6. Yhteinen työllisyysraportti
A5-0046/1999
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma luonnoksesta yhteiseksi työllisyysraportiksi
1999 (SEC(1999) 1386 /dash C5-0215/1999)
Euroopan parlamentti, joka
7dash ottaa huomioon luonnoksen yhteiseksi työllisyysraportiksi (SEC(1999) 1386 7dash C5-0215/1999),7dash ottaa huomioon komission suosituksen neuvoston suosituksiksi, jotka koskevat jäsenvaltioiden työlli-
syyspolitiikan täytäntöönpanoa (KOM(1999) 445),
7dash ottaa huomioon puheenjohtajavaltioiden päätelmät Luxemburgin ylimääräisestä huippukokouksesta
20. ja 21. marraskuuta 1997, Cardiffin huippukokouksesta 15. ja 16. kesäkuuta 1998, Wienin huip-pukokouksesta 11. ja 12. joulukuuta 1998 sekä Kölnin huippukokouksesta 3. ja 4. kesäkuuta 1999,
7dash ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Amsterdamissa kasvusta ja työllisyydestä 16. kesäkuuta 1997
antaman päätöslauselman (
1),
7dash ottaa huomioon Kölnissä 3. ja 4. kesäkuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätöslauselman
eurooppalaisesta työllisyyspaketista,
7dash ottaa huomioon 18. marraskuuta 1998 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta: ehdotus
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskeviksi suuntaviivoiksi vuonna 1999 (2),
7dash ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1999 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta neuvos-
tolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ”talouskatsaus vuo-deksi 1999: EU:n talous euron käytön alkuvaiheessa 7dash kasvun, työllisyyden ja vakauden edistämi-nen” (
3),
7dash ottaa huomioon 4. toukokuuta 1999 antamansa päätöslauselman Euroopan parlamentin myötävaiku-
tuksesta eurooppalaiseen työllisyyssopimukseen ja komission tiedonannosta työllisyyttä tukevastayhteisöpolitiikasta (EY:n perustamissopimuksen 150 artiklan (entinen 127 artikla) mukaisesti) (
4),
7dash ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 artiklan, 3 artiklan 2 kohdan, 125, 126,
127, 128, 129, 130 artiklan, 137 artiklan 1 kohdan ja 141 artiklan,
7dash ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioi-
den valiokunnan sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnot (A5-0046/1999),
A. katsoo, että jäsenvaltioissa lähes 60 miljoonaa ihmistä elää köyhyysrajan alapuolella ja että tämä muo-
dostaa uhkan sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle ja eurooppalaiselle yhteiskuntamallille,
B. katsoo, että vaikka yhteisön työllisyyspolitiikan aloitteilla luotiin 1,8 miljoonaa uutta työpaikkaa
vuonna 1998, nuorisotyöttömyyden suhteellinen taso kuitenkin vaihteli huomattavasti eri jäsenval-tioissa ja kahdessa tapauksessa mitään parannusta ei ollut havaittavissa, ja katsoo, että edelleen liiankorkea yleinen luku 19,5 % merkitsee sitä, että tarvitaan edelleen huomattavia ja kestäviä ponnistuksianuorisotyöttömyyden tehokasta alentamista varten,
C. katsoo, että vuonna 1998 vain harvat jäsenvaltiot pystyivät merkittävästi vähentämään pitkäaikaistyöt-
tömyyttä, että noin puolet Euroopan unionin työttömistä on entiseen tapaan pitkäaikaistyöttömiä ja
että ehkäiseviä toimenpiteitä pitkäaikaistyöttömyyden vähentämiseksi on siten vahvistettava kestävältäpohjalta kaikissa jäsenvaltioissa,
D. katsoo, että alle puolet työkykyisestä väestöstä, joka on iältään 507dash64 vuotta, käy työssä, ja että siten
tarvitaan johdonmukaisia strategioita, jotta voidaan torjua ikääntyneiden työntekijöiden syrjäytyminentyömarkkinoilta,
(1) EYVL C 236, 2.8.1997, s. 3.
(2) EYVL C 379, 7.12.1998, s. 88.
(3) EYVL C 175, 21.6.1999, s. 296.
(4) EYVL C 279, 1.10.1999, s. 111.7.6.2000 FI C 158/43 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 4. marraskuuta 1999
E. katsoo, että vero- ja maksujärjestelmät on tehtävä työllisyyttä suosivammiksi,
F. katsoo, että kaikkialla unionissa vain noin 40 % työntekijöistä työskentelee palvelualalla, kun USA:ssa
vastaava luku on 54 %, ja tämä ero merkitsee yli 36 miljoonaa työpaikkaa; katsoo, että tämän alantyöllistämispotentiaalia ei vieläkään ole täysin hyödynnetty EU:ssa,
G. katsoo, että työn implisiittinen verotus on viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana noussut noin 6
prosenttiyksikköä nykyiseen 43 prosenttiin ja että yhden jäsenvaltioiden kiireellisimmistä tehtävistämuodostavat siten työn verorasituksen alentamiseen tähtäävät toimenpiteet, joilla ei kuitenkaan vaa-ranneta maiden sosiaaliturvajärjestelmien rahoituksen vakautta,
H. katsoo, että työn organisoinnin nykyaikaistaminen, yhdessä työajan tehokkaan lyhentämisen kanssa,
voi vaikuttaa osaltaan tuottavuuden, kilpailukyvyn ja siten myös työllisyyden kasvuun, mutta myöselin- ja työolosuhteiden paranemiseen, ja että osapuolten ponnisteluja työn organisoinnin nykyaikais-tamiseksi on siten kehitettävä edelleen, etenkin meneillään olevasta työajan lyhentämisestä saaduistakokemuksista tehdyn perinpohjaisen analyysin avulla,
I. katsoo, että on toteutettava lisää paremmin suunnattuja aloitteita, joilla pyritään antamaan vammaisille
mahdollisuus päästä työhön ja pitää työpaikkansa avoimilla työmarkkinoilla, mukaan luettuna erityi-
sen huomion kiinnittäminen terveys- ja turvallisuuspolitiikkoihin, joilla pyritään estämään työtapatur-mien ja ammattitautien esiintyminen,
J. ottaa huomioon, että tasa-arvonäkökulman sisällyttämistä kaikkeen toimintaan korostettiin Pekingin
toimintaohjelmassa, jossa hallituksia ja muita toimijoita kehotettiin edistämään aktiivisesti ja näkyvästitasa-arvonäkökohtien sisällyttämistä kaikkiin toimintalinjoihin ja ohjelmiin,
K. ottaa huomioon, että jäsenvaltiot eivät ole toteuttaneet tyydyttävästi sitoutumistaan naisten ja miesten
yhtäläisten mahdollisuuksien ja tasa-arvon edistämiseen, ja siksi on edelleen olemassa verotuksellisia,koulutuksellisia, kulttuurisia ja yhteiskunnallisia esteitä, jotka vaikeuttavat naisten pääsyä työmarkki-noille ja heidän etenemistään työmarkkinoilla,
L. katsoo, että on kiinnitettävä erityistä huomiota työllisyyden vakauden ja turvallisuuden laatuun, ja siksi
sekä kansallisella että eurooppalaisella tasolla on kehitettävä määrällisiä ja laadullisia arviointiperus-teita,
M. muistuttaa, että eurooppalaiset työmarkkinat eroavat toinen toisistaan ja että eri suuntaviivoilla voi
olla yksittäisten jäsenvaltioiden kannalta erilaista merkitystä,
N. katsoo, että komissio esittelee luonnoksessaan yhteiseksi työllisyysraportiksi edistysaskeleita mutta
myös lukuisia puutteita, jotka liittyvät työllisyyspoliittisten suuntaviivojen täytäntöönpanoon kansalli-sella tasolla,
Johtopäätökset Luxemburgin prosessin toteuttamisesta
1. pyytää komissiota ja neuvostoa parantamaan laajojen taloudellisten suuntaviivojen ja työllisyyssuun-
taviivojen suhdetta niiden sisällön ja ajoituksen (käsittely ja antaminen samanaikaisesti) osalta, sekä kyseis-ten neuvoston komiteoiden välistä suhdetta;
2. odottaa, että komissio ja neuvosto esittävät työllisyyspoliittisia suuntaviivoja koskevat ehdotuksensa
ajoissa parlamentille;
3. pitää erittäin hyödyllisenä, että parlamentti osallistuu työllisyyssuuntaviivojen kehittämiseen ja valvoo
eurooppalaisten työllisyysaloitteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa yhdessä komission kanssa;C 158/44 FI 7.6.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 4. marraskuuta 1999
4. myöntää, että työllisyyspoliittisten suuntaviivojen arviointi vaatii suuria hallinnollisia ponnisteluja
mutta katsoo kuitenkin, että yksivuotinen tarkastelurytmi on säilytettävä, jotta jäsenvaltiot eivät vähennätyöllisyyttä edistävää toimintaansa;
5. kehottaa neuvostoa hyväksymään komission esittämän jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöön-
panoa koskevan suositusluonnoksen muutoksitta ja kehottaa jäsenvaltioita asettamaan suositusten noudat-tamisen etusijalle kansallisten toimintasuunnitelmiensa rajoissa;
Johtopäätökset työllisyys- ja talouspolitiikan koordinoimisesta
6. painottaa, että talous- ja rahaliiton toteuttaminen on tehokas keino lisätä talouselämän suorituskykyä
ja luoda suotuisaa ilmapiiriä uusille työtilaisuuksille;
7. pitää tarpeellisena politiikan alojen vuoropuhelumahdollisuuksien merkittävää parantamista ja odot-
taa, että työllisyys-, sosiaali-, talous-, raha-, ympäristö- ja rakennepolitiikan alojen toimijoiden toimintasovitetaan paremmin yhteen sekä kansallisella että eurooppalaisella tasolla;
8. odottaa, että Euroopan parlamentin asema tunnustetaan täysin ja että se otetaan nykyisen toimielin-
menettelyn puitteissa voimakkaammin mukaan eurooppalaisen työllisyyspaketin laatimiseen ja toteuttami-
seen sekä makrotaloudelliseen vuoropuheluun 7dash tarvittaessa toimielinten välisellä sopimuksella;
Johtopäätökset työpaikkoja luovista aktiivisista toimista
9. korostaa, että jäsenvaltioiden suorien ja epäsuorien työmarkkinoita tukevien toimenpiteiden välillä on
selviä eroja; odottaa, että jäsenvaltiot harjoittavat omaa työllisyyspolitiikkaansa tasapainoisemmin;
10. tukee työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan vaatimusta, jonka mukaan työllisyysaloitteita on tuettava
taloudellisesti alueellisella ja paikallisella tasolla;
11. kiinnittää huomiota siihen, että yrityksille myönnettyjä taloudellisia tukia ja/tai verotukia on valvot-
tava paremmin, jotta niillä myötävaikutettaisiin todellakin työpaikkojen luomiseen eikä irtisanomisiaaiheuttaviin rakenneuudistuksiin ja uudelleensijoittamisiin; katsoo, että tämän valvonnan, johon on otettavamukaan työmarkkinaosapuolet, on oltava säännöllistä ja virallista;
Johtopäätökset suuntaviivoista
12. toteaa, että työllisyyspoliittisten suuntaviivojen täyttämiseksi toteutettavien toimenpiteiden on koi-
duttava kaikkien osapuolten sekä erityisten kohderyhmien hyödyksi;
13. vaatii jäsenvaltioita ottamaan työmarkkinaosapuolet tehokkaammin mukaan työllisyyspoliittisten
suuntaviivojen täytäntöönpanoon;
14. tukee voimakkaasti ehdotusta viestintä- ja tietoteknologiaa koskevaksi uudeksi suuntaviivaksi, ja
korostaa, että tämä on täytäntöönpanonsa kannalta selvä esimerkki siitä, että julkisia ja yksityisiä investoin-teja on kannustettava aktiivisemmin alusta alkaen;
15. katsoo, että elinikäisen oppimisen ajatusta on vahvistettava työllisyyspoliittisissa suuntaviivoissa, ja
kehottaa komissiota määrittelemään tarkistettavissa olevat vähimmäistavoitteet työelämässä toimivien, eri
ikäryhmiin kuuluvien miesten ja naisten osallistumiselle jatkokoulutukseen;
16. pyytää jäsenvaltioita mukauttamaan koulutusjärjestelmänsä paremmin työmarkkinoiden vaatimuksia
vastaaviksi ja katsoo, että erityisesti koulutusta ja jatkokoulutusta olisi suunnattava entistä enemmän palve-lualoille, koska niiden kasvupotentiaali on suuri;
17. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään työn verottamiselle toteuttamiskelpoisia vaihtoeh-
toja, joita jo ehdotettiin kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskeneessa valkoisessa kirjassa sekä verotustakäsitelleessä Montin työryhmässä;7.6.2000 FI C 158/45 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 4. marraskuuta 1999
Johtopäätökset työllisyysstrategiasta ja sosiaaliturvasta
18. uskoo, että työllisyyden, työpaikkojen luomisen laadun ja sosiaalisen suojelun välistä yhteyttä on
vahvistettava Luxemburgin strategian puitteissa;
19. vaatii yhteisiä sosiaalisia vähimmäisnormeja työehtojen lisäksi myös työ- ja sosiaalilainsäädännön eri
aloille, kuten irtisanomislainsäädäntöön, vammaisten integroimiseen työmarkkinoille sekä työntekijöidenoikeuteen tulla kuulluksi yritystä koskevissa asioissa;
20. sisällyttää tietojen saannin vähimmäisnormeihin myös eläkesaatavien kehitystä koskevat tiedot;
21. pyytää, että eläkeikää nostetaan muuttamalla työttömiin työntekijöihin sovellettavaa sosiaaliturva-
lainsäädäntöä, jos jäsenvaltiot varmistavat että näille annetaan etusija työllistämisohjelmissa, jotta he eivätjäisi ilman työtä ja eläkettä;
Johtopäätökset yhtäläisistä mahdollisuuksista ja läpäisyperiaatteesta
22. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita lisäämään kansallisia resursseja ja tiukentamaan oikeudellisia ja
institutionaalisia puitteita tasa-arvonäkökohtien sisällyttämiseksi työllisyyspolitiikkaan;
23. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita asettamaan kolmen parhaiten menestyneen jäsenvaltion keski-
arvoon perustuvia tavoitteita, joilla mitataan naisten osallistumista koulutusohjelmiin;
24. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita kehittämään vertailuanalyysejä ja kriteereitä, joilla toteutetaan ja
arvioidaan tasa-arvonäkökohtien sisällyttämistä kansallisiin työllisyyspolitiikkoihin;
25. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita poistamaan naisten osallistumista vaikeuttavat esteet esimerkiksi
lisäämällä äitiys- ja lastenhoitoetuuksia ja ottamalla huomioon lastenhoitokustannukset määriteltäessä pie-nituloisille perheille tarkoitettuja etuuksia;
Johtopäätökset arvioinnista
26. pitää esikuva-analyysiin perustuvien konkreettisten ja määrällisten tavoitteiden käyttöönottoa erityi-
sesti EU:n tasolla ratkaisevana parannuksena työllisyyspoliittisiin suuntaviivoihin; odottaa siksi, että nykyis-ten suuntaviivojen perusteella asetetaan useampia koko yhteisöä koskevia tavoitteita;
27. odottaa, että komissio ja jäsenvaltiot muotoilevat tavoitteet siten, että myös arviointi on mahdollista;
28. toistaa komission esittämien asiakirjojen pohjalta vaatimuksensa, jonka mukaan kansallisten tilasto-
jen on oltava vertailukelpoisia, jotta työllisyyspoliittisten suuntaviivojen soveltamisen yhtenäinen arviointija aiheellinen valvonta on mahdollista;
29. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tekemään työllisyyspoliittisia tekijöitä koskevista tilastoistaan
keskenään vertailukelpoisia vuoden 2000 alkuun mennessä työllisyyspoliittisten suuntaviivojen yhtenäisen
arvioinnin ja asianmukaisen valvonnan mahdollistamiseksi;
*
**
30. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, talous- ja sosiaa-
likomitealle, alueiden komitealle sekä eurooppalaisille työmarkkinaosapuolille.C 158/46 FI 7.6.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 4. marraskuuta 1999