EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 30.09.1998 
KOM(1998)5271opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
MIKROTASON RAHOITUS JA KÖYHYYDEN VÄHENTÄMINEN 

SISÄLLYS 
1. TIEDONANNON TARKOITUS 4 
2. KÖYHYYDEN VÄHENTÄMISEN HAASTE 4 
2.1 Köyhyyden vähentäminen: toimintakehys 5 
2.2 Köyhyyden vähentäminen: päätoiminta-alat 5 
3. MIKROTASON RAHOITUKSEN ROOLI 5 
3.1 Katsaus Euroopan komission talletus-ja luotonaiitotuen kehityssuuntiin 5 
3.2 Mikrotason rahoitus: joitakin määritelmiä 6 
3.3 Köyhyyden vähentäminen ja taloudellinen kannattavuus 7 
3.4 Taloudellinen ja sosiologinen tausta 8 
3.5 Sukupuolinäkökulma 9 
3.6 Mikrotason rahoituslaitosten kasvu ja kehitys 10 
4. MIKROTASON RAHOITUSTOIMINNAN TUKEMINEN 10 
4.1 Toimintatavoitteet 10 
4.2 Myönteinen toimintaympäristö 11 
4.2.1 Makrotaloudellinen päätöksenteko 11 
4.2.2 Rahoitussektori 11 
4.2.2.1 Avustusjärjestöjen myöntämän luen ehdot 11 
4.2.2.2 Yhteydet kaupallisiin rahoituspalveluihin 12 
4.2.2.3 Lainsäädännöllinen toimintaympäristö 12 
4.2.2.4 Avustusjärjestöjen tuki 13 
4.2.3 Moitteeton hallinnointi ja mikrotason yrittäminen 13 
4.2.4 Sukupuoliennakkoluulojen poistaminen 13 
4.3 Työskentely mikrotason rahoituslaitosten kanssa: 13 
4.3.1 Toimintamahdollisuuksien kartoittaminen 14 
4.3.2 Arviointi 14 
4.3.2.1 Ulkoiset tekijät 15 
4.3.2.2 Sisäiset tekijät 15 
4.3.3 Toteuttaminen: toiminnan käynnistäminen 16 
4.3.4 Varsinainen toteuttaminen 16 
4.3.5 Toteuttaminen: kaupallisiin järjestelmiin liittyminen 17 
4.3.5.1 Takuurahastot 17 
4.3.5.2 Huippujärjestöt 17 
4.3.6 Toteuttaminen: toiminnan seuranta IS 
4.3.7 Vaikutuksen arviointi 18 
4.4 Avustusjärjestöjen myöntämän tuen yhteiset vaatimukset 
4.4.1 Avustusjärjestöjen myöntämä rahoitus: varovainen lähestymistapa 
4.4.2 Avustusjärjestöjen tukistrategioita 19 
19 
19 
5. AVUSTUSJÄRJESTÖJEN TOIMINNAN YHTEENSOVITTAMINEN 20 
5.1 Kansainvälinen taso 20 
5.2 Euroopan unioni: yhteisö ja jäsenvaltiot 21 
5.3 Yhteensovittaminen maittain 21 
- 3 
1. Tiedonannon tarkoitus 
Euroopan yhteisö ja jäsenvaltiot ovat todenneet, että pääasiassa kansalaisjärjestöjen kehittämä 
mikrotason rahoitus voi olla tärkeä väline köyhyyden torjumisessa. Avainperiaatteena on, että 
avustusjärjestöt tukevat taloudellisesti kannattavien rahoituslaitosten kehittämistä erillisten 
hankkeiden asemesta. Nämä ovat usein yksityisellä sektorilla, mutta tuki kanavoituu yleensä 
julkisen sektorin kautta. 
Vaikka mikrotason rahoituslaitosten määrä on kasvanut tuntuvasti viime vuosina, mikrotason 
rahoituksen käyttöä köyhyyden torjunnassa vaikeuttavat monet institutionaaliset ja 
toiminnalliset tekijät. Näitä vaikeuksia voidaan helpottaa EU:n myöntämällä tuella ja muiden 
avustusjärjestöjen antamalla avulla. 
Tämän tiedonannon päätarkoituksena on siten tarjota neuvoston pyynnöstä yhtenäinen 
toimintakehys yhteisön mikrotason rahoitustoiminnalle ja luoda perusta toiminnan 
yhteensovittamiselle jäsenvaltioiden kanssa. Niinpä tämän tiedonannon sisältämästä 
toimintamallista on hyötyä niin Euroopan yhteisölle kuin jäsenvaltioillekin. 
Useiden muiden asiakirjojen ohella tiedonanto käsittelee yksityisen sektorin eri tukimuotoja. 
Asiakirjan päätarkoituksena ei ole edistää yksityisen sektorin kehittämistä, vaan saavuttaa 
köyhä väestönosa mikrotason rahoitustoimintakykyä parantamalla. Tästä huolimatta 
tiedonanto on keskeisiltä kohdiltaan muissa asiakirjoissa hyväksytyn lähestymistavan 
mukainen. 
Köyhyyden haaste Euroopan yhteisö kehitysyhteistyöpolitiikalle ja käytännölle esitetään 
pääpiirteittäin luvussa 2. Sen jälkeen esitetään komission merkityksellisimmät 
toimintavälineet köyhyyden vähentämiseksi. Luvussa 3 määritellään mikrotason rahoitus 
komission uutena välineenä köyhyyden torjumiseksi. Luvussa käsitellään tekijöitä, jotka 
auttavat köyhyyden torjunnassa ja edistävät mikrotason rahoituslaitosten nopeaa kasvua. 
Pääongelmana on ollut rahoituslaitosten taloudellinen kannattavuus. Luvussa 4 pohditaan, 
kuinka Euroopan komissio ja jäsenvaltiot muiden avustusjärjestöjen ohella voivat tukea 
mikrotason rahoitusta. Ratkaisevia kysymyksiä ovat myönteisen toimintakehyksen 
välttämättömyys, annettavan tuen muoto rahoituslaitosten eri kehitysvaiheissa ja yhteisten 
vaatimusten hyväksyminen avustusjärjestöjen myöntämälle tuelle. Viimeisessä luvussa 
käsitellään avustusjärjestöjen toiminnan yhteensovittamista kansainvälisellä ja Euroopan 
unionin tasolla sekä maittain. 
2. Köyhyyden vähentämisen haaste 
Köyhyys on edelleen maailman suurin ongelma, vaikka jotkut maat ovatkin onnistuneet sen 
vähentämisessä ja inhimillisen kehityksen mittareiden parantamisessa. Yli neljäsosa heikosti 
kehittyneiden maiden väestöstä on köyhiä. Yli l,3 miljardia ihmistä elää köyhyydessä, ja yli 
puolet heistä näkee päivittäin nälkää. 
Avustusjärjestöt ovat yleisesti sitä mieltä, että kestävä talouskasvu on tärkeää köyhyyden 
vähentämisessä, koska se joko lisää työllisyyttä tai suuntaa voimavaroja sosiaalipalveluiden 
parantamiseen. Maailmanpankki ja UNDP ovat kuitenkin panneet merkille, että erityisesti 
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa saavutettu talouskasvu on ollut riittämätöntä köyhyyden 
lisääntymisen torjumiseksi. Nyt ollaankin yleisesti sitä mieltä, että on ryhdyttävä sellaisiin 
toimiin, joiden avulla talouskasvu hyödyttäisi köyhiä välittömästi edistämällä esimerkiksi 
työllisyyttä ja tuottavuutta. Tämä yleinen käsitys on myös EU:n politiikan mukainen, kuten 
tässä tiedonannossa esitetään myöhemmin. 
2.1 Köyhyyden vähentäminen: toimintakehys 
Vuonna 1992 tehdyssä sopimuksessa Euroopan unionista (130 u artikla) asetetaan köyhyyden 
torjunta kehitysmaissa yhdeksi kolmesta tavoitteesta. Päätöslauselmassa köyhyyden 
torjunnasta kehitysmaissa, jonka neuvosto hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 1993 komission 
tiedonannon (KOM (93) 518 lopullinen, 16.11.1993) perusteella, määriteltiin tarkemmin 
köyhyyden torjunta ensisijaisena tavoitteena. On yleisesti tunnettua, että naisten osuus 
köyhistä on suurempi kuin miesten. Neuvoston päätöslauselmassa sukupuolikysymysten 
sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön 112847/95 (Presse 374) 20. joulukuuta 1995] 
tunnustetaan, että sukupuolten välisten erojen korjaaminen on ratkaisevan tärkeää kehityksen 
kannalta ja että tämä tulisi ottaa huomioon kaikessa toiminnassa. Vaatimusta köyhyys- ja 
sukupuolikysymysten sisällyttämisestä yleiseen kehitysyhteistyöpolitiikkaan täydennettiin 
edelleen päätöslauselmalla inhimillisestä ja sosiaalisesta kehityksestä [11913/96 (Presse 329-
G) 22. marraskuuta 1996]. Yhteistyötä AKT-maiden kanssa koskevassa komission 
tiedonannossa neuvostolle [KOM (97) 537 lopullinen, 29. lokakuuta 1997] määritellään 
yhteisön työllisyyspolitiikka uudelleen talouskasvua, köyhyyden vähentämistä ja 
maailmantalouteen liittymistä tukevaksi politiikaksi. 
Nämä asiakirjat luovat johdonmukaisen perustan kehitysyhteistyön alalla toteutettavan 
sukupuolten väliset erot huomioon ottavan köyhyyden vähentämispolitiikan periaatteille, 
tavoitteille, edellytyksille ja pääpiirteille. Samalla ne korostavat jäsenvaltioiden välisen 
toiminnan yhteensovittamisen välttämättömyyttä. 
2.2 Köyhyyden vähentäminen: päätoiminta-aiat 
Euroopan komissio on ryhtynyt seuraavilla aloilla toimiin köyhyyden torjumiseksi: 
tuki yhteiskunnan eri aloille 
pienhankeohjelmat 
tuki elintarvikehuollolle 
hajautettu yhteistyö, mukaan luettuna kansalaisjärjestöjen yhteisrahoitus. 
Näitä toimia on rahoitettu eri rahoitusvälineillä - EKR-varoina kansallisiin ja alueellisiin 
maaohjelmiin, rakennesopeutusvaroina (esim. STABEX-varoina, rakennesopeutustukirahoina 
(Structural Adjustment Support Funds (SASF)), vastikevaroina) sekä hajautetun yhteistyön 
varoina. 
Nämä toiminta-alueet tulevat edelleen säilymään keskeisinä EU:n köyhyydentorjuntatoimissa, 
mutta mahdollisuuksia on kehittää uusiakin toiminta-aloja, kuten mikrotason rahoitusta. 
3. Mikrotason rahoituksen rooli 
3.1 Katsaus Euroopan yhteisö talletus- ja luotonantotuen 
kehityssuuntiin 
Käytössä on ollut kaksi rinnakkaista avustusmallia: 
luotto osana yhdistettyä hanketta 
tukt hajautetuille rahoituslaitoksille 
-5 
Vuonna 1993 tehty tutkimus 22 komission hankkeesta Aasiassa ja 33 hankkeesta 
latinalaisessa Amerikassa osoitti ensimmäisen (hanke)mallin olleen vallitseva. Siinä 
arvioitiin, että 35 prosenttia varoista oli myönnetty luottona (s.o. 272 miljoonaa ecua) osana 
laajempia hankkeita. Tuoreen 60 AKT-maan maataloussäästöjä ja luottoa koskevan arvion 
perusteella ensimmäinen malli oli ollut vallitseva näissä maissa, mutta vuodesta 1994 kehitys 
oli kulkenut kohti toista (institutionaalista) mallia. Arvioijat paikansivat AKT-maissa 
tietokannastaan noin 40 esimerkkiä toisesta mallista, arvoltaan noin 90 miljoonaa ecua. 
Avustusjärjestöt ja alan toimijat ovat tällä hetkellä toisen mallin kannalla. Kansainvälisesti 
ollaan yksimielisiä siitä, että mikrotason rahoituslaitokset ovat taloudellisesti kannattavampia 
kuin luotto hankkeiden osana, jolloin avustusjärjestöjen tulisi tukea niiden kehittämistä. 
3.2 Mikrotason rahoitus: joitakin määritelmiä 
Mikrotason rahoitus liittyy moneen toimintaan Euroopan unionin kehity s virastojen kattamilla 
maantieteellisillä alueilla. 
Tätä tiedonantoa varten on hyväksytty seuraavat työmääritelmät: 
"Mikroyritys" viittaa tuottavaan toimintaan epävirallisella sektorilla, oli kyse sitten 
tavaroiden tuottamisesta tai jakelusta tai palvelujen tarjoamisesta. AKT-maissa 
tyypillinen mikroyritys työllistää alle 5 työntekijää, jotka ovat yleensä perheenjäseniä, 
ja sillä on alle 10 000 dollarin käyttöomaisuus. Mikrotason yrittäjät tarvitsevat 
rahoituspalvelulta liiketoimintansa rakentamisessa. 
"Mikrotason luotto" viittaa ainoastaan lainanantoon. Lainat ovat yleensä pieniä - alle 
1000 Yhdysvaltain dollaria. Niitä käytetään usein mikroyritystoiminnan 
käynnistämiseen ja laajentamiseen. Jotkut luotonantajalaitokset ovat aloittaneet 
luotonannolla, ja sen jälkeen ne ovat laajentaneet palveluitaan talletuksiin. 
"Mikrotason rahoitus" kuvaa eri rahoituspalveluiden tarjontaa (esim. talletus-, luotto-, 
vakuutustoiminta). Talletetut määrät ovat pieniä ja säännöllisiä. Lainat ovat myös 
pieniä; ensimmäinen laina voi olla vain 50 Yhdysvaltain dollaria rahoituslaitoksesta 
ja sen asiakkaista riippuen. Hyvä takaisinmaksuaste voi johtaa suurempiin lainoihin 
tai muihin palveluihin. 
"Mikrotason rahoituslaitoksella" on asiakkaina useimmiten vähäosaisia, itsenäisiä 
ammatinharjoittajia tai mikrotason yrittäjiä. Se tarjoaa erilaisia palveluita asiakkaiden 
tarpeisiin. Joitakin rahoitusalan ulkopuolisia palveluita (esim. liike-elämän neuvonta) 
voidaan myös tarjota. Kaikki palvelut tarjotaan kestävältä pohjalta. Laitoksilla on 
mahdollisuus tulla taloudellisesti elinkelpoisiksi kohtuullisen ajan kuluessa ja 
saavuttaa merkittävä toimintalaajuus. 
Viralliset pankit eivät yleensä ole olleet kiinnostuneita piensäästämisestä ja lainatileistä, joten 
ne eivät harjoita välitöntä mikrotason rahoitusta.1 Henkilökunnalla ei ole vaadittuja 
taloudellisia tai sosiaalisia taitoja. Tavallisesti tarvitaan köyhiä lähempänä olevan toimintaa 
helpottavan tai rahoitusta välittävän laitoksen apua. Tämä sovittaa yhteen yhteiskunnallisen 
tilannearvion ja viralliset talouden- ja varainhoitoon liittyvät näkökohdat. Monet eri laitokset 
ovat kehittyneet mikrotason rahoituslaitoksiksi. Näitä voivat olla talletus- tai luottolaitokset, 
paikalliset yhdistykset, luotto-osuuskunnat, valtiosta riippumattomat järjestöt tai 
rahoituslaitokset, joissa varojen käyttöoikeus kiertää jäsenten välillä (rotating and non-
1 Jotkut liikepankit Ovat onnistuneet mikrotason rahoituksessa; eras näistä on Bank Rakyat Indonesia, mutta 
mikrotason rahoitusjärjestelmä toimii erikseen tavallisesta pankkitoiminnasta. 
-6 
rotating institutions).2 Toisinaan kyse voi olla eri alojen virallisemmista laitoksista, kuten 
postisäästöpankeista tai maaseutupankeista. 
Maailmanpankin mukaan mikrotason rahoituslaitoksia on tällä hetkellä useita tuhansia. 
3.3 Köyhyyden vähentäminen ja taloudellinen kannattavuus 
Pääasiassa valtiosta riippumattomien järjestöjen kehittämät mikrotason rahoituslaitokset ovat 
muodostuneet tärkeäksi ja verraten uudeksi keinoksi köyhyyden torjumisessa. Monet alan 
toimijat, jotka katsovat köyhien jo tehneen säästöjä muussa kuin rahallisessa muodossa, kuten 
kasvattamalla karjaa tai istuttamalla puita, pitävät rahoitustalletuspalveluja luotonantoa 
tärkeämpinä. Mikrotason rahoituksen ensisijaisena tarkoituksena on siten tarjota köyhille 
taloudellisesti kestävä talletusmuoto. Koska köyhät tarvitsevat erilaisia palveluita, kehitetään 
myös muita rahoituspalvelulta, kuten vakuutuksia. Köyhien omaksuessa nämä talletusmuodot 
voidaan luottojakin myöntää erilaisiin tuottaviin tarkoituksiin. Lainavakuudet taataan eri 
tavoin.3 Maksettuaan takaisin ensimmäiset lainansa ihmiset voivat ottaa suurempia lainoja ja 
päästä siten eroon köyhyydestä. 
Mikrotason rahoituslaitosten kehittäjät pyrkivät yleensä kahteen tavoitteeseen: saavuttamaan 
köyhän väestönosan ja säilyttämään taloudellisen kannattavuutensa. Nämä tavoitteet voivat 
olla ristiriidassa keskenään. Pientalletukset ja pienimuotoinen lainananto voivat olla 
tehokkaita keinoja köyhän väestönosan saavuttamiseksi, mutta usein laitoksen pyrkiessä 
taloudelliseen kannattavuuteen se samalla ajautuu kauemmaksi köyhien tarpeista. 
Tällainen kehitys ei välttämättä ole välitön seuraus edellä mainitusta kahden tavoitteen 
politiikasta. Mikrotason rahoituslaitokset pyrkivät laajentamaan asiakaspohjaansa 
kehittämällä uutta luovia tuotteita entistä useammalle asiakkaalle ja veloittamalla 
asianmukaisen hinnan palveluistaan. Ne yrittävät tarjota rahoituspalvelulta entistä enemmän 
sellaisille väestöryhmille, joilla tähän saakka ei ole ollut tällaiseen mahdollisuuksia. Kyse on 
laajasta potentiaalisesta asiakasryhmästä, johon kuuluu köyhiä, naisia, nuoria ja vanhuksia ja 
joilla on kaikilla eri tarpeita. Luomalla uudet rahoituspalvelumarkkinat näille laiminlyödyille 
asiakasryhmille ja pitämällä palvelujen tarjonnasta aiheutuvat kustannukset hallinnassa 
mikrotason rahoituslaitokset voivat tietyllä aikavälillä saada tukea kaupallisilta 
luottolaitoksilta. Tällä tavoin mikrotason rahoituslaitokset pyrkivät taloudelliseen 
kannattavuuteen. 
Koska vähäosaisilla on vaikeuksia päästä virallisten rahoituspalveluiden tarjoajien 
asiakkaiksi,4 he pitävät näiden rahoituspalveluiden asiakkaiksi pääsemistä tärkeämpänä kuin 
itse palveluiden kustannuksia. Asiakkailla on halua ja varaa maksaa heidän tarpeisiinsa 
mitoitetuista rahoituspalveluista. Vaikka toiminnan kokonaiskustannuksiin lasketaan mukaan 
korot, jäävät palvelujen kustannukset sittenkin pienemmiksi kuin luottolaitoksen myöntämä 
luotto. 
2 Tällaisia laitoksia on useita, kuten Arisan Indonesiassa, Paluwagan Filippiineillä, Chit fund Intiassa, Sittu Sri 
Lankassa, Ho Vietnamissa, Ma Kiinassa, Esusu Nigeriassa ja Djanggi Kamerunissa. Terminologia "rotating" ja 
"non-rotating" viittaa siihen, kuinka laitoksen jäsenet pääsevät osallisiksi laitoksen varoista. 
3 Tunnetuin esimerkki tästä on Grameen Bank, joka käytti sosiaalisia painostuskeinoja viiden edunsaajansa 
tapauksessa. Muut laitokset ovat päättäneet omista paikalliseen kulttuuriin sopivista vakuudet takaavista 
keinoistaan. 
4 Yksityishenkilöiden tarjoamat rahoituspalvelut ovat yleisiä. Tavallisesti ne eivät tarjoa monille ihmisille 
mahdollisuutta lisätä jatkuvasti tulotasoaan, vaikka keskiafrikkalaisessa kirjallisuudessa onkin viittauksia 
yrittäjiin, jotka tietyn ajan kuluessa ovat rahoittaneet sangen laaja-alaisten liikeyritysten kasvun vuorottelevien 
rahoituslaitosten avulla. Yleensä yksityishenkilöiden tarjoamilla rahoituspalveluilla rahoitetaan muun muassa 
kulutusta, lukukausimaksuja ja sairausvakuutuksia. 
-7. 
Rahoituspalveluiden tarjoamiseen köyhälle väestönosalle liittyy jo itsessään suurempia 
kustannuksia (esimerkiksi kaukaisilla, vähän asutetuilla maaseutualueilla on paljon pieniä 
talletustilejä verrattuna kaupunkialueiden muutamaan isoon lainatiliin). Mikrotason 
rahoituslaitoksen on siten pyrittävä vähentämään kulujaan, vaikka se laajentaisikin 
toimintaansa. Yhtenä keinona on luonnollisesti laitoksen moitteeton varainhoito, jonka 
tavoitteena on vähentää kuluja mahdollisuuksien mukaan. Toisena keinona on kehittää 
vaihtoehtoisia rahoituspalvelulta asiakkaiden tarpeisiin. Mitä useampi vähäosainen on 
asiakkaana, sitä enemmän kokonaiskustannuksia voidaan vähentää leikkaamalla juoksevien 
kulujen osuutta kaikkien palveluiden yhteenlasketuista kuluista. Vaikeita päätöksiä on myös 
mahdollisesti tehtävä, kuten lykättävä palveluiden tarjoamista joillekin väestöryhmille, 
kunnes laitoksen taloudellinen perusta on vahvistunut. 
Vaikka mikrotason rahoituslaitokset voivat kattaa toiminnallaan useita laiminlyötyjä ryhmiä 
ja silti säilyttää taloudellisen kannattavuutensa, tutkimukset ovat osoittaneet, että samalla, kun 
ne kattavat köyhyysrajan alapuolella elävät väestönosat, ne eivät kata kaikkein köyhintä 
10-15 prosenttia väestöstä (jolla ei ole rahallista omaisuutta). Tällä hetkellä kaikkein 
köyhimpien tarpeisiin vastataan pääasiassa muilla kuin rahoituspalveluilla (esim. 
yhteiskunnan tuella). Monet mikrotason rahoituslaitokset ovat kehittämässä vaihtoehtoisia 
rahoituspalvelulta kaikkein köyhimmän väestönosan tarpeisiin. 
Yleisesti ollaan entistä enemmän sitä mieltä, että mikrotason rahoituksen kehittämistä 
köyhyyden torjunnassa kannattavien hallitusten ja avustusjärjestöjen tulisi tukea poliittisesti 
mikrotason rahoituslaitosten kannattavuutta. Ongelmana on ollut tietää yksityiskohtaisesti 
hallitusten ja avustusjärjestöjen eri keinojen vaikutus taloudelliseen kannattavuuteen. Tällä 
hetkellä parhaiksi katsotut käytännön keinot esitetään luvussa 4. 
3.4 Taloudellinen ja sosiologinen tausta 
Jotta mikrotason rahoitusjärjestelmillä onnistuttaisiin köyhyyden torjumisessa, paikallisella 
väestöllä on oltava käytössään vähimmäistason taloudelliset mahdollisuudet. Näitä ei 
välttämättä ole maaseudulla, missä suurin osa köyhästä väestöstä elää. On huomattu, että 
monet maaseututalletuksista kuluvat sijoituksiin kaupungeissa, joissa tuotto on suurempi. 
Mikrotason rahoitusjärjestelmät eivät välttämättä tuota tulosta kaukaisilla, harvaan asutetuilla 
maaseutualueilla, joiden väestö on hyvin köyhää ja liikenneyhteydet ja yhteydet toisiin 
kaupunkeihin heikot. Näissä oloissa saattavat tarkoitukseen soveltua paremmin muut 
köyhyyden vähentämiskeinot, kuten yhteiskunnan perusrakenteiden parantaminen, 
maaseututiet mukaan luettuina. Toisena vaihtoehtona mikrotason rahoitusjärjestelmien on 
mahdollisesti kehitettävä muita rahoitusvälineitä, kuten maatalousriskeiltä suojaavia keinoja, 
menestyäkseen tällaisilla alueilla. 
Mikrotason rahoitus näyttää toimivan erityisen hyvin alueilla, joilla luottamus yhteiskuntaan 
on korkealla. (Naisväestö näyttää vahvistavan tätä käsitystä. Sukupuolikysymystä käsitellään 
myöhemmin). Pieniin talletusryhmiin perustuva institutionaalinen järjestely rakentuu 
tällaiselle luottamussuhteelle, 
Useita muita yhteiskunnallisia tai kulttuuriin liittyviä kysymyksiä ei ole täysin ymmärretty. 
Järjestelmän onnistumisen takaamiseksi on kunnolla ymmärrettävä eri kulttuurien asenne 
rahaan ja säästämiseen, paikalliset sosiaalista käyttäytymistä säätelevät järjestelmät ja 
paikalliset tavat. Mikrotason rahoituslaitosten tarkoituksena on varmistaa, että toiminnan 
paikalliset järjestäjät ovat perehtyneet paikalliseen tilanteeseen ja mahdollistaa joustavat 
menettelytavat. Tämä toimii riittävän hyvin silloin, kun mikrotason rahoitustoimintaa ollaan 
käynnistämässä, mutta ongelmia voi aiheutua laitosten kasvaessa ja niiden yrittäessä 
hallinnoida erilaisia asiakkaita ja välittää liikekumppaneille tietoa hallinnostaan. 
Myönteisiä tuloksia tuottaneista järjestelmistä tehtyihin institutionaalisiin tutkimuksiin 
verrattuna ei edellä mainittuja kysymyksiä ole juurikaan tutkittu, joten tehokkuuden 
ymmärtämisessä on vielä parantamisen varaa. Tutkimusaiheita voisivat olla: 
Markkinatutkimus (mitä vähäosaisimmat tarvitsevat?) 
Toiminnan kartoitus (miten heidän tarpeisiinsa vastataan parhaiten?) 
Yhteiskuntatutkimus (alalle ominaiset asenteet ja käyttäytyminen, 
maantieteelliset olosuhteet, yhteiskunnallisen luottamuksen merkitys). 
3.5 Sukupuolinäkökulma 
Jotta köyhyysrajan alapuolella elävien ihmisten tarpeisiin vastattaisiin parhaiten, mikrotason 
rahoituslaitosten on otettava huomioon rahoituspalveluiden suunnittelussa ja tarjonnassa 
sukupuolikysymykset eli sekä naisten että miesten tarpeet ja heidän toimintaansa rajoittavat 
tekijät. 
Vastatakseen paremmin köyhyyden haasteeseen monet rahoituslaitokset ovat korostaneet 
naisia kohderyhmänä. Tälle löytyy selvät perusteet. 
Perussyyt naisten valinnalle kohderyhmäksi 
• Naiset elävät miehiä useammin köyhyydessä, ja heidän kurjuutensa on tavallisesti 
syvempi kuin miesten. 
• Naisilla on usein pienet käteisvarat, eivätkä he pyri saamaan korkeaa tuottoa 
riskisijoituksilla. 
• Naiset ovat tavallisesti vastuussa perheestä, joten rahoituspalveluiden vaikutus 
köyhyyden vähentämiseen on suurempi, kuin jos miehet käyttävät näitä palvelutta. 
• Koska naiset ovat huolestuneita perheen hyvinvoinnista, heillä on taipumus .säästää 
eikä langeta kerskakulutukseen (esim. alkoholin kulutus). 
• Naisten on vaikeampi päästä osallisiksi rahoituspalveluista, koska he eivät tavallisesti 
omista maata eikä heillä ole lisävakuuksia, Tämän takia he ovat hyvin tunnollisia 
maksaessaan takaisin lainojaan, jotta he myös jatkossa saisivat luottoa. 
• Naiset tekevät työtä tehokkaasti pienissä ryhmissä, Joten 
kohderyhmäksi vahvistaa yhteiskunnallista luottamusta. naisten valinta* 
Syistä naisten valinnalle kohderyhmäksi voidaan olla montaa eri mieltä, mutta mikrotason 
rahoituslaitosten perustajilla näyttää olevan tämänsuuntainen käsitys naisten roolista. Naisten 
ja miesten välisten suhteiden täsmällinen osuus mikrotason rahoitukseen jää vielä avoimeksi 
kysymykseksi. Olennaista on tietää, osoittautuvatko nämä uskomukset hyödyllisiksi 
mikrotason rahoituksen järjestäjille mikrotason rahoitustoiminnan lisääntyessä ja naisten 
päästessä enemmän osallisiksi luotonannosta ja suuremmista sijoituksista. 
Monet mikrotason rahoituslaitokset ovat usein pitäneet naisia kohderyhmällään, mutta 
samalla ne ovat välttäneet kuitenkaan keskittymästä yksinomaan heihin. Jos miehet eivät 
pääse osallisiksi rahoituspalveluista, he takavarikoivat naisten lainat, ja naisiin kohdistuva 
kotiväkivalta voi lisääntyä. Miesten rahoituskuri voi tosin myös parantua, jos he pääsevät 
osallisiksi luotoista vaimojensa välityksellä. 
Sukupuolet paremmin huomioon ottava lähestymistapa on tarjota naisten ja miesten tarpeita 
vastaavia palveluita. Esimerkiksi osamaksujärjestelmässä naiset ja miehet voivat maksaa 
suurempia velkoja. Toiset rahoituslaitokset kehittävät sairausvakuutuksia, henkivakuutuksia, 
säästöhenkivakuutuksia jne. 
Naisille sopivia mikrotason rahoituspalvelulta 
Pienet lainat. 
Lainan nopea myöntäminen (päätös hyväksytään alle 
viikossa). 
Joustava takaisfnmaksujärjestelmä; säännöllinen, usein 
toistuva takaisinmaksu ensimmäisen pienen lainan osalta. 
Naisten lisävakuutena usein käyttöesineitä, kuten jalokiviä. 
(Muussa tapauksessa ryhmäturvalllstius). 
Pienet talletustilit. 
Naisten aikataulua vastaavat luotonanto- ja 
talletusmenettelyt ja fyysisen turvallisuuden kasvava tarve. 
3.6 Mikrotason rahoituslaitosten kasvuja kehitys 
Mikrotason rahoitustoiminta on kasvanut huomattavasti tällä vuosikymmenellä. 
Maailmanpankin arvion mukaan lainojen ja talletusten määrä lisääntyy 30 prosentilla 
vuodessa uusien rahoituslaitosten myötä. Vaikka uusien sääntelemättömien rahoituslaitosten 
nopeaan kasvuun liittyy väistämättä riskejä, suuri osa kasvusta koskee jo perustettuja 
laitoksia. 
Mikrotason rahoituksen kehittämistä tukemalla avustusjärjestöt pyrkivät yhä enemmän 
paikkaamaan kaupallisten rahoituspalveluiden ja mikrotason rahoituslaitosten välistä tyhjiötä. 
Tämän takia mikrotason rahoitusjärjestot ovat kehittäneet institutionaalista rakennettaan ja 
pyrkineet kohti uusia rahoituspalvelulta, jotta virallinen rahoitussektori kiinnostuisi 
mikrotason rahoituksesta. Jotkut avustusjärjestöt ovat kehittäneet käynnistysohjelmia, joiden 
tarkoituksena on esitellä tapoja perustaa uusia mikrotason rahoituslaitoksia, kun taas toiset 
ovat keskittyneet jo perustettujen laitosten kehittämiseen. 
4. Mikrotason rahoitustoiminnan tukeminen 
4.1 Toimintatavoitteet 
EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan kokonaistavoitteena on edistää kestävää ja tasapuolista 
talouskasvua. Tässä tavoitteessa on kolme pääulottuvuutta: 
köyhyyden vähentäminen 
talouskasvun edistäminen 
kestävän kehityksen takaaminen 
EU:11a on käytössään useita toimintalinjoja ja -välineitä köyhyyden vähentämiseksi 
• välittömästi tai epäsuorasti. Mikrotason rahoituslaitoksia pidetään yhtenä välineenä. Ne 
täyttävät EU:n asettaman tavoitteen kaikki kolme ulottuvuutta. 
-10 
EU:n mikrotason rahoituslaitoksia tukeva toiminta edellyttää johdonmukaista toimintakehystä 
ja tiettyjä vaatimuksia avustusjärjestöiltä. Näitä käsitellään seuraavissa luvuissa. 
4.2 Myönteinen toimintaympäristö 
Mikrotason rahoituksen onnistuminen edellyttää myönteistä toimintaympäristöä.5 komission 
ja jäsenvaltioiden tulisi siten huolellisesti arvioida toimintaympäristöä ja työskennellä 
yhteistyössä keskenään mikrotason rahoituksen kehitystä vaikeuttavien ongelmien 
ratkaisemiseksi.6 Komissio valmistelee myös tiedonantoa yksityisen sektorin kehittämisestä 
AKT-maissa. Siinä täydennetään tässä luvussa esitettyjä kohtia mikrotason rahoituksen 
tukemisesta ja mikrotason yrityksistä. 
Makrotaloudellisesta toimintakehyksestä ja muista mikrotason rahoitussektoriin vaikuttavista 
kysymyksistä tulisi keskustella korkealla tasolla hallitusten välillä. Tähän keskusteluun 
voisivat osallistua alaa ja makrotaloudellisia kysymyksiä hyvin tuntevat avustusjärjestöt. 
Myönteisen toimintaympäristön edellytyksiä käsitellään seuraavissa luvuissa. 
4.2.1 Makrotaloudellinen päätöksenteko 
Epävirallinen sektori on yleensä kasvanut vähiten kehittyneissä maissa nopeimmin, ja sillä on 
erityisen tärkeä työllistävä vaikutus. Yksittäisten pienten ja mikroyritysten kasvuun liittyy 
paljon ongelmia, kuten luotonsaantivaikeuksia; samoin ongelmana on niiden taloudellinen 
kannattavuus. Vaikka mikrotason rahoitus voi auttaa luotonsaantiongelmissa, 
epäasianmukainen makrotaloudellinen päätöksenteko voi hidastaa mikrotason rahoituksen 
kehittymistä (esim. korkea korkotaso). Makrotaloudellisen päätöksenteon tulisi yleensä 
edistää yksityisen sektorin kehitystä keinona tasapuoliseen talouskasvuun. Sen tulisi vaikuttaa 
myönteisesti talletuksiin ja sijoituksiin kaikilla tasoilla sekä mikroyritysten kehitykseen. 
Tällä hetkellä mikrotason rahoitustoimet ovat vähäisiä, mutta ne ovat kasvussa verrattuna 
kansallistalouksien kokonaistasoon. Niinpä olisi liian aikaista (vuonna 1998) olla 
ylivarovainen mikrotason rahoitussektorin kehityksestä ja sen mahdollisista vaikutuksista 
makrotalouteen. 
4.2.2 Rahoitussektori 
Rahoitusjärjestelmään tulisi kiinnittää erityistä huomiota. Seuraavia kysymyksiä tulisi 
tarkastella, ja mikrotason rahoituksesta kiinnostuneiden avustusjärjestöjen tulisi ottaa ne 
huomioon hallitusten kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa soveltuvin osin. 
4.2.2.1 Avustusjärjestöjen myöntämän tuen ehdot 
Avustusjärjestöjen on asetettava vähimmäisehdot tuen myöntämiselle. Ennen kuin 
avustusjärjestöt ryhtyvät kehittämään mikrotason rahoitusta, niiden odotetaan tarkastavan, 
että seuraavat ehdot rahoitussektorilla täyttyvät: 
Rahoituslaitoksilla on oikeus pyytää korkoa, jolla katetaan toimien 
kokonaiskustannukset.7 
5 Mikrotason rahoitusta voi harjoittaa sille epäedullisessa toimintaympäristössä jonkin aikaa, mutta sen säilyminen 
ja kasvukyky heikkenevät pitkällä aikavälillä. Myönteistä toimintaympäristöä koskevien lisätietojen osalta ks. 
Tiedonanto yksityisen sektorin kehittämiseen myönnettävästä tuesta. 
6 Arviointia käsitellään luvussa 4.3.2.1. 
7 Tähän sisältyvät asiakkaille suoraan tarjottavien palveluiden kustannusten lisäksi epäsuorat kustannukset 
henkilökunnan palkkaamisesta ja kouluttamisesta, tulosseurannasta, liiketoiminnan kehittämisestä, hallinnosta 
jne. ••- : •• • • 
-11 
Mikrotason rahoitustoimia helpottavaa lainsäädäntöä voidaan hyväksyä. 
Esimerkiksi rahoituslaitoksilla tulisi olla mahdollisuus kehittää talletuksia ja 
eriyttää toimintaansa muille aloille, kuten leasing-toimintaan tai riskipääomaan. 
Mikrotason rahoituslaitosten oikeudet ja velvollisuudet tulisi määrittää 
markkinoiden kilpailukykyisen toiminnan takaamiseksi.8 
EU:n tulisi myöntää tukea ainoastaan, kun nämä ehdot täyttyvät ja kun hallitukset ilmaisevat 
voimakkaasti sitoumuksensa jatkaa päätöksentekouudistuksia. 
Tuen myöntämisedellytyksiin liittyy erityisesti ongelmia silloin, kun institutionaalisessa 
kehityksessä tarvitaan pitkän aikavälin kumppanuutta. Monet eri tapahtumat voivat heikentää 
hallitusten kykyä toteuttaa tarvittavia uudistuksia rahoitussektorin tasaiseksi kehittämiseksi. 
Avustusjärjestöjen on päätettävä, onko uudistuksilla kielteinen vaikutus sektoriin ja milloin 
uudistuksia voidaan tällaisessa tapauksessa jatkaa.9 Pitkäaikaiseksi suunnitellusta 
sitoumuksesta luopuminen on kuitenkin viimeinen keino, jos käy selvästi ilmi, että hallitus 
todellakin on pettänyt lupauksensa uudistuksista. 
4.2.2.2 Yhteydet kaupallisiin rahoituspalveluihin 
Aikaisemmin pankit ja kaupalliset rahoituspalvelut eivät yleensä ole olleet kiinnostuneita 
pientalletuksista ja pienluotoista.10 Kiinnostuksen puute on ollut esteenä mikrotason 
rahoituslaitosten kasvulle. Niillä ei ole ollut käytettävissään kaupallisia lainoja tai 
pääomasijoituksia. 
Kaupallisen sektorin kiinnostuksen puutteeseen rahoituslaitoksia kohtaan on useita syitä. 
Usein toiminta-ala on ollut liian kapea, jotta se olisi voinut tarjota houkuttelevan 
sijoituskohteen. Odotettavissa oleva tuotto olisi todennäköisesti ollut vähäinen, ja siihen olisi 
liittynyt riskejä. Lisäksi rahoituslaitosten toiminta ei ole ollut julkista kehittymättömän 
rahoituskertomusjärjestelmän takia. 
Rahoitussektoriuudistusten tulisi vähentää toimintakuluja ja muita mikrotason rahoitukseen 
liittyviä ongelmia tuomalla rahoituspalvelut lähemmäksi kansalaisia ja edistämällä mikrotason 
rahoituslaitosten ja pankkijärjestelmän välisiä yhteyksiä. 
4.2.2.3 Lainsäädännöllinen toimintaympäristö 
Lainsäädännöllisen toimintaympäristön tulisi edistää mikrotason rahoituslaitosten 
käynnistämistä ja kasvua. Esimerkiksi talletusyhtiöiden perustamiselle rajoituksia asettavien 
maiden tulisi uudistaa käytäntöään. Samoin korkotasolle rajoituksia asettavien maiden tulisi 
uudistaa mikrotason rahoitusta edistäviä toimiaan, jotta • mikrotason rahoituslaitosten 
mahdollinen taloudellinen kannattavuus ei vaarantuisi. 
Lainsäädännöllisen toimintaympäristön uudistuksilla on vältettävä mahdollisia kielteisiä 
vaikutuksia. Mikrotason rahoituslaitosten hallinnointi moitteettoman rahoituskäytännön 
mukaisesti olisi taattava lainsäädännöllä. Erityisesti uudistuksissa tulisi kiinnittää huomiota 
tallettajien suojaamiseen petoksilta. Tarvitaan seurantajärjestelmä, jonka avulla voidaan 
säännöllisesti valvoa lainsäädännön vaikutusta. 
8 Tällaisen toimintakehyksen parantamiseen käytännössä saatetaan tarvita teknistä apua. 
9 Rangaistusten mekaanista soveltamista tapauksessa, jossa edellytykset eivät täyty, tulisi välttää, jos 
tarkoituksena on luoda pitkäaikainen kumppanuussuhde. 
1° Joitakin poikkeuksia on ollut, kuten esimerkiksi BRI Indonesiassa. Toisessa tapauksessa, josta keskusteltiin 
Internetissä vuoden 1997 lopulla, pankin ainoa tarkoitus näytti olevan saada julkisuutta. 
- 12 
4.2.2.4 Avustusjärjestöjen tuki 
Avustusjärjestöjen myöntämällä tuella on rahoitussektorin kehittämisessä oma selkeä 
osuutensa, joka on mikrotason rahoitustarpeiden huomioon ottaminen erityisesti 
institutionaalisen kehityksen alkuvaiheessa. 
Tarkoituksena on luoda kehitykseen pyrkivä kumppanuus avustusjärjestön ja mikrotason 
rahoituslaitoksen välillä. Mikrotason rahoituslaitosten institutionaaliseen kehittämiseen tulisi 
myöntää tukea. 
Erityisesti rahoitustarkastuksen vahvistamisessa tarvitaan teknistä apua. Pitkän tähtäyksen 
tavoitteina voisi olla muiden tilintarkastusmuotojen kehittäminen. Koska mikrotason rahoitus 
koskee köyhiä, tarvitaan tarkastusta, jossa tutkitaan, miten yritys on saavuttanut 
yhteiskunnalliset tavoitteensa, jotta nähdään, vastaavatko mikrotason rahoituslaitokset näiden 
ensisijaisten asiakkaidensa tarpeisiin. 
Monet tarkkailijat ovat kuitenkin varoittaneet huomattavien avustusjärjestöjen myöntämien 
varojen liikkumisesta mikrotason rahoitussektorilla. Mikrotason rahoituslaitosten riippuvuus 
avustuksista voi heikentää tehokasta rahoitushallintoa ja yrittäjyyden kehittymistä, joka on 
olennainen , yksityisen sektorin kehityksen kannalta, sekä heikentää taloudellista 
kannattavuutta. Vakiintuneimmissa mikrotason rahoituslaitoksissa avustusjärjestöjen 
myöntämän tuen korvaavat lopulta kaupalliset lainat. 
4.2.3 Moitteeton hallinnointi ja mikrotason yrittäminen 
Kaupunkien hallinnon toimenpiteiden tulisi kannustaa mikrotason yrityksiä, eikä asettaa 
useita pieniä rajoituksia köyhien taloudellisille mahdollisuuksille. Vähiten kehittyneissä 
maissa on esimerkiksi valitettavan yleistä, että paikallisviranomaiset ja poliisi painostavat 
pientavarakauppiaita. Mikrotason rahoitustoiminnan edistäminen edellyttää toimia 
sääntö viidakon karsimiseksi ja tällaisen korruption torjumiseksi. 
Maaseudun kehittämispolitiikan tehtävänä on edistää maatalouspohjaisten pienyritysten 
kehittämistä. Tämä voidaan toteuttaa monin eri tavoin, kuten parantamalla 
markkinatuntemusta ja helpottamalla tuotantohyödykkeiden saatavuutta. 
4.2.4 Sukupuoiiennakkoluuiojen poistaminen 
Naisten toiminnalla on usein kasvua edistävä vaikutus mikrotason maatalousyritysten ja 
-rahoituksen aloilla, mutta monet tekijät rajoittavat rahoituspalveluiden saatavuutta naisten 
osalta ja samalla heidän liiketoimintansa kasvua. Esimerkiksi lisävakuuksien esteenä on 
naisten kyvyttömyys omistaa maata. Perintösäännöt eivät välttämättä kannusta naisia 
keräämään pääomaa. Naiset saattavat tarvita taloudessaan miesten luvan lainan ottamiseen.* * 
Näiden sukupuoiiennakkoluuiojen poistaminen edistäisi mikrotason rahoituksen kehittämistä. 
4.3 Työskentely mikrotason rahoituslaitosten kanssa: 
Mikrotason rahoituslaitosten kanssa työskennellessään avustusjärjestöjen tulisi pyrkiä pitkällä 
tähtäyksellä edistämään niiden kasvua ja taloudellista kannattavuutta. Käytäntö on 
muodostunut seuraavaksi: 12 
rahoituslaitoksen toimintamahdollisuuksien kartoittaminen ja yksityiskohtainen 
arviointi tämänhetkisen toimintakyvyn ja tulevaisuudennäkymien perusteella 
11 Ks, luku 3.5 sukupuolikysymyksistä. 
12 Toimintakehyksen arvioiminen on edellytys työskentelylle rahoituslaitosten kanssa Tätä on käsitelty edellä 
luvussa 4.2. 
13-
institutionaalisen kehityksen tukeminen rahoituslaitoksen toiminnan 
vakiinnuttamiseksi 
lisätuen myöntäminen yhteyksien vahvistamiseksi kaupallisiin rahoituslähteisiin 
Tällainen avustusjärjestötuki vaatii pidemmän kuin tavallisen kolmen vuoden hankekehyksen, 
eli se edellyttää vähintään 7 tai 10 vuoden kumppanuutta. Tämä puolestaan asettaa 
avustusjärjestöille erityisehtoja; niiden tulisi olla valmiita ottamaan tiettyjä riskejä 
arviointikauden aikana ja luoda seurantajärjestelmä, joka perustuu yhteiseen oppimiseen 
kokemusten kautta. Tällainen lähestymistapa korostaa erityisesti opitun ymmärtämistä sekä 
hyvien käytäntöperiaatteiden kehittämistä jà soveltamista. 
Näitä kohtia käsitellään jäljempänä hankkeen eri vaiheita esiteltäessä. 
4.3.1 Toimintamahdollisuuksien kartoittaminen 
EU:n tuen saamiseksi mikrotason rahoituslaitosten laajempien tavoitteiden tulisi olla 
sopusoinnussa EU:n talous- ja sosiaalipoliittisten tavoitteiden kanssa: köyhyyttä tulisi 
vähentää tarjoamalla köyhille vakaat taloudelliset mahdollisuudet. Näihin liittyy paikallisiin 
tuotantohyödykkeisiin ja valmiisiin markkinoihin perustuva tavaroiden ja palveluiden 
tuotanto. 
Useilla mikrotason rahoituslaitoksilla on sosiaalinen taipumus auttaa köyhiä, ja sen takia ne 
ovat ottaneet mikrotason rahoitusmekanismin käyttöön sopivana köyhyyden 
vähentämiskeinona. Mikrotason rahoituslaitoksen erityistavoitteena on tarjota yhä 
useammalle vähäosaiselle paikallisiin tarpeisiin sopivia, joustavia rahoitusvälineitä, joita 
liikepankit eivät tavallisesti tarjoa. 
Siitä huolimatta, että useat mikrotason rahoituslaitokset täyttävät nämä yleiset edellytykset, 
EU:n avustusjärjestöjen tulisi ottaa ne huomioon mikrotason rahoituslaitoksia valitessaan. 
EU:n tulisi soveltaa seuraavia valintaedellytyksiä: 13 
tulevaisuudenkuva (selkeä kehitysstrategia, pääpaino paikallisilla talletuksilla), 
institutionaaliset vahvuudet (terve, poliittisesta vaikutuksesta riippumaton 
hallinto, laitoksen toimivaltaisuus, institutionaalinen kyky, oikea hallinnon 
tietojärjestelmä ja hyvä ilmoitustaso), 
köyhille tarjottavien palveluiden laatu (pääpaino köyhillä ja toiminnan 
kehittämisellä, asianmukaisella ja joustavalla lainanannolla, talletuspalveluilla), 
varainhoitokyky (asianmukainen hinnoittelu, kaupankäyntisalkun laatu, 
riippuvuuden vähentäminen avustusjärjestöistä ja kyky käyttää kaupallisia varoja 
itsenäisyyden saavuttamiseksi), 
valmius ottaa vastaan neuvoja (muutostarpeen hyväksyntä, vuoropuhelukyky). 
4.3.2 Arviointi 
Kaikista rahoituslaitoksista ei tule elinkelpoisia pitkällä aikavälillä. Monet olosuhteet vähiten 
kehittyneissä maissa vaikeuttavat rahoituslaitosten elinkelpoisuutta ja taloudellista 
kannattavuutta. 
13 Luettelo perustuu edellytyksiin, joita ovat asettaneet monenkeskiset avustusjärjestöverkostot, erityisesti 
pienyritysten kehittämistä tukevien avustusjärjestöjen toimikunta ja rahoitussektorin kehittämistä koskeva 
avustusjärjestöjen työryhmä "Mikro- ja pienyritysten rahoitus: Pääperiaatteet rahoituksen välittäjien 
valinnalle ja tukemiselle", lokakuu 1995. 
14-
4.3.2.1 Ulkoiset tekijät 
Koska mikrotason rahoituslaitoksen kehitys on melko pitkä prosessi, se voi helposti 
keskeytyä. Seuraavankaltaisten rahoituslaitoksesta riippumattomien riskien arviointiin tulisi 
kiinnittää huomiota: 
ennustettavissa olevat suhteellisen vakavat luonnonilmiöt, joiden vaikutus näkyy 
koko yhteisössä, kuten kuivuus, tulvat, pyörremyrskyt, maanjäristykset, 
vakavat sairaudet ja epidemiat, jotka eivät kosketa kaikkia kotitalouksia, kuten 
AIDS; jotkut tällaiset sairaudet voivat olla kausittaisia, 
yhteiskunnalliset konfliktit. 
Riskejä ovat myös muutokset päätöksentekoympäristössä, mahdollisesti hallitusten 
vaihtuessa. Näitä kysymyksiä on käsitelty edellä. 
Näillä tapahtumilla voi olla vaikutuksensa mikrotason rahoitusjärjestelmien taloudelliseen 
kannattavuuteen, joten ne on syytä ottaa huomioon suunnittelussa, sillä monet riskit ovat 
etukäteen ennustettavissa. Hitaasti kehittyvien riskien (esim. kuivuus tai yhteiskunnalliset 
konfliktit) ja yllättävien riskien (esim. maanjäristys) hallinnassa on eroja. Riskien arvioinnissa 
tulisi huolehtia mikrotason rahoituslaitoksiin mahdollisesti kohdistuvan vaikutuksen 
vakavuudesta. 
Mikrotason rahoitussektorille aiheutuvia käytännön seurauksia voivat olla: 
kustannusten kattamiseen tarvittavan rahasumman asettaminen tällaisten 
ennustettavissa olevien riskien tasolle 
mikrotason rahoituslaitosten tehtävien eriyttäminen 
kannattavien vakuutuspalveluiden kehittäminen. 
4.3.2.2 Sisäiset tekijät 
Institutionaalisessa arvioinnissa arviointiryhmä katsoo, "onko mikrotason rahoituslaitoksella 
kykyä kehittää toimintaansa itsenäisesti, ilman avustusjärjestöjen lisätukea, ja saada 
asiakkaiksi monia erittäin köyhiä ihmisiä ensisijaisesti kaupallisin varoin." Arviointiryhmän 
on otettava huomioon, missä määrin mikrotason rahoituslaitoksen tulevaisuudenkuva on 
keskittynyt tämänsuuntaisesti. 
Arviomtiryhmän on arvioitava rahoitukseen liittyviä ja muita tekijöitä, jotka vaikuttavat 
itsenäiseen toimintakykyyn, vaadittuja toimintamuutoksia ja muita vaikeuksia. 
Kaiken kaikkiaan arviointiin kattaa useita institutionaalisia tekijöitä, palvelut ja markkinat, 
strategisia tavoitteita ja varainhoitotoiminnan. Näiden perusteella on mahdollista linjata 
olennaiset tekijät (ks. jäljempänä oleva laatikko) sen arvioimiseksi, hyväksytäänkö vai 
hylätäänkö tuki mikrotason rahoituslaitokselle. 
14 Mikrotason rahoituslaitokseen liittyvien tekijöiden arvioinnissa tämä luku perustuu 
Mikrotason rahoituslaitosten arviointimalliin (Kaikkein köyhimpiä avustavan neuvoa-
antavan ryhmän sihteeristö, 25. helmikuuta 1997) -^asiakirjan sisältämiin ohjeisiin. 
15 
Olennaiset arviointiin vaikuttavat 
tekijät 
Sijainti 
Muiden avustusjärjestöjen kokemukset 
Johto 
Rahoitusjohtaja 
Strateginen rahoitussuunnittelu 
Tuloilmoitus ja tase 
Kannattavuus 
Vapaaehtoinen talletuspalvelun analyysi 
Vaarana hyvän käytännön arviointiperiaatteiden luettelemisessa on se, että avustusjärjestöt 
voivat soveltaa kaikkein ankarimpia vaatimuksia mekaanisesti ilman, että ne «ottavat 
huomioon todellisia yhteiskuntaoloja ja arviointiryhmän kertomusta mikrotason 
rahoituslaitoksesta. Käytännössä avustusjärjestöt pyrkivät tukemaan parempien vaatimusten 
kehittämistä institutionaalisen kehitysvaiheen aikana. 
4.3.3 Toteuttaminen: toiminnan käynnistäminen 
Jos mikrotason rahoituslaitosta ei ole olemassa, päätös tällaisen toiminnan käynnistämisestä 
on vaikea. 
Jotkut avustusjärjestöt ovat olleet mukana toiminnan käynnistämisessä. Ratkaistavina on 
useita erittäin vaikeita ja keskeisiä ongelmia, mutta menestymisen ja epäonnistumisen ehtoja 
ymmärretään vähän. Tätä vaihtoehtoa harkitsevat avustusjärjestöt, joilla on käytössään 
taitavaa teknistä apua. 
Tällainen toiminta ei välttämättä edellytä suuna varoja. 
Näin ollen komissio ei puutu tämän alan toimintaan. 
4.3.4 Varsinainen toteuttaminen 
Suuri osa mikrotason rahoituslaitoksia koskevista neuvoista saadaan jo perustetuista 
mikrotason rahoituslaitoksista tehdyistä yksityiskohtaisista arvioista. 
Jo perustettujen laitosten kasvun tukeminen on vähemmän riskialtista kuin toiminnan 
käynnistäminen, mutta se edellyttää silti yrityshallinnon perinteisillä aloilla teknistä apua 
tarjoavien avustusjärjestöjen tukea. Toteutusvaiheessa avustusjärjestö tukee valituksi tulleen 
rahoituslaitoksen teknisen kyvyn, tuotevalikoiman ja asiakaspohjan kehittämistä. Tämä 
saadaan aikaan käyttämällä pääomatukea rakentamiseen ja muihin tarvikkeisiin, sekä teknistä 
apua rahoitushallinnon tietojärjestelmien vahvistamiseen. 15 Myöhemmässä vaiheessa lamoja 
ja pääomarahoitusta voidaan käyttää tukemaan laitosten kasvua. 
On todennäköistä, että useimmat avustusjärjestöt haluavat tässä kehitysvaiheessa kehittää 
mikrotason rahoituslaitoksille myönnettävää tukea. Tämä puolestaan auttaa niiden oman 
institutionaalisen kyvyn kehittämisessä mikrotason rahoitussektorin tukemiseksi. 
15 Joidenkm avustusjärjestöjen mukaan tukea voidaan antaa jopa toimintakuluihin, mutta vain tietyksi ajaksi 
(tavallisesti 2-3 vuotta). Tämä jää keskusteltavaksi. 
16-
^N 
4.3.5 Toteuttaminen: kaupallisiin järjestelmiin liittyminen 
Avustusjärjestöjen tulisi tukea mikrotason rahoituslaitosten liittymistä osaksi kaupallisia 
lainajärjestelmiä ja pääomamarkkinoita. Eri mekanismeja voidaan ehdottaa, ja 
erityistukimuotoja tarvitaan usein. Rahoitus voi olla välttämätöntä yksityisten 
pääomanlähteiden kulujen kattamiseksi ja takuiden myöntämiseksi liikepankkien luottoihin. 
Kaksi yleisintä mekanismia ovat olleet takuurahastot ja huippujärjestöjen kehittäminen. 
Tällaiselle toiminnalle tulisi myöntää teknistä erityistukea. 
4.3.5.1 Takuurahastot 
Avustusjärjestöt ovat pyrkineet useaan otteeseen tarjoamaan takuuvaroja sijoittajien 
kannustamiseksi riskinottoon ja mikrotason rahoituslaitosten luototukseen. Usein tässä on 
epäonnistuttu, koska avustusjärjestöjen myöntämä rahoitus on heikentänyt järjestelmän 
rahoituskuria. Tuoreemmilla yrityksillä myöntää takuita ulotetaan riski kaikkiin osakkaisiin. 
Asiantuntijat ovat viime aikoina alkaneet epäillä takuurahastojen "taloudellista 
kannattavuutta', ja "täydentävyyttä". 1° Takuiden myöntämisestä aiheutuvat kulut lisäävät 
myös mikrotason rahoituspalveluiden kustannuksia ja vaikeuttavat siten rahoituslaitosten 
taloudellista kannattavuutta pitkällä aikavälillä. 17 
Näihin ongelmiin on mahdollista löytää ratkaisu, mutta lisätutkimuksia vaaditaan 
takuurahastoista ja niiden vaihtoehdoista ennen, kuin ne hyväksytään avustusjärjestöjen 
myöntämän pääasiallisen tuen välineiksi. Tässä asiassa EU:n tulisi jatkaa yhteistyötä kaikkein 
köyhimpiä avustavassa neuvoa-antavassa ryhmässä. 
4.3.5.2 Huippujärjestöt 
Useimpia huippujärjestöjäl^ pidetään parhaina mikrotason rahoitusteollisuuden kasvun 
edistäjinä ennen pankkisektorin virallista rahoitusvälitysjärjestelmää. 
Näiden järjestöjen ilmiselvä tarve kasvaa sitä mukaa, kun mikrotason rahoituslaitosten määrä 
lisääntyy ja alan toimijat huomaavat sellaisen järjestön hyödyn, joka voi tarjota yhteyden 
viralliseen sektoriin ja lukuisia yhteisiä palveluita (esim. henkilökunnan koulutus). 
Näiden toimintaa helpottavien järjestöjen kehittäminen luo toisenlaisia, perinteisistä 
mikrotason rahoituslaitoksista poikkeavia ongelmia. Samalla, kun rahoitusta tarvitaan 
kaupallisten rahoituslähteiden kulujen kattamiseksi, jotkut ongelmat edellyttävät kokenutta 
teknistä apua. 
Tällä hetkellä näitä järjestöjä on vähän, joten niiden toiminnasta ja tuloksista ei ole paljon 
tietoa. Lisää tutkimusta tarvitaan ennen, kuin nämä järjestöt voidaan luokitella EU-
tukikelpoisiksi.19 
16 Esimerkiksi Internetissä on äskettäin käyty keskustelua kehitysyhteistyörahoituksesta. Siinä korostettiin niin 
ongelmia kuin mahdollisia ratkaisujakin. 
17 Tämän näkökohdan esitti Itävallan edustaja asiantuntijaryhmän kokouksessa vuonna 1997, ja se otettiin esiin 
neuvoston kehitysyhteistyöasioiden työryhmässä. 
18 Huippujärjestö tarjoaa yhteisiä palveluita useille mikrotason rahoituslaitoksille, ja se saa varansa ensisijaisesti 
rahoitusosuuksina näiltä laitoksilta. 
19 Myös tällä alalla osallistuminen CGAP -oppimistoimintaan on tärkeää. 
17 
4.3.6 Toteuttaminen: toiminnan seuranta 
EU:n avustusjärjestöt tarjoavat varoja lainapääomaan ja toimintakyvyn rakentamiseen. 
Aikomus rahoituslaitosten vahvistamisesta ja niiden toiminnan tukemisesta edellyttää tiettyjen 
hyvän käytännön periaatteiden soveltamista apua suunniteltaessa, aivan kuten 
arvioinnissakin.20 Mikrotason rahoituslaitosten seurannassa erityishuomiota tulisi kiinnittää 
seuraaviin avainkysymyksiin: 
omavaraisuuteen pyrkiminen - esimerkiksi vähentämällä asteittain avustusten määrää ja 
siirtymällä kaupalliseen rahoitukseen 
moitteeton hallinnointi - tilivelvollisuus köyhille ja johdonmukaisuus rahoitusvalvonnassa 
avoin ilmoittaminen - edistää kauppakumppaneiden sijoituksia 
moitteeton rahoitusjohto - edistää palvclukustannusten vähentämistä 
mikrotason rahoituslaitosten perimien korkojen tulisi kattaa toimintakulut, ja muutosten 
tulisi aiheutua markkinoista eikä poliittisesta vaikuttamisesta hallintoneuvoston asioihin 
rahoitusvarojen kohdentaminen - esimerkiksi institutionaalisen kehityksen eikä 
korkotason tukemiseksi 
talletuspalveluita tulisi edistää alusta alkaen luotonannon asemesta 
ammattimainen lähestymistapa lainan arviointiin ja seurantaan 
tuki mikrotason rahoituslaitoksia tukeville tietoverkostoille 
4.3.7 Vaikutuksen arviointi 
Eräs merkittävä toiminta-alue mikrotason rahoituslaitoksille ja avustusjärjestoille on 
vaikutuksen arviointi. Arvioinnissa tulisi ottaa huomioon useita kysymyksiä: 
0 Köyhyyteen suuntautuminen: Missä määrin mikrotason rahoituslaitokset saavat köyhiä 
asiakkaikseen? Minkätyyppisistä köyhistä on kyse?21 Liittyykö kohdentamiseen mitään 
yllättäviä seurauksia? 
0 Vaikutus tulotasoon: Missä määrin tuettu toiminta nostaa jäsenten tulotasoa? Voidaanko 
myönteinen vaikutus tulotasoon säilyttää? Olisiko enemmän odotettavissa? 
0 Sosiaaliset vaikutukset: Missä määrin rahoituslaitokset ovat aiheuttaneet köyhien 
köyhtymistä muilla alueilla? Onko organisaation toimivuus lisääntynyt? 
0 Rahoituslaitoksen kasvu: Mikä on ollut väestön ja mikrotason rahoituspalveluiden 
kattavuus? Mikä olisi järkevä tulevaisuuden kasvuennuste? 
0 Ympäristövaikutukset: Missä määrin mikrotason rahoituslaitosten tukemat yritykset ovat 
parantaneet tai kuormittaneet fyysistä elinympäristöä? Onko toiminta kestävällä pohjalla? 
Tällaisessa arvioinnissa saatavien tulosten tarkoituksena on myötävaikuttaa toiminnan 
parempaan kohdentamiseen, mikrotason rahoitusasiakkaiden parempaan neuvontaan ja 
mikrotason rahoituksen parempaan soveltamiseen kehitysprosesseissa. 
\ 
20 Tämä luku perustuu CGAP -arviointimalliin. 
21 Tieto tulisi luokitella sukupuolen mukaan. 
-• li 
4.4 Avustusjärjestöjen myöntämän tuen yhteiset vaatimukset 
4.4.1 Avustusjärjestöjen myöntämä rahoitus: varovainen lähestymistapa 
Euroopan komissiolla on käytössään useita rahoitusalan ja muita mekanismeja mikrotason 
rahoitussektorin tukemiseksi: pääoman tarjonta, luottotakuujärjestelmät, muun kuin rahallisen 
luoton tarjonta, pääomarahoitus ja institutionaalinen tuki. Muilla avustusjärjestöillä on 
käytössään samanlaisia mekanismeja. Nähtäväksi jää, mitkä näistä soveltuvat parhaiten tälle 
alalle. 
Mikrotason rahoituspalveluiden suuresta kysynnästä ei ole epäilystä, mutta on syytä varoittaa 
mikrotason rahoituksen kyvystä kuluttaa tällä hetkellä huomattavia avustusjärjestövaroja. 
Huolimatta joidenkin rahoituslaitosten itsensä tuntemasta paineesta, CGAP uskoo liian 
monien rahastojen jo hätyyttelevän liian harvoja elinkelpoisia rahoituslaitoksia. On 
välttämätöntä kehittää strategia kysynnän mukaisen tuen antamiseksi. Yleisesti on hyväksytty, 
että pääoma ei ole pääongelma virallisella sektorilla rahoituslaitosten ryhtyessä tarjoamaan 
mikrotason rahoitusta, vaan pikemminkin infrastruktuurin puute (niin rahoituksessa kuin 
muillakin aloilla), joka vaikeuttaa varojen tehokasta jakautumista vähätuloisten kesken. 
Pääpaino tulisi siten asettaa mikrotason rahoitussektorin huolelliseen perustamiseen ja 
elinkelpoisempien, talletuksiltaan terveiden rahoituslaitosten rakentamiseen, jotka ajan 
kuluessa pystyvät käyttämään enemmän varoja kaupallisista lähteistä. 
Avustusvälineiden vaikutukseen on liittynyt myös tiettyä epäselvyyttä. Yhtäältä kaikki 
tunnustavat, että tukea (esim. avustusta rahoituslaitoksen toiminnan aloittamiseen tai 
takuurahastoja) saatetaan tarvita mikrotason rahoituslaitoksen toiminnan eri vaiheissa 
toiminnan vakiinnuttamiseksi ja kasvun tukemiseksi. Toisaalta kaikki tunnustavat nyt. 
myöskin, että muita tukia (esim. korkotasoa), joita ei voida säilyttää pitkällä aikavälillä, tulisi 
välttää. 
Tukea myöntävien rahoituslaitosten suhtautuminen mikrotason rahoitukseen ja mikrotason 
rahoitussektorin kehittäminen ovat kääntäneet huomion avustusjärjestöille yhteisten 
vaatimusten välttämättömyyteen. Ilman yhteisiä vaatimuksia alan johdonmukainen 
kehittäminen vaarantuisi. Avustusjärjestöiltä on kulunut paljon aikaa päästä 
yhteisymmärrykseen yhteisistä vaatimuksista. Pienyritysten kehittämistä tukevien 
avustusjärjestöjen toimikunta ja rahoitussektorin kehittämistä koskeva avustusjärjestöjen 
työryhmä laativat lokakuussa 1995 joukon pääperiaatteita. 
EU:n tulisi hyväksyä nämä yhteiset vaatimukset ja yhteistyössä muiden kanssa kehittää niitä 
uutta luovilla aloilla. 
4.4.2 Avustusjärjestöjen tukistrategioita 
EU:n tulisi noudattaa avustusjärjestöjen tukistrategioissaan pääperiaatteita seuraavasti: 
Avustukset rahoituslaitoksen kehittämiseksi ovat asianmukaisia eri 
kehitysvaiheissa. Käynnistysvaiheessa avustuksilla voidaan tukea 
rahoituslaitoksen perustamiskuluja- tiloja, tarvikkeita, henkilökunnan koulutusta, 
teknistä apua. Myöhemmin niitä voidaan käyttää tukemaan rahoituslaitosten 
liittymistä osaksi virallista sektoria. 
Avustukset rahoitusta varten. Tällä tavoin varoja voidaan liikutella kotimaassa. 
Samalla, kun on yleensä parempi välttää toimintakulujen kattamista, käytännössä 
tähän voidaan myöntää varoja rajalliseksi toiminnan käynnistysajaksi, kuten 
kolmeksi vuodeksi, mutta ei missään tapauksessa pidemmäksi kuin seitsemäksi 
vuodeksi. 
-19 
Lainoihin turvautuvat ne rahoituslaitokset, jotka ovat saavuttaneet tietyn 
toiminnan tason. Ne saattavat olla täyden liiketoiminnan kannalla. Tällaista 
siirtymää voidaan tukea takuurahastoilla. 
Useat asiastaan vakuuttuneet mikrotason rahoituslaitokset pyrkivät kehittämään vieläkin 
parempaa käytäntöä. Ne voivat esimerkiksi tähdätä vaihtoehtoisten rahoituspalveluiden 
kehittämiseen köyhimmälle väestölle samalla, kun ne noudattavat perusperiaatteita. EU voi 
myöntää tähän rahoitusta ja teknistä apua. 
Erilaisia tukivaihtoehtoja voi tulla esiin rahoituslaitoksen eri kehitysvaiheissa, joten tuesta 
toiseen siirtymisen hallinnointi on tärkeää. 
Avustusjärjestöjen rahoitussektorin edellä mainittujen tukistrategioiden lisäksi EU voi antaa 
teknistä apua lainsäädännön sopeuttamiseen tai käynnistää (muiden avustusjärjestöjen kanssa) 
vuoropuhelun makrotaloudellisesta kehyksestä ja rahoitussektorin uudistamisesta uusien 
rahoitusvälineiden käyttämiseksi. 
Arvioinnissa ja aikaisemmasta luottotoiminnasta tehdyissä tutkimuksissa on tullut esiin 
yksityiskohtaista tietoa taloudellisesta kannattavuudesta. Sitä aikaisemmin heikentäneistä 
toimista aletaan nyt päästä yhteisymmärrykseen. Nämä toimet ja niiden seuraukset esitetään 
seuraavassa taulukossa. Niitä tulisi välttää. 
Korkotason tukeminen Nopea varojen ylikayttft 
Paapaino luotossa, joka ei luo Ulkoisista rahoitusiahteista 
talletuksia riippuvaiset ohjelmat 
Muiden kuin rahoituspalveluiden Erittain kalliit ohjelmat 
tarjoaminen 
Luotonottajien pieni maara Tulot eivat kata kustannuksia 
Rahoituskurin puute Huono takaisinmaksuaste 
Riittamatfin huomion kiinnittaminen Lainojen huono hallinnointi 
henkilokunnan rahoitusalan taitoihin 
Keskitetystisuunnitellutjarjestelmat Ristiriidat paikallisen kaytann(>n 
kanssa -
5. Avustusjärjestöjen toiminnan yhteensovittaminen 
On hyödyllistä tarkastella erilaisten osapuolten osuutta mikrotason rahoitussektorin 
kehittämiseen. Koska EU:n jäsenvaltioiden ja Euroopan komission pääosastojen toiminta-
alueet ja institutionaaliset järjestelyt poikkeavat toisistaan, kunkin Euroopan unionin 
kehitysviraston tulisi huolellisesti tarkastella omia suhteellisia etujaan. 
Neuvostpn päätöslauselmassa kiinnitetään huomiota yhteensovittamiseen eri tasoilla. 
5.1 Kansainvälinen taso 
Mikrotason rahoitukseen liittyvän päätöksenteon ja käytännön toiminnan pääasiallisena 
koordinointiverkostona toimii kaikkein köyhimpiä avustava neuvoa-antava ryhmä 
(Consultative Group to Assist the Poorest (CGAP)). Sen yleisenä tavoitteena on edistää 
mikrotason rahoituspalveluiden kehittämistä erittäin köyhälle väestölle. Tämä tapahtuu 
antamalla tietoa mikrotason rahoituksen onnistuneista toimintamalleista ja vahvistamalla 
-20 
avustusjärjestöjen omaa toimintaa. Toiminnan käynnistyttyä vuonna 1995 CGAP:n sihteeristö 
on laatinut useita asiakirjoja, jotka sisältävät ajatuksia tämän alan hyvästä käytännöstä. 
Tähän saakka CGAP on keskittynyt taloudelliseen kannattavuuteen. Muitakin 
toimintatavoitteita tulee harkita. Monilla pienillä yrityksillä on usein esimerkiksi kielteinen 
vaikutus ympäristöön. Vaikka onkin epätodennäköistä, että mikrotason rahoituslaitokset itse 
seuraisivat ympäristöasioita, tätä tulisi kuitenkin pohtia. 
Mikrotason rahoitusalalla aktiivisesti toimivien yhteisö ja jäsenvaltioiden tulisi aktiivisesti 
tukea CGAP:n kehittämistä sekä kaikkia tulevia avustusjärjestöverkostoja. Tämä edellyttää 
rahallista tukea sihteeristön toiminnalle sekä aktiivista osallistumista opetus- ja 
tiedonvälitystoimintaan. liU.n jäsenvaltioiden tulisi tiedottaa toisilleen tekemistään 
arvioinneista. Olisi hyödyllistä esitellä eri avustusohjelmien toimintatuloksia ja arvioida 
niiden yhteiskunnallis-taloudellista vaikutusta kohdeväestöön. 
5.2 Euroopan unioni: yhteisö ja jäsenvaltiot 
EU:n avustusjärjestöjen tulisi sopia johdonmukaisesta toiminnasta. Joissakin tilanteissa EU:n 
eri jäsenvaltiot ovat harjoittaneet erilaista toimintaa tai sama avustusjärjestö on toiminut eri 
tavoin mikrotason rahoitussektorin eri alueilla. Tällainen epäjohdonmukaisuus heikentää 
mikrotason rahoituksen kehittämistä ja vähentää sen vaikutusta kehitysyhteistyön alalla. 
Niinpä on välttämätöntä sopia yhden maan rahoitussektorin toiminnasta, eri rahoituslaitoksille 
myönnettävistä koroista ja muista sektorin avustusehdoista. 
EU:n jäsenvaltioiden osalta tämä tiedonanto ja neuvoston päätöslauselma luovat perustan 
yhteiselle toiminnalle, ja ne tulisi sisällyttää kahdenvälisiin toimintajulistuksiin. 
Tällaisella nopeasti kehittyvällä alalla toimintatapojen laatimisen tulee vastata tulevaan 
kehitykseen, joka perustuu mahdollisesti kansainvälisen tason kokemuksiin tai 
kahdenväliseen kokemukseen ja tutkimukseen. Yhteisö tulisi siten kutsua vuosittain kokoon 
jäsenvaltioiden edustajista koostuva mikrotason rahoituksen asiantuntijaryhmä 
keskustelemaan esiin nousevista kysymyksistä ja pohtimaan muutoksia EU:n 
toimintakehykseen. 
Mikrotason rahoitustoiminnan toteuttaminen riippuu henkilöstön ja neuvonantajien 
yhteistyöstä. Heidän koulutustaan saatetaan koordinoida. 
5.3 Yhteensovittaminen maittain 
EU.n etujen mukaista on tukea mikrotason rahoituslaitosten kannattavuutta, mutta tätä voi 
heikentää avustusjärjestöjen keskinäinen kilpailu valtakunnallisella tasolla. Joidenkin 
avustusjärjestöjen toiminta voidaan nähdä toisille vahingollisena. Hallituksilla on erittäin 
tärkeä osuus avustusjärjestöjen toiminnan yhteensovittamisessa mikrotason rahoituksen alalla. 
Avustusjärjestöjen tulisi myös tiedottaa toisilleen suunnittelemistaan toimista. 
Mikrotason rahoituslaitokset hakevat usein tukea eri avustusjärjestöiltä. Olisi hyödyllistä 
tietää muiden tekemistä arvioista mikrotason rahoituslaitoksista, kuten ('GAP:nMikrotason 
rahoituslaitosten arviointimalli -asiakirjassa esitetään. Yhteensovittamista on mahdollista 
parantaa myös seurannan, rahoitushallinnon tietojärjestelmien, suoritusvaatimusten ja 
ilmoitusjärjestelyjen osalta. 
Asianosaisen maan hallitus tulisi liittää mukaan keskusteluihin. Monissa tapauksissa 
hallitusten toimintakyky tällä alalla on rajoitettu, mikä vaikeuttaa myönteisen 
toimintakehyksen, lainsäädännöllisen toimintaympäristön ja valvonnan kehittämistä. 
Avustusjärjestöt voivat koordinoida toimintaansa tarvittavan institutionaalisen kehityksen 
tukemiseksi. 
-21 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 527 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 05 01 16 
Luettelonumero : CB-CO-98-549-FI-C 
ISBN 92-78-39447-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg