[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 29.4.2009

KOM(2009) 210 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

Vastaus kuudensien puiteohjelmien jälkiarviointia koskeviin asiantuntijaryhmien raportteihin

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

Vastaus kuudensien puiteohjelmien jälkiarviointia koskeviin asiantuntijaryhmien raportteihin

1. Yleinen yhteys

Seitsemänsiä tutkimuksen puiteohjelmia (EY ja Euratom) [1] koskevissa päätöksissä säädetään, että ohjelmat olisi arvioitava kahden vuoden kuluessa niiden päättymisestä. Kuudennen puiteohjelman (2002–2006) jälkiarvioinnin teki 13-jäseninen asiantuntijaryhmä, jonka johtajana oli Leibniz-Gemeinschaft -tutkimuslaitoksen puheenjohtaja professori Ernst Rietschel. Arvioinnissa oli määrä tarkastella kuudennen puiteohjelman perusteita, toteutusta ja saavutuksia näytön perusteella[2]. YTK:n suorien toimien ja Tietoyhteiskunnan teknologia -ohjelman (IST) erityisarvioinneissa esitetyt löydökset ja suositukset välitettiin asiantuntijaryhmälle.

Molempiin puiteohjelmiin kuuluu ns. suoria toimia, jotka ovat sellaisia t&k-toimia, joita toteuttaa Euroopan komission Yhteinen tutkimuskeskus (YTK). YTK ja sen hallintoneuvosto perustivat Sir David Kingin johtaman asiantuntijapaneelin[3], joka antoi kertomuksensa syyskuussa 2008. Vaikka komission yksiköt ovatkin reagoineet[4] mainitun raportin löydöksiin ja kannattaneet laajasti annettuja suosituksia, komissio katsoo, että on hyödyllistä kiinnittää koko kuudennen puiteohjelman (PO6) yleisarvioinnin yhteydessä huomiota tähän YTK:ta koskevaa erityisraporttiin, jota komissio pitää referenssinä YTK:n arvioinnissa.

Kuudennen puiteohjelman IST-ohjelman jälkiarvioinnin teki Esko Ahon johtama asiantuntijaryhmä. Komissio kehui raporttia ja selosti ensimmäiset vaikutelmansa suosituksiin institutionaalisille sidosryhmille osoitetussa tiedonannossa syyskuussa 2008[5]. Komissio ehdottaa, että suosituksista ja Euroopan innovaatiopolitiikasta tieto- ja viestintätekniikan alalla käydään laaja keskustelu[6].

2. Johdanto

Kuudensien tutkimuksen puiteohjelmien (2002–2006) ja niiden erityisohjelmien tärkeimpiä tavoitteita oli yhdentää, vahvistaa ja jäsentää eurooppalaista tutkimusaluetta. Ohjelmien talousarvio oli 19,235 miljardia euroa, joten ne olivat yksi maailman laajimmista julkisista tutkimusohjelmista, ja niiden arviointi on vaativa tehtävä.

Komissio on hiljattain saanut asiantuntijaryhmän raportin, joka on löydöksien ja yksityiskohtien suhteen niin kattava ja laadukas, että se käy mallista.

Kyseisessä raportissa esitettyjä löydöksiä, päätelmiä, suosituksia ja puiteohjelmien tulevaisuutta koskevia visioita voidaan hyödyntää menestyksekkäästi tulevan politiikan laadinnassa ja jatkoarvioinnissa, erityisesti PO7:n väliarvioinnissa ja todennäköisesti vuonna 2014 alkavan PO8:n suunnittelussa.

Tämän tiedonannon tarkoituksena on vastata jälkiarvioinnissa esiin nostettuihin kysymyksiin avoimesti ja selvästi ja hahmotella toimia, joita komissio aikoo toteuttaa tai on jo toteuttanut esille tuotujen ongelmien lievittämiseksi. Tarkoituksena on myös keskustella kysymyksistä, joihin ei ole näkyvissä ilmeistä tai välitöntä ratkaisua.

On selvää, että komissio ei voi yksin tarttua moniin arviointiraportissa esiin otettuihin kysymyksiin, varsinkaan niihin, jotka koskevat puiteohjelmien rakennetta ja sisältöä ja varainhoitosääntöjä, joiden täytäntöönpano ei kuulu yksinomaan komissiolle. Tässä tarvitaan muitakin toimijoita, kuten jäsenvaltiot, neuvosto ja Euroopan parlamentti, joiden on tehtävä yhteistyötä.

3. Vastaus suosituksiin

1. Ennen kuin komissio ehdottaa suunnitelmia kahdeksannelle puiteohjelmalle, sen olisi analysoitava ja dokumentoitava selvemmin tutkimusohjelman nykyiset ja tulevat lähtökohdat sekä kokonaisuuden että työohjelmien tasolla. Puiteohjelman tavoitteiden lukumäärän pitäisi olla sellainen, että komissio ja muut toimijat pystyvät hallinnoimaan ohjelmaa niin, että tavoitteet saavutetaan. Komission olisi dokumentoitava puiteohjelman suunnittelussa koko ohjelman ja työohjelmien tasolla käytettävät konsultointiprosessit, jotta ne ovat selkeät.

Komissio on raportin laatijoiden kanssa samaa mieltä suosituksen yleisestä tarkoitusperästä.

Ennen kuin kahdeksatta puiteohjelmaa aletaan suunnitella, kuullaan sidosryhmiä laajasti, avoimesti ja läpinäkyvästi. Puiteohjelman peruslähtökohdista esitetään ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutustenarvioinnissa yksityiskohtainen analyysi.

Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen on ollut vuodesta 2003 lähtien ja tulee todennäköisesti olemaan jatkossakin EU:n t&k-politiikan ja puiteohjelmien kaiken kattava tavoite.

Puiteohjelmassa on yhä enemmän otettava huomioon Ljubljanan prosessissa[7] käyttöön otettu jäsenvaltioiden kanssa sovellettava kumppanuusjärjestelmä sekä eurooppalaisesta tutkimusalueesta vuodelle 2020[8] yhteisesti sovittu visio: luodaan tieteen, osaamisen ja teknologian eurooppalaiset sisämarkkinat, koordinoidaan enemmän tutkimustoimia ja politiikkoja ja kohdennetaan ohjelmat ja politiikat enemmän tärkeimpiin yhteiskunnan haasteisiin, joita ovat esimerkiksi energia, ympäristö, ilmasto, terveys, ikääntyminen ja kestävä kehitys. Tämä johtaa haastaviin tehtäviin, kuten uusien keinojen etsimiseen resurssien tehostamiseksi kumppanuuksien kautta. Tarkoituksena on myös tukea ja tehostaa vuonna 2008 käynnistettyjen viiden eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan aloitteen, erityisesti tutkijakumppanuuksia, kansainvälisen tutkimusyhteistyön strategiaa ja yhteistä ohjelmasuunnittelua koskevien aloitteiden toteuttamista.

2. Puiteohjelman on kuitenkin oltava enemmän kuin heijastus siitä, mitä kilpailevat edunsaajat tai sidosryhmäyhteisöt haluavat siltä alussa. Sen on oltava joustava, jotta se voi kehittyä ja muuttua. Puiteohjelmasta ei saisi tulla pelkästään korvaaja jäsenvaltioiden TTK-ohjelmapolitiikoille eikä ratkaisukeino muille paikallisille ongelmille, vaan se pitäisi synkronisoida paremmin kansallisen tutkimuksen kanssa, jotta eurooppalainen tutkimusalue voimistuisi ja jäsentyisi. Sen pitäisi myös pyrkiä tietoisesti välttämään monopolia. Tällä hetkellä komissiolla ja puiteohjelmalla on sormensa pelissä lähes kaikissa eurooppalaisissa TTK-yhteistyötoimissa. Vaarana on, että ajattelu ja ideat yksitoikkoistuvat eikä Euroopan tutkimusjärjestelmä pääse hyötymään erilaisista impulsseista.

Komissio on laajalti samaa mieltä suosituksesta ja siitä, että yhteisön toteuttama ja kansallinen tutkimus on koordinoitava paremmin eurooppalaisen tutkimusalueen voimistamiseksi ja jäsentämiseksi.

Halu pitemmälle menevään synkronisointiin niin politiikan kuin ohjelman tasolla on suureksi osaksi syynä siihen, että komission ja jäsenvaltioiden välillä tarvitaan Ljubljanan prosessissa tarkoitettuja voimakkaita ja kestäviä eurooppalaisen tutkimusalueen kumppanuuksia. Poliittisella tasolla tämä toteutetaan avoimella koordinointimenetelmällä ja vuonna 2008 käynnistetyillä eurooppalaiseen tutkimusalueeseen liittyvillä yhteisön aloitteilla[9]. Ohjelmatasolla komissio nojautuu ERA-NET-verkoista ja 169 artiklaan perustuvista aloitteista saatuihin kokemuksiin ja ehdottaa yhteistä ohjelmasuunnittelua.

Puiteohjelman ei todellakaan pidä korvata kansallista rahoitusta, vaan sen on tarkoitus tuoda eurooppalaista lisäarvoa riippumatta hankkeen koosta ja alasta sekä käytetystä rahoitusvälineestä.

Komission ja puiteohjelman monopoliasemasta eurooppalaisessa tutkimuksessa ei ole mitään näyttöä. Esimerkiksi CERN, EUREKA, ESF ja COST ovat Euroopan laajuisia monenvälisiä elimiä, jotka tukevat eurooppalaista tutkimusjärjestelmää.

3. “Kolmannen maan” terminologia on hylättävä, sillä se estää strategista ajattelua. Se pitäisi korvata kolmella strategialla: yksi EU:n puiteohjelman ja kehitysmaiden yhteistyötä varten; yksi EU:n ja kasvavien talouksien yhteistyötä varten; ja yksi EU:n ja sen ulkopuolisten teollisuusmaiden yhteistyötä varten. Tärkeimpien vanhojen talouksien (kuten Yhdysvallat ja Japani) ja uusien (kuten Intia, Kiina ja Brasilia) kanssa tehtävää yhteistyötä varten olisi talousarvioita suurennettava merkittävästi, ja strategioita olisi räätälöitävä näiden maiden tutkijoiden liikkuvuuden tehostamiseksi. Näitä maita olisi saatava kumppaneina mukaan puiteohjelmaan, mikä edistäisi eurooppalaisen tutkimusalueen laatua ja tarkoitusperiä. Yhteistyössä kehitysmaiden kanssa toteutettavissa puiteohjelmatoimissa olisi keskityttävä sellaisiin aiheisiin ja teknologioihin, jotka ovat kehityksessä tärkeitä ja joissa EU:n tutkijat ovat maailmanlaajuisesti johtavassa asemassa.

Termillä ’kolmas maa' tarkoitetaan maita, jotka eivät ole puiteohjelman täysimääräisiä jäseniä. Ryhmään kuuluvat EU:n ulkopuoliset ja assosioitumattomat maat.

Komissio myöntää, että vaikka termillä on joitakin haittapuolia, sen käyttö ei ole estänyt kohdennetumpaa ja eriytyneempää ajattelua strategisista tutkimuskumppanuuksista noiden kolmen tyyppisten maiden kanssa[10]. Termin korvaaminen toisella luokittelulla ei välttämättä edistäisi selvyyttä tai yksinkertaisuutta. Komissio korostaa myös, että puiteohjelmien puitteissa tehdyssä kansainvälisessä yhteistyössä on tärkeää keskittyä erinomaiseen laatuun, mutta samalla on kiinnitettävä huomiota kumppanuusmaiden yksilöimiin erityisiin tutkimustarpeisiin, ja osallistujia on rohkaistava myös tukemaan tutkimuskapasiteetin rakentamista muiden rahoituslähteiden avulla.

Komissio myöntää, että ’kolmansien maiden’ kanssa tehtävään tutkimukseen on saatava selvemmät painotukset, kuten todettiin hiljattain julkistetussa tiedonannossa Eurooppalainen strategiakehys kansainvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä varten [11] .

Komissio haluaa tukea tutkimuskumppanuuksia kehittyneiden maiden kanssa, lisätä niille rahoitusta ja voimistaa siten yhteyksiä parhaan tutkimuksen kanssa koko maailman tasolla. Käytännössä on paljon esteitä voitettavana ennen kuin tähän päästään.

Monet seitsemännen puiteohjelman suuntaukset viittaavat eteenpäin:

- Erityiset kansainväliset yhteistyötoimet ovat osoittautuneet tehokkaiksi yhteisiä haasteita koskevien kumppanuuksien tukemisessa erityisesti kasvutalouksien ja kehitysmaiden kanssa. On esimerkiksi käynnistetty koordinoituja ehdotuspyyntöjä strategisten kumppanien, kuten Venäjän ja Intian, kanssa.

- Strategisia kumppanuuksia on solmittu jäsenvaltioiden kanssa, ja erityisesti on tuettu strategista yhteistyötä tärkeiden kolmansien maiden kanssa kohdentamalla sitä maantieteellisesti ja aihekohtaisesti. Tätä varten on perustettu uusi strateginen foorumi kansainvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä varten.

- Ohjelmia on avattu vastavuoroisesti muille osallistujille, esimerkiksi terveystutkimuksen alalla EU:n ja Yhdysvaltojen välillä.

4. Kuudenteen puiteohjelmaan kuuluvan uutta ja esiin nousevaa tiedettä ja teknologiaa koskevan toimen (NEST) mallin mukaan olisi otettava käyttöön uusi alhaalta ylös -malli, jolla testattaisiin tutkimussuuntia ja omaperäisiä tapoja luoda yhteistyösuhteita. Mallin ominaisuuksia pitäisi olla nopeus ja riskinotto, ja ainoa valintakriteeri olisi tieteellinen erinomaisuus.

Tieteen eturintamassa olevalla tutkimuksella on seitsemännessä puiteohjelmassa entistä enemmän painoa, ja alhaalta ylös -filosofia, jonka NEST otti ensimmäisenä käyttöön, on keskeinen periaate Euroopan tutkimusneuvostossa. Sitä sovelletaan siellä kaikilla tieteen ja teknologian aloilla, mukaan luettuina yhteiskunnalliset ja humanistiset tieteet. Euroopan tutkimusneuvoston tuki päätutkijoille ja yksittäisille tutkimusryhmille on muutos entisestä lähestymistavasta, NEST-ohjelmassa käytetystä yhteistutkimuksesta.

Koska yhteistutkimusjärjestelmät voivat olla tehokas keino poikkitieteellisen tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen edistämiseksi yli Euroopan ulottuvien kumppanuuksien avulla, on NEST-tyyppinen tutkimus otettu Euroopan tutkimusneuvoston täydennyksenä mukaan kullakin seitsemännen puiteohjelman ensisijaisella aihealueella. Näiden joukossa on huomattava ns. tulevien ja kehitteillä olevien teknologioiden (FET-Proactive) aloite tieto- ja viestintäteknologian erityisohjelmassa. Sen tavoitteena on kohdentaa voimavaroja näkemyksellisiin ja haastaviin pitkän tähtäimen tavoitteisiin, joilla saattaa olla suurta potentiaalia tulevaisuudessa.

Komissio myöntää, että enemmän huomiota on ehkä kiinnitettävä sen varmistamiseen, että tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen edistämiseen tarkoitetut toteutusvälineet – sekä yksittäiset tutkimusryhmät että Euroopan laajuiset kumppanuudet – toimivat yhdessä tehokkaasti kaikessa puiteohjelman tutkimuksessa. Pohdittaessa NEST-tyyppisen tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen voimistamista ei pitäisi rajoittua erityisiin aiheisiin kohdennettuun tutkimukseen, vaan olisi harkittava myös alhaalta ylös -tyyppistä, moniaiheista tieteidenvälistä tutkimusta.

5. Pk-yritysten osallistuminen aihekohtaisiin erityisohjelmiin on tärkeää, ja sitä olisi rohkaistava. Olisi kuitenkin tarkasteltava uudelleen, onko hyödyllistä pitää kiinni 15 prosentin yleistavoitteesta vai olisiko se korvattava mekanismeilla, jotka vastaavat paremmin alan liiketoiminnan dynamiikkaa.

Komission mielestä pk-yritysten osallistumista puiteohjelman ohjelmiin, myös aihekohtaisiin erityisohjelmiin, olisi rohkaistava. 15 prosentin tavoite heijastaa asian tärkeyttä lainsäätäjien mielessä, eikä sen tarkoitus ole koskaan ollut olla ehdoton päämäärä. Alueellisen ja kansallisen tason ohjelmat ja niiden kumppanit sopivat usein paremmin pk-yritysten luonteeseen ja tarpeisiin.

Useissa puiteohjelmissa on yritetty sitkeästi seurata pk-yritysten osallistumista ja ottaa käyttöön niiden erityistarpeisiin sopivia erityissäännöksiä. Seitsemännessä puiteohjelmassa tilannetta seurataan (pää)osastojen välisessä työryhmässä. Yksi huomattava menestys on ollut Eurostars-ohjelma, joka on EUREKA-ohjelman ja seitsemännen puiteohjelman yhteisaloite rahoituksen osoittamiseksi markkinasuuntautuneeseen tutkimukseen, johon tutkimusta tekevät pk-yritykset osallistuvat aktiivisesti.

Parhaillaan selvitetään yksityiskohtaisesti, miten pk-yritykset hyötyvät osallistumisestaan puiteohjelmaan, mukaan luettuna Valmiudet -erityisohjelman erityistoimenpiteet. Selvityksen odotetaan myös parantavan ymmärrystä pk-yritysten puiteohjelmassa toteuttamien tutkimustoimien luonteesta, mukaan luettuna teknologisesti vähän, keskitasoisesti tai hyvin kehittyneiden pk-yritysten tarpeet. Tavoitteena olisi yksinkertaistaa pk-yritysten tukea tulevissa puiteohjelmissa.

6. Asiantuntijaryhmä suosittaa, että Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin (ESFRI) prosessia jatketaan suunnitelmineen ja ennakointitoimineen. Ryhmä toteaa, että puiteohjelman toimet, jotka tukevat monia aloja palvelevia tutkimusinfrastruktuureja, ovat osoittautuneet erittäin tehokkaiksi.

Komissio jatkaa Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin (ESFRI) toimien tukemista. ESFRIllä on keskeinen asema strategian kehittämisessä erityisesti Euroopan tutkimusinfrastruktuureja koskevan suunnitelmansa kautta. Tätä pitäisi täydentää kehittämällä jäsenvaltioissa kansallisia suunnitelmia ja koordinoimalla tutkimusinfrastruktuureja enemmän maailmanlaajuisesti. Tämä on yhteisön tämän alan toiminnan mukaista. Erityisesti seitsemännessä puiteohjelmassa eräs uusi toimi (Rakentaminen – alustava vaihe), jonka on tarkoitus auttaa seuraavan sukupolven eurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien kehittämisessä, perustuu ESFRI-suunnitelmaan.

Komissio täydentää toimintaa uudella eurooppalaisia tutkimusinfrastruktuureja koskevalla lainsäädäntökehyksellä, joka edistää ja nopeuttaa päätöksentekoa.

Komissio tunnustaa useita aloja palvelevien infrastruktuurien, kuten tieto- ja viestintäteknologioihin perustuvien infrastruktuurien, tehokkuuden. Komissio jatkaa niiden kehittämisen tukemista tulevaisuudessa ja ottaa huomioon niiden nopean teknologisen kehityksen, maailmanlaajuisen ulottuvuuden sekä neuvot, joita tarjoavat esimerkiksi eIRG[12].

7. Jotta voitaisiin lisätä tuntuvasti naistutkijoiden osallistumista puiteohjelmahankkeisiin, on toteutettava paljon aktiivisempia toimia, esimerkiksi otettava laatukriteerien soveltamisen jälkeen (uudelleen) käyttöön erityisiä sukupuolten tasa-arvoa edistäviä toimia ehtona rahoituksen myöntämiselle suurista rahoitusvälineistä. Tilastotietoja on kerättävä järjestelmällisesti ja jatkuvasti, niitä on analysoitava ja seurattava ja on ryhdyttävä toimiin, jollei edistymistä tasa-arvoa kohti tapahdu.

Komissio katsoo, että eurooppalaisten tutkijoiden keskuudessa olisi oltava parempi tasapaino sukupuolten välillä. Komissio suhtautuu kuitenkin varovaisesti asiantuntijaryhmän ehdotukseen. Puiteohjelman olisi oltava esimerkki parhaista käytänteistä, ja sen pitäisi antaa mallia muille. Naisten osuus puiteohjelmassa on kuitenkin jo nyt korkeampi kuin yleensä kansallisissa ohjelmissa, ja puiteohjelmankin mahdollisuudet ovat rajalliset. Jos uusia toimia toteutetaan, niiden on perustuttava parempaan tutkijoiden sukupuolta koskevien tilastotietojen keräämiseen ja analyysiin. Tarvitaan enemmän alhaalta ylös -toimintatapoja yhteistyössä jäsenvaltioiden ja muiden sukupuolten tasa-arvoon vaikuttavien politiikan alojen kanssa. Hyvä esimerkki on naisten edustusta tieto- ja viestintäteknologia-aloilla koskevat parhaat käytänteet[13], jossa selvitellään Euroopan tieto- ja viestintäteknologia-alan kanssa, miten luoda olosuhteet naisten houkuttelemiseksi alalle ja heidän pitämisekseen siellä.

8. Euroopan tulevalle tieteelliselle ja teknologiselle elinkelpoisuudelle ja kilpailukyvylle on ratkaisevan tärkeää varmistaa, että nuoret näkevät tutkimuksen kiehtovana uravalintana. Puiteohjelman kohdentaminen voimakkaammin tärkeimpien maailmanlaajuisten tarpeiden ja haasteiden käsittelemiseen voisi olla yksi tapa. Muita osatekijöitä voisivat olla nuorten eurooppalaisten tutkijoiden liikkuvuuden edistäminen. Voitaisiin myös antaa useampien tieteen saralla esiin nousevista maista tulevien opiskelijoiden ja nuorten tutkijoiden tulla opiskelemaan ja työskentelemään Euroopassa.

Komissio myöntää, että nuoria on houkuteltava luomaan uraa tieteen ja teknologian parissa. Luonnontieteiden koulutusta koskevassa Rocardin raportissa[14] osoitetaan selvästi, että nuorten mielenkiinto luonnontieteiden opiskeluun on laskemassa. Päätelmissä todetaan, että luonnontieteiden koulutusta on muutettava radikaalisti.

Ratkaisuja on etsittävä jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla. Niihin voi kuulua toimia eri politiikan aloilta, ja mukana on oltava laaja valikoima sidosryhmiä.

Seitsemännessä puiteohjelmassa keskitytään jo enemmän tärkeimpiin maailmanlaajuisiin tarpeisiin ja haasteisiin. Yksi esimerkki on uusiutuviin energioihin perustuvat teknologiat Euroopan strategisessa energiateknologiasuunnitelmassa. Yhteisissä teknologia-aloitteissa, ehdotetussa yhteisen ohjelmasuunnittelun lähestymistavassa ja myös maailmanlaajuisten kumppanuuksien rakentamisessa uuden kansainvälisen tiede- ja teknologiastrategian puitteissa keskitytään kaikissa tärkeimpiin maailmanlaajuisiin tarpeisiin ja haasteisiin.

Toinen ala, jossa on edistytty, on tutkijoiden markkinat. Hiljattain käyttöön otettu ”eurooppalainen kumppanuus tutkijoita varten” tähtää kansallisiin ja Euroopan politiikan tason toimenpiteisiin, jotta Euroopasta tehtäisiin yleisesti ottaen tutkijoille kiinnostavampi paikka, jossa olisi ura- ja liikkuvuusmahdollisuuksia. Kunhan tutkimuslaitoksissa aletaan noudattaa eurooppalaisen tutkijoiden peruskirjan periaatteita ja tutkijoiden työhönottoon sovellettavia käytännesääntöjä, voidaan luoda vahvempia tutkijanuria ja todellista kilpailua. Komissio odottaa myös näkevänsä enemmän tietoisuudenherätyskampanjoita toisen asteen koulutuksessa, jolloin uraa aletaan ajatella.

Komissio toteaa, että nuorten tutkijoiden rohkaisemisessa opiskeluun ja työntekoon Euroopassa on edistytty huomattavasti; esimerkkinä ovat jotkin innovaatiot, kuten ”tutkijanviisumi”, jonka ansiosta kolmannesta maasta tuleva tutkija saa erityisen oleskeluluvan. Samalla on tärkeää välttää tutkijoiden aivovuodon luomista. Päämääränä on edistää oikeaa vaihtoa, johon kuuluu paluu kolmanteen maahan, jotta niiden kansallisia instituutioita voidaan rakentaa, ja samalla luodaan yhteyksiä molemminpuolisten pitkän tähtäimen hyötyjen saamiseksi.

9. Puiteohjelman hallinnointi on uudistettava perusteellisesti (ei sieltä täältä). Komission olisi annettava ulkopuolisten konsulttien tehtäväksi tarkastaa sen menettelyt – mukaan luettuina sen varainhoidon valvonta. Pitäisi asettaa erityistavoitteita, muun muassa lyhentää sopimuksen tekoon kuluvaa aikaa puolella ja siirtyä sopimuksissa kustannusperusteista hintaperusteisiin, jolloin kustannuksia ei enää tarvitse tarkastaa kuin ehkä pienessä määrässä hankkeita. Komission olisi tutkimushankkeita tukiessaan myönnettävä enemmän apurahoja sopimusten tekemisen sijasta.

Komissio on tietoinen hallinnon yksinkertaistamisen ja erityisesti asiantuntijaryhmän esiin nostaman kahden konkreettisen ongelman tärkeydestä. Yksinkertaistaminen on ollut yksi seitsemännen puiteohjelman päätavoitteista. Saavutuksia on kuvattu hiljattain julkistetussa seitsemättä puiteohjelmaa koskevassa tilanneraportissa. Esimerkiksi on mainittu osallistujien takuurahasto, jonka ansiosta on voitu poistaa alustavat kannattavuusarvioinnit useimmilta osallistujilta; oikeudellisten asiakirjojen toimittaminen kerralla erityisen ilmoittautumisjärjestelmän kautta; ja uudet elektroniset työkalut sopimusneuvottelujen helpottamiseksi.

Kuten tilanneraportissa todetaan, komission mahdollisuuksia yksinkertaistamiseen rajoittaa kulloinenkin oikeudellinen asiayhteys. Raportissa suositellut radikaalit uudistukset voitaisiin toteuttaa ulkopuolisin voimin, mutta se edellyttää myös lainsäätäjän, budjettivallan käyttäjän ja tilintarkastustuomioistuimen osallistumista, jotta yleinen oikeus-, talous- ja valvontakehys voitaisiin muuttaa. Uudistuksessa olisi pyrittävä parempaan tasapainoon toisaalta yksinkertaisuuden ja hallinnon keventämisen ja toisaalta moitteettoman taloushallinnon ja tilien valvonnan välillä.

Komissio suunnittelee yksinkertaistamista koskevaa tiedonantoa vuodelle 2010. Silloin olisi tilaisuus pohtia näitä kysymyksiä ja ottaa huomioon lainsäädäntövallan käyttäjän ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa meneillään oleva keskustelu hyväksyttävän riskitason käsitteestä[15].

10. Komission olisi laajennettava huomattavasti arviointikulttuuriaan, jotta puiteohjelman vaikutukset voitaisiin mitata ja osoittaa. Puiteohjelman arvioinnissa on toistaiseksi keskitytty yleensä viimeisimmän ohjelman suunnitteluun ja organisointiin. Puiteohjelman vaikutuksia ei täysin ymmärretä niiden laajemmassa pitkän aikavälin yhteydessä (mukaan luettuna instituutiot, tieteenalat ja teknologiat, elinkeinoelämä, yhteiskunta laajasti käsitettynä, politiikka). Komission sisäisistä säännöistä johtuva ohjelmiin keskittynyt arviointityyli on tietysti tärkeä, mutta puiteohjelman toimintaa on vaikea ymmärtää täysin, ja sen parantaminen on myös vaikeaa ottamatta huomioon näitä muita seikkoja.

Komissio tunnustaa, että puiteohjelman rakenteellisia ja pitkän aikavälin vaikutuksia (esimerkiksi instituutioihin, elinkeinoelämään ja jäsenvaltioihin) on tutkittava enemmän, ja se on jo ryhtynyt toimenpiteisiin varmistaakseen, että näin tehdään.

Jäsenvaltioiden vahva tuki pitkän aikavälin vaikutusten ymmärtämisessä on ratkaisevan tärkeä. EUFORDIA-ryhmän[16] viimeaikaiset selvitykset ja ryhmän järjestämä konferenssi ovat opettaneet, mitä voidaan saavuttaa tällaisilla erityisaloitteilla, ja komissio tukee asiaa voimakkaasti.

4. Näkymät

Tämä vastaus kuudennen puiteohjelman arviointiin on osa komission uudistettua ja voimistettua sitoutumista raportointiin puiteohjelmien täytäntöönpanosta, edistymisestä ja saavutuksista.

Tässä esitetyn työn lisäksi raportointi- ja arviointisarjaan kuuluvat hiljattain julkaistu seitsemännen puiteohjelman seurantaraportti[17], seitsemännen puiteohjelman tilanneraportti ja vuonna 2010 seitsemännen puiteohjelman väliarviointi.

Kuudennen puiteohjelman jälkiarviointikertomus ja komission vastaus siihen samoin kuin YTK:n suoria toimia ja IST-ohjelmaa koskevat erityiskertomukset ovat tärkeitä asiakirjoja, joita hyödynnetään seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnissa. Tämä auttaa osaltaan varmistamaan paremman jatkuvuuden ja tarkasteltavina olevien kysymysten paremman ymmärtämisen lisäksi myös tiiviimmän yhteyden arvioinnin sekä politiikan laatimisen ja päätöksenteon välillä. Viime kädessä se auttaa nykyisen puiteohjelman ja puiteohjelmien suunnittelun mukauttamisessa siten, että ne edesauttavat eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista. Tavoitteena on luoda tieteen, osaamisen ja teknologian eurooppalaiset sisämarkkinat, jotka lisäävät tieteellistä ja teknologista huippuosaamista kilpailun kautta ja tarjoavat samalla mahdollisuuden tutkimustoimien, -ohjelmien ja -politiikkojen koordinointiin Euroopassa siten, että tärkeimpiä yhteiskunnan haasteita voidaan käsitellä tehokkaammin.

Liite

Kuudenteen puiteohjelmaan kuuluvien Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) suorien tutkimustoimien erillinen arviointi

Kuudenteen puiteohjelmaan kuuluvien Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) toimien jälkiarviointipaneelissa, jonka puheenjohtajana oli Sir David King, käsitellään kaikkia puiteohjelmien suoria toimia ja raportoidaan YTK:n erityisohjelmien tuloksista. Arvioinnissa annetaan komissiolle ja YTK:lle suosituksia YTK:n tarjoaman tiedeperusteisen politiikan tuen parantamiseksi entisestään.

Paneelissa ei niinkään arvioitu erikseen YTK:n seitsemän laitoksen saavutuksia, vaan korostettiin yhdennettyä lähestymistapaa YTK:hon ja arvioitiin kyseistä organisaatiota kokonaisuutena ja keskityttiin sen pääosaamisalueisiin kuudennen puiteohjelman monivuotisen työohjelman mukaisesti. Aihepiirikohtaiset saavutukset on arvioitu vierailemalla laitoksissa ja tarkastelemalla YTK:n toimittamaa taustamateriaalia. Paneeli kiinnitti erityishuomiota tutkimustoiminnan laatuun sekä täytäntöönpanon ja hallinnon laatuun ja asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen. Paneeli tarkasteli myös YTK:n asiakastyytyväisyyskyselyä, jonka ulkopuolinen yritys oli tehnyt.

YTK:n suoritukset ja saavutukset kuudennessa puiteohjelmassa ovat arvioinnin mukaan hyvät, ja paneeli toteaa päätelmissään, että YTK on viimeisten kymmenen vuoden aikana läpikäynyt merkittävän muodonmuutoksen ja vakiinnuttanut asemansa ohittamattomana tietämyksen ja asiantuntemuksen lähteenä EU:n politiikan tukemisessa. Sen tarjoama tieteellinen ja poliittinen tuki arvioidaan ”hyväksi”, ”erittäin hyväksi” ja joskus ”erinomaiseksi”. Paneeli totesi YTK:n suuntautuneen jatkuvasti enemmän asiakkaisiin päin siirryttäessä viidennestä kuudenteen puiteohjelmaan sen jälkeen kun YTK:lle oli vahvistettu uusi toimenkuva vuonna 1998. Paneeli kehuu YTK:n strategista kehystä, johon kuuluu vakuuttava tehtävän määrittely, arvoja koskeva ilmoitus ja säännöllinen sisäinen arviointi. Paneeli toteaa, että strategisen kehyksen täydentämiseksi ja asiakkaan poliittisten tarpeiden täyttämiseksi paremmin YTK:n on kehitettävä pidemmän aikavälin näkemys ja kaiken kattava yleisstrategia. Paneeli katsoo, että tarjotessaan parempia palveluja YTK pystyy tietämyspohjansa ja taitojensa ansiosta puuttumaan ennakoivasti tärkeisiin poliittisiin prosesseihin.

Komissio on tyytyväinen myönteiseen arvioon, jonka paneeli antoi YTK:n suorien toimien toteutuksesta kuudennessa puiteohjelmassa, erityisesti arvioon, joka koskee asiakassuuntautuneisuutta, laatua ja vaikuttavuutta. Komissio kehuu kertomuksessa esitettyjä löydöksiä ja korkeatasoista analyysiä samoin kuin suositusten linjaa. Komissio toteaa, että hallintoneuvostolla on tietty asema keskusteltaessa varhaisista tuloksista. Se on tyytyväinen tiedeyhteisön myönteisiin reaktioihin[18], joita YTK voi hyödyntää asemansa vahvistamiseksi komission omana tieteellisen tuen ja neuvojen antajana.

Komissio hyväksyy täysin kertomuksessa annetut suositukset, ja se sitoutuu laatimaan YTK:lle yleisstrategian ajoissa seitsemännen puiteohjelman väliarviointia varten. Tavoitteena on viime kädessä YTK:n tietämyspohjan hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla EU:n politiikkojen tueksi sekä selkeän paikan varmistaminen YTK:lle keskusteltaessa tieteestä, tiedepolitiikasta ja tutkimuksesta EY:n ja Euratomin puiteohjelmissa. Tämä johtaa YTK:ssa itsessään sen laitoksien suurempaan yhdentymiseen ja niiden toiminnan yhteensovittamiseen.

YTK on seitsemännessä puiteohjelmassa alkanut soveltaa politiikan tukemisessa ennakoivampaa lähestymistapaa julkaisemalla YTK:n referenssiraportteja. Näissä raporteissa edistetään keskustelua tärkeistä yhteiskunnallisista kysymyksistä, jotka koskettavat sekä Euroopan poliittisia päättäjiä että kansalaisia, kaikki tämä suositusten hengessä. YTK:lla on kaiken tietämyksensä ja kokemuksensa sekä tiedeyhteisön kanssa ylläpitämiensä tiiviiden yhteyksien ansiosta hyvät mahdollisuudet nähdä esiin tulevia ongelmia. Komissio tukee YTK:ta näiden haasteiden kohtaamisessa laatimalla laitokselle strategian, jonka tavoitteena on myös kehittää haluttu ennakoivampi lähestymistapa poliittisten prosessien tukemiseen.

[1] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1982/2006/EY, tehty 18 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013); neuvoston päätös 2006/970/Euratom, tehty 18 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) seitsemännestä ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta (2007–2011).

[2] Kuudennen puiteohjelman arviointiryhmän menetelmistä sekä sen käsittelemästä näytöstä on lisätietoa arviointiraportissa, joka on saatavilla osoitteessahttp://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf

[3] Jälkiarviointi, YTK:n suorat toimet kuudensissa puiteohjelmissa (2002–2006), loppuraportti, syyskuu 2008.

[4] Ex-post evaluation of the Direct Actions under the Sixth Framework Programmes for Research Technology Development and Demonstration carried out by the Joint Research Centre, SEC(2008)3105.

[5] KOM(2008) 533 –

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0533:FIN:EN:PDF

[6] KOM (2009)116 – Tieto- ja viestintätekniikan tutkimus-, kehitys- ja innovointistrategia Euroopalle: Panokset korkealle (http://ec.europa.eu/information_society/tl/research/documents/ict-rdi-strategy.pdf)

[7] Kilpailuneuvostossa 30. toukokuuta 2008 käynnistettiin ns. Ljubljanan prosessi, joka koskee eurooppalaisen tutkimusalueen poliittisen ohjauksen ja hallinnon tehostamista. Tällä hetkellä ollaan komission ja jäsenvaltioiden välille perustamassa viittä kumppanuusohjelmaa: tutkijoiden uranäkökohdat ja liikkuvuus, henkisen omaisuuden hallinnointi tietämyksen siirrossa, yhteinen ohjelmasuunnittelu jäsenvaltioiden välillä, yleiseurooppalaiset tutkimusinfrastruktuurit sekä kansainvälinen tiede- ja teknologiayhteistyö.

[8] Eurooppalaisen tutkimusalueen visio 2020 hyväksyttiin kilpailuneuvostossa 2. joulukuuta 2008.

[9] http://ec.europa.eu/research/era/specific-era-initiatives_en.html

[10] Kyseiset tasot ovat itse asiassa assosioituneet maat, naapuruusmaat (Välimeren alueen ja itäiset maat) ja strategiset maat. Viime mainitut tarkoittavat maita, joihin liittyy aihekohtainen mielenkiinto, mukaan luettuina esimerkiksi maailmanlaajuiset haasteet ja kehityspolitiikan päämäärät.

[11] KOM(2008) 588, Eurooppalainen strategiakehys kansainvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä varten, s. 7.

[12] Tieteen e-infrastruktuurin kehittämistä edistävä mietintäryhmä: http://www.e-irg.eu.

[13] http://ec.europa.eu/information_society/activities/itgirls/doc/code.pdf.

[14] http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/report-rocard-on-science-education_en.pdf.

[15] Tiedonanto KOM(2008) 866, 16.12.2008, Tavoitteena yhteisymmärrys hyväksyttävän virheriskin käsitteestä .

[16] European Forum on Research and Development Impact Assessment (tutkimuksen ja kehittämisen vaikutustenarvioinnin eurooppalainen foorumi).

[17] http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/first_fp7_monitoring_en.pdf.

[18] "Dismal no more: Europe's Joint Research Centre should be empowered to stimulate other EU institutions". Nature 457, 357–358, 22.1.2009.