KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE KOLMANSILLE MAILLE MYÖNNETYN MAKROTALOUDELLISEN RAHOITUSAVUN TOTEUTUKSESTA VUONNA 2001

Lyhenteet

alv // Arvonlisävero

BKT // Bruttokansantuote

CBA // Valuuttakatejärjestelmä

DEM // Saksan markka

EFF // laajennettu rahoitusjärjestely (Extended Fund Facility)

EIP // Euroopan investointipankki

EJTM // entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

ESAF // tehostettu rakennesopeutusohjelma

EU // Euroopan unioni

EY // Euroopan yhteisö

FDI // ulkomaiset suorat sijoitukset

FESAL // rahoitus- ja yritysalan sopeutuslaina

IMF // Kansainvälinen valuuttarahasto

JLT // Jugoslavian liittotasavalta

KHI // Kuluttajahintaindeksi

KIE // Keski- ja Itä-Euroopan maat

KRL // kansainväliset rahoituslaitokset

PRGF // köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestely (aiemmin ESAF)

SAA // vakautus- ja assosiaatiosopimus

SAF // Rakennesopeutusohjelma

SBA // valmiusluottojärjestely (Stand-By Arrangement)

USD // Yhdysvaltain dollari

WTO // Maailman kauppajärjestö

SISÄLLYSLUETTELO

I. JOHDANTO

II. YLEISKATSAUS

1. Tausta

2. Makrotaloudellinen rahoitusapu vuonna 2001

a) Uudet päätökset

b) Maksut

c) Takaisinmaksut ja maksamatta olevat toimet

3. Makrotaloudellisen rahoitusavun suuntauksia

4. Rahoitusvastuun jakautuminen

III. ALBANIA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

IV. ARMENIA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Poikkeuksellisen rahoitusavun toteutus

V. BOSNIA JA HERTSEGOVINA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

VI. JUGOSLAVIAN LIITTOTASAVALTA (Kosovo)

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Poikkeuksellisen rahoitusavun toteutus

VII. JUGOSLAVIAN LIITTOTASAVALTA (Serbia ja Montenegro)

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

VIII. ENTINEN JUGOSLAVIAN TASAVALTA MAKEDONIA

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

IX. GEORGIA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Poikkeuksellisen rahoitusavun toteutus

X. MOLDOVA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

XI. ROMANIA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

XII. TADIKISTAN

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

XIII. UKRAINA

1. Tiivistelmä

2. Makrotalouden kehitys

3. Rakenneuudistukset

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

I. JOHDANTO

Tässä kertomuksessa arvioidaan makrotaloudellista rahoitusapua vuonna 2001 saaneiden maiden talouden tilaa, uudistusten etenemistä ja tulevaisuudennäkymiä kiinnittäen erityistä huomiota rahoitusapuun liittyvien ehtojen täyttymiseen.

Toisessa luvussa luodaan yleiskatsaus EY:n kolmansille maille myöntämään makrotaloudelliseen rahoitusapuun ja sen historialliseen taustaan, esitetään tiivistelmä vuonna 2001 toteutetuista toimenpiteistä ja analysoidaan rahoitusvastuun jakautumista kansainvälisen rahoittajayhteisön kesken.

Seuraavissa luvuissa käsitellään siirtymävaihetta eri näkökannoilta niissä maissa, joille neuvosto on päättänyt myöntää uutta makrotaloudellista rahoitusapua tai joille on vuoden 2000 aikana maksettu eriä aiemmin päätetystä avusta.

Kertomus toimitetaan kolmansille maille myönnettävää yhteisön makrotaloudellista tai poikkeuksellista rahoitusapua koskevien neuvoston päätösten mukaisesti, ja se on jatkoa aiempina vuosina esitetyille kertomuksille. [1]

[1] Katso seuraavat komission tiedonannot neuvostolle ja Euroopan parlamentille, joiden otsakkeena on "Kertomus kolmansille maille myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun toteuttamisesta":

Liitteessä 1 esitetään täydellinen luettelo neuvoston päättämistä makrotaloudellisen rahoitusavun toimista sekä niihin liittyvistä maksuista vuoden 2001 loppuun. Liitteessä 2 tehdään yhteenveto kahdenvälisten ja monenvälisten lainanantajien antamasta makrotaloudellisesta rahoitusavusta EY:n makrotaloudellista rahoitusapua saaville maille. Liitteessä 3 esitellään tiivistetysti valikoituja makrotalouden indikaattoreita.

II. YLEISKATSAUS

1. Tausta

Makrotaloudellisen rahoitusavun toimilla tuetaan edunsaajamaiden poliittisia ja taloudellisia uudistuksia, ja toimia toteutetaan yhdessä IMF:n ja Maailmanpankin tukiohjelmien kanssa. Rahoitusavussa noudatetaan edelleen periaatteita, joissa korostetaan avun poikkeuksellisuutta, siihen liittyviä makrotaloudellisia ehtoja ja sitä, että se täydentää kansainvälisten rahoituslaitosten rahoitusta. Yhteisön makrotaloudellisella rahoitusavulla on tuettu erityisesti edunsaajamaiden toimia talousuudistusten ja rakennemuutosten toteuttamiseksi. Rahoitusapua on toteutettu tiiviissä yhteistyössä IMF:n ja Maailmanpankin kanssa, ja sillä on edistetty toimia, jotka on suunniteltu kunkin maan erityistarpeiden mukaisiksi ja joiden yleistavoitteena on vakauttaa rahoitustilannetta ja luoda markkinatalouteen suuntautuneita talousjärjestelmiä. Komissio kuulee avun toteuttamisessa talous- ja rahoituskomiteaa.

2. Makrotaloudellinen rahoitusapu vuonna 2001

a) Uudet päätökset

Balkanin maille myönnettiin vahvistettua makrotaloudellista rahoitusapua jo vuosina 1999 ja 2000, jolloin neuvosto päätti - maksutasevaikeuksien kasvun ja Kosovon kriisin vuoksi - seitsemästä toimenpiteestä, joiden enimmäismäärä on 515 miljoonaa euroa ja joilla tuetaan Romaniaa, Bulgariaa, Albaniaa, Bosnia ja Hertsegovinaa, entistä Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa (EJTM), Kosovoa ja Montenegroa. Vuonna 2001 tätä Balkanin alueelle myönnetyn avun lisäystä vahvistettiin huomattavalla Jugoslavian liittotasavallalle (Serbialle ja Montenegrolle) myönnetyllä tukipaketilla. Neuvosto päätti heinäkuussa 2001 myöntää maan demokraattisten muutosten jälkeen yhteensä 300 miljoonaa euroa, josta 225 miljoonaa euroa lainoina ja 75 miljoonaa euroa avustuksina. Joulukuussa 2001 neuvosto tarkisti päätöstä ja nosti avun enimmäismäärän 345 miljoonaan euroon, josta 120 miljoonaa euroa on avustusta. Kesäkuussa neuvosto päätti uudesta 30 miljoonan euron lisäavustuksesta Kosovolle. Tämän jälkeen neuvosto päätti joulukuussa 18 miljoonan euron tukipaketista entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle (EJTM).

b) Maksut

Makrotaloudellista rahoitusapua maksettiin vuonna 2001 yhteensä 392 miljoonaa euroa. Tähän lukuun eivät sisälly Armenialle myönnetty 5,5 miljoonan avustus ja Jugoslavian liittotasavallalle (Serbialle ja Montenegrolle) myönnetty 40 miljoonan euron avustus, jotka maksettiin vuonna 2001 aloitettujen mutta tammikuussa 2002 hyväksyttyjen menettelyjen perusteella. Maksut koostuivat 15 miljoonasta eurosta Jugoslavian liittotasavallalle (Kosovolle), 260 miljoonasta eurosta Jugoslavian liittotasavallalle (Serbialle ja Montenegrolle), 15 miljoonasta eurosta Bosnialle, 22 miljoonasta eurosta entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle ja 6 miljoonasta eurosta Georgialle. Tadzikistan suoritti maaliskuussa 2001 jäljellä olevat 78,8 miljoonan euron rästinsä yhteisölle. Tämän jälkeen sille myönnettiin uusi 95 miljoonan euron tukipaketti, joka koostui 60 miljoonan euron lainasta ja viiden vuoden aikana maksettavista avustuksista. Tästä maaliskuussa 2000 hyväksytystä tukipaketista maksettiin 14 miljoonan euron avustus ja 60 miljoonan euron laina vuonna 2001.

Maksetuista 392 miljoonasta eurosta 95 miljoonaa euroa oli avustuksia. Ne myönnettiin entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle (10 miljoonaa euroa), Jugoslavian liittotasavallalle (Kosovolle) (15 miljoonaa euroa), Bosnialle (15 miljoonaa euroa), Jugoslavian liittotasavallalle (Serbialle ja Montenegrolle) (35 miljoonaa euroa), Georgialle (6 miljoonaa euroa) ja Tadzikistanille (14 miljoonaa euroa). Loput avusta oli lainoja. Ne osoitettiin entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle (12 miljoonaa euroa), Jugoslavian liittotasavallalle (Serbialle ja Montenegrolle) (225 miljoonaa euroa) ja Tadzikistanille (60 miljoonaa euroa).

c) Takaisinmaksut ja maksamatta olevat toimet

Joitakin 1990-luvun alkupuoliskolla päätettyjä makrotaloudellisia rahoitusaputoimia ei ole vielä maksettu tuensaajille täysimääräisinä alkuperäisen suunnitelman mukaisesti. Näin on tapahtunut, jos ulkoiset rahoitusolot ovat parantuneet (kuten Unkarissa, Baltian maissa, Slovakiassa ja Algeriassa) tai jos poliittinen ilmapiiri on ollut epäsuotuisa (kuten Valko-Venäjällä). Näiden toimenpiteiden jäljellä olevia eriä ei enää suunnitella maksettavan. Hiljattain päätettyjen toimien toteutus on joissakin tapauksissa viivästynyt uudistusten hidastumisen vuoksi (kuten Romaniassa ja Georgiassa). Albanian, Moldovan ja Ukrainan tapauksessa komissio on harkinnut uudelleen nykyisten tukitoimien ehtoja olosuhteiden muuttumisen vuoksi. Toimia voidaan harkita uudelleen tai ne voidaan korvata uusilla tarkistetuilla tukipaketeilla vuoden 2002 aikana. Maksamatta olevat määrät on ilmoitettu taulukon 1 viimeisessä sarakkeessa.

3. Makrotaloudellisen rahoitusavun suuntauksia

Yhteisön makrotaloudellisella rahoitusavulla on tarkoitus tukea edunsaajamaiden makrotaloudellista vakauttamista ja lievittää niiden maksutaseongelmia. Se on myös suureksi hyödyksi rakenneuudistusten edistämisessä. Vuosien kuluessa niiden maiden määrä kasvoi, joille yhteisön oli tarkoituksenmukaista myöntää kyseistä tukea, kun yhä useammassa unionin naapurimaassa oli maksutaseongelmia ja yhä useampi niistä sitoutui toteuttamaan tiukkoja talousuudistusohjelmia. Tämä johti avun maantieteellisen tasapainon muuttumiseen alkuvuosista, jolloin suurin osa edunsaajamaista oli Keski- ja Itä-Euroopan maita. Länsi-Balkanin selkkausten ja erityisesti Kosovon vuoden 1999 kriisin sekä Jugoslavian liittotasavallan (Serbian ja Montenegron) poliittisten muutosten jälkeen voidaan havaita selvä suuntaus, jonka mukaan Balkanin maiden osuus myönnettävästä makrotaloudellisesta rahoitusavusta kasvaa, mikä ilmenee neuvoston vuosina 1999-2001 tekemistä päätöksistä.

Vuoden 2001 kolmesta makrotaloudellista rahoitusapua koskevasta päätöksestä kaksi oli perinteisiä maksutaseen tasapainoa tukevia toimia, kun taas yksi oli tarkoitettu tukemaan tuensaajamaan tai -alueen talousarviota. Tämä talousarviotuki myönnettiin Kosovolle, joka ei voinut saada tukea IMF:n tukemasta talousohjelmasta. Vuosina 2000-2001 tehdyille päätöksille oli tunnusomaista avustusten merkittävä osuus rahoitusavun kokonaismäärästä: se oli 43 prosenttia, kun se oli vuosina 1990-1999 ollut ainoastaan 6 prosenttia. Avustusten ja lainojen uusi jakautuminen tukipaketeissa ilmentää EU:n toimielinten tekemiä arvioita edunsaajamaiden suhteellisesta köyhyydestä ja niiden heikosta velanhoitokyvystä. Kuten vuosina 1999 ja 2000 jo todettiin, makrotaloudellisen avun tarkoituksena on edistää makrotaloudellista vakauttamista ja maksutaseen tasapainoa, mutta sillä on lisäksi merkittävä tehtävä hallituksen rakenneuudistusohjelmien tukemisessa. Siten sitä on tehokkaasti yhdistetty Phare-, Tacis-, Obnova- ja Cards-ohjelmien apuun rakenneuudistusohjelman onnistumisen kannalta keskeisten hallintoelinten toimintavalmiuksien parantamiseksi.

Taulukot 1 ja 2 sekä niihin liittyvät kuviot 1a ja 2a korostavat EU:n myöntämän makrotaloudellisen rahoitusavun poikkeuksellisuutta. Päätettyjen ja maksettujen makrotaloudellisten tukitoimien määrät olivat suurimpia Keski- ja Itä-Euroopan poliittisten ja taloudellisten järjestelmien muutoksia seuranneina vuosina. Makrotaloudellisen rahoitusavun määrien myöhemmät vaihtelut ilmentävät tapauskohtaisia päätöksiä, jotka perustuvat mahdollisten tuensaajamaiden makrotalouden kehityksestä ja rahoitustarpeista tehtyihin arvioihin. Kuvio 1a, joka kuvaa koko ajanjaksolla 1990-2001 päätettyjä tukitoimia (yhteensä 5,8 miljardia euroa), ja kuvio 2a, joka kuvaa tosiasiassa maksettuja määriä (yhteensä 4,7 miljardia euroa), osoittavat tuen huomattavan keskittymisen EU:hun liittymiseen valmistautuviin KIE-maihin (joiden osuus viime vuosikymmenen makrotaloudellisesta rahoitusavusta oli 57 prosenttia). Näille maille osoitettua makrotaloudellista rahoitusapua on kuitenkin vähennetty asteittain sitä mukaa kuin ne ovat edistyneet makrotalouden sopeuttamisessa ja uudistamisessa. Uudemmissa päätöksissä makrotaloudellista rahoitusapua on myönnetty pääasiassa Länsi-Balkanin maille (vuosien 1999, 2000 ja 2001 toimet) ja joillekin uusille itsenäisille valtioille, joiden tulot ovat pienet. Välimeren maiden suhteellisen alhaisia määriä (14 prosenttia myönnetyn avun kokonaismäärästä; uusia päätöksiä ei kuitenkaan ole tehty vuoden 1996 jälkeen) selittää se, että näille maille on myönnetty muunlaista makrotaloudellista tukea (ennen kaikkea MEDA-ohjelman rakennesopeutustukia).

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

4. Rahoitusvastuun jakautuminen

Euroopan komissio on järjestänyt avun koordinoinnin yhteydessä yhteistyössä Maailmanpankin kanssa lainanantajien konferensseja KIE-maiden ja Länsi-Balkanin maiden tukemiseksi. Näissä konferensseissa arvioidaan ulkopuolisen rahoituksen tarve ja sovitaan periaatteessa kansainvälisten rahoituslaitosten ja kahdenvälisten lainanantajien sekä EY:n mahdollisista osuuksista. Muihin mahdollisiin avunsaajamaihin on sovellettu Maailmanpankin aloitteesta koolle kutsuttavissa neuvoa-antavan ryhmän kokouksissa samanlaista lähestymistapaa.

Eri lainanantajilta saatavat varat EY:n makrotaloudellisen rahoitusavun saajamaiden muun ulkoisen rahoitustarpeen tukemiseksi esitetään liitteessä 2. Liitteessä 2.1 käsitellään erikseen jokaista saajamaata vuonna 2001.

Makrotaloudellisen rahoitusavun käynnistämisestä lähtien EY:n myöntämän rahoituksen kokonaismäärät ovat vaihdelleet merkittävästi samoin kuin kansainvälisen yhteisön tarjoama rahoitustuki (katso liite 2 ja edeltävien makrotaloudellista rahoitusapua koskevien kertomusten vastaavat taulukot).

Yhteisön apu oli alkujaan tuntuva verrattuna kansainvälisten rahoituslaitosten antamaan rahoitukseen. Yhteisöllä oli keskeinen tehtävä sekä näiden varojen tärkeimpänä lähteenä että KIE-maille G-24-maiden kautta myönnettävän kahdenvälisen avun koordinoijana. Kansainväliset rahoituslaitokset pystyivät kuitenkin vähitellen myöntämään enemmän varoja uusien välineiden avulla, ja niiden osuus rahoituksesta kasvoi merkittävästi vuoteen 1999.

Samalla otettiin käyttöön muiden ulkoisten lainanantajien, niin julkisten kuin yksityistenkin, rahoitus velanhuojennusten ja velan vähentämistoimien muodossa. Nämä toimet olivat erityisen merkittäviä vuosina 1991, 1994, 1995, 1999 ja 2001. EY:n makrotaloudellista rahoitusapua saavien maiden joukossa velanhuojennuksista ja muista vastaavista toimista pääsivät osallisiksi Algeria vuosina 1991 ja 1994, Bulgaria vuosina 1991, 1994 ja 1997, Moldova vuonna 1996, Ukraina vuosina 1994, 1995 ja 1999 sekä entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Bosnia ja Hertsegovina sekä Albania vuonna 1999. Vuonna 2000 velanhuojennuksia ei myönnetty yhdellekään makrotaloudellista rahoitusapua saavalle maalle. Vuonna 2001 Jugoslavian liittotasavallalle (Serbialle ja Montenegrolle) myönnettiin huomattava velanhuojennusjärjestely, josta oli sovittu Pariisin klubissa.

III. ALBANIA

1. Tiivistelmä

Albanian viranomaiset edistyivät edelleen makrotalouden vakauttamisessa toukokuussa 1998 hyväksytyn IMF:n kolmivuotisohjelman mukaisesti: BKT:n kasvu oli 6,5 prosenttia vuonna 2001 eli hieman hitaampaa kuin kolmen edellisen vuoden keskimääräinen kasvu (7-8 %). Julkisen talouden alijäämä pieneni lisää ja vaihtotaseen alijäämä kasvoi hiukan osaksi sijoitustuotteiden vilkkaan tuonnin vuoksi. Lekin kurssi pysyi vahvana suhteessa euroon mutta heikkeni jonkin verran suhteessa dollariin. Vuosi-inflaatio pysyi hitaana (noin 3,5 prosenttia).

Rakenneuudistuksissa edistyttiin jonkin verran. Rahoitusalalla jäljellä olevan valtionpankin yksityistämistä edelleen, ja pankki on tarkoitus yksityistää vuonna 2002. Toinen GSM-tomilupa myönnettiin vuoden 2001 alussa. Energia-alan rakenneuudistuksessa on edetty joulukuussa 2000 hyväksytyn toimintasuunnitelman mukaisesti. Myös julkisessa taloudessa saavutettiin merkittävää edistystä, kun vuodet 2002-2004 kattava toinen keskipitkän aikavälin menokehys hyväksyttiin.

Neuvoston huhtikuussa 1999 päättämää enintään 20 miljoonan euron suuruista makrotaloudellista rahoitusapua ei pantu täytäntöön, sillä Albanian viranomaiset suhtautuivat pidättyvästi ajatukseen lisätä lainanottoa vapailta markkinoilta, sillä maan kansainvälinen nettovarantoasema oli suhteellisen edullinen. Näin ollen tämä rahoitusapu on peruutettu.

// Talousuudistusten tila

// 1. Hintojen vapauttaminen

Hinnat määräytyvät markkinoilla joitakin julkisia palveluja lukuun ottamatta.

// 2. Kaupan vapauttaminen

Ei määrällisiä tuontirajoituksia. Muutamia vientikieltoja kumoamatta. Neljä erilaista tariffitasoa (0, 2, 10 ja 15 prosenttia). WTO:n jäsen syyskuusta 2000.

// 3. Valuuttajärjestelmä

Vapaasti kelluva valuuttakurssi heinäkuusta 1992. Ei merkittäviä rajoituksia vaihtotasesuorituksille.

// 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Liberaali lainsäädäntö. Ei rajoituksia voittojen kotiuttamiselle. Vaikka maan myynti ulkomaalaisille sallittua ja maaomaisuuden rekisteröinti etenee, maamarkkinat eivät vielä toimi kunnolla.

// 5. Rahapolitiikka

Keskuspankin rahapolitiikka on perustunut kokonaan epäsuoriin välineisiin sen jälkeen, kun lyhyiden talletusten vähimmäiskorkovaatimus poistettiin heinäkuussa 2000. Valtion (3, 6 ja 12 kuukauden) joukkovelkakirjalainojen huutokauppoja.

// 6. Julkinen talous

Alv otettiin käyttöön heinäkuussa 1996 ja sitä uudistettiin lokakuussa 1997. Joulukuussa 2000 suunniteltua keskipitkän aikavälin menokehystä (MTEF) tarkistettiin kesäkuussa 2001 ajanjaksoksi 2002-2004.

// 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Maatalousmaan yksityistäminen suurelta osin toteutettu. Vuoden 1997 pk-yritysten yksityistämisohjelma toteutettu. Ensimmäinen iso strateginen valtionyritys (AMC) yksityistettiin vuonna 2000. Pörssi perustettiin maaliskuussa 1996.

// 8. Rahoitusalan uudistus

Jäljellä olevan valtion omistaman suuren säästöpankin hallitsema kaksitahoinen pankkijärjestelmä. Pankki on tarkoitus yksityistää vuonna 2002.

//

2. Makrotalouden kehitys

Albanian viranomaiset ovat toteuttaneet vuodesta 1998 kattavaa keskipitkän aikavälin makrotaloudellista ja rakennesopeutusohjelmaa, jota IMF tukee köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestelyllä (PRGF, aiemmin ESAF). Vuonna 1998 alkanut elpyminen jatkui vuonna 1999, jolloin BKT kasvoi 7,3 prosenttia, ja vuonna 2000, jolloin kasvua oli 7,7 prosenttia. Vuosi-inflaatio pysyi vuoden 2000 lopulla hallinnassa ja oli 4,5 prosenttia. Kotimaisin varoin rahoitettu julkisen talouden alijäämä supistui entisestään, ja vaihtotaseen alijäämä laski 7 prosenttiin suhteessa BKT:hen.

Maatalouden heikon kasvun ja sähkötilanteen heikentymisen vuoksi BKT:n määrän kasvu hidastui 6,5 prosenttiin vuonna 2001, kun se kolmen edellisen vuoden aikana oli kasvanut 7-8 prosenttia. Kasvun vetureina olivat lähinnä liikenne- ja palvelualat. Talouskasvu vaikutti myönteisesti myös työttömyyteen, joka laski joulukuussa 2001 noin 14,5 prosenttiin, kun se joulukuussa 2000 oli ollut noin 17 prosenttia. Tämä saattoi johtua myös yritysten ja harmaan talouden valvonnan tehostumisesta. Melko tiukka rahapolitiikka yhtyneenä tuottavuuden merkittävään kasvuun auttoi hillitsemään inflaatiota. Albanian naapurimaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kriisin aiheuttamista inflaatiopaineista ja vaaleihin liittyneistä julkisista menoista huolimatta vuosi-inflaatio oli joulukuussa 2001 ainoastaan 3,5 prosenttia.

Kun otetaan huomioon vuoden 2001 talousarvioon energiakriisin vuoksi tehdyt muutokset, joihin sisältyy sähköntuontiin osoitettuja lisätukia, julkisen talouden tila on ollut vuoden 2001 aikana suurelta osin odotusten mukainen, vaikka tuloja ja menoja onkin ollut arveltua vähemmän. Alijäämän odotetaan olevan vuoden 2000 lukujen tavoin 9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ulkomainen alijäämän rahoitus, joka koostui pääasiassa avustuksista ja ehdoiltaan edullisista lainoista, vastasi noin neljää prosenttia BKT:sta, kotimainen rahoitus noin kolmea ja yksityistämisestä saadut tulot jäljellä olevia kahta prosenttia.

Siirtymävaiheen aiempien vuosien tavoin paikkasi ulkomailla asuvien albanialaisten suuret rahalähetykset - joita vuonna 2001 tehtiin arviolta 470 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvosta - osaksi virallista kauppavajetta, joka kuitenkin kasvoi koneinvestointien aiheuttaman huomattavan tuonnin ja tullivalvonnan parantumisen ansiosta. Näin ollen vaihtotaseen alijäämän odotetaan hiukan kasvaneen (7,4 prosenttiin BKT:sta, kun se oli 7 prosenttia vuonna 2000). Ulkomaiset suorat sijoitukset lisääntyivät vuonna 2001, mikä edisti valuuttavarannon uutta kasvua (vuoden 2001 lopulla 737 miljoonaa dollaria, mikä vastaa 4,7 kuukauden tuontia, kun vastaavat luvut vuoden 2000 lopulla olivat 608 miljoonaa dollaria, mikä vastaa 4,3 kuukauden tuontia). Hidas inflaatio ja runsas ulkomaanvaluuttavaranto yhdessä tekivät valuutasta vakaan: viime vuosien aikana lek on heikentynyt suhteessa dollariin vain vähän ja pysynyt melko vakaana suhteessa euroon. Vuoden 2001 lopulla ulkomaanvelkaa oli rästeineen 1,19 miljardia dollaria, mikä vastaa noin 29:ää prosenttia BKT:sta. Joihinkin muihin Länsi-Balkanin maihin verrattuna velka on melko pieni, ja sen odotetaan vakiintuvan tälle tasolle tulevina vuosina.

3. Rakenneuudistukset

Yritysten yksityistämisessä ja rakenneuudistuksessa edistyttiin lisää vuonna 2001. Kun matkapuhelinyhtiö AMS oli myyty heinäkuussa 2000, toinen GSM-lupa myönnettiin elokuussa 2001 brittiläis-kreikkalaiselle yhteenliittymälle (millä edistettiin ulkomaisia suoria sijoituksia). Toukokuussa 2001 Albanian parlamentti hyväksyi kiinteää puhelintoimintaa harjoittavan operaattorin Albtelekomin yksityistämistä koskevan lain. Yksityistäminen on tarkoitus saada päätökseen vuoden 2002 lopulla. Sähköalan ja KESH-sähköyhtiön rakenneuudistuksessa edettiin syyskuusta 2001 lähtien joulukuussa 2000 hyväksytyn toimintasuunnitelman mukaisesti. Myös Servcom-öljy-yhtiön yksityistämistä alettiin valmistella.

Kansallisen liikepankin yksityistäminen lokakuussa 2000 antoi edellytykset maan suurimman jäljellä olevan valtionpankin, säästöpankin yksityistämiseksi. Kun parlamentti oli antanut tarvittavan yksityistämislain ja tehnyt muut valmistelut, kesäkuussa 2001 ilmoitettiin kansainvälisestä tarjouskilpailusta pankin yksityistämiseksi. Syyskuun 11. päivän tapahtumien ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa jatkuvien levottomuuksien takia yksityistäminen on viivästynyt. Tarkistettuun aikatauluun sisältyy lyhyt luettelo pankeista, jotka olivat ilmaisseet kiinnostuksensa maaliskuuhun 2002 mennessä, ja sen mukaan ostaja valitaan kesäkuun loppuun mennessä. Tällä välin säästöpankin määräävää markkina-asemaa on pyritty heikentämään siirtämällä 70 eläkemaksutoimistoa Albapostille ja antamalla pankin julkiseen talouteen liittyvät toimet Elbasanin alueella huutokaupan kautta saksalaiselle FEFAD-pankille.

Kaupan vapauttamisesta voidaan todeta, ettei määrällisiä tuontirajoituksia ole ja että vientirajoituksiakin on jäljellä vain harvoja (nahat ja vuodat, romumetalli sekä eräät puutuotteet). Tammikuussa 2001 laskettiin tuontiin sovellettavaa enimmäistariffia 15 prosenttiin eli huomattavasti vuoden 1999 (20 prosenttia) ja 2000 (18 prosenttia) tariffeja alhaisemmaksi.

Joitakin toimia on toteutettu yritysten liiketoimintaympäristön ja sijoitusilmaston parantamiseksi. Vuonna 2001 annettiin velkojan aseman turvaamista koskevan lain kanssa johdonmukainen konkurssilaki ja talletusvakuutuslaki. Irtaimen omaisuuden rekisteröintivirasto on aloittanut toimintansa. Sääntely-ympäristöä pyritään edelleen parantamaan sekä vauhdittamaan kotimaisia ja ulkomaisia sijoituksia. Vuonna 2002 on tarkoitus perustaa virasto, joka tarjoaa sijoittajille "yhden luukun palveluja", ja luottotietokeskus. Tuomioistuimen päätösten toimeenpanoa koskeva laki annettiin tammikuussa 2001, ja laki yritysten välisten riita-asioiden sovittelusta oli tarkoitus antaa ennen vuoden 2001 loppua. Näistä aloitteista huolimatta Albanian oikeudellisessa ja yritystoimintaan liittyvässä hallinnossa on puutteita ja korruptio on yleistä, minkä vuoksi sijoitustoiminta ei ole saanut tarvitsemaansa merkittävää tukea. Keskeistä lainsäädäntöä, kuten kauppaoikeutta, on parannettava, jotta riittävä täytäntöönpano ja täytäntöönpanon valvonta voidaan mahdollistaa.

Julkisen talouden alalla alun perin vuonna 2000 suunniteltua keskipitkän aikavälin menokehystä (MTEF) tarkistettiin ja parannettiin kesäkuussa 2001 ajanjaksoksi 2002-2004 Maailmanpankin tukeman köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestelyn (GPRS) yhteydessä. MTEF ja GPRS antavat hyvät lähtökohdat vuoden 2002 talousarvion laadinnalle asettamalla menot selkeästi tärkeysjärjestykseen.

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

Neuvosto päätti 22. huhtikuuta 1999 myöntää Albanialle IMF:n kolmivuotisen, toukokuussa 1998 hyväksytyn PRGF-järjestelyn yhteydessä 20 miljoonaa euroa makrotaloudellista rahoitusapua. Kahdesta aiemmasta makrotaloudellisesta aputoimesta (vuonna 1992 päätetty 70 miljoonan euron avustus ja vuonna 1994 päätetty 35 miljoonan euron avustus) poiketen tämä apu myönnettiin lainana.

Yhteisö tuki kuitenkin vuosina 1999 ja 2000 myös Albanian lyhyen ja keskipitkän aikavälin sopeutus- ja uudistusohjelmaa kohdennetulla talousarviotuella: Albanialle myönnettiin Pharen erityisapuohjelmasta 14,5 miljoonaa euroa ja EY:n elintarviketurvallisuusohjelmasta 5 miljoonaa euroa. Lisäksi komissio myönsi Albanialle noin 33 miljoonaa euroa poikkeuksellista talousarviotukea, jolla maata autetaan selviytymään Kosovon kriisiä paenneiden pakolaisten aiheuttamista kustannuksista.

Tässä tilanteessa ja myös maan vahvan valuuttavarantoaseman vuoksi Albanian viranomaiset ovat ilmoittaneet, ettei lainan muodossa maksettava yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu ole tarpeen. Näin ollen komissio on peruuttanut nämä tukitoimet.

IV. ARMENIA

1. Tiivistelmä

Armenian talous kasvoi vuonna 2001 ennätysvauhtia. BKT:n reaalikasvu oli 9,6 prosenttia (6,0 prosenttia vuonna 2000). Kasvua edistivät maatalous, rakennusala ja palvelut. Vienti kasvoi 14 prosenttia, mutta tuonti pysyi edellisvuoden tasolla. Vaihtotaseen alijäämä pieneni hieman noin 11 prosenttiin suhteessa BKT:hen (14,5 prosenttia vuonna 2000). Talousarviotulot kasvoivat veronkeruun tehostumisen ansiosta, mutta verojen ja BKT:n suhde heikkeni.

Parlamentti hyväksyi heinäkuussa 2001 luettelon niistä 900 yrityksestä, jotka on tarkoitus yksityistää seuraavien kolmen vuoden aikana. Luetteloon kuuluu myös kaivos-, metalli- ja energia-alan osakkuuksia. Hankalan sijoitusympäristön vuoksi ulkomaisten sijoittajien kiinnostus on vähäistä, ja tämä seikka on viivästyttänyt tarjouksentekoa ja neuvotteluita.

IMF:n johtokunta hyväksyi toukokuussa 2001 Armeniaa koskevan kolmivuotisen järjestelyn osana köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestelyä (PRGF). Vuonna 2001 maksettiin kaikkiaan noin 87 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisesta PRGF-lainasta 13 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Komissio totesi kesäkuussa 2001, että Armenia oli edistynyt huomattavasti vuonna 2001 maksettavaksi suunniteltuun avustuserään liittyvien ehtojen täyttämisessä. Avustus maksettiin helmikuussa 2002. // Talousuudistusten tila

1. // 1. Hintojen vapauttaminen

Ainoastaan yleishyödyllisten palvelujen hintoja säännellään.

1. // 2. Kaupan vapauttaminen

Vapaa kauppapolitiikka. Yksinkertainen ja suhteellisen avoin tuontijärjestelmä, jossa alhaiset tariffit. Ei määrällisiä rajoituksia. Neuvotteluja Armenian liittymisestä WTO:hon jatkettiin vuonna 2001 (maatalouden suojelua koskevat kysymykset ovat edelleen auki).

1. // 3. Valuuttajärjestelmä

Kelluva valuuttakurssi. Keskuspankin interventiot suppeita. Ulkomaisen valuutan saantia ei rajoiteta. Pankkien väliset markkinat hallitsevat ulkomaanvaluuttaa.

1. // 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Ulkomaisiin suoriin sijoituksiin suhtautuminen vapaata: voittojen ja pääoman kotiuttamista ei rajoiteta.

1. // 5. Rahapolitiikka

Hidas inflaatio keskuspankin johtaman varovaisen rahapolitiikan vuoksi.

1. // 6. Julkinen talous

Julkisen talouden tulojen arvioitu olevan 17 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001; kokonaismenojen noin 22 prosenttia suhteessa BKT:hen.

1. // 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistus

Uusi parlamentin hyväksymä yksityistämisohjelma. Yksityistäminen on kuitenkin hidastunut, koska sijoittajilla ei ole kiinnostusta toimia hankalassa liiketoimintaympäristössä. Uudet yritykset yksityistää sähköyhtiöiden johto kansainvälisellä tarjouskilpailulla epäonnistuivat.

1. // 8. Rahoitusalan uudistus

Valtion kokonaan omistama säästöpankki myytiin paikallisille sijoittajille vuonna 2001. Nykyisten pankkien vähimmäispääomavaatimuksia tiukennettiin vuonna 2001, ja tulevina vuosina tasoa on tarkoitus nostaa lisää.

1. //

2. Makrotalouden kehitys

Armenia on edistynyt makrotalouspolitiikassa, mutta vaihtotaseen alijäämä on edelleen suuri, ja alijäämää rahoitetaan pääasiassa muualla asuvien Armenian kansalaisten tekemillä siirroilla ja rahalähetyksillä. Armenian talous kasvaa ennätysvauhtia: vuonna 2001 BKT:n määrä kasvoi oli 9,6 prosenttia (luku on suurin sitten maan itsenäistymisen). Koska Armenia on jokseenkin erillään maailmanmarkkinoista, maailmantalouden nykyinen taantuma ei ole vaikuttanut siihen. Sekä vienti että kotimainen kulutus tukevat kasvua. Vähittäismyynti kasvoi 13 prosenttia vuonna 2001. Vienti kasvoi 14 prosenttia, kun taas tuonti pysyi miltei edellisvuoden tasolla. Viennin jatkuva kasvu on tärkeää, koska kauppasuhteiden puute on estänyt laajentamasta vientiä aluemarkkinoille (tämä johtuu Vuoristo-Karabahin ratkaisemattoman selkkauksen aiheuttamasta alueellisesta eristymisestä). Vaihtotaseen alijäämä (viralliset siirrot mukaan luettuina) väheni vuonna 2001 hiukan, 11 prosenttiin suhteessa BKT:hen (vuonna 2000 vastaava luku oli 14 prosenttia).

Vuonna 2001 talousarviotulot lisääntyivät veronkeruun paranemisen ansiosta. Myönteinen suuntaus ei kuitenkaan jatkunut koko vuotta, ja vuoden lopulla talousarvion toteuttamisessa oli ongelmia. Tulonlisäysten ansiosta hallitus kykeni vähentämään eläkerästejä. Verojen ja BKT:n suhde heikkeni silti 14,3 prosenttiin vuonna 2001. Julkisen talouden alijäämää ei kyetty supistamaan merkittävästi vuonna 2001, ja sen arvioidaan olevan edelleen miltei 5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Rahapolitiikkaa kevennettiin vuonna 2001 asteittain, ja kuluttajahintainflaatio kiihtyi 2,9 prosenttiin, kun se vuonna 2000 oli ollut 0,4 prosenttia. Inflaatio oli näin ollen kuitenkin hitaampaa kuin ennusteen 3,5 prosenttia. Armenian valuutan dramin kurssi pysyi vuonna 2001 melko vakaana, ja 560 dramia vastasi yhtä Yhdysvaltain dollaria. Ulkomaanvaluuttavaranto on edelleen vakaa ja vastaa yli kolmen kuukauden tuontia. Ulkomaanvelka nousi noin 860 miljoonaan dollariin (noin 45 prosenttiin BKT:sta) vuoden 2001 alussa, eikä tilanne vuoden aikana juurikaan muuttunut. Armenia on sopinut Venäjän kanssa vaihtavansa 94 miljoonan dollarin velkansa osakkeisiin. Sopimus tulee voimaan vuonna 2002.

IMF:n johtokunta hyväksyi toukokuussa 2001 Armeniaa koskevan kolmivuotisen järjestelyn osana köyhyyden vähentämis- ja kasvujärjestelyä (PRGF). Vuonna 2001 kaikkiaan 87 miljoonan Yhdysvaltain dollarin lainasta maksettiin 13 miljoonan dollarin erä. Vuoden lopulla Armenialla oli ongelmia sovittujen talouspoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa, minkä vuoksi lainan muiden erien maksua lykättiin vuoden 2002 alkuun.

3. Rakenneuudistukset

Vuonna 2001 rakenneuudistustahti alkoi jälleen nopeutua vuosien 1999-2000 taantuman jälkeen. Parlamentti hyväksyi heinäkuussa 2001 uuden yksityistämisohjelman. Ohjelmaan sisältyy luettelo yli 900 yrityksestä, jotka on tarkoitus yksityistää kolmen vuoden kuluessa. Luetteloon kuuluu myös kaivosalan, metallurgian ja energia-alan osakkuuksia. Samaan aikaan painopiste on siirtynyt nopeasta myynnistä sopivien strategisten sijoittajien houkutteluun. Yksityistämisessä ei kuitenkaan ole edistytty odotetusti. Alun perin vuonna 2001 yksityistettäviksi suunnitelluista neljästätoista suuryrityksestä myytiin seitsemän. Vaikea sijoitus- ja liiketoimintaympäristö on heikentänyt ulkomaisten sijoittajien kiinnostusta. Esimerkiksi neljän sähkönjakeluyhtiön yksityistämiseksi järjestettyihin kansainvälisiin tarjouskilpailuihin ei saatu tarjouksia vuonna 2001. Tämän sijasta tehtiin päätös neljän verkon sulauttamisesta yhteen, ja hallitus on aloittanut neuvottelut jakeluyhtiöiden leasing-vuokrauksesta ulkomaiselle yhtiölle kolmeksi vuodeksi. Myös sähköntuotantoyhtiön osakkuuden yksityistämistä suunnitellaan.

Nykyisiä pankkeja koskevia vähimmäispääomavaatimuksia on tiukennettu varsin hajanaisen pankkialan vahvistamiseksi. Viimeinen valtion kokonaan omistama pankki, säästöpankki, myytiin armenialaiselle sijoittajaryhmälle vuonna 2001.

Kilpailupolitiikan yhdenmukaistamisessa EU:n vastaavien sääntöjen kanssa on edistytty. Uusi kilpailupolitiikkaa koskeva laki on annettu ja riippumaton kilpailukomitea on perustettu. Konkurssilainsäädännön noudattamisen valvonta on kuitenkin vielä tehotonta.

Lisäksi on annettu uusi laki, korkean tason virkamiesten velvollisuudesta ilmoittaa taloudelliset kytkentänsä . Hallituksen alaisuuteen on perustettu lahjonnan torjunnasta vastaava toimikunta, mutta uusien toimenpiteiden toteuttamisessa on edistytty hitaasti.

Joulukuussa 2000 annettiin uusi verosäännöstö, jossa suuryritysten progressiivinen verotus korvataan kiinteämääräisellä 20 prosentin verokannalla. Myös pienyritysten verosäännöstöä on yksinkertaistettu.

Hallitus on ilmoittanut pyrkivänsä tukemaan taloutta ja luomaan uusia työpaikkoja etenkin tietotekniikkaa kehittämällä. Armeniassa on alan asiantuntijoita ja asiantuntemusta, ja se pyrkii rajoittamaan aivovientiä, josta on tullut vakava ongelma.

4. Poikkeuksellisen rahoitusavun toteutus

Euroopan yhteisö on myöntänyt Armenialle tukipaketin, joka koostuu 28 miljoonan euron lainasta (joka maksettiin vuonna 1998) ja kaikkiaan 30 miljoonan euron avustuksesta (joka maksetaan vuosina 1998-2004). Vuoden 2001 avustuserän maksamiselle asetettuihin rakenteellisiin ehtoihin kuului muun muassa veronkannon parantaminen, pankkien vakavaraisuussäännösten lujittaminen, uuden maalain antaminen, palkka- ja eläkerästien maksaminen, energiayhtiöiden rästien maksaminen ja ulkomaisille sijoittajille tarkoitetun käsikirjan valmistelu. Armeniassa vierailleet komission virkamiehet totesivat kesäkuussa 2001 maan edistyneen huomattavasti niiden makrotaloudellisten ja rakenteellisten edellytysten täyttämisessä, jotka oli asetettu 5,5 miljoonan euron suuruisen avustuserän maksamiselle vuonna 2001. Avustus maksettiin vuonna 2001 aloitetun menettelyn perusteella vuonna 2002, kun Armenia oli lyhentänyt nettovelkaansa yhteisölle 7 miljoonaa euroa, kuten komission ja Armenian viranomaisten välillä sovittiin.

V. BOSNIA JA HERTSEGOVINA

1. Tiivistelmä

Toukokuussa 1998 hyväksytyn ja IMF:n tukeman valmiusluottojärjestelyn aikana Bosnia ja Hertsegovina on edistynyt merkittävästi makrotalouden vakauttamisessa, koska maa on noudattanut tarkasti valuuttakatejärjestelmän sääntöjä ja varovaista finanssipolitiikkaa. Vuonna 2001 kasvu pysyi vakaana, vaikka alkuperäistä 8 prosentin ennustetta jouduttiinkin tarkistamaan 5-6 prosenttiin, ja inflaatio pysyi hitaana (noin 4,5 prosentissa). Vaihtotaseen suuren alijäämän arvioidaan kaventuneen vuonna 2001 edelleen 20,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen (vuonna 2000 se oli 22,2 prosenttia). IMF saattoi päätökseen valmiusluottojärjestelyn kuudennen ja viimeisen seitsemännen tarkastuksen 10. Toukokuuta 2001, ja uudesta järjestelystä on tarkoitus sopia vuoden 2002 alussa.

Rakenneuudistukset ovat edistyneet merkittävästi vuonna 2001 pienyritysten yksityistämisen, julkisten menojen hallinnoinnin ja uudistuksen, tullihallinnon uudistuksen ja hiljattain myös suuryritysten yksityistämisen ansiosta. Verojärjestelmien yhtenäistämisessä, valtion pankkien yksityistämisessä ja sijoitusympäristön yksinkertaistamisessa on sen sijaan edistytty hitaammin.

Komissio maksoi vuoden 2001 lopulla yhteisön makrotaloudellisen rahoitusavun kolmannen ja viimeisen erän, jonka suuruus oli 15 miljoonaa euroa, koska avulle asetettujen rakenteellisten ehtojen täyttämisessä oli edistytty tyydyttävästi. // Talousuudistusten tila

1. // 1. Hintojen vapauttaminen

Useimmat hinnat on vapautettu joitakin julkisia palveluja lukuun ottamatta.

1. // 2. Kaupan vapauttaminen

Vapaakauppasopimus Kroatian kanssa tuli voimaan 1. tammikuuta 2001. Sopimuksen mukaan Bosnia ja Hertsegovinasta peräisin olevista hyödykkeistä kannetaan 30 prosenttia alempaa tullia ja vuodesta 2004 eteenpäin nämä tullit poistetaan. Vastaavista vapaakauppasopimuksista neuvotellaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Slovenian ja Jugoslavian liittotasavallan kanssa. WTO:hon liittyminen edistyy ja sen odotetaan tapahtuvan vuoden 2002 alkupuoliskolla.

1. // 3. Valuuttajärjestelmä

Yhteinen valuutta KM on ollut sidottu Saksan markkaan ja euroon valuuttakatejärjestelmässä kesäkuusta 1998. Kurssia ei tarkisteta euron käyttöönoton vuoksi.

1. // 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Toimintaympäristö on epäsuotuisa, koska riskejä pidetään suurina ja politiikkaa vaikeaselkoisena. Federaatio antoi marraskuussa 2001 lain ulkomaisista suorista sijoituksista, minkä ansiosta sen lainsäädäntö on nyt yhdenmukainen ulkomaisia sijoituksia koskevasta politiikasta vuonna 1998 annetun valtion lain kanssa.

1. // 5. Rahapolitiikka

Bosnia ja Hertsegovinan keskuspankki vastaa valuuttakatejärjestelmän toiminnasta. Keskuspankki ja muut pankit eivät saa lainata rahaa valtiolle.

1. // 6. Julkinen talous

Paisuneet julkisen sektorin palkkamenot ja tuet sekä kestämätön sosiaaliturvajärjestelmä. Valtion talousarviota ei turvata omin varoin, vaan se riippuu yhteisöjen suorittamista maksuista. Instituutioiden vahvistamisessa on kuitenkin edistytty. Verotusta ei ole vielä yhdenmukaistettu yhteisöjen välillä.

1. // 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Pienyritysten yksityistäminen on edistynyt viime aikoina hyvin kummassakin yhteisössä, mutta suuryritysten yksityistäminen on hidasta. Se on nopeutunut vasta hiljattain tarjouspyyntöihin saadun ulkoisen teknisen avun ansiosta.

1. // 8. Rahoitusalan uudistus

Pankkitoiminnan säännöstö on otettu käyttöön kummassakin yhteisössä, mutta valtionpankkien yksityistäminen tai selvittäminen on edennyt odotettua hitaammin. Maksujärjestelmän uudistaminen on edennyt hyvin: maksutoimistot on virallisesti lakkautettu, niiden toiminnot on siirretty pankkialalle ja keskusselvitysyhtiö on perustettu.

1. //

2. Makrotalouden kehitys

Yleiset vaalit pidettiin marraskuussa 2000. Hallitukset kyettiin muodostamaan kummassakin yhteisössä ja valtion tasolla kuitenkin vasta pitkällisten neuvottelujen ja korkean edustajan toimiston (OHR) väliintulon jälkeen. Hallitus muodostettiin Republika Srpskassa tammikuussa 2001, valtion tasolla helmikuussa sekä Bosnia ja Hertsegovinan federaatiossa maaliskuussa. Tämä viivästytti talousuudistusta ja johti lainsäädäntötyön laajamittaiseen pysähtymiseen. Vuoden jälkipuoliskolla uudet hallitukset saivat uudistukset jälleen käyntiin.

Vuoden 2001 makrotaloustietojen perusteella BKT:n kasvu hidastui edelleen, ja viranomaiset arvioivat, että vuoden 2001 kasvuvauhti on noin 5-6 prosenttia. Aiempina vuosina kasvu on ollut nopeampaa, ja vuonna 2001 sen arvioitiin alun perin olevan 8 prosenttia. Alustavien tietojen mukaan maataloustuotanto elpyy jonkin verran vuoden 2000 taantumasta, joka johtui pääasiassa pahasta kuivuudesta. Työttömiä arvioidaan olevan noin 40 prosenttia työvoimasta. Luku on hyvin suuri verrattuna Länsi-Balkanin (17 prosenttia) tai ehdokasvaltioiden keskiarvoon (12 prosenttia).

Inflaatio on pysynyt hitaana (arviolta 4,5 prosenttia vuonna 2001) ja vaihdettavan markan (KM) kurssi vakaana, koska vuoden 1998 puolessavälissä käyttöön otetun valuuttakatejärjestelmän sääntöjä on noudatettu tarkasti. Keskuspankin rahapolitiikassa tärkeimpänä tavoitteena on uskottavuuden säilyttäminen. Vaihdettava markka sidottiin suhteessa 1:1 Saksan markkaan ja euroon, eivätkä rahapolitiikasta vastaavat viranomaiset aio tarkistaa kurssia euron käyttöönoton vuoksi. Julkisen talouden menot olivat edelleen hyvin suuret eli arviolta 44 prosenttia BKT:sta vuonna 2001. Huolta aiheuttavat julkisen sektorin paisuneet palkkamenot, tuet ja kestämättömät sosiaaliturvajärjestelmät. Palkka- ja eläkemenojen kasvun aiheuttama odotettua suurempi alijäämä pakotti valtion vuoden lopulla toimiin, jotta juoksevat menot saataisiin vastaamaan käytettävissä olevia varoja.

Vuonna 2000 alkanut viennin elpyminen (joka osaksi johtui Jugoslavian markkinoiden avautumisesta) ja tuonnin hienoinen kasvu (joka johtui pääasiassa siitä, että jälleenrakennukseen myönnetty rahoitus väheni) johtivat yhdessä siihen, että kauppataseen alijäämä pysyi miltei koko ajan 1,6 miljardissa dollarissa. Vaihtotaseen alijäämä (ilman siirtoja) väheni edelleen vuonna 2001. Se on kuitenkin edelleen hyvin suuri, 20,8 prosenttia suhteessa BKT:hen (vuonna 2000 se oli 22,2 prosenttia). Ulkomaanvelka on edelleen huomattava (noin 61 prosenttia BKT:sta vuonna 2001), mikä johtuu osittain huomattavasta velkataakasta, jonka maa peri entiseltä Jugoslavialta. Velanhoitokustannukset suhteessa hyödykkeiden ja palvelujen vientiin ovat kuitenkin melko alhaiset, sillä suuri osa lainoista on saatu edullisin ehdoin ja lainojen takaisinmaksulle on sovittu edulliset aikataulut. Ulkomaisten suorien sijoitusten nettomäärä asukasta kohden kasvoi 38 prosenttiin (ennuste) vuonna 2001, kun se oli ollut 35 prosenttia vuonna 2000. Se on kuitenkin edelleen alueen alhaisimpia. Ulkomaisten suorien sijoitusten sääntely-ympäristön parantamisessa on itse asiassa edistytty vain vähän. Sääntely-ympäristö on edelleen hankala ja epäselvä, ja säännöt ovat kummassakin yhteisössä erilaiset.

3. Rakenneuudistukset

Vuonna 2001 saavutettiin edistystä julkisen talouden menojen hallinnoinnissa ja uudistuksessa. Valtion tasolla julkisen talouden valvontaa tehostetaan vuoden 2000 lokakuussa perustetussa valtiovarainministeriössä. Molempien yhteisöjen valtiovarainministeriöiden alaisuuteen perustettiin vuoden aikana valtiokonttorin yksikkö, ja yhtenäinen valtionkassa aloittaa toimintansa 1. tammikuuta 2002. Valtionkassa hyväksyy kaikki valtion maksumääräykset, millä varmistetaan valtionhallinnon entistä suurempi avoimuus ja valvonta.

Tulli- ja verouudistuksen alalla molemmat yhteisöt ovat hyväksyneet verohallintolain. Vaikka verokannan yhtenäistämiseksi on toteutettu joitakin toimenpiteitä erityisesti valmiste- ja liikevaihtoverotuksessa, verotusta ei ole vielä yhtenäistetty kokonaan. Vuonna 2001 verohallinnon uudelleenjärjestelyohjelma eteni huomattavasti federaatiossa, jossa valvonta- ja tutkimusyksiköiden sekä velanhallintayksiköiden perustaminen etenee hyvin. Republika Srpskassa prosessia on nopeutettu vasta äskettäin ja asiaa koskeva laki annettiin lokakuussa 2001. Arvonlisäveron käyttöönottoa koskevat keskustelut ovat vasta alkuvaiheessaan, ja niissä on noussut esiin useita kysymyksiä yhteisöjen välisen yhteistyön ongelmista.

Pienyritysten yksityistäminen on edistynyt molemmissa yhteisöissä hyvin. Federaatiossa on yksityistetty 192 pienyritystä, ja Republika Srpskassa vastaava luku on 169. Jäljellä olevien valtion pienyritysten yksityistämiselle asetettua määräaikaa on pidennetty 31. maaliskuuta 2003 asti. Suuryritysten yksityistämisessä on edistytty hitaammin, vaikka prosessi nopeutuikin äskettäin. Federaatiossa onnistuttiin yksityistämään 34 yritystä 157:stä tarjotusta. Republika Srpskassa ulkomaisia tarjouksentekijöitä on ollut erityisen vaikeaa houkutella, ja alkuperäisen luettelon 86 yrityksestä on tähän mennessä yksityistetty vain kolme strategisesti tärkeää yritystä, ja neljättä koskevat sopimusneuvottelut ovat meneillään. Yksityistämisen vaikutukset yritysjohdon valvontaan jäävät epätasaisiksi ja monissa tapauksissa viivästyvät, eikä kansalaisilla tai yksityistämiseen sijoittavilla rahastoilla ole aina mahdollisuuksia arvioida yritysten kannattavuutta tai vaatia rakenneuudistusta.

Maksutoimistot lakkautettiin tammikuussa 2001 ja niiden tehtävät siirrettiin pankeille. Pankkivalvonnassa ja vakavaraisuussäännöksissä saavutettiin myös huomattavaa edistystä (muun muassa tiukentamalla vähimmäispääomavaatimuksia). Valtionpankkien yksityistäminen edistyi molemmissa yhteisöissä sen sijaan suunniteltua hitaammin: federaatiossa ei ole yksityistetty yhtään pankkia, vaikkakin kahden pankin neuvottelut ovat loppuvaiheessa, kun taas Republika Srpskan pankeista vain kolme on myyty. Vuoden 2001 lopulla valmisteltiin talletusvakuutusta koskeva lakiluonnos, jossa säädetään pankkitalletusvakuutuksista vastaavan valtion laajuisen viraston perustamisesta. Viraston tavoitteena on vakuuttaa jäsenpankkien tallettajien varat 5 000 KM:aan asti. Tällä hetkellä molemmissa yhteisöissä on erilliset virastot, mutta Republika Srpskassa asiaa koskeviin toimiin ei ole osoitettu varoja.

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

Bosnia ja Hertsegovinan viranomaiset sopivat toukokuussa 1998 IMF:n kanssa valmiusluottojärjestelystä. Neuvosto päätti toukokuussa 1999 myöntää Bosnia ja Hertsegovinalle yhteisön makrotaloudellisen rahoitusavun paketin, joka koostuu 20 miljoonan euron lainasta ja 40 miljoonan euron avustuksesta (päätös 1999/325/EY). Kun IMF:n ohjelmaan kuuluva ensimmäinen tarkastus oli saatu päätökseen ja kun Bosnia ja Hertsegovina oli selvittänyt kaikki hoitamattomat velvoitteensa yhteisölle ja EIP:lle, komissio maksoi joulukuussa 1999 ensimmäisen erän, yhteensä 25 miljoonaa euroa, joka koostui 15 miljoonan euron avustuksesta ja 10 miljoonan euron lainasta. Koska IMF:n ohjelma edistyi tyydyttävästi, eli neljäs ja viides tarkastus saatiin päätökseen ja yhteisön avulle asetetut rakenneuudistuksia koskevat erityisehdot täyttyivät, maksettiin toinen, 20 miljoonan euron erä vuoden 2000 lopussa. Kaikkiaan 10 miljoonan euron avustuksesta suunnattiin valtion talousarvioon 2 miljoonan euron erä, ja loput avustuksesta osoitettiin yhteisöjen talousarvioihin.

Politiikan täytäntöönpanon viivästysten vuoksi valmiusluottojärjestelyä pidennettiin kolmesti (toukokuussa 1999, maaliskuussa 2000 ja joulukuussa 2000), ja IMF saattoi päätökseen kuudennen ja viimeisen, seitsemännen tarkastuksen sekä hyväksyi 18 miljoonan euron (14 miljoonan erityisnosto-oikeuden) maksun toukokuussa 2001. Bosnia ja Hertsegovinan viranomaisten kanssa uudesta valmiusluottojärjestelystä käytävät neuvottelut ovat edelleen meneillään, ja järjestely on tarkoitus allekirjoittaa vuoden 2002 alussa.

Kolmannen erän eli 15 miljoonan euron (kaikki avustusta) maksaminen oli kytketty IMF:n ohjelman jatkuvaan edistymiseen ja rakenneuudistuksia koskeviin ehtoihin muun muassa julkisten menojen hallinnoinnin, tullin ja verotuksen, yksityistämisen ja pankkiuudistusten alalla. Vuoden 2001 puolessavälissä komission virkamiehet toteuttivat ensimmäisen tarkastuksen, jossa todettiin, että edistystä oli saavutettu monilla aloilla, mutta kannustettiin viranomaisia edistymään muilla tärkeillä aloilla, kuten julkisten menojen hallinnoinnissa ja uudistuksessa sekä ulkomaisiin suoriin sijoituksiin sovellettavassa lainsäädännössä. Yhteisön avustuksen kolmas ja viimeinen erä maksettiin vuoden 2001 lopulla marraskuussa toteutetun toisen tarkastuksen ja sen jälkeen, kun Bosnian ja Hertsegovinan viranomaiset olivat täyttäneet rakenteelliset ehdot suurelta osin. Avusta 2,5 miljoonaa euroa osoitettiin suoraan valtion talousarvioon ja loput yhteisöjen talousarvioihin.

VI. JUGOSLAVIAN LIITTOTASAVALTA (Kosovo)

1. Tiivistelmä

Kosovon talous on elpynyt huomattavan nopeasti konfliktin päätyttyä ja elinolojen parannuttua edelleen: vuonna 2001 BKT:n määrän arvioidaan kasvaneen noin 10 prosenttia. Toisaalta BKT oli aiemmin hyvin pieni ja kasvua on vauhdittanut lahjoittajien tukema jälleenrakennus. Inflaatio arvioidaan 13 prosentiksi. Tehdastuotanto ja vienti on kuitenkin edelleen heikkoa, ja työttömyys on korkea.

UNMIK ja erityisesti sen IV pilari, jota EU johtaa ja joka vastaa talouden jälleenrakentamisesta ja kehittämisestä, on edistynyt lisää tärkeillä talouden aloilla. Se on tehostanut veronkantoa ja verovelvoitteiden noudattamista odottamattoman paljon. Pankkien määrä sekä pankkitalletukset ja -lainat ovat kehittyneet suotuisasti. Koska Kosovossa ei ole tunnustettua yksityistämisvirastoa, UNMIK järjesti myös valtionyritysten kaupallistamiseen tähtääviä tarjouskilpailuja sijoitusten valmistelemiseksi.

Neuvosto päätti kesäkuussa 2001 komission ehdotuksesta jatkaa Kosovon tukemista ja myöntää sille avustuksena 30 miljoonaa euroa yhteisön poikkeuksellista rahoitusapua (2001/511/EY). Ensimmäinen avustuserä maksettiin syyskuussa UNMIK:n ja yhteisön välisen yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoituksen yhteydessä. // Talousuudistusten tila

// 1. Hintojen vapauttaminen

Hinnat on vapautettu lukuun ottamatta joitakin julkisia palveluja.

// 2. Kaupan vapauttaminen

Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen hallinnon operaatio Kosovossa (UNMIK) soveltaa Jugoslavian liittotasavallan muutettua tullikoodeksia, jossa tuontitavaroista kannetaan 10 prosentin tulli, eri suuruisia valmisteveroja ja 15 prosentin liikevaihtoveroa, joka korvattiin arvonlisäverolla heinäkuussa 2001. Muualta Jugoslavian liittotasavallasta peräisin olevista tavaroista ei kanneta tullia. UNMIK on pitänyt voimassa Jugoslavian liittotasavallan sopimukset suosituimmuusasemasta entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa.

// 3. Valuuttajärjestelmä

Euron ja Saksan markan (ja muiden valuuttojen) käyttö on laillistettu, vaikka Jugoslavian dinaari on edelleen laillinen maksuväline.

// 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Kauppasäännöstön laadinnassa on edistytty. Poliittisen tilanteen ja oikeudellisen epävarmuuden vuoksi liiketoimintaympäristö on kuitenkin edelleen epäsuotuisa.

// 5. Rahapolitiikka

Kosovossa ei sen aseman vuoksi ole keskuspankkia eikä rahapolitiikkaa. Kosovon pankki- ja maksuviranomainen BPK hoitaa monia tavallisesti keskuspankille kuuluvia tehtäviä. Näihin kuului muun muassa valmistautuminen euron käyttöönottoon tammikuusta 2002.

// 6. Julkinen talous

Kotimaiset tulot ylittivät alkuperäiset arviot vuonna 2001. Verotuksen laajentamista ja veronkannon parantamista suunnitellaan. Julkisten palkkamenojen valvonta on edelleen haaste. Kattavaa sosiaaliturvajärjestelmää ei toistaiseksi ole.

// 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Lainsäädännöllinen epävarmuus haittaa valtionyritysten yksityistämistä. UNMIK jatkoi yritysten kaupallistamista liikkeenjohtosopimusten avulla.

// 8. Rahoitusalan uudistus

BPK:n sääntely- ja valvontakehyksen mukaisesti toimiluvan saaneiden pankkien lukumäärä nousi seitsemään. Tilien ja talletusten määrä kasvaa. Maksujärjestelmä kehittyy, ja muut kuin käteisellä tehdyt maksut lisääntyvät. Vakuutusalan sääntely- ja valvontakehystä suunnitellaan lokakuussa annetun asetuksen perusteella.

//

2. Makrotalouden kehitys

Talous on elpynyt huomattavan nopeasti konfliktin päätyttyä ja elinolojen parannuttua edelleen: vuonna 2001 BKT:n määrän arvioidaan kasvaneen noin 10 prosenttia, joskin BKT:n lähtötaso oli hyvin alhainen. Jälleenrakennus on silminnähtävää, maatalous elpyy ja yksityinen palveluala on vilkas. Viinintuotanto, yksi harvoista vientialoista, näyttää kehittyvän hyvin: vuoden 2001 tuotannon odotetaan olleen 10 miljoonaa litraa. Lokakuussa 2001 oli rekisteröityneitä yrityksiä 44 prosenttia enemmän kuin vuoden 2000 lopulla. Havaittavissa on merkkejä siitä, että talouden painopiste siirtyy kaupasta muuhun taloudelliseen toimintaan, kuten tehdasteollisuuteen. Taloudelle ovat kuitenkin edelleen luonteenomaisia lahjoittajien tukemat jälleenrakennusohjelmat ja ulkomaisten toimijoiden huomattava läsnäolo, mikä johtaa epätavallisen suureen tuontiin sekä palkkauksen ja verotuksen ongelmalliseen epätasapainoon. Työttömyys on edelleen korkea (noin 50 prosenttia). Vuoden 2001 inflaatio arvioidaan noin 13 prosentiksi. Makrotaloustietoja on edelleen heikosti saatavilla: BKT:sta, BKT:n kasvusta, inflaatiosta, kulutuksesta, yksityisistä sijoituksista tai väestöstä ei ole virallisia Kosovon tilastotoimiston tietoja. Vaikka edistystä on tapahtunut ja arvioita on pyritty tarkentamaan huomattavin toimin, laskelmissa on vielä runsaasti sattumanvaraisuutta tietopohjan heikkouden vuoksi.

Valtiokonttori (CFA) hallitsi hyvin Kosovon vuoden 2001 talousarvion toteutuksen, vaikka joitakin menokohtia jouduttiin tarkistamaan vuoden aikana ylöspäin alkuperäisestä 500 miljoonasta Saksan markasta 566,5 miljoonaan Saksan markkaan. Alustavien tietojen perusteella vuoden 2001 todelliset menot ovat noin 537 miljoonaa Saksan markkaa, kun taas kotimaisia tuloja saatiin enemmän kuin alkuperäisessä talousarviossa esitettiin (572 miljoonaa Saksan markkaa verrattuna 338 miljoonaan Saksan markkaan). Talousarvion toteuttamisessa saatujen lopullisten tulosten ja rahoittajien talousarviotuen mukaan valtionkonttori voi kirjata kassakertymän, jota tarvitaan väliaikaiseksi vakuudeksi euron käyttöönottoa ja varauksia varten. Tulokertymä edistää julkisen talouden kypsymistä eli joitakin pitkän aikavälin velvoitteita voidaan hoitaa ja aloittaa talousarviovaroista tuotantovälineinvestoinnit etenkin lahjoittajien investointien ylläpitämiseksi. Tämä on tärkeää myös siksi, että avustusten odotetaan vähenevän.

Euroopan jälleenrakennusviraston mukaan julkisten palvelujen tarjonta on parantunut, mutta tarjonnan kestävyys on edelleen jälleenrakennustoimien suuri huolenaihe. Yleishyödylliset laitokset ja erityisesti energia-ala kärsivät edelleen epäluotettavista toimituksista ja erittäin heikosta kulujen kattamisesta. Todella alhainen hintataso kannustaa kuluttamaan enemmän (esimerkiksi autopesulat ja sähkölämmitys). Televiestinnän alalla kiinteä puhelinverkko on edelleen kehittymätön ja maakunnan laajuisessa televiestinnässä hyödynnetään suurelta osin matkapuhelinverkkoa. Raideliikenteessä joitakin yhteyksiä on käytössä. Rataverkkoa varten laaditaan parhaillaan yleissuunnitelmaa, johon sisältyy varaosa- ja peruskunnostuspalvelujen perustaminen.

3. Rakenneuudistukset

UNMIK on edistynyt veronkannossa ja verovelvoitteiden täytäntöönpanossa odottamattoman hyvin. Tämä johtuu veronkanttotoimistojen perustamisesta Serbian vastaisen hallinnollisen rajan läheisyyteen, arvonlisäveron onnistuneesta käyttöönotosta 1. heinäkuuta, tehokkaista valvontatoimista sekä jatkuvan rekrytoinnin ja koulutuksen aikaansaamasta valmiuksien paranemisesta.

UNMIK valmisteli kaksipilarisen eläkejärjestelmän käyttöönottoa. Järjestelmä koostuu sosiaaliturvamaksuilla rahoitetusta jakoperiaatteella toimivasta järjestelmästä (johon kuuluu yleinen etuusjärjestely niille, jotka eivät maksaneet sosiaaliturvamaksuja edelliseen eläkejärjestelmään) ja täysin rahastoivasta pakollisesta järjestelmästä.

Vuonna 2001 Kosovon pankki- ja maksuviranomainen (BPK) antoi täysimääräisen toimiluvan kuudelle liikepankille. Nyt Kosovossa on yhteensä seitsemän pankkia, joilla on 22 konttoria. Vakauden varmistamiseksi ja pankkitoiminnan liikakasvun välttämiseksi BPK nosti pääomavaatimuksia tammikuusta 2002. BPK:n säännöllisesti toteuttamissa tarkastuksissa ei ole tullut ilmi vakavia väärinkäytöksiä. Lisäksi BPK on myöntänyt toimiluvan 15:lle mikrorahoitusta tarjoavalle muulle kuin pankkialan rahoituslaitokselle (joita oli vuonna 2001 seitsemän), jotka antavat luottoa yksityishenkilöille ja pk-yrityksille. Talletusten määrän kasvu ilmentää sekä pankkien lukumäärän että järjestelmää kohtaan tunnetun luottamuksen kasvua. Lainananto on sen sijaan vähäisempää, ja pisin takaisinmaksuaika on 12 kuukautta. Tuotantovälineinvestointeihin käytettävän velkarahoituksen heikko saatavuus on tuotannon kehittämisen suurimpia esteitä. Erityisesti pankkilainavakuuksien puutetta pidetään yhtenä tärkeimmistä lainan saantia haittaavista seikoista.

UNMIK antoi 5. lokakuuta 2001 vakuutusyritysten toimilupia, valvontaa ja sääntelyä koskevan asetuksen, jossa vakuutusyritysten toimilupien myöntäminen ja näiden yritysten valvonta annetaan BPK:n tehtäväksi. Nykyisten vakuutusyritysten on haettava uuden asetuksen mukaisesti toimilupaa.

BPK on parantanut edelleen maksujärjestelmäänsä tarjotakseen maksupalveluja UNMIK:lle, Kosovon siviilihallinnolle ja kansalaisjärjestöille. BPK:n mukaan se tarjoaa UNMIK:lle tällä hetkellä maksupalveluja seitsemässä konttorissa Kosovon koko alueella ja maksaa kuukausittain yli 80 000 yksittäistä palkkaa tai palkkiota. BPK:n tavoitteena on rajoittaa palvelunsa pankeille; se on sulkenut julkisten yritysten tilit. Toukokuussa käyttöön otettu pankkienvälinen maksuselvitysjärjestelmä toimii sujuvasti, ja sen ansiosta kuukausittaisten maksutapahtumien määrä yli kaksinkertaistui kesäkuun ja lokakuun välisenä aikana.

Muiden kuin käteisenä tehtävien maksusuoritusten määrä kasvaa. Heinäkuussa näitä suorituksia oli noin 75, mutta lokakuussa julkisten palvelujen osasto oli maksanut tilille yli 1 300 palkkaa ja joulukuussa yli 2 900 suoritusta. UNMIK antoi tukea vuoden loppuun niiden kulujen kattamiseen, joita aiheutuu pankkitilin avaamisesta ja pitämisestä. Joissakin osastoissa alettiin vaatia, että henkilöllä on oltava tili, ennen kuin hänet otetaan palvelukseen.

UNMIK on jatkanut kauppasäännöstön puutteiden korjaamista. Se tarjoaa liiketoimintaa koskevaa tietoja ja kontakteja aluekonttoreidensa kautta; se järjestää seminaareja ja johtamiskoulutusta. Lisäksi se kouluttaa kosovolaisia työskentelemään ministeriössä. UNMIK:lta puuttuu kuitenkin edelleen poliittinen tuki, jonka turvin se voisi edistää yksityistämistä. Koska Kosovossa ei ole tunnustettua yksityistämisvirastoa, UNMIK järjesti myös kaupallistamista koskevia tarjouskilpailuja ja allekirjoitti 15. marraskuuta 11 sopimusta, joilla sidotaan 108 miljoonan Saksan markan sijoitukset sopimuskauden ajaksi. Suurena haasteena on edelleen parantaa oikeusjärjestelmän ja lainsäädännön noudattamisen valvonnan laatua siten, etteivät ne karkottaisi sijoittajia.

Euron käyttöön ottamiseksi UNMIK noudattaa EU:n mallia, jossa kaksi valuuttaa on liikkeessä vain kahden kuukauden ajan rahanpesun vähentämiseksi. BPK on arvioinut, että Kosovo tarvitsee kolikkoja noin 15-20 miljoonan Saksan markan arvosta ja seteleitä noin 500 miljoonan Saksan markan arvosta. Vuoden 2001 aikana järjestettiin yleinen tiedotuskampanja. BPK on pitänyt yhteyttä EKP:hen, Deutsche Bundesbankiin, Österreichische Nationalbankiin ja niihin pankkeihin, joissa sillä on tilit (Commerzbank ja Raiffeisenbank). EKP hyväksyi ehdotuksen Kosovossa toteutettavasta ennakkojakelusta, ja liikepankit huolehtivat käteisrahasiirroista.

4. Poikkeuksellisen rahoitusavun toteutus

Vuonna 2000 Kosovolle myönnettiin ensimmäinen 35 miljoonan euron suuruinen poikkeuksellisen rahoitusavun erä avustuksena osana yhteisön laajempaa 360 miljoonan euron tukipakettia, ja jatkona tälle hyväksyttiin kesäkuussa 2001 uusi enintään 30 miljoonan euron avustus (2001/511/EY), jonka tarkoituksena on helpottaa Kosovon talouden tilaa, edistää olennaisten hallintotoimien perustamista ja jatkamista sekä tukea moitteettoman talousympäristön kehittymistä. Nämä varat täydentävät Cards-apuna vuonna 2001 myönnettyjä 320:tä miljoonaa euroa.

Ensimmäinen 15 miljoonan euron erä maksettiin syyskuun puolivälissä, kun UNMIK ja yhteisö olivat allekirjoittaneet yhteisymmärryspöytäkirjan. Toisen erän vapauttamisen edellytyksenä on se, että yhteisymmärryspöytäkirjassa asetetut talouspoliittiset edellytykset täyttyvät tyydyttävästi. Edellytyksiin kuuluu toimenpiteitä rahoitusalan ja yksityisen sektorin kehittämiseksi, makrotaloustietojen laatimiseksi ja ennen kaikkea tulopohjan vahvistamiseksi, jotta voidaan noudattaa järkevää finanssipolitiikkaa. Varat on tarkoitus antaa UNMIK:n saataville sen valtiokonttorin (CFA) kautta. Komission marraskuussa toteuttamassa ensimmäisessä tarkastuksessa kävi ilmi, että näillä aloilla on edistytty huomattavasti.

Poikkeuksellisen rahoitusavun toteuttamisen yhteydessä komissio on pitänyt tiiviisti yhteyttä IMF:n ja Maailmapankin kaltaisiin kansainvälisiin rahoituslaitoksiin sekä toiminnan tasolla että osallistumalla Kosovon talous- ja rahoitusalan kehitystä seuraavan Kaakkois-Euroopan ohjaustyöryhmän (Working Level Steering Group) kokouksiin.

VII. JUGOSLAVIAN LIITTOTASAVALTA (Serbia ja Montenegro)

1. Tiivistelmä

Kaiken kaikkiaan vaikuttaa siltä, että vuoden kuluttua Jugoslavian liittotasavallassa vuoden 2000 lopulla tapahtuneista muutoksista viranomaiset ovat saavuttaneet huomattavaa edistystä makrotalouden vakauden palauttamisessa, valuutan, hintojen ja kaupan vapauttamisessa ja markkinoiden luottamuksen parantamisessa. Vuonna 2001 tuotannon määrä kasvoi 5,5 prosenttia, inflaatio hidastui huomattavasti 115:stä 40 prosenttiin ja valuuttakurssi pidettiin vakaana samalla kun ulkomaanvaluuttavaranto kasvoi merkittävästi. Julkinen talous selviytyi hyvin, ja kassan alijäämä ilman avustuksia oli paljon odotettua pienempi. Taloudessa on kuitenkin edelleen ongelmia, ja Jugoslavian liittotasavallan talouden rakenneuudistusta koskevia uusia tärkeitä poliittisia päätöksiä on tehtävä piakkoin. Nämä päätökset johtavat todennäköisesti joidenkin suurten ja kannattamattomien yritysten ja pankkien lakkauttamiseen. Samaan aikaan viranomaisten on pystyttävä säilyttämään yleisen mielipiteen tuki uudistuksille.

Lokakuussa 2001 aloitettiin maaliskuuhun 2002 ulottuvan IMF:n valmiusluottojärjestelyn mukainen toinen tarkastus, ja se saatiin päätökseen vuoden 2002 tammikuun puolessavälissä myönteisin tuloksin. Tarkastuksen perusteella Jugoslavian liittotasavalta voi nostaa 62,5 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisen kolmannen erän kaikkiaan 250 miljoonan dollarin tuesta.

Heinäkuussa neuvosto päätti antaa Jugoslavian liittotasavallalle enintään 300 miljoonaa euroa makrotaloudellista rahoitusapua. Avustuksen ensimmäinen 260 miljoonan erä vapautettiin lokakuussa 2001, kun Jugoslavian liitotasavalta oli maksanut kaikki rästinsä EIP:lle ja yhteisölle. Toinen 40 miljoonan euron erä maksettiin tammikuussa 2002 sen jälkeen, kun talouspoliittisten ehtojen oli todettu täyttyneen. Neuvosto päätti 10. joulukuuta tarkistaa heinäkuussa tekemäänsä päätöstä ja nostaa avun kokonaismäärän 345 miljoonaan euroon. // Talousuudistusten tila

1. // 1. Hintojen vapauttaminen

Suurin osa hallinnollisesta hintasääntelystä on poistettu. Poikkeuksena ovat jotkin julkiset palvelut, joiden hintoja on korotettu huomattavasti.

1. // 2. Kaupan vapauttaminen

Vuonna 2001 annetulla uudella liittovaltion lailla yksinkertaistettiin menettelyjä, lakkautettiin useimmat toimiluvat ja kiintiöt, vähennettiin tulleja ja alennettiin keskimääräistä tullitariffia; Montenegrossa sovelletaan erillistä lakia, jonka tariffit ovat liittovaltiossa sovellettuja alempia.

1. // 3. Valuuttajärjestelmä

Hallinnoitu kelluva järjestelmä, jossa dinaarin kurssi on pidetty vakaana. Eurosta tuli Montenegron ainoa laillinen maksuväline marraskuussa 2000.

1. // 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Ulkomaisia suoria sijoituksia tehdään edelleen melko vähän. Serbiassa valmistellaan ulkomaisia sijoituksia koskevaa lakia; Montenegro antoi ulkomaisia suoria sijoituksia koskevan lain jo vuonna 2000.

1. // 5. Rahapolitiikka

Jugoslavian liittotasavallan keskuspankki noudattaa tiukkaa rahapolitiikkaa; rahakanta luodaan miltei yksinomaan kansainvälisen varannon kasvun perusteella, keskushallinnolle annetaan vain rajoitetusti luottoa; Montenegrolla ei ole itsenäistä rahapolitiikkaa.

1. // 6. Julkinen talous

Kattava verouudistus, johon kuuluvat suuren verouudistuksen toteuttaminen Serbiassa ja verotuksen toimintasuunnitelman valmistelu Montenegrossa; verohallinnon alustavat parannustoimet; veronkannon ja menojen valvonnan parantaminen, valtionkassajärjestelmän perustaminen.

1. // 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Serbiassa hyväksyttiin uusi yksityistämissäännöstö kesäkuussa 2001, yritys- ja kilpailunrajoituslainsäädäntöä valmistellaan, kahden tappiollisen suuryrityksen rakenneuudistussuunnitelmat on hyväksytty; Montenegrossa on jatkettu laajamittaista yksityistämisohjelmaa.

1. // 8. Rahoitusalan uudistus

Serbian pankkien elvytys edistyy, pankkien elvytysvirasto on perustettu, kaikki pankit on tarkastettu ja joko lakkautettu, fuusioitu tai asetettu tehostettuun tarkkailuun. Neljä suurinta kannattamatonta Serbian pankkia on vielä lakkauttamatta. Montenegron suurimpaan pankkiin Montenegro Bankaan on asetettu väliaikainen hallinto.

1. //

2. Makrotalouden kehitys

Vuoden 2001 tapahtuneen BKT:n määränkasvun (5,5 prosenttia ja noin 3,5 prosenttia Montenegrossa) taustalla oli pääasiassa maataloustuotannon voimakas elpyminen (20-25 prosenttia) edellisvuoden pahasta kuivuudesta sekä palvelualan, kuten Montenegron matkailun, ja liikennealan toiminnan kasvu. Teollisuustuotanto oli kuitenkin edelleen heikkoa, ja tammi-marraskuussa se oli 0,6 prosenttia pienempi kuin vastaavalla ajanjaksolla vuonna 2000.

Tiukan rahapolitiikan ansiosta Serbian inflaatio hidastui huomattavasti: se oli vuoden 2000 lopulla 115 prosenttia, mutta vuoden 2001 lopulla enää noin 40 prosenttia. Näin tapahtui siitä huolimatta, että sähkön hintaa korotettiin vuoden 2001 alusta lähtien huomattavasti useaan otteeseen ja kaikkiaan 120 prosenttia. Montenegrossa vuosi-inflaatio nopeutui hiukan eli 22,5:stä 25 prosenttiin, mikä johtui pääasiassa sähkön, kunnallisten palvelujen, liikenteen, maidon ja leivän hintojen vapauttamisesta vuoden aikana.

Jugoslavian liittotasavallan julkisen talouden alijäämä ilman avustuksia oli vuonna 2001 noin 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (noin 240 miljoonaa dollaria), kun talousarviossa alijäämäksi oli alun perin esitetty 6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ennakoitua pienempi alijäämä johtui pääasiassa veronkannon paranemisesta, mutta sitä edistivät myös julkisten menojen supistamistoimet (1,8 prosenttia BKT:sta). Julkisia menoja supistettiin, koska ulkomaista talousarviorahoitusta oli liian vähän ja Serbian yritysten yksityistämisestä saatavat tulot viivästyivät.

Dinaarin hallitusta kellunnasta päätettiin Serbiassa vuoden 2001 alussa, ja dinaarin kurssi pysyi enimmäkseen vakaana lokakuussa 2000 asetetulla tasolla (30 dinaaria vastaa yhtä Saksan markkaa). Jugoslavian keskuspankin bruttomääräinen valuuttavaranto oli vuoden 2002 tammikuun lopulla 1 300 miljoonaa dollaria (vuoden 2001 alussa vastaava luku oli 605 miljoonaa dollaria), mikä vastaa lähes 2,9 kuukauden arvioitua tuontia. Saksan markan ja euron yksipuolinen käyttöönotto ainoana laillisena maksuvälineenä Montenegrossa vuoden 2000 lopulla vakautti makrotaloutta, koska sen jälkeen ei ollut enää mahdollista luoda rahakantaa.

Jugoslavian kauppataseen alijäämä kasvoi vuonna 2001, ja se saattoi olla lähes 2 800 Yhdysvaltain dollaria. Rahalähetyksiä ja palvelutuloja tuli maahan paljon. Näillä tuloilla vaihtotaseen alijäämä saatiin laskettua noin 1 075 miljoonaan dollariin ilman avustuksia. Ulkomaisia suoria sijoituksia on edelleen vähän, ja vuonna 2001 niitä arvioitiin tehtävän 120 miljoonan dollarin arvosta.

Ulkoisessa toiminnassa suurena huolenaiheena on valtava ulkomaanvelka, joka oli vuoden 2001 lopulla noin 12,2 miljardia dollaria eli 140 prosenttia BKT:sta. Tässä yhteydessä Pariisin klubin ja Jugoslavian liittotasavallan välinen sopimus, jonka mukaan Pariisin klubin saatavien nettomääräistä nykyarvoa lasketaan asteittain 66 prosenttia (noin 4,5 miljardia dollaria) ja jäljelle jäävän osuuden takaisinmaksuaikaa pidennetään 22 vuotta, mihin sisältyy kuusi vuotta ilman lyhennyksiä, on nähtävä tärkeänä maan ulkoisen rahoitusaseman kestävyyttä edistävänä tekijänä.

3. Rakenneuudistukset

Hintojen vapauttamista jatkettiin vuoden 2001 ajan sekä Serbiassa että Montenegrossa lopettamalla miltei kaikkien tuotteiden hintasääntely ja sopeuttamalla hintoja asteittain enemmän markkinoilla vallitsevalle tasolle. Serbiassa tämä koski etenkin energian ja Montenegrossa yleishyödyllisten laitosten ja perushyödykkeiden (kuten maidon ja leivän) hintoja.

Serbiassa saavutettiin huomattavaa edistystä hyväksymällä kesäkuussa 2001 uusi yksityistämissäännöstö, jossa annetaan perusta 150 valtionyrityksen ja yhteiskunnan omistuksessa olevan yrityksen yksityistämiseksi tarjouskilpailuin ja noin 5 000 muun yrityksen yksityistämiseksi huutokaupalla ja avoimin menettelyin. Uuden lain mukaisesti ulkomaiset sijoittajat voivat hankkia 70 prosenttia osakkeista julkisten tarjouskilpailujen kautta. Vuoden 2001 lopulla tarjouskilpailumenettelyt oli aloitettu 35 yrityksestä. Viranomaiset olivat saaneet tarjouksia kolmen suuren sementtiyhtiön yksityistämiseksi, ja nämä yritykset oli tarkoitus myydä hiukan suunniteltua myöhemmin eli tammikuussa 2002. Kahdelle tappiolliselle suuryritykselle (ajoneuvojen holdingia harjoittavalle Zastavalle ja suurelle kuparintuottajalle BOR:lle) laadittiin rakenneuudistussuunnitelmat ja Zastavaa koskevasta suunnitelmasta sovittiin myöhemmin hallituksen, yrityksen johdon ja ammattiliittojen kesken. Uusi laki Serbian pk-yritysten kehittämisvirastosta annettiin marraskuussa 2001. Montenegron laajamittainen yksityistämisohjelma, joka kattaa 450 000 kansalaista ja 221 yritystä, saatiin päätökseen vuoden 2001 joulukuun alussa. Lisäksi aloitettiin noin 20 yrityksen tarjouskilpailumenettelyt (niistä 110 yrityksestä, jotka on tarkoitus yksityistää "niputettujen" kauppojen, tarjouskilpailujen tai huutokauppojen kautta taikka lopettaa). Montenegron puhelinyhtiöstä asetettiin 51 prosenttia myyntiin vuoden 2001 puolivälissä, ja kolme sijoittajaa ilmaisi kiinnostuksensa siihen. Vuonna 2002 Montenegron viranomaiset aikovat järjestää tarjouskilpailun Yugopetrol-yrityksestä.

Ensimmäiset perustavat toimet ulkomaankaupan vapauttamiseksi toteutettiin toukokuussa 2001, kun liittovaltion tasolla annettiin ulkomaankauppaa koskeva asetus, tullitariffi ja tariffiasetus. Niillä yksinkertaistettiin menettelyjä, poistettiin useimmat toimiluvat ja kiintiöt, vähennettiin tullien lukumäärää ja laskettiin keskimääräistä tullitariffia. Montenegrossa edistyttiin kaupan vapauttamisessa vähentämällä rajoituksenalaisten tuotteiden määrää. Vuodesta 2000 tullitariffeja on vähennetty huomattavasti, keskimäärin 25 prosenttia alle 3 prosenttiin, ja tällä hetkellä ne ovat alhaisemmat kuin Serbiassa.

Serbian pankkien rakenneuudistus edistyi nopeasti Jugoslavian keskuspankin toukokuussa 2001 hyväksymän pankkien rakenneuudistusstrategian mukaisesti. Kaikkiaan 82 Serbian pankkia tarkastettiin, 19 pankkia lakkautettiin ja 15 pankkia sulautettiin muihin pankkeihin. Vuoden 2001 toukokuun ja joulukuun välisenä aikana annettiin toimiluvat viidelle uudelle pankille. Vuoden 2002 alussa ilmoitettiin päätöksestä lakkauttaa neljä suurinta pankkia. Vaikka Serbian koko pankkijärjestelmä on edelleen erittäin heikko, yleisön luottamuksen palaamisesta on ollut merkkejä, kuten säästöjen huomattava elpyminen osoittaa. Montenegrossa jatkettiin pankkijärjestelmän rakenneuudistusta. Kymmenestä pankista laadittiin selvitykset kansainvälisten neuvonantajien avulla. Selvitysten perusteella neljälle pankille myönnettiin uusi toimilupa. Lisäksi viranomaiset laativat suurimman pankin, Montenegro Bankan, rakenneuudistussuunnitelman ja hyväksyivät sen periaatteessa.

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

IMF:n valmiusluottojärjestely, joka kattaa ajanjakson vuoden 2002 maaliskuun loppuun, hyväksyttiin 11. kesäkuuta 2001, ja järjestelyä tarkistettiin lokakuussa 2001 ja tammikuussa 2002 myönteisin tuloksin. Neuvosto myönsi 16. heinäkuuta 2001 Jugoslavian liittotasavallalle enintään 300 miljoonan euron arvosta yhteisön makrotaloudellista rahoitusapua, joka koostuu 225 miljoonan euron lainasta ja 75 miljoonan euron avustuksesta. Kun Jugoslavian liittotasavalta oli maksanut kaikki rästinsä EIP:lle ja yhteisölle, avun ensimmäinen 260 miljoonan euron erä (joka koostui 225 miljoonan euron lainasta ja 35 miljoonan euron avustuksesta) vapautettiin lokakuussa 2001. Maassa joulukuussa vieraillut tarkastusvaltuuskunta havaitsi, että toisen erän (40 miljoonaa euroa) maksamiselle asetetut ehdot oli pääpiirteissään täytetty seuraavilla aloilla: julkisten menojen hallinnointi ja valvonta, verohallinnon ja veropolitiikan uudistus, yksityisen sektorin kehittäminen, pankkien rakenneuudistus ja ulkomaanvelan hoito. Kun tarkastuksesta oli saatu myönteinen tulos, avustuksen toinen erä maksettiin tammikuussa 2002. Neuvosto hyväksyi 10. joulukuuta 2001 heinäkuussa tekemänsä päätöksen tarkistuksen, jonka mukaisesti avustusosuutta nostetaan 120 miljoonaan euroon ja näin ollen rahoitusavun kokonaismäärää 345 miljoonaan euroon.

VIII. ENTINEN JUGOSLAVIAN TASAVALTA MAKEDONIA

1. Tiivistelmä

Vuonna 2001 Makedoniassa puhkesi etnisiä selkkauksia, joilla oli dramaattinen vaikutus maan väestöön ja talouteen. Useita vuosia jatkuneen myönteisen kasvun jälkeen BKT supistui vuonna 2001 huomattavasti, lähes 5 prosenttia. Turvallisuuskriisi vaikutti julkiseen talouteen siten, että julkiset menot, varsinkin sotilasmenot, kasvoivat hieman ja alv-tulot vähenivät merkittävästi. Julkisen talouden alijäämä oli vuonna 2001 noin 6,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Inflaatio pysyi hitaana (5,3 prosenttia).

Rakenneuudistusten toteuttaminen edistyi vuonna 2001 huomattavasti useilla aloilla. Näitä olivat erityisesti verouudistus, julkisen talouden valvonta, kauppapolitiikka ja julkinen hallinto. Kevään kriisin vuoksi EJTM:n hallitus ei onnistunut saavuttamaan IMF:n syksyllä 2000 hyväksymän PRGF/EFF:n kolmivuotisen järjestelyn tavoitteita, eikä ohjelmaa jatkettu. EJTM:n viranomaiset sopivat joulukuussa IMF:n kanssa siirtymisestä uuteen järjestelyyn valuuttarahaston valvoman, kuusi kuukautta kestävän ohjelman avulla (ohjelma käynnistyy 1. Tammikuuta 2002).

Koska rakenneuudistus oli vuonna 2001 edistynyt hyvin kevään poliittisesta ja taloudellisesta kriisistä huolimatta, makrotaloudellisen avun (yhteensä 80 miljoonaa euroa) toisen erän (10 miljoonan euron avustus ja 12 miljoonan euron laina) maksaminen käynnistettiin joulukuussa 2001 (maksu suoritettiin tammikuun alussa vuonna 2002 valuuttarahaston valvoman ohjelman perusteella). Neuvosto hyväksyi 10. Joulukuuta 2001 EJTM:lle ylimääräisen makrotaloudellisen avun 18 miljoonan euron avustuksena. // Talousuudistusten tila

// 1. Hintojen vapauttaminen

Hintojen vapauttaminen on saatu suurelta osin päätökseen lukuun ottamatta suurinta osaa yleishyödyllisistä laitoksista ja erinäisiä tuotteita, kuten öljyä ja öljyn sivutuotteita, sekä postipalveluja.

// 2. Kaupan vapauttaminen

Jäljellä on muutamia harvoja tariffeihin liittyviä ja muita kaupan esteitä. Hiljattain tehty vakautus- ja assosiaatiosopimus ja väliaikainen sopimus tarjoavat EU:n tuotteille vapaamman pääsyn markkinoille ja laskevat vaiheittain tärkeimpien tuotteiden tariffeja.

// 3. Valuuttajärjestelmä

Dinaari on vuoden 1994 alkukuukausista ollut käytännössä kiinnitettynä Saksan markkaan ja sittemmin euroon. Heinäkuun 1997 devalvaation jälkeen yksi euro on noin 60,5 dinaaria.

// 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Edellytykset ulkomaisille suorille sijoituksille ovat parantuneet huomattavasti. Tietyille ulkomaisille suorille sijoituksille tarvitaan kuitenkin hallituksen hyväksyntä. Ulkomaisten suorien sijoitusten maahantuloa vaikeuttaa toimivien maamarkkinoiden puuttuminen. Ulkomainen suora sijoitusvirta on ollut viime vuosina epäsäännöllistä ja perustunut muutamaan suureen sijoitukseen.

// 5. Rahapolitiikka

Rahapolitiikka on varovaista, ja se perustuu olennaisin osin valuuttakurssiankkuriin.

// 6. Julkinen talous

Hallitus otti käyttöön alv:n huhtikuussa 2000 ja kevensi työn verotusta tammikuusta 2001 alkaen. Valtiokonttori lisäsi tarkastuksia vuoden 2001 toisella puoliskolla. Hallitus käynnisti vuonna 2001 julkisen investointiohjelman, jossa keskitytään julkisiin perusrakenteisiin (vesihuolto, teiden kunnossapito) sekä koulujen ja terveyskeskusten kunnostamiseen.

// 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Yksityistämisohjelma käynnistyi vuonna 1993. Vuoden 2001 joulukuun loppuun mennessä noin 1 646 yritystä oli yksityistetty. Maatalouden yksityistäminen on lähes saatu päätökseen. Vuoden 2001 toisella puoliskolla yksityistettiin kolme suurta teollisuusyritystä. Useiden tappiollisten yritysten lopettaminen on viivästynyt, ja sen odotetaankin tapahtuvan vuonna 2002.

// 8. Rahoitusalan uudistus

Vuoden 2000 uudella pankkilailla luotiin oikeudellinen kehys nykyaikaiselle ja vahvistetulle pankkialalle. Pankkiala on jo pääosin yksityisomistuksessa. Ala on edelleen voimakkaasti keskittynyt: kahden suurimman pankin, Stopanska Bankan (joka myytiin huhtikuussa 2000 kreikkalaiselle pankille) ja Komercijalna Bankan, hallussa on noin kaksi kolmannesta koko pankkijärjestelmän talletuksista.

//

2. Makrotalouden kehitys

Vuosi 2001 oli EJTM:lle poikkeuksellinen keväällä alkaneiden etnisten selkkausten vuoksi. Kriisiin löytyi poliittinen ratkaisu elokuussa. Kriisi vaikutti maan väestöön ja talouteen dramaattisesti. BKT, jonka oli aiemmin odotettu kasvavan noin 6 prosenttia, laski 4,6 prosenttia, mikä näin ollen aiheutti noin 10 prosenttiyksikön laskun. Vaurioituneiden asuntojen ja infrastruktuurin korjauskustannukset ovat hiljattain tehdyn selvityksen [2] mukaan noin 1,8 prosenttia BKT:sta. Tuotannon väheneminen vaikutti useimpiin talouden aloihin. Työttömyysaste, joka oli vuoden 2001 lopussa 29,5 prosenttia työvoimasta (32,2 prosenttia vuonna 2000), kuvastaa tuotannon alhaista tasoa.

[2] EJTM:n vaurioiden arviointia koskeva IMG:n kertomus, marraskuu 2001.

Varovainen rahapolitiikka perustuu valuuttakurssiin, joka on ankkuroitu Saksan markkaan ja euroon, ja se on kriisistä huolimatta pelastanut maan joutumasta nopean inflaation kierteeseen. Pysäyttääkseen varantojen hupenemisen turvallisuuskriisin yhteydessä keskuspankki korotti varantovaatimuksia ja nosti lyhyet korot yli kaksinkertaisiksi touko-kesäkuussa. Kuluttajahinnat nousivat yleisesti 5,3 prosenttia vuonna 2001. Edellisenä vuonna ne olivat nousseet 5,8 prosenttia.

Keväällä sisäisien selkkauksien vuoksi kasvaneet sotilasmenot rasittivat maan julkista taloutta erityisesti. Varsinkin uuden sotilas- ja poliisihenkilöstön palkkaaminen sekä poliisin ja armeijan erikoisjoukkojen palkankorostukset tulivat kalliiksi. Menot olivat korkeimmillaan 41 prosenttia suhteessa BKT:hen, toisin sanoen suhteessa seitsemän prosenttia suuremmat kuin vuonna 2000. Menot kasvoivat ja tulot vähenivät merkittävästi. Verotulojen nimellisarvo laski vuonna 2001 yleisesti seitsemän prosenttia, ja julkisen talouden alijäämä oli vuositasolla 6,7 prosenttia. Edellisenä vuonna julkisen talouden ylijäämä oli 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Ulkoisen talouden osalta tuonnin jyrkkä lasku noin 1 527 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin vuoden 2000 yhteensä 1 875 miljoonasta Yhdysvaltain dollarista vähensi kauppataseen alijäämän 370 miljoonaan dollariin. Vaihtotaseen alijäämä kasvoi nopeasti noin 11 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Suurta alijäämää kompensoivat kuitenkin jossain määrin yksityistämisestä seuranneet pitkäaikaisen pääoman (310 miljoonan Yhdysvaltain dollarin eli noin 9 prosenttia suhteessa BKT:hen) siirrot, jotka olivat seurausta tammikuussa 2001 tapahtuneesta kansallisen teleoperaattorin myynnistä. Valuuttavaranto säilyi näin ollen huomattavista tappioista huolimatta merkittävänä ja oli vuoden lopulla noin 779 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä vastasi 4,9 kuukauden tuonnin arvoa. Vuoden 2001 lopulla EJTM alkoi taas hoitaa velkojaan.

Vuoden 2000 lopulla IMF:n kanssa sovittu köyhyyden vähentämistä ja kasvua edistävä ohjelma (PRGF) ja laajennettu rahoitusjärjestely (EFF) keskeytettiin keväällä. Vuoden 2001 lopulla viranomaiset pääsivät IMF:n kanssa sopimukseen kuusi kuukautta kestävästä kansainvälisen valuuttarahaston valvomasta ohjelmasta (joka alkoi 1. tammikuuta 2002), jossa sitoudutaan noudattamaan julkisen talouden kurinalaisuutta ja alentamaan julkisia menoja 36,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2002, kun ne vuonna 2001 olivat 41 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelma korvataan vuonna 2002 suuremmalla luottoeräjärjestelyllä.

Yleisesti ottaen taloudellinen tilanne on edelleen heikko, ja rauhanprosessin lujittaminen on olennaista kestävän vakautuksen, uudistuspolitiikan sekä talouskasvun perustan palauttamiseksi.

3. Rakenneuudistukset

Hintojen vapauttaminen on pääosin toteutettu leivän ja jauhojen hintojen lokakuussa 2000 tapahtuneen vapauttamisen jälkeen lukuun ottamatta suurinta osaa yleishyödyllisistä laitoksista, julkista liikennettä ja erinäisiä tuotteita, kuten öljyä ja öljyn sivutuotteita, sekä postipalveluja.

Yksityistäminen hidastui yleisesti vuoden 2001 aikana, vaikka 51 prosenttia valtion teleyhtiön osakkeista myytiinkin menestyksellisesti tammikuussa 2001 Mataville, unkarilaiselle teleoperaattorille. Vuoden jälkimmäisellä puoliskolla yksityistettiin kolme suurta teollisuusyritystä: Sletovo Battery, Gazella (kenkätehdas) ja Godel (nahka-alan yritys). Valtion sähköyhtiön ESM:n yksityistämistä valmistellaan, ja tavoitteena on myydä yhtiö vuoden 2002 loppuun mennessä.

Noin 40 suuren tappiollisen yrityksen myyntiä tai asettamista selvitystilaan odotettiin vuonna 2001: vaikka kriisi hidastikin prosessia vuoden alkupuoliskolla, viranomaiset ovat käynnistäneet toimia viimeisen vuosineljänneksen aikana. Yksi yritys on asetettu selvitystilaan ja kansainvälisten asiantuntijoiden apua on hankittu 17 yrityksen tarpeisiin. Niistä suurin osa lakkautettaneen vuoden 2002 aikana.

EU on EJTM:n merkittävin kauppakumppani. Vienti EU:hun on 48,5 prosenttia kokonaisviennistä ja tuonti EU:sta 41,8 prosenttia kokonaistuonnista. Kun EJTM:n ja EY:n välinen vakaus- ja assosiaatiosopimus, joka oli ensimmäinen laatuaan, oli allekirjoitettu vuonna 2000, väliaikainen sopimus tuli voimaan kesäkuussa 2001. Maatalous- ja kalastustuotteiden kiintiöt poistettiin. Maatalouden osalta sovittiin vastavuoroisista kauppaluvista (viiniä lukuun ottamatta). EJTM allekirjoitti vapaakauppasopimukset useiden naapurimaiden (myös Kroatian kanssa, joka on EMTJ:n jälkeen seuraava vakaus- ja assosiaatiosopimuksen EY:n kanssa tehnyt valtio), EFTA-maiden ja Ukrainan kanssa. EJTM osallistuu tarkkailijana WTO:hon, ja kriisin viime vuonna keskeyttämiä neuvotteluja täysjäsenyydestä jatkettiin vuoden lopulla. Täysjäsenyyden on määrä toteutua vuonna 2002.

Sosialistiselta kaudelta periytyneet vanhan maksutoimiston (ZPP) maksutoiminnot lopetettiin asteittain heinäkuusta 2001 alkaen ja siirrettiin pankkijärjestelmään. Vuonna 2001 viranomaiset lisäsivät valvontaa rahoitusalalla, erityisesti kahdeksassa vaikeuksissa olevassa pankissa. Näistä pankeista kolmen luokitusta päivitettiin siten, että vähimmäisvaatimukset täyttyvät. Viiden muun pankin kohdalla käynnistettiin sellaisia toimia kuin valvojan nimittäminen ja kahden ongelmapankin yhdistäminen muihin pankkeihin niiden rahoituksen vahvistamiseksi. Ala kärsii kuitenkin edelleen roskalainojen paljoudesta (noin 35 prosenttia lainoista luokiteltiin kyseenalaisiksi tai roskalainoiksi) ja tehottomuudesta, ja sen kehitystä haittaa rahoituksenvälityksen vähäisyys.

4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus

Neuvosto päätti 8. marraskuuta 1999 myöntää entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle täydentävää makrotaloudellista rahoitusapua enintään 80 miljoonaa euroa. Apu koostuu enintään 50 miljoonan euron lainasta ja enintään 30 miljoonan euron avustuksesta.

Kun IMF:n johtokunta oli hyväksynyt PRGF- ja EFF-järjestelyllä tuetun ohjelman, jonka käynnistäminen viivästyi 29. marraskuuta 2000 asti, yhteisön tuen ensimmäinen erä, josta avustuksen osuus oli 20 miljoonaa euroa ja lainan osuus 10 miljoonaa euroa, maksettiin joulukuussa 2000 / tammikuussa 2001.

Toisen erän maksamisen edellytyksiä ovat verouudistus sekä talousarvion, kauppapolitiikan ja julkisen hallinnon valvonnan vahvistaminen. Komissio aloitti joulukuussa 2001 toisen erän (10 miljoonan euron avustuksen ja 12 miljoonan euron lainan) maksamisen, kun tarkastuksessa oli ilmennyt selvää edistymistä ja koska maan poliittinen ja taloudellinen tilanne oli vaikea. Maksu suoritettiin tammikuussa 2002 IMF:n valvoman ohjelman makrotaloudellisen kehyksen perusteella.

Lisäksi alkuperäistä neuvoston päätöstä muutettiin 10. joulukuuta 2001 siten, että sen voimassaoloa jatkettiin vuoden 2003 loppuun ja avustusosuutta lisättiin 18 miljoonaa euroa (näin avustuksen osuus on yhteensä 48 miljoonaa euroa 98 miljoonan euron kokonaistuesta). Täydentävä makrotaloudellinen rahoitusapu sekä alkuperäisen päätöksen mukainen maksamatta oleva rahoitusapu toteutetaan IMF:n uuden järjestelyn turvin erityisin talouspolitiikkaa koskevien edellytyksin, joista on vielä käytävä neuvotteluja.

IX. GEORGIA

1. Tiivistelmä

Talouskasvu nopeutui vuonna 2001 ja sen arvioitiin olevan 4,5 prosenttia (1,9 prosenttia vuonna 2000). Inflaatio oli edelleen kohtuullinen, 3,4 prosenttia (4,6 prosenttia vuonna 2000). Vaihtotaseen alijäämä kasvoi hieman edellisestä vuodesta.

Maaliskuussa 2001 Georgia pääsi Pariisin klubin kanssa sopimukseen, minkä jälkeen velkojen maksusta laadittiin uudet aikataulut 20 vuodeksi. Järjestelyyn sisältyy kolme vapaavuotta. Kahdenvälisiä keskusteluja kaikkien velkojien kanssa ei vielä ole saatu päätökseen, varsinkaan merkittävimmän Pariisin klubin ulkopuolisen velkojan, Turkmenistanin, kanssa. Jonkin verran huolta aiheuttavat vuosien 2003 ja 2004 velanmaksuvelvoitteet.

Rakenneuudistusprosessi hidastui vuonna 2001. Ulkomaiset sijoittajat osoittivat aiempaa vähemmän kiinnostusta, eikä telealan ja energia-alan ilmoitettuja yksityistämisiä saatu päätökseen. Hallituksen hajottamisen vuoksi marraskuussa 2001 viivästytti uudistustoimia yhä enemmän vuoden lopulla.

IMF:n johtokunta hyväksyi Georgian kolmivuotisen PRGF-järjestelyn tammikuussa 2001, ja Georgia sai IMF:ltä 27 miljoonaa erityisnosto-oikeutta.

Joulukuussa 2001 Georgia sai 6 miljoonan euron avustuserän yhteisön poikkeuksellisen rahoitusavun muodossa. // Talousuudistusten tila

// 1. Hintojen vapauttaminen

Suurin osa hinnoista on vapautettu.

// 2. Kaupan vapauttaminen

Vapaa kansainvälinen kauppapolitiikka. Georgiasta tuli WTO:n jäsen kesäkuussa 2000. Useimmat tuonti- ja vientirajoitukset on poistettu, mutta parlamentti sääti muuta kuin rautametallia olevan romun (Georgian merkittävin vientiartikkeli) vientikiellon helmikuusta 2002 alkaen laittoman toiminnan torjumiseksi. Myös puutavaran vientiä on rajoitettu.

// 3. Valuuttajärjestelmä

Ei valuuttasääntelyä. Valuutta kelluu.

// 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Riittävä yleislainsäädäntö. Pääoman ja voittojen kotiuttamista tai valuuttatilien pitämistä ei rajoiteta. Ulkomaiset sijoittajat saavat vuokrata mutta eivät omistaa maatalousmaata. Kaupunki- ja teollisuusmaata yksityistetään vähitellen (lainhuudot ja rekisteröinti).

// 5. Rahapolitiikka

Varovainen rahapolitiikka on auttanut pitämään inflaation hitaana. Dollaritalous on edelleen, yleistä (noin 80 prosenttia talletuksista on ulkomaista valuuttaa).

// 6. Julkinen talous

Julkisen talouden tulojen (avustukset mukaan luettuina) arvioidaan olevan 16,5 prosenttia suhteessa BKT:hen; kokonaismenojen ja nettoantolainauksen noin 18 prosenttia suhteessa BKT:hen. Korruptionvastaista strategiaa toteutetaan. Uutta budjettijärjestelmälakia valmistellaan.

// 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Pk-yritysten yksityistäminen on suurelta osin saatettu päätökseen. Tällä hetkellä keskitytään yleishyödyllisiin palveluihin (teleala ja energia-ala), joille hallitus pyrkii löytämään strategisia sijoittajia tai saamaan yrityksille yksityisen johdon, jos sopivia sijoittajia ei löydy. Ulkomaisten sijoittajien kiinnostus on vähentynyt huomattavasti (heikon liike-elämän toimintaympäristön vuoksi), ja edistyminen on ollut hidasta.

// 8. Rahoitusalan uudistus

Useita toimia on käynnistetty pankkien sääntelyn ja valvonnan vahvistamiseksi. Lainsäädäntöä on muutettu siten, että Georgian keskuspankki voi peruuttaa pankkien toimilupia. Vuonna 2001 keskuspankki peruutti kuuden vararikkoisen pankin toimiluvat. Vähimmäispääoma vaatimusta on tiukennettu. Liikepankit noudattavat kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja (IAS) ja uusia varojen luokittelua ja provisioita koskevia säädöksiä on tehty. Luottamus pankkialaan on kuitenkin edelleen heikko.

//

2. Makrotalouden kehitys

Georgian makrotaloudellinen tilanne parani vuonna 2001, ja BKT:n arvioidaan kasvaneen 4,5 prosenttia. Tämä johtui pääasiassa maataloustuotannosta, joka toipui edellisen vuoden vakavasta kuivuudesta. Teollisuustuotanto puolestaan supistui yhden prosentin.

Julkisen talouden alijäämä on kutistunut selvästi (-7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1999; -4 prosenttia vuonna 2000; -2 prosenttia vuoden 2001 ensimmäisellä puoliskolla), mikä oli pääosin seurausta menojen leikkauksista mutta hyvin vähäisessä määrin myös tulojen kehittymisestä. Verojen suhde BKT:hen on Georgiassa edelleen alueen alhaisimpia (noin 14,5 prosenttia vuonna 2001). Myös vuonna 2001 julkisen talouden tulonkeruu oli epätyydyttävää, vaikka kokonaistulot suhteessa BKT:hen lisääntyivät hieman edellisestä vuodesta. Heikkoa hallintoa, korruptiota ja salakuljetusta ei ole ratkaistu tavalla, joka vaikuttaisi merkittävästi tulojen keruuseen. Hallitus ei siis ole pystynyt pienentämään maksamattomia sosiaalimenoja suunnitellulla tavalla.

Rahapolitiikasta vastaavat viranomaiset vakuuttivat uudelleen sitoutuvansa pitämään inflaation hitaana. Vuonna 2001 kuluttajahintainflaatio hidastui 3,4 prosenttiin (vuoden lopussa). Vuonna 2000 se oli ollut 4,6 prosenttia (vuoden lopussa). Larin arvo laski noin 7 prosenttia suhteessa Yhdysvaltain dollariin vuonna 2001, ensin alkuvuonna ja toisen kerran hallituskriisin yhteydessä marraskuussa 2001 (vuoden lopussa vaihtokurssi oli noin 2,15 laria dollaria kohden). Luottamus laria kohtaan on edelleen heikko, eikä se ole houkuttanut talletuksiin (ulkomaanvaluutan osuus kaikista talletuksista on noin 80 prosenttia).

Georgian vaihtotaseen alijäämän arvioitiin vuonna 2001 heikentyneen edelleen edellisestä vuodesta, jolloin se oli 5,4 prosenttia BKT:sta, siirrot mukaan luettuina. Valuuttavaranto kasvoi vuoden lopussa, mutta oli edelleen pieni ja vastasi alle 1,5 kuukauden tuontia. Ulkomaista velkaa oli vuoden 2001 lopussa 1,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä vastasi 52 prosenttia BKT:sta (53 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2000).

Maaliskuussa 2001 Georgia pääsi Pariisin klubin kanssa sopimukseen, minkä jälkeen velkojen maksusta laadittiin uusi aikataulu 20 vuodeksi. Järjestelyyn sisältyy kolme vapaavuotta. Kahdenvälisiä keskusteluja kaikkien velkojien kanssa ei saatu päätökseen vuoden 2001 lopussa. Merkittävin Pariisin klubin ulkopuolinen velkoja on Turkmenistan. Jonkin verran huolta aiheuttavat vuosien 2003 ja 2004 velanmaksuvelvoitteet.

IMF:n johtokunta hyväksyi Georgian kolmivuotisen PRGF-järjestelyn tammikuussa 2001, ja Georgia sai 27 miljoonaa erityisnosto-oikeutta IMF:ltä.

3. Rakenneuudistukset

Georgia harjoittaa suhteellisen vapaata kansainvälistä kauppapolitiikkaa, mutta poliittiset paineet vientikieltojen asettamiseksi ovat hiljattain voimistuneet laittoman toiminnan kitkemiseksi. Parlamentti otti käyttöön puutavaran vientikiellon vuoden 2001 loppuun asti ja muuta kuin rautametallia olevan romun vientikiellon (Georgian merkittävin vientiartikkeli) vuoden 2002 alusta.

Useat yksityistämispyrkimykset eivät tuottaneet tulosta vuonna 2001. Toiminta on siirtynyt jäljellä olevista suurista valtionyrityksistä (joissa rakenneuudistus on käynnissä, mutta hidasta) yleishyödyllisiin palveluihin, erityisesti telealaan ja energia-alaan. Ulkomaisten sijoittajien kiinnostus on vähentynyt, koska sijoitusilmasto ei ole suotuisa, ja koska sopivien strategisten sijoittajien löytäminen on entistä vaikeampaa, hallitus pyrkii nyt ensi vaiheessa saattamaan yritykset yksityisten johtoon. Esimerkiksi edelleen valtion omistuksessa oleviin sähkönjakeluyrityksiin on saatava yksityinen johto, joka perisi maksamatta olevat saamiset maksujen keruuasteen korottamiseksi.

Georgian keskuspankki pyrki edelleen lujittamaan pankkien säätelyä ja valvontaa. Vuonna 2001 kuudelta pankilta peruutettiin toimilupa mutta kahdessa tapauksessa pankit onnistuivat säilyttämään toimilupansa korkeimman oikeuden päätöksellä. Parlamentti hyväksyi lokakuussa 2001 pankki ja keskuspankkilainsäädännön muutokset, joiden jälkeen Georgian keskuspankilla on täysi määräysvalta ratkaista maksukyvyttömien pankkien ongelma. Helmikuusta 2001 alkaen liikepankkien edellytetään toimittavan kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukaiset kuukausikatsaukset. Georgian keskuspankki on myös ottanut käyttöön varojen luokittelua ja provisioita koskevia uusia säännöksiä vuonna 2001.

Vuonna 2000 julkistetun korruptionvastaisen strategian seurauksena annettiin vuonna 2001 kaksi presidentin asetusta, jotka koskivat lyhyen aikavälin toimenpiteitä avoimuuden lisäämiseksi laajentamalla velvollisuutta antaa taloudellisia tietoja ja selventämällä hallituksen sääntelyviranomaisten asemaa, toteuttamalla sisäisiä tarkastuksia julkisissa virastoissa sekä saattamalla niiden menot julkisiksi. Asetusten täytäntöönpano käynnistyi hitaasti, mutta hallituksen hajottua vuoden lopussa on tuotu esille uusia aikomuksia keskittää toimenpiteitä vero- ja tullihallintoon.

4. Poikkeuksellisen rahoitusavun toteutus

Vuoden 2001 avustuksen rakenteellisiin ehtoihin sisältyi muun muassa veronkantoasteen parantamiseen, palkka-, eläke- ja sosiaalimaksurästien lyhentämiseen, jäljellä olevien sähkönjakelu- ja tuotantoyhtiöiden sekä telealan yksityistämiseen sekä konkurssilainsäädännön tarkistamiseen liittyviä ehtoja. Vaikka useimmilla näistä aloista edistyttiin vuonna 2001 huomattavasti, on kehitys ollut hidasta useilla aloilla, erityisesti tullimaksujen keräämisessä, energia-alan uudistuksessa sekä yksityistämisessä. Komissio päätti tämän vuoksi joulukuussa 2001 maksaa Georgialle 6 miljoonan euron pienennetyn avustuksen yhteisön poikkeuksellisen rahoitusavun muodossa sen jälkeen kun Georgia oli lyhentänyt etuajassa 8 miljoonalla eurolla sille aiemmin yhteisöstä myönnetyn lainan pääomaa.

X. MOLDOVA

1. Tiivistelmä

Vuonna 2001 kokonaistuotanto kasvoi alustavien tietojen mukaan 6,1 prosenttia edellisen vuoden vastaavasta ajankohdasta. Hitaista uudistuksista ja suhteellisen heikosta ulkoisesta toimintaympäristöstä huolimatta talouden odotetaan vuosina 2002-2003 edelleen kasvavan noin 4-5 prosenttia vuodessa. Tämä johtuu siitä, että talouden jyrkän laskusuhdanteen jälkeen lähtökohdat ovat heikot. Tilanteeseen vaikuttaa myös asteittain toteutettu uudistusprosessi. Moldovan talous hyötyy myös makrotalouden suhteellisesta vakaudesta ja Venäjän yleisesti vakaasta kysynnästä.

Inflaatio hidastui dramaattisesti 6,4 prosenttiin vuoden 2001 loppuun mennessä. Vuonna 2000 se oli ollut 18,4 prosenttia ja vuonna 1999 vielä 43,8 prosenttia. Hintojen keskimääräinen nousu kuukaudessa oli ennätyksellisen pieni, 0,5 prosenttia, vaikka kuukausi-inflaatio kiihtyi hieman vuoden loppupuolella.

Uudistukset pysähtyivät poliittisen tilanteen vuoksi vuonna 2001, erityisesti yksityistämisen ja yritysten uudistusten alalla.

Hallitus allekirjoitti 1. Joulukuuta 2000 köyhyyden vähentämis- ja kasvuohjelmaan (PRGF) liittyvän kolmivuotisen yhteisymmärryspöytäkirjan IMF:n kanssa. Uuden hallituksen astuttua virkaan helmikuussa 2001 IMF-ohjelma ei kuitenkaan edistynyt lainkaan eikä ulkopuolista rahoitusta saatu.

Koska Moldovan 15 miljoonan euron makrotaloudellisen avun (jonka Euroopan unionin neuvosto hyväksyi heinäkuussa 2000) ensimmäisen erän maksamisen ehtona oli Moldovan ja IMF:n järjestelyn tyydyttävä toteuttaminen, ei yhteisön tukipaketista ole vielä maksettu mitään. // Talousuudistusten tila

1. // 1. Hintojen vapauttaminen

Lähes kaikki hinnat vapautettiin siirtymävaiheen alussa. Vain muutamia hintoja säännellään edelleen.

1. // 2. Kaupan vapauttaminen

Erittäin vapaa kauppapolitiikka. Tullitariffeja on kolme (5, 10 ja 15 prosenttia) mutta keskimääräinen yksinkertainen tariffi on vain 7 prosenttia. Moldovasta tuli WTO:n jäsen vuonna 2001.

1. // 3. Valuuttajärjestelmä

Lei kelluu vapaasti ja on täysin vaihdettava vaihtotaseen erien osalta.

1. // 4. Ulkomaiset suorat sijoitukset

Ulkomaisten suorien sijoitusten järjestelmä on avoin ja syrjimätön.

1. // 5. Rahapolitiikka

Varovaisella rahapolitiikalla pyritään hintojen vakauteen käyttämällä nimellisinä ankkureina raha-aggregaatteja.

1. // 6. Julkinen talous

Talousarvion alijäämän supistuminen oli merkittävää ja välttämätöntä vuosina 1999 ja 2000, ja se toteutettiin pääosin terveydenhoidon, koulutuksen ja julkisen sektorin menojen leikkauksilla. Vuonna 2001 ei edistystä enää tapahtunut. Ulkomaanvelan hoitokyky on kriittisessä tilassa.

1. // 7. Yksityistäminen ja yritysten rakenneuudistukset

Rakenneuudistukset vauhdittuivat merkittävästi vuonna 2000. Energia-alalla edistys oli tuntuvaa ja maareformi eteni aikataulussa. Taloudellisesti merkittävän viini- ja tupakka-alan yksityistäminen hyväksyttiin vihdoin lokakuussa 2000. Vuonna 2001 ei edistystä tapahtunut, vaan jopa uudistusten kumoamista koskevia ehdotuksia tehtiin.

1. // 8. Rahoitusalan uudistus

Keskuspankki on onnistunut vakauttamaan pankkialaa ja pankkijärjestelmä on nyt hyvässä kunnossa.

Markkinat kärsivät pääomien puutteesta.

1. //

2. Makrotalouden kehitys

Vuonna 2001 kehitys oli suhteellisen voimakasta pääasiassa teollisen alan nopean elpymisen vuoksi ja koska maatalousalan laskusuhdanne pysähtyi. Ainoastaan vuoden 2001 ensimmäisen puoliskon eritellyt BKT-tiedot ovat saatavilla. Ne vahvistavat tehdasteollisuuden merkittävää asemaa, sillä sen osuus oli kyseisen ajanjakson aikana lähes 20 prosenttia BKT:sta ja kasvaa yli kymmenen prosenttia toisen neljänneksen aikana. Tiedot teollisuustuotannosta kolmannen neljänneksen ajalta osoittivat jatkuvaa, tosin maltillisempaa, kaksinumeroista kasvua. Sen sijaan teollisuutta paljon laajempi palveluala, joka nyt vastaa kokonaisuudessaan yli puolta BKT:sta, kasvoi ensimmäisen vuosipuoliskon aikana vain vähän ja vaikutti hyvin vähän kasvuun ajanjakson aikana. Menopuolella kotimainen kysyntä, erityisesti kotitalouksien kysyntä loi suurimman osan BKT:n kasvusta vuoden 2001 alkupuoliskolla, erityisesti ensimmäisen neljänneksen aikana.

Kuluttajahintainflaatio laski 6,4 prosenttiin vuoden 2001 loppuun mennessä. Vuonna 2000 se oli 18,4 prosenttia ja vuonna 1999 jopa 43,8 prosenttia. Hintojen keskimääräinen nousu kuukaudessa oli ennätyksellisen matala, 0,5 prosenttia, vaikka kuukausi-inflaatio hieman kiihtyi vuoden loppupuolella. Kiihtyminen johtui pääasiassa sesonkitekijöistä, jotka nostivat elintarvikkeiden hintaa (elintarvikkeiden hinnat nousivat 3 prosenttia joulukuussa). Joulukuussa kuukausi-inflaatio oli nopein lähes kahteen vuoteen, 1,9 prosenttia. Nopea inflaatio ja nimellispalkkojen hidas nousu saivat aikaan reaalipalkkojen vakaan laskun vuonna 1999 sekä vuoden 2000 alkupuoliskolla. Talouden paraneminen ja tiukka inflaationtorjunta ovat sittemmin saaneet aikaan reaalipalkkojen nousua vuonna 2001, varsinkin kun hallitus on toiminut voimakkaasti korottaakseen minimipalkkatasoa syyskuuhun 2001 mennessä.

Hallitus ei aio ajaa merkittäviä veronkevennyksiä. Marraskuun 2001 lopulla se sai parlamentin hyväksynnän IMF:n tukemalle talousarviolle vuodeksi 2002, ja on epätodennäköistä, että se kääntäisi päinvastaiseksi kahden aiemman hallituksen aikaansaamat parannukset verotuksessa. IMF edellyttää, että maan julkinen talous on tasapainossa, ja jos esimerkiksi uudessa aluehallintouudistuksessa tarvitaan lisävaroja, on niiden lähde määritettävä joko siten, että lisätään talousarvion tuloja tai vähennetään joitakin muita menoja.

Parlamentin marraskuun lopussa hyväksymä talousarvio varainhoitovuodelle 2002 sisältää 320 miljoonan lein (24 miljoonan Yhdysvaltain dollarin) kok