NEUVOSTON ENSIMMÄISESSÄ KÄSITTELYSSÄ VAHVISTAMA KANTA (EU) N:o 5/2010

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi matkustajien oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta

Vahvistettu neuvostossa 11 päivänä maaliskuuta 2010

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 122 E/02

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan 1 kohdan ja 100 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

Matkustajien suojan olisi katettava paitsi matkustajaliikennepalvelut jäsenvaltioiden alueella sijaitsevien satamien välillä, myös matkustajaliikennepalvelut tällaisten satamien ja jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella sijaitsevien satamien välillä, ottaen huomioon kilpailun vääristymisen riski matkustajaliikenteen markkinoilla. Tästä syystä termi ”unionin liikenteenharjoittaja” olisi tätä asetusta sovellettaessa tulkittava mahdollisimman laajasti, mutta vaikuttamatta unionin muuhun lainsäädäntöön, esimerkiksi perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta soveltamisesta meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 4056/86 (3) ja palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3577/92 (4) .

Vammaisten oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 9 artikla huomioon ottaen ja jotta vammaisilla ja liikuntarajoitteisilla henkilöillä olisi samat mahdollisuudet matkustamiseen meri- ja sisävesiliikenteessä kuin muillakin kansalaisilla, on syytä vahvistaa säännöt tällaisten henkilöiden syrjimättömyydestä ja avustamisesta matkan aikana. Kyseiset henkilöt olisi näin ollen hyväksyttävä kuljetettavaksi eikä heitä saisi kieltäytyä kuljettamasta heidän vammansa tai liikuntaesteensä perusteella lukuun ottamatta tapauksia, joissa se on perusteltua toimivaltaisten viranomaisten määrittämien terveys- ja turvallisuussyiden takia. Heillä olisi oltava oikeus saada apua satamissa sekä matkustaja-aluksilla. Sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi kyseisten henkilöiden olisi saatava tätä apua maksutta. Liikenteenharjoittajien olisi vahvistettava esteettömyyttä koskevat ehdot mieluiten eurooppalaisen standardointijärjestelmän pohjalta.

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt seuraavista:

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan matkustajiin, jotka

2. Tätä asetusta ei sovelleta matkustajiin, jotka

3. Jäsenvaltiot voivat … (10) alkavan kahden vuoden jakson ajaksi vapauttaa tämän asetuksen säännösten soveltamisesta sellaiset merialukset, joiden bruttovetoisuus on alle 300 ja joita käytetään kotimaanliikenteessä, jos matkustajien tämän asetuksen mukaiset oikeudet taataan riittävällä tavalla kansallisessa lainsäädännössä.

4. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa julkisia palveluja koskevien velvoitteiden, julkisia palveluja koskevien sopimusten tai integroitujen palvelujen piiriin kuuluvan matkustajaliikennepalvelun tämän asetuksen soveltamisesta edellyttäen, että kansallisessa lainsäädännössä turvataan riittävällä tavalla tämän asetuksen mukaiset matkustajien oikeudet.

5. Minkään tässä asetuksessa ei pidä tulkita muodostavan teknisiä vaatimuksia, joilla liikenteenharjoittajat, terminaalinpitäjät tai muut tahot velvoitettaisiin muuttamaan tai korvaamaan aluksia, satamien infrastruktuuria, laitteita tai satamaterminaaleja.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

’satamalla’ paikkaa tai maantieteellistä aluetta, jossa on tehty sellaisia parannustöitä ja joka on varustettu siten, että se voi ottaa vastaan aluksia, ja jossa matkustajia nousee säännöllisesti alukseen tai poistuu aluksesta;

4 artikla

Liput ja syrjimättömät sopimusehdot

1. Liikenteenharjoittajien on kirjoitettava matkustajille lippu, jollei kansallisessa lainsäädännössä määritellä muuta matkustamiseen oikeuttavaa asiakirjaa. Lippu voidaan kirjoittaa sähköisessä muodossa.

2. Liikenteenharjoittajien tai lipunmyyjien soveltamia sopimusehtoja ja hintoja on tarjottava suurelle yleisölle ilman minkäänlaista suoraa tai välillistä, lopullisen asiakkaan kansalaisuuteen taikka liikenteenharjoittajan tai lipunmyyjän sijoittautumispaikkaan unionissa perustuvaa syrjintää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sosiaalisiin syihin perustuvien erityishintojen soveltamista.

5 artikla

Muut suorittavat osapuolet

1. Jos tämän asetuksen mukaisten velvollisuuksien suorittaminen on uskottu kuljetuksen suorittavalle liikenteenharjoittajalle, lipunmyyjälle tai muulle henkilölle, liikenteenharjoittaja, matkatoimisto, matkanjärjestäjä tai terminaalinpitäjä, joka on uskonut tällaisten velvollisuuksien suorittamisen toiselle, on kuitenkin vastuussa kyseisen suorittavan osapuolen työtehtäviensä puitteissa suorittamista toimista ja laiminlyönneistä.

2. Edellä olevan 1 kohdan lisäksi henkilöä, jolle liikenteenharjoittaja, matkatoimisto, matkanjärjestäjä tai terminaalinpitäjä on uskonut velvollisuuden suorittamisen, koskevat uskotun velvollisuuden osalta tämän asetuksen säännökset, korvausvastuuta ja tästä vastuusta vapauttavia perusteita koskevat säännökset mukaan luettuina.

6 artikla

Velvollisuuksista luopumista koskeva kielto

Tämän asetuksen mukaisia velvollisuuksia ei saa rajoittaa eikä niistä saa luopua varsinkaan kuljetussopimukseen sisältyvällä vapauttavalla tai rajoittavalla lausekkeella.

II LUKU

VAMMAISTEN JA LIIKUNTARAJOITTEISTEN HENKILÖIDEN OIKEUDET

7 artikla

Oikeus kuljetukseen

1. Liikenteenharjoittajat, matkatoimistot ja matkanjärjestäjät eivät saa kieltäytyä hyväksymästä varausta, kirjoittamasta tai muutoin antamasta lippua tai ottamasta alukseen henkilöitä vammaisuuden tai liikuntarajoitteisuuden perusteella.

2. Vammaisille tai liikuntarajoitteisille henkilöille on tarjottava varauksia ja lippuja lisämaksutta.

8 artikla

Poikkeukset ja erityisehdot

1. Sen estämättä, mitä 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, liikenteenharjoittajat, matkatoimistot ja matkanjärjestäjät voivat kieltäytyä hyväksymästä varausta tai kirjoittamasta tai muutoin antamasta lippua tai ottamasta henkilöä alukseen vammaisuuden tai liikuntarajoitteisuuden perusteella

2. Jos 1 kohdassa tarkoitettujen syiden perusteella on kieltäydytty hyväksymästä varausta tai kirjoittamasta tai muutoin antamasta lippua, liikenteenharjoittajien, matkatoimistojen tai matkanjärjestäjien on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet, jotta asianomaiselle henkilölle voidaan ehdottaa hyväksyttävissä oleva vaihtoehto liikenteenharjoittajan tarjoamaa matkustajaliikennepalvelua tai risteilyä käyttäen.

3. Jos vammaista tai liikuntarajoitteista henkilöä, jolla on varaus tai lippu ja joka on täyttänyt 11 artiklan 2 kohdan vaatimukset, kaikesta huolimatta kieltäydytään ottamasta alukseen vammaisuuden tai liikuntarajoitteisuuden perusteella, kyseiselle henkilölle ja hänen seurassaan tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti olevalle henkilölle on tarjottava oikeus valita, haluaako hän, että lipusta maksettu hinta palautetaan vai uuden matkareitin liitteen I mukaisesti. Paluumatkaa tai uutta matkareittiä koskeva oikeus edellyttää kaikkien terveys- ja turvallisuusvaatimusten täyttämistä.

4. Liikenteenharjoittajat, matkatoimistot ja matkanjärjestäjät voivat 1 kohdan mukaisten ehtojen täyttyessä edellyttää, että vammaisten tai liikuntarajoitteisten henkilöiden seurassa matkustaa toinen henkilö, joka kykenee antamaan vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön tarvitsemaa apua. Matkustajaliikennepalvelujen osalta tällainen seurassa matkustava henkilö on kuljetettava maksutta.

5. Kun liikenteenharjoittajat, matkatoimistot tai matkanjärjestäjät turvautuvat 1 tai 4 kohdan säännöksiin, niiden on ilmoitettava viipymättä asianomaiselle vammaiselle tai liikuntarajoitteiselle henkilölle poikkeusjärjestelyn erityiset syyt. Nämä syyt on annettava muodollisesti tiedoksi vammaiselle tai liikuntarajoitteiselle henkilölle viiden työpäivän kuluessa asian ilmoittamisesta asianomaiselle henkilölle. Jos on kyseessä 1 kohdan a alakohdan mukainen kieltäytyminen, on viitattava sovellettaviin terveys- ja turvallisuusvaatimuksiin.

9 artikla

Esteettömyys ja tiedotus

1. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien on yhteistyössä vammaisia tai liikuntarajoitteisia henkilöitä edustavien järjestöjen kanssa ja tarvittaessa omien järjestöjensä kautta laadittava tai niillä on oltava syrjimättömät esteettömyyttä koskevat ehdot vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden kuljetukselle.

2. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien on asetettava 1 kohdassa tarkoitetut esteettömyyttä koskevat ehdot yleisesti saataville fyysisesti tai internetiin samoilla kielillä kuin muut kaikille matkustajille yleensä annettavat tiedot.

3. Matkanjärjestäjien on asetettava saataville 1 kohdan mukaiset esteettömyyttä koskevat ehdot, joita sovelletaan niiden järjestämiin, myymiin tai myytäväksi tarjoamiin matkapaketteihin, pakettilomiin ja pakettikiertomatkoihin sisältyviin matkoihin.

4. Liikenteenharjoittajien, matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien on varmistettava, että kaikki kuljetusehtoja koskevat tarpeelliset tiedot, matkatiedot ja esteettömyyttä koskevat ehdot ovat saatavilla, myös verkkovaraus- ja verkkotietopalveluissa, asianmukaisissa ja vammaisille ja liikuntarajoitteisille henkilöille soveltuvissa muodoissa.

10 artikla

Oikeus avun saamiseen satamissa ja aluksissa

Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien on toimivaltuuksiensa rajoissa annettava maksutta vammaisille ja liikuntarajoitteisille henkilöille liitteiden II ja III mukaista apua satamissa, myös alukseen nousemisen ja aluksesta poistumisen yhteydessä, ja aluksilla, jollei 9 artiklan 1 kohdassa säädetyistä esteettömyyttä koskevista ehdoista muuta johdu.

11 artikla

Avustamisen edellytykset

1. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinhoitajien on toimivaltuuksiensa rajoissa avustettava vammaisia ja liikuntarajoitteisia henkilöitä 10 artiklan mukaisesti seuraavin edellytyksin:

2. Edellä olevan 1 kohdan lisäksi vammaisten tai liikuntarajoitteisten henkilöiden on ilmoitettava liikenteenharjoittajalle varausta tehdessään tai lippua ennakkoon ostaessaan majoitukseen tai istumapaikkaan liittyvistä erityistarpeistaan tai tarpeesta ottaa mukaan lääkinnällisiä välineitä, jos tarve on kyseisenä ajankohtana tiedossa.

3. Tällainen 1 kohdan a alakohdan ja 2 kohdan mukainen ilmoitus voidaan aina toimittaa matkatoimistolle tai matkanjärjestäjälle, jolta lippu on ostettu. Jos samalla lipulla voidaan matkustaa useita matkoja, yksi ilmoitus riittää, edellyttäen, että seuraavien matkojen aikataulusta on annettu riittävät tiedot.

4. Jos ilmoitusta ei ole tehty 1 kohdan a alakohdan ja 2 kohdan mukaisesti, liikenteenharjoittajien ja terminaalinhoitajien on toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet varmistaakseen, että apua annetaan siten, että vammainen tai liikuntarajoitteinen henkilö voi nousta alukseen, poistua aluksesta ja matkustaa aluksella.

5. Jos vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön mukana matkustaa hyväksytty avustajakoira, koira on majoitettava yhdessä kyseisen henkilön kanssa, edellyttäen, että liikenteenharjoittajalle, matkatoimistolle tai matkanjärjestäjälle on ilmoitettu tästä niiden sovellettavien kansallisten sääntöjen mukaisesti, jotka koskevat hyväksyttyjen avustajakoirien kuljettamista matkustaja-aluksilla, jos tällaisia sääntöjä on olemassa.

12 artikla

Ilmoitusten vastaanottaminen ja tapaamispisteiden ilmoittaminen

1. Liikenteenharjoittajien, terminaalinpitäjien, matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten vastaanottamiseksi. Tämä velvollisuus koskee niiden kaikkia myyntipisteitä, puhelin- ja internetmyynti mukaan luettuina.

2. Jos matkatoimistot tai matkanjärjestäjät vastaanottavat 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, niiden on normaalin aukioloaikansa puitteissa siirrettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot viipymättä liikenteenharjoittajalle tai terminaalinpitäjälle.

3. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien on ilmoitettava satamaterminaalien sisä- tai ulkopuolella sijaitseva piste, jossa vammaiset tai liikuntarajoitteiset henkilöt voivat ilmoittaa tulostaan ja pyytää tarvitsemaansa apua. Tämä piste on merkittävä selvästi opastein ja siinä on annettava soveltuvassa muodossa perustiedot satamaterminaalista ja annettavasta avusta.

13 artikla

Avustamisen laatuvaatimukset

1. Terminaalinpitäjien ja liikenteenharjoittajien, joiden satamaterminaalien tai matkustajaliikennepalvelujen kaupallisen liikenteen matkustajamäärä on edeltävän kalenterivuoden aikana ollut yhteensä yli 100 000, on toimivaltuuksiensa rajoissa asetettava laatuvaatimukset liitteissä II ja III tarkoitetulle avustamiselle ja määriteltävä näiden vaatimusten noudattamiseksi tarvittavat voimavarat yhteistyössä vammaisia ja liikuntarajoitteisia henkilöitä edustavien järjestöjen kanssa ja tarvittaessa omien järjestöjensä välityksellä.

2. Terminaalinpitäjien ja liikenteenharjoittajien on asetettava 1 kohdassa tarkoitetut laatuvaatimukset yleisesti saataville fyysisesti tai internetiin soveltuvassa muodossa ja samoilla kielillä kuin muut kaikille matkustajille yleensä annettavat tiedot.

14 artikla

Koulutus ja ohjeet

Rajoittamatta merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ja säännöstön sekä Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkistetun yleissopimuksen ja Tonavan vesiliikenteestä tehdyn yleissopimuksen nojalla annettujen sääntöjen soveltamista liikenteenharjoittajien ja tapauksen mukaan terminaalinpitäjien on laadittava vammaisuuteen liittyvää koulutusta koskevat menettelyt, myös ohjeet, ja varmistettava, että

15 artikla

Korvaus liikkumisen apuvälineistä tai muista erityisvälineistä

1. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinhoitajien ovat vastuussa vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön käyttämän liikkumisen apuvälineen tai muun erityisvälineen katoamisen tai vahingoittumisen seurauksena kärsitystä menetyksestä, jos menetyksen aiheuttanut tapahtuma on johtunut liikenteenharjoittajan tai terminaalinpitäjän tuottamuksesta tai laiminlyönnistä. Liikenteenharjoittajan tuottamuksen tai laiminlyönnin oletetaan tapahtuneen, jos menetyksen on aiheuttanut merionnettomuus.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun korvauksen on oltava välineiden jälleenhankinta-arvon tai tapauksen mukaan niiden korjauskustannusten suuruinen.

3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta, jos merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 392/2009 (11) 4 artiklaa sovelletaan.

4. Lisäksi väliaikaisen korvaavan välineen saamiseksi pikaisesti kyseisen matkustajan käyttöön on toteutettava kaikki mahdolliset toimet.

III LUKU

LIIKENTEENHARJOITTAJIEN JA TERMINAALINPITÄJIEN VELVOLLISUUDET MATKAN KESKEYTYESSÄ

16 artikla

Tiedottaminen lähdön peruuntuessa tai viivästyessä

1. Matkustajaliikennepalvelun tai risteilyn lähdön peruuntuessa tai viivästyessä liikenteenharjoittajan tai tapauksen mukaan terminaalinpitäjän on ilmoitettava satamaterminaaleista lähteville matkustajille mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään 30 minuutin kuluttua aikataulun mukaisesta lähtöajasta kyseinen tilanne sekä arvioitu lähtöaika ja arvioitu saapumisaika heti, kun kyseiset tiedot ovat saatavissa.

2. Jos matkustajat menettävät peruuntumisen tai viivästymisen takia kuljetuspalvelun jatkoyhteyden, liikenteenharjoittajan ja tapauksen mukaan terminaalinpitäjän on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet tiedottaakseen asianomaisille matkustajille vaihtoehtoisista jatkoyhteyksistä.

3. Liikenteenharjoittajan tai tapauksen mukaan terminaalinpitäjän on varmistettava, että vammaiset tai liikuntarajoitteiset henkilöt saavat 1 ja 2 kohdassa edellytetyt tiedot soveltuvassa muodossa.

17 artikla

Apu lähdön peruuntuessa tai viivästyessä

1. Jos liikenteenharjoittaja perustellusti arvioi matkustajaliikennepalvelun tai risteilyn lähdön peruuntuvan tai viivästyvän enemmän kuin 120 minuuttia aikataulun mukaisesta lähtöajastaan, satamaterminaalista lähteville matkustajille on tarjottava maksutta välipaloja, aterioita tai virvokkeita kohtuullisessa suhteessa odotusaikaan, jos niitä on saatavissa tai niitä voidaan kohtuudella toimittaa paikalle.

2. Jos lähdön peruuntumisen tai viivästymisen vuoksi on välttämätöntä majoittua yhdeksi tai useammaksi yöksi tai jos matkustajan suunnittelemaa pidempi oleskelu osoittautuu välttämättömäksi, liikenteenharjoittajan on silloin, kun se on fyysisesti mahdollista, tarjottava satamaterminaaleista lähteville matkustajille 1 kohdassa säädettyjen välipalojen, aterioiden tai virvokkeiden lisäksi maksutta asianmukainen majoitus aluksella tai maissa sekä satamaterminaalin ja majoituspaikan välinen kuljetus. Liikenteenharjoittaja voi rajoittaa majoituskustannukset maissa, satamaterminaalin ja majoituspaikan välistä kuljetusta lukuun ottamatta, 120 euroon matkustajaa kohti.

3. Liikenteenharjoittajan on 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa kiinnitettävä erityistä huomiota vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden sekä mahdollisten saattajien tarpeisiin.

18 artikla

Uusi matkareitti ja lipun hinnan palautus lähdön peruuntuessa tai viivästyessä

1. Jos liikenteenharjoittaja perustellusti arvioi matkustajaliikennepalvelun lähdön satamaterminaalista peruuntuvan tai viivästyvän enemmän kuin 120 minuuttia, matkustajille on viipymättä tarjottava valittavaksi

2. Jos matkustajaliikennepalvelun lähtö satamasta peruuntuu tai viivästyy enemmän kuin 120 minuuttia, matkustajilla on oikeus liikenteenharjoittajan tarjoamaan uuteen matkareittiin tai lipun hinnan palautukseen.

3. Edellä 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa säädetty lipun hinnan palautus on suoritettava kokonaisuudessaan seitsemän päivän kuluessa käteisenä, sähköisenä pankkisiirtona, pankkisiirtona tai sekillä kultakin matkan osalta, joka jää tekemättä, sekä jo tehdyiltä osilta matkaa, jos matkasta ei ole enää hyötyä matkustajan alkuperäisen matkasuunnitelman kannalta.

19 artikla

Lipun hinnan korvaaminen saapumisen viivästyessä

1. Matkustajat voivat kuljetusoikeutta menettämättä pyytää liikenteenharjoittajalta korvausta, jos saapumisaika lopulliseen määräpaikkaan viivästyy kuljetussopimuksessa esitetystä. Korvauksen on oltava vähintään 25 prosenttia lipun hinnasta, kun viivästymistä on vähintään

Jos viivästyminen ylittää kaksinkertaisesti a–d alakohdassa säädetyn ajan, korvauksen on oltava 50 prosenttia lipun hinnasta.

2. Matkustajat, joilla on näyttölippu tai kausilippu ja joiden kohdalla saapuminen viivästyy toistuvasti kyseisen lipun voimassaoloaikana, voivat pyytää riittävää korvausta liikenteenharjoittajan korvausjärjestelyjen mukaisesti. Näissä järjestelyissä on mainittava perusteet saapumisen viivästymisen määrittämiselle ja korvauksen laskemiselle.

3. Korvaus on laskettava suhteessa hintaan, jonka matkustaja on tosiasiallisesti maksanut viivästyneestä matkustajaliikennepalvelusta.

4. Jos kuljetus koskee menopaluumatkaa, korvaus saapumisen viivästymisestä joko meno- tai paluumatkalla on laskettava suhteessa puoleen siitä hinnasta, joka kyseisen matkustajaliikennepalvelun kuljetuksesta on maksettu.

5. Korvaus on maksettava kuukauden kuluessa korvausvaatimuksen esittämisestä. Korvaus voidaan maksaa matkakuponkeina ja/tai muina palveluina, jos niiden ehdot ovat joustavat erityisesti voimassaoloajan ja määräpaikan osalta. Korvaus on matkustajan pyynnöstä maksettava rahana.

6. Lipun hinnasta maksettavasta korvauksesta ei saa vähentää liiketoimen kustannuksia, kuten maksuja, puhelinkuluja tai postimaksuja. Liikenteenharjoittajat voivat ottaa käyttöön vähimmäisrajan, jonka alittuessa korvauksia ei makseta. Tämä raja saa olla enintään 10 euroa.

20 artikla

Poikkeukset

1. Lukuun ottamatta matkustajia, joilla on näyttölippu tai kausilippu, 17, 18 ja 19 artiklaa ei sovelleta matkustajiin, joilla on avoin lippu, niin kauan kuin lähtöajankohtaa ei ole täsmennetty.

2. Edellä olevaa 17 ja 19 artiklaa ei sovelleta, jos matkustajalle on ilmoitettu peruuntumisesta tai viivästymisestä ennen lipun ostamista tai jos peruuntuminen tai viivästyminen aiheutuu matkustajan syystä.

3. Edellä olevaa 17 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta, jos peruuntuminen tai viivästyminen johtuu aluksen turvallisen toiminnan vaarantavista sääolosuhteista.

4. Edellä olevaa 19 artiklaa ei sovelleta, jos peruuntuminen tai viivästyminen johtuu aluksen turvallisen toiminnan vaarantavista sääolosuhteista tai matkustajaliikennepalvelun suorittamista haittaavista poikkeuksellisista olosuhteista, joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu.

21 artikla

Lisävaateet

Tämä asetus ei estä matkustajia hakemasta kansallisen lainsäädännön mukaista korvausta liikennepalvelujen peruuntumisesta tai viivästymisestä aiheutuneesta vahingosta kansalliselta tuomioistuimelta, myös direktiivin 90/314/ETY nojalla.

IV LUKU

TIEDOTTAMISTA JA VALITUKSIA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT

22 artikla

Oikeus saada matkatietoja

Liikenteenharjoittajien ja terminaalinhoitajien on toimivaltuuksiensa rajoissa annettava matkustajille riittävästi tietoja koko heidän matkansa ajan soveltuvassa muodossa ja samoilla kielillä kuin muut kaikille matkustajille yleensä annettavat tiedot. Vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden tarpeisiin on kiinnitettävä erityistä huomiota.

23 artikla

Tiedottaminen matkustajien oikeuksista

1. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien on toimivaltuuksiensa rajoissa varmistettava, että matkustajille tämän asetuksen nojalla kuuluvista oikeuksista on yleisesti saatavissa tietoa aluksissa ja satamaterminaaleissa. Tieto on annettava soveltuvassa muodossa ja samoilla kielillä kuin muut kaikille matkustajille yleensä annettavat tiedot. Tietoja annettaessa on kiinnitettävä erityistä huomiota vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden tarpeisiin.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tiedottamisvelvollisuuden täyttämiseksi liikenteenharjoittajat ja terminaalinpitäjät voivat käyttää komission kaikilla Euroopan unionin toimielinten virallisilla kielillä laatimaa ja näiden saataville saattamaa yhteenvetoa tämän asetuksen säännöksistä.

3. Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien on ilmoitettava matkustajille asianmukaisella tavalla aluksilla ja satamaterminaaleissa jäsenvaltioiden 25 artiklan 1 kohdan nojalla nimeämän täytäntöönpanoelimen yhteystiedot.

24 artikla

Valitukset

1. Liikenteenharjoittajien on perustettava tai niillä on oltava käytössä menettely, jolla tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia oikeuksia ja velvollisuuksia koskevat valitukset käsitellään.

2. Jos tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluva matkustaja haluaa esittää liikenteenharjoittajalle valituksen, hänen on tehtävä se kahden kuukauden kuluessa siitä, kun palvelu suoritettiin tai kun se olisi pitänyt suorittaa. Liikenteenharjoittajan on yhden kuukauden kuluessa valituksen vastaanottamisesta ilmoitettava matkustajalle, onko tämän valitus hyväksytty, hylätty vai edelleen käsiteltävänä. Lopullisen vastauksen antamiseen kuluva aika saa olla enintään kolme kuukautta valituksen vastaanottamisesta.

V LUKU

TÄYTÄNTÖÖNPANO JA KANSALLISET TÄYTÄNTÖÖNPANOELIMET

25 artikla

Kansalliset täytäntöönpanoelimet

1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi uusi tai olemassa oleva elin, joka vastaa tämän asetuksen täytäntöönpanosta niiden matkustajaliikennepalvelujen ja risteilyjen osalta, jotka lähtevät sen alueella sijaitsevista satamista tai suuntautuvat kolmannesta maasta tällaisiin satamiin. Kunkin elimen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen tämän asetuksen noudattamisen.

Kunkin elimen on oltava organisaatioltaan, rahoituspäätöksiltään, oikeudelliselta rakenteeltaan ja päätöksenteoltaan riippumaton liikenteenharjoittajista, matkanjärjestäjistä ja terminaalinhoitajista.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan mukaisesti nimetty elin tai elimet.

3. Matkustaja voi toimittaa valituksen tämän asetuksen väitetystä rikkomisesta kansallisen lainsäädännön mukaisesti 1 kohdan nojalla nimetylle toimivaltaiselle elimelle tai muulle jäsenvaltion nimeämälle toimivaltaiselle elimelle.

Jäsenvaltio voi päättää, että

4. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet vapauttaa tietyt palvelut tämän asetuksen soveltamisesta 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti, on huolehdittava siitä, että matkustajien oikeuksien täytäntöönpanoa varten on olemassa vastaava järjestelmä.

26 artikla

Täytäntöönpanoa koskeva kertomus

Edellä olevan 25 artiklan nojalla nimettyjen täytäntöönpanoelinten on … (12) alkaen julkaistava joka toinen vuosi 1 päivänä kesäkuuta kahden edellisen kalenterivuoden toiminnastaan kertomus, joka sisältää erityisesti kuvauksen tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanotoimista, yksityiskohdat sovelletuista seuraamuksista ja tilastotiedot valituksista ja sovelletuista seuraamuksista.

27 artikla

Täytäntöönpanoelinten välinen yhteistyö

Tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten täytäntöönpanoelinten on tarpeen mukaan vaihdettava tietoja työskentely- ja päätöksentekoperiaatteistaan ja -käytännöistään. Komissio tukee niitä tässä tehtävässä.

28 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi kyseiset säännöt ja toimenpiteet viimeistään … (13) ja ilmoitettava sille viipymättä niihin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista.

VI LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

29 artikla

Kertomus

Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen toimivuudesta ja vaikutuksista viimeistään … (14). Kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia tämän asetuksen säännösten yksityiskohtaisemmasta täytäntöönpanosta tai sen muuttamisesta.

30 artikla

Asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttaminen

Lisätään asetuksen (EY) N:o 2006/2004 liitteeseen kohta seuraavasti:

31 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan … (16) alkaen.

(1) Lausunto, annettu 16. heinäkuuta 2009 (EUVL C 317, 23.12.2009, s. 89).

(2) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 23. huhtikuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös …

(3) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 4.

(4) EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7.

(5) EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1.

(6) EUVL L 389, 30.12.2006, s. 1.

(7) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.

(8) EUVL L 364, 9.12.2004, s. 1.

(9) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

(10) Pyydetään lisäämään tämän asetuksen soveltamisen alkamisen päivämäärä.

(11) EUVL L 131, 28.5.2009, s. 24.

(12) Pyydetään lisäämään päivämäärä, joka on kaksi vuotta tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä.

(13) Pyydetään lisäämään tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivä.

(14) Kolme vuotta tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä.

(15) EUVL …”

(16) 36 kuukauden kuluttua tämän asetuksen julkaisemisesta.

Jos kaupunkia tai aluetta palvelevat useat satamat ja liikenteenharjoittaja tarjoaa matkustajalle matkaa toiseen satamaan kuin siihen, jota varaus koskee, liikenteenharjoittajan on vastattava kustannuksista, jotka aiheutuvat matkustajan siirtymisestä tästä toisesta satamasta joko satamaan, jota varaus koskee, tai muuhun lähellä sijaitsevaan määräpaikkaan, josta on sovittu matkustajan kanssa.

Edellä olevaa 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan myös matkustajiin, joiden matka on osa valmismatkaa, lukuun ottamatta oikeutta saada lipun hinta palautetuksi, jos matkustajilla on tämä oikeus direktiivin 90/314/ETY nojalla.

Jos vammaisella tai liikuntarajoitteisella henkilöllä on mukanaan saattaja, tämän on sallittava antaa pyydettäessä tarvittava apu satamassa sekä alukseen nousussa ja aluksesta poistumisessa.

Jos vammaisella tai liikuntarajoitteisella henkilöllä on mukanaan saattaja, liikenteenharjoittajan on tehtävä parhaansa antaakseen tällaiselle henkilölle istumapaikan tai hytin kyseisen vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön vierestä.

NEUVOSTON PERUSTELUT

I JOHDANTO

Komissio esitti 4.12.2008 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi matkustajien oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä sekä kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä annetun asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (1).

Euroopan parlamentti äänesti 23.4.2009 ensimmäisen käsittelyn lausunnostaan (2).

Neuvosto pääsi 9.10.2009 asetusehdotuksesta poliittiseen yhteisymmärrykseen. Lingvistijuristien viimeisteltyä tekstin neuvosto vahvisti 11.3.2010 ensimmäisen käsittelyn kantansa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklassa määrättyä tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen.

Neuvosto otti käsittelyssään huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon. Alueiden komitea kieltäytyi antamasta lausuntoa.

II ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ERITTELY

1. Yleistä

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi matkustajien oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä on osa EU:n yleistä tavoitetta parantaa matkustajien oikeuksia ja erityisesti vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksia. Samankaltaista lainsäädäntöä on jo hyväksytty ilmateitse (3) tai rautateitse (4) matkustavien henkilöiden osalta. Ehdotus sisältää toisaalta säännöksiä vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden syrjimättömästä pääsystä ja avustamisesta ja toisaalta säännöksiä kaikkien matkustajien oikeudesta saada apua, tietoa ja mahdollisesti korvausta viivästymisestä ja peruuntumisesta.

Vaikka neuvosto yhtyy komission näkemykseen ehdotuksen tavoitteen osalta, se esittää alkuperäiseen ehdotukseen huomattavia muutoksia. Muutamia ehdotetuista säännöksistä neuvosto ei voinut hyväksyä, koska niistä aiheutuisi liian raskas hallinnollinen taakka sekä kustannuksia liikenteenharjoittajille ja kansallisille hallinnoille eivätkä ne kuitenkaan tarjoaisi matkustajille sellaista lisäarvoa, joka korvaisi nämä haitat. Joitakin säännöksiä laadittiin uudelleen asetuksen yksinkertaistamiseksi ja selkeyttämiseksi.

Tästä lähestymistavasta johtuen neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa muutetaan suurelta osin komission alkuperäistä ehdotusta muotoilemalla sitä uudelleen ja poistamalla tekstistä useita säännöksiä. Tästä syystä neuvosto ei ole myöskään voinut hyväksyä niitä Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn lausunnossa esitettyjä tarkistuksia, jotka koskevat poistettuja säännöksiä.

2. Keskeiset poliittiset kysymykset

i) Soveltamisala

Maantieteellinen soveltamisala

Komissio ehdotti, että asetusta sovellettaisiin matkustajaliikennepalveluihin ja risteilyihin jäsenvaltioissa sijaitsevien satamien välillä tai jäsenvaltioissa sijaitsevissa satamissa.

Neuvosto katsoo, että komission ehdotusta on tämän osalta selkeytettävä, jotta EU:n sisäisten ja EU:n ulkopuolisten matkustajaliikennepalvelujen välinen kilpailu ei vääristy. Sen vuoksi edellä tarkoitetut säännökset viimeistellään neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa. Siinä erotetaan toisistaan toisaalta sellaiset matkustajaliikennepalvelut, joissa alukseen nousemiseen tarkoitettu satama sijaitsee jäsenvaltion alueella, ja toisaalta sellaiset matkustajaliikennepalvelut, joissa alukseen nousemiseen tarkoitettu satama sijaitsee jäsenvaltion alueen ulkopuolella ja aluksesta poistumiseen tarkoitettu satama sijaitsee jäsenvaltion alueella. Jälkimmäisessä tapauksessa asetusta sovelletaan vain, jos palvelun suorittaa Euroopan unionin liikenteenharjoittaja. Unionin liikenteenharjoittajan määritelmää olisi kuitenkin tulkittava mahdollisimman laajasti, jotta voitaisiin kattaa useimmat matkustajaliikennepalvelut EU:ssa ja EU:n ulkopuolella sijaitsevien satamien välillä. Risteilyistä asetuksen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan sellaiset risteilyt, joiden osalta alukseen nousemiseen tarkoitettu satama sijaitsee jäsenvaltion alueella.

Neuvosto lisää myös ’jäsenvaltion alueen’ määritelmän.

Poikkeukset soveltamisalasta

Komission alkuperäisen ehdotuksen soveltamisalaan kuuluivat periaatteessa kaikki matkustajaliikennepalvelut riippumatta kuljetettujen matkustajien lukumäärästä, matkan pituudesta, matkan tarkoituksesta jne. Komissio oli varannut jäsenvaltioille ainoastaan mahdollisuuden vapauttaa julkisia palveluja koskevien sopimusten piiriin kuuluvat palvelut asetuksen soveltamisesta.

Neuvosto pitää tärkeänä sitä, että näitä säännöksiä mukautetaan siten kuin on käytännössä mahdollista ja tarpeen. Sen vuoksi neuvosto lisää tietyn määrän vapautuksia asetuksen soveltamisesta. Neuvosto on samaa mieltä siitä, että soveltamisalan ulkopuolelle jäävät matkustajat, jotka matkustavat enintään 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitetuilla aluksilla tai aluksilla, joiden miehistö koostuu enintään kolmesta henkilöstä tai joiden matkustajaliikennepalvelun kokonaismatka on alle 500 metriä yhdensuuntaisesti. Soveltamisalan ulkopuolelle jäävät myös muut retket ja kiertoajelut kuin risteilyt.

Tämän lisäksi jäsenvaltiot voivat vapauttaa asetuksen kahdeksi ensimmäiseksi soveltamisvuodeksi sellaiset merialukset, joiden bruttovetoisuus on alle 300 tonnia ja joita käytetään kotimaanliikenteessä. Jos jäsenvaltio valitsee tämän vaihtoehdon, sen on kuitenkin taattava matkustajien oikeudet riittävällä tavalla kansallisessa lainsäädännössä. Jäsenvaltiot voivat lisäksi vapauttaa julkisia palveluja koskevien velvoitteiden, julkisia palveluja koskevien sopimusten tai integroitujen palvelujen piiriin kuuluvan matkustajaliikennepalvelun edellyttäen, että matkustajien oikeudet turvataan riittävällä tavalla kansallisessa lainsäädännössä.

Euroopan parlamentti noudatti periaatteen osalta komission lähestymistapaa mutta lisäsi jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää vapautus kaupunki- ja esikaupunkiliikenteen palveluille. Neuvosto ei ota tätä tarkistusta huomioon, mutta neuvoston ehdottamat vapautukset merkitsevät käytännössä sitä, että monet vastaavanlaiset palvelut jäävät soveltamisalan ulkopuolelle.

ii) Vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeudet

Neuvosto tukee varauksetta komissiota tämän tavoitteessa varmistaa, että vammaisilla ja liikuntarajoitteisilla henkilöillä on syrjimätön pääsy meri- ja sisävesiliikenteen palveluihin. Sen vuoksi neuvosto noudattaa tarkasti komission ehdotusta, joitakin yksinkertaistuksia ja selvennyksiä lukuun ottamatta.

Kuljetusoikeuksia koskevien poikkeusten osalta komissio ehdotti, että vammaiselta henkilöltä voitaisiin evätä kuljetus vetoamalla turvallisuusvaatimuksiin tai matkustaja-aluksen rakenteeseen. Neuvosto on lisännyt tähän terveysvaatimukset, jotta voitaisiin ottaa huomioon tapaukset, joissa matkustajan terveydentila on sellainen, että hänen kuljettamisensa turvallisuutta ei pystytä takaamaan.

Tässä suhteessa Euroopan parlamentti ehdotti, että turvallisuusvaatimuksia koskevat maininnat poistetaan (tarkistukset 1, 26 ja 29) ja lisätään maininta, joka koskee kuljettamista turvallisesti, ihmisarvon mukaisesti ja toimivalla tavalla (tarkistus 27). Jälkimmäisen tarkistuksen neuvosto sisällytti ensimmäisen käsittelyn kantaansa, lukuun ottamatta sanoja ”ihmisarvon mukaisesti”. Neuvosto katsoo, että kukaan muu kuin vammainen tai liikuntarajoitteinen henkilö itse ei voi päättää, mitä on ihmisarvon mukaisesti tapahtuva kuljettaminen, ja että liikenteenharjoittajan ei pitäisi ratkaista tällaista asiaa.

Alkuperäisen ehdotuksen mukaan liikenteenharjoittaja voisi edellyttää, että vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön seurassa matkustaa toinen henkilö, joka kykenee antamaan apua. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa todetaan, että jos liikenteenharjoittaja edellyttää tätä matkustajaliikennepalvelun osalta, seurassa matkustava henkilö on kuljetettava maksutta.

Vammaisia ja liikuntarajoitteisia henkilöitä avustetaan sillä edellytyksellä, että asianomainen henkilö ilmoittaa asiasta liikenteenharjoittajalle tai terminaalinpitäjälle vähintään kaksi työpäivää etukäteen (komission ehdotuksen mukaan 48 tuntia ennen) ja on satamassa tai ilmoitetussa pisteessä viimeistään 60 minuuttia ennen alukseen nousemisaikaa tai lähtöaikaa. Lisäksi jos henkilöllä on majoitukseen tai istumapaikkaan liittyviä erityistarpeita tai tarve ottaa mukaan lääkinnällisiä välineitä, matkustajan on ilmoitettava niistä liikenteenharjoittajalle varausta tehdessään, jos tarve on kyseisenä ajankohtana tiedossa. Tämä neuvoston lisäämä ylimääräinen vaatimus antaa liikenteenharjoittajalle mahdollisuuden huolehtia noista erityistarpeista ja antaa asianomaiselle henkilölle mahdollisimman hyvää palvelua.

Useat Euroopan parlamentin tarkistuksista koskevat tietojen antamista vammaisille ja liikuntarajoitteisille henkilöille soveltuvissa muodoissa. Nämä tarkistukset neuvosto hyväksyi. Sama koskee parlamentin tarkistuksia sanan ”avustajaeläin” korvaamiseksi sanalla ”avustajakoira”.

iii) Liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien velvollisuudet matkan keskeytyessä

Komission ehdotuksessa esitetään oikeutta tiedonsaantiin, avunsaantiin (mukaan lukien ateriat, virvokkeet ja mahdollisesti hotellimajoitus), uuteen matkareittiin ja lipun hinnan palautukseen sekä lipun hinnan korvaamiseen kaikille matkustajille matkustajaliikennepalvelun tai risteilyn viivästyessä ja joissakin tapauksissa näiden peruuntuessa. Korvausta matkalipun hinnasta ei kuitenkaan makseta, jos viivästyminen tai peruutus johtuu matkustajaliikennepalvelun suorittamista haittaavista poikkeuksellisista olosuhteista.

Neuvosto on samaa mieltä periaatteesta, jonka mukaan liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien olisi huolehdittava matkustajistaan, ja se on laajentanut tämän periaatteen kaikkiin peruutustapauksiin. Joissakin tapauksissa ei kuitenkaan ole mahdollista tai perusteltua esimerkiksi antaa tietoja viivästyksistä satamassa, jossa ei ole henkilökuntaa. Sen vuoksi neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa otetaan käyttöön käsite ’satamaterminaali’ eli satamassa sijaitseva miehitetty terminaali, jossa on tiloja ja henkilökuntaa (esimerkiksi lähtöselvitys, lippupisteet tai odotustilat). Jotkut liikenteenharjoittajien ja terminaalinpitäjien velvollisuudet koskevat vain tällaisista satamaterminaaleista lähteviä matkustajia. Tällaisia velvollisuuksia ovat tiedottaminen ja avustaminen sekä tietyssä määrin uusi matkareitti ja lipun hinnan palauttaminen.

Toinen neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan taustalla vaikuttava näkökohta on meriturvallisuus. Jotta liikenteenharjoittajat eivät taloudellisista syistä toteuttaisi matkaa eivätkä käyttäisi suuria kulkunopeuksia aluksen turvallisen toiminnan vaarantavissa sääolosuhteissa, ehdotukseen on tällaisissa tapauksissa lisätty vapautus velvollisuudesta tarjota majoitus tai korvaus lipun hinnasta. Lisäksi huonoista sääolosuhteista ja poikkeuksellisista olosuhteista annetaan esimerkkejä kahdessa johdanto-osan kappaleessa. Vapautuksia oikeudesta avunsaantiin ja korvauksiin on lisätty tapauksissa, joissa matkustajalle on ilmoitettu peruuntumisesta tai viivästymisestä ennen lipun ostamista tai kun matkustaja on syynä peruuntumiseen tai viivästykseen. Liikenteenharjoittajalle on annettu mahdollisuus rajoittaa majoituskustannukset 120 euroon ja ottaa käyttöön vähimmäisraja, jonka alittuessa korvauksia ei makseta (enintään 10 euroa maksavat liput).

Euroopan parlamentti ehdotti vapautuksia, jos kyseessä on ylivoimainen este (tarkistukset 23 ja 60) tai jos peruuntumisesta tai viivästymisestä ilmoitetaan ennakolta (tarkistus 59). Neuvosto on hyväksynyt näiden tarkistusten perusajatuksen. Lisäksi parlamentti ehdotti majoituskustannusten rajoittamista lipun kaksinkertaiseen hintaan (tarkistus 53). Neuvosto katsoo, että tämä on tietyissä tapauksissa liian epäedullista matkustajille ja liikenteenharjoittajille ja että sekä matkustajien että liikenteenharjoittajien kannalta on järkevämpää rajoittaa kustannukset 120 euroon.

iv) Valitusten käsittely ja kansalliset täytäntöönpanoelimet

Komission ehdotukseen sisältyy yksityiskohtaisia sääntöjä kansallisten täytäntöönpanoelinten nimeämisestä ja tehtävistä sekä siitä, miten liikenteenharjoittajien olisi käsiteltävä valituksia, ja erityisesti siitä, millaisia kauaskantoisia oikeudellisia seurauksia on siinä tapauksessa, että valituksiin jätetään vastaamatta.

Vaikka neuvosto periaatteen osalta hyväksyy ehdotuksen ja etenkin sen, että liikenteenharjoittajien olisi vastattava asiakkaidensa valituksiin, se tuo järjestelmään enemmän joustavuutta, jotta jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiin tai hallintorakenteisiin ei kohdistuisi odottamattomia seurauksia.

Euroopan parlamentti ehdotti, että kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä ainoastaan yksi kansallinen täytäntöönpanoelin (tarkistukset 5, 6, 66, 67 ja 68) ja että jäsenvaltioiden, eikä liikenteenharjoittajien, olisi luotava riippumaton valitustenkäsittelymenettely (tarkistus 65). Aiemmin mainitun joustavuuden kannalta jäsenvaltioiden liikkumavaraa ei kuitenkaan neuvoston mielestä ole hyvä rajoittaa tällä tavalla. Parlamentti ehdotti myös, että kansallisten täytäntöönpanoelinten olisi oltava riippumattomia kaikista kaupallisista eduista (tarkistus 66). Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa täsmennetään, että näiden elinten olisi oltava riippumattomia liikenteenharjoittajista, matkanjärjestäjistä ja terminaalinpitäjistä.

v) Asetuksen soveltamisen alkamispäivä

Komissio ehdotti, että asetusta kokonaisuudessaan olisi alettava soveltaa kahden vuoden kuluttua julkaisupäivästä, kun taas tiettyjä säännöksiä olisi sovellettava jo yhden vuoden kuluttua julkaisemisesta.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa esitetään, että koko asetusta aletaan soveltaa kolmen vuoden kuluttua sen julkaisemisesta.

3. Muut poliittiset kysymykset

Neuvosto päättää yksinkertaistaa asetuksen nimeä.

Neuvosto päättää selkeyttää tiettyjen, asetuksesta johtuvien velvollisuuksien alihankintaa koskevia säännöksiä lisäämällä muita suorittavia osapuolia koskevan yleisen artiklan.

Neuvosto päättää poistaa vaatimuksen, jonka mukaan liikenteenharjoittajien on pidettävä vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden avustamisesta koituvien kustannusten kirjanpito erillään, jotta etenkään pienemmille liikenteenharjoittajille ei aiheutuisi tarpeetonta hallinnollista taakkaa. Samassa hengessä neuvosto päättää rajata avustamisen laatuvaatimuksia koskevan velvollisuuden suurempiin liikenteenharjoittajiin ja terminaalinpitäjiin sekä rajoittaa vammaisuuteen liittyvää koulutusta ja ohjeita koskevan vaatimuksen siihen henkilökuntaan, joka sitä todellisuudessa tarvitsee.

4. Muut Euroopan parlamentin hyväksymät tarkistukset

Muut tarkistukset, joita ei ole sisällytetty neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan:

— vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden tarpeiden huomioon ottaminen aina silloin, kun satamia, terminaaleja ja matkustaja-aluksia suunnitellaan tai korjataan ilman varausta ”mahdollisuuksien mukaan” (tarkistus 2);

— vammaisten tai liikuntarajoitteisten henkilöiden alukseen nousua koskevat säännökset, jotka eivät rajoita matkustajien alukseen nousemista koskevien yleisten määräysten soveltamista (tarkistus 3);

— komission pyytäminen ehdottamaan matkustajien oikeuksia koskevia selviä sääntöjä, joita sovelletaan siirtymiseen maista meri- ja sisävesiliikenteeseen tai päinvastoin (tarkistus 7);

— kaikki liikennemuodot kattava horisontaalinen lainsäädännöllinen lähestymistapa mahdollisissa myöhemmissä matkustajien oikeuksia koskevissa lainsäädäntöaloitteissa (tarkistus 8);

— psykososiaalisen vamman lisääminen vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön määritelmään (tarkistus 11);

— muutoksia ’kuljetussopimuksen’ (tarkistus 14) ja ’lipunmyyjän’ (tarkistus 15) määritelmään;

— seuraaville käsitteille ehdotetut määritelmät: ’saavutettavissa oleva muoto’ (tarkistus 18); ’matkustaja’ (tarkistus 19), ’saapuminen’ (tarkistus 20), ’lähtö’ (tarkistus 21), ’lipun hinta’ (tarkistus 22) ja ’ylivoimainen este’ (tarkistus 23);

— kansallisten täytäntöönpanoelinten valvonnassa laadittavat, vammaisten tai liikuntarajoitteisten henkilöiden kuljetukseen sovellettavat esteettömyyttä ja syrjimättömyyttä koskevat säännöt, joiden olisi koskettava myös saattajia ja henkilökohtaisia apuvälineitä (tarkistus 31);

— vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden avustamisesta annettava kirjallinen vahvistus (tarkistus 34);

— vammaisen tai liikuntarajoitteisen henkilön yksilöllisiin tarpeisiin mukautettu avustaminen (tarkistus 35);

— sataman hallintoelimen velvollisuus tehdä satamasta esteetön vammaisille ja liikuntarajoitteisille henkilöille (tarkistus 37);

— mahdollisuus sopia avustamista koskevasta lyhyemmästä ilmoitusajasta avun antajan ja matkustajan välillä (tarkistus 38);

— matkustajalle vahvistus siitä, että hänen avuntarpeestaan on ilmoitettu (tarkistus 39);

— liikenteenharjoittajan velvollisuus järjestää matkustajan tarpeita vastaava korvaava väline, jos liikkumisen apuväline vaurioituu matkan aikana (tarkistus 50);

— lähdön viivästyessä matkustajalle on tarjottava vain lipun hinnan palauttamista, jos matkustaja päättää olla käyttämättä liikenteenharjoittajaa matkallaan (tarkistus 54);

— tämän asetuksen nojalla myönnetty korvaus, joka voidaan vähentää mahdollisesti myönnettävästä täydentävästä korvauksesta (tarkistus 61);

— tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavat seuraamukset, joihin voi kuulua velvollisuus maksaa korvauksia (tarkistus 70);

— asetuksen liitteitä koskevat tarkistukset 71, 72 ja 75.

III PÄÄTELMÄ

Neuvosto on ottanut komission ehdotuksen ja Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn lausunnon täysimääräisesti huomioon ensimmäisen käsittelyn kantansa laadinnassa. Euroopan parlamentin esittämien tarkistusten osalta neuvosto toteaa, että huomattava määrä niistä on jo joko asian puolesta, osin tai kokonaan sisällytetty ensimmäisen käsittelyn kantaan.

(1) Asiak. 11990/08.

(2) A6-0209/2009.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta (EUVL L 46, 17.2.2004, s. 1) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2006, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006, vammaisten ja liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksista lentoliikenteessä (EUVL L 204, 26.7.2006, s. 1).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1371/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 14).