Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission kertomus sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskevasta koehankkeesta (SLIM)"

(97/C 206/04)

Komissio päätti 24. heinäkuuta 1996 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Komission kertomus sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskevasta koehankkeesta (SLIM)".

Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 4. huhtikuuta 1997. Esittelijänä oli Philip Noordwal.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 345. täysistunnossaan huhtikuun 23. päivän kokouksessa, seuraavan lausunnon äänin 117 puolesta, 1 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

Yksi yhteisön merkittävimmistä tehtävistä on vähentää sisämarkkinoiden toimivuutta haittaavaa ylimitoitetun sääntelyn aiheuttamaa taakkaa. SLIM-aloitteen (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistaminen) tarkoituksena on löytää keinoja, joilla voitaisiin yksinkertaistaa lainsäädäntöä ja edistää kasvua ja työpaikkojen luomista osana työllisyyden luottamussopimusta vaarantamatta kansalaisten välttämätöntä suojaa.

1.1. SLIM-koehankkeen määrittely ja kattavuus

1.1.1. SLIM-hankkeen pääperiaatteet ovat:

yksinkertaistaminen tulisi kohdentaa tietyille aloille;

liike-elämän ja muiden asiasta kiinnostuneiden tahojen tulisi osallistua toimintaan suoraan.

1.1.2. Koehankkeen piiriin ja tarkastelun kohteeksi on valittu neljä alaa:

Intrastat tilastotietoja yhteisön sisäisestä kaupasta;

rakennustarvikkeiden tekniset määräykset;

tutkintojen vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyvä säädöstö;

koristekasvisäädöstö.

1.2. Työskentelymenetelmät

1.2.1. Uuden työskentelymenetelmän mukaan muutaman jäsenvaltion hallinnon asiantuntijat ja lainsäädännön käyttäjät kootaan pieniksi työryhmiksi, jotka työskentelevät komission edustajan johdolla. Koevaiheessa on keskitytty neljän edellä mainitun alan säädöstöön. Kyseisistä aloista vastaavien komission edustajien johdolla kokoontuneiden neljän SLIM-työryhmän on määrä esittää kertomuksensa sisämarkkinaneuvostolle marraskuussa.

1.2.2. SLIM-työryhmiin on osallistunut rajoitettu määrä kyseisen alan tuntijoita. Heidän esittämänsä yksinkertaistamis- tai parannusvaihtoehdot eivät läheskään aina ole saaneet kaikkien jäsenten kannatusta.

1.2.3. Niitä jäsenvaltioita, joilla ei ole ollut asiantuntijaa kulloinkin kyseessä olevassa ryhmässä, on kuultu vaikkakin eräissä tapauksissa lyhyellä varoitusajalla ja eräät asiasta kiinnostuneet tahot ovat lähettäneet työryhmille kirjallisia ehdotuksia.

1.3. SLIM-työryhmien suositukset

1) Intrastat-työryhmän suosituksissa esitetään tietojen yksinkertaistamista tai tiettyjen tietojen keruun lopettamista 1. tammikuuta 1998 lähtien, nimikeluettelon alanimikkeiden tuntuvaa vähentämistä nykyisistä 10 500:sta alle 7 000:een sekä keruujärjestelmän tarkistusta tai uuden järjestelmän käyttöönottoa liike-elämän taakan keventämiseksi. Tähän päästään monilla keinoin, esimerkiksi lopettamalla näytteenotto, ottamalla käyttöön kaksisuuntainen järjestelmä, jonka avulla yksityiskohtaista palautetta annetaan yhä harvemmin ja/tai vähennetään eräiden jäsenvaltioiden yksisuuntaisen, yksinomaan vientitietoihin perustuvan järjestelmän käyttöä.

2) Koska toimeksiannon piiriin kuuluu direktiivin täytäntöönpanon tehostaminen, rakennustarvikkeita käsitellyt työryhmä esittää kolmea vaihtoehtoa. Ensimmäisessä ehdotetaan nykyisen epäonnistuneen täytäntöönpanomenettelyn korjaamista varsinkin teknisten erittelyiden ja yhtenäistettyjen standardien osalta. Toisessa vaihtoehdossa esitetään siirtymistä "uusi lähestymistapa" -menetelmään, jonka mukaan tuotteet saatettaisiin markkinoille ilman, että teknisistä erittelyistä on etukäteen sovittu, mikä siis edellyttäisi rakennustarvikedirektiivin muuttamista. Kolmas, komission kannattama kaksivaiheinen ratkaisu merkitsisi ensimmäisen vaihtoehdon yhdistämistä samanaikaisesti toteutettaviin muihin toimiin rakennusalan kansallisten määräysten lähentämiseksi.

3) Tutkintojen vastavuoroista tunnustamista käsitelleen työryhmän tärkein johtopäätös on, ettei alakohtaisia direktiivejä tulisi karsia. Työryhmä kaipaa niin ikään neuvoa-antavien komiteoiden työskentelyn keventämistä ja tehostamista. Työryhmä katsoo kuitenkin, että alakohtaisten direktiivien sisältämät koulutusta koskevat yksityiskohtaiset määräykset voitaisiin korvata pikemminkin koulutuksen tulosten kuin sen sisällön perusteella määritellyin pätevyyskriteerein.

4) Koristekasveja käsitelleen työryhmän raportissa mielipiteet jakautuvat. Eräät työryhmän jäsenet epäilevät vahvasti alaa koskevan yhteisösäädöstön tarpeellisuutta yleensä mutta katsovat, että mikäli säädöstö säilytetään, sitä tulisi selkiyttää ja yksinkertaistaa.

1.4. Komission kommentit SLIM-hankkeesta

Komissio pyrkii viemään hanketta eteenpäin ja laajentamaan SLIMiä uusia aloja käsittävään toiseen vaiheeseen (ks. kohta 2.8.4). Komission asiakirjassa annetaan kuitenkin ymmärtää, että jotta hanketta voidaan laajentaa, neuvoston ja jäsenvaltioiden on ensin hyväksyttävä sekä ehdotetut työmenetelmät että komission kaikkia neljää koealaa koskevat säädösmuutokset. Komissio aikoo antaa ennakkotietoja lähivuosina alakohtaisesti tehtävien ehdotusten suuntaviivoista.

TSK:N KOMMENTIT SLIM-ALOITTEESTA

2. Yleistä

2.1. Komitea kannattaa SLIM-hanketta ja katsoo, että se merkitsee kauan vaikuttaneen tarpeen tiedostamista ja toteuttamista. Jotta voidaan arvioida, onko SLIMin lähestymistapa paras mahdollinen keino lainsäädännön korjaamiseksi, hankkeen työmenetelmiä ja menettelytapoja on tarkasteltava kriittisesti, vaikka niitä onkin parannettu huomattavasti edellisiin hankkeisiin verrattuna. Hyödyllisyytensä osoittaneet nykyiset kuulemismenettelyt tulee sisällyttää tähän tarkasteluun.

2.2. Komitea on komission kanssa samaa mieltä, että liian monimutkaisesta lainsäädännöstä aiheutuu suuria kustannuksia, jotka haittaavat teollisuuden kilpailukykyä ja mahdollisuutta luoda työpaikkoja. Kaikkien säädösten ja määräysten niin yhteisön kuin jäsenvaltioiden tasolla on oltava vakuuttavasti perusteltuja ja suhteessa tavoitteisiinsa. Tämä koskee sekä uusia lakialoitteita että nykyisiä säädöksiä.

2.3. Niinpä Euroopan unioni ja jäsenvaltiot tarvitsevat yhteisen strategian lainsäädännön parantamiseksi. Tämä tulisi aloittaa uusista säädösehdotuksista. On aina parempi aloittaa antamalla yksinkertaisia, avoimia ja tehokkaita uusia säädöksiä kuin jälkeenpäin yksinkertaistaa olemassa olevaa lainsäädäntöä.

2.4. Uusien säädösehdotusten tarpeet ja kattavuus tulisi testata huolellisesti. Mikäli neuvoston, Euroopan parlamentin ja TSK:n oletetaan tekevän perusteltuja päätöksiä, yhteisön jokaisesta säädösehdotuksesta, varsinkin jos ehdotuksen toivotaan vaikuttavan merkittävällä tavalla kaupankäynnin ehtoihin, on tehtävä puolueeton analyysi, jonka perusteella voidaan antaa asianmukaiset poliittiset arviot.

2.5. Nykyisessä lainsäädännössä käytetyt työmenetelmät, etenkin kyseisten työryhmien kokoonpano, on mukautettava kunkin nimikkeistön tarpeisiin siten, ettei mitään nimikettä suljeta etukäteen menetelmien ulkopuolelle, vaan kussakin tapauksessa käytetään sopivaa turvajärjestelmää, jolla varmistetaan perusteellinen kuuleminen, mutta samalla estetään nykyisen turvatason heikentäminen.

2.6. Jäsenvaltioiden tulisi yksinkertaistaa lainsäädäntöään samanaikaisesti yhteisön kanssa kaikilla tasoilla (kansallisella ja paikallistasolla); tämä koskee erityisesti lakeja, joita tarvitaan yhteisösäädösten siirtämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön.

2.7. Direktiivien laajamittainen antaminen lisää kansallista lainsäädäntöä useissa jäsenvaltioissa. Tästä syystä TSK puoltaa asetusten yleisempää käyttöä yhteisön lainsäädäntövälineenä.

2.8. Komission tulisi huolehtia ponnekkaasti ja aktiivisesti säädösten siirtämisen ja noudattamisen valvonnasta ja vahvistaa yhteisön oikeutta kansallisella tasolla, jotta voitaisiin ennen kaikkea estää, ettei säädösten puutteellinen siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön tai muihin kansallisiin käytänteisiin vaikuttaisi hajottavasti sisämarkkinoihin.

2.9. Menetelmät

2.9.1. SLIM-aloitteessa on uutta se, että eräiden jäsenvaltioiden viranomaisia edustavat asiantuntijat ja yhtä suuri määrä lainsäädännön käyttäjien edustajia kootaan komission virkamiehen johdolla työskenteleviin ryhmiin. Kokoonpano tuntuu sopivalta ja tasapainoiselta, varsinkin kun näin voidaan taata puolueeton, poliittisista eduista riippumaton lähestymistapa. Jäsenvaltioilta ei tulisi edellyttää tässä vaiheessa virallisia ehdotuksia, sillä tämä käsitettäisiin helposti tilaisuudeksi toistaa kaikkien tuntemat kannat, jolloin keskusteluissa nousisi tuskin esiin uusia ajatuksia.

2.9.2. Asiaa ei kuitenkaan tule pitää loppuun käsiteltynä, kun työryhmät ovat lähettäneet raporttinsa ehdotuksineen. Tämän jälkeen suosituksista pitäisi tehdä virallisia ehdotuksia lainsäädännön yksinkertaistamiseksi hallinnolliset menettelyt huomioon ottaen sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla. Vaa'ankieliasemassa oleviin säädöksiin liittyvän hallintomenettelyn yksinkertaistamiseen tulisi kiinnittää erityistä huomiota. Tällainen yksinkertaistaminen ei missään tapauksessa saa haitata toimivia hallintojärjestelmiä, sillä tämä aiheuttaisi tehottomuutta ja kustannusten kasvua.

2.9.3. Yhteisön liike-elämän edustajat ovat usein todenneet, että lainsäädäntötaakka on huomattavasti raskaampi jäsenvaltioiden kuin yhteisön tasolla. Jäsenvaltioiden hallitukset pilaavat usein yhteisösäädökset nostamalla ne tarpeettomasti "jalustalle". Yhteisö- ja jäsenvaltiotason säädöstön yhteismitattomuus aiheuttaa ongelmia liike-elämälle ja kansalaisille. Komission ja parlamentin taistellessa yhteisösäädösten yksinkertaistamisen puolesta jäsenvaltioidenkin on ryhdyttävä toimiin. Sisämarkkinoiden toimivuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden on oltava valmiit lainsäädännössään ja yhteisösäädösten siirtämisessä kansalliselle tasolle samanlaiseen itsekuriin, jota ne edellyttävät unionilta, ja neuvoston tulisi puolestaan edistää realistisia menetelmiä yksinkertaistetun yhteisösäädöstön täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioissa. Mutta tämä ei merkitse sitä, että pienin mahdollinen määrä lainsäädäntöä olisi aina riittävä ja paras vaihtoehto.

2.9.4. Vaikka lainsäädännön yksinkertaistaminen jäsenvaltiotasolla on kiireellinen tehtävä, siitä on ennen toteuttamista keskusteltava varsin perusteellisesti, jotta yksinkertaistaminen ei johtaisi päinvastaiseen tulokseen kuin alkuperäisellä lainsäädännöllä on tarkoitettu. Toisaalta kallista aikaa ei saisi mennä hukkaan ja sekaannusta on vältettävä. Tehokas yksinkertaistaminen vaatii väljien tai tehottomien muutosehdotusten sijaan selkeitä suosituksia.

2.10. SLIM-hankkeen seuranta

2.10.1. SLIMin menestys riippuu konkreettisista toimista, joita komissio käynnistää SLIM- suositusten pohjalta. Sen vuoksi TSK toivookin, että komissio kuulee komiteaa ajoissa koehankkeiden seurannan eri vaiheista sekä pitää komitean ajan tasalla seuraavan ryhmän työskentelyn edistymisestä.

2.10.2. Parhaillaan suunnitellaan SLIMin laajentamista koskemaan uusia aloja. Uusien kohteiden valinnan objektiivisuuden takaamiseksi komission olisi käytettävä virallisia kriteerejä. Jäsenvaltioiden lisäksi tulisi selvittää lainsäädännön käyttäjien mielipide. TSK kehottaakin komissiota innostamaan kaikkia asiasta kiinnostuneita tahoja ehdottamaan keskustelunaiheita ja nimikkeitä SLIMin seuraaviin vaiheisiin.

2.10.3. Komission suorittaman aiheenvalinnan tulisi perustua seuraaviin kriteereihin:

aiheen taloudellinen ja yhteiskunnallinen merkitys (myös kuluttajille ja teollisuudelle) ja sen lainsäädännön laatua edistävä vaikutus; alusta asti on oltava selvää, että tuloksista on oltava sisämarkkinoille todellista hyötyä;

aiheen säädöksiä ja määräyksiä karsiva sekä taloutta elvyttävä ja uusia työpaikkoja luova vaikutus;

aiheen SLIMin arvostusta lisäävä vaikutus erityisesti muihin yksinkertaistamisohjelmiin verrattuna;

käytännön näkökannat kuten hankkeen toteuttamismahdollisuus vuoden kuluessa;

aiheen yhteensopivuus euron kohta käsillä olevan käyttöönoton kanssa;

mahdolliset erilaiset vaikutukset eri sukupuoliin.

2.10.4. Tätä taustaa vasten SLIMin piiriin voitaisiin ehdottaa seuraavia nimikkeitä:

kasvinsuojeluaineet;

lannoitteet;

maataloustuotteet;

ruoka-aineet;

julkiset hankinnat;

pitäen samalla mielessä, että komissio on juuri valinnut seuraavat sisämarkkinoiden säädösalat SLIMin piiriin:

ALV;

yhteisön ulkopuoliset tilastot;

pankkitoiminnot;

yksi tuotesektori tai -ryhmä (jota ei ole vielä päätetty).

Bryssel, 23. huhtikuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS