Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) [tautien ehkäisyn ja valvonnan] eurooppalaisen keskuksen perustamisesta /* KOM/2003/0441 lopull. - COD 2003/0174 */





Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) [tautien ehkäisyn ja valvonnan] eurooppalaisen keskuksen perustamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Yleiskatsaus Tartuntatautien puhkeaminen saattaa merkittävällä tavalla uhata Euroopan unionin kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia, mikä kävi ilmi äskettäin levinneen SARS-viruksen (Severe Acute Respiratory Syndrome, äkillinen vakava hengitystieoireyhtymä) yhteydessä sekä vuoden 2001 lopulla tehdyissä pernaruttoiskuissa, joiden katsottiin olevan bioterrorismia. Miljoonat ihmiset ylittävät päivittäin sisäisiä ja ulkoisia rajoja Euroopan unionissa, joten terveysuhkien torjuminen edellyttää jäsenvaltioiden, Euroopan komission, Maailman terveysjärjestön ja uhkien kohteeksi eri puolilla maailmaa joutuvien maiden paljon tiiviimpää yhteistyötä. Euroopan unionin kansalaiset pitävät terveytensä suojelua erittäin suuressa arvossa. Tartuntatautien puhkeaminen tai muut uhat, kuten kemiallisten tai biologisten tekijöiden tahallinen levittäminen terrori-iskuissa, voivat aiheuttaa kansalaisissa suurta ahdistumista ja suunnattomia kustannuksia yhteiskunnalle, vaikka tapausten määrä olisi suhteellisen pieni. Tautien puhkeaminen suuressa mittakaavassa, kuten influenssapandemia, voi johtaa katastrofaalisiin seurauksiin. Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan perustuslakiehdotuksessa on todettu yhteiset turvallisuusnäkökohdat kansanterveysasioissa alaksi, jolla yhteisön toimivaltaa olisi vahvistettava. Komissio on vuodesta 1999 lähtien johtanut tartuntatautiverkostoa. Verkosto perustuu tätä nykyä tapauskohtaiseen jäsenvaltioiden yhteistyöhön neuvoston ja parlamentin päätöksen N:o 2119/98/EY muodostamissa oikeudellisissa puitteissa. Tätä järjestelmää on kuitenkin huomattavasti vahvistettava, jotta Euroopan unioni voisi torjua tartuntatauteja tehokkaasti. Vuosina 2000 ja 2001 tehdyissä kahdessa ulkopuolisessa arvioinnissa tuotiin esille nykyisten rakenteiden heikkouksia ja tarkasteltiin eri vaihtoehtoja reagointivalmiuksien tehostamiseksi EU:n tasolla. Vuonna 2002 jäsenvaltioiden epidemiologit esittivät käsityksensä tartuntatautien seurannan tulevaisuudesta Euroopan unionin tasolla ja kannattivat EU:n laajuisen keskuksen perustamista. Lisäksi verkoston komitea esitti samaten vuonna 2002 päätelmänsä, joissa se kannatti EU:n koordinointikeskuksen perustamista. Göteborgissa kesäkuussa 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi tarkastelemaan mahdollisuutta perustaa terveyskysymyksiin liittyvä eurooppalainen seuranta- ja varhaisvaroitusjärjestelmä. Terveysministereiden sovittua asiasta puheenjohtajavaltio Belgia esitti neuvoston 15. marraskuuta 2001 pitämässä kokouksessa päätelmät, joissa komissiota pyydettiin kehittämään toimintaohjelma, jonka puitteissa voidaan tehdä yhteistyötä biologisten ja kemiallisten tekijöiden tahallisesta levittämisestä aiheutuviin uhkiin valmistautumiseksi ja niiden varalta tehtävien vastatoimien osalta. Euroopan unionin neuvosto (työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys ja kuluttaja-asiat) tunnusti SARSia käsitelleessä ylimääräisessä kokouksessaan 6. toukokuuta 2003 ja 2. kesäkuuta 2003 pitämässään kokouksessa, että EU:n valmiuksia selviytyä sen alueella puhjenneista taudeista on vahvistettava. Kokouksissa sai vankkaa kannatusta komission aikomus ehdottaa lainsäädäntöä tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamiseksi. Tällä ehdotuksella on määrä perustaa eurooppalainen keskus, joka voisi tarjota hyvin jäsennellyn ja järjestelmällisen toimintamallin Euroopan unionin kansalaisia koskettavien tartuntatautien ja muiden vakavien terveysuhkien valvontaan. Perustamalla tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus, joka olisi riippumaton eurooppalainen elin, voitaisiin huomattavasti vahvistaa toiminnassa olevien kansallisten tautienvalvontakeskusten välistä synergiaa. Keskus ottaa tulevaisuudessa hoitaakseen päätökseen N:o 2119/98/EY pohjautuvat nykyiset toimintavälineet (verkostot), mutta komissio vastaa edelleen sen muista säännöksistä (teknisten ja menettelytapavaatimusten asettaminen). Keskus johtaa päätöksessä N:o 2119/98/EY mainittujen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tai laitosten yhteisönlaajuista verkostoa sekä sen tiettyjä sairauksia (aids, tuberkuloosi, influenssa jne.) käsitteleviä erikoistuneita seurantaverkostoja. Keskus ohjaa lisäksi kansallisten laitosten välistä teknistä työtä, joka edellyttää tavoitteiden, tehtävien ja toimintojen jakamista sekä resurssien kokoamista yhteen EU:n tasolla. Eurooppalainen keskus edistää tätä yhteistyötä ja helpottaa taitojen ja resurssien yhteiskäyttöä, jotta voitaisiin selviytyä yhteisistä velvollisuuksista vakavien terveysuhkien torjumisessa. Komissiolla on edelleen yleiset seurantavaltuudet ja päätöksen N:o 2119/98/EY mukaiset lainsäädännölliset valtuudet asettaa teknisiä vaatimuksia ja menettelytapavelvoitteita, joita kaikkien yhteisön verkostoon kuuluvien tahojen on toteutettava ja sovellettava. Komissio kuulee jäsenvaltioita tiiviisti sääntelykomitean (ns. 'verkoston komitea') välityksellä. Keskus tarjoaa EU:n päättäjille ja kansalaisille arvovaltaista ja riippumatonta tieteellistä opastusta vakavista terveysuhkista ja suosittelee komissiolle ja jäsenvaltioiden viranomaisille valvontatoimenpiteitä. Nämä puolestaan päättävät asianmukaisista riskinhallintatoimista, millä mahdollistetaan nopeat ja tehokkaat EU:n laajuiset vastatoimet. Keskus antaa joko komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tieteellisiä lausuntoja ja riskinarviointeja useista erityyppisistä tartuntatauteihin liittyvistä asioista, kuten kliinisestä lääketieteestä, epidemiologiasta, mikrobiologiasta ja ehkäisytoimenpiteistä. Se perustaa tätä varten tiedelautakuntia käsittelemään erityisaiheita, joita erikoistuneiden seurantaverkostojen tieteellinen erityisosaaminen ja asiantuntemus eivät toistaiseksi vielä kata. 2. Kansainväliset terveysuhkat 2000-luvulla Tartuntataudit ovat aina olleet tärkeimpiä ihmisten terveyttä uhkaavia tekijöitä. Viime vuosien uutta kehitystä on ollut, että nykyään tiedostetaan yhä enenevässä määrin, että tartuntatautien luonnolliset puhkeamistapaukset voivat yhä edelleen uhata yhtä lailla teknologisesti edistyneitä alueita, kuten Euroopan unionia, ja kehitysmaita, joiden terveydenhuollon infrastruktuuri on heikosti kehittynyt. On olemassa mahdollisuus, että tartuntataudin puhkeaminen voidaan käynnistää tahallaan (bioterrorismi). Maailman eri osat ovat yhä enemmän yhteydessä toisiinsa ja globalisoituminen on nopeampaa, joten yhdessä maassa puhjennut tauti voi levitä kansainvälisesti muutamassa tunnissa tai päivässä. Tämä "uusi uhka" ja sitä koskevan kattavan EU:n toimintamallin tarpeellisuus tuotiin esiin myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Javier Solanan Thessalonikin Eurooppa-neuvostolle esittämässä turvallisuusstrategiaa koskevassa asiakirjassa ("A secure Europe in a better world", turvallinen Eurooppa paremmassa maailmassa). Tartuntatautien pysäyttämisessä aika on kullanarvoista. Jokainen uhkan määrittämisessä, valvontatoimista päätettäessä ja toimia toteutettaessa hukattu päivä voi johtaa taudin leviämiseen laajemmalle. Nämä hukkaan menneet päivät voivat erottaa pienen tautiesiintymän vakavasta epidemiasta. Jos kyseinen tauti tai taudinaiheuttaja on erityisen tappava, viivästys voi johtaa ihmishenkien menetykseen. Vastatoimien nopeus on erityisen tärkeää Euroopan unionissa. Tuotteet ja ihmiset siirtyvät vapaasti EU:n jäsenvaltiosta toiseen, ja rajavalvonta on poistettu useimmilta unionin sisärajoilta. Yhdessä maassa rajallisessa mittakaavassa puhjennut tauti voi nopeasti muuttua kansainväliseksi kansanterveysuhkaksi, jos kansalliset valvontatoimet eivät ole tehokkaita: esimerkiksi, jos taudin puhkeamista ei havaita eikä pysäytetä ajoissa, jos kansalliset viranomaiset antavat epäjohdonmukaisia tai puutteellisia tietoja tai jos he jättävät ilmoittamatta tautitapauksista muille maille. SARS-virus kykeni maahanmuuton tai matkailun välityksellä leviämään vain muutamassa viikossa Kiinasta Eurooppaan, Amerikan mantereelle ja Aasiaan. SARSin kansainvälinen leviäminen johtui tartunnan saaneiden ihmisten liikkumisesta paikasta toiseen. Yhdysvalloissa levitettiin vuoden 2001 lopulla tahallisesti pernaruttoa, minkä jälkeen turvallisuuspalvelut ja väestönsuojelusta vastaavat viranomaiset ovat ottaneet bioterrori-iskuilla uhkaamisen hyvin vakavasti. Asianmukaisten alueellisten ja kansainvälisten koordinointirakenteiden puuttuminen voi edesauttaa ongelman kehittymistä. Tämän vuoksi terveysuhkiin on ehdottomasti vastattava nopeasti, tehokkaasti ja koordinoidusti. SARS-epidemiassa nykyisen tautienvalvontamallin puutteet tulivat hyvin ilmi. Käynnissä ollut epidemia havaittiin myöhässä, mikä edesauttoi viruksen leviämistä lentoteitse Kiinasta Kanadaan, missä tartunnan saanut matkustaja levitti virusta terveydenhoitohenkilökunnan parissa torontolaisessa sairaalassa. Vasta kun Maailman terveysjärjestö antoi 12. maaliskuuta 2003 yleisen terveysvaroituksen, jolla väestöä ja terveydenhoitoalan ammattilaisia informoitiin SARS-viruksesta, voitiin alkaa asianmukaisesti toteuttaa toimenpiteitä sen leviämisen hillitsemiseksi. Jos terveysalan asiantuntijat eivät olisi tehneet kansainvälistä yhteistyötä tässä asiassa, virusta ei olisi voitu tunnistaa niin nopeasti eikä tiedonkeruu sen epidemiologiasta olisi sujunut niin joutuisasti. Suuret tartuntatautiepidemiat vaikuttavat koko yhteiskuntaan eivätkä vain sen terveydenhuoltosektoriin. Esimerkiksi SARSilla oli välitön negatiivinen vaikutus niiden Aasian maiden talouskasvuun, joissa sitä esiintyi. SARSilla on lisäksi saattanut välillisemmin olla negatiivinen vaikutus EU:n talouteen. Nopeiden ja tehokkaiden toimien toteuttaminen epidemiatilanteessa sekä kyky vakuuttaa kansalaiset siitä, että epidemia on saatu kuriin, suojaa jäsenvaltioiden talouksia ja niiden kansanterveyttä. 3. Nykyisen yhteisön verkoston toiminnan rajoitukset Perustamissopimuksen 152 mukaan Euroopan yhteisö on tunnustanut, että kansanterveysuhkien parissa on toimittava tehokkaammin. Yhteisön toimielimet toteuttivat tämän käytännössä tekemällä neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöksen N:o 2119/98/EY, jolla perustettiin tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkosto Euroopan yhteisöön. Päätöksessä hahmoteltiin Euroopan laajuisten seuranta- sekä varhaisvaroitus- ja reagointimekanismien perustamista. Mitä tulee varhaisvaroitus- ja reagointitoimintaan, verkosto on täyttänyt koordinointiroolinsa osittain, muttei ole kyennyt täysin saattamaan päätökseen vaadittuja teknisiä toimia ja toimenpiteitä. Epidemiologisen seurannan osalta kansallisten laitosten, jotka jo tutkivat kutakin tautiryhmää, asiantuntijoita pyydettiin perustamaan niin kutsuttuja erikoistuneita seurantaverkostoja. Ne muodostavat yhdessä "verkostojen verkoston", joka toimii yhteisön verkostotoimien perustana. Komission rooli toiminnan koordinoinnissa on rajoittunut EU:n tukijärjestelmän pyörittämiseen. Näillä tuilla osallistutaan erikoistuneiden seurantaverkostojen rahoittamiseen. Lisäksi komissio on suunnitellut ja toteuttanut varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmään liittyvää telemaattista kokeilujärjestelmää (HSSCD/EUPHIN). Komissiolla on tuskin käytettävissään niitä rahavaroja ja teknisiä resursseja, joita tarvitaan näiden tehtävien hoitamiseen. Verkoston komiteaa on käytetty tieteellisten lausuntojen hankintaan ja koordinointitarkoituksiin tavoilla, joissa on menty sille vuonna 1998 tehdyssä päätöksessä varattua rajallista sääntelyroolia huomattavasti pidemmälle. Komiteaan kohdistuvat kasvavat vaatimukset osoittavat, että resursseja tarvitaan kiireellisesti huomattavasti lisää, mikäli terveyden suojelua EU:n tasolla koskevat odotukset aiotaan täyttää. Päätöksen N:o 2119/98/EY puitteissa tapahtuvan jäsenvaltioiden ja komission välisen yhteistyön perusteita ei aseteta kyseenalaiseksi. Sen sijaan tarvitaan huomattavasti laajempia valmiuksia tarjota riippumatonta tieteellistä opastusta ja koordinoida tehokkaasti toimintaa. Sekä tautien seurannassa että varhaisvaroitus- ja reagointitoimissa tarvitaan enemmän koulutettuja asiantuntijoita arvioimaan, tutkimaan ja analysoimaan tautiesiintymiä eri puolilla Eurooppaa ja ulkomailla erityisesti, jos EU:n kansalaisten terveyteen saattaa kohdistua huomattava uhka. Joissakin tapauksissa samaa ilmiötä on tutkinut usea toimintaryhmä eri jäsenvaltioista hieman eri menetelmillä. Ne ovat lähettäneet näytteet eri laboratorioihin ja raportoineet lopuksi kukin erikseen. On käynyt ilmeiseksi, että yhteisön verkosto ei voi kehittyä paljon pidemmälle ilman uusia rakenteita ja järjestelyjä, joilla tuettaisiin jäsenvaltioita ja komissiota tehtäviensä toteuttamisessa. Mitä useampia tauteja verkosto kattaa erikoistuneilla seurantaverkostoillaan, sitä ilmeisemmäksi käy vaara sen rakenteen pirstaloitumisesta. Näitä erikoistuneita seurantaverkostoja on rahoitettu käyttämällä kansanterveysalan toimintaohjelmista myönnettäviä vuosittaisia tukia, joista verkostot ovat kilpailleet useiden muiden projektien kanssa. Kun EU:ssa on vuonna 2004 kymmenen uutta jäsenvaltiota, nykyisillä rakenteilla ja resursseilla ei enää voida taata tehokkaita seurantatoimia jäsenvaltioissa (ja muissa erikoistuneisiin seurantaverkostoihin yhteistyökumppaneina osallistuvissa maissa). Kykyyn reagoida kansainväliseen terveysuhkaan vaikuttaa merkittävästi se, missä määrin asiaan liittyviä näkökohtia on tutkittu ennakolta, ja se, onko käytössä koordinoiduissa toimissa tarvittavia valmiussuunnitelmia. Maailman terveysjärjestö on influenssan aiheuttamaan uhkaan valmistautumiseksi työskennellyt yleisen pandemiasuunnitelman parissa, jotta helpotettaisiin kansallisten suunnitelmien kehittämistä. Täydentävä EU:n tason valmiussuunnitelma on tarpeen tiedonvaihdon helpottamiseksi Euroopan yhteisön laboratorio- ja seurantaverkostojen välillä sekä sen varmistamiseksi, että tarvittavia rokotteita, viruslääkkeitä ja muuta materiaalia saadaan käyttöön nopeasti. Eurooppalainen keskus voisi toteuttaa nämä toimenpiteet yhdenmukaisesti ja kustannuksiin nähden tehokkaasti. 4. Euroopan unioni tarvitsee tautien ehkäisyn ja valvonnan keskuksen Euroopan unionin tehtävät kansanterveysalalla ovat lisääntyneet huomattavasti Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpanon ja kansalaisten kasvaneiden odotusten myötä. Tämä näkyy monella tapaa jäsenvaltioihin ja komissioon kohdistuvissa vaatimuksissa tehdä tiiviimpää yhteistyötä niin EU:n laajuisesti kuin kansainvälisesti. Viimeaikaiset terveysuhkat ovat osoittaneet, että yhdellä jäsenvaltiolla ei tavallisesti ole käytössään kaikkea sitä asiantuntemusta, jota tarvitaan uhkan kaikkien mahdollisten näkökohtien käsittelemiseen. Ainoastaan tiiviin ja rakentavan kansainvälisen yhteistyön avulla on mahdollista koota yhteen kaikki tarvittava asiantuntemus. Yhteistoimista saadaan lisäarvoksi koordinoinnin lisäksi asiantuntemuksen kokoaminen yhteen. Komissio on viimeisten kolmen vuoden aikana käynnistänyt kolme ulkopuolista arviointia yhteisön tartuntatautiverkoston toiminnasta ja sen toimintaan tehtävistä parannuksista (http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/index_en.htm). Ensimmäisen arvioinnin tekivät syyskuussa 2000 Nordrhein-Westfalenin kansanterveyslaitos Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan London School of Hygiene and Tropical Medicine and Public Health Laboratory Services -nimisen laitoksen kanssa. Arvioinnissa keskityttiin nykyisten rakenteiden toiminnan heikkouksiin ja analysoitiin viittä tapausta, jossa tautia esiintyi useammassa kuin yhdessä maassa. Arvioinnissa vaadittiin komissiota luomaan puitteet nykyisten ja uusien erityisverkostojen pitkän aikavälin vakaudelle ja pysyvyydelle ja suositeltiin 15:tä erityyppistä toimea yhteisön tasolla. Ne kaikki tukevat tässä ehdotuksessa käsiteltyjä periaatteita ja liittyvät muun muassa EU:n tason valmiuteen, epidemiatutkimusten EU:n laajuiseen koordinointiin sekä asiantuntija-avun tarjoamiseen Euroopan unionin puolesta. Toisen arvioinnin teki joulukuussa 2001 Belgian tieteellinen kansanterveyslaitos, joka kuuli kaikkien jäsenvaltioiden ja Norjan epidemiologisia laitoksia sekä Maailman terveysjärjestöä. Arviointi osoitti kansallisten toimivaltaisten elinten halukkuuden ja valmiuden osallistua yhteisön reagointivalmiuksien luomiseen. Arvioinnissa kannatettiin lujaa keskustason koordinointimekanismia, jota tuetaan komission ulkopuolisella eurooppalaisella teknisellä koordinointirakenteella mutta joka saa rahoitusta yhteisön talousarviosta. Arvioinnin mukaan se pitäisi käynnistää kokeiluluonteisena mahdollisimman pian. Jäsenvaltioiden epidemiologit esittivät kesäkuussa 2002 komissiolle käsityksensä tartuntatautien seurannan tulevaisuudesta Euroopassa. He vahvistivat, että kahdessa edellisessä tutkimuksessa määritetyt koordinointitehtävät ovat välttämättömiä, ja kannattivat riittävillä resursseilla varustetun pysyvän teknisen koordinointirakenteen perustamista Euroopan tasolla. He esittivät saman käsityksen Euroopan parlamentin alaisuudessa Brysselissä marraskuussa 2002 järjestetyssä julkisessa seminaarissa. Komissio teki päätöksen N:o 2119/98/EY mukaisesti vuonna 2002 sisäisen arvioinnin yhteisön verkoston toiminnasta ja toimitti sen verkoston komitealle. Komitea hyväksyi suositukset niistä tehtävistä, jotka olisi mielellään siirrettävä eurooppalaiselle koordinointikeskukselle. Komitea katsoi lisäksi, ettei komissiolla ole riittävässä määrin käytettävissään hyvin koulutettua asiantuntijahenkilöstöä ja että verkostoitumista, seurantaa ja varhaisvaroitustoimintaa koskevat komission järjestelyt eivät näin ollen olisi riittäviä. Jos komissio hoitaisi tehtävät sisäisesti, kustannukset olisivat aivan yhtä suuret eikä syntyisi sitä yhteistoiminnan tunnetta, jonka riippumaton keskus voisi antaa. Nämä jo Göteborgissa kesäkuussa 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä mainitut suunnitelmat toistettiin Euroopan unionin neuvoston (työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys ja kuluttaja-asiat) 6. toukokuuta 2003 pitämässä ylimääräisessä kokouksessa ja neuvoston myöhemmässä kokouksessa 2. kesäkuuta 2003, jolloin ajatus tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamisesta sai laajaa kannatusta. Jäsenvaltioiden epidemiologisilla keskuksilla on oltava etuoikeutettu asema tässä yhteistyössä. Suurin osa yhteistyöhön käytettävistä resursseista on todennäköisesti peräisin niiltä. Niiden henkilöstöllä on esimerkiksi todennäköisesti keskeinen rooli erikoistuneissa seurantaverkostoissa, koulutustoimissa ja toimintaryhmissä. Euroopan tasolla ei tarvita suurta keskusta, koska jäsenvaltioissa on olemassa tällaisia resursseja. Sillä, miten keskus pääsee käyttämään jäsenvaltioiden keskusten resursseja, on keskeinen asema pyrittäessä pitämään keskus suhteellisen pienenä mutta tehokkaana koordinointiyksikkönä. Keskus tarjoaa rakenteen, jonka puitteissa eri jäsenvaltioiden asiantuntijat voivat työskennellä yhdessä esimerkiksi Maailman terveysjärjestön yhteisissä epidemioiden tutkintaryhmissä ja joka helpottaa toiminnasta saatavien tulosten jakamista. Keskuksen on tarkoitus toimia kansallisten kansanterveyslaitosten kanssa tasavertaisena kumppanina. Keskuksen ansiosta jäsenvaltioiden asiantuntijat saataisiin nopeasti epidemiologisia tutkimuksia tekevien Euroopan yhteisön toimintaryhmien käyttöön ja paikan päällä tapahtuviin tarkastuksiin ja riskinarviointeihin. Keskuksessa olisi keskeistä teknistä asiantuntemusta teknisen avun antamiseksi komissiolle ja jäsenvaltioiden ja Maailman terveysjärjestön kanssa tehtävää teknistä yhteistyötä varten. Keskus koordinoisi laboratoriotoimia mikrobiologisten laboratorioiden verkoston kanssa. Keskus tarjoaisi tietoa kaikille osapuolille; sen tarjoamien tietojen on oltava oikea-aikaisia, tarkkoja ja helposti käyttäjien ymmärrettävissä, ja ne on mukautettava EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden, kansanterveyslaitosten, tiedotusvälineiden ja väestön erilaisiin tarpeisiin. Keskus voisi tarjota komissiolle arvovaltaista tieteellistä opastusta ja teknistä osaamista tämän valmistellessa politiikkaa koskevia ehdotuksia tai lainsäädäntöluonnoksia. Komissio uskoo, että yhteistyötä laajentuneessa Euroopan unionissa voitaisiin parhaiten lisätä riippumattoman elimen avulla. Tällainen elin - tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus - keskittyisi tartuntatauteihin, joiden alalla EU:n yhteistyöstä on jo laajaa kokemusta, sekä muihin kehittymässä oleviin vakaviin terveysongelmiin. Se helpottaisi komission ja jäsenvaltioiden yhteistyötä muiden tahojen kanssa (esimerkkeinä kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt, kuten Maailman terveysjärjestö). Tässä ehdotuksessa säädetään asianmukaisesta oikeusperustasta ja tähän tarkoitukseen varatusta uudesta budjettikohdasta yhteisön talousarviossa. Keskuksen tehtävänä on tämän asetuksen mukaisesti toimia näkyvänä erityisosaamiskeskuksena, jolta komissio ja jäsenvaltiot saavat arvovaltaisia näkemyksiä ja lausuntoja. Ottaen huomioon keskuksen toimintakentän ja toimeksiannon sen toimia on koordinoitava muiden yhteisön elinten, kuten Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen ja Euroopan lääkearviointiviraston, toimien kanssa. Nämä kyseiset kaksi elintä toimivat myöskin terveysarviointien, varhaisvaroituksen ja riskiviestinnän aloilla. Eri elinten toimien päällekkäisyyden välttämiseksi vaaditaan selkeää sitoutumista. 5. Eurooppalaisen keskuksen päätehtävät Epidemiologinen seuranta ja laboratorioiden verkostoituminen Keskuksen on määrä kehittää epidemiologista seurantaa Euroopan tasolla. Keskus voisi tässä työssä käyttää joko omaa henkilöstöään, erikoistuneiden seurantaverkostojen henkilöstöä tai - joissakin tapauksissa - antaa työn alihankintana jäsenvaltioiden erityisosaamiskeskusten suoritettavaksi. Epidemiologisen seurannan asteittainen integroiminen johtaa seurantamenetelmien yhdenmukaistamiseen ja parantaa jäsenvaltioissa kerättyjen seurantatietojen vertailukelpoisuutta ja yhteensopivuutta. Keskus voisi myös hahmotella vertailulaboratorioiden verkoston ja pitää sitä yllä sekä kohentaa mikrobiologisten laboratorioiden laadunvarmistusohjelmia. Jotta seurannan ja varhaisvaroitus- ja reagointitoimien verkostossa voitaisiin pitää yllä korkeita vaatimuksia, jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla on oltava käytettävissä tarvittavaa henkilöstöä ja teknisiä resursseja. Keskus helpottaisi asiantuntijahenkilöstön koulutusta ja tarjoaisi heille tilaisuuden hankkia hyödyllistä käytännön kokemusta. Keskus voisi lisäksi tarjota paikan, jonne jäsenvaltiot voisivat tilapäisesti lähettää kansallisten laitostensa työntekijöitä määräajaksi osana näiden urakehitystä. Jäsenvaltioiden kansanterveyslaitoksilla on jo huomattavasti kokemusta tartuntatautialan yhteistyöstä. Nyt on jo olemassa kaikkien hyväksymät, tunnustetut yhteistyömenettelyt. Keskuksen olisi tämän vuoksi järkevää keskittyä aluksi tartuntatauteihin, vaikkakin sen pitäisi tarvittaessa pystyä käsittelemään myös muita kehittymässä olevia terveysuhkia. Vastikään annetussa Euroopan ympäristöterveysstrategiaa käsittelevässä tiedonannossa (KOM(2003) 338 lopullinen) "terveyden seuranta" on keskeinen osatekijä, minkä vuoksi keskuksen tehtäviä laajennetaan niin pian kuin mahdollista kattamaan myös "terveyden seuranta". Tieteelliset lausunnot Kansanterveyspäätösten on pohjauduttava riippumattomaan tieteelliseen näyttöön, ja keskus tukee komissiota ja jäsenvaltioita tarjoamalla tällaista näyttöä. Keskus myötävaikuttaa kansanterveyspolitiikkaan tarjoamalla tieteelliseen erityisosaamiseen perustuvia tieteellisiä arviointeja ja teknistä tukea. Tätä erityisosaamista pidetään yllä sen oman ja jäsenvaltioissa käytettävissä olevan asiantuntemuksen avulla. Jos keskuksella tai tautien seurantaverkostoilla ei ole riittävästi tieteellistä asiantuntemusta, johtaja voi tätä tarkoitusta varten - neuvoa-antavaa ryhmää kuultuaan - perustaa riippumattomia tiedelautakuntia, jotka muodostuvat tunnustettujen tiedelaitosten ja korkeakoulujen edustajista. Tartuntatauteihin liittyy mitä erilaisimpia tieteellisiä kysymyksiä aina kliinisestä lääketieteestä ja epidemiologiasta laboratoriomenettelyjen standardointiin. Näin ollen ei olisi asianmukaista perustaa yhtä ainoaa pysyvää tiedekomiteaa käsittelemään kaikkia näitä aiheita. Tämän sijaan keskus kokoaisi yhteen eri alojen tieteellisen asiantuntemuksen erilaisten EU:n laajuisten verkostojensa ja tilapäisten tiedelautakuntien avulla. Neuvoa-antava ryhmä, jonka on tarkoitus muodostua jäsenvaltioiden kansanterveyslaitosten tiedemiehistä, auttaa johtajaa keskuksen tieteellisen työn korkean laadun ja riippumattomuuden varmistamisessa. Keskuksen on määrä antaa tieteellisiä lausuntoja asetuksessa määriteltyjen menettelyjen mukaisesti. Keskuksen on tarvittaessa käytettävä muiden EU:n rahoittamien tutkimusprojektien ja muiden EU:n elinten, kuten Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen ja Euroopan lääkearviointiviraston, kautta saatavilla olevia tietoja. Sen tiedelautakuntien ei pidä toistaa muualla jo tehtyä työtä. Keskuksen olisi käynnistettävä sovellettuja tieteellisiä tutkimuksia politiikan kehittämisen tehostamiseksi sekä lisäksi tutkimuksia sen oman toimintatehokkuuden kehittämiseksi ja parantamiseksi. Päällekkäisyyksien välttämiseksi keskuksen on koordinoitava toimiaan jäsenvaltioiden ja EU:n tutkimuksen puiteohjelman toimien kanssa. Varhaisvaroitus- ja reagointitoimet Jotta varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä olisi tehokas, tartuntatautiasiantuntijoita on oltava käytettävissä kellon ympäri. Vastuu toimista kuuluu edelleen jäsenvaltioille ja komissiolle, mutta keskus ja sen verkostot ottavat hoitaakseen varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän teknisen toiminnan. Keskus toimisi tarvittaessa koordinoidusti EU:n elinten kanssa (esimerkkinä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen) ja muiden varoitusjärjestelmien kanssa, esimerkkeinä Maailman terveysjärjestön järjestelmät. Reagoiminen on keskeinen osatekijä epidemioihin valmistautumisessa ja niiden torjunnassa. Nopealla reagoimisella voidaan varmistaa, että epidemia säilyy pienimuotoisena eikä paisu laajaksi kriisiksi. Keskus auttaa ja opastaa komissiota ja jäsenvaltioita näiden riskien hallinnassa. Tekninen apu Keskuksen nopean reagoinnin valmiudet voisivat ulottua Euroopan unionin ulkopuolelle Eta-/Efta-maiden ja ehdokasmaiden vastaaviin rakenteisiin. Se voisi pyydettäessä lähettää EU:n ryhmän tutkimaan tuntemattoman ihmisillä esiintyvän taudin puhkeamista jossakin Euroopan maassa. Keskuksen pitäisi myös tarvittaessa kyetä tukemaan niitä komission yksikköjä, jotka antavat humanitaarista apua tai muuntyyppistä avustusta kolmansille maille, joissa on puhjennut jokin tautiepidemia. Tällaisissa tilanteissa teknistä apua olisi koordinoitava asianomaisen komission yksikön ja asiaan liittyvien EU:n ohjelmien kanssa. Keskuksella olisi erityinen rooli toimien määrittelyssä niissä maissa, joista tauti saattaa levitä. Epidemian syyn (ympäristöstä, elintarvikkeista tai eläimistä johtuva, kemiallinen, tahallinen levittäminen jne.) määrityksestä riippuen toimintaryhmässä on oltava mukana muita asian parissa toimivia EU:n toimielimiä ja Maailman terveysjärjestö eri tahojen ponnistelujen johdonmukaisuuden lisäämiseksi ja päällekkäisten toimien välttämiseksi. Hätätilanteet ja viestintä Keskuksella olisi oltava merkittävä tehtävä EU:n laajuisesti merkittävien vakavien terveysuhkien vastatoimien koordinoinnissa. Koordinoitujen toimien tarve on olennaisen tärkeä, kun otetaan huomioon kaikki hätätilanteissa toimivat tahot. Esimerkiksi kansanterveysviranomaisten, pelastuspalvelun, armeijan ja kansalaisyhteiskunnan on ehkä kaikkien osallistuttava epidemian vastatoimiin. Tällaisissa hätätilanteissa vaaditaan - kattavan EU:n toimintamallin osana - kaikkien näiden eri tahojen yhteisiä toimia. Keskuksen perustamisella on näiden toimien kannalta merkittävä vaikutus. Ottaen huomioon keskuksen suhteellisen pienen koon se voi ottaa tällaisen koordinointiroolin hoitaakseen ainoastaan, jos kyseinen terveysuhka liittyy välittömästi sen toimintatavoitteisiin. Väestö sekä päättäjät komissiossa, jäsenvaltioissa ja kansainvälisissä järjestöissä tarvitsevat objektiivisia, luotettavia ja helposti käytettävissä olevia tietoja. Keskus tiedottaa toiminnastaan ja tuloksistaan ja jakaa tietoa, joka on räätälöity sen eri kohderyhmien tarpeisiin. Keskus käyttää erilaisia tiedotus- ja viestintävälineitä varmistaakseen, että sen tiedot ovat helposti saatavilla, luotettavia ja helppotajuisia. 6. Pieni mutta vaikutusvaltainen eurooppalainen keskus Keskuksella ei tulisi olemaan paljon henkilöstöä, mutta sen vaikutusvalta olisi paljon suurempi sen ja kansallisten laitosten toimien välisen synergian ansiosta. Henkilökunta muodostuu asian kannalta merkityksellisistä asiantuntijoista, kuten epidemiologeista, kansanterveysasiantuntijoista, mikrobiologeista, logistiikan asiantuntijoista, lääketieteellisistä toimittajista sekä hallintohenkilöstöstä. Keskus saa rahoituksensa yhteisön talousarviosta komission tekemän ja budjettivallan käyttäjän hyväksymän ehdotuksen pohjalta. Keskuksella pitäisi tämän talousarvion puitteissa, tavanomaisten toimintakulujensa lisäksi, olla asianmukainen varatalousarvio, jotta se voisi tarvittaessa reagoida nopeasti ja riittävällä tavalla kansanterveysuhkiin. Näillä varoilla on voitava kattaa kaikki ne erityyppiset toimet, joita saatetaan tarvita niinkin erilaisissa tilanteissa kuin epidemiatutkimuksissa Euroopan unionissa tai muualla, biologisten tekijöiden tahallisen levittämisen yhteydessä tai mahdollisen influenssapandemian torjumisessa. Keskuksella pitäisi lisäksi olla neuvoa-antava rooli tieteellisen neuvonnan antamisessa kriisitilanteissa, kuten influenssapandemian yhteydessä, jos kansanterveys on uhattuna. 7. Hallintorakenne Kuten muillakin vastaavilla riippumattomilla yhteisön elimillä keskuksella on kolmipilarinen hallintorakenne: - johtaja ja hänen henkilökuntansa. Johtaja vastaa päivittäisestä hallinnosta ja keskuksen työohjelman valmistelusta ja täytäntöönpanosta. - hallintoneuvosto varmistaa, että keskus täyttää toimeksiantonsa ja tehtävänsä hyväksymällä sen vuosittaisen työohjelman ja varainhoitoasetuksen. Hallintoneuvoston rakenteella - komission nimittämät edustajat, neuvoston nimittämät edustajat ja sidosryhmien edustajat - on tarkoitus valvoa keskuksen toimintaa ja varmistaa samalla keskuksen toimien olevan johdonmukaisia yhteisön toimintalinjojen ja kansallisten aloitteiden kanssa. - neuvoa-antava ryhmä, joka muodostuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten korkeista tieteellisistä virkamiehistä. Neuvoa-antava ryhmä tarjoaa puitteet tietojen vaihdolle ja niiden kokoamiselle yhteen sekä keskuksen toiminnan korkean tieteellisen laadun seuraamiselle. 8. Siirtyminen nykyisestä rakenteesta uuteen Kansanterveysohjelmasta on käytössä budjetti keskuksen perustamiseen tähtäävää valmistelutyötä varten. Vuoteen 2006 saakka voidaan käyttää ulkopuolista asiantuntemusta, jotta voidaan valmistella erikoistuneiden seurantaverkostojen integroimista keskukseen. Valmiuksien kehittämiseen, tietojen levittämiseen ja koulutukseen liittyvät projektit saatetaan integroida uuteen rakenteeseen jo varhaisessa vaiheessa. Alan laboratorioiden on lisäksi tärkeää tulla mukaan Euroopan tason seurantatoimiin. Komissio tehostaa näin ollen laboratorioverkostojen kehittämistä. Tämä koskee myös niitä eurooppalaisia laboratorioita, joilla on valmiudet käsitellä erittäin tarttuvia mikro-organismeja, kuten isorokkovirusta. Se pitää yllä ja päivittää tukitietokantoja ja jatkaa varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän kehittämistä. Lisäksi kehitetään menettelyt tietojen tehokasta vaihtoa varten. Ennen kuin keskus tulee toimintakuntoon, komissio keskittyy tehostamaan - nykyisin kansalliselta pohjalta ja tapauskohtaisesti perustettujen - toimintaryhmien toimintaa. Tämä tehdään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ottaen huomioon komission nykyiset, erityisesti yhteistyössä Maailman terveysjärjestön kanssa toteuttamat toimet kolmansissa maissa. Korkealuokkainen seuranta sekä varhaisvaroitus- ja reagointitoiminta ei ole mahdollista, jos jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla ei ole käytössä useiden eri alojen koulutettuja asiantuntijoita. Komissio perusti vuonna 2002 biologisten ja kemiallisten tekijöiden tahallista levittämistä käsittelevän erityisryhmän (BICHAT) määrittelemään seurantaan ja vastatoimiin liittyvät erityistarpeet, joita saattaa syntyä terrori-iskun uhatessa. Erityisryhmä muodostuu jäsenvaltioiden määräajaksi lähettämistä kansallisista asiantuntijoista ja raportoi jäsenvaltioiden terveysministereiden henkilökohtaisista edustajista muodostuvan terveysturvakomitean kautta. Erityisryhmän tehtävät on lopulta siirrettävä keskukselle. 9. Päätelmät Tartuntatautien aiheuttamat vaarat eivät ole vähenemässä. Multiresistentti tuberkuloosi, hiv/aids ja viimeisimpänä SARS toimivat EU:lle hyvänä muistutuksena olla varuillaan. Laajentumisen myötä on entistä välttämättömämpää saada käyttöön riittävät, jäsenvaltioiden järjestelmiin ja nykyiseen tartuntatautiverkostoon pohjautuvat, EU:n tason valmiudet reagoida tällaisiin terveysuhkiin. Perustamalla tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus voidaan varmistaa tehokas verkostoituminen ja jäsenvaltioiden tieteellisen asiantuntemuksen kokoaminen yhteen ja tehdä tehokkaammasta valmiussuunnittelusta helpompaa. Keskus vahvistaa näin EU:n valmiuksia reagoida tuleviin terveysuhkiin. 2003/0174 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) [tautien ehkäisyn ja valvonnan] eurooppalaisen keskuksen perustamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan, ottavat huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta, ottavat huomioon komission ehdotuksen, [1] [1] EUVL C, , s.. ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, [2] [2] EUVL C, , s.. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, [3] [3] EUVL C, , s.. noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, [4] [4] EUVL C, , s.. sekä katsovat seuraavaa: 1) Yhteisön ensisijaisiin tehtäviin kuuluu suojella ja parantaa ihmisten terveyttä ehkäisemällä ihmisillä esiintyviä tauteja, erityisesti tartuntatauteja, ja torjua mahdollisia terveysuhkia tavoitteena varmistaa terveyden korkeatasoinen suojelu, mikä edellyttää jäsenvaltioilta yhteisön tasolla koordinoitua johdonmukaista toimintamallia. 2) Yhteisön olisi käsiteltävä kansanterveysuhkia koskevia Euroopan kansalaisten huolia koordinoidusti ja johdonmukaisesti. Koska terveyden suojelu voi tarkoittaa lukuisia erilaisia toimia valmistautumisesta ja valvontatoimenpiteistä ihmisillä esiintyvien tautien ehkäisemiseen, toimintakenttä olisi pidettävä laajana. 3) Jäsenvaltioiden on toimitettava tietoa tartuntataudeista asianmukaisten nimettyjen tahojen ja/tai viranomaisten välityksellä päätöksen N:o 2119/98/EY [5] 4 artiklan mukaisesti; siinä edellytetään oikea-aikaista tieteellistä analyysia, jotta voidaan toteuttaa tehokkaita yhteisön toimia. [5] EYVL L 268, 3.10.1998, s. 1. 4) Päätöksessä N:o 2119/98/EY vaaditaan nimenomaisesti, että on syytä parantaa jäsenvaltioiden välisten nykyisten erikoistuneiden tartuntatautien seurantaverkostojen kattavuutta ja tehokkuutta, sillä yhteisön toimet olisi kehitettävä niiden pohjalta, ja edistää yhteistyötä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen ja erityisesti Maailman terveysjärjestön kanssa. 5) Tehokas reagoiminen tautiepidemioihin, joiden puhkeaminen saattaa vaikuttaa Euroopan kansalaisten terveyteen, edellyttää jäsenvaltioiden toimien koordinointia ja kokeneiden tiedemiesten panosta yhteisön tasolla. Taudinaiheuttajien tahallisen levittämisen vaara edellyttää lisäksi johdonmukaisia yhteisön vastatoimia tällaisiin luonteeltaan rikollisiin uhkiin. 6) Riippumattoman elimen, jäljempänä '[tautien ehkäisyn ja valvonnan] eurooppalainen keskus', olisi toimittava yhteisössä riippumattoman tieteellisen opastuksen, tuen ja asiantuntemuksen lähteenä ja käytettävä hyväkseen joko omaa tai jäsenvaltioiden kansanterveydestä vastuussa olevien viranomaisten puolesta toimivien toimivaltaisten elinten koulutettua lääketieteellistä, tieteellistä ja epidemiologista henkilöstöä. 7) Keskuksen olisi erityisesti kyettävä osoittamaan tietyt tehtävät tunnustetuille toimivaltaisille elimille jäsenvaltioissa. Yhteistyötä muiden asiaan liittyvien EU:n erillisvirastojen ja toimielinten kanssa olisi edistettävä, jotta vältettäisiin eri tahojen toimien päällekkäisyydet. 8) Keskuksen toimeksiantona olisi osaltaan edistää epidemiologista seurantaa, nopeaa reagoimista tartuntatauteihin ja muihin vakaviin terveysuhkiin ja niitä koskevien vastatoimien toteuttamista, koulutuksen kehittämistä ja luotettavan viestinnän parantamista sekä antaa pyydettäessä kansanterveyspolitiikkaa koskevia lausuntoja. Tämän vuoksi keskuksen olisi täydennettävä terveyden seurantaan, epidemiologiseen seurantaan, koulutusohjelmiin sekä varhaisvaroitus- ja reagointimekanismeihin liittyviä nykyisiä toimia. 9) Keskuksen olisi kerättävä ja analysoitava uusia kansanterveyteen kohdistuvia uhkia ja niihin liittyvää kehitystä koskevia tietoja kansanterveyden suojelemiseksi Euroopan yhteisössä olemalla valmistautunut uhkien varalta. Se auttaa kehittämään ja pitämään yllä oikea-aikaisia reagointivalmiuksia ja koordinoi tätä kehittämis- ja ylläpitotoimintaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Kansanterveyteen liittyvissä hätätilanteissa keskuksen olisi toimittava tiiviissä yhteistyössä komission yksiköiden ja muiden elinten, jäsenvaltioiden sekä kansainvälisten järjestöjen kanssa. 10) Keskuksen olisi pyrittävä pitämään yllä tieteellistä erityisosaamista kaikkina aikoina oman asiantuntemuksensa ja jäsenvaltioiden asiantuntemuksen avulla ja edistettävä, kehitettävä ja ohjattava sovellettuja tieteellisiä tutkimuksia. Tällä tavalla se lisää tieteellisen asiantuntemuksen näkyvyyttä ja uskottavuutta Euroopan yhteisössä. Lisäksi se tukee yhteisön valmiussuunnitelmia vahvistamalla yhteyksiä kliiniseen ja kansanterveyssektoriin ja niiden välillä tavoitteena vahvistaa kansanterveyslaboratorioiden valmiuksia tehdä nopeita diagnooseja, kehittämällä koulutusohjelmia terveydenhoitopalvelujen tarjoajille sekä kehittämällä oppimateriaalia. 11) Hallintoneuvosto olisi nimitettävä siten, että varmistetaan korkein mahdollinen pätevyys julkisessa hallinnossa ja keskuksen toiminta-aloilla. 12) Hallintoneuvostolla olisi oltava tarvittavat valtuudet laatia talousarvio, tarkistaa sen täytäntöönpanoa, laatia sisäisiä sääntöjä, varmistaa toiminnan olevan yhteisön toimintalinjojen kanssa johdonmukaista, hyväksyä varainhoitoasetuksia ja nimittää johtaja. 13) Neuvoa-antava ryhmä neuvoo johtajaa tämän tehtävien hoidossa. Se muodostuu keskuksen kanssa samantyyppisiä tehtäviä hoitavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten edustajista. Neuvoa-antava ryhmä muodostaa puitteet mahdollisia riskejä koskevaa tietojenvaihtoa ja tietojen yhteen kokoamista sekä keskuksen työskentelyn korkean tieteellisen laadun ja riippumattomuuden seurantaa varten. 14) Keskuksen on nautittava yhteisön toimielinten, väestön ja asianomaisten osapuolten luottamusta. Siksi on ehdottomasti taattava sen riippumattomuus, korkea tieteellinen taso, avoimuus ja tehokkuus. 15) Keskuksen riippumattomuus ja sen tehtävä väestölle tiedottajana edellyttävät, että sen olisi voitava välittää tietoja itsenäisesti sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla, sillä sen tarkoituksena on tarjota puolueetonta, luotettavaa ja helposti ymmärrettävää tietoa kansalaisten luottamuksen parantamiseksi. 16) Keskuksen olisi saatava rahoituksensa Euroopan unionin yleisestä talousarviosta. Yhteisön talousarviomenettelyä sovelletaan edelleen Euroopan unionin yleisestä talousarviosta maksettaviin tukiin. Tilintarkastustuomioistuimen on lisäksi tarkistettava tilit. 17) On tarpeen sallia sellaisten Euroopan maiden osallistuminen, jotka eivät ole Euroopan unionin jäsenvaltioita mutta jotka ovat tehneet sopimuksia, jotka velvoittavat ne saattamaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan yhteisön lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöään ja panemaan sen täytäntöön. 18) Keskuksen olisi myös velvollisuuksiensa täyttämiseksi voitava käynnistää tarpeellisia tieteellisiä tutkimuksia ja pitämällä yhteyttä komissioon ja jäsenvaltioihin varmistettava, että päällekkäinen työ vältetään. Tämän olisi tapahduttava avoimesti, ja keskuksen olisi otettava huomioon yhteisön asiantuntemus, rakenteet ja elimet, jotka ovat käytettävissä nykyisin, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 LUKU Soveltamisala ja tehtävät 1 artikla 1. Tällä asetuksella perustetaan riippumaton eurooppalainen elin tautien ehkäisyyn ja valvontaan ja vahvistetaan sen toimeksianto, tehtävät ja organisaatio. 2. Elimen nimeksi tulee tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus, jäljempänä 'keskus'. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa käytetään seuraavia määritelmiä: a) 'toimivaltainen elin' tarkoittaa mitä tahansa tahoa, laitosta, virastoa tai muuta tieteellistä elintä, jonka jäsenvaltioiden viranomaiset ovat tunnustaneet riippumattoman tieteellisen neuvonnan lähteeksi tai jolla on tunnustettu olevan valmiudet ihmisillä esiintyvien tautien ehkäisyyn ja valvontaan liittyviin toimiin b) 'ihmisillä esiintyvien tautien ehkäisy ja valvonta' tarkoittaa kaikkia niitä erityyppisiä toimenpiteitä, joita jäsenvaltioiden toimivaltaiset kansanterveysviranomaiset toteuttavat tautien leviämisen ehkäisemiseksi ja pysäyttämiseksi c) 'erikoistunut seurantaverkosto' tarkoittaa tauteja tai erityisiä terveysasioita käsitteleviä erityisverkostoja, jotka on valittu jäsenvaltioiden akkreditoitujen tahojen ja viranomaisten väliseen epidemiologiseen seurantaan d) 'terveysuhka' tarkoittaa olosuhdetta, taudinaiheuttajaa tai tapausta, joka aiheuttaa suoraan tai välillisesti sairastumista e) 'epidemiologinen seuranta' tarkoittaa seurantaa päätöksen N:o 2119/98/EY tarkoittamassa merkityksessä f) 'yhteisön verkosto' tarkoittaa verkostoa päätöksen N:o 2119/98/EY tarkoittamassa merkityksessä. g) 'varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä' tarkoittaa päätöksen N:o 2119/98/EY mukaista tartuntatautien ehkäisyn ja valvonnan verkostoa, joka on perustettu tuomalla asianomaiset tahot pysyvästi kosketuksiin toistensa kanssa päätöksen N:o 2119/98/EY täytäntöönpanevassa komission päätöksessä 2000/57/EY täsmennetyin asianmukaisin keinoin. 3 artikla Keskuksen toimeksianto 1. Keskuksen toimeksiantona on analysoida ja arvioida Euroopan yhteisöön kohdistuvien tartuntatautien ja muiden vakavien terveysuhkien riskejä ihmisten terveydelle, antaa komissiolle ja jäsenvaltioille asiantuntijalausuntoja sekä tehostaa Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden valmiuksia suojella ihmisten terveyttä tartuntatautien ja muiden vakavien terveysuhkien ehkäisy- ja valvontatoimilla. Keskuksen toimintakenttää laajennetaan (tartuntataudeista ja uusista terveysuhkista) kattamaan terveyden seuranta heti, kun se on mahdollista toteuttaa. 2. Keskuksen ensisijaisena tavoitteena on tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, jotta saataisiin aikaan johdonmukaisia, oikea-aikaisia ja tehokkaita toimia, - edistämällä keskuksen toimeksiantoon kuuluvilla aloilla toimivien elinten eurooppalaista verkostoitumista, komission tukemista kansanterveystoimista syntyvien verkostojen käyttö ja tukeminen mukaan luettuna - helpottamalla verkostoitumistoimintojen koordinoimista, tietojen vaihtoa, yhteisten projektien kehittämistä ja toteuttamista sekä asiantuntemuksen ja parhaiden toimintatapojen vaihtoa - etsimällä, keräämällä, kokoamalla, analysoimalla ja tiivistämällä asiaan liittyviä tieteellisiä ja teknisiä tietoja sen toimeksiantoon kuuluvilla aloilla. 3. Toimeksiantoaan täyttäessään keskus ottaa täysimääräisesti huomioon yhteisön lainsäädännöllä komissiolle, jäsenvaltioille ja muille yhteisön elimille osoitetut vastuualueet ja kansainvälisten järjestöjen vastuualueet, jotta varmistetaan toimien kattavuus, johdonmukaisuus ja täydentävyys. 4. Keskus, komissio ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä edistääkseen riskinarviointi-, riskinhallinta- ja riskiviestintätoimintojen johdonmukaisuutta keskuksen toimeksiannon puitteissa. 4 artikla Jäsenvaltioiden vastuualueet Jotta varmistetaan keskuksen voivan täyttää toimeksiantonsa jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä - tarjoamalla keskukselle kaiken tieteellisen ja teknisen tiedon, jota tarvitaan yhteisön tason terveysuhkien ja niihin liittyvän kehityksen käsittelemiseen; jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että niiden keräämät tiedot toimitetaan keskukselle nopeasti - toimittamalla keskukselle kaikki yhteisön verkostolle varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän kautta lähetetyt viestit - nimeämällä keskuksen toimeksiantoon kuuluvalla alalla tunnustetut toimivaltaiset elimet, jotka voisivat auttaa terveysuhkiin kohdistuvissa yhteisön vastatoimissa - lähettämällä keskuksen palvelukseen kansanterveysalan virkamiehiä, myös epidemiologeja, määrätyksi ajanjaksoksi tiettyjen keskuksen tehtävien suorittamista varten, esimerkkinä kenttätutkimukset tautiklustereiden tai tautien puhkeamisen yhteydessä. 2 LUKU Keskuksen tehtävät 5 artikla Keskuksen toimeksiantoon kuuluvilla aloilla toimivien järjestöjen verkostot 1. Tarjoamalla teknistä ja tieteellistä asiantuntemusta komissiolle ja jäsenvaltioille keskus tukee päätöksen N:o 2119/98/EY mukaisesti nimettyjen tahojen ja viranomaisten verkostoitumista ja erikoistuneita seurantaverkostoja ja varmistaa niiden yhtenäisen toiminnan. 2. Keskus - tarjoaa laadunvarmistusta seuraamalla ja arvioimalla tällaisten erikoistuneiden seurantaverkostojen seurantatoimia optimaalisen toiminnan takaamiseksi - pitää yllä tällaiseen epidemiologiseen seurantaan tarvittavia tietokantoja ja - välittää tietojen analyysista saadut tulokset yhteisön verkostolle. Keskus voi uskoa osan tai kaikki näistä tehtävistä jollekin erikoistuneista seurantaverkostoista. 3. Tehostamalla asiantuntijalaboratorioiden välistä yhteistyötä keskus edistää riittävien mikrobiologisten diagnostiikkavalmiuksien kehittämistä yhteisön tasolla mikro-organismien havaitsemiseksi rutiiniluonteisissa ja poikkeuksellisissa olosuhteissa. Keskus pitää yllä ja laajentaa tällaista yhteistyötä ja tehostaa laadunvarmistusohjelmien toteuttamista. 4. Keskus työskentelee jäsenvaltioiden tunnustamien toimivaltaisten elinten avustuksella. Keskus voi uskoa yhdelle tai useammalle näistä toimivaltaisista elimistä joitakin tehtäviä - erityisesti tieteellisten lausuntojen valmistelutyötä, tieteellistä ja teknistä tukea, tietojen keräämistä ja uusien riskien tunnistamista, jotta kansanterveysuhkat saadaan hallintaan. 6 artikla Tieteellinen tuki ja koulutus 1. Keskus tukee komissiota ja jäsenvaltioita toimittamalla niille riippumattomia tieteellisiä arviointeja ja teknistä tukea, erityisesti erikoistuneilta seurantaverkostoilta, sekä muista arvovaltaisista tieteellisistä lähteistä saatua tietoa erityisaiheista, yhteisön rahoittamista tutkimus- ja kansanterveysprojekteista saadut tulokset mukaan luettuina. Keskuksen on tätä tehtävää toteuttaessaan kuultava komissiota tutkimus- ja kansanterveystoimien suunnittelun ja niiden painopisteiden asettamisen osalta. 2. Jos tällaista riippumatonta tieteellistä asiantuntemusta ei ole saatavilla nykyisistä erikoistuneista seurantaverkostoista, keskus voi perustaa riippumattomia tilapäisiä tiedelautakuntia. 3. Keskus voi käynnistää toimeksiantonsa täyttämiseen tarvittavia tieteellisiä tutkimuksia. Keskus välttää päällekkäisyydet jäsenvaltioiden tai yhteisön tutkimusohjelmien kanssa antamalla opastusta ja ohjausta ensisijaisen tärkeistä kysymyksistä. 4. Keskus pyrkii aina pitämään yllä tieteellistä erityisosaamista parhaan käytettävissä olevan asiantuntemuksen avulla sekä käynnistämään sovellettuja tieteellisiä tutkimuksia ja projekteja toimintojensa toteutettavuudesta, kehittämisestä ja valmistelemisesta. 5. Keskus tukee ja koordinoi koulutusohjelmia, jotta jäsenvaltioissa ja yhteisössä olisi riittävässä määrin käytettävissä koulutettuja asiantuntijoita erityisesti epidemiologista seurantaa ja kenttätutkimuksia varten ja jotta kyettäisiin määrittelemään tartuntatautiepidemioiden valvomiseen tarvittavat kansanterveystoimenpiteet. 7 artikla Tieteellisiä lausuntoja koskeva menettely 1. Keskus antaa tieteellisen lausunnon - komission pyynnöstä mistä tahansa sen toimeksiantoon kuuluvasta asiasta ja kaikissa tapauksissa, joissa keskusta on yhteisön lainsäädännön mukaan kuultava - omasta aloitteestaan sen toimeksiantoon kuuluvissa asioissa. Euroopan parlamentti tai jäsenvaltio voi pyytää keskusta antamaan tieteellisen lausunnon sen toimeksiantoon kuuluvissa asioissa. 2. Edellä kohdassa 1 tarkoitetuissa pyynnöissä on oltava mukana taustatietoja, joissa selitetään käsiteltävä tieteellinen asia ja sen merkitys yhteisön kannalta. 3. Keskus antaa tieteelliset lausunnot lausuntopyynnöissä mainituissa määräajoissa asianmukaisesti perusteltuja olosuhteita lukuun ottamatta. 4. Jos samasta asiasta tehdään useita pyyntöjä tai jos pyyntö ei ole 2 kohdan mukainen tai se on epäselvä, keskus voi joko kieltäytyä siitä tai ehdottaa lausuntopyynnön muuttamista pyynnön esittänyttä toimielintä tai jäsenvaltiota kuultuaan. Kieltäytyminen on perusteltava pyynnön esittäneelle toimielimelle tai jäsenvaltiolle. 5. Jos keskus on jo antanut tieteellisen lausunnon pyynnössä esitetystä asiasta, se voi kieltäytyä pyynnöstä, jos se katsoo, ettei asian tarkastelemiselle uudelleen ole tieteellisiä perusteita. Kieltäytyminen on perusteltava pyynnön esittäneelle toimielimelle tai jäsenvaltiolle. 6. Keskuksen sisäisissä säännöissä on täsmennettävä tieteellisten lausuntojen mallia, taustaselostusta ja julkaisemista koskevat edellytykset. 8 artikla Varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän toiminta 1. Keskus tukee päätöksen N:o 2119/98/EY mukaista nimettyjen viranomaisten ja komission muodostamaa yhteisön verkostoa tarjoamalla tukea komissiolle. Keskus hoitaa päätöksessä perustettua varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmää ja varmistaa, että näissä puitteissa on koko ajan olemassa valmiudet koordinoituihin Euroopan laajuisiin kansanterveysuhkien vastatoimiin. 2. Keskus analysoi niiden viestien sisällön, jotka on varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän kautta päätöksen 2000/57/EY mukaisesti toimitettu jäsenvaltioille ja komissiolle sekä lähetetty keskukselle. Keskus toimittaa komission ja jäsenvaltioiden riskinhallinnassa tarvitsemaa tietoa, asiantuntemusta ja opastusta sekä riskinarviointia koskevia analyyseja. Keskus varmistaa, että tällaisia tämän varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän puitteissa tehtyjä toimia koordinoidaan tehokkaasti ja intensiivisesti ja että ne yhdistetään muihin yhteisön varoitusjärjestelmiin (jotka toimivat esimerkiksi eläinten terveyden, elintarvikkeiden ja rehujen sekä väestönsuojelun aloilla). 9 artikla Teknistä apua koskeva menettely 1. Komissio voi pyytää keskusta antamaan tieteellistä tai teknistä apua millä tahansa sen toimeksiantoon kuuluvalla alalla. Tieteellisen ja teknisen avun antamiseen kuuluu tieteellistä tai teknistä työtä, jossa on sovellettava vakiintuneita tieteellisiä tai teknisiä periaatteita. Tällaisiin tehtäviin saattavat kuulua erityisesti komission avustaminen kriteerien luomisessa tai arvioimisessa sekä komission avustaminen teknisten ohjeiden kehittämisessä. 2. Kun komissio osoittaa tieteellistä tai teknistä apua koskevan pyynnön keskukselle, sen on yksimielisesti keskuksen kanssa määrättävä määräaika, jossa tehtävä on suoritettava. 3. Jos puhkeaa tautiepidemia tai ihmisten terveyteen kohdistuva kriisi, jota varten jäsenvaltio, kolmas maa tai kansainvälinen järjestö pyytää apua, keskus voi ryhtyä toimiin taloudellisten edellytystensä ja toimeksiantonsa puitteissa, kunhan se on ensin kuullut komissiota, jotta varmistetaan toiminnan olevan johdonmukaista yhteisön toimintalinjojen kanssa. Tällaiseen apuun voi kuulua tutkintaryhmien saattaminen liikkeelle ja niiden koordinoiminen, asiantuntija-avun tarjoaminen tai muiden kriisinratkaisutoimien toteuttaminen. 4. Tilanteessa, jossa keskuksen taloudelliset edellytykset eivät riitä jäsenvaltiolta, kolmannelta maalta tai kansainväliseltä järjestöltä tulleen apua koskevan pyynnön käsittelemiseen, keskus arvioi pyynnön ja sopii komission kanssa mahdollisuuksistaan reagoida pyyntöön itse välittömästi tai muiden yhteisön mekanismien kautta. 5. Keskus tiedottaa viipymättä jäsenvaltioiden viranomaisille ja komissiolle päätöksellä N:o 2119/98/EY perustetun yhteisön verkoston puitteissa kaikista tällaisista pyynnöistä. 10 artikla Uusien kansanterveysuhkien tunnistaminen ja niihin varautuminen 1. Keskus perustaa seurantamenettelyt tietojen järjestelmällistä hakua, keräämistä, kokoamista ja analysoimista varten tavoitteena Euroopan yhteisöön kohdistuvien uusien kansanterveysuhkien tunnistaminen. 2. Jos keskuksella on hallussaan tietoja, joiden perusteella se epäilee kansanterveysuhan olevan kehittymässä, se voi pyytää lisätietoja jäsenvaltioilta, muilta yhteisön elimiltä ja komissiolta. Jäsenvaltioiden, kyseisten yhteisön elinten ja komission on vastattava kiireellisesti. 3. Keskuksen on vuosittain toimitettava arvio kehittymässä olevista uhkista ja riskeistä ja niistä kerätyt tiedot komissiolle, Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 4. Keskus tarjoaa tieteellistä ja teknistä asiantuntemusta komissiolle, yhteisön elimille ja jäsenvaltioille pandemiatilanteita tai tahallisesti aiheutettuja tai muuten syntyneitä epidemioita koskevien valmiussuunnitelmien kehittelyssä sekä niiden säännöllisessä tarkistamisessa ja päivittämisessä. 5. Keskus tukee komissiota, yhteisön elimiä ja jäsenvaltioita toimintastrategioiden, kuten rokotusohjelmien, kehittämisessä, antamalla tieteellisiä lausuntoja, asiantuntijaneuvontaa sekä tietoja. 11 artikla Tietojen keruu ja analysointi 1. Keskus koordinoi tietojen keräämistä, validointia, analysoimista ja levittämistä yhteisön tasolla. Tiedonkeruun tilastollista osuutta kehitetään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa käyttäen tarvittaessa yhteisön tilasto-ohjelmaa synergian saamiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi. 2. Keskus työskentelee 1 kohdan soveltamiseksi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten, tiedonkeruun alalla Euroopan yhteisössä ja kolmansissa maissa toimivien järjestöjen, Maailman terveysjärjestön ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa. 3. Keskus antaa 1 ja 2 kohdan mukaisesti kerätyt relevantit tiedot väestön käyttöön puolueettomalla ja luotettavalla tavalla siten, että tietoihin on helppo pääsy. 12 artikla Keskuksen tiedotukset 1. Keskus harjoittaa omasta aloitteestaan tiedottamista toimeksiantoonsa kuuluvilla aloilla. Sen on varmistettava, että väestö ja kaikki asianomaiset saavat nopeasti puolueetonta, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa erityisesti sen työn tuloksista. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi keskus valmistelee ja jakaa suurelle yleisölle tarkoitettua tiedotusmateriaalia. 2. Keskus toimii tiiviissä yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden kanssa edistääkseen riskiviestintämenettelyjen edellyttämää yhdenmukaisuutta. Se julkaisee lausuntonsa 20 artiklan mukaisesti. 3. Keskuksen on varmistettava, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten ja muiden asianomaisten kanssa tehdään tarkoituksenmukaista yhteistyötä julkisissa tiedotuskampanjoissa. 4. Keskus auttaa komissiota ja jäsenvaltioita hyviä toimintatapoja ja ihmisten terveyteen kohdistuvien uhkien varalta toteutettavia suojatoimenpiteitä koskevien ohjeiden laadinnassa, erityisesti yhteisön verkoston puitteissa tehtyjen toimien tueksi. 3 LUKU Organisaatio 13 artikla Keskuksen muodostavat elimet Keskus muodostuu a) hallintoneuvostosta b) johtajasta ja hänen henkilökunnastaan c) neuvoa-antavasta ryhmästä. 14 artikla Hallintoneuvosto 1. Hallintoneuvostossa on 15 jäsentä, joista kuusi nimittää komissio edustajikseen ja kuusi neuvosto jäsenvaltioiden viranomaisten edustajiksi; komissio nimittää lisäksi kolme jäsentä edustamaan asianomaisia tahoja Euroopan tasolla, kuten potilaita, ammatillisia järjestöjä tai korkeakouluja edustavia kansalaisjärjestöjä. 2. Hallintoneuvoston jäsenet on nimitettävä siten, että varmistetaan mahdollisimman korkea pätevyystaso, alan laaja asiantuntemus ja samalla mahdollisimman laaja maantieteellinen jakauma unionissa. Varajäsenet, jotka edustavat jäseniä heidän poissa ollessaan, nimitetään samaa menettelyä käyttäen. Jäsenten toimikauden pituus on neljä vuotta, ja sitä voidaan jatkaa yhden kerran. Ensimmäinen toimikausi on kuitenkin kuusi vuotta puolella jäsenistä. 3. Hallintoneuvosto vahvistaa keskuksen sisäiset säännöt johtajan tekemän ehdotuksen perusteella. Säännöt on julkistettava. Hallintoneuvosto valitsee keskuudestaan puheenjohtajansa kahden vuoden pituiseksi toimikaudeksi, jota voidaan jatkaa. Hallintoneuvosto kokoontuu vähintään kaksi kertaa vuodessa puheenjohtajan kutsusta tai jos vähintään kolmasosa sen jäsenistä sitä pyytää. 4. Hallintoneuvosto - käyttää kurinpidollista toimivaltaa johtajan suhteen ja nimittää tai erottaa tämän 17 artiklan mukaisesti. - huolehtii siitä, että keskus toteuttaa toimeksiantonsa ja suorittaa sille osoitetut tehtävät tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti. - laatii johtajan ehdotuksen perusteella 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten elinten luettelon, joka julkaistaan - vahvistaa ennen kunkin vuoden tammikuun 31 päivää keskuksen työohjelman seuraavaa vuotta varten. Se vahvistaa myös monivuotisen ohjelman, jota voidaan tarkistaa. Hallintoneuvoston on varmistettava, että nämä ohjelmat noudattavat yhteisön lainsäädäntöön ja politiikkaan liittyviä painopisteitä keskuksen toimeksiannon alalla. Hallintoneuvosto vahvistaa ennen kunkin vuoden maaliskuun 30 päivää yleiskertomuksen keskuksen toiminnasta edelliseltä vuodelta. - hyväksyy komissiota kuultuaan keskuksen varainhoitoa koskevat säännökset. Nämä säännökset voivat poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 23 päivänä joulukuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 ainoastaan, jos se on välttämätöntä keskuksen toiminnasta johtuvien erityisvaatimusten vuoksi ja jos komissio antaa etukäteen siihen suostumuksen. 5. Johtaja osallistuu hallintoneuvoston kokouksiin ilman äänioikeutta ja huolehtii sihteeristöpalveluista. 15 artikla Äänestys 1. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä kaikkien jäsentensä yksinkertaisella enemmistöllä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan säännösten soveltamista. 2. Kullakin näistä jäsenistä on yksi ääni. Keskuksen johtaja ei äänestä. 3. Jäsenen poissa ollessa hänen varajäsenellään on oikeus käyttää äänioikeutta. 4. Työjärjestyksessä määritellään yksityiskohtaisemmat äänestysjärjestelyt, erityisesti edellytykset, joiden mukaan jäsen voi toimia toisen jäsenen puolesta. 16 artikla Johtaja 1. Keskusta johtaa johtaja, joka toimii tehtäviään suorittaessaan täysin itsenäisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission ja hallintoneuvoston toimivaltaa. 2. Johtaja toimii keskuksen laillisena edustajana. Hän vastaa a) keskuksen päivittäisestä hallinnosta b) työohjelmaluonnosten laatimisesta komissiota kuullen c) hallintoneuvostossa käytävien keskustelujen valmistelusta d) työohjelmien ja hallintoneuvoston tekemien päätösten täytäntöönpanosta e) asianmukaisen tieteellisen, teknisen ja hallinnollisen tuen antamisesta neuvoa-antavalle ryhmälle f) sen varmistamisesta, että keskus toteuttaa tehtävänsä sen käyttäjien esittämien vaatimusten mukaisesti erityisesti toimien ja lausuntojen korkean tieteellisen laadun ja riippumattomuuden, tarjottujen palvelujen riittävyyden ja käytetyn ajan osalta g) tulo- ja menotaulukoiden laatimisesta ja keskuksen talousarvion toteuttamisesta h) kaikista henkilöstöasioista ja erityisesti 29 artiklan 2 kohdassa säädettyjen valtuuksien hoitamisesta. 3. Johtajan on joka vuosi esitettävä hallintoneuvostolle hyväksymistä varten seuraavat asiakirjat: a) ehdotus yleiskertomukseksi keskuksen kaikista edeltävän vuoden toimista b) ehdotus seuraavan vuoden työohjelmaksi c) ehdotus edellisen vuoden tilinpäätökseksi d) luonnos seuraavan vuoden talousarvioksi. 4. Hallintoneuvoston hyväksyttyä vuosikertomuksen keskuksen toiminnasta johtaja toimittaa sen 15 kesäkuuta mennessä Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. Keskus toimittaa vuosittain budjettivallan käyttäjälle kaikki arviointimenettelyjen lopputuloksen kannalta tarvittavat tiedot. 5. Johtaja antaa selonteon hallintoneuvostolle keskuksen toiminnasta. 17 artikla Johtajan nimittäminen 1. Hallintoneuvosto nimittää johtajan komission ehdottaman hyväksyttyjen hakijoiden luettelon perusteella viiden vuoden pituiseksi kaudeksi, jota voidaan kerran jatkaa enintään viidellä vuodella. Luettelo perustuu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja muualla julkaistuun kiinnostuksenilmaisupyyntöön perustuvaan avoimeen kilpailuun. 2. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä. Hallintoneuvostolla on valtuudet erottaa johtaja samaa menettelyä noudattaen. 3. Ennen nimittämistä hallintoneuvoston esittämä ehdokas kutsutaan viipymättä antamaan lausuntonsa Euroopan parlamentille ja vastaamaan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin. 18 artikla Neuvoa-antava ryhmä 1. Neuvoa-antavassa ryhmässä on jäseniä jäsenvaltioiden teknisesti toimivaltaisista elimistä, jotka hoitavat samanlaisia tehtäviä kuin keskus; kukin jäsenvaltio nimeää siihen yhden edustajan hänen tieteellisen pätevyytensä perusteella. Edustajilla voi olla varaedustajat, jotka nimetään samanaikaisesti. 2. Neuvoa-antavan ryhmän jäsenet eivät saa olla hallintoneuvoston jäseniä. 3. Neuvoa-antava ryhmä avustaa johtajaa varmistettaessa keskuksen toimien ja lausuntojen olevan tieteellisesti korkealaatuisia ja riippumattomia. 4. Neuvoa-antava ryhmä muodostaa puitteet mahdollisia riskejä koskevaa tietojenvaihtoa ja tietojen yhteen kokoamista varten. Se varmistaa, että keskus ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset elimet tekevät tiivistä yhteistyötä erityisesti a) varmistettaessa keskuksen tieteellisten tutkimusten ja jäsenvaltioissa tehtyjen tutkimusten keskinäinen johdonmukaisuus b) tapauksissa, joissa keskuksen ja kansallisen elimen on tehtävä yhteistyötä c) edistettäessä, käynnistettäessä ja valvottaessa keskuksen toimeksiantoon kuuluvilla aloilla toimivien järjestöjen eurooppalaista verkostoitumista d) jos keskus tai jäsenvaltio tunnistaa kehittymässä olevan kansanterveysriskin e) keskuksen perustaessa tiedelautakuntia f) määritettäessä mahdollisia tieteellisiä ja kansanterveyteen liittyviä painopisteitä työohjelmaa varten. 5. Neuvoa-antavan ryhmän puheenjohtajana on johtaja. Ryhmä kokoontuu säännöllisesti vähintään neljä kertaa vuodessa puheenjohtajan kutsusta tai vähintään jäsenten kolmasosan pyynnöstä. Sen toimintamenettelyt vahvistetaan keskuksen sisäisissä säännöissä ja julkistetaan. 6. Keskus tarjoaa neuvoa-antavalle ryhmälle tarvittavaa teknistä ja logistista tukea ja huolehtii sen kokousten sihteeristöpalveluista. 7. Komission yksiköiden edustajat saavat osallistua neuvoa-antavan ryhmän työskentelyyn. Johtaja voi kutsua asiantuntijoita tai edustajia muista elimistä, joita asia koskee, osallistumaan työskentelyyn. 4 LUKU Avoimuus ja luottamuksellisuus 19 artikla Etunäkökohtia koskeva ilmoitus 1. Hallintoneuvoston, neuvoa-antavan ryhmän ja tiedelautakuntien jäsenet sekä johtaja sitoutuvat toimimaan yleisen edun hyväksi. 2. Johtaja, neuvoa-antavan ryhmän jäsenet sekä tiedelautakuntiin osallistuvat ulkopuoliset asiantuntijat tekevät sitoumuksistaan ja etunäkökohdistaan ilmoituksen, jossa he joko ilmoittavat, että heidän riippumattomuuttaan mahdollisesti heikentäviä etunäkökohtia ei ole, tai mainitsevat sellaiset välittömät tai välilliset etunäkökohdat, joiden voidaan katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan. Nämä ilmoitukset tehdään vuosittain kirjallisesti. 3. Johtaja, neuvoa-antavan ryhmän jäsenet sekä tiedelautakuntiin osallistuvat ulkopuoliset asiantuntijat ilmoittavat jokaisessa kokouksessa mahdollisista erityisistä etunäkökohdista, joiden voidaan katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan esityslistalla olevien kohtien osalta. Tällaisissa tapauksissa kyseisten henkilöiden on ilmoitettava olevansa jäävi osallistumaan kyseistä asiaa koskeviin keskusteluihin ja päätöksiin. 20 artikla Avoimuus ja tietojen suojaaminen 1. Keskuksen hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 [6]. [6] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43. 2. Hallintoneuvosto hyväksyy asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 3. Päätöksiin, jotka keskus on tehnyt asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan mukaisesti, voidaan hakea muutosta tekemällä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle EY:n perustamissopimuksen 195 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti tai nostamalla kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti. 4. Komission ja keskuksen tämän asetuksen mukaisesti keräämään tietoon sovelletaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 [7]. [7] EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1. 21 artikla Luottamuksellisuus 1. Poiketen siitä, mitä 20 artiklassa säädetään, keskus ei saa ilmaista kolmansille osapuolille saamaansa luottamuksellista tietoa, joka on perustellusta syystä pyydetty käsittelemään luottamuksellisena; tämä ei koske tietoja, jotka on julkistettava kansanterveyden suojelemiseksi olosuhteiden niin vaatiessa. 2. Hallintoneuvoston jäsenet, johtaja sekä tiedelautakuntiin osallistuvat ulkopuoliset asiantuntijat, neuvoa-antavan ryhmän jäsenet ja keskuksen henkilökunta ovat myös tehtäviensä päätyttyä perustamissopimuksen 287 artiklan salassapitovelvollisuutta koskevien vaatimusten alaisia. 3. Tieteellisiä lausuntoja koskevia keskuksen päätelmiä, jotka koskevat ennakoitavissa olevia terveysvaikutuksia, ei missään tapauksessa saa pitää luottamuksellisina. 4. Keskus vahvistaa sisäisissä säännöissään näiden 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen luottamuksellisuutta koskevien sääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt. 5 LUKU Rahoitussäännökset 22 artikla Keskuksen talousarvion laatiminen 1. Keskuksen kaikista tuloista ja menoista laaditaan kalenterivuotta vastaavaa varainhoitovuotta varten arvio, jonka perusteella tulot ja menot otetaan keskuksen talousarvioon. 2. Keskuksen talousarvion tulojen ja menojen on oltava tasapainossa. 3. Ilman että muita tulonlähteitä suljettaisiin pois, keskuksen tuloihin kuuluvat a) Euroopan unionin yleiseen talousarvioon (komissiota koskevaan pääluokkaan) otettu yhteisön avustus b) suoritetuista palveluista saadut maksut c) 5 artiklassa tarkoitettujen järjestöjen antama rahallinen tuki d) jäsenvaltioiden vapaaehtoiset rahoitusosuudet. 4. Keskuksen menoihin kuuluvat henkilöstö-, hallinto-, infrastruktuuri- ja toimintamenot sekä eri laitosten tai kolmansien osapuolten kanssa tehdyistä sopimuksista aiheutuvat menot. 5. Hallintoneuvosto laatii vuosittain keskuksen johtajan laatimaan ehdotukseen perustuvan ennakkoarvion keskuksen tuloista ja menoista seuraavaa varainhoitovuotta varten. Hallintoneuvosto toimittaa tämän ennakkoarvion ja sen mukana henkilöstötaulukkoa koskevan ehdotuksen komissiolle 31 päivään maaliskuuta mennessä. 6. Komissio toimittaa ennakkoarvion Euroopan unionin alustavan talousarvioesityksen yhteydessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle (jäljempänä yhteisesti 'budjettivallan käyttäjä'). 7. Komissio sisällyttää ennakkoarvion perusteella Euroopan unionin alustavaan talousarvioesitykseen arviot, joiden se katsoo olevan välttämättömiä henkilöstötaulukon kannalta, sekä yleisestä talousarviosta otettavan tuen määrän, jotka se toimittaa budjettivallan käyttäjälle perustamissopimuksen 272 artiklan mukaisesti. 8. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy määrärahat keskukselle annettavaa tukea varten. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa keskuksen henkilöstötaulukon. 9. Hallintoneuvosto vahvistaa keskuksen talousarvion. Se vahvistetaan lopullisesti Euroopan unionin yleisen talousarvion lopullisen vahvistamisen jälkeen. Sitä muutetaan tarvittaessa vastaavasti. 10. Hallintoneuvosto ilmoittaa mahdollisimman nopeasti budjettivallan käyttäjälle, jos se aikoo toteuttaa projektin, jolla saattaa olla huomattavia rahoitusvaikutuksia sen talousarvion rahoitukseen; tämä koskee erityisesti projekteja, jotka liittyvät kiinteään omaisuuteen, kuten rakennusten vuokraamiseen tai ostamiseen. Se ilmoittaa tästä komissiolle. Jos yksi budjettivallan käyttäjistä on ilmoittanut aikovansa antaa lausunnon, se toimittaa lausuntonsa hallintoneuvostolle kuuden viikon kuluessa päivästä, jolloin sille ilmoitettiin projektista. 23 artikla Keskuksen talousarvion toteuttaminen 1. Johtaja toteuttaa keskuksen talousarviota. 2. Keskuksen tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle päättynyttä varainhoitovuotta seuraavan varainhoitovuoden 1 päivään maaliskuuta mennessä. Komission tilinpitäjä konsolidoi toimielinten ja erillisvirastojen alustavat tilinpäätökset yleisen varainhoitoasetuksen 128 artiklan mukaisesti. 3. Komission tilinpitäjä toimittaa keskuksen alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle päättynyttä varainhoitovuotta seuraavan varainhoitovuoden 31 päivään maaliskuuta mennessä. Varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallintoa koskeva selvitys toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 4. Saatuaan yleisen varainhoitoasetuksen 129 artiklan mukaisesti keskuksen alustavaa tilinpäätöstä koskevat tilintarkastustuomioistuimen laatimat huomautukset keskuksen johtaja vahvistaa keskuksen lopullisen tilinpäätöksen omalla vastuullaan ja toimittaa sen hallintoneuvostolle lausuntoa varten. 5. Hallintoneuvosto antaa lausuntonsa keskuksen lopullisesta tilinpäätöksestä. 6. Keskuksen johtaja toimittaa lopullisen tilinpäätöksen ja hallintoneuvoston lausunnon Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle päättynyttä varainhoitovuotta seuraavan varainhoitovuoden heinäkuun 1 päivään mennessä. 7. Lopullinen tilinpäätös julkaistaan. 8. Keskuksen johtaja toimittaa tilintarkastustuomioistuimelle vastauksen sen huomautuksiin 30 päivään syyskuuta mennessä. Vastaus toimitetaan myös hallintoneuvostolle. 9. Johtaja antaa yleisen varainhoitoasetuksen 146 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn moitteettomaksi toteuttamiseksi tarvittavat tiedot. 10. Ennen vuoden N+2 huhtikuun 30 päivää Euroopan parlamentti myöntää neuvoston määräenemmistöllä antamasta suosituksesta keskuksen johtajalle vastuuvapauden varainhoitovuoden N talousarvion toteuttamisesta. 24 artikla Varainhoitoasetuksen soveltaminen Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun asetuksen 185 artiklaa sovelletaan keskuksen talousarviota koskevaan vastuuvapauteen, sen tilinpäätöksiin ja kirjanpitosääntöihin. 25 artikla Petostentorjunta 1. Petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi keskukseen sovelletaan rajoituksetta asetuksen (EY) N:o 1073/1999 säännöksiä. 2. Keskus liittyy Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista toukokuussa 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen ja antaa välittömästi määräykset, jotka koskevat kaikkia keskuksen työntekijöitä. 3. Rahoituspäätöksissä ja niistä johtuvissa täytäntöönpanoa koskevissa sopimuksissa tai asiakirjoissa on todettava nimenomaisesti, että tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarvittaessa tehdä tarkastuksia paikalla keskuksen varojen edunsaajien ja varojen jakamisesta vastaavien välittäjien luona. 6 LUKU Yleiset säännökset 26 artikla Oikeushenkilöllisyys ja erioikeudet 1. Keskus on oikeushenkilö. Sillä on kaikissa jäsenvaltioissa laajin niiden kansallisen lainsäädännön mukaan oikeushenkilöillä oleva oikeuskelpoisuus. Erityisesti se voi hankkia ja luovuttaa kiinteää ja irtainta omaisuutta sekä olla asianosaisena oikeudenkäynneissä. 2. Keskukseen sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa. 27 artikla Vastuu 1. Sopimussuhteeseen perustuva keskuksen vastuu määräytyy kyseiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaan. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia keskuksen tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla. 2. Muuta kuin sopimukseen perustuvaa vastuuta koskevissa asioissa keskuksen on korvattava keskuksen tai sen henkilöstön tehtäviään suorittaessaan aiheuttamat vahingot jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on tuomiovalta tällaisten vahinkojen korvaamista koskevissa riidoissa. 3. Henkilöstön jäsenten henkilökohtaista vastuuta keskusta kohtaan säännellään keskuksen henkilöstöön sovellettavissa asiaa koskevissa määräyksissä. 28 artikla Laillisuuden tutkiminen 1. Jäsenvaltiot, hallintoneuvoston jäsenet ja kolmannet osapuolet, joita asia koskee suoraan ja henkilökohtaisesti, voivat siirtää komission käsiteltäväksi minkä tahansa keskuksen suoran tai epäsuoran toimen, jotta komissio tutkisi kyseisen toimen laillisuuden. 2. Asia siirretään komission käsiteltäväksi viidentoista päivän kuluessa siitä päivästä, jona kyseinen asianosainen sai tiedon kyseisestä toimesta. 3. Komissio tekee päätöksensä yhden kuukauden kuluessa. Jos päätöstä ei ole tehty tässä ajassa, katsotaan, ettei asiaa ole otettu käsiteltäväksi. 29 artikla Henkilöstö 1. Keskuksen henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja Euroopan yhteisöjen toimielimien näiden henkilöstösääntöjen ja palvelussuhteen ehtojen soveltamiseksi yhteisesti antamia sääntöjä. 2. Keskus käyttää henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on henkilöstösäännöissä ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa uskottu nimittävälle viranomaiselle. 3. Keskuksen henkilöstö muodostuu tarkasti rajoitetusta määrästä komission tai jäsenvaltioiden virkamiehiä, jotka on määrätty tai tilapäisesti siirretty suorittamaan keskuksen hallintotehtäviä. Muu henkilöstö koostuu muista työntekijöistä, jotka keskus ottaa palvelukseensa siinä määrin kuin sen tehtävien kannalta on tarpeellista. 30 artikla Kolmansien maiden osallistuminen 1. Keskuksen toimintaan voivat osallistua maat, jotka ovat tehneet Euroopan yhteisön kanssa sopimuksia, jotka velvoittavat ne ottamaan käyttöön ja soveltamaan yhteisön lainsäädäntöä vaikutukseltaan vastaavaa lainsäädäntöä tämän asetuksen soveltamisalalla. 2. Näiden sopimusten asianomaisten määräysten nojalla tehdään järjestelyjä, joilla täsmennetään näiden maiden osallistumista keskuksen toimintaan ja sen laajuutta ja tapaa; näihin järjestelyihin kuuluvat myös määräykset, jotka koskevat osallistumista keskuksen johtamiin verkostoihin, sellaisten toimivaltaisten organisaatioiden sisällyttämistä luetteloon, joille keskus voi antaa tiettyjä tehtäviä, sekä rahoitusosuuksia ja henkilöstöä. 7 LUKU Loppusäännökset 31 artikla Tarkastelulauseke 1. Keskus teettää viimeistään kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen keskuksen toiminnan tuloksia koskevan riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin hallintoneuvoston yhdessä komission kanssa antaman toimeksiannon perusteella. Arvioinnissa tarkastellaan keskuksen tehtäviä ja erityisesti sen roolia terveyden seurannassa, työskentelytapoja ja keskuksen vaikutusta ihmisillä esiintyvien tautien ehkäisyyn ja valvontaan. Arvioinnin perusteella tehdään päätös keskuksen tulevasta rahoitustarpeesta ajanjakson n+2 jälkeisen ajan osalta. Arvioinnissa otetaan huomioon eri sidosryhmien näkemykset sekä yhteisön että kansallisella tasolla. 2. Hallintoneuvosto tarkastelee arvioinnin päätelmiä ja antaa tarvittaessa komissiolle suosituksia keskuksen ja sen työskentelytapojen muuttamiseksi. Arviointiraportti ja suositukset toimitetaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille ja julkistetaan. 32 artikla Keskuksen toiminnan alkaminen Keskus aloittaa toimintansa kahdentoista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Keskus sijaitsee [...ssa/-ssä]. 33 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan [kahdentenakymmenentenä] päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 34 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...]. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [...] [...] SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Politiikan ala(t): Terveys- ja kuluttaja-asiat (SANCO, osasto 17) Toiminnan ala(t): Kansanterveys (luku 17 03) Toimenpiteen nimi: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tautien ehkäisyä ja valvontaa jäsenvaltioiden tasolla parantavan keskuksen perustamiseksi euroopan yhteisöön (ECDPC: Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus) 1. BUDJETTIKOHTA/-KOHDAT Keskuksen perustamista varten tarvitaan kaksi uutta yhteisön toimintabudjetin budjettikohtaa, jotka kattavat hallinnolliset menot (osastot I ja II) ja toisaalta toimintamenot (osasto III). Määrärahat myönnetään vuosittain Euroopan yhteisöjen yleistä talousarviota koskevien nykyisten menettelyjen mukaisesti. Luvun 17 03 alakohtina näille uusille budjettikohdille voitaisiin antaa tunnukset 17 03 03 01 (ECDPC - tuki hallintomenoihin - osastot I ja II) ja 17 03 03 02 (ECDPC - tuki toimintamenoihin - osasto III) 2. NUMEROTIEDOT 2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (vuosina n - n+2): 47,835 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina Tämä rahoitusselvitys sisältää yksityiskohtaisia tietoja käynnistysvuoden n ja vuoden n+2 välisestä ajasta. Tämänhetkisen ja tulevan eli vuoden n+3 ja sitä seuraavien vuosien rahoituksen riittävyydestä tehdään arvio viimeistään vuonna n+2. 2.2 Toimenpiteen soveltamisaika: Aloitus vuonna 2005. Rajaamaton. 2.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio: a) Tuki toimintamenoihin (osasto III) (budjettikohta 17 03 03 02) (vrt. tarkemmin kohta 6.2) milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> b) Tuki hallintomenoihin (osastot I ja II) (budjettikohta 17 03 03 01) (vrt. tarkemmin kohta 6.4.3) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> c) Täydentävyys kansanterveysohjelmaan nähden (budjettikohta 17 03 01 01) Keskuksen toiminta rahoitetaan yhteisön talousarviosta komission ehdotuksen perusteella ja budjettivallan käyttäjän luvalla. Kokonaisvuosikustannukset keskuksen toiminnan alkuvaiheessa olisivat noin 9,6 miljoonaa euroa vuonna 2005 ja 20,3 miljoonaa euroa vuonna 2006. Kun otetaan huomioon rahoitusnäkymien otsaketta 3 koskevat budjettirajoitteet, terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto on poikkeuksellisesti lupautunut hankkimaan omista varoistaan eli kansanterveysohjelmasta 4,9 miljoonaa euroa vuonna 2005 ja 6 miljoonaa euroa vuonna 2006, mikä vähentää näin ollen uusien lisävarojen nettomäärän 4,7 miljoonaan euroon vuonna 2005 ja 14,3 miljoonaan euroon vuonna 2006. Toimintastrategiassa vuodeksi 2003 (SEK(2002)217/9, 27.2.2002) ehdotettiin, että uudesta kansanterveysohjelmasta varattaisiin 10,6 miljoonaa euroa (ks. taulukko jäljempänä) keskuksen perustamisesta koituneiden lisämenojen ja ulkoisten konsulttien palkkioista syntyneiden hallintokustannusten rahoittamiseen. Varat oli pääosin määrä käyttää verkostojen alustavaan kehittämiseen ja sellaisiin toteutettavuustutkimuksiin, joilla on todennettua arvoa keskuksen tulevaa toimintaa silmällä pitäen, ennen keskuksen perustamista ja sen 18 ensimmäisen toimintakuukauden aikana. Näiden 10,6 miljoonan euron lisäksi kansanterveysohjelmasta rahoitetaan osa keskuksen kahden ensimmäisen toimintavuoden (2005 ja 2006) aikana toteutettavista toimista 1,5 miljoonalla eurolla vuodessa. Nämä määrärahat myönnetään ohjelman lisämäärärahoista laajentumisen puitteissa. >TAULUKON PAIKKA> Keskus on toiminnassa vuodesta n+2 (2007) alkaen. Päätöksen N:o 2000/96/EY liitteen I pohjalta ja päätöksen N:o 2119/98/EY mukaisesti virallisesti perustetut tartuntatautiverkostot siirtyvät täysimittaiseen toimintavaiheeseen. Tämän vuoksi on mahdollista rahoittaa kaikki näihin verkostoihin liittyvät menot keskuksen budjetista vuodesta 2007 alkaen. 2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa [X] Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista. 2.5 Vaikutukset tuloihin [X] Ehdotus ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat). Mahdollista tulojen kertymistä tarkastellaan vuoden n+2 loppuun mennessä tehtäväksi suunnitellun arvioinnin yhteydessä. Jos tuloja kertyy, niitä odotetaan käytettävän keskuksen toiminnan rahoitukseen. 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> 4. OIKEUSPERUSTA Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 152 artiklan 4 kohta 5. KUVAUS JA PERUSTELUT 5.1 Yhteisön toiminnan tarve 5.1.1 Toiminnan tavoitteet Tällä ehdotuksella perustetaan täysin riippumaton eurooppalainen elin, "Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus (ECDPC)", joka on oikeushenkilö. Omalta osaltaan keskus parantaa jäsenvaltioiden kykyä ehkäistä ja valvoa tauteja, sillä se koordinoi terveysuhkien seurantaa yhteisön alueella. Keskus kehittää ja hallinnoi kapasiteettia, joka mahdollistaa nopean, tehokkaan ja johdonmukaisen reagoinnin terveysuhkiin, ja se perustaa koordinointijärjestelmän, jonka avulla yhteisö voi toimia Euroopan kansalaisten terveyteen mahdollisesti vaikuttavissa tilanteissa, erityisesti terveyskriisien ja epidemioiden hallinnan kautta. 5.1.2 Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteet Yhteisön verkostosta tehdään kolme ulkoista arviointia. Ensimmäisessä arvioinnissa keskitytään nykyrakenteisiin ja sen toiminnan heikkouksiin. Toisessa luodaan katse tulevaisuuteen - mikä olisi paras tapa luoda EU:n tasoinen reagointivalmius. Vuonna 2002 jäsenvaltioiden epidemiologit lausuivat käsityksensä EU:n tasoisen tartuntatautien seurannan tulevaisuudesta. Lisäksi terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto toteutti vuonna 2002 arvioinnin yhteisön verkoston toiminnasta. Arviointia varten myös verkoston komiteaan ("komitologia") kuuluvat jäsenvaltiot antoivat suosituksia. Myös tässä arvioinnissa päädyttiin kannattamaan koordinoivaa keskusta. Nämä arviot ovat samansuuntaisia kuin kesäkuussa 2001 kokoontuneen Göteborgin Eurooppa-neuvoston, Euroopan unionin neuvoston (työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys ja kuluttaja-asiat) 6. toukokuuta 2003 pidetyn ylimääräisen kokouksen ja 2. kesäkuuta 2003 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, joissa tunnustettiin nykyistä jäsentyneemmän, yhteisön tasoisen toimintatavan tarpeellisuus. Komission aikomus antaa ehdotus tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamiseksi on saanut laajaa tukea myös terveysministereiden kahdessa viime kokouksessa. Hiljattainen SARS-epidemia osoitti selvästi, että yhteisön tasolta puuttuu reagointivalmius vakaviin terveysuhkiin ja että tällainen valmius on kehitettävä. SARS-epidemian aikana yhteisöllä oli onnea, sillä tapauksia oli vain vähän, tartunnat olivat peräisin muualta eivätkä ne tulleet yllätyksenä, kuten Torontossa. Euroopan unionissa SARS ei johtanut kuolemantapauksiin eikä tarttunut paikallisesti. Seuraavalla kerralla kyseessä voi hyvinkin olla pandemia (tuntematon sairaus, influessa, bioterrorismi) vakavin seurauksin. Yhtenä vaihtoehtona on perustaa suurempi erikoisrakenne komission yhteyteen, jolloin ei kuitenkaan muun muassa saavutettaisi vastaavaa joustavuutta asiantuntijahenkilöstön ja asianmukaisten tieteellisten tietojen saatavuudessa. 5.1.3 Jälkiarvioinnin perusteella toteutetut toimenpiteet Ei sovelleta. 5.2 Suunnitellut toimet ja täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt Keskuksen tehtävänä on tehostaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden kykyä edistää terveyttä torjumalla ja rajoittamalla tauteja. Keskus voisi koordinoida ja yhdistää jäsenvaltioiden, muiden EU:n elinten ja Maailman terveysjärjestön kaltaisten kansainvälisten järjestöjen toimia täsmällisten ja tehokkaiden vastatoimien toteuttamiseksi yhteisön tasolla. Seuranta Keskuksen on määrä kehittää epidemiologista seurantaa yhteisön laajuisesti. Keskus ottaisi asteittain hoitaakseen nykyisin yhteisön tartuntatautiverkoston alaisuuteen organisoitujen (päätös N:o 2119/98/EY) erikoistuneiden seurantaverkostojen tekniset toimet ja joko oman henkilöstönsä tai alihankintana kansallisten laitosten kautta auttaisi määrittelemään uusien seurantatoimien alaa ja toimintaa. Epidemiologisen seurannan asteittainen integroiminen johtaa seurantamenetelmien yhdenmukaistamiseen ja parantaa jäsenvaltioissa kerättyjen tietojen vertailukelpoisuutta ja yhteensopivuutta. Keskus voisi myös perustaa vertailulaboratorioiden verkoston ja pitää sitä yllä sekä kohentaa mikrobiologisten laboratorioiden laadunvarmistusohjelmia. Varoitukset ja reagointi Kun keskus on toiminnassa, on keskitetty yhteen paikkaan vastuu direktiivin 2000/57/EY mukaisesti perustetun varhaisvaroitusjärjestelmän toiminnasta sekä vastuu avusta, jota pyynnöstä tarjotaan riskienarviointiin, päätöksentekoon ja soveltuvan avun toimittamiseen. Keskus toimisi tarvittaessa koordinoidusti useiden yhteisön elinten kanssa (esim. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, Euroopan lääkearviointivirasto ja Euroopan ympäristökeskus) sekä muiden varoitusjärjestelmien kuten GOARN-verkoston tai Maailman terveysjärjestön kanssa. Se myös neuvoisi komissiota riskinhallintatehtävissä. Keskus voisi säilyttääkseen koordinointiroolinsa tarjota asiantuntemusta kellon ympäri. Epidemioihin valmistautuminen ja niiden torjunta Reagoiminen on keskeinen osatekijä epidemioihin valmistautumisessa ja niiden torjunnassa. Pieniin epidemioihin liittyvien ongelmien ratkaiseminen estää niiden paisumisen laajaksi kriisiksi. Keskuksella olisi oltava tehtävä epidemioiden rajoittamiseen ja niiden vaikutusten hillitsemiseen tähtäävien vastatoimien koordinoinnissa. Käytännössä tämä tarkoittaa jäsenvaltioiden asiantuntijoiden hankkimista yhteisön tutkimusryhmiin sekä asiantuntijaneuvojen ja teknisen avun tarjoamista sellaisten toimien määrittelemiseksi, joilla voidaan rajoittaa epidemiaa sekä kansallisella että yhteisön tasolla. Jotta keskus voisi täyttää tehtävänsä näissä tilanteissa, olisi oltava toiminnassa sellainen rahoitusmekanismi, jonka ansiosta saataisiin käyttöön henkilöstöä ja välineitä. 5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Vuosina 2003-2004 turvaudutaan ulkopuoliseen asiantuntemukseen, jotta voidaan toteuttaa erikoistuneiden verkostojen integrointi keskukseen. Valmiuksien kehittämiseen ja tietojen levittämiseen liittyvät projektit voitaisiin integroida uuteen rakenteeseen jo alusta pitäen. Tautikohtaisten seurantaverkostojen arvioinnissa on samalla ryhdyttävä arvioimaan niiden seurantamenetelmiä ja sitä, onko niiden tavoitteisiin päästy. On tärkeää saada laboratoriot mukaan seurantaan myös yhteisön tasolla. Tämän vuoksi komissio tehostaakin laboratorioverkostojen kehittämistä. Tämä koskee myös niitä eurooppalaisia laboratorioita, joilla on valmiudet käsitellä erittäin tarttuvia mikro-organismeja, kuten isorokkovirusta. Komissio pitää yllä ja päivittää tukitietokantoja ja jatkaa varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmän kehittämistä. Lisäksi kehitetään menettelyt tietojen tehokasta vaihtoa varten. Aloitettuaan toimintansa keskus perustaa toimintaryhmän yhteistyössä jäsenvaltioiden ja Maailman terveysjärjestön kanssa. Korkealuokkainen seuranta sekä varhaisvaroitus- ja reagointitoiminta ei ole mahdollista, jos jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla ei ole käytössä useiden eri alojen koulutettuja asiantuntijoita. Euroopan toimintavalmiuksien rakentamiseksi tuetaan jatkuvaa koulutusta ja jatketaan tämän koulutuksen rahoittamista. Biologisten ja kemiallisten tekijöiden tahallista levittämistä käsittelevän erityisryhmän (BICHAT) työtä arvioidaan ja siirretään tulosten mukaisesti keskukselle. Komissio uskoo, että kun parlamentti ja neuvosto pääsevät sopimukseen keskuksen periaatteista, toimintavaltuuksista ja muodosta, nämä alustavat työkalut ja prosessit voidaan integroida keskukseen nopeasti, jolloin se saadaan täyteen toimintaan hyvin nopeasti. Arvioinnissa, josta säädetään 31 artiklassa, tarkastellaan tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen tehtäviä ja erityisesti sen roolia terveyden seurannassa, työskentelytapoja ja keskuksen vaikutusta tautien ehkäisyyn ja valvontaan. Arvioinnin perusteella tehdään päätös keskuksen tulevasta rahoitustarpeesta ajanjakson n+2 jälkeisen ajan osalta. 6. KOKONAISRAHOITUSVAIKUTUS (tuki hallinto- (osastot I ja II) ja toimintamenoihin (osasto III)) 6.1 Hallintomenojen laskentaperusteet Keskuksen hallintomenot on laskettu riippumattoman yksikön pohjalta (eli yksikön, joka ei käytä komission infrastruktuuria). Henkilöstökulut (palkat + sosiaalivakuutusmaksut) on laskettu komission keskimääräisten vuosittaisten kulujen perusteella, jolloin ne ovat 0,108 miljoonaa euroa henkeä kohden vuodessa, ja ne on arvioitu 72 prosenttiin tästä keskimäärästä, jolloin ne ovat 0,08 miljoonaa euroa henkeä kohden vuodessa. Käynnistyskustannuksia koituu aikavälillä n, joka alkaa tämän asetuksen hyväksymispäivästä. Ensimmäisten toimintavuosien aikana keskuksen onkin varauduttava lisäkustannuksiin seuraavien seikkojen huomioon ottamiseksi: a) avointen paikkojen julkaiseminen ja rekrytointi b) tilojen varustaminen c) ohjelmistojen hankinta ja kehittäminen d) virastoissa A-virkamiesten osuus on suurempi kuin komissiossa keskimäärin. Muut hallintomenot (irtaimisto ja tietokonelaitteet) perustuvat nykyisiin hintoihin komission toimipaikoilla. Kiinteistömenojen osalta lasketaan keskimääräiseksi työskentelyalaksi 35 m henkeä kohti (toimistot, kokoustilat, arkistot, tietokonetilat ja käytävien kaltaiset yhteiset tilat). Tarvitaan siis noin 1750 m :n suuruiset tilat keskuksen kahden ensimmäisen toimintavuoden ajaksi suunniteltujen 50:n työntekijän sijoittamista sekä tieteellisten kokousten järjestämistä ja verkoston koordinointitoimia varten. Sen mukaan, minkä neuvosto vahvistaa keskuksen sijoituspaikaksi, saadaan tilojen arvioidun vuokrahinnan 172 euroa/m perusteella vuosittaisiksi vuokrakustannuksiksi 0,301 miljoonaa euroa vuosina n (2005) ja n+1 (2006). 6.1.1 Ensimmäinen toimintavuosi (2005) Ensimmäinen toimintavuosi edellyttää 4,753 miljoonan euron tukea. a) Henkilöstömenot (palkat + maksut) (ks. kohta 6.4.3) // 1,215 miljoonaa euroa b) Hallintomenot (tietokonelaitteet, rakennukset, jne.) (ks. kohta 6.4.3) // 2,076 miljoonaa euroa c) Toimintamenot (ks. kohta 6.2.) // 0,462 miljoonaa euroa d) Koordinoivan toiminnan menot // 1,000 miljoonaa euroa Yhteensä // 4,753 miljoonaa euroa a) Henkilöstömenot (1,215 miljoonaa euroa) Käynnistysvaiheessa henkilöstön määrä on 35 henkeä. Tämän henkilöstön oletetaan olevan käytettävissä vuoden 2005 loppuun mennessä, ja se vastaa uuden keskuksen alkuvaiheen toiminnasta. Ensimmäisen toimintavuoden arvioitujen henkilöstömenojen perusteena on keskimäärin 15 henkilötyövuoden palkkakustannukset. b) Hallintomenot (2,076 miljoonaa euroa) Osa hallintomenoista liittyy käynnistysvaiheessa tietotekniikkaan ja telematiikkaan (ohjelmistot, laitteet ja tietojärjestelmät) tehtäviin investointeihin. Tätä varten tarvitaan arviolta 0,8 miljoonaa euroa vuonna 2005. Keskuksen käynnistysjakson tietoteknisten ja toimistotiloihin liittyvien tarpeiden arvioidaan nousevan 1,5 miljoonaan euroon ensimmäisen toimintavuoden aikana. Käynnistysjakson arvioon sisältyvät rakennus- ja infrastruktuurimenot kattavat kokonaisuudessaan sen vuokratilan, jotka toimintavaiheen henkilöstö (50 henkeä) edellyttää. Vastaava investointiaikataulu on suuressa määrin riippuvainen keskuksen sijaintipaikkaa koskevasta päätöksestä (ks. kohta 6.1). ¦ Kokouskustannukset (0,176 miljoonaa euroa) Arvion perustana ovat seuraavat: 1) Kokousmatkakustannukset 800 euroa henkeä kohden ja 2) 150 euroa päivärahaa, tarvittaessa myös logistiikka-, tulkkaus- ja käännöskulut jne. - Hallintoneuvosto (15 jäsenvaltioiden edustajaa, 10 asiantuntijaa): 3 kaksipäiväistä kokousta 3 kokousta x 25 henkeä x 1 110 euroa => 82 500 euroa - Neuvoa-antava ryhmä (25 jäsenvaltioiden edustajaa, 1 komission edustaja, 1 Euroopan parlamentin edustaja): 4 kolmipäiväistä kokousta 4 kokousta x 25 henkeä x 1 250 euroa => 93 750 euroa ¦ Henkilöstön virkamatkakustannukset (0,05 miljoonaa euroa) (ks. taulukko 6.4.3) Tämä arvio perustuu vastaavien virastojen todellisiin menoihin ja työnkuvauksiin eri toimialoilla. Virkamatkakohtaiset kustannukset on Euroopassa arvioitu 800 euroksi päivää kohden ja muualla maailmassa 1 200 euroksi. ¦ Käännös-/tulkkauskulut (0,05 miljoonaa euroa) Käännöskulujen laskennan perustana on käytetty keskimääräistä standardihintaa, joka on 76 euroa käännettyä sivua kohti. c) Toimintamenot (0,462 miljoonaa euroa) Toimintamenoihin sisältyvät ensimmäisen toimintavuoden aikana järjestettävät 15 kaksipäiväistä asiantuntijakokousta. - Arvion perustana ovat seuraavat: 1) Kokousmatkakustannukset 800 euroa henkeä kohden 2) 150 euroa päivärahaa. - Tieteelliset kokoukset (tautien seuranta, tiedelautakunnat), joihin osallistuu 28 henkeä (25 jäsenvaltioiden edustajaa, 3 Efta-maiden edustajaa, 1 komission edustaja): 15 kokousta x 28 henkeä x 1 100 euroa = 0,462 miljoonaa euroa. d) Koordinoivan toiminnan menot (1 miljoona euroa) Osana tautien seurantaan ja valvontaan liittyviä tehtäviään keskus voi saada käsiteltäväkseen kansanterveyteen liittyviä yksittäisiä hätätilanteita. Tutkimus- ja vastausajat on pidettävä lyhyinä, mistä syystä keskuksella olisi oltava käytettävissään asianmukaiset toimintamäärärahat. Tähän tarkoitetut alustavat 1 miljoonan euron suuruiset määrärahat voitaisiin myöntää yhteisön talousarviosta keskuksen ensimmäisestä toimintavuodesta alkaen. Tätä summaa tarkistettaisiin vuosittain talousarviomenettelyn yhteydessä. Vuodeksi n+2 suunniteltu arviointi, josta säädetään 31 artiklassa, kattaa myös tämän seikan. Keskus käyttäisi kyseisiä määrärahoja ainoastaan kriisitapauksessa. Osittain tai kokonaan käyttämättömät määrärahat mitätöidään automaattisesti, eikä niitä lisätä talousarviomenettelyssä seuraavalle varainhoitovuodelle haettuihin varoihin. Seuraavalle varainhoitovuodelle on siis haettava uusia määrärahoja talousarviomenettelyn kautta. Tähän rahoitukseen olisi kiinnitettävä erityistä huomiota, kun arvioidaan keskuksen kokonaisresursseja vuonna n+3 (vrt. asetuksen 31 artikla). 6.1.2. Toinen toimintavuosi (2006) Toinen toimintavuosi edellyttää 14,303 miljoonan euron tukea. a) Henkilöstömenot (palkat + maksut) (ks. kohta 6.4.3) // 3,816 miljoonaa euroa b) Hallintomenot (tietokonelaitteet, rakennukset, jne.) (ks. kohta 6.4.3) // 1,963 miljoonaa euroa c) Toimintamenot (ks. kohta 6.2.) // 6,524 miljoonaa euroa d) Koordinoivan toiminnan menot // 2,000 miljoonaa euroa Yhteensä // 14,303 miljoonaa euroa Tuen määrän lisääminen johtuu etupäässä keskuksen toimintojen kasvamisesta. Henkilökunnan lisääminen (50 henkeen) ja verkostojen sisällyttäminen keskukseen nostavat vääjäämättä hallintomenoja (virkamatkat, kääntäminen ja tulkkaus) ja toimintamenoja (koulutus, seuranta, tieteelliset tutkimukset ja asiantuntijakokoukset, kun kokouksia järjestetään neljä vuodessa verkostoa kohden). 6.1.3. Kolmas toimintavuosi (2007) [8] [8] Tiedoksi: tämä ei rajoita seuraavia rahoitusnäkymiä varten vahvistettavia määriä. a) Henkilöstömenot (palkat + maksut) (ks. kohta 6.4.3) // 5,436 miljoonaa euroa b) Hallintomenot (tietokonelaitteet, rakennukset, jne.) (ks. kohta 6.4.3) // 2,671 miljoonaa euroa c) Toimintamenot (ks. kohta 6.2.) // 17,672 miljoonaa euroa d) Koordinoivan toiminnan menot // 3,000 miljoonaa euroa Yhteensä // 28,779 miljoonaa euroa Tälle vuodelle on ominaista keskuksen toimintojen jatkuva kehittyminen ja erityisesti henkilöstön lisääminen. Henkilöstön määrän arvioidaan olevan vuoden 2007 lopulla 70 henkeä. Keskuksen tarvitsemia resursseja tarkistetaan vuodeksi n+2 suunnitellun arvioinnin tulosten perusteella. Toimivaltainen yksikkö olettaa keskuksen henkilöstön määrän nousevan lopulta 98 henkeen. Toimintamenot vuodelle n+2 voidaan jaotella seuraavasti: - Erikoistuneet seurantaverkostot 7 miljoonaa euroa - Koulutus- / sijoitusohjelma 4 miljoonaa euroa - Tieteelliset tutkimukset 2 miljoonaa euroa - Tarvikkeet, laitteet ja toimet 1,5 miljoonaa euroa. - Tieteelliset kokoukset 2,772 miljoonaa euroa (kun kokouksia järjestetään neljä vuodessa verkostoa kohden) - Tiedotus, julkaisut ja muut 0,400 miljoonaa euroa. Nämä muut toimintamenot kattavat tiedon keruu- ja levityskustannukset, raporttien julkaisemisen, seminaarien järjestämisen, arvioinnit / auditoinnit ja teknisen kirjaston (kirjat). 6.2 (Tuki toimintamenoihin - osasto III) Toimintamenojen tuki katetaan yhteisön talousarvion toimintamäärärahan budjettikohdasta (17 03 03 02). Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> 6.3 Yksityiskohtaiset tiedot keskukselle suunnitelluista toiminnoista (ennakoimatta vuodeksi n+2 suunnitellun arvioinnin tuloksia) Keskuksen tehtävänä on analysoida ja arvioida tartuntatautien ja muiden vakavien terveysuhkien ihmisten terveydelle aiheuttamia riskejä, tarjota asiantuntijaneuvoja komissiolle ja jäsenvaltioille sekä vahvistaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden kykyä suojella ihmisten terveyttä tartuntatauteja ja muita vakavia terveysuhkia koskevilla ehkäisy- ja valvontatoimilla. Keskuksen kapasiteetti koostuu sen omista resursseista sekä jäsenvaltioiden kansanterveydestä vastuussa olevien viranomaisten puolesta toimivien elinten ja laitosten resursseista. Keskuksen päätavoite on tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa johdonmukaisten, oikea-aikaisten ja tehokkaiden toimien toteuttamiseksi. Tehtävä 1 Tieteellinen tuki ja koulutus Keskus toimittaa yhteisön toimielimille ja jäsenvaltioille mahdollisimman korkeatasoisia tieteellisiä lausuntoja, jotka perustuvat tautikohtaisilta verkostoilta ja muista arvovaltaisista tieteellisistä lähteistä saatuihin tietoihin. Jos keskukselta tai tautikohtaisilta seurantaverkostoilta puuttuu huipputason tieteellistä asiantuntemusta, keskus voi perustaa tilapäisiä tiedelautakuntia tätä tarkoitusta varten. Jäsenvaltioiden on toimitettava tällaisten lautakuntien tarvitsema tieteellinen apu. Tehtävä 2 Keskuksen toimeksiantoon kuuluvilla aloilla toimivien järjestöjen verkostot; tietojen keruu ja analysointi; uusien riskien tunnistaminen ja kriiseihin varautuminen Keskuksen on jäsenvaltioiden tuella pidettävä yllä ja laajennettava yhteisön lainsäädännössä nimettyjen viranomaisten ja organisaatioiden verkkotoimintoja ja tautikohtaisia seurantaverkostoja ja integroitava nämä omaan toimintaansa vahvistamalla niiden teknistä ja tieteellistä tukea sekä seuraamalla ja arvioimalla niiden seurantatoimia. Keskus perustaa seurantamenettelyt tietojen järjestelmällistä hakua, keräämistä, kokoamista ja analysoimista varten, jotta voitaisiin tunnistaa sen toiminta-alalla ilmenevät uudet riskit. Keskuksen on etsittävä, kerättävä, järjestettävä ja analysoitava sen toimeksiantoon sisältyviä aloja koskevat tieteelliset ja tekniset tiedot ja tehtävä niistä yhteenveto. Tähän sisältyy erityisesti päätöksen N:o 2119/98/EY toimintaan liittyvien tietojen keruu sekä tietojen hankkiminen nykyisistä