Virallinen lehti nro C 153 , 01/06/1999 s. 0041



A4-0032/99 Päätöslauselma liikennepolitiikasta: sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistaminen Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan neuvoston Euroopan sosiaalisen peruskirjan lokakuulta 1961, - ottaa huomioon tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annetun direktiivin 93/104/EY ((EYVL C 307, 13.12.1993, s. 18.)), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 118 a ja 118 b artiklan, - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen Amsterdamin Eurooppa-neuvoston kokouksen seurauksena konsolidoidun version 137, 138 ja 139 artiklan, joissa määrätään, että yhteispäätösmenettely koskee useita sosiaalipolitiikan näkökohtia, - ottaa huomioon komission 15. heinäkuuta 1997 antaman valkoisen kirjan työaikadirektiivin ulkopuolisista toimialoista (KOM(97)0334), - ottaa huomioon komission asiakirjan työaikadirektiivin ulkopuolelle jääviä aloja ja toimintoja koskevan eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten kuulemisen toisesta vaiheesta, - ottaa huomioon komission kertomuksen tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisesta vuosina 1993 - 1994 (KOM(97)0698), - ottaa huomioon tarpeen soveltaa edellä mainittua asetusta (ETY) N:o 3820/85 ja tieliikenteen valvontalaitteista 20. joulukuuta 1985 annettua asetusta (ETY) 3821/85 jäsenvaltioissa mahdollisimman yhtenäisesti, jotta luodaan asianmukaiset työ- ja kilpailuolot, - ottaa huomioon Helsingissä kokoontuneen kolmannen yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin työskentelyn ja erityisesti sen työryhmän nro 1, jonka keskusteluissa sosiaaliset näkökohdat olivat merkittävässä asemassa, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnön sekä työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0032/99), A. katsoo, että eri liikennesektorit ovat kehittyneet eri tahtiin yhtenäismarkkinoiden ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden suhteen, että ne ovat muihin talouden aloihin verrattuna jäljessä ja että tämä eritahtinen kehitys heijastuu liikennealan sosiaalilainsäädännössä, B. katsoo, että sosiaalisen yhdenmukaistamisen tulee perustua korkeatasoisiin turvallisuutta, pätevyyttä ja koulutusta koskeviin sosiaalistandardeihin ja sen on edistettävä työllisyyden kehitystä, C. katsoo, että liikenteen hoitaminen määrittelee kansalaisten liikkuvuuden laadun, D. katsoo, että sosiaalisen yhdenmukaistamisen päämääränä ei ole säännellä markkinavoimia, vaan hillitä sellaista kilpailua, joka vahingoittaa terveyttä, turvallisuutta, elämänlaatua ja liikkuvuutta yleensä, E. katsoo, että työntekijöiden kannalta selkeät ja tarkat säännöt ovat välttämättömiä, koska ne osoittavat kaikille kilpailualueen ja ehkäisevät liian villiä kilpailua, joka on vahingollista työpaikkojen ja pääoman kannalta, F. katsoo, että edellä mainitussa työaikaa koskevassa direktiivissä 93/104/EY ei käsitellä liikennesektoreita, että tämä pyritään korjaamaan komission toteuttamilla aloitteilla ja että parlamentti ja sen liikenne- ja matkailuvaliokunta ovat toivoneet ja tukeneet tätä kehitystä jo pitkään, G. katsoo, että työaika on merkittävä tekijä terveyden suojelussa, liikenneturvallisuudessa ja yritysten välisessä kilpailussa, että tällainen kilpailu on lisääntynyt viime vuosina markkinoiden vapautuessa ja että tästä syystä on tarpeen suojella työntekijöitä epäkohdilta, H. ottaa huomioon parhaillaan toteutettavat pyrkimykset eri aloilla työnantajien ja työntekijöiden välisen sopimuksen aikaansaamiseksi Euroopan tasolla ja katsoo, että nämä sopimukset toimivat pohjana komission lainsäädäntöehdotuksille, I. katsoo, että ulkoisten kulujen sisällyttämisellä kustannuksiin on vaikutusta työn laatuun ja kansalaisten elämänlaatuun, J. katsoo, että ammattikoulutus sekä ammattiin pääsyä ja sitä koskevat edellytykset ovat merkittävä näkökohta elämänlaadun ja erilaisten tehtävien toteuttamisturvallisuuden kannalta, K. katsoo, että liikenteessä on otettava erityisesti huomioon liikuntarajoitteiset henkilöt, L. katsoo, että olemassa oleviin säännöksiin perustuvien valvonnan ja seuraamusten on oltava yhtenäisiä ja säännöllisiä ja että vastuut on määriteltävä, M. katsoo, että käsitteet, kuten työaika, aktiivinen ja passiivinen työ sekä ns. liikkuvat ja ei-liikkuvat työntekijät, olisi määriteltävä paremmin aloittain ja kansainvälisesti, N. ottaa huomioon, että Amsterdamin sopimuksessa on työllisyyttä koskeva erillinen luku ja että monilla liikenteen alalla ehdotetuista toimista on vaikutusta lähes 6 000 000 ihmiseen ja 3 000 000 työpaikkaan, O. katsoo, että ilmailualalla, jossa vapautuminen on edennyt suurin harppauksin, lentäjien ja matkustamomiehistön lento- ja lepoaikoja tai matkustamomiehistön kouluttamista ei säädellä Euroopan tasolla, P. katsoo, että merenkulkualalla työmarkkinapuolet ovat päässeet sopimukseen, Q. katsoo, että rautatiealalla on olemassa kansallisia työsopimuksia ja että aivan hiljattain työnantajat ja työntekijät pääsivät sopimukseen työ- ja lepoajasta Euroopan tasolla, R. ottaa huomioon vaikeudet päästä sopimukseen sisävesiliikennealalla, josta komissio laatii parhaillaan lainsäädäntöehdotusta, S. katsoo, että tieliikenne on selvästi merkittävin ryhmä, joka on jätetty direktiiviin 93/104/EY ulkopuolelle, että tämän ryhmän kannalta asetukset (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 (ajo- ja lepoaika - ajopiirturit) eivät ole riittäviä varmistamaan sosiaaliturvaa ja tätä kautta yritysten välistä tarkoituksenmukaista kilpailua, kuten todetaan edellä mainitussa komission 18. kertomuksessa tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisesta vuosina 1993 - 1994; I. Pääperiaatteet 1. Korostaa työajan sääntelyn, liikenneturvallisuuden ja työntekijöiden terveyden välistä suoraa yhteyttä, minkä etuna työnantajien kannalta on selkeämpien ja avoimempien kilpailuedellytysten luominen, ja tästä syystä direktiivin 93/104/EY mahdollisimman laaja ja samanaikainen soveltaminen eri aloilla on tärkeää; 2. Pitää myönteisenä komission viimeaikaisia ehdotuksia työaikauudistuksesta direktiivin 93/104/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävillä aloilla ja toiminnoissa, työaikadirektiivin muuttamista koskemaan kaikkia rautatiealan ei-liikkuvia työntekijöitä sekä erityisiä säännöksiä tieliikenteen ja merenkulun työajoista; 3. Korostaa tarvetta vähentää työaikaa ilman palkkojen leikkauksia eräänä keskeisenä edistettävänä tavoitteena sekä liikennealan työllisyyden että turvallisuuden kannalta; 4. Vaatii, että ehdotettujen alakohtaisten komiteoiden edustuksellisuus ja sosiaalisen vuoropuhelun täytäntöönpano ja kehitys varmistetaan ehdotettujen sopimusten tehokkuuden takaamiseksi; vaatii, että alakohtainen lähestymistapa koordinoidaan liikenteen multimodaalisen kehityksen edistämiseksi; 5. Pyytää valvomaan säädöksiä säännöllisesti ja yhtenäisesti, asettamaan riittävällä tavalla pelotteena toimivia seuraamuksia ja käyttämään uutta tekniikkaa liikennevalvonnan ja -turvallisuuden alalla; 6. Kehottaa neuvostoa ja komissiota määrittelemään käsitteen «työaika» selvästi; katsoo, että tieliikenteen alalla työaikaan on sisällytettävä ajoajan ja ajoneuvon lastaus- ja purkausajan lisäksi kaikki se muu aika, jona työntekijä on työnantajan käytettävissä työn tekemistä varten; 7. Kehottaa neuvostoa ja komissiota määrittelemään toisen palveluksessa suoritettavan työn ja yrittäjyyden tunnusmerkit näennäisen yrittäjyyden torjumiseksi; 8. Pyytää määrittelemään käskyn antajan ja toimeenpanijan väliset vastuut selkeästi; 9. Pyytää, että liikennealan koulutuksen ja ammattiin pääsyn vastavuoroinen tunnustaminen on perusperiaate, jotta työntekijät voivat liikkua vapaasti; tämä edellyttää myös yhdenmukaistettua yleis- ja ammattikoulutustasoa, joka on mukautettu tarpeisiin ja jossa kunnioitetaan miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia; 10. Pyytää arvioimaan liikennealan toimien vaikutuksen työllisyyteen, työoloihin ja yleensä liikkuvuuteen; 11. Vahvistaa uudelleen taantumattomuuden periaatteen ja pyytää huomioimaan yhteisön sosiaalialan säännöstön kansainvälisissä neuvotteluissa, jotta vältettäisiin mahdollisimman hyvin sellainen kansainvälinen kilpailu, joka vahingoittaa yhteisön tasolla määriteltyjä tekijöitä, joita on suojeltava markkinapaineilta; 12. Korostaa julkisen liikenteen erityispiirrettä ja liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeutettuja vaatimuksia; II. Rautatiet 13. Panee tyytyväisenä merkille syyskuussa 1998 allekirjoitetun alan työmarkkinaosapuolten sopimuksen ja arvioi, että rautateiden kanssa suorassa kilpailusuhteessa oleville aloille olisi myös saatava sopimus; 14. Vaatii, että jäsenvaltiot ja komissio toimivat henkilöstön ammatillisen ja kielikoulutuksen hyväksi sekä tutkintojen vastavuoroiseksi tunnustamiseksi, jotta avoimiin markkinoihin voidaan valmistautua mahdollisimman hyvin ja jotta voidaan mahdollistaa alan eri yritysten ja järjestelmien hyvä yhteentoimivuus; III. Sisävesiliikenne 15. Pitää ilahduttavana, että komissio on työnantajien ja työntekijöiden välisten vuonna 1995 epäonnistuneiden neuvottelujen jälkeen tehnyt aloitteen ja valmistelee parhaillaan lainsäädäntöehdotusta, joka koskee pääasiassa lepo- ja työaikaa sekä miehistön kokoonpanoa; 16. Toivoo, että tämä ehdotus perustuu pääasiassa työ- ja lepoaikaa muilla liikenteen aloilla koskeviin säännöksiin ja että siinä huomioidaan, että alalla on liikennöitsijöinä lukuisia yksityisyrittäjiä; IV. Ilmailu 17. Panee merkille, että työaikadirektiiviä pitäisi periaatteessa soveltaa kenttähenkilöstön suhteen, mutta käytännössä direktiivin täytäntöönpanotoimet ovat riittämättömiä; 18. Panee merkille, että yritykset saada EU:ssa aikaan yhteensovitettua sääntelyä matkustamomiehistön lento- ja lepoajoista ovat edistyneet hitaasti; on sitä mieltä, että kyseinen henkilöstökategoria tarvitsee yhdenmukaistettua sääntelyä sekä matkustajien että miehistön terveyden ja turvallisuuden vuoksi; 19. Pitää valitettavana, että komission ehdotus neuvoston direktiiviksi matkustamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatillisen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla (KOM(98)0382) ei ole nykyisen puheenjohtajavaltion prioriteettiaiheita; 20. Pitää valitettavana, että kansainvälisissä sopimuksissa ei oteta tarpeeksi huomioon alihankinnan seurauksia sekä työoloja ja ammattiin pääsyn edellytyksiä, jotka katsotaan Euroopassa keskeisiksi; V. Meriliikenne 21. Arvioi, että päätös poistaa alv-vapaa myynti uhkaa vakavasti työllisyyttä meriliikenteen alalla, ja viittaa aiempiin aihetta koskeviin kannanottoihinsa; 22. Arvioi, että komission hiljattain tekemä ehdotus siitä, että EU:n laivayhtiöiden on maksettava jäsenvaltioiden ulkopuolelta tuleville työntekijöille sama palkka kuin EU-maiden työntekijöille, on askel oikeaan suuntaan ja auttaa merimiehen ammatin säilymisessä Euroopassa; 23. Panee tyytyväisenä merkille alalla työ- ja lepoajoista tehdyn sopimuksen, joka perustuu Kansainvälisessä työjärjestössä (ILO) tehtyyn sopimukseen, ja odottaa komission lainsäädäntöehdotusta; VI. Tieliikenne 24. Panee merkille alan työmarkkinaosapuolten Euroopan tason neuvottelujen epäonnistumisen ajo- ja lepoaikaa koskevan järjestelmän uudistamista koskevasta avainkysymyksestä ja tukee komission lähestymistapaa, jonka mukaan neuvotteluille asetettua määräaikaa ei enää jatketa ja jonka mukaan komissio tekee lainsäädäntöaloitteen; 25. Panee merkille, että nämä neuvottelut ovat kaikesta huolimatta tuoneet esille laajan yhteisymmärryksen alueen, jonka on oltava pohjana komission lainsäädäntöehdotuksille; 26. Panee merkille, että ajoaikojen valvonnan suhteen eri maiden sakotuskäytännössä ja valvonnan tiheydessä on eroja, mikä aiheuttaa syrjintää, ja kehottaa jäsenvaltioita pyrkimään yhdenmukaistamiseen tällä alalla; 27. Kehottaa ottamaan huomioon yksityiset liikennöitsijä-kuljettajat, erityisesti kun on kyse turvallisuuden ja koulutuksen sekä ammattiin pääsyn parantamisesta; 28. Uskoo erittäin voimakkaasti, että yhteisön laajuiset sääntelytoimet ovat tarpeen, jotta jäsenvaltiot soveltaisivat työaikasääntöjä asianmukaisesti, ja ne vaikutukset huomioon ottaen, jotka ajopiirturin kehityksellä pitäisi tässä yhteydessä olla, kehottaa komissiota varmistamaan perusteellisiin valvontatoimiin ryhtymisen ja tehokkaiden seuraamusten määrittelemisen ja sen, että yhteisen määräajan kuluessa annetaan yksityiskohtainen selvitys toimenpiteiden soveltamisesta jäsenvaltioissa, jotta tieliikennealan sosiaaliasioista saataisiin kattava käsitys; 29. Vaatii samalla, että uudessa lainsäädäntöaloitteessa sallitaan työajan rajoittamisen lisäksi myös suurempi joustavuus työajan järjestämisessä; 30. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.