määriteltäisiin hankkeisiin liittyvät tarpeet ja vaatimukset, 
mahdolliset ja käytettävissä olevat varat, ratkaisut ja näköalat. Tutkimus auttaisi ymmärtämään 
paremmin museokokoelmien tiedon leviämisen tai käytettävissä olevien kulttuuriperintökantojen 
käytön seurauksia. 
Koska tämä tutkimus kohdistuu kuvataiteisiin, arkeologiaan ja historiaan, se voi toimia esimerkkinä 
muille aloille. Tämän analyysin johtopäätöksistä on varmasti välitöntä hyötyä monille museoille ja 
gallerioille sekä toimivaltaisille viranomaisille. 
MAGNETS-hanketta tulee johtamaan korkeatasoinen yhdistys, johon kuuluu 40 museota ja jolla on 100 
000 1900-luvulta peräisin olevan taideteoksen kuvatietokanta (VIDEOMUSEUM), sekä pienet- ja 
keskisuuret kulttuuriyritykset, jotka ovat saaneet alkunsa yhdestä yhteisön ensimmäisistä 
kulttuurijärjestelmille omistetuista hankkeista (VASARI Enterprises). Hanke tulee maksamaan noin 2,5 
miljoonaa ecua. 
Telemaattinen sovellusohjelma kattaa myös tutkimukset kirjastoalalla pyrkien helpottamaan pääsyä 
kaikkiin Euroopan unionin kirjastojen tietokantoihin. Ohjelmassa keskitytään erityisesti verkostointiin, 
h) 
luetteloiden laatimiseen, varojen löytämiseen, kuvienmuodostukseen, multimediaan, etäopetukseen, 
sääntöihin ja tekijänoikeuksiin. 
Joidenkin valmistelevien toimenpiteiden jälkeen (1986 - 1990), joille talousarviossa varattiin viisi 
miljoonaa ecua, Kirjakauppa-ohjelma lähti käyntiin kolmannen puiteohjelman yhteydessä (1990 -1994) 
25 miljoonan ecun talousarviolla. Ohjelman tarkoitus oli edistää kirjastojen (60 prosenttia) ja pienten ja 
keskisuurten yritysten sekä tutkimuslaitosten ja yliopistojen (30 prosenttia) välistä yhteistyötä. Sen 
tulokset ovat rohkaisevia uusilla aloilla kuten verkkotyön tekniikat, kuva ja hypertekstijärjestelmät ja 
konekäyttöisten luetteloiden luominen. Parhaillaan tutkitaan uusien, erityisesti äänite- ja kuva-
arkistoihin liittyvien kirjastopalvelujen malleja. 
Telematics for Libraries -ohjelma, joka sisältyy neljänteen puiteohjelmaan (1994 - 1998) ja jonka 
talousarvio on 30 miljoonaa ecua, kohdistuu pääasiassa verkostointiin. Työohjelmassa edellytetään 
laajentumista tietoverkostokokonaisuuksiin, joiden keskuudessa kirjastot voivat toimia välittäjinä 
tietojen löytämiseksi. Hankkeen pääasiallinen tarkoitus on yhdistää aikaisemmat tulokset 
yhteenkytkettyihin avoimiin palveluihin. 
Kirjastot ovat kulttuurilaitoksia, joiden historiallinen ja kulttuurinen tietoaineisto tullaan yhä useammin 
liittämään sähköisiin palveluihin sitä mukaa, kun tietokantapalvelut ja tietojen tarjonta verkostoissa 
paranevat. Useat valitut hankkeet kohdistuvat kulttuurin kannalta erittäin tärkeiden alojen tietoihin 
kuvaamataiteissa, taidehistoriassa, historiallisissa käsikirjoituksissa ja historian kirjoissa (esimerkiksi 
VAN EYCK-, ELISE-, HISTORIA-, BAMBI-ja INCIPIT-hankkeet ja niin edelleen). 
TASK FORCE "educational software and multimedia" -hankkeen toteuttamisen yhteydessä tietyt 
ohjelmat, kuten erityisesti telemaattiset sovellukset -ohjelmat, edellyttävät toimintansa vahvistamista 
kulttuurin alalla. 
3. Tietoteknologiat ja kulttuuri 
Toisen (1987 - 1990) ja kolmannen (1 532 miljoonan ecun talousarvio vuosille 1990 - 1994) 
puiteohjelman kuluessa ESPRIT (Euroopan tietoteknologian tutkimus- ja kehittämisstrategia) on 
suuntautunut toiminnassaan, teknologian kehityksen myötä, kasvavaan tietoteollisuuteen. Kulttuuriin 
liittyviin ESPRIT-hankkeisiin sijoitettiin 19,6 miljoonaa ecua vuosina 1987 - 1994. 
Neljännessä puiteohjelmassa (2 035 miljoonan ecun talousarvio ajanjaksolle 1994- 1998, josta 8,5 
miljoonaa ecua on jo myönnetty eri kulttuurihankkeille) TTK kohdistuu pääasiassa tiedon 
infrastruktuuriin, joka muodostaa koko tulevaisuuden tietoyhteiskunnan perustan. Hanke määräytyy siis 
pääosin käyttäjien ja markkinoiden tarpeiden perusteella ja siinä kiinnitetään enemmän huomiota 
kulttuurihankkeisiin. Hankkeen päätavoite on edistää tiedon infrastruktuurin suotuisaa kehitystä 
Euroopan kaikkien teollisuudenalojen, ei ainoastaan tietoteknologian, kilpailukyvyn vahvistamiseksi ja 
parantaa kansalaisten elämänlaatua. 
Ohjelmassa painotetaan yritysten, hallintoelimien ja yksityishenkilöiden pääsyn helppoutta tietoihin, 
palveluihin ja teknologioihin. Toiminnat, joita tähän liittyen kehitetään, on kohdistettu käyttöön ja 
teknologioiden helppokäyttöisyyteen sekä ajanmukaisiin menettelyihin. 
Monet tietoteknologiat kohdistuvat kulttuurialalle kuten museoihin, gallerioihin ja audiovisuaalisten 
teosten luojiin. Täten esimerkiksi kulttuurin tuotteita esitellessä voidaan hyödyntää huipputekniikkaa 
kuten litteitä mainosruutuja, virtuaalitodellisuutta ja simulaatiota, jonka käytön nopeus mahdollistaa 
vastedes vuorovaikutuksen suunnittelijan kanssa. Näiden sovellutusten hinta tulee olemaan kohtuullinen 
myös pienille ja keskisuurille yrityksille. 
ESPRIT-ohjelman toteuttaminen edellyttää tietyn määrän kokeiluhankkeiden käynnistämiseen 
soveltuvia tehtäviä. Museoita ja gallerioita kannustetaan osallistumaan niitä suoraan koskevien 
sovellusten kehittämiseen. Multimediatekniikoissa kiinnitetään erityistä huomiota esimerkiksi 
4? 
käyttöoikeuksiin. Pyrittäessä yksimielisyyteen säännöissä, on yhteensovittaminen toimijoiden kesken 
tullut tehokkaammaksi. Myös museoita ja gallerioita sekä muita kulttuurialan toimijoita on pyydetty 
tekemään osansa. 
Seuraavassa on lueteltu joitakin tässä yhteydessä kehitettyjä, ESPRJT-ohjelman tukemia 
hankkeita: 
VASARI (Arkistoinnin ja kuvanmuodostuksen järjestelmät kuvataiteissa). Tämä Brameurin 
(Yhdistynyt kuningaskunta) vuosina 1989 - 1992 johtaman hankkeen päätavoite oli kehittää 
suuritarkkuuksinen tarkan värierottelun kuvanlukujärjestelmä ja museoiden kuvateosten kuvien 
luomiseen liittyvä järjestelmä. Se on selkeästi osoittanut käyttökelpoisuutensa ja tekniikan edut, 
jotka liittyvät kuvataiteiden esittelyssä käytettävään suuritarkkuuksiseen ja korkealaatuiseen 
digitaaliseen käsittely järjestelmään (yhteisön rahoitusosuus on 2,1 miljoonaa ecua 3,66 
miljoonan ecun kokonaistalousarviosta). 
MARC (väritaidetepsten järjentämismenetelmä)- Tämän Thomsonin (Ranska) vuosina 1992 -
1995 johtaman hankkeen tarkoitus oli kehittää yhtenäinen järjestelmä digitaaliselle 
kuvanlukujärjestelmälle, varastoinnille ja kuvateosten muokkaukselle värinmittausjärjestelmällä 
kustannustoimintaa varten. Hankkeeseen liittyi myös ajatus tarpeesta jatkaa suuren yleisön 
tutustuttamista taidekuviin ja toisaalta hyödyntää näiden kuvien painamiseen liittyviä kaupallisia 
mahdollisuuksia. Korkealaatuisia luetteloita eri Euroopan museoiden maalauksista tullaan 
valmistamaan digitaalisella kuvanluku- ja käsittelyjärjestelmällä luotujen kuvateosten avulla. 
MARC-hankkeessa hyödynnetään VASARI-hankkeesta saatuja kokemuksia ja se toimii näin sen 
jatkona painatustoiminnassa. (Yhteisön rahoitusosuus on 2,98 miljoonaa ecua yhteensä 5,232 
miljoonan ecun talousarviosta). 
MUSA (Multimedian käyttö Euroopan kulttuuriperinnön pelastamiseksi). Tämä hanke (1992 -
1994) tukeutui ESPRIT-hankkeesta saatuihin tuloksiin kuvien multimediaan liittyvissä 
digitaalitekniikoissa ja sen tarkoitus oli taata multimediakustannusteollisuudelle suora pääsy 
museoiden kuvataiteita koskevaan korkealaatuiseen tietoon ja kuva-aineistoon, mukaan lukien 
rekonstruoitujen esineiden kolmiulotteiset havainnointimallit sekä hankkia museoille uusia 
keinoja (mukaan lukien uudet tulonlähteet) taideteosten säilyttämistä ja levittämistä varten. 
MUSA-hankkeen ansiosta museot voivat tarjota kustantajille sähköisen kuvia ja tekstiä sisältävän 
luettelon, joka on tallennettu maalauksia ja muita taideteoksia kuvaavaan rekisteriin. (Yhteisön 
rahoitusosuus on 1,4 miljoonaa ecua yhteensä 2,5 miljoonan ecun talousarviosta). 
3D-MSC (Kolmiulotteinen multimediatukikeskus): tukikeskushanke tarjoaa kolmiulotteista 
pyyhkäisyteknologiaa museoille ja muille laitoksille. 
Kaikki nämä hankkeet tarjoavat museoille mahdollisuuden soveltaa uutta teknologiaa omiin 
tarkoituksiinsa ja hyötyä siitä. 
r? 
II SISÄLTÖTEOLLISUUS JA TIETOMARKKINAT 
Kehittyneet tieto- ja viestintäteknologiat ovat ensisijainen keino edistää kulttuurijärjestöjen välistä 
yhteistyötä. Kulttuurin alan toimijoilla on myös keskeinen sija tulevaisuuden tietoyhteiskunnan 
palvelujen ja tuotteiden laatimisessa. He pyrkivät jatkuvasti löytämään uusia keinoja voidakseen 
toimittaa sisältöjä uusille tiedon valtaväylille ja sähköisten tietoverkostojen ulkopuolista sisältöä 
tavoitteenaan sekä elämänlaadun parantaminen että lisätulojen hankkiminen. 
1. Televiestintäverkostot ja kulttuuri 
Euroopan laajuisten verkkojen ja erityisesti televiestinnän verkostojen laatiminen avaa Euroopan 
markkinat uusille sovelluksille ja palveluille, jotka muodostavat tulevan tietoyhteiskunnan perustan. Ne 
osoittautuvat välttämättömiksi ei ainoastaan tämän tietoyhteiskunnan luomiseksi Eurooppaan ja koko 
maailmaan vaan myös yhteismarkkinoiden toimimiseksi, Euroopan vaurauden suojeluun ja kasvuun 
liittyvien tavoitteiden toteuttamiseksi, uusien työpaikkojen luomiseksi sekä unionin taloudellisen ja 
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi. Yhteisön talousarviosta on varattu 30 miljoonaa ecua 
televiestinnän Euroopan laajuisia verkkoja varten vuodelle 1996, 35 miljoonaa ecua vuodelle 1997, 77 
miljoonaa ecua vuodelle 1998 ja 114 miljoonaa ecua vuodelle 1999. 
Yhteistä etua koskevat hankkeet on määritelty kymmenen eri alan osalta, jotka ovat osa Euroopan 
laajuisia televiestintäverkkoja. Eri alojen toimijat ja osapuolet tekevät ehdotuksen jokaisesta hankkeesta 
aikomuksenaan kehittää erityisesti yhteistä etua koskevia sovelluksia. Yksi näistä hankkeista kohdistuu 
mahdollisuuteen päästä Euroopan kulttuuriperinnön tietokantoihin. 
Euroopan laajuinen pääsy Euroopan kulttuuriperinnön tietokantoihin 
Museoiden ja gallerioiden verkkotietokantoihin pääsy tekee helpommaksi yhteyden saamisen 
Euroopan kulttuuriperintötietoihin ja mahdollistaa lisätulot, joita syntyy liittymä- ja 
käyttömaksuista ja näin voidaan parantaa näiden tietojen tallentamista ja esittämistä. Euroopan 
museoilla ja gallerioilla on maailman rikkain taide-esinekokoelma, mutta huomattava osa niistä ei 
ole asiantuntijoiden eikä suuren yleisön käytettävissä tilojen ja varojen puutteessa. Sen vuoksi on 
erittäin tärkeää kulttuurisesti ja kaupallisesti luoda koko Euroopan laajuinen tietokantaverkosto. 
Tämän hankkeen tarkoitus on laatia tekninen, toiminnallinen ja kaupallinen pohja, jotka 
mahdollistaisivat Euroopan laajuisen pääsyn sähköisesti Euroopan kulttuuriperintöön. 
Ensin olisi arvioitava teknistä toteuttamiskelpoisuutta, hankkeeseen osallistuvien museoiden ja 
gallerioiden yleistä etua koskevien tehtävien soveltuvuutta niiden toteuttamisympäristöönsä, alan 
etujärjestöjä ja koulujen, yliopistojen ja suuren yleisön tarpeita sekä rakenteiden ja verkostojen 
johdon elinkelpoisuutta museoiden ja gallerioiden tietokantojen liittymämaksujen keräämiseksi ja 
kantamiseksi. 
Hankkeen toteuttamiskelpoisuuden arvioinnin olisi tapahduttava yhden vuoden määräajassa ja sitä 
olisi seurattava kokeiluhankkeen toteuttaminen useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa 
toisen vuoden kuluessa, jos halutaan taata laajemmat markkinat. 
Hankkeeseen osallistuvien järjestöjen on määriteltävä suuntaviivat siinä suhteessa, kuinka hyvin 
liittyminen sähköisesti kulttuuriperintökantaan voitaisiin käytännössä toteuttaa. 
2. Tietomarkkinat ja kulttuuri 
Komissio on pannut alulle useita aloitteita, joiden tarkoitus on helpottaa tiedonsaantia eurooppalaisella 
tasolla. Yksi aloitteista on toimintasuunnitelma tietopalvelumarkkinoiden luomiseksi ja Euroopan 
tietopalveluteollisuuden kilpailukyvyn lujittamiseksi (IMPACT). Tämä ohjelma kannustaa kustantajia ja 
Uö 
muita toimijoita saattamaan elektronisille tietomarkkinoille (koulutukseen tai virkistykseen liittyviä) 
tuotteitaan, jotka kuuluvat Euroopan kulttuuriperinnön suojelun piiriin (ja eurooppalaiseen kulttuuriin 
yleensä) ja joihin liittyviä tietoja yhä laajempi yleisö, koululaitokset mukaan lukien, voisivat hyödyntää. 
Kulttuurinen tavoite on hankkia kaikille Euroopan kansalaisille tietoja ja palveluja, jotta voitaisiin 
eurooppalaisella tasolla taata julkiseen alaan kuuluvien kulttuuripalvelujen hyödyntäminen yleisön sekä 
kulttuurihyödykemarkkinoiden kiinnostuksen lisäämiseksi. Ohjelmassa edellytetään läheistä yhteistyötä 
tiedonhaltijoiden (museot), kustantajien ja multimediatuottajien välillä. 
Kannettaessa huolta kulttuurinäkökohtien edistämisestä tietomarkkinoilla, ensimmäinen IMPACT-
ohjelma, joka on saanut 36 miljoonaa ecua talousarvioonsa ajanjaksolle 1989 - 1990, on osallistunut 
seuraavan, erityisesti kulttuurinäkökohdan sisältävän hankkeen yhteisrahoitukseen: 
NARCISSE-hanke (Network of Art Research Computer Images Systems in Europe), jolla on 
luotu suuritarkkuuksinen kuvapankki Euroopan museoiden taideaarteista. Johtoelimenä toimi 
Laboratoire de Recherche des musées de France (Ranskan museoiden tutkimuslaboratorio, 
Ranska). 
Hyödyntäen NARCISSE-hankkeesta saatuja kokemuksia IMPACT-2-ohjelma (64 miljoonan ecun 
talousarvio ajanjaksolle 1991 - 1995) on rahoittanut 22 hanketta, jotka tähtäävät interaktiivisen 
multimediatietojärjestelmien laatimiseen CD-Rom ja CD-I-levyjen tuottamiseksi. 
Näistä 22 interaktiivisesta multimediahankkeesta yhdeksän (joiden talousarvio oli lähes kaksi 
miljoonaa ecua) liittyi kulttuuriin ja taiteeseen ja ne ovat vaikuttaneet merkittävästi 
kulttuuriperintöön ja nykykulttuuriin tutustuttamisessa. Tässä yhteydessä on syytä korostaa 
muutamia hankkeita erityisesti: 
Via Lucis - Museums for the Community: Via Lucis on CD-I-tietokanta, joka paljastaa 
barokkitaiteiden ihmeellisen maailman runsaiden liikkuvien ja still-kuvien sekä muiden 
erikoismenetelmien avulla. 
Museum of London - Journey through the 19th Century London: tämän CD-Rom:in tiedot 
perustuvat Lontoon museon runsaisiin kokoelmiin ja se sisältää yli 1000 alkuperäisäänitteistä 
kuvaa sekä muutamia ensimmäisiä elokuvatallenteita. 
The Genesis of European Art - the Flemish Contribution: tämä CD-Rom on omistettu erityisesti 
1300 - 1600-lukujen flaamilaisten taiteilijoiden maalauksille ja piirustuksille ja näiden teosten 
merkityksen kuvaamiseen Euroopan taideperinnössä. 
The Gothic Cathedrals of Europe: kyse on Monumenta-nimisestä sarjahankkeesta ja sen 
ensimmäisestä osasta, jonka sähköisissä julkaisuissa tarkastellaan Euroopan arkkitehtuuriperintöä. 
Filmien ja kuvien ansiosta käyttäjät voivat analysoida yksityiskohtaisesti 35 katedraalin 
arkkitehtuuria. 
Kaikissa edellä mainittujen hankkeiden yhteydessä materiaalia ja ohjelmistoa on kehitetty uusien 
multimediatuotteiden luomista varten Näiden tuotteiden avulla yleisö voi tutustua eurooppalaiseen 
kulttuuriin tai ne voivat toimia kasvatus- ja koulutusvälineinä suurelle yleisölle tai erityisille 
kohderyhmille. 
IMPACT-ohjelmien tilalle on nykyisin tullut komission aloitteesta yhteisön INFO2000-ohjelma 
edistämään multimediatiedon sisällön kehittämistä ja käyttöä. Talousarvioksi on esitetty 65 miljoonaa 
ecua ajanjaksolle 1996 - 1999 ja tavoitteena on saada eurooppalaiset ohjelmantoimittajat kehittämään 
uusia multimediapalveluja ja -tuotteita sekä lisätä näiden palvelujen ja tuotteiden kysyntää. Monet tahot 
ovat tunnustaneet multimedian sisällön tärkeyden. Marraskuun 6. ja 7. päivänä vuonna 1995 
kokoontunut teollisuusasiain käsittävä neuvosto kehotti erityisesti komissiota jatkamaan aloitteitaan 
Cf/ 
tietosisältöteollisuuden hyväksi varsinkin kun otetaan huomioon, että tietosisällön ja palvelujen 
leviäminen on tarpeen koko teollisuutta ajatellen. 
INFO2000-ohjelma kohdistuu erityisesti sellaisen eurooppalaisen tietosisältöteollisuuden kehittämiseen, 
joka olisi maailmanlaajuisesti kilpailukykyinen ja joka voisi vastata eurooppalaisten yritysten ja 
kansalaisten tiedon sisällön tarpeisiin taloudellisen kasvun, kilpailukyvyn ja työllisyyden sekä 
yksilöllisen ammatillisen, sosiaalisen ja kulttuurisen kehityksen takaamiseksi. 
Kulttuuriperinnön osalta INFO2000-ohjelman tarkoitus on edistää Euroopan kulttuuriperinnön 
taloudellista hyödyntämistä panemalla täytäntöön uusia multimediatietopalveluja. Hankkeiden avulla 
luodaan uusia multimediatietosisältöjä verkostoihin tai niiden ulkopuolelle. 
Laadittujen palvelujen on oltava sellaisia, että ne ovat laajan yleisön käytettävissä ja soveltuvat hyvin 
kyseiseen tehtäväänsä. Niiden on myös voitava tarjota korkealuokkaista tietoa, jotta niihin sovellettava 
teknologian käyttö olisi perusteltavissa. 
Hankkeilla on pyrittävä kehittämään uusia kasvatuksellisia tai viihteellisiä tuotteita, joiden avulla on 
parempi ymmärtää kulttuurin saavutuksia. Hankkeiden olisi myös edesautettava Euroopan 
multimediatietosisältöteollisuutta siten, että tiedotettaisiin esimerkiksi multimediatietopalvelujen, 
verkostokokemuksien ja viestintäverkostojen käytössä saavutetusta edistyksestä. Hankkeilla on pyrittävä 
erityisesti yhdistämään ja tuomaan kaikkien ulottuville digitaalitietoja, joita sähköinen kustannusala 
voisi käyttää uudestaan arvonlisäveron piiriin kuuluvien tuotteiden ja palvelujen kehittämisessä. 
JOHTOPÄÄTELMÄT 
Kulttuurin merkitys kehittyneessä teknologiassa kasvaa lupaavasti, vaikka onkin vielä vaatimaton. Kyse 
on alasta, jossa teknologian kehitykseen (sovellukset) ollaan valmiita liitämään myös 
kulttuurinäkökohdat (sovellusten kohde) kun otetaan huomioon, että juuri kulttuurin alalla käytetään 
hyväksi teknologisia sovelluksia. 
Seuraavassa vaiheessa on siis tarkoitus antaa kulttuurijärjestöille mahdollisuus käyttää tieto- ja 
viestintäteknologiaa tehtäviensä tavoitteidensa toteuttamiseksi. Järjestöjen aktiivinen osallistuminen on 
välttämätöntä kulttuuriperintötietojen siirtämisessä elektroniseen muotoon. Lisähuolta aiheuttaa se, että 
näin olisi tapahduttava ei ainoastaan eurooppalaisella tasolla vaan koko maailmassa: esimerkkinä 
voidaan mainita kokeiluhanke maailmanlaajuiseen kulttuuriperintötietokantaan pääsemiseksi, josta 
päätettiin helmikuussa vuonna 1995 G7-maiden tietoyhteiskuntaa koskevassa konferenssissa ja jota 
koordinoivat Italian ja Ranskan kulttuuriministerit. 
Yhteistyön kiireellisyys korostuu, kun otetaan huomioon, että erilaisilla kulttuurin ja teknologian 
toimijoilla on toisiaan täydentäviä lähtökohtia ja tarpeita. Kulttuurin toimijoiden tarpeet olisi 
yhdistettävä heti hankkeen alussa sovellutusten mukauttamiseksi käyttäjien osoittamaan sisältöön ja 
käyttöyhteyteen niin, että valvotaan niiden yhtenäisyyttä tehokkuuden takaamiseksi. Jos tämä ei ole 
lähtökohtana, toimien hajanaisuus saattaa aiheuttaa päällekkäisyyksiä käytössä tai puutteita. 
Kulttuurin ja teknologian välinen yhteistyö heijastuu myös yhteisön politiikoissa, jotka perustuvat 
asianosaisten yhteisvaikutukseen erityisesti museoalalla. Euroopan unionilla on käynnistävä tehtävä 
yhteistyön perustan luomiseksi kulttuurimaailman (tietosisällön haltija) ja teollisten ja kaupallisten 
etujen välille (tieto- ja oheismateriaaliteollisuus, televiestinnän käyttäjät ja niin edelleen). Tarve 
yhteistyön luomiselle kaikkien asianosaisten toimijoiden välille konkretisoituu yksityisen ja julkisen 
alan välisessä yhteistyökumppanuudessa. Yhteistyökumppanit voivat vastedes yhdessä harkita 
toimenpiteitä, täsmentää museoita ja kehittynyttä teknologiaa koskevat tavoitteensa ja määritellä 
selkeästi strategiansa silloin kun on kyseessä heidän alansa. Kun otetaan huomioon jo saavutetut 
kokemukset ja tulokset, päätavoitteena on vankan perustan luominen eurooppalaiselle yhteistyölle 
yhtenäisistä lähtökohdista käsin. 
QZ 
Kulttuurinäkökohtien huomioon ottaminen kehittyneissä teknologioissa mahdollistaa sen, että museot 
voivat hyötyä ainakin kolmesta seuraavaksi luetellusta edusta: 
(a) museoita kannustetaan tiiviimpään yhteistyöhön tällä alalla ja ne voivat näin nopeuttaa 
kokoelmiensa digitalisointia; 
(b) hankkeiden kokonaisvaltainen merkitys korostuu, kun voidaan suhteuttaa toisiinsa kulttuurin 
tuotteiden korkealaatuisuus, teknologian laatuja sosiaalis-taloudelliset vaikutukset; 
(c) museoiden pätevyys ja luovuus palvelevat paremmin tavoitetta sisällyttää näkyvää kulttuuria 
edustavat näkökohdat tulevaisuuden tietoyhteiskuntaan. 
Näyttää siltä, että museo- ja galleria-ala ovat parhaiten kehittyneet kulttuurinäkökohtien 
sisällyttämisessä korkeateknologiaan. Myös kirjastojen ja arkistojen osalta on tapahtunut merkittävää 
edistystä. Muilla kulttuurin aloilla voi tapahtua huomionarvoista kehitystä: esimerkiksi kiinteistöperintö, 
teatteri, musiikki ja tanssi. 
OS 
IV LUKU: KULTTUURI JA MUUT SISÄ POLITIIKAT 
l. Kulttuuri ja ympäristö 
Komissiota kehotettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1972 toteuttamaan viipymättä yhteistä ympäristön- ja 
kuluttajasuojelupolitiikkaa. Seuraavana vuonna syntyi ensimmäinen ympäristön toimintaohjelma, jota 
seurasi kolme muuta ohjelmaa. Yhtenäisasiakirjan hyväksymisen jälkeen vuonna 1987 ja myöhemmin 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (XVI osasto, 130 artiklan r, s, t kohta) seurauksena 
luonnonsuojelun tunnustettiin muodostavan olennaisen osan unionin politiikkaa ja tavoitteita. 
Viides ympäristön toimintaohjelma hyväksyttiin helmikuussa vuonna 1993 kahdeksaksi vuodeksi ja sitä 
nimitetään "kohti kestävää kehitystä". Sen tavoitteena on, että ympäristönsuojelussa ei enää rajoituta 
korjaaviin toimenpiteisiin, vaan pyritään sovittamaan yhteen välttämätön taloudellinen kasvu ja 
ympäristönsuojelu. Tämä kokonaisvaltainen näkemys ja ympäristöön liittyvät ongelmat pitkällä 
aikavälillä vaikuttavat komission parhaillaan toteuttamiin aloitteisiin. 
Ympäristön rahoitusväline (LIFE) 
Komissiolla on vuodesta 1984 alkaen ollut käytössään rahoitusvälineitä toteuttaakseen 
ympäristöpolitiikkaa (1984 - 1991) (Yhteisön toiminta ympäristön hyväksi - Biotoopit). Uusin välineistä 
on "ympäristön rahoitusvälineet" (LIFE) joka hyväksyttiin toukokuussa vuonna 1992 ensin kolmeksi 
vuodeksi (1993 - 1995), ja jonka kokonaistalousarvio oli noin 400 miljoonaa ecua. Ohjelma on laadittu 
siten, että se kattaa useita ensisijaisia aloja, joista kaksi tärkeintä on vakaan kehityksen edistäminen ja 
ympäristön laadun parantaminen (LIFE-Ympäristö -hanke, joka muodostaa noin 40 prosenttia 
käytettävistä olevista varoista) sekä elinympäristöjen suojelu (LIFE-Luonto -hanke, joka muodostaa 
yhteensä noin 45 prosenttia varoista). 
Edellisen alan yhteydessä on kehitetty toimia sellaisten hankkeiden rahoittamiseksi, joilla kehotetaan 
toteuttamaan neuvoston direktiiviä 92/43/ETY, joka koskee elinympäristöjen säilyttämistä ja 
luonnonvaraisten kasvien ja -eläinten suojelua (Elinympäristö-direktiivi) sekä neuvoston direktiiviä 
79/409/ETY luonnonvaraisten lintujen suojelusta (Lintu-direktiivi). 
LIFE-Luonto -hankkeessa, jolla pyritään suojelemaan erityisesti luonnon rikkauksia ja moninaisuutta, 
annetaan kulttuurille toisenlainen merkityssisältö kuin on tässä kertomuksessa ja EY:n 
perustamissopimuksen 128 artiklassa. 
Ympäristöjä kulttuuri 
LIFE-välineeseen kuuluva ympäristöosa puolestaan on tarkoitettu rahoittamaan erityisesti kulttuurialaan 
liittyviä hankkeita ja etusijalla ovat seuraavat toimet: 
- toimet, joiden tavoitteena on sellaisten mallien luominen ja kehittäminen, jotka tähtäävät 
ympäristönäkökohtien sisällyttämiseen kaavoitukseen ja maaperän hoitoon sekä sosiaalis-taloudellisiin 
toimiin. Nämä ensisijaiset toimet liittyvät maaseudun kehittämiseen ja kestävän matkailun luomiseen; 
- toimet, joilla pyritään parantamaan kaupunkiseutujen ympäristön laatua sekä keskustoissa että laita-
alueilla. 
Näiden maaseudun kehittämisen yhteydessä tuettujen hankkeiden joukossa on useita, jotka koskevat 
historiallisten maisemien arvostamista tai kohentamista ja jotka liittyvät kulttuuriin siinä mielessä, että 
niittä pyritään luomaan vuorovaikutusta luonnonympäristön ja sen asukkaiden välille sekä sen suhteen, 
että niiden avulla pyritään avaamaan uusia matkailukohteita. 
un 
Esimerkkinä mainittakoon macchiapensaasta tehdyn kasviöljyn tuotanto ja hyödyntäminen Välimeren 
maiseman suojelemiseksi taloudellisessa, ekologisessa ja matkailuun liittyvässä tarkoituksessa (Sisilia, 
Italia). Tässä on kuitenkin kyse suhteellisen marginaalisen kulttuurin määrittämisestä suhteessa kulttuuriin, 
jota tässä kertomuksessa pyritään määrittelemään eri politiikkojen yhteydessä. 
Hankkeita kestävän matkailun luomiseksi on sen sijaan monia ja niiden sisältö liittyy suoranaisemmin 
EY:n perustamissopimuksen 128 artiklassa määriteltyyn alaan. 
"Carnacin megaliittisen kivikauden seutujen suunnittelu ja hyödyntäminen" -nimisen (Bretagne, Ranska), 
heinäkuussa vuonna 1994 aloitetun 54 kuukautta kestävän hankkeen tavoitteena on uudistaa ja entisöidä 
arkeologista maisemaa ja sen luonnonympäristöä. Alueen kasvipeitettä hävittävät ihmisten liian usein 
toistuvat vierailut pienellä alueella lyhyen ajan kuluessa. Tämä aiheuttaa maan asteittaista 
poispyyhkiytymistä ja eroosiota ja kiviperustan häviämistä, mikä on uhkana hautakivien paljastumiselle. 
Hankkeen tarkoitus on antaa määräyksiä alueella käynneistä niin, että niissä otetaan huomioon kaikki 
ekologiset ja perintöön sekä matkailuun liittyvät tiedot ja pakotteet siten, että niitä voidaan täysin soveltaa 
myös muissa vastaavanlaisissa tapauksissa Euroopassa. LIFE rahoittaa noin 1,68 prosenttia (254 614 ecua) 
yhteensä 15 164 634 ecua maksavasta hankkeesta. 
Ympäristöhankkeissa etusija on aloilla, jotka liittyvät kaupunkiympäristön laadun parantamiseen ja osa 
näistä hankkeista kohdistuu merkittävien turistikohteiden ympäristön laadun ja helppopääsyisyyden 
kestävään hoitoon. 
"Yleisön pääsy Kosin alakaupungin historialliseen kauppakeskukseen" -niminen hanke (Kreikka) ulottuu 20 
kuukaudelle marraskuusta 1995 alkaen. Sen tarkoitus on parantaa kaupungin keskustan ympäristön laatua ja 
taata vierailijoille helpompi pääsy ja paremmat liikenneyhteydet historialliseen kauppakaupungin osaan. 
Monista erityisesti kaupunkeihin liittyvistä toimenpiteistä, joita on toteutettu näiden tavoitteiden 
saavuttamiseksi, korostettakoon vanhojen muistomerkkien ympäristön parantaminen. LIFE tukee hanketta 
232 439 eculla 826 960 ecun kokonaistalousarviosta (28,11 prosenttia). 
Kun otetaan huomioon ympäristö laajassa merkityksessä, sen luonnollinen tila ja ihmisen muokkaama 
maaseutu- tai kaupunkiympäristö sekä niihin liittyvät ongelmat, LIFE-Ympäristö -hankkeen merkitys 
kulttuurin kannalta on merkittävä. Se voi edesauttaa suoraan, kuten mainitut esimerkit todistavat, niiden 
seutujen kestävää kehitystä ja hoitoa, jotka voidaan luokitella kulttuurimaisemiksi (arkeologiset tai 
historialliset paikat, kaupunkiseudut tai endeemiset alueet, ihmisten muokkaamat maisemat ja niin 
edelleen). 
Gf 
Life-ympäristö -hankkeen kulttuurinäkökohdat 
Talousarvio ilmaistu tuhansissa ecuissa 
Jäsenvaltio Iiii 
Lite:n ensisijaisuus Kulttuurihankkeiden 
kokonaiskustannukset Lifc:n osallistuminen 
kulttuurihankkeisiin Life:!) rahoittama osuus 
kulttuurihankkeista prosentteina 
Life:n osallistuminen kulttuurihankkeisiin vuosina 1992 ja 1993 on arvio 
LIFE 92 
LIFE 93 
LIFE 94 
Life 95 
Yhteensä 92 A 15 
A 17 
Yhteensä 
A 15 
A 17 
Yhteensä 
Belgia 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Portugali 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Muut maat 
A 151 
A 152 
Yhteensä 
Belgia 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Italia 
Portugali 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Muut maat 
A 17 
Yhteensä 
-95 1202 
1445 
3230 
4271 
19112 
1507 
2305 
2049 
2932 
0 
11181 
26872 
38053 
2079 
579 
1813 
4840 
2226 
824 
212 
1871 
0 
14444 
14444 2763 
2392 
5155 
5227 
3159 
8386 
513 
713 
1464 
1361 
2111 
680 
1015 
903 
1459 
0 
4715 
5504 
10219 
935 
290 
720 
1180 
915 
342 
80 
616 
0 
5078 
5078 
28838 90% 
80% 
19% 
90 % 
80 % 
14% 
21% 
10% 
33% 
29% 
30% 
26% 
16% 
52% 
21% 
0% 
86% 
100% 
19% 
26% 
4% 
22% 
25% 
14% 
5% 
7% 
12% 
0% 
81% 
11 % 
15% 
0L(* 
Lukuja 
Jos otetaan huomioon vuosien 1994 ja 1995 osalta, kuinka tärkeänä kestävän turismin luomista on 
kaiken kaikkiaan pidetty ja että suuressa osassa hankkeista ensisijaisena kohteena on ollut maaseudun 
kehittäminen ja kaupunkiseudun ympäristön laadun parantaminen (kulttuuriaiheiset tutkimukset 
hankkeiden nimien mukaan), voidaan alustavasti arvioida LIFE-Ympäristön rahoittamien 
kulttuurihankkeiden lainojen määrät. LIFE:n osuus tämänkaltaisista hankkeista vuonna 1994 oli noin 10 
219 000 ecua eli 19 prosenttia 53 085 000 ecun kokonaistalousarviosta. Vastaava luku vuonna 1995 oli 
noin 5 078 000 ecua eli 11 prosenttia yhteensä 48 147 000 ecusta. Vuosien 1992 ja 1993 luvut saadaan 
vuosille 1994 ja 1995 laskettujen prosenttiyksiköiden perusteella. Näin ollen vuodelle 1992 varattiin 5 
155 000 ecua kulttuurihankkeisiin 27 038 000 ecun kokonaistalousarviosta eli 19 prosenttia. Tämän alan 
kustannukset nousivat vuonna 1993 8 386 000 ecuun 58 517 000 ecun talousarviosta, mikä vastaa 14 
prosenttia. Sitä vastoin ajanjaksosta 1992 - 1995 on mahdollista arvioida karkeasti, että 
kulttuurihankkeiden tukemiseen käytetyt määrärahat vastaavat noin 15 prosenttia LIFE-Ympäristö -
hankkeen kokonaistalousarviosta. 
Kestävien kaupunkien hankeja kaupunkiympäristöjen tasapainoinen hoito 
Esimerkki komission vuonna 1993 alulle panemasta kestävien kaupunkien hankkeesta on merkittävä 
kulttuurin kannalta ja sitä voidaan kehittää ympäristöpolitiikkaa toteutettaessa. Hanketta johtaa 
kaupunkiympäristön asiantuntijaryhmä ja toteuttaa laaja verkosto, joka koostuu jäsenvaltioiden 
edustajista, kaupunkien ja paikkakuntien hallintoelimistä, työmarkkinaosapuolista, ympäristöalalla 
toimivista järjestöistä, kaupunkien johtoon erikoistuneista elimistä ja komission yksiköistä. Hankkeen 
tavoitteena on johtaa Euroopan kaupunkikokonaisuuksien kestävästä kehityksestä käytävää 
perusteellista keskustelua ja edistää konkreettisten hankkeiden toteuttamista tällä alalla. Ensimmäisten 
hankkeiden tuloksia on esitelty vuonna 1994 kertomuksessa "Kestävät kaupungit" ja sen uutta versiota 
odotetaan vuodeksi 1996. Kertomuksen osassa, joka koskee maankäytön tasapainoista suunnittelua, yksi 
luku on omistettu kulttuuriperinnön suojelulle. Näitä ongelmia on analysoitu kolmen ensisijaisen tekijän 
osalta: kaupunkiympäristön laatu sellaisena kuin se heijastuu Euroopan kaupunkien kulttuuri- ja 
luontoperinnössä, turismi ja vapaa-aika ja niiden vaikutus kulttuuriperintöön ja kaupunkiympäristön 
laatuun. Kertomuksessa ehdotetaan toimenpiteitä toteutettavaksi kaupunkisuunnittelussa ja 
parannustöissä, historiallisten rakennusten korjaustöissä sekä rakennettaessa uusia rakennuksia niin, että 
ne sopivat esteettisesti vanhaan maisemaan ja niin edelleen. 
Päätelmät 
Ympäristöpolitiikan yhteydessä kehitettävät toimenpiteet ovat merkittäviä myös kulttuurinkannalta 
varsinkin kun otetaan huomioon ympäristö sellaisena, kuin se on muokkautunut ihmisen ja luonnon 
vuorovaikutuksen tuloksena. On kuitenkin tähdennettävä ympäristön kokonaisnäkymien kannalta, että 
ympäristöön vaikuttavat tekijät ovat limittäisiä ja niitä on vaikea tarkasti tunnistaa ja luetella. Lisäksi 
raja kulttuuriympäristön ja luonnonympäristön välillä on epäselvä ja vaihtelee suuresti sen mukaan, 
miltä näkökannalta asiaa tarkastelee. Tässä luvussa ei ympäristöä ole tarkasteltu erityisesti ekologiselta 
näkökannalta (LIFE-Nature-hankkeen yhteydessä korostettu näkökanta), vaikka se on yhteisön 
toiminnan tärkein osa-alue. 
Sitä vastoin erityisesti kulttuurinäkökohtien huomioon ottamisen on mahdollistanut hankkeet, joissa 
edellytetään toimenpiteitä arkkitehtuuriperinnön hyväksi ja joka liittyy olennaisesti sekä kaupunki- että 
maaseutuympäristöön että ihmisten elämän laatuun. Ihmisten toiminta vaikuttaa suorasti tai epäsuorasti 
arkkitehtuuriperintöön henkisesti (väestötekijät, yhteiskunnalliset tekijät, talous ja kulttuuri), fyysisesti 
(liikenne, väestötiheys, morfologia, materiaalit, tehtävät) sekä ympäristöön liittyvillä muutoksilla 
(saasteet, ympäristön säilyminen ja kestävä hoito), joita on käsiteltävä kokonaisvaltaisesti. Ottamalla 
samanaikaisesti huomioon ongelmat, jotka liittyvät ympäristöpolitiikkaan, tutkimuksen ja teknologian 
Q>> 
kehittämiseen, aluepolitiikkaan, matkailuun ja kulttuuriin, unioni voisi toteuttaa yhtenäistä politiikkaa ja 
vastata maankäyttöön ja kulttuuriperinnön suojelemiseen liittyviin nykyisiin pakotteisiin. 
2. Matkailu ja kulttuuri 
Yhteisön suorat matkailua koskevat aloitteet ilmenevät neuvoston tekemässä päätöksessä N:o 
92/421/ETY, jossa määrätään: yhteisön toiminnassa pyritään korostamaan kulttuuriperinnön merkitystä 
matkailulle ja edistämään laajempaa kulttuurin, perinteiden ja Euroopan kansalaisten elintapojen 
tuntemusta.^ Tässä päätöksessä korostetaan myös selvästi matkailun ja kulttuurin ja erityisesti 
matkailun ja kulttuuriperinnön välistä läheistä yhteyttä. Nämä kaksi osaa ovat toisiaan täydentäviä ja 
lähes erottamattomia kulttuuriin tutustuttamisessa ja kulttuuri-identiteetin uudelleenmäärittämisessä. 
Kulttuurimatkailu on myös, vaihdon ja uusien kohteiden avaamisen kannalta, merkittävä tekijä 
muodostettaessa käsitystä Euroopan kansalaisuudesta ja sen aiheuttamat taloudelliset ja sosiaaliset 
vaikutukset merkitsevät yhä enemmän monille unionin valtioille. 
Yhteisön toimintaa ohjaavan toissijaisuusperiaatteen mukaan matkailun kehittäminen ja hoito kuuluu 
ennen kaikkea jäsenvaltioiden toimivaltaan, ja ne voivat näin ollen hyödyntää toistensa kulttuurin 
rikkauksia. Yhteisön tehtävänä tässä suhteessa on tuoda matkailuun liittyviin aloitteisiin eurooppalainen 
näkökulma ja tukea erityisesti tiedon, tietotaidon ja sopivien käytännön toimien vaihtoa ylikansallisten 
hankkeiden avulla. 
Yhteisön monivuotinen matkailu- ja kulttuurimatkailusuunnitelma 
Komissio on kehittänyt yhteisön monivuotisen matkailun toimintasuunnitelman ajanjaksolle 1993 -
1995 ja ohjelman kokonaistalousarvio on 18 miljoonaa ecua. Merkittävä osa tällä alalla tuetuista 
hankkeista liittyy kulttuuriin kuten erityisesti seuraavat hankkeet: 
a) Tuetaan sellaisia aloitteita, joilla pyritään luomaan matkailijoille uusia väyliä eurooppalaiseen 
kulttuuriin harjoittamalla yhteistyötä jäsenvaltioiden kansallisten, alueellisten ja paikallisten 
viranomaisten kanssa, ja tekemään heille kulttuuria tunnetuksi esitteiden ja muiden multimedian 
julkaisujen tai välineiden avulla. (Viittaus ehdotuksiin 93/C 128/09 EYVL N:o C 128, 8.5.1993, s. 7). 
b) Kannustetaan ja ohjataan käyttämään eurooppalaisia verkostoja, joiden avulla matkailun parissa 
toimijat ja kulttuurilaitokset voivat vaihtaa kokemuksia kulttuuriperinnön hyödyntämiseksi (Viittaus 
ehdotuksiin 94/C 122/07 EYVL N:o C 122,4.5.1994, s. 9). 
Euroopan kaupunkien matkailutoimistojen liitto (1994 - 1995) on toteuttanut hankkeen "Euroopan 
taidekaupungit", jonka tarkoituksena on luoda eurooppalainen verkosto, johon kuuluu 11 Euroopan 
unionin jäsenvaltiossa sijaitsevaa 31 taide- ja historiallista kaupunkia, ja hankkeen on mahdollistanut 
yhteistyö matkailun kulttuurilaitosten ja ammatillisten laitosten välillä julkisella ja yksityisalalla. 
Hankkeessa tullaan korostamaan kaupunkimatkailua, josta on tullut toimivampi ja houkuttelevampi 
"matkailupakettien" ja tarkoituksenmukaisen markkinoinnin ja tiedottamisen ansiosta, erityisesti atk:n ja 
uusien teknologioiden myötä. 
- "Euroopan kaupungit käden ulottuvilla" (European within reach) on Royal National Institute for the 
Blind -järjestön kehittämä hanke (1993 - 94 - 95), jonka tarkoituksena on tehdä julkaisuja 
sokeainkirjoituksella joidenkin Euroopan kaupunkien kulttuuriperinnöstä heikosti näkeville. Tähän 
tarkoitukseen suunniteltuja kulttuurimatkoja tullaan myös kehittämään tai olemassaolevia laajennetaan. 
Analyysiä varten yhteisön kaikista kulttuuriin liittyvistä toimista katso asiakirja KOM (96) 29 lopullinen, 5.2.1996. 
(Â 
Uusien kulttuurimatkailun kohteiden kehittämiseksi toteutettiin 18 hanketta vuonna 1994, jotka olivat 
seurausta vuonna 1993 laaditusta työsuunnitelmasta. Yhteisön osuus hankkeesta oli 1 200 000 ecua. 
Komission tukemista, ajanjaksolla 1994 - 1995 toteutetuista yhteensä 21 matkailuhankkeesta 11 oli 
kulttuuriin liittyviä vuonna 1994. Niidtn tavoitteena oli edistää matkailualalla toimijoiden ja 
kulttuurilaitosten välistä yhteistyötä laatimalki jokaiselle hankkeelle oma kultttiuriverkosto. Valitut 
hankkeet heijastelevat useita suuntaviivoja ja ne liittyvät eri tavoitteisiin: arkkitehtuuriperinnön 
hyödyntäminen tavoitteena edistää arkkitehtuurin tunnetuksi tekemistä matkailijoille, yhteiskunnallinen 
lähestymistapa kuten etnisten vähemmistöjen kulttuurin edistäminen luomalla matkailureittejä, tai 
Euroopan kaupunkien kulttuuriperintöä koskeva julkaisutoiminta sokcainkirjoiluksclla heikosti 
näkeville (edellä mainittu esimerkki). 
Yhteisön 6 566 400 ecun kokonaisavustuksen määrästä 1 093 863 ecua on käytetty tukemaan 
kulttuurihankkeita (16,66 prosenttia). 
UktopMteimät 
Matkailun ja kulttuurin välinen yhteys on kiistaton ja yhteisön toiminta voi ainoastaan korostaa tämän 
yhteyden tärkeyttä. Kulttuurimatkailuun liittyy luonnollisesti suuria mahdollisuuksia, mutta sillä on 
merkitystä myös taloudellisesti ja sosiaalisesti. Kulttuuriperinnön hyödyntäminen matkailussa voi 
edistää omaisuuden suojelua ja alueiden kehittämistä. Mutta sen vaikutus voi olla myös päinvastainen: 
historiallisissa paikoissa tai museoissa vierailevien matkailijoiden määrää ei valvota, mikä muokkaa 
alueita vaarantaen pitkällä aikavälillä kulttuuriperinnön koskemattomuuden ja säilymisen. 
Sen vuoksi on välttämätöntä, myös unionin toiminnan vahvistamisen kannalta, ottaa huomioon yleisön 
odotukset kulttuurinäkökohtia unohtamatta, mutta myös ennen kaikkea ne vaatimukset, jotka liittyvät 
kulttuuriperinnön tasapainoiseen säilyttämiseen ja hoitoon. 
Tähän päästään valvomalla paremmin vierailijoiden määrää, matkailijoiden sekä paikallisten asukkaiden 
tiedottamisella ja tutustuttamisella. 
3. Kulttuuri ja tutkimus 
Yhteisön tutkimusalalla toteuttamat ohjelmat ovat osa neljättä tutkimuspuiteohjelmaa (1994 -1998) ja 
sen kokonaistalousarvio 12,7 miljardia ecua. 
Tiede ja teknologia ovat olennainen osa kulttuuria. Ne ovat tärkeä tiedon ja uusien käytännön 
sovellusten lähde heijastaen jatkuvasti niiden ryhmien arvomaailmaa ja näkemyksiä, joihin kehitys 
vaikuttaa. 
Kokonaisuutta ajatellen unionin tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevalla politiikalla on 
kulttuurin näkökannalta kiistaton merkitys. Se edistää tieteen ja teknologian merkityksen korostamista 
eurooppalaisessa kulttuurissa ja edistää Euroopan kulttuurin (kulttuurien) ilmaisua. 
Seuraavilla toiminta-aloilla kulttuurinäkökohta on selvästi esillä tutkimusta ja teknologista kehittämistä 
koskevassa politiikassa. 
A) Unionin toimet tieteen ja kulttuurin välisten suhteiden osalta: toiminnalla on kaksi 
tavoitetta: 
Edistää euroopanlaajuisesti tieteestä ja teknologiasta käytävää ajatustenvaihtoa ja keskusteluja. 
Euroopan tieteen ja teknologian foorumi on eniten käytetty väline keskustelun 
mahdollistamiseksi ja sen yhteydessä järjestetään tutkimuksia ja konferensseja Euroopan tieteen 
ja teknologian kulttuurihistoriallisista, yhteiskunnallisista ja eettisistä kulttuurinäkökohdista 
bc) 
(talousarvio on noin 800 000 ecua vuodessa). Vuonna 1994 perustettu foorumi luo perustan 
neljälle tai viidelle hankkeelle vuosittain. 
Foorumin toimintaa täydentää kolmesti vuodessa ilmestyvä julkaisu "Euroscientia Forum". 
Julkaisun tavoitteena on ulottaa tieteeseen ja teknologiaan liittyvät keskustelut ja ajatukset 
Euroopassa myös muiden kuin konferensseihin osallistujien ulottuville sekä laajentaa 
Foorumissa esiin otettuja aiheita. 
Edistää euroopanlaajuisesti yleisön tieteen ja teknologian tuntemusta ja ymmärtämistä. Tähän 
tavoitteeseen pääsemiseksi eniten käytetty väline on "Tieteen ja teknologian kulttuurin 
Eurooppa-viikot" (talousarvio: miljoona ecua vuodessa). Vuodesta 1993 alkaen viikot on 
järjestetty joka vuosi syksyllä ja niiden yhteydessä on mahdollista sopia erilaisten hankkeiden 
toteuttamisesta (avoimien ovien päivät, television erikoisohjelmat, näyttelyt, animaatiot ja niin 
edelleen), joiden tarkoitus on tehdä erityisesti eurooppalainen tiede ja teknologia tutummaksi 
yleisölle (Euroopan tieteellis-teknologinen yhteistyö, tiede ja teknologia muissa Euroopan 
valtioissa). Joka vuosi valmistellaan noin 20-30 tällaista hanketta yhteistyössä eri maiden 
järjestöjen kanssa. 
B) Unionin toimet TTK-politiikassa Euroopan kulttuuriperinnön suojelemiseksi ja 
säilyttämiseksi 
1. Ympäristöohjelma: tutkimus ja teknologia kulttuuriperinnön säilyttämiseksi 
Yhteisö alkoi vuonna 1986 tukemaan säännöllisesti kulttuuriin liittyviä tutkimushankkeita Ympäristö­
ohjelmansa avulla. Sen yleistavoite on laajentaa ja vahvistaa nykyisin käynnissä olevaa 
tutkimustoimintaa tukemalla ylikansallisia ja monialaisia hankkeita ympäristön ja elämänlaadun 
parantamisen yhteensovittamiseksi teollisen kehityksen kanssa. 
Siitä lähtien tähän ohjelmaan on sisältynyt neljä toimintavaihetta, joihin jokaiseen sisältyy erityinen 
kulttuuriosa: 
1. Ilmansaastumisen vaikutukset historiallisiin rakennuksiin ja muistomerkkeihin (1986 - 1990). 
2. Euroopan kulttuuriperinnön suojeluja säilyttäminen (STEP-ohjelma 1989- 1992). 
3. Ympäristönsuojeluja Euroopan kulttuuriperinnön säilyttäminen (Ympäristöohjelma 1991 -1994). 
4. Teknologiat Euroopan kulttuuriperinnön suojelemiseksi ja kunnostamiseksi (Ympäristö ja ilmasto -
ohjelma 1995- 1998). 
Kuten edellä luetellut kohdat selvästi osoittavat, näiden aloitteiden kulttuurinäkökohdat liittyvät 
kiinteästi yhteyteen, joka vallitsee tieteellisen tutkimuksen ja teknologian kehityksen sekä 
kulttuuriperinnön, kiinteistöjen ja irtaimistojen, säilyttämisen välillä. Tässä yhteydessä tuetut hankkeet 
kohdistuvat mitä moninaisempiin epäkohtiin, joita ovat esimerkiksi pilaantumista aiheuttavat tekijät, 
jotka voivat olla sisäisiä (materiaalien käyttäytyminen ulkoisiin tekijöihin nähden) tai ulkoisia (muun 
imuissa ilmasto- tai ympäristötekijät), tai niissä voidaan käsitellä erilaisia suojelu- ja 
säilyttämismenetelmiä. Yhteistä hankkeille on turvautuminen tutkimukseen ja huipputeknologian 
tarjoamiin keinoihin kulttuuritavoitteiden toteuttamiseksi. 
Esimerkkinä mainittakoon hanke, joka on toteutettu verkkoyhteistyönä useiden italialaisten, 
belgialaisten, espanjalaisten, portugalilaisten ja kreikkalaisten yliopistojen ja keskuksien kesken ja johon 
on osallistunut myös Malta ja Romania. Hankkeen nimi on "Marine spray and polluted atmosphere as 
factors of damage to monuments in the Mediterranean coastal environment" ja tämä 36 kuukautta 
kestänyt hanke aloitettiin 1 päivänä tammikuuta 1993. 
H 
Hankkeen tarkoituksena on johtaa tieteellistä tutkimusta sään ja ympäristön vaikutuksista kiven 
vanhenemiseen ja rapautumiseen Välimeren Euroopan etelänpuolisten alueiden kivirakennuksissa, ja 
erityistä huomiota kiinnitetään merisuolan ja ilmansaasteiden aiheuttamiin vaikutuksiin. Toinen tavoite 
on kehittää tutkimusmenetelmä, jonka avulla voitaisiin arvioida sellaiset kiven ominaisuudet, jotka 
voisivat auttaa sen vanhenemisilmiöiden ymmärtämisessä. Menetelmä voisi toimia perustana 
kehitettäessä mahdollisimman asianmukaisia säilytystekniikoita. Komissio on tukenut hanketta noin 1 
200 000 eculla. 
Tämän ohjelman yhteydessä tuetut hankkeet on toteuttanut yliopistot, tutkimuskeskukset tai alalle 
erikoistuneet pienet- ja keskisuuret yritykset. Hankkeiden kesto on kahdesta kolmeen vuoteen, niissä on 
otettava huomioon eurooppalaiset näkökohdat (useiden valtioiden osallistuminen) ja niiden on voitava 
osoittaa olevansa tieteellisesti korkeatasoisia, uutta näkökulmaa tuovia ja hyödyntää tuloksia 
mahdollisimman hyvin. 
Ohjelman kolmen viimeisen toimintakauden aikana (1986 - 990, 1989 - 1992 ja 1991 - 1994) noin 130 
eurooppalaista tärkeintä laboratoriota ja tutkimuskeskusta on esitellyt ja toteuttanut hankkeita 
kulttuuriperinnön säilyttämiseksi. 
Ohjelmaan sisältyy lisäksi valmistavia ja liitännäistoimenpiteitä, joilla edistetään tutkimustulosten 
käyttöä ja levittämistä. Nämä toimenpiteet käsittävät konferensseja, erityisille aiheille omistettuja 
työpajoja (esimerkiksi tiilimuurauksen säilyttäminen, Leuven, lokakuu 1994), verkkotyöryhmien 
luomisen sekä ohjelman yhteydessä tuettuja merkittävimpiä hankkeita esittelevien kertomusten 
julkaisuja kuten esimerkiksi "European Cultural Heritage Newletter on Research". 
Ajanjaksolla 1990 - 1994 yhteensä 315 miljardin ecun kokonaistalousarviosta on 18 kulttuurihankkeelle 
myönnetty noin 11 miljardia ecua eli 3,5 prosenttia. Tämä vastaa noin 2,2 miljardia ecua vuodessa. 
2. Ympäristöjä ilmasto : 1995 -1998 
Nykyinen, "Ympäristöjä Ilmasto" -niminen ohjelma käsittää ajanjakson 1995 - 1998. Sen tutkimuksesta 
ja kulttuuriperinnön suojelemista ja säilyttämistä käsittelevässä osassa viitataan seuraaviin 
yleistavoitteisiin: 
- Ymmärtää paremmin ympäristötekijöiden aiheuttamia pilaantumiseen johtavia mekanismeja ja syitä 
arvioimalla myös ne vaaratekijät, jotka liittyvät teknologioiden väärinkäyttöön (esimerkiksi lämmitys, 
ilmastointi, uudet rakennusmateriaalit ja niin edelleen) ja massaturismiin. 
- Edistetään menetelmien ja teknologioiden kehittämistä ja soveltamista kiinnittämällä huomiota niiden 
rajoituksiin, etuihin ja asianmukaiseen soveltamiseen tutkittaessa ympäristön pilaantumiseen johtavia 
syitä, mekanismeja, vaikutuksia sekä hoitokeinoja. 
- Edesautetaan tieteellisen tietopohjan luomista säilyttämisen mahdollistamiseksi. 
Tämän ohjelman kokonaistalousarvio on 566,55 miljoonaa ecua. On kohtuullista arvioida, että sama 
prosenttiosuus kuin edellisellä ajanjaksolla (3,5 prosenttia) osoitettaisiin myös kulttuuriaiheisille 
hankkeille. Tämä vastaisi arviolta vähintään 20 miljoonan ecun summaa ajanjaksolle 1994 - 1998, mikä 
vastaa vuositasolla noin 4 miljoonaa ecua. 
97 
3. Toimenpiteiden ja arviointien osuus kulttuuriperinnön säilymisessä: ohjelma "Standardointi, 
toimenpiteet ja kokeilut" (1994 - 1998) 
Neljännen puiteohjelman yhteydessä nykyisin kehitetyt aloitteet sisältävät toimenpiteitä, joiden avulla 
voidaan vaikuttaa kulttuurialaan ja erityisesti kulttuuriperintöön. Standardointi, toimenpiteet ja kokeilut 
-ohjelmassa (1994 - 1998) pyritään kehittämään yhdenmukainen luotettavien ja toteuttamiskelpoisten 
menetelmien ja analyysien järjestelmä parantamaan eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä. Ohjelma 
kolmas, "Toimenpiteet yhteiskunnan palveluksessa" -osaan liittyvä aihepiiri on tarkoitettu edistämään 
sellaista tutkimustoimintaa, jossa pyritään ihmisten terveyden ja turvallisuuden sekä ympäristön laadun 
parantamiseen (mukaan lukien Euroopan kulttuuriperinnön suojelu). 
Tässä yhteydessä on kehitetty uusia välineitä ja toimenpidejärjesteimiä vahinkojen sekä niiden 
tekijöiden määrittelemiseksi, jotka vaikuttavat kulttuuririkkauksien säilyttämiseen, menetelmä, jolla 
voidaan arvioida niiden käsittelymenetelmien ja tuotteiden tehokkuutta, joita käytetään säilyttämiseen 
tähtäävissä toimenpiteissä, näytteidenoton tekniikat sekä menetelmät esineiden alkuperän ja 
muodostuksen määrittelemiseksi. 
Tämän ohjelman talousarvioon on varattu yhteensä 184 miljoonaa ecua. Voidaan arvioida, että noin 
neljä miljoonaa ecua menee kulttuuriin suuntautuviin ohjelmiin. Näin ollen kulut ovat vuodessa 
keskimäärin 800 000 ecua. 
4. INNOVATION-ohjelma 
INNOVATION-ohjelma ohjaa kokeiluhankkeita, joissa pyritään yhteiskunnallisen ja erityisesti 
kulttuurisen ulottuvuuden merkityksen ymmärtämiseen niissä toimenpiteissä, joilla tähdätään suotuisan 
ympäristön kehittämiseen tieteellisten ja teknisten saavutusten leviämiselle eurooppalaisessa 
yhteiskunnassa sekä yleisemmin edistämään eurooppalaista keksintökulttuuria. 
Tekemällä tunnetuksi hyväksytyt menettelytavat ja menetelmät, jotka mahdollistavat yhteiskunnan eri 
toimijoiden osallistumisen eri keksintöprosesseihin, jotka joissain unionin valtioissa ovat yleisiä tai 
harvinaisia toisissa, luodaan yhteisvaikutusta ja vahvistetaan eurooppalaista yhteenkuuluvuutta. 
Tietotaidon siirtämiseen liittyvien toimenpiteiden onnistumisen edellytyksiä on arvioitu ja kokeiltu 
kentällä (yli 500 eri alan asiantuntijaa, kuntien vastuuhenkilöitä ja noin viidentoista kaupungin asukkaat 
ovat osallistuneet kenttätyöhön) Tanskassa kehitellyn erikoismenetelmän yhteydessä ja se on nykyään 
käytössä noin kahdessatoista Euroopan kaupungissa jo ennen kuin hankkeesta on lopullisesti päätetty. 
(Initiative European Awareness Scenario Workshops, EASW). 
Tämä lähestymistapa on tehokas, sillä hanketta tukee eri verkostot ja järjestöt kuten esimerkiksi 
Euroopan kuntien ja alueiden neuvosto, Eurocities, pääosasto XI D-osaston yhteen sovittama Kestävien 
kaupunkien kampanja, Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma sekä muut epämuodollisissa 
verkoissa työskentelevät ryhmät. 
Tältä pohjalta tullaan aloittamaan lähitulevaisuudessa myös samanlaisia hankkeita, joissa tarkastellaan 
tietoyhteiskunnan vaikutuksia eri alueilla (terveys ja elämänlaatu, ihmisten liikkuvuus, ikääntyvä 
väestönosa ja niin edelleen) sekä lähitulevaisuudessa tullaan aloittamaan uusia menetelmiä tai parempia 
käytäntöjä, sillä asiasta on pyydetty tehtäväksi aloitteita ja talousarvioksi on esitetty noin kahta 
miljoonaa ecua. 
C. Unionin muut toimet 
Kulttuurinäkökohta on mukana osassa unionin aloitteista, jotka liittyvät tutkijoiden koulutuksen ja 
liikkuvuuden tukemiseen. On vaikeampaa arvioida, kuinka paljon kulttuuriluontoisten toimien 
talousarviota on tuettu muiden TTK:een liittyvien ohjelmien ja toimien joukossa. Tutkijoiden koulutus 
?L 
ja liikkuvuus-ohjelma (1994 - 1998) pyrkii edistämään - sopusoinnussa kasvua, työllisyyttä ja 
kilpailukykyä koskevan valkoisen kirjan määräysten kanssa - tutkijoiden liikkuvuutta ja luomaan 
mantereelle tutkimusverkostoja. 
Tähän tavoitteeseen pyritään myöntämällä tutkimusapurahoja, joiden avulla tutkijat voivat suorittaa 
kolmesta kuukaudesta kolmeen vuoteen kestäviä koulutusharjoittelujaksoja ulkomailla, ja luomalla 
tutkimusverkostoja edistämään tapaamisia, kokemusten soveltamista, tulosten vaihtoa ja niin edelleen. 
Ohjelmaan sisältyy myös liitännäistoimenpiteitä kuten eurokonferenssien tai muiden tieteellisten 
tapaamisten järjestäminen, koulutusta ja kesäkursseja. Tämän ohjelman kulttuurinäkökohta ilmenee 
humanististen- ja yhteiskuntatieteiden tutkijoiden osallistumisena. Ohjelmaan liittyy hankkeita, jotka 
ovat voimakkaasti kulttuuripainotteisia (hankkeet tiedehistorian, kulttuuriantropologian, arkeologian, 
arvoja tutkivan sosiologian, kieltentutkimuksen alalla ja niin edelleen). 
Niistä aloitteista, jotka liittyvät TTK:een, mutta joihin ei liity kulttuurinäkökohtaa, vaikka ne voivatkin 
jossain määrin vaikuttaa kulttuuriin, mainittakoon "Technology Stimulation Measures for small and 
medium size enterprises" -niminen ohjelma (1994 - 1998, talousarvioon varattu 700 miljoonaa ecua). 
Ohjelmalla pyritään edistämään pieneten ja keskisuurten yritysten osallistumista yhteisön teknologian 
tutkimusohjelmiin ja se voi auttaa niitä pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka haluavat toteuttaa uusia 
teknologian keinoja taiteen ja kulttuuriperinnön aloilla. 
Päätelmät 
Kulttuuriset näkökohdat on otettu kolmella tasolla paremmin huomioon: tieteessä ja teknologiassa, 
Euroopan kulttuuriperinnön hyväksi harjoitettavan tutkimustyön tukemisessa ja voimakkaasti 
kulttuuripainotteisten yhteiskunnallisten ongelmien tutkimuksessa. Viime vuosina on tapahtunut 
kehitystä unionin TTK-politiikan kehityksessä, joissa kulttuurinäkökohta on korostunut. Tämän 
kehityksen olisi jatkuttava myös tulevina vuosina EY:n perustamissopimuksessa vahvistettujen 
tutkimuspolitiikkaa koskevien tavoitteiden rajoissa. 
71 
Yhteydet TTK-ympäristö -ohjelmaan 
(A) Tieteen ja 
tutkimuksen ala 
Ympäristö-ohjelma (B) Toimille 
myönnetyt varat 
yhteensä 
315 miljoonaa ecua (C) Kulttuuriaiheiset toimet 
18 Kulttuuriaiheisille 
toimille osoitetut 
varat 
11 miljoonaa ecua Kulttuuriaiheisill 
e toimille 
osoitetut varat 
yhteensä 
prosenteissa 
3,5 
Luettelo tutkimushankkeista ympäristönsuojelun ja Euroopan kulttuuriperinnön suojelun alalla, rahoitettu TTK-ympäristö -
ohjelman yhteydessä (1990- 1994) 
N^ 
-T Yhteensovittaja 
Syremont Spa (Italia) 
Institut fîir Instandhaltung 
GmbH (Saksa) 
English Heritage 
(Yhdistynyt 
kuningaskunta) 
Gifford & Partners Ltd 
(Yhdistynyt 
kuningaskunta) 
Birbeck College 
(Yhdistynyt 
kuningaskunta) 
Kuninkaallinen 
kuvataideakatemia 
(Tanska) 
Middlesex University 
(Yhdistynyt Yhteistyökumppanit 
Kreikka, Espanja, 
Italia, Ranska 
Yhdistynyt 
kuningaskunta, 
Kreikka, Alankomaat 
Yhdistynyt 
kuningaskunta, Irlanti 
Saksa, Portugali, 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Alankomaat, Italia 
Ranska, Belgia, 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Portugali, Itävalta, 
Yhdistynyt Hankkeen nimi 
Tutkimus ympäristön aiheuttamasta kivimonumenttien 
mikrorakenteellisesta rapautumisesta hiljattain kehitettyä 
tutkamenetelmää käyttämällä 
Maaperäkerrosten luokittelu eurooppalaisilla kaivauksilla 
ympäristön vaikutusten määrittämiseksi ja kulttuuriperinnön 
säilyttämiseksi 
Metsänsuojelu: sienen aiheuttaman puun mätänemisen suhde 
puun vanhenemiseen ja tämän suhteen ymmärtäminen Euroopan 
historiallisissa rakennuksissa uusien ratkaisujen kehittämiseksi 
nykyisten, vaarallisten ja tehottomien menetelmien tilalle 
Julkisivujen olkakivien kunnostus 
Ympäristötutkimus taideperinnön säilyttämiseksi 
Kasviparkitus nahan pilaantuminen ja säilyttäminen 
Hiukkasten aiheuttama saastuminen ja kiven rapautuminen Yhteisön osuus 
(ECUA) 
600000 
518000 
500000 
164000 
580000 
480000 
471000 Kesto 
(kuukausissa) 
30 
24 
36 
24 
36 
24 
24 
[kuningaskunta) 
Patraksen yliopisto 
(Kreikka) 
Manchesterin yliopisto 
(Yhdistynyt 
kuningaskunta) 
Carl von Ossietzky 
Universität Oldenburg 
(Saksa) 
TNO, Bouw 
(Alankomaat) 
IKatholieke Universiteit 
Leuven (Belgia) 
Fraunhofer Institut fur 
Silicatforschung 
Wurtzburg (Saksa) 
Universiteit Gent (Belgia) 
Välimeren maiden 
yliopistojen yhteisö 
(Italia) 
Université degli Studi di 
Trieste (Italia) 
Pariisin yliopisto Val-de-
Marne (Ranska) kuningaskunta 
Italia, Espanja 
Tanska 
Italia, Espanja 
Belgia, Italia 
Alankomaat, Italia, 
Saksa 
Yhdistynyt 
kuningaskunta, 
Portugali Kaasu- ja hiukkaskerrokset ja niiden syövyttävä vaikutus 
museoiden kulttuuri- ja taide-esineiden pintaan 
Arkeologisten rautaesineiden säilyttämistekniikoiden 
parantaminen 
Välimeren maiden monumenttien reagoiminen biologisiin ja 
mineralogisiin muutoksiin 
Pintakäsittelymenetelmien tehokkuus tilirakenteiden 
säilyttämiseksi 
Asiantuntijamenetelmä vanhojen historiallisten rakennusten 
tilirakenteiden rapautumisen arvioimiseksi 
Uudet menetelmät ulkona sijaitsevien pronssikuvapatsaiden 
säilyttämiseksi 
Espanja, Belgia, Saksa, Italia Rakennuskiven rapautumisen ja biologisen herkkyyden 
fysikaalis-interaktiivinen tutkimus kappaletiheysmittarin avulla 
Espanja, Kreikka, 
Portugali, Belgia, 
Saksa, Italia, Malta 
Ranska, Italia 
Italia, Sveitsi, Ranska Pärskeet ja pilaantunut ilma Välimeren rannikkoseuduilla 
sijaitsevien monumenttien pilaajina 
Kokeilut, joiden tarkoituksena on arvioida 
diagnosointimenetelmiä ja historiallisiin rakennuksiin 
sovellettavia lujitustekniikoita ei tuhoavasti 
Monumenttien pintarapautumisen tutkiminen empiirisesti ja 
pienoismallein 210000 
300000 
116000 
410000 
600000 
714000 
600000 
1200000 
660000 
250000 24 
24 
24 
24 
24 
24 
30 
36 
36 
27 
4. Pienet ja keskisuuret yritykset, kauppa ja kulttuuri 
Tuotantoon pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, käsityöhön, kauppaan ja jakeluportaaseen 
kohdistuu monia yhteisön tukitoimia monivuotisen ohjelman yhteydessä yritysten sekä PK-
yritysten hyväksi (1994 - 1996). Tämän ohjelman tarkoituksena on muun muassa uudenaikaistaa 
kauppaa ja jakeluporrasta ja siinä korostetaan kaupan merkitystä paikalliselle kehitykselle, ja 
toteutetaan toimia, jotka liittyvät epäsuorasti kulttuuriin, ottaen huomioon erityisesti taide- ja 
käsityöteollisuuden edistämistoimet. 
Tässä suhteessa on syytä mainita kolme aloitetta. "Tukea seminaareille, konferensseille ja 
tutkimukselle" -aloite, jonka kokonaistalousarvio on 300 000 ecua ja jonka avulla tuetaan voittoa 
tavoittelemattomia toimia kaupan ja jakeluportaan hyväksi. Näihin konferensseihin ja 
seminaareihin voi liittyä kulttuurinäkökohta. 
"Pienten vähittäiskauppiaiden ja palvelujen tulevaisuus maaseudulla" -aiheinen 
konferenssi järjestettiin vuonna 1994. Konferenssissa analysoitiin kaupan merkitystä 
maaseutuyhteisöjen säilyttämisessä ja maaltapaon hidastamisessa. 
Italiassa Empolissa pidettiin vuonna 1996 seminaari kaupan sosiaalis-taloudellisista 
vaikutuksista eri jäsenvaltioiden kaupunkien historiallisiin keskuksiin, jossa viitattiin 
erityisesti matkailuun. 
Toinen aloite liittyy komission tukemaan taideammatteja käsittelevään konferenssiin, johon se 
myös osallistui ja jonka British Craft Council järjesti Lontoossa kesäkuussa vuonna 1994. 
CRAFT - Toisessa, Berliinissä 26 ja 27 päivänä syyskuuta vuonna 1994 pidetyssä 
"Käsityöläisammatit ja pienet yritykset" -Eurooppakonferenssissa keskusteltiin myös 
taideammateista ja erityisesti palkinnosta Euroopan taideammattien harjoittajille. Komissio on 
valmis kannattamaan sellaista aloitetta, jonka alullepanijoina toimisivat yksityisalan edustajat. 
Tällä aloitteella pyrittäisiin antamaan tunnustusta käsityöläisille, parantamaan 
käsityöläisammattien tuntemusta, näkyvyyttä ja edustettavuutta ja ankkuroida ne eurooppalaisen 
kulttuurin osaksi. Palkinnoilla tunnustettaisiin käsityöläisten lahjakkuus tai rohkaistaisiin nuoria 
aloittelevia käsityöläisiä. 
Pienet ja keskisuuret yritykset ja erityisesti ne, jotka ovat aktiivisia taide- ja käsityötäisaloilla, 
kulttuuriperinnön suojelemisessa tai uusien teknologioiden kehittämisessä kulttuurialalla, ovat 
kulttuurin näkökannalta merkittäviä, vaikka niitä on vaikea tunnistaa ja arvioida yhteisön tänä 
päivänä harjoittaman politiikan yhteydessä. 
Unioni on erityisesti taloudellisessa ja sosiaalisessa mielessä kulttuurialaa tukeva ja jos sen 
toimintaa vahvistetaan, voi se merkittävällä tavalla edesauttaa perinteisten ammattien säilymistä 
ja niiden arvostuksen palauttamista sekä uusien kilpailukykyisten kulttuurimuotojen esille 
nousua. 
5. Yhteiskuntatalous ja kulttuuri 
Kulttuuritoiminnassa säätiöt ovat yksi tärkeimmistä toimijoista ja arvioiden mukaan ne 
sijoittavat Euroopassa kulttuuriin lähes 152 miljoonaa ecua. Tällä alalla toimii ainakin 150 
aktiivista säätiötä,^ jotka joko tukevat kulttuuritapahtumia tai toteuttavat niitä suoraan. 
Yhteisten tavoitteiden toteuttamiseksi kokoontuvina vapaaehtoisryhminä osuuskunnat ja 
yhdistykset ovat usein käytettyjä välineitä kulttuuritoimintojen järjestämisessä. Ne ovat erityisen 
aktiivisia toteuttamaan yhdentävää näkökulmaa kulttuurissa tuomalla kulttuuria vähäosaisten, 
2 Katso "Cultural Funding in Europe", European Foundation Centre, 1995 •>. s 
kuten köyhien ja etnisten vähemmistöryhmien ulottuville. Eurooppalaisten perussääntöjen 
luominen osuuskunnille, keskinäisille vakuutusyhtiöille ja yhdistyksille ja myös muiden 
etusijojen määrittäminen yhteiskuntataloutta suunniteltaessa helpottaisivat Euroopan laajuisen 
kulttuuritoiminnan toteutumista. 
Kulttuuri on Euroopalle yhä enenevissä määrin kilpailuetu. Näin ollen on asianmukaista, että 
yhteiskuntatalouden yritykset jatkaisivat kestävällä tavalla ammatillisen koulutuksen 
järjestämistä kulttuurialalla, kuten esimerkiksi Euroopan sosiaalirahaston tukemia 
koulutushankkeita musiikin, teatterin ja komiikan aloilla. Joskus nämä toimet liittyvät 
monitoiminnallisiin hankkeisiin kaupunkikeskusten kunnostamiseksi. 
Joissakin näistä hankkeista, joita tuetaan komission osuuskunnille, keskinäisille 
vakuutusyrityksille, yhdistyksille ja säätiöille suunnatun monivuotisen ohjelman yhteydessä 
(1994 - 1996), on mukana myös kulttuurinäkökohta. Ohjelman talousarvio on nykyisin noin 2,5 
miljoonaa ecua vuodessa, josta pieni osa käytetään kulttuuritoiminnan tukemiseen. 
6. Yhteisön ystävyyskuntatoiminta 
Toiminnan tarkoituksena on edistää Euroopan kaupunkien ja kuntien lähentymistä toisiinsa 
ystävyyskuntatoiminnan avulla. Tällä hetkellä noin 15 000 kaupunkia on ottanut osaa tähän 
toimintaan. Yhteisön rahoitustuesta hyötyvät ennenkaikkea pienet kunnat ja syrjäseutujen 
huonossa asemassa olevat kaupungit ja tuella pyritään kehittämään monenvälistä 
kulttuurivaihtoa ja yhteishankkeita. Nämä toimet voivat liittyä kulttuuriin tai kulttuuriperintöön. 
Toiminnan talousarviota varten myönnettiin vuonna 1995 3,5 miljoonaa ecua. Se nousi vuonna 
1996 7,5 miljoonaan ecuun. Voidaan arvioida, että noin 10 prosenttia kokonaistalousarviosta 
käytetään kulttuuritoiminnan tukemiseen. 
77/90 
HI OSA: AUDIOVISUAALINEN POLITIIKKA 
Euroopan unionin audiovisuaalisen politiikan kehittämisessä pyritään kahteen 
perustavoitteeseen: 
- luodaan ja varmistetaan todellinen eurooppalainen alue audiovisuaalisia palveluja varten; 
- toteutetaan eurooppalaisen ohjelmateollisuuden vahvistamisstrategiaa; 
Näitä kahta tavoitetta, jotka liittyvät markkinoiden ja teollisuuspolitiikan kehittämiseen, 
seurataan ottamalla täysin huomioon kulttuurinäkökohdat audiovisuaalisella alalla. Tämä 
ilmenee eurooppalaisen audiovisuaalisen alueen luomiseen liittyvinä sääntöinä sekä alan 
tukemiseen liittyvinä aloitteina. 
1. ENSIMMÄINEN TAVOITE - EUROOPPALAINEN ALUE AUDIOVISUAALISIA 
PALVELUJA VARTEN - (SÄÄDÖSNÄKÖKOHDAT) 
Neuvoston vuonna 1989 antama direktiivi "televisio ilman rajoja" ^ muodostaa perustan 
säädöksille eurooppalaisen alueen luomisessa audiovisuaalisille palveluille. 
Sen päätavoite on mahdollistaa televisiolähetysten vapaa liikkuvuus Euroopan unionin alueella 
ja edistää näin ylikansallisten palvelujen kehittämistä. Direktiivin perustana on EY.n 
perustamissopimuksen 57 artiklan 2 alakohta ja 66 artikla. 
Vapaa liikkuvuus perustuu sovellettavan oikeuden yhdenmukaisuuden ja vapaan 
vastaanottamisen periaatteisiin: 
jokainen radioyrittäjä voi kuulua vain oman jäsenvaltionsa lainsäädännön piiriin ja 
hänen on kunnioitettava yhteisön sääntöjä "yhteensovitetuilla" aloilla; 
jäsenvaltiot eivät estä lähetysalueella muista jäsenvaltioista tulevien lähetysten 
vastaanottamista tai uusintalähetyksiä niillä aloilla, jotka kuuluvat yhteensovittamisen 
piiriin. 
Kansallisia sääntöjä pyritään siis yhteensovittamaan siellä, missä se on välttämätöntä, jotta 
eroavaisuudet säännöissä eivät muodostaisi oikeudellisia esteitä televisiolähetysten vapaalle 
liikkumiselle. Vapaa liikkuminen on direktiivin päätavoite. Direktiivissä otetaan kuitenkin 
huomioon muita tavoitteita kuten kuluttajansuoja ja alaikäisten suojelu, Euroopan 
audiovisuaaliteollisuuden edistäminen, kansanterveyden suojeluja niin edelleen. 
Yhteensovittamiseen alaan kuuluvat päättäminen niistä perusteista, joilla radioyrittäjät liitetään 
jäsenvaltion lainkäyttövallan piiriin, televisiomainonta ja tukijan mainostaminen (mainonnan 
määrä ja sanomien sisältö), alaikäisten suojelu, vastausoikeus ja erityinen luku, joka on 
omistettu audiovisuaalisten ohjelmien tuotannon ja jakelun edistämiselle. 
Tämä luku sisältää rakenteelliset säännöt, joilla pyritään lujittamaan itsenäistä tuotantoa sekä 
säännön, jolla pyritään takaamaan, että enemmistö eurooppalaisten radioyrittäjien lähettämistä 
radio-ohjelmista olisivat eurooppalaisia. Tähän viimeiseen sääntöön liittyy selvästi 
Neuvoston 3 päivänä lokakuuta vuonna 1989 antaman direktiiviin N:o 89/552/ETY mukaisesti pyritään 
yhteensovittamaan tiettyjä jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka liittyvät 
radio-ja televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen. EYVL L 298, 17.10.89 
78/90 
kulttuurinäkökohta, sillä siinä taataan eurooppalaisten ja kotimaisten ohjelmien osuuden 
näkyminen eurooppalaisilla valkokankailla. 
"Televisio ilman rajoja" -direktiivillä luodun toimintaperustan lisäksi myös muilla aloilla on 
otettu käyttöön lainopillisia välineitä takaamaan todellinen vapaa palvelujen liikkuvuus ja myös 
kulttuurinäkökohdat audiovisuaalisella alalla on otettu huomioon. 
* Satelliittiradiolähetyksiin ja kaapelin välityksellä uudelleenlähettämiseen sovellettavia 
tekijänoikeuksien ja tekijänoikeuteen verrattavien oikeuksien säädösten koordinointia koskeva 
direktiivi 27.9.1993 annettu direktiivi 1 täydentää "televisio ilman rajoja" -direktiiviä rajojen yli 
kulkevien radiolähetysten yhteydessä. 
* Vihreän kirjan osa koodattujen palvelujen oikeudellisesta suojasta antaa aiheen arviointiin 
asianosaisten kesken maksullisten audiovisuaalisten palvelujen eli audiovisuaalisten tuotteiden 
laittomaan kopiointiin liittyvistä kysymyksistä. Vihreässä kirjassa katsotaan erityisesti, että 
sellainen yhteisön sääntely, joilla pyritään luomaan kaikkiin jäsenvaltioihin samanlainen 
suojelutaso, voisi osoittautua tarpeelliseksi täydentämään Euroopan audiovisuaalisesta alueesta 
annettuja direktiivejä "televisio ilman rajoja" ja "satelliittikaapeli" 
* Muilla radiolähetyksiin liittyvillä aloilla jäsenvaltiot luonnollisesti laativat itse lakeja yhteisön 
oikeuden mukaisesti noudattamalla syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatetta. Näiden 
alojen osalta soveltamalla EY.n perustamissopimuksen 59 artiklaa, jossa määrä palvelujen 
tarjoamiseen liittyvien esteiden poistamisesta, voidaan välttyä uusilta säröiltä Euroopan 
audiovisuaalisen alueen luomisessa. Artiklan soveltamisessa audiovisuaalisella alalla otetaan 
kuitenkin huomioon myös erityiset kulttuurinäkökohdat. Jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus 
jatkaa tiettyjä kansallisia toimenpiteitä, jotka liittyvät kielipoliittisiin tavoitteisiin (I Osa, VII 
Luku - yhteisön kulttuuri ja laki). 
* Euroopan audiovisuaalisen alueen moitteettoman toimimisen takaamiseksi edellytetään 
avoimien markkinoiden ja tehokkaan kilpailun ylläpitämistä. Valtionavun osalta Maastrichtin 
sopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan tarjoamia uusia mahdollisuuksia on kuitenkin 
täysimääräisesti hyödynnettävä. 
Audiovisuaalista alaa ovat kohdanneet nopeat muutokset, sekä teknologiset että taloudelliset. 
Nämä muutokset näkyvät radiolähetysten ja televiestinnän väliset perinteiset rajat ylittävien 
uudenlaisten audiovisuaalisten palvelujen kehittämisenä. 
Aikana jolloin satelliittikanavat ja maksutelevisio alkavat olla kiinteä osa Euroopan 
audiovisuaalisten palvelujen tarjontaa, digitaali lähetysten vallankumous mahdollistaa 
ohjelmatarjonnan moninkertaistamisen ja sellaisten palvelujen kehittämisen kuten "pay-per-
view"tai maksuvideopalvelu. 
Digitaalitekniikan kehityksen ansiosta televiestintäverkot riittävät turvaamaan kuvalähetykset ja 
uusien multimedia-ja interaktiivisten palvelujen kehittämisen. 
Näiden kehitysten vuoksi Euroopan audiovisuaaliseen alueeseen liittyvien perusperiaatteiden 
ylläpitäminen edellyttää samalla joidenkin olemassaolevien sääntöjen mukauttamista ja 
tulevaisuutta ajatellen olisi harkittava, mitkä tahot olisivat omiaan edistämään uusien palvelujen 
kehittämistä. Näillä uusilla työmailla otetaan asianmukaisella tavalla huomioon eri alojen 
kulttuurinäkökohdat. 
' Direktiivi 9.V8.VETY liittyy tiettyjen sääntöjen yhteensovittamiseen satelliittiradiolähetyksiin sovellettavien 
tekijänoikeuksien ja verrattavien oikeuksien sekä kaapelilähetysten osalta. 
79/90 
"Televisio ilman rajoja" -direktiivin osittaisen tarkistuksen ohella tullaan harkitsemaan 
toimenpiteitä vihreän kirjan uusia audiovisuaalisia palveluja koskevan osan yhteydessä, joka on 
saatettava loppuun vuoden 1996 aikana. 
2. TOINEN TAVOITE - EUROOPAN OHJELMATEOLLISUUDEN LUJITTAMINEN -
(TUKITOIMET) 
Rikkaan ja moninaisen perintönsä vuoksi Euroopan elokuva- ja televisio-ohjelmateollisuus on 
paljastanut rakenteelliset heikkoutensa kansainvälisten markkinoiden lisääntyvän kilpailun 
suhteen. Ohjelmateollisuuden lujittaminen ja kilpailukyvyn parantamisyritykset ovat alusta 
alkaen olleet suurin este yhteisön audiovisuaalisen politiikan toteuttamiselle. 
Tässä tavoitteessa kulttuurinäkökohta on otettu voimakkaasti huomioon teollisen näkökohdan 
ohella. Elokuvat ja televisio-ohjelmat eivät ole samanlaisia kuin muut tuotteet: koska ne toimivat 
kulttuurin kuvaajina, niiden erityisasema säilyy uudenlaisten, yhä runsaslukuisimpien 
audiovisuaalisten palvelujen joukossa. Koska ne kuvaavat elävästi maiden perinteitä ja 
identiteettiä, niitä on syytä edistää. Ainoastaan yksi vahva eurooppalainen teollisuudenala 
riittäisi takaamaan sekä ohjelmien moninaisuuden että eurooppalaisen kulttuurin heijastumisen 
kansainvälisessä ohjelmatuotannossa. Kun otetaan huomioon kuvien asema yhteiskunnassamme, 
tällä on kulttuurin kannalta suuri merkitys. 
Vuosien mittaan ennusteet ovat selkiintyneet ja yhteisön tukikeinot kehittyneet. 
Tärkeimmät tukivälineet ovat MEDIA-ohjelma^ ja Toimintasuunnitelma kehittyneelle 
televisiolle Euroopassa-*, jotka molemmat perustuvat EY:n perustamissopimuksen 235 artiklaan 
ja jotka täydentävät tehokkaasti kansallisia pyrkimyksiä. Toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen 
ohjelmissa viitataan rakenteellisiin tavoitteisiin, joilla on suora tai epäsuora vaikutus sekä 
eurooppalaisten tuotteiden tuotantoon että niiden liikkuvuuteen jäsenvaltioissa. 
Euroopan audiovisuaalisen alan tukirahasto, siinä muodossa kuin komissio on siitä ehdottanut," 
pyrkii luomaan sellaisen rahoitusvälineen, joka houkuttelisi sijoitusten syntymistä Euroopan 
audiovisuaalisen ohjelmateollisuuden hyväksi. 
4 MEDlA-ohjelma syntyi 21. Joulukuuta 1990 tehdyllä neuvoston päätöksellä 90/685/ETY ja se liittyy sellaisen 
toimintaohjelman toteuttamiseen, jolla edistettäisiin Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden kehittämistä 
(MEDIA 1991 - 1995). 
Ohjelmaa on muokattu MEDIA H:ssa, joka perustuu kahteen neuvoston tekemään 
päätökseen: N:o 95/563/EY, joka liittyy eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämi­
sen ja levittämisen edistämisohjelmaan (MEDIA II - Kehittäminen ja levittäminen) ( 1966 -
2000); N:o 95/564/EY, joka koskee eurooppalaisen audiovisuaalisen ohjelmateollisuuden parissa 
työskentelevien ammattilaisten koulutusohjelmaa (MEDIA II Koulutus) (1996 - 2000). 
-s Neuvoston päätös N:o 93/424/ETY 22 päivänä heinäkuuta vuonna 1993, jolla luotiin toimintasuunnitelma 
Euroopan kehittyneiden televisiopalvelujen esittelemiseksi; EYVL N:o L 196, 5.8.1993. 
6 Neuvoston päätösehdotus Euroopan tukirahaston perustamiseksi edistämään elokuva- ja televisiotuotantoa. 
Asiakirja KOM(95) 546 lopullinen, 14.11.1995 
80/90 
Tämä uutta luova väline on tarkoitettu täydentämään MEDIA II -toimintaohjelmaa. Se liittyykin 
suoraan MEDIA II -ohjelmaan audiovisuaalisen tuotannon osalta. Tämän välineen ansiosta 
voidaan tehokkaasti parantaa niiden eurooppalaisten tuotteiden rahoittamista, jotka ovat omiaan 
heijastamaan eurooppalaista kulttuuria kaikkialle Eurooppaan ja maailmaan. 
Kun otetaan huomioon, että MEDIA II:n ja tukirahaston päätavoite on edistää 
ohjelmateollisuuden kehittämistä, ne perustuvat EY:n perustamissopimuksen 130 artiklaan 
(teollisuus). Mutta näissä välineissä, kuten toimintasuunnitelmassakin, otetaan täysin huomioon 
teollisuusalan kulttuurinäkökohdat, joita näissä ohjelmissa pyritään edistämään 128 artiklan 4 
kohdan tarkoittamalla tavalla. 
"Eurooppalainen ulottuvuus audiovisuaalisessa tuotannossa" -ajatuksen mukaisesti hintoja ja 
festivaaleja tukemalla voidaan perinteisesti tukea rahallisesti audiovisuaalisia festivaaleja, 
erityisesti elokuvafestivaaleja, jotka tuottavat eurooppalaisia laatuelokuvia aikana, jolloin 
kaupalliset elokuvateatterit esittävät lähinnä amerikkalaisia elokuvia. Tällä vuonna 1992 
kehitetyllä toiminnalla on kolme, kulttuurisesti merkittävää tavoitetta: 
sillä edistetään eurooppalaisten elokuvien asemaa; 
sillä edistetään elokuvien liikkuvuutta ja levittämistä (jokaisessa jäsenvaltiossa vain 
häviävän pieni osa kotimaisesta elokuvatuotannosta otetaan jonkun toisen jäsenvaltion 
ohjelmistoon); 
sillä parannetaan kansallisten elokuvien tuntemusta muissa jäsenvaltioissa rikastaen näin 
kulttuurivaihtoa. 
Toiminta on herättänyt kiinnostusta myös elokuvan ammattilaisten joukossa, mistä on 
osoituksena hiljattain luotu "Elokuvafestivaalien yhteensovittaminen Euroopassa" ja paitsi 
rahoitustuesta, he pitävät kiinni siitä, että toiminnalla voitaisiin monipuolistaa ohjelmatarjontaa 
elokuvien jakeluyhtiöiden pakotteista huolimatta ja tuoda elokuville sellaista mainetta, joka 
edistäisi kansallisten ja alueellisten tukien myöntämistä ja mahdollistaisi elokuvan 
satavuotisjuhlan järjestämisen vuonna 1996 joissakin jäsenvaltioissa. 
PÄÄTELMÄT 
Audiovisuaalisessa politiikassa käytetyt välineet muodostavat eräänlaisen mallin 
kulttuurinäkökohtien huomioon ottamisessa yhteisön toiminnassa, jota on toteutettu muiden 
EY:n perustamissopimuksen määräysten mukaisesti 128 artiklan 4 kohdan tarkoittamalla tavalla. 
Kulttuurinäkökohdat on otettu huomioon jo ennen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja sen 
kulttuuriin liittyvien määräysten voimaantuloa vuonna 1993 ("Televisio ilman rajoja" -direktiivi 
hyväksyttiin vuonna 1989 ja MEDIA I -ohjelma vuonna 1990) eikä sen merkitys unionin 
toiminnassa ole tänä päivänä yhtään vähäisempi. Tämän mallin olisi toimittava lähestymistavan 
esimerkkinä myös muille aloille. On selvää, että päätavoitteet Televisio ilman rajoja -
direktiivissä (vapaa liikkuvuus) ja MEDIA II -ohjelmassa (audiovisuaalisen teollisuuden 
kehittäminen) eivät ole niitä, jotka on lueteltu 128 artiklan 2 kohdassa, joten ne on määritelty 
oikeutetusti muissa EY:n perustamissopimuksen määräyksissä, ja edelleen on selvää, että juuri 
tällaisissa tapauksissa on sovellettava 128 artiklan 4 kohtaa. 
Erilaisten yhteisön audiovisuaalisessa politiikassa kehittämien aloitteiden kautta Euroopan 
unioni auttaa kiistattomasti omalta osaltaan eurooppalaisen kulttuurin edistämistä ja levittämistä 
kunnioittaen sen monimuotoisuutta. Tämän toiminnan taustalla olevat teolliset ja markkinoita 
koskevat toimintaperiaatteet, joissa noudatetaan EY:n perustamissopimuksen määräyksiä, eivät 
ole estäneet ottamasta huomioon audiovisuaalisen alan taloudellista tai kulttuurista luonnetta. 
Uusien aloitteiden yhteydessä audiovisuaalisen politiikan kulttuuriulottuvuutta tullaan 
päinvastoin korostamaan. Näin ollen komissio huolehtii, että multimedian kehittämisessä 
hyödynnetään yhteisvaikutusta, joka ilmenee kulttuuritoiminnan ja audiovisuaalisen politiikan 
välillä. 
81/90 
IV OSA: KULTTUURI YHTEISÖN ULKOSUHTEISSA 
I LUKU: ULKOINEN YHTEISTYÖTOIMINTA 
Kansainvälisen yhteistyön merkitys maailmassa on kasvanut. Kulttuurinäkökohta on vastedes 
osa kansainvälisiä suhteita ja ulkopolitiikkaa ja täydentää näin ollen poliittista ja taloudellista 
näkökohtaa. 
Tämä kehitys näkyy myös Euroopan unionin toiminnassa. EY:n perustamissopimuksen 128 
artiklan 3 kohdassa yhteisöä ja jäsenvaltioita kehotetaan edistämään (kulttuuri)yhteistyötä 
kolmansien maiden kanssa. 
Lomé III -sopimuksesta alkaen (1986 - 1990) ja EY:n perustamissopimuksen 131 artiklan 3 
kohdan perusteella yhteisö on sisällyttänyt viittauksen kulttuuriin kolmansien maiden kanssa 
tekemissään eri sopimuksissa. Useimmissa tapauksissa niissä viitataan kulttuuriin erityisesti siitä 
syystä, että yhteisöä ei enää pidetä ainoastaan taloudellisena vaikuttajana. Näin on toimittu 
Latinalaisen Amerikan valtioiden kanssa (yhteistyösopimukset). Euroopassa 1990-luvun lopulla 
tapahtuneiden muutosten vuoksi tämä menetelmä on korostunut sopimuksissa Keski- ja Itä-
Euroopan maiden (Eurooppa- ja yhteistyösopimukset) ja uusien itsenäisten valtioiden kanssa 
tehdyissä sopimuksissa (yhteistyö- ja kumppanuussopimukset) sekä hiljattain tehdyissä 
sopimuksissa Välimeren valtioiden harjoittamasta politiikasta (Euroopan ja Välimeren maiden 
assosiointisopimukset). 
Yhteisön ja kolmansien maiden väliset sopimukset, joissa on viittaus kulttuuriin, ovat 
lisääntyneet vuodesta 1986 alkaen. Niille on tyypillistä muotojen erilaisuus, mikä johtuu siitä, 
että sopimuksista on neuvoteltu eri yhteyksissä. 
Yhteisön kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa harjoittaman 
kulttuuriyhteistyön osalta voidaan erottaa kuusi sopimusluokkaa: 
1. Kulttuuriyhteistyö AKT-maiden kanssa. Lomé IV -sopimukseen, joka allekirjoitettiin 
vuonna 1991 ja jonka talousarvio on 14,6 miljardia ecua ajanjaksolle 1996 - 2000, 
sisältyy 139 artikla, joka on omistettu kulttuuriyhteistyölle. 
Noin 45 prosenttia 70 kansallisluontoisesta AKT-maille suunnatusta ohjelmasta on 
sellaisia, joissa kulttuurin katsotaan muodostavan erityisen osan yhteistyötä. 
Euroopan komissio on tähän mennessä rahoittanut Lomé-sopimusten yhteydessä noin 
250 kulttuuriohjelmaa yli 62 miljoonalla eculla. 
Lähes kolmannes rahoitetuista kulttuuriohjelmista kuuluu audiovisuaaliseen alaan (90 
aloitetta) ja yhteisö on rahoittanut niitä joko osallistumalla elokuvatuotannon 
rahoittamiseen (yli 60 elokuvaa) tai tukemalla levittämistä, koulutusta tai 
elokuvafestivaaleja. 
Tällä alalla Euroopan unionista on tullut Afrikan päärahoittaja ja se on lujittanut näin 
tehokkaasti kuvaansa kulttuurin edistäjänä laajan eurooppalaisen ja afrikkalaisen 
yleisön edessä. 
Toinen tärkeä osa-alue on merkittävien kulttuuritapahtumien tukeminen kuten Abidjanin 
afrikkalaisten taide-esitysten markkinat, Dakarin biennaali, Eteläisen Afrikan 
musiikkifestivaalit ja laaja Afrikan kulttuuritapahtuma (AFRICA 95) Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. 
Muista rahoitetuista kampanjoista voidaan mainita kulttuuriperinnön suojelu ja 
hyödyntäminen, joita on paljon korostettu. Tällä alalla komissio on rahoittanut monia 
82/90 
toimia, erityisesti AKT-maiden aineellisen perinnön hyväksi unohtamatta henkistä 
kulttuuriperintöä, kuten suullisen perinnön suojelua, joka on ratkaisevan tärkeä AKT-
maiden identiteetille, paikallisten kielien tukeminen ja perinnemusiikki. 
2. Joissakin tapauksissa yhteisön ja jäsenvaltioiden välisissä sopimuksissa edellytetään 
yhteisön kulttuuriohjelmien käynnistämistä. 
- Sopimus Euroopan talousalueesta (Islanti, Norja, Liechtenstein). 
- Assosiointisopimukset Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa (Puola, Unkari, Tsekin 
tasavalta, Slovakia, Romania, Bulgaria, Viro, Latvia, Liettua, Slovenia (sopimus 
allekirjoitettu), Albania (valmisteilla direktiiviluonnokset uutta yhteistyösopimusta 
varten). 
- Assosiointisopimukset Kyproksen ja Maltan kanssa (ohjelmien käynnistämisestä 
määrätään ohjelmien Kaleidoskooppi, Ariane ja Raphael tekstiosassa) 
- Euroopan ja Välimeren maiden assosiointisopimukset Tunisian ja Marokon kanssa ja 
neuvottelut myös assosiointisopimuksissa edellytettyjen ohjelmien aloittamisesta 
Libanonin ja Egyptin sekä Jordanian ja Israelin kanssa. Tässä suhteessa on syytä 
korostaa, että 27 ja 28 päivänä marraskuuta vuonna 1995 annettuun Barcelonan 
julistukseen sisältyy kohta monenvälisistä kulttuurisuhteista Välimeren maiden kanssa. 
Näin ollen "osapuolet tunnustavat, että kulttuuri- ja sivilisaatioperinteet Välimeren 
molemmin puolin, vuoropuhelu näiden kulttuurien välillä ja henkinen, tieteellinen ja 
teknologian vaihto ovat olennainen osa kansojen lähentymisessä ja toistensa 
ymmärtämistä sekä molemminpuolisen huomiointikyvyn parantamisesta". Barcelonan 
konferenssin seurauksena järjestetään kulttuuriperintöaiheinen Euroopan ja Välimeren 
maiden konferenssi 22. ja 23. päivänä huhtikuuta vuonna 1996 Bolognassa. 
Kolmansien maiden osallistuminen kulttuuriohjelmiin tapahtuu "ylimääräisten lainojen avulla ja 
niitä myönnetään niiden menettelytapojen mukaan, joista näiden maiden kanssa on sovittu" 
(Kaleidoskooppi- ja Ariane-päätösten 4 artikla). Islannin, Norjan ja Liechtensteinin 
osallistumisesta on erikseen määrätty sopimuksessa Euroopan talousalueesta ja Keski- ja Itä-
Euroopan maiden kohdalla Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjoissa. 
3. Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen mukaisesti Islanti, Norja ja 
Liechtenstein: 
- pääsevät mukaan sekakomitean päätöksellä ohjelmiin, joista on päätetty sopimuksilla, 
kulttuuriohjelmat mukaan lukien; 
- saavat samat oikeudet ja velvollisuudet kuin jäsenvaltiot komiteoissa, jotka auttavat 
komissiota ohjelmien täytäntöönpanossa; 
- osallistuvat ohjelmien rahoitukseen suhteessa bruttokansantulonsa tasoon. 
4. Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjoissa, Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminassa 
tekemien päätösten mukaisesti (21.-22. päivänä kesäkuuta 1993), suhteutetaan Irlantia, 
Norjaa ja Liechtenstein ia koskevat ehdot Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
erityislaatuiseen asemaan ja näiden rajoitettuihin mahdollisuuksiin osallistua 
rahoitukseen. Näin ollen pöytäkirjojen mukaan: 
Eurooppa-sopimuksen yhteydessä perustettu assosiointineuvosto vahvistaa 
yksityiskohtaiset säännöt ja kyseisten maiden osallistumisehdot yhteisön ohjelmiin; 
83/90 
- kyseisen maan ohjelmien rahoitusosuus lasketaan sen mukaan, kuinka paljon se on 
maksanut omasta osallistumisestaan ohjelmiin; 
- yhteisö voi tarvittaessa päättää tapauskohtaisesti avustavansa osallistumismaksuissa. 
5. Muita tapauksia varten kehitetään kulttuuriyhteistyötä yleisemmällä tasolla ja sen 
toteuttamisesta ja seurannasta huolehtivat komiteat tai sekavaliokunnat, joiden tehtävänä 
on huolehtia sopimusten hoidosta: 
- Kumppanuus- ja yhteistyösopimukset uusien itsenäisten valtioiden kanssa (Venäjä, 
Ukraina, Valko-Venäjä, Moldavia, Kazakstan, Irgustan ja neuvottelut Georgian, 
Armenian, Azerbaidzanin ja Uzbekistanin kanssa). 
- Yhteistyösopimukset eri maiden välillä: Latinalainen Amerikka (Chile, Meksiko, 
Uruguay, Brasilia, Paraguay), Keski-Amerikka (Costa Rica, Salvador, Guatemala, 
Honduras, Nicaragua, Panama), Andien liittoon kuuluvat maat (Bolivia, Kolumbia, 
Equador, Peru, Venezuela), Mercosur ja osavaltiot. Yhteistyösopimukset Aasian 
valtioiden kanssa (Intia, Macao, Sri Lanka ja neuvottelut Etelä-Korean kanssa). 
Yhteistyösopimukset, jotka sisältävät kehityslausekkeen, jonka avulla yhteistyö 
voidaan ulottaa sopimuksessa määrätyiltä aloilta muille aloille. Esimerkiksi Vietnamin 
kanssa allekirjoitetun sopimuksen 15 artiklan 2 kohdassa määrätään: "Within the 
framework of this Agreement, either of the Parties may put foward suggestions for 
expanding the scope of the cooperation, taking into account the experience gained in the 
applications". 
Muutamia poikkeuksia lukuunottamatta, esimerkiksi MED-MEDIA Välimeren maiden kanssa 
(viisi miljoonaa ecua vuosilIel994 - 95) ja Cross Cultural project Intian kanssa (30 miljoonaa 
ecua viidelle vuodelle), yhteisön harjoittama kulttuuriyhteistyö kolmansien maiden kanssa ei saa 
erityisrahoitusta ja näin ollen yhteistyötä ei voida kehittää järjestelmällisesti, jolloin se on 
jatkossakin täysin riippuvainen ulkopolitiikassa tapahtuvista muutoksista. 
6. Poliittisen yhteistyön yhteydessä allekirjoitetut yhteiset julistukset Euroopan yhteisön 
ja joidenkin teollisuusmaiden kesken (Yhdysvallat, Kanada ja Japani) sisältävät myös 
kulttuuriosan ilman erityistä talousarviosuunnittelua. 
On syytä korostaa, että kulttuuri sisältyy usein yhteisön harjoittamaan 
"suhdetoimintaan" ulkomaiden kanssa (esimerkiksi paikallisten kulttuuritapahtumien 
tukeminen, orkesterikiertueet, konsertit ja niin edelleen), mikä saattaa auttaa joidenkin 
politiikan tavoitteiden saavuttamista ulkosuhteiden hoidossa. 
Kun otetaan huomioon tällaisten toimien luonne, ne kuuluvat myös yhteisön 
harjoittamaan ulkopolitiikkaan. 
Yhteisölle ja jäsenvaltioille (128 artiklan 3 kohta) on annettu usein mainittu mutta 
harvoin täsmennetty valtuutus tehdä yhteistyötä muiden kansainvälisten järjestöjen 
kanssa, jotka toimivat kulttuurialalla, erityisesti Euroopan neuvostoja Unesco. 
Tämä yhteistyö kansainvälisten järjestöjen kanssa ei ole uutta teknisen yhteistyön osalta 
(osallistuminen molempia kiinnostaviin kokouksiin ja tiedonvaihto). Euroopan neuvoston ja 
Euroopan yhteisön suhteet perustuvat 16. ja 17. päivänä kesäkuuta päivättyyn kirjeenvaihtoon, 
joka koskee yhteistyön lujittamista ja tiivistämistä, korkean tason kokousten säännöllistä 
järjestämistä Euroopan neuvoston sihteeristön virkamiesten ja komission välille esimerkiksi 
kulttuuriin liittyvistä aiheista. 
****** 
84/90 
Vaikka 112 valtiota on liittynyt yhteisöön kulttuuri lausekkeen sisältävin sopimuksin, yhteisöllä 
ei ole nykyisin tehokasta organisaatio- ja yhteensovittamisjärjestelmää eikä asianmukaista 
talousarviota tähän tärkeään yhteisön politiikan haasteeseen vastaamiseksi. 
Yhteisö pyrkii nykyään, erityisesti rahoituslähteiden alkuperän osalta mikäli se on määritelty, 
erottamaan yhteisön kulttuuriohjelmiin osallistumaan kutsutut maat ja kolmannet maat. 
On syytä muistaa, että kansallisella tasolla kulttuuriministerit ja ulkoministerit ministerit ovat 
vastuussa kulttuuriyhteistyön kehittämisestä muiden maiden kanssa ja että heillä on 
käytettävissään erillinen talousarvio tähän tarkoitukseen. Poliittisesti he toimivat hyvin eri 
tavoilla. Vaikka molempien vastuualueita on vaikea erottaa, kaksoispätevyyden periaatetta 
asetetaan kuitenkaan harvoin kyseenalaiseksi. Yhteisössä tätä toimivallan kaksijakoisuutta 
ilmenee edelleen. 
Il LUKU: KAUPPAPOLITIIKKA 
1. Yhteisön harjoittama kauppapolitiikka perustuu EY:n perustamissopimuksen 110 - 115 
artiklaan. Tarkasteltaessa kaupallisia kysymyksiä Euroopan tasolla, kulttuurinäkökohdat on 
perinteisesti otettu esille vain silloin, kun ne ovat vaikuttaneet merkittävästi taloudellisella ja 
kaupallisella tasolla. Kulttuurinäkökohdat on viimeksi otettu esille GATS-neuvottelujen 
yhteydessä (General Agreement on Trade and Services). Se on saanut aikaan pitkiä väittelyjä 
siitä, pitäisikö "kulttuuripoikkeusta" vaatia, mistä ei koskaan ole päästy yhteisymmärrykseenpä 
keskusteluun osallistujat epäsivät selkeästi tämän periaatteen soveltamisen audiovisuaalisella 
alalla. 
2.GATS-neuvottelujen tulos on ollut selkeä siinä mielessä, että Maailman kauppajärjestön 
oikeudelliseen kehykseen ei sisälly vaatimusta kulttuuripoikkeuksesta audiovisuaalisten 
palvelujen osalta. Koska Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole tehneet 
minkäänlaisia sitoumuksia markkinoille pääsystä ja kansallisesta kohtelusta, niillä on vapaus 
suojella politiikkaansa ja kulttuuritavoitteitaan, mitä ei voida olla ottamatta huomioon. 
3. Kahteen Euroopan unionin vaatimaan poikkeukseen valtioiden suosituimmuusasemasta liittyy 
tärkeä kulttuurinäkökohta. Ensimmäinen koskee niitä toimenpiteitä, joilla määritetään 
eurooppalaista alkuperää olevat tuotteet niin, että kansallinen kohtelu radiolähetysten tai 
vastaavanlaisten lähetysmuotojen osalta voidaan ulottaa sellaisiin audiovisuaalisiin teoksiin, 
jotka täyttävät tietyt kielelliset ja alkuperäperusteet, ja jotka ovat lähtöisin maista, jotka ovat 
allekirjoittaneet Euroopan neuvoston yleissopimuksen rajat ylittävästä televisiotoiminnasta, tai 
Euroopan maista, joiden kanssa sopimus voidaan tehdä. Tätä poikkeusta voidaan perustella sillä, 
että sillä edistetään kulttuuriarvoja ja kielipoliittisten tavoitteiden toteuttamista. Toinen 
valtioiden suosituimmuusasemaa koskeva poikkeus liittyy elokuvatuotteiden ja televisio-
ohjelmien tuottamiseen ja levitykseen, ja se pitää sisällään hallitusten väliset puitesopimukset, 
jotka koskevat niiden audiovisuaalisten tuotteiden yhteistuotantoa, jotka kuuluvat kansallisen 
kohtelun piiriin, erityisesti levittämisen ja rahoitukseen pääsyn osalta. Tämän poikkeuksen 
tarkoitus on myös edistää kulttuurisiteitä asianomaisten valtioiden välillä. 
Nämä määräykset muodostavat toiminnalle laillisen lähtökohdan, mikäli kulttuuria ei käytetä 
selvästi protektionistisen menettelyn välikappaleena. On syytä kuitenkin muistaa, että GATS-
sopimuksessa täsmennetään, että näiden poikkeusten ei pitäisi periaatteessa olla voimassa 
kymmentä vuotta kauempaa ja että ne tarkistetaan joka tapauksessa seuraavien 
neuvottelukierrosten aikana. 
Valtion tukiin liittyvät neuvottelut (XV artikla) ovat hyvä tilaisuus panna unionin toiminta 
koetukselle (vaikka aikataulua ei ole vielä lyöty lukkoon, on mahdollista, että neuvottelut 
alkavat lähikuukausien aikana). On tärkeää, että Euroopan unioni on audiovisuaalisen ja 
kulttuurin alan tukijärjestelmien suhteen yksimielinen, sillä vaikka niiden rahoituksellinen 
85/90 
vaikutus kaupallisiin suhteisiin ei olisikaan suuri, ne ovat kuitenkin erittäin tärkeitä 
monikulttuuriselle Euroopalle. Valmistelut on aloitettava, jos halutaan, että tulevat 
neuvottelutulokset ovat parempia kuin GATS-neuvotteluissa Euroopan unionin ja sen 
jäsenvaltioiden kulttuuritavoitteiden toteuttamisen osalta. 
4. Teknologioiden kehittyminen, tietoyhteiskunnan nousu ja vahvasti kulttuurisisältöiset 
multimediatuotteet, niin kutsuttujen kulttuuriteollisuuden ja -palvelujen ja niihin liittyvän 
kaupallistumisen jatkuva kehitys vaativat, että kulttuuri kaikissa sen muodoissa otetaan 
enemmän huomioon tulevaisuuden kauppaneuvotteluissa. 
86/90 
V OSA: PÄÄTELMÄT 
Komissio on tutkinut kuinka yhteisö on toiminnassaan ottanut huomioon kulttuurinäkökohdat ja 
sen perusteella voidaan esittää kaksi päätelmää: 
Ensimmäinen päätelmä on, että oikeudellisilla säädöksillä ja Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen oikeuskäytännöllä on jouduttu monessa tapauksessa sovittamaan EY:n 
perustamissopimuksen tavoitteita yhteen kulttuuripolitiikan omien tavoitteiden kanssa. Yhteisön 
toimesta tehdyt aloitteet tai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot ovat mahdollistaneet 
niiden käsitysten lujittumisen, jotka ohjaavat kulttuuritoimien suunnittelua sekä yhteisön sisällä 
että muissa maissa. Tämä näkyy erityisen selvästi tekijänoikeuksissa tai audiovisuaalisten 
teosten edistämisessä. 
Muilla aloilla yhteensovittaminen on osoittautunut vaikeammaksi kyseisten kulttuuritoimien 
taloudellisen ja kaupallisen luonteen vuoksi. EY:n perustamissopimusten määräysten ja 
kulttuuritavoitteiden osalta on tarvittu sovittelua. Tämä sovittelu näkyy siinä, että 
kulttuurinäkökohtia on otettu huomioon ilman, että oltaisiin hyväksytty etusijakohtelua, joka 
niille voidaan myöntää joissakin jäsenvaltioissa (esimerkiksi kirjojen hintakysymyksissä, 
joidenkin kulttuuriesineiden ja -palveluiden verotuskysymyksissä tai kilpailualalla). 
Toinen päätelmä on, että suureen osaan yhteisön harjoittamasta politiikasta ja toiminnasta 
sisältyy kulttuurinäkökohta tai ne vaikuttavat tiettyihin kulttuurin aloihin. Tällainen kulttuuriin 
panostaminen on tapahtunut vähitellen sen mukaan, kuinka tärkeänä liitännäispolitiikassa 
pidetään yhtenäismarkkinoiden toteutumista: erityisesti taloudellinen ja sosiaalinen 
yhteenkuuluvuus, ympäristö, tutkimus ja teknologia ja sosiaalipolitiikka. 
Näin ollen yhteisön toimintaan tai sen harjoittamaan politiikkaan liittyvät kulttuurinäkökohdat 
ovat moninaiset. On täsmennettävä, että tässä kertomuksessa on lueteltu vain osa niistä 
kulttuurinäkökohdista, jotka on otettu huomioon. 
Niiden toimien tunteminen, jotka liittyvät yhteisön toimintaan ja joita toteutetaan hyvin eri 
vaiheissa, ei voi olla täydellistä, ellei alueellisella tai jopa paikallisella tasolla käynnistetä 
merkittäviä vaikutustutkimuksia. 
Tällaiset tutkimukset voivat vain täydentää tietoja ilmiöistä, joiden päälinjat voidaan havaita ja 
joiden ymmärtäminen mahdollistaa sen, että niistä voidaan tänä päivänä ottaa oppia 
suunniteltaessa tulevaisuuden poliittista toimintaa. 
1. Päätelmistä voidaan havaita seuraavaa: 
1. Yhteisön harjoittamaan tukipolitiikkaan liittyvät kulttuurinäkökohdat ovat moninaiset, tärkeät 
ja vaihtelevat. Useimpiin yhteisön politiikoista liittyy kulttuurinäkökohta, politiikkaa 
harjoitetaan vuorovaikutuksessa kulttuuriin ja se liikuttaa kulttuurialan toimijoita. Tähän on 
olemassa merkittäviä keinoja. 
2. Vaikka keinot kohdistuisivat kulttuuritoimintaan tai kulttuurinäkökohtiin, toteutetut toimet 
eivät liity tai liittyvät harvoin vain yhteen tiettyyn politiikkaan, joka vastaisi yhteisön sille 
osoittamista tehtävistä kulttuurin alalla. Tehtävät eivät liity kulttuurihankkeisiin ja niillä ei ole 
yhteyttä yhteisön kulttuuritavoitteiden kanssa. 
3. Sopimuksessa Euroopan unionista annetaan yhteisölle tarkoin rajatut toimivaltuudet 
kulttuurialalla ja yhteisön tehtävänä on vastedes sovittaa yhteen tukipolitiikan omat tavoitteet ja 
kulttuuriin liittyvät tavoitteet. Tämä edellyttää, että yhteisön kulttuuripolitiikan tavoitteet ja 
keinot täsmennetään etukäteen ja että nämä tavoitteet ja keinot sisällytetään määritelmään 
yhteisön harjoittamasta politiikasta ja sen toteutuksesta. Kulttuuripolitiikka sisältää 128 artiklan 
87/90 
mukaisia edistämistoimia, määräyksiä sekä politiikkoja, joita harjoitetaan toisenlaisin 
oikeusperustein ja joissa on otettava huomioon kulttuurinäkökohdat. 
2. YHTEISÖN KULTTUURIPOLITIIKAN TAVOITTEET JA KEINOT 
Yhteisön kulttuuripolitiikkaa, jota toteutetaan erityisesti EY:n perustamissopimuksen IX osaston 
3 artiklan perusteella, ei voida sekoittaa valtioiden, alueiden ja muiden hajautettujen toimielinten 
harjoittamaan kulttuuripolitiikkaan. Kulttuuripolitiikka vastaa täsmällisiin, Euroopan yhteisölle 
osoitettuihin tehtäviin. 
Kulttuuripolitiikkaa harjoitetaan Euroopan integraation toteuttamiseksi ja se toimii tässä 
suhteessa yhdentymisen edistäjänä "yhä tiiviimmän kansojen Euroopan" toteuttamiseksi (EY:n 
perustamissopimuksen johdanto-osa). 
Tässä suhteessa kulttuuripolitiikan on edesautettava "eurooppalaisen mallin lujittamista ja 
leviämistä yhteiskunnassa, joka on rakentunut kaikille eurooppalaisille yhteiskunnille yhteisistä 
arvoista" (Komission lausunto hallitusten välisen konferenssin koollekutsusta vuonna 1996). 
Rikas ja moninainen kulttuuri muodostaa olennaisen tärkeän osan tätä eurooppalaisen 
yhteiskunnan mallia. Yhteisön toiminnan on edistettävä Euroopan kansojen identiteettiä, 
kulttuuria ja kieltä muokkaavien tekijöiden säilyttämistä ja rikastuttamista. Sen avulla on voitava 
lujittaa yhteisön kansalaisten yhteenkuuluvuuden tunnetta. Valtionpäämiehet ja ministerit 
ilmaisivat halunsa tähän Madridissa joulukuussa vuonna 1995: "Eurooppa-neuvosto myöntää 
kulttuuritoimien merkityksen yhteisöllisen ulottuvuuden korostamiseksi kaikkien unionin 
jäsenvaltioiden kulttuureissa ". 
Tässä yhteydessä voidaan mainita kolme toimintalinjaa, jotka ovat erityisen tärkeitä: 
Niiden eurooppalaisille yhteisten juurien ja kulttuurivirtausten korostaminen, jotka ovat 
olleet vaikuttamassa tai vaikuttavat Euroopan kansojen identiteettien ja kulttuurin 
muodostumiseen. Kulttuuri ilmentää yhteiskuntaa ja kulttuuri muovautuu sen mukaan, 
millaista yhteiskuntien välinen vuorovaikutus ja yhteistyö on ollut. Euroopassa on ollut 
vähän filosofisia, tieteellisiä tai taiteellisia aatesuuntia, joiden vaikutus ei olisi ollut 
ylikansallinen. Yhteisön kulttuuripolitiikan on rikastettava kulttuurivaihtoa, mutta 
yhteisön on myös valvottava, että jokaisen kansan kulttuuri-identiteettiä sekä ilmaisu-ja 
luomiskykyä kunnioitetaan. 
kulttuuritoiminta, jonka ansiosta voidaan edistää pysyvien verkkojen syntymistä 
kulttuurin toimijoiden ja eri maiden välille tarjoamalla niille keinot kestävän ja näkyvän 
yhteistyön mahdollistamiseksi kansalaisten edessä. 
yhteisö määrittelee ensisijaisuudet varmistaakseen kyseisten tukitoimenpiteiden 
yhtenäisyyden ja lisätäkseen sitä. Tämän menetelmän etuna on, että se saattaisi lisätä 
kulttuuriin liittyvien toimien keskinäistä yhtenäisyyttä ja vältyttäisiin menetelmien 
hajanaisuudelta, joita joissakin toiminnoissa ilmenee. 
Euroopan unionin ulkopuolella yhteisön kulttuuripolitiikan on edistettävä Euroopan kansojen 
kulttuurin ja eurooppalaisen yhteiskuntamallin leviämistä. Unionin sisällä kulttuuripolitiikka 
toimii yhdentymistä edistävänä tekijänä ja yhteisön ulkopuolella yhteistyövälineenä kulttuurien 
välisessä vuoropuhelussa. 
88/90 
3. SUOSITUKSIA KULTTUURITAVOITTEIDEN HUOMIOON 
OTTAMISEKSI YHTEISÖN TOIMINNASSA 
Kullluiinnäkökohlien huomioon ottaminen yhteisön toiminnassa on velvollisuus, jota on 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulosta alkaen edellytetty kuikilta unionin 
toimielimiltä. Tämä kertomus mahdollistaa ehkä sen, että yhteisö arvostaisi tämän velvoitteen 
laajuutta, edistäen ajatustenvaihtoa sekä toimia yhteisön kulttuuripolitiikan kehittämiselle 
edempänä määriteltyjen tavoitteiden ja keinojen perusteella. Kertomus osoittaa, että näiden 
keinojen kautta kulttuuritavoitteiden toteuttaminen on mahdollista Euroopassa, jos on poliittista 
tahtoa keinojen yhteensovittamiseksi. Tässä yhteydessä voidaan erinomaisesti toimia niiden 
ongelmien poistamiseksi, joita kansalaisten aseman määrittäminen keskellä yhdentyvää 
Eurooppa synnyttää hetkellä, jolloin unioni valmistautuu uusien ratkaisevien päätösten 
tekemiseen. 
Euroopan yhteisöjen komissio antaa omasta puolestaan sisäiset säännökset, jotka ovat tarpeen 
seuraavien tavoitteiden saavuttamiseksi: 
komission parlamentille ja neuvostolle tekemät johdetun oikeuden piiriin kuuluvat 
lakiehdotukset olisivat yhdenmukaisia EY:n perustamissopimuksen 128 artiklassa 
määrättyjen kulttuuripolitiikan tavoitteiden kanssa; 
sisäpolitiikkaa määritettäessä ja toteutettaessa kaikki kulttuurialaan vaikuttavat välineet 
olisivat johdonmukaisia yhteisön kulttuuripolitiikan tavoitteiden ja keinojen kanssa. 
Tässä tarkoituksessa komissio ottaa vaikutteita muilla aloilla sovellettavista välineistä, kuten 
operationaalisista toimenpiteistä, joihin turvaudutaan ympäristöasioiden sisällyttämiseksi 
yhteisön politiikkaan. 
89/90 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 160 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 
Luettelonumero : CB-CO-96-183-FI-C 
ISBN 92-78-03026-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg £?A