PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Arvonlisävero (alv) on kulutusvero, jonka maksamisesta vastaa viime kädessä loppukuluttaja mutta jonka kantamisesta huolehtivat yritykset, jotka luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja. Alv-direktiivissä säädetään useista hallinnollisista velvoitteista, joilla varmistetaan, että järjestelmä toimii asianmukaisesti (esim. alv-velvolliseksi rekisteröityminen, laskutus, kirjanpito ja raportointi). Näiden velvoitteiden noudattamisesta aiheutuu yrityksille kustannuksia, jäljempänä ”säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset”. Alv-velvoitteet ovat erityisen raskaita pienille yrityksille, koska niillä on rajallisemmat resurssit kuin suurilla yrityksillä. Tästä syystä pienille yrityksille, jäljempänä ”pk-yritykset”, alv-säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat suhteellisesti korkeammat kuin suurilla yrityksillä.

Tämän vuoksi alv-direktiivissä on useita säännöksiä, joilla helpotetaan pk-yritysten taakkaa arvonlisäverokysymyksissä. Tällaiset säännökset annetaan suurelta osin direktiivin XII osaston 1 luvussa, jonka otsikko on ”Pienten yritysten erityisjärjestelmä”, jäljempänä ”pk-yritysten järjestelmä”. Näiden säännösten turvin jäsenvaltiot voivat i) soveltaa alv-verotusta ja alv:n veloittamista koskevia yksinkertaistettuja menettelyjä ja ii) vapauttaa pk-yritykset, joiden vuosittainen liikevaihto jää tietyn raja-arvon alapuolelle, alv:n kantamisesta ja vähentämisestä, jäljempänä ”pk-yritysten verovapautus”. Alv-direktiivissä säädetään myös yksinkertaistetuista alv-velvoitteista, mutta ne ovat käytettävissä pk-yritysten järjestelmän ulkopuolella. Tällaiset toimenpiteet ovat vapaaehtoisia – jäsenvaltiot voivat soveltaa niitä, ja yritykset voivat hyödyntää niitä.

Tämä aloite on osa alv:tä koskevassa toimintasuunnitelmassa ilmoitettua uudistuspakettia. Aloitetta vietiin eteenpäin toimintasuunnitelman jatkotoimilla, joita käsitellään yksityiskohtaisemmin kohdassa, jossa tarkastellaan yhdenmukaisuutta muiden alv-alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa. Lisäksi aloitteelle annettiin lisäpontta komission puheenjohtajan Jean-Claude Junckerin aiekirjeessä, joka liittyi hänen puheeseensa unionin tilasta vuonna 2017. Uudelleentarkastelu on kuitenkin viivästynyt huomattavasti kolmesta keskeisestä syystä.

Ensiksikin huolimatta siitä, että jäsenvaltiot voivat vapauttaa pk-yritykset alv:stä – vaihtoehto, jota käytetään laajasti – pk-yrityksille aiheutuu edelleen alv-säännösten noudattamisesta suhteettomia kustannuksia, jotka johtuvat siitä, miten pk-yritysten verovapautus on suunniteltu. Erityisesti rajatylittävää kauppaa harjoittavat pk-yritykset eivät pysty hyödyntämään pk-yritysten verovapautusta muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, johon ne ovat sijoittautuneet. Lisäksi korkeat alv-säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset johtuvat myös siitä, että pk-yritykset joutuvat mahdollisesti noudattamaan monimutkaisia ja moninaisia alv-velvoitteita koskevia sääntöjä eri puolilla EU:ta, kun ne käyvät rajatylittävää kauppaa.

Toiseksi nykyisellä järjestelmällä on vääristäviä vaikutuksia kilpailuun sekä kansallisilla markkinoilla että EU:n markkinoilla. Yhdessä jäsenvaltiossa sovellettavalla pk-yritysten verovapautuksella, jota voivat hyödyntää ainoastaan kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet yritykset, on kielteinen vaikutus muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin yrityksiin, jotka suorittavat palvelujen suorituksia ja tavaroiden luovutuksia samoilla markkinoilla. Tämä ongelma saattaa pahentua, kun ehdotetussa lopullisessa alv-järjestelmässä siirrytään määräpaikkaan perustuvaan verotukseen. Monet pk-yritykset saattavat joutua veloittamaan asiakkailtaan alv:n, joka poikkeaa sen jäsenvaltion käytännöstä, johon ne ovat sijoittautuneet. Määräpaikkaan perustuvan verotuksen periaatteen mukaan alv on ilmoitettava ja kirjattava jäsenvaltiossa, johon asiakas on sijoittautunut (määräjäsenvaltio) eikä siinä jäsenvaltiossa, johon pk-yritys on sijoittautunut (alkuperäjäsenvaltio). Tämä tarkoittaa sitä, että i) pk-yrityksillä ei ole tasapuolisia kaupankäyntiedellytyksiä EU:ssa ja ii) pk-yrityksiltä on viety kannustimet harjoittaa rajatylittävää toimintaa ja hyödyntää sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia mahdollisimman laajasti muissa jäsenvaltioissa sovellettavien alv:hen liittyvien velvoitteiden vuoksi.

Kansallisella tasolla esiintyy vääristymiä, koska yksinkertaistetut alv-velvoitteet liittyvät periaatteessa pk-yritysten verovapautuksen käyttöön, jolloin pk-yritykset, joihin vapautusta ei sovelleta (koska niiden liikevaihto ylittää sille asetetun raja-arvon tai ne ovat valinneet tavallisen alv-järjestelmän), eivät voi hyödyntää niitä. Tämä saattaa johtaa ”raja-arvovaikutukseen”, jossa pk-yritykset hillitsevät kasvuaan välttääkseen pk-yritysten verovapautuksen raja-arvon ylittämisen.

Kolmanneksi uudelleentarkastelu antaa tilaisuuden kannustaa vapaaehtoiseen säännösten noudattamiseen, jolla vähennetään säännösten noudattamatta jättämisestä ja alv-petoksista johtuvia verotulojen menetyksiä. Pk-yrityksillä on jo nyt vaikeuksia noudattaa kotimaan alv-velvoitteita, joten toisissa jäsenvaltioissa sovellettavien alv-velvoitteiden noudattaminen muodostaa rajatylittävää kauppaa harjoittaville pk-yrityksille vielä suuremman esteen, koska säännöt eivät ole yhdenmukaiset eri puolilla EU:ta. Yksinkertaistettuja rekisteröinti- ja maksumenettelyjä koskevassa alv:n erityisjärjestelmässä (Mini One Stop Shop – MOSS) on puututtu näihin ongelmiin loppukuluttajille (B2C) suoritettavien sähköisten palvelujen osalta. Vaikka sähköistä kaupankäyntiä koskevassa ehdotuksessa alv:n erityisjärjestelmä laajennetaan koskemaan kaikkia B2C-palvelusuorituksia, tarvitaan vielä lisätoimia tilanteen parantamiseksi.

Lisäksi on kaksi muuta syytä, jotka edellyttävät toimia.

Ensiksikin pk-yritysten järjestelmä on jo vanhentunut, sillä se perustuu poikkeuksiin. Alv-direktiivissä säädetään mahdollisuudesta poiketa pk-yrityksiä koskevan perusvapautuksen 5 000 euron raja-arvosta asettamalla nimenomaisesti raja-arvot 19 jäsenvaltiolle. Tällä hetkellä kuitenkin 10 jäsenvaltiolla on käytössä sovellettavaa raja-arvoa koskevia poikkeuksia, ja useita uusia poikkeuksia koskevia pyyntöjä on jo esitetty.

Toiseksi pk-yritysten järjestelmästä, jossa säädetään toimenpiteistä, joita sovelletaan siinä jäsenvaltiossa, johon pienyritykset ovat sijoittautuneet, on tulossa kestämätön, kun alv-järjestelmässä siirrytään määräpaikkaan perustuvaan verotukseen.

Sen vuoksi uudelleentarkastelun tavoitteena on luoda nykyaikainen ja yksinkertaistettu pk-yritysten järjestelmä. Sillä pyritään erityisesti i) vähentämään alv-säännösten noudattamisesta pk-yrityksille aiheutuvia kustannuksia sekä kansallisella että EU:n tasolla, ii) vähentämään kilpailun vääristymiä sekä kansallisella että EU:n tasolla, iii) vähentämään raja-arvovaikutuksesta johtuvia kielteisiä seurauksia ja iv) huolehtimaan siitä, että pk-yritysten on helpompi noudattaa säännöksiä ja verohallintojen valvoa säännösten noudattamista.

Tämä on linjassa tämän ehdotuksen tavoitteiden kanssa, joilla pyritään

·luomaan pk-yritysten kasvua tukeva toimintaympäristö;

·luomaan tehokas ja vakaa alv-järjestelmä yhtenäisen EU:n alv-alueen luomiseksi”; ja

·edistämään syvempien ja oikeudenmukaisempien sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa