Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön valvontajärjestelmästä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi”

KOM(2008) 721 lopullinen – 2008/0216 CNS

(2009/C 277/11)

Esittelijä: Richard ADAMS

Neuvosto päätti 15. joulukuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus: neuvoston asetus yhteisön valvontajärjestelmästä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi

KOM(2008) 721 lopullinen – 2008/0216 CNS.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 17. huhtikuuta 2009. Esittelijä oli José María Espuny Moyano.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hylkäsi 13.–14. toukokuuta 2009 pitämässään 453. täysistunnossa (toukokuun 13. päivän kokouksessa) erityisjaoston lausunnon ja hyväksyi seuraavan Richard Adamsin laatiman vastalausunnon. Äänestyksessä annettiin 98 ääntä puolesta ja 75 vastaan 11:n pidättyessä äänestämästä.

1.1 ETSK kannattaa sitä, että komissio uudistaa kalastuksen valvontajärjestelmän oleellisesti. Komitea pitää valvontajärjestelmän uudistamista yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) keskeisenä tekijänä sekä erittäin asianmukaisena ja kiireellisenä rakennemuutoksena, joka parantaa YKP:n tehokkuutta ennen ehdotettua perusteellista uudistusta.

1.2 ETSK katsoo, että EU:n kalastuspolitiikan sisältämässä nykyisessä valvontajärjestelmässä on suuria puutteita. Se on tehoton, kallis ja monimutkainen, eikä se tuota toivottuja tuloksia. Nämä puutteet vaikuttavat huomattavasti kalavarojen kestävään hyödyntämiseen, kalastusalaan, kalastuksesta riippuvaisiin alueisiin sekä ympäristöön. ETSK panee merkille, että myös komissio yhtyy tähän näkemykseen.

1.3 YKP on erityisesti synnyttänyt sellaisen asenteen, että eräät sidosryhmät viivyttelevät sääntöjen noudattamisessa, kiertävät sääntöjä, ovat haluttomia panemaan ne täytäntöön tai eivät noudata niitä ollenkaan. Valvontajärjestelmän uudistuksella pyritään muuttamaan tätä vastakkainasettelun ja sääntöjen noudattamatta jättämisen kulttuuria. Uudistus heijastaa yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta huhtikuussa 2009 annetussa vihreässä kirjassa hahmoteltua uutta lähestymistapaa ja testaa siten sidosryhmien halukkuutta sitoutua muutokseen.

1.4 Maailman kalakannoista 75:tä prosenttia hyödynnetään täysimääräisesti tai liikaa. EU:n kalakannoista 88:aa prosenttia hyödynnetään kestävän enimmäistuoton ylittävällä tavalla.

1.5 EU:n nykyinen valvontajärjestelmä on riittämätön, ja se heikentää tieteellisten lausuntojen pohjalla olevien perustietojen luotettavuutta. Tietojen epäluotettavuuden vuoksi kestävän kehityksen vastaiset pyyntitasot säilyvät. Petollisia käytäntöjä on vaikea havaita, ja asetetut seuraamukset ovat usein huomattavasti lievemmät kuin liikakalastuksen tuomat mahdolliset voitot. Komissiolta puuttuu myös oikeudellisia välineitä, mikä heikentää sen kykyä reagoida nopeasti ja tehokkaasti, kun se havaitsee ongelmia jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien toiminnassa. Samaan aikaan uuden teknologian tarjoamia mahdollisuuksia ei ole hyödynnetty täysimääräisesti.

1.6 ETSK katsoo, että uuden järjestelmän myötä valvontaan alettaisiin soveltaa kaikki YKP:n näkökohdat huomioon ottavaa kokonaisvaltaista ja yhdennettyä lähestymistapaa, joka kattaisi koko ketjun pyynnistä kuluttajalle – pyynnin, kalastustuotteiden purkamisen aluksesta, kuljetuksen, jalostuksen ja kaupan pitämisen.

1.7 ETSK katsoo, että komissio on noudattanut velvollisuuttaan kuulla keskeisiä sidosryhmiä ja tehnyt tarkasti tutkitun vaikutusten arvioinnin. Komissiolla on siten oikeus ajaa välitöntä uudistusta, eikä sen pidä lykätä toimenpiteitä siihen asti, kunnes yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta vuoden 2012 jälkeen on päätetty.

LIITE

Seuraava erityisjaoston lausunto korvattiin täysistunnon hyväksymällä vastalausunnolla, mutta se sai tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä:

1. Päätelmät

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) pitää yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) valvontajärjestelmän yksinkertaistamista tarpeellisena ja kannattaa ehdotetun uudistuksen periaatteita.

1.2 Komitea katsoo kuitenkin, että nyt ei ole paras aika toteuttaa uudistusta, sillä vuoden 2012 jälkeisen YKP:n tulevaisuudesta on juuri käynnistetty keskustelu, ja on hyvin todennäköistä, että kyseiseen politiikkaan tehdään muutoksia, jotka vaikuttavat huomattavasti valvontajärjestelmään. ETSK suosittaakin, että YKP:n peruselementtejä ja erilaisia sovellettavia hallintomalleja tutkitaan ensin perusteellisesti, jotta niiden pohjalta voidaan luoda uudet valvontatoimet.

1.3 Komitea pahoittelee, että komissio on ryhtynyt uudistukseen kiireisesti eikä ole kuullut asianmukaisesti eri sidosryhmiä. ETSK on sitä mieltä, että uudistus onnistuu vain, mikäli asianomaiset talous- ja yhteiskuntaelämän toimijat otetaan mukaan entistä tiiviimmin.

1.4 Komitea katsoo myös, että ehdotuksessa esitetyt valvontamekanismit lisäävät nykytilanteeseen verrattuna huomattavasti aluksille ja kalastusviranomaisille asetettujen velvoitteiden määrää sen sijaan, että ne yksinkertaistaisivat valvontajärjestelmää. Komitea suosittaakin riittävän siirtymäajan varaamista.

1.5 Toimenpiteiden sosioekonomia seurauksia ei ole ETSK:n mielestä arvioitu asianmukaisesti.

1.6 Täytäntöönpanon helpottamiseksi ETSK kehottaa komissiota julkaisemaan liitteen, jossa esitetään yksityiskohtaisesti eri alustyypeille asetettavat määräajat ja velvoitteet.

1.7 Erityisten teknisten kysymysten osalta ETSK kehottaa komissiota, neuvostoa ja Euroopan parlamenttia ottamaan huomioon tekstijaksossa ”Erityistä” esitetyt kommentit.

2. Johdanto

2.1 Euroopan komissio julkaisi 14. marraskuuta 2008 kolme asiakirjaa YKP:n valvontajärjestelmän uudistamiseksi: komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisön valvontajärjestelmästä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi (1), varsinainen ehdotus neuvoston asetukseksi (2) sekä vaikutustenarviointi (3).

2.2 Komissio katsoo, että vuonna 2002 käyttöön otetussa valvontajärjestelmässä on huomattavia puutteita, jotka vaikuttavat sen yleiseen tehokkuuteen. Järjestelmä on tehoton, kallis ja monimutkainen eikä tuota toivottuja tuloksia. Komissio ehdottaa sen vuoksi YKP:n valvontajärjestelmän merkittävää uudistamista.

Komission mukaan uudistuksen tärkein tavoite on perustaa tarkastuksia, seurantaa, valvontaa, tarkkailua ja sääntöjen noudattamisen valvontaa varten sellainen yhteisön järjestelmä, joka luo suotuisat edellytykset YKP:n sääntöjen tehokkaalle täytäntöönpanolle.

2.3.1 Tarkemmin sanottuna komissio haluaa parantaa nykyistä tilannetta ehdotetulla uudistuksella seuraavin tavoin:

— Yksinkertaistetaan lainsäädäntökehystä. Ehdotuksessa määritellään kaikille YKP:n säännöille yhteiset valvontastandardit. Siinä vahvistetaan uudistuksen yleiset periaatteet. Valvontaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan myöhemmin soveltamisasetuksella.

— Laajennetaan valvonnan soveltamisalaa. Ehdotuksessa valvonnan piiriin otetaan joitakin tähän asti sivuutettuja aloja (kuljetus, markkinat, jäljitettävyys) ja ulotetaan se tietyille muillekin osa-alueille, joilla on ilmennyt valvontatarpeita (poisheitetyt määrät, virkistyskalastus, suojellut merialueet).

— Luodaan yhdenvertaiset edellytykset valvonnalle. Yhdenmukaistetuilla tarkastusmenettelyillä ja varoittavilla, yhdenmukaistetuilla seuraamusjärjestelmillä varmistetaan kalastajien oikeudenmukainen kohtelu kaikilla vesialueilla sekä parannetaan yleistä luottamusta koko järjestelmää kohtaan.

— Järkeistetään lähestymistapaa valvontaan ja tarkastuksiin. Riskinhallintamenetelmien järjestelmällinen käyttö auttaa jäsenvaltioita ja komissiota keskittämään valvontaresurssinsa niille aloille, joilla rikkomusten riski on suurin.

— Kevennetään hallinnollista taakkaa.

— Tehostetaan YKP:n sääntöjen soveltamista. Komissio kehittää tätä varten makrotason hallinnointiin perustuvan lähestymistavan ja keskittyy sääntöjen täytäntöönpanon valvontaan ja todentamiseen jäsenvaltioissa.

2.4 Ehdotettu asetus täydentää laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS) koskevaa asetusta (4) sekä asetusta yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella (5). Nämä kolme asetusta muodostavat yhdessä uuden valvontakehyksen.

2.5 Komission mukaan uutta asetusta on tarkoitus soveltaa 1. tammikuuta 2010 lähtien.

3. Yleistä

3.1 ETSK myöntää, että YKP:n onnistumisen ehtona on sellaisen tehokkaan, kokonaisvaltaisen, yhdennetyn ja syrjimättömän valvontajärjestelmän soveltaminen, joka kattaa kaikki valvontaan liittyvät kysymykset mereltä kuluttajan ruokapöytään ja jolla varmistetaan elollisten vesiluonnonvarojen kestävyysperiaatteen mukainen hyödyntäminen.

3.2 Komitea katsoo myös, että yhteisön valvontajärjestelmää on uudistettava nykyisen järjestelmän tehostamiseksi. Komitea kannattaakin ehdotuksen perustana olevia yleisiä periaatteita.

3.3 ETSK on kuitenkin sitä mieltä, että on mietittävä vakavasti, onko juuri nyt oikea aika tämän merkittävän uudistuksen toteuttamiselle. Komissio käynnisti vuonna 2008 keskustelun yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta vuoden 2012 jälkeen. Seuraavien vuosien aikana on tarkoitus tarkistaa YKP:n peruselementit. ESTK katsoo, että valvontajärjestelmän uudistamisessa olisi otettava huomioon uuden YKP:n sisältö.

3.4 Nykyisen YKP:n puitteissa kalastusta hallinnoidaan pääasiallisesti TACeihin (6) ja kiintiöihin perustuvalla järjestelmällä. Tämä järjestelmä on kyseenalaistettu useissa eri yhteyksissä (7). Koska tarkasteltavana olevan asetuksen yhtenä päätavoitteena on varmistaa, että TACeja ja jäsenvaltioille määrättyjä kiintiöitä noudatetaan, ja koska toimielimet ovat tunnustaneet, että järjestelmää on aivan selkeästi parannettava, vaikuttaa asianmukaisemmalta tarkistaa nämä hallinnointijärjestelmät ennen valvontajärjestelmän uudistamista. ETSK suosittaa, että ensin tarkistetaan perusteellisesti yhteisen kalastuspolitiikan peruselementit ja analysoidaan sovellettavat hallinnointimallit ja vasta sitten mukautetaan uudet valvontatoimenpiteet näihin tuloksiin.

3.5 Komitea pahoittelee, että komissio on antanut lainsäädäntöpaketin eli tiedonannon, asetusehdotuksen ja vaikutustenarvioinnin samanaikaisesti. Yleensä komissio antaa ensin tiedonannon, jota voidaan käyttää suuntaa-antavana asiakirjana ehdotusta koskevissa keskusteluissa. ETSK on sitä mieltä, että uudistus onnistuu vain, mikäli asianomaiset talouden toimijat ovat mukana prosessissa. Heidän kanssaan on käytävä perusteelliset keskustelut. Ehdotetun laajuista uudistusta ei voida tehdä kevein perustein.

3.6 Ehdotettu asetus lisää huomattavasti kalastusaluksille ja kalastusviranomaisille lankeavia velvoitteita. ETSK katsoo, että tilanne voi aiheuttaa huomattavia käytännön ongelmia, koska jäsenvaltioilla ja komissiolla ei ole käytettävissään sopivia rakenteita eikä riittävää henkilöstöä ehdotetun asetuksen edellyttämien tietojen keräämiseen ja käsittelyyn. Myös alan taloudellisten toimijoiden velvollisuudet kasvavat. Komitea katsoo, että jäsenvaltioiden ja talouden toimijoiden hallinnollisen taakan lisääminen nykyisessä kriisitilanteessa ei ole välttämättä asianmukaista, sillä vaikutukset sekä yrityksiin että työllisyyteen voivat olla hyvin kielteisiä. Tämä koskee erityisesti 10–15 metrin kalastusaluksia.

3.7 ETSK:n mielestä yksinkertaistamisprosessin tulee edetä asteittain, sillä sen analysointi ja toteuttaminen on monimutkaista ja käyttöön otettavat järjestelmät ovat kalliita. Lisäksi alkuvaiheessa vallitsee yleinen hämmennys, eikä järjestelmän soveltamisesta ole vielä kokemusta. Ehdotetut muutokset ovat erittäin kattavia, ja komitea onkin sitä mieltä, että niistä on keskusteltava perusteellisesti pidemmän aikaa. Tästä syystä komitea katsoo, että 16 artiklassa tulisi säätää riittävästä siirtymäkaudesta, jotta valvontalainsäädäntöön lopulta tehtäviin muutoksiin voitaisiin mukautua.

3.8 ETSK uskoo, että sääntöjen noudattamiskulttuurin tulee perustua asianomaisten tahojen yhteistyöhön, yhteisymmärrykseen ja valmiuteen, ei valvonta- ja seuraamustoimien ja -menetelmien lisäämiseen. Asianomaisten toimijoiden helposti ymmärrettävissä olevat, entistä yksinkertaisemmat säännöt edistävät niiden noudattamista.

3.9 Komissio aikoo lisätä toimivaltuuksiaan valvonnassa. Komitea katsoo, että on otettava huomioon neuvoston ja komission välinen tasapaino, jotta voidaan tulevaisuudessa välttää toimivaltaristiriidat.

3.10 ETSK:n mielestä asetuksessa tulisi käsitellä mahdollisuutta hyödyntää ylimääräisiä kiintiöitä, jotka jäävät käyttämättä ja jotka voitaisiin luovuttaa muille jäsenvaltioille näiden kalastustoiminnan kannattavuuden parantamiseksi.

4. Erityistä

4.1 Komitea katsoo, että yhteisön kalastusalukselle myönnetyllä kalastusluvalla pitäisi voida harjoittaa kalastustoimintaa muuallakin kuin yhteisön vesillä, ja suosittaa näin ollen, että 4 artiklan 8 kohdasta poistetaan maininta ”yhteisön vesillä yleensä”.

4.2 Ehdotetun asetuksen 4 artiklan 10 kohdan osalta ETSK toteaa, että yhteisön vesillä sijaitsevan, kalastustoimintaan jollain tapaa vaikuttavan ”suojellun merialueen” määritelmään tulisi sisältyä yhteisön menettely alueen luomista, käyttöä, valvontaa ja seurantaa varten.

4.3 Ehdotetun asetuksen 4 artiklan 17 kohdassa määritellään ”jalostus”, jolla tarkoitetaan myös puhdistamista, nylkemistä, pakkaamista jäihin ja jäädyttämistä. Komitea katsoo, että jalostuksen määritelmän tulee olla yhteydessä meren luonnonvarojen aistinvaraisten ominaisuuksien muutoksiin eikä varsinaisiin tuotteen säilyttämiseen liittyviin prosesseihin, joiden tarkoituksena on tarjota kuluttajille kalastustuotteita, joilla on entistä paremmat terveystakeet. Komitea ehdottaakin, että kyseiset toiminnot poistetaan jalostuksen määritelmästä.

4.4 ETSK:n mielestä 7 artiklan f kohdassa olisi viitattava myös ”avomerialueisiin”, jotka eivät kuulu alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vastuulle.

4.5 Komitea katsoo, että 9 artiklassa esitettyä kalastusalusten satelliittiseurantajärjestelmää eli laitetta, jonka säännöllisesti lähettämien paikkatietojen ansiosta kyseinen alus voidaan paikantaa ja tunnistaa, ei tulisi vaatia kokonaispituudeltaan yli 10 metriä pitkiltä mutta enintään 15 metriä pitkiltä aluksilta. Alusten erityispiirteet rajoittavat niiden toimintaa, ja ne kalastavat rannikolla ja helposti valvottavilla alueilla. Järjestelmän asennus aiheuttaa lisäksi merkittäviä ja suhteettomia kustannuksia tälle laivastonosalle, joka koostuu suuresta määrästä paljon työllistäviä pieniä ja keskisuuria yrityksiä.

ETSK katsoo, että yhteisön kalastusaluksiin sovellettavat kalastuspäiväkirjaa koskevat 14 artiklan säännökset ovat suhteettomia, niiden tarkastaminen lisää huomattavasti hallinnollista taakkaa ja niitä tulisi soveltaa ainoastaan asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa.

4.6.1 Kyseisen artiklan 1 kohdassa säädetään, että kalastuspäiväkirjaan on merkittävä kunkin lajin merellä pois heitetyt määrät. Komitea on sitä mieltä, että näistä saaliista olisi tehtävä merkintä, kun jokin tietty määrä, esimerkiksi 50 kilogrammaa, ylitetään.

4.6.2 Ehdotetun asetuksen 14 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kalastuspäiväkirjaan merkittyjen aluksella pidettyjen kalojen määrää kilogrammoina arvioitaessa sallittu poikkeama on 5 prosenttia. ETSK katsoo, että jo nykyistä raja-arvoa, joka on 8 prosenttia tiukimmissa elvytyssuunnitelmissa, on vaikea noudattaa. Sallitun poikkeaman pienuuteen liittyvä huomattava hallinnollinen taakka ja siitä kalastajille aiheutuvat ongelmat, kun he eivät pysty noudattamaan tätä poikkeamaa ja heille asetetaan lukuisia seuraamuksia, ovat ristiriidassa valvontajärjestelmien yksinkertaistamista koskevan tavoitteen kanssa. Sen soveltaminen ei olekaan suositeltavaa.

4.6.3 Muuntokertoimet, joilla varastoitujen kalojen paino muunnetaan elopainoksi, vaihtelevat jäsenvaltioittain ja vaikuttavat siten kunkin valtion saaliiden laskentaan. ETSK katsoo, että niitä ei tulisi laskea vain aritmeettisesti jäsenvaltioissa sovellettavien keskiarvojen perusteella vaan niissä olisi huomioitava myös kunkin kalalajin kalastuksen erityis- ja ominaispiirteet. On myös otettava huomioon kansallisten muuntokertoimien yhteisön muuntokertoimiksi muuttamisesta mahdollisesti aiheutuvat vaikutukset suhteellisen vakauden periaatteeseen.

4.7 Sähköisestä kirjaamisesta annetussa asetuksessa (8) ei säädetä toimenpiteen soveltamisesta alle 15 metriä pitkiin aluksiin. ETSK katsoo, ettei velvoitetta pitäisi asettaa 10–15 metriä pitkille aluksille ennen kuin jäsenvaltioiden viranomaiset ovat arvioineet, miten se toimii ja mitkä ovat sen seuraukset, kun sitä sovelletaan yli 15 metriä pitkiin aluksiin, ja ennen kuin siitä on saatu käytännön kokemusta. On syytä muistuttaa, että sähköinen kirjaaminen tulee pakolliseksi 1. tammikuuta 2010 lähtien yli 24 metriä pitkille aluksille ja 1. heinäkuuta 2011 yli 15 metriä pitkille aluksille. Ehdotetun asetuksen 15 artiklassa ei myöskään säädetä nykyään voimassa olevista poikkeuksista yli 15 metriä pitkien alusten sähköiselle kirjaamiselle. Komitea kehottaa yhtenäistämään nämä säännökset.

4.8 ETSK:n mielestä 17 artiklassa säädetty ennakkoilmoitus tulisi antaa ainoastaan tapauksissa, joissa se on perusteltua, samaan tapaan kuin nykyisin, eli ennakkoilmoitus vaaditaan ainoastaan silloin kun aluksilla on lastinaan lajeja, joille on vahvistettu elvytyssuunnitelmat. Näin vältyttäisiin ylimääräiseltä työltä, joka ei useinkaan tarjoa mitään hyödyllistä tietoa esimerkiksi silloin, kun saalista ei ole saatu. Komitea on sitä mieltä, että saaliista tulee tehdä ilmoitus vasta kun tietty edustava vähimmäismäärä täyttyy.

4.9 Komitea katsoo, että kalastusalusten päälliköiden tai heidän edustajiensa pitää toimittaa ennakkoilmoitus aina lippujäsenvaltiolle eikä rannikkojäsenvaltiolle tai purkamispaikkana toimivalle jäsenvaltiolle. Nykyisin kalastusalusten tulee toimittaa ilmoitukset aina lippujäsenvaltion ilmoituskeskukselle, ja kyseisten keskusten tulee välittää tiedot muille jäsenvaltioille (9).

4.10 ETSK katsoo, että 18 artiklassa säädetty yhteisön vesillä tapahtuvan jälleenlaivauksen kielto saattaa aiheuttaa vakavia ongelmia eräille pyyntimenetelmille, sillä se haittaa kyseessä olevien kalastuslaivastojen taloudellista kannattavuutta. Lisäksi jälleenlaivauksen kielto saaliin jalostamiseksi ja jäädyttämiseksi vesillä tai pyyntialueiden läheisyydessä voi heikentää kulutukseen tarkoitetun kalan laatua.

4.11 ETSK katsoo, että 21 artiklassa säädetty kahden tunnin aika purkamisilmoituksen sähköiseen toimittamiseen purkamisen jälkeen on liian lyhyt, ja sen noudattaminen voi osoittautua ongelmalliseksi. Komitea ehdottaakin, että määräajaksi asetetaan 24 tuntia ottaen huomioon, että nykyinen määräaika on 48 tuntia.

4.12 Komitea katsoo, että 28 artiklassa olisi säädettävä tarvittavista menettelyistä, jotta jäsenvaltion ylijäämäiset kiintiöt, joita se ei voi itse käyttää, voitaisiin luovuttaa tietyin ehdoin toisille jäsenvaltioille. Siinä olisi myös säädettävä jäsenvaltion kiintiöiden siirtämisestä vuodelta toiselle. Kun korjaavia toimenpiteitä tehdään, olisi mekanismien, joiden avulla jäsenvaltiolle maksetaan korvaus kalastuskiellosta, oltava nopeita ja helposti sovellettavia.

4.13 ETSK:n mielestä 33 artikla saattaa aiheuttaa ongelmia tietyille laivastoille, jotka kalastavat pieniä pelaagisia lajeja ja jälleenlaivaavat saaliit satamassa pakastusaluksiin jalostusta varten. Se voi vaikuttaa myös laivastoihin, jotka purkavat saaliinsa muussa kuin kotijäsenvaltiossa kuljetettavaksi kuorma-autoilla toisten jäsenvaltioiden satamiin, joissa ne lopulta saatetaan markkinoille.

4.14 Ehdotetun asetuksen 35 artiklassa säädetään elvytettävien lajien erillissäilytyksestä. ETSK kannattaa sitä, että elvytyssuunnitelman kattamat lajit varastoidaan omiin laatikkoihinsa ja että niitä valvotaan etikettien avulla. Komitea katsoo kuitenkin, että niiden säilyttäminen erillään muusta saaliista ei merkitse parempaa saaliiden valvontaa, sillä elvytettäviä lajeja sisältävät laatikot merkitään joka tapauksessa etiketillä, jossa on lajin FAO-koodi.

4.15 Ehdotetun asetuksen 41 artiklassa säädetään pois heitettyjen määrien kirjaamisesta. ETSK katsoo, että toimenpide on oleellinen kalavarojen säilyttämisen ja tieteellisten arviointien laadun parantamisen kannalta erityisesti monilajikalastuksen kohdalla. Komitea kehottaa kestävyysperiaatteen vuoksi vähentämään pois heitettävien saaliiden määrää. Komitea kuitenkin katsoo, että pois heitettyjen määrien kirjaamiseen liittyvät vaatimukset ovat suhteettomia ja yhteensopimattomia kalastustoiminnan kanssa. Ne lisäävät työtaakkaa ja voivat näin olla vaaraksi aluksen turvallisuudelle, kalastajien hyvinvoinnille tai hygieniaolosuhteille. Lisäksi maininta ”viipymättä” on liian epäselvä ja aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta.

4.16 Komitea katsoo, että reaaliaikainen kalastuskielto, josta säädetään 43–46 artiklassa, on varovaisuutta vaativa toimenpide, jonka käyttöönottoa olisi arvioitava tarkkaan. Koska teknisiä toimenpiteitä koskevassa asetusehdotuksessa (10) säädetään erillisestä lainsäädäntökehyksestä, ETSK on sitä mieltä, että on johdonmukaisempaa odottaa sen analysoinnin loppuun saattamista. Kalastuksen kieltämiseen ja uudelleen avaamiseen liittyvien mekanismien tulisi joka tapauksessa olla joustavia ja helposti toteutettavia. Komitea on sitä mieltä, että tiettyjen väliaikaisesti kalastukselta suljettujen alueiden uudelleen avaamiseen liittyvä menettely, joka edellyttää aluksella mukana olevan tieteellisen tarkkailijan osallistumista, on vaikea toteuttaa, jos se halutaan saattaa päätökseen niin nopeasti, ettei siitä aiheudu tarpeetonta haittaa kalastajille.

4.17 Komitea pitää kohtuuttomana 47 artiklan 3 kohdan säännöstä, jonka mukaan virkistyskalastuksessa saatujen monivuotisen suunnitelman kattamien lajien saaliit on luettava lippujäsenvaltion vastaaviin kiintiöihin, sillä tämä olisi haitaksi ammattikalastajille, jotka saavat elantonsa kalastuksesta. Komitea on myös sitä mieltä, että virkistyskalastusta tulisi säännellä ja valvoa asianmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa kalavarojen suojelemiseksi.

4.18 Ehdotetun asetuksen 84 artiklassa säädetään pisteytysjärjestelmästä, jonka perusteella kalastajille määrätään rangaistuspisteitä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen rikkomisesta. Komitea ei pidä järjestelmää asianmukaisena, sillä se on luonteeltaan syrjivä, koska sitä ei sovellettaisi kolmansien maiden laivastoihin, vaikka ne kattavat yli 60 prosenttia Euroopan unionin sisäisestä kalankulutuksesta. Siinä ei ole myöskään huomioitu riittävästi tai ollenkaan suhteellisuusperiaatetta, kun siinä ehdotetaan kalastusluvan haltijan luvan peruuttamista, mikä johtaa kyseisen kalastusyrityksen sulkemiseen ja siten työpaikkojen menettämiseen.

4.19 Komitea pitää 95 artiklassa säädettyjä taloudellisia toimenpiteitä liiallisina. Yhteisön rahoitustuen keskeyttäminen tai lakkauttaminen siinä tapauksessa, että jäsenvaltiolla on vaikeuksia noudattaa asetuksessa säädettyjä velvoitteita, aiheuttaisi itse asiassa vakavia seurauksia kalastusalan toimijoille.

4.20 Ehdotetun asetuksen 96 artiklassa säädetään kalastuksen kieltämisestä, mikäli jäsenvaltio on laiminlyönyt yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteita. Komitean mielestä artikla on muotoiltu hyvin epäselvästi, ja se voi johtaa harhaan. ETSK katsoo, että kalastaminen tulee kieltää vain poikkeuksellisesti ja ainoastaan erittäin pätevistä ja perustelluista syistä. Toimenpiteen soveltamiselle asetettavat rajat olisi määriteltävä selkeästi.

4.21 Komitea on huolissaan siitä, että on vaikea taata luottamuksellisuutta sekä ammatillista ja kaupallista salassapitovelvollisuutta, koska tietoa siirretään sähköisesti, tietojen lähettäjiä ja vastaanottajia on paljon ja tiedon välityksessä, paikantamisessa ja identifioinnissa on tarpeen käyttää useita eri välineitä.

Äänestystulos Puolesta: 75 Vastaan: 98 Pidättyi äänestämästä: 11

(1) KOM(2008) 718 lopullinen.

(2) KOM(2008) 721 lopullinen.

(3) SEC(2008) 2760.

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, EUVL L 286, 29.10.2008.

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille, EUVL L 286, 29.10.2008.

(6) Suurimmat sallitut saaliit.

(7) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 7/2007.

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 1966/2006 kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista, EUVL L 409, 30.12.2006.

(9) Komission asetus (EY) N:o 1077/2008 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1966/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, EUVL L 295, 4.11.2008.

(10) Ehdotus: neuvoston asetus kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla, KOM(2008) 324 lopullinen.