EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 22.12.2021 COM(2021) 823 final 2021/0433(CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI monikansallisten konsernien maailmanlaajuisen vähimmäisverotason varmistamisesta unionissa {SWD(2021) 580 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvoston 27. marraskuuta 2020 hyväksymissä päätelmissä vahvistettiin, että neuvosto tukee edelleen veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja (BEPS) koskevassa OECD:n ja G20-ryhmän osallistavassa kehyksessä tehtävää työtä. Tämän työn tavoitteena on päästä maailmanlaajuiseen yhteisymmärrykseen perustuvaan ratkaisuun, jossa otetaan huomioon kaikkien jäsenvaltioiden edut, sen varmistamiseksi, että kaikki yritykset maksavat oikeudenmukaisen osuutensa veroista EU:ssa harjoittamansa toiminnan tuottojen perusteella. Tässä direktiivissä vahvistetaan säännöt, joilla varmistetaan sisämarkkinoilla toimivien suurten monikansallisten konsernien ja suurten täysin kotimaisten konsernien tosiasiallisen yhteisöverotuksen vähimmäistaso. Säännöt ovat yhdenmukaisia osallistavassa kehyksessä 8. lokakuuta 2021 tehdyn sopimuksen kanssa ja noudattavat tarkasti osallistavassa kehyksessä hyväksyttyjä ja 20. joulukuuta 2021 julkaistuja OECD:n mallisääntöjä. Jatkona OECD:n vuoden 2015 BEPS-hankkeelle osallistavassa kehyksessä pyrittiin löytämään ratkaisu talouden digitalisaatiosta johtuviin verohaasteisiin. Keskusteluissa keskityttiin kahteen toimintalinjaan: pilari 1, jossa ehdotetaan verotusoikeuksien osittaista uudelleenjakoa markkinoiden lainkäyttöalueille, ja pilari 2, jossa ehdotetaan tosiasiallisen vähimmäisverotuksen käyttöönottoa suurille monikansallisille konserneille. Näiden kahden pilarin tavoitteena on käsitellä erilaisia mutta toisiinsa liittyviä kysymyksiä, jotka liittyvät talouden lisääntyvään globalisaatioon ja digitalisaatioon. Pilarien 1 ja 2 poliittisina tavoitteina on käsitellä jäljellä olevia veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevia haasteita ja tasoittaa lainkäyttöalueiden välistä liiallista verokilpailua. Pilari 2 koostuu kahdesta säännöstä, jotka on tarkoitus ottaa käyttöön kansallisessa verolainsäädännössä, sekä verosopimuksiin perustuvasta säännöstä. Kaksi kansallista verosääntöä ovat tuloksilukemissääntö (IIR) ja sen varautumisjärjestely, aliverotettujen suoritusten sääntö (UTPR). Yhdessä ne tunnetaan maailmanlaajuisina veropohjan rapautumisen estämistä koskevina sääntöinä (Global Anti-Base Erosion, GloBE-säännöt). Veronalaisuuden vaatimusta koskeva sääntö (Subject to Tax Rule – STTR) on verosopimuksiin perustuva sääntö, jonka mukaan lähdealueiden lainkäyttöalueet voivat soveltaa rajoitettua lähdeverotusta tiettyihin etuyhteydessä olevien osapuolten maksuihin, joita verotetaan alle vähimmäisverokannan. OECD:n mallisäännöt sisältävät ainoastaan GloBE-mallisääntöjä koskevia määräyksiä. Lokakuussa 2021 annettuun osallistavan kehyksen lausuntoon sisältyvässä yksityiskohtaisessa täytäntöönpanosuunnitelmassa todetaan, että GloBE-mallisääntöjä koskevien kansallisten täytäntöönpanosäännösten olisi oltava toiminnassa ja niitä olisi sovellettava 1 tammikuuta 2023 alkaen. Koska Euroopan unioni sisämarkkinoineen on tiiviisti yhdentynyt talous, on tärkeää varmistaa, että kahden pilarin sopimus pannaan täytäntöön yhtenäisesti ja johdonmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Jotta voidaan varmistaa tämän tasoinen täytäntöönpano ja yhteensopivuus EU:n lainsäädännön kanssa, ensisijainen tapa panna pilari 2 täytäntöön on direktiivi. Direktiivillä pannaan täytäntöön ainoastaan GloBE-mallisäännöt. Veronalaisuuden vaatimusta koskevaa sääntöä voidaan luontaisesti käsitellä kahdenvälisissä verosopimuksissa. Direktiivi noudattaa OECD:n maailmanlaajuista sopimusta, mutta siihen on tehty joitakin tarvittavia mukautuksia, jotta voidaan varmistaa yhteensopivuus EU:n oikeuden kanssa. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien säännösten kanssa Tämä direktiivi perustuu komission 18. toukokuuta 2021 Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamaan tiedonantoon ”2000-luvun yritysverotus”. GloBE:n mallisääntöjen täytäntöönpanolla EU:ssa voisi olla vaikutuksia veron kiertämisen estämistä koskevan direktiivin (ATAD) nykyisiin säännöksiin ja erityisesti ulkomaisia väliyhtiöitä koskeviin sääntöihin, jotka voisivat olla vuorovaikutuksessa pilarin 2 ensisijaisen säännön eli tuloksilukemissäännön kanssa. Komissio on tutkinut, miten ATAD-direktiivin ulkomaisia väliyhtiöitä koskevat säännöt ja tuloksilukemissääntö voitaisiin parhaiten sovittaa yhteen, ja todennut, että ATAD-direktiiviä ei ole tarpeen muuttaa tältä osin. Lisäksi on OECD:n mallisääntöjen mukaista jatkaa ATAD-direktiivin ulkomaisia väliyhtiöitä koskevien sääntöjen soveltamista GloBE-mallisääntöjen rinnalla. Käytännössä sovelletaan ensin ATAD-direktiivin ulkomaisia väliyhtiöitä koskevia sääntöjä, ja kaikki emoyhtiön ulkomaisia väliyhtiöitä koskevien sääntöjen mukaisesti tiettynä tilikautena maksamat lisäverot otetaan huomioon GloBE-mallisäännöissä kohdistamalla ne asianomaiselle aliverotetulle yksikölle lainkäyttöalueen tosiasiallisen veroasteen laskemiseksi. Toiseksi GloBE-mallisääntöjen saattamisen osaksi EU:n lainsäädäntöä pitäisi tasoittaa tietä korko- ja rojaltidirektiivin (IR-direktiivi) uudelleenlaatimista koskevan ehdotuksen hyväksymiselle. Ehdotus on ollut neuvoston käsiteltävänä vuodesta 2011 lähtien. Uudelleen laadittavan direktiivin tarkoituksena oli asettaa direktiivin (jolla poistetaan lähdeverotukseen liittyvät esteet konsernin sisäisiltä valtion rajat ylittäviltä korko- ja rojaltimaksuilta) hyötyjen saamisen ehdoksi se, että korkoa verotetaan kohdevaltiossa. Joidenkin jäsenvaltioiden mukaan korko- ja rojaltimaksuja koskevassa direktiivissä olisi mentävä pidemmälle ja määritettävä veron vähimmäistaso kohdevaltiossa edellytykseksi sille, että lähdeveroa ei kanneta. GloBE:n mallisääntöjen täytäntöönpano EU:ssa ratkaisisi käsiteltävänä olevan kysymyksen IR-direktiivin uudelleenlaatimisesta. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 115 artikla on oikeusperusta lainsäädäntöaloitteille välittömän verotuksen alalla. Vaikkei 115 artiklassa viitata nimenomaisesti välittömään verotukseen, siinä viitataan direktiiveihin kansallisten lakien lähentämisestä, sillä ne vaikuttavat suoraan sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan. Jotta tämä edellytys täyttyy, välitöntä verotusta koskevalla EU:n lainsäädäntöehdotuksella on pyrittävä korjaamaan epäjohdonmukaisuudet sisämarkkinoiden toiminnassa. Nykyisessä skenaariossa yhtiöiden tosiasiallista vähimmäisverotusta sisämarkkinoilla koskevien sääntöjen puuttuminen on tällainen epäjohdonmukaisuus. Sopimuksen 115 artiklassa määrätään, että kyseisen artiklan mukaiset lainsäädännön lähentämistä koskevat toimenpiteet toteutetaan direktiivin muodossa. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Tämä ehdotus on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukainen. Tämän ehdotuksen aihe on luonteeltaan sellainen, että se vaatii koko sisämarkkinoille annettavaa yhteistä aloitetta. Tällä direktiivillä otetaan käyttöön tosiasiallinen vähimmäisverotus pääasiassa sisämarkkinoilla ja niiden ulkopuolella toimivien suurten monikansallisten yritysten voittojen osalta. Se tarjoaa yhteiset puitteet OECD:n mallisääntöjen saattamiselle osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä koordinoidusti ja mukautettuna EU:n lainsäädännön vaatimuksiin.

EU:n tason toimet ovat välttämättömiä, koska on välttämätöntä varmistaa OECD:n mallisääntöjen yhdenmukainen täytäntöönpano EU:ssa. Ensinnäkin OECD:n mallisäännöt ovat ”yhteinen lähestymistapa”, joten olisi tärkeää, että sisämarkkinoilla olisi yksi yhtenäinen sääntökokonaisuus ja yhteinen vähimmäissuoja. EU on pitkälle yhdentyneiden talouksien muodostama markkina-alue, joten tarvitaan yhteisiä strategisia lähestymistapoja ja koordinoituja toimia, jotta voidaan parantaa sisämarkkinoiden toimintaa ja maksimoida liikevoittojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen myönteiset vaikutukset. Tämä voidaan saavuttaa vain, jos lainsäädäntö annetaan keskitetysti ja saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä yhdenmukaisella tavalla. Koska monikansallisia konserneja on yleensä useissa EU:n jäsenvaltioissa ja GloBE-mallisäännöt ulottuvat valtion rajojen yli, on olennaisen tärkeää, että sääntöjen toiminnassa ei esiinny eroja esimerkiksi tosiasiallisen veroasteen laskentamenetelmässä tai täydennysverovelvollisuudessa. Tällaiset erot voisivat aiheuttaa epäsuhtaa ja vääristää reilua kilpailua sisämarkkinoilla. Sen vuoksi on ratkaisevan tärkeää hyväksyä ratkaisuja, jotka toimivat koko sisämarkkinoiden kannalta ja jotka voidaan saavuttaa vain unionin tasolla. EU:n aloite toisi myös lisäarvoa siihen verrattuna, että käytössä olisi useita kansallisia täytäntöönpanomenetelmiä. Koska GloBE-mallisäännöillä on vahva valtion rajat ylittävä ulottuvuus, EU:n tason toimilla tasapainotettaisiin toisistaan poikkeavia etuja sisämarkkinoilla ja tarkasteltaisiin kokonaiskuvaa yhteisten tavoitteiden ja ratkaisujen löytämiseksi. Lisäksi toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön OECD:n mallisäännöt, on hyväksyttävä primaarioikeuden mukaisesti ja noudatettava yhteistä linjaa kaikkialla unionissa, jotta verovelvollisille voidaan taata oikeusvarmuus siitä, että uusi oikeudellinen kehys on yhteensopiva EU:n perusvapauksien kanssa, sijoittautumisvapaus mukaan luettuna. •Suhteellisuusperiaate Ehdotus on SEU-sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukainen. OECD:n mallisääntöjä sovelletaan monikansallisiin yrityksiin, joissa konsernin yhteenlaskettu liikevaihto on konsolidoidun tilinpäätöksen perusteella vähintään 750 miljoonaa euroa. Suunnitellut toimenpiteet eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen tällaisten sisämarkkinoilla toimivien yksiköiden tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamiseksi, ja ne ovat OECD:n mallisääntöjen ja EU:n oikeuden vaatimusten mukaisia. Tuloksilukemissäännön ulottaminen koskemaan suuria kotimaisia konserneja (joissa konsernin yhteenlaskettu liikevaihto on vähintään 750 miljoonaa euroa) koskee todennäköisesti pientä määrää verovelvollisia, ja se rajoittuu välttämättömään vähimmäistasoon sen varmistamiseksi, että direktiivin säännöt ovat EU:n oikeuden mukaisia. Direktiivissä ei näin ollen ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja siinä noudatetaan suhteellisuusperiaatetta. •Toimintatavan valinta Kyseessä on ehdotus direktiiviksi, joka on ainoa oikeusperustan (SEUT-sopimuksen 115 artikla) mukainen sääntelytapa. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Sidosryhmien kuuleminen Useimmat jäsenvaltiot ovat OECD:n jäseniä, ja ne ovat osallistuneet pilarin 2 toimintalinjoista käytyihin yksityiskohtaisiin teknisiin keskusteluihin vuosina 2019–2021. Lisäksi OECD:n asiantuntijat päivittivät hanketta säännöllisesti ja vastasivat neuvoston kysymyksiin. OECD järjesti joulukuussa 2019 ja tammikuussa 2021 julkisia kuulemisia, jotka koskivat joitakin pilarin 2 rakenteen osatekijöitä ja huipentuivat molempien tapahtumien julkisiin verkkokonferensseihin. Lisäksi komissio on keskustellut sisäisesti joidenkin jäsenvaltioiden ja OECD:n asiantuntijoiden kanssa erityisesti silloin, kun komissio on suhtautunut epäilevästi joihinkin ehdotettuihin ratkaisuihin liittyviin teknisiin näkökohtiin. Lisäksi verotuksen ja tulliliiton pääosasto järjesti 6. marraskuuta 2019 työryhmän IV kokouksen, ja jäsenvaltioilla oli tilaisuus keskustella seuraavista aiheista: kansainvälisen yritysverotuksen nykyaikaistamisen tavoitteet ja periaatteet, oikeudelliset näkökohdat ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vaikutukset mahdollisiin kansainvälisen yritysverotuksen nykyaikaistamista koskeviin lähestymistapoihin ja erityisiin suunnitteluvaihtoehtoihin kansainvälisen yritysverotuksen nykyaikaistamiseksi. Koska pilaria 2 koskevalla direktiivillä pannaan täytäntöön kansainvälisesti sovittu standardi, jolla varmistetaan suurten monikansallisten konsernien voittojen tosiasiallinen vähimmäisverotus, ja OECD on järjestänyt asiasta kattavia julkisia kuulemisia ja koska tällaisen standardin täytäntöönpanolle on asetettu hyvin tiukka aikataulu, komissio on päättänyt jatkaa tämän direktiiviehdotuksen käsittelyä järjestämättä julkista kuulemista. •Vaikutustenarviointi Tästä ehdotuksesta ei tehty vaikutustenarviointia jäljempänä esitetyistä syistä. OECD:n sihteeristö julkaisi 12. lokakuuta 2020 taloudellisten vaikutusten arvioinnin, jonka tarkoituksena oli tukea osallistavassa kehyksessä käytäviä keskusteluja pilarien 1 ja 2 ehdotuksiin liittyvistä suunnittelukysymyksistä. OECD:n sihteeristö laati taloudellisten vaikutusten arvioinnin, jonka yhteydessä se kuuli osallistavan kehyksen jäseniä, OECD:n työryhmää nro 2, muita kansainvälisiä järjestöjä, akateemista yhteisöä ja muita sidosryhmiä. Näin ollen komissio ei laatinut omaa kattavaa vaikutustenarviointia. Komission yksiköt laativat kuitenkin oman alustavan arvionsa ehdotettujen kansainvälisten yhteisöverouudistusten pilarin 2 vaikutuksista. Arvio esiteltiin neuvostolle 25. lokakuuta 2019. Tärkeät poliittiset päätökset on jo käytännössä tehty osallistavassa kehyksessä ja korkeimmalla poliittisella tasolla (G20-maiden valtiovarainministerit ja G20-maiden päämiehet). Kaikki EU:n jäsenvaltiot, jotka ovat osallistavan kehyksen jäseniä, ovat jo hyväksyneet pilarin 2 pääkohdat ja sitoutuneet soveltamaan OECD:n mallisääntöjä. EU:lla ei olisi toimintavaihtoehtoja, joista valita, koska kehyksen keskeisistä osatekijöistä, kuten soveltamisalasta tai veroasteista ja -pohjasta, on jo määrätty ja sovittu. Lisäksi on erittäin tärkeää viedä hanketta eteenpäin eli soveltaa OECD:n mallisääntöjä jo vuoden 2023 alusta, kuten osallistavassa kehyksessä sovittiin. Tämä tarkoittaa, että aloitteen mukauttamis- ja täytäntöönpanoprosessin on edettävä EU:n jäsenvaltioissa ripeästi.

4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tällä direktiiviehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon. 5.LISÄTIEDOT •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Direktiivin tarkoituksena on antaa säännöt, joilla varmistetaan suurten monikansallisten yritysten ja suurten kotimaisten konsernien verotuksen vähimmäistaso osallistavan kehyksen 8. lokakuuta 2021 aikaansaaman maailmanlaajuisen sopimuksen ja osallistavan kehyksen hyväksymien ja 20. joulukuuta 2021 julkaistujen OECD:n mallisääntöjen mukaisesti olosuhteissa, joissa jäsenvaltion on sovellettava GloBE-mallisääntöjä. Pilarin 2 yleinen rakenne Pilari 2 koostuu kahdesta säännöstä, jotka on tarkoitus ottaa käyttöön kansallisessa verolainsäädännössä, sekä verosopimuksiin perustuvasta säännöstä. Kaksi kansallista verosääntöä, tuloksilukemissääntö (Income Inclusion Rule –IIR) ja sen varautumisjärjestely, aliverotettujen suoritusten sääntö (Undertaxed Payments Rule – UTPR), tunnetaan yhdessä nimellä GloBE-mallisäännöt. Veronalaisuuden vaatimusta koskeva sääntö (Subject to Tax Rule –STTR) on verosopimuksiin perustuva sääntö, jonka mukaan lähdealueiden lainkäyttöalueet voivat soveltaa rajoitettua lähdeverotusta tiettyihin etuyhteydessä olevien osapuolten maksuihin, joita verotetaan alle vähimmäisverokannan. Koska tämä koskee kuitenkin yksittäisiä lainkäyttöalueita, veronalaisuuden vaatimusta koskevan säännön suhteen ei ryhdytä EU-tasolla toimiin. Tämä ehdotus ei siis koske tätä sääntöä. Pilaria 2 sovelletaan monikansallisiin konserneihin ja suuriin kotimaisiin konserneihin, joissa konsernin yhteenlaskettu vuotuinen liikevaihto on konsolidoidun tilinpäätöksen perusteella vähintään 750 miljoonaa euroa. Osallistava kehys päätti tästä raja-arvosta varmistaakseen johdonmukaisuuden olemassa olevien kansainvälisten yhteisöveropolitiikkojen, kuten maakohtaisen raportoinnin sääntöjen, kanssa. GloBE-mallisääntöjä ei sovelleta julkisen vallan yksiköihin, kansainvälisiin järjestöihin, voittoa tavoittelemattomiin järjestöihin, eläkerahastoihin eikä sijoitusrahastoihin, jotka ovat monikansallisen konsernin ylimpiä emoyksiköitä (Ultimate Parent Entity – UPE). Tuloksilukemissääntö toimii kantamalla emoyksiköltä täydennysveroa konsernin yksiköiden (joista käytetään nimitystä konserniyksiköt) aliverotetuista tuloksista. Tuloksilukemissääntöä sovelletaan ylhäältä alaspäin eli sitä soveltaa yksikkö, joka on monikansallisen konsernin omistusketjun huipulla tai lähellä sitä, yleensä UPE. Jos UPE ei kuitenkaan sovella tuloksilukemissääntöä, yhden tai useamman välissä olevan emoyksikön on sovellettava tuloksilukemissääntöä aliverotettuihin konserniyksiköihinsä. Tuloksilukemissääntöön sovelletaan omistajuuden jakautumista koskevaa sääntöä, kun omistusosuus on alle 80 prosenttia. Tämä tarkoittaa sitä, että osittain omistettu emoyksikkö (POPE) soveltaa Tuloksilukemissääntöä määräysvallassaan oleviin monikansallisen konsernin alakonsernin tytäryhtiöihin ensisijaisesti UPE-yksikköön nähden, jos yli 20 prosenttia tällaisesta POPE-yksiköstä on monikansallisen konsernin ulkopuolisten osakkeenomistajien omistuksessa. Jos monikansallisessa konsernissa on useita POPE-yksiköitä, omistusketjussa lähimpänä oleva POPE soveltaa tuloksilukemissääntöä aliverotettuun konserniyksikköön. UTPR-sääntö toimii tuloksilukemissäännön varautumisjärjestelynä ja sitä sovelletaan tilanteissa, joissa UPE-yksikön lainkäyttöalueella ei ole määriteltyä tuloksilukemissääntöä tai joissa verotus on UPE-yksikön lainkäyttöalueella alhainen. UTPR-sääntö toimii kohdistamalla täydennysvero lainkäyttöalueelle siltä osin kuin konserniyksikön aliverotettua tulosta ei veroteta tuloksilukemissäännön mukaisesti. UTPR-sääntö jakaa täydennysveron lainkäyttöalueille kaavalla, jossa on kaksi tekijää: aineellisen omaisuuden kirjanpitoarvo lainkäyttöalueella ja työntekijöiden lukumäärä lainkäyttöalueella. Maailmanlaajuisen sopimuksen tavoitteena on, että tuloksilukemissääntö on toiminnassa 1. tammikuuta 2023 alkaen, mutta UTPR-sääntö on pantava täytäntöön vuotta myöhemmin. GloBE-mallisäännöt toimivat määräämällä täydennysverosta lainkäyttöalueen perusteella käyttämällä tosiasiallisen veroasteen (ETR) testiä. Jos monikansallisen konsernin konserniyksiköiden kyseiselle lainkäyttöalueelle laskettu ETR laskee alle 15 prosentin vähimmäisveroasteen, tämän lainkäyttöalueen kunkin konserniyksikön osalta on maksettava täydennysveroa, jotta kyseisen lainkäyttöalueen ETR saadaan vähimmäistasoa vastaavaksi. Kauden ETR lasketaan jakamalla kyseiselle kaudelle kohdistuvat kyseisen lainkäyttöalueen yritysverot ja vastaavat verot (ns. oikaistut huomioitavat verot) kyseisen monikansallisen konsernin oikaistuilla tuloksilla kyseisellä lainkäyttöalueella. ETR-testi käynnistää pilarin 2 sääntöjen soveltamisen ja mittaa, kuinka paljon lisäveroa monikansalliselta konsernilta peritään. GloBE-mallisäännöissä määrätään myös substanssipoikkeuksesta, joka perustuu kaavaan, jolla pyritään vähentämään pilarin 2 vaikutusta monikansallisiin konserneihin lainkäyttöalueella, jolla ne harjoittavat todellista taloudellista toimintaa. Täytäntöönpano EU:ssa – suunnitteluvaihtoehdot ja muut valinnat Direktiivillä pannaan EU:ssa täytäntöön GloBE-mallisäännöt, jotka perustuvat OECD:n mallisääntöihin ja joissa otetaan huomioon EU:n lainsäädännön ja sisämarkkinoiden erityispiirteet. Koska direktiivillä pannaan täytäntöön kansainvälisesti sovittu standardi, jolla varmistetaan suurten monikansallisten konsernien tosiasiallinen vähimmäisverotus, direktiiviä laadittaessa oli käytettävissä vain vähän vaihtoehtoja ja valintoja. Vaikka direktiivi on yleisesti ottaen OECD:n mallisääntöjen mukainen, sen soveltamisala ulottuu koskemaan suuria täysin kotimaisia konserneja perusvapauksien noudattamisen varmistamiseksi. Lisäksi direktiivissä käytetään mallisääntöjen huomautuksissa tarjottua mahdollisuutta, jonka mukaan tuloksilukemissääntöä soveltavan konserniyksikön jäsenvaltion, joka on yleensä UPE-yksikön lainkäyttöalue, on varmistettava tosiasiallinen verotus sovitulla vähimmäistasolla paitsi ulkomaisille tytäryhtiöille myös kaikille kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille konserniyksiköille ja monikansallisen konsernin kiinteille toimipaikoille. OECD:n mallisääntöjen mukaan tuloksilukemissääntöä soveltavalla lainkäyttöalueella otetaan huomioon ainoastaan ulkomaisten konserniyksiköiden ETR. I luku Yleiset säännökset Direktiivin I luvussa käsitellään yleisiä säännöksiä eli aihetta, soveltamisalaa, määritelmiä ja konserniyksikön sijaintipaikkaa. Direktiivin soveltamisala määritellään viittaamalla unionissa sijaitseviin konserniyksiköihin, jotka ovat osa monikansallisia konserneja tai suuria kotimaisia konserneja (joiden jäseninä on konserniyksiköitä) ja joiden konsolidoidut tulokset ovat olleet vähintään 750 miljoonaa euroa vähintään kahtena neljästä edeltävästä vuodesta. Seuraavat yksiköt jäävät direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle useista poliittisista syistä, kuten verotuksen neutraalisuuden periaatteen säilyttämiseksi ja OECD:n mallisääntöjen mukaisesti: julkisen vallan yksiköt, kansainväliset järjestöt, voittoa tavoittelemattomat järjestöt, eläkerahastot sekä konsernin rakenteen huipulla olevat sijoitusyksiköt ja kiinteistösijoitusvälineet. Direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävät myös yksiköt, jotka ovat vähintään 95-prosenttisesti soveltamisalan ulkopuolisten yksiköiden omistuksessa. Konserniyksikön, mukaan lukien kiinteän toimipaikan, sijainnin osalta direktiivissä katsotaan, että konserniyksikkö, joka ei ole kiinteä toimipaikka tai läpivirtaava yksikkö, sijaitsee lainkäyttöalueella, jolla sen verotuksellisen kotipaikan katsotaan olevan. Jos tällaisen konserniyksikön sijaintia ei voida määrittää tämän säännön perusteella, sen katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jolla se on perustettu. Direktiivissä määritellään myös konserniyksikön, joka on kiinteä toimipaikka, sijainti, ja siihen sisältyy tiettyjä tilanteita koskevia ratkaisevia lausekkeita. II luku Tuloksilukemissäännön ja aliverotettujen suoritusten säännön soveltaminen

II luvussa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat tuloksilukemissäännön ja UTPR-säännön soveltamista jäsenvaltioissa. Tuloksilukemissääntö (IIR) Direktiivin säännösten mukaan tuloksilukemissääntöä sovelletaan seuraavissa tilanteissa: (1)EU:ssa sijaitseva UPE Jos UPE sijaitsee EU:ssa, siihen sovelletaan täydennysveroa sen samassa ja muissa EU:n jäsenvaltioissa sekä kolmansien maiden lainkäyttöalueilla sijaitsevien aliverotettujen konserniyksiköiden osalta. (2)EU:ssa sijaitseva IPE/POPE ja EU:n ulkopuolella sijaitseva UPE: Jos UPE ei sijaitse EU:ssa, konsernin kolmannessa maassa sijaitseva UPE ottaa tosiasiallisesti huomioon EU:ssa toimivat monikansallisen konsernin aliverotetut konserniyksiköt, jos UPE soveltaa tuloksilukemissääntöä. Jos kuitenkin vähintään yksi POPE tai yksi IPE (jos lainkäyttöalueella, jolla UPE sijaitsee, ei sovelleta tuloksilukemissääntöä) sijaitsee EU:ssa, siihen sovelletaan täydennysveroa niiden suoraan tai välillisesti omistamien, EU:n ja kolmansien maiden lainkäyttöalueiden aliverotettujen konserniyksiköiden osalta. (3)EU:ssa sijaitseva POPE ja EU:ssa sijaitseva UPE Vaikka EU:ssa sijaitsevalta UPE-yksiköltä kannetaan yleensä täydennysveroa sen aliverotetuista konserniyksiköistä (ks. 1 kohta edellä), on myös mahdollista, että ensisijainen verotusoikeus on POPE-yksikön sijaintijäsenvaltiolla. Näissä tapauksissa on noudatettava alhaalta ylöspäin suuntautuvaa menetelmää tunnistettaessa verovelvollinen POPE. On aloitettava alimman tason kokonaan omistuksessa olevista konserniyksiköistä ja siirryttävä ensimmäiseen POPE-yksikköön, joka on tuloksilukemissäännön nojalla velvollinen maksamaan täydennysveroa aliverotettujen konserniyksiköidensä osalta. Myös muihin POPE-yksiköihin aina UPE-yhtiöön asti sovelletaan tuloksilukemissääntöä, mutta niillä on oikeus saada hyvitys täydennysverosta, joka maksetaan toisen ketjun alempana olevan POPE-yksikön vuoksi. Direktiivissä määritetään, kuinka suuren osan konserniyksikölle kuuluvasta täydennysverosta emoyksikkö saa kerätä tuloksilukemissäännön perusteella. Tämä kohdistettava osuus perustuu yleensä emoyksikön osuuteen aliverotetun konserniyksikön tuotosta. Lisäksi suurten kotimaisten konsernien tapauksessa jäsenvaltiossa sijaitseva konsernin ylin emoyksikkö on velvollinen maksamaan tuloksilukemissääntöön liittyvää täydennysveroa aliverotettujen konserniyksiköidensä osalta. Kotimainen täydennysvero Jäsenvaltioiden suvereniteetin säilyttämiseksi direktiivissä säädetään, että jäsenvaltio voi päättää soveltaa täydennysveroa kotimaassaan sen alueella sijaitseviin konserniyksiköihin (kotimainen täydennysvero). Valinta mahdollistaa sen, että täydennysvero määrätään ja kannetaan lainkäyttöalueella, jolla verotustaso on alhainen, sen sijaan, että kaikki lisävero kannettaisiin UPE-yksikön tasolla. Kun tämä valinta tehdään, tuloksilukemissääntöä soveltava emoyksikkö on velvollinen myöntämään hyvitystä ehdot täyttävästä kotimaisesta täydennysverosta laskiessaan täydennysveroa kyseisen lainkäyttöalueen osalta. Aliverotettujen suoritusten sääntö (UTPR) Direktiivissä säädetään, että tapauksissa, joissa UPE sijaitsee EU:n ulkopuolella lainkäyttöalueella, jolla ei sovelleta määriteltyä tuloksilukemissääntöä, UTPR-sääntöä sovelletaan kaikkiin konserniyksiköihin, jotka sijaitsevat lainkäyttöalueilla, joilla on asianmukainen UTPR-kehys. Tällaisessa tilanteessa johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneille monikansalliseen konserniin kuuluville konserniyksiköille kohdistetaan ja niiden on maksettava omassa jäsenvaltiossaan osuus täydennysverosta, joka liittyy monikansallisen konsernin aliverotettuihin tytäryhtiöihin. Direktiivissä säädetään, että UTP-sääntöä sovelletaan myös tilanteisiin, joissa UPE-yksikön lainkäyttöalueella on määritelty tuloksilukemissääntö mutta UPE-yksikköön ja sen samalla lainkäyttöalueella sijaitseviin tytäryhtiöihin sovelletaan alhaista veroa. UPE-yksikön ja sen kotimaisten tytäryhtiöiden alhaista veroa vastaava ylimääräinen täydennysvero kannetaan UTPR-säännön perusteella kaikilta monikansallisen konsernin soveltuvilta yksiköiltä, myös niiltä, jotka sijaitsevat jossakin jäsenvaltiossa. Näin pitäisi tapahtua vain silloin, kun UPE sijaitsee EU:n ulkopuolella, koska EU:ssa sijaitseva UPE joko soveltaa tuloksilukemissäännön periaatteita itseensä ja kotimaisiin tytäryhtiöihinsä tai vahvistaa, että täydennysvero kannettiin paikallisesti kotimaisena täydennysverona. Sen vuoksi UTPR-säännön perusteella ei pitäisi kohdistua täydennysveroa silloin, kun UPE sijaitsee EU:ssa. Direktiivin mukaisen UTPR-täydennysveron laskeminen ja kohdentaminen perustuvat OECD:n mallisääntöjen mukaisesti kahteen tekijään: työntekijöiden lukumäärään ja aineellisen omaisuuden kirjanpitoarvoon. III luku Määritellyn tuloksen tai tappion laskenta

III luku sisältää säännöt, joiden mukaisesti määritetään ”määritelty tulos” eli oikaistu tulos, joka otetaan huomioon tosiasiallisen veroasteen laskennassa. Tämän tuloksen laskenta aloitetaan konsolidoidun tilinpäätöksen laatimiseksi määritetystä konserniyksikön tilikauden kirjanpidollisesta nettotuloksesta tai ‑tappiosta. Tämän jälkeen tätä tulosta tai tappiota oikaistaan 15artiklan mukaisesti. OECD:n mallisääntöjen mukaisesti direktiivissä jätetään kansainvälisestä merenkulusta saadut tulot ja osittain kansainvälisen merenkulun liitännäistulot GloBE-mallisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä ulkopuolelle jättäminen noudattaa periaatetta, jonka mukaan kansallisissa verojärjestelmissä merenkulusta saatavia tuloja verotetaan usein yleisen yhteisöverojärjestelmän säännöistä erillisten sääntöjen mukaisesti. Tähän lukuun sisältyy myös sääntöjä, jotka koskevat konserniyksikköä, joka on joko kiinteä toimipaikka tai läpivirtaava yksikkö. Näissä tapauksissa tarvitaan erityissääntöjä, jotta vältetään näille yksiköille kuuluvien tulojen laskeminen kahteen kertaan tai niiden jättäminen laskematta. Erityissäännöillä rajoitetaan myös mahdollisuuksia veron kiertämiseen. IV luku Oikaistujen huomioitavien verojen laskenta IV luvussa määritellään huomioitavat verot ja esitetään säännöt, jotka koskevat konserniyksikön ”oikaistujen huomioitavien verojen” laskentaa tiettynä tilikautena. Perusperiaate huomioitavien verojen kohdentamisessa on kohdistaa ne lainkäyttöalueelle, jolla näiden verojen kohteena olevat voitot on ansaittu. Tämän periaatteen varmistamiseksi direktiivissä säädetään myös erityissäännöistä, jotka koskevat valtion rajat ylittäviä veroja tai tulovirtoja kiinteän toimipaikan, läpinäkyvän yksikön, ulkomaisen väliyhtiön, hybridiyksikön tai osinkoveron tapauksessa. V luku Tosiasiallisen veroasteen ja täydennysveron laskeminen V luku sisältää säännöt, jotka koskevat lainkäyttöalueella toimivan monikansallisen konsernin tosiasiallisen veroasteen laskemista tilikaudelta. Tosiasiallinen veroaste lasketaan jakamalla konsernin oikaistut huomioitavat verot konsernin ansaitsemalla oikaistulla tuloksella tietyllä lainkäyttöalueella tilikauden osalta. Maailmanlaajuisen sopimuksen mukaisesti direktiivissä vahvistetaan GloBE-mallisäännöissä tarkoitetuksi tosiasialliseksi vähimmäisveroasteeksi 15 prosenttia. V luvussa käsitellään myös täydennysveron laskemista ja kohdentamista. Ensinnäkin täydennysveroprosentti lasketaan lainkäyttöalueelle 15 prosentin tosiasiallisen vähimmäisveroasteen ja lainkäyttöalueella sovellettavan tosiasiallisen veroasteen välisenä erotuksena. Tämä täydennysveroprosentti kerrotaan tämän jälkeen kyseisen lainkäyttöalueen kyseisen vuoden tuloksella GloBE-tarkoituksiin. Substanssiperusteisen tulon rajauksen määrä vähennetään myös tästä summasta, jotta saadaan lainkäyttöalueen täydennysvero. GloBE-mallisääntöjen mukaisesti direktiivissä säädetään substanssiperusteisesta tulon rajauksesta, joka perustuu henkilöstömenoihin ja aineelliseen omaisuuteen. Monikansallisen konsernin ilmoittava yksikkö voi päättää olla soveltamatta substanssiperusteista tulon rajausta lainkäyttöalueella. Lainkäyttöalueen kunkin konserniyksikön täydennysvero saadaan jakamalla lainkäyttöalueen täydennysvero kyseiseen lainkäyttöalueeseen kuuluvien konserniyksiköiden kesken kyseisen lainkäyttöalueen kunkin konserniyksikön GloBE-tarkoituksia varten määritetyn tuloksen perusteella. Direktiivissä säädetään, että jos edellisen tilikauden huomioitaviin veroihin tai määriteltyyn tulokseen tai tappioon tehdyn oikaisun vuoksi on kannettava täydennysvero, tällaista täydennysveroa olisi pidettävä ylimääräisenä täydennysverona tarkasteltavan tilikauden osalta. Säännösten noudattamisesta aiheutuvan rasitteen vähentämiseksi vähäriskisissä tilanteissa sovelletaan poikkeusta vähäisiin tuottoihin: de minimis -tulon poissulkeminen. Näin on silloin, kun monikansalliseen konserniin kuuluvien konserniyksiköiden voitot ovat lainkäyttöalueella alle miljoona euroa ja tuotot alle 10 miljoonaa euroa. Tällaisissa olosuhteissa ja edellyttäen, että de minimis -tulon poissulkeminen valitaan, tällä lainkäyttöalueella sijaitsevien konserniyksiköiden täydennysveron katsotaan olevan nolla GloBE-tarkoituksia varten. VI luku Sulautumisia ja yritysostoja koskevat erityissäännöt Tämä luku sisältää erityissäännöt sulautumisista, yritysostoista, yhteisyrityksistä ja sellaisista monikansallisista konserneista, joissa on useampia emoyksiköitä. Siinä säädetään konsolidoitujen tuottojen kynnysarvon soveltamisesta konsernin jäseniin sulautumis- tai jakautumistilanteessa. Monikansallisen konsernin hankkiessa tai myydessä konserniyksikön sääntöjen soveltamisalaan kuuluvalla tavalla konserniyksikköä olisi käsiteltävä osana molempia konserneja kyseisenä vuonna, ja GloBE-mallisääntöjen (huomioon otettavat verot, huomioon otettavat henkilöstömenot huomioon otettava aineellinen omaisuus, GloBE-mallisääntöjen mukaiset laskennalliset verosaamiset) toimintaan käytettyjen attribuuttien arvoihin olisi tehtävä tiettyjä mukautuksia. On myös säännöt voiton tai tappion ja kirjanpitoarvojen kirjaamisesta varojen ja velkojen siirrossa, uudelleenjärjestelyt mukaan luettuina. Erityissäännös kattaa myös yhteisyritykset, jotka eivät muutoin kuuluisi monikansallisen konsernin määritelmään GloBE-tarkoituksia varten. Lisäksi on erityissääntö, joka koskee monikansallisia konserneja, joilla on useampia emoyksiköitä, ja jonka mukaan konsernin yksiköitä kohdellaan osana yhtä monikansallista konsernia. VII luku Verotuksen neutraliteettia ja voitonjakoa koskevat järjestelmät VII luku sisältää sääntöjä, jotka liittyvät verotuksen neutraliteettia koskevaan järjestelmään ja voitonjaon verotukseen perustuvaan verojärjestelmään. Jotta vältettäisiin tahattomat seuraukset, kuten suhteeton UTPR-täydennysverovelvollisuus monikansallisessa konsernissa, direktiivissä säädetään konsernin ylimmän emoyksikön tuloksen laskentaa koskevista erityissäännöistä silloin, kun tällainen yksikkö on läpivirtaava yksikkö tai siihen sovelletaan vähennyskelpoisten osinkojen järjestelmää. Sijoitusyksiköiden osalta on erityissäännöt, jotka koskevat ETR:n määrittämistä, täydennysveroa, valintaa niiden kohtelemiseksi verotuksellisesti läpinäkyvinä yksiköinä sekä valintaa soveltaa voitonjaon verotukseen perustuvaa menetelmää.

Voitonjaon verotukseen perustuvien verojärjestelmien osalta direktiivissä säädetään, että kun ilmoittava yksikkö valitsee vuosittain ehdot täyttävään voitonjaon verotukseen perustuvaan verojärjestelmään kuuluvat konserniyksiköt, oletettu voitonjakovero otetaan huomioon kyseisten konserniyksiköiden oikaistujen huomioitavien verojen laskennassa. Tämä edellyttää oletetun voitonjakoveron oikaisutiliä kultakin tilikaudelta, jonka osalta valinta tehdään. Jos neljän vuoden jaksolla ei makseta vähimmäisveroastetta vastaavaa veroa tällaisesta oletetusta voitonjaosta eikä sen konserniyksikölle ole syntynyt määriteltyä tappiota, täydennysvero maksetaan kyseisen vuoden oletetun voitonjakoveron oikaisutilin jäljellä olevan määrän perusteella. VIII luku Hallinnolliset määräykset VIII luku sisältää hallinnollisia määräyksiä, mukaan lukien ilmoitusvelvollisuudet. Direktiivissä velvoitetaan johonkin jäsenvaltioon sijoittautunut monikansalliseen konserniin kuuluva konserniyksikkö tekemään täydennysverotietoja koskeva ilmoitus, paitsi jos monikansallinen konserni tekee ilmoituksen toisella lainkäyttöalueella, jonka kanssa jäsenvaltiolla on tietojenvaihtosopimus. Vaaditun ilmoituksen voi tehdä joko konserniyksikkö tai muu jäsenvaltiossa sijaitseva nimetty paikallinen yksikkö sen puolesta. Jos konserniyksikkö on vapautettu ilmoituksen tekemisestä, sen on kuitenkin ilmoitettava verohallinnolleen monikansallista konsernia koskevan ilmoituksen jättävän konserniyksikön tunnistetiedot ja sijainti. Ilmoitukset on tehtävä 15 kuukauden kuluessa sen tilikauden päättymisestä, jota ne koskevat. Direktiivissä säädetään myös seuraamuksista, joita sovelletaan, jos monikansallinen konserni ei noudata direktiivissä säädettyjä velvoitteita. IX luku Siirtymäsäännöt IX luku sisältää siirtymäsääntöjä. Näissä säännöissä esitetään, miten määritetään joitakin GloBE-mallisääntöjen näkökohtia, kun konsernin on sovellettava niitä ensimmäistä kertaa [sääntelyrasituksen vähentämiseksi]. Luku kattaa myös substanssiperusteiseen tulon rajaukseen sovellettavat siirtymäsäännöt; parametrit, jotka koskevat kotimaassa ansaittujen tulojen siirtämistä tuloksilukemissäännön ja UTPR-säännön ulkopuolelle suurten kotimaisten konsernien ja monikansallisten konsernien osalta niiden toiminnan alkuvaiheessa; ilmoitusvelvollisuuksia ja portfolio-osuuksia koskeva siirtymäkauden huojennus. X luku Tuloksilukemissäännön erityinen soveltaminen suuriin kotimaisiin konserneihin Tässä luvussa laajennetaan tuloksilukemissäännön soveltaminen jäsenvaltiossa sijaitseviin täysin kotimaisiin konserneihin, jos ne saavuttavat 750 miljoonan euron kynnysarvon. Tällä EU:n sääntöjen erityisellä näkökohdalla pyritään välttämään riski siitä, että jäsenvaltiossa kohdellaan eri tavoin yksikköä, joka kuuluu valtion rajat ylittävää toimintaa harjoittavaan konsernin, ja konsernia, joka harjoittaa pelkästään kotimaista toimintaa. Nämä suuret kotimaiset konsernit laskevat ETR:nsä, ja niiltä kannetaan tarvittaessa tuloksilukemissäännön nojalla maksettava täydennysvero. Jotta voidaan säilyttää tasavertainen kohtelu sellaisten monikansallisten konsernien osalta, jotka ovat kansainvälisen toimintansa alkuvaiheessa, tässä luvussa myönnetään myös suurille kotimaisille konserneille viiden vuoden siirtymäaika, jonka aikana niiden aliverotettu kotimainen toiminta jätetään sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle. XI luku Loppumääräykset Osallistavan kehyksen jäsenten odotetaan panevan täytäntöön mallisäännöt, joihin sisällytetään sopimus monikansallisten konsernien maailmanlaajuisesta vähimmäisverotasosta unionissa vuoden 2022 loppuun mennessä. Sen jälkeen OECD:n osallistavan kehyksen odotetaan aikanaan vertaisarvioivan osallistavaan kehykseen osallistuvien jäsenten kansallisia täytäntöönpanosääntöjä, jotta voidaan määrittää, voidaanko näitä kansallisia sääntöjä pitää ”ehdot täyttävinä”, toisin sanoen, ovatko ne mallisääntöjen kirjaimen ja hengen mukaisia. Lisäksi OECD:n osallistavassa kehyksessä vahvistetaan erillisessä prosessissa edellytykset, joiden mukaisesti Yhdysvaltojen GILTI-järjestelmä toimii GloBE-sääntöjen rinnalla tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi. Tämä johtuu siitä, että Yhdysvallat oletettavasti pyytää toteamaan, että sen lainsäädäntökehys, jota ollaan parhaillaan tarkistamassa, vastaa maailmanlaajuisen sopimuksen sisältöä ja erityisesti ensisijaista sääntöä, tuloksilukemissääntöä. Direktiivissä vahvistetaan edellytykset, joiden avulla komissio voi arvioida kolmansien maiden järjestelmien vastaavuutta ja sisällyttää edellytykset täyttävät lainkäyttöalueet direktiivin liitteenä olevaan luetteloon. Komissiolle annetaan myös tehtäväksi muuttaa liitteenä olevaa luetteloa sen jälkeen, kun kolmannen maan lainkäyttöalue on muuttanut oikeudellista kehystään. Liitteen muuttaminen on tehtävä delegoituja säädöksiä koskevien sääntöjen mukaisesti. Tässä luvussa viitataan myös direktiivin sääntöjen soveltamisen alkamisajankohtaan, joksi on vahvistettu 1. tammikuuta 2023, lukuun ottamatta UTPR-sääntöä, jonka soveltamista lykätään 1. päivään tammikuuta 2024. Kaavio 1. Vuokaavio EU:n sääntöjen toiminnasta





2021/0433 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI monikansallisten konsernien maailmanlaajuisen vähimmäisverotason varmistamisesta unionissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 115 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1)Unioni on viime vuosina toteuttanut merkittäviä toimenpiteitä aggressiivisen verosuunnittelun torjunnan tehostamiseksi sisämarkkinoilla. Veron kiertämisen estämistä koskevissa direktiiveissä on vahvistettu säännöt, joilla torjutaan veropohjien rapautumista sisämarkkinoilla ja voittojen siirtämistä pois sisämarkkinoilta. Näillä säännöillä Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja (BEPS) torjuvan aloitteen yhteydessä antamat suositukset muunnettiin unionin lainsäädännöksi sen varmistamiseksi, että monikansallisten yritysten voittoja verotetaan siellä, missä voittoja tuottava taloudellinen toiminta tapahtuu ja missä arvo syntyy. (2)Pyrkiessään jatkuvasti lopettamaan monikansallisten yritysten verotuskäytännöt, joiden avulla ne voivat siirtää voittoja lainkäyttöalueille, joilla niitä verotetaan hyvin vähän tai ei lainkaan, OECD on kehittänyt edelleen kansainvälisiä verosääntöjä sen varmistamiseksi, että monikansalliset yritykset maksavat oikeudenmukaisen osuutensa veroista riippumatta siitä, missä ne toimivat. Tällä mittavalla uudistuksella pyritään rajoittamaan kilpailua yritysten tuloveroasteista ottamalla käyttöön maailmanlaajuinen verotuksen vähimmäistaso. Maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskevalla uudistuksella poistetaan huomattava osa eduista, joita saadaan siirtämällä voittoja sellaisille lainkäyttöalueille, joilla ei ole verotusta tai joissa verotus on hyvin alhainen, ja näin ollen uudistus tasaa yritysten toimintaedellytyksiä maailmanlaajuisesti ja antaa lainkäyttöalueille mahdollisuuden suojella paremmin veropohjiaan. (3)Tämä poliittinen tavoite on muunnettu maailmanlaajuisiksi veropohjan rapautumisen estämistä koskeviksi mallisäännöiksi (GloBE-mallisäännöt), jotka hyväksyttiin 14 päivänä joulukuuta 2021 veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevassa OECD:n ja G20-ryhmän osallistavassa kehyksessä, johon jäsenvaltiot ovat sitoutuneet. Neuvosto toisti 7 päivänä joulukuuta 2021 hyväksymissään päätelmissä tukevansa vahvasti maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskevaa uudistusta ja sitoutui panemaan sopimuksen nopeasti täytäntöön unionin lainsäädännöllä. Tässä yhteydessä on olennaisen tärkeää, että jäsenvaltiot panevat tehokkaasti täytäntöön sitoumuksensa saavuttaa maailmanlaajuinen verotuksen vähimmäistaso. (4)Pitkälle yhdentyneiden talouksien unionissa on ratkaisevan tärkeää, että maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskeva uudistus pannaan täytäntöön riittävän johdonmukaisella ja koordinoidulla tavalla. Kun otetaan huomioon näiden uusien kansainvälisten verosääntöjen laajuus, yksityiskohtaisuus ja tekniset näkökohdat, ainoastaan yhteinen unionin kehys estäisi sisämarkkinoiden hajanaisuuden niiden täytäntöönpanossa. Lisäksi yhteinen kehys, joka on suunniteltu yhteensopivaksi perussopimuksessa taattujen perusvapauksien kanssa, antaisi verovelvollisille oikeusvarmuuden sääntöjen täytäntöönpanon yhteydessä. (5)On tarpeen vahvistaa säännöt tehokkaan ja johdonmukaisen kehyksen luomiseksi maailmanlaajuiselle vähimmäisverotasolle unionin tasolla. Kehyksessä luodaan järjestelmä, jossa on kaksi toisiinsa kytkettyä sääntöä, joita kutsutaan yhdessä GloBE-säännöiksi. Järjestelmän avulla olisi kannettava täydennysveroa aina, kun monikansallisen yrityksen tosiasiallinen veroaste tietyllä lainkäyttöalueella on alle 15 prosenttia. Tällaisessa tapauksessa katsotaan, että kyseessä on alhaisen verotuksen lainkäyttöalue. Näitä kahta sääntöä kutsutaan tuloksilukemissäännöksi ja aliverotettujen suoritusten säännöksi. Tässä järjestelmässä jäsenvaltiossa sijaitsevan monikansallisen konsernin emoyksiköllä on velvollisuus soveltaa tuloksilukemissääntöä osuuteensa täydennysverosta, joka liittyy mihin tahansa aliverotettuun konsernin yksikköön riippumatta siitä, sijaitseeko se unionissa vai sen ulkopuolella. aliverotettujen suoritusten säännön pitäisi toimia tuloksilukemissäännön varautumisjärjestelynä siten, että mahdollinen täydennysveron jäljellä oleva määrä jaetaan uudelleen tapauksissa, joissa emoyksiköt eivät voisi kerätä aliverotettuihin yksiköihin liittyvän täydennysveron koko määrää tuloksilukemissääntöä soveltamalla. (6)On tarpeen panna täytäntöön jäsenvaltioiden sopimat GloBE-mallisäännöt siten, että ne ovat mahdollisimman samanlaiset maailmanlaajuisen sopimuksen kanssa. Tässä direktiivissä noudatetaan tarkasti GloBE-mallisääntöjen sisältöä ja rakennetta. Jotta varmistetaan yhteensopivuus unionin primaarioikeuden ja erityisesti sijoittautumisvapauden kanssa, tämän direktiivin sääntöjä olisi sovellettava jossakin jäsenvaltiossa sijaitseviin yksiköihin sekä kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevan emoyksikön unionin ulkopuolella sijaitseviin yksiköihin. Tätä direktiiviä olisi sovellettava myös erittäin suuriin täysin kotimaisiin konserneihin. Tällä tavoin oikeudellinen kehys suunniteltaisiin siten, että vältetään syrjinnän riski valtion rajat ylittävien ja kotimaisten tilanteiden välillä. Täydennysveroa kannettaisiin kaikista yksiköistä, jotka sijaitsevat alhaisen verotuksen jäsenvaltiossa, myös tuloksilukemissääntöä soveltavasta emoyksiköstä. Täydennysveroa sovellettaisiin myös saman emoyksikön konserniyksiköihin, jotka sijaitsevat toisessa, alhaisen veron jäsenvaltiossa. (7)Samalla kun on tarpeen varmistaa, että veron kiertämisen käytäntöjä ehkäistään, olisi vältettävä kielteisiä vaikutuksia sisämarkkinoilla toimiviin pienempiin monikansallisiin yrityksiin. Tämän vuoksi tätä direktiiviä olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin unionissa sijaitseviin yksiköihin, jotka ovat monikansallisten konsernien tai suurten kotimaisten konsernien jäseniä ja jotka täyttävät vuotuisen kynnysarvon, joka on vähintään 750 000 000 euroa konsolidoitua tulosta. Tämä kynnysarvo olisi yhdenmukainen voimassa olevien kansainvälisten verosääntöjen, kuten maakohtaisen raportoinnin sääntöjen, kanssa. Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia yksiköitä kutsutaan konserniyksiköiksi. Tietyt yksiköt olisi jätettävä soveltamisalan ulkopuolelle niiden erityisen tarkoituksen ja aseman perusteella. Soveltamisalan ulkopuolelle jäisivät yksiköt, jotka eivät tavoittele voittoa ja jotka harjoittavat yleisen edun mukaista toimintaa ja joita näistä syistä ei todennäköisesti veroteta siinä jäsenvaltiossa, jossa ne sijaitsevat. Näiden erityisten etujen suojaamiseksi on tarpeen jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle julkisen vallan yksiköt, kansainväliset järjestöt, voittoa tavoittelemattomat järjestöt ja eläkerahastot. Sijoitusrahastot ja kiinteistösijoitusvälineet olisi myös jätettävä soveltamisalan ulkopuolelle silloin, kun ne ovat omistusketjun huipulla, koska näiden niin kutsuttujen läpivirtaavien yksiköiden saamaa tuloa verotetaan omistajien tasolla.

(8)Monikansallisen konsernin tai suuren kotimaisen konsernin ylin emoyksikkö, jolla on suoraan tai välillisesti määräysvalta kaikissa muissa monikansalliseen konserniin tai suureen kotimaiseen konserniin kuuluvissa konserniyksiköissä, on järjestelmän ytimessä. Koska konsernin ylimmän emoyksikön on yleensä konsolidoitava kaikkien monikansallisen konsernin tai suuren kotimaisen konsernin yksiköiden tilinpäätös, tai jos näin ei ole, sitä vaadittaisiin hyväksyttävän tilinpäätösstandardin mukaisesti, sillä on hallussaan kriittistä tietoa ja sillä on parhaat edellytykset varmistaa, että konsernin verotus lainkäyttöalueella noudattaa sovittua vähimmäisverokantaa. Kun konsernin ylin emoyksikkö sijaitsee unionissa, sille olisi sen vuoksi asetettava tämän direktiivin mukainen ensisijainen velvoite soveltaa tuloksilukemissääntöä sen kohdistettavaan osuuteen täydennysverosta, joka liittyy monikansallisen konsernin kaikkiin aliverotettuihin konserniyksiköihin riippumatta siitä, sijaitsevatko ne unionissa vai sen ulkopuolella. Suuressa kotimaisessa konsernissa ylimpänä oleva emoyksikkö soveltaisi tuloksilukemissääntöä koko täydennysveron määrään sen aliverotettujen konserniyksiköiden osalta. (9)Tietyissä olosuhteissa tämä velvoite olisi siirrettävä muille monikansalliseen konserniin kuuluville konserniyksiköille, jotka sijaitsevat unionissa. Ensinnäkin silloin, kun konsernin ylin emoyksikkö sijaitsee sellaisella kolmannen maan lainkäyttöalueella, joka ei ole pannut täytäntöön GloBE-mallisääntöjä tai vastaavia sääntöjä, eikä sillä näin ollen ole ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä, omistusketjussa konsernin ylimmän emoyksikön alapuolisilla unionissa sijaitsevilla välitason emoyksiköillä olisi oltava direktiivin mukainen velvoite soveltaa tuloksilukemissääntöä niiden kohdistettavaan osuuteen täydennysverosta, paitsi jos välitason emoyksiköllä, jonka on sovellettava tuloksilukemissääntöä, on määräysvalta toisessa välitason emoyksikössä, jolloin viimeksi mainitun olisi sovellettava tuloksilukemissääntöä. (10)Toiseksi, riippumatta siitä, sijaitseeko konsernin ylin emoyksikkö lainkäyttöalueella, jolla sovelletaan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä vai ei, unionissa sijaitsevilla osittain omistetuilla emoyksiköillä, jotka ovat yli 20-prosenttisesti monikansallisen konsernin ulkopuolisten tahojen omistuksessa, olisi oltava tämän direktiivin mukainen velvoite soveltaa tuloksilukemissääntöä niiden kohdistettavaan osuuteen täydennysverosta. Tällaisen osittain omistetun emoyksikön ei kuitenkaan pitäisi soveltaa tuloksilukemissääntöä, jos sen omistaa kokonaan toinen osittain omistettu emoyksikkö, jonka on sovellettava tuloksilukemissääntöä. Kolmanneksi, jos konsernin ylin emoyksikkö sijaitsee lainkäyttöalueella, jolla ei sovelleta ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä, monikansalliseen konserniin kuuluvien konserniyksiköiden olisi sovellettava aliverotettujen suoritusten sääntöä täydennysveron jäljellä olevaan määrään, johon ei ole sovellettu tuloksilukemissääntöä, suhteessa niiden työntekijöiden ja aineellisen omaisuuden määrään perustuvaan jakokaavaan. Neljänneksi, jos konsernin ylin emoyksikkö sijaitsee kolmannen maan lainkäyttöalueella, jolla sovelletaan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä, monikansalliseen konserniin kuuluvien konserniyksiköiden olisi sovellettava aliverotettujen suoritusten sääntöä kyseisellä kolmannen maan lainkäyttöalueella sijaitseviin konserniyksiköihin tapauksissa, joissa kyseisen kolmannen maan lainkäyttöalueen verotus on alhainen kaikkien kyseisellä lainkäyttöalueella sijaitsevien konserniyksiköiden, myös konsernin ylimmän emoyksikön, tosiasiallisen veroasteen perusteella. (11)Maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskevan uudistuksen lainkäyttöalueiden välistä oikeudenmukaista verokilpailua koskevien poliittisten tavoitteiden mukaisesti tosiasiallisen veroasteen laskenta olisi suoritettava lainkäyttöalueen tasolla. Tosiasiallisen veroasteen laskentaa varten tässä direktiivissä olisi säädettävä yhteisistä erityissäännöistä siitä, miten lasketaan veropohja, jota kutsutaan määritellyksi tulokseksi tai tappioksi, ja miten käsitellään maksettuja veroja, joita kutsutaan huomioitaviksi veroiksi. Lähtökohtana ovat konsolidoinnissa käytettävät tilinpäätökset, joihin tehdään sen jälkeen useita oikaisuja, mukaan lukien ajoituserojen huomioon ottaminen, jotta vältetään mahdolliset vääristymät lainkäyttöalueiden välillä. Lisäksi tiettyjen yksiköiden määritellyt tulokset tai tappiot ja niiden huomioitavat verot voidaan kohdentaa muille asiaankuuluville monikansalliseen konserniin kuuluville yksiköille, jotta varmistetaan neutraalisuus sellaisten määriteltyjen tulosten tai tappioiden verokohtelussa, jotka voivat olla huomioitavien verojen alaisia useilla lainkäyttöalueilla joko kyseisten yksiköiden luonteen vuoksi (läpivirtaavat yksiköt, hybridiyksiköt tai kiinteä toimipaikka) tai tulojen erityisen verokohtelun vuoksi (osingonmaksu tai ulkomaisen väliyhtiön verojärjestelmä). (12)Monikansallisen konsernin tosiallista veroastetta kullakin lainkäyttöalueella, jolla se harjoittaa toimintaa, tai suuren kotimaisen konsernin tosiasiallista veroastetta olisi verrattava sovittuun 15 prosentin vähimmäisveroasteeseen, jotta voidaan määrittää, onko monikansallisen konsernin tai suuren kotimaisen konsernin maksettava täydennysveroa, minkä vuoksi sen olisi sovellettava tuloksilukemissääntöä tai aliverotettujen suoritusten sääntöä. Veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevassa OECD:n ja G20-maiden osallistavassa kehyksessä sovittu 15 prosentin vähimmäisverokanta kuvastaa yhteisöverokantojen tasapainoa maailmanlaajuisesti. Tapauksissa, joissa monikansallisen konsernin tosiasiallinen veroaste laskee tietyllä lainkäyttöalueella vähimmäisverokannan alapuolelle, täydennysvero olisi kohdennettava niille monikansallisen konsernin yksiköille, jotka ovat velvollisia maksamaan veron tuloksilukemissäännön ja aliverotettujen suoritusten säännön soveltamisen mukaisesti, jotta noudatettaisiin maailmanlaajuisesti sovittua tosiasiallista 15 prosentin vähimmäisverokantaa. Tapauksissa, joissa suuren kotimaisen konsernin tosiasiallinen veroaste laskee vähimmäisverokannan alapuolelle, suuren kotimaisen konsernin ylimmän emoyksikön olisi sovellettava tuloksilukemissääntöä aliverotettuihin konserniyksiköihinsä, jotta voidaan varmistaa, että tällainen konserni on velvollinen maksamaan veroa, jonka tosiasiallinen vähimmäisveroaste on 15 prosenttia. (13)Jotta jäsenvaltiot voisivat hyödyntää alueellaan sijaitsevilta aliverotetuilta konserniyksiköiltä kerättyjä täydennysverotuloja, jäsenvaltioiden olisi voitava valita, soveltavatko ne kotimaista täydennysverojärjestelmää. Monikansalliseen konserniin kuuluvien konserniyksiköiden, jotka sijaitsevat jäsenvaltiossa, joka on päättänyt soveltaa tuloksilukemissääntöä ja aliverotettujen suoritusten sääntöä vastaavia sääntöjä omassa kansallisessa verojärjestelmässään, olisi maksettava täydennysveroa kyseiselle jäsenvaltiolle. Jäsenvaltioille jätetään jonkin verran joustovaraa kotimaisen täydennysverojärjestelmän teknisessä täytäntöönpanossa. Tällaisella järjestelmällä olisi kuitenkin varmistettava konserniyksiköiden määriteltyjen tulosten tai tappioiden tosiasiallinen vähimmäisverotus samalla tai vastaavalla tavalla kuin tämän direktiivin mukaisessa tuloksilukemissäännössä ja aliverotettujen suoritusten säännössä säädetään. (14)Oikeasuhteisen lähestymistavan varmistamiseksi tässä arvioinnissa olisi otettava huomioon tietyt erityistilanteet, joissa BEPS-riskit ovat pienempiä. Sen vuoksi direktiiviin olisi sisällytettävä substanssipoikkeus, joka perustuu henkilöstömenoihin ja aineellisen omaisuuden arvoon tietyllä lainkäyttöalueella. Näin voitaisiin tietyssä määrin puuttua tilanteisiin, joissa monikansallisen konsernin tai suuren kotimaisen konsernin harjoittama taloudellinen toiminta edellyttää merkittävää läsnäoloa alhaisen verotuksen lainkäyttöalueella, sillä tällaisessa tapauksessa BEPS-käytännöt eivät todennäköisesti menesty. Olisi myös otettava huomioon niiden monikansallisten konsernien erityistapaus, jotka ovat kansainvälisen toimintansa alkuvaiheessa, jotta ei lannistettaisi monikansallisten konsernien valtion rajat ylittävän toiminnan kehittämistä niiden hyötyessä alhaisesta verotuksesta kotimaisella lainkäyttöalueellaan, jolla ne pääasiallisesti toimivat. Näin ollen tällaisten konsernien aliverotettu kotimainen toiminta olisi jätettävä sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle viiden vuoden siirtymäkauden ajaksi edellyttäen, että monikansallisella konsernilla ei ole konserniyksiköitä useammalla kuin kuudella muulla lainkäyttöalueella. Jotta voidaan varmistaa suurten kotimaisten konsernien yhdenvertainen kohtelu, myös tällaisten konsernien toiminnasta saatavat tulot olisi jätettävä sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle viiden vuoden siirtymäkauden ajaksi. (15)Merenkulkualaan sovelletaan jäsenvaltioissa perinteisesti vaihtoehtoisia tai täydentäviä verotusjärjestelmiä, koska ala on erittäin epävakaa ja sen suhdannekierto on pitkä. Jotta vältetään näiden toimintapoliittisten perusteiden heikentäminen ja annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus jatkaa erityisen verokohtelun soveltamista merenkulkualaan kansainvälisten käytäntöjen ja valtiontukisääntöjen mukaisesti, meriliikenteen tulot olisi jätettävä järjestelmän ulkopuolelle. (16)Jotta saavutettaisiin tasapaino maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskevan uudistuksen tavoitteiden ja verohallinnoille ja verovelvollisille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen välillä, tässä direktiivissä olisi säädettävä de minimis ‑poikkeuksesta monikansallisille konserneille ja suurille kotimaisille konserneille, joiden keskimääräiset tulot ovat alle 10 000 000 euroa ja joiden keskimääräiset määritellyt tulokset tai tappiot ovat lainkäyttöalueella alle 1 000 000 euroa. Tällaisten monikansallisten konsernien tai suurten kotimaisten konsernien ei pitäisi maksaa täydennysveroa, vaikka niiden tosiasiallinen veroaste alittaisi kyseisen lainkäyttöalueen vähimmäisverokannan. (17)Tämän direktiivin sääntöjen soveltaminen monikansallisiin konserneihin ja suuriin kotimaisiin konserneihin, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan ensimmäistä kertaa, voisi aiheuttaa vääristymiä, jotka johtuvat veroattribuuteista, kuten aikaisempien tilikausien tappioista, tai ajoituseroista, ja tällaisten vääristymien ehkäisemiseksi tarvittaisiin siirtymäsääntöjä. Jotta siirtyminen uuteen verojärjestelmään sujuisi kitkattomasti, henkilöstömenojen ja aineellisen omaisuuden vähennyseriä olisi myös pienennettävä asteittain kymmenen vuoden aikana. (18)Järjestelmän tehokkaan soveltamisen kannalta on ratkaisevan tärkeää, että menettelyjä koordinoidaan konsernitasolla. On tarpeen käyttää järjestelmää, jolla varmistetaan esteetön tiedonkulku monikansallisen konsernin sisällä ja veroviranomaisille, joiden toimialueella konserniyksiköt sijaitsevat. Päävastuu tietojen toimittamisesta olisi oltava konserniyksiköllä itsellään. Tällaisesta vastuusta vapauttamisesta olisi kuitenkin sovellettava, jos monikansallinen konserni on nimennyt toisen yksikön ilmoittamaan ja jakamaan tiedot. Se voi olla joko paikallinen yksikkö tai toiselta lainkäyttöalueelta oleva yksikkö, jolla on toimivaltaisia viranomaisia koskeva sopimus konserniyksikön oman jäsenvaltion kanssa. Komission olisi tarkasteltava tätä direktiiviä sen voimaantuloa seuraavien 12 kuukauden aikana uudelleen sen mukaisesti, mitä osallistavassa kehyksessä on sovittu GloBE:n täytäntöönpanokehyksen mukaisista tietojen toimittamista koskevista vaatimuksista. Kun otetaan huomioon tämän järjestelmän edellyttämät määräysten noudattamista koskevat mukautukset, tämän direktiivin soveltamisalaan ensimmäistä kertaa kuuluville konserneille olisi myönnettävä 18 kuukautta aikaa noudattaa tietojen toimittamista koskevia vaatimuksia. (19)Kun otetaan huomioon avoimuuden edut verotuksen alalla, on rohkaisevaa, että huomattava määrä tietoja toimitetaan veroviranomaisille kaikilla osallistuvilla lainkäyttöalueilla. Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat monikansalliset konsernit olisi velvoitettava antamaan kattavat ja yksityiskohtaiset tiedot voitoistaan ja tosiasiallisesta veroasteestaan kaikilla lainkäyttöalueilla, joilla niillä on konserniyksiköitä. Näin laajan raportoinnin voitaisiin odottaa lisäävän avoimuutta. (20)Maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskevan uudistuksen tehokkuus ja oikeudenmukaisuus riippuvat suuresti sen maailmanlaajuisesta täytäntöönpanosta. Näin ollen on erittäin tärkeää, että kaikki unionin tärkeimmät kauppakumppanit soveltavat joko ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä tai vastaavia vähimmäisverotusta koskevia sääntöjä. Tässä yhteydessä oikeusvarmuuden ja maailmanlaajuisten vähimmäisverosääntöjen tehokkuuden tukemiseksi on tärkeää määritellä tarkemmin edellytykset, joiden täyttyessä sellaiselle kolmannen maan lainkäyttöalueelle, joka ei saata maailmanlaajuisen sopimuksen määräyksiä osaksi kansallista lainsäädäntöään, täytäntöön pannuille säännöille voidaan myöntää vastaavuus ehdot täyttävään tuloksilukemissääntöön nähden. Tätä varten tässä direktiivissä olisi säädettävä, että komissio arvioi tiettyihin parametreihin perustuvat vastaavuuskriteerit sekä laatii luettelon vastaavuuskriteerit täyttävistä kolmansien maiden lainkäyttöalueista. Luetteloa muutettaisiin delegoidulla säädöksellä kolmannen maan lainkäyttöalueen kansallisessa lainsäädännössään täytäntöön paneman oikeudellisen kehyksen myöhemmän arvioinnin perusteella. (21)Tämän direktiivin tiettyjen muiden kuin keskeisten osien muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Tavoitteena olisi oltava, että komission arvioinnin jälkeen voidaan muuttaa liitettä, jossa luetellaan lainkäyttöalueet, joiden kansallisen oikeudellisen kehyksen voidaan katsoa vastaavan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä. (22)aliverotettujen suoritusten säännön soveltamista koskevia sääntöjä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2024, jotta kolmansien maiden lainkäyttöalueilla olisi mahdollisuus soveltaa tuloksilukemissääntöä GloBE-mallisääntöjen täytäntöönpanon ensimmäisessä vaiheessa. (23)Kukin jäsenvaltio ei voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on luoda yhteinen kehys maailmanlaajuiselle vähimmäisverotasolle unionissa GloBE-mallisääntöihin sisältyvän yhteisen lähestymistavan pohjalta. Jäsenvaltioiden itsenäiset toimet voisivat entisestään johtaa sisämarkkinoiden pirstoutumiseen. Koska on ratkaisevan tärkeää ottaa käyttöön ratkaisuja, jotka toimivat koko sisämarkkinoiden kannalta, tämä tavoite voidaan maailmanlaajuista vähimmäisveroa koskevan uudistuksen laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Tämän vuoksi unioni voi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisia toimenpiteitä. (24)Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämän direktiivin puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan EU:n perusoikeuskirjan 8 artiklan sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 mukaista oikeutta henkilötietojen suojaan, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN: I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde Tässä direktiivissä vahvistetaan yhteiset toimenpiteet monikansallisten konsernien tosiasiallista vähimmäisverotusta varten seuraavasti: (a)tuloksilukemissääntö, jonka mukaan monikansallisen konsernin emoyksikkö tai suuri kotimainen konserni laskee ja perii kohdistettavan osuuden täydennysverosta konsernin aliverotettujen konserniyksiköiden osalta; ja (b)aliverotettujen suoritusten sääntö, jonka mukaan monikansalliseen konserniin kuuluva konserniyksikkö kerää konsernin ylimmän emoyksikön laskemasta täydennysverosta kohdistettavan osuuden, jota ei ole kannettu tuloksilukemissäännön nojalla konsernin aliverotetuista konserniyksiköistä. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä direktiiviä sovelletaan unionissa sijaitseviin konserniyksiköihin, jotka ovat sellaisen monikansallisen konsernin tai suuren kotimaisen konsernin jäseniä, jonka vuosituotot ovat vähintään 750 000 000 euroa konsolidoidussa tilinpäätöksessä vähintään kahtena viimeisestä neljästä peräkkäisestä tilikaudesta. 2.Jos yksi tai useampi 1 kohdassa tarkoitetuista neljästä tilikaudesta on pitempi tai lyhyempi kuin 12 kuukautta, kyseisessä kohdassa tarkoitettuja vuosituottoja oikaistaan suhteellisesti kunkin tilikauden osalta. 3.Tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin yksiköihin, jäljempänä ’vapautetut yksiköt’, jollei ilmoittava konserniyksikkö ole päättänyt olla käsittelemättä kyseisiä yksiköitä 43 artiklan 1 kohdan mukaisesti vapautettuina yksikköinä: (a)julkisen vallan yksikkö, kansainvälinen järjestö, voittoa tavoittelematon järjestö, eläkerahasto, sijoitusyksikkö, joka on konsernin ylin emoyksikkö, ja kiinteistösijoitusväline, joka on konsernin ylin emoyksikkö; tai (b)yksikkö, joka on vähintään 95-prosenttisesti yhden tai useamman a alakohdassa tarkoitetun yksikön omistuksessa joko suoraan tai useiden tällaisten yksiköiden välityksellä, lukuun ottamatta eläkerahastoja palvelevia yksiköitä, ja i)toimii yksinomaan tai lähes yksinomaan varojen säilyttämiseksi tai varojen sijoittamiseksi a alakohdassa tarkoitetun yksikön tai tarkoitettujen yksiköiden hyväksi; tai ii)harjoittaa yksinomaan a alakohdassa tarkoitetun yhden tai useamman yksikön harjoittaman toiminnan oheistoimintaa; tai (c)yksikkö, joka on vähintään 85-prosenttisesti yhden tai useamman a alakohdassa tarkoitetun yksikön omistuksessa joko suoraan tai yhden tai useamman tällaisen yksikön välityksellä, edellyttäen, että lähes kaikki sen tulot saadaan osingoista tai pääomavoitoista tai ‑tappioista, jotka on rajattu 15 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisen määritellyn tuloksen laskennan ulkopuolelle. 3 artikla

Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: (1)’yksiköllä’ oikeushenkilöä tai oikeudellista järjestelyä, joka laatii erillisen tilinpäätöksen; (2)’konserniyksiköllä’ yksikköä tai kiinteää toimipaikkaa, joka on osa monikansallista konsernia tai suurta kotimaista konsernia; (3)’konsernilla’ (a)sellaisten yksiköiden joukkoa, jotka ovat etuyhteydessä omistuksen tai määräysvallan kautta, sellaisena kuin se on määritelty hyväksyttävässä tilinpäätössäännöstössä, jonka mukaan konsernin ylin emoyksikkö laatii konsolidoidun tilinpäätöksen, mukaan lukien yksiköt, jotka on mahdollisesti jätetty pois konsernin ylimmän emoyksikön konsolidoidusta tilinpäätöksestä yksinomaan niiden pienen koon, olennaisuusperusteiden tai sen vuoksi, että ne ovat myytävänä; ja (b)yksikköä, jolla on yksi tai useampi kiinteä toimipaikka, edellyttäen, että se ei kuulu toiseen a alakohdassa määriteltyyn konserniin;

(4)’monikansallisella konsernilla’ konsernia, johon kuuluu vähintään yksi yksikkö tai kiinteä toimipaikka, joka ei sijaitse konsernin ylimmän emoyksikön lainkäyttöalueella; (5)’suurella kotimaisella konsernilla’ konsernia, jonka kaikki yksiköt sijaitsevat samassa jäsenvaltiossa; (6)’konsolidoidulla tilinpäätöksellä’ (a)yksikön hyväksyttävän tilinpäätösstandardin mukaisesti laatimaa tilinpäätöstä, jossa kyseisen yksikön ja sen määräysvallassa olevien yksiköiden varat, velat, tulot, kulut ja kassavirrat esitetään ikään kuin kyseessä olisi yksi taloudellinen yksikkö; (b)edellä 3 kohdan b alakohdassa määriteltyjen konsernien tapauksessa pääyksikön hyväksyttävän tilinpäätösstandardin mukaisesti laatimaa tilinpäätöstä; (c)tilinpäätöstä, jota konsernin ylin emoyksikkö ei ole laatinut hyväksyttävän tilinpäätösstandardin mukaisesti ja jota on myöhemmin oikaistu olennaisten kilpailun vääristymien estämiseksi; tai (d)jos konsernin ylin emoyksikkö ei laadi a, b tai c alakohdassa tarkoitettua tilinpäätöstä, tilinpäätöstä, joka olisi laadittu, jos konsernin ylimmän emoyksikön olisi pitänyt laatia tällainen tilinpäätös seuraavien mukaisesti: i)hyväksyttävä tilinpäätösstandardi; tai ii)muu tilinpäätösstandardi ja edellyttäen, että tällaista tilinpäätöstä on oikaistu olennaisten kilpailun vääristymien estämiseksi; (7)’tilikaudella’ tilikautta, jonka osalta (a)monikansallisen konsernin tai suuren kotimaisen konsernin ylin emoyksikkö laatii konsolidoidun tilinpäätöksensä tai, jos konsernin ylin emoyksikkö ei laadi konsolidoitua tilinpäätöstä, kalenterivuotta; ja (b)lasketaan tosiasiallinen veroaste ja täydennysvero; (8)’ilmoittavalla konserniyksiköllä’ yksikköä, joka antaa täydennysverotietoja koskevan ilmoituksen tämän direktiivin 42 artiklan mukaisesti; (9)’läpivirtaavalla yksiköllä’ yksikköä, jota pidetään verotuksellisesti läpinäkyvänä yksikkönä sen tulojen, menojen, voiton tai tappion osalta lainkäyttöalueella, jossa se on perustettu, ja jolla ei ole verotuksellista kotipaikkaa toisella lainkäyttöalueella ja johon ei sovelleta huomioitavaa veroa sen tuloista tai voitoista toisella lainkäyttöalueella; Tässä määritelmässä verotuksellisesti läpinäkyvällä yksiköllä tarkoitetaan yksikköä, jonka tuloja, menoja, voittoa tai tappiota käsitellään lainkäyttöalueen laeissa samalla tavalla kuin jos ne olisivat johtuneet suoraan kyseisen yksikön omistajasta tai aiheutuneet siitä; (10)’kiinteällä toimipaikalla’ (a)toimipaikkaa tai oletettua toimipaikkaa, joka sijaitsee lainkäyttöalueella, jolla sitä pidetään voimassa olevan sovellettavan verosopimuksen mukaisesti kiinteänä toimipaikkana, edellyttäen, että kyseinen lainkäyttöalue verottaa sille kuuluvia tuloja OECD:n tuloa ja varallisuutta koskevan malliverosopimuksen 7 artiklan kaltaisen määräyksen mukaisesti; (b)jos voimassa olevaa sovellettavaa verosopimusta ei ole, toimipaikkaa tai oletettua toimipaikkaa, joka sijaitsee lainkäyttöalueella, joka verottaa tällaiseen toimipaikkaan luettavia tuloja nettomääräisesti samalla tavalla kuin se verottaa kyseisellä lainkäyttöalueella verotuksellista kotipaikkaansa pitäviä; (c)jos lainkäyttöalueella ei ole yhteisöverojärjestelmää, siellä sijaitsevaa toimipaikkaa tai oletettua toimipaikkaa, jota pidettäisiin kiinteänä toimipaikkana OECD:n tuloa ja varallisuutta koskevan malliverosopimuksen mukaisesti, edellyttäen, että kyseisellä lainkäyttöalueella olisi ollut oikeus verottaa tuloa, joka olisi voitu lukea kyseiselle toimipaikalle kuuluvaksi kyseisen sopimuksen 7 artiklan mukaisesti; tai (d)muuta liiketoimipaikkaa tai oletettua liiketoimipaikkaa, jonka kautta toimintaa harjoitetaan sen lainkäyttöalueen ulkopuolella, jossa pääyksikkö sijaitsee, jos tällainen lainkäyttöalue vapauttaa tällaisista toiminnoista johtuvat tulot verosta;

(11)’konsernin ylimmällä emoyksiköllä’ (a)yksikköä, joka omistaa suoraan tai välillisesti määräysvallan tuottavan osuuden toisessa yksikössä ja joka ei ole suoraan tai välillisesti toisen sellaisen yksikön omistuksessa, jolla on siinä määräysvalta; tai (b)pääyksikköä; (12)’vähimmäisverokannalla’ 15:tä prosenttia (15 %); (13)’täydennysverolla’ lainkäyttöalueelle tai konserniyksikölle 26 artiklan mukaisesti laskettua täydennysveroa; (14)’ulkomaisten väliyhtiöiden verojärjestelmällä’ verosääntöjen kokonaisuutta, jonka mukaan ulkomaisen yksikön suoraa tai välillistä osakkeenomistajaa verotetaan sen osuudesta kyseisen ulkomaisen yksikön ansaitsemasta tulosta tai osasta sitä, riippumatta siitä, jaetaanko tämä tulo osakkeenomistajalle; (15)’ehdot täyttävällä tuloksilukemissäännöllä’ sääntöjä, jotka on pantu täytäntöön lainkäyttöalueen kansallisessa lainsäädännössä ja (a)jotka vastaavat tässä direktiivissä vahvistettuja sääntöjä, joiden mukaisesti monikansallisen konsernin emoyksikkö laskee ja perii kohdistettavan osuuden täydennysverosta konsernin aliverotettujen konserniyksiköiden osalta; (b)jotka pannaan täytäntöön ja joita hallinnoidaan tavalla, joka on yhdenmukainen tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen kanssa eikä anna lainkäyttöalueelle mahdollisuutta tarjota kyseisiin sääntöihin liittyviä etuja; (16)’aliverotetulla konserniyksiköllä’ (a)monikansalliseen konserniin kuuluvaa konserniyksikköä, joka sijaitsee alhaisen verotuksen lainkäyttöalueella; tai (b)asuinpaikatonta konserniyksikköä, jonka tosiasiallinen veroaste on jonakin tilikautena alhaisempi kuin tosiasiallinen vähimmäisveroaste; (17)’välitason emoyksiköllä’ konserniyksikköä, joka omistaa suoraan tai välillisesti omistusosuuden toiseen samaan monikansalliseen konserniin kuuluvasta konserniyksiköstä ja jota ei katsota konsernin ylimmäksi emoyksiköksi, osittain omistetuksi emoyksiköksi, kiinteäksi toimipaikaksi tai sijoitusyksiköksi; (18)’määräysvallalla’ yksikön omistusosuutta, jossa osuudenhaltijaa vaaditaan tai olisi vaadittu konsolidoimaan yksikön varat, velat, tulot, kulut ja kassavirrat rivi riviltä hyväksyttävän tilinpäätösstandardin mukaisesti; Pääyksiköllä katsotaan olevan määräysvalta kiinteissä toimipaikoissaan. (19)’osittain omistetulla emoyksiköllä’ konserniyksikköä, joka omistaa suoraan tai välillisesti omistusosuuden toisesta samaan monikansalliseen konserniin kuuluvasta konserniyksiköstä ja jonka voittoon oikeuttavasta omistusosuudesta yli 20 prosenttia on suoraan tai välillisesti sellaisten henkilöiden hallussa, jotka eivät ole monikansallisen konsernin konserniyksiköitä, ja jota ei voida pitää konsernin ylimpänä emoyksikkönä, kiinteänä toimipaikkana tai sijoitusyksikkönä; (20)’omistusosuudella’ oikeuksia yksikön tai kiinteän toimipaikan voittoihin, pääomaan tai varauksiin; (21)’emoyksiköllä’ konsernin ylintä emoyksikköä, joka ei ole vapautettu yksikkö, välitason emoyksikkö tai osittain omistettu emoyksikkö; (22)’hyväksyttävällä tilinpäätösstandardilla’ kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja (IFRS-standardit sekä IFRS-standardit, sellaisina kuin EU on ne hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1606/2002 nojalla) ja yleisesti hyväksyttyjä kirjanpitoperiaatteita Australiassa, Brasiliassa, Kanadassa, Euroopan unionin jäsenvaltioissa, Euroopan talousalueen jäsenvaltioissa, Hongkongissa (Kiina), Japanissa, Meksikossa, Uudessa-Seelannissa, Kiinan kansantasavallassa, Intian tasavallassa, Korean tasavallassa, Venäjällä, Singaporessa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Amerikan yhdysvalloissa; (23)’määritellyllä kotimaisella täydennysverolla’ täydennysveroa, joka on pantu täytäntöön lainkäyttöalueen lainsäädännössä ja

(a)jolla määritetään kyseisellä lainkäyttöalueella sijaitsevien konserniyksiköiden ylijäämävoitot tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti ja sovelletaan vähimmäisverokantaa näihin ylijäämävoittoihin lainkäyttöalueella ja konserniyksiköissä tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti; ja (b)joka pannaan täytäntöön ja jota hallinnoidaan tavalla, joka on yhdenmukainen tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen kanssa eikä anna lainkäyttöalueelle mahdollisuutta tarjota kyseisiin sääntöihin liittyviä etuja; (24)’sijoitusyksiköllä’ (a)sijoitusrahastoa tai kiinteistösijoitusvälinettä; (b)yksikköä, joka on vähintään 95-prosenttisesti suoraan tai välillisesti a alakohdassa tarkoitetun yksikön omistuksessa tai yhden tai useamman tällaisen yksikön välityksellä ja joka toimii yksinomaan tai lähes yksinomaan varojen säilyttämiseksi tai varojen sijoittamiseksi kyseisten yksiköiden hyväksi; (c)yksikköä, joka on vähintään 85-prosenttisesti a alakohdassa tarkoitetun yksikön omistuksessa, edellyttäen, että lähes kaikki sen tuloista saadaan osingoista tai pääomavoitoista tai ‑tappioista, jotka on rajattu määritellyn tuloksen laskennan ulkopuolelle tätä direktiiviä sovellettaessa; (25)’sijoitusrahastolla’ yksikköä tai järjestelyä, joka täyttää seuraavat edellytykset: (a)se on suunniteltu kokoamaan yhteen rahoitusvaroja tai muita kuin rahoitusvaroja useilta sijoittajilta, jotka enimmäkseen eivät ole sidoksissa toisiinsa; (b)se sijoittaa määritellyn sijoituspolitiikan mukaisesti; (c)se antaa sijoittajille mahdollisuuden vähentää transaktio-, tutkimus- ja analyysimenoja tai jakaa riskejä kollektiivisesti; (d)se on ensisijaisesti tarkoitettu tuottamaan sijoitustuloja tai ‑voittoja tai suojaamaan tietyltä tai yleiseltä tapahtumalta tai tulokselta; (e)sen sijoittajilla on oikeus saada suorittamiensa osuuksien perusteella tuottoa rahaston varoista tai näistä varoista ansaituista tuloista; (f)siihen tai sen johtoon sovelletaan sijoitusrahastoja koskevaa sääntelyjärjestelmää lainkäyttöalueella, jolle se on sijoittautunut tai jossa sitä johdetaan; ja (g)sitä hoitavat sijoitusrahastojen hoitajat sijoittajien puolesta; (26)’kiinteistösijoitusvälineellä’ laajassa omistuksessa olevaa yksikköä, jolla on hallussaan pääasiallisesti kiinteää omaisuutta ja johon sovelletaan yhtä verotasoa, joko siihen tai sen omistajiin, ja verotus toteutetaan enintään yhden vuoden viiveellä; (27)’eläkerahastolla’ (a)yksikköä, joka on sijoittautunut lainkäyttöalueelle ja toimii siellä yksinomaan tai lähes yksinomaan eläke-etuuksien ja sivu- tai lisäetuuksien hallinnoimiseksi tai tarjoamiseksi henkilöille ja i)jota säännellään kyseisellä lainkäyttöalueella; tai ii)joka on uskotun miehen tai omaisuudenhoitajan hallussa ja joka tarjoaa kyseiset etuudet kansallisen lainsäädännön mukaisesti; (b)eläkerahastoa palvelevaa yksikköä;

(28)’eläkerahastoa palvelevalla yksiköllä’ yksikköä, joka on perustettu ja jota käytetään yksinomaan tai lähes yksinomaan varojen sijoittamiseksi 27 alakohdassa tarkoitettujen yksiköiden hyväksi tai sellaisen säännellyn toiminnan harjoittamiseksi, joka on 27 alakohdassa tarkoitetun toiminnan oheistoimintaa, jos eläkerahastoa palveleva yksikkö kuuluu samaan konserniin kuin näitä toimintoja harjoittavat yksiköt; (29)’alhaisen verotuksen lainkäyttöalueella’ jäsenvaltiota tai kolmannen maan lainkäyttöaluetta, jolla monikansallisen konsernin tosiasiallinen veroaste on tiettynä tilikautena vähimmäisverokantaa alhaisempi; (30)’määritellyllä tuloksella tai tappiolla’ tämän direktiivin III luvussa sekä VI ja VII luvussa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti oikaistua konserniyksikön liikekirjanpidollista tulosta tai tappiota; (31)’ehtoja täyttämättömällä yhtiöveron hyvityksellä’ mitä tahansa muuta veroa kuin ehdot täyttävää yhtiöveron hyvitystä, joka kertyy konserniyksikölle tai jonka se maksaa, ja (a)joka voidaan palauttaa konserniyksikön jakaman osingon tosiasialliselle edunsaajalle tällaisen osingon osalta tai jonka tosiasiallinen edunsaaja voi hyvittää muusta verovelasta kuin tällaisesta osingosta kannettavasta verovelasta; tai (b)joka voidaan palauttaa osinkoa jakavalle yhtiölle, kun osinkoa jaetaan osakkeenomistajalle. Tässä määritelmässä ehdot täyttävällä yhtiöveron hyvityksellä tarkoitetaan huomioitavaa veroa, joka kertyy konserniyksikölle tai kiinteälle toimipaikalle tai jonka se maksaa ja joka voidaan palauttaa tai hyvittää konserniyksikön tai pääyksikön jakaman osingon saajalle edellyttäen, että palautus kuuluu maksaa tai hyvitys myönnetään: (a)muulla lainkäyttöalueella kuin sillä, jolla huomioitavat verot on määrätty; (b)osingon tosiasialliselle edunsaajalle, kun osinkoa verotetaan nimellisverokannalla, joka on yhtä korkea tai korkeampi kuin saatuun osinkoon sovellettava vähimmäisverokanta sen lainkäyttöalueen kansallisen lainsäädännön mukaisesti, joka on määrännyt huomioitavat verot konserniyksikölle; (c)luonnolliselle henkilölle, joka on osingon tosiasiallinen edunsaaja ja jonka verotuksellinen kotipaikka on sillä lainkäyttöalueella, joka on määrännyt huomioitavat verot konserniyksikölle, ja johon sovelletaan nimellisverokantaa, joka on yhtä korkea tai korkeampi kuin tavallisiin tuloihin sovellettava yleinen verokanta; tai (d)julkisen vallan yksikölle, kansainväliselle järjestölle, voittoa tavoittelemattomalle järjestölle, eläkerahastolle tai sijoitusyksikölle, joka ei kuulu monikansalliseen konserniin, tai henkivakuutusyhtiölle siltä osin kuin osinko on saatu sellaisen eläkerahastotoiminnan yhteydessä, jota verotetaan samalla tavoin kuin eläkerahastoa; (32)’määritellyllä palautukseen oikeuttavalla veronhyvityksellä’ (a)palautukseen oikeuttavaa veronhyvitystä, joka on suunniteltu siten, että se maksetaan käteismaksuna tai muina rahavaroina konserniyksikölle neljän vuoden kuluessa siitä, kun konserniyksiköllä on oikeus saada palautukseen oikeuttava veronhyvitys hyvityksen myöntävän lainkäyttöalueen lakien mukaisesti; tai (b)jos veronhyvitys on osittain palautukseen oikeuttava, sitä osuutta palautukseen oikeuttavasta veronhyvityksestä, joka maksetaan käteismaksuna tai muina rahavaroina konserniyksikölle neljän vuoden kuluessa siitä päivästä, jona konserniyksiköllä on oikeus saada osittain palautettava veronhyvitys; (33)’pääyksiköllä’ yksikköä, joka sisällyttää tilinpäätökseensä kiinteän toimipaikan kirjanpidollisen nettotuloksen tai ‑tappion; (34)’verotuksellisesti läpinäkyvällä yksiköllä’ (a)läpivirtaavaa yksikköä, jota pidetään verotuksellisesti läpinäkyvänä lainkäyttöalueella, jolla sen omistaja sijaitsee. (b)yksikköä, jonka verotuksellinen kotipaikka ei ole kyseisellä lainkäyttöalueella ja joka ei ole huomioitavan veron tai ehdot täyttävän kotimaisen täydennysveron alainen johdon sijaintipaikkansa, perustamispaikkansa tai vastaavien kriteerien perusteella siltä osin kuin sen tulojen, menojen, voiton tai tappion osalta i)sen omistajat sijaitsevat lainkäyttöalueella, joka kohtelee yksikköä verotuksellisesti läpinäkyvänä; ii)sillä ei ole toimipaikkaa lainkäyttöalueella, jolla se on perustettu; ja

iii)tuloja, menoja, voittoa tai tappiota ei voida kohdistaa kiinteään toimipaikkaan; (35)’omistavalla konserniyksiköllä’ konserniyksikköä, joka omistaa suoraan tai välillisesti omistusosuuden toiseen samaan monikansalliseen konserniin kuuluvasta konserniyksiköstä; (36)’ehdot täyttävällä voitonjaon verotukseen perustuvalla verojärjestelmällä’ yhteisöverojärjestelmää, joka (a)kantaa tuloveroa voitoista vain silloin, kun voitto jaetaan tai se katsotaan jaettavaksi osakkeenomistajille tai kun yhtiölle aiheutuu tiettyjä muita kuin liiketoimintaan liittyviä kuluja; (b)määrää verokannan, joka on yhtä korkea tai korkeampi kuin vähimmäisverokanta; ja (c)oli voimassa 1 päivänä heinäkuuta 2021 tai sitä ennen; (37)’ehdot täyttävällä aliverotettujen suoritusten säännöllä’ sääntöjä, jotka on pantu täytäntöön lainkäyttöalueen kansallisessa lainsäädännössä ja (a)jotka vastaavat tässä direktiivissä vahvistettuja sääntöjä, joiden mukaan lainkäyttöalue kantaa monikansalliselle konsernille kohdistettavan täydennysveron osuutensa, jota ei kannettu tuloksilukemissäännön nojalla tällaiseen konserniin kuuluvilta aliverotetuilta konserniyksiköiltä; (b)jotka pannaan täytäntöön ja joita hallinnoidaan tavalla, joka on yhdenmukainen tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen kanssa eikä anna lainkäyttöalueelle mahdollisuutta tarjota kyseisiin sääntöihin liittyviä etuja; (38)’nimetyllä ilmoittavalla yksiköllä’ konserniyksikköä, joka ei ole konsernin ylin emoyksikkö ja jonka monikansallinen konserni on nimennyt täyttämään 42 artiklassa säädetyt ilmoitusvelvollisuudet monikansallisen konsernin puolesta. 4 artikla

Konserniyksikön sijaintipaikka 1.Konserniyksikön, joka on muu kuin läpivirtaava yksikkö, katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jossa sen verotuksellisen kotipaikan katsotaan olevan sen johdon sijaintipaikan, perustamispaikan tai vastaavien kriteerien perusteella. Jos konserniyksikön, joka on muu kuin läpivirtaava yksikkö, sijaintia ei voida määrittää ensimmäisen alakohdan perusteella, sen katsotaan sijaitsevan lainkäyttöalueella, jolla se on perustettu. 2.Läpivirtaava yksikkö katsotaan asuinpaikattomaksi, paitsi jos se on monikansallisen konsernin ylin emoyksikkö tai jos sen on sovellettava tuloksilukemissääntöä 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti, jolloin läpivirtaavan yksikön katsotaan sijaitsevan lainkäyttöalueella, jolla se on perustettu. 3.Edellä 3 artiklan 10 alakohdan a alakohdassa määritellyn kiinteän toimipaikan katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jolla sitä kohdellaan kiinteänä toimipaikkana ja sovellettavan voimassa olevan verosopimuksen nojalla verovelvollisena. Edellä 3 artiklan 10 alakohdan b alakohdassa määritellyn kiinteän toimipaikan katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jolla siltä kannetaan tuloveroa sen liiketoiminnan perusteella. Edellä 3 artiklan 10 alakohdan c alakohdassa määritellyn kiinteän toimipaikan katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jolla se sijaitsee. Edellä 3 artiklan 10 alakohdan d alakohdassa määriteltyä kiinteää toimipaikkaa pidetään asuinpaikattomana. 4.Jos konserniyksikön voidaan katsoa sijaitsevan kahdella lainkäyttöalueella ja kyseisillä lainkäyttöalueilla on sovellettava verosopimus, sen katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jolla sen verotuksellisen kotipaikan katsotaan kyseisen verosopimuksen mukaan olevan. Jos sovellettavassa verosopimuksessa edellytetään, että toimivaltaiset viranomaiset pääsevät keskinäiseen sopimukseen konserniyksikön oletetun verotuksellisen kotipaikan määrittämisestä, muttei sopimukseen päästä, sovelletaan 5 kohtaa.

Jos kaksinkertaisen verotuksen huojennusta ei sovellettavan verosopimuksen nojalla myönnetä, koska konserniyksiköllä on verotuksellinen kotipaikka molemmilla sen sopimuspuolina olevilla lainkäyttöalueilla, sovelletaan 5 kohtaa. 5.Jos konserniyksikön voidaan katsoa sijaitsevan kahdella lainkäyttöalueella eikä kyseisillä lainkäyttöalueilla ole sovellettavaa verosopimusta, sen katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, joka on kantanut tilikautena suuremman määrän huomioitavia veroja. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen huomioitavien verojen määrän laskennassa huomioon ei oteta ulkomaisen väliyhteisön verojärjestelmän mukaisesti maksetun veron määrää. Jos näillä kahdella lainkäyttöalueella kannettavien huomioitavien verojen määrä on sama tai nolla, konserniyksikön katsotaan sijaitsevan sillä lainkäyttöalueella, jolla sillä on 27 artiklan mukaisesti laskettu suurempi substanssiperusteisen tulon rajauksen määrä. Jos substanssiperusteisen tulon rajauksen määrä näillä kahdella lainkäyttöalueella on sama tai nolla, konserniyksikkö katsotaan asuinpaikattomaksi, paitsi jos se on konsernin ylin emoyksikkö, jolloin sen katsotaan sijaitsevan lainkäyttöalueella, jolla se on perustettu. 6.Jos emoyksikön katsotaan 4 ja 5 kohdan soveltamisen nojalla sijaitsevan lainkäyttöalueella, jolla siihen ei sovelleta ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä, sen katsotaan olevan toisen lainkäyttöalueen tuloksilukemissäännön alainen, jollei voimassa olevassa sovellettavassa verosopimuksessa kielletä tällaisen säännön soveltamista. 7.Jos konserniyksikkö muuttaa sijaintipaikkaansa tilikauden aikana, sen katsotaan sijaitsevan lainkäyttöalueella, jolla sen katsottiin sijaitsevan tämän artiklan nojalla kyseisen tilikauden alussa. II LUKU

TULOKSILUKEMISSÄÄNTÖ JA ALIVEROTETTUJEN SUORITUSTEN SÄÄNTÖ 5 artikla

Unionissa sijaitseva konsernin ylin emoyksikkö 1.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevaan konsernin ylimpään emoyksikköön sovelletaan tilikautena täydennysveroa, jäljempänä ’tuloksilukemissääntöön liittyvä täydennysvero’, sen sellaisten aliverotettujen konserniyksiköiden osalta, jotka sijaitsevat joko toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella. 2.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos jossakin jäsenvaltiossa sijaitseva konsernin ylin emoyksikkö on aliverotettu konserniyksikkö, siihen sovelletaan kyseisenä tilikautena tuloksilukemissääntöön liittyvää täydennysveroa yhdessä sen samassa jäsenvaltiossa sijaitsevien aliverotettujen konserniyksiköiden kanssa. 6 artikla

Unionissa sijaitseva välitason emoyksikkö 1.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevaan välitason emoyksikköön, joka on kolmannen maan lainkäyttöalueella sijaitsevan konsernin ylimmän emoyksikön hallussa, sovelletaan tilikautena tuloksilukemissääntöön liittyvää täydennysveroa sen sellaisten aliverotettujen konserniyksiköiden osalta, jotka sijaitsevat toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella. 2.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos jossakin jäsenvaltiossa sijaitseva välitason emoyksikkö, joka on kolmannen maan lainkäyttöalueella sijaitsevan konsernin ylimmän emoyksikön hallussa, on aliverotettu konserniyksikkö, siihen sovelletaan kyseisenä tilikautena tuloksilukemissääntöön liittyvää täydennysveroa yhdessä sen samassa jäsenvaltiossa sijaitsevien aliverotettujen konserniyksiköiden kanssa. 3.Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta, jos (a)konsernin ylimpään emoyksikköön sovelletaan tilikauden osalta ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä lainkäyttöalueella, jolla se sijaitsee; tai (b)toisella välitason emoyksiköllä, joka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella, jossa siihen sovelletaan tilikauden osalta ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä, on suoraan tai välillisesti määräysvalta välitason emoyksikössä. 7 artikla

Unionissa sijaitseva osittain omistettu emoyksikkö 1.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevaan osittain omistettuun emoyksikköön sovelletaan tuloksilukemissääntöön liittyvää täydennysveroa sen aliverotettujen konserniyksiköiden osalta tilikautena.

2.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos jossakin jäsenvaltiossa sijaitseva osittain omistettu emoyksikkö on aliverotettu konserniyksikkö, siihen sovelletaan tilikautena tuloksilukemissääntöön liittyvää täydennysveroa yhdessä sen samassa jäsenvaltiossa sijaitsevien aliverotettujen konserniyksiköiden kanssa. 3.Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta, jos osittain omistetun emoyksikön omistusosuudet ovat suoraan tai välillisesti kokonaan toisen sellaisen osittain omistetun emoyksikön omistuksessa, joka sijaitsee joko jossakin jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella ja johon sovelletaan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä tilikautena. 8 artikla

Täydennysveron kohdentaminen tuloksilukemissäännön mukaisesti 1.Tuloksilukemissääntöön liittyvä täydennysvero, joka emoyksikön on maksettava 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti aliverotetusta konserniyksiköstä, on yhtä suuri kuin 26 artiklan mukaisesti laskettu aliverotetun konserniyksikön täydennysvero kerrottuna emoyksikön kohdistettavalla osuudella tällaisesta täydennysverosta tilikautena. 2.Emoyksikön kohdistettava osuus täydennysverosta aliverotetun konserniyksikön osalta lasketaan suhteessa emoyksikön osuuteen aliverotetun konserniyksikön tuloksesta. 3.Emoyksikölle 1 kohdan mukaisesti kohdistetun määrän lisäksi emoyksikön 5 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti maksettavaksi tulevaan tuloksilukemissääntöön liittyvään täydennysveroon on sisällytettävä emoyksikölle 26 artiklan mukaisesti laskettu täydennysvero kokonaisuudessaan. 9 artikla

Tuloksilukemissäännön tasausmekanismi 1.Jos jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevalla välitason emoyksiköllä on omistusosuus aliverotetussa konserniyksikössä sellaisen toisen välitason emoyksikön kautta, joka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella, jossa siihen sovelletaan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä tilikautena, 6 artiklan 1 kohdan nojalla maksettavaa täydennysveroa on vähennettävä määrällä, joka vastaa välitason emoyksikön kohdistettavaa osuutta toisen välitason emoyksikön maksettavaksi tulevasta täydennysverosta. 2.Jos jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevalla emoyksiköllä on omistusosuus aliverotetussa konserniyksikössä sellaisen osittain omistetun emoyksikön kautta, joka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella, jossa siihen sovelletaan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä tilikautena, 5 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan tai 7 artiklan 1 kohdan nojalla maksettavaa täydennysveroa on vähennettävä määrällä, joka vastaa emoyksikön kohdistettavaa osuutta osittain omistetun emoyksikön maksettavaksi tulevasta täydennysverosta. 10 artikla

Valinnainen ehdot täyttävän kotimaisen täydennysveron soveltaminen 1.Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa ehdot täyttävää kotimaista täydennysveroa. Jos jäsenvaltio, jossa monikansalliseen konserniin kuuluvat konserniyksiköt sijaitsevat, päättää soveltaa ehdot täyttävää kotimaista täydennysveroa, kaikkiin monikansalliseen konserniin kuuluviin aliverotettuihin konserniyksiköihin kyseisessä jäsenvaltiossa sovelletaan kyseistä kotimaista täydennysveroa tilikauden osalta. 2.Jos monikansallisen konsernin emoyksikkö sijaitsee jäsenvaltiossa ja suoraan tai välillisesti sen omistuksessa olevat aliverotetut konserniyksiköt, jotka sijaitsevat toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannen maan lainkäyttöalueella, ovat velvollisia maksamaan ehdot täyttävää kotimaista täydennysveroa tilikauden osalta kyseisellä lainkäyttöalueella, emoyksikön 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti maksettavaksi tulevaa 26 artiklan mukaisesti laskettua täydennysveroa vähennetään nollaan asti kyseisten konserniyksiköiden maksettavaksi tulevan täydennysveron määrällä. 3.Jos ehdot täyttävää kotimaista täydennysveroa, joka otetaan huomioon laskettaessa 26 artiklan mukaista lainkäyttöalueen täydennysveroa tilikauden osalta, ei ole maksettu kokonaisuudessaan kolmen seuraavan tilikauden aikana, maksamaton kotimaisen täydennysveron määrä on lisättävä 26 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskettuun lainkäyttöalueen täydennysveroon. 4.Jäsenvaltioiden, jotka päättävät soveltaa kotimaista täydennysveroa, on ilmoitettava tästä valinnasta komissiolle neljän kuukauden kuluessa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämien kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten antamisesta. 11 artikla

Aliverotettujen suoritusten säännön soveltaminen monikansallisessa konsernissa Jos monikansallisen konsernin ylin emoyksikkö sijaitsee kolmannen maan lainkäyttöalueella, jolla ei sovelleta ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sen unioniin sijoittautuneista konserniyksiköistä kannetaan täydennysvero tilikauden osalta, jäljempänä ’aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvä täydennysvero’, siinä jäsenvaltiossa, jossa ne sijaitsevat, kyseiselle jäsenvaltiolle 13 artiklan mukaisesti kohdistetusta määrästä. Konserniyksiköihin, jotka ovat sijoitusyksiköitä ja eläkerahastoja, ei sovelleta aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvää täydennysveroa. 12 artikla

Aliverotettujen suoritusten säännön soveltaminen konsernin ylimmän emoyksikön lainkäyttöalueella Jos monikansallisen konsernin ylin emoyksikkö sijaitsee alhaisen verotuksen lainkäyttöalueella, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sen jossakin jäsenvaltiossa sijaitseviin konserniyksiköihin sovelletaan tilikautena aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvää täydennysveroa kyseiselle jäsenvaltiolle 13 artiklan mukaisesti kohdistetun määrän osalta konsernin ylimmän emoyksikön lainkäyttöalueella sijaitsevien aliverotettujen konserniyksiköiden osalta riippumatta siitä, soveltaako kyseinen lainkäyttöalue ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä.

Konserniyksiköihin, jotka ovat sijoitusyksiköitä ja eläkerahastoja, ei sovelleta aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvää täydennysveroa. 13 artikla

Aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvän täydennysveron määrän laskenta ja kohdistaminen 1.Jäsenvaltiolle kohdistetun aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvän täydennysveron määrä lasketaan kertomalla 2 kohdan mukaisesti määritetty aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvän täydennysveron kokonaismäärä 5 kohdan mukaisesti määritetyllä jäsenvaltion aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvällä prosentilla. 2.Tilikauden aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvän täydennysveron kokonaismäärä on kaikkien monikansalliseen konserniin kuuluvien aliverotettujen konserniyksiköiden kyseisen tilikauden osalta 26 artiklan mukaisesti määritetyn täydennysveron summa, jollei 3 ja 4 kohdassa säädetyistä mukautuksista muuta johdu. 3.Aliverotetun konserniyksikön aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvä täydennysvero on nolla, jos kyseinen aliverotettu konserniyksikkö on tilikautena kokonaan konsernin ylimmän emoyksikön omistuksessa suoraan tai välillisesti yhden tai useamman sellaisen emoyksikön kautta, joka sijaitsee joko (a)jäsenvaltiossa; tai (b)kolmannen maan lainkäyttöalueella, jolla sen edellytetään soveltavan ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä koskevaa sääntöä aliverotettuun konserniyksikköönsä tilikautena. 4.Jos 3 kohtaa ei sovelleta, aliverotetun konserniyksikön aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvästä täydennysverosta on vähennettävä täydennysvero, joka kohdistuu kolmannen maan lainkäyttöalueella sijaitsevalle emoyksikölle, jonka on sovellettava ehdot täyttävää tuloksilukemissääntöä konserniyksikköön. 5.Jäsenvaltion aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvä prosenttiosuus lasketaan kunkin tilikauden ja kunkin monikansallisen konsernin osalta seuraavan kaavan mukaisesti: jossa (a)työntekijöiden lukumäärä jäsenvaltiossa on kaikkien kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien monikansalliseen konserniin kuuluvien konserniyksiköiden työntekijöiden kokonaismäärä; (b)työntekijöiden lukumäärä kaikilla lainkäyttöalueilla, joilla sovelletaan ehdot täyttävää aliverotettujen suoritusten sääntöä, on monikansalliseen konserniin kuuluvien kaikkien sellaisten konserniyksiköiden työntekijöiden kokonaismäärä, jotka sijaitsevat lainkäyttöalueella, jolla sovelletaan tilikautena ehdot täyttävää aliverotettujen suoritusten sääntöä; (c)aineellisen omaisuuden kokonaisarvo jäsenvaltiossa on kaikkien kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien monikansalliseen konserniin kuuluvien konserniyksiköiden aineellisen omaisuuden nettokirjanpitoarvon summa; (d)aineellisen omaisuuden kokonaisarvo kaikilla lainkäyttöalueilla, joilla sovelletaan ehdot täyttävää aliverotettujen suoritusten sääntöä, on kaikkien monikansalliseen konserniin kuuluvien yksiköiden aineellisen omaisuuden nettokirjanpitoarvon summa lainkäyttöalueella, jolla sovelletaan tilikautena ehdot täyttävää aliverotettujen suoritusten sääntöä. 6.Työntekijöiden lukumäärä on kaikkien asianomaisella lainkäyttöalueella sijaitsevien konserniyksiköiden, myös riippumattomien sopimuskumppanien, työntekijöiden lukumäärä kokoaikaiseksi muutettuna edellyttäen, että he osallistuvat konserniyksikön tavanomaiseen toimintaan. Aineelliseen omaisuuteen kuuluu kaikkien asianomaisella lainkäyttöalueella sijaitsevien konserniyksiköiden aineellinen omaisuus, mutta niihin eivät kuulu käteisvarat, muut rahavarat, aineeton omaisuus eivätkä rahoitusvarat. 7.Kiinteälle toimipaikalle kohdistetaan sen erilliseen tilinpäätökseen ne työntekijät, joiden henkilöstömenot sisällytetään, ja sisällytettävä aineellinen omaisuus 17 artiklan 1 kohdan nojalla 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti oikaistuna. Työntekijöiden lukumäärää ja sijoitusyksikön hallussa olevan aineellisen omaisuuden nettokirjanpitoarvoa ei sisällytetä kaavan eriin. Läpivirtaavan yksikön työntekijöiden lukumäärä ja aineellisen omaisuuden nettokirjanpitoarvo on jätettävä pois kaavan eristä, jollei niitä kohdisteta kiinteälle toimipaikalle tai kiinteän toimipaikan puuttuessa konserniyksiköille, jotka sijaitsevat lainkäyttöalueella, jolla läpivirtaava yksikkö on perustettu.

8.Poiketen siitä, mitä 5 kohdassa säädetään, jäsenvaltion aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvä prosenttiosuus monikansallisen konsernin osalta katsotaan nollaksi tilikautena, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole kantanut asianomaisilta konserniyksiköiltä aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvän täydennysveron määrää, joka sille oli kohdistettu edellisenä tilikautena. Monikansallisen konsernin, joka sijaitsee jäsenvaltiossa, jonka aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvä prosenttiosuus on tilikautena nolla, konserniyksiköiden työntekijöiden lukumäärä ja aineellisen omaisuuden nettokirjanpitoarvo jätetään pois aliverotettujen suoritusten sääntöön liittyvän täydennysveron kokonaismäärän kohdistamista monikansalliselle konsernille kyseisenä tilikautena koskevan kaavan eristä. III LUKU

HYVÄSYTTÄVÄN TULOKSEN TAI TAPPION LASKENTA 14 artikla

Määritellyn tuloksen tai tappion määrittäminen 1.Kunkin konserniyksikön määritelty tulos tai tappio on laskettava tekemällä 15, 16, 17 ja 18 artiklassa tarkoitetut oikaisut konserniyksikön tilikauden kirjanpidolliseen nettotulokseen tai ‑tappioon ennen konserniyksiköiden välisten liiketoimien oikaisuja konsernin ylimmän emoyksikön konsolidoidun tilinpäätöksen laadinnassa käytetyn tilinpäätösstandardin mukaisesti. 2.Jos ei ole kohtuudella mahdollista määrittää konserniyksikön kirjanpidollista nettotulosta tai ‑appiota sen tilinpäätösstandardin perusteella, jota käytetään konsernin ylimmän emoyksikön konsolidoidun tilinpäätöksen laatimisessa, konserniyksikön tilikauden kirjanpidollinen nettotulos tai ‑tappio voidaan 1 kohdasta poiketen määrittää käyttäen toista hyväksyttävää tilinpäätösstandardia tai hyväksyttyä tilinpäätösstandardia edellyttäen, että (a)konserniyksikön kirjanpito toteutetaan kyseisen toisen tilinpäätösstandardin mukaisesti; (b)kirjanpitoon sisältyvät tiedot ovat luotettavia; ja (c)tietyn periaatteen tai standardin soveltamisesta tuotto- tai kulueriin tai liiketoimiin johtuvat, yli 1 000 000 euron pitkäaikaiset erot, sen poiketessa konsernin ylimmän emoyksikön konsolidoidun tilinpäätöksen laadinnassa käytetystä tilinpäätösstandardista, on oikaistava siten, että ne vastaavat konsolidoidun tilinpäätöksen laadinnassa käytetyn tilinpäätösstandardin mukaista menettelyä. Hyväksytyllä tilinpäätösstandardilla tarkoitetaan yksikön tapauksessa yleisesti hyväksyttäviä kirjanpitoperiaatteita, jotka valtuutettu kirjanpitäjäyhteisö on hyväksynyt sillä lainkäyttöalueella, jossa kyseinen yksikkö sijaitsee. Valtuutetulla kirjanpitäjäyhteisöllä tarkoitetaan tässä yhteydessä yhteisöä, jolla on lainkäyttöalueella oikeudellinen toimivalta määrätä, laatia tai hyväksyä tilinpäätösstandardeja tilinpäätösraportointia varten. 3.Jos konsernin ylin emoyksikkö ei ole laatinut konsolidoitua tilinpäätöstään 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun hyväksyttävän tilinpäätösstandardin mukaisesti, konsernin ylimmän emoyksikön konsolidoitua tilinpäätöstä on oikaistava olennaisten kilpailun vääristymien estämiseksi. Jos konsernin ylin emoyksikkö ei laadi konsolidoitua tilinpäätöstä, konsernin ylimmän emoyksikön konsolidoidun tilinpäätöksen on oltava se, joka olisi laadittu, jos konsernin ylimmän emoyksikön olisi pitänyt laatia tällainen konsolidoitu tilinpäätös seuraavien mukaisesti: (a)hyväksyttävä tilinpäätösstandardi; tai (b)toinen tilinpäätösstandardi edellyttäen, että tällaista konsolidoitua tilinpäätöstä oikaistaan siten, että estetään olennainen kilpailun vääristyminen. Jos tietyn periaatteen tai menettelyn soveltaminen yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti johtaa olennaiseen kilpailun vääristymiseen, minkä tahansa kyseisen periaatteen tai menettelyn piiriin kuuluvan erän tai liiketoimen kirjanpitokäsittelyä on oikaistava siten, että se vastaa kyseisen erän