Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä /* KOM/2011/0215 lopullinen - 2011/0093 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA 1.1. Aiemmat vaiheet Euroopan unionissa (EU) patenttisuojan voi tällä hetkellä hankkia joko jäsenvaltioiden kansallisista patenttivirastoista, jotka myöntävät kansallisia patentteja, tai Euroopan patenttivirastosta[1] Euroopan patenttisopimuksen mukaisesti. Euroopan patenttiviraston myönnettyä eurooppapatentin se on kuitenkin saatettava voimaan jokaisessa jäsenvaltiossa, jossa suojaa haetaan. Jotta eurooppapatentti voidaan saattaa voimaan jäsenvaltiossa, kansallisessa lainsäädännössä voidaan muun muassa edellyttää, että patentinhaltija toimittaa eurooppapatentista kyseisen jäsenvaltion viralliselle kielelle tehdyn käännöksen.[2] Tämän vuoksi EU:n tämänhetkinen patenttijärjestelmä on etenkin käännösjärjestelyjen osalta erittäin kallis ja monimutkainen. Keskimääräisen eurooppapatentin voimaansaattamisen kokonaiskustannukset ovat 12 500 euroa, jos se saatetaan voimaan vain 13 jäsenvaltiossa, ja 32 000 euroa, jos se saatetaan voimaan koko EU:ssa. On arvioitu, että voimaansaattamiskustannukset ovat nykyisin EU:ssa noin 193 miljoonaa euroa vuodessa. Osaamiseen ja innovointiin perustuvan talouden kehittäminen yksilöitiin yhdeksi painopisteistä sekä Eurooppa 2020 -strategiassa[3] että sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa[4]. Molemmissa aloitteissa pyritään parantamaan yritysten innovoinnin reunaehtoja luomalla yhtenäinen patenttisuoja EU:n jäsenvaltioissa sekä perustamalla yhdenmukaistettu eurooppapatenttien oikeudenkäyntijärjestelmä. Vaikka unionissa vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että yhtenäisen patenttisuojan puuttuminen asettaa eurooppalaiset yritykset epäedulliseen kilpailuasemaan, unioni ei ole saanut aikaan yhtenäistä patenttisuojaa. Komissio esitti ensimmäisen ehdotuksen neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista elokuussa 2000[5]. Vuonna 2002 Euroopan parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman[6]. Neuvosto hyväksyi vuonna 2003 yhteisen poliittisen lähestymistavan[7], josta ei kuitenkaan päästy lopulliseen sopimukseen. Keskustelu ehdotuksesta käynnistettiin uudelleen neuvostossa sen jälkeen, kun komissio oli huhtikuussa 2007 hyväksynyt tiedonannon Euroopan patenttijärjestelmän parantamisesta[8]. Tiedonannossa vahvistettiin sitoutuminen yhtenäisen yhteisöpatentin luomiseen. Lissabonin sopimuksella otettiin käyttöön täsmällisempi oikeusperusta eurooppalaisten teollis- ja tekijänoikeuksien luomiselle. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 118 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteistä, joilla luodaan eurooppalainen teollis- ja tekijänoikeuksien suoja. SEUT-sopimuksen 118 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan kuitenkin erityinen oikeusperusta, jonka mukaan neuvosto säätää erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla eurooppalaista teollis- ja tekijän oikeuksia suojaa koskevista kielijärjestelyistä. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan. Sen vuoksi EU:n yhtenäisen patenttijärjestelmään sisältyvät käännösjärjestelyt on vahvistettava erillisellä asetuksella. Joulukuussa 2009 neuvosto hyväksyi päätelmät tehostetusta Euroopan patenttijärjestelmästä[9] ja yleisnäkemyksen ehdotuksesta asetukseksi EU-patentista[10]. Päätelmiin ei kuitenkin sisällytetty käännösjärjestelyjä, mikä johtui edellä mainitusta muutoksesta oikeusperustassa. Komissio antoi 30. kesäkuuta 2010 ehdotuksen neuvoston asetukseksi kääntämistä koskevista järjestelyistä Euroopan unionin patentin osalta.[11] Ehdotukseen liittyi vaikutusten arviointi[12], jossa analysoitiin useita vaihtoehtoisia käännösjärjestelyjä. Vaikka neuvoston puheenjohtajavaltio teki mittavia ponnisteluja ratkaisun löytämiseksi, 10. marraskuuta 2010 pidetyssä kilpailukykyneuvoston istunnossa vahvistettiin, että käännösjärjestelyistä ei päästy yksimielisyyteen.[13] Joulukuun 10. päivänä 2010 pidetyssä kilpailukykyneuvoston istunnossa[14] vahvistettiin, että yksimielisyyttä vaativan päätöksen tekeminen tuolloin tai lähitulevaisuudessa ei ollut mahdollista ylipääsemättömien vaikeuksien vuoksi. Tämän vuoksi ehdotettujen asetusten tavoitteita, jotka liittyvät yhtenäisen patenttisuojan luomiseen koko Euroopan unioniin, ei voida saavuttaa kohtuullisessa ajassa soveltamalla asiaa koskevia perussopimusten määräyksiä. Komissio esitti 12 jäsenvaltiolta (Alankomaat, Liettua, Luxemburg, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Slovenia, Suomi, Tanska, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta) saamansa pyynnön perusteella neuvostolle ehdotuksen[15] luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi. Kaikki jäsenvaltiot täsmensivät pyynnöissään, että tiiviimpää yhteistyötä koskevien komission lainsäädäntöehdotusten olisi perustuttava neuvostossa hiljattain käytyihin neuvotteluihin. Ehdotuksen hyväksymisen jälkeen myös Belgia, Bulgaria, Irlanti, Itävalta, Kreikka, Kypros, Latvia, Malta, Portugali, Romania, Slovakia, Tšekki ja Unkari pyysivät lupaa tulla mukaan yhteistyöhön. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen hyväksymispäätökseksi 10. maaliskuuta 2011 saatuaan Euroopan parlamentin suostumuksen. Tämä asetus koskee tiiviimmän yhteistyön toteuttamista yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi neuvoston päätöksellä 2011/167/EU[16] myönnetyn luvan perusteella. 1.2. Oikeudellinen lähestymistapa Verrattuna komission vuonna 2000 tekemään ehdotukseen tämä ehdotus perustuu nykyiseen eurooppapatenttijärjestelmään. Tarkoituksena on varmistaa, että myönnettyjen eurooppapatenttien vaikutukset ovat yhtenäiset osallistuvien jäsenvaltioiden alueella. Yhtenäinen patenttisuoja perustuu vapaaehtoisuuteen, ja sitä käytetään rinnakkain kansallisten ja eurooppapatenttien kanssa. Euroopan patenttiviraston myöntämien eurooppapatenttien haltijat voivat esittää virastolle kuukauden kuluessa eurooppapatentin myöntämispäätöksen julkaisemisesta yhtenäisen vaikutuksen rekisteröintiä koskevan pyynnön. Kun yhtenäinen vaikutus on rekisteröity, se tarjoaa yhtenäisen suojan ja sen vaikutus on sama kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden alueilla. Eurooppapatentti, jolla on yhtenäinen vaikutus, voidaan myöntää, siirtää tai kumota tai se voi raueta ainoastaan koko näiden jäsenvaltioiden muodostamalla alueella. Osallistuvien jäsenvaltioiden on annettava vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien hallinnointi Euroopan patenttiviraston tehtäväksi. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN Komissio käynnisti tammikuussa 2006 laajan kuulemisen Euroopan tulevasta patenttipolitiikasta.[17] Vastauksia saatiin yli 2 500 hyvin erilaisilta sidosryhmiltä, muun muassa kaikkia talouden aloja edustavilta yrityksiltä, toimialajärjestöiltä, pk-yritysten järjestöiltä, patenttiasiamiehiltä, viranomaisilta ja korkeakoulujen edustajilta. Vastaajat ilmoittivat kannattavansa eurooppapatenttijärjestelmää, joka kannustaa innovointiin, varmistaa tieteellisen tiedon levittämisen, helpottaa teknologian siirtoa, on kaikkien markkinatoimijoiden käytettävissä ja on oikeudellisesti varma. Vastauksista ilmeni selkeästi intressitahojen pettymys siihen, ettei yhteisöpatenttihanke ole edennyt. Lähes kaikki vastaajat (patenttijärjestelmän käyttäjät) muun muassa vastustivat neuvoston vuonna 2003 antaman yhteisen poliittisen lähestymistavan mukaisia käännösjärjestelyjä, joiden mukaan patentinhaltijan olisi huolehdittava patenttivaatimusten (joilla on oikeusvaikutuksia) kääntämisestä yhteisön kaikille virallisille kielille. Intressitahot ilmoittivat kannattavansa ”yhtenäistä, kohtuuhintaista ja kilpailukykyistä” yhteisöpatenttia. Tämä kannanotto toistettiin 12. heinäkuuta 2006 pidetyssä julkisessa kuulemisessa, jossa erityyppiset intressitahot ilmoittivat tukevansa aidosti yhtenäisen laadukkaan patentin luomista. Ne korostivat kuitenkin sitä, että poliittiset kompromissit eivät saisi heikentää hankkeesta saatavaa hyötyä. Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) edustajat korostivat erityisesti patentointikustannusten pitämistä maltillisina. Kysymys yhtenäisen patenttisuojan luomisesta otettiin laajasti esille myös kuulemisessa, jonka aiheena oli eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite (”Small Business Act”)[18]. Se kattoi hyvin monenlaisia aloitteita, joiden tarkoituksena on auttaa eurooppalaisia pk-yrityksiä. Pienet ja keskisuuret yritykset pitivät korkeita patenttimaksuja ja patenttijärjestelmän oikeudellista monimutkaisuutta suurimpina esteinä.[19] Kuulemisessa esittämissään kannanotoissa yritykset yleisesti ja pk-yritysten edustajat erityisesti vaativat patentointikustannusten huomattavaa alentamista tulevan yhtenäisen patentin kohdalla.[20] Yhtenäinen patenttisuoja mainitaan monien intressitahojen hiljattain esittämissä kannanotoissa. Eurooppalaiset liike-elämän yhdistykset, kuten BusinessEurope[21], UEAPME[22] ja Eurochambres[23], vahvistavat, että sekä suuret että pienet yritykset haluavat yksinkertaistettua, kustannustehokasta ja helposti saatavilla olevaa patenttisuojaa. Monien jäsenvaltioiden kansalliset liike-elämän järjestöt ja teollisuudenalat ovat ottaneet esille samankaltaisia kysymyksiä.[24] Intressitahot ovat korostaneet kannanotoissaan sitä, että yhtenäistä patenttisuojaa koskevan ratkaisun olisi perustuttava mekanismeihin, joita Euroopassa käytetään nykyisin patenttien myöntämiseen, eikä se saisi edellyttää Euroopan patenttisopimuksen tarkistamista. 3. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Tämän ehdotuksen liitteenä olevan vaikutusten arvioinnin mukaan Euroopan tämänhetkisen patenttijärjestelmän suurimmat ongelmat ovat i) eurooppapatenttien korkeat käännös- ja julkaisukustannukset, ii) jäsenvaltioiden väliset erot patenttien ylläpidossa (vuosimaksut on suoritettava vuosittain jokaisessa maassa, jossa patentti saatetaan voimaan) sekä iii) siirtojen, käyttölupien ja muiden patentteihin liittyvien oikeuksien rekisteröinnin hallinnollinen monimutkaisuus. Näiden ongelmien vuoksi kattavan patenttisuojan saanti on Euroopassa niin kallista ja monimutkaista, että se on monien keksijöiden ja yritysten ulottumattomissa. Vaikutusten arvioinnissa analysoidaan seuraavien vaihtoehtojen vaikutuksia: Vaihtoehto 1 (perusskenaario) – komissio ei toteuta toimia. Vaihtoehto 2 – komissio jatkaa yhdessä muiden toimielinten kanssa toimia 27 jäsenvaltiota kattavan EU-patentin luomiseksi. Vaihtoehto 3 – komissio tekee ehdotuksia tiiviimmän yhteistyön toteuttamiseksi: Muunnelma 3.1 – komissio ehdottaa yhtenäisen patenttisuojan alalla käännösjärjestelyjä, jotka vastaavat sen 30. kesäkuuta 2010 tekemää ehdotusta, tai Muunnelma 3.2 – komissio ehdottaa yhtenäisen patenttisuojan alalla käännösjärjestelyjä, jotka perustuvat sen 30. kesäkuuta 2010 tekemään ehdotukseen ja joissa otetaan huomioon neuvostossa keskustellun kompromissiehdotuksen ainekset. Vaikutusten arvioinnissa tehty analyysi on osoittanut, että vaihtoehto 3 ja tarkemmin ottaen sen muunnelma 3.2 on paras vaihtoehto. Näihin ongelmiin voidaan puuttua ainoastaan EU-tasolla, sillä ilman EU:n oikeudellista välinettä jäsenvaltiot eivät voisi riittävissä määrin vahvistaa patentteihin liittyviä oikeusvaikutuksia, jotka ovat yhtenäiset useissa jäsenvaltioissa. 4. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Neuvoston päätöksellä 2011/167/EU annetaan sen 1 artiklassa luetelluille jäsenvaltioille lupa tiiviimpään yhteistyöhön yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi. SEUT-sopimuksen 118 artiklan 1 kohdassa vahvistetun erityisen oikeusperustan nojalla voidaan luoda eurooppalaiset teollis- ja tekijänoikeudet, jotka antavat yhdenmukaisen suojan kaikkialla unionissa. Kyseisen kohdan mukaan neuvosto vahvistaa säännökset tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella. 5. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. 6. YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS 1 artikla – Kohde Tässä artiklassa määritellään asetuksen kohde, joka on tiiviimmän yhteistyön toteuttaminen yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi neuvoston päätöksellä 2011/167/EU myönnetyn luvan perusteella. Lisäksi täsmennetään, että tämä asetus on Euroopan patenttisopimuksen 142 artiklassa tarkoitettu erillissopimus. 2 artikla – Määritelmät Tässä artiklassa määritellään asetuksessa käytetyt keskeiset termit. 3 artikla – Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti Tässä artiklassa säädetään, että eurooppapatenteilla voi olla yhtenäinen vaikutus osallistuvissa jäsenvaltioissa edellyttäen, että patenttien yhtenäinen vaikutus on kirjattu yhtenäistä patenttisuojaa koskevaan rekisteriin. Lisäksi 3 artiklassa ilmoitetaan vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin pääpiirteet, eli yhtenäinen luonne, yhdenmukaisen suojan tarjoaminen ja samat vaikutukset kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa. Tästä seuraa, että vaikutukseltaan yhtenäistä eurooppapatenttia voidaan yleensä rajoittaa, sitä koskeva käyttölupa voidaan myöntää, se voidaan siirtää tai kumota ja se voi raueta ainoastaan kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa. Lisäksi eurooppapatentin yhtenäisen vaikutuksen katsotaan jääneen syntymättä, jos eurooppapatentti on kumottu tai sitä on rajoitettu. 4 artikla – Voimaantulo Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti tulee voimaan osallistuvissa jäsenvaltioissa päivänä, jona Euroopan patenttivirasto julkaisee eurooppapatentin myöntämispäätöksen. Jos yhtenäinen vaikutus on kirjattu rekisteriin, osallistuvien jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että eurooppapatentin ei katsota tulleen voimaan kansallisena patenttina niiden alueella päivänä, jona eurooppapatentin myöntämispäätös julkaistaan Euroopan patenttilehdessä. 5 artikla –Aikaisemmat oikeudet Jos eurooppapatenttia rajoitetaan tai se kumotaan Euroopan patenttisopimuksen 54 artiklan 3 kappaleen nojalla uutuuden puuttumisen vuoksi, vaikutukseltaan yhtenäistä eurooppapatenttia koskeva rajoitus tai kumoaminen tulee voimaan vain aiemmassa julkaistussa eurooppapatenttihakemuksessa nimetyssä osallistuvassa jäsenvaltiossa tai nimetyissä osallistuvissa jäsenvaltioissa. 6 artikla – Oikeus estää keksinnön suora hyödyntäminen Tässä artiklassa säädetään vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin haltijan oikeudesta estää kolmansia valmistamasta, tarjoamasta, saattamasta markkinoille tai käyttämästä ilman suostumustaan tuotetta, joka on patentin kohde, tai tuomasta maahan tai säilyttämästä tuotetta näitä tarkoituksia varten. Lisäksi patentinhaltija voi estää kolmansia käyttämästä menetelmää, joka on patentin kohde, taikka estää niitä tarjoamasta menetelmää käyttöä varten osallistuvissa jäsenvaltioissa, kun kolmas on tietoinen tai sen olisi pitänyt olla tietoinen siitä, että menetelmän käyttö on kiellettyä ilman patentinhaltijan suostumusta. Patentinhaltija voi myös estää kolmansia tarjoamasta, saattamasta markkinoille, käyttämästä, tuomasta maahan tai säilyttämästä näitä tarkoituksia varten tuotetta, joka saadaan suoraan menetelmällä, joka on patentin kohde. 7 artikla – Oikeus estää keksinnön välillinen hyödyntäminen Tässä artiklassa säädetään vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin haltijan oikeudesta estää kolmansia, jolla ei ole haltijan suostumusta, toimittamasta tai tarjoutumasta toimittamaan kyseisen keksinnön johonkin olennaiseen osaan liittyviä hyödyntämiskeinoja osallistuvissa jäsenvaltioissa muulle kuin sellaiselle henkilölle, jolla on oikeus hyödyntää patentoitua keksintöä, kun kyseinen kolmas on tietoinen tai sen olisi pitänyt olla tietoinen siitä, että kyseiset keinot soveltuvat ja ne on tarkoitettu keksinnön hyödyntämiseen. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta silloin, kun kyseiset keinot ovat yleisesti kaupan olevia tuotteita, lukuun ottamatta tilannetta, jossa kolmas yllyttää henkilöä, jolle toimitus on osoitettu, toteuttamaan 6 artiklassa kiellettyjä toimia. 8 artikla – Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin vaikutusten rajoittaminen Tässä artiklassa säädetään vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin vaikutuksiin kohdistuvista rajoituksista. Kyseisenkaltaiset vaikutukset eivät saa ulottua varsinkaan yksityisesti ja muissa kuin kaupallisissa tarkoituksissa toteutettuihin toimiin, sellaisiin kokeellisiin toimiin, jotka koskevat patentoidun keksinnön kohdetta, tai lääkkeiden tilapäiseen valmistamiseen apteekissa yksittäistapauksissa lääkemääräyksen perusteella. Myöskään muita unionin oikeuden nojalla sallittuja toimia, erityisesti eläinlääkkeisiin, ihmisille tarkoitettuihin lääkkeisiin, kasvinjalostajanoikeuksiin sekä tietokoneohjelmien ja bioteknologian keksintöjen oikeudelliseen suojaan liittyviä toimia, ei kielletä. Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin vaikutukset eivät myöskään saa ulottua patentoidun keksinnön käyttöön muiden maiden kuin osallistuvien jäsenvaltioiden aluksissa, ilma-aluksissa tai maalla kulkevissa ajoneuvoissa silloin, kun kyseisenkaltaiset alukset, ilma-alukset tai ajoneuvot saapuvat väliaikaisesti tai vahingossa osallistuvien jäsenvaltioiden aluevesille, eivätkä maanviljelijään, joka käyttää suojattua karjaa tuotantotarkoituksiin, edellyttäen, että patentinhaltija myi tai toimitti muulla tavalla siitoseläimet tai muun eläinlisäysaineiston viljelijälle tai nämä myytiin tai toimitettiin viljelijälle patentinhaltijan suostumuksella. 9 artikla – Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin vaikutusten sammuminen Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin antamat oikeudet eivät kata toimia, jotka koskevat kyseisen patentin kattamaa tuotetta ja jotka toteutetaan osallistuvien jäsenvaltioiden alueilla sen jälkeen kun patentinhaltija on saattanut tuotteen unionin markkinoille tai näin on tehty hänen suostumuksellaan, jollei ole olemassa oikeutettuja perusteluja sille, että patentinhaltija vastustaa tuotteen myöhempää saattamista markkinoille. 10 artikla – Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatetin rinnastaminen kansalliseen patenttiin Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti omistuksen kohteena rinnastetaan kokonaisuudessaan ja kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa sen osallistuvan jäsenvaltion kansalliseen patenttiin, jonka alueella patentinhaltijalla oli Euroopan patenttirekisterin mukaan kotipaikka tai päätoimipaikka päivänä, jona patenttihakemus tehtiin. Jos tätä säännöstä ei voida soveltaa, vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti omistuksen kohteena on rinnastettava sen osallistuvan jäsenvaltion kansalliseen patenttiin, jossa patentinhaltijalla oli toimipaikka kyseisenä päivänä. Tässä artiklassa säädetään myös yhteishaltijoihin sovellettavista erityissäännöistä. Jos yhdelläkään patentinhaltijalla ei ole kotipaikkaa eikä toimipaikkaa osallistuvassa jäsenvaltiossa, vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti omistuksen kohteena on rinnastettava sen valtion kansalliseen patenttiin, jossa Euroopan patenttijärjestön päämaja on. Yhtenäisen patenttisuojan luomista on täydennettävä patenttijärjestelmän käyttäjien tarpeita vastaavalla tarkoituksenmukaisella lainkäyttöjärjestelmällä. Jotta yhtenäinen patenttisuoja toimisi asianmukaisesti käytännössä, tarkoituksenmukaisen lainkäyttöjärjestelmän olisi mahdollistettava se, että patentit voidaan saattaa voimaan tai kumota osallistuvien jäsenvaltioiden koko alueella, ja annettava yrityksille takeet niitä koskevien tuomioiden korkeasta laadusta ja oikeusvarmuudesta. Erityistä lainkäyttöjärjestelmää koskeva ehdotus esitetään mahdollisimman pian. Siinä otetaan huomioon myös Euroopan unionin tuomioistuimen hiljattain antama lausunto (asia A-1/09) eurooppa- ja EU-patenttituomioistuinta koskevan sopimusluonnoksen yhteensopivuudesta perussopimusten kanssa. 11 artikla – Käyttölupavalmius Tässä artiklassa säädetään vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin haltijan mahdollisuudesta toimittaa Euroopan patenttivirastolle lausunto, jonka mukaan kyseinen patentinhaltija on valmis antamaan kenelle tahansa henkilölle luvan käyttää keksintöä käyttöluvan haltijana asianmukaista korvausta vastaan (käyttölupasopimukset). 12 artikla – Täytäntöönpano osallistuvissa jäsenvaltioissa Tässä artiklassa säädetään Euroopan patenttisopimuksen 143 artiklassa tarkoitetuista tehtävistä, jotka osallistuvat jäsenvaltiot antavat Euroopan patenttivirastolle. Euroopan patenttivirasto hoitaa kyseiset tehtävät sisäisten sääntöjensä mukaisesti. Euroopan patenttivirasto hallinnoi yhtenäistä vaikutusta koskevia pyyntöjä, vie eurooppapatenttirekisteriin merkintöjä, jotka liittyvät vaikutukseltaan yhtenäisiin eurooppapatentteihin, ja hallinnoi kyseisiä merkintöjä, vastaanottaa ja kirjaa käyttölupien myöntämistä koskevia lausuntoja, huolehtii siirtymäkauden aikana vaadittavien käännösten julkaisemisesta, kerää vuosimaksut (myös lisämaksut) ja hallinnoi niitä, jakaa osan kerätyistä vuosimaksuista osallistuville jäsenvaltioille sekä hallinnoi sellaisia hakijoita koskevaa käännöskustannusten korvausjärjestelmää, jotka jättävät eurooppapatenttihakemuksia unionin virallisiin kieliin kuuluvalla kielellä, joka ei ole Euroopan patenttiviraston virallinen kieli. Osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että patentinhaltijan tekemät yhtenäistä vaikutusta koskevat pyynnöt jätetään Euroopan patenttisopimuksen 14 artiklan 3 kappaleessa määritellyllä käsittelykielellä viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun patentin myöntämispäätös on julkaistu Euroopan patenttilehdessä. Osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava myös siitä, että yhtenäinen vaikutus ilmoitetaan yhtenäistä patenttisuojaa koskevassa rekisterissä, jos asian kannalta merkitykselliset edellytykset täyttyvät. Vaikutukseltaan yhtenäisiä eurooppapatentteja koskevat rajoitukset ja kumoamiset on annettava tiedoksi Euroopan patenttivirastolle. Tässä artiklassa säädetään myös, että osallistuvien jäsenvaltioiden on perustettava Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvoston puitteissa erityisvaliokunta, joka hallinnoi ja valvoo Euroopan patenttivirastolle annettuja tehtäviä. Osallistuvien jäsenvaltioiden on varmistettava, että hallinnollisilla päätöksillä, jotka Euroopan patenttivirasto tekee hoitaessaan sille annettuja tehtäviä, on tehokas oikeussuoja kansallisissa tuomioistuimissa. 13 artikla – Periaate Tässä artiklassa säädetään periaatteesta, jonka mukaan kulut, joita Euroopan patenttivirastolle aiheutuu lisätehtävien hoidosta, katetaan vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista kertyvillä maksuilla. 14 artikla – Vuosimaksut Vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista perittävät vuosimaksut suoritetaan Euroopan patenttijärjestölle. Jos vuosimaksua ei makseta määräajassa, vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti raukeaa. 15 artikla – Vuosimaksujen taso Tässä artiklassa säädetään säännöistä ja edellytyksistä, jotka on otettava huomioon vuosimaksujen tason määrityksessä. Siinä säädetään muun muassa, että vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien vuosimaksujen on oltava progressiivisia koko patenttiajan ja riittäviä, jotta niillä voidaan paitsi kattaa yhtenäisen patenttisuojan myöntämiseen ja hallinnointiin liittyvät kokonaiskustannukset, varmistaa yhdessä niiden maksujen kanssa, jotka suoritetaan patentin myöntämistä edeltävässä vaiheessa Euroopan patenttijärjestölle, että Euroopan patenttijärjestön budjetti on tasapainossa. Lisäksi kyseisessä artiklassa säädetään, että komissiolle siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotka koskevat vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien vuosimaksujen tason vahvistamista. 16 artikla – Jakaminen Tässä artiklassa luetellaan oikeudenmukaiset, kohtuulliset ja asiaankuuluvat perusteet, joita komissio käyttää vahvistaessaan, kuinka 50 prosentin osuus vuosimaksuista, jotka peritään vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista ja joista vähennetään kustannukset, joita aiheutuu yhtenäisen patenttisuojan hallinnoinnista, jaetaan osallistuvien jäsenvaltioiden kesken. Osallistuvien jäsenvaltioiden on käytettävä niille jaettu osuus vuosimaksuista patentteihin liittyviin tarkoituksiin. Komissiolle siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotka koskevat vuosimaksujen jakamista osallistuvien jäsenvaltioiden kesken. 17 artikla – Siirretyn säädösvallan käyttö Tässä artiklassa säädetään yksityiskohdista, jotka liittyvät komissiolle siirrettävään valtaan hyväksyä delegoituja säädöksiä. Säädösvallan siirto tehdään määräämättömäksi ajaksi, ja Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa kumota sen. Kaikki delegoidut säädökset on annettava tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jotka voivat ilmoittaa vastustavansa säädöstä kahden kuukauden kuluessa. 18 artikla – Komission ja Euroopan patenttiviraston yhteistyö Tässä artiklassa säädetään, että komission on tehtävä tiivistä yhteistyötä Euroopan patenttiviraston kanssa tämän asetuksen kattamilla aloilla. 19 artikla – Kilpailulainsäädännön ja vilpillistä kilpailua koskevan lainsäädännön soveltaminen Tässä artiklassa säädetään, että asetus ei vaikuta kilpailulainsäädännön eikä vilpillistä kilpailua koskevan lainsäädännön soveltamiseen. 20 artikla – Asetuksen toimintaa koskeva kertomus Komissio antaa kuuden vuoden välein neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen toiminnasta ja tekee tarvittaessa sen muuttamista koskevia aiheellisia ehdotuksia. 21 artikla – Osallistuvien jäsenvaltioiden antamat ilmoitukset Tässä artiklassa osallistuvien jäsenvaltioiden edellytetään ilmoittavan komissiolle toimenpiteistä, joita ne toteuttavat asetuksen 4 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan nojalla. 22 artikla Voimaantulo ja soveltaminen Tässä artiklassa säädetään, että asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Koska vaikutukseltaan yhtenäisiin eurooppapatentteihin sovellettavia kielijärjestelyjä säännellään kuitenkin neuvoston asetuksella N:o …/…, kun taas kyseisiin patentteihin sovellettavia aineellisia säännöksiä säännellään tällä asetuksella, kyseisiä asetuksia olisi sovellettava yhdessä tietystä päivämäärästä alkaen. Osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 4 artiklan 2 kohdassa ja 12 artiklassa tarkoitetut säännöt ovat voimassa ennen kyseistä päivää tai viimeistään kyseisenä päivänä. Artiklassa säädetään lopuksi, että yhtenäistä patenttisuojaa voidaan hakea mille tahansa eurooppapatentille, joka on myönnetty tämän asetuksen ensimmäisenä soveltamispäivänä tai sen jälkeen. 2011/0093 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 118 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi 10 päivänä maaliskuuta 2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/167/EU[25], ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun ehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaan unioni toteuttaa sisämarkkinat, pyrkii Euroopan kestävään kehitykseen, jonka perustana on tasapainoinen talouskasvu, sekä edistää tieteellistä ja teknistä kehitystä. Sellaisten oikeudellisten edellytysten luominen, joiden avulla yritykset voivat mukauttaa tuotteidensa tuotanto- ja jakelutoiminnan yli kansallisten rajojen ja jotka tarjoavat yrityksille enemmän valinnanvapautta ja mahdollisuuksia, edistää näiden tavoitteiden saavuttamista. Yhtenäinen patenttisuoja koko sisämarkkinoilla tai ainakin niiden merkittävällä osalla, olisi sisällytettävä oikeudellisiin välineisiin, joita yrityksillä on käytössään. (2) Yhtenäisen patenttisuojan olisi edistettävä tieteellistä ja teknistä kehitystä sekä sisämarkkinoiden toimintaa helpottamalla patenttijärjestelmän käyttöä ja muuttamalla se edullisemmaksi ja oikeudellisesti varmemmaksi. Sen olisi parannettava patenttisuojan tasoa antamalla mahdollisuuden saada yhdenmukainen patenttisuoja yhteistyöhön osallistuvien jäsenvaltioiden alueella sekä poistettava kustannukset ja monimutkaiset menettelyt eri puolilla unionia sijaitsevilta yrityksiltä. Sen olisi oltava sekä osallistuvista jäsenvaltioista että muista valtioista tulevien patentinhakijoiden käytettävissä kansallisuudesta ja asuin- tai sijoittautumispaikasta riippumatta. (3) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 118 artiklan 1 kohdan mukaan sisämarkkinoiden toteuttamisen tai toiminnan yhteydessä toimenpiteisiin olisi kuuluttava yhdenmukaisen patenttisuojan luominen kaikkialla unionissa sekä unionin laajuisten keskitettyjen luvananto-, yhteensovittamis- ja valvontajärjestelmien muodostaminen. (4) Neuvosto antoi 10 päivänä maaliskuuta 2011 päätöksen 2011/167/EU, jolla Belgialle, Bulgarialle, Tšekille, Tanskalle, Saksalle, Virolle, Irlannille, Kreikalle, Ranskalle, Kyprokselle, Latvialle, Liettualle, Luxemburgille, Unkarille, Maltalle, Alankomaille, Itävallalle, Puolalle, Portugalille, Romanialle, Slovenialle, Slovakialle, Suomelle, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle, jäljempänä ’osallistuvat jäsenvaltiot’, annettiin lupa aloittaa toistensa kanssa tiiviimpi yhteistyö yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi. (5) Yleissopimuksella eurooppapatenttien myöntämisestä, sellaisena kuin se on muutettuna, jäljempänä ’Euroopan patenttisopimus’ perustettiin Euroopan patenttijärjestö (European Patent Organisation) ja annettiin sen tehtäväksi eurooppapatenttien myöntäminen. Tätä tehtävää hoitaa Euroopan patenttivirasto (European Patent Office). Eurooppapatenteilla, jotka Euroopan patenttivirasto on myöntänyt Euroopan patenttisopimuksessa vahvistettujen sääntöjen ja menettelyiden mukaisesti, olisi oltava tämän asetuksen nojalla patentinhaltijan pyynnöstä yhtenäinen vaikutus osallistuvien jäsenvaltioiden alueella, jäljempänä ’vaikutukseltaan yhtenäiset eurooppapatentit’. (6) Euroopan patenttisopimuksen IX osassa määrätään, että Euroopan patenttijärjestöön kuuluvien jäsenvaltioiden ryhmä voi säätää, että kyseisille valtioille myönnetyillä eurooppapatenteilla on yhtenäinen luonne. Tämä asetus on Euroopan patenttisopimuksen 142 artiklassa tarkoitettu erillissopimus, 19 päivänä kesäkuuta 1970 tehdyn patenttiyhteistyösopimuksen 45 artiklan 1 kappaleessa tarkoitettu alueellinen patenttisopimus sekä teollisoikeuden suojelemisesta tehdyn, Pariisissa 20 päivänä maaliskuuta 1883 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on viimeksi tarkistettuna 14 päivänä heinäkuuta 1967, 19 artiklassa tarkoitettu erityissopimus. (7) Yhtenäisen patenttisuojan luominen olisi toteutettava antamalla eurooppapatenteille tämän asetuksen nojalla yhtenäinen vaikutus niiden myöntämisen jälkeen ja osallistuvien jäsenvaltioiden osalta. Vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien tärkein ominaisuus olisi oltava niiden yhtenäinen luonne, toisin sanoen se, että ne tarjoavat yhdenmukaisen suojan ja niiden vaikutus on sama kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi vaikutukseltaan yhtenäistä eurooppapatenttia olisi rajoitettava, sitä koskevia käyttölupia olisi myönnettävä, se olisi siirrettävä tai kumottava ja sen olisi rauettava ainoastaan kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa. Jotta voidaan varmistaa, että yhtenäisen patenttisuojan antaman suojan aineellinen soveltamisala on yhdenmukainen, vain niillä eurooppapatenteilla, jotka on myönnetty kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden osalta samojen patenttivaatimusten perusteella, olisi oltava yhtenäinen vaikutus. Jotta voitaisiin kuitenkin turvata oikeusvarmuus siinä tapauksessa, että eurooppapatenttia rajoitetaan tai se kumotaan Euroopan patenttisopimuksen 54 artiklan 3 kappaleen nojalla uutuuden puuttumisen vuoksi, vaikutukseltaan yhtenäistä eurooppapatenttia koskevan rajoituksen tai kumoamisen olisi tultava voimaan vain aiemmassa julkaistussa eurooppapatenttihakemuksessa nimetyssä osallistuvassa jäsenvaltiossa tai nimetyissä osallistuvissa jäsenvaltioissa. Eurooppapatenttien yhtenäisen vaikutuksen olisi lisäksi oltava luonteeltaan täydentävä ja sen olisi rauettava tai sitä olisi rajoitettava siltä osin kuin perustavanlaatuinen eurooppapatentti on kumottu tai sitä on rajoitettu. (8) Patenttioikeuden yleisten periaatteiden ja Euroopan patenttisopimuksen 64 artiklan 1 kappaleen mukaisesti yhtenäisen patenttisuojan olisi tultava voimaan takautuvasti osallistuvien jäsenvaltioiden alueilla alkaen päivästä, jona patentin myöntämispäätös julkaistiin Euroopan patenttilehdessä. Jos yhtenäinen vaikutus tulee voimaan, osallistuvien jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että eurooppapatentin ei katsota tulleen voimaan niiden alueella kansallisena patenttina kansallisen patentin myöntämispäätöksen julkaisupäivänä, jotta voidaan välttää samasta Euroopan patenttiviraston myöntämästä eurooppapatentista johtuvan patenttisuojan päällekkäisyys niiden alueilla. (9) Tämän asetuksen tai neuvoston asetuksen N:o …/… [käännösjärjestelyt] soveltamisalan ulkopuolelle kuuluvissa asioissa sovelletaan Euroopan patenttisopimuksen määräyksiä ja kansallisen lainsäädännön säännöksiä, mukaan lukien kansainvälisen yksityisoikeuden säännöt. (10) Vaikutukseltaan yhtenäisestä eurooppapatentista johtuvien oikeuksien olisi mahdollistettava se, että patentinhaltija voi estää kolmansia hyödyntämästä keksintöä suoraan tai välillisesti ilman suostumustaan osallistuvien jäsenvaltioiden alueella. Patentinhaltijan oikeuksiin kohdistuvien rajoitusten olisi kuitenkin mahdollistettava se, että kolmannet voivat hyödyntää keksintöä esimerkiksi yksityisissä ja muissa kuin kaupallisissa tarkoituksissa, kokeellisissa tarkoituksissa, unionin tai kansainvälisessä oikeudessa nimenomaisesti sallituissa toimissa (jotka toteutetaan eläinlääkkeiden, ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden, kasvinjalostajanoikeuksien sekä tietokoneohjelmien tekijänoikeussuojan antaman oikeudellisen suojan ja bioteknologian keksintöjen oikeudellisen suojan aloilla) sekä tapauksissa, joissa maanviljelijä käyttää suojattua karjaa tuotantotarkoituksiin. (11) Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan oikeuksien sammumisen periaatetta olisi sovellettava myös suhteessa vaikutukseltaan yhtenäisiin eurooppapatentteihin. Tämän vuoksi vaikutukseltaan yhtenäisestä eurooppapatentista johtuvien oikeuksien ei pitäisi kattaa myöskään sellaisia patentin kattamaa tuotetta koskevia toimia, jotka toteutetaan osallistuvien jäsenvaltioiden alueilla sen jälkeen kun patentinhaltija on saattanut tuotteen unionin markkinoille. (12) Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti omistuksen kohteena olisi rinnastettava kokonaan ja kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa sen osallistuvan jäsenvaltion kansalliseen patenttiin, jonka alueella patentin haltijalla oli Euroopan patenttirekisterin mukaan kotipaikka tai päätoimipaikka päivänä, jona patenttihakemus tehtiin. Jos patentinhaltijalla ei ollut asuinpaikkaa eikä toimipaikkaa missään osallistuvassa jäsenvaltiossa, vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti olisi rinnastettava sen jäsenvaltion kansalliseen patenttiin, jossa Euroopan patenttijärjestön päämaja sijaitsee. (13) Vaikutukseltaan yhtenäisillä eurooppapatenteilla suojattujen keksintöjen kaupallisen hyödyntämisen edistämiseksi ja helpottamiseksi patentinhaltijan olisi voitava tarjoutua myöntämään asianmukaista korvausta vastaan käyttölupa patenttinsa hyödyntämiseen kenelle tahansa henkilölle, joka noudattaa patentinhaltijan asettamia ehtoja ja edellytyksiä. Patentinhaltija voi toimittaa tätä tarkoitusta varten Euroopan patenttivirastolle ilmoituksen, jonka mukaan patentinhaltija on valmis myöntämään patenttiinsa käyttöluvan asianmukaista korvausta vastaan. Tällöin patentinhaltijan vuosimaksua olisi alennettava ilmoituksen saapumisen jälkeen. (14) Jäsenvaltioiden ryhmä, joka hyödyntää Euroopan patenttisopimuksen IX osaa, voi antaa Euroopan patenttivirastolle tehtäviä ja perustaa Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvoston erityisvaliokunnan, jäljempänä ’erityisvaliokunta’. (15) Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi annettava Euroopan patenttivirastolle tiettyjä hallinnollisia tehtäviä, jotka liittyvät vaikutukseltaan yhtenäisiin eurooppapatentteihin ja jotka koskevat muun muassa yhtenäistä vaikutusta koskevien pyyntöjen hallinnointia, yhtenäisen vaikutuksen sekä vaikutukseltaan yhtenäisiä eurooppapatentteja koskevien rajoitusten, käyttölupien, siirtojen, kumoamisten tai raukeamisten rekisteröintiä, vuosimaksujen keruuta ja jakamista, käännösten julkaisemista tiedotustarkoituksissa siirtymäkauden aikana ja sellaisia hakijoita koskevan käännöskustannusten korvausjärjestelmän hallinnointia, jotka jättävät eurooppapatenttihakemuksia kielellä, joka ei ole Euroopan patenttiviraston virallinen kieli. Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että yhtenäistä vaikutusta koskevat pyynnöt jätetään Euroopan patenttivirastoon viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun eurooppapatentin myöntämispäätös julkaistiin Euroopan patenttilehdessä, ja että ne ja käännös, joka on toimitettava neuvoston asetuksen N:o .../... [käännösjärjestelyt] mukaisesti siirtymäkauden aikana, tehdään Euroopan patenttiviraston käsittelykielellä. (16) Patentinhaltijoiden olisi maksettava vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista yksi yhteinen vuosimaksu. Vuosimaksujen olisi oltava progressiivisia koko patenttisuojan kattamalla jaksolla ja niiden olisi katettava yhdessä Euroopan patenttijärjestölle patentin myöntämistä edeltävässä vaiheessa suoritettavien maksujen kanssa kaikki kustannukset, joita aiheutuu eurooppapatentin myöntämisestä ja yhtenäisen patenttisuojan hallinnoinnista. Vuosimaksut olisi vahvistettava tasolle, joka edistää innovaatiotoiminnan helpottamista ja eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn parantamista. Maksujen tasossa olisi otettava huomioon myös patentin kattamien markkinoiden koko ja sen olisi vastattava osallistuvissa jäsenvaltioissa voimaan tulevasta keskimääräisestä eurooppapatentista veloitettavaa kansallista vuosimaksua ajankohtana, jona komissio vahvistaa vuosimaksujen tason ensimmäistä kertaa. (17) Jotta vuosimaksujen asianmukaisesta tasosta ja jakamisesta voitaisiin päättää ja jotta kaikki Euroopan patenttivirastolle annetuista yhtenäiseen patenttisuojaan liittyvistä tehtävistä aiheutuvat kustannukset saadaan kokonaan katettua vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista kertyvillä varoilla, vuosimaksuista kertyvillä tuloilla yhdessä Euroopan patenttijärjestölle patentin myöntämistä edeltävässä vaiheessa suoritettavien maksujen kanssa olisi varmistettava, että Euroopan patenttijärjestön budjetti on tasapainossa. (18) Vuosimaksut olisi suoritettava Euroopan patenttijärjestölle. Vuosimaksuista vähennetään kulut, joita Euroopan patenttivirastolle aiheutuu yhtenäiseen patenttisuojaan liittyvien tehtävien hoidosta, ja tämän jälkeen jäljelle jäävästä summasta 50 prosenttia jaetaan osallistuvien jäsenvaltioiden kesken käytettäväksi patentteihin liittyviin tarkoituksiin. Jaettava osuus olisi vahvistettava käyttäen perustana oikeudenmukaisia, kohtuullisia ja asiaankuuluvia kriteereitä, joita ovat patenttitoiminnan taso ja markkinoiden koko. Jakoa tehtäessä olisi annettava jäsenvaltioille hyvitystä siitä, että niiden virallinen kieli on muu kuin jokin Euroopan patenttiviraston virallisista kielistä, patenttitoiminnan suhteettoman matalista tasoista ja siitä, että jäsenvaltio on saanut Euroopan patenttijärjestön jäsenyyden suhteellisen äskettäin. (19) Jotta voidaan varmistaa tässä asetuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti, että vuosimaksujen taso ja jako ovat asianmukaiset, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista suoritettavien vuosimaksujen tasoa ja kyseisten maksujen jakamista Euroopan patenttijärjestön ja osallistuvien jäsenvaltioiden kesken. On erityisen tärkeää, että komissio toteuttaa asiaa valmistellessaan asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan komission olisi varmistettava tarvittavien asiakirjojen samanaikainen, täsmällinen ja asianmukainen toimittaminen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (20) Euroopan patenttiviraston ja jäsenvaltioiden teollisoikeuksien keskusvirastojen välisen tehostetun kumppanuuden olisi mahdollistettava se, että Euroopan patenttivirasto voi tarvittaessa hyödyntää säännöllisesti sellaisten tutkimusten tuloksia, joita teollisoikeuksien keskusvirastot ovat tehneet kansallisista patenttihakemuksista, joiden osalta myöhemmissä eurooppapatenttihakemuksissa pyydetään etuoikeutta. Kaikilla teollisoikeuksien keskusvirastoilla, myös niillä, jotka eivät tee tutkimuksia kansallisen patentin myöntämismenettelyn aikana, voi olla merkittävä tehtävä tehostetussa kumppanuudessa, sillä ne voivat muun muassa antaa neuvontaa ja tukea potentiaalisille patentinhakijoille, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille, vastaanottaa hakemuksia, toimittaa hakemuksia Euroopan patenttivirastolle sekä levittää patenttitietoa. (21) Tätä asetusta olisi täydennettävä yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä käännösjärjestelyjen osalta annetulla neuvoston asetuksella N:o …/…, jonka neuvosto on hyväksynyt SEUT-sopimuksen 118 artiklan 2 kohdan mukaisesti. (22) Tämän asetuksen ei pitäisi vaikuttaa jäsenvaltioiden oikeuteen myöntää kansallisia patentteja eikä sen pitäisi korvata jäsenvaltioiden patenttilakeja. Patentinhakijoiden olisi voitava edelleen valita vapaasti joko kansallinen patentti, vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti, yhdessä tai useammassa Euroopan patenttisopimuksen sopimusvaltiossa voimaan tuleva eurooppapatentti tai vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti, joka saatetaan lisäksi voimaan yhdessä tai useammassa muussa osallistuviin jäsenvaltioihin kuulumattomassa patenttisopimuksen sopimusvaltiossa. (23) Koska tämän asetuksen tavoite, joka on yhtenäisen patenttisuojan luominen, voidaan tämän asetuksen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi, tässä tapauksessa toteuttamalla tiiviimpää yhteistyötä, toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Kohde Tämä asetus koskee tiiviimmän yhteistyön toteuttamista yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi neuvoston päätöksellä 2011/167/EU myönnetyn luvan perusteella. Tämä asetus on Eurooppapatenttien myöntämisestä tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, jäljempänä ’Euroopan patenttisopimus’, 142 artiklassa tarkoitettu erillissopimus. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan (a) ’osallistuvalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka osallistuu 12 artiklassa tarkoitetun yhtenäistä vaikutusta koskevan pyynnön tekemisen aikaan tiiviimpään yhteistyöhön yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi neuvoston päätöksen 2011/167/EU nojalla tai SEUT-sopimuksen 331 artiklan 1 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti annettavan päätöksen nojalla; (b) ’eurooppapatentilla’ patenttia, jonka Euroopan patenttivirasto myöntää Euroopan patenttisopimuksessa vahvistettujen sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti; (c) ’vaikutukseltaan yhtenäisellä eurooppapatentilla’ eurooppapatenttia, jolla on yhtenäinen vaikutus osallistuvien jäsenvaltioiden alueella tämän asetuksen nojalla; (d) ’Euroopan patenttirekisterillä’ rekisteriä, jota Euroopan patenttivirasto pitää Euroopan patenttisopimuksen 127 artiklan nojalla; (e) ’Euroopan patenttilehdellä’ Euroopan patenttisopimuksen 129 artiklassa tarkoitettua kausijulkaisua. 3 artikla Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti 1. Eurooppapatenteilla, jotka on myönnetty siten, että ne antavat yhtä laajan suojan kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa, on yhtenäinen vaikutus osallistuvissa jäsenvaltioissa edellyttäen, että niiden yhtenäinen vaikutus on kirjattu 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun yhtenäistä patenttisuojaa koskevaan rekisteriin. Eurooppapatenteilla, jotka on myönnetty eri osallistuvissa jäsenvaltioissa käytettyjen eri patenttivaatimusten perusteella, ei ole yhtenäistä vaikutusta. 2. Vaikutukseltaan yhtenäisellä eurooppapatentilla on oltava yhtenäinen luonne. Sen on tarjottava yhtenäinen suoja, ja sillä on oltava sama vaikutus kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa. Vaikutukseltaan yhtenäistä eurooppapatenttia voidaan rajoittaa, sitä koskevia käyttölupia voidaan myöntää, se voidaan siirtää ja kumota ja se voi raueta vain kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista. 3. Eurooppapatentin yhtenäisen vaikutuksen ei katsota syntyneen siltä osin kuin eurooppapatentti on kumottu tai sitä on rajoitettu. 4 artikla Voimaantulopäivä 1. Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti tulee voimaan kaikkien jäsenvaltioiden alueilla päivänä, jona Euroopan patenttivirasto julkaisee eurooppapatentin myöntämispäätöksen Euroopan patenttilehdessä. 2. Osallistuvien jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jos eurooppapatetin yhtenäinen vaikutus on rekisteröity, eurooppapatentin ei katsota tulleen voimaan kansallisena patenttina niiden alueella päivänä, jona eurooppapatentin myöntämispäätös julkaistaan Euroopan patenttilehdessä. 5 artikla Aikaisemmat oikeudet Jos eurooppapatenttia rajoitetaan tai se kumotaan Euroopan patenttisopimuksen 54 artiklan 3 kappaleen nojalla uutuuden puuttumisen vuoksi, vaikutukseltaan yhtenäistä eurooppapatenttia koskeva rajoitus tai kumoaminen tulee voimaan vain aiemmassa julkaistussa eurooppapatenttia koskevassa hakemuksessa nimetyssä osallistuvassa jäsenvaltiossa tai osallistuvissa jäsenvaltioissa. II LUKU VAIKUTUKSELTAAN YHTENÄISEN EUROOPPAPATENTIN VAIKUTUKSET 6 artikla Oikeus estää keksinnön suora hyödyntäminen Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti antaa haltijalleen oikeuden estää kolmansia toteuttamasta ilman haltijan suostumusta seuraavia toimenpiteitä: (a) valmistamasta, tarjoamasta, saattamasta markkinoille tai käyttämästä patentin kohteena olevaa tuotetta tai tuomasta maahan tai säilyttämästä tuotetta näitä tarkoituksia varten; (b) käyttämästä patentin kohteena olevaa menetelmää tai, jos kolmas on tietoinen tai kolmannen olisi pitänyt olla tietoinen siitä, että menetelmän käyttö on kielletty ilman patentinhaltijan suostumusta, tarjoamasta menetelmää käyttöön osallistuvissa jäsenvaltioissa; (c) tarjoamasta, saattamasta markkinoille, käyttämästä, tuomasta maahan tai säilyttämästä näitä tarkoituksia varten tuotetta, joka saadaan suoraan patentin kohteena olevalla menetelmällä. 7 artikla Oikeus estää keksinnön välillinen hyödyntäminen 1. Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti antaa haltijalleen oikeuden estää kolmansia toimittamasta tai tarjoutumasta toimittamaan osallistuvissa jäsenvaltioissa ilman haltijan suostumusta kyseisen keksinnön olennaiseen osaan liittyviä hyödyntämiskeinoja muulle kuin sellaiselle henkilölle, jolla on oikeus hyödyntää patentoitua keksintöä, jos kyseinen kolmas on tietoinen tai kyseisen kolmannen olisi pitänyt olla tietoinen siitä, että kyseiset keinot soveltuvat ja ne on tarkoitettu keksinnön hyödyntämiseen. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta, kun hyödyntämisvälineet ovat yleisesti kaupan olevia tuotteita, lukuun ottamatta tilannetta, jossa kolmas yllyttää henkilöä, jolle toimitus on osoitettu, toteuttamaan 6 artiklassa kiellettyjä toimia. 3. Jäljempänä 8 artiklan a–d kohdassa tarkoitettuja toimia suorittavia henkilöitä ei pidetä 1 kohdassa tarkoitettuina osapuolina, joilla on oikeus hyödyntää keksintöä. 8 artikla Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin vaikutusten rajoittaminen Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin antamat oikeudet eivät kata seuraavia: (a) yksityisesti ja muissa kuin kaupallisissa tarkoituksissa toteutetut toimet; (b) kokeelliset toimet, jotka koskevat patentoidun keksinnön kohdetta; (c) yksinomaan direktiivin 2001/82/EY[26] 13 artiklan 6 kohdan tai direktiivin 2001/83/EY[27] 10 artiklan 6 kohdan mukaisesti tehtävien kokeiden ja tutkimusten suorittamista varten tarvittavat toimet, jotka liittyvät johonkin patenttiin, joka koskee jommassakummassa direktiivissä tarkoitettua tuotetta; (d) lääkkeiden tilapäinen valmistaminen apteekissa yksittäistapauksissa lääkemääräyksen perusteella ja näin valmistettuja lääkkeitä koskevat toimet; (e) patentoidun keksinnön käyttö muiden maiden kuin osallistuvien jäsenvaltioiden aluksissa, alusten rungossa, koneistossa, varusteissa, laitteissa ja muissa tarvikkeissa, silloin kun tällainen alus saapuu väliaikaisesti tai vahingossa osallistuvien jäsenvaltioiden aluevesille edellyttäen, että mainittua keksintöä käytetään siellä yksinomaan aluksen tarpeisiin; (f) patentoidun keksinnön käyttöä muiden valtioiden kuin osallistuvien jäsenvaltioiden ilmassa tai maalla kulkevien liikennevälineiden tai muiden liikennevälineiden rakentamisessa tai toiminnassa tai tällaisten ilmassa tai maalla kulkevien liikennevälineiden osien rakentamisessa tai toiminnassa, silloin kun tällainen liikenneväline saapuu väliaikaisesti tai vahingossa osallistuviin jäsenvaltioihin; (g) kansainvälisestä siviili-ilmailusta 7 päivänä joulukuuta 1944 tehdyn yleissopimuksen[28] 27 artiklan mukaiset toimet, silloin kun nämä toimet koskevat muun kuin osallistuvan jäsenvaltion ilma-aluksia; (h) soveltuvin osin sovellettavan asetuksen (EY) N:o 2100/94 [29]14 artiklassa tarkoitetun maanviljelijöiden erioikeuden kattamat toimet; (i) se, että viljelijä käyttää suojattua karjaa tuotantotarkoituksiin, edellyttäen, että patentinhaltija on myynyt tai muutoin toimittanut siitoseläimet tai muun eläinlisäysaineiston viljelijälle tai siitoseläimet tai muu eläinlisäysaineisto on myyty tai muutoin toimitettu viljelijälle patentinhaltijan suostumuksella. Tällaiseen käyttöön sisältyy eläinten tai muun eläinlisäysaineiston toimittaminen viljelijälle tämän maatalouskäyttöön, mutta ei myynti osana kaupallista lisäystoimintaa tai sitä varten; (j) neuvoston direktiivin 91/250/ETY[30] 5 ja 6 artiklan, erityisesti analysointia ja yhteentoimivuutta koskevien direktiivin säännösten, nojalla sallitut toimet ja sallittu käyttö; sekä (k) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/44/EY[31] 10 artiklan nojalla sallitut toimet. 9 artikla Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin antamien oikeuksien sammuminen Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin antamat oikeudet eivät kata toimia, jotka koskevat kyseisen patentin käsittämää tuotetta ja jotka toteutetaan osallistuvien jäsenvaltioiden alueella sen jälkeen kun patentinhaltija on laskenut tuotteen unionin markkinoille tai näin on tehty hänen suostumuksellaan, jollei ole olemassa oikeutettuja perusteluja sille, että patentinhaltija vastustaa tuotteen myöhempää saattamista markkinoille. III LUKU VAIKUTUKSELTAAN YHTENÄINEN EUROOPPAPATENTTI OMISTUKSEN KOHTEENA 10 artikla Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatetin rinnastaminen kansalliseen patenttiin 1. Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti omistuksen kohteena on rinnastettava kokonaan ja kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa sen osallistuvan jäsenvaltion kansalliseen patenttiin, jossa Euroopan patenttirekisterin mukaan (a) patentinhaltijan kotipaikka tai päätoimipaikka oli päivänä, jona patenttihakemus tehtiin; tai (b) patentinhakijalla oli toimipaikka kyseisenä ajankohtana, jos a alakohtaa ei voida soveltaa. 2. Jos Euroopan patenttirekisteriin on merkitty useampi henkilö yhteishaltijoina, 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan ensimmäiseksi merkittyyn yhteishaltijaan. Jos tämä ei ole mahdollista, 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan seuraavaan yhteishaltijaan merkitsemisjärjestyksessä. Jos 1 kohdan a alakohtaa ei voida soveltaa kehenkään yhteishaltijaan, sovelletaan vastaavasti 1 kohdan b alakohtaa. 3. Jos kenelläkään haltijalla ei ole kotipaikkaa eikä toimipaikkaa osallistuvassa jäsenvaltiossa sovellettaessa 1 tai 2 kohtaa, vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti omistuksen kohteena on rinnastettava kokonaan ja kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa sen valtion kansalliseen patenttiin, jossa Euroopan patenttijärjestön päämaja on Euroopan patenttisopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen mukaisesti. 4. Oikeuden saanti ei saa riippua siitä, onko patentti viety kansalliseen patenttirekisteriin. 11 artikla Oikeuden käyttöluvat 1. Vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin haltija voi toimittaa Euroopan patenttivirastolle lausunnon, jonka mukaan hän on valmis antamaan kenelle tahansa henkilölle luvan käyttää keksintöä käyttöluvan haltijana asianmukaista korvausta vastaan. 2. Tämän asetuksen nojalla saatu käyttölupa on rinnastettava sopimukseen perustuvaan käyttölupaan. IV LUKU INSTITUTIONAALISET MÄÄRÄYKSET 12 artikla Täytäntöönpano osallistuvissa jäsenvaltioissa 1. Osallistuvien jäsenvaltioiden on annettava Euroopan patenttisopimuksen 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla Euroopan patenttivirastolle seuraavat tehtävät, jotka se hoitaa sisäisten sääntöjensä mukaisesti: (a) eurooppapatenttien haltijoiden tekemien yhtenäistä vaikutusta koskevien hakemusten hallinnointi; (b) yhtenäistä patenttisuojaa koskevan rekisterin pito ja hallinnointi Euroopan patenttirekisterin puitteissa; rekisteriin kirjataan yhtenäinen vaikutus sekä eurooppapatenttia koskevat rajoitukset, käyttöluvat, siirrot, kumoamiset tai raukeamiset; (c) 11 artiklassa tarkoitettujen käyttölupien myöntämistä koskevien lausuntojen, niiden kumoamisten sekä kansainvälisissä standardointielimissä annettujen, käyttölupien myöntämistä koskevien sitoumusten vastaanotto ja kirjaaminen; (d) neuvoston asetuksen N:o …/… [käännösjärjestelyt] 6 artiklassa tarkoitettujen käännösten julkaiseminen kyseisessä artiklassa tarkoitetun siirtymäkauden aikana; (e) vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien vuosimaksujen keruu ja hallinnointi sitä vuotta seuraavina vuosina, jona b alakohdassa tarkoitetussa rekisterissä ilmoitetaan patenttien myöntämisestä; niiden lisämaksujen keruu ja hallinnointi, jotka suoritetaan siinä tapauksessa, että vuosimaksut suoritetaan määräajan päätyttyä, viimeistään kuuden kuukauden kuluttua määräajan päättymisestä, sekä kerättyjen vuosimaksujen osittainen jako osallistuville jäsenvaltioille; sekä (f) sellaisten hakijoiden käännöskustannusten korvausjärjestelmän hallinnointi, jotka jättävät eurooppapatenttihakemuksia unionin virallisiin kieliin kuuluvalla kielellä, joka ei ole Euroopan patenttiviraston virallinen kieli. Sovellettaessa a alakohtaa osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että yhtenäistä vaikutusta koskevat patentinhaltijan pyynnöt jätetään Euroopan patenttisopimuksen 14 artiklan 3 kappaleessa määritellyllä käsittelykielellä viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun patentin myöntämispäätös on julkaistu Euroopan patenttilehdessä. Sovellettaessa b alakohtaa osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että yhtenäinen vaikutus ilmoitetaan siinä yhtenäistä patenttisuojaa koskevassa rekisterissä, johon yhtenäistä vaikutusta koskeva hakemus on kirjattu ja johon neuvoston asetuksen N:o …/… [käännösjärjestelyt] 6 artiklassa säädetyn siirtymäkauden aikana hakemus on toimitettu kyseisessä artiklassa tarkoitettujen käännösten ohella, ja että vaikutukseltaan yhtenäisiä eurooppapatentteja koskevat rajoitukset ja kumoamiset annetaan tiedoksi Euroopan patenttivirastolle. 2. Euroopan patenttisopimuksen sopimusvaltioina osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava 1 kohdassa tarkoitettuihin Euroopan patenttiviraston tehtäviin liittyvien toimintojen hallinnoinnista ja valvonnasta. Niiden on perustettava tätä tarkoitusta varten Euroopan patenttisopimuksen 145 artiklassa tarkoitettu Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvoston erityisvaliokunta. 3. Osallistuvien jäsenvaltioiden on varmistettava, että päätöksillä, jotka Euroopan patenttivirasto tekee hoitaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä, on tehokas oikeussuoja kansallisissa tuomioistuimissa. V LUKU RAHOITUSSÄÄNNÖKSET 13 artikla Periaate Kulut, joita Euroopan patenttivirastolle aiheutuu niiden lisätehtävien hoitamisesta, jotka jäsenvaltiot antavat sille Euroopan patenttisopimuksen 143 artiklassa tarkoitetulla tavalla, on katettava vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista kertyvillä maksuilla. 14 artikla Vuosimaksut 1. Patentinhaltijan on suoritettava vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista veloitettavat vuosimaksut ja vuosimaksujen maksamisesta määräajan päätyttyä suoritettava lisämaksut Euroopan patenttijärjestölle Kyseiset maksut on suoritettava sitä vuotta seuraavista vuosista, jona Euroopan patenttirekisteri ilmoittaa tämän asetuksen nojalla vaikutukseltaan yhtenäisen eurooppapatentin myöntämisestä. 2. Vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti raukeaa, jos vuosimaksua ja mahdollista lisämaksua ei ole maksettu määräajassa. 3. Edellä 11 artiklan 1 kohdan tarkoitetussa tilanteessa lausunnon saamisen jälkeen erääntyviä patentin vuosimaksuja on alennettava. 15 artikla Vuosimaksujen taso 1. Vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista suoritettavien vuosimaksujen on oltava (a) progressiivisia koko yhtenäisen patenttisuojan kattaman jakson ajan, sekä (b) paitsi riittäviä kattamaan eurooppapatentin myöntämisestä ja yhtenäisen patenttisuojan hallinnoinnista aiheutuvat kokonaiskustannukset, myös (c) riittäviä, jotta niillä yhdistettyinä Euroopan patenttijärjestölle patentin myöntämistä edeltävässä vaiheessa suoritettaviin maksuihin voidaan varmistaa, että Euroopan patenttijärjestön budjetti on tasapainossa. 2. Vuosimaksujen taso on vahvistettava siten, että tavoitteena on (a) innovaatiotoiminnan helpottaminen ja eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn parantaminen, (b) patentin kattamien markkinoiden koon ottaminen huomioon, sekä (c) se, että taso vastaa sellaisesta keskimääräisestä eurooppapatentista maksettavien kansallisten vuosimaksujen tasoa, joka tulee voimaan osallistuvissa jäsenvaltioissa ajankohtana, jona komissio vahvistaa vuosimaksujen tason ensimmäistä kertaa. 3. Tässä luvussa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio vahvistaa vuosimaksujen tason siten, että se (a) vastaa nykyisten eurooppapatenttien keskimääräisen maantieteellisen kattavuuden mukaan maksettavan vuosimaksun tasoa, (b) perustuu nykyisten eurooppapatenttien uusimisasteeseen, sekä (c) perustuu yhtenäistä suojaa koskevien pyyntöjen lukumäärään. 4. Komissiolle siirretään valta hyväksyä 1–3 kohdan ja 17 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat vaikutukseltaan yhtenäisten eurooppapatenttien vuosimaksujen tason vahvistamista. 16 artikla Jakaminen 1. Osallistuville jäsenvaltioille jaettava osuus 12 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuista perityistä vuosimaksuista on 50 prosenttia 14 artiklassa tarkoitetuista vuosimaksuista, jotka peritään vaikutukseltaan yhtenäisistä eurooppapatenteista ja joista vähennetään 12 artiklassa tarkoitetusta yhtenäisen patenttisuojan hallinnoinnista aiheutuvat kustannukset. 2. Tässä luvussa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio vahvistaa 1 kohdassa tarkoitetun, osallistuvien jäsenvaltioiden kesken jaettavan osuuden vuosimaksuista seuraavien oikeudenmukaisten, kohtuullisten ja asiaankuuluvien kriteerien perusteella: (a) patenttihakemusten lukumäärä, (b) markkinoiden koko ilmaistuna väestömäärän mukaan, (c) korvauksen maksaminen jäsenvaltioille siitä, että niiden virallinen kieli on muu kuin jokin Euroopan patenttiviraston virallisista kielistä, patenttitoiminnan suhteettoman matalista tasoista ja siitä, että jäsenvaltio on saanut Euroopan patenttijärjestön jäsenyyden suhteellisen äskettäin. 3. Osallistuvien jäsenvaltioiden on käytettävä määrä, joka jaetaan niille 1 kohdan mukaisesti, patentteihin liittyviin tarkoituksiin. 4. Komissiolle siirretään valta hyväksyä 1–3 kohdan ja 17 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat sen vahvistamista, kuinka vuosimaksut jaetaan osallistuvien jäsenvaltioiden kesken. 17 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädettyjen ehtojen mukaisesti. 2. Siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi [tämän asetuksen voimaantulosta] lukien valta antaa 15 ja 16 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä . 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 15 ja 16 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai päätöksessä mainittuna myöhempänä päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. 4. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä 15 ja 16 artiklan mukaisesti annettu delegoitu säädös tulee voimaan vain, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto eivät vastusta sitä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen kyseisen määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella. VI LUKU LOPPUSÄÄNNÖKSET 18 artikla Komission ja Euroopan patenttiviraston yhteistyö Komissio aloittaa tiiviin yhteistyön Euroopan patenttiviraston kanssa tehtävän sopimuksen perusteella tämän asetuksen kattamilla aloilla. Kyseinen yhteistyö pitää sisällään säännöllisen näkemystenvaihdon kyseisen sopimuksen toiminnasta sekä erityisesti vuosimaksuista ja Euroopan patenttijärjestön budjettiin kohdistuvista vaikutuksista. 19 artikla Kilpailulainsäädännön ja vilpillistä kilpailua koskevan lainsäädännön soveltaminen Tällä asetuksella ei rajoiteta kilpailulainsäädännön eikä vilpillistä kilpailua koskevan lainsäädännön soveltamista. 20 artikla Kertomus tämän asetuksen toiminnasta 1. Komissio antaa viimeistään kuuden vuoden kuluttua päivästä, jona ensimmäinen vaikutukseltaan yhtenäinen eurooppapatentti tulee voimaan osallistuvien jäsenvaltioiden alueilla, neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen toiminnasta ja tekee tarvittaessa aiheellisia ehdotuksia sen muuttamiseksi. Komissio esittää seuraavat kertomukset tämän asetuksen toiminnasta kuuden vuoden välein. 2. Komissio antaa säännöllisin väliajoin 14 artiklassa tarkoitettujen vuosimaksujen toimintaa koskevan kertomuksen, jossa korostetaan erityisesti 15 artiklassa vahvistettujen periaatteiden jatkuvaa noudattamista. 21 artikla Osallistuvien jäsenvaltioiden antamat ilmoitukset Osallistuvien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 4 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä 22 artiklan 2 kohdassa vahvistettuun päivämäärään mennessä. 22 artikla Voimaantulo ja soveltaminen 1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2. Sitä sovelletaan [vahvistetaan tietty päivämäärä, joka on sama kuin yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä käännösjärjestelyjen osalta annetulla annetun neuvoston asetuksen …/…ensimmäinen soveltamispäivä]. 3. Osallistuvien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 4 artiklan 2 kohdassa ja 12 artiklassa tarkoitetut säännöt ovat voimassa ennen 2 kohdassa vahvistettua päivää tai kyseisessä kohdassa vahvistettuna päivänä. 4. Yhtenäistä patenttisuojaa voidaan hakea mille tahansa eurooppapatentille, joka on myönnetty 2 kohdassa vahvistettuna päivänä tai sen jälkeen. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan osallistuvissa jäsenvaltioissa sellaisenaan perussopimusten mukaisesti. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] http://www.epo.org [2] Voimaansaattamisvaatimuksista aiheutuvien kustannusten alentamiseksi Euroopan patenttisopimuksen sopimusvaltiot tekivät vuonna 2000 niin kutsutun Lontoon sopimuksen (sopimus Euroopan patenttisopimuksen 65 artiklan soveltamisesta, Euroopan patenttiviraston virallinen lehti 2001, 550), joka on tällä hetkellä voimassa 11 EU:n jäsenvaltiossa ja jonka tuloksena käännösvaatimukset ovat höllentyneet. [3] COM(2010) 2020. [4] KOM(2010) 608 lopullinen/2. [5] COM(2000) 412. [6] Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista (KOM(2000) 412 - C5-0461/2000 - 2000/0177(CNS)), EUVL C 127 E, 29.5.2003, s. 519–526. [7] Neuvoston asiakirja 7159/03. [8] COM(2007) 165. [9] Neuvoston asiakirja 17229/09. [10] Neuvoston asiakirja 16113/09 ADD 1. Käsitteistö muuttui (yhteisön patentista EU-patentiksi) Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi. [11] COM(2010) 350. [12] SEC(2010) 796. [13] Neuvoston ylimääräisestä istunnosta ”Kilpailukyky (sisämarkkinat, teollisuus ja tutkimus)” annettu lehdistötiedote, 16041/10, 10.11.2010. [14] Ks. lehdistötiedote 17668/10. [15] COM(2010) 790. [16] Luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi 10 päivänä maaliskuuta 2011 annettu neuvoston päätös 2011/167/EU (EUVL L 76, 22.3.2011, s. 53). [17] Kuulemisasiakirja, intressitahojen vastaukset ja kertomus kuulemisen alustavista tuloksista ovat saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm. [18] COM(2008) 394. [19] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/ [20] UEAPME:n odotukset eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan aloitteen osalta, saatavilla osoitteessa www.ueapme.com. Vastaus eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevaa aloitetta koskevaan kuulemiseen, saatavilla osoitteessa http://www.eurochambres.eu. [21] Euroopan patenttiuudistusta koskevan keskustelun keskeisistä kysymyksistä esitettyjä näkemyksiä, saatavilla osoitteessa http://www.businesseurope.eu. [22] Eurooppalaisen yhteisöpatentin viimeaikaista kehitystä koskeva kannanotto, saatavilla osoitteessa http://www.ueapme.com. [23] Euroopan patenttijärjestelmää koskeva kannanotto, saatavilla osoitteessa http://www.eurochambres.eu. [24] Kantansa ovat esittäneet BDI (Bundesverband der Deutschen Industrie), DIHK (Deutscher Industrie- und Handelskammertag), CBI (Confederation of British Industries), CCIP (Chambre de commerce et d'industrie de Paris), CGPME (Confédération générale des petites et moyennes entreprises), Unioncamere, DigitalEurope, Orgalime, ACT (Association for Competitive Technology), Cefic ym. [25] EUVL L 76, 22.3.2011, s. 53. [26] Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna. [27] Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67), sellaisena kuin se on muutettuna. [28] Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO), Chicagon yleissopimus, asiakirja 7300/9 (9. painos, 2006). [29] Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94 (EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1). [30] Neuvoston direktiivi 91/250/ETY, annettu 14 päivänä toukokuuta 1991, tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta (EYVL L 122, 17.5.1991, s. 42); [31] Bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/44/EY (EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13).