FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/67

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n strategia laivanromutustoiminnan parantamiseksi”

KOM(2008) 767 lopullinen

(2009/C 277/13)

Esittelijä: Anna BREDIMA

Euroopan komissio päätti 19. marraskuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n strategia laivanromutustoiminnan parantamiseksi

KOM(2008) 767 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 17. huhtikuuta 2009. Esittelijä oli Anna Bredima.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. toukokuuta 2009 pitämässään 453. täysistunnossa (toukokuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 187 ääntä puolesta ja 2 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) suhtautuu myönteisesti tiedonantoon ja tukee mahdollisia toimia, joilla EU voi edistää turvallista ja ympäristön kannalta järkevää romutettavien alusten käsittelyä kaikkialla maailmassa.

1.2 ETSK toteaa, että kierrätyksellä on myönteinen vaikutus energian ja resurssien maailmanlaajuiseen säilyttämiseen ja katsoo, että asianmukaisesti hallinnoituna alusten romuttamisesta voi tulla ympäristöystävällinen ja kestävyysajattelun mukainen toimiala.

1.3 ETSK tukee alusten kierrätystä koskevan Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) yleissopimuksen (2009) nopeaa ratifiointia ja täytäntöönpanoa. EU:n jäsenvaltioita ja kierrätystä harjoittavia valtioita olisi kannustettava ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin sen pikaiseksi voimaansaattamiseksi.

1.4 ETSK tukee voimakkaasti sota-alusten ja muiden valtion alusten ympäristöystävällistä romuttamista koskevien sääntöjen sisällyttämistä laivanromutustoimenpiteisiin.

1.5 ETSK pitää tärkeänä, että ryhdytään toimiin, joilla puututaan kurjiin ympäristöolosuhteisiin ja sosiaalioloihin monissa Etelä-Aasian kierrätyslaitoksissa parantamalla niiden toimintaa. Samalla on kuitenkin säilytettävä tulot, joita paikallisyhteisöt saavat työpaikoista ja palveluista.

1.6 Romutuskapasiteettia on lisättävä, jotta voidaan vastata kasvaviin tarpeisiin, ja tämä on kyettävä tekemään turvallisella ja kestävyysajattelun mukaisella tavalla. Eurooppalaisten romutustelakoiden huomattavasti korkeampien työvoimakustannusten kattamiseen voidaan löytää ratkaisu yhdistämällä sääntelytoimet ja elinkeinoelämän omatoimisuus.

1.7 ETSK on tietoinen, että niin sanottu ”rantaromutusmenetelmä” on lähitulevaisuudessakin se menetelmä, johon turvaudutaan yleisimmin. Nykyisiä olosuhteita onkin parannettava niin, että romuttamot toimivat turvallisesti ja ympäristön kannalta järkevästi. Etelä-Aasian laitoksiin ei kuitenkaan saisi kohdistaa liian suuria paineita olosuhteiden parantamiseksi, sillä näin rantaromuttamojen ongelmat siirrettäisiin muihin kehitysmaihin, mikä johtaisi puolestaan sääntöjen vastaisten romuttamojen kontrolloimattomaan kasvuun Aasiassa ja Afrikassa.

1.8 ETSK ehdottaa, että romuttamista ja kierrätystä koskevat ehdot asetetaan keskeiseen asemaan EU:n ja kyseisten Aasian maiden kahdenvälisissä merenkulkualan sopimuksissa tai kauppasopimuksissa. Siten esimerkiksi neuvoteltavana olevaan EU:n ja Intian väliseen merenkulkualan sopimukseen olisi liitettävä alusten kierrätystä koskevia määräyksiä. ETSK kehottaa komissiota ottamaan tämän asian esille poliittisella tasolla.

1.9 ETSK katsoo, että romuttamisessa ja kierrätyksessä on kyse yritysten yhteiskuntavastuusta. Se kehottaa komissiota sisällyttämään laivanrakennustelakat alusten hävittämisen vastuuketjuun. Liikenteenharjoittajien tulisi puolestaan yhdessä telakoiden kanssa varmistaa osaltaan, että tiedot kaikista mahdollisesti vaarallisista aineista tai olosuhteista niiden aluksissa ovat romuttamojen saatavilla.

1.10 ETSK kannattaa yhdennetyn hallinnointijärjestelmän kehittämistä alusten kierrätyslaitosten kansainvälisesti riippumatonta sertifiointia varten, jotta voidaan osoittaa, että kierrättäminen on IMO:n tulevan yleissopimuksen mukaisesti turvallista ja ympäristön kannalta järkevää.

1.11 ETSK suosittaa, että kierrätysrahastoa koskevassa komission tutkimuksessa otetaan huomioon yhteisön oikeuteen kuuluvat aiheuttamisperiaate ja tuottajan vastuuta koskeva periaate sekä rahaston yhdenmukaisuus valtiontukia koskevan lainsäädännön kanssa. Lisäksi tulisi tutkia, miten tällainen rahasto voisi edistää yleissopimuksen tavoitteita.

1.12 ETSK toteaa, että paikallisyhteisöt saattavat ympäristösyistä vastustaa alusten purkutelakoiden perustamista EU:hun. Jos kuitenkin olemassa olevia telakoita käytetään kierrätystarkoituksiin ja ne vastaavat – niin kuin niiden tulisi – EU:n, kansainvälisen ja kansallisen tason standardeja, niiden toiminta voidaan hyväksyä, sillä ne tarjoavat merkittäviä työmahdollisuuksia. Näitä tekijöitä on harkittava tarkkaan.

1.13 ETSK kehottaa komissiota luomaan kannustimia ja palkintoja. Esimerkkinä voidaan mainita alusten omistajille ja telakoille annettavat ”Clean Marine Award” -tunnustukset alusten esimerkillisestä kierrätyksestä.

2. Johdanto

2.1 Etelä-Aasian rannoilla harjoitettavan laivanromutustoiminnan ekologiset ja sosiaaliset näkökohdat ovat edelleen suuri huolenaihe kaikkialla maailmassa ja erityisesti Euroopassa. Ympäristöasioista vastaava komission jäsen Dimas vaati hiljattain menettelyjen ja tarkastusten parantamista lähetettäessä aluksia Etelä-Aasian romuttamoihin, jotta voidaan varmistaa, että alukset romutetaan asianmukaisesti. Tuoreiden arvioiden mukaan vuonna 2009 romutetaan tuhat alusta, mikä on yli kolme kertaa enemmän kuin vuonna 2008. Tämä kasvattaa kierrätyskapasiteettiin kohdistuvaa painetta. Romutuskapasiteettia on lisättävä, jotta voidaan vastata kasvaviin tarpeisiin, ja tämä on kyettävä tekemään turvallisella ja kestävyysajattelun mukaisella tavalla.

2.2 Komission tiedonanto ”EU:n strategia laivanromutustoiminnan parantamiseksi” (1) perustuu julkiseen kuulemiseen, jonka aiheena oli ”Vihreä kirja laivanromutustoiminnan parantamisesta” (2). ETSK (3) piti vihreää kirjaa myönteisenä ja kauan odotettuna aloitteena. Lisäksi Euroopan parlamentti (4) on hiljattain kehottanut komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään välittömiin toimiin laivanromutustoiminnan suhteen.

2.3 Samaan aikaan on ryhdytty konkreettisiin kansainvälisiin toimiin ongelman ratkaisemiseksi. Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on laatinut uuden kansainvälisen yleissopimuksen turvallisesta ja ympäristön kannalta järkevästä alusten kierrätyksestä (jäljempänä ”yleissopimus”), joka on tarkoitus hyväksyä toukokuussa 2009. Yleissopimuksessa on omaksuttu alusten koko elinkaaren huomioon ottava lähestymistapa. Sillä pyritään alusten kierrätyslaitosten turvalliseen ja ympäristön kannalta järkevään toimintaan tinkimättä kuitenkaan turvallisuudesta ja alusten toiminnallisesta tehokkuudesta. Se tarjoaa asianmukaisen valvonta- ja täytäntöönpanomekanismin alusten kierrätykseen, ja sillä pyritään toteuttamaan samantasoinen valvonta kuin Baselin yleissopimuksella (5).

2.4 ILO:n, IMO:n ja Baselin yleissopimuksen yhteinen laivanromutusta käsittelevä työryhmä on osoitus kansainvälisestä yhteistyöstä. Nämä kolme järjestöä ovat yhdessä kehittäneet alusten kestävyysajattelun mukaista kierrätystä varten maailmanlaajuisen ohjelman, jolla pyritään varmistamaan alan toiminta kestävällä pohjalla tulevaisuudessa parantamalla työsuojelua ja ympäristönsuojelua Etelä-Aasian romuttamoissa.

3. Tiedonanto EU:n strategiasta laivanromutustoiminnan parantamiseksi

3.1 Laivanromutustoiminnan parantamista koskevasta EU:n strategiasta annetussa tiedonannossa ei esitetä konkreettista lainsäädäntöehdotusta. Siinä ehdotetaan useita toimia laivanromutustoiminnan olosuhteiden mahdollisimman pikaiseksi parantamiseksi. Tähän kuuluu myös välivaihe ennen yleissopimuksen voimaantuloa.

3.2 Strategiassa ehdotetaan, että komissio tutkii useiden sellaisten vaihtoehtojen toteutettavuutta, joilla edistetään yleissopimuksen tavoitteita.

3.3 Tiedonantoon liittyvässä vaikutustenarvioinnissa (6) todetaan, että on toivottavaa saada aikaan yhdennetty lähestymistapa, jossa yhdistyvät valikoidut lainsäädännölliset ja muut kuin lainsäädännölliset toimenpiteet, koska tämä olisi ainoa mahdollisuus saavuttaa myönteisiä ekologisia, sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

4. Yleistä

4.1 ETSK suhtautuu myönteisesti tiedonantoon ja tukee mahdollisia toimia, joilla EU voi edistää turvallista ja ympäristön kannalta järkevää romutettavien alusten käsittelyä kaikkialla maailmassa. Tiedonanto on hyvin ajoitettu ja tarkoituksenmukainen, koska arviolta 19 prosenttia maailman aluskannasta purjehtii Euroopan talousalueeseen (ETA) kuuluvien valtioiden lipun alla.

4.2 Kierrätettyä terästä käyttävä uusi terästuotanto vaatii vain kolmanneksen siitä energiasta, joka tarvitaan tuotettaessa terästä raaka-aineista. Kierrätyksellä on siten myönteinen vaikutus energian ja resurssien maailmanlaajuiseen säilyttämiseen, ja asianmukaisesti hoidettuna alusten romuttamisesta voi tulla ympäristöystävällinen ja kestävyysajattelun mukainen toimiala.

4.3 Suuntaus satojen alusten romuttamiseen vuosittain jatkuu, kun yksirunkoiset säiliöalukset poistetaan asteittain käytöstä vuoteen 2010 (ja vuoteen 2015) mennessä. Lisäksi nykyisen rahamarkkina- ja merenkulkualan kriisin seurauksena vanhemmat irtolastialukset poistetaan käytöstä nopeasti. Tällä hetkellä 157 alusta on uudelleenarvioitavina mahdollista romuttamista varten, mikä merkitsee 5,5:tä miljoonaa tonnia materiaalia. Nykyiset sosiaaliset ja ekologiset vaikutukset tuntuvat siis edelleenkin, elleivät jopa pahene entisestään.

4.4 Yli 80 prosenttia aluksista romutetaan Intian, Bangladeshin, Pakistanin ja Turkin rannoilla sijaitsevissa romuttamoissa. Bangladesh on tällä hetkellä merkittävin laivanromutusvaltio. Suurin osa romuttamoista noudattaa halvinta mutta samalla ympäristön kannalta erittäin vahingollista laivojen ”rantaromutusmenetelmää”. Tämä menetelmä verottaa ihmishenkiä ja johtaa moniin sairauksiin, jotka johtuvat altistumisesta myrkyllisille aineille. ETSK on tietoinen, että ”rantaromutusmenetelmä” on lähitulevaisuudessakin se menetelmä, johon turvaudutaan yleisimmin. Nykyisiä olosuhteita onkin parannettava niin, että romuttamot toimivat turvallisesti ja ympäristön kannalta järkevästi.

4.5 Etelä-Aasian romuttamojen heikot ympäristöolosuhteet ja sosiaaliolot aiheuttavat epäreilua kilpailua vastaavien eurooppalaisten laitosten kanssa. Myös kierrätetyn teräksen korkea paikallinen kysyntä on ongelmallista Euroopan kilpailukyvyn kannalta.

4.6 Laivanromutus on vaativa prosessi, johon kuuluu lukuisia toimintoja kaikkien laitteiden poistamisesta rakenteen hävittämiseen ja kierrätykseen. Teollisuusmaiden kuivatelakoiden laivanromutus on säänneltyä, mutta Aasiaan rannoilla valvontaa ja tarkastuksia on vähemmän. Hiljattain julkaistussa tutkimuksessa on arvioitu, että 20 prosenttia Bangladeshin rantaromuttamoihin palkatusta työvoimasta on alle 15-vuotiaita lapsia. Näissä maissa ei juurikaan sovelleta työntekijöiden turvallisuutta ja terveysoloja koskevia ILO:n useita yleissopimuksia. Myöhempien vaiheiden asianmukaisen, ympäristöystävällisen jätehuollon puuttuminen pahentaa ongelmaa entisestään.

4.7 ETSK toistaa, että rakenteellinen köyhyys sekä muut sosiaaliset ja oikeudelliset ongelmat ovat vahvasti sidoksissa työturvallisuuden vähimmäisvaatimusten ja ympäristönsuojelunormien puuttumiseen tai niiden noudattamatta jättämiseen. Lisäksi maat ovat haluttomia kiristämään normeja ja kajoamaan kierrätyksen hintoihin, sillä ne pelkäävät menettävänsä tärkeän tulonlähteen. Kyseisten maiden tulisi vaatia romuttamoiden pitäjiä investoimaan laitosten parantamiseen ja tarjoamaan työntekijöilleen heidän ansaitsemansa suojan ja työolosuhteet. Näiden maiden kanssa käytävissä tulevissa neuvotteluissa EU:n tulisi kannustaa niitä soveltamaan kansainvälisiä normeja, panemaan ne täytäntöön sekä vahvistamaan valmiuksia.

4.8 ETSK totesi lausunnossaan (7) komission tiedonannosta ”Euroopan unionin yhdennetty meripolitiikka”, että maailmalla on huutava pula ympäristönsuojelun ja sosiaalisesti kestävän toiminnan periaatteet täyttävistä romuttamoista. Siksi EU:n tavoitteissa ja kansainvälisissä pyrkimyksissä olisi kohdistettava huomio kierrätystä harjoittavien Etelä-Aasian valtioiden toimintaan, jotta niiden laitokset saataisiin kansainvälisesti hyväksyttävien normien mukaisiksi.

4.9 ETSK toteaa, että yleissopimuksella ja sen lisäsuuntaviivoilla pyritään takaamaan Baselin yleissopimusta vastaava valvonnan ja täytäntöönpanon taso ja että yleissopimusta olisi tuettava voimakkaasti.

4.10 ETSK kehottaa komissiota laivanromutusta koskevan, aluksen koko elinkaaren huomioon ottavan lähestymistavan mukaisesti sisällyttämään alukset rakentaneet telakat romutettavien alusten hävittämisen vastuuketjuun. Valtaenemmistö maailman kaupallisesta aluskannasta rakennetaan Japanin, Korean ja Kiinan telakoilla. Laadukkaan merenkulun vastuuketjun mukaisesti jokainen toimija kantaa oman osansa vastuusta. Tämä ajatusmalli tuo esille telakoiden vastuun, joka voi olla samanlainen kuin autonvalmistajilla ja lentokonevalmistajilla, jotka ovat vastuussa tuotteistaan.

4.11 ETSK katsoo, että asiaa ratkaistessa on saatava aikaan tasapaino keskenään ristiriidassa olevien muuttujien välille. Useimmissa Aasian romuttamoissa vallitsee edelleenkin kurjat ympäristöolosuhteet ja sosiaaliolot. Toisaalta työttömyys uhkaa niitä Etelä-Aasian maiden paikallisyhteisöjä, jotka elävät romuttamojen tuloista. Olosuhteiden kohentamisen ei tulisi näin johtaa siihen, että rantaromuttamojen ongelmat siirretään muihin kehitysmaihin.

4.12 Laivanromutustoiminnan tason parantamista käsittelee parhaillaan myös Kansainvälinen standardisoimisjärjestö (ISO). Tulevilla vapaaehtoisilla kansainvälisillä standardeilla (ISO 30000 ja ISO 30003), joihin sisältyy alusten kierrätyslaitosten tarkastus- ja sertifiointijärjestelmä, pyritään tukemaan IMO:n, ILO:n ja Baselin yleissopimuksen työtä ja samalla välttämään tarkkaan mahdolliset päällekkäisyydet.

5. Erityistä

5.1 Alusten kierrätystä koskevan IMO:n yleissopimuksen nopea täytäntöönpano

5.1.1 Euroopan komissio ennakoi, ettei yleissopimus tule voimaan ennen vuotta 2015. ETSK tukee yleissopimuksen nopeaa ratifiointia ja täytäntöönpanoa. EU:n jäsenvaltioita ja kierrätystä harjoittavia valtioita olisi kannustettava ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin sen pikaiseksi voimaansaattamiseksi. ETSK on samaa mieltä siitä, että hallituksia olisi kannustettava soveltamaan välivaiheessa yleissopimuksen teknisiä standardeja vapaaehtoisesti niin pian kuin se on toiminnallisesti mahdollista.

5.1.2 ETSK tukee yleissopimuksen saattamista osaksi unionin lainsäädäntöä asetuksella, joka sisältää yleissopimuksen keskeiset tekijät, kuten toimittiin IMO:n AFS-yleissopimuksen (8) yhteydessä. Samaan aikaan komission olisi tutkittava tapoja ja keinoja houkutella kierrätystä harjoittavia valtioita ryhtymään samanlaisiin toimiin eli ratifioimaan yleissopimuksen mahdollisimman pian ja panemaan sen täytäntöön.

5.2 Sota-alusten ja muiden (valtion) alusten ympäristöystävällinen romuttaminen

5.2.1 ETSK huomauttaa, että yleissopimus ei koske kaikkia aluksia eikä etenkään sota-aluksia ja valtion omistamia aluksia. Olisi kuitenkin edellytettävä, että näiden alusten toiminta on yleissopimuksen mukaista. Komitea ehdottaakin, että ne sisällytetään EU:n tuleviin kierrätystoimenpiteisiin. Tällainen toimenpide työllistää laajasti EU:n telakoita samalla kun se karsii pois merkittäviä merten saastuttajia. ETSK ehdottaa, että myös sota-alusten saastuttavuuteen olisi puututtava. Lisäksi komitea katsoo, että pienet alukset, joiden bruttovetoisuus on alle 500 GT, olisi lähetettävä romutettaviksi EU:n telakoille.

5.2.2 Tätä nykyä laivanromutuslaitoksilla EU:ssa ja muissa OECD-maissa ei ole riittävästi kapasiteettia romuttaa sota-aluksia ja muita valtioiden omistamia aluksia, jotka on tarkoitus poistaa käytöstä seuraavien 10 vuoden aikana. ETSK:n mielestä Harland and Wolff Heavy Industries -yhtiön (9) ryhtyminen laivanromutustoimintaan on rohkaiseva esimerkki siitä, miten tarpeettomaksi käyneet telakat ja korjaustelakat voidaan muuttaa romuttamoiksi. ETSK tiedostaa, että maailmantaloudessa vallitsevasta laskusuhdanteesta ja nykyisestä työttömyydestä huolimatta paikallisyhteisöt saattavat vastustaa ekologisista syistä alusten kierrätyslaitosten perustamista EU:hun. Jos kuitenkin olemassa olevia laitoksia käytetään yleissopimuksessa määrittelyllä tavalla, niiden toiminta voidaan hyväksyä, sillä ne tarjoavat työmahdollisuuksia.

5.2.3 Lähitulevaisuudessa Etelä-Aasian laivanromuttamojen kilpailuetu säilyy, kun taas Euroopassa on yhä ratkaisematta sota-alusten ja valtioiden omistamien alusten hävittämisen ongelma. EU:n tulisi varautua romuttamaan nämä alukset OECD-maiden laitoksissa tai sisällyttämään EU:n ulkopuolisiin maihin myytävien sota-alusten myyntisopimuksiin alusten käytön lopullisen päättymisen jälkeistä hävittämistä koskevia lausekkeita.

5.3 Mitä alalla voidaan tehdä välikauden aikana

5.3.1 ETSK on komission lailla huolissaan näkymistä välivaiheessa ennen yleissopimuksen voimaantuloa ja todellista täytäntöönpanoa. Komitea on samaa mieltä siitä, että yksinkertaisin ja nopein tapa muuttaa käytäntöjä olisi saada asianomaiset sidosryhmät tekemään vapaaehtoisia sitoumuksia.

5.3.2 ETSK katsoo, että kierrätyksessä on kyse yritysten yhteiskuntavastuusta. Se kehottaa komissiota luomaan poliittisia kannustimia. Esimerkkinä voidaan mainita alusten omistajille ja telakoille annettavat ”Clean Marine Award” -tunnustukset alusten esimerkillisestä kierrätyksestä. Kannustimien tulisi tarjota houkuttelevia etuja, jotka tekisivät niistä tavoittelemisen arvoisia.

5.3.3 ETSK arvostaa alan järjestöjen sekä valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden myönteistä panosta ja niiden tukea yleissopimuksen kehittämiseksi. Komitea pitää myös myönteisenä sitä, että alan järjestöt ovat määrittäneet joukon toimenpiteitä (10), jotka alusten omistajien olisi pyrittävä toteuttamaan turvallisen ja ympäristön kannalta järkevän laivanromutuksen edistämiseksi. Ennakoitavissa on, että yhä useammat meriliikenneyhtiöt sitoutuvat tai saadaan sitoutumaan alustensa ympäristöystävälliseen romuttamiseen. Alusten kierrätysprosessissa on kuitenkin mukana monia muita osapuolia, ja myös niiden puolelta tarvitaan täydentäviä toimenpiteitä. Erityisesti telakoiden tulisi suostua sopimuksissaan ympäristöystävällisten alusten rakentamiseen. Merkittävänä askeleena eteenpäin olisi alusten kierrätystä koskevan vakiomuotoisen myynti- ja ostosopimuksen, esimerkiksi BIMCO:n (11) kehittämän DEMOLISHCON-sopimuksen, käyttö sekä telakoiden sopimuspohjainen sitoutuminen yleissopimuksen vaatimusten noudattamiseen välikauden aikana.

5.4 Jätteiden siirtoja koskevien sääntöjen parempi täytäntöönpano

5.4.1 ETSK suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen parantaa ohjeistusta antamalla nykyisen jätesiirtolainsäädännön täytäntöönpanoa romutettavien alusten osalta ja lisätä monenvälistä yhteistyötä sekä arvioida romutuskelpoisten alusten luetteloa koskevien sääntöjen toteutettavuutta.

5.4.2 Jätteiden siirtoa koskevassa kansainvälisessä lainsäädännössä tunnustetaan, että aluksista voi tulla Baselin yleissopimuksen 2 artiklassa tarkoitettua jätettä ja että ne voidaan samalla määritellä muiden kansainvälisten sääntöjen nojalla aluksiksi. Onkin erilaisia näkemyksiä siitä, milloin aluksesta tulee ”jätettä” tai voidaanko alus tulkita ”saastuttavaksi” ja aluksen omistaja ”saastuttajaksi” ennen kuin romutusprosessi alkaa. Meriliikenneyhtiöt myyvät aluksia usein lippuaan vaihtaville käteisostajille, ja alukset lähetetään kierrätyslaitoksiin, joissa kierrätetyn teräksen hinnat kevytpainotonnilta ovat 150–700 Yhdysvaltain dollaria. Käytännössä useimmat liikenteenharjoittajat ovat harvoin suoraan tai välillisesti tekemisissä laivanromuttamojen kanssa. Niiden pitäisi kuitenkin pystyä yhdessä telakoiden kanssa varmistamaan, että tiedot kaikista mahdollisesti vaarallisista aineista tai olosuhteista niiden aluksissa ovat saatavilla, ja määrittämään luovutusvaiheessa olevien alusten yleinen kunto.

5.4.3 Normaalisti alukset lähetetään romutettaviksi, kun niiden kaupallinen käyttö ei ole enää kannattavaa. Aluksen ikä ei sinänsä kuvasta aluksen ylläpidon tasoa eikä sen kaupallista elinkelpoisuutta, johon vaikuttavat rahtimarkkinoiden vaihtelut. Olisi yksinkertaista ylläpitää luetteloa tietyn iän ylittäneistä aluksista, mutta ei olisi kuitenkaan helppoa määrittää, milloin alukset on romutettava, eikä ryhtyä mihinkään valvontatoimiin ennen yleissopimuksen voimaantuloa. Joka tapauksessa vanhoja aluksia, joiden turvallisuusriskit ovat suuret, olisi seurattava tarkkaan, jotta varmistetaan, että velvoitteita noudatetaan ennen romutusta.

5.5 Romuttamojen tarkastus- ja sertifiointijärjestelmä

5.5.1 Yleissopimuksessa asetetaan velvollisuuksia lippuvaltioille, satamavaltioille ja kierrätystä harjoittaville valtioille. Siinä ei anneta erityisiä määräyksiä laitosten tarkastuksesta ja sertifioinnista. Lisäsuuntaviivoihin sisältyy kuitenkin tällainen kierrätystä harjoittavien valtioiden valvonnassa oleva järjestelmä. IMO:n suuntaviivojen tavoitteita voidaan myös vahvistaa soveltamalla asianmukaisia ISO-standardeja.

5.5.2 ETSK panee merkille, että Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) on tilannut tutkimuksen (12) yhdennetyn hallinnointijärjestelmän kehittämiseksi alusten kierrätyslaitosten sertifiointia varten, jotta voidaan osoittaa, että kierrättäminen on turvallista ja ympäristön kannalta järkevää. Yhdennetyn eurooppalaisen hallinnointijärjestelmän olisi toimittava välineenä IMO:n yleissopimuksen täytäntöönpanon vahvistamiseksi. ETSK toteaa, että tämän kaltaisen sertifiointiprosessin on oltava kansainvälisesti uskottava, ja uskottavuus voidaan taata ainoastaan käyttämällä riippumatonta tarkastusjärjestelmää.

5.6 Rahoituspohjan kestävyyden takaaminen

5.6.1 Komissio totesi vuonna 2007 (13), että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä siihen kysymykseen, onko aiheellista antaa suoraa taloudellista tukea EU:ssa toimiville ympäristöystävällisille laivaromuttamoille tai alusten omistajille, jotka lähettävät aluksensa ympäristöystävällisiin romuttamoihin joko täydellistä romutusta tai puhdistusta varten.

5.6.2 ETSK toteaa, että komissio aikoo tutkimuksesta saatavien tulosten perusteella arvioida, onko yhtenä vaihtoehtona oleva ympäristöystävällistä laivanromutusta koskeva pakollinen kansainvälinen rahoitusjärjestelmä (”laivanromutusrahasto”) mahdollista toteuttaa. ETSK odottaa, että tutkimuksessa otetaan huomioon yhteisön oikeuteen kuuluvat aiheuttamisperiaate ja tuottajan vastuuta koskeva periaate. Komitea katsoo lisäksi, että turvallisen ja kestävyysperiaatteiden mukaisen laivanromutustoiminnan rahoitukseen liittyvää ongelmaa ei kyetä ratkaisemaan, ennen kuin on saatu sovittua sellaisista soveltuvista järjestelyistä, joissa asianmukaisesti heijastuu asianomaisten osapuolten suhteellinen osuus aluksen elinkaaren mittaisessa vastuuketjussa.

5.6.3 IMO on jo perustanut vapaaehtoisen kansainvälisen laivankierrätysrahaston edistämään IMO:n teknisen yhteistyön kautta turvallista ja ympäristön kannalta järkevää alusten kierrätystä. Alusten omistajia tulisi kannustaa kartuttamaan rahastoa. Lisäksi tulisi tutkia tarkemmin, miten tällainen rahasto voi edistää yleissopimuksen tavoitteita. Samaan tarkoitusta palveleva EU:n rahasto joutuisi kohtaamaan rahoitusongelmia, koska tuet ympäristöystävälliselle laivanromutukselle eivät olisi unionin lainsäädännön mukaan oikeutettuja.

Bryssel 13. toukokuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) KOM(2008) 767 lopullinen.

(2) KOM(2007) 269 lopullinen.

(3) EUVL C 120, 16. toukokuuta 2008.

(4) P6_TA(2008)0222.

(5) Vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus.

(6) Komission valmisteluasiakirja SEC(2008) 2847 lopullinen.

(7) EUVL C 211, 19. elokuuta 2008.

(8) Kansainvälinen yleissopimus alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamisesta (asetus (EY) N:o 782/2003 orgaanisten tinayhdisteiden kieltämisestä aluksissa).

(9) Belfastissa toimivalle Harland and Wolffille myönnettiin hiljattain jätteidenkäsittelylupa merialusten ja merenkulun rakenteiden romuttamista varten, ja se on saanut MSC Napoli-rahtilaivan käytöstäpoiston ja kierrätyksen lähes loppuvaiheeseen.

(10) Välivaiheen toimenpiteet alusten omistajille, jotka aikovat myydä aluksia kierrätykseen (BIMCO, IACS, ICS, INTERCARGO, INTERTANKO, IPTA, OCIMF).

(11) BIMCO = The Baltic and International Maritime Council.

(12) Study on the Certification of Ship Recycling Facilities, loppuraportti, syyskuu 2008.

(13) KOM(2007) 269 lopullinen.