EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 14.03.1995 
KOMC>5) 71 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
TEOLLISUUSYHTEISTYÖ KESKI-/ITÄ-EUROOPAN MAIDEN 
KANSSA 

JL OK. 
TEOLLISUUSYHTEISTYÖ KESKI-/ITA-EUROOPAN MAIDEN KANSSA 
Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
Tiivistelmä 
1. Teollisuuyhteistyö unionin liittymistä edeltävän strategian kehyksessä: 
Euroopan unionin päätavoitteet ja rooli (4) 
Ensisijaiset tavoitteet (4) - Euroopan unionin rooli teollisuusyhteistyössä (5) 
2. Teollisuuden tilanne Keski- ja Itä-Euroopassa: lyhyt katsaus (7) 
Teollisuuden yksityistäminen ja rakennemuutos (8) - ulkomaiset suorainvestoinnit 
(9) - teollisuuden kehityksen ja investointien kehysedellytykset (9) 
3. Euroopan unionin toiminta ennen ja nyt (10) 
4. Euroopan unionin tulevaa yhteistyötä koskevat aloitteet (11) 
A. Eurooppa-sopimukset ja unionin avustuspolitiikka (12) 
Eurooppa-sopimusten mukaisesti määrättyjen toimielinten hyödyntäminen (12) -
sääntelyn kehysten ja lainsäädännön lähentämisen kehittäminen (13) - laadun 
tarkkailu: standardit/varmentaminen (13) - investointien kehykset (14) -
teollisuuden yksityistäminen, rakennemuutos ja nykyaikaistaminen (14) -
yritysten väliset yhteydet ja investointien edistäminen (15) - maiden välinen 
lähialueyhteistyö (17) - kilpailu (18) - kauppa (18) - ympäristö (20) - energia (20) 
- koulutus (21) 
B. Tieteellinen ja teknologiayhteistyö (22) 
Tutkimus- ja kehittämistoiminta (22) - informaation infrastruktuuri ja 
tietoyhteiskunta (22) 
C. Euroopan teollisuuden aktivointi (23) 
Vuoropuhelu Euroopan teollisuuden kanssa (23) - teollisuusalojen sisäinen 
vuoropuhelu (23) 
It 
Liitteet 
I - teollisuustuotanto ja työttömyys Keski-/Itä-Euroopassa 
ulkomaiset suorainvestoinnit Keski-/Itä-Euroopassa 
terästeollisuus: esimerkki toimivasta yhteistyöstä 
tietoyhteiskunta: esimerkki yhteistyön kehittämisen 
tarpeellisuudesta 
valikoiva katsaus EU:n avustuksiin ja tutkimus-, kehittämis- ja 
teknologiayhteistyöhön 
II - rahoitusta koskevat tiedot 
TIIVISTELMÄ 
Eurooppa-neuvosto päätti Kööpenhaminassa (kesäkuussa 1993), että assosioituneet maat 
pääsevät halutessaan unionin jäseniksi heti, kun ne pystyvät täyttämään jäsenyyden 
mukanaan tuomat velvoitteet. Huhtikuussa 1994 Unkari ja Puola jättivät 
jäsenyyshakemuksensa. Muut Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat ilmoittaneet 
aikomuksestaan tehdä samoin. 
Assosioituneiden Keski-/Itä-Euroopan maiden mahdollinen liittyminen unioniin 
edellyttää laadullista muutosta alueen ja unionin suhteissa. Eurooppa-neuvoston 
Essenissä (joulukuussa 1994) tekemät kauaskantoiset päätökset osoittavat edessä olevien 
tehtävien laajuuden. Neuvosto hyväksyi liittymistä edeltävän strategian, jonka tarkoitus 
on valmistella assosioituneita maita jäsenyyteen. 
Strategian perustekijänä on näiden maiden valmisteleminen unionin sisämarkkinoihin 
liittymistä varten, ja komissio esittelee seuraavassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa tätä 
asiaa koskevan valkoisen kirjan. Tässä strategiassa käsitellään myös investointien 
edistämistä, jolla alalla tunnustetaan tarve lisätä ulkomaisten investointien määrää. 
Ohjelmaan sisältyy investointien edistämiselimille annettava jatkuva tuki, 
elinkeinotoiminnan neuvontaelimen luominen, sekä PHARE-ohjelman kautta esimerkiksi 
tuotantokapasiteetin nykyaikaistamiseen ja pienyritysten kehittämiseen tähtääville 
hankkeille annettava jatkuva tuki, kuin myös infrastruktuurin investointien rahoittamisen 
avustaminen. Tässä yhteydessä teollisuusyhteistyöllä on keskeinen tehtävä yksityisten 
investointien edistämisessä. 
Huhtikuussa 1994 teollisuusneuvosto esitti komissiolle, että se valmistelisi eräiden 
kolmansien maiden kanssa tehtävää teollisuusyhteistyötä koskevia tiedonantoja, ja totesi 
komission aikovan esittää vuoden 1995 alkupuoliskolla tiedonannon Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä (muiden kolmansien maiden kanssa 
tehtävästä teollisuusyhteistyöstä annetaan myös tiedonantoja myöhemmin). Komissio on 
kahdesti aikaisemmin laatinut asiaa koskevia tiedonantoja *1, ja neuvosto on hyväksynyt 
päätöslauselman *2, jossa se tukee komission yleistä lähestymistapaa ja suuntaviivoja. 
Uusien jäsenmaiden mahdollinen liittyminen on muuttanut yleistilannetta perusteellisesti. 
Tältä pohjalta tämän tiedonannon tarkoitus on pohtia niitä teollisuuteen kohdistuvia 
vaikutuksia, joita Keski- ja Itä-Euroopan lisääntyvällä integraatiolla Euroopan koko 
talouteen on, ja varsinkin sitä, miten teollisuusyhteistyö voi edesauttaa tämän prosessin 
helpottamista. 
Näin ollen tässä asiakirjassa keskitytään niihin Keski-ja Itä-Euroopan maihin, jotka ovat 
jo solmineet Eurooppa-sopimukset unionin kanssa tai joiden odotetaan tekevän niin 
lähiaikoina: Puola, Unkari, Tshekin tasavalta ja Slovakia, Romania, 
*1 SEC (90) 1213 lopullinen, 13.7.1990 ja SEC (92) lopullinen, 13.3.1992 
*2EYVLC 178 15.7.1992 
III 
Bulgaria, kolme Baltian tasavaltaa ja Slovenia. Vaikka eri maiden välillä on suuria eroja 
siinä, miten pitkälle ne ovat kehittyneet esim. teollisuuden yksityistämisessä ja 
nykyaikaistamisessa, Keski- ja Itä-Euroopan maiden teollisuudessa on edelleen 
huomattavaa rakennemuutoksen ja nykyaikaistamisen tarvetta, eikä ole luultavaa, että 
näitä tarpeita voitaisiin tyydyttää ilman ulkomaisia investointeja ja tekniikan ja 
taitotiedon siirtoa yhteistyössä EU:n teollisuuden kanssa, tavoitteena ympäristön kannalta 
kestävän teollisuussektorin kehittäminen. 
Euroopan unioni on jo nyt edistänyt huomattavasti siirtymävaiheen toteutumista 
seuraavilla keinoilla: 
- solmimalla Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa Eurooppa-sopimuksia, joiden 
tavoitteisiin kuuluu muun muassa vapaakauppa ja laajan yhteistyöpohjan tarjoaminen 
käytännöllisesti katsoen kaikilla talouteen vaikuttavilla alueilla 
- Eurooppa-neuvoston Essenin kokouksessa tehdyillä päätelmillä, joiden tavoitteena on 
varsinkin assosioituneiden maiden välisen alueellisen yhteistyön kannustaminen niiden 
taloudellisen kehityksen edistämiseksi; on esimerkiksi hyväksytty ohjelma kaupan alalla 
tapahtuvan yhteistyön edistämiseksi 
- Euroopan unionin avustustoiminta ja teollisuus- sekä tutkimus- ja kehitysyhteistyö, 
jotka on käynnistetty Keski- ja Itä-Euroopan maiden teollisen ja tutkimus- ja 
kehityspotentiaalin hyödyntämisen ja kehittämisen edesauttamiseksi. 
Tulevan strategian tulisi edelleen noudattaa kolmea ensisijaista tavoitetta: 
teollisuuden kehityksen kehysedellytysten parantaminen 
teollisuuden yksityistäminen, rakennemuutos ja nykyaikaistaminen 
investointien edistäminen (esimerkiksi muiden toimijoiden kuten EBRD.n ja 
Euroopan investointipankin synergiaa hyödyntämällä). 
Ehdotetut suuntaviivat perustuvat olemassaolevien välineiden käyttöön ja niissä 
pohditaan käyttökelpoisia sovellutuksia ja lisätoimia. 
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi olisi käytettävä ensisijaisesti kolmenlaisia 
välineitä: 
1 Eurooppa-sopimukset antavat peruslähtökohdan unionin avustuspolitiikalle, jonka 
puitteissa PHARE-ohjelman kautta annettava tekninen ja taloudellinen apu on kasvavassa 
määrin pääasiallisena välineenä tien tasoittamisessa yhteistyötä ja lopullista integraatiota 
varten Toiminnan pääalueisiin kuuluvat 
Eurooppa-sopimusten mukaisesti määrättyjen toimielinten (esimerkiksi 
sekakomiteat) hyödyntäminen 
IV 
Valkoinen kirja assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
valmistelemisesta sisämarkkinoihin liittymiseen 
laadun tarkkailun (standardit/varmentaminen) infrastruktuurit 
investointien oikeudelliset ja hallinnolliset kehykset 
teollisuuden yksityistämisen, rakennemuutoksen ja nykyaikaistamisen tukeminen 
yritysten väliset yhteydet, investointien ja valtioiden välisen sekä alueiden 
sisäisen yhteistyön edistäminen 
kilpailupolitiikka, kauppa, ympäristö ja koulutus. 
2. Tieteellistä ia teknologista yhteistyötä olisi edelleen edistettävä ja Keski- ja Itä-
Euroopan maita olisi kannustettava osallistumaan maailmanlaajuiseen 
tietoyhteiskuntaan siirtymiseen. 
3. EU:n teollisuuden voimakkaampaa aktivoimista pidetään yhtenä avaintekijänä 
Keski- ja Itä-Euroopan teollisuuden nykyaikaistamisen toteutumisessa. 
1. TEOLLISUUSYHTEISTYÖ UNIONIN LIITTYMISTÄ EDELTÄVÄN 
STRATEGIAN PUITTEISSA: UNIONIN PÄÄMÄÄRÄT JA ROOLI 
Eurooppa-neuvosto päätti Kööpenhaminassa (kesäkuussa 1993), että assosioituneet maat 
pääsevät halutessaan union jäseniksi heti, kun ne pystyvät täyttämään jäsenyyden 
mukanaan tuomat velvoitteet. Huhtikuussa 1994 Unkari ja Puola jättivät 
jäsenyyshakemuksensa. Muut Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat ilmoittaneet 
aikomuksestaan tehdä samoin. 
Assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden mahdollinen liittyminen unioniin 
edellyttää laadullista muutosta alueen ja unionin suhteissa. Eurooppa-neuvoston 
Essenissä (joulukuussa 1994) tekemät kauaskantoiset päätökset osoittavat edessä olevien 
tehtävien laajuuden: Neuvosto hyväksyi liittymistä edeltävän strategian, jonka tarkoitus 
on valmistella assosioituneita maita jäsenyyteen. 
ENSISIJAISET TAVOITTEET 
Vastineena tähän laadulliseen muutokseen tämän tiedonannon tarkoituksena on pohtia 
niitä teollisuutta koskevia seurauksia, jotka Keski-/Itä-Euroopan maiden lisääntyvällä 
integraatiolla koko Euroopan talouteen on, ja varsinkin sitä^ miten tätä prosessia voidaan 
edesauttaa teollisuusyhteistyöllä. 
Lyhyt katsaus teollisuuden tilaan osoittaa, että Keski- ja Itä- Euroopan teollisuus 
edellyttää edelleen huomattavaa rakennemuutosta ja nykyaikaistamista. Lisähaasteena on 
kestävän kehityksen edistäminen, mikä on tärkeä osa sekä viidettä toimintaohjelmaa 
"Kohti kestävää kehitystä" että kasvua, kilpailua ja työllisyyttä käsittelevää valkoista 
kirjaa, muun muassa siten, että ympäristölliset tavoitteet ja kriteerit otetaan osaksi 
teollisuusyhteistyötoimintaa. Lisäksi kilpailukykyisen teoUisuussektorin kehittäminen 
edellyttää korkeatasoisen kuluttajasuojan toteuttamista asianmukaisten laatu- ja 
turvallisuusstandardien myötä. 
Näin ollen on tarpeen ajaa kolmea ensisijaista tavoitetta: 
• teollisuuden kehityksen kehvsedellvtvsten parantaminen 
• teollisuuden rakennemuutos ja nykyaikaistaminen 
• investointien edistäminen 
Teollisuusyhteistyö on asetettava avainasemaan kaikilla näillä alueilla. 
Luonnollisesti teollisuuden nykyaikaistamiseksi tarvittavien resurssien on tultava 
suureksi osaksi siirtymätalousmailta itseltään. Myös lännen julkinen rahoitusapu 
tukee osaltaan siirtymää. On kuitenkin huomattava, että teollisuuden 
yksityistäminen, rakennemuutos ja nykyaikaistaminen eivät voi onnistua ilman 
EU:n teollisuuden mittavaa aktivoimista investointien sekä tekniikan ja taitotiedon 
siirtämisen osalta. Siirtymävaiheen edetessä EU:n teollisuuden rooli korostuu 
suhteellisesti muihin tekijöihin verrattuna. 
EUROOPAN UNIONIN ROOLI TEOLLISUUSYHTEISTYÖSSÄ 
Syyskuussa 1994 komissio antoi teollisuuden kilpailupolitiikkaa koskevan tiedonannon 
*3, jossa komission teollisuuspolitiikan keskeisiä piirteitä on kehitetty edelleen, 
i eollisuusyhteistyön edistämistä - sekä unionin sisällä että kolmansien maiden kanssa -
pidetään eräänä unionin teollisuuspolitiikan ensisijaisena alueena. Keski- ja Itä-Euroopan 
osalta teollisuusyhteistyön edistämisen olisi palveltava kahta tarkoitusta ja etua, 
nimittäin näiden talouksien vahvistamista samalla kun niitä valmistellaan unionin 
jäsenyyteen sekä Euroopan teollisuuden läsnäolon vahvistamista laajentuvilla 
markkinoilla, mikä lisäisi teollisuuden kilpailukykyä koko Euroopan laajuisesti. 
On selvä, että taloudellisten toimijoiden on itse määriteltävä teollisuusyhteistyö ja 
toteutettava se, missä muodossa se sitten tapahtuukin, aina jakelusta ja lisenssinvaraista 
tuotantoa koskevista järjestelyistä alihankintaan, ulkoiseen jalostukseen, 
yhteishankkeisiin ja osakepanostuksiin asti. 
Julkishallinnon päätehtävä on luoda suotuisat kehysedellytykset ja helpottaa EU:n 
yritysten aktiivista osallistumista teollisuusyhteistyön kehittämiseen, esimerkiksi 
- luomalla asianmukaiset rakenteet liiketoiminnan laaja-alaiselle tukemiselle 
- järjestämällä yhteyskanavia teollisuuden ja hallinnon yhteensaattamiseksi ja 
- käynnistämällä konkreettisia yhteistyöprojekteja (esimerkkinä kulutuselektroniik-
kakomponenttiprojekti Japanin kanssa). 
'3 COM (94) 319 lopullinen 
VI 
Teollisuusyhteistyön olisi myös koskettava yhteiskunnallisia eturyhmittymiä, 
yhteiskunnallisen vuoropuhelun edistämistavoitteen mukaisesti. 
Komission ja jäsenvaltioiden toimien olisi täydennettävä toisiaan. Lisäksi olisi päästävä 
suurempaan synergiaan muiden instituutioiden kuten EBRD:n ja maailmanpankin 
toimien kanssa. Tästä syystä keskinäinen tietojen vaihto ja - siinä määrin kuin se on 
mahdollista - koordinaatio ovat ensiarvoisen tärkeitä. 
Eräs komission päätehtävistä on varmistua siitä, että Euroopan unionin toiminta 
suhteissa kolmansiin maihin perustuu myös jatkossa unionin ja näiden maiden 
teollisuuden suhteelliseen tilaan ja kansallisiin ensisijaistavoitteisiin, ja että se on 
yhtenevä Euroopan unionin teollisuusyhteistyön ja teollisuuspolitiikan tarkoitusperien 
kanssa. Tämä koskee ennen kaikkea kaupallisia suhteita (esimerkiksi alkuperän 
kumulaatiota koskevia sääntöjä), teknistä apua ja taloudellista tukea, mukaan lukien 
Euroopan investointipankin ja EBRD:n kautta annettavaa tukea, joihin unioni osallistuu. 
Esimerkiksi tapauksissa, joissa tuotantokapasiteetin yksityistäminen, luominen, 
nykyaikaistaminen tai muuttaminen Keski- ja Itä-Euroopassa vaikuttaa sellaisten alojen 
toimintaan, joilla Euroopan unionin teollisuus* on itsekin uudistumassa, täytyy unionin 
tarpeet ottaa huomioon esimerkiksi osapuolten välisen keskustelun ja näkemystenvaihdon 
kautta. 
Tämä esimerkki sivuaa laajempaa kysymystä: Yhdentymisprosessi ja teollisuuden 
siirtymävaihe Keski- ja Itä-Euroopassa johtavat epäilemättä uuteen työnjakoon 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Euroopan unionin välillä. Tätä tapahtuukin jo 
esimerkiksi tekstiiliteollisuuden alalla, jossa Keski- ja Itä-Eurooppa on erittäin tärkeä 
sekä markkina-alueena että yhteistyökumppanina (ulkoista jalostusta koskeva kauppa). 
EU:n teollisuuden tarpeiden mukaista on olla mukana kasvavilla markkinoilla: tämä on 
yksi EU:n teollisuuspolitiikan keskeisistä tavoitteista. Lähes kaikki unionin jäsenvaltiot 
aikovat nyt laajentaa ja voimistaa Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja eräiden 
jäsenvaltioiden välillä jo jokin aika sitten ulkoista jalostusta koskevan kaupan alalla 
alkanutta yhteistyötä. Unionin vaatetusteollisuudessa Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat 
muodostuneet tärkeimmiksi kumppaneiksi ja ne ovat ensiarvoisen tärkeitä sen 
kilpailukyvyn kannalta. Myöntämällä Keski- ja Itä-Euroopan maille ulkoiseen 
jalostukseen kytkeytyvän kaupan tuonnille tullivapaan pääsyn tammikuusta 1994 ja 
tarvittavat kiintiöiden lisäykset, on unioni edelleen kannustanut kyseistä yhteistyötä. 
Tietyillä teollisuuden aloilla tämä prosessi koskettaa herkkiä työllisyyteen ja Länsi-
Euroopan meneillään olevaan rakennemuutokseen liittyviä kysymyksiä. Vaikka 
tukitoimien on perustuttava niihin osallistuvien maiden ensisijaisiin etuihin ja tarpeisiin, 
on nämä kysymykset otettava huomioon myös avustuksia suunniteltaessa sen 
varmistamiseksi, että ne ovat yleisesti katsoen yhteneviä muun unionin politiikan kanssa 
(esimerkiksi kilpailun alueella). Pääkriteerinä tulisi olla niiden vaikutus teollisuuden 
kilpailukykyyn. 
Yhdentymisprosessin ja Keski- ja Itä-Euroopan teollisuuden siirtymävaiheen tulisi johtaa 
uusien, toisiaan tukeviin kilpailuetuihin perustuvien taloudellisten toimintojen luomiseen. 
VII 
Sen varmistamiseksi, että nämä toimet ovat mahdollisuuksien mukaan aina keskenään 
hyödyttäviä, on välttämätöntä tunnistaa ne alueet, joilla on mahdollista palauttaa 
Eurooppaan joko kokonaan tai osittain Euroopan ulkopuolelle siirtyneet toiminnot 
Yhdentymisen toteuttamisesta tuotantoketjujen jälleenrakentamisen kautta pn se Ksäefu, 
että se tuo Keski- ja Itä-Euroopan maille sekä niiden kehitykselle tarvittavaa teknologiaa 
että kovaa valuuttaa. Olisi myös tarkasteltava mahdollisuuksia siihen, että Keski- ja Itä-
Euroopan korkeasti koulutetun työvoiman ja alhaisempien käyttökustannusten sekä 
toisaalta EU:n teknologian, pääoman ja hallinnollisen kapasiteetin etujen yhdistämisellä 
voitaisiin luoda kilpailukykyisiä yrityksiä uusille kasvumarkkinoille, joilla eurooppalaiset 
yritykset eivät ole vielä riittävästi edustettuina. 
Teollisuusyhteistyö edustaa tehokasta tapaa toteuttaa tällaista lähestymistapaa, sillä 
sen päämääränä on luoda pitkällä aikavälillä talouden toimijoiden välille 
strategisia, keskinäisiin etuihin perustuvia kumppanuuksia. Tunnistamalla 
aktiivisesti uusia mahdollisuuksia ja huolehtimalla siitä, että potentiaaliset 
yhteistyökumppanit ovat tietoisia näistä mahdollisuuksista, mutta jättämällä varsinaisen 
toteuttamisen ja mahdollisimman suuren osan yhteistyön rahoituksesta asianomaisten 
osapuolten hoidettavaksi, voivat viranomaiset toimia aktiivisesti puuttomatta 
markkinoiden suorittamaan tehokkaaseen voimavarojen jakamiseen. 
2. TEOLLISUUDEN TILANNE KESKI-/ITA-EUROOPASSA: LYHYT 
KATSAUS 
Vuosikymmeniä jatkuneen tuotantovälineiden valtionomistuksen ja keskusjohtoisen 
suunnitelmatalouden jälkeen Keski- ja Itä-Euroopan siirtymätalousmaat ovat perineet 
taloudelliset ja teolliset rakenteet, joiden yhteisenä piirteenä ovat vakavat heikkoudet. 
Tämä koskee ensiksikin huonosti hoidettua ja vanhentunutta teollisuuskalustoa kuin 
myös vanhentunutta tuotantotekniikkaa, jonka tuottavuus on alhainen, joka haaskaa 
energiaa ja on ympäristölle vahingollinen. Vääristyneet kannustimet ovat jqhtaneet 
resurssien epäsuhtaiseen jakamiseen tuotannossa ja investointipäätöksissä, esimerkkinä 
vaikkapa raskaalle teollisuudelle annettu kohtuuton painoarvo. Yritysjohto on usein ollut 
tehotonta, liike-elämän tukipalvelut heikkoja, ja pakolliset standardoinnin ja 
vaatimustenmukaisuuden arvioinnin menettelyt riittämättömiä. 
Teollisuustuotanto putosi uudistusvaiheen alussa näissä siirtymävaiheen maissa 
kokonaisuutena katsoen jyrkästi 30 prosenttia vuosina 1990-1993. BKT pieneni noin 
neljänneksellä (1989-1993, Keski- ja Itä-Euroopan painotettu keskiarvo). Tuotannon 
supistumisella oli väistämättä negatiivisia vaikutuksia sen myötä, että väestön reaalitulot 
vähenivät. Inflaatio söi säästöt ja työttömyys, joka aiemman keskusjohtoisen 
suunnitelmatalouden aikana oli ollut lähes tuntematon asia, lisääntyi useimmissa maissa 
(katso liitteen taulukkoa). Vuodesta 1993 lähtien on tapahtunut tiettyä tasapainottumista 
VIII 
tai jopa lievää kasvua joissain näistä maista, kun taas toisissa ei ole näkynyt merkkejä 
kestävästä elpymisestä. 
Keski- ja Itä-Euroopan teollisuudella on tiettyjä vahvuuksia, joita ei ole vielä 
hyödynnetty täyteen mittaansa, pääasiassa hyvä teknisen pätevyyden taso monilla aloilla 
ja suhteellisen alhaiset työvoimakustannukset. Näiden vahvuuksien vaikutus korostuu 
mitä pitemmälle hallitukset toteuttavat aikomuksiaan toteuttaa täydellinen 
yksityistäminen, teollisuuden rakennemuutos ja yritysten saattaminen vankemmalle 
taloudelliselle pohjalle. 
Perittyjen heikkouksien korjaaminen teollisuudessa ja tiukan kilpailun sävyttämille 
eurooppalaisille markkinoille pääseminen edellyttävät yksityistämistä, intensiivistä 
rakennemuutosta, investointeja (sekä kotimaisia että ulkomaisia), lisääntynyttä 
altistamista kilpailulle sekä koulutusta. 
TEOLLISUUDEN YKSITYISTÄMINEN JA RAKENNEMUUTOS 
Useimmissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa valtion omistamalla yrityssektorilla on 
huomattava taloudellinen, sosiaalinen ja poliittinen merkitys, ja siksi yksityistäminen ja 
rakennemuutos ovatkin viranomaisten uudistuslistan kärjessä sen varmistamiseksi, että 
siirtyminen suunnitelmataloudesta markkinatalouteen tapahtuu kestävällä pohjalla. 
Yksityistämisessä on saavutettu huomattavaa edistymistä: yksityinen sektori tuottaa jo 
55-65 prosenttia BKT:sta useimmissa pitemmälle ehtineissä siirtymävaiheen maissa 
(tietolähde EBRD). Yleisellä tasolla saavutetun menestyksen ei kuitenkaan saisi antaa 
peittää näkyvistä jäljellä olevia ongelmia. Suurten valtion omistamien yritysten 
(varsinkin energiantuotannon, metalliteollisuuden, maatalous-elintarviketuotannon ja 
kemianteollisuuden alalla) yksityistäminen ja rakennemuutos ovat joskus viivästyneet, 
kun taas pienempien yritysten (vähittäiskauppa, maanviljelys, yrityspalvelut, matkailuala, 
jne.) muuntautuminen on edennyt hyvin. 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden välillä on suuria eroja siinä, missä määrin ne ovat 
onnistuneet luomaan pohjan markkinataloudelle, varsinkin sen suhteen missä 
järjestyksessä yksityistäminen ja rahoituksen rakennemuutos toteutetaan. 
Rakennemuutoksen ja yksityistämisen lähestymistavoissa voidaan nähdä kaksi 
päävaihtoehtoa: varhaisen yksityistämisen asettaminen etusijalle, jolloin suurin osa 
rakennemuutoksesta jää yksityisten omistajien harteille, ja kattavan rahoituksellisen 
rakennemuutoksen asettaminen etusijalle ennen yksityistämistä. Jälkimmäisessä 
strategiassa kohdennetaan kattavan rahoituksen rakennemuutoksen kautta 
korkealuokkaisia omistajia yrityksille ennen kauppaan ryhtymistä. Ensiksi mainitun 
lähestymistavan etuna on sen suhteellinen nopeus jälkimmäiseen verrattuna. Kumpikaan 
lähestymistapa ei kuitenkaan takaa aina laadukasta yrityshallintoa ja tarvittavaa 
nykyaikaistamista. 
IX 
Saavutetun yksityistämisen ja rakennemuutoksen asteen ohella esiintyy huomattavia eroja 
myös siinä, missä määrin on onnistuttu luomaan markkinatalouden toiminnalle 
välttämättömiä perusinstituutioita, käynnistämään kilpailu ja poistamaan tukiaiset, 
edistämään hintojen vapauttamista ja kehittämään tehokas pankki- ja rahoitussektori. 
Tämä merkitsee sitä, että siirtymävaiheen edistämiseen käytettävät välineet täytyy 
sopeuttaa kyseessä olevan maan erityistilanteeseen. 
ULKOMAISET SUORAINVESTOINNIT 
Keski- ja Itä-Euroopan elpymisen onnistuminen riippuu ensi kädessä siitä, miten nämä 
maat edistyvät makrotaloudellisten uudistusten toteuttamisessa, mutta tämän jälkeen 
elpymistä on tuettava jatkuvilla ja mittavilla investoinneilla (ja tämän välttämättömänä 
liitännäisenä "aineettomilla investoinneilla" eli teknologian, taitotiedon ja nykyaikaisten 
liikkeenjohtotaitojen siirrolla). Investointien päälähteenä on käytettävä kotimaisia 
säästöjä, mutta nämä eivät tällä hetkellä ole riittävät, jotta niillä päästäisiin nopeasti 
lähellä EU:ta olevalle tasolle. Ulkomaisilla suorainvestoinneilla pitäisi siis olla 
huomattava merkitys nykyisessä uudistusten vaiheessa. 
Investointivirrat alueelle ovat olleet kokonaisuutena ottaen pettymys (katso liitteen 
taulukkoa), huolimatta siitä erityisasemasta, jonka siirtymätalousmaat ovat antaneet 
suotuisien olojen kehittämiselle investointien vetämiseksi puoleensa. Oikeudellisten 
kehyksien luomisessa on joissakin maissa saavutettukin huomattavaa edistystä, kun taas 
toisissa se ei ole lainkaan sopusoinnussa talouden vapauttamista tukevien poliittisten 
pcriaatelausumien kanssa. Kaikissa maissa suurin oikeudellisten ja institutionaalisten 
järjestelmien puute on kuitenkin hallitusten vaikeudet säädösten toimeenpanemisessa. 
Viime vuosien kokemukset ovat osoittaneet, että investointien kohdentamista koskevat 
päätökset usein seurailevat ja vahvistavat vallitsevia suuntauksia. Tämä selittää pitkälti 
Unkarin, Puolan ja Tshekinmaan (ts. aikaisten liikkeellelähtijöiden) menestyksen, ja ne 
vetävät edelleen itselleen valtaosan kaikista alueen sisäisistä investoinneista. 
TEOLLISUUDEN KEHITYKSEN JA INVESTOINTIEN KEHY-
SEDELLYTYKSET 
Teollisuuden kehityksen onnistuminen riippuu paljolti makrotalouden alueella 
tapahtuvasta edistymisestä kohti täydellistä markkinataloutta. Tässä suhteessa Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden uudistukset markkinapohjaisten hinnoittelu- ja 
valuutanvaihtojärjestelmien toteuttamiseksi ovat erityisen tärkeitä teollisuuden 
kehitykselle. 
Investointeihin vaikuttavista keskeisistä tekijöistä tärkeimpiin kuuluvat kehysedellytykset 
kuten toimivat infrastruktuurit (televiestintä, liikenne ja energia) kuin myös 
yrityspalvelut (vakuutukset, pankit, liiketoiminnan konsultointi, kirjanpito, 
kauppakamarit, teollisuusjärjestot), joiden merkitys koko taloudelle korostuu kaiken 
aikaa. Niiden saatavuudella ja hinnalla on suuri ja laaja-alainen vaikutus teolliseen 
toimintaan. Esimerkiksi energiantuotannon alalla Euroopan energiaperussopimus on 
tärkeä EU:n aloite, jolla pyritään luomaan suotuisa investointi-ilmapiiri alalle, ja 
sopimuksen allekirjoittajiin lukeutuvat myös Keski- ja Itä-Euroopan maat. 
Muuan toinen teollisuuden kehityksen korvaamaton kehysedellytys on menestyvät 
kauppasuhteet, sekä panostarjontana että vientituloina laskien. Lisäksi 
kaupankäyntimahdollisuudet ovat yksi pääkriteereistä investointipäätöksiä tehtäessä. 
Perinteiset kauppasuhteet Keski- ja Itä-Euroopan ja entisen Neuvostoliiton välillä ovat 
lähes tyystin luhistuneet, ja toimitus-tuotantoketjut ovat katkenneet. Itse asiassa 
markkinauudistuksia ja taloudellista siirtymävaihetta Keski- ja Itä-Euroopassa tuki 
tuolloin ennen näkemätön kaupan laajentuminen unionin ja näiden maiden välillä. 
Euroopan unioniin Keski- ja Itä-Euroopan maista suuntautuvan tuonnin erittäin nopean 
laajentumisen kanssa samanaikaisesti tapahtui EU.n näitä maita koskeva radikaali kaupan 
vapauttaminen, joka vahvistettiin muodollisesti Eurooppa-sopimusten 
allekirjoittamisella. Muuan unionin ja assosioituneiden maiden välisen kaupan 
silmiinpistävimpiä piirteitä on teollisuusalojen sisäisen kaupan mittavuus, jonka merkitys 
on kasvanut huomattavasti viime vuosina, mikä on merkki unionin ja Keski- ja Itä-
Euroopan alueen teollisuuden rakenteiden kasvavasta yhdenmukaisuudesta: 
assosioituneet maat ovat kypsymässä teollisuusyhteistyön mittoihin. 
Lopuksi voidaan todeta, että makrotaloudellisten uudistusten, yksityistämisen ja 
(alhaiselta tasolta lähteneen) investointien kasvun alalla tapahtuneesta myönteisestä 
kehityksestä huolimatta investointien taso alueella on yleisesti ottaen edelleen liian 
alhainen: Se ei vastaa teollisuuden rakennemuutoksessa ja nykyaikaistamisessa 
edelleenkin esiintyviä tarpeita, eikä se mahdollista riittävän nopeaa kasvua, jotta 
nämä maat pääsisivät edes osittain EU:n tasolle. Tätä tilannetta ei käy korjaaminen 
lisäämättä kaupan, ulkomaisten investointien sekä teollisuuden ja teknologisen 
yhteistyön alalla tapahtuvaa yhteistyötä Euroopan unionin kanssa. Näin ollen 
unionilla on keskeinen tehtävä Keski- ja Itä-Euroopan teollisuuden 
yksityistämisessä, my ky aikaistamisessa ja integraatiossa. 
3. EUROOPAN UNIONIN TOIMINTA ENNEN JA NYT 
Euroopan unioni on jatkuvasti ja enenevässä määrin parantanut sopimussuhteitaan Keski-
ja Itä-Euroopan maiden kanssa, kehittänyt laajoja tekniikkaan ja rahoitukseen liittyviä 
avustusohjelmia sekä tieteellistä ja teknologiayhteistyötä alueen kanssa (liitteessä on 
annettu yksityiskohtaisempi kuvaus avustaja tieteellisestä ja teknologiayhteistyöstä). 
Unioni on johdonmukaisesti laajentanut Keski- ja Itä-Euroopan maista tulevan tuonnin 
pääsyä markkinoille, mikä edistää huomattavasti suotuisien puitteiden syntymistä 
XI 
teollisuuden kehittymiselle. Teollisuustuotteiden kohdalla EU:n vuosina 1991/2 
solmimien Eurooppa-sopimusten kautta aloitettu vapauttamisprosessi on lähes loppuun 
viety. EU:n tariffien ja määrällisten rajoitusten purkamista nopeutettiin Eurooppa-
neuvoston Kööpenhaminan kokouksessa kesäkuussa 1993 ja Romanian ja Bulgarian 
kanssa solmittujen Eurooppa-sopimusten ehdot muutettiin muiden Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden kanssa tehtyjen sopimusten kanssa yhteneviksi Eurooppa-
neuvoston kokouksessa Essenissä joulukuussa 1994. Näin teollisuustuotteiden kohdalla 
on jäljellä enää joitain terästuotteita koskevia tariffeja tammikuuhun 1996 asti ja 
tekstiilejä koskevia tariffeja tammikuuhun 1997 asti. Viimeiset tekstiilituotteiden kiintiöt 
poistuvat tammikuussa 1998. Baltian maiden suhteen voimassa olevien 
vapaakauppasopimusten ehtojen mukaisesti kaikki teollisuustuonti Euroopan unioniin 
tekstiilejä lukuunottamatta on jo vapautettu täysin vuoden 1995 tammikuun 
ensimmäisestä päivästä lukien. 
Unionin avustustoiminta koskee ennen kaikkea kehysedellytyksiä, kuten esimerkiksi 
investointeja ja kilpailua koskevien oikeudellisten ja hallinnollisten kehyksien 
kehittämistä, mikä tapahtuu lainsäädännön yhdenmukaistamisen kautta. Tämä koskee 
myös laadun tarkkailua: Standardointi- ja varmentamisjärjestelmät voivat toimia joko 
uutena kaupan esteenä tai helpottaa vaihtoa: Ilman asianmukaista standardointi- ja 
varmentamisjärjestelmää Keski- ja Itä-Euroopan maiden teollisuus ei kykene takaamaan 
riittävää laatutasoa tuotteille, kehittämään vientimahdollisuuksiaan eikä aloittamaan 
yhteistyötä EU.n teollisuuden kanssa. Myös vaatimustenmukaisuusarviointien keskinäistä 
tunnustamista koskevan tavoitteen saavuttaminen hankaloituu. 
Lisäksi apua on annettu yritysten yksityistämisen ja rakennemuutoksen toteuttamiseen, 
yrityskontaktien luomiseen, investointien edistämiseen ja koulutukseen. Tuen lisäksi on 
ryhdytty toimiin suorien yhteyksien luomiseksi teollisuuden edustajien välille 
yhteistyömahdollisuuksien kartoittamiseksi (pyöreän pöydän konferenssi Riiassa vuonna 
1994, johon osallistui huipputason teollisuuden ja hallinnon edustajia EU:sta ja Baltian 
maista). 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa on kehitetty tieteellistä ja teknologiayhteistyötä 
näiden maiden tutkimus-, kehittämis ja teknologiapotentiaalin ylläpitämiseksi 
teollisuuden nykyaikaistamisen lähteenä. Nämä toimenpiteet on nyt otettu osaksi neljättä 
puiteohjelmaa. 
EUROOPAN UNIONIN TULEVAA YHTEISTYÖTÄ KOSKEVAT 
ALOITTEET 
Unionin niin aikaisemmat kuin nykyiset toimet ovat tuoneet huomattavan panoksen 
siirtymäprosessiin. Ehdotetut tulevat suuntaviivat lähtevät olemassaolevista 
vîilleelsèll ja eiissä pohditaan hyödyllisiä sovellutuksia ja lisätoimia jäsenyyttä 
edeltävän tilanteen huomioimiseksi. Laaja-alaisen lähestymistavan toteuttamisessa on 
XII 
otettava huomioon aina kyseeseen tulevan maan ja teollisuuden eri alojen erityistilanne 
tapauskohtaisesti. Alueellinen lähestymistapa Keski-ja Itä- Euroopan maiden keskinäisen 
yhteistyön kannustamiseksi on tärkeää useilla alla luetelluilla toiminta-alueilla (esim. 
kauppa, maiden välinen lähialueyhteistyö, alakohtaiset teollisuuden kartoitukset.) 
A. Eurooppa-sopimukset ja unionin avustuspolitiikka: tien tasoittamista 
yhteistyölle ja integraatiolle 
Eurooppa-sopimukset antavat yleispuitteet hyvin läheiselle yhteistyölle, joka kattaa 
käytännöllisesti katsoen kaikki taloudellisen toiminnan alueet, myös teollisuusyhteistyön, 
ja niihin sisältyy erityissäädöksiä joiden tarkoitus on parantaa liike-elämän 
toimintaympäristöä. Näin ne tarjovat peruslähtökohdan PHARE-onjelmalle ja muille 
välineille. 
Eurooppa-neuvoston Essenissä tekemien päätösten mukaisesti etenevän siirtymävaiheen 
ja tulevan jäsenyyden huomioon ottaen tulevat PHARE-ohjelman tekninen ja 
taloudellinen apu ja muut avustustoimet muodostamaan yhä suuremman tekijän Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden valmistamisessa unionin jäsenyyteen. 
EUROOPPA-SOPBVIUKSISSA MÄÄRÄTTYJEN TOIMIELIMIEN 
HYÖDYNTÄMINEN 
Eurooppa-sopimuksissa on määrätty toimielimiä (joihin yleisen yhteiskomitean lisäksi 
lukeutuu myös esimerkiksi terästeollisuuden, kaivosteollisuuden ja raakamateriaalien 
kontaktiryhmiä; taloudellista yhteistyötä käsitteleviä alakomiteoita), jotka voivat toimia 
yhteistyön välineinä. 
TEOLLISUUSPOLIITTISEN VUOROPUHELUN ALOITTAMINEN 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa olisi aloitettava teollisuuspoliittinen vuoropuhelu 
näitä toimielimiä käyttäen. Tämä palvelisi kahta tarkoitusta: 
Molempien osapuolten hallintoelinten tulisi yhdessä harkita, mitä aloitteita olisi 
tehtävä teollisuusyhteistyön mahdollisuuksien paremmaksi hyödyntämiseksi ja 
mitä ratkaisuja pitäisi toteuttaa teollisyyden yhteistyöprojekteissa kohtaamien 
esteiden poistamiseksi. 
Euroopan unioni on kehittänyt edelleen teollisuuspolitiikkaansa tarkoituksena 
unionin teollisuuden kilpailukyvyn parantaminen, ja kasvua ja kilpailua 
käsittelevässä valkoisessa kirjassa se hyväksyi lähestymistavan siihen, miten 
talouden muutosta voidaan edistää tulevaisuuden haasteiden, kuten kestävän 
kehityksen ja tietoyhteiskunnan asettamien haasteiden kohtaamiseksi. Keski- ja 
Itä-Eurooppa joutuu vastaamaan mitä suurimmassa määrin samoihin haasteisiin. 
Vuoropuheluun tulisi siis sisältyä näkemysten vaihtoa tästä 
sopeuttamisprosessista. 
XIII 
SÄÄNTELYN KEHYKSIEN KEHITTÄMINEN JA LAINSÄÄDÄNNÖN 
LÄHENTÄMINEN 
Valkoinen kirja assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden valmistelemisesta 
sisämarkkinoihin liittymiseen muodostaa liittymistä edeltävän strategian ydintekijän, 
siinä muodossa kuin Eurooppa-neuvosto sen Essenin kokouksessa hyväksyi. Kirjan 
tarkoitus on antaa näille maille opastusta niillä yhteisön säännöstön alueilla, jotka ovat 
välttämättömiä sisämarkkinoiden eheyden ylläpitämiseksi yhdentymistä edistettäessä. 
Siinä ehdotetaan johdonmukaista järjestystä sisämarkkinoiden lainsäädännön 
hyväksymiselle ilman, että siinä kuitenkaan asetettaisiin aikataulua toiminnalle. 
Valkoisessa kirjassa ei pelkästään luetella säännöstön sisämarkkinoita koskevia 
lainsäädännöllisiä ydinkohtia, vaan siinä myös kuvaillaan EU:n lainsäädännön toimivan 
soveltamisen edellyttämiä organisatorisia ja institutionaalisia rakenteita ja 
infrastruktuureja. Tällöin teknistä apua annettaisiin PHARE-ohjelman puitteissa kunkin 
maan erityistarpeiden mukaisesti. 
Näissä merkeissä valkoinen kirja helpottaa tulevaisuuden teollisuusyhteistyötä. Se 
otetaan käsittelyyn Eurooppa-neuvoston kokouksessa Cannesissa. 
[~~~XÄDUN TARKKAILU: STANDARDIT/VARMENTAMINEN 
Unioni voisi periaatteessa pitää joillakin Keski- ja Itä-Euroopan maille jo annettua apua 
mallina tuleville toimenpiteille, ts. kahdenkeskistä lähestymistapaa kyseeseen tulevan 
maan tarpeiden tyydyttämiseksi, täydennettynä alueellisella lähestymistavalla, jossa 
yhdistetään useita maita ja siten luodaan "alueellisen laaduntarkkailun infrastruktuuri", 
joka edistäisi alueen sisäistä kauppaa. 
Teknisen avustustoiminnan tulisi peru^ua kahdelle periaatteelle: 
Se olisi kytkettävä edunsaajien poliittiseen sitoumukseen siitä, että ne hyväksyvät 
eurooppalaisiin ja kansainvälisiin malleihin perustuvat normit, tekniset säännöt ja 
varmentamisjärjestelmät. 
Näiden maiden liittymisen Euroopan standardointi-, varmentamis- ja 
laadtintarkkailujärjestöihin (CEN, CENELEC, jne.) tulisi merkitä sitä, että niitä 
koskevat samat oikeudet ja velvoitteet kuin niiden eurooppalaisia 
kumppaneitakin. Tämä helpottaisi suuresti keskinäistä tunnustamista koskevien 
sopimusten solmimista. 
Tässä yhteydessä olisi harkittava yhteistyön vahvistamista varsinkin niillä aloilla, joilla 
keskinäistä tunnustamista koskevat sopimukset olisivat asianmukaisia. 
XIV 
INVESTOINTIEN KEHYKSET (OIKEUDELLINEN JA 
HALLINNOLLINEN JÄRJESTELMÄ) 
Investointiprojektien edistämisen ohella tarvitaan investointikehyksien parantamista. 
Tämä koskee ennen kaikkea oikeudellisia ja sääntelyn kehyksiä, jotka Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden on itse luotava. Vaikka paljon on jo edistyttykin, on tällä alueella 
maiden välillä olennaisia eroja varsinkin lakien ja säädösten toimeenpanon ja valvomisen 
tehokkuudessa. Muut yleisesti esiintyvät ongelmat liittyvät lainsäädännöllisen 
päätöksenteon ja olemassaolevan lainsäädännön yhtenäistämisen tarpeeseen, sekä jäljellä 
oleviin epäjohdonmukaisuuksiin (esimerkiksi ulkomaisten investointien parissa 
työskentelevien eri hallinnonalojen välisten vastuiden määritteleminen - niin kansallisella 
kuin paikallisella tasolla - sekä näiden välinen yhteistyö; monimutkaiset hallinnolliset 
menettelytavat). Myös oikeudellisten ja sääntelyn kehyksien avoimuuden ja vakauden 
parantamiseksi on tehtävä vielä paljon, esimerkiksi potentiaalisten investoijien 
tiedonsaantiin liittyen. 
Investointikehyksistä keskusteltaessa olisi vältettävä ylimääräisiä rinnakkaisia toimia. 
Tietyn yhtenäisyyden aikaansaamiseksi olisi Eurooppa-sopimusten nojalla määriteltävä 
kehysperiaatteet yhdessä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa. Lisäksi tässä suhteessa 
olisi muilla kanavilla oltava edelleen tehtävää (esimerkiksi OECD:n 
sijoitusneuvontaryhmä, maailman kauppajärjestö). Komissio on antanut tiedonannon *4 
ulkomaisia suorainvestointeja koskevien maailmanlaajuisten ja yhtenäisten sääntöjen 
laatimisen tärkeydestä, millä lisättäisiin sääntöjen avoimuutta, sekä investointivirtojen 
vapauttamista j a suoj aarnista: 
Läntisten sijoittajien luottamusta lisäisi se, että Keski- ja Itä-Euroopan maat 
hyväksyisivät monenväliset säännöt. 
TEOLLISUUDEN YKSITYISTÄMINEN, RAKENNEMUUTOS JA 
NYKYAIKAISTAMINEN 
Teollisuuden eri aloille annettavaan lisäapuun liittyen olisi seuraaville tekijöille annettava 
etusija: 
Keski- ja Itä-Euroopan teollisuuden avoimuus: Alakohtaisia teollisuuden kartoituksia 
olisi tehtävä sellaisilla tärkeillä aloilla, joilta ne vielä puuttuvat ja joilla tällaisista 
kartoituksista olisi selvästi osoitettavaa operationaalista hyötyä. Päällekkäisyyksien 
välttämiseksi komission toimielimet ovat yhdessä teollisuuden eri alojen, jäsenvaltioiden 
ja muiden järjestöjen (OECD, YK...) kanssa ryhtyneet tutkimaan, mitä tietoja on jo 
saatavissa. Yhtä tärkeää on varmistua mahdollisimman hyvin siitä, että jo tehtyjen 
tutkimusten tulokset ovat asiaan kuuluvien teollisuusalojen käytettävissä paljon 
helpommin kuin ennen, jotta ne voivat perustaa tulevan toimintansa tähän tietoon. 
*4 COM (95) 42 
XV 
Konkreettisten alakohtaisten projektien toimivuusarvioinnit: 
PHARE-ohjelman olisi kannustettava yksityistämis/rakennemuutos elimensä kautta 
Keski- ja Itä-Euroopan maita käynnistämään hankkeita, joiden tarkoituksena on tutkia 
Keski- ja « Itä-Euroopan yritysten rakennemuutoksen ja nykyaikaistamisen 
toteutettavuutta, mistä koituva välitön operationaalinen hyöty merkitsee investointien ja 
EU:n yritysten kanssa tehtävän yhteistyön helpottumista (esimerkki: liiketoiminnan 
suunnitelmien laatiminen, sopivien sijoittajien etsiminen). Myönteisiä esimerkkejä 
tällaisista projekteista ovat PHARE-COOPME elimen rahoittama tutkimus elintarvike-, 
juoma- ja tupakkateollisuuden tilanteesta kuudessa assosiaatiomaassa ja näiden 
yhteistyömahdollisuuksista EU.n teollisuuden kanssa, sekä kansallisten 
rakennemuutosohjelmien mukaisesti tehdyt, noin 15-20 Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
terästeollisuusyritystä koskevat toimintaedellytyskatsaukset. Kuten Euroopan hiili- ja 
teräsyhteisön Keski- ja Itä-Euroopan maita varten kohdistettu rahoitustoimi osoittaa, 
joissakin tapauksissa tällainen tekninen apu voidaan kytkeä kohdistettuihin 
lainoitustoimiin tiettyjen alojen rakennemuutoksen tukemiseksi. 
Teollisuuden muuttaminen siviilituotannoksi ei ole pelkästään tärkeä poliittinen tavoite, 
se on myös tietyillä aloilla (kuten ilmailun ja avaruustutkimuksen alalla) arvokas 
yhteistyön väline. Tietotekniikka tarjoaa (tutkimus- ja kehittämistoiminnassa ja 
teollisuudessa) huomattavia muutosmahdollisuuksia, joita olisi hyödynnettävä yhä 
enemmän (esimerkiksi mikroelektroniikan, Optoelektroniikan ja mikrojärjestelmien 
alalla). 
Sosio-alueellisten lisätoimenpiteiden (kuten RESIDER, RETEX, RECHAR jne) 
toteuttamista olisi harkittava sellaisilla teollisuuden aloilla, joilla vallitsee työvoiman 
ylitarjonta ja jotka ovat voimakkaasti alueellisesti keskittyneitä, jotta helpotettaisiin 
mahdollisimman nopeasti vaihtoehtoisten työpaikkojen syntymistä. Itse asiassa tietyissä 
maissa toteutetaan jo alueellisia muutos- ja kehitysohjelmia (varsinkin Puolassa sekä 
Tshekin ja Slovakian tasavalloissa). Esimerkiksi Puolan STRUDER-ohjelma perustuu 
selvästi EU:n ohjelmiin ja kokemuksiin, ja siihen sisältyy investointeihin ja 
riskipääomayrityksille suunnattu avustusohjelma. Unionilla on laaja kokemus 
rakenteellisista ohjelmista. Keski- ja Itä-Euroopan maiden tulisikin käyttää hyväkseen 
unionin kokemusta kilpailukykyisen teollisuuden luomista tukevien ohjelmien 
laatimisessa. 
YRITYSTEN VÄLISET YHTEYDET JA INVESTOINTIEN 
EDISTÄMINEN 
Tulevassa toiminnassa harkittavia alueita ovat liikekumppanuuksien luomiseen 
tähtäävät tapahtumat (partnering events) ja alihankinta. Keski- ja Itä-Euroopan 
maat ovat ilmaisseet kiinnostuksensa laajentaa yritystensä osallistumista EU:n yritysten 
kanssa toteutettaviin kumppanuustapahtumiin, ja tässä yhteydessä nousee esiin kysymys 
siitä, olisiko Keski- ja Itä-Euroopan maissa järjestettävä enemmän tällaisia tapahtumia. 
XVI 
Pelkkä olemassaolevien järjestelyjen laajentaminen Keski-ja Itä- Eurooppaan ei vaikuta 
oikealta vastaukselta alueen teollisuusyhteistyön erityistarpeisiin. 
Hedelmällisempi lähestymistapa voisi olla kehittää olemassaoleviin malleihin 
perustuvia yhteistyön erityisvälineitä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa. 
Med-Invest ja Al-Invest -projektit muodostavat ennakkotapauksen; ne tarjoavat 
toimintansa puitteissa mahdollisuuden PARTENARIAT ja INTERPRISES -tapahtumien 
järjestämiselle näissä maissa. "Doing business with Central/Eastern Europe" 
pilottiprojektista ja olemassaolevista, varsin laajoiksi käyneistä EUROPARTENARIAT 
tapahtumista saadut kokemukset viittaavat siihen, että voitaisiin myös kehittää 
innovatiivinen lähestymistapa. Yksi mahdollisuus olisi esimerkiksi luoda uusi "CEEC 
PARTENARIAT". Tällaiset järjestelyt voisivat edesauttaa tarkkojen mallien luomista 
Euroopan eri alueiden yhdentämiselle. Ne voisivat käsittää yhteenkuuluvista teollisuuden 
aloista koostuvia ryhmiä, sekä tuotannon että palvelujen puolella, eikä niinkään useita eri 
teollisuuden aloja kuten EUROPARTENARIAT järjestelyn tapauksessa, tai tarkoin 
rajattuja aloja kuten säännöllisten INTERPRISES tapahtumien kohdalla. 
Alihankinnan alalla, koskien EU:ssa järjestettyihin tapahtumiin osallistumista, Keski- ja 
Itä-Euroopan yritysten osallistumisen järjestämiseen sopii "Salons Inversés" tekniikka, 
jossa koostajat tapaavat potentiaalisia tavarantoimittajia. 
Sen lisäksi, että Keski- ja Itä-Euroopan maat osallistuvat jo käynnissä olevaan 
toimintaan, olisi perusteltua toteuttaa erityistoimia niiden keskinäisen sekä EU:n 
koostajien kanssa tapahtuvan alihankintatoiminnan edistämiseksi. Tämä toiminta voisi 
koostua neljästä erilaisesta toimenpidetyypistä: 
1. näissä maissa luotujen tietokantojen/siirtokeskuksien yhdistäminen keskenään 
EU:n tietokantojen/keskuksien kanssa tehtävän alihankinnan toteuttamiseksi; 
2. Keski- ja Itä-Euroopassa alihankinnan nykytilanteen arviointi; 
3. erityisalojen pilottihankkeet; 
4. teknikkojen ja yritysten kouluttaminen täydellisen laaduntarkkailun periaatteiden 
ja varmentamismenettelyjen toteuttamisen sekä virallisesti hyväksyttyjen 
laboratorioiden tuntemisessa. 
Tällaisen kohdennetun ohjelman toteuttaminen edellyttäisi, aivan kuten erityisten 
kumppanuustapahtumien kehittäminenkin, riittäviä voimavaroja. 
Eurooppa-neuvoston Essenin kokouksessa kävi selväksi PHARE-ohjelman yhä 
tärkeämmäksi käyvä tehtävä niin infrastruktuureille kuin pienten ja keskisuurten yritysten 
kehittämiselle annettavan investointituen alueella. 
JOPP-ohjelmalla on tärkeä tehtävä varsinkin sellaisten projektien kohdalla, joissa 
investoinnit ovat pienempiä ja joista sellaiset instituutiot kuten EBRD eivät välttämättä 
ole kiinnostuneita. Parhaillaan on käynnissä JOPP-ohjelman ulkoinen arviointi, jonka 
tulokset otetaan huomioon ohjelman mahdollisesti edellyttämiä muutoksia harkittaessa. 
Arvioinnissa tutkitaan esimerkiksi toiminto kolmen käyttöä (tuottavien investointien 
XVII 
tukeminen), investointitarpeiden toteutumista ja tuettavien yritysten sopivaa kokoa. 
Investointien parissa työskentelevien järjestöjen, etenkin EBRD:n ja Euroopan 
investointipankin kanssa olisi etsittävä edelleenkin uusia synergiaetuja» kuten 
olemassaolevien PHARE-ohjelman toimintojen tapauksessa, missä EBRD:n ja PHARp-
ohjelman rahoitus on yhdistetty teknisen avun, koulutuksen ja pääoman tuottamiseksi 
teollisuuden rakennemuutoksen tarpeisiin. Eräs esimerkki koskee projektien 
valmistelukomiteaa, joka asetettiin (vuoden 1993 "Euroopan ympäristö" 
ministerikokouksen jälkeen) parantamaan kansainvälisten rahoituslaitosten ja lahjoittajien 
välistä koordinaatiota Keski-ja Itä-Euroopan ympäristöinvestointien alueella. 
Keski- ja Itä-Euroopan maita varten vuonna 1990 hyväksytystä Euroopan hiili- ja 
teräsyhteisön lainaelimestä saatujen kokemusten pohjalta olisi kartoitettava EU:n ja 
Keski- ja Itä-Euroopan yritysten väliseen jonkinkaltaiseen teollisuusyhteistyöhön 
kytkettyjen lainavälineiden mahdollisuuksia. 
MAEDEN VÄLINEN LÄHIALUEYHTEISTYÖ 
Kuten Eurooppa-neuvoston Essenin kokouksessa vahvistettiin, alueellinen lähestymistapa 
on tärkeä tekijä kannustettaessa Keski- ja Itä-Euroopan maiden sisäistä sekä niiden ja 
unionin välistä alueellista ja lähialuetoimintaa. Tällä varmistetaan myös se, että 
investointien päällekkäisyydet ja laihojen rahoitusresurssien väärinkäyttö vältetään 
tulevaisuudessa. Vaikka nykyiset hankkeet (PHARE-ohjelmaan sisältyvä 
lähialueyhteistyö, PHARE INTERREG ja INTERREG) muodostavat sinänsä jo varsin 
tärkeän tekijän, olisi lisävahvistamistu silti harkittava. 
Raja-alueilla on huomattavia mahdollisuuksia käsityöteollisuuden ja pienyritysten välisen 
teollisuusyhteistyön kehittämiselle. INTERREG- ja PHARE-ohjelmien yhdistäminen 
avaa näiden ohjelmien erityisominaisuudet lähialueyhteistyölle. Koska nykyisen 
laajentamiskierroksen jälkeen Keski- ja Itä-Euroopan mailla on Romaniaa lukuun 
ottamatta yhteinen raja EU.n kanssa, voidaan mahdollisuuksia tähän paikalliseen 
yhdentymiseen voimistaa perustana yritysten myöhemmälle laajemmalle 
kansainvälistymiselle ja laajemmille yhteistyön muodoille. On varmistuttava siitä, että 
lähialuetoimielimet ryhmitellään verkoksi EU:n samankaltaisten, jo olemassaolevien tai 
suunniteltujen toimielinten kanssa, jotta varmistutaan siitä, että parhaat käytännöt 
siirretään ja uuden liiketoiminnan siirtoa edistetään jatkossakin. 
Infrastruktuurin puutteiden paikkaaminen edistää voimakkaasti rajoja ylittävää 
yhteistyötä. Kuten Eurooppa-neuvoston Essenin kokouksessa todettiin, Keski- ja Itä-
Euroopan maiden integraatio yleiseurooppalaiseen verkostoon on avaintekijä näiden 
maiden ja unionin välisten siteiden lujittamisessa. EU.n yleiseurooppalaisen verkoston 
parissa tekemän työn puitteissa kehitetään edelleen sellaisia käsitteitä kuten keskinäinen 
toimintakyky ja niiden vaikutusta kuljetusteollisuuteen tutkitaan. Keski- Ja Itä-Euroopan 
XVIII 
maiden edistyvän integraation yhteydessä olisi erityisen hyödyllistä aloittaa vuoropuhelu 
kuljetusalalla tapahtuvan teollisuusyhteistyön mahdollisuuksien kartoittamiseksi, jotta 
varmistuttaisiin siitä, että maiden kuljetusjärjestelmät ovat yhteensopivia Euroopan 
unionissa tapahtuvan kehityksen kanssa. 
KILPAILU 
Toimivan kilpailua ja valtionapua koskevan valvontajärjestelmän luominen on keskeinen 
edellytys markkinatalouden ja terveen teoUisuussektorin kehittymiselle 
siirtymätalousmaissa. Monopoleja ja erityis- tai poikkeusoikeuksia nauttivia yrityksiä 
koskevista säännöistä koostuvien kilpailusääntöjen toimeenpaneminen on tarpeen, jotta 
voitaisiin välttää julkisten monopolien korvautuminen yksityisillä monopoleilla sekä 
varmistua siitä, että markkinarakenteet muodostuvat kilpailua suosiviksi, kun taas 
itsestään selvät julkiseen rahoitukseen liittyvät syyt puhuvat tiukan valtiojohtoisen 
avustusten valvonnan puolesta. Vieläkin tärkeämpi tekijä on avoimuus valtionavun ja sen 
valvonnan alalla, mikä on välttämätön osatekijä siirryttäessä kohti kansainväliselle 
kilpailulle avointa markkinataloutta. Jos kohta valtionomistusta ei tulisi nähdä sinänsä 
kielteisenä asiana, valtion omistamat yritykset tulisi tutkia tarkoin, esimerkiksi niiden 
tapa hoitaa investointien rahoitusta, sen varmistamiseksi, että normaaleja yksityisen 
sektorin investointikriteerejä noudatetaan. Piilotukiaiset voivat johtaa vakaviin 
vääristymiin kilpailussa. 
Eurooppa-sopimusten mukaisesti lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi tehtyjä 
ponnisteluja on edelleen jatkettava sen varmistamiseksi, että kilpailijat pystyvät 
toimimaan samoin edellytyksin ilman, että toisilla olisi kohtuutonta etua 
kilpailuympäristössä. Valkoiseen kirjaan sisällytetään myös analyysi unionin 
kilpailusäännöistä, jotka ovat keskeinen osa sisämarkkinoiden perusrakenteita. Komissio 
aikoo käynnistää kilpailupoliittisen koulutusohjelman, jossa hyödynnetään komission ja 
jäsenmaiden kilpailuviranomaisten kokemuksia ja asiantuntemusta. 
Lisäksi Keski- ja Itä-Euroopan maita olisi kannustettava noudattamaan asiaankuuluvia 
kansainvälisiä toimintaperiaatteita, joiden tarkoituksena on normaalien kilpailuolojen 
aikaansaaminen, esimerkkinä OECD.n sopimus laivanrakennuksesta. 
KAUPPA 
Unionin avautumista täydentävänä, ei korvaavana toimenpiteenä olisi ryhdyttävä 
suurempiin ponnistuksiin alueen kaupan monenvälistämiseksi. Nämä ponnistukset olisi 
suunnattava kahdelle pääalueelle. 
Alueen sisäisen kaupan edistäminen: Tavarantoimitukset Keski- ja Itä-Euroopan 
maiden kotimarkkinoille ovat usein riittämättömät, koska paikallinen tuotanto viedään 
helpompipääsyisille (infrastruktuurit, verkostot) ja paremmin maksaville (kova valuutta) 
XIX 
ulkomasille markkinoille, tavallisesti unionin alueelle, huolimatta alueiden sisäisistä 
sopimusjärjestelyistä kuten esimerkiksi CEFTA:sta *5. Alueen markkinoiden 
läheisempää taloudellista yhdentämistä on siis rohkaistava kauppasuhteiden ja maiden 
itsensä välisen työnjaon vahvistamiseksi ja monipuolistamiseksi. 
Vaihtokelpoisen kaupan toimintaympäristön edistäminen ("Kauppa-apu"): 
Avustuksia otisi jatkettava tarpeen vaatiessa luotettavien ja tehokkaiden pankki- ja 
maksujärjestelmien kehittämiseksi Keski-ja Itä-Euroopaan. 
Apu tulisi suunnata etenkin clearing-maksujärjestelmien ja vientiluottomekanismien 
luomiseksi, jotta helpotettaisiin kaupan kasvua ja tuettaisiin aikaisemmin mainittua 
tavoitetta läheisemmän taloudellisen yhdentymisen aikaansaamisesta. 
Vientiluottomekanis-mien olisi täytettävä sekä kansainvälisissä säännöissä (ts. OECD) 
määritellyt että jäsenvaltioissa sovelletut standardit, jotka ovat osa EU:n valtionavun 
sääntöjä ja siten Eurooppa-sopimusten mukaisesti voimassa. 
Alkuperäsäännöillä on tärkeä tehtävä kauppavirtojen kasvussa ja suuntautumisessa. 
Eurooppa-neuvoston Essenissä tekemien päätösten mukaisesti alkuperäsääntöjä koskevan 
ehdotetun strategian vaikutus *6 tutkitaan tarkasti teollisuuden ja kaupan näkökulmasta. 
Myös sopimukset vaatimustenmukaisuusarviointien vastavuoroisesta tunnustamisesta 
voivat edistää kauppaa. Siksi on ryhdyttävä toimiin niiden alueiden tunnistamiseksi, 
joilla vastavuoroiset tunnustamissopimukset voisivat olla toteuttamiskelpoisia yksittäisten 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa ja yksittäisten alojen sisällä liittymistä edeltävän 
vaiheen aikana. 
Eurooppa-neuvoston Essenin kokouksen mukaisesti on PHARE-ohjelman puitteissa tehty 
aloite alueen sisäisen kaupan edistämiseksi. Aloitteeseen sisältyy nykyaikaisen 
kauppalainsäädännön käyttöön ottamiselle annettava tuki, taitotiedon siirto viennin 
edistämiseksi sekä vientitakuiden ja vakuusjärjestelyjen kehittämiseksi. 
*5 CEFTA: Central European Free Trade Area, Keski-Euroopan vapaakauppa-alue, 
joulukuussa 1992 Visegrad-maiden välillä solmittu sopimus. 
*6 SEC (94) 1897 lopullinen. Strategiassa ehdotetaan (i) diagonaalisen kumulaation 
laajentamista unionin kanssa kaikkiin Keski- ja Itä-Euroopan maihin, (ii) EFTA maiden 
ottamista tämän kumulaation piiriin, (iii) täydellisen kumulaation toteuttamista kaikissa 
sopimuksissa. 
XX 
YMPÄRISTÖ 
Suunniteltu Keski- ja Itä-Euroopan maiden ottaminen kansainvälisten 
standardointielinten (CEN, CENELEC) jäseneksi mahdollistaa ympäristöllisten 
edellytysten soveltamisen tällä alueella. Maailman kauppajärjestön sisälle luotava 
kauppa- ja ympäristökomitea antaa mahdollisuuden keskustella teknisten ja ei-teknisten 
ympäristöstandardien kaupankäyntiin liittyvistä kysymyksistä. 
Infrastruktuurien tila ympäristöpalveluiden (jätteiden ja jätevesien käsittely, 
ilmansaasteiden valvonta) alalla on tutkittava. OECD.n mukaan Keski- ja Itä-Euroopan 
maat voivat vuoteen 2000 mennessä saavuttaa jopa 25 prosentin kasvuvauhdin. 
Teollisuusyhteistyö olisi siis tärkeä keino sen varmistamiseksi, että tällä alueella 
ryhdytään noudattamaan olennaisia perusehtoja, tarkoituksena sekä ympäristön 
kannalta parempaan toimivuuteen pääseminen että antaa teollisuudelle hyvät 
toimintaedellytykset. 
Myös kestävää kehitystä edistävien käytännön toimenpiteiden tulisi kuulua osana tähän 
toimintaan: Päävastuu ympäristönsuojelun korkean tason varmistamisesta lankeaa 
teollisuudelle, ja Keski- ja Itä-Euroopassa aktiivisesti toimivan teollisuuden olisi 
noudatettava ympäristöllisiä pelisääntöjä, joiden tulee perustua Budapestissa 1991 
kirjattuihin "Ympäristön, teollisuuden ja investointipäätösten suuntaa-antaviin 
periaatteisiin Keski- ja Itä-Euroopassa". Ympäristön puhdistushankkeille PHAREn 
ympäristöohjelmien perusteella annetun teknisen tuen lisäksi myös sekä julkisen että 
yksityisen sektorin saastuttamattomampi teollisuustuotanto olisi asetettava etusijalle. 
Etenkin täytyy lisätä saastuttamattomampien tuotantoratkaisujen toteuttamiseen 
pystyvien tietoa sekä siitä teknologiasta että niistä ympäristöllisistä keinoista, joita 
teollisuus tarvitsee saatuttamattoman toiminnan ja tuotteiden tuotantoarviointien 
tekemiseen. Parannettua tiedonsaantia tulisi täydentää teknisen avun, 
demonstraatioprojektien ja koulutuksen avulla. 
ENERGIA 
Kolmansien maiden, joihin myös Keski- ja Itä-Euroopan maat luetaan, kanssa solmitun 
energiayhteistyöphjelman SYNERGY:n toteuttaminen koordinoidusti muun teknisen 
avun kanssa on huomattavan tärkeää. Ohjelma tähtää esimerkiksi Euroopan 
energiaperussopimuksen toimeenpanemiseen ja lähialueprojektien toteuttamiseen. 
Innovatiivisten energiateknologioiden siirtoon tähtäävän THERMIE-ohjelman mukaisesti 
on perustettu energiakeskuksia, joilla on tärkeä tehtävä yhteyskanavana EU:n ja Keski- ja 
Itä-Euroopan teollisuuden välillä. 
XXI 
KOULUTUS 
Investoinnit ja teknologian siirto täyttävät tehtävänsä vain mikäli samaan aikaan 
ryhdytään suurimittaisiin ponnistuksiin Keski- ja Itä-Euroopan yritysten 
henkilöstön hallinnollisen taitotiedon parantamiseksi koskien yrityksen toimintaa 
siirtymävaiheessa ja markkinataioustilanteessa (esimerkiksi organisaatio, 
kustannussuunnittelu ja -hallinta, tuotantoprosessin optimointi, markkinointi ja jakelu, 
laadun tarkkailu). Tähän tulisi lukeutua myös kouluttajien koulutus tiedonlevityksen 
myötävaikuttamiseksi. Koulutukseen tulisi myös sisältyä ympäristökomponentteja, jotka 
ovat välttämättömiä kestävän markkinatalouden luomiseksi (esim. saastuttamattomampi 
tuotanto, ympäristölainsäädäntö). 
Aikuiskoulutuksen ja etenkin liikkeenjohdollisen koulutuksen alalla vastikään perustettu 
Euroopan koulutussäätiö harkitsee erityistoimenpiteisiin ryhtymistä Keski- ja Itä-
Euroopan koulutuksesta vastaavien järjestöjen ja instituutioiden sekä unionin vastaavien 
tahojen välisen yhteistyön edistämiseksi. Päämääränä on kannustaa paikallisten 
rakenteiden kehittämistä, niiden ja teollisuusmaiden välisten yhteyksien parantamista 
sekä oppimäärien muokkaamista uuteen markkinatilanteeseen soveltuvien ammattien ja 
työvoimarakenteiden suuntaan. Säätiön toiminnassa hyödynnetään yhteisön FORCE, ja 
tulevaisuudessa LEONARDO toimin!^ohjelmista saatuja kokemuksia. 
EU: n teollisuuden kanssa käytävää vuoropuhelua olisi hyödynnettävä myös 
mahdollisuuksien kartoittamiseen ja Keski- ja Itä-Euroopan yritysjohtajille 
valmennuspaikkoja tarjoavien EU:n yritysten laaja-alaiseen aktivoimiseen (esimerkiksi 
teollisuuden koulutusvalmennusohjelma). Myös yksittäisten teollisuusalojen 
(esimerkkejä: laivanrakennus, vaatetusteollisuus, kemianteollisuus, terästeollisuus; 
energia) itsenäisesti tekemät koulutusaloitteet olisi otettava huomioon. Lisäksi tulisi lisätä 
ponnisteluja Keski- ja Itä-Euroopan virkailijoiden koulutuksessa, varsinkin niiden jotka 
käsittelevät työssään oman maansa oikeudellisten kehyksien tilannetta ja 
rakennemuutosohjelmia (esimerkiksi harjoittelupaikat EU:n hallinnossa ja yrityksissä). 
Tämä edesauttaisi oikeusturvan parantamista ja vakaiden puitteiden luomista, jotka ovat 
välttämättömiä investointien puoleenvetämiselle. 
Lopuksi, myös Keski- ja Itä-Euroopan maat voivat hyötyä unionin saamista 
kokemuksista, jotka liittyvät teollisuuden rakennemuutoksen toteuttamistoimenpiteisiin ja 
työvoiman uudelleensijoittamiseen. Unioni on luonut verkostoja, joiden tarkoitus on 
tunnistaa näillä aloilla saadut terveet kokemukset ja levittää niitä muihin järjestöihin 
jäsenvaltioissa. Tutkimus- ja arviointityö on poikinut suosituksia, joita näiden 
verkostojen kautta on levitetty laajalti sekä paikallisen että alueellisen tason 
kiinnostuneille osapuolille. 
XXII 
B. Tieteellinen ja teknologiayhteistyö 
Toiminnan tulisi vastaisuudessa suuntautua seuraavien ensisijais tavoitteiden 
mukaisesti: 
TUTKIMUS- JA KEHITTÄMISTYÖ 
Teollisuuden nykyaikaistaminen edellyttää muun muassa tutkimus- ja kehittämistyön 
tulosten tehokasta soveltamista. Näin ollen teollisuusyhteistyön tulisi rakentua EU:n 
kanssa tehtävälle, ja milloin se on asianmukaista, EU.n tukemalle tieteelliselle ja 
teknologiayhteistyölle, sekä arvottaa sitä. Tutkijoiden ja teollisuusyritysten välistä 
yhteistyötä olisi vahvistettava hyödyntämällä kaikkia käytettävissä olevia välineitä, 
mukaan lukien neljättä puiteohjelmaa ja Keski- ja Itä-Euroopan kanssa solmittuja 
sopimuksia, unohtamatta lopullista päämäärää, joka on unionin teollisuuden tieteellisen 
ja teknologisen perustan vahvistaminen, tai sitoumusta sen kansainvälisen kilpailukyvyn 
edistämiseksi. Tässä yhteydessä unionin ponnistelut tutkimus-, kehittämis- ja 
teknologiayhteistyön edistämiseksi tähtäävät EU:n ja Keski- ja Itä-Euroopan 
tutkimusyhteisöjen suhteiden lujittamiseen näiden keskinäiseksi hyväksi. Keski- ja Itä-
Euroopan tutkijoita olisi kannustettava osallistumaan aktiivisemmin EU:n tutkimus-, 
kehittämis- ja teknologia-aloitteisiin ja -ohjelmiin, varsinkin alueilla, joilla heidän 
asiantuntemuksensa ja taitotietonsa tuo lisäarvoa yhteistyön tuloksiin, ja heitä tulisi 
yhteisten projektien jälkeen auttaa pitämään yllä yhteyksiä EU-kumppaneihinsa. 
Tutkimus-, kehittämis-ja teknologiatyön tuloksien levittämistä ja arvottamista olisi myös 
kannustettava, vaikkakaan tämä ei kuulu neljännen puiteohjelman "toisen toiminta-
alueen" piiriin. 
INFORMAATION INFRASTRUKTUURI JA TIETOYHTEISKUNTA 
Eurooppa ja muut talousmahdit ovat siirtymässä kohti maailmanlaajuista 
tietoyhteiskuntaa. Tämä edellyttää televiestinnän fyysisen infrastruktuurin 
nykyaikaistamista, yrityksille ja yksilöille suunnattujen uusien informaatiopalvelujen 
kehittämistä ja levittämistä, tietotekniikan sovellusten ja käyttötaidon edistämistä sekä 
elektronisen tiedonsiirron (electronic data interchange, EDI) käytön laajentamista. Unioni 
tulee varmistamaan sen, että tämä kehitys todellakin on maailmanlaajuista ja että se 
vähitellen etenee kattamaan kaikki asiaankuuluvat unionin Keski- ja Itä-Euroopan 
maiden kanssa käynnistämät ohjelmat Keski- ja Itä-Euroopan saattamiseksi 
tietoyhteiskunnan piiriin. Tämä auttaa myös arvioitaessa maailmanlaajuisen 
tietoyhteiskunnan vaikutuksia Keski- ja Itä-Euroopan teollisuudelle. G-7 maiden 
ministerikokous korosti (Brysselissä helmikuussa 1995) tietoyhteiskunnan mullistavaa 
vaikutusta liiketoimintaan ja yksittäisten ihmisten elämään, tunnusti maailmanlaajuisen 
yhteistyön välttämättömyyden tietoyhteiskunnan toteuttamisessa, sekä yksilöi 11 
pilottiprojektia, jotka voisivat edesauttaa tietoyhteiskunnan yhteisiä periaatteita koskevan 
kansainvälisen yhteisymmärryksen saavuttamista. Nämä pilottiprojektit ovat avoimia 
myös kolmansille maille. 
Komissio aikoo organisoida epävirallisen ministeritason tietoyhteiskuntakokouksen 
kymmenen Keski-ja Itä-Euroopan maan kanssa vuonna 1995. 
XXIII 
C. Euroopan teollisuuden aktivointi 
Kannustaakseen yksityisen sektorin tiiviimpää osallistumista Keski- ja Itä-Euroopan 
siirtymäprosessiin komission olisi pohdittava yksityisen sektorin kanssa toteutettavaa 
kumppanuutta komission avustusohjelmia täydentämään. 
Tavoitteena olisi saavuttaa tietojen ja kokemusten vaihdon kautta enemmän 
täydentävyyttä ja synergiaa esimerkiksi markkinoiden kehitysstrategioiden alalla. 
VUOROPUHELU EUROOPAN TEOLLISUUDEN KANSSA 
Teollisuusyhteistyön mahdollisuuksien ja esteiden kartoittamiseksi Euroopan 
teollisuuden täytyy osallistua tiiviimmin jatkuvaan tietojen vaihtoon ja konsultointiin 
komission kanssa. Tärkeintä on, että komissio jatkaa konkreettisiin maa- ja alakohtaisiin 
kysymyksiin pohjautuen yhteisön eri teollisuusalojen kanssa keskustelua siitä, mitä 
ongelmia teollisuus on kohdannut yhteistyöprojekteja toteutettaessa ja mitkä ovat ne syyt, 
joista monissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa vallitseva hidas investointitahti johtuu. 
Merenkulkuun liittyviä kysymyksiä käsittelevä "Maritime forum" on yksi esimerkki 
jatkuvan vuoropuhelun välineestä, jota voitaisiin soveltaa muillakin aloilla. 
Teollisuuden kanssa käytävässä vuoropuhelussa olisi myös kartoitettava erilaisten 
investointien cdistämismuotojen käyttökelpoisuus. Olisi esimerkiksi tarkasteltava 
mahdollisuuksia olemassaolevien välineiden parantamiseen ja sellaisten ratkaisujen 
etsimiseen, jotka voisivat taata osittaisia investointeja, millä kannustettaisiin sellaisia 
kohdennettuja projekteja, joita kohtacûi on olemassa kysyntää (Keski- ja Itä-Euroopan) 
osallistujamaissa ja joiden toteuttamiseen Euroopan unionin yrityksillä on riittävä 
kapasiteetti (energian säästö, veden puhdistus, televiestintä, kuljetusjärjestelyt, jne.). 
Tällaiset aloitteet voisivat perustua olemassaolevien takuujärjestelyjen analyysiin (esim. 
jäsenvaltioiden ja muiden, kuten maailmanpankin, monenvälisen 
investointitakuulaitoksen järjestelyt), sen varmistamiseksi, että unionin toiminnasta 
koituu todellista lisäarvoa. 
TEOLLISUUSALOJEN VÄLINEN VUOROPUHELU 
Kontakteja Keski- ja Itä-Euroopan ja EU:n teollisuuden välillä olisi edistettävä eri 
muodoissa ja eri tasoilla. 
- ELINKEINOELÄMÄN NEUVOVA ELIN 
Eurooppa-neuvoston joulukuussa 1994 hyväksymään jäsenyyttä edeltävään strategiaan 
sisältyy elinkeinoelämän neuvovan elimen perustaminen, jonka tehtävänä on neuvoa 
komissiota ja assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden viranomaisia taloudellisen 
elvytyksen tukemista ja varsinkin ulkomaisten investointien edistämistä koskevissa 
asioissa. 
XXIV 
- TEOLLISUUDEN PYÖREÄN PÖYDÄN KONFERENSSIT 
Investointien ja muun yhteistyön alueella esiintyvien yleisten makro- ja 
mikrotaloudellisten esteiden lisäksi yksittäisillä teollisuuden aloilla esiintyy 
erityisvaikeuksia (esimerkki: immateriaalioikeuksien turvaamisen erityistarve 
lääketeollisuudessa). Teollisuuden pyöreän pöydän konferenssit ovat tehokas väline 
näiden vaikeuksien tunnistamiseksi ja niistä keskustelemiseksi ja ne voivat hyödyllisellä 
tavalla vapaamuotoisesti täydentää hallintoelimien välille Eurooppa-sopimusten 
mukaisesti luotuja yhteyskanavia. 
Komission olisi käynnistettävä uusia pyöreän pöydän konferensseja EU:n ja Keski- ja 
Itä-Euroopan teollisuuden sekä Keski- ja Itä-Euroopan hallitusten asianomaisten 
edustajien välillä Baltian maiden kanssa vuonna 1994 Riiassa järjestetyn pyöreän pöydän 
konferenssin mallin mukaisesti. Päällekkäisyyksien välttämiseksi muiden jo toimivien 
kahdenvälisten tai kansainvälisten keskustelukanavien kanssa (esim. OECD:n 
sijoitusneuvontaryhmä) olisi näissä pyöreän pöydän konferensseissa vältettävä liian 
laajan ja heterogeenisen osallistujajoukon muodostamista ja niissä käsiteltävillä 
kysymyksillä olisi oltava välitöntä operationaalista arvoa. Niitä ei tulisi pitää pysyvinä 
instituutioina: Niitä järjestetään tilapäisluontoisina aina silloin, kun molemmat osapuolet 
katsovat sen tarpeelliseksi ja ne voivat toimia yhteistyön käynnistäjinä, jonka jatkamisen 
tulisi olla taloudellisten toimijoiden itsensä vastuulla. 
- ALAKOHTAISET ERITYISTOIMET 
Tilannekohtaisista mahdollisuuksista ja jo saavutetusta tiedon/yhteistyön tasosta riippuen 
alakohtaisten teollisuuden sisäisten yhteyksien muoto olisi valittava tilanteen mukaan: 
Esimerkkejä ovat muun muassa vuodelle 1995 kaavaillut maatalous-
elintarviketeollisuuden messut ja kulutuselektroniikkateollisuuden pyöreän pöydän 
konferenssi. 
Soveltuvissa tapauksissa EU:n yritykset voisivat solmia sponsorointisopimuksia 
(parrainage) Keski- ja Itä-Euroopan yritysten kanssa, esim. koulutusta tai laajempaa 
yhteistyötä kuten jakelujärjestelyjä koskien. 
Toisen alueen tulisi koostua teollisuusalojen sisäisestä teknisen avun 
seurantatoimista: Varsinkin rakennemuutokseen annetun avun vaikutusten lisäämiseksi 
voisi teollisuusalojen sisäisten yhteyksien luominen tarjota toimivan 
seurantamenetelmän. Tällaiset yhteydet voisivat olla muodoltaan esim. seminaareja, 
joissa keskusteltaisiin avustustoimien/rakennemuutostutkimusten asianmukaisista 
seurauksista Keski- ja Itä-Euroopan ja EU.n teollisuudelle, yhteistyöprojektien 
suunnittelu mukaan mukien. 
xxv 
Lopuksi, konkreettisia yhteistyöprojekteja olisi luotava alueille, missä ne vastaavat 
molempien osapuolten teollisuuden tarpeisiin. Yksi esimerkki on EU.n 
kulutuselektroniikkateollisuuden kilpailukykyisen alihankintatoiminnan parantamiseksi 
käynnistetty pilottiprojekti. Tämän projektin puitteissa Euroopan komponenttitoimittajat 
ovat kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana päässeet vierailemaan japanilaisissa 
tehtaissa, jonka jälkeen he ovat suunnitelleet ja toteuttaneet parannusohjelmia omissa 
yrityksissään. Ohjelmaan osallistuneet kannattavat osallistumisen ulottamista vastaaviin 
yrityksiin Keski- ja Itä-Euroopassa, joka nähdään yhä tärkeämpänä markkina-alueena ja 
tuotannon sijoituspaikkana. Harkinta olisi ulotettava koskemaan myös projekteja, jotka 
osoittavat että "saastumisen ehkäiseminen kannattaa", toisin sanen että täysin ilmaiset tai 
vain vähän maksavat toimenpiteet voivat vähentää resurssien käyttöä ja saastumista 
samalla kun niistä saadaan taloudellista hyötyä. 
- "INSTITUUTIOIDEN RAKENTAMINEN": KESKUSTELUKUMPPANEJA 
TEOLLISUUDELLE 
Teojlisuusjärjestöjen luomista Keski- ja Itä-Eurooppaan tulisi kannustaa entisestään: 
Tämä kasvava verkosto pystyy - muiden PHARE-ohjelman tukemien elinkeinoelämän 
palvelujen ohella - tarjoamaan sitä asiantuntevaa neuvontaa, jota EU:n teollisuus tarvitsee 
yhteistyön kehittämiseksi. EU.n teollisuusjärjestöt voivat auttaa tämän prosessin 
laajentamisessa. 
Ajateltujen toimenpiteiden rahoitus nojaa ennen kaikkea avustuksien osalta! 
PHARE-ohjelmaan, neljänteen puiteohjelmaan ja varsinkin sen kansainvälistä 
yhteistyötä koskevaan osaan, sekä tietoyhteiskunnan budjettilinjaukseen. Varsinkin 
PHARE-ohjelman puitteissa jo toteutettuja 
toimia kehitetään edelleen ja PHARE-ohjelman rahoituksella käynnistetään uusia 
hankkeita teollisuusyhteistyön edesauttamiseksi Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
omiin tärkeysnäkökohtiin ja vaatimuksiin perustuen. Teollisuusalojen sisäisiä 
vuoropuheluhankkeita rahoitetaan siinä määrin kuin se on mahdollista sekä 
PHARE-COOPME toimielimen että teollisuusyhteistyön teollisuusbudjetin kautta. 
Tätä tarkoitusta varten teollisuuden budjettilinjaukseen on ajateltu budjetoinnin 
vähimmäisrcsursseja, jotta laajennettaisiin sekä vuoropuhelua EU:n teollisuuden 
kanssa että teollisuusalojen sisäisiä vuoropuhelua (etenkin järjestämällä pyöreän 
pöydän konferensseja ja muita tilapäisluontoisia teollisuusalojen sisäisiä 
kontaktitapahtumia), ja jotta autettaisiin konkreettisia teollisuuden eri alojen 
sisäisiä projekteja kuten yllä kuvattua kulutuselektroniikkateollisuuden ohjelman 
laajentamista. Vaikka päällekkäisyyttä PHARE-ohjelman toimien kanssa on 
vältettävä ja näiden rahoituslähteiden lisäysvaikutuksista varmisttava, näistä 
toimenpiteistä koituva lisäarvo olisi siinä, että se edesauttaisi oheistoimintoja, 
joiden kanssa molempien osapuolten teollisuus on suoraan tekemisissä. 
yxv 
LIITTEET 
Taulukko: Teollisuustuotanto ia tvdttômws Keski-/Itä-Euroopassa 
Bulgaria 
Latvia 
Liettua 
Puola 
Romania 
Slovakia 
Slovenia 
Tshekinmaa 
Unkari 
Viro 
(a) 
(b) 1992 
Teollisuustuotanto (a) -7,0 
Työttömyysasteko (b) 15,6 
Teollisuustuotanto (a) -35,1 
Työttömyysaste % (b) 2,3 
Teollisuustuotanto (a) -51,6 
Työttömyysaste % (b) 1,0 
Teollisuustuotanto (a) 4,2 
Työttömyysaste % (b) 13,6 
Teollisuustuotanto (a) -21,8 
Työttömyysaste0/© (b) 8,4 
Teollisuustuotanto (a) -13 
Työttömyysaste % (b) 1 
Teollisuustuotanto (a) -13,2 
Työttömyysasteko (b) 13>3 
Teollisuustuotanto (a) -11 
Työttömyysaste % (b) 3 
Teollisuustuotanto (a) -9,8 
Työttömyysaste0/© (b) 12,2 
Teollisuustuotanto (a) -38,7 
Työttömyysasteko (b) 1.5 1993 
-8,5 
15,9 
-39,6 
5,3 
-46,0 
1,6 
7,9 
16,1 
1,3 
10,2 
-14 
14 
-2,8 
15,4 
-5 
3 
4,0 
12,1 
-28,4 
1.7 
Lähde: prosentuaalinen muutos verrattuna edeltävään vuoteen 
kauden lopussa 
European Economy 
N:o 8/9 elokuu/syyskuu 1994 1994 
-4,8 (tammi-touko) 
13,4 (kesä) 
32,4 (tammi-kesä) 
3,2 (kesä) 
9,9 (tammi-kesä) 
16,6 (kesä) 
* -1,8 (tammi-touko) 
10.8 (kesä) 
3 (helmi) 
13.9 (touko) 
5,8 (tammi-touko) 
14,6 (huhti) 
4,6 (kesä) 
3.0 (kesä) 
7,8 (tammi-huhti) 
11,0 (kesä) 
2.1 (kesä) 
Taulukko: Ulkomaiset suorainvestoinnit Keski-/Itä-Euroopassa 
Ulkomaiset suorainvestoinnit siirtymätalousmaissa 1990-1994: 
kumulatiivinen (valuuttapohjainen) 
kokonaismäärä 
Bulgaria 
Latvia 
Liettua 
Puola (valuutta) 
Puola (maksutase) 
Romania 
Slovakia 
Slovenia 
Tshekkinmaa 
Unkari 
Viro Taso (miljoona US dollaria) 
1990 1991 1992 1993 
4 60 101 157 
0. 0 43 82 
0 0 10 50 
93 210 494 1074 
218 509 1187 .. 
0 40 120 207 
28 110 210 354 
41 152 263 
436 947 1951 2519 
512 1971 3442 5781 
0 0 58 218 kesäkuu 
1994 
182 
112 
70/kurs 
1365 
323 
390/kurs 
292 
2820 
6316 
337 Ulkom. suoras. 
asukasta kohden 
17 
30 
13 
28 
0 
9 
83 
130 
242 
558 
139 
Ulkomainen suorainvestointikan ta 
(virall. arvio) 
Tshekinmaa 
Unkari 
Slovenia 72 595 1556 2053 
569 2107 3424 5576 
762 2490 
6383 
792 
Lähde: YK/ECE; kursivoidut luvut ovat YK/ECE arvioita; "0" tarkoittaa olematonta tai 
mitätöntä investointitasoa; per capita luvut ovat US dollareissa 
XXVIII 
TERÄSTEOLLISUUS: ESIMERKKITAPAUS MENESTYKSELLISESTÄ 
YHTEISTYÖSTÄ 
Monissa Keski-/Itä-Euroopan maissa terästeollisuus on huomattava teollisuuden ala, joka 
tarvitsee selviytyäkseen suunnatonta teknistä ja liikkeenjohdollista rakennemuutosta. 
Samaan aikaan, ja ottaen huomioon tällä alalla Euroopassa tapahtuvat rakenteelliset 
muutokset kokonaisuudessaan, teräksellä käytävä kauppa luo tiettyjä jännitteitä, jotka 
voidaan parhaiten purkaa yhteistyöllä ja parantamalla keskinäistä yhteisymmärrystä. 
Terästeollisuuden alalla Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa perinteisesti 
olemassaolevia kontakteja sekä EU:n sisäiseen rakennemuutokseen liittyviä kokemuksia 
hyödyntäen komission yksiköt kykenivät antamaan nopeaa apua strategian luomiseksi ja 
yhteistyön toteuttamiseksi PHARE-ohjelman tuella. Lähestymistapa luotiin läheisessä 
yhteistyössä sekä hallituksen edustajien että kyseisten maiden teollisuuden edustajien 
kanssa ja sen toteutuksesta vastasivat kokeneet konsultit EU:n terästeollisuuden 
asiantuntijoiden avustuksella. Tavallisesti apu aloitetaan kartoittamalla terästeollisuuden 
rakennemuutostarpeet, minkä avulla saadaan yleiskuva kyseisen maan terästeollisuuden 
tulevaisuuden näkymistä. Samaan aikaan järjestetään koulutusohjelmia eriyisosaamisen 
välittämiseksi esimerkiksi markkinoinnin, kustannuskirjanpidon, henkilöstöhallinnon, 
jne. alueella EU:n terästeollisuudesta (esimerkiksi koulutusohjelmat Keski- ja Itä-
Euroopan teollisuusjohtajille EU:n teräsyrityksissä). Lopuksi järjestettiin vaihto-
ohjelmia, joiden avulla koottiin yhteen molempien alueiden terästeollisuusyritysten 
johtajien kokemukset. Lisäksi Keski- ja Itä-Euroopan terästeollisuusyntyksillä on 
mahdollisuus hakea lainaa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön vuonna 1990 hyväksytyn 95 
artiklan lainarahastolta edellyttäen, että kyseeseen tulevaan projektiin liittyy yhteistyötä 
EU:n kumppanin kanssa eikä sillä ole haitallisia vaikutuksia kyseisen tuotteen 
markkinoilla. 
Tämän tyyppiset ohjelmat ovat olleet käynnissä tuloksellisesti seitsemässä Keski- ja Itä-
Euroopan maassa ja niitä on tekeillä myös Venäjälle ja Ukrainaan, missä sovelletaan 
kuitenkin hieman erilaista lähestymistapaa, jonka tarkoituksena on huomioida sekä 
teollisuuden erilainen koko ja historiallinen tausta. Keski- ja Itä-Euroopan osalta 
yhteistyössä on otettava huomioon maiden mahdollinen tuleva jäsenyys unionissa, mikä 
edellyttää apua Euroopan unionin ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön säädöksiin ja 
normeihin sopeutumisessa, sekä kokemusten vaihto Euroopan unionin edustajien kanssa. 
^ XXIX 
Global Study Steel projekti käynnistyi vuonna 1992. Sen puitteissa kootaan yhteen kaikki 
Keski- ja Itä-Euroopan terästuottajamaat valmistelevan komitean opastuksella; kyseinen 
komitea koostuu Euroopan komission, EBRD:n, maailmanpankin, YK:n ja IISI:n 
edustajista. Tämä alueellinen lähestymistapa takaa sen, että rakennemuutosta ei toteuteta 
puhtaasti kansalliselta pohjalta ottamatta huomioon Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja 
IVY:n alueelliset seikat sekä maailman terästeollisuuden tilanne, mikä helpottaa 
ulkomaisia investointeja ja mahdollisia yhteishankkeita. Säännölliset tapaamiset 
mahdollistavat kokemusten avoimen vaihdon ja saattavat yhteen Euroopan 
terästeollisuudesta vastaavat ihmiset. Ensimmäinen näissä puitteissa tehty tutkimus koski 
kysyntää ja kapasiteettia vuonna 2000, ja edesauttoi näin myös yksittäisten 
rakennemuutosmallien luomista. Vastikään on käynnistynyt, toinen tutkimus, joka 
kartoittaa alueellisen yhteistyön mahdollisuuksia, etuja ja edellytyksiä, synergiaa ja 
tilaisuuksia tällä sektorilla. 
Teollisuusyhteistyön jatkuttua viisi vuotta terästeollisuudessa ensimmäiset tulokset ovat 
paitsi parempaa tietoa alan tilanteesta, myös järkeviä toimia rakennemuutoksen alalla. 
Toiseksi, kokemusten vaihtoa tapahtuu suorassa yhteistyössä teollisuusjohdon ja 
hallitusten edustajien välillä kaikkialta Euroopasta, mistä tuloksena ovat ensimmäiset 
yhteishankkeet tai muut kumppanuusjärjestelyt sekä parempi keskinäinen 
yhteisymmärrys. Tämä on mahdollista johtuen EU:n teräksentuottajain mukanaolosta. 
Tulevaisuudessa ja osana teknistä avustusohjelmaa pitäisi yhteistyötä voida syventää 
edelleen. Tästä syystä ja teräksen kaupan kasvaessa nykyisellään, kaupan jännitteet ovat 
vähentyneet siten, että itse asiassa lähes kaikki tuonnin esteet Keski-ja Itä-Euroopasta on 
teräksen alalla poistettu. 
TIETOYHTEISKUNTA: YHTEISTYÖN KEHITTÄMISEN TARPEELLISUUS 
Tieto- ja viestintätekniikat ovat luomassa uutta teollista vallankumousta, jolla on 
käänteentekevä vaikutus eurooppalaisen yhteiskunnan tulevaisuudelle. Keski- ja Itä-
Euroopalle puolestaan tietoyhteiskunnan tuleminen on yksi avaintekijöistä teollisen, 
taloudellisen ja yhteiskunnallisen uudistumisen toteuttamisessa. Näissä maissa on 
korkeasti koulutettua työvoimaa ja merkittävää teollista kalustoa ja laitteistoa tähän 
liittyvillä aloilla. Tietoyhteiskunnan maailmanlaajuinen luonne edellyttää asianmukaista 
kansainvälisen tason koordinointimekanismia ja koko Euroopan kattavaa yhteistyötä. 
xxx 
Keski- ja Itä-Euroopan ottaminen mukaan eurooppalaisen tietoyhteiskunnan 
rakentamiseen on olennaista koko Euroopan yhteiskunnallisen, taloudellisen ja poliittisen 
yhtenäisyyden vahvistamiselle sekä sen kriittisen massan aikaansaamiseksi, jonka turvin 
Eurooppa pystyy kilpailemaan paremmin Yhdysvaltain ja Japanin kanssa. Yhteistyö on 
välttämätöntä myös kehittyneiden tieto- ja viestintäinfrastruktuurien avaintekijöitä 
luotaessa, varsinkin niitä, jotka koskevat standardointia, immateriaalioikeuksien 
suojaamista, verkkojen yhteenkytkemistä ja palvelujen ja sovellusten yhteentoimivuutta. 
Yhteistyö voi näytellä perustavan laatuista osaa edistettäessä tieto- ja 
viestintäteknologioiden nopeaa leviämistä ja taitotiedon levittämistä Keski- ja Itä-
Eurooppaan, samaan aikaan kun ne avaavat mahdollisuuksia EU:n teollisuus- ja 
palveluyritysten investoinneille näillä markkinoilla. Tämä edellyttää useiden sääntelyyn 
liittyvien esteiden poistamista. 
Euroopan komission järjestää vuonna 1995 kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan maan 
kanssa epävirallisen tietoyhteiskuntakokouksen, jonka tarkoituksena on aloittaa yhteiset 
keskustelut ja käynnistää valikoituja yhteistyöhankkeita. Kokoukseen osallistuu 
televiestinnästä vastaavia ministereitä sekä alan teollisuuden edustajia ja operaattoreita 
Keski- ja Itä-Euroopasta, joilla on aktiivinen kiinnostus osallistua tietoyhteiskuntaa 
koskevaan vuoropuheluun, joka sai alkunsa varsinaisesti komission helmikuussa 1995 
järjestämän G-7 maiden ministerikokouksen yhteydessä. Sellaiset aloitteet kuten 
yleiseurooppalainen julkishallinnon verkko, pienten ja keskisuurten yritysten 
telemaattiset palvelut jne. voivat suuresti edesauttaa näiden maiden liittymistä osaksi 
sisämarkkinoita ja EU:n muita rakenteita. 
Venäjää koskevana sivuhuomautuksena Euroopan yhteisöjen ja sen jäsenvaltioiden sekä 
Venäjän federaation välisen kumppanuus-ja yhteistyösopimuksen 77 artiklassa mainitaan 
erilaisia viestinnän, informatiikan ja informaation infrastruktuurien alaan liittyviä 
yhteistyömahdollisuuksia. Komissio ja Venäjän federaation presidentin nimittämä 
viestintäpoliittinen komitea aloittavat vuoropuhelun maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan 
kehitystä koskevien näkemysten vaihtamiseksi. 
Huomattavia ponnistuksia tarvitaan tutkimus- ja kehittämisyhteistyössä: edistysaskeleet 
ja asiantuntemus on hyödynnettävä yhdessä, verkkojen, palvelujen, järjestelmien ja 
sovellusten yhteentoimivuutta on edistettävä, Keski- ja Itä-Euroopan tutkimustoiminnan 
ja työvoiman korkea taso on säilytettävä, tietoon voimakkaasti nojaavia pienyrityksiä on 
perustettava ja suuryritysten elpymistä on edistettävä. Euroopan unionin ohjelmien 
puitteissa, esimerkkinä COPERNICUS-ohjelma, on jo ryhdytty useisiin 
yhteisprojekteihin. Lisää projekteja epäilemättä käynnistetään neljännen puiteohjelman 
puitteissa, koska sen "Informaatioteknologia", "Yleisesti kiinnostavat telemaattiset 
sovellukset", "Kehittyneiden yhteisöpalvelujen teknologiat" ja "Kansainvälinen 
yhteistyö" erityisohjelmat ovat nyt avoimia myös Keski- ja Itä-Euroopan järjestöille. 
Koska neljänteen puiteohjelmaan Keski- ja Itä-Euroopan maille suunnattavia varoja on 
tuntuvasti vähennettyjä koska eräät kalliit, tietoyhteiskuntaan liittyvät toiminnat eivät ole 
tutkimuskeskeisiä, olisi harkittava komission ohjelmien ja varojen liikkeellesaattamista 
tälle alueelle. 
xxxi 
Valikoiva katsaus EU:n avustustoimintaan ja tutkimus-, kehittämis- ja 
teknologiayhteistyöhön 
Eurooppa-sopimusten mukaisesti on perustettu lainsäädännön lähentämistä 
pohtivia erikoistyöryhmiä, joissa käsitellään säännöllisesti ensisijaisia toiminta-alueita. 
Myös PHARE-cbjelman yleisestä teknisestä avusta vastaava elin antaa tukea 
lainsäädännön lähentämistyölle, etenkin investointien sääntelykehyksiä koskien. Muut 
erityisohjelmat käsittelevät liiketoiminnan kehittämisen kannalta tärkeitä alueita, kuten 
tulleja ja tilastoja. 
Riittävä ja tehokas immateriaalioikeuksien turvaaminen on välttämätöntä tutkimus- ja 
kehittämistoiminnan ja ulkomaisten suorainvestointien kannustamiseksi. Eurooppa-
sopimuksiin sisältyvien säädösten noudattamista helpottamaan (Keski- ja Itä-Euroopan 
valtioiden hyväksymä oikeudellinen velvoite tuottaa viiden vuoden sisällä unionin tasoa 
vastaava turvan taso) perustettiin PHARE-ohjelman puitteissa kaksi kohdennettua 
alueellisia ohjelmaa. RIPP (Regional Industry Property Programme, alueellinen 
teollisuusomaisuuden ohjelma) käynnistettiin vuonna 1993 ja sen toiminta jatkuu vuoden 
1996 loppuun asti. Ohjelmassa on kyse erityisesti patenteista, tuotemerkeistä ja teollisesta 
muotoilusta. Toinen ohjelma nimeltä "Immateriaalioikeudet" käynnistyi vuonna 1994 ja 
siinä on kyse copyright- ja vastaavista oikeuksista. 
Laaduntarkkailu käsittää varmentamisen ja standardoinnin, jotka ovat erittäin tärkeitä 
teollisuuden kehitykselle: Esimerkkejä ovat lääketeollisuus (esim. rekisteröinnit, 
testituloksien tunnustaminen), ilmailu ja avaruustutkimus ja moottoriajoneuvot (teknisen 
lainsäädännön yhdenmukaistaminen länsimaiden standardeja vastaavaksi). 
Euroopan standardointielimet (CEN, CENELEC, ETSI) ovat myöntäneet eräiden Keski-
ja Itä-Euroopan maiden kansallisille standardointielimille liitännäisjäsenen tai 
kirjeenvaihtojäsenen aseman velvoittamatta niitä kuitenkaan luopumaan eriävistä 
kansallisista normeistaan kun ne hyväksyvät eurooppalaiset standardit. 
Unioni on kehittänyt PHARE-ohjelman puitteissa avustusohjelmia (laadunvarmistamisen 
avustusohjelma) tarkoituksena myötävaikuttaa laatuun liittyvien infrastruktuurien 
sopeuttamista uuteen markkinaympäristöön lainsäädännön lähentämisen ja 
standardoinnin alalla. Eräät yhteistyömaat hyväksyvät edelleen sääntöjä tai standardeja, 
jotka eivät ole yhteensopivia EU.n standardien tai sääntöjen kanssa, mikä puolestaan 
johtaa uusien kaupan esteiden syntymiseen. Eurooppa-sopimusten mukaisesti on 
perusteilla varmentamista käsitteleviä erityisryhmiä, joiden tarkoituksena on auttaa 
Keski- ja Itä-Euroopan viranomaisia yhdenmukaistamaan maittensa 
varmentamisjärjestelmiä unionin järjestelmien kanssa ja väittää uusien kaupan esteiden 
syntymistä vastaisuudessa. 
XXXII 
PHARE-ohjelma antaa kattavaa apua yksityistämiselle ja yritysten rakennemuutosten 
toteuttamiselle (250 miljoonaa ecua vuosina 1990-93). Siirtymäprosessin ensimmäisessä 
vaihessa, jonka tunnusmerkkejä olivat makrotaloudellinen vakautus ja oikeudellisten, 
sääntelyyn liittyvien ja institutionaalisten puitteiden luominen, avustustoimet keskitettiin 
muotoutuvien (pääasiassa julkisten) instituutioiden ja perinteisten välineiden kuten 
tutkimuksien, koulutuksen ja asiantuntija-avun tukemiseen. Laajoja yksityistämis- ja 
rakennemuutosohjelmia on rahoitettu lähes kaikissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa, 
sovittaen ne hallitusten toimien ja maan tarpeiden mukaan. Tukea on myönnetty laaja-
alaisesti (yksityistämisestä vastaaville ministeriöille/elimille), toimialoille ja 
yksityistettäville yrityksille. 
Näiden toimien lisäksi useilla teollisuuden aloilla on toteutettu yhteistyöintensiivisiä 
projekteja, esimerkiksi terästeollisuudessa (katso erillinen liiteteksti). Lisäksi jonkin 
verran tukea on jo annettu sotilaallisten yritysten muuttamiseksi siviilituotantoon. 
Koskien yritysten välisten yhteyksien kehittämiseen liittyvää tiedottamista, komissio 
saa vuoden 1995 loppuun mennessä valmiiksi Keski- ja Itä-Euroopan mäille suunnatun, 
Euro-Info keskusverkkoa varten toteutetun yhteydenpitokeskuksien laajentamisen. Tämä 
verkosto voi toimia ensimmäisenä yhteyskohtana Keski- ja Itä-Euroopasta kiinnostuneille 
EU:n yrityksille ja Keski- ja Itä-Euroopan yrityksille, jotka haluavat kansainvälistyä 
unionin suuntaan verkoston jäsenten välistä suoraa vaihtoa käyttäen ilman, että niiden 
tarvitsee kulkea Brysselin kautta. 
Komissio on myös parhaillaan laajentamassa teollisuusyhteistyövekostoaan Keski- ja Itä-
Euroopan suuntaan. Julkista tietoa välittävä Bureau de Rapprochement des Entreprises 
(BRE) toimii jo suurimmassa osassa Keski-ja Itä-Eurooppaa, kun taas monitahoisempi ja 
maksullinen BC-Net on laajentunut viiteen maahan. Kokemukset niistä maista, joissa 
BRE jo toimii osoittavat, että tämä julkista tietoa välittävä yhteistyökumppanien 
etsintäverkosto sopii monille Keski- ja Itä-Euroopan maille. Monia Keski- ja Itä-
Euroopan yrityksiä osallistuu myös erilaisiin komission järjestämiin 
kumppanuustapahtumiin. Näihin lukeutuvat suuret, kaksi kertaa vuodessa alueelliselta 
pohjalta järjestettävät EUROPARTENARIAT tapahtumat ja pienemmät INTERPRISE 
tapahtumat, joissa kolme aluetta tai useampikin tapaavat keskenään yleensä alakohtaiselta 
pohjalta. 
Alueellista yhteistyötä edistetään PHARE-CBC (lähialueyhteistyö) ohjelman kautta, 
unionin ulkoisilla rajoilla INTERREG-ohjelman puitteissa toteutettavien toimien kautta, 
kuin myös PHARE-INTERREG ja OUVERTURE/ECOS -ohjelmien kautta, jotka 
tähtäävät alueiden väliseen yhteistyöhön unionin ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
välillä. 
Investointien kannustamisen alalla PHARE-ohjelma on tukenut investointien 
edistämiselimien perustamista Keski- ja Itä-Eurooppaan. Lisäksi rahoitusapua on annettu 
XXXIII 
JOPP-ohjelman (JOint ventures Phare Programme) kautta, joka tukee yhteisyritysten 
luomista EU.n ja Keski-/Itä-Euroopan (useimmiten pienten ja keskisuurten) yritysten 
kesken, aina toimivuusarviointien tekemisestä toiminnan aloittamiseen asti. PHARE on 
myöntänyt paljon varoja rahoitusjärjestelyjen luomiseen (alueelliset 
investointiyritykset, luottorajat, takuurahastot ja yksityistämisrahastot mukaan lukien) ja 
EBRD:n kanssa yhteiseen rahoittamiseen. 
Kaupan edistämisessä komissio on jo ryhtynyt toimenpiteisiin edistääkseen yksityisen 
maksu-ja tiiitysjärjestelmän luomista näissä maissa. Huhtikuussa 1994 uusi Keski-ja Itä-
Euroopan kaupallisten pankkien välinen clearing- ja kovan valuutan maksujäjestelmä 
(ABC ecu-sidonnainen clearing- ja maksujärjestelmä) aloitteli toimintaansa. 
Ympäristö on pahoin saastunut monissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa. 
Ympäristöyhteistyön tarve on tunnustettu Eurooppa-sopimuksissa. PHARE-ohjelman 
puitteissa on käynnistetty ympäristöohjelmia ja "Keski- ja Itä-Euroopan ympäristöalan 
strategian" (hyväksytty vuonna 1991) kautta on tunnistettu tiedon ja teknologian siirto 
yhdeksi politiikan tavoitteista ja avainalueista. Lisäksi "Ympäristö ja teollisuus" on 
syyskuussa 1995 järjestettävän Sofian ministerikokouksen työjärjestyksessä osana 
"YmpäristöjäEurooppa" prosessia. 
Ympäristönsuojeluun liittyviä kysymyksiä koskeva näkemysten vaihto tapahtuu 
Eurooppa-sopimusten ja PHARE-ohjelman kautta. 
Koulutustoimintaa tuetaan PHAREn ja muiden ohjelmien puitteissa. 
Vastaanottajamaiden koulutusjärjestelmille annettavan avun lisäksi moniin laaja-alaisiin 
ja alakohtaisiin yksityistämis- ja rakennemuutosprojekteihin sisältyy myös koulutukseen 
liittyviä tekijöitä: 
"Teollisuuden koulutussijoitusohjelma" (Industrial Training Attachments Programme) 
toimii esimerkkinä yhteistyölle koulutusjärjestelyjen alalla: Se tukee ammatillisten 
harjoittelupaikkojen luomista Keski- ja Itä-Euroopan johtajille EU:n yrityksissä, 
tarkoituksena valottaa markkinatalousympäristössä toimivien yritysten tuotanto- ja 
työskentelymenetelmiä. TEMPUS-ohjeima (korkeakoulutason yhteistyö) tukee Keski- ja 
Hä-Euroopan yliopistoja niiden ja yritysten välisten yhteyksien vahvistamisessa, 
teollisuuden tarpeiden mukaisten arvosanojen ja kurssien kehittämisessä ja yliopistojen 
kapasiteetin kasvattamisessa jatkuvan koulutuksen antamiseen. LEONARDO ja 
SOCRATES -ohjelmien avaaminen Keski- ja Itä-Euroopan assosiaatiomaille tarjoaa 
merkittää uusia mahdollisuuksia rakentavaan yhteistyöhön näillä aloilla Keski- ja Itä-
Euroopan maiden ja unionin välillä. 
Keski ja Itä-Euroopan maiden kanssa tehtävän tieteellisen ja teknologiayhteistyön 
tarkoitus on pääasiassa: 
auttaa niitä turvaamaan tieteellistä ja teknologista potentiaaliaan, jotta tutkimusta 
XXXIV 
voitaisiin suunnata sosiaalisten tarpeiden suuntaan, palauttaa tuotantojärjestelmät ja 
parantaa elämän laatua 
• auttaa niitä Keski- ja Itä-Euroopalle ominaisten vakavien sosiaalisten, taloudellisten ja 
ympäristöllisten ongelmien ratkaisussa käyttäen tähän kohdennettua teknistä, tieteellistä 
ja sosio-ekonomista tutkimus-, kehittämis- ja teknologiatyötä. 
Jo varhaisemmat PECO ja COPERNICUS ohjelmat tähtäsivät teollisuusyhteistyöhön 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa tietyillä aloilla. Tämä lähestymistapa on nyt otettu 
osaksi neljättä puiteohjelmaa (1994-98), johon sisältyy myös uusi kansainvälinen 
yhteistyöohjelma. 43 prosenttia tämän kansainvälisen yhteistyöohjelman budjetista on 
varattu Keski- ja Itä-Euroopan (ja entisen Neuvostoliiton äskettäin itsenäistyneiden 
valtioiden) kanssa toteutettavia rahoituksellisia yhteistyöprojekteja varten; summa on alle 
kaksi prosenttia neljännen puiteohjelman kokonaisbudjetista. 
Kansainvälisessä yhteistyöohjelmassa on panostettu huomattavasti teollisuudelle 
suunnattuun sovellettuun tutkimukseen, varsinkin tietotekniikan, kehittyneen viestinnän 
ja telemaatiikan, materiaaliteknologian ja bioteknologian alalla. Tämän ohjelman budjetti 
on huomattavasti pienempi kuin aikaisempien ohjelmien vastaava budjetti. Kaikkien 
Euroopan maiden yhteistyökumppanit voivat nyt osallistua kaikkiin neljännen 
puiteohjelman ohjelmiin, mutta tämän yhteistyöpolitiikan mahdollisuuksia rajoittaa se, 
että Euroopan unionilta on saatavissa vain rajoitetusti tukea. 
Toiminta on käynnistetty suorien yhteyksien edistämiseksi £U:n ja Keski- ja Itä-
Euroopan teollisuuksien välillä, esimerkkinä pyöreän pöydän konferenssit. 
Ensimmäinen pyöreän pöydän konferenssi pidettiin Riiassa toukokuussa 1994. 
Konferenssin osallistui korkean tason edustajia EU:n yrityksistä sekä Baltian maista 
neljältä eri teollisuuden alalta (televiestintä, elintarvikejalostus, paperi ja puu, 
meriteollisuus) sekä komission ja Baltian maiden hallitusten korkean tason edustajia, 
tarkoituksenaan keskustella ulkomaisen suorainvestoinnin ehdoista ja 
teollisuusyhteistyöstä. Yhteistyömahdollisuuksia on löydetty ja asianmukaisesta 
seurantaohjelmasta on sovittu. Konferenssin yhteydessä käynnistettiin myös informaation 
infrastruktuurin pilottiprojekti Baltiaa varten, jonka tarkoituksena on sulkea tiettyjä 
informaation infrastruktuurissa nykyisellään esiintyviä pullonkauloja ja auttaa 
kehittämään joitain elinkenoelämän tietopalveluja. Teollisuusjärjestöjen, 
kauppakamarien, pienten ja keskisuurten yritysten elinkeinokeskuksien ja muiden 
vastaavien instituutioiden perustaminen ja kehittäminen Keski- ja Itä-Eurooppaan on 
ollut merkittävä avustusalue asiaankuuluvien PHARE-ohjelmien puitteissa. 
xxxv 
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION REGARDING INDUSTRIAL CO-OPERATION 
WITH THE CENTRAL/EASTERN EUROPEAN COUNTRIES 
FINANCIAL SHEET 
1. ACTION 
Industrial Co-operation with Central/Eastern European countries 
2. RELEVANT BUDGET LINE 
See point 7. (below) 
3. LEGAL BASIS 
- Treaty establishing the European Coal and Steel Community and its 
transposition in the protocol no. 2 of the association agreements with the 
Central/Eastern European countries 
- Treaty establishing a European Community and in particular its articles 3 and 
130, heading XIII (Industry), XV (Technological Research and Development -
130 F and ss) and XII (Trans-European Networks -129 C) 
4. DESCRIPTION OF THE ACTION 
4.1. General objective of the action 
To develop in the frame of the pre-accession strategy, the industrial co­
operation between companies in the European Union and the 
Central/Eastern European countries with the aim of facilitating integration 
of these countries in the internal market, and for this purpose to: 
- improve the framework conditions for the industrial 
development of the Central/Eastern European countries; 
- encourage the restructuring and modernisation of the industry; 
- promote investments 
4.2. Period covered by the action and the procedures set for its renewal 
The actions proposed in the Communication are for the most part, in 
the frame of continuously pursued activities. 
>XX i// 
5. CLASSIFICATION OF THE EXPENDITURE 
NOE; DA 
6. EXPENDITURE TYPE 
Expenditure mainly consists of: 
funding of actions aiming to facilitate partnerships with the different 
parties involved (co-ordination with the ministries of Industry, developing 
support services to industries in Central/Eastern European countries) 
funding of the operational actions aiming to gather the data needed for a 
thorough knowledge of the enterprises and the industrial sectors (punctual 
analysis leading to a concrete industrial co-operation action -
e.g. trade fair) 
funding of meetings between industrialists or between professional 
associations from both regions (industrial Round-Tables, sectorial 
information days...) 
financial contributions to the scientific and technological co-operation 
activities 
7. FINANCIAL INCIDENCE 
7.1. Launching of concrete industrial co-operation actions (B5-4110 
"Industry") 
Previsions for 1996 
Action Ecus 
a) Information seminars, for example on the activities of the Agencies for the 
promotion of investments of the Central/Eastern European countries for support 
services of the EU industry 150.000 
(following Essen) 
b) Round tables/meetings at the time of trade fairs between EU 
industrialists and those of Central/Eastern European countries: 
multi-sectorial or uni-sectorial actions 350.000 
TOTAL 500.000 
yycy-vn 
These concrete industrial co-operation actions will be developed in close relations or 
o* f i LS partaosftips with the action funded in the framework of other financial resources 
a, id m particular of the PHARE programme (budget line B7-6000), the sectors covered 
>j «he 4th research and development framework programme (B6) and of the activities in 
tii, Held of te information Society (B5-722). 
7.2. PHARE (line B7-600) 
The general budget of the European Union forecast for the year 1995 the 
global amount of 930 MECU on the line B7-600. The comments on the 
budget allow for the development of industrial co-operation actions such 
as those suggested in the Communication and especially in the 
following fields: 
» Restructuring, privatisation; 
• support to the private sector, especially for small and medium size 
enterprises (e.g. JOPP); 
« promotion of private investments; 
• reforms linked to the rehabilitation of the fundamental infrastructure and 
especially in the sectors related to transport, environment, energy and 
human resources; 
© education, training and research, especially for the actions linked to 
industrial development. 
7.3 Activities within the 4th Framework Programme on 
research and technological development (B6-) 
Research and development activities closely related to industrial 
co-operation actions will be launched throughout specific programmes, 
implementing the 4th framework programme, open to Central/Eastern 
European countries. Activity 2 of the 4th framework programme 
concerning the international co-operation directly, forecasts a global 
amount of 208.98 MECU for the co-operation with the CEECs/NIS, that is 
14.64 MECU in 1995 and 59.25 MECU for 1996. The three important 
fields and objectives forecast in this region are "stabilisation of the 
research and technological development potential" (50 MECU), 
"environment and health" (79.49 MECU) and "RTD oriented towards 
industry" (79.49- MECU). The industrial co-operation actions suggested 
by the Communication envisage the development of close links between 
the researchers networks and industry which could certainly be part 
of the field "RTD towards industry". 
~yw7îïï 
7.4. Activities relating to the development of the Information Society (B5-
722) 
The global amount for this budget line is 10 MECU for 1995. Concrete 
projects linked to the development of the Information Society are forecast 
by the Communication in the following fields: 
- development of data exchange networks between administrations 
- telematic services for the small and medium enterprises 
- development of information and communication infrastructure 
concerning standardisation, protection of intellectual property rights etc. 
8. ANTI FRAUD PROCEDURES (AND RESULTS OF THEIR USE) 
The verification of the funding or of the reception of services and ordered 
preparatory, feasibility or evaluation studies is undertaken by the Commission 
services before payment, taking into account the contractual obligations and the 
economical and good financial or global management principles. The anti-fraud 
procedures (control, preparing reports, etc.) are included in all the agreements or 
contracts signed between the Commission and the payments beneficiaries. 
9. Cost efficiency analysis elements 
9.1. Specific quantifiable objectives, target groups 
a) Specific objectives 
- Develop support services to the Central/Eastern European countries industry 
(professional associations, chambers of commerce...) 
- Promote investments (organisation of meetings, forums, sectorial round tables, 
information days with the Central/Eastern European agencies for investment 
promotion aiming at support services for the EU industry) 
- Improve exchange of expertise regarding the industrial implication of the 
technological research development actions (information seminars, use of the 
researchers networks)-
- take useful initiatives to promote the co-ordination between administrations 
responsible for industry (especially meeting with directors general of 
industry). 
b) Target groups 
XXX/V 
Industrial operators, professional associations, competent public 
administrations^ international partners of the Community in the industrial 
field 
9.2. Justification of the action 
a) Cost 
The requested credit will be used to undertake in close collaboration with 
DGI/PHARE the Essen summit conclusions that forecast among others: 
- The establishment between the associated countries and the European Union 
institutions of "structured relations" that will favour mutual trust and that will 
provide a framework for the study of questions of common interest; 
- a programme to stimulate investments (use of the services of the agencies for the 
promotion of investment, the creation of a "Business Advisory Council") 
- the development of initiatives such as the modernisation of production 
capacities. 
The Member States will be informed of the actions launched either through the 
PHARE management committees or at meetings of directors general of industry. 
b) The following effects can be expected from the launching of such co-operation: 
- contribution to the development of a viable industrial structure in view of the 
accession of the Central/Eastern countries to the European Union 
- better synergy between industrial partners 
- development of competitiveness and investment. 
9.3. Follow-up and evaluation of the action 
A regular evaluation is foreseen according to the proper modalities of each 
concrete industrial co-operation project. Furthermore, the Commission has agreed 
to transmit to the Council an annual report on the competitiveness of the 
European industry; the industrial co-operation with Central/Eastern Europe will 
be one element of this report. 

ISSN 1024-4492 
KOM(95) 71 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
n n io 
Luettelonumero : CB-CO95-102-F1-C 
ISBN 92-77-86863-5 
Euroopan yhteisojea virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxembourg