FI Euroopan unionin virallinen lehti C 306/42

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Tavoitteena haitallisia vieraslajeja koskeva EU:n strategia”

KOM(2008) 789 lopullinen

2009/C 306/10

Euroopan komissio päätti 3. joulukuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Tavoitteena haitallisia vieraslajeja koskeva EU:n strategia”

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 24. helmikuuta 2009 antaa asian valmistelun ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisen luonteen vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 10.–11. kesäkuuta 2009 pitämässään 454. täysistunnossa (kesäkuun 11. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Martin SIECKERIN ja hyväksyi seuraavan lausunnon äänin 109 puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Haitalliset vieraslajit ovat yhä kasvava uhka biologiselle monimuotoisuudelle, maataloudelle ja kansanterveydelle. Nykyisin tulokaslajeista aiheutuvien kustannusten arvioidaan olevan 10–12 miljardia euroa vuodessa, minkä vuoksi ne ovat todellinen uhka myös taloudelle.

1.2 Komitea toteaa, että on välttämätöntä ryhtyä toimiin, kuten myös korkeimmalla poliittisella tasolla on tuotu esiin. Se panee merkille tiedonannossa kuvaillut neljä vaihtoehtoa haitallisten vieraslajien käsittelemiseksi. Ne ovat nykytilan säilyttäminen, voimassa olevien oikeudellisten välineiden käyttö ja vapaaehtoiset toimet, nykyisen lainsäädännön muuttaminen sekä kattavan, erityisen EU:n lainsäädäntökehyksen luominen.

1.3 Komitea katsoo asiakirjan tarjoavan erinomaisen analyysin tilanteesta, mutta toteaa samalla, että yhteisön olisi pitänyt reagoida jo kolme vuotta aiemmin, kun biologista monimuotoisuutta koskeva toimintasuunnitelma hyväksyttiin. Näin ollen toimiin on ryhdyttävä välittömästi.

1.4 Komitea on vakuuttunut siitä, että paras lähestymistapa haitallisten vieraslajien aiheuttamien uhkien käsittelemiseksi olisi laatia kattava, erityinen EU:n lainsäädäntökehys sekä perustaa eurooppalainen virasto valvomaan lainsäädännön täytäntöönpanoa.

1.5 Komitea korostaa, että on lisättävä EU:n kansalaisten tietoisuutta vieraslajeihin liittyvistä vaaroista, jotka johtuvat nopeasti kasvavasta kaupasta ja kuljetustoiminnasta. Tavoite voidaan saavuttaa tiedotuksen ja koulutuksen avulla tuomalla esiin erilaisia uhkia ja puuttuvista tai riittämättömistä toimista aiheutuvia taloudellisia kustannuksia.

1.6 Komitea pitää tärkeänä, että haitallisten vieraslajien torjumisen sosiaaliset näkökohdat otetaan asianmukaisesti huomioon sovellettaessa EU:n nykyisiä sääntöjä tai tulevaa, kattavaa unionin lainsäädäntökehystä. Esimerkkejä sosiaalisista näkökohdista ovat merkittävät terveysriskit, joita liittyy EU:n satamiin saapuvien säiliöalusten kaasuttamiseen.

2. Keskeiset kysymykset

2.1 Mitä haitalliset vieraslajit ovat?

2.1.1 Tässä asiakirjassa käytetty termi ’haitallinen vieraslaji’ kattaa biologista monimuotoisuutta koskevassa yleissopimuksessa käytetyn termin ’vieras laji’ ja termin ’haitallinen vierasperäinen laji’. Haitalliset vieraslajit määritellään laajasti lajeiksi, joiden saapuminen ja/tai leviäminen voi uhata biologista monimuotoisuutta tai aiheuttaa muita odottamattomia seurauksia. Euroopan komissio toteaa tiedonannossaan, että haitalliset vieraslajit ovat yhä suurempi ongelma EU:ssa.

2.1.2 EU:n kuudennesta tutkimuksen puiteohjelmasta tuetun DAISIE-hankkeen mukaan Euroopassa on 10 882 vierasperäistä lajia, joista 10–15 prosenttia aiheuttaa todennäköisesti taloudellisia tai ympäristöhaittoja. Biologista monimuotoisuutta köyhdyttävät erityisesti elinympäristön muuttuminen, ilmastonmuutos, luonnonvarojen liikakäyttö, saastuminen ja haitalliset vieraslajit.

2.2 Toimien tarve

2.2.1 EU:lla on olemassa välineitä, joilla edellä mainituista viidestä tekijästä voidaan käsitellä kattavasti neljää ensimmäistä. Toisin kuin monissa OECD-maissa EU-tasolla ei ole nykyisin kattavaa välinettä haitallisten vieraslajien torjumiseen. Tämä puute on korjattava, jotta EU voi saavuttaa tavoitteensa eli pysäyttää biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen vuoteen 2010 mennessä Haitalliset vieraslajit ovat myös suuri uhka EU:n taloudelle.

2.2.2 Tarve koordinoida toimenpiteitä haitallisten vieraslajien ongelman ratkaisemiseksi on ilmaistu korkeimmalla poliittisella tasolla. Ympäristöneuvosto, Euroopan parlamentti, alueiden komitea (1) sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (2) ovat korostaneet, että on laadittava haitallisia vieraslajeja koskeva EU:n laajuinen strategia, luotava tehokas varhaisvaroitusjärjestelmä ja toteutettava tehokkaita vastatoimia EU:n tasolla. Vastaavia sitoumuksia on sisällytetty kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan sekä komission tiedonantoon ”Biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen vuoteen 2010 mennessä ja sen jälkeen” sekä siihen liittyvään toimintaohjelmaan.

2.3 Tärkeimmät saapumisreitit

2.3.1 Haitalliset vieraslajit voivat saapua uudelle alueelle pääasiassa kolmella eri tavalla: ne tuodaan maahan hyödykkeinä, ne kulkeutuvat liikenneväylien kautta ja/tai ne leviävät luonnollisesti naapurialueelta, jossa laji on vierasperäinen. Näihin saapumistapoihin liittyy kuusi leviämisväylää: lajit päästetään luontoon, karkaavat alkuperäiseltä alueeltaan, kulkeutuvat uudelle alueelle vieraina organismeina tai ”salamatkustajina” tai saapuvat jotakin käytävää käyttäen tai itsenäisesti.

2.3.2 Nopeasti kasvava kauppa ja liikenne lisäävät haitallisten vieraslajien saapumisriskiä uusille alueille sekä ympäristöpaineita. Yhteisön alueelle päässyt haitallinen vieraslaji voi sisämarkkinoiden vuoksi levitä nopeasti kaikkialle EU:ssa. Näin ollen kauppaan liittyviin ongelmiin voidaan puuttua tehokkaasti ainoastaan EU:n ulkorajoilla. Koska haitallinen vieraslaji saattaa vakiintua osaksi uutta elinympäristöään ja levitä, eivät yhden jäsenvaltion toteuttamat vastatoimet riitä lainkaan, elleivät sen naapurimaat koordinoi omia toimiaan tai toteuta minkäänlaisia toimia.

2.3.3 Hiilidioksidipitoisuuksien kasvu, lämpötilan nousu, typpilaskeumien lisääntyminen, luonnon omien häiriötekijöiden muuttuminen ja elinympäristön huononeminen todennäköisesti vauhdittavat invaasioita.

3. Vaikutukset

3.1 Vaikutukset ekosysteemeihin Haitallisten vieraslajien ympäristövaikutukset ovat huomattavia ja ne vaihtelevat laajoista ekosysteemien muutoksista ja kotoperäisten lajien paikallisesta häviämisestä hienovaraisempiin ekologisiin muutoksiin. Haitalliset vieraslajit ovat yksi tärkeimmistä biologista monimuotoisuutta uhkaavista tekijöistä.

3.2 Vaikutus talouteen Haitallisten vieraslajien vuoksi maa-, metsä- ja kalatalouden tuotantomäärät saattavat supistua. Niiden tiedetään myös heikentävän veden saatavuutta ja huonontavan maaperää edistämällä eroosiota.

3.3 Vaikutus kansanterveyteen

Haitalliset vieraslajit aiheuttavat ihmisille terveysongelmia, esimerkiksi allergioita ja iho-ongelmia, ja ilmastonmuutos pahentaa niiden vaikutuksia.

3.4 Vaikutus talousarvioihin

Vuonna 2008 tehdyn alustavan arvion mukaan haitallisista vieraslajeista koituu Euroopalle vuosittain 9,6–12,7 miljardin euron kustannukset. Tämä laskelma on epäilemättä liian alhainen, sillä se perustuu haitallisten vieraslajien tämänhetkisiin hävittämis- ja torjuntakustannuksiin sekä dokumentoituihin tietoihin taloudelle aiheutuvista vaikutuksista.

4. Strategiat haitallisten vieraslajien ongelman ratkaisemiseksi

4.1 Haitallisten vieraslajien uhkaan pyritään vastaamaan kansainvälisesti sovitulla kolmitasoisella lähestymistavalla, jolla tuetaan haitallisten vieraslajien 1) ennaltaehkäisyä, 2) varhaista havaitsemista ja hävittämistä sekä 3) torjuntaa ja leviämisen estämistä pitkällä aikavälillä.

4.1.1 Ennaltaehkäisy

Jotta haitallisten vieraslajien saapumista kaupan mukana voitaisiin vähentää tai ennaltaehkäistä, olisi tehostettava rajavalvontaa ja -tarkastuksia. Tarkoituksellista tuontia voitaisiin estää tiukentamalla sääntöjä ja lisäämällä tiedonvaihtoa haitallisten vieraslajien torjuntaa käsittelevien alueellisten, kansallisten ja kansainvälisten elinten kesken. Alusten rungoissa tai painolastiveden mukana kulkeutuvien ”salamatkustajien” ennaltaehkäisy helpottuisi painolastivesiä koskevan yleissopimuksen ratifioimisen ja täytäntöönpanon myötä.

4.1.2 Varhainen havaitseminen ja nopea hävittäminen

Tarvitaan tehokkaita seurantaohjelmia ja varhaisvaroitusjärjestelmiä, jotta haitallisista vieraslajeista voidaan tiedottaa mahdollisimman nopeasti muiden sellaisten alueiden viranomaisille, joita haitallisten vieraslajien ongelma saattaa koskea, ja jotta voidaan vaihtaa tietoa mahdollisista hävittämisstrategioista.

4.1.3 Torjunta ja leviämisen estäminen

Jos haitallinen vieraslaji on jo sekä vakiintunut osaksi elinympäristöään että levinnyt laajalle, painopiste on asetettava torjuntaan ja leviämisen estämiseen. Myös tällöin on toteutettava tehokkaita tietojenvaihtotoimia ja koordinoituja kampanjoita tai muita aloitteita haitallisen vieraslajin torjumiseksi tai leviämisen pysäyttämiseksi.

5. Nykyiset välineet ja vaihtoehdot

5.1 Olemassaoleva lainsäädäntö

Komissio on arvioinut nykyistä lainsäädäntöä, tutkimusohjelmia, toimintasuunnitelmia ja muita aloitteita edellä mainitun strategian osatekijöiden pohjalta. Komissio päätteli, että EU:n nykyisessä lainsäädännössä on huomattavia aukkoja, minkä vuoksi haitallisten vieraslajien aiheuttamaan uhkaan on käytännössä mahdotonta vastata asianmukaisesti. Kansainvälinen merenkulkujärjestö hyväksyi painolastivesiä koskevan yleissopimuksen vuonna 2004. Sopimus tulee voimaan 12 kuukauden kuluttua siitä, kun sen on ratifioinut vähintään 30 valtiota, joiden yhteinen osuus maailman koko kauppalaivaston vetoisuudesta on vähintään 35 prosenttia. Helmikuun 28 päivään 2009 mennessä sopimuksen oli ratifioinut ainoastaan 18 valtiota, joiden osuus maailman kauppalaivaston vetoisuudesta on 15,36 prosenttia. Näihin 18 valtioon kuuluu ainoastaan kaksi EU:n jäsenvaltiota eli Espanja ja Ranska. Myös yksi ETA-valtio eli Norja on ratifioinut sopimuksen.

5.2 Toimintavaihtoehdot

Tiedonannossa kuvataan seuraavat neljä vaihtoehtoa haitallisia vieraslajeja koskevan ongelman ratkaisemiseksi:

5.2.1 Nykytilan säilyttäminen

Tämä vaihtoehto on viitekohta, johon muita vaihtoehtoja voidaan verrata.

5.2.2 Optimoidaan voimassa olevan lainsäädännön käyttö ja toteutetaan vapaaehtoisia toimia

Tässä vaihtoehdossa muodolliset oikeudelliset vaatimukset säilyisivät nykyisellään, mutta lisäksi tehtäisiin tietoinen päätös ratkaista haitallisten vieraslajien ongelma ennakoivasti voimassa olevan lainsäädännön avulla. Jäsenvaltiot sisällyttäisivät vapaaehtoisesti haitallisia vieraslajeja koskevat kysymykset osaksi rajatarkastustoimintojaan. Olemassa olevan toiminnan pohjalta voitaisiin myös perustaa Euroopan laajuinen varhaisvaroitus- ja tiedotusjärjestelmä.

5.2.3 Muutetaan voimassa olevaa lainsäädäntöä

Tämä vaihtoehto muistuttaa hyvin paljon kohdassa 5.2.1 esitettyä vaihtoehtoa. Siinä kuitenkin muutettaisiin voimassa olevaa kasvien ja eläinten terveyttä koskevaa lainsäädäntöä sisällyttämällä siihen suurempi valikoima mahdollisesti haitallisia organismeja.

5.2.4 Kattava erityinen EU:n lainsäädäntökehys

Tässä vaihtoehdossa luotaisiin kattava erityinen lainsäädäntökehys haitallisten vieraslajien ongelman ratkaisemiseksi ja otettaisiin käyttöön riippumattomia arviointimenettelyjä sekä toimenpiteitä voimassa olevan lainsäädännön perusteella. Jos tätä vaihtoehtoa pidetään toivottavana ja kustannustehokkaana, sen täytäntöönpanon tekniset näkökohdat voitaisiin keskittää erityisesti tästä asiasta vastaavalle virastolle. Jäsenvaltiot, myös unionin syrjäisimmät alueet, olisivat velvollisia tekemään haitallisia vieraslajeja koskevia rajatarkastuksia ja vaihtamaan tietoja haitallisista vieraslajeista. Lisäksi voitaisiin ottaa käyttöön pakollisia seuranta- ja raportointimenettelyjä sekä tehokkaita nopean toiminnan mekanismeja. Hävittämis- ja torjuntatoimille voitaisiin myöntää EU:n rahoitusta, mutta jäsenvaltiot voisivat rahoittaa näitä toimia myös suoraan. Tämä vaihtoehto olisi kaikkein tehokkain keino torjua haitallisia vieraslajeja. Se takaisi suurimman oikeudellisen selkeyden ja olisi suhteellisuusperiaatteen mukainen.

6. Huomiot

6.1 Toistaminen

ETSK myöntää, että asiakirja on erinomainen analyysi tilanteesta. Siinä annetaan selkeä kuva haitallisten vieraslajien biologiselle monimuotoisuudelle, maataloudelle, kansanterveydelle ja taloudelle muodostaman uhan yleisestä vakavuudesta. Komitea panee kuitenkin hämmästyneenä merkille, että sama analyysi – ellei täsmälleen samoin sanoin, ainakin samassa hengessä – tehtiin jo vuonna 2006 laaditussa biologista monimuotoisuutta koskevassa toimintasuunnitelmassa, jossa esitettiin samat perustelut. ETSK olisi ilman muuta toivonut, että tähän mennessä olisi saavutettu muutakin eikä vain toistettaisi kolme vuotta sitten esitettyä analyysia. Tiedonannossa kehotetaan toimiin, joihin olisi pitänyt ryhtyä jo vuosia sitten.

6.2 Kattavan lähestymistavan tarve

6.2.1 Komission tiedonannossa todetaan, että biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen voidaan pysäyttää EU:ssa vain, jos haitallisten vieraslajien ongelma ratkaistaan kokonaisvaltaisella tavalla. Haitallisista vieraslajeista EU:ssa aiheutuvat ekologiset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset seuraukset ovat huomattavat ja edellyttävät koordinoituja vastatoimia. Yhteisö ei tällä hetkellä kykene ratkaisemaan haitallisten vieraslajien ongelmaa tehokkaalla tavalla eivätkä biologisesti erityisen monimuotoiset alueet, esimerkiksi EU:n merentakaiset alueet, saa osakseen tarvittavaa huomiota. Se, että voimassa oleva EU:n lainsäädäntö kattaa vain joitakin haitallisia vieraslajeja koskevia näkökohtia, vaikeuttaa täytäntöönpanon koordinointia. Jäsenvaltioiden toimet eivät juuri ole keskenään johdonmukaiset – jos lainkaan. Tieteellisten skenaarioiden mukaan biologiset invaasiot tulevat lisääntymään merkittävästi. Näin ollen tilanne todennäköisesti vain pahenee.

6.2.2 Komitea on vakuuttunut siitä, että paras lähestymistapa haitallisten vieraslajien uhan torjumiseksi olisi laatia kattava, erityinen EU:n lainsäädäntökehys sekä perustaa eurooppalainen virasto valvomaan lainsäädännön täytäntöönpanoa kolmitasoista lähestymistapaa noudattaen. Se on ainoa tapa varmistaa tehokas toiminta, kuten myös Science-julkaisussa korostetaan. Eurooppalaisesta virastosta koituvat kustannukset olisivat 4–10 miljoonaa euroa vuodessa, mikä on merkityksetön summa verrattuna ekologisten, taloudellisten ja terveydellisten vaikutusten aiheuttamiin kustannuksiin siinä tapauksessa, ettei EU ryhdy toimiin. Komission aloite painolastivesiä koskevan sopimuksen kiireellisen ratifioinnin edistämisestä EU-tasolla olisi myös tärkeä edistysaskel haitallisten vieraslajien aiheuttaman ongelman asianmukaisessa käsittelyssä.

6.3 Todennäköinen vastarinta

6.3.1 Uusi eurooppalainen oikeudellisesti sitova väline samoin kuin uusi unionin virasto, jonka tehtävänä olisi uuden lainsäädännön täytäntöönpano, voi kohdata vastarintaa useissa jäsenvaltioissa taloudellisista syistä. Niiden näkemyksen mukaan tällaiset toimet olisi kustannettava unionin talousarviosta, koska olisi kohtuutonta edellyttää sellaisten jäsenvaltioiden, joissa tärkeimmät satamat ja jatkoyhteyslentoasemat sijaitsevat ja joiden kautta useimmat haitalliset vieraslajit tulevat Eurooppaan, kustantavan koko EU:ta hyödyttävän strategian. Jäsenvaltioiden poliitikot saattavat pitää biologisten invaasioiden rajoittamiseksi laadittavaa uutta lainsäädäntöä kustannustekijänä ja sen vuoksi esteenä kansalliselle talouskasvulle, kun taas veronmaksajat todennäköisesti vastustavat ylimääräisiä kuluja, koska he eivät vielä tiedosta haitallisten vieraslajien aiheuttamia uhkia. Tällaista vastahakoisuutta ei kuitenkaan pidä käyttää tekosyynä sille, ettei toimiin ryhdytä.

6.4 Viestintä ja koulutus

6.4.1 Jotta haitallisten vieraslajien torjunta olisi tehokasta, on tärkeää, että kansalaiset saavat niistä asianmukaista tietoa ja sitoutuvat niiden torjuntaan. Tällä hetkellä vain kaksi prosenttia Euroopan kansalaisista katsoo, että biologiset invaasiot ovat merkittävä uhka biologiselle monimuotoisuudelle. Tiedotus- ja valistustoimilla olisi lisättävä Euroopan kansalaisten, viranomaisten ja teollisuudenalojen vastuuntuntoa vieraslajien kaupan ja siirtojen mahdollisten vaarojen osalta. Jos tiedotus- ja valistustoiminnassa ei rajoituta ainoastaan biologiselle monimuotoisuudelle aiheutuvaan uhkaan vaan tuodaan esiin myös muita esimerkiksi kansanterveydelle ja maataloudelle koituvia vaaroja, kansalaisten vastahakoisuus uutta lainsäädäntöä ja uuden eurooppalaisen viraston perustamista kohtaan saattaa vähentyä, kun ymmärretään, että toimimatta jättäminen tulee pitkällä aikavälillä paljon kalliimmaksi kuin toimiin ryhtyminen nyt. Mitä pikemmin asianmukaisiin toimiin ryhdytään, sitä alemmiksi niiden kokonaiskustannukset muodostuvat.

6.5 Sosiaaliset näkökohdat

6.5.1 ETSK ehdottaa, että komissio tarkastelee kaikkia haitallisten vieraslajien ongelman käsittelemiseen sovellettavia nykyisiä välineitä ja lainsäädäntöä ja niiden vahingollisia sosiaalisia sivuvaikutuksia. Esimerkkinä tällaisista sivuvaikutuksista on Eurooppaan muilta mantereilta kuljetettavien konttien kaasuttaminen, jotta varmistettaisiin niiden saastumattomuus niiden saapuessa eurooppalaisiin satamiin.

6.5.2 On olemassa useita tapoja varmistaa, että kontit saapuvat EU:n satamiin saastumattomina. Yleisin tapa on kuitenkin kaasuttaa kontit metyylibromidilla. Vaikka se on helpoin ja halvin tapa konttien lähtösatamissa, se on samalla myös monimutkaisin, kallein ja vaarallisin tapa niiden tulosatamissa.

6.5.3 Konttien kaasuttaminen edellyttää huomattavaa varoaikaa, ennen kuin ne on turvallista avata. Koska koko talous perustuu oikea-aikaisiin järjestelmiin (”juuri oikeaan tarpeeseen” – toimitukset) ja kontit on purettava välittömästi, konttien kaasutuksen jälkeen ei useinkaan ole riittävää varoaikaa. Tällaisten paineiden vuoksi satamatyöntekijät saattavat avata kontit liian aikaisin ja ilman asianmukaista suojelua. Lisäksi kaasutetuissa konteissa ei useinkaan ole asianmukaista merkintää siitä, että niitä pitäisi käsitellä varovasti. Kaasutetun kontin kuljettaminen on kalliimpaa kuin kaasuttamattoman, ja kustannuksien säästämiseksi monet kaasutetut kontit kuljetetaan ilman asianmukaista merkintää varovaisesta käsittelystä. Tällaisissa tapauksissa satamatyöntekijät avaavat kontit ilman minkäänlaisia suojatoimia purkaakseen ne heti saapumisen jälkeen. Koska metyylibromidi on näkymätöntä ja hajutonta, myrkyllinen kaasu voi vahingoittaa työntekijöitä ilman, että he huomaavat sitä. Sen seurauksena yhä useammat satamatyöläiset ovat saaneet elimistöönsä erittäin myrkyllistä metyylibromidia ja vammautuneet loppuelämäkseen. Koska metyylibromidikäsittelylle on olemassa vaihtoehtoja, konttien kaasuttamisen kieltäminen olisi linjassa haitallisten vieraslajien varhaista havaitsemista koskevien, kestävän kehityksen periaatteiden mukaisten valvontatoimenpiteiden kanssa.

Brysselissä 11. kesäkuuta 2009. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) EUVL C 57, 10.3.2007.

(2) EUVL C 97, 28.4.2007.