EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 20.11.1996 
KOM(96) 590 lopull. 
KOHTI EUROOPPALAISTA NUMEROINTIYMPARISTOA 
V3PEJÇREA KIRJA 
EUROOPAN TELEPALVELUJEN 
NUMEROINTIPQLITnKASTA 
(kömmi ssion esittämä) 

TIIVISTELMÄ 
MIKSI NUMEROINTI ON TÄRKEÄÄ? 
Tehokkaat telepalvelut ovat tietoyhteiskunnan syntymisen avaintekijä. Asianmukainen 
numerointipolitiikka on olennainen osa telepalvelujen käytön helpottamisessa kaikkien 
Euroopan yritysten ja kansalaisten kannalta. 
Teletoiminnan harjoittajat, telepalvelujen tarjoajat ja liikekäyttäjät etsivät uusia markkinoitaan 
yhä enemmän Euroopasta. Tällainen kehitys tosin vaikuttaa yhä enemmän jokaiseen 
kansalaiseen. Puhelukeskuksia ja asiakaspalvelupisteitä perustetaan yhä enemmän alueellisen 
tai eurooppalaisen rakenteen pohjalta. Uusia palveluja, kuten teleavusteinen ostosten teko, 
ilmestyy nopeasti Euroopan markkinoille, ja niihin liittyy suuria odotuksia tulevaisuuden 
kannalta. Henkilökohtaiset viestintäpalvelut ovat tulossa, ja ne ovat todennäköisesti laajalti 
käytettävissä ennen vuosisadan vaihdetta. Samanaikaisesti sääntelykehys muuttuu 1 päivänä 
tammikuuta 1998, johon mennessä palvelut ja infrastruktuurit vapautetaan täydellisesti koko 
Euroopan unionissa. 
Numerointi on ratkaisevan tärkeää, jotta nämä uudet kehitykset ovat mahdollisia, ja siitä tulee 
nopeasti televiestintäteollisuuden tärkein kaupallinen ja kilpailutekijä. Tämän vuoksi on 
tärkeätä kehittää eurooppalaista numerointipolitiikkaa. Tämän numerointipolitiikan on 
perustuttava määritellyille poliittisille ensisijaisille tavoitteille. Näihin kuuluvat vapauttamis-
kehityksen käynnistämät tavoitteet sekä nopeasti muuttuvasta taloudellisesta ja teknisestä 
ympäristöstä johtuvat tavoitteet. Kun otetaan käyttöön koko unionin laajuinen kilpailu, on 
lisäksi kiinnitettävä erityistä huomiota yleiseurooppalaisten verkkojen ja palvelujen käyttöönot­
toon niiden kaupallisten voimien vaikutusten välttämiseksi, jotka selkeän eurooppalaisen poli­
tiikan puuttuessa saattaisivat olla omiaan pirstomaan Euroopan markkinat. 
MITÄ KULUTTAJA TÄSTÄ HYÖTYY? 
Numerointia koskevassa keskustelussa on otetteya käyttäjien näkemykset huomioon. 
Numerointiuudistusten vaikutuksista ja asiakkaan valinnanvaraa edistävien uusien mekanismien 
käyttöönotosta on hyötyä juuri heille. 
Esimerkiksi operaattorin valintamahdollisuus tuo todennäköisesti paljon sekä välitöntä että 
välillistä hyötyä eurooppalaiselle yhteiskunnalle ja talouselämälle. Se on olennainen tekijä 
kauko- ja ulkomaanpuhelujen kilpailun lisäämisessä, ja tämän kilpailun ansiosta eurooppalaiset 
käyttäjät voivat säästää jopa 20 - 25 miljardia ecua vuodessa. Toisena esimerkkinä on nume­
roiden siirrettävyys, jonka avulla käyttäjät voivat säilyttää numeronsa halutessaan vaihtaa 
operaattoria ja valita parhaan mahdollisen laadun, palvelun ja hinnan. 
Palvelujärjestelmien avaaminen yleiseurooppalaisille erityispalveluille kuten maksuttomille 
puhelinpalveluille toisi tärkeitä lisätuloja operaattoreille ja tarjoaisi lisäksi myös helpon ja 
helppokäyttöisen pääsyn tuotteiden markkinointi- ja myyntiorganisaatioihin tästä Euroopan 
talouselämälle aiheutuvine hyötyineen. Esimerkiksi USA:ssa myytiin vuonna 1993 
maksuttomien palvelujen välityksellä tavaroita 435 miljardin dollarin edestä. 
Asu 
Kansalliset numerointijärjestelmät on uudistettava markkinoiden kasvun ja muutosten vuoksi. 
Tämä tarjoaa ainutlaatuisen mahdollisuuden liittää mukaan lähentymistavoite eli yhdenmukais­
taa kansalliset numerointijärjestelmät niin, että eurooppalaisilla käyttäjillä on tulevaisuudessa 
koko Euroopassa käytettävissään yksinkertaisempi rakenne, joka on helppo ymmärtää ja joka 
sen vuoksi lisäisi puhelimen käyttöhalukkuutta. Lisäksi ulkomaanpuhelujen soittamiseen 
liittyvät tärkeät psykologiset esteet poistuisivat Euroopan unionista. 
NUMEROINTIPOLITIIKAN TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET EUROOPAN 
UNIONISSA 
Tässä vihreässä kirjassa korostetaan, että numeroinnin on kuuluttava sääntelyä koskevaan 
yleiseen keskusteluun. Tämän vuoksi siinä pyydetään kaikilta asiasta kiinnostuneilta 
tahoilta sekä yleisiä että yksityiskohtaisia huomautuksia useista kysymyksistä: muun 
muassa politiikan toteuttamisaikataulusta ja -menetelmistä sekä kuluttajien ja kaikkien 
käyttäjien etujen turvaamiseksi tarvittavista lähestymistavoista. 
NUMEROINTIPOLITIIKAN TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET EUROOPAN 
UNIONISSA 
I Numeroinnin tehtävä tehokkaan kilpailun turvaamisessa ja erityisesti 
operaattorin valinta, 
numeroiden siirrettävyys, 
kansallisten numerointisuunitelmien rakenneuudistus kilpailun edistämiseksi ja 
kansallisten sääntelyviranomaisten tehtävä sen varmistamiseksi, että numeroita on 
käytettävissä riittävästi. 
II Yhteismarkkinoiden helpottaminen ja erityisesti: 
Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden luominen, 
ja siinä yleiseurooppalaisten palvelujen (kuten maksuttomien palvelujen, yhteisesti 
kustannettavien palvelujen, lisämaksullisten tai matkaviestinverkko-
palvelujen)yhteisten tunnusten tarve, 
Euroopan numerointia Euroopan tasolla hallinnoivan sopivan järjestelmän tarve. 
III Euroopan numerointiympäristön mukauttaminen tietoyhteiskunnan tarpeisiin 
ja erityisesti: 
pitkän aikavälin numerointisuunnitelman luominen Eurooppaa varten, 
nimien ja osoitteiden käyttö Internetissä ja muissa syntyvissä multimedia- ja online-
palveluissa. 
A1 
Ill 
ASIALISTAN LAATIMINEN EUROOPPAA VARTEN 
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi komissio ehdottaa seuraavia toimenpiteitä: 
1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen 
1. Operaattorin valinnan toteuttaminen (eli käyttäjille tarjotaan yksinkertainen ja syrjimätön 
menetelmä, jonka avulla he voivat valita haluamansa operaattorin puhelukohtaisesti). 
2. Kiinteän tilaajaverkon numeroiden siirrettävyyden toteuttaminen mahdollisimman 
pikaisesti ja viimeistään vuoteen 2000 mennessä (eli käyttäjien annetaan kaikissa suurissa 
asutuskeskuksissa pitää puhelinnumeronsa tietyllä alueella vaihtaessaan operaattoria tai 
palveluntarjoajaa). 
3. Toimien edistäminen kansallisella tasolla kansallisten numerointijärjestelmien avaamiseksi 
ja niiden lähenemisen varmistamiseksi mukaan lukien erityisten palvelutunnusten yhdenmu­
kaistaminen ja yhteisen näppäimistöstandardin käyttöönotto, joka tukee aakkosnumeerista 
valintaa (esimerkiksi antaa käyttäjälle mahdollisuuden "näppäillä" nimiä numeroiden sijasta, 
esimerkiksi 'KUKKIA' tarkoittaen kukkakauppiasta). 
4. Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden toteuttaminen (eli yhteisen 
numerointijärjestelmän ja yhteisten tunnusten toteuttaminen yleiseurooppalaisille erityispalve­
luille eli maksuttomille puhelinpalveluille, lisämaksullisille ja yhteisesti kustannettaville 
palveluille sekä tarvittaessa henkilöviestintäpalveluille). 
5. Yhteisen Euroopan numerointijärjestelmän yhteisen sääntely- ja hallintojärjestelmän 
luominen (mukaan lukien eurooppalaisten palvelutunnusten ja operaattorin valintatunnusten 
jakaminen samoin kuin yhteisön etujen edistäminen kansainvälisillä numerointifoorumeilla). 
6. Internetin yhteydessä käytettäviin nimiin ja osoitteisiin liittyvien kysymysten 
uudelleentarkasteluja tarvittaessa mahdollisten sääntelytoimien harkinta. 
1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen 
7. Operaattorin ennalta tapahtuvan valinnan toteuttaminen (eli yksinkertainen syrjimätön 
järjestelmä, jonka avulla käyttäjät voivat ennalta valita haluamansa operaattorin joko pysyvästi 
tai oletusarvona). 
8. Numeroiden siirrettävyyden laajentaminen matkaviestimien ja henkilökohtaisten 
viestiverkkojen samoin kuin erityispalvelujen käyttäjiin (esimerkiksi niin, että käyttäjät 
voivat säilyttää tärkeät maksuttomien palvelujen tai henkilökohtaisten viestintäpalvelujen 
numerot) ottaen huomioon verkon kehitysvaihe ja kysynnän taso. 
Vuodesta 2000 eteenpäin 
9. Pitkän aikavälin numerointisuunnitelman toteuttaminen, johon sisältyy eurooppalaisen 
maatunnuksen (3-XX) luominen niin, että numeron hallinto ja hoito siirretään Euroopan 
tasolle. 
Huomautuksia pyydetään kaikista näistä toimenpide- ehdotuksista sekä ehdotetusta 
aikataulusta. 
Au 
IV 
Komissio on tietoinen siitä, että uusien mekanismien, kuten operaattorin valintamekanismien 
käyttöönotto sekä numerointisuunnitelmien yhdenmukaistamistoimet aiheuttavat ehkä 
lisäkustannuksia teollisuudelle ja varsinkin käyttäjälle. Kuitenkin telepalvelujen kysynnän 
lisääntyminen ja kilpailun vapautuminen merkitsevät sitä, että numerointisuunnitelmia on 
mukautettava useimmissa maissa. Tämän vihreän kirjan tavoitteena on huolehtia siitä, että 
muutokset tehdään pitkän aikavälin tavoitteet ja Euroopan yhdentyminen huomioon ottaen. 
Euroopan tason asialistan ja toteutusaikataulun laatimisessa on avaintekijöinä otettava 
huomioon toteutettujen toimien kustannukset ja niistä saatavat hyödyt. Kaiken kaikkiaan 
komissio uskoo kuitenkin, että kustannuksia paljon suurempi hyöty saadaan suuremmasta 
valinnanvarasta, palvelun laadun parantumisesta ja jopa alhaisemmista hinnoista, joita 
numerointisuunnitelman muutokset voivat helpottaa. 
On selvää, että tässä vihreässä kirjassa tehdyt ehdotukset ulottuvat Euroopan unionia 
pitemmälle. Esimerkiksi eurooppalaisen identiteetin (esimerkiksi se, että kolminumeroisen 
maatunnuksen ensimmäinen numero 3 merkitsee Eurooppaa) lopullisena päämääränä olisi, että 
se koskisi myös Keski- ja Itä-Euroopan maita. Keskustelu ei tämän vuoksi voi rajoittua vain 
Euroopan unioniin, vaan sitä on laajennettava niin, että se kattaa Euroopan telehallintojen 
neuvottelukunnan (CEPT) Euroopan telehallintojen yhteistyökomitean ECTRAn, jotta löydet­
täisiin vastauksia tärkeisiin kysymyksiin kuten siihen, miten olisi edettävä kohti yhtenäistä 
numerointiympäristöä Euroopassa jättäen samanaikaisesti riittävästi tilaa kilpailun asteittaiselle 
käyttöönotolle eri markkinoilla kyseisten maiden erilaisten vapauttamisaikataulujen mukaisesti. 
Lisämenetelmiä on myös etsittävä, jotta varmistettaisiin kaikkien eturyhmien jatkuva 
mukanaolo kansallisella tasolla ja Euroopan tasolla Euroopan numerointiympäristön kehittä­
misessä. 
HUOMAUTUKSIA PYYDETÄÄN 
Tämän vihreän kirjan tarkoituksena on käynnistää aktiivinen keskustelu, joka koskee Euroopan 
unionin neuvostoa ja Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa, 
tilapäistä kansallisten sääntelyviranomaisten korkean tason komiteaa, kuluttajia ja 
yritysasiakkaita, kiinteiden verkkojen ja matkaviestinverkkojen operaattoreita ja palvelujen 
tarjoajia, laitteistojen valmistajia sekä ammattiyhdistyksiä ja muita alan yhteiskunnallisia etuja 
edustavia yhteisöjä. Huomautuksia ja mielipiteitä pyydetään kaikista tässä vihreässä kirjassa 
esitetyistä kannoista ja erityisesti edellä olevassa taulukossa esitetyistä tavoitteista. 
Kuulemisen perusteella kehitetään poliittiset kannat. Komissio toimittaa ne neuvostolle ja 
Euroopan parlamentille. 
Huomautukset on lähetettävä Euroopan komissiolle pääosasto XIII A/l:een osoitteeseen Rue 
de la Loi 200/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel Jean-Eric de Cockbornelle osoitettuina 
(telekopio +32-2-296 8391) viimeistään perjantaina 21 päivänä helmikuuta 1997. 
Huomautukset voi lähettää myös (Word for Windows- tai WordPerfect-asiakirjoina) 
sähköpostilla osoitteeseen numbering@bxl.dgl3.cec.be, jolloin viitteeksi merkitään 
'Numerointia koskeva vihreä kirja'. 
/? 
SISÄLLYSLUETTELO 
I JOHDANTO: MIKSI NUMEROINTIUUDISTUS? 1 
II NYKYTILANNE 3 
II. 1 Numerointipolitiikan organisointi maailmanlaajuisesti, Euroopassa ja 
kansallisella tasolla 3 
11.2 Numeroinnin alalla on jo tehty paljon 4 
11.3 Tärkeät sääntelypäätökset ovat kuitenkin yhä kiireellisemmät 7 
III EUROOPAN NUMEROINTIPOLITIIKAN AVAINTEHTÄVÄT 10 
III. 1 Sääntelyn kehitys: kilpailun tehostaminen 10 
111.2 Taloudellinen kehitys: erityispalvelujen sisämarkkinoiden luominen 11 
111.3 Teknologinen kehitys: innovaation edistäminen 12 
111.4 Numeroinnin kehitys kuluttajan näkökulmasta: yhdenmukaistamistarve 13 
111.5 Eurooppalainen numerointi: kokonaisuus kansallisen ja maailmanlaajuisen 
numeroinnin välillä 14 
IV TOIMINTAEHDOTUKSET 16 
IV. 1 Tehokkaan kilpailun takaaminen 16 
IV.2 Sisämarkkinoiden helpottaminen 20 
IV.3 Mukautuminen tietoyhteiskuntaan 23 
V PÄÄTELMÄT 27 
LIITE I: HUOMAUTUKSET ECTRAN NUMEROINTIA KOSKEVISTA 
STRATEGISISTA VAIHTOEHDOISTA SEKÄ KUSTANNUS- JA 
HYÖTYSUHTEEN ANALYYSI 28 
LIITE II: OPERAATTORIN VALINTA 31 
LIITE III: NUMEROIDEN SIIRRETTÄVYYS 35 
LIITE IV: HENKILÖKOHTAINEN VIESTINTÄ 39 
/K 
VI 
LIITE V: VIITTEELLINEN HAHMOTELMA AVOIMEEN JA 
YHDENMUKAISEEN EUROOPAN NUMEROINTIYMPARISTOON 
SIIRTYMISESTÄ 41 
LIITE VI: ETON/ECTRAN NUMEROINTITUTKIMUKSET 43 
LYHENNELUETTELO 44 
SANASTO 45 
A 
1 
I JOHDANTO: MIKSI NUMEROINTIUUDISTUS? 
Vapautettujen televiestintämarkkinoiden syntyessä Euroopan unionissa tasapuolisin, avoimin 
ja syrjimättömin perustein jaettujen riittävien numeroiden saatavuus on tehokkaan kilpailun, 
innovaation ja kuluttajien valinnanvapauden olennainen edellytys. 
Vuoden 1995 vihreässä kirjassa televiestinnän infrastruktuurin vapauttamisesta1 numerointi 
tunnustettiin "erittäin tärkeäksi helpottavaksi tekijäksi - olennaiseksi tekijäksi markkinoiden 
vapauttamisessa ja kilpailun käyttöönotossa". Pidettiin tärkeänä huolehtia siitä, että "nume­
roinnin perusteella ei estetä televerkkojen ja -palvelujen kehittymistä" ja että "tähän haasteeseen 
on vastattava huolehtimalla numerointijärjestelmistä huolellisesti yleismaailmallisella tasolla, 
. Euroopan tasolla ja kansallisella tasolla". 
Lisäksi Euroopan sisämarkkinoiden toteutuminen edellyttää eurooppalaisen nume-
rointiympäristön olemassaoloa yleiseurooppalaisten palvelujen syntymisen edistämiseksi. 
Näiden palvelujen helppo käyttömahdollisuus Euroopan mittakaavassa yhdenmukaistettujen 
tunnusten avulla on avaintekijä asiakkaalle ja teollisuudelle2. 
Siirryttäessä täydelliseen kilpailuun Euroopassa numeroista tulee yhtä tärkeä voimavara kuin 
taajuusalueista tai reititysoikeuksista3. Viime vuosien aikana Euroopan unionissa käytössä olevi­
en puhelinnumeroiden lukumäärä on lisääntynyt merkittävästi, ja se ylittää liittymien 
lukumäärän kasvun. Tämä kasvu heijastaa sekä liikeyritysten viestinnän että tietokoneiden 
käytön kasvua. Numeroiden kysyntä kasvaa kuitenkin jopa kodeissa käyttäjien alkaessa yhä 
useammin käyttää toista tai kolmatta kiinteää puhelinlinjaa telekopiota tai modeemeja varten4, 
ja yhä useammilla ihmisillä on matkapuhelin tai hakulaite. 
Lisäksi markkinoilla on uusia tulokkaita kuten kaapelitelevisiotoiminnan harjoittajia ja 
matkaviestinverkko-operaattoreita. Nämä operaattorit vaativat yhtäläisiä pääsyedellytyksiä, 
mikä numeroinnin osalta merkitsee vastaavaa laatua tai vastaavat mahdollisuudet antavia 
numeroita. 
Tämä huomattava kysynnän lisääntyminen aiheuttaa paineita olemassa oleville kansallisille 
numerointisuunnitelmille ja johtaa kansallisella tasolla tärkeisiin uudistuksiin, joiden tarkoituk­
sena on vapauttaa ylimääräistä kapasiteettia operaattoreille ja viime kädessä käyttäjille. 
Tässä uudistuksessa esiintyy hyvin erilaisia kansallisia lähestymistapoja. Se ei ratkaise useita 
monioperaattoriympäristön aiheuttamia kilpailua ja kuluttajia koskevia peruskysymyksiä, eikä 
se tarjoa välitöntä vastausta tarpeeseen saada yksilöllisiä Euroopan laajuisia numeroita tietyille 
Vihreä kirja televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamisesta - II osa: Yhteinen 
lähestymistapa Euroopan unionin televiestinnän infrastruktuurin sääntelyyn (KOM(94)682 lopullinen, 25.1.95) 
Perustamissopimuksen 129 b artiklan mukaisesti "yhteisö pyrkii ... edistämään kansallisten verkkojen 
yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä tällaisiin verkkoihin." 
Toisin kuin taajuusalueet ja käyttöoikeudet, joihin kohdistuu fyysisiä rajoituksia, numerointia rajoittaa 
tehokkaasti se, että muutokset ovat kalliita ja että suuri yleisö vastustaa niitä suuresti. 
Yli kuudessa 15:stä jäsenvaltiosta kotitalouksien puhelinliittymätiheys on yli sata prosenttia sataa taloutta kohti, 
ja Ruotsissa tiheys on jopa 121 prosenttia. Katso tiedonanto televiestinnän yleispalvelusta täysin vapautetun 
ympäristön näkökulmasta, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996, KOM(96)73. 
yf 
operaattoreille tai tiettyjä palveluja varten - numeroita, joita voidaan tarjota vain Euroopan 
tasolla tai maailmanlaajuisella tasolla tapahtuvan riittävän yhteensovittamisen avulla. 
Ratkaisuja tarvitaan kiireellisesti seuraavien tavoitteiden saavuttamiseksi: 
Valinnanvaran tarjoaminen asiakkaalle 
Jos käyttäjät eivät voi helposti valita tai jopa valita ennalta haluamaansa operaattoria 
keskenään kilpailevien operaattoreiden joukosta ja säilyttää kiinteän puhelimensa tai 
matkapuhelimensa numeron vaihtaessaan puhelinyhtiötä tai palvelun tarjoajaa, kilpailu 
hidastuu. 
Muutoksen kokonaiskustannusten vähentäminen 
Toistuvat muutokset kansallisissa numerointijärjestelmissä merkitsevät suuria laitteiden 
uudelleenohjelmoinnin ja ohjelmistojen päivittämisen aiheuttamia kustannuksia. Yleiseu­
rooppalaisia palveluja kuluttajille tarjoavien yhtiöiden kannalta jatkuvat ja 
yhteensovittamattomat muutokset aiheuttavat huomattavia kustannuksia operaattoreille ja 
palvelujen tarjoajille, ja kustannuksia aiheutuu myös eri maiden erilaisista numeroista ja 
palvelutunnuksista. Vakaalla pitkän aikavälin suunnitelmalla, josta on tiedotettu etukäteen 
hyvissä ajoin, voidaan saavuttaa tärkeitä kustannussäästöjä, koska sen avulla liikeyritykset 
voivat painattaa kirjepaperinsa, maalauttaa ajoneuvonsa ja tiedottaa asiasta asiakkailleen 
tavanomaisten menettelyjensä yhteydessä. 
Helpon ja tietoisen pääsyn helpottaminen 
Yhä monimutkaisemmassa ympäristössä yksinkertaiset ja helposti ymmärrettävät 
numerointijärjestelmät auttavat käyttäjiä soittamaan ja vastaanottamaan puheluja, valit­
semaan eri operaattoreita erilaisia kansallisia ja yleiseurooppalaisia palveluja varten sekä 
kotimaassaan että sen ulkopuolella. Ne tarjoaisivat asiakkaalle myös tärkeitä tietoja siitä, 
mitä he voivat olettaa puhelun maksavan. 
Yhdenmukaistamisen lisääminen koko Euroopassa 
Mahdollisuus innovatiivisiin numerointia koskeviin ratkaisuihin, esimerkiksi numeroiden 
korvaamiseen sanoilla, helpottaa edelleen puhelimen käyttöä. Jotta tähän päästäisiin, 
Euroopassa on käytettävä standardisoitua puhelinnäppäimistöä. Euroopan puhelinliikenteen 
numeroavaruus (ETNS) voisi lisäksi tarjota yhteisen pääsytunnuksen palveluihin koko 
Euroopassa (esimerkiksi Euroopan laajuiset maksuttomat puhelinpalvelut, lisäarvo- tai 
matkaviestinpalvelut tai yhteisesti kustannettavat palvelut5). 
Tässä vihreässä kirjassa näistä eri kysymyksistä esitetyt ehdotukset ja kannat ovat johdonmu­
kaiset yhteisön televiestinnän alalla vuodesta 1987 noudattaman yleisen lähestymistavan kanssa. 
Tämän lähestymistapa on rajoittunut niihin aloihin, joilla on tarvittu toimintaa ja joilla toiminta 
Euroopan tasolla on ollut aiheellista. Lähestymistavan avulla on löydetty tasapaino 
markkinoiden asteittaisen avautumisen ja siihen liittyvän tasapuolisen kilpailun ja yleistä etua 
suojaavan sääntelykehyksen sekä kilpailusääntöjen tapauskohtaisen soveltamisen välillä. 
5 Koska asianomaiset matkaviestinpalvelujen ja lisäarvopalvelujen pääsytunnukset vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, 
tällaiseen numeroon toisesta jäsenvaltiosta soittava ei tiedä soittavansa numeroon, josta peritään lisämaksua tai 
korkeampaa puhelumaksua. 
II NYKYTILANNE 
II. 1 Numerointipolitiikan organisointi maailmanlaajuisesti, Euroopassa ja kansallisella 
tasolla 
Nykyään on olemassa monimutkainen numerointipolitiikkaa koskeva säännöstö, joka on 
luotu kansallisella tasolla, joillakin aloilla yhteisön toimin tai ECTRAn/ETOn toimesta 
sekä Kansainvälisen teleliiton (ITU) luoma yleinen puitejärjestelmä, joka koskee useita 
maailmanlaajuisesti merkityksellisiä asioita maatunnusten jakamisesta puhelinnumeroiden 
enimmäispituuteen ja sellaisia palveluja kuten maailmanlaajuisia (numeroon 800 perustuvia) 
maksuttomia puhelinpalveluja varten käyttöön otettaviin maailmanlaajuisiin numeroihin. 
Maatunnusten sääntely on yksi ITUn tärkeimpiä numerointiin liittyviä tehtäviä. Parhaillaan 
tarkastellaan uudelleen sitä, miten maailman puhelinnumerojärjestelmä voisi kehittyä 
vastaamaan kysyntää. Sekä hallitukset että operaattorit vaativat erityisesti maatunnusten 
antamista uusille valtioille ja lisäksi myös tietynlaisille palveluille (esimerkiksi 
satelliittivälitteisille henkilöviestintäpalveluille, joita varten jokainen järjestelmäoperaattori 
on pyytänyt maailmanlaajuisten käytön mahdollistavan maatunnuksen antamista) ja jopa 
tietyille verkoille tai verkko-operaattoreille. Kun jäljellä on enää 85 maatunnusta, nykyisen 
maailmanlaajuisen numerointisuunnitelman rajat ovat ilmeiset6. 
Kansallisella tasolla vakiintuneet teleorganisaatiot ovat perinteisesti omistaneet numerot ja 
hallinneet niitä. Nämä yritykset ovat antaneet suuntanumerot tiettyjä kaupunkeja tai tiettyjä 
palveluja (esimerkiksi matkaviestin- tai hakulaitejärjestelmiä) varten, yksilölliset numerot 
asiakkailleen ja kilpailijoidensa käyttämät numerot silloin, kun kilpailijoita on ollut. Nämä 
kansalliset numerointijärjestelmät vaihtelevat jäsenvaltioittain, mutta ne vastaavat ITUn 
piirissä maailmanlaajuisesti sovittuja yleisiä sääntöjä. 
Vaikka kansallisen numeroinnin päivittäinen hallinto pysyykin toissijaisuusperiaatteen 
mukaisesti operaattoreista riippumattoman viranomaisen suorittamana kansallisena 
tehtävänä, Euroopan tasolla tarvitaan lisätoimia sekä Euroopan pitkän aikavälin numeroin-
tistrategian ja -rakenteen kehittämiseksi että Euroopan ulkopuolella, esimerkiksi ITUn 
piirissä, tapahtuvaa kehitystä koskevien eurooppalaisten kantojen yhteensovittamiseksi ja 
esittämiseksi. Kun otetaan huomioon, kuinka laajat voimavarat ITUn työryhmien työn 
seuraamiseksi tarvitaan, yhteensovitettu eurooppalainen kanta on ainoa käyttökelpoinen 
tapa, jolla suuri osa Euroopan maista voi varmistaa, että niiden mielipide otetaan riittävästi 
huomioon. 
Tämä kaksiosainen lähestymistapa jatkaa kansallisten, alueellisten ja maailmanlaajuisten 
toimien yhteensovittamista ja täydentää televiestinnän sisämarkkinoiden kehitystä samalla, 
kun se suojelee käyttäjien perustarpeita. 
6 Maailmanlaajuisen numerointisuunnitelman kapasiteettia ei voida helposti laajentaa, koska numeron 
enimmäispituudeksi on vahvistettu 15 numeroa. Lisäksi on yhä vaikeampaa ja hitaampaa saavuttaa ITUn 
piirissä tarvittava yhteisymmärrys niin, että muutokset nykyiseen maailmanlaajuiseen suunnitelmaan voitaisiin 
toteuttaa käyttökelpoisessa aikataulussa, kun otetaan huomioon kyseessä olevat kaupalliset ja poliittiset edut. 
11.2 Numeroinnin alalla on jo tehty paljon 
Jo 1990-luvun alusta lähtien Euroopan komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat 
aktiivisesti kehittäneet avointa ja yhdenmukaista numerointiympäristöä Euroopassa. Näillä 
aloitteilla on jo saavutettu tärkeitä sääntelytavoitteita: 
Yhteiset Euroopan laajuiset hätänumerot tai ulkomaanpuhelujen tunnukset 
jäsenvaltioissa 
Euroopan laajuinen hätänumero (112) on käytössä vuodesta 1992 alkaen, ja sitä 
käytetään vuoden 1996 lopusta entisten kansallisten hätänumeroiden rinnalla7 
ainoastaan perustelluissa tapauksissa. 
Euroopan laajuinen ulkomaanpuhelujen tunnus (00) otetaan käyttöön vuosina 
1992-19988. 
Selkeä tehtävä kansallisille sääntelyviranomaisille 
Numerointia ja numeroiden antamista koskevia perusperiaatteita tutkittiin vuoden 1994 
matkaviestintää koskevassa vihreässä kirjassa9 ja vuoden 1995 infrastruktuuria koskevassa 
vihreässä kirjassa10, ja niistä esitettiin useita lausuntoja ja niille annettiin paljon tukea1 . 
Nämä näkökannat on nyt sisällytetty vapautettua televiestintäympäristöä koskevaan 
sääntelykehykseen, joka on syntymässä. 
Jäsenvaltioiden on erotettava toisistaan toiminnalliset ja sääntelytoimet numeroinnin 
alalla. Kansallisen sääntelyviranomaisen on valvottava kansallisia numeroin-
tisuunnitelmia, ja ne on julkaistava riittävän yksityiskohtaisina kansallisella tasolla. 
Lisäksi jäsenvaltioille on asetettu tai ehdotettu velvoitteita, jotta varmistettaisiin, että: 
riittävästi numeroita on käytettävissä kaikkiin televiestintäpalveluihin (1 
päivään heinäkuuta 1997 mennessä)12. 
7 Neuvoston päätös N.o 91/396/ETY, tehty 29 päivänä heinäkuuta 1991 yhtenäisen Euroopan hätänumeron 
käyttöön ottamisesta (EYVL N:o L 217, 6.8.1991, s. 31) 
8 Neuvoston päätös N:o 92/264/ETY, tehty 11 päivänä toukokuuta 1992 kansainväliseen puhelinverkkoon 
pääsyyn tarvittavan yhteisen tunnuksen käyttöönotosta (EYVL N:o L 137, 20.5.1992, s. 21) 
9 Kohti henkilökohtaisen viestinnän ympäristöä: vihreä kirja yhteisestä lähestymistavasta matka- ja 
henkilökohtaisen viestinnän alalla Euroopan unionissa, KOM(94) 145 lopullinen, 27.4.1994 
10 Vihreä kirja televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamisesta, II osa. Yhteinen lähes­
tymistapa Euroopan unionin televiestinnän infrastruktuurin sääntelyyn, KOM(94)682 lopullinen, 25.1.1995 
11 Katso komission tiedonanto matkaviestintää koskevan vihreän kirjan tarkastelusta, KOM(94)492, 23.11.94, 
ja komission tiedonanto televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskevan 
vihreän kirjan tarkastelusta, KOM(95) 158, 3.5.1995 
12 Komission direktiivi N:o 96/19/EY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996 täydellisen kilpailun toteuttamista 
televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta, EYVL N:o L 74, 22.3.1996, 
s. 13 
numeroita annetaan puolueettomasti, syrjimättömästi, suhteellisesti ja 
avoimesti operaattoreiden tai palvelun tarjoajien yksittäisten hakemusten 
perusteella13. 
riittäviä numerosarjoja on käytettävissä kaikkiin yleisesti käytettävissä 
oleviin telepalveluihin ja että numeroiden siirrettävyys (eli käyttäjän 
mahdollisuus säilyttää puhelinnumeronsa vaihtaessaan puhelinyhtiötä 
tietyllä sijaintipaikalla) otetaan käyttöön kiinteässä verkossa mah­
dollisimman pian ja kaikissa suurissa asutuskeskuksissa viimeistään 1 
päivään tammikuuta 200314. 
Myös Euroopan yhteisön ulkopuolelle ulottuvan järjestelmän luominen numerointia 
koskevassa yhteistyössä. 
Vuonna 1992 neuvosto asetti Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden tärkeäksi 
tavoitteeksi ja pyysi jäsenvaltioita työskentelemään Euroopan telehallintojen neu­
vottelukunnan (CEPT) piirissä numeroinnin yhteensovittamisjärjestelmän 
kehittämiseksi, johon Euroopan komissio osallistuisi15. 
Vuonna 1994 komissio allekirjoitti aiesopimuksen Euroopan telehallintojen yhteis­
työkomitean (ECTRA) kanssa sekä puitesopimuksen Euroopan televiestintätoimiston 
(ETO) kanssa tarkoituksena rahoittaa osittain monia erilaisia numerointiin liittyviä 
kysymyksiä koskevia tutkimuksia ja työryhmiä, joihin osallistuu edustajia 43 Euroopan 
maasta. Komissiolle suoritetut numerointitutkimukset on lueteltu liitteessä VL 
Vuonna 1994 perustettiin Euroopan numerointifoorumi (ENF), jotta kaikki asian­
omaiset tahot saataisiin kehittämään numerointipolitiikkaa Euroopassa, ENF, johon 
voivat liittyä kaikki numeroinnista tai osoitteistoista kiinnostuneet järjestöt16, valmiste­
lee mielipiteitä, suosituksia ja kertomuksia sekä yhteisölle että ECTRAlle. 
Alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla tapahtuvassa numerointitoiminnassa 
komissio näkee paljon vaivaa edistääkseen yhteisiä eurooppalaisia kantoja (ECTRAn 
piirissä), jotka voivat sen jälkeen muodostaa perustan neuvotteluille ITUssa ja muilla 
foorumeilla. 
13 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi N:o 95/62/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1995 avoimen 
verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta pientaajuuspuheviestitykseen, EYVL N:oL 321,31.12.95,s.6 
14 Neuvoston yhteinen kanta (EY) N:o 34/96, vahvistettu 18 päivänä kesäkuuta 1996 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivin antamiseksi televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen 
(ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi, erityisesti 6, 9 ja 12 artikla, EYVL 
N:oC220, 29.7.1996, s. 13 
15 Neuvoston päätöslauselma 92/C 318/02, annettu 19 päivänä marraskuuta 1992 telepalvelujen numerointia 
koskevan Euroopan laajuisen yhteistyön edistämisestä (EYVL N:o C 318, 4.12.92, s. 2) 
16 Seuraavat elimet ovat ENF:n jäseniä: Euroopan kiinteän verkon operaattoreiden järjestö (ETNO), Euroopan 
telealan standardointilaitos (ETSI), Euroopan tietoteollisuusjärjestö (EIIA), Euroopan telelaitevalmistajien 
järjestö (ECTEL), Euroopan tietokonevalmistajien järjestö (ECMA), GSM-aiesopimuksen Euroopan eturyhmä 
(EIG), ECTRA ja Euroopan komissio. Lisää jäsenyyshakemuksia odotetaan. 
Kohti eurooppalaista puhelintoiminnan numerointiympäristöä 
Vuoden 1992 neuvoston päätöslauselmassa pyydettiin jäsenvaltioita työskentelemään 
ECTRAn yhteydessä eurooppalaisen puhelinliikenteen numeroavaruuden (ETNS) perus­
tamiseksi eli sellaisen numeroavaruuden perustamiseksi, joka toteutettaisiin samanaikaisesti 
kansallisten numerointijärjestelmien kanssa. Markkinatutkimuksessa yksilöitiin 
yleiseurooppalaisten numerointipalvelujen kysyntä17. Myöhemmässä ETOn tutkimuksessa 
pääteltiin, että ETNS tarjoaisi Euroopalle sen välttämättömän joustavuuden, jota vaaditaan 
yleiseurooppalaisten palvelujen toteuttamiseksi ja joka on tarpeen Euroopan tulevan 
kilpailukyvyn turvaamiseksi maailmanlaajuisesti18. 
ECTRA määritteli kehitysstrategian tämän hetken numerointiympäristöstä kohti avointa ja 
yhdenmukaista numerointiympäristöä, jolla olisi selkeä eurooppalainen identiteetti19, sekä 
käynnisti laajat neuvottelut siihen osallistuvien numerointihallintojen ja Euroopan nume-
rointifoorumin kanssa (katso liite I). Neljää vaihtoehtoa ehdotettiin: 
Vaihtoehto 1 : Nykytilanteen säilyttäminen 
Vaihtoehto 2: ETNS:n toteuttaminen erikoispalveluja (esimerkiksi maksuttomia 
puhelinpalveluja, lisämaksullisia ja/tai yhteisesti kustannettavia palveluja) varten 
Vaihtoehto 3: Erityispalveluille annettavien numeroiden lisäksi luotaisiin selkeä 
eurooppalainen numerointi-identiteetti (kolminumeroiset numerointitunnukset) käyttä­
mällä numeroa 3 nykyisten maatunnusten edessä (esimerkiksi 333 Ranskaa tai 344 
Yhdistynyttä kuningaskuntaa varten). Tämä vapauttaisi jopa 50 uutta maatunnusta 
Euroopassa ja antaisi mahdollisuuden kierrättää nykyiset numerolla 4 alkavat numerot 
maailmanlaajuisessa numerointisuunnitelmassa. 
Vaihtoehto 4: Yhdestä ainoasta numerosta koostuvan maatunnuksen luominen Euroop-
. paa varten (joka olisi samankaltainen kuin 1 soitettaessa Pohjois-Amerikkaan muualta 
maailmasta tai 1 + paikallinen suuntanumero kaukopuheluissa Pohjois-Amerikassa) 
yhdenmukaisessa eurooppalaisessa numerointijärjestelmässä, joka aikaa myöten 
sulautuisi kansallisiin järjestelmiiin. 
Neuvottelut20 osoittivat, että samalla kun vaihtoehto 1 hylättiin laajalti ja vaihtoehdon 2 
nopeaa edistymistä kannatettiin, vakiintuneiden operaattoreiden ja uusien markkinatulok-
kaiden mielipiteissä oli selkeä ero vaihtoehtojen 3 ja 4 nopean kehittämisen tarpeesta21. 
17 Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, loppukertomus, 
markkinointikonsultit Mary Ann O'Loughlin ja Stuart Sharrock, 20.4.1994 
18 Preparation of submission to ITU requesting a virtual country code for special services of pan-European natu­
re, ETO, 31.3.1995 
19 Strategic options for numbering of telecommunications services in Europe, ECTRA PT N, 27.7.1994 
20 Report on the consultation on strategic options for numbering of telecommunications services in Europe, 
ECTRA PTN, 10.7.1995 
21 Tämä mielipide-ero sai vahvistusta televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista 
koskevan vihreän kirjan tarkasteluun osallistuneista lausunnoissa, KOM(94) 682, 25.1.1995 
II.3 Tärkeät sääntelypäätökset ovat kuitenkin yhä kiireellisemmät 
Vaikka edistymistä on tapahtunut, Euroopan tasolla tarvitaan lisätoimenpiteitä käynnissä 
olevan vapauttamiskehityksen seurauksena syntyvän uuden markkinakehityksen tarpeisiin 
vastaamiseksi. Samalla on myös huolehdittava kuluttajien etujen riittävästä suojelemisesta. 
Käyttäjien ja markkinoiden tarpeisiin vastaaminen 
Numerointijärjestelmät on avattava kilpailulle, jotta käyttäjillä olisi todellinen mahdollisuus 
valita, kuka tarjoaa heille palvelua. Numeroinnin itsenäisen jakamisen ja hallinnoimisen 
takaamiseksi tehty työ tuo pelkästään rajoitettuja etuja, jos sääntelyviranomainen työsken­
telee monopoliympäristöön suunnitellun numerointijärjestelmän kanssa. Uusien tulokkaiden 
on pystyttävä saamaan samanlaatuisia numeroita esimerkiksi valintapariteetin22 kautta. 
Operaattorin valintaa ja numeroiden siirrettävyyttä pidetään olennaisina tekijöinä, jotta 
asiakkaat voivat valita kaukopuheluoperaattorinsa tai säilyttää numeronsa, jos he haluavat 
vaihtaa operaattoria ja valita parhaan mahdollisen palvelun, palvelun laadun ja hinnan. 
Hintasäästöinä ilmenevien välittömien etujen lisäksi tämän oletetaan tuovan suuria välillisiä 
etuja yhteiskunnalle ja taloudelle. 
Numerointi on tärkeä tekijä televerkkojen ja -palvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisessa 
ja erityisesti sellaisten uusien yleiseurooppalaisten palvelujen23 (kuten Euroopan laajuiset 
maksuttomat puhelinpalvelut, teleavusteinen ostosten teko, helppo pääsy tienvarsien 
hätäpuhelimiin ja liikenne- tai matkailutietoon) käyttöönotossa, jotka perustuvat yksien 
Euroopan laajuisten numeroiden käyttöön. Se antaa Euroopan liike-elämälle paremmat 
mahdollisuudet hyötyä tietoyhteiskunnasta ja lujittaa Euroopan teleteollisuutta entistä 
avoimemmilla maailmanmarkkinoilla. 
Monioperaattoriympäristössä ja Euroopassa, missä yhä useammat ihmiset matkustavat, 
työskentelevät ja asuvat eri puolilla unionia, odotetaan puhelimen käytön olevan 
yksinkertaista ja helppokäyttöistä. Lisäksi käyttäjät odottavat, että heidän valitsemansa 
numerot antavat joitakin tietoja hinnasta (esimerkiksi ulkomaan- ja kaukopuhelujen, 
matkaviestinpuhelujen tai lisämaksullisten puhelujen hinnat voidaan nykyään helposti tun­
nistaa numeroista, joskin maiden välillä on hämmentävää vaihtelua). Uusi lähestymistapa 
numerointiin Euroopan tasolla voi tarjota mahdollisuuden vastata näihin tarpeisiin yhden­
mukaistamalla valintajärjestelyt koko Euroopassa, edellyttäen että tämä on perusteltua 
kysynnän, verkon kehitysvaiheen ja niistä aiheutuvien kustannusten perusteella. 
Jos Eurooppa haluaa saada täyden hyödyn vapautetuista sisämarkkinoista, se tarvitsee 
numerointiympäristön, joka pystyy täysin vastaamaan nykyisiin ja tuleviin vaatimuksiin. 
Tämä saattaa merkitä kansallisten numerointisuunnitelmien suurta rakennemuutosta. Tosin 
näitä muutoksia on nykyään joka tapauksessa käynnissä kansallisella tasolla, eivätkä ne aina 
22 Valintapariteetti tarkoittaa sitä, että on valittava sama määrä numeroita, jotta päästäisiin kilpailevien operaatto­
reiden palveluihin. 
23 Ulkomaan- ja kaukopuhelujen operaattorin valinnan käyttöönottaminen unionissa vaarantaisi noin 40-50 
miljardin ecun televiestintätulot vuodessa. Maksuttomien puhelinpalvelujen markkinoiden avaaminen lisäisi 
tuloja jopa neljästä viiteen miljardiin ecuun vuodessa; katso The harmonised European telephone services 
market: the economic stakes and the need for numbering solutions, Sagatel, Pariisi, maaliskuu 1996. 
8 
muodosta osaa selkeästä pitkän aikavälin strategiasta, joka heijastaa Euroopan laajuisten 
markkinoiden todellisuutta. 
Käyttäjät ja teleteollisuus vaativat selkeää kuvaa tulevasta numerointitilanteesta. Tämä ei 
koske vain numeroita ja niihin liittyviä teknisiä ominaisuuksia, vaan myös sitä, kuka 
päättää numeroinnista, ja Euroopan laajuisiin numeroihin perustuvien yleiseurooppalaisten 
palvelujen edistämisen yhteydessä sitä, miten Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden 
toimintaan ja hallintoon liittyvät tehtävät voidaan jakaa. 
Jos tässä kirjassa suunniteltuja muutoksia ei hallinnoida riittävästi, ne saattavat olla kalliita, 
vahinkoa aiheuttavia ja epäsuosittuja24. Tämä tarkoittaa sitä, että tässä kirjassa on 
keskityttävä tehtävien päätösten lisäksi myös siihen, miten numerointipäätösten 
toteuttamisesta huolehditaan, sekä siihen aikatauluun, jonka kuluessa tässä kirjassa esitetyt 
tavoitteet voidaan saavuttaa. Koska numeromuodon rakennemuutos (esimerkiksi operaat­
torin valinnan mahdollistamiseksi) edellyttää pitkää aikaa, operaattoreiden, palvelun 
tarjoajien ja laitevalmistajien mielestä päätöksiä tarvitaan pikaisesti. 
Samanaikaisesti kansallisia numerointimuutoksia on jo tehty, ja nämä muutokset on ehkä 
mukautettava Euroopan tai maailmanlaajuisella tasolla tehtyihin päätöksiin. Vain 
sovittamalla yhteen numerointiuudistuksen lähestymistapoja tällaiset vahingolliset 
vaikutukset saadaan mahdollisimman pieniksi. Tämä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden 
olisi vältettävä tarpeettomia muutoksia odotettaessa Euroopan pitkän aikavälin 
numerointistrategiaa. 
Lisäksi käyttäjien on oltava tiiviisti mukana Euroopan pitkän aikavälin numerointistrategian 
laadinnassa, ja silloin, kun muutokset ovat tarpeellisia, on asianmukaisesti arvioitava 
kyseessä olevat kustannukset ja sekä liike-elämälle että kuluttajille aiheutuvat edut, 
Poliittisen muutostehtävään reagoiminen 
Edellä yksilöidyt käyttäjien ja markkinoiden tarpeita koskevat kysymykset vastaavat tässä 
kirjassa ehdotettujen muutosten poliittista järjestelmää. Työtä on tehtävä vielä kolmella 
erityisalalla, jotta neuvoston ja Euroopan parlamentin kolmen viime vuoden aikana 
numeroinnin alalla yksilöimät poliittisten tavoitteet saavutetan. Työ voidaan tiivistää 
seuraavasti: 
Televiestinnän sääntelykehyksen täydentäminen täydellistä vapauttamista varten 
vuonna 199825 sekä neuvottelut tulevasta sääntelykehyksestä, joka tarvitaan 
numeroiden tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi (esimerkiksi, jotta varmis­
tettaisiin tasapuolinen kilpailuja eri markkinaosapuolien tasapuolinen kohtelu26) 
24 Esimerkiksi Saksassa keskusten ja muiden suureen numerosuunnitelman muutokseen liittyvien asiakkaiden 
laitteiden muutoskustannuksiksi on arvioitu noin 3 000 henkilötyövuotta. Katso Private Network Perspective 
on the Cost of Number Changes, ECMA, 4.3.1996. 
25 Neuvoston päätöslauselma 93/C213/01 televiestintäalan tilanteen ja näiden markkinoiden edelleenkehittämistar-
peen tarkastelusta, EYVL N:o C 213, 6.8.1993, s. 1 
26 Neuvoston päätöslauselma 95/C 258/01 televiestinnän tulevan sääntelykehyksen täytäntöönpanosta, 18.9.1995 
9 
Tämä ulottuu pitemmälle kuin se kehys, joka otettiin käyttöön avoimen verkon 
tarjoamisen soveltamisesta puhelintoimintaan annetulla direktiivillä27, ehdotetulla 
yhteenliittämisdirektiivillä28, ehdotetulla luvanantodirektiivillä29sekä täydellisen kilpai­
lun direktiivillä30, joiden numerointia koskevat säännökset hahmoteltiin edellä. Tässä 
kehyksessä tarkastellaan numerointia koskevia haasteita monioperaattoriympäristössä 
vuoden 1998 jälkeen. 
Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuteen (ETNS) perustuvien yleiseurooppa­
laisten palvelujen nopean käyttöönoton helpottaminen31 
Tämä ehdotus liittyi lisätutkimusten suorittamiseen. Näissä tutkimuksissa on yksilöity 
yleiseurooppalaisten palvelujen kysyntä. Tekniset tutkimukset toteuttamisesta ovat 
parhaillaan käynnissä, ja ne saatetaan päätökseen vuoden 1997 puolivälissä. Tuon työn 
perusteella tässä kirjassa tehdään ehdotuksia sekä itse numeroista että niiden tulevaa 
hallintoa ja valvontaa koskevasta järjestelmästä. 
Selkeiden aikataulujen asettaminen matka-ja henkilökohtaisen viestinnän numeroin­
nille 
Matkaviestintää koskevan vihreän kirjan32 tarkastelun sekä neuvostossa33 ja Euroopan 
parlamentissa34 käytyjen poliittisten keskustelujen jälkeen päädyttiin pyytämään 
toimenpiteitä tällä alalla. 
27 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/62/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1995 avoimen verkon 
tarjoamisen (ONP) soveltamisesta pientaajuuspuheviestitykseen, EYVL N:o L 321, 31.12.1995, ja ehdotus 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta 
puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä (korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivin 95/62/EY), KOM(96) 419, 11.9.1996, EYVL N:o ...(ei ole vielä julkaistu) 
28 Neuvoston yhteinen kanta (EY) N:o 34/96, vahvistettu 18 päivänä kesäkuuta 1996 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivin antamiseksi televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen 
(ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi, erityisesti 6, 9 ja 12 artikla, EYVL 
N:oC220, 29.7.1996, s. 13 
29 Neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 27 päivänä syyskuuta 1996 Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivin antamiseksi televiestintäpalvelujen yleisten lupien ja yksittäisten toimilupien yhteisestä 
puitejärjestelmästä, julkaistaan lähiaikoina, ehdotuksen lähdeviite KOM(95) 545 lopullinen, Bryssel, 
14.11.1995. Nykyisessä puitejärjestelmässä numeroita voidaan myöntää yleisillä luvilla tai yksittäisillä 
toimiluvilla; ehtojen ja menettelytapojen on oltava avoimia ja syrjimättömiä, jäsenvaltioille on asetettu 
aikarajoja, ja maksuja voidaan veloittaa. Yksittäisten toimilupien määrän rajoittaminen on ulotettu koskemaan 
myös numerointia (komission alkuperäisessä ehdotuksessa rajoitus koski vain radiotaajuuksia), mutta vain 
väliaikaisesti ja niin, että sovellettavaa yhteisön oikeutta, muun muassa komission direktiiviä 96/19/EY /EYVL 
N:o L 74, 22.3.1999, s. 13) on noudatettava. 
30 Komission direktiivi 96/19/EY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996, täydellisen kilpailun täytäntöönpanosta 
televiestintämarkkinoilla annetun direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta, EYVL 22.3.1996 
31 Neuvoston päätöslauselma, annettu telepalvelujen numerointia koskevan Euroopan laajuisen yhteistyön 
edistämisestä (EYVL N:o C 318/02) 
32 Kohti henkilökohtaisen viestinnän ympäristöä: vihreä kirja yhteisestä lähestymistavasta matka- ja 
henkilökohtaisen viestinnän alalla Euroopan unionissa, KOM(94) 145 lopullinen, 27.4.1994 
33 Neuvoston päätöslauselma, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995 matka- ja henkilökohtaisen viestinnän 
kehitysnäkymistä Euroopan unionissa (EYVL N:o C 188/02) 
Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0097/95 matka- ja henkilökohtaisen viestinnän edelleenkehittämisestä 
Euroopan unionissa, EYVL N:o C 151/473, 19.6.1995 34 
10 
III EUROOPAN NUMEROINTIPOLITIIKAN AVAINTEHTÄVÄT 
Euroopan numerointipolitiikalle voidaan yksilöidä seuraavat avaintehtävät, jotta se vastaisi 
markkinoiden ja eurooppalaisten asiakkaiden tulevia tarpeita: 
NUMEROINTIPOLITIIKAN TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET EUROOPAN 
UNIONISSA 
I Numeroinnin tehtävä tehokkaan kilpailun turvaamisessa ja erityisesti 
operaattorin valinta, 
numeroiden siirrettävyys, 
kansallisten numerointisuunitelmien rakenneuudistus kilpailun edistämiseksi ja kansallisten 
sääntelyviranomaisten tehtävä sen varmistamiseksi, että numeroita on käytettävissä 
riittävästi. 
II Yhteismarkkinoiden helpottaminen ja erityisesti: 
Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden luominen, 
ja siinä yleiseurooppalaisten palvelujen (kuten maksuttomien palvelujen, yhteisesti kus­
tannettavien palvelujen, lisämaksullisten tai matkaviestinverkkopalvelujen)yhteisten 
tunnusten tarve, 
Euroopan numerointia Euroopan tasolla hallinnoivan sopivan järjestelmän tarve. 
III Euroopan numerointiympäristön mukauttaminen tietoyhteiskunnan tarpeisiin ja 
erityisesti: 
pitkän aikavälin numerointisuunnitelman luominen Eurooppaa varten, 
nimien ja osoitteiden käyttö Internetissä ja muissa syntyvissä multimedia- ja online-palve-
luissa. 
III.l Sääntelyn kehitys: kilpailun tehostaminen 
Jotta kilpailu olisi tehokasta, käyttäjien on voitava valita helposti kilpailevien operaattorei­
den palvelujen välillä. Tämä avoimen pääsyn periaate vaikuttaa todennäköisesti kaikkiin 
nykyisiin numerointijärjestelyihin. Käytännössä tämä todennäköisesti tarkoittaa esimerkik­
si: 
11 
erityisten lyhyttunnusten käyttöä numerotiedusteluja tai eri kaukopuheluoperaattoreita 
varten, 
sitä, että operaattoreilla ja palvelujen tarjoajilla on täysin avoin mahdollisuus 
numerointialueiden käyttöön sellaisia palveluja kuten maksuttomia puhelinpalveluja 
varten, tai 
sitä, että liittymän haltijat voivat säilyttää olemassa olevat numeronsa vaihtaessaan 
operaattoria tai palvelujen tarjoajaa (numeroiden siirrettävyys operaattoreiden välillä). 
Kilpailevia palvelujen tarjoajia eli niitä, jotka tarjoavat televiestintäpalveluja, sekä niitä, 
jotka tarjoavat palveluja, joiden käyttämiseksi tarvitaan televiestintää, kiinnostaa heille 
annettujen numeroiden lukumäärän lisäksi myös niiden "laatu". Tämä voi esimerkiksi 
tarkoittaa helposti opittavia tai muistettavia tai subjektiivisesti miellyttäviä numeroita tai 
sitä, että käyttäjä tunnistaa tiettyjen tunnusten merkityksen esimerkiksi tiettyen palvelujen 
tuotemerkkeinä (tunnistaminen). Näille palvelujen tarjoajille on tämän vuoksi annettava 
myös tasapuolinen pääsy numeroihin. Tämän käsitteen on koskettava koko numerointijär­
jestelmän kehittämistä ja numeroiden jakamista. 
Komission ja ETOn välisen puitesopimuksen nojalla ETO on suorittanut tällä alalla kaksi 
numerointia koskevaa tutkimusta35. Komission uuden toimeksiannon perusteella ETO muut­
taa näiden tutkimusten tulokset numerointia koskeviksi yleissopimuksiksi, jotka muodosta­
vat numerointihallinnon -tärkeän poliittisen perustan ja sisältävät yhteiset säännöt 
esimerkiksi numeroihin liittyvistä oikeuksista ja niiden jakamismenettelyistä. 
III.2 Taloudellinen kehitys: erityispalvelujen sisämarkkinoiden luominen 
Komission äskettäin tilaama tutkimus36 ja edellä hahmoteltu ECTRAn suorittama työ 
osoittavat, että on olemassa vahva kysyntä hyvin monien sellaisten Euroopan laajuisten eri­
tyispalvelujen kuten maksuttomien puhelinpalvelujen, palvelujen, joiden tulot jaetaan, tai 
lisämaksullisten palvelujen, puhelinkortti/osoitepalvelujen sekä uusia palvelualojen kuten 
yhteisesti kustannettavien palvelujen kehittämiseksi. Tämä antaisi mahdollisuuden tarjota 
tavaroita ja palveluja Euroopan laajuisesti yhden ainoan numeron avulla, mikä tarjoaisi 
näitä numeroita käyttäville liikeyrityksille merkittäviä kustannussäästöjä markkinointi- ja 
mainoskuluissa ja samalla edistäisi tavaroiden ja palvelujen kansainvälisen tarjonnan kasvua 
sekä työllisyyttä näillä aloilla, jotka usein toimivat unionin muita heikommassa asemassa 
35 Tutkiessaan syrjimätöntä numerointiresurssien käyttömahdollisuutta ETO tutki muun muassa numeroiden 
jakamista ja niiden käyttöoikeutta, numeroiden omistusta ja kauppakelpoisuutta, syrjimätöntä luettelopalvelujen 
käyttömahdollisuutta ja dataverkkojen tunnuskoodien jakamista (DNIC:t/PNIC:t). Toinen numerointitutkimus 
koski helppokäyttöisyyttä, ja siinä pyrittiin määrittelemään jäsennellyt ja loogiset valintajärjestelyt tulevia pal­
velutunnuksia varten koko Euroopassa. Se koski myös yhdenmukaistettua aakkosnumeerista näppäimistöä Eu­
roopassa, jotta aakkosnumeerinen valinta voitaisiin ottaa uudelleen käyttöön tulevaisuudessa. Loppukertomukset 
toimitetaan komissiolle vuoden 1996 aikana, ja ne sisältävät ECTRAn hyväksymät tulokset ja ehdotukset sekä 
mahdolliset huomautukset, joita ECTRAn yksittäisillä jäsenillä saattaa olla näistä kysymyksistä. 
36 Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, loppukertomus, 
markkinointikonsultit Mary Ann O'Loughlin ja Stuart Sharrock, 20.4.1994. Huomautuksia pyydettiin verkko-
operaattoreilta, palvelutoimistoilta ja tietopalvelujen tarjoajilta kaikkialta Euroopasta. 
12 
olevilla alueilla37. Tämä johtaisi Euroopan puhelinliikenteen merkittävään kasvuun ja 
tarjoaisi mahdollisesti merkittäviä kustannussäästöjä teleteollisuudelle. 
Komission tilaamassa tutkimuksessa pääteltiin myös, että yhteiset Euroopan laajuiset 
palvelutunnukset eurooppalaisen numeroavaruuden piirissä merkitsisivät Euroopalle 
elintärkeää joustavuutta tulevien palveluvaatimusten täyttämiseksi samalla, kun ne tyydyt­
täisivät nykyisten markkinoiden ilmeisen kysynnän. Lisäksi pääteltiin, että tämä loisi 
orastavia markkina-aloja, joilla olisi mahdollisuus kehittää alueellisia, luonteeltaan todella 
eurooppalaisia palveluja. 
Näin ollen eurooppalaisen numeroavaruuden luominen tarjoaisi joustavuutta televiestinnän 
erityispalvelujen sisämarkkinoiden tulevan kysynnän tyydyttämiseksi, ja se tarjoaisi sekä 
liikeyrityksille että kuluttajille enemmän valinnanvaraa ja alhaisempia kustannuksia38. 
Eurooppalaiset palvelujen tarjoajat hyötyisivät laajuus- ja mittakaavaeduista, jotka olisi 
puolestaan siirrettävä kuluttajille entistä alhaisempina hintoina ja suurempina innovaatioina. 
Lisäksi eurooppalaiset palvelujen tarjoajat pääsisivät näin parempaan asemaan valmistau­
tuakseen maailmanlaajuiseen kilpailuun palvelujen alalla ja voisivat paremmin kohdistaa 
katseensa avoimesti Euroopan ulkopuolella syntyviin markkinoihin. 
III.3 Teknologinen kehitys: innovaation edistäminen 
Numeroinnin on helpotettava erilaisten useisiin teknologioihin ja standardeihin perustuvien 
telepalvelujen yhdistämistä (esimerkiksi yksi ainoa liittymä, joka tarjoaa käyttäjälle sekä 
matkaviestinpalveluja että kiinteän verkon palveluja) sen sijaan, että jokainen järjestelmä 
vaatisi eri puhelinnumeron. Tällä hetkellä käyttäjille annetaan numeroita, jotka rajoittuvat 
tiettyyn maahan, verkkoon ja operaattoriin. Tulevaisuudessa käyttäjät saattavat kuitenkin 
haluta numeroita, jotka eivät ole riippuvaisia verkosta tai palvelujen tarjoajasta, 
palvelulajista, sijainnista eivätkä päätelaitteista. Toisin sanoen käyttäjillä olisi oltava 
henkilökohtaiset numerot, jotka annetaan käyttäjälle pikemminkin kuin verkolle. 
Tällaisten henkilökohtaisten numeroiden avulla käyttäjään saisi yhteyden hänen toimistos­
saan, kotonaan tai autossaan taikka hänen liikkuessaan missä tahansa Euroopassa tai 
Euroopan ulkopuolella. Asiakkaan ei tarvitsisi tietää tai välittää juuri koskaan siitä, 
kulkeeko viesti matkaviestinverkon, satelliitin vai kiinteän verkon (esimerkiksi 
37 Yhtenä esimerkkinä ovat yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevat puhelukeskukset, jotka hoitavat telemyyntiä 
kaikkialta Euroopasta tai tarjoavat tietokone- ja ohjelmistoteollisuuden tukipalveluja. Yli 6 000:11a useita eri 
teollisuudenaloja edustavalla yrityksellä on nyt palvelevia puhelukeskuksia (joista monet ovat 
yleiseurooppalaisia), jotka tarjoavat tietoa asiakkaille. Ne työllistävät noin 130 000 eurooppalaista, ja niiden 
odotetaan luovan vielä 100 000 työpaikkaa vuoteen 2000 mennessä. Näiden kehitys on ollut voimakkainta 
Irlannissa. Lähde KPMG 1996. 
38 Periaatteessa yleiseuroppalaiset palvelut voitaisiin numeroida myös maailmanlaajuisten numerointiresurssien 
avulla silloin, kun niitä on käytettävissä (esimerkiksi maailmanlaajuiset maksuttomat puhelinpalvelut tai 800-
palvelunumerot). Tässä on kysymys jo havaitusta pelosta, jonka mukaan Yhdysvallat hallitsisi 
maailmanlaajuista lähestymistapaa, eri ratkaisujen toteutuksen nopeudesta, joustavuudesta vastata vielä tunte­
mattomiin tuleviin vaatimuksiin ja mahdollisuudesta ottaa käyttöön erityisiä nimenomaan eurooppalaisia 
numeroita. Lisäksi alueelliset ja maailmanlaajuiset numerointiratkaisut voivat olla olemassa yhtä aikaa niin, 
että toisesta on mahdollisuus helposti siirtyä toiseen. 
13 
PSTN:n/ISDN:n) kautta, mutta hän hyötyisi siitä, että hän on tavoitettavissa samalla, kun 
hän saisi palvelun ja häntä laskutettaisiin yhdestä ainoasta yhteyspisteestä. 
Uusia yhdistetyn tekniikan käsitteitä on jo otettu käyttöön kuten esimerkiksi "seuraa 
minua" -toiminto, tai ne ovat tulossa kuten käsite henkilökohtainen viestintä, joka perustuu 
matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän suureen kasvuun. Koska tällaisilla uusilla 
käsitteillä voidaan ylittää numerointirajoja niin, että eri tekniikoita yhdistetään eri 
numeroihin ja kansallisten numerointisuunnitelmien asettamia maantieteellisiä rajoja 
yhdistetään yhdeksi ainoaksi ratkaisuksi, ne vaativat ainutlaatuista numerointiratkaisua 
alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla. 
III.4 Numeroinnin kehitys kuluttajan näkökulmasta: yhdenmukaistamistarve 
Syntyvässä vapautetussa ympäristössä käyttäjillä on oikeus odottaa, että suurempi 
valinnanvara merkitsee muutakin kuin entistä pidempiä ja monimutkaisempia numeroita. 
Tässä sääntelytoimet voivat olla oikeutettuja sen vaaran välttämiseksi, että kaupallisten 
paineiden vuoksi käyttäjillä on monia erilaisia uusia palvelutunnuksia ja eri 
numerorakenteita samanlaisia palveluja varten, jotka ovat pirstoutuneet kansallisten rajojen 
tai tiettyjen maaryhmien tai jopa yksittäisten operaattoreiden vuoksi39. 
Erityispalvelujen tiettyjen tunnusten ja numerorakenteiden yhdenmukaistamisen lisäksi sekä 
kuluttajien että liikeyritysten pitäisi pystyä hyötymään myös niin kutsutusta 
aakkosnumeerisesta valinnasta. Tämä toiminto, joka oli aikanaan yleinen Euroopassa ja 
jolle on syntynyt merkittävä asema USA:n maksuttomien puhelinpalvelujen markkinoilla, 
antaa käyttäjälle mahdollisuuden soittaa paljon helpommin muistettavien nimien tai sanojen 
pikemminkin kuin numeroiden avulla. 
Jotta aakkosnumeerinen valinta tulisi uudelleen käyttöön Euroopassa, puhelinten 
näppäimistöt on yhdenmukaistettava niin, että samoille numeroille määrätään samat kir­
jaimet jokaisessa puhelimessa. Tällä hetkellä Euroopassa on käytössä erilaisia 
kirjainjärjestelmiä, ja sen vuoksi sopimus vain yhdestä aakkosnumeerisesta näppäimistö-
muodosta olisi tärkeä ensimmäinen askel40. 
39 
40 Tältä osin kaupalliset operaattorit ovat äskettäin pyytäneet ITU-T:n tutkimusryhmässä SG-2 erityisten 
maatunnusten antamista verkoille tai verkko-operaattoreille käyttömahdollisuuksien avaamiseksi ja niiden 
palvelujen saattamiseksi "tavaramerkinomaisiksi" maailmanlaajuisella tasolla. Sen lisäksi, että tämä olisi 
ristiriidassa siirrettävyystavoitteen kanssa ja voisi johtaa numerointiresurssien tehottomaan käyttöön verkkojen 
tai verkko-operaattoreiden tunnusten alkaessa kilpailla yleisten palvelutunnusten, kanssa, paikallisten teleyhtiöi­
den "tavaramerkinomaisuus" näyttää olevan vastoin asiakkaiden sellaisia perustarpeita kuten ymmärrettävää 
numerointijärjestelmää, jonka avulla he saavat yleiskuvan palvelusta ja veloituksesta ennen puhelun soittamista. 
Kaupallisten voimien lisääntyvä mahti ITUssa herättää myös hyvin tärkeitä kysymyksiä puolueettomuudesta, 
avoimuudesta ja mahdollisesta kansallisen sääntelyn ohittamisesta. 
Näppäimistöjen yhdenmukaistamisesta keskustellaan tällä hetkellä ECTRAssa. Samanaikaisesti päätelaitteiden 
hyväksymistä käsittelevä komitea (ACTE) tutkii tätä asiaa. Pidetään epätodennäköisenä, että yhdenmukaiste­
ttuun näppäimistöön voitaisiin soveltaa päätelaitedirektiiviä 91/263 (EYVL N.o L 128, 23.5.1991, s. 1). ACTE 
uskoo kuitenkin, että yhdenmukaistaminen on suotavaa, ja asiasta on määrä keskustella edelleen. 
14 
III.5 Eurooppalainen numerointi: kokonaisuus kansallisen ja maailmanlaajuisen 
numeroinnin välillä 
Maailmanlaajuiset vai eurooppalaiset numerointiratkaisut 
Valmistelut ovat meneillään ITU-T:ssä maailmanlaajuisten palvelutunnusten avaamiseksi 
yleismaailmallista kansainvälistä maksutonta puhelinpalvelua (UIFS:ää eli maailmanlaajuis­
ta maksutonta puhelinpalvelua) sekä maailmanlaajuista henkilökohtaista televiestintää 
(UPT) varten. Yleensä oletetaan, että liikeyritykset ja käyttäjät suosivat näitä maailmanlaa­
juisia ratkaisuja ja sen vuoksi Euroopan laajuisten numeroiden kysyntä olisi paljon 
vähäisempää. Komission mielestä tämä näkemys on väärä. 
Ensiksikin ITU-T:n suositusten täytäntöönpanomekanismi on melko heikko. Se saattaa olla 
riittämätön takaamaan todellisten yleiseurooppalaisten maksuttomien puhelinpalvelujen 
markkinoiden syntymisen silloin, kun UIFS.ien kilpailu vaikutus selviää täydellisesti. 
Sinänsä UIFS merkitsee vain kaupallisten sopimusten järjestelmää, ja parhaimmillaankin 
siitä voidaan toivoa vain pirstoutunutta palvelutarjontaa, josta yksittäiset operaattorit ovat 
neuvotelleet kahdenvälisesti. 
Toiseksi ei pitäisi aliarvioida sitä, missä määrin erityisiä Euroopan laajuisia numeroita 
saatetaan tarvita. Sisämarkkinat tarjoavat palvelujen tarjoajille mahdollisuuksia, joita ei ole 
kansallisella tasolla. Eurooppalaiset palvelujen tarjoajat ovat yleensä tunnistaneet 
pikemminkin eurooppalaiset kuin maailmanlaajuiset markkinamahdollisuudet41 tieto- ja 
viihdepalveluissa, tuotemarkkinoinnissa ja myynninedistämisessä sekä suorissa vastauksissa 
ja teleavusteisessa ostosten teossa42. Vaikka monia tuotteita on saatavissa maailman­
laajuisesti, niiden myynti, markkinointi ja asiakaspalvelu on tavallisesti järjestetty 
alueellisesti kulttuurisista, kielellisistä ja logistisista syistä, joten merkittäviä 
kustannussäästöjä ei välttämättä synny siitä, että alueellisten maksuttomien palvelunumeroi­
den asemesta käytetään maailmanlaajuisia maksuttomia palvelunumeroita. Loppujen lopuksi 
monikansallisten yritysten päätökset saattavat hyvinkin perustua arviointiin siitä, mitä 
numeroita asetetaan saataville oikeaan aikaan ja johdonmukaisesti sillä alueella, jolla ne 
toimivat. 
Lisäksi maailmanlaajuinen kehitys ei aina vastaa piilevää Euroopan laajuista tarvetta 
esimerkiksi lisämaksullisten ja yhteisesti kustannettavien palvelujen osalta. 
Ehkä kaikkein tärkein seikka on se, että vapauttaminen etenee Euroopan unionissa paljon 
nopeammin kuin maailman monissa muissa osissa. ITUn nykyisessä työssä on väistämättä 
otettava huomioon se, että joissakin maissa vapauttaminen edistyy nopeammin ja joissakin 
41 Katso Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report, 
markkinointikonsultit Mary Ann O'Loughlin ja Stuart Sharrock, 20.4.1994 
42 Teleavusteinen ostosten teko tarkoittaa tässä yhteydessä laajasti käsitettynä kaikenlaista ostamista telepalvelujen 
avulla mukaan lukien palvelut, joita tarkoitetaan neuvoston 8 päivänä heinäkuuta 1996 vahvistamassa yhteisessä 
kannassa direktiiviin televisiosta ilman rajoja 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun direktiivin 89/552/ETY 
muuttamisesta, sekä muuta teleavusteista interaktiivisten telepalvelujen avulla tapahtuvaa ostosten tekoa. 
15 
toisissa hitaammin. On kyseenalaista, pystyykö ITU luomaan sellaisen avoimen numeroin-
tiympäristön, jota Eurooppa tarvitsee pystyäkseen täysimääräisesti hyödyntämään vapaute­
tun alan tarpeet43. Tällainen ympäristö merkitsisikin merkittävää kilpailu-uhkaa kansallisille 
operaattoreille niissä maissa, joissa vapauttaminen ei ole edennyt yhtä pitkälle. Euroopan 
unioni ei voi odottaa ITUn kehitystä, vaan sen on ryhdyttävä omiin aloitteisiin tällä alalla. 
Eurooppalainen ulottuvuus kansalliseen numerointiin 
Jäsenvaltioiden valmistautuessa kilpailuympäristöön ja myös reagoidessa tietoliikennelinjo-
jen ja tietoliikenteen suunnattomaan kasvuun, ne valmistelevat (tai ovat joissakin tapauk­
sissa jo tehneet) laajoja muutoksia kansallisissa numerointijärjestelmissään selvitäkseen 
tulevasta kysynnästä. Kiireellinen sopimus Euroopan numeroinnin poliittisista tavoitteista 
ja sen suunnasta on ratkaisevan tärkeä, jotta näissä kansallisissa päätöksissä voitaisiin ottaa 
huomioon sisämarkkinoiden tarpeet ja yhteisön sääntelypolitiikka. Liikeyrityksille ja 
käyttäjille vaarana on se, että kansallisia numerointijärjestelmiä on jälleen muutettava, ja 
jos uudistusta suunnitellaan eristyksissä, siitä seuraa lisäkustannuksia ja tyytymättömyyttä. 
Jonkinlainen numeroinnin valvonta Euroopan tasolla on ehdottoman välttämätöntä 
Vaikka komissio kannattaa maailmanlaajuista numeroinnin parissa tehtävää työtä ja 
tunnustaa, että tällaisen työn tuloksena voidaan saada numerointiratkaisuja sellaisten 
maailmanlaajuisten yritysten kuten Internetin käyttöön, sen mielestä on kehitettävä yhteinen 
eurooppalainen numerointistrategia ja lisäksi sovitettava Euroopan tasolla yhteen tämän 
strategian hallinnointia ja hoitoa, jotta voitaisiin täyttää sekä vapautuneiden markkinoiden 
vaatimukset että yleiseurooppalaisten palvelujen kehitysvaatimukset. 
Tältä osin ITU-T:ssä tällä hetkellä käytävät keskustelut eivät ole rohkaisevia. Keskustelut 
suosituksesta E. 190 (maatunnusten jakamisperusteet) ja suosituksesta E. 164 (maatunnusten 
jakamismenettelyt ja -perusteet) eivät toistaiseksi ole johtaneet avoimeen menettelyyn, 
jonka avulla olisi mahdollista laatia alueelliset (toisin sanoen eurooppalaiset) numerointiko-
konaisuudet. 
Komissio uskoo, että Euroopan hallintoviranomaisten ja markkinaosapuolien olisi 
tunnustettava alueellisten numerointijärjestelmien arvo ja huolehdittava siitä, että uudet 
ITU-T:n ehdotukset eivät sulje pois tällaista mahdollista kehitystä. 
Lisäksi, kun otetaan huomioon tietoverkkopalvelujen kuten Internetin ja muiden 
innovatiivisten multimedia- ja online-palvelujen nopea kasvu, kaikkia eurooppalaisia 
numerointia ja osoitteistoja koskevia pitkän aikavälin lähestymistapoja olisi laajennettava 
myös tälle alalle. 
43 On esimerkiksi huomattava, että ITU-T ei ole vielä lähellä sopimusta operaattorin valintamenetelmän käyt­
töönotosta. 
16 
IV TOIMINTAEHDOTUKSET 
Euroopan unionin tason selkeän numerointipolitiikan on täytettävä unionin kansalaisten ja 
yritysten tulevaisuuden tarpeet. Lisäksi sen on luotava sijoitusten ja innovaation edellyttämä 
oikeudellinen varmuus samalla, kun se takaa tasapuolisen ja avoimen kilpailuympäristön, ja 
sen avulla on huolehdittava siitä, että sellaisten televiestinnän erityispalvelujen, kuten Euroopan 
laajuisten maksuttomien puhelinpalvelujen sisämarkkinat voivat syntyä ja syntyvät helpon 
käyttömahdollisuuden perusteella koko Euroopassa. 
Komissio ei usko, että selkeän ja ennustettavan sääntelykehyksen puuttuessa markkinavoimat 
yksinään riittäisivät takaamaan avoimen numerointiympäristön syntymisen. On myös 
kyseenalaista, riittävätkö ECTRAn44 ja ITU-T:n nykyiset menetelmät luomaan avoimen 
numerointiympäristön, joka pystyy huolehtimaan vuoden 1998 jälkeisten vapautettujen 
markkinoiden tarpeesta tarvittavassa aikataulussa. 
Komissio pyytää aiheesta alan näkemyksiä. Huomautuksia pyydetään sekä yleisestä 
lähestymistavasta että jäljempänä yksilöidyistä erityisistä kysymyksistä. 
IV. 1 Tehokkaan kilpailun takaaminen 
Operaattorin valinta 
Siirtyminen täydelliseen kilpailuun tulee alentamaan nykyisen liikenteen käsittelykustan­
nuksia. Nykyiset kansallisten verkko-operaattorien välisille kirjeenvaihtosuhteille 
perustuvat liikenteen käsittelyjärjestelyt korvautuvat uusilla erikoistuneiden alueellisten tai 
yleismaailmallisten kaukopuheluoperaattoreiden välisillä suhteilla, ja kustannusten 
aleneminen johtuu suuremmista liikennemääristä ja strategisista kumppanuuksista. Tämän 
pitäisi aiheuttaa kustannussäästöjä, jotka voidaan siirtää asiakkaille alhaisempina hintoina. 
Yksinkertaiset kaukopuheluoperaattoreiden valintatunnukset ovat välttämättömiä, jotta 
käyttäjät hyötyisivät alhaisemmista hinnoista. 
Lisäksi se, että käyttäjiä kannustetaan tekemään valintoja kaukopuheluoperaattorien välillä 
edistää Euroopan alueellisten operaattoreiden kehittymistä, jotka voivat tarjota alempia 
hintoja ja paremmanlaatuista palvelua ja samanaikaisesti edistää maailmanlaajuisia 
palveluja. 
Kaukopuheluoperaattorin valinnan käyttöönotto voi tarjota suuria suoria ja välillisiä etuja 
kuluttajille, liikeyrityksille ja teleteollisuudelle. Operaattorin valinnan käyttöönoton 
kustannukset ovat melko vähäiset verrattuna siitä saataviin etuihin. Operaattorin valinta 
voidaan ottaa käyttöön asteittain. Liitteessä II esitetään kolme päävaihtoehtoa: 
44 Vaikka ECTRA ja ETO ovat tarjonneet erittäin tärkeän foorumin yleiseurooppalaisille numerointikysymyksiä 
koskeville keskusteluille sekä kasvavan numerointiasiantuntemuksen keskuksen, ECTRAlla ei ole mitään 
menetelmää, jolla se voisi huolehtia jäsentensä tekemien päätösten täytäntöönpanosta, eikä oikeudellista elintä, 
joka voi tulkita näin tehdyt sitoumukset siinä tapauksessa, että niiden soveltamisalasta syntyy kiistaa. Lisäksi 
enemmistö ECTRAn jäsenistä on vasta vapauttamisohjelmansa alussa, eivätkä ne ole ilmaisseet, että ne olisivat 
jo valmiit avaamaan markkinansa. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että ne tarvitsevat tai haluavat sen 
tapaista uudistusta, jota sisämarkkinat ja täydellisen vapauttamisen tavoite nyt vaativat. 
17 
kaukopuheluoperaattorit ovat paikallisen liittymän tarjoajan ennalta valitsemia (usein 
sama yhtiö), ja käyttäjä voi muuttaa tätä valintaa puhelukohtaisesti, 
käyttäjä valitsee operaattorin ennakolta ja voi muuttaa valintaa puhelukohtaisesti, 
operaattorin valintatunnuksen sisällyttäminen kaikkiin puheluihin (myös paikallisen 
operaattorin kaukopuheluverkon käyttömahdollisuus). Jälkimmäinen vaihtoehto tekisi 
valinnasta itse asiassa monimutkaisemman käyttäjille, eikä se sen vuoksi ole suotava. 
Arviot viittaavat siihen, että operaattorin valinnan käyttöönotto voisi merkittävästi auttaa 
käyttäjiä hyötymään kilpailun mukanaan tuomista 20 - 25 miljardin ecun vuotuisista 
säästöistä kaukopuhelumaksuissa yhteisössä45. Arviot näiden muutosten kustannuksista 
teleteollisuudelle vaihtelevat, mutta komissio uskoo, että noin kaksi miljardia ecua 
kymmenen vuoden aikana voi olla kohtuullinen arvio. 
Operaattorin valinta on välttämätöntä tasapuolisten ja syrjimättömien kilpailuolojen 
luomiseksi yhteisön sääntelykehyksen mukaisesti. Teknisiä ja organisatorisia toimenpiteitä 
tarvitaan tasapuolisten käyttömahdollisuuksien toteuttamiseksi keskuksissa. Samalla 
operaattoritunnusten jakamisen ja hallinnon on tapahduttava Euroopan tasolla, ja se vaatii 
muun muassa eurooppalaista hallintoelintä. 
Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön operaattorin valinta aloittaen vuonna 
1998 sellaisella ratkaisulla, jossa paikallinen operaattori määrittää oletetun 
kaukopuheluoperaattorin niin, että asiakas voi valita toisen operaattorin, ja 
siirtyen kohti käyttäjän etukäteen tekemää valintaa ja mahdollisuutta suorittaa 
uusi puhelukohtainen valinta vuoteen 2000 mennessä. 
Esiin nousee joukko säätelykysymyksiä: esimerkiksi se, miten operaattorin valinta ennalta 
toteutetaan ja kenellä on oikeus tai pätevyys suorittaa se, kun otetaan huomioon, että 
lyhyttunnuksia on käytettävissä vain vähän. Toinen kysymys on se, pitäisikö ennaltava-
linnan tarjoamisvelvoitteen koskea kaikkia operaattoreita vai ainoastaan niitä, jotka ovat 
johtavassa markkina-asemassa, ja pitäisikö sen koskea vain ulkomaanpuheluja vai kaikkia 
kaukopuheluja. Laskutus on yhtä tärkeä kysymys, jolla on merkittäviä vaikutuksia asiak­
kaisiin. Komissio pyytää näkökantoja ja mielipiteitä näistä ja kaikista muista 
kysymyksistä, jotka koskevat operaattorin valinnan käyttöön ottamista unionissa. 
45 Nämä arviot perustuvat 40 - 50 prosentin laskuun nykyisiin tariffeihin verrattuna samalla, kun syntyvä 
liikenteen kasvu - päätellen kokemuksista USA:n tai Suomen kaltaisilla markkinoilla - voisi merkittävästi 
korvata operaattoreille muutoin aiheutuvaa mahdollista tappiota. 
18 
Numeroiden siirrettävyys 
Liittymien haltijat antavat numeroilleen suuren arvon. Mielipidetiedustelut ovat osoittaneet, 
että noin 80 - 90 prosenttia liikeasiakkaista ei harkitsisi operaattorin vaihtamista, elleivät 
he voi viedä numeroaan mukanaan. 
Numeroiden siirrettävyys antaa liittymän haltijoille mahdollisuuden säilyttää numeronsa, 
kun he päättävät vaihtaa operaattoria. Numeroiden siirrettävyys on täten tärkeä edellytys, 
jotta käyttäjät voisivat valita, keneltä he hankkivat telepalvelut ja jotta kilpailusta tulee 
todella tehokasta. Kuten jäljempänä liitteessä III yksilöidään, numeroiden siirrettävyys voi 
itse asiassa liittyä kolmeen kysymykseen: 
Sijainnin siirrettävyys 
Käyttäjällä on mahdollisuus säilyttää numeronsa siirtyessään toiseen paikkaan joko 
saman keskuksen alueella tai mihin tahansa jäsenvaltiossa, 
Palvelun siirrettävyys 
Käyttäjällä on mahdollisuus säilyttää numero siirryttäessä toiseen palveluun samalla 
palvelualueella (esimerkiksi käyttäjä säilyttää oman PSTN-numeronsa liittyessään 
ISDN-palveluun, vaikka se itse asiassa tuotetaan eri keskuksen kautta samalla 
alueella); ja 
Palvelujen tarjoajan siirrettävyys 
Käyttäjällä on mahdollisuus säilyttää numeronsa hänen vaihtaessaan operaattoria 
samassa paikassa tai saman keskuksen alueella. 
Euroopan unionissa ensisijaisena tavoitteena on edistettävä palvelujen tarjoajan 
siirrettävyyttä paikallispuhelualueella. Kuten liitteessä III osoitetaan, kiinteän tilaajaverkon 
numeroiden siirrettävyyden käyttöönotosta saatavat taloudelliset edut ja asiakasedut ovat 
paljon suuremmat kuin sen kustannukset. 
Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että siellä, missä tekniset rajoitukset yhä 
estävät kiinteän tilaajaverkon operaattorin siirrettävyyden, ryhdytään kaikkiin 
tarpellisiin toimenpiteisiin rajoitusten poistamiseksi mahdollisimman pikaisesti, 
ja että numeroiden siirrettävyys on käytettävissä suurissa asutuskeskuksissa 
viimeistään 1 päivänä tammikuuta 200046. 
Analyysi on myös osoittanut, että matkaviestinpalvelujen ja maantieteelliseen alueeseen 
rajoittumattomien palvelujen kuten maksuttomien palvelunumeroiden siirrettävyyttä 
(esimerkiksi, jotta asiakkaat voisivat pitää "kultaiset numeronsa") olisi harkittava 
46 Ehdotetussa yhteenliittämisdirektiivissä (yhteinen kanta (EY) N:o 34/96, EYVL N:o C 220, 29.7.1996, s. 3) 
vaaditaan numeroiden siirrettävyyden toteuttamista 1 päivään tammikuuta 2003 mennessä. Koska 
vapautumiskehitys nopeutuu koko ajan ja numeroiden siirrettävyys on tunnustettu avaintekijäksi paikallisten 
markkinoiden avaamisessa kilpailulle, kyseisen ajankohdan aikaistamista on vakavasti harkittava. Tässä 
vihreässä kirjassa pyydetään asiasta alan näkemyksiä. 
19 
kiireellisenä kysymyksenä ja että se on välttämätöntä tasapuolisten käyttöedellytysten ja 
mahdollisuuksien luomiseksi uusille tulokkaille. 
Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että kaikki tekniset rajoitukset, jotka 
yhä estävät numeroiden siirrettävyyden matkaviestinpalveluissa ja henkilökoh­
taisissa telepalveluissa samoin kuin maantieteelliseen alueeseen liittymättömissä 
palveluissa poistetaan mahdollisimman nopeasti, ja että numeroiden siirrettä-
vyys on käytettävissä viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000. 
Komissio pyytää huomautuksia numeroiden siirrettävyyden tärkeydestä ja 
toivomuksia sen käyttöönoton ajoituksesta eri palvelulajeissa sekä siitä vaikutuksesta, 
joka tällä vaatimuksella saattaisi olla kilpailluille markkinoille tuloon. Komissio 
pyytää myös huomautuksia aiheutuvien kustannusten kohdentamisesta (hallinto-, 
perustamis- ja siirtämisestä aiheutuvat lisäkulut). Huomautuksia pyydetään myös 
sellaisista pitkän aikavälin ratkaisusta ja siirtymästrategioista, joita voitaisiin 
noudattaa. 
Kansallisten numerointijärjestelmien uudelleenjärjestely 
Kansalliset numerointijärjestelmät, jotka muodostettiin monopoliympäristössä, rajoittavat 
nykyään usein uusien markkinoille tulijoiden mahdollisuuksia sekä paikallisella eli 
jälleenmyyntitasoUa että operaattorin tai palvelujen tarjoajan tasolla. Kilpailu paikallisissa 
toiminnoissa tai palvelujen vähittäismyynnissä edellyttää tasavertaista sellaisten 
loppukäyttäjänumeroiden käyttömahdollisuutta, jotka kuluttajat saattavat jo tunnistaa hyvin. 
Palvelut, joilla on tunnettu "tuotenimi" eli kansalliset maksuttomat puhelinpalvelut, 
yhteisesti kustannettavat ja lisämaksulliset palvelut, mutta myös matkaviestinpalvelut olisi 
saatettava kaikkien kilpailevien operaattoreiden ja palvelujen tarjoajien käytettäviksi. Tämä 
avoimen pääsyn periaate täydentää edellä hahmoteltua tasavertaista käyttömahdollisuutta. 
Kun otetaan huomioon se, että vuosi 1998 on televiestintäpalvelujen täydellisen vapautta­
misen ajankohta, ja se ratkaiseva asema, joka kansallisilla numerointijärjestelmillä on 
kilpailun mahdollistamisessa, tarve avata kansalliset numerointijärjestelmät kilpailulle on 
kiireellinen. Odotetaan tämän vaativan useimpien, ellei kaikkien kansallisten 
numerointijärjestelmien mukauttamista. 
Komissio kannattaa vaiheittaista lähestymistapaa numerointiin. Ensimmäisessä 
vaiheessa 1 päivään heinäkuuta 1997 mennessä - lukuun ottamatta niitä 
jäsenvaltioita, joille myönnettiin lisää täytäntöönpanoaikaa direktiivin 96/19/EY 
mukaisesti - on oltava käytettävissä riittävästi numeroita erityisesti sitä varten, 
että uudet tulokkaat voivat tarjota puhelintoimintapalveluja yleisölle47. Toisessa 
vaiheessa kansalliset järjestelmät on tarkistettava kansallisten 
numerointisuunnitelmien myöhempää yhdentymistä ajatellen. 
47 Komission direktiivissä 96/19/EY (EYVL N:o L 74, 22.3.1996, s. 13) vaaditaan jäsenvaltioita varmistamaan, 
että kaikkia telepalveluja varten on riittävästi numeroita 1 päivään heinäkuuta 1997 mennessä. 
20 
Kansallisissa numerointisuunnitelmissa varmistetaan numeroiden riittävyys 1 päivään 
heinäkuuta 1997 mennessä. Näiden suunnitelmien vahvistamisesta riippumatta komissio luo 
ETOn tekemän työn perusteella yhteiset suuntaviivat kansallisten sääntelyviranomaisten 
käytettäviksi. Näillä suuntaviivoilla taataan se, että kansallisia numerointijärjestelmiä 
kehitetään tasapainoisesti kaikkialla EU:ssa ja muodostetaan lähentymistavoite siirtyä 
entistä yhtenäisempään numerointiympäristöön48. 
ETOn suorittaman teknisen työn päätyttyä jäsenvaltioiden olisi aloitettava 
kansallisten numerointijärjestelmiensä mukauttaminen sovittujen yhteisten 
suuntaviivojen mukaisesti ja saatettava se päätökseen vuoteen 2000 mennessä. 
Sillä välin ja jotta tuleva eurooppalainen lähestymistapa ei vaarantuisi, jäsenval­
tioiden ei pitäisi jakaa numeroita, joiden pituus ylittää 13 numeroa49. 
Komissio pyytää huomautuksia numerointijärjestelmältä toivottavista piirteistä 
(esimerkiksi valintapariteetista, joustavuudesta tulevan kysynnän tyydyttämiseksi, 
markkinoiden kehittymisen ja innovaation helpottamiseksi, helppokäyttöisyydestä, 
vaihtoehdoista tuotemerkin luomiseksi ja "kultaisten numeroiden" tarjonnasta, numeron ja 
maantieteellisen sijainnin välisestä suhteesta, numeron rakenteesta ja johdonmukaisuuden 
tarpeesta numeron pituudessa, paikallisvalinnasta ja hintatiedoista) sekä eri piirteiden 
suhteellisesta merkityksestä. 
IV.2 Sisämarkkinoiden helpottaminen 
Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden (ETNS) luominen 
Yleismaailmallisesta kansainvälisestä maksuttomasta puhelinpalvelusta (UIFS)50 on sovittu 
ITU-T:n piirissä, ja se otetaan käyttöön vuonna 199751. Komissio ei kuitenkaan usko, että 
UIFS.ää voidaan pitää järjestelmänä, joka luo saumattoman Euroopan laajuisen 
erityispalvelutarjonnan. Ensiksikin ITUn sääntöjen nojalla UIFS:n avulla tarjotuista palve­
luista on käytävä kaupalliset neuvottelut yksittäisten operaattoreiden välillä, ja ne johtavat 
48 Lähentymistä vaaditaan esimerkiksi lyhyttunnuksiin kuten operaattorin valintatunnuksiin Euroopan tasolla. 
Lisäksi olisi otettava huomioon tarve yhdenmukaistaa erityispalvelujen kuten maksuttomien puhelinpalvelujen 
(esimerkiksi 800), lisämaksullisten palvelujen (esimerkiksi 900) ja henkilökohtaisten viestintäpalvelujen ja 
UPT:n (esimerkiksi 500 tai 700) tunnukset. 
49 Numeron pituuteen sisältyy maatunnus, mutta ei ulkomaantunnusta tai operaattorin valintatunnusta. 
50 Maksuton puhelinpalvelu antaa operaattorille mahdollisuuden luoda suoran yhteyden itsensä ja asiakkaan välille. 
UIFS:n kaltaisen kansainvälisen järjestelmän avulla asiakas voi olla missä päin maailmaa tahansa. 
Maksuttomien palvelujen operaattori perii kustannukset maksutonta palvelunumeroa käyttävältä yhteisöltä. 
Tämä tulovirran hallinta antaa maksuttomien palvelujen operaattorille hyvän neuvotteluaseman suhteessa 
paikallisiin verkko-operaattoreihin niissä maissa, joista puhelut ovat lähtöisin. 
Maksuttomien puhelinpalvelujen markkinat ovat kehittyneet paljon pitemmälle Pohjois-Amerikassa kuin 
Euroopassa. USA:ssa niillä on kymmenen miljardin dollarin markkinat, ja Euroopan markkinat ovat tästä vain 
muutama prosentti. Arviot viittavaat siihen, että noin 40 prosenttia huippuajan kaukopuheluliikenteestä 
Yhdysvalloista johtuu maksuttomista puheluista verrattuna 20 prosenttiin Kanadassa ja alle yhteen prosenttiin 
Euroopassa. Yksi syy maksuttomien puhelinpalvelujen menestykseen Yhdysvalloissa on ollut maksuttomien 
palvelunumeroiden täydellisen siirrettävyyden vaatimus vuodesta 1993 lähtien. Yleisesti uskotaan, että tämä 
yleismaailmallinen maksuttomien puhelinpalvelujen verkosto tarjoaa suuria kaupallisia mahdollisuuksia 
operaattoreille markkinoilla, joilla kilpailu oh hyvin kehittynyttä ja joilla suuresta mittakaavasta koituu etuja 
kuten USA:ssa. 51 
21 
todennäköisesti vain hajanaiseen palvelujen tarjontaan. Toiseksi UIFS ei täytä muita 
sisämarkkinoiden tarpeita kuin maksuttomien puhelinpalvelujen tarpeen. 
ECTRA päätti äskettäin perustaa ETNS:n, joka antaisi mahdollisuuden toteuttaa Euroopan 
laajuisesta numeroavaruudesta numeroitavat yleiseurooppalaiset erityispalvelut kuten 
maksuttomat palvelut, yhteisesti kustannettavat palvelut ja yhteisesti laskutetut palvelut. 
Lisäksi henkilökohtaisten viestintäpalvelujen (PCS) syntyminen helpottuisi, kun 
käytettävissä olisi eurooppalainen numerointiratkaisu52, joka tukisi eri palvelujen ja 
tekniikoiden yhdistämistä yhden ainoan palvelujärjestelmän kautta (katso liite IV). 
Hyvin kehittyneet erityispalvelujen sisämarkkinat loisivat uusia liiketoimintamahdollisuuk­
sia televiestinnän alalla, kehittäisivät tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoita ja edistäisivät 
työllisyyttä. Kuten liitteessä I osoitetaan, yleiseurooppalaisen numerointiympäristön 
käyttöönotosta on saatavissa suuria verkkoetuja. Euroopan komission laatimat arviot53 
viittaavat USA:n esimerkin perusteella siihen, että maksuttomien puhelinpalvelujen ja 
yhteisesti kustannettavien palvelujen markkinat voisivat olla jopa 4,6 miljardia ecua 
vuoteen 2003 mennessä (verrattuna tämän hetken noin puolen miljardin ecun maksuttomien 
palvelujen markkinoihin) ja että käyttöönottokustannusten uskotaan olevan alhaiset54. 
Komissio uskoo myös, että vilkkaat kotimarkkinat antavat Euroopan liiketoiminnalle 
mahdollisuuden kasvattaa osuuttaan syntyvistä maailmanlaajuisista telepalvelumarkkinoista. 
Jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin huolehtiakseen siitä, 
että Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus (ETNS) toteutetaan ECTRAn 
ja ETSIn nykyisen työn päätyttyä ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1998. 
ETNS:n nopea luominen edellyttäisi ehkä neuvoston antamaa päätöslauselmaa ja Euroopan 
parlamenttia pyytämään jäsenvaltioilta tukea muun muassa ITUlle osoitettuun pyyntöön 
saada alueellinen tunnus. 
Komissio pyytää huomautuksia Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden 
tarpeellisuudesta, siltä toivottavista piirteistä ja sen käyttöönoton aikataulusta. 
Yksityis-ja yritysverkot 
Markkinoiden kehitys johtaa yhä enemmän niin kutsuttuun verkkojen keskinäiseen 
liittämiseen, jossa yksityisverkot (esimerkiksi yritysverkot, virtuaaliset erillisverkot (VPN), 
lähiverkot (LAN), yliopistojen verkot, kaupunkien tiedon valtaväylät) yhdistetään yleiseen 
52 Äskettäin luotu UMTS-foorumi koskee PCS:n numerointia. Kysymystä tukee lisäksi ETOn tutkimus, josta on 
tehty sopimus komission kanssa tehdyn puitesopimuksen nojalla. Komissio ehdottaa, että UMTS-foorumin 
tämänhetkisen asialistan mukaisesti ja ETOn PCS:n numerointia koskevan tutkimuksen loppuun saattamisen 
jälkeen se tekee vuoden 1997 loppuun mennessä ehdotuksen UMTSrää koskevaksi sääntelykehykseksi, johon 
on kuuluttava tärkeiden toimilupia ja taajuusalueita koskevien kysymysten lisäksi ehdotukset PCS:n 
numeroimiseksi Euroopassa. 
53 The harmonised European telephone services market: the economic Stakes and the need for numbering 
solutions, Sagatel, Pariisi, maaliskuu 1996, ja Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony 
Numbering Space, markkinointikonsultit Mary Ann O'Loughlin ja Stuart Sharrock, 20.4.1994 
54 Katso esimerkiksi ETNOn yhteinen kanta ECTRAn eurooppalaista numerointia koskevasta neuvottelu-
asiakirjasta, ETNO, 18.3.1995 
22 
verkkokantaan uusien käyttöönotettujen palveluominaisuuksien kuten ohivalinnan (DDI) 
avulla. 
Nämä verkot palvelevat myös tärkeätä taloudellista tehtävää. Äskettäisessä komissiolle 
suoritetussa tutkimuksessa55 oltiin sitä mieltä, että on ratkaisevan tärkeätä kehittää 
yritysverkkoja tehokkaiksi televiestintäratkaisuiksi pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten, 
koska ne ovat Euroopan talouselämän elämänlanka, johon kuuluu yhteensä 12,9 miljoonaa 
liikeyritystä, jotka työllistävät noin 60 miljoonaa ihmistä56. Pk-yritysten pitäisi pystyä 
luomaan helposti yhtiöverkkoja ja suljettuja käyttäjäryhmiä, joista olisi yleiseurooppalainen 
tai jopa maailmanlaajuinen yhteys niiden kehittyvien liiketoiminnan tarpeiden mukaisesti. 
Puhelujen käsittelyä yksityis- tai yritysverkkoihin tai näistä verkoista voidaan helpottaa 
erityisillä palvelutunnuksilla, jotka osoittavat yleiselle verkolle, että puhelu edellyttää 
erityiskäsittelyä ja -reititystä. Komissio kanssa solmitun puitesopimuksen nojalla ETO 
suorittaa ETSIn teknisen tuen avulla ja maailmanlaajuisten yritysverkkojen tarpeet 
huomioon ottaen tutkimuksen yksityis- ja yritysverkkojen numerointivaatimuksista ja 
ehdottaa yhdenmukaisia menettelyjä Euroopan laajuisten yksityisverkkojen käytön 
mahdollistamiseksi, jos tarvetta siihen ilmenee. 
Komissio pyytää huomautuksia yksityis-ja yritysverkkojen merkityksestä ja euroop­
palaisten ratkaisujen kehittämistarpeesta. 
Uuden rakenteen tarve numeroiden sääntelyyn ja hallintoon 
Numerointiympäristön valvonta Euroopan tasolla edellyttää sopivan hallintorakenteen 
kehittämistä57 niin, että ainakin seuraavat tehtävät suoritettaisiin Euroopan tasolla: 
toimintaperiaatteista päättäminen, 
riitaisuuksien ratkaisu, 
numerotiedostojen ylläpito, ja 
yleiseurooppalaisia numeroita koskevien hakemusten käsittely. 
Kun otetaan huomioon, että numerot ovat niukka kansallinen tai alueellinen voimavara, 
kaikissa lähestymistavoissa olisi hyväksyttävä se mahdollisuus, että tietyille 
55 The harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering 
solutions, Sagatel, Pariisi, maaliskuu 1996 
56 Vertaa tätä 13 000 eurooppalaiseen suuryritykseen (henkilöstö yli 500 henkeä), jotka työllistävät yhteensä 15 
miljoonaa ihmistä. Näillä liikeyrityksillä on usein tehokkaat yhtiöverkot, jotka ovat hallitsevien ja 
maailmanlaajuisten teleoperaattoreiden tarjoamat. 
57 Komission teettämä tutkimus osoitti, että palvelujen tarjoajien ja verkko-operaattoreiden välillä on yleinen 
yhteisymmärrys siitä, että numeroiden hallinnon eurooppalaisessa numerointiympäristössä olisi oltava itsenäisen 
toimielimen vastuulla, jonka olisi sijaittava Euroopassa. Monet kuulluista osapuolista korostivat sitä, että 
eurooppalaiset kysymykset ja kaupalliset vaatimukset eroavat amerikkalaisista, ja jotkut ilmaisivat avoimesti 
pelkonsa siitä, että sopimaton ja liian vähäisin voimavaroin varustettu hallintorakenne voisi antaa niiden 
amerikkalaisille kilpailijoille aiheetonta etua. 
23 
numerointiresursseille voitaisiin antaa kaupallista arvoa keinona niiden tehokkaan käytön 
edistämiseksi. 
Useita hallintomalleja on suunniteltu, kuten yhtä ainoata sääntelyviranomaista, joka käsit­
telisi kaikkia tehtäviä, tai mallia, joka perustuisi joko yhteensovitustehtävään, joka an­
nettaisiin kansallisista sääntelyviranomaisista tai teollisuuden edustajista koostuvalle nume-
rointikomitealle (joka määrittelisi politiikan ja ratkaisisi riitaisuudet yleiseurooppalaisella 
tasolla), kun sitä vastoin erilliset hallintoviranomaiset ylläpitäisivät hallinnollisia numero-
tiedostoja ja käsittelisivät numeroita koskevat hakemukset. 
Euroopan numerointiratkaisujen merkityksen kasvaessa Euroopan on kiireellisesti otettava 
kantaa siihen hallintomalliin, jonka se haluaa ohjaamaan politiikkaa ja käsittelemään säänte­
lyn peruskysymyksiä. Kun otetaan huomioon numeroinnin tärkeä asema, Euroopan on 
myös huolehdittava siitä, että Euroopan etuja edistetään riittävästi ITU-T:ssä. 
Euroopan unionin olisi yhdessä ECTRAn kanssa kiireellisesti kehitettävä ja 
ehdotettava uutta eurooppalaista numeroiden sääntely- ja hallintorakennetta 1 
päivään tammikuuta 1998 mennessä. 
Komissio pyytää huomautuksia uuden numeroiden sääntely- ja hallintorakenteen 
kehittämistä koskevasta ehdotuksesta ja sen ehdotetusta aikataulusta. 
IV.3 Mukautuminen tietoyhteiskuntaan 
Euroopan pitkän aikavälin numerointisuunnitelma 
Euroopan numeroinnin pitkän aikavälin kehitys on ollut komission teettämän tutkimuksen 
aiheena58. Tutkimuksessa tarkasteltiin tapoja, joiden avulla voitaisiin yhdenmukaisemmin 
siirtyä kohti eurooppalaista numerointiympäristöä. Tämän tutkimuksen ja ECTRAs-
sa/ETOssa meneillään olevan työn59 perusteella komissio on laatinut hahmotelman, joka 
koskee edistymistä kohti avointa ja yhdenmukaista numerointiympäristöä (katso liite V). 
Käyttöönotettuna uusi numerointiympäristö tarjoaisi tarvittavan numerointikapasiteetin 
uusille palveluille ja odotetulle tulevalle kysynnälle. Se tarjoaisi yhdenmukaistetun 
käyttömahdollisuuden sellaisiin yleiseurooppalaisiin palveluihin kuten maksuttomiin 
puhelinpalveluihin, lisämaksullisiin ja yhteisesti kustannettaviin palveluihin sekä 
henkilökohtaisiin viestintäpalveluihin. Se tarjoaisi yhdenmukaistetut tunnukset ja 
lyhyttunnukset esimerkiksi operaattorin valintaan, VPN-palveluihin ja numerotiedustelupal-
veluihin. Se tarjoaisi myös selkeän eurooppalaisen identiteetin soitettaessa Euroopan 
ulkopuolelta; esimerkiksi: 
58 Securing a stable and long term approach to European numbering, Coopers & Lybrand, huhtikuu 1995 
59 ETOlle on äskettäin annettu tutkimusopimuksia komission kanssa tehdyn puitesopimuksen nojalla, jotta se 
avustaisi pitkän aikavälin eurooppalaisen numerointisuunnitelman määrittelyssä ja kehittämisessä 
(eurooppalainen numerointistrategia ja siirtymäsuunnitelma, lyhyttunnusten mahdollinen yhdenmukaistaminen 
ja se, mihin palveluihin niitä käytettäisiin). 
eurooppa­
lainen 
numero 24 
maa- kansallinen vastaanottaja tai palvelutunnus 
tunnus ja tilaajanumero (enintään) 
49 XXX.XXX.XXX.XXX 
Eurooppalaisten toimijoiden olisi ENF:n yhteensovittamisen avulla esitettävä kannanottonsa 
ITU-T:lle Euroopan strategisen suunnitelman mukana ja pyrittävä riittävään 
numerointiympäristön valvontaan Euroopan tasolla. 
Pitkän aikavälin strateginen numerointisuunnitelma Eurooppaa varten olisi 
kehitettävä 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, ja siihen olisi sisällytettävä 
eurooppalaisen maannumeron (3-XX) luominen niin, että vastuu kahden vii­
meisen numeron hallinnosta ja hoidosta siirrettäisiin Euroopalle, ja siirtyminen 
yhteiseen numerointiympäristöön vuoteen 2000 mennessä. 
Komissio pyytää huomautuksia strategisen numerointisuunnitelman tarpeellisuudesta, 
siltä toivottavista piirteistä ja sen kehittämisen ehdotetusta aikataulusta. 
Nimeäminen Internetissä 
Internetin nopea kasvu on tuonut paineita Internet-nimien ja -osoitteiden jakamisjärjes-
telmälle. Internetin IP-osoitteissa (jotka tavallisesti ilmaistaan muodossa 158.169.50.11) 
on domain-nimi, joka viittaa siihen ja jonka on tarkoitus sisältää enemmän tietoa käyttäjille 
(muodossa 'europe.eu.int')60. 
Alunperin nämä nimet ja osoitteet ovat kussakin maassa tavallisesti yhden yliopiston tai 
korkakoulun jakamia. Joissakin maissa nämä toiminnot on nyt siirretty yksityisille yhti­
öille, jotka veloittavat maksun palveluistaan. Vaikka monet "juuritason" domain-nimet ovat 
kansallisia kuten '.fr', joka tarkoittaa Ranskaa, päätettä '.us' ei käytännöllisesti katsoen 
koskaan käytetä. Joistakin USA:n järjestelmän hallinnoimista domain-nimistä, joista tärkein 
on '.com', on käytännössä tullut yleismaailmallisia61. 
Internetin kaupallisen käytön kasvun myötä domain-nimeen on alkanut liittyä arvoa sen 
muistettavuuden vuoksi, ja kiistoja on syntynyt samaa nimeä vaativien liikeyritysten välillä. 
Tämän vuoksi on nostettu esiin joukko kysymyksiä: 
- hallinnollisissa kysymyksissä on ilmaistu jonkin verran huolta siitä, että joitakin 
tärkeimmistä yleismaailmallisista domaineista hallinnoi yksityinen amerikkalainen yhtiö; 
60 Katso esimerkiksi Implications of the foreseen changes in Internet administration, pääosasto XIII:n alustava 
asiakirja, lokakuu 1996 
61 '.com' on ei-maantieteellinen kansainvälinen juuritason domain, jota kuka tahansa maailmassa voi käyttää. 
Kesäkuussa 1996 USA:n ulkopuolella olevilla käyttäjillä oli noin 75 000 yhteensä 250 000 kansainvälisestä 
juuritason domain-rekisteröinnistä, ja niiden suhteellinen prosentuaalinen osuus kasvaa. Mitä tapahtuu, kun yhä 
useammat USA:n ulkopuoliset yhtiöt haluavat mukaan ja alkavat käyttää myös kansallisia tavaramerkkejään? 
25 
- jakamisperiaate ei ole tarpeeksi avoin, ja riitaisuuksien ratkaisumenetelmä ei ole tyydyttä­
vä62; 
- tarve ottaa domain-nimitilaan lisää maantieteellisiä tai alueellisia tekijöitä kuten '.eu'. 
Maantieteellisten ja tiettyyn kaupan alaan rajoittuvien tavaramerkkien käyttö 
nimeämisjärjestelmässä ja se, että domain-nimet voivat olla yleismaailmallisia eivätkä 
sinänsä liity tiettyyn kaupalliseen toimintaan, tarkoittaa, että tavaramerkkioikeuden 
periaatteiden soveltaminen sinänsä ei ehkä ratkaise kaikkia kysymyksiä63. 
Komissio pyytää huomautuksia sääntelyn Internet-nimiä ja -osoitteita koskevasta 
soveltamisalasta sekä siitä, mitä olisi tehtävä Euroopan unionin tasolla. 
Jäsenvaltioissa olisi kiinnitettävä huomiota Internet-nimien ja -osoitteiden 
tilanteeseen ja tarvittaessa ehdotettava toimenpiteitä niiden tasapuoliseksi ja syr­
jimättömäksi jakamiseksi. 
Euroopan numerointiympäristön on pystyttävä käsittelemään myös uusien ja innovatiivisten 
multimedia- ja online-palvelujen kasvua, joita syntyy tietoyhteiskunnan tärkeänä tekijänä. 
Yleisesti edellä esitetty järjestelmä on todennäköisesti riittävä numeroiden saatavuuden 
varmistamiseksi, mutta joissakin jäsenvaltioissa kiinnitetään huomiota mahdollisuuteen 
jakaa tiettyjä tunnuksia erityisten palveluryhmien tunnistamiseksi. Tämä voi olla tärkeä 
keino antaa kuluttaja- ja hintatietoja. Kansallisen tason kehitykset ja asianomaisten tahojen 
näkökannat otetaan huomioon tarkasteltaessa tulevien toimien tarvetta. 
Numeroinnin ja osoitteiden muodostamisen pitkän aikavälin kehityksen osalta olisi otettava 
huomioon E. 164 -perusteisten puhelinnumeroiden sekä X.400- tai Internet-nimiin ja 
-osoitteisiin perustuvien järjestelmien keskinäinen riippuvuus, ja olisi tutkittava 
menetelmiä, joiden avulla voitaisiin siirtyä yhtenäisempiin ja edistyneempiin puhelinten ja 
verkkojen osoitteisiin. Komissio pyytää näkökantoja siitä, miten numerointi- ja osoi-
tepolitiikkaa olisi kehitettävä valmistauduttaessa tietoyhteiskuntaan. 
62 Internet Domain Names: Whose Domain Is This?, Robert Shaw, ITU, Geneve, Sveitsi, katso 
http://www.itu.ch/intreg/dns.html 
63 Pääosasto XV käynnisti kyselyn teollisesta omaisuudesta tietoyhteiskunnassa (Industrial Property in the 
Information Society). Vastauksia odotetaan vuoden 1996 marraskuun lopussa. Sopivista seurantatoimista 
päätetään kyselyn lopputuloksen perusteella. 
26 
YHTEENVETO TOIMENPIDE-EHDOTUKSISTA 
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi komissio ehdottaa seuraavia tavoitteita: 
1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen 
1. Operaattorin valinnan toteuttaminen (käyttäjille tarjotaan yksinkertainen, syrjimätön menetelmä, 
jonka avulla he pystyvät valitsemaan haluamansa operaattorin puhelukohtaisesti). 
2. Kiinteän tilaajaverkon numeroiden siirrettävyyden toteuttaminen mahdollisimman pian ja viimeistään 
1 päivään tammikuuta 2000 mennessä (käyttäjät voivat kaikissa suurissa asutuskeskuksissa säilyttää 
tietyssä sijaintipaikassa puhelinnumeronsa siirtyessään toisen operaattorin tai palvelujen tarjoajan 
asiakkaaksi). 
3. Toimenpiteiden edistäminen kansallisella tasolla kansallisten numerointisuunnitelmien avaamiseksi 
ja niiden lähentymisen varmistamiseksi mukaan lukien erityisten palvelutunnusten yhdenmukaistaminen 
ja yhteisen aakkosnumeerista valintaa tukevan näppäimistön hyväksyminen (eli sellaisen, jonka avulla 
käyttäjät voivat "valita" nimiä numeroiden asemesta, esimerkiksi 'KUKAT' kukkakauppaa varten). 
4. Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden toteuttaminen (yhteisen numerointijärjestelmän ja 
yhteisten tunnusten toteuttaminen yleiseurooppalaisille erityispalveluille eli maksuttomille 
puhelinpalveluille, lisämaksullisille ja yhteisesti kustannettaville puheluille sekä tarvittaessa henkilökoh­
taisille viestintäpalveluille). 
5. Yhteisen sääntely- ja hallintokehyksen luominen yhteistä eurooppalaista numerointijärjestelmää varten 
(mukaan lukien eurooppalaisten palvelutunnusten ja operaattorin valintatunnusten jakaminen sekä 
yhteisön etujen edistäminen kansainvälisillä numerointifoorumeilla). 
6. Nimiin ja osoitteisiin Internetin yhteydessä liittyvien kysymysten uusi tarkastelu mahdollisesti tarvitta­
vien sääntelytoimien harkitsemiseksi. 
1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen 
7. Operaattorin ennalta tapahtuvan valinnan toteuttaminen (käyttäjät voivat yksinkertaisesti ja ilman 
teknistä menetelmää valita ennalta haluamansa operaattorin joko pysy västi tai oletusoperaattoriksi). 
8. Numeroiden siirrettävyyden laajentaminen matkaviestinverkkoihin ja henkilökohtaisiin 
viestintäverkkoihin samoin kuin erityispalvelujen käyttäjiin (esimerkiksi min, että käyttäjät voivat 
säilyttää tärkeät maksuttomien puhelinpalvelujen tai henkilökohtaisten viestintäpalvelujen numerot) 
ottaen huomioon verkon kehitysvaihe ja kysynnän taso. 
Vuodesta 2000 eteenpäin 
9. Pitkäaikaisen numerointisuunnitelman käyttöönotto mukaan lukien eurooppalaisen maatunnuksen (3-
XX) luominen ja tunnuksen hallinnon ja hoidon siirtäminen Euroopan tasolle. 
Huomautuksia pyydetään kaikista näistä toimenpide-ehdotuksista sekä ehdotetusta aikataulusta. 
27 
V PÄÄTELMÄT 
Kilpailua ja yleiseurooppalaisten palvelujen ja Euroopan laajuisten verkkojen kehittämistä 
koskevat tavoitteet vaikuttavat suoraan televiestinnän numerointipolitiikkaan. 
Nykyiset numerointijärjestelmät on pohjimmiltaan kehitetty erillisinä, ja niistä puuttuu tarvittava 
joustavuus, jotta ne voisivat toimia markkinoiden vapautuessa vuoteen 1998 mennessä. 
Kansallisten numerointijärjestelmien pirstaleisuus asettaa myös merkittäviä esteitä henkilö­
kohtaisen viestinnän edelleen kehittämiselle, ja se on edelleen psykologinen este telepalvelujen 
yhteismarkkinoiden luomisessa. 
Lähenemistä tukeva eurooppalainen lähestymistapa yhdenmukaiseen numerointijärjestelmään 
hyödyttää käyttäjiä ja antaa heille todellisia yhteisön vapauttamisohjelman etuja, ja siitä voi tulla 
yhteisen eurooppalaisen identiteettimme tärkeä symboli. 
Lisäksi Euroopan laajuiset numerot hyödyttävät Euroopan yrityksiä luomalla uusia 
yleiseurooppalaisia telepalveluja, edistämällä rajat ylittävää tavaroiden ja palvelujen tarjontaa 
sekä näiden alojen työllisyyttä ja antaa Euroopan yrityksille paremmat mahdollisuudet hyötyä 
tietoyhteiskunnasta. 
Tämän päivän politiikantekijöillä on poikkeukselliset mahdollisuudet valmistella Euroopan 
numerointiympäristöä tulevaisuutta varten, mutta he voivat onnistua vain, jos he tarkaste­
levat asiaa pitkällä aikavälillä laajassa poliittisessa yhteydessä. Tämä edellyttää, että he 
käynnistävät prosessin, jolla siirrytään kohti avointa ja yhdenmukaista numerointijär­
jestelmää, joka mahdollistaa kilpailun, edistää dynaamisten ja innovatiivisten televiestinnän 
sisämarkkinoiden syntyä ja vastaa tulevien valintajärjestelyjen yhdenmukaistamistarvetta 
yhä monimutkaisemmassa tele viestintäympäristössä. 
Tämän vihreän kirjan tarkoituksena on käynnistää aktiivinen keskustelu, joka koskee Euroopan 
unionin neuvostoa ja Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa, 
tilapäistä kansallisten sääntelyviranomaisten korkean tason komiteaa, kuluttajia ja 
yritysasiakkaita, kiinteiden verkkojen ja matkaviestinverkkojen operaattoreita ja palvelujen 
tarjoajia, laitteistojen valmistajia sekä ammattiyhdistyksiä ja muita alan yhteiskunnallisia etuja 
edustavia yhteisöjä. Huomautuksia ja mielipiteitä pyydetään kaikista tässä vihreässä 
kirjassa esitetyistä kannoista ja erityisesti edellä olevassa taulukossa esitetyistä tavoitteista. 
Kuulemisen perusteella kehitetään poliittiset kannat. Komissio toimittaa ne neuvostolle ja 
Euroopan parlamentille. 
Huomautukset on lähetettävä Euroopan komissiolle pääosasto XHI A/Leen osoitteeseen Rue 
de la Loi 200/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel Jean-Eric de Cockbornelle osoitettuina 
(telekopio +32-2-296 8391) viimeistään perjantaina 21 päivänä helmikuuta 1997. 
Huomautukset voi lähettää myös (Word for Windows- tai WordPerfect-asiakirjoina) 
sähköpostilla osoitteeseen numbering@bxl.dgl3.cec.be, jolloin viitteeksi merkitään 
'Numerointia koskeva vihreä kirja'. 
28 
LIITE I : HUOMAUTUKSET ECTRAN NUMEROINTIA KOSKEVISTA STRATEGISISTA 
VAIHTOEHDOISTA SEKÄ KUSTANNUS- JA HYÖTYSUHTEEN ANALYYSI 
ECTRAn määrittelemät strategiset vaihtoehdot 
Kuten edellä on todettu, ECTRA on määritellyt neljä vaihtoehtoa eurooppalaiseksi numerointia 
koskevaksi strategiaksi64, jotka voisivat toimia vaiheina kehitettäessä pitkän aikavälin 
numerointistrategian lähestymistapaa Euroopassa. 
Vaihtoehto 1 merkitsee nykytilanteen jatkumista, ja se voi reagoida vain markkinavoimiin tai ITUn 
kehitykseen. 
Vaihtoehdolla 2 toteutetaan Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus (ETNS) yleiseu­
rooppalaisia erityispalveluja kuten maksuttomia puhelinpalveluja, lisämaksullisia tai yhteisesti kus­
tannettavia palveluja varten muuttamatta maatunnuksia. (Sen toteuttamista ennakoitiin alunperin 
ITUn jakamilla virtuaalisilla maatunnuksilla65). 
Vaihtoehdolla 3 luodaan johdonmukaiset kolminumeroiset maatunnukset Euroopan maita varten 
(esimerkiksi 332 Belgialle), ja se voidaan toteuttaa vuonna 1997, jolloin uusi puhelinnumeroiden 
enimmäispituutta valvova kansainvälinen standardi tulee voimaan. Vaihtoehdolla 3 voitaisiin: 
- tarjota keskipitkän aikavälin mahdollisuus hoitaa käytettävissä olevia maatunnuksia Euroopan 
tasolla (riippumatta ITUsta), 
- antaa Euroopalle selkeä numerointi-identiteetti (3), joka olisi verrattavissa Pohjois-Amerikan 
numerointiohjelmassa olevaan numeroon 1, ja 
- luoda merkittävää tyhjää tilaa Eurooppaan vapauttamalla 50 maatunnusta käytettäviksi 
ylimääräisinä maantieteellisinä tunnuksina tietyille suuren kysynnän maille samoin kuin muin 
kuin maantieteellisin perustein jaettavina muina palvelutunnuksina. 
Vaihtoehdon 3 nojalla poistettaisiin käytöstä maannumerot, jotka alkavat numerolla 4. Tämä 
vapauttaisi numerot 4XX muualla maailmassa esiintyvän kysynnän tyydyttämiseksi. 
Vaihtoehdolla 4 luotaisiin Eurooppaa varten yhden ainoan numeron muodostama maatunnus, joka 
liittyisi avoimeen ja yhdenmukaiseen eurooppalaiseen numerointijärjestelmään, johon kansalliset 
järjestelmät asteittain yhdistettäisiin. Vaihtoehto 4 toimisi myös Euroopan ainutlaatuisen 
identiteetin symbolina samalla, kun se helpottaisi kilpailua operaattoripalvelujen lyhytvalinnan ja 
henkilökohtaisten viestintäpalvelujen käyttöönoton kautta. 
64 Strategic options for numbering of telecommunications services in Europe, ECTRA PT N, 27.7.1994 
65 Maannumero 388 on asetettu syrjään ja merkitty siten, ettei se ole käytettävissä vuoden 1997 puoliväliin asti, 
kunnes ETNS:n käyttöönottoa Euroopassa on tutkittu enemmän. 
29 
Strategisten vaihtoehtojen analysointi 
Kuten edellä on todettu, näitä neljää vaihtoehtoa koskevat neuvottelut66 osoittivat, että vaihtoehto 
1 hylättiin laajalti ja että vaihtoehdon 2 nopeaa edistämistä useiden samanaikaisten toimien kautta 
tuettiin (esimerkiksi pyytämällä ITUlta virtuaalista maatunnusta ja tutkimalla edelleen mahdolli­
suuksia käyttää kansallisia numerosarjoja tai numerointiresursseja, jotka ovat käytettävissä 
maailmanlaajuisiin palvelusovelluksiin kuten maailmanlaajuinen 800). Tämän näkökannan esitti 
erityisesti ETNO ETSIn tukemana. Vakiintuneet operaattorit esittivät lisäksi, että yleiseurooppa­
laisten palvelujen pitemmälle menevän avaamisen olisi tapahduttava kyseisten operaattoreiden 
välisten kaupallisten sopimusten kautta. 
Samanaikaisesti oli havaittavissa selvä mielipide-ero vakiintuneiden operaattoreiden ja uusien 
markkinaosapuolten välillä vaihtoehtojen 3 ja 4 nopeasta edistämistarpeesta. Vakiintuneiden 
operaattoreiden näkökanta oli yleensä konservatiivisempi, ja he suosivat vain vaihtoehtoa 2, kun 
sitä vastoin uudet tulokkaat, palvelujen tarjoajat, käyttäjät ja valmistajat yleensä korostivat sitä, 
että olisi erittäin suotavaa avata Euroopan numerointiympäristö lvhvellä aikavälillä, ja ne koros­
tivat kiireellistä tarvetta tehdä asiasta selkeitä poliittisia päätöksiä. 
Tämän mielipide-eron vahvistivat suurelta osin infrastruktuuria koskevan vihreän kirjan tarkastelua 
koskevat lausunnot, joissa myös korostettiin numerointipolitiikan vaikutusta kilpailuun ja 
kuluttajiin. 
Tältä pohjalta ECTRA hyväksyi vuoden 1995 lokakuun kokouksessaan päätöksen, jossa pyydetään 
jäsenvaltioiden tukea ITUlle tehtävään esitykseen maatunnuksen 388 varmistamiseksi, 
lisätutkimusten tekemistä kansallisten voimavarojen käyttämiseksi yleiseurooppalaisiin tarpeisiin 
ja CEPTin etujen säilyttämiseksi ITUssa. Lisäksi päätettiin tarkastella päätöstä uudelleen vuoden 
1996 kesäkuussa, jota määräpäivää on nyt lykätty. 
Yleiseurooppalaisten erityispalvelujen kustannukset/hyödyt vaihtoehdon 2 perusteella 
Tehtäessä poliittisia valintoja on tietenkin arvioitava niistä aiheutuvat kustannukset ja ne 
taloudelliset edut, joita muutos toisi mukanaan. Sekä ECTRA että komissio ovat suorittaneet 
tällaisia tutkimuksia. Mahdolliset yksilöidyt kustannukset ovat ainoastaan televiestintäteollisuuteen 
liittyviä kustannuksia, eivätkä niitä usein merkittäviä kustannuksia, jotka liikeyritykset ja käyttäjät 
joutuvat maksamaan. Näitä kustannuksia koskevia tietoja ei ole tällä hetkellä käytettävissä, mutta 
tällaisia kysymyksiä käsitteleviä huomautuksia pyydetään erityisesti. 
Tutkimukset ovat viitanneet siihen, että sellaisille Euroopan laajuisille erityispalveluille kuten 
maksuttomille puhelinpalveluille, lisämaksullisille tai yhteisesti kustannettaville palveluille on 
suuri piilevä kysyntä, joskin niiden kehitystä on tähän asti jarruttanut yhteisen numerointia 
koskevan lähestymistavan puuttuminen samoin kuin kulttuuriset ja kielelliset seikat. Tämä 
poikkeaa maksuttomien puhelinpalvelujen ilmiömäisestä menestyksestä USA.ssa67, jossa on 
66 Report on the consultation on strategic options for numbering of telecommunications services in Europe, 
ECTRA PT N, luonnos, 10.7.1995 
67 The harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering 
solutions, Sagatel, Pariisi, maaliskuu 1996 
30 
vaadittu maksuttomien palvelunumeroiden siirrettävyyttä sekä eri sijaintipaikkojen että eri 
operaattoreiden välillä. USA:n kaukopuheluliikenteestä 40 prosenttia soitetaan maksuttomiin 
puhelinpalveluihin verrattuna 20 prosenttiin Kanadassa ja vain yhteen prosenttiin Euroopassa. 
USA:n maksuttomien palvelujen tulot ovat kymmenen miljardia dollaria vuodessa verrattuna 
Euroopan 500 miljoonaan dollariin. Vuonna 1993 tavaroita myytiin tällaisten palvelujen kautta 
435 miljardin dollarin arvosta. Myyjän keskimääräiset televiestintäkustannukset olivat 2-9 
prosenttia myynnin arvosta. Samanaikaisesti eräässä tutkimuksessa68 viitataan siihen, että 
Euroopassa olisi mahdollista saada jopa 4,6 miljardin ecun lisätulot vuoteen 2003 mennessä 
Euroopan laajuisilla maksuttomilla puhelinpalveluilla (mukaan lukien puhelinkorttipalvelut) ja 
yhteisesti laskutettavilla palveluilla. 
Kustannukset edistyneiden palvelujärjestelmien käyttöönotosta maksuttomia puhelinpalveluja, 
yhteisesti kustannettavia ja yhteisesti laskutettavia palveluja varten, jotka vaativat kansallisten 
älyverkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta (esimerkiksi merkinantojärjestelmä 7:n 
verkkojen yhteenliittämistä koko Euroopassa ja yleiseurooppalaisen numerotietokannan ja palvelun 
hallintajärjestelmän kehittämistä siirrettävyyden tukemiseksi), on arvioitu erittäin alhaisiksi69. 
Yleinen kustannus- ja hyöty arviointi vaihtoehtojen 3 ja 4 mukaisesta siirtymisestä avoimeen ja 
yhdenmukaiseen numerointisuunnitelmaan 
Yleiseurooppalaisten erityispalvelujen tuomien lisätulojen lisäksi avoimen ja yhdenmukaisen 
eurooppalaisen numerointisuunnitelman pitäisi parantaa eurooppalaisten operaattoreiden ja 
palvelujen tarjoajien tehokkuutta ja tarjota tiettyjä mittakaavaetuja. Samalla kansallisten 
numerointijärjestelmien mukauttamisesta teleteollisuudelle aiheutuvat kustannukset olisivat 
merkittävät, joskin suhteellisen alhaiset verrattuina kuluttajien saamiin mahdollisiin etuihin. 
ECTRA70 on arvioinut, että numerointimuutosten suorat kustannukset tilaajaa kohti olisivat 
seuraavat: tilaajanumeron muutoksen kustannuksiksi arvioidaan 10 - 50 ecua, kansallisen 
vastaanottajanumeron muutoskustannusten arvioidaan olevan 1-10 ecua ja maatunnuksen 
muutoksen kustannusten (vaihtoehto 3) arvioidaan olevan alle 0,5 ecua. Tämän perusteella 
vaihtoehdon 3 kokonaiskustannusten arvioidaan olevan alle miljardi ecua. Vaihtoehto 4 
merkitsisi osittaista kansallisten numerointisuunnitelmien muuttamista. Tämän vaihtoehdon 
kokonaiskustannuksia oli vaikea arvioida, koska tämä edellyttää keskipitkän tai pitkän aikavälin 
suunnittelua lähtökohdista, jotka ovat jäsenvaltioissa hyvin erilaiset. Kohtuullinen arvio 
välittömistä kustannuksista on noin 2 miljardia ecua71. Välittömiä kustannuksia voi myös 
aiheutua, mutta tällaisten kustannusten määrästä on käytettävissä luotettavia tietoja hyvin vähän. 
Luotettavan yleisen kustannus-ja hyötysuhteen selville saaminen voi edellyttää lisäanalyyseja. 
68 Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, loppukertomus, 
markkinointikonsultit Mary Ann O'Loughlin ja Stuart Sharrock, 20.4.1994 
69 Report on costs of number changes, ECTRAn numeroinnin hankeryhmä, 10.6.1995 
70 Report on costs of number changes, ECTRAn numeroinnin hankeryhmä, 10.7.1995 
71 Kun tilaajalinjoja on noin 200 miljoonaa ja kustannukset ovat kymmenen ecua linjaa kohti, suorat kustannukset 
olisivat vain kaksi miljardia ecua. Neuvoston direktiivi yhteisen hätänumeron 112 käyttöönotosta ja sitä 
seurannut useiden kansallisten numerointijärjestelmien tarkastelu on merkittävästi helpottanut muiden numerolla 
1 alkavien lyhytvalintatunnusten käyttöönottoa. 
31 
LUTE II : OPERAATTORIN VALINTA 
Operaattorin valinnan vaihtoehdot 
Yksi mahdollisuus operaattorin valitsemiseksi on käyttää lyhytvalintatunnuksia, jotka valitaan 
ennen tilaajanumeroa saman numerovalinnan yhteydessä. Kutsujan ilmaisu tapahtuu kutsujan 
numeron ilmaisun (CLI) avulla. Toinen mahdollisuus on valita operaattoripalvelujen erityistunnus, 
minkä jälkeen valitaan valittava numero ja erityistunnus tilaajan oikeaksi todistamiseksi. 
Jälkimmäinen vaihtoehto on kaksivaiheinen valintamenettely, joka on alttiimpi petoksille ja 
muistuttaa nykyisin käytettyjä puhelinkorttipalveluja. Tämän analyysin jäljellä olevassa osassa 
keskitymme ensimmäiseen vaihtoehtoon. 
Tärkeimmät operaattorin valinnan vaihtoehdot yksivaiheisella valintamenettelyllä ovat: 
A: liittymäverkko-operaattorin (paikallisen operaattorin) määrittämä oletusoperaattori ja 
käyttäjän mahdollisuus muuttaa valintaa puhelukohtaisesti. Tästä vaihtoehdosta käytetään 
toisinaan nimitystä helppo valinta-, 
B: asiakkaan suorittama operaattorin valinta ennakolta sekä mahdollisuus muuttaa sitä 
puhelukohtaisesti. Tästä menetelmästä on joitakin muunnoksia esimerkiksi oletusoperaat-
torin vaihtaminen äänitaajuus- eli DTMF-valinnalla (muuttaa ennalta valitun operaattorin 
heti) tai sääntelyviranomaisen markkinaosuuden perusteella määrittämä ennalta valittu 
operaattori. Tästä vaihtoehdolta käytetään nimitystä tasapuolinen valinta; 
C: operaattorin valintanumeron käyttö kaikissa puheluissa. Tämä vaihtoehto on selvästi 
kansainväliseen puhelinverkkoon pääsyyn tarvittavan yhteisen tunnuksen käyttöönotosta 
tehdyn neuvoston päätöksen vastainen72. 
Komissio uskoo, että yhtenäisen tunnuksen vaatimusta olisi noudatettava, koska toteutettaessa 
vaihtoehto B se ei ole esteenä tehokkaan kilpailun kehittymiselle. Vaihtoehtoa C ei tämän vuoksi 
tarkastella enempää. 
Jos toteutetaan helppo valinta (vaihtoehto A), operaattoreiden markkinaosuuden menetykset 
kauko- ja ulkomaanpuheluissa eivät ole yhtä nopeita ja tuntuvia kuin tasapuolisen valinnan 
(vaihtoehtoa B) toteutuksessa, koska ne yleensä reitittävät kauko- ja ulkomaanpuhelunsa omien 
kanaviensa kautta. Vaihtoehto A voisi näin ollen olla välivaihe asteittaisessa lähestymistavassa, 
jolloin vaihtoehto B olisi keskipitkän tai pitkän aikavälin tavoite ja aiheuttaisi porrastetumman 
siirtymisen avoimiin kilpailtuihin markkinoihin kuin vaihtoehdon B toteuttaminen alusta lähtien. 
72 Neuvoston päätös 92/264/ETY, tehty 11 päivänä toukokuuta 1992 kansainväliseen puhelinverkkoon pääsyyn 
tarvittavan yhteisen tunnuksen käyttöönotosta yhteisössä (EYVL N:o : 137, 20.5.1992, s. 21) 
32 
Operaattorin valinnan kustannukset/hyödyt 
Komissiolle73 ja ETOlle74suoritetuissa tutkimuksissa pääteltiin, että operaattorin valintamenetelmät 
ovat pakolliset kilpailun edistämiseksi tärkeimmillä televiestintämarkkinoilla. Käyttäjien on voitava 
helposti valita operaattori kansallisia ja kansainvälisiä kaukopuhelupalvelujaan varten, ovatpa he 
missä tahansa Euroopassa. 
Kokemukset operaattorin valinnasta ovat vankimmat USA:ssa, missä AT&T-yhtiön jakamisen ja 
keskusten välisen kaukopuhelukilpailun käyttöön ottamisen jälkeen kaukopuhelumaksut ovat 
pudonneet noin 40 prosenttia. Toinen esimerkki on Suomi. Sen jälkeen, kun kilpailu 
kaukopuheluissa otettiin käyttöön Telecom Finlandin ja itsenäisten paikallisoperaattoreiden kauko­
puhelujen välillä vuonna 1993, kaukopuhelujen hinnat putosivat yli 50 prosenttia. On huomattava, 
että kokonaistulot laskivat, mutta eivät merkittävästi puhelimen lisääntyneen käytön vuoksi. 
Televiestintämarkkinoiden kokonaistuloksi Euroopan unionissa vuonna 2000 arvioidaan 110 -120 
miljardia ecua. Noin 50 prosenttia tästä liikenteestä on liikeyritysten puheluja, josta noin 20 
prosenttia on ulkomaanpuheluja. Ottamalla käyttöön operaattorin valinta koko EU:ssa kyseessä 
ovat 40 - 50 miljardin ecun tulot. Tekemällä Euroopan unionia koskevia johtopäätöksiä USA:ssa 
ja Suomessa havaituista vaikutuksista kaukopuhelujen hintoihin, operaattorin valinnan käyttöönotto 
voisi säästää eurooppalaisille asiakkaille jopa 20 - 25 miljardia ecua vuodessa. On selvää, että 
hintojen lasku muuttaisi puhelimen käyttötapoja ja näin jossain määrin korvaisi operaattoreiden 
tulojen menetystä. 
Puhelinliikenteen alhaisemmat hinnat tekisivät tietojen levittämisestä entistä halvempaa ja 
edistäisivät näin heti Euroopan taloutta. Näitä suoria vaikutuksia on vaikea määritellä 
taloudellisesti, mutta niiden arvioidaan olevan suunnattomat75. Tämän lisäksi operaattori- valinnan 
käyttöönotto auttaisi käyttäjien siirtymistä operaattorilta toiselle. Se tekisi asiakkaat tietoisemmiksi 
kilpailevista vaihtoehdoista. Asiakkaiden ei tarvitsisi käyttää yhtä paljon aikaa ja rahaa (mukaan 
lukien tarvittavat CPE-muutokset) vaihtaessaan uuteen operaattoriin, he voisivat kokeilla uusia 
operaattoreita puhelukohtaisesti ilman pitkäaikaista sitoutumista, ja heidän ei tarvitsisi valita 
ylimääräisiä numeroita päästäkseen toisen operaattorin verkkoon. 
Operaattorin valinnan käyttöönoton kustannuksiin kuuluvat vakiintuneen operaattorin paikallisver­
kon toteuttamiskustannukset ja muiden sellaisten paikallisoperaattoreiden kustannukset, joita 
vaaditaan tarjoamaan tasapuoliset käyttömahdollisuudet, kaukopuheluoperaattoreiden kustannukset, 
mahdolliset lisäkustannukset verkon kapasiteetista tai toiminnasta, joka aiheutuu asiakkaiden 
lisääntyneestä kiertämisestä sekä loppukäyttäjän laitekustannukset. 
Analyysi kaukopuheluoperaattorin tasapuolisen käyttömahdollisuuden toteuttamiskustannuksista 
suoritettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa76. British Telecomin suoriksi kokonaiskustannuksiksi 
73 The harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering 
solutions, Sagatel, Pariisi, maaliskuu 1996 
74 Carrier selection study for ETO, OVUM, kesäkuu 1996 
75 Katso esimerkiksi Bangemannin kertomus eurooppalaisesta ja maailmanlaajuisesta tietoyhteiskunnasta, 
suositukset Euroopan neuvostolle, 26.5.1994 
76 Cost Benefit Analysis of Equal Access, OFTELin julkaisema neuvotteluasiakirja, heinäkuu 1995 
33 
vuosina 1995 - 2004 arvioitiin 136,6 - 261,2 miljoonaa puntaa77. Tähän sisältyivät kustannukset 
verkon ja tietojärjestelmän muutoksista, tiedostorakenteen ylläpidosta ja henkilöstöstä, 
koulutuksesta ja organisoinnista. Muiden operaattoreiden kustannukset samana kautena arvioitiin 
68,6 miljoonaksi punnaksi. 
Kun tästä tehdään johtopäätöksiä Euroopan unionin markkinoita varten ja oletetaan verkon 
digitalisoinnin ja tehokkuuden olevan samanasteista, operaattorin valinnan käyttöönotto Euroopan 
tasolla maksaisi noin kaksi miljardia ecua kyseisten kymmenen vuoden aikana. 
Tämä hyvin alkeellinen analyysi osoittaa, että operaattorin valinnan käyttöönoton hyödyt ovat 
paljon suuremmat kuin kustannukset. Siinäkin tapauksessa, että kaukopuhelujen hintojen lasku 
olisi paljon odotettua pienempi, operaattorin tasapuolisesta valinnasta aiheutuvat hyödyt ylittävät 
kustannukset. 
Tasapuolinen etukäteisvalinta otettiin käyttöön USA:ssa ja Australiassa hieman toisistaan eroavia 
menetelmiä käyttäen. 
Siirtyminen tasapuoliseen valintaan USA.ssa 
Etukäteisvalinta otettiin käyttöön USA:ssa syyskuusta 1984 lähtien, jolloin paikallisille keskuksille 
annettiin mahdollisuudet tasapuoliseen valintaan käyttämällä muunnosohjelmia. Ensiksikin, kun 
keskus oli muunnettu tasapuolisen valinnan mahdollistamiseksi, heti ei vaadittu sitä, että kaikilta 
asiakkailta tiedusteltaisiin, mitä kaukopuheluoperaattoria he halusivat käyttää. Vuoden 1985 
alkuun mennessä ilmeni, että vain noin 30 prosenttia tasapuolisen valinnan mahdollistaviin 
keskuksiin liitetyistä asiakkaista valitsi ennakolta kaukopuheluoperaattorin (joko AT&T.n tai 
jonkin muun kaukopuheluoperaattorin), kun sitä vastoin loput 70 prosenttia käyttivät AT&T:tä 
oletusoperaattor ina. 
Vuoden 1985 toukokuussa FCC antoi määräyksen, jossa määriteltiin mielipidekyselyä ja 
operaattorien jakamista koskeva suunnitelma, jota paikallisten vaihdeoperaattoreiden (LEC) oli 
tarkoitus käyttää ottaessaan tasapuolisen valinnan käyttöön keskuksissaan. Takautuvaa kyselyä oli 
tarkoitus käyttää tapauksissa, joissa tasapuolinen valinta oli jo otettu käyttöön. Tässä menettelyssä 
edellytettiin uutta kyselyä niiltä asiakkailta, jotka eivät vastanneet ensimmäiseen kyselyyn. Tämän 
jälkeen asiakkaille, jotka eivät olleet vastanneet kumpaankaan kyselyyn, oli osoitettava 
kaukopuheluoperaattori niiden suhteessa, jotka vastasivat ensimmäiseen kyselyyn. Tämän 
järjestelmän vallitessa paikalliset vaihdeoperaattorit huomasivat, että 60 - 75 prosenttia niiden 
asiakkaista valitsi nyt ennakolta kaukopuheluoperaattorin, kun sitä vastoin jäljelle jääneille 24 -
40 prosentille osoitettiin operaattori. Tämän ennaltavalinnan lisääntymisen on väitetty olleen tärkeä 
tekijä AT&T -yhtiön markkinaosuuden menetyksessä 1980-luvun lopulla. Erityisesti sen osuus 
osavaltioiden välisestä kytkentäisestä liikenteestä putosi vuoden 1985 82 prosentista (jolloin MCI 
oli jo kilpaillut sen kanssa kahdeksan vuotta ilman tasapuolista valintaa) vuoden 1991 63 
prosenttiin, jolloin tasapuolinen valinta oli mahdollistettu yli 90 prosentissa USA:n 
liittymälinjoista78. 
77 Jyrkkänä vastakohtana ovat operaattorin valintakustannukset Ruotsissa. Uuden operaattoritunnuksen toteuttamis­
kustannukset Telian verkossa (vakiintunut operaattori Ruotsissa) ovat vain 60 000 ecua. OFTELin 
kertomuksessa esitetyt luvut ovat kiistanalaiset, ja niiden sanotaan olevan liian suuret. 
78 Cost Benefit Analysis of Equal Access, OFTELin julkaisema neuvotteluasiakirja, heinäkuu 1995 
34 
Siirtyminen tasapuoliseen valintaan Australiassa 
Australia antoi toimiluvan toiselle operaattorille nimeltään Optus vuoden 1991 joulukuussa. Uuden 
operaattorin verkko oli toiminnassa suurissa kaupungeissa vuoden 1992 marraskuuhun mennessä, 
ja 65 prosenttia väestöstä pääsi käyttämään sitä vuoden 1993 loppuun mennessä. Kun 18 kuukautta 
oli kulunut sen aloittamisesta, se oli valloittanut noin 15 prosenttia kansallisesta ja 
ulkomaanliikenteestä. Alunperin Optusin verkkoon pääsi yksinkertaisesti valitsemalla tunnuksen 
1. Jos tätä tunnusta ei valittu, puhelut reititettiin Telstran (vakiintuneen operaattorin) verkon 
kautta. Tarkoituksena oli kuitenkin koko ajan siirtyä yhtäläiseen ennaltavalinnan tasapuoliseen 
valintajärjestelmään, jota voitaisiin puhelukohtaisesti muuttaa. 
Ennaltavalintaa koskevat mielipidekyselyt alkoivat Australiassa vuoden vuoden 1993 heinäkuussa, 
ja ne jatkuvat asteittain kaupunki kaupungilta vuoteen 1997 asti. Menetelmä toimii ensimmäisen 
kyselyn perusteella, ja Optusilla on oikeus pyytää toista kyselyä tapauksissa, joissa 
vastausprosentti on alle 60 prosenttia. Ne, jotka eivät vastaa, säilyttävät entisen operaattorin (toisin 
kuin USA:n järjestelmässä, jossa operaattorit määrättiin). On todennäköistä, että Optusin lii­
kenteen osuus ylittää sen osuuden linjoista, koska se on yleensä onnistunut saamaan asiakkaita, 
jotka soittavat keskimääräistä useammin. 
USA:n ja Australian esimerkkien perusteella vaikuttaa siltä, että tehokas ennaltavalinta edellyttäisi 
kaikille asiakkaille suunnattua kyselyä ja toisen kyselyn mahdollisuutta siinä tapauksessa, että 
vastausten määrä jää alhaiseksi. On kuitenkin muitakin mahdollisuuksia kuin kyselyt niin, että 
käyttäjät voivat suorittaa ennakkovalintansa esimerkiksi markkinointikampanjoiden kautta. Toisin 
. kuin kyselyjä käytettäessä, uusi tulokas voi jälkimmäisen menetelmän avulla valvoa paremmin 
asiakkaiden laatua ja määrää, ja näin avulla uudet tulokkaat, joilla on muita vähemmän mark-
kinointivoimavaroja, voivat kilpailla tasapuolisesti. 
35 
LIITE III : NUMEROIDEN SIIRRETTÄVYYS 
Numeroiden siirrettävyys on yleistermi, joka kattaa kolme perustyyppiä: palvelujen tarjoajan 
siirrettävyyden, palvelun siirrettävyyden ja sijainnin siirrettävyyden (maantieteellisen siirret­
tävyyden). 
1) Sijainnin siirrettävyys 
Sijainnin siirrettävyys viittaa loppukäyttäjien mahdollisuuteen säilyttää samat puhelinumerot 
siirtyessään paikasta toiseen joko saman puhelinkeskuksen palvelemalla alueella tai eri puhelinkes­
kusten palvelemien alueiden välillä. 
Nykyään sijainnin siirrettävyys on tavallisesti mahdollista silloin, kun toimisto tai koti siirtyy 
toiseen paikkaan paikallisalueella, mutta asiakkaiden on muutettava puhelinnumeroltaan siirtyes­
sään paikallisen alueen tai nykyisen keskuksensa palveleman alueen ulkopuolelle. On selvää, että 
täydellisen numeroiden sijainnin siirrettävyyden myötä menetettäisiin numeroon sisältyvät 
käyttäjälle annetut tiedot esimerkiksi hinnoista. 
Liikeyritykset ja yhä useammin myös yksityisasiakkaat voivat saada täydellisen sijainnin 
siirrettävyyden käyttämällä muita kuin maantieteellisiä kansallisia ja tulevaisuudessa myös 
eurooppalaisia tai jopa yleismaailmallisia palvelutunnuksia. Henkilökohtaisesti numeroidut palvelut 
jopa kiinteässä verkossa voivat tarjota täydellisen siirrettävyyden samalla tavoin. 
On kuitenkin mainittava, että tärkein tekijä näiden kehitysten taustalla nykyään ei ole lähtöisin 
kysynnästä, joka koskisi vapautta siirtyä eri paikkoihin numerot säilyttäen, vaan kysynnästä, joka 
koskee asiakkaiden mahdollisuutta käyttää palveluja helposti jopa kansallisten rajojen ylitse. 
Komissio toivoo näkökantoja sijainnin siirrettävyyden suhteellisesta merkityksestä. 
2) Palvelujen siirrettävyys 
Palvelujen siirrettävyyden tarve syntyy silloin, kun tietty palvelu on käytettävissä vain tietyn 
kytkennän kautta. Esimerkiksi, jos operaattorit käyttävät ISDN.ää asentamalla uusia 
ISDN-vaihteita entisiin peruspuhelinpalvelua (POTS) tarjoaviin vaihteiden palvelualueisiin, 
ISDN-palveluja haluavien asiakkaiden on muutettava puhelinnumeroaan. 
On selvää, että palvelujen siirrettävyys voi koskea vain valittua palveluryhmää, koska joidenkin 
palvelujen osalta numeroiden siirrettävyys merkitsisi sitä, että tietyn tunnuksen kuten numeron 800 
(maksuttomat puhelinpalvelut) ja 900 (lisäniaksulliset palvelut) ainutlaatuinen merkitys 
menetettäisiin täydellisesti. Komissio pyytää huomautuksia palvelun siirrettävyyden suhteellisesta 
merkityksestä. 
3)Palvelujen tarjoajan siirrettävyys (kyky siirtyä operaattoreiden välillä) 
Palvelujen tarjoajan siirrettävyyttä koskeva kysymys kattaa laajan kentän kansallisen tason 
siirrettävyydestä kansallisten operaattoreiden välillä aina maailmanlaajuisen tason siirrettävyyteen 
maailmanlaajuisissa palveluissa. Se merkitsee myös sitä, että minkä tahansa uuden palvelun hakija 
voi hankkia palvelun miltä tahansa yhtiöltä paikallisella tai, kansallisella tasolla, Euroopan tai jopa 
yleismaailmallisella tasolla. Asiakkaat voivat tällöin saada parhaat mahdolliset toiminteet, 
36 
palvelun, luotettavuuden, laadun ja hinnat. Tämän vuoksi palvelun tarjoajan siirrettävyyttä 
pidetään tärkeänä välineenä kilpailun edistämiseksi markkinoilla. 
Palvelujen tarjoajan numeron siirrettävyyden merkitys kilpailulle riippuu ensisijaisesti siitä 
arvosta, jonka asiakkaat antavat nykyisille puhelinnumeroilleen. Koska asiakkaille on huomattavan 
tärkeää säilyttää nykyiset puhelinnumeronsa palvelun tarjoajaa vaihtaessaan, numeroiden 
siirrettävyyden puuttuminen todennäköisesti estäisi kilpailevien paikallisten palvelujen tarjoajien 
tuloa markkinoille. USA:ssa tehty tutkimus osoittaa, että 40 - 50 prosenttia yksityisasiakkaista ja 
70 - 80 prosenttia liikeasiakkaista, jotka muutoin olivat halukkaita harkitsemaan paikallisen 
puhelinoperaattorinsa vaihtoa, eivät todennäköisesti harkitsisi tällaista vaihtoa, jos heidän olisi 
muutettava puhelinumeronsa79. Erityisesti liikeasiakkaat saattavat olla haluttomia kantamaan 
puhelinumeroiden muuttamisesta aiheutuvat hallinnolliset kulut, markkinointikulut ja goodwill-
kulut. 
Neljää alaa pidetään tärkeinä Euroopan kannalta lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä: numeroiden 
siirrettävyys kiinteässä tilaajaverkossa, muiden kuin maantieteellisten syiden perusteella 
numeroitujen palvelujen kuten 800-palvelujen numeroiden siirrettävyys, matkaviestinpalvelujen 
numeroiden siirrettävyys ja yleiseurooppalaisten palvelujen numeroiden siirrettävyys. 
Kiinteän tilaajaverkon numeroiden siirrettävyys 
Televiestintäalan vapautuessa täydellisesti uudet markkinatulokkaat ottavat usein nopeasti käyttöön 
paikallisen liittymän vaihtoehtoisia menetelmiä (esimerkiksi kaapelitelevisioverkkojen kautta tai 
esimerkiksi DECTiin ja GSM/DCS-1800 standardeihin perustuvien uusien radioinfrastruktuurien 
avulla). Nämä uudet tulokkaat pitävät numeroiden siirrettävyyttä kiinteässä tilaajaverkossa 
ratkaisevana, jotta ne saisivat tasapuolisen mahdollisuuden kilpailla vakiintuneen operaattorin 
kanssa ja luoda itselleen aseman markkinoilla. 
Ilman numeroiden siirrettävyyttä paikallisten operaattoreiden välillä uusilla markkinatulokkailla 
on merkittävä este markkinoille tuloon. Siirrettävyyden puuttuminen voi jopa merkitä halutto­
muutta sijoittaa vaihtoehtoisiin kiinteisiin tilaajaverkkoihin, mikä vaikuttaisi haitallisesti tehokkaan 
kilpailun kehittymiseen Euroopassa. 
Muiden kuin maantieteellisten syiden perusteella numeroitujen palvelujen numeroiden siirrettävyys 
Muiden kuin maantieteellisten syiden perusteella numeroitujen palvelujen kuten maanlaajuisten 
maksuttomien puhelinpalvelujen ja lisämaksullisten palvelujen numeroiden siirrettävyyttä tutkitaan 
parhaillaan useissa jäsenvaltioissa. Perustelut paikallisten numeroiden siirrettävyydestä pätevät 
myös muiden kuin maantieteellisten syiden perusteella numeroituihin palveluihin. 
Jokin aika sitten ENF:n yhteydessä järjestetyssä aivoriihessä pääteltiin, että maksuttomien 
puhelinpalvelujen numeroiden siirrettävyys on avain, jonka avulla asiakkaat voivat säilyttää 
arvostetut maksuttomat palvelunumeronsa halutessaan vaihtaa palvelun tarjoajaa, ja että se itse 
asiassa on pakollista sovellettaessa tasapuolisen valinnan periaatetta maksuttomien 
puhelinpalvelujen numerointiin. 
79 Notice of proposed rulemaking in the matter of telephone number portability, US FCC, 13.7.1995 
37 
Matkaviestinpalvelujen numeroiden siirrettävyys 
Matkaviestinpalvelujen ja henkilökohtaisen viestinnän markkinat ovat nykyisin nopeimmin 
kasvavat televiestintämarkkinat. Euroopassa on tällä hetkellä yli 20 miljoonaa matkaviestintilaajaa, 
ja keskimääräinen osuus on noin viisi prosenttia. Tulevaisuuden odotukset ovat suunnattomat, kun 
henkilökohtainen viestintä tulee massakulutusmarkkinoille erittäin innovatiivisine tuotteineen ja 
palveluineen ja yleisyystasot ylittävät 50 prosenttia väestöstä. 
Useimmissa maissa kilpailu näillä markkinoilla ei kuitenkaan ole kehittynyt täydelliseksi, ja 
joissakin maissa toinen matkaviestinoperaattori vasta kehittää verkkoaan eikä kolmatta operaattoria 
ole edes nimitetty. Kilpailun edistämiseksi näillä herkästi haavoittuvilla ja innovatiivisilla 
markkinoilla olisi katsottava matkaviestinpalvelujen tarjoajien välisen numeroiden siirrettävyyden 
edistävän kasvua ja innovaatiota. 
Jokin aika sitten Alankomaiden hallinnolle suoritettu tutkimus osoittaa, että matkaviestinpalvelujen 
numeroiden siirrettävyyden käyttöönotosta saatavat verkkoedut ovat jopa 500 miljoonaa ecua 
vuodessa yksinomaan Alankomaiden markkinoilla80. Näyttääkin siltä, että hyvin vahvat syyt 
puoltavat numeroiden siirrettävyyttä matkaviestinpalvelujen tarjoajien ja operaattoreiden välillä. 
Yleiseurooppalaisten palvelujen numeroiden siirrettävyys 
Yleiseurooppalaisten palvelujen markkinat kehittyvät nopeasti, ja niiden tunnukset tulevat 
todennäköisesti käyttöön lähitulevaisuudessa. 
Kilpailtujen markkinoiden kitkattoman kehityksen kannalta on tärkeätä, että asiakkaita ei sidota 
varhaiseen palvelujen tarjoajaan, vaan että he voivat vapaasti viedä numerot mukanaan halutessaan 
mahdollisesti vaihtaa yleiseurooppalaisen palvelun tarjoajaa. Tämä vaatii numeroiden 
siirrettävyyttä Euroopan numeroavaruudessa81. 
Asiakkaille aiheutuvan vapauden lisäksi numeroiden siirrettävyyden käyttöönotto Euroopan 
numeroavaruudessa loisi myös tasapainoisemmat markkinaolot Yhdysvaltojen kanssa, jossa koko 
maan laajuisten maksuttomien puhelinpalvelujen numeroiden siirrettävyys otettiin käyttöön 1990-
luvun alkupuolella ja joka johti erittäin kilpailtuihin maksuttomiin puhelinpalvelumarkkinoihih. 
Numeroiden siirrettävyyden kustannukset/edut 
Yhdistyneiden kuningaskuntien televiestintätoimiston (OFTEL) äskettäin suorittama tutkimus 
osoittaa, että numeroiden siirrettävyys kiinteässä tilaajaverkossa tuo merkittäviä etuja, joiden 
arvioidaan olevan noin 1,8 miljardia puntaa kymmenen vuoden aikana82. Nämä edut ovat 
huomattavasti kustannuksia suuremmat. British Telecom, jolle aiheutuu valtaosa kustannuksista, 
80 Number portability in the Netherlands, loppukertomus HDTP:lle, OVUM, 14.3.1996 
81 Numeroiden siirrettävyyden käyttöönotto Euroopan numerointiavaruudessa ei ole täysin erillinen kysymys. Itse 
asiassa kypsemmässä tilanteessa vaaditaan älykästä järjestelmää, joka tukee Euroopan numerointiavaruudessa 
valittujen puhelujen reititystä. Tällainen älykäs järjestelmä helpottaisi merkittävästi tiettyjen 
yleiseurooppalaisten numeroiden siirrettävyyttä. 
82 Tähän lukuun sisältyy 550 miljoonaa puntaa teleyhtiöiden kustannussäästöetuja ja 1,2 miljardia puntaa välillistä 
etuja, jotka syntyvät asiakkaille todellisen kilpailun lisääntymisestä kaikkien asiakasryhmien osalta. 
38 
arvioi niiden olevan 220 miljoonaa puntaa seuraavan viiden vuoden aikana ja laskevan jyrkästi sen 
jälkeen. Muiden operaattoreiden kustannukset arvioitiin alle kolmeksi miljoonaksi punnaksi kunkin 
osalta83. Tämä on jyrkästi ristiriidassa Alankomaissa suoritetun tutkimuksen päätelmien kanssa, 
jossa alun perustamiskustannuksiksi arvioitiin 12 miljoonaa puntaa ja lisäkustannuksiksi 
siirrettävää linjaa kohti seitsemän puntaa84. 
Yhdistyneen kuningaskunnan monopoleja ja sulautumia käsittelevä komissio on tuottanut 
sopimuksen siirrettävyyden aiheuttamien kustannusten jakamisesta, jonka mukaan British Telecom 
ja muut operaattorit kantavat 70 prosenttia omista hallinnollisista kuluistaan ja perivät loput 
operaattoreilta, joille tarjotaan siirrettävyyttä. Kukin operaattori kantaa itse kustannukset oman 
verkkonsa teknisistä muutoksista. 
Kiinteän tilaajaverkon numeroiden siirrettävyyden lisäksi olisi harkittava muita siirrettävyyden 
muotoja kuten matkaviestinnumeoiden ja maksuttomien palvelunumeroiden siirrettävyyttä. 
Äskeinen Alankomaiden posti- ja televiestintäministeriölle suoritettu tutkimus85 osoittaa, että 
viimeksi mainituissa palveluissa taloudelliset edut ovat kustannuksia suuremmat. Yksityiskohtaisia 
kysymyksiä on vielä työstettävä, ja niitä voidaan parhaiten käsitellä eurooppalaisella tasolla. 
Siirrettävyys USA.ssa 
Edistääkseen edelleen maksuttomien puhelinpalvelujen kilpailua USA:n FCC määräsi vuoden 1991 
päätöksessä tällaisten palvelujen numeroiden siirrettävyyden alkamaan vuoteen 1993 mennessä. 
Paikallis- ja kaukopuheluja hoitavat puhelinyhtiöt ovat käyttäneet satoja miljoonia dollareita 
verkkoihinsa tarvittaviin muutoksiin ja lisäyksiin. Uusi siirrettävyyden jälkeinen ympäristö 
USA:ssa vaatii keskitettyä tietokantaa ja toiminnallista hallintojärjestelmää. Tämän avulla 
kaukopuheluyhtiöt voivat varata, ottaa käyttöön ja poistaa käytöstä maksuttomia palvelunumeroita. 
Kun otetaan huomioon, että yli 40 prosenttia kaukopuheluista USA:ssa (jotka ovat verrattavissa 
Euroopan sisäisiin puheluihin) on soittoja maksuttomiin puhelinpalveluihin, tämän toimenpiteen 
vaikutus kilpailuun USA:n markkinoilla on selvä. Lisäksi se on valmistanut USA:n toimijoita 
Euroopan toimijoita paremmin kilpailuun yleismaailmallisista palveluista. 
Lisäksi äskettäisessä televiestintälaissa86 määrätään, että alueelliset Bell Operating Companies -
yhtiöt ovat vapaita kilpailemaan kaukopuhelumarkkinoilla, mutta vain siinä tapauksessa, että ne 
ovat avanneet omat verkkonsa täyttämällä 14 kohdan luettelon, joka sisältää velvollisuuden tarjota 
numeroiden täydellinen siirrettävyys. Paikalliset numeroiden siirrettävyyskokeilut ovat nyt 
alkaneet kaikkialla USA:ssa. On selvää, että laki antaa merkittävän lisäsysäyksen siirtyä nopeasti 
numeroiden siirrettävyyden käyttöönottoon. 
83 Number portability: a paper by the Office of telecommunications of the United Kingdom, maaliskuu 1996 
84 OVUMin Alankomaiden posti- ja televiestintäministeriölle tekemä tutkimus numeroiden siirrettävyydestä, 1996 
85 OVUMin Alankomaiden posti- ja televiestintäministeriölle tekemä tutkimus numeroiden siirrettävyydestä, 1996 
86 USA:n vuoden 1996 televiestintälaki, annettu 8.2.1996 
39 
LIITE IV : HENKILÖKOHTAINEN VIESTINTÄ 
Mielipiteet henkilökohtaisista viestintäpalveluista (PCS) ja niihin liittyvästä yleismaailmallisesta 
henkilökohtaisesta televiestinnästä (UPT) ovat hyvin erilaisia87. Käsitteellisesti UPT kattaa 
kuitenkin paljon samaa ajattelua kuin PCS, mutta toisin kuin PCS, jota ajoi liikkeelle kilpaileva 
matkapuhelinala, se määriteltiin ITUssa ja sitä ajoi langallinen ala. 
UPT edellyttää älykästä loogista tasoa olemassa olevan verkon yläpuolella. UPT.n toteuttaminen 
on kaupallisesti herkkä kysymys varsinkin Euroopan tasolla tai yleismaailmallisesti erityisesti 
silloin, kun siihen liittyy tarve käyttää älyverkkoja, jotka tallentavat tilaajatietoja (esimerkiksi 
tilaajan palveluprofiileja ja tietoja, jotka koskevat henkilökohtaisia numeroita ja verkon 
päätepisteitä tai fyysisiä verkkonumeroita). Se asettaisi matkaviestin-ja kaapelioperaattorit, joilta 
puuttuvat nämä älyverkkomahdollisuudet, epäedulliseen asemaan muihin (vakiintuneisiin) 
operaattoreihin nähden, koska jälkimmäisten olisi prosessoitava UPT-puhelut mukaan lukien 
matkaviestin- ja kaapeliverkosta lähtevät tai sinne tulevat puhelut. 
Matkaviestinverkkojen kasvessa nopeasti PCS-käsite syntyy Euroopassa GSM/DCS-ympäristön 
perusteella. Paikallisella tasolla on todennäköistä, että tätä PCS-käsitettä lisäävät edelleen mik-
rosoluverkot ja yksittäisten mikrosoluverkkojen yhteydet GSM/DCS-ympäristöön. Palvelujen 
yhteisliikenteen kautta tämä PCS-käsite voitaisiin helposti muuttaa yleismaailmalliseksi PCS-
käsitteeksi, joka sisältäisi GSM/DCS-ympäristön ja muut ympäristöt kuten D-AMPSin, PDC:n 
ja satelliitti-PCS:n88. 
PCS-käsitteeseen sisältyy etuja verrattuna UPT-käsitteeseen. Todellinen liikkuvuus on sen 
olennainen osa, ja sillä on suuri ja nopeasti kasvava käyttäjäkunta. Koska asiakasprofiilit pysyvät 
yksittäisillä operaattoreilla, sen toteuttamisella ei näyttäisi olevan samoja kaupallisia esteitä kuin 
UPT:llä. Lisäksi PCS-käsitettä ajaa hyvin kilpailtu matkaviestinala, ja näin se näyttää tarjoavan 
paremman takuun tasapuolisesta toiminta-alasta kaikille toimijoille. 
Jos lisättäisiin mahdollisuus siirtää numeroita matkaviestinoperaattoreiden välillä ja ehkä jopa 
matkaviestin- ja kiinteän verkon operaattoreiden välillä, syntyisi ympäristö, jossa nykyisistä 
puhelinnumeroista (verkon päätepisteistä) tulisi tulevaisuuden todellisia henkilökohtaisia 
numeroita. 
Komissio pyytää mielipiteitä henkilökohtaisen viestinnän ja henkilökohtaisen numeroinnin 
tulevasta kehityksestä sekä menetelmistä tehokkaan kilpailun edistämiseksi lähentyvillä mark­
kinoilla. 
Yleiseurooppalainen yhdysliikenne edustaa merkittäviä markkinoita, joilla on suunnattomat 
kasvumahdollisuudet ja jotka tarvitsevat operaattoreiden välisen siirrettävyyden lisäksi maantie­
teellistä siirrettävyyttä. Uudet tulokkaat, erityisesti palvelujen jälleenmyyjät väittävät tarvitsevansa 
87 Yleisesti hyväksytty PCS.n määritelmä on se, että PCS:ää käytetään yleisterminä palveluille, joiden avulla on 
mahdollista soittaa henkilöltä henkilölle riippumatta sijaintipaikasta, käytetystä päätteestä, välitysmenetelmästä 
(langallinen tai langaton) tai teknologian valinnasta; katso esimerkiksi ETO discussion paper for a workshop 
on numbering of Personal Communications Services (PCS) in Europe, 19.4.1996. 
88 Parhaillaan keskustellaan järjestelmien välisestä yhdysliikenteestä eri matkaviestinverkkojen välillä mukaan 
lukien mahdollinen SIM-korttiyhdysliikenne. 
40 
eurooppalaisia numerosarjoja. Komissio pyytää mielipiteitä eurooppalaisen numerointiratkaisun 
tarpeesta PCS:ää varten89. 
89 Äskettäin perustetun UMTS-foorumin yhtenä tärkeimpänä tehtävänä on määritellä Euroopan 
matkaviestinpolitiikka. Tähän sisältyy muun muassa numerointikysymys. 
41 
LIITE V : VIITTEELLINEN HAHMOTELMA AVOIMEEN JA YHDENMUKAISEEN 
EUROOPAN NUMEROINTIYMPARISTOON SIIRTYMISESTÄ 
Euroopan taSQUa 
VAIHE 1 
(toteuttaa ETNS:n vaihtoehdon 2 mukaisesti) 
Vuoteen 1998 mennessä yleiseurooppalaisten 
palvelujen käyttöönotto virtuaalisen maatunnuksen 
perusteella 388 (esim. 3-888-) ja kansallisten 
numeroiden perässä olevan tyhjän tilan avulla (esim. 
3-900-, 3-500- ) 
1 
VAIHE 2 
(toteuttaa vaihtoehdon 3) 
Vuoden 1998 loppuun mennessä siirtyminen kohti 
kolminumeroista maatunnusta Euroopan maita varten 
i 
VAIHE 3. 
(toteuttaa vaihtoehdon 3+) 
Vuoteen 1999 mennessä vastuu kolminumeroisten 
maatunnusten kahden viimeisen numeron hoidosta 
siirtyy eurooppalaiselle toimielimelle. 
Euroopan tunnuksena on 3, ja tämä luo suunnattomasti 
tilaa kilpailulle, 
uusille palveluille ja markkinatulokkaille Kansallisella tasolla 
VAIHE 1 
Vuoden 1997 alkuun mennessä määritellään ja 
sovitaan yhteisistä suuntaviivoista, joita hallintojen on 
pakko käyttää kansallisia numerointijärjestelmiä 
tarkistaessaan, jotta varmistettaisiin, että nämä 
avataan (kilpailulle) tasapuolisesti ja lähentyvästi 
(yhdenmukaistaminen) 
1 
VAIHE 2 
Vuoteen 1997 mennessä, aloitetaan kansallisten 
numerointijärjestelmien tarkistaminen, jotta 
varmistetaan, että ne pystyvät täysimääräisesti 
huolehtimaan vuoden 1998 jälkeisten vapautettujen 
markkinoiden tarpeista 
i 
VAIHE 3 
Vuoteen 1998-1999 mennessä aletaan toteuttaa 
kansallisia numerointijärjestelmiä yhdenmukaisella ja 
tasapuolisella tavalla esimerkiksi operaattorin valintaa 
varten 
1 
VAIHE 4 
(toteuttaa vaihtoehdon 4) 
Vuoteen 2000 mennessä sulautetaan yhteen kansalliset numerointijärjestelmät ja ETNS. 
Kansainvälinen valinta korvataan Euroopan sisäisissä puheluissa alueellisella valinnalla 
esimerkiksi 003XX (tunnus) korvataan lXX:llä, minkä jälkeen numero 1+ edustaa europpalaista 
kaukopuhelua. 
Helpottaa valintaa ja poistaa psykologisia esteitä, avaa useita yhteisiä lyhyttunnuksia eri sovelluksiin, muun 
muassa esimerkiksi operaattorin valintaan. 
maantieteelliset numerot 
paikallispuhelujen valinta: 2345678 
kansallisten puhelujen valinta: 02-2345678 
Euroopan sisäisten puhelujen valinta: 132-2-2345678 
ulkomaanpuhelujen valinta: 00-3-32-2-2345678 
muin kuin maantieteellisin perustein annetut numerot 
(yleiseurooppalaiset palvelunumerot) 
operaattorin valinta : 10XYZ tai 10ABCDEF 
hätänumero, tiepalvelu, luettelotiedot: 1IX 
henkilökohtaiset numerot: 1-500-
maksuttomat palvelunumerot: 1-888-
lisämaksulliset ja yhteisesti kustannettavat palvelut: 1-900-
42 
maatunnus 
nyt VIITEHAHMOTELMA SIIRTYMISEKSI AVOIMEEN JA YHDENMUKAISEEN EUROOPPALAISEEN NUMEROINTIYMPARISTOON 
VAIHE 1 - 1998 
Vaihtoehto 2 VAIHE 2 - 1998 
Vaihtoehto 3 VAIHE 3 - 1999 
Vaihtoehto 3 + V AIHE 4 - 2000 
Vaihtoehto 4 
003 - > 1 1 on Euroopan tunnus 
300 
3 09 .10XYZ tunnus esim. operaattorin valinta 
112 yleinen hätänumero 
11X Euroopan Iyhytpalvelutunnukset 
118 luettelopalvelut 
3 20 
3 29 12X tyhjä tila (kansalliset lyhyttunnukset) 
31 
32 
39 
49 
350 
352 3900 
3500 331 
332 
339 
349 
350 
352 3 31 
3 32 
3 39 
3 49 
3 50 
3 52 
3XX 
3YY 131 Alankomaiden suuntanumero 
132 Belgian suuntanumero 
139 Italian suuntanumero 
149 Saksan suuntanumero 
150 Gibraltarin suuntanumero 
152 Luxemburgin suuntanumero 
1XX muut maantieteelliset suuntanumerot 
1YY muut Euroopan palvelutunnukset 
388 3500 
388 
3900 3 500 
3 888 
3900 1500 henkilökohtaiset viestintäpalvelut 
1888 eurooppalaiset maksuttomat puhelinpalvelut 
1900 eurooppalainen lisämaksullinen palvelu 
Muualta maailmasta 
Eurooppaan: +3 49 228 123456 
+3 500 < henkilökohtainen numero > 
LIITE VI: ETON/ECTRAN NUMEROINTITUTKIMUKSET 43 
Otsikko Tehtävän vaatimus Tavoite/ 
päättymis­
päivä 
1 Non-discriminatory access to numbering resources 
2 Numbering related to the topic of user-friendliness 
3 Preparation of request for virtual country code to ITU 
4 Numbering related to PCS in Europe 
5 Carrier selection* 
6 Management of a European Telephony Numbering 
Space (ETNS)* 
7 Number portability for pan-European services* 
8 Routing aspects of pan-European service calls* 
9 Numbering requirements of corporate 
telecommunications networks* 
10 Review of national numbering schemes on their 
openness to competition 
11 European Numbering Conventions 
12 Harmonisation of short codes 
13 Long term strategic plan for numbering and 
addressing of telecommunications services Tutkia kysymyksiä numeroiden omistamisesta ja kauppakelpoisuudesta, sellaisten kilpailevien Toukokuu 1996 
palvelujen kuten luettelopalvelujen tasapuolisesta käyttömahdollisuudesta sekä DNIC/DCC-
jakamismenettelyistä 
Tutkia helppokäyttöisyyden piirteitä mukaan lukien aakkosnumeerista valintaa koskeva kysymys ja Syyskuu 1996 
tehdä ehdotuksia helppokäyttöisen valinnan edistämisestä 
Valmistella ITUlle esitys, jossa pyydetään virtuaalista maatunnusta Euroopan puhelinliikenteen Syyskuu 1996 
numeroavaruuden js yleiseurooppalaisten erityispalvelujen toteuttamiseksi 
Tutkia telelaitosten palvelujen ja UPT/PCS:n numerointikysymyksiin liittyvien verkkojen kehitystä Joulukuu 1996 
sekä niiden vaikutusta henkilökohtaiseen numerointiin ja henkilökohtaisen numeroinnin vaatimuksia 
Tutkia kansallisella tasolla olemassa olevia tai suunniteltuja operaattorin valintamenetelmiä ja Elokuu 1996 
vaihtoehtoja operaattorin valinnan käyttöön ottamiseksi Euroopan tasolla 
Luoda Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden hallintosuunnitelma mukaan lukien ehdotukset Kesäkuu 1997 
numeroiden rakenteesta, jakamisperiaatteista, oikeuksista/velvoitteista ja hallinnosta 
Tutkia teknisiä vaihtoehtoja numeroiden siirrettävyyden käyttöön ottamisesta ETNS.ssä Kesäkuu 1997 
eurooppalaisten palvelun tarjoajien välillä mukaan lukien älyverkkojen toteuttaminen 
Määritellä vaihtoehtoisia strategioita yleiseurooppalaisten Euroopan puhelinliikenteen Kesäkuu 1997 
numeroavaruudesta numeroitujen palvelupuhelujen käsittelemiseksi ja reitittämiseksi 
Tarkastella VPNrien nykyisiä pääsymenetelmiä, määritellä yritysverkkojen asettamat vaatimukset Kesäkuu 1997 
julkisten verkkojen numeroinnille ja ehdottaa yhdenmukaistamistoimenpiteitä 
Tutkia sitä, mitkä perusteet ovat tärkeitä kansallisten numerointijärjestelmien avaamiseksi, tutkia Helmikuu 1997 
uudelleen tämänhetkisiä kansallisia numerointijärjestelmiä ja kehittää yhteisiä suuntaviivoja niiden 
uudelleen organisointia varten 
Tutkia puhelinnumeroiden jakamisen ja käytön tämänhetkisiä sääntöjä ja periaatteita Euroopan Helmikuu 1997 
maissa ja laatia ehdotuksia yksityiskohtaisiksi eurooppalaisiksi numeroinnin yleissopimuksiksi 
Tutkia uudelleen nykyisiä ja suunniteltuja lyhyttunnuksia/numeroita Euroopassa, tutkia odotettua Joulukuu 1997 
yleiseurooppalaisten lyhyttunnuksien tarvetta ja ehdottaa yhdenmukaistettua järjestelmää Eurooppaa 
varten 
Tunnistaa mahdolliset ja tulevat numerointia ja osoitteita koskevat vaatimukset ja kehittää pitkän Joulukuu 1997 
aikavälin siirtymästrategia yhdentyneeseen Euroopan numerointisuunnitelmaan siirtymiseksi 
* Yhdessä ETSIn kanssa 
ETOn tutkimukset johtavat suosituksiin ECTRAn hyväksymistä poliittisista kannoista. 
ETSI mottaa teknisiä kertomuksia ETOn työtä varten. ETSIn kertomukset voivat myös muodostaa perustan eurooppalaisille teknisille standardeille (ETS), joihin voidaan viitata mievassa 
Euroopan unionin lainsäädännössä, mutta tällä hetkellä ei ole sopimusta ETS:ien tarpeesta. 
44 
LYHENNELUETTELO 
ACTE päätelaitteiden hyväksymistä käsittelevä komitea 
AMT Asian Mobile Telecommunications 
AT&T American Telephone & Telegraph 
BT British Telecom 
CEPT Euroopan telehallintojen neuvottelukunta 
CLI kutsujan numeron ilmaisu 
DDI ohivalinta 
DNS Internetin nimijärjestelmä 
DECT ETSIn digitaalisen langattoman viestinnän 
tietoliikennestandardi 
DNIC dataverkon tunnistuskoodit 
DTMF äänitaajuusvalinta 
ECMA Euroopan tietokonevalmistajien järjestö 
ECTEL Euroopan telelaitevalmistajien järjestö 
ECTRA Euroopan telehallintojen yhteistyökomitea 
EIG eurooppalainen eturyhmä 
EIIA Euroopan tietoteollisuusjärjestö 
ENF Euroopan numerointifoorumi 
ETNO Euroopan kiinteän verkon operaattoreiden järjestö 
ETNS Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus 
ETO Euroopan televiestintätoimisto 
ETSI Euroopan telealan standardointilaitos . 
FCC Federal Communications Commission, USA 
GSM Euroopassa kehitetty laajalti levinnyt digitaalinen 
matkaviestinjärjestelmästandardi 
GSM GSM-operaattoreiden järjestö 
IN älyverkko 
ISDN digitaalinen monipalveluverkko 
ITU . Kansainvälinen teleliitto 
LAN lähiverkko 
LECs paikallisoperaattorit 
NAFTA Pohjois-Amerikan vapaakauppajärjestö 
NANC North American Numbering Council 
NANP North American Numbering Plan 
NRA kansallinen sääntelyviranomainen 
OECD Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö 
OFTEL UK Office of Telecommunications 
ONP avoimen verkon tarjoaminen 
PCS henkilökohtaiset viestintäpalvelut 
POTS peruspuhelinpalvelu 
PSTN yleinen kytkentäinen puhelinverkko 
PTN yksityinen televiestintäverkko 
SME pienet ja keskisuuret eli pk-yritykset 
VPN virtuaalinen erillisverkko 
UIFS yleismaailmallinen maksuton puhelinpalvelu 
UMTS yleismaailmallinen matkaviestinjärjestelmä 
UPT yleismaailmallinen henkilökohtainen televiestintä 
45 
SANASTO 
ACTE (Päätelaitteiden hyväksymistä käsittelevä 
komitea) 
Aakkosnumeerinen valinta/näppäimistö 
Puhelukeskukset 
Puhelinkorttipalvelut 
Operaattorin valinta 
Operaattorin valinnan muuttaminen 
Valintapariteetti 
E.164/E.190 
Helppo valinta 
ECTRA 
ENF - Euroopan numerointifoorumi Perustettu direktiivillä 91/263/ETY, ja muun muassa 
vastuussa yhteisten teknisten sääntöjen (CTR) 
hyväksymisestä, joihin EU:n yhdenmukaistetut 
tyyppihyväksyntämenettelyt perustuvat. 
Puhelinnumeron valinta käyttämällä 
aakkosnumeerisia merkkejä puhelimen 
näppäimistössä, jotka ' vastaavat palvelun tai 
kutsutun osapuolen nimeä esimerkiksi 
0-800-'KUKAT*. 
Paikka, jossa tulevaa ja lähtevää puhelinliikennettä 
käsitellään jäsennellysti. Puhelukeskuksia käytetään 
sellaisiin toimintoihin kuten telemarkkinointiin ja 
-myyntiin, telepalveluun ja valitusten käsittelyyn. 
Puhelinpalvelu, jossa asiakas soittaa 
operaattoripalveluun (usein maksutta), tunnistuttaa 
itsensä omalla korttinumerollaan ja 
tunnuskoodillaan, ja hänet yhdistetään sen jälkeen 
haluttuun määränpäähän. Korttipalvelun tarjoaja 
laskuttaa asiakasta usein jälkeen päin suoraan. 
Asiakkaiden mahdollisuus valita (haluamansa) 
kaukopuheluoperaattori tai kansainvälinen 
operaattori puhelimella suoritetulla valinnalla tai 
muulla tavalla esimerkiksi etukäteisvalinnalla. 
Mahdollisuus muuttaa ennalta valittua kauko- tai 
ulkomaanpuhelun operaattoria lisäämällä erityinen 
operaattoritunnus valittuun numerosarjaan. 
On olemassa silloin, kun sama määrä numeroita on 
valittava, jotta päästäisiin palveluun, jota kilpailevat 
palvelun eri tarjoajat tarjoavat. 
ITU-T:n suositukset, jotka koskevat maatunnusten 
jakamismenettelyjä ja -perusteita. 
Vaihtoehto operaattorin valinnan toteuttamiseksi, 
jolloin oletusoperaattorin määrittää vakiintunut 
operaattori. Käyttäjä voi muuttaa tämän valinnan 
puhelukohtaisesti. 
Euroopan telehallintojen yhteistyökomitea, luotu 
yhdeksi CEPT:in alaisena toimivasta kolmesta 
komiteasta. ECTRAan sisältyy joukko hankeryhmiä, 
jotka käsittävät muun muassa toimiluvat, 
numeroinnin, yhteenliittämisen, matkaviestinnän, 
testauksen ja tyyppihyväksynnän. 
Neuvoston 19.11.1992 antamassa päätöslauselmassa 
92/C318/ETY yhteistyön edistämisestä Euroopan 
laajuisessa numeroinnissa yksilöitiin ECTRAHe 
useita tehtäviä, jotka koskevat numeroinnin 
yhteensovittamista mukaan lukien Euroopan 
numeroavaruuden luominen ja Euroopan kannan 
valmistelu ITU:ta varten. ECTRA on perustanut 
Euroopan televiestintätoimiston (ETO). 
Teollisuuden foorumi, jossa keskustellaan 
numeroinnista ja numerointiin liittyvistä 
kysymyksistä. ENF on avoinna kaikille järjestöille, 
jotka ovat kiinnostuneita numeroinnista tai 
osoitteiden laatimisesta ja jotka ovat edustettuina 
Euroopan tasolla. ENF perustettiin vuonna 1994 
neuvoston 19.11.1992 antaman päätöslauselman 
92/C318/ETY seurauksena, jossa pyydettiin 
teollisuuden yhteistyötä numeroinnin alalla. 
46 
Tasapuolinen pääsy/valinta 
ETNO 
ETNS - Euroopan puhelinliikenteen 
numeroavaruus 
ETO - Euroopan televiestintätoimisto 
ETS 
Euroopan laajuinen palvelu/numero 
Euroopan suunta/maannumero 
Euroopan televiestinnän standardointilaitos (ETSI) 
Maksuton puhelinpalvelu 
Kultaiset numerot Yleistermi sille, että kilpailevat operaattorit ja 
palvelun tarjoajat saavat tasapuoliset 
(syrjimättömät) numerointiresurssien 
käyttömahdollisuudet, sisältää esimerkiksi 
tasapuolisen laadun, tasapuoliset mahdollisuudet ja 
tasapuolisen numeron pituuden. 
Operaattorin valinnassa tasapuolisella valinnalla 
tarkoitetaan sitä, että asiakas valitsee 
kaukopuheluoperaattorin etukäteen niin, että hänellä 
on mahdollisuus muuttaa valintaa valitsemalla 
numero puhelukohtaisesti. Tämä vaihtoehto on 
tavallisesti toinen vaihe, joka seuraa helpon valinnan 
toteuttamista. 
Euroopan kiinteän verkon operaattoreiden järjestö, 
joka nykyisin käsittää Euroopan vakiintuneet 
operaattorit, mutta keskusteluja käydään sen 
avaamisesta itsenäisille matkapuhelinoperaattoreille. 
Numeroavaruus, joka on olemassa rinnan 
kansallisten numeroavaruuksien kanssa. ETNS: n 
numerot ovat käytettävissä kaikkialla Euroopan 
unionissa (ja myöhemmin Euroopassa). Kun ETNS 
on toteutettu, sen mukaisesti numeroituun palveluun 
pääsee yhden ainoan yleiseurooppalaisen numeron 
kautta mistä tahansa unionin alueelta (ja 
myöhemmin Euroopasta). 
Euroopan televiestintätoimisto (ETO) on ECTRAn 
alaisuuteen perustettu toimisto. Numeroinnissa 
ETOn tehtävänä on suorittaa tutkimuksia mukaan 
lukien tutkimuksia komissiolle sekä neuvoa ECTRAa 
Euroopan numerointia koskevissa kysymyksissä. 
Euroopan televiestintästandardi. Euroopan 
televiestinnän standardointilaitoksen (ETSIn) 
menettelytapojen mukaisesti luodut standardit. 
Palvelu, johon voi päästä yhden ainoan numeron 
kautta kaikkialta Euroopasta ja jonka tarjoaa 
palvelun tarjoaja, joka voi sijaita missä tahansa 
muualla Euroopassa. 
Erityinen yksinumeroinen Euroopalle ITUn 
kansainvälisen maannumerojärjestelmän nojalla 
annettu numero kuten 1 Pohjois-Amerikkaa varten. 
ETSIn tehtävänä on tuottaa eurooppalaisia 
televiestintästandardeja (ETS), joita sovelletaan ja 
jotka hyväksytään Euroopan laajuisesti 
televiestinnän alalla. 
Palvelu, joka on asiakkaalle ilmainen (ja johon hän 
voi soittaa ilmaiseksi). Tunnus 800 liittyy yleisesti 
maksuttomiin palvelupuheluihin. Jäsenvaltioissa 
käydään keskustelua siitä, onko maksuttomaan 
palvelunumeroon soittavan asiakkaan saatava 
ilmaista palvelua vai vaihtoehtoisesti, onko vain 
soitto palvelukeskukseen ilmainen. 
Kultaiset numerot ovat puhelinnumeroita, jotka 
erottuvat kaikista muista tietyn numerosarjan 
numeroista, koska ne ovat haluttuja, ne on helppo 
oppia tai muistaa tai suuri yleisö tai asiakaskunta 
käyttää niitä ja tuntee ne. Kultaisilla numeroilla voi 
olla suuri kaupallinen arvo. Esimerkiksi numeroilla, 
jotka vastaavat sanaa 'KUKAT' standardoidussa 
aakkosnumeerisessa näppäimistössä, voi olla erityistä 
arvoa kukkakauppiaille. 
47 
Vihreä kirjat/vihreät kirjat 
Tietoyhteiskunta 
Internet 
ISDN 
ITU - Kansainvälinen teleliitto 
Aiesopimus 
Muin kuin maantieteellisin perustein numeroidut 
palvelut 
Kansallinen sääntelyviranomainen 
Numeroiden siirrettävyys 
Numerointia koskevat yleissopimukset Euroopan unionin yhteydessä vihreät kirjat ovat 
Euroopan unionin ncuvottcluasiakirjoja, joissa 
määritellään poliittiset tavoitteet julkista keskustelua 
varten. 
Tärkeät televiestinnän alalla julkaistut vihreät kirjat 
ovat vuoden 1987 Vihreä kirja televiestintäpalvelujen 
ja -laitteiden yhteismarkkinoiden kehittämisestä 
(KOM(87)290) ja vuoden 1994 Vihreä kirja 
matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän 
kehittämisestä edelleen Euroopan unionissa 
(KOM(94)145). 
Yhteiskunta, joka tulee riippuvaisemmaksi tiedosta 
ja viestinnästä. ' Raportissa Eurooppa ja 
maailmanlaajuinen viestintäyhteiskunta 
(Bangemannin ryhmän kertomus), se esitetään 
vallankumouksellisena haasteena, joka muuttaa tavat 
elää ja työskennellä yhdessä. 
Internetin protokollaan TCP/IP perustuva tieto-
stintäverkko. TCP/IP kehittyi amerikkalaisena 
sotilastietokoneena, joka perustui 
viestintästandardille ja joka on viime vuosina 
saavuttanut suurta menestystä akateemisina ja 
myöhemmin kaupallisina sovellutuksina - erityisesti 
eri LAN-ympäristöjen ja -palvelujen välisenä 
verkkoyhteytenä. 
Digitaalinen monipalveluverkko. ITUn kehittämä 
standardi nykyaikaisia televiestinnän kantoverkkoja 
varten. Se on päästä päähän digitaalinen ja yhdistää 
erilaisia palveluja, esimerkiksi piirikytkentäisiä ja 
pakettikytkentäisiä palveluja. 
Kansainvälinen teleliitto (ITU), Yhdistyneiden 
Kansakuntien televiestinnän erityiselin. 
Aiesopimuksia televiestinnän alalla Euroopassa ovat 
solmineet operaattorit tai laitevalmistajat tai muut 
markkinaosapuolet uusien tuotteiden ja palvelujen 
toimittamiseksi. 
Yhteisymmärryspöytäkirjoja on solmittu muun 
muassa GSM:ää, ERMESiä ja TETRAa varten. 
Televiestintäpalvelut, jotka numeroidaan 
(kansallisista) numeroista ja jotka eivät liity yhteen 
tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, kaupunkiin tai 
paikalliseen yhteisöön. Maanlaajuinen 
ilmaispuhelinpalvelu tai ETNSrstä numeroitu palvelu 
ovat esimerkkejä tällaisista palveluista. 
Kansallinen sääntelyviranomainen. Direktiivit 88/301 
ja 90/388 vaativat molemmat jäsenvaltioita 
huolehtimaan siitä, että sääntelytoiminnat erotetaan 
televiestintäorganisaatioiden toiminnasta ja 
palvelujen tarjonnasta. 
Sillä voi olla eri merkityksiä (katso liite III). Siihen 
viitataan usein mahdollisuutena siirtää 
puhelinnumero operaattorilta toiselle. Numeroiden 
siirrettävyys antaa asiakkaille mahdollisuuden 
säilyttää puhelinnumeronsa, kun he päättävät 
vaihtaa operaattoria, ja se poistaa siten tärkeän 
kilpailun esteen. 
Yleissopimuksissa määrätään säännöistä, jotka 
koskevat esimerkiksi oikeuksia ja velvollisuuksia, 
jotka liittyvät numeroihin, numerointijärjestelmien 
muutoksiin, numeroiden hinnoitteluun ja 
numeroiden kauppaan. 
Komission puitesopimuksen nojalla ETOn tehtäväksi 
on annettu määritellä eurooppalainen numerointia 
koskeva yleissopimus, jolla pitäisi luoda yhteinen 
kehys eurooppalaista hallintoa varten. 
48 
Numerointisuunnitelma/järjestelmä 
Numeroavaruus/numerointiynipäristö 
ONP 
Avoin numerointiympäristö 
Henkilökohtaiset viestintäpalvelut 
Henkilökohtaiset ja siirrettävät numerot 
Operaattorin ennaltavalinta 
PSTN 
Palvelutunnus 
Palvelujen tarjoajat 
Yhteisesti kustannettavat palvelut 
Lisämaksullisten palvelujen tulojen jakaminen 
Yleiseurooppalaiset erityispalvelut 
TEN - Euroopan laajuiset verkot 
Euroopan laajuiset operaattorit Suunnitelma/järjestelmä, joka jäsentelee tietyn 
maan, operaattorin tai muun järjestön käytettävissä 
olevan numeroavaruuden. 
Yleinen termi kaikille niille numeroille, jotka ovat 
käytettävissä maatunnuksen tai palvelutunnuksen tai 
niiden yhdistelmän jälkeen. 
Avoimen verkon tarjoamisen käsite, joka on 
määritelty neuvoston direktiivissä 90/387/ETY. 
Numerointiympäristö, joka on avoin kilpailulle, 
esimerkiksi sellainen, joka tarjoaa vastaavanlaatuisia 
ja vastaavat mahdollisuudet tarjoavia numeroita 
kilpaileville operaattoreille ja palvelujen tarjoajille. 
Henkilökohtaiset viestintäpalvelut (PCS) ovat 
yleistermi palveluille, jotka tarjoavat puheluja 
henkilöltä henkilölle riippumatta paikasta, 
käytetystä päätelaitteesta, välitystavasta (johdollinen 
tai johdoton) tai teknologian valinnasta. 
Yksilölliset tietylle henkilölle annetut numerot, jotka 
ovat riippumattomia verkosta tai sijainnista. 
Menetelmä, jonka avulla paikallinen 
operaattori/palvelujen tarjoaja automaattisesti 
reitittää asiakkaan kaukopuhelun ja 
ulkomaanpuhelun valitsemalleen 
kaukopuheluoperaattorille (jonka asiakas on 
valinnut ennalta). Asiakkaan ei tarvitse valita 
erityistä operaattorin valintatunnusta jokaisen 
puhelun yhteydessä. 
Yleinen kytkentäinen puhelinverkko. Nykyisin 
olemassa oleva peruspuhelinverkko. 
Palvelunumeron ensimmäinen osa, jonka kautta 
palveluun päästään. Usein palvelutunnukset ovat 
erityisesti tunnistettavia tunnuksia esimerkiksi 800 
maksuttomia puhelinpalveluja tai 900 lisämaksullisia 
palveluja varten. 
Palvelujen tarjoajat tarjoavat loppukäyttäjille 
palveluja, jotka edellyttävät matkaviestinnän ja 
kiinteiden verkkojen ja palvelujen käyttöä. 
Palvelujen tarjoajan tehtävä voi vaihdella puheajan 
jälleenmyynnistä monimutkaisten lisäarvopalvelujen 
tarjoamiseen. Palvelujen tarjoajat voivat olla 
riippumattomia verkko-operaattoreista tai 
muodostaa niiden osan. 
Näissä palveluissa verkkoa voi käyttää erityishinnoin 
niin, että kustannukset jaetaan soittajan ja palvelun 
tarjoajan kesken. Soittaja maksaa puhelusta yleensä 
paikallispuhelua vastaavan hinnan. Verkon tarjoaja 
veloittaa palvelujen tarjoajalta mahdollisesta 
lisäliikenteestä palvelujen tarjoajan päätepisteeseen. 
Palvelut, joita tarjotaan jaettujen tulojen 
infrastruktuurin avulla ja joissa on mahdollista 
veloittaa lisämaksu soitoista tiettyihin tunnuksiin. 
Operaattori laskuttaa tilaajaa puheluista, ja osuus 
tästä tulosta maksetaan palvelujen tarjoajalle, 
yleensä itsenäiselle yhtiölle. 
Yleistermi palvelujärjestelmälle esimerkiksi 
maksuttomille puhelinpalveluille, yhteisesti 
kustannettaville palveluille ja yhteisesti 
laskutettaville (lisämaksullisille) palveluille, jotka 
ovat Euroopan laajuisia ja saatavissa Euroopan 
laajuisesti. 
Yleistermi yhteenliitetyille verkoille ja palveluille, 
jotka ovat saatavilla yleiseurooppalaisella pohjalla. 
Kaukopuheluoperaattorit ja kansainväliset 
operaattorit, jotka huolehtivat kaukopuheluista 
Euroopassa sijaitsevien eri paikkojen (tai pisteiden) 
välillä. 
49 
UIFS - Yleismaailmallinen maksuton 
puhelinpalvelu 
Yhdenmukainen numerointiympäristö 
UPT - Yleismaailmallinen henkilökohtainen 
televiestintä ITU-T:n suositus, jolla perustetaan 
yleismaailmallinen maksuton palvcliiiiumcro 
maatunnuksen 800 taakse. Toteutus on yksittäisten 
operaattoreiden välisten kaupallisten neuvottelujen 
asia. 
Numerointiympäristö, joka on luotu sulauttamalla 
yhteen joukko kansallisia numerointijärjestelmiä 
yhdeksi rakenteeksi ja esimerkiksi yksittäisiksi 
palvelutunnuksiksi yleisiin julkisiin palveluihin. 
ITU-T:n suositus henkilökohtaisen 
viestintäympäristön perustamiseksi, jossa henkilö 
voidaan tavoittaa yhden ainoan (henkilökohtaisen) 
numeron kautta riippumatta verkosta tai sijainnista. 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 590 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 
Luettelonumero : CB-CO-96-607-FI-C 
ISBN 92-78-11831-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg