FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Bryssel 27.2.2013  
COM(2013) 92 final 
  
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
IHMISARVOINEN ELÄMÄ KAIKILLE: 
 
köyhyyden poistaminen ja ke stävän tulevaisuuden  turvaaminen maai lmanlaajuisesti 
 
 
FI 2   FI KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN  PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSI AALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
IHMISARVOINEN ELÄMÄ KAIKILLE: 
 
köyhyyden poistaminen ja kestävän tulevai suuden turvaaminen maailmanlaajuisesti 
1. J OHDANTO  
Maailmanlaajuisista haasteista kiireellisimpi ä ovat köyhyyden poistaminen sekä vaurauden ja 
hyvinvoinnin kestävyydestä huolehtiminen. Ääri mmäisessä tuloköyhyydessä elää edelleen 
noin 1,3 miljardia ihmistä, ja sitä paljon lukui samman joukon tarpeet inhimillisen kehityksen 
alalla eivät edelleenkään tä yty. Kaksi kolmasosaa luonnon tarj oamista palveluista (esim. 
viljelykelpoinen maa sekä puhdas vesi ja ilma) on ehtymässä, ja ilmastonmuutos ja biologisen 
monimuotoisuuden köyhtyminen ovat lähellä rajaa, jonka ylittymisestä seuraa peruuttamattomia vaikutuksia ihmi skunnalle ja luonnonympäristölle.  
Nämä haasteet ovat yleismaailmallisia ja to isiinsa kytköksissä, joten kaikkien maiden on 
osallistuttava niiden ratkomiseen. Ei riitä, että haasteita pyritään selättämään yksitellen – niitä varten tarvitaan yhtenäinen poliittinen to imintakehys. Toimintakehystä tarvitaan tien 
viitoittamiseen köyhyydestä vaurauteen ja hyv invointiin, ja sen piir iin kuuluvat maailman 
kaikki maat ja kansat. Toimintakehys pi täisi kytkeä tiiviisti myös hallintotapaan, 
ihmisoikeuksiin, rauhaan ja turvallisuuteen, jotk a ovat edellytyksiä edis tymiselle. Arviolta 1,5 
miljardia ihmistä asuu maissa, joita leimaavat  vakavat poliittiset konfliktit, aseellinen 
väkivalta, turvattomuus tai hauraus.  
YK järjestää syksyllä 2013 tapahtuman, jo ssa kartoitetaan vuosituhattavoitteiden 
saavuttamisessa tapahtunutta edistystä, keskustellaan edis tymisen vauhdittamisesta vuoteen 
2015 ja aloitetaan ajatustenva ihto siitä, mitä tavoitevuoden 2015 jälkeen voitaisiin tehdä. 
Lisäksi on pantava täytäntöön kesäkuussa 2012 järjestetyssä Rio+20-kokouksessa annetut 
sitoumukset muun muassa toteuttamalla toimia, joilla taloudesta pyritään tekemään osallistava 
ja vihreä. Riossa perustetun avoimen työryhmän  on senkin tuettava edistymistä toiminnallaan. 
Kaikki nämä toimet tukevat vuoden 2015 jälk eisen kokonaisvaltaisen kehyksen laatimista. 
Tässä tiedonannossa ehdotetaan EU:lle yhteistä lähestymistapaa näihin kysymyksiin. Ensiksi 
siinä määritellään tärkeimmät maailmanlaajuiset haasteet ja mahdollisuude t. Sen jälkeen siinä 
arvioidaan köyhyyden maailmanlaajuisten  poistamistoimien menestystä ja 
vuosituhattavoitteisiin liittyviä kokemuksia sekä esite llään joitakin Rio+20-kokouksessa 
sovittuja kestävän kehityksen etappeja ja tärkeimmät toimet. Tämän jälkeen tiedonannossa 
kuvataan tulevan kehyksen haasteet ja osat ekijät, jotka perustuva t vuosituhattavoitteista 
saatuihin kokemuksiin ja Rio+20-kokouksessa s ovittuun toimintaan, er ityisesti kestävän 
kehityksen tavoitteiden laadintaan, ja osoite taan, miten ne voidaan saattaa yhteen YK:n eri 
prosessien puitteissa.  
Kaiken edellä esitetyn pohjalta tiedonannossa  ehdotetaan periaatteita vuoden 2015 jälkeistä 
aikaa koskevalle kokonaisvaltaise lle kehykselle, joka tarjoaisi yhtenäisen ja kattavan 
vastauksen köyhyyden poistamista ja kestävää  kehitystä sen kolme ssa eri ulottuvuudessa 
koskeviin yleismaailmallisiin haasteisiin ja taka isi näin ihmisarvoisen elämän kaikille vuoteen 
2030 mennessä. 
 
FI 3   FI 2. U USI MAAILMANLAAJUINEN TOIMINTAYMPÄRISTÖ SEKÄ UUDET HAASTEET JA 
MAHDOLLISUUDET  
Maailmassa on tapahtunut viime vuosina peru steellisia muutoksia: merkittävät siirtymät 
maailmantalouden ja –politiikan tasapainossa , lisääntynyt maailmankauppa, ilmastonmuutos 
ja luonnonvarojen ehtyminen, teknologian kehity s, talous- ja finan ssikriisit, lisääntynyt 
kulutus ja elintarvikkeiden ja energian hintojen epävakaus, väestönkehitys ja muuttoliike, 
väkivalta ja aseelliset konfliktit, luonnonkatast rofit ja ihmisen aihe uttamat onnettomuudet ja 
lisääntynyt eriarvoisuus. Maailmannäyttämölle on noussut uusia toimijoita, myös yksityisen 
sektorin toimijoita ja muita hallituksesta riippumattomia toimijoita.  
Kehittyneiden maiden ja nousevan talouden ma iden osuus maailmanl aajuisesta BKT:stä on 
ylivoimaisesti suurin, mutta nimenom aan nousevan talouden maista on tullut 
maailmanlaajuisen kasvun moottoreita ja niiden vaikutus maailmantalouteen on jo huomattava. Näyttää siltä, että tämä kehityssuunta tulee vahvistumaan; vuoteen 2025 
mennessä maailmantalouden kasvun ennustetaan tapahtuvan pääasiassa nousevan talouden 
maissa, joista kuuden maan odotetaan muodos tavan yli puolet kaik esta kasvusta.  
Työttömyys on edelleen maailmanlaajuinen ha aste. Työttömiä on noin 200 miljoonaa, joista 
nuorten osuus on 75 miljoonaa. Naisten osallist uminen työmarkkinoille on usein vähäistä, 
koska yhteiskunnan tarjoamia tukipalveluja on tarj olla rajoitetusti. Maailmassa on lisäksi noin 
621 miljoonaa nuorta, jotka eivät käy koulua eivätkä ole oppisopimuskoulutuksessa, työsuhteessa tai työnhakijoita ja  ovat näin vaarassa syrjäy tyä työmarkkinoilta pysyvästi. 
Monissa maissa pimeä työnteko ja ihmisarvoise n työn perustekijät, kuten työntekijän oikeudet 
ja työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu, ov at ongelmia. Useimmat kehittyvien maiden 
köyhät ovat joko pienviljelijöitä  tai itsenäisiä a mmatinharjoittajia. Heistä monien 
työympäristö on riskialtis, eikä heillä ole perusoikeuksien suomaa suojaa. Ainoastaan 20 
prosenttia maailman väestöstä nauttii  riittävää sosiaalista suojelua.  
Samaan aikaan maiden sisällä vallitseva ep ätasa-arvo on lisääntynyt useimmissa maailman 
osissa. Köyhien enemmistö asuu nykyään keskit ulotason maissa huolimatta niiden nopeasta 
kasvusta. Yksi suurimmista haas teista näyttäisikin olevan kö yhyyden poistaminen juuri näistä 
maista. Vuoteen 2050 ulottuvien pitkän aika välin ennusteiden m ukaan köyhyys kuitenkin 
keskittyy uudelleen köyhimpiin  ja hauraimpiin maihin. 
Yli 1,5 miljardia ihmistä asuu aseellisten kon fliktien repimissä maissa. Väkivalta tuhoaa 
ihmisten elämän ja toimeentulomahdollisuudet, ja  sen vaikutukset kohdistuvat usein naisiin ja 
helposti haavoittuviin ihmisryhmiin, kuten lapsiin ja vammaisiin. Kuilu hauraiden ja 
väkivallan repimien maiden ja muiden kehittyvien maiden välillä on levenemässä. Tilanne huhtikuussa 2011 oli se, että yksikään matalan tulo tason hauras tai konfliktin repimä maa ei 
ollut saavuttanut ensimmäistäkään vuosituha ttavoitetta, ja  vain harvojen odotetaan 
saavuttavan edes yhden näistä tavoitteist a vuoteen 2015 mennessä. Huono hallintotapa, johon 
kuuluvat puutteet demokratian, oikeusvaltioperi aatteen ja ihmisoikeuksien toteutumisessa, 
hankaloittaa pyrkimyksiä poistaa köyhyys ja tehdä kehityksestä kestävää.  
Lisäksi on olemassa kiistatonta tieteellistä näyt töä ja yksimielisyys siitä, että luonnonvarojen 
kestämätön käyttö on yksi ihmiskunnan suurimmi sta pitkän aikavälin uhista. Ympäristön 
pilaantumisen ja ilmastonmuutoksen vaikut ukset tuntuvat jo nyt  ja uhkaavat yhdessä 
luonnonkatastrofien kanssa mitätöidä monet niistä edistysaskelista, jotka köyhyyden 
poistamisen alalla on jo otet tu. Tavoitteena on pysäyttää läm pötilan nousu 2 celsius-asteeseen 
yli esiteollisen aikakauden lämpötilan, koska kyseisen rajan ylittyessä luonnonvaroihin kohdistuvien katastrofaalisten vaikutusten riski kasvaa merkittävästi muodostaen uhan 
maataloudelle, ravinto- ja vesi varoille ja viime vuosien kehitysa skelille. Toimi ssa tavoitteen 
 
FI 4   FI saavuttamiseksi ollaan kuitenk in jäljessä. Maailmanlaajuise sti haasteena on sopeutua 
vaikutuksiin ja lieventää n iitä muun muassa vähentämällä  kasvihuonekaasupäästöjä.  
Ilmastonmuutoksella, luonnonvaroje n ehtymisellä ja ekosysteemin köyhtymisellä on jo nyt 
huomattava vaikutus toimeentulomahdollisuuksiin, koska esimerkiksi luonnonkatastrofien lukumäärä ja intensiteetti ovat kasvaneet ja lu onnon pääoma ja infrastruktuuri rappeutuneet. 
Vuodesta 1992 luonnonkatastrofit ovat aiheuttaneet  750 miljardin euron tuhot ja tappaneet 1,3 
miljoonaa ihmistä. Kehittyneet maat ja enenev ässä määrin nousevan talouden maat ovat yhä 
pitkälle vastuussa nykyisen talouskehityksen kestämättö mistä suuntauksista. Niiden 
vaikutukset taas kohdistuvat kohtuuttomassa määrin köyhiin ma ihin, joilla on vähiten 
resursseja niistä selviytymiseen
1. Kyseiset maat, varsinkin niid en maatalous-, metsätalous-, 
energia- ja matkailusektori,  ovat usein hyvin riippuvaisia lu onnonvaroista, mikä lisää niiden 
haavoittuvuutta ympäristön pilaantumiselle ja köyhtymiselle.  
Kehitys ja kasvu lisäävät vaurautta ja hyvinvo intia, mutta myös ympäristöongelmia, kuten 
luonnonvarojen ehtymistä ja saastumista, jotka ovat  omiaan kärjistymään ajan myötä. Näistä 
kielteisistä vaikutuksista ovat pääasiallisessa vastuussa ne 5,7 miljardia ihmistä, jotka eivät  elä 
äärimmäisessä tuloköyhyydessä ja joiden käyt täytymisen seurauksena maailmanlaajuinen 
kysyntä ja kulutus kasvavat huomattavast i, mikä puolestaan lisää luonnonvaroihin 
kohdistuvaa rasitusta. Siksi on olenna isen tärkeää, että tie osalli stavaan vihreään talouteen käy 
kestävien kulutus- ja tuotan totapojen ja resur ssitehokkuuden, erityisesti  vähäpäästöisten 
energiajärjestelmien, kautta.  
On arvioitu, että kasvavan kysynnän tyydyt tämiseksi maataloustuotannon täytyy kasvaa 
vuoteen 2050 mennessä maailmanlaajuisesti 60 prosenttia vuoden 2005 tuotantoon nähden, 
mikä lisäisi jo nyt harventune isiin luonnonvaroihin, erityisesti vi ljelysmaahan, metsiin, veteen 
ja valtameriin, kohdistuvaa painetta. Samanaikai sesti on viitteitä si itä, että jopa puolet 
maailmanlaajuisesta elintarviketuotannosta  menee hukkaan. Veden käytön ennustetaan 
lisääntyvän 50 prosenttia vuoteen 2025 mennessä  urbaanistumisen ja väestönkasvun 
seurauksena. Tuolloin noin 5,5 miljardia ihmi stä eli kaksi kolmasosaa maailman arvioidusta 
väestömäärästä asuu alueilla, joilla vesistre ssin taso vaihtelee kohtuullisesta korkeaan.  
Näitä haasteita on tarkasteltav a väestötieteellisestä näkökulmast a: väestömäärän ennustetaan 
kasvavan maailmanlaajuisesti yli 9 miljardiin vuoteen 2050 mennessä ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa yli ka ksinkertaistuvan. Lähes 80 prosen ttia maailman väestöstä asuu 
vuonna 2050 Afrikassa ja Aasiassa. Väestön mediaani-ikä nousee oletettavasti eniten 
kehitysmaissa, ja nousu vaikuttaa terveysp alveluihin, eläkkeisiin ja verotuloihin. 
Rio+20:n seurantakokous ja vuosituha ttavoitteiden er ityistarkastelu järjes tetään tätä taustaa 
vasten. On muistettava, että ha asteet kytkeytyvät toisiinsa ja edellyttävät yhtenäisiä ja kattavia 
ratkaisuja, jotka tukevat myös muita kans ainvälisiä prosesseja, kuten ilmasto- ja 
biodiversiteettineuvotteluja.  
                                                
 
1 Vähiten kehittyneissä maissa asuu yli 880 miljoona a ihmistä (n. 12 prosenttia  maapallon väestöstä), 
mutta niiden osuus maailman BKT:stä on alle 2 prosenttia. 
 
FI 5   FI 3. V UOSITUHATTAVOITTEIDEN JA RIO+20: N TULOSTEN EDELLEEN KEHITTÄMINEN  
3.1. Katsaus vuosituhattavoitteiden osalta saavutettuun edistykseen  
EU on edelleen sitoutunut tekemään ka ikkensa auttaakseen vuosituhattavoitteiden 
toteutumisessa vuoteen 2015 mennessä muutossuunnitelmassa2 ja kehityspolitiikkaa 
koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa3 vahvistetun politiikkansa mukaisesti. 
Vuosituhattavoitteissa kiteytyy maailmanlaajuinen ja perustavanlaatuinen sopimus poistaa 
köyhyys ja edistää inhimillistä kehitystä. Ne ovat kuluneen vuosikymmenen aikana osoittautuneet hyödylliseksi ke inoksi kasvattaa köyhyyden kitkem isessä tarvittavia yleistä 
tietoisuutta, poliittista tahtoa ja resu rsseja. Edistys on ollut huomattavaa:  
• Maailmanpankin mukaan alle 1,25:llä Yhdys valtain dollarilla pe r päivä (vuoden 2005 
hintoina laskettuna) elävien ihmisten osuus  laski 43 prosentista 22 prosenttiin vuosina 
1990–2008. Tavoite puolittaa äärimmäisessä köyhyydessä elävien ihmisten osuus saavutettiin todennäköisesti vuonna 2010. 
• Tavoite puolittaa niiden ihmist en osuus, joilla ei ole puhdast a juomavettä, saavutettiin 
vuonna 2010. Vuosina 1990–2010 yli kaksi miljardia ihmistä pääsi puhtaan juomaveden 
jakelun piiriin. 
• Ala-asteikäisten koulunkäyntiaste on noussu t maailmanlaajuisesti keskimäärin 89 
prosenttiin, ja tyttöjen osuus on lä hes samaa luokkaa poikien kanssa.  
• Lapsia kuolee huomattavasti vähemmän tauteihin ja aliravitsemukseen. 
• HIV-tartunnat ovat edelleen laskussa, ja antiretroviraalisten lääkkeiden saatavuus on 
parantunut huomattavasti. 
Maailmanlaajuinen kehityskumppanuus on täydentänyt kansallisella tasolla toteutettuja toimia 
vuosituhattavoitteiden saavuttami seksi. Maailmanlaajuisen ju lkisen kehitysavun vuotuinen 
määrä on lisääntynyt vuodesta 2000 lähes 70 prosenttia 96 miljardiin euroon, ja vähiten kehittyneiden maiden osuus tästä määrästä on y li kaksinkertaistunut. EU ja sen jäsenvaltiot 
ovat yhdessä maailman suurin avunantaja; vuonna  2011 ne antoivat julkista kehitysapua 53 
miljardia euroa, mikä oli yli puolet maailmanl aajuisen julkisen kehitysavun määrästä. Samaan 
aikaan kehitysyhteistyön tuloksellisuutta koskevien periaatteiden ja tavoitteiden 
noudattaminen on lisännyt julkisen  kehitysavun vaikuttavuutta . Kaupan ilmiömäinen kasvu 
on ollut merkittävä edistyst ekijä: vuosina 2000–2009 kehittyvien maiden vienti kasvoi 80 
prosenttia, kun maailmanlaajuisesti kasvua ta pahtui 40 prosenttia. EU on kehitysmaiden 
suurin kauppakumppani, ja se on ollut etunenässä  myöntämässä kaikille vähiten kehittyneiden 
maiden tuotteille tulleista ja kiintiöistä va paan pääsyn markkinoilleen osana ”Kaikki paitsi 
aseet” -aloitetta. Myös EU:n  rahoittama tutkimus, esimerkiksi Euroopan maiden ja 
kehitysmaiden kliinisten kokeiden yhteis työkumppanuus, on tukenut vuosituhattavoitteiden 
saavuttamista. 
Vuosituhattavoitteiden saavuttami sessa on kuitenkin edelleen haas tetta, ja varsinkin Saharan 
eteläpuolinen Afrikka on kaukana tavoitteista. Maailmanlaajuisesti 1,3 miljardia ihmistä elää 
edelleen äärimmäisessä tuloköyhyydessä. Yli 850 miljoonalla ihmisellä ei ole tarpeeksi 
syötävää. Noin 61 miljoonaa lasta ei edelleenkään  käy koulua. Naisia syrjitään edelleen, ja he 
ovat alttiita vakaville terveysriske ille, jotka liittyvät erityisesti äi tiysterveyteen sekä seksuaali- 
ja lisääntymisterveyteen ja -oikeuksiin. Kolmasos a naisista kokee elämänsä aikana väkivaltaa, 
joka vaikuttaa kielteis esti minkä tahansa vuosituhattavoitteen  saavuttamiseen. Arviolta 2,5 
miljardilta ihmiseltä puuttuu kunnollinen sanit aatio, ja 780 miljoonalla ihmisellä ei ole 
                                                
 
2 KOM(2011) 637 lopullinen. 
3 2006/C 46/01. 
 
FI 6   FI edelleenkään puhdasta juomavettä. Maailman hi v-/aids-potilaista 7 miljoonaa on edelleen 
hoidon ulottumattomissa. Olemme edelleen kauk ana tavoitteesta, jonka mukaan maailmassa 
pitäisi vallita täysi ja tuottava työllisyys ja kaikilla pitäisi o lla ihmisarvoista työtä. Ainoastaan 
20 prosenttia maailman väestöstä nauttii riittä vää sosiaalista suojelua . Maapallon rajallisten 
resurssien kestämätön käyttö ja hallinta vaaran tavat tulevien sukupolvien elämän ja 
hyvinvoinnin.  
Edistyminen vuosituhattavoitteiden saavuttamise ssa vaihtelee sekä maittain – varsinkin 
hauraissa ja konfliktin repimissä maissa edis tyminen on ollut hyvin nihkeää – että maiden 
sisällä , myös niissä maissa, joilla on jo keinot tarjota väestölleen parempi elämä ja 
tulevaisuus.  
Kokonaiskuva osoittaa kuitenkin, että köyhyyden poistaminen – ei siis pelkästään sen 
vähentäminen – on mahdollista yhden sukupolven aikana, etenkin kun otetaan huomioon monien nousevan talouden maiden ja kehi tysmaiden vuosituhattavoitteiden käyttöönoton 
jälkeen ottamat tekniikan ja  talouden edistysaskeleet.  
3.2. Rio+20:n tärkeimmät tulo kset ja sitoumukset  
Rio+20-kokouksessa luotiin yhteinen maailm anlaajuinen visio toisaalta maapallon 
taloudellisesti, yhteiskunnallisesti ja ympärist öllisesti kestävää tulevaisuutta ja toisaalta 
nykyisiä ja tulevia sukupolvia varten ja muistute ttiin, että monia haaste ita on vielä ratkomatta. 
Kokouksessa vihreä talous tunnustettiin tärkeäks i keinoksi saavuttaa kestävä kehitys ja 
poistaa köyhyys, käynnistettiin prosessi yleismaa ilmallisten kestävän kehityksen tavoitteiden 
laatimiseksi ja sovittiin toiminnasta kestävän kehityksen saavuttamiseksi. Nämä toimet tukevat myös kestävän kehityksen tavoitteiden laatimista ja pitkällä tähtäimellä niiden toteutumista. Rio+20-kokouksessa sovittiin myös kestävän kehi tyksen institutionaalisen 
kehyksen uudistamisesta, rakenteen luomis esta kokouksen jatkot oimia varten ja 
täytäntöönpanokeinojen kehittämisestä. On tärk eää, että EU panee nyt viipymättä täytäntöön 
Riossa annetut sitoumukset, osallistuu prosesseih in aktiivisesti ja ryhtyy tarvittaviin toimiin 
sekä EU:ssa että kansainvälisesti. 
3.3. Täytäntöönpano: toimet EU:n tasolla ja kansainvälisesti  
EU jatkaa kestävän kehityks en tavoittelua muun muassa panemalla täytäntöön Rio+20-
kokouksessa annetut sitoumukset kokonaisvaltaiste n politiikkojen, erity isesti älykästä, 
osallistavaa ja kestävää kasvua koskevan Euro oppa 2020 -strategian, av ulla. Strategia kattaa 
muun muassa resurssitehokkuuden, vähähiilisen talouden, tutkimuksen ja innovoinnin, 
työllisyyden, sosiaalisen osallisuuden ja nuor isoasiat. Eurooppa 2020 -strategian lähtökohtana 
on EU:n kestävän kehityksen strategiassa esit elty integroiva lähestymistapa. Eurooppa 2020:n 
täytäntöönpanon ja säännöllisen tarkastelun on  määrä edistää kestävän kehityksen kolmen 
ulottuvuuden yhtenäisyyttä, va ltavirtaistamista ja sisällyttämistä EU:n politiikkoihin 
laajemminkin. Kestävän kehityksen tavoitteista tehdään operationaalisia monien valmisteilla 
olevien politiikkojen, esimerkiksi yhteisen maat alouspolitiikan ja yhtei sen kalastuspolitiikan 
uudistusten, seitsemännen ympäristöohjelma n, innovaatiounionin, Horisontti 2020:n ja 
sosiaalisten investoint ien paketin, avulla.  
EU on johdonmukaisesti tehnyt kehitysyhteistyö tä, jonka avulla vuositu hattavoitteet pyritään 
saavuttamaan täysimääräisesti. EU jatkaa ulkoisten toimiensa ja varsinkin muutossuunnitelmansa täytäntöönp anon avulla vuosituhattavoitteide n ja kestävän kehityksen 
tukemista kehitysmaissa painopisteen  ollessa vähiten kehittyneissä ja apua eniten  tarvitsevissa 
maissa. Samanaikaisesti on toteutettava toimia Rio+20-sitoumusten täytäntöönpanon 
edistämiseksi.  
 
FI 7   FI EU:n tärkeimmät käynnissä olevat toimet  Rio+20-kokouksessa sovittujen tavoitteiden 
täytäntöönpanemiseksi on lueteltu liitteessä I.  
3.4. Kestävän kehityksen institutionaa linen kehys ja täytäntöönpanotavat 
Rio+20-kokouksessa käynnistettiin prosessi kestävän kehityksen  institutionaalisen kehyksen 
vahvistamiseksi muun muassa tehostama lla YK:n yleiskokouksen ja talous- ja 
sosiaalineuvoston (Ecosoc) roolia . Yksi tärkeä päätös oli perustaa kestävää kehitystä varten 
korkean tason poliittinen f oorumi, joka korvaa YK:n kestävän kehityksen toimikunnan. 
Foorumi seuraa ja arvioi Rio+20:n tulosten täytäntöönpanon etenemistä, minkä lisäksi sen 
tehtävänä on vahvistaa tieteen ja politiikan väli stä yhteyttä, joka on avainasemassa kestävän 
kehityksen tavoitteita täytänt öön pantaessa. Sen pitäisi olla s uoraan kytköksissä parhaillaan 
uudistettavaan Ecosociin ja toimia korkeamma lla poliittisella tasolla (yleiskokouksessa) 
säännöllisin väliajoin.  Nämä kytkökset tarjoavat tilaisuude n lisätä yhtenäisyyttä suhteessa 
käynnissä olevaan vuosituhattavoitteiden tarkaste luun ja vuoden 2015 jälkeisestä kehityksestä 
käytäviin keskusteluihin.  
Muita esimerkkejä Rio+20-kokouksen merkittävistä  tuloksista ovat päätös vahvistaa ja 
kehittää YK:n ympäristöohjelmaa ja varsinkin päätös ohjelman hallintoneuvoston yleisestä 
jäsenyydestä. Hallintoneuvosto tekikin hiljattain päätökse n ympäristöohjelman uusista 
institutionaalisista järjestelyistä. Päätös  YK:n ympäristökokouksen (Environment Assembly) 
perustamisesta on merkittävä edistysaskel, joka vastaa EU:n tavoitetta muuttaa kokous 
pidemmällä aikavälillä YK:n virastoksi. EU ai koo osallistua aktiivisesti tämän tarkistetun 
institutionaalisen kehyksen täyt äntöönpanoon. Etusijalla on nyt varm istaa, että EU osallistuu 
sekä korkean tason poliittis een foorumiin että uudiste ttuun ympäristöohjelmaan 
tarkoituksenmukaisella tavalla. 
Rio+20-kokouksessa päätettiin myös edistää puhdasta ja ympäristön kannalta kestävää 
tekniikkaa ja perustaa hallitustenvälinen asiant untijakomitea valmistelemaan eri vaihtoehtoja 
kestävän kehityksen rahoitusstrategiaksi. Kom itean tehtävänä on huoleht ia yhtenäisyydestä ja 
koordinoinnista sekä torjua päällekkäisyydet kehitysrahoitusprosess issa. EU osallistuu 
prosessiin rahoitukseen sovellettavan yleisen lähestymistavan ja muiden täytäntöönpanotapojen mukaisesti  jäljempänä esitetyllä tavalla.  
3.5. Julkinen kuuleminen 
Komissio on järjestänyt julkisia kuulemisia ja käynyt vuoropuhelua köyhyyden poistamista ja 
kestävää kehitystä koskevista tulevaisuudennäkymi stä. Kuulemisista on ollut apua tiettyjen 
tähän tiedonantoon sisältyvien ehdotusten näkökohtien muotoilussa. Liitteessä II on 
yhteenveto näistä kuulemisista. Komissio jatkaa aktiivista vuoropuhelua näistä kysymyksistä kaikkien sidosryhmien ja ka nsalaisyhteiskunnan kanssa. 
4. K
ESTÄVÄN KEHITYKSEN JA KÖYHYYDEN POISTAMISEN SISÄLLYTTÄMINEN VUODEN 
2015  JÄLKEISEEN KOKONAISVALTAISEEN KEHYKSEEN  
Kansainvälisesti ja YK:n tasolla iso osa köyhy yden poistamiseen ja kestävään kehitykseen 
liittyvästä työstä on tehty eri ryhmittymissä kahdesta eri lähtökohdasta, joista toinen pohjautuu vuosituhatjulistukseen ja toinen kest ävästä kehityksestä järjestettyihin YK:n 
huippukokouksiin. Todellisuudessa näillä lähtökohdilla on aina ollut yhteisiä nimittäjiä, esimerkiksi vuosituhattavoite nro 7 liittyy ym päristökysymyksiin ja vastaavasti köyhyyden 
poistaminen on aina ollut kestävän kehityksen ensisijainen tavoite.  
 
FI 8   FI Köyhyyden poistaminen ja kestävä kehitys ovat toisiinsa kytkeytyneitä maailmanlaajuisia 
haasteita, joihin voidaan vast ata tehokkaasti vain, jos vuosit uhattavoitteiden ta rkastelu ja 
kestävän kehityksen tavoitteiden laadinta  tapahtuvat saman kokonaisvaltaisen kehyksen 
puitteissa niin, että ensisijaiset haasteet ja tavoitteet ovat yhteisiä. Näin voidaan varmistaa ihmisarvoinen elämä kaikille vuoteen 2030 menne ssä ja maapallon kestävä tulevaisuus sen 
jälkeenkin.  
YK järjestää syksyllä 2013 tapahtuman, jo ssa kartoitetaan vuosituhattavoitteiden 
saavuttamisessa tapahtunutta edistystä, keskustellaan edis tymisen vauhdittamisesta vuoteen 
2015 ja aloitetaan ajatustenva ihto siitä, mitä tavoitevuoden 2015 jälkeen voitaisiin tehdä. 
Rio+20-kokouksessa perustettu korkean tas on poliittinen foorumi kokoontuu ensimmäiseen 
istuntoonsa syyskuussa 2013. Siinä on määrä tark astella Riossa kesäkuussa 2012 annettujen 
sitoumusten jatkotoimia. Edistymistä on tapahduttava myös kestävän kehityksen tavoitteita käsittelevässä avoimessa työryhmässä, joka seki n perustettiin Riossa. Kaikki nämä toimet 
tukevat sopimukseen pääsyä vuoden 2015 jä lkeisestä kokonaisvaltaisesta kehyksestä. 
Tavoitteita koskevan ajatustyön edistämise ksi EU jatkaa avointa vuoropuhelua kaikkien 
keskeisten sidosryhmien kanssa. Vuoropuhelu tukee EU:n aktiivista panosta kestävän 
kehityksen tavoitteita käsittelevän avoimen työryhmän toimintaan; työryhmä antaa myöhemmin toimintasuosituksia YK:n yleiskokoukselle.  
Tiedonannon tässä osassa esitel lään vuosituhattavoitteiden tarkas telusta saatuja kokemuksia ja 
kestävän kehityksen tavoitteiden laadinta a sekä molemmista kumpuavia ensisijaisia 
osatekijöitä. Sen jälkeen kerrotaan, mite n ne voidaan saattaa käytännössä yhteen 
asiaankuuluvissa YK:n prosesseissa. Tiedona nnon loppuun on edellä esitetyn perusteella 
koottu osa kokonaisvaltaisen kehyks en keskeisistä periaatteista.  
4.1. Kokonaisvaltaisen kehyks en tärkeimmät osatekijät 
Vuosituhattavoitteista saatujen kokemusten ja kestävän kehit yksen alalla Rio+20:n pohjalta 
tehdyn työn perusteella ja nykysuuntaukset hu omioon ottaen EU ka tsoo, että vuoden 2015 
jälkeen sovellettavan kokonaisvalta isen kehyksen osalta voidaan määritellä joitakin haasteita.  
Ympäristön kestävyyden ja köyhyyden poistamis en välillä on perustavanlaatuinen kytkös. 
Köyhyyttä ei voida poistaa eikä taata ihmisarvoist a elämää kaikille ilman, että samanaikaisesti 
huolehditaan ympäristön kestävyydestä m aailmanlaajuisesti – ja päinvastoin. 
Ilmastonmuutoksella, luonnonkatastrofeilla, biologisen monimuotoisuuden köyhtymisellä 
sekä valtamerten, makean veden lähteiden, maan  ja maaperän pilaantumisella on erityisen 
haitallinen vaikutus maailm an köyhimpiin väestönosiin. Jotta  näihin ongelmiin voitaisiin 
puuttua, kokonaisvaltaisen kehyksen on toimittava hyvän hallinnon, läpinäkyvyyden, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja naisten vaikutusvallan lisään tymisen katalysaattorina 
kaikissa maissa ja kansainvälisesti, koska kaik ki nämä tekijät ovat kestävän kehityksen ja 
köyhyyden poistamisen kannalta olennaisia.  
Rio+20-kokouksen tulosasi akirjassa sovitun muka isesti kestävän kehi tyksen tavoitteiden 
pitäisi olla sovellettavissa yleismaailmallises ti mutta kuitenkin niin, että kunkin maan 
kansalliset realiteetit, kapasit eetit, kehitysasteet, politiikat ja  painopisteet otetaan huomioon. 
Lisäksi tavoitteiden pitäis i kattaa kaikki kolme kestävän kehi tyksen ulottuvuutta, niiden pitäisi 
olla toimintakeskeisiä, ytimekkäitä ja helposti selitettävissä ja niiden määrää olisi rajoitettava. 
EU:n Rio+20:n valmisteluvaiheessa tekemien  ehdotusten mukaisesti tavoitteissa pitäisi 
keskittyä julkisiin hyödykkeisiin ja elämän peru spilareihin, joita ovat esimerkiksi energia, 
vesi, ruokaturva, valtameret, kestävä kulutus ja tuotanto sekä sosiaalinen osallisuus ja 
ihmisarvoinen työ. Edelleen tavoitteiden olisi oltava yhtenäisiä voimassa olevien 
 
FI 9   FI kansainvälisten sopimusten kanssa, jotka koske vat esimerkiksi ilmastonmuutosta, biologista 
monimuotoisuutta ja sosiaalista perusturvaa.  
Valmistelun alla olevissa tavoitteissa ol isi huomioitava kestävän kehityksen kolme 
perimmäistä tavoitetta, jotka ovat köyhyyden poistaminen, kestämättömien kulutus- ja tuotantotapojen muuttaminen sekä  taloudellisen ja so siaalisen kehityksen perustana olevien 
luonnonvarojen suojelu ja hallinta. 
Vuoden 2015 jälkeiselle ajalle asetettavien tavoitte iden olisi ulotuttava aj allisesti pitkälle ja 
niillä olisi pyrit tävä luomaan kestävän tulevaisuuden perusteet; s iinä missä yhteinen visio 
ulottuu vuoteen 2050, tavoitteet p itäisi asettaa vuoteen 2030 asti. 
Koska kehyksen perimmäisenä tavoitteena on oltava sekä köyhyyden poistaminen että 
kestävä kehitys, ensisijaisten haasteiden on ed ellä esitetyn pohjalta kytkeydyttävä molempiin. 
Tämän logiikan mukaisesti kehys voisi rakentua  peruselintason turvaamisesta, osallistavan ja 
kestävän kasvun osatekijöiden edistämisest ä sekä luonnonvarojen kestävän hallinnan 
varmistamisesta tasa-arvoa, oikeudenmukaisuutta, oikeutta sekä rauhaa ja turvallisuutta edistäen. Maapallon ympäristön tila on haaste, joka edellyttää kaikkiin edellä mainittuihin 
osatekijöihin pureutuvaa integr oitua lähestymistapaa ja joka on huomioitava osassa niistä. 
Ympäristön tilan parantaminen edellyttää  myös lähestymistavasta riippumattomia 
erillistoimenpiteitä. Tästä syystä se void aan nähdä vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevan 
integroidun ja kokonaisvaltaisen keh yksen monialaisena lisäosiona.  
4.1.1. Peruselintaso 
Vuosituhattavoitteet ovat muodostaneet inhim illisen kehityksen kehyksen, koska niiden 
puitteissa on asetettu tavoittei ksi vähimmäistoimeentulo, riittä vä ravinto, täysi ja tuottava 
työllisyys ja ihmisarvoinen työ, ale mman perusasteen koulutuksen saaminen, 
perusterveystulokset sekä veden saanti ja sanita atio, jotka ovat kaikki  ihmisarvoisen elämän 
kulmakiviä.  
Vuosituhattavoitteisiin liittyvä työ on nyt viet ävä päätökseen, aukot paikattava ja saaduista 
kokemuksista otettava oppia. On esimerkiksi ta rtuttava koulutusta ja terveyttä koskeviin 
laajempiin kysymyksiin sosiaalinen suojelu m ukaan lukien. Yhdistetyt keskiarvot ovat 
kätkeneet äärimmäisestä köyhyydestä, maantieteel lisestä sijainnista tai syrjäytymisestä 
johtuvat kansalliset erot. Esimerkiksi koulutuk sen ja terveyden aloilla on syytä siirtyä 
puhtaasti määrällisistä tavoitteista laadun parantamiseen. On vahvistettava tietty 
vähimmäistaso, jonka alle yksikään mies, nain en tai lapsi ei saa pudota. Tavoitteen ehdoton 
takaraja on vuosi 2030. Vähimmäistasolla tarkoite taan normeja, joiden turvaamisesta minkä 
tahansa maan kansalaiset voivat vaatia hallitust aan tilille. Ihmisille on suotava keinot päästä 
omin avuin pois köyhyydestä. Tavo itteet, jotka edistävät koulut usta, ravitsemusta, puhdasta 
vettä ja ilmaa koskevien perusnormien to teutumista, auttavat poistamaan nälkää ja 
parantamaan ruokaturvaa, terveyttä ja hyvinvoi ntia. Tavoitteiden pitäisi johtaa tuottavaa 
työllisyyttä ja ihmisarvoista työtä edistäviin toimiin, jotka on suhteutettava maan kehitystasoon. Ihmisarvoinen työ kuuluu kaikille, nuoret, naiset ja vammaiset mukaan lukien. 
Toisin kuin nykyisiä vuosituhattavoitt eita, niiden pitäisi koskea ka ikkia maita; niis tä ei siis 
haluta maailmanlaajuista tavoite tta, vaan niistä seuraisi maakohtaisia vel voitteita. Kunkin 
maan vastuulla on huolehtia siitä, että ne etenevät kohti kansainvälisesti sovittuja tavoitteita. 
4.1.2. Osallistavan ja kestävän kasvun tekijät 
Komission järjestämä julkinen kuuleminen  sekä köyhyydestä irti päässeiden maiden 
kokemukset osoittavat, miten tärkeä rooli osallis tavan ja kestävän kasvun keskeisillä tekijöillä 
on erityisesti inhimillistä kehitystä tukevien peruspalvelujen tarjoamisessa sekä kasvun ja 
ihmisarvoisten työpaikkojen luomisessa. Kai kkien maiden olisi niiden kehitysasteesta 
 
FI 10   FI riippumatta pyrittävä muuttumaan rakenteellisesti, jotta  niihin kehittyisi markkinaystävällinen 
ja avoin talous, joka tukee osallistavaa ja ke stävää kasvua, parantaa t uotantokapasiteettia, 
edistää yksityissektorin kehittymistä, investointitoimintaa, vaurauden muodostumista ja siirtymistä osallistavaan vi hreään talouteen sekä taka a sen, että hyödyt jakaantuvat 
mahdollisimman laajalle. Tavoitteiden ja niih in liittyvien, ei yksin BKT:tä mittaavien 
indikaattoreiden avulla voitaisiin luoda  osallistavamman ja kestävämmän kasvun 
mahdollisuuksia. Ne auttaisivat monia maita keskittymään sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen 
sekä kestävämpään maatalouteen, kalastuks een ja vesiviljelyyn, tarjoamaan parempaa 
ravintoa, selviytymään veden vähyydestä ja vält tämään ruoan haaskaamista. Toiset maat taas 
pystyisivät parantamaan tuotantonsa resurss itehokkuutta, säästämään veden kulutuksessa ja 
vähentämään ja kierrättämään jätettä. Ta voite parantaa kaupunkien kestävyyttä ja 
selviytymiskykyä johtaisi edistysaskelii n ilmanlaadun, veden, energian, esteettömän 
infrastruktuurin, asumisen ja li ikenteen aloilla, mikä puolestaan  johtaisi ratkaisuihin, jotka 
tukevat työllisyyttä, terveyttä, talouskehitystä, ilmastonmuutokseen sopeutumista sekä katastrofien ehkäisyä ja katastrofivalmiutta . Muita tärkeitä kasvutekijöitä ovat kestävä 
energia, tiede ja tekniikkaa, televiestintäpalve lut, rahoituspalvelut, infrastruktuuri (esim. 
markkinoillepääsyn helpottaminen) sekä muuttoliike ja liikkuvuus. Kaikki nämä näkökohdat edellyttävät vakaata toimintaympäristöä, joka su osii liiketoimintaa, yritt äjyyttä, innovointia ja 
tuottavaa työllisyyttä.  
Vaikka talouden muutos on välttämätön, se on myös valtava haaste, koska uusiin 
investointeihin tarvitaan miljardeja
4. Kokemukset maissa, jotka ovat edistyneet huimasti 
näiden palvelujen tarjoamisessa kansalaisillee n, samoin kuin viimeaikaiset maailmanlaajuiset 
aloitteet (esim. kansainvälinen kestävän energian  aloite ja Scaling Op Nutrition -aloite) ovat 
kuitenkin osoittaneet, että lähestymistapa voi tuottaa hyviä tuloksia toimimalla nopean kasvun 
ja investointien katalysaattorina.  
4.1.3. Luonnonvarojen kestävä hallinta 
Luonnonvarojen kestävä hallinta ja käyttö ov at talouskasvun ja työllisyyden kannalta 
avainasemassa, varsinkin alkutuotannossa (e sim. maa-, kala- ja metsätaloudessa) ja 
palvelualoilla (esim. matkailussa). Maai lman köyhistä 70 prosenttia asuu maaseudulla. 
Heidän hengissä säilymisensä ja hyvinvointin sa ovat suoraan riippuvaisia biologisesta 
monimuotoisuudesta ja ekosysteemipalveluis ta, mikä tekee heistä haavoittuvampia 
luonnonvarojen niukkuuden ja ilmastoriskien ed essä. Luonnonvarojen hyvä  hoito perustuu 
läpinäkyvyyteen, vastuuvelvol lisuuteen ja hyv ään hallintoon. Se on avainasemassa 
köyhyyden poistamisessa ja kestävässä kehityksessä kohti osallistavaa vihreää taloutta. Yritysten kestävän kehityksen raportoinnin edis tämiseksi tarvitaan toimia, joilla erityyppisiä 
yrityksiä rohkaistaan omaksum aan vastuullisia käytäntöjä. Tavoitteilla saavuttaa maan 
huonontumisen kannalta neutraali maailma voita isiin edistää talouskasvua, biologisen 
monimuotoisuuden suojelua, kestävää metsä nhoitoa, ilmastonmuutoksen vaikutusten 
lieventämistä ja niihin sopeutumista sekä r uokaturvaa ja samalla parantaa maaperän laatua, 
vähentää eroosiota, kasvattaa kykyä selviy tyä luonnononnettomuuksista ja hillitä maan 
käyttöä infrastruktuuriin. Valtamerten ja mert en ekosysteemien terveyden suojelua ja 
ennallistamista kestävien toimeentulomahdollis uuksien varmistamiseksi koskevia tavoitteita 
olisi sovellettava yleismaailmallisesti valta merten maailmanlaajuinen merkitys huomioon 
                                                
 
4 Kansainvälinen energiajärjestö on esimerkiksi arvioinut, että kestävien energiapalvelujen tarjoamiseksi 
kaikille vuoteen 2030 mennessä tarvitaan vuositasolla noin 30 miljardin euron lisäinvestoinnit nykykehitykseen perustuvaan skenaarioon verrattuna. FAO taas on arvioinut, että nälänhädän 
poistamiseksi maailmasta vuoteen 2025 mennessä julkisia menoja maatalouteen ja turvaverkkoihin olisi 
kasvatettava vuosittain yli 50 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. 
 
FI 11   FI ottaen. Näin voidaan tukea muun muassa  ruokaturvan kannalta kestävien kalakantojen 
säilyttämistä sekä vähentää merkittäviä vaaroj a, kuten merten roskaantumista. Näiden 
haasteiden ratkaisemiseksi kunkin maan on halli ttava luonnonvarojaan ke stävällä tavalla ja 
luotava avoimet ja läpinäkyvät hallintorakent eet sen varmistamiseksi, että luonnonvaroja 
käytetään tavalla, joka hyödytt ää kansalaisia oikeudenmukaisel la ja kestävällä tavalla. 
Tätä varten kunkin maan on varmistettava, et tä luonnonvaroja käytetään ympäristön kannalta 
vastuullisella tavalla ja, kun on kyse esim. maasta, metsistä, joista ja valtameristä, siten että 
niistä on iloa myös tuleville sukupolville.  Myös ehtymässä olevia luonnonvaroja, kuten 
mineraaleja ja pohjavettä, on hyödynnettävä osal listavalla ja vastuullisella tavalla, jotta 
voidaan varmistaa mahdollisimman suuri yht eiskunnallinen hyöty niiden markkinoinnin, 
ehtymistahdin ja niistä saat avien tulojen käytön osalta. Uusiutumattomien luonnonvarojen, 
esimerkiksi fossiilisten polttoaineiden, käytöstä maksettavien tukien asteittainen lakkauttaminen on keskeinen ja kustannuste hokas keino edistää resurssitehokkuutta. 
Valtioiden olisi myös tehostettava yhteistyöt ään yhteisten luonnonvarojen, kuten kalakantojen 
ja merten biologisen monimuotoisuuden, ha llinnassa kansalliseen lainkäyttövaltaan 
kuulumattomilla alueilla. 
On välttämätöntä omaksua integroitu lähestymistapa sen varmistamiseksi, että keinot 
selviytyä luonnonvarojen niukkuudesta yhde llä alalla eivät aiheuta lisä rasitusta jollain toisella 
alalla. Kaikkien maiden p itäisi sitoutua hall itsemaan ja käyttämään luonnonvarojaan 
kestävällä tavalla tulevina vuosikymmeni nä. Tämä kattaa myös läpinäkyvyyden, tulojen 
maksimoinnin, hallintaoikeuksien suojelun, selviytymiskyvyn
5 (esim. luonnonkatastrofit) ja 
ympäristönsuojelun kaltaisia kysymyksiä. Näih in ponnisteluihin tarvitaan koko maailman 
panosta. Varsinkin yksityisten ja julkisten yrityst en on oltava vastuuvelvollisia ja sitouduttava 
noudattamaan tiukkoja läpinäkyvyyden ja hyvän ha llinnon vaatimuksia. Vähähiilinen ja 
resurssitehokas talous edellyttää myös toimia ja koulutusta tarv ittavien erityistaitojen alalla. 
4.1.4. Tasa-arvo, oikeudenmukaisuus ja oikeus 
Ihmisten hyvinvointi ja kaikille kuuluva ihmisa rvo sisältyvät tavoitteina ihmisoikeuksien 
yleismaailmalliseen julistukseen ja vuositu hatjulistukseen, joissa  myös tunnustetaan 
ihmisoikeuksien, hyvän hallinnon ja kestävän ke hityksen väliset kytkökset. Nämä samoin 
kuin sitoutuminen yhteisiin perusarvoihin va hvistettiin vuo situhattavoitte ista vuonna 2010 
järjestetyssä huippukokouksessa ja  vuoden 2012 Rio+20-kokouksessa. 
Oikeus ja oikeudenmukaisuus, ihmisoikeudet, demokratia ja muut hyvän hallinnon osatekijät 
ovat tärkeitä sinällään ja jokaisessa maassa – ei pelkästään siksi, että ne edistävät tuloja, koulutusta, terveyttä ja muita perustarpeita koskevien kehity stavoitteiden saavuttamista. 
Viimeaikainen liikehdintä Pohjois-Afrikassa ja  Lähi-idässä on osoittan ut yhtäältä sen, miten 
tärkeitä osallistavat poliittiset  järjestelmät, oikeus ja työpa ikat ovat varsinkin nuorille, ja 
toisaalta sen, että edistyminen vuosituhattavoitteissa on erittäin tärkeää mutta ei riittävää. 
Hallintotapa tulee olemaan lähivuosien maailmanlaajuinen haaste. 
Vuoden 2015 jälkeistä aikaa ko skevassa kokonaisvaltaisessa kehyksessä on tärkeää 
huomioida nämä asiat. Naiset ovat erityisen  tärkeässä asemassa kestävän kehityksen 
liikevoimaa vapautettaessa. Siksi onkin poist ettava kaikki esteet tasa-arvoiselta 
osallistumiselta. Kehyksen painop isteen tulisi olla oi keuksiin perustuvassa  lähestymistavassa 
kehitykseen, epätasa-arvon vähentämisessä, nais ten ja tyttöjen oikeuksien ja sukupuolten tasa-
arvon edistämisessä ja suojel ussa, läpinäkyvyydessä ja korr uption torjunnassa. Kehyksessä 
                                                
 
5 EU:n lähestymistapa: selviytymiskyvyn kehittäminen hyödyntämällä ruokaturvakriiseistä saatuja 
kokemuksia, COM(2012) 586. 
 
FI 12   FI olisi huomioitava myös oikeudenmukaisuuteen liittyvät perustavanlaatuiset kysymykset. 
Tämän haasteen ratkaisemiseksi tarvitaan tavoitte ita sellaisten toimien tukemiseksi, jotka ovat 
välttämättömiä perussosiaalivakuuksien soveltamisalan laajentamiseksi ja niiden täytäntöönpanon parantamiseksi. 
4.1.5. Rauha ja turvallisuus 
Fyysinen turvattomuus, räikeä epätasa-arvo,  hallinnon puutteet ja  institutionaalisen 
kapasiteetin vähyys tai olemattomuus teke vät pysyvästä edisty misestä keskeisissä 
vuosituhattavoitteissa (esim. köyhyys, terveys, koulutus ja sanitaatio) ääri mmäiseen vaikeaa. 
Sen vuoksi on erittäin tärkeää puutt ua tällaisten olosuhteiden perimmäisiin aiheuttajiin ja 
ryhtyä toimiin niiden syntymisen torjumiseksi. 
Tällainen toiminta ei koske pelkästään haurai ta valtioita, koska myös monet muut maat 
kärsivät turvattomuuteen ja väkivaltaan liitt yvistä ongelmista. Laiton ka uppa, kansainvälinen 
terrorismi, rikollisverkostot ja jengiväkivalta heikentävät kansalaisten turvallisuutta ja 
ihmisarvoisen elämän mahdollisuuksia, ja suurimpia kärsijöitä ovat naiset ja lapset. 
Vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevassa kokonaisvaltaisessa kehyksessä rauhan- ja 
turvallisuuskysymysten käsittel yn lähtökohdaksi pitäisi ottaa työ, jonka eräät hauraat valtiot 
ovat jo tehneet OECD-maiden, EU:n, YK:n ja kehityspankkien kanssa Busanissa 
marraskuussa 2011. Toimien pitäisi perustua uuteen  hauraissa valtioissa  toimintaa koskevaan 
sopimukseen, johon sisältyy rauhanrakentamise n ja valtiorakenteiden kehittämisen 
tavoitekokonaisuus. 
5. T
AVOITTEENA VUODEN 2015  JÄLKEISTÄ AIKAA KOSKEVA KOKONAISVALTAINEN 
KEHYS  
5.1. Eri lähtökohtien yhteen saattaminen keinona vastata tulevaisuuden haasteisiin 
Köyhyyden poistaminen sekä kestävän vaur auden ja hyvinvoinnin varmistaminen ovat 
kiireellisimpiä tulevaisuuden haasteita. Jotta ne  saataisiin ratkaistua , niitä on käsiteltävä 
yhdessä osana uutta kokonaisvaltaista kehystä, j oka on sovellettavissa kaikkiin maailman 
maihin, mutta jossa kuitenkin huomioidaan maakohtaiset erot  ongelmien vakavuudessa ja 
maiden panostuksessa maailmanlaajuisten tavo itteiden saavuttamiseen. Vaikka jatkossakin 
monet maat ponnistavat ulos äärimmäis estä köyhyydestä, köyhyyden poistamiseen on 
panostettava voimakkaasti, jotta kehitys jat kuisi samansuuntaisena. Nykyinen kestämätön 
talouskehitys on pitkälti kehittyneiden maiden ja enenevässä määrin myös nousevan talouden 
maiden aikaansaannosta. Se vaikuttaa ym päristöön ja luonnonvaroihin, ja vaikutukset 
ulottuvat myös vähiten kehittyneisiin maih in. Sosiaalinen syrjäytyminen, epätasa-arvo, 
työttömyys, työpaikkojen epävarmuus ja sosiaa lisen suojelun puute vaik uttavat nekin suoraan 
köyhyyteen ja kestävään kehitykseen. 
Edelleen ajankohtaisen vuosituhatjulistuksen pitäisi antaa suuntaa tulevaisuuden kehyksen 
kehitystyölle. Tulevaisuuden kokonaisvaltaisen  kehyksen lähtökohtia ovat Rio+20-kokouksen 
jatkotoimet, vuosituhattavoitteiden tarkastelu ja muut  asiaankuuluvat kansai nväliset prosessit. 
Kehyksessä pitäisi vi itoittaa tietä köyhyyden poi stamiseen sekä vaurauden ja hyvinvoinnin 
saavuttamiseen keskittymällä osallistavan ja  kestävän kasvun tärkeimpiin tekijöihin 
maapallon sietokyvyn rajoissa. Näin ollen kehyks essä olisi yhdistyttävä  kestävän kasvun 
kolme ulottuvuutta, jotka ovat talous, yhteiskunt a ja ympäristö, ja s iihen pitäisi sisältyä 
velvollisuuksia kaikille maille. 
Uuden kokonaisvaltaisen kehyksen perimmäisenä tavoitteena on pyrkiä takaamaan kaikille 
maailman ihmisille ihmisarvoinen elämän vuoteen 2030 mennessä. Tavoitteen saavuttaminen 
 
FI 13   FI edellyttää, että köyhyyden vähentämistarvetta  sekä nykyisten ja tulevien sukupolvien 
vaurauden takaavaa kestävän kehityksen yleismaa ilmallista visiota työstetään samanaikaisesti. 
Edellä on selitetty, miten toisiinsa kytkeytyvi en YK:n prosessien pitäisi tuottaa yhteisen 
kokonaisvaltaisen kehyksen ainesosa t, joita ihmisarvoisen eläm än tavoitteen toteutuminen 
edellyttää. Lopputuloksen pitäisi perustua kaikkien sidosry hmien kanssa ja kansainvälisten 
kumppanien keskuudessa toteutuneen rakent avan vuorovaikutuksen tuloksiin. EU katsoo 
kuitenkin, että on joitakin yleisiä periaatteita, joista voidaan sopia jo nyt ja joiden pitäisi olla 
kaikkien hyväksyttävissä. 
5.2. Vuoden 2015 jälkeistä aik aa koskevan kokonaisvaltais en kehyksen periaatteet 
Komissio ehdottaa, että EU noudattaa vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevasta kehyksestä 
käytävissä keskusteluissa  seuraavia periaatteita: 
5.2.1. Soveltamisala 
Kehyksen pitäisi olla yleismaailmallinen sekä  pyrkimyksiltään että soveltamisalaltaan. 
Tavoitteita on asetettava kaikille maille, ja  painopisteen on oltava köyhyyden poistamisessa 
sen kaikissa ulottuvuuksissa kaikkialla se kä vaurauden ja hyvinvoinnin edistämisessä 
maailmanlaajuisesti maapa llon sietokyvyn rajoissa.  
• Kehyksen olisi käsitettävä kaikki kolme kest ävän kehityksen ulot tuvuutta, jotka ovat 
talous, yhteiskunta ja ympäristö. Siin ä olisi huomioitava vuosituhattavoitteiden 
tarkastelusta saadut opetukset , sen olisi perustuttava kest ävän kehityksen tavoitteiden 
laatimistyölle ja siinä olisi pyrittävä köyhyyden poistamiseen ja kestävään kehitykseen. Tavoitteilla olisi luotava viimeistään vuot een 2030 mennessä vähimmäiselintaso, jonka 
alle kenenkään ei pitäisi pudota, ja niillä ol isi ohjattava edistymistä kohti vaurautta ja 
hyvinvointia maapallon sietokyvyn rajoissa. 
• Kehyksessä olisi tunnustettava, että köyhyyttä, vaurautta ja hyvi nvointia ei voi tarkastella 
yksinomaan rahoituksen näkökulmasta, vaan e ttä ne ovat moniulotteisia ja osoitus 
ihmisten kyvystä kasvaa ja kehittyä. 
• Kehyksen pitäisi kattaa in tegroidusti seuraavat: 
• perustason inhimillinen kehitys (joka perust uu päivitettyihin vuosituhattavoitteisiin ja 
huomioi sosiaalisen suojelun kaltaiset kysymykset), 
• kestävän ja osallistavan ka svun ja kehityksen tekijät,  jotka ovat välttämättömiä 
talouden rakennemuutoksen ka nnalta ja joita ta rvitaan tuotantoka pasiteetin ja 
työllisyyden luomiseen sekä siirtymiseen osallistavaan vihreään talouteen, joka 
selviytyy ilmastonmuutoksen haasteista, ja 
• luonnonvarojen kestävä hallinta. 
• Kehyksen pitäisi kattaa myös ihmisoikeuksiin, demokratiaan ja oikeusvaltioperiaatteeseen 
liittyvät oikeus-, tasa-arvo- ja oi keudenmukaisuuskysymykset sekä naisten 
vaikutusmahdollisuuksien lisääminen ja sukupuolte n tasa-arvo, jotka ovat  osallistavan ja 
kestävän kehityksen olennaisia tekijöitä ja samalla tärkeitä arvoja sinällään. Edelleen kehykseen pitäisi kuulua rauhan- ja turvallisuus kysymykset, joiden osalta lähtökohtana on 
käynnissä oleva työ rauhanrakentamisen ja va ltiorakenteiden kehittämisen tavoitteiden 
laatimiseksi. 
5.2.2. Tavoitteiden luonne ja määrä 
• Tavoitteita pitäisi olla rajoitetusti ja niitä  olisi sovellettava kaikkiin maihin, mutta 
välitavoitteissa olisi huomio itava eri maiden erilaiset tilanteet. Omistajuuden ja 
merkityksellisyyden varmistamiseksi tavoitteet pitäisi räätälöidä ja tehdä maatasolla 
toteutettaviksi. Erityistä huo miota pitäisi kiinnittää hauraiden valtioiden tarpeisiin. 
 
FI 14   FI • Tavoitteet pitäisi laatia niin, että niissä huomioidaan tieteen ja tutkimuksen tulokset, ja 
niihin liittyvien välitavoi tteiden ja indikaattoreiden pitäisi olla mitattavissa. 
5.2.3. Läpinäkyvyys, täytäntöönpano ja vastuuvelvollisuus 
• Vastuu toivottujen tulosten saavuttamisesta on ensisijaisesti kansallisella tasolla. 
Hankkeen taakse on saatava kaikki mahdolliset resurssit – kansalliset ja kansainväliset, 
yksityiset ja julkiset. Rahoitusta ja muita  täytäntöönpanokeinoja olisi tarkasteltava 
kattavasti ja integroidusti, koska maailmanl aajuisten tavoitteiden täytäntöönpanoa tuetaan 
samoista lähteistä.  
• Kehystä olisi kehitettävä ja se olisi pa ntava täytäntöön lähe isessä kumppanuudessa 
kansalaisyhteiskunnan sidosryhmien kan ssa yksityissektori mukaan lukien. 
• Tavoitteiden saavuttamisen mahdollistamise ksi olisi asetettava määräaika, johon 
mennessä toimiin ryhdytään kaikilla tasoilla . Tavoitteiden osalta tavoitevuosi voisi olla 
2050 ja välitavoitteiden osalta 2030. 
• Kehyksen pitäisi perustua toisaalta maakohtai seen toimintavastuusee n, toisaalta kaikkien 
maiden ja sidosryhmien väliseen kumppanuutee n. Tavoitteiden pitäisi tarjota kannustimia 
yhteistyöhön ja kumppanuuksiin hallitusten, ka nsalaisyhteiskunnan (yksityissektori 
mukaan lukien) ja kansainvälisen yhteisön ke sken. Kaikkien maiden pitäisi osallistua 
tavoitteiden saavuttamiseen kohtuullisella panoksella. Tavoitteiden pitäisi myös lisätä vastuuvelvollisuutta. 
• Kehyksen kehittämistä pitäisi tukea yhtenäisyyttä  instituutioiden tasolla lisäävillä toimilla. 
• Edistymisen moitteeton seuranta edelly ttää, että tilastopohjaa parannetaan. 
5.2.4. Yhtenäisyys 
• Kehyksen pitäisi olla yhtenäinen esim erkiksi ilmastonmuutosta, biologista 
monimuotoisuutta, katastrofiriskin vähentäm istä ja sosiaalista perusturvaa koskevien, 
kansainvälisesti sovittujen tavoitteid en ja välitavoitteiden kanssa. 
5.3. Kehyksen täytäntöönpano: maatason  omistajuus ja vastuuvelvollisuus 
Tulevan kehyksen täytäntöönpanovastuu on kulla kin maalla itsellään, ja täytäntöönpanoon 
osallistuvat kaikki asiaa nkuuluvat sidosryhmät, esimerkiksi työmarkkinaosapuolet. 
Kehityksen päätekijät ovat ensisijaisesti kotimaisia: demokraattinen hallintotapa, 
oikeusvaltioperiaate, vakaat poli ittiset instituutiot, moitteettoma t politiikat, julkisen talouden 
läpinäkyvyys sekä petosten ja korruption to rjunta. Kotimaisten voimavarojen käyttö, 
oikeudellinen ja verotuksellinen sääntely sekä yksityissektoria, investointeja, ihmisarvoisten 
työpaikkojen luomista ja vien nin kilpailukykyä edistävät inst ituutiot ovat olennaisia, jotta 
kaikki maat voivat saavuttaa kunnianhimoiset  tavoitteet. Tässä yhteydessä kotimaiset 
uudistukset ovat avainasemassa, jos talouskasvusta halutaan kestävää ja jos sen on tarkoitus 
poistaa köyhyyttä, vähentää epätasa-arvoa ja li sätä kaikkien hyvinvointia tehokkaasti. Tämä 
pätee kaikkiin maihin niiden  kehitystasosta riippumatta. 
EU tunnustaa kuitenkin, että jotk ut maat tarvitsevat jatko ssakin tukea, muun muassa 
kehitysapua. Kehitteillä onkin tehokkaampia ja tuloksellisempia kehitysavun investointitapoja, joilla varmistetaan, että  apu toimii kehityksen ja investointien 
katalysaattorina. Tällaisia ovat muun muassa innovatiiviset rahoitusl ähteet, -välineet ja 
-mekanismit, esimerkiksi sekarahoitus. Tällainen  ajantasaistettu lähestymistapa omaksuttiin 
EU:n muutossuunnitelmassa. Etelä–etelä-yhteist yöllä voidaan vaikuttaa merkittävällä tavalla 
siihen, millaisiin tuloksiin maailmanlaajui sissa kehitysponnistelui ssa päästään. Avun 
tuloksellisuudesta Busanissa vuonna 2011 järjestetyssä korkean tason foorumissa sovittuja, kehitysyhteistyön tehostamista koskevan globaalin  kumppanuuden periaatteita pitäisi soveltaa 
yleismaailmallisesti. 
 
FI 15   FI Avun lisäksi kehitykseen vaikuttavien polit iikkojen johdonmukaisuudella on suuri merkitys 
köyhyyden poistamisessa ja kestävän kehityksen  saavuttamisessa. Tulevassa kehyksessä 
olisikin tarkasteltava näiden politiikkojen merkitystä. Mo nissa kehitysmaissa esimerkiksi 
kaupankäynnistä saatavat tulot ovat lisääntyneet huimasti ja niitä voidaan käyttää köyhyyden 
torjumiseen. Tämän suuntauksen ennustetaan jatkuvan monissa kehitysmaissa, erityisesti 
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. 
Jotta kokonaisvaltainen kehys ol isi toteutuskelpoinen, sitä on tuettava toimilla, joilla 
varmistetaan kaikkien  voimavarojen käyttööno tto ja tehokas käyttö. Li säksi kaikkien maiden 
on sitouduttava soveltamaan kattavaa lähestymistap aa näihin voimavaroihin sekä yhtenäisiä ja 
tarkoituksenmukaisia politiikkoja. Tavoitteilla ja  välitavoitteilla edistetään yksityissektorin 
investointeja. Kaikkien maiden olisi raporto itava tulevissa tavoitteissa saavuttamastaan 
edistyksestä avoimesti ja läpinäkyvästi. 
EU:n pitäisi edistää kattavan ja integroidun lähestymistavan soveltamista 
täytäntöönpanokeinoihin maailmanlaajuise sti rahoituskysymykset mukaan lukien. 
Toistaiseksi ilmastoon, biologiseen monimuotois uuteen, kehitykseen ja kestävään kehitykseen 
liittyviä rahoituskeskusteluja käydään eri foorum eilla, vaikka mahdolliset rahoituslähteet ovat 
samat. On olemassa voimakas tarve huolehtia yhdenmukaisuudesta ja k oordinoinnista sekä 
välttää päällekkäisyydet kehitysrahoitusp rosessissa. Komissio aikoo esittää vuoden 2013 
puolivälissä tiedonannon, jo ssa se ehdottaa EU:n integroitua lähestymis tapaa rahoitukseen ja 
muihin täytäntöönpanokeinoihin, jotka liittyvät l ukuisiin maailmanlaajuisiin prosesseihin. 
6. S EURAAVAKSI  
EU:n on osallistuttava täysipainoisesti, johdonmukaisesti ja koordinoidusti tuleviin 
kansainvälisiin prosesseihin YK:ssa ja  muilla asiaankuuluvi lla foorumeilla. 
Tämän tiedonannon jälkeen neuvoston ja parlamentin  kanssa olisikin käytävä kevään 2013 
aikana keskustelu, jossa EU:lle laaditaan yhteinen lähestymistapa käynnissä olevien 
prosessien seuraavia vaiheita varten. Lähestymistavan pitäisi 
• varmistaa kattava Rio+20:n seuranta ja ohjata EU:n kantaa kestävän kehityksen tavoitteita 
käsittelevässä YK:n avoimessa työryhmä ssä, joka raportoi säännöllisesti YK:n 
yleiskokoukselle, ja 
• edistää vuosituhatta voitteista YK:n yleiskokouksen  yhteydessä syksyllä 2013 
järjestettävän erityistapahtuman valmistelua,  mukaan lukien pääsihteerin raportti, vuoden 
2015 jälkeistä aikaa tarkasteleva YK:n korkean tason paneeli ja kork ean tason poliittisen 
foorumin ensimmäinen kokoontuminen. 
EU:n pitäisi tukea vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevan kokonaisvaltaisen kehyksen 
käyttöönottoa. Edellä esitettyjen suuntaviivojen perusteell a käytävän keskustelun pitäisi 
mahdollistaa EU:n yhteisen kannan muodostami nen siitä, miten kestävän kehityksen 
tavoitteet ja vuosituhattavoitteide n tarkasteluprosessit on paras yhdistää yhdeksi prosessiksi, 
jotta ne muodostaisivat kattavan kehyksen. EU:n pitäisi myös aktiivisesti pyrkiä rakentavaan vuoropuheluun kaikkien kumppaneiden ja si dosryhmien kanssa yhteisen maaperän 
muokkaamiseksi muun muassa käymällä poliittis ta vuoropuhelua kolmansien maiden kanssa. 
 
FI 16   FI LIITE I  
EU:ssa ja kansainvälisesti tärkeimmät käy nnissä olevat ja tulevat toimet, joilla 
edistetään Rio+20:n täytäntöönpanoa  
Ala EU Kansainvälinen yhteisö  
Vesihuolto  Vedenkäytön tehokkuuden ja veden 
laadun parantaminen EU:n vesien-
suojelustrategian (Water Blueprint) 
avulla  Juomaveden ja sanitaatiopalveluiden saatavuuden sekä veden laadun 
parantaminen ja saastumisen 
vähentäminen muutossuunnitelman ja kansainvälisten sitoumusten 
mukaisesti; yhteisistä vesivaroista 
käytävän poliittisen vuoropuhelun 
helpottaminen ja kestävää talouskasvua 
tukevien toimien toteutus vesihuollon alalla
 
Energia ja ilmasto 
 Energiatehokkuuden parantaminen, 
uusiutuvien energialähteiden osuuden 
lisääminen ja kasvihuonekaasu-päästöjen vähentäminen seuraavin 
keinoin:  
– ilmasto- ja energiapaketti ja 
vähähiilisen talouden etenemis-
suunnitelma (2050)  
– ilmasto- ja energiapolitiikka (2030) – energiatehokkuusdirektiivi 
– säädösehdotukset henkilö- ja 
pakettiautojen päästöistä ja fluori-kaasupäästöjen vähentämisestä 
 Kansainvälisten ilmastotoimien 
edistäminen Durbanin toiminta-
ohjelman ja YK:n ilmastosopimuksen avulla  
Kansainvälinen kumppanuus 
ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventämiseksi ja kansainväliset 
yhteistyöaloitteet 
IRENA: uusiutuvan energian 
maailmanlaajuine n käyttöönotto 
GEEREF: energiatehokkuutta ja 
uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävä maailmanlaajuinen rahasto 
Maailmanlaajuinen ilmastonmuutos-
liittouma (GCCA) 
Kestävää energiaa kaikille -aloite 
(SE4ALL)  
Energia-alan AKT–EU-väline ja 
uusiutuvaa energiaa koskeva EU:n ja 
Afrikan yhteistyöohjelma 
Biologinen monimuotoisuus, 
metsät ja maa 
 
 Biologista monimuotoisuutta koskeva 
EU:n strategia (2020) ja biologisen 
monimuotoisuuden ja ekosysteemi-
palvelujen arvonmääritys  
EU:n metsätoimintasuunnitelma; 
metsästrategian tarkistus  
Maata luonnonvarana käsittelevän 
tiedonannon valmistelu  
Suojeltujen alueiden digitaalinen 
seurantakeskus osana maailman-laajuista maanhavainnointijärjestelmää 
(GEOSS) 
 
 Biodiversiteettisopimuksen strateginen 
suunnitelma ja 20 Aichin tavoitetta 
Tuki ekosysteemien ja biologisen 
monimuotoisuuden taloudellisia näkökohtia koskevalle tutkimukselle 
(TEEB) sekä luonnonvarojen 
tilinpitojärjestelmään ja ekosysteemi-palveluiden arvonmääritykseen 
liittyvälle WAVES-kumppanuudelle 
Temaattisen ympäristö- ja luonnon-
varaohjelman (ENRTP) täytäntöön-
pano  
Metsälainsäädännön soveltamisen 
valvontaa, metsähallintoa ja puu-
kauppaa koskevan FLEGT-aloitteen 
laajentaminen ja täytäntöönpano sekä YK:n REDD+-ohjelmaan 
 
FI 17   FI osallistuminen  
Pöytäkirjan mahdollinen tekeminen 
aavikoitumissopimukseen, jotta EU 
voidaan julistaa kohdeosapuoleksi 
Maailmanlaajuinen maaperä-
kumppanuus (FAO:n kanssa)  
New World Atlas of Desertification 
-julkaisun laadinta UNEPin kanssa  
Valtameret  Meriympäristön strategiakehys; 
yhdennetty meripolitiikka, merten 
roskaantuminen ja muovijäte   
Yhteinen kalastuspolitiikka: kestävä 
enimmäistuotto, tieteeseen perustuvat hoitosuunnitelmat, poisheitetty saalis 
 
Merten ja rannikkojen ekosysteemien havainnointi ja mallinnus  Alueelliset merisopimukset 
UNCLOS: täytäntöönpanosopimus 
merten biologisen monimuotoisuuden 
säilyttämisestä ja kestävästä käytöstä 
kansalliseen lainkäyttövaltaan kuulumattomilla alueilla 
Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön 
kalastus 
Merten roskaantumista koskevan 
Honolulun sitoumuksen jatkotoimet
 
Jätteet ja kemikaalit  Resurssitehokkuutta koskeva 
etenemissuunnitelma ja EU:n jätelainsäädäntö, REACH-järjestelmän 
täytäntöönpano
 Kansainvälisten jätepolitiikkojen (SER, 
vaarallisten aineiden käyttörajoitukset) tunnetuksi tekeminen  
Baselin, Tukholman ja Rotterdamin 
yleissopimusten täytäntöönpano ja kansainvälistä kemikaalihallintaa 
koskeva strateginen lähestymistapa 
(SAICM)
 
Ruoka, ravinto ja maatalous 
 Tiedonannon valmistelu kestävästä 
ruokatuotannosta  
Rahoitusmarkkinadirektiivin ja 
markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin täytäntöönpano  
Ehdotukset yhteisen maatalous-
politiikan uudistamisesta, ml. kestävän 
maataloustuotannon edistäminen sekä 
tuotantokapasiteetti- ja ilmaston-muutoskysymykset 
Eurooppalainen innovaatiokumppanuus 
”Maatalouden tuottavuus ja kestävyys” 
Luomuelintarvikkeiden merkinnät  Maatalousmarkkinatietojärjestelmään 
(AMIS) osallistuminen 
 
Maatalousresurssien seurannan (MARS) ja kaukokartoituksen (GEO-GLAM) täytäntöönpano  
Maanomistuksen, kalastuksen ja 
metsien vastuullista hallintaa koskevien 
vapaaehtoisten suuntaviivojen 
täytäntöönpano  
Ruokaturvaa koskeva EU:n temaattinen 
ohjelma 
Ruoka- ja ravintoturvan parantamisesta 
valmisteilla olevan EU:n toiminta-
suunnitelman täytäntöönpano: 
sitoumukset ja niiden lunastaminen 
 
Ravintoaiheisen tiedonannon 
valmistelu 
Selviytymiskykyyn liittyvän toiminta-
suunnitelman valmistelu 
SUN-aloite (Scaling Up Nutrition); 
uusi kumppanuus elintarviketurvan ja ravitsemuksen parantamiseksi
 
Elintarvikeapusopimuksen täytäntöön-
 
FI 18   FI pano 
Verot ja tukimaksut  Resurssitehokkuutta koskevan 
etenemissuunnitelman toimien 
toteuttaminen  Tukiuudistuksen seuranta G20-
ryhmässä  
Puhdas tuotanto ja elinkaareen liittyvä 
kirjanpito 
 EU 2020 -teollisuuspolitiikan (puhdas 
tekniikka, biotalous) toteuttaminen
 
Tiedonannon valmistelu vihreiden 
tuotteiden sisämarkkinoista 
Eurooppalainen elinkaaritietokanta  Kansainvälistä elinkaaritietokantaa 
(ILCD) koskeva verkosto  
 
Kestävä kulutus ja 
tuotanto ja vihreät julkiset hankinnat Tarkistettu hankintadirektiivi, myös vihreät hankinnat 
Eurooppalaisen esteettömyyssäädöksen 
antaminen  Kestäviä julkisia hankintoja koskevaan 
UNEPin aloitteeseen osallistuminen  
 
Kestävän kulutuksen ja tuotannon 10-
vuotisen puiteohjelman täytäntöön-
panoon osallistuminen 
 
Selviytymiskyky   Tiedonannon ”EU:n lähestymistapa: 
selviytymiskyvyn kehittäminen 
hyödyntämällä ruokaturvakriiseistä 
saatuja kokemuksia” ja valmisteilla olevan toimintasuunnitelman 
täytäntöönpano 
 
SHARE- ja AGIR-aloitteiden täytäntöönpano 
Selviytymiskyvyn edistäminen 
kansainvälisillä foorumeilla ja teemana 
eri järjestöjen (esim. FAO, IFAD, 
WFP, UNISDR, Maailmanpankki ja kansalaisjärjestöt) kanssa solmituissa 
kumppanuuksissa  
 
Katastrofiriskien 
hallinta  
 
 Katastrofien ennaltaehkäisyä koskevien 
EU:n puitteiden täytäntöönpano  
Katastrofiriskien hallinnan (ehkäisy, 
valmius, reagointi) ja arvioinnin 
yhdistäminen EU:n ja jäsenvaltioiden 
suunnittelussa  
Tulviin liittyvää tietoisuutta koskeva 
eurooppalainen järjestelmä ja 
eurooppalainen kuivuuden seuranta-keskus 
 
Katastrofeilta suojautumisen edistäminen EU:n rahoitusvälineissä
 Hyogon toimintaohjelman täytäntöön-
pano ja katastrofiriskien vähentämistä 
koskevan seurantakehyksen laatiminen vuoden 2015 jälkeistä aikaa varten  
Panostus katastrofiriskien vähentämistä 
koskevassa EU:n täytäntöönpano-suunnitelmassa esitettyihin ensisijaisiin 
tavoitteisiin  
Tuki kansainvälisille aloitteille, esim. 
Maailmanpankin hallinnoimalle 
katastrofiriskin vähentämisrahastolle  
 
   
Kaupungit, matkailu ja EU:n kaupunkien kestävyyden Kaupunkien kestävyyden, selviytymis-
kyvyn ja esteettömyyden edistäminen  
 
FI 19   FI liikenne 
 parantaminen seitsemännen ympäristö-
ohjelman puitteissa 
Toimien toteuttaminen kestävän ja 
esteettömän matkailun edistämiseksi 
Liikenneturvallisuutta ja puhtaita 
polttoaineita koskevat EU-direktiivit, 
kohtuuhintaisen ja kestävän liikenteen edistäminen 
 
Täysi ja tuottava 
työllisyys ja 
ihmisarvoinen työ 
 
 Eurooppa 2020: työllisyyden 
suuntaviivat, yhteiset työllisyysraportit, 
kansalliset uudistusohjelmat, nuorison 
työllisyyspaketti, Employment and 
Social Developments in Europe Review  
-julkaisu  Kansainvälisten työnormien 
edistäminen EU:n kahdenvälisissä 
suhteissa kansainvälisten järjestöjen 
(erityisesti ILO:n) sekä kehitys- ja 
kauppapolitiikkojen välityksellä 
Kansainvälisen työkonferenssin (2012) 
päätöslauselman jatkotoimet ja G20:n 
nuorisotyöllisyysstrategia 
Temaattisen Investointi ihmisiin 
-ohjelman täytäntöönpano, synergiat 
muiden EU:n temaattisten ohjelmien (esim. Valtioista riippumattomat 
kehitysyhteistyöalan  toimijat, maahan-
muutto- ja turvapaikka-asiat sekä demokratia- ja ihmisoikeusasiat) 
kanssa
 
Sosiaalinen suojelu ja 
osallisuus sekä köyhyyden poistaminen 
 
 Köyhyyden ja sosiaalisen 
syrjäytymisen vähentäminen ja sosiaalipolitiikkojen tehostaminen 
Eurooppa 2020:n avulla 
Jäsenvaltioiden avustaminen rakenne-
uudistuksissa sosiaalisten investointien paketin avulla 
 
Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppa-lainen foorumi:  eurooppalaiset puitteet 
sosiaaliselle ja alueelliselle yhteen-
kuuluvuudelle  
 
 
Euroopan vammaisstrategia 2010–2020 
 Sosiaalisen suojelun edistäminen 
(esim. sosiaalinen pe rusturva) ja ILO:n 
antamien suositusten täytäntöönpano 
kumppanimaiden suunnitelmien ja 
politiikkojen mukaisesti 
Sosiaalisen suojelun (esim. sosiaalinen 
perusturva) tukemisen jatkaminen 
kahdenvälisissä suhteissa kumppani-
maiden kanssa, kansainvälisillä 
foorumeilla (ILO, OECD, G20 ja ASEM) ja kehitysyhteistyössä 
Sosiaalisesta suojelusta Euroopan 
unionin kehitysyhteistyössä annetun tiedonannon toimien täytäntöönpano 
Lasten, alkuperäiskansojen ja 
vammaisten oikeuksien sekä sosiaalisen osallisuuden sisällyttäminen 
EU:n kehityspolitiikkoihin 
Vammaisten henkilöiden oikeuksista 
tehdyn YK:n yleissopimuksen 
täytäntöönpano
 
Yritysten 
yhteiskuntavastuu 
 Toimien toteuttaminen yritysten yhteis-
kuntavastuun alalla  Osallistuminen yritysten yhteis-kuntavastuuta koskevien kansain-välisten ohjeiden (YK, ILO, OECD) 
laatimiseen 
 
Terveys  EU:n terveysstrategia  
Eurooppalaiset terveysindikaattorit  ”EU ja globaali terveys” -tiedonannon 
täytäntöönpano 
Terveysjärjestelmi en, -turvan ja 
 
FI 20   FI Tiedonanto hivin/aidsin torjunnasta 
Euroopan unionissa ja sen 
naapurimaissa  -politiikan johdonmukaisuuden 
parantaminen maantieteellisten 
välineiden ja temaattisten ohjelmien 
avulla terveystulosten parantamiseksi ja terveyserojen vähentämiseksi
 
Tuki aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnan maailmanlaajuiselle rahastolle, GAVI:lle ja maailman-
laajuiselle ohjelmalle lisääntymis-
terveyteen liittyvien hyödykkeiden saatavuuden parantamiseksi 
 
Euroopan terveysjärjestelmien seurantakeskus 
 
Hyvinvoinnin indikaattoreiden laadinta osana Terveys 2020 -strategiaa
 
Koulutus 
 Strategiakehys eurooppalaiselle 
koulutusyhteistyölle  
Koulutus osana Eurooppa 2020 
-strategian täytäntöönpanoa  
Eurooppalainen yhteistyö aiheesta 
”Koulut 2000-luvun tasalle”  Kaikille tarkoitetun korkeatasoisen 
koulutuksen edistäminen komission 
maantieteellisillä ja temaattisilla 
ohjelmilla  
Komission kansainvälisten yhteistyö-
ohjelmien täytäntöönpano korkea-
koulutuksen alalla 
Tuki maailmanlaajuisille aloitteille 
(esim. maailmanlaajuinen koulutus-
kumppanuus) ja poliittisille vuoropuheluille (esim. yhteenliittymä 
koulutuksen kehittämiseksi Afrikassa)
 
Sukupuolten tasa-arvo 
ja naisten vaikutus-mahdollisuuksien 
lisääminen 
 
  Sukupuolten tasa-arvon ja naisten 
oikeuksien valtavirtaistaminen suku-puolten tasa-arvoa edistävän EU:n 
toimintasuunnitelman (2010–2015) 
avulla 
Pekingin toimintaohjelman jatkotoimet 
 Sukupuolten tasa-arvon valta-
virtaistaminen ja naisten vaikutus-mahdollisuuksien lisääminen EU:n 
kehitysyhteistyöpolitiikoissa; 
sukupuolten tasa-arvoa edistävän EU:n 
toimintasuunnitelman (2010–2015) 
täytäntöönpano kehitysyhteistyössä; osallistuminen YK:n ohjelmaan, jonka 
tavoitteena on lisätä sukupuolten tasa-
arvon rahoitukseen liittyvää tilin-tekovelvollisuutta 
 
Naisten taloudellisten vaikutus-mahdollisuuksien lisääminen ”Investoinnit ihmisiin” -ohjelman 
toimia toteuttamalla  
Sosiaalisesta suojelusta Euroopan 
unionin kehitysyhteistyössä annetun 
tiedonannon toimien täytäntöönpano
 
Oikeus, ihmisoikeudet, 
perusoikeudet, demokratia, hyvä 
hallinto ja oikeus-
valtioperiaate  
 EU:n perusoikeuskirja  
Århusin yleissopimuksen täytäntöön-
pano  
 Seuraavissa tiedonannoissa esitettyjen 
toimien toteuttaminen: EU:n tuki pysyvälle muutokselle siirtymä-
yhteiskunnissa; EU:n kehityspolitiikan 
vaikutuksen lisääminen sekä ihmisoikeuksia ja demokratiaa 
koskevat strategiakehys ja 
toimintasuunnitelma
 
 
FI 21   FI EU:n DCI-ohjelman ”Valtiosta 
riippumattomien toimijoiden ja 
paikallisviranomaisten rooli 
kehityksessä” täytäntöönpano 
Århusin yleissopimuksen soveltamisen 
edistäminen rahoituslaitoksissa, 
kehitysyhteistyössä ja kauppa-sopimuksissa
 
Tiede, tekniikka, 
tutkimus ja innovointi 
 
 Tutkimusta mm. veden, energian, 
maatalouden, liikent een, ympäristön ja 
yhteiskuntatieteiden aloilla tukevan 
Horisontti 2020 -ohjelman täytäntöön-
pano 
Horisontti 2020 –ohjelman 
perimmäisenä tavoitteena on kestävä 
kehitys, ja sen kokonaismäärärahoista vähintään 60 % liittyy aiheeseen 
EU 2020 –strategiaan liittyvän 
innovaatiounionin ja ekoinnovoinnin toimintasuunnitelman täytäntöönpano
 EU:n kansainvälisen tutkimus- ja 
innovointiyhteistyön tehostaminen  
 
Osallistuminen maailmanlaajuiseen 
maanhavainnointijärjestelmään 
Tutkimus elintarviketurvan temaattisen 
ohjelman (2011–2013) sekä EU–
Afrikka-kumppanuuden puitteissa  
Tilastot 
 BKT:tä mittaavien ja muiden 
indikaattoreiden edelleen kehittäminen 
ja kokonaisvaltaiseen kehykseen liittyvä tilastoneuvonta 
 UNSC:n johdolla tehtävä yhteistyö 
kansainvälisten järjestöjen ja 
kolmansien maiden kanssa edistymisen mittaamisen kehittämiseksi ja 
vertailukelpoisuuden varmistamiseksi 
 
Kauppa  
  Kauppasopimuksiin sisältyvien 
kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien määräysten neuvottelu ja 
täytäntöönpano; 
ympäristöhyödykkeisiin ja –palveluihin liittyvien tullien ja niiden ulkopuolisten 
esteiden poistamisen edistäminen 
kaikilla tasoilla
 
Tuen jatkaminen ”Kaikki paitsi aseet” –aloitteelle 
 
Tuen jatkaminen kauppaa tukevalle 
avulle  
 
FI 22   FI LIITE II  
Julkinen kuuleminen 
Komissio järjesti kesällä  2012 julkisen kuulemisen6, johon osallistui noin 120 järjestöä ja 
henkilöä, jotka edustivat viranomaisia ja kansal aisyhteiskuntaa mukaan lukien yksityissektori 
ja tiedeyhteisö. Kuuleminen os oitti konsensuksen vallitsevan siitä, että vuosituhattavoitteet 
ovat saaneet monia eri toimijoita samojen kehitystavoitteiden taakse ja että ne ovat olleet hyödyllisiä yleisen tietoisuuden kasvattamisessa, poliittisen tahdon lisäämisessä ja resurssien 
valjastamisessa köyhyyden poistamiseen sekä toimineet tehokkaina seurantavälineinä.  
Tulevaisuuden suhteen kuulemisessa nousi esii n joitakin yhteisiksi koettuja painopisteitä: 
• köyhyyttä on torjuttava osana laajemman, kokona isvaltaisemman ja kestävän kehityksen 
visiota; 
• kestävän kehityksen kolme ulottuvuutta (talous , yhteiskunta ja ympäri stö) on integroitava; 
• vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevan kehyksen kehitystyön on oltava osallistavaa niin, 
että köyhät maat ja kansalaisyhteiskunt a osallistuvat siihen täysipainoisesti; 
• kehyksestä on tehtävä sellainen, et tä sillä on merkitystä ja s iitä seuraa vastuita kaikille 
maille; 
• talouskasvun ja työpaikkojen luomisen osatekijöitä on edis tettävä muun muassa 
osallistamalla yksityissektori; 
• kehitysrahoitusta ja kehitykseen vaikutta vien politiikkojen j ohdonmukaisuutta on 
parannettava. 
Komissio käynnisti myös lokakuus sa 2012 julkisen kuulemisen
7, tällä kertaa Rio+20:n 
jatkotoimista. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea rohkaisi pa lautteen antamista käymällä 
jäsenneltyä vuoropuhelua. Vastauksia ku ulemiseen saatiin yli 125 taholta – 
yksityishenkilöiltä, viranomaisilta, yrityksilt ä, liike-elämän järjestöiltä, valtiosta 
riippumattomilta järjestöiltä, ammatti liitoilta ja kuluttajansuojaryhmiltä.  Joitakin vastaajien 
tekemiä ehdotuksia on otettu huomioon. Monissa vastauksissa korostuivat osallistavaan vihreään talouteen liittyvät näkökohdat, joissa viitattiin toisaalta tarpeeseen käyttää 
indikaattoreita, jotka eivät ra joitu yksinomaan BKT:hen, ja to isaalta tarpeeseen luoda kauppaa 
suosivat toimintaedellytykset poistamalla ympäri stön kannalta haitalliset tuet ja ottamalla 
käyttöön ympäristöveroja.  
Vastaajien mainitsemia kohteita kestävän kehit yksen tavoitteiden asettamiselle olivat muun 
muassa resurssi- ja energiatehokkuus, jätteet ja kemikaalit, luonnon monimuotoisuus, kestävä 
kulutus ja tuotanto, vesi ja sanitaatio, valta merten ja kalastuksen suojelu, kestävä liikenne, 
kestävä maatalous, sukupuolten tasa-arvo, köyhyyde n poistaminen, ilmastonmuutos ja siihen 
sopeutuminen, terveys ja ruokaturva. Vastaa jat myös korostivat aiemmin asetettuihin 
tavoitteisiin ja sopimuksiin perustuvien selk eiden ja pitkälle ulottuvien tavoitteiden 
merkitystä. Edelleen vastaajat o livat yhtä mieltä siitä, että vuoden 2015 jälkeistä aikaa varten 
pitäisi luoda kehys, joka kattaa sekä kestävän kehityksen tavo itteet että vuosituhattavoitteet.  
EU:n edustustojen toimesta kuuleminen ulotetti in myös kolmansiin maih in, joista saatiin yli 
50 vastausta. Useimmat maat katsoivat, että tarvitaan johdonmukainen ja koordinoitu tapa 
saattaa vuosituhattavoitteet  ja kestävän kehityksen tavoitteet yhteen.  
                                                
 
6 http://ec.europa.eu/europeaid/how/public-consultations/towards_post-2015-development-
framework_en.htm . 
7 http://ec.europa.eu/environment/consultations/rio20_en.htm . 
 
FI 23   FI Muita aihetta sivuavia kuulemisia on järjeste tty resurssitehokkuuden etenemissuunnitelmasta 
ja seitsemännestä ympäristöohjelmasta. Komissi o on kuullut kansalaisyht eiskuntaa laajasti 
muun muassa ennen Rio+20-kokousta järjestety llä kuulemisella, ja kansalaisyhteiskunnan 
panostus kyseiseen kokoukseen oli huomattava.