Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta (toimintasuunnitelma)" (KOM(2002) 181 lopullinen)



Virallinen lehti nro C 085 , 08/04/2003 s. 0087 - 0094



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta ('toimintasuunnitelma')" (KOM(2002) 181 lopullinen) (2003/C 85/21) Komissio päätti 28. toukokuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 14. marraskuuta 2002. Esittelijä oli Seppo Kallio ja apulaisesittelijä Eduardo Chagas. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11. ja 12. joulukuuta 2002 pitämässään 395. täysistunnossa (joulukuun 12. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Vähenevät kalavarat ja kalastuslaivaston ylikapasiteetti yhdessä kalatalouselinkeinojen huonon kannattavuuden ja työpaikkojen vähenemisen kanssa luovat suuria paineita yhteisön yhteisen kalastuspolitiikan uudistamiseksi. 1.2. Tilanteen kartoittamiseksi ja keskustelun herättäjäksi komissio julkaisi vihreän kirjan yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta maaliskuussa 2001. ETSK antoi vihreästä kirjasta oman lausuntonsa lokakuussa 2001(1). 1.3. Uudistusten toteuttamista varten komissio antoi toukokuussa 2002 neuvostolle tiedonannon yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta (toimintasuunnitelma)(2) sekä sitä täydentävät asiakirjat(3). Tässä lausunnossa ETSK käsittelee pääasiassa toimintasuunnitelmaa ottaen huomioon myös sitä täydentävät asiakirjat, joiden aiheina ovat laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettaminen, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttäminen ja kestävä hyödyntäminen, ympäristönsuojelua koskevien vaatimusten sisällyttäminen yhteiseen kalastuspolitiikkaan, kalatalousalan rakenteelliset toimet sekä kiireelliset toimenpiteet kalastusalusten romuttamiseksi. 1.4. Kalavarojen säilyttämisen ja kalastuksenhoidon osalta komissio esittää kalastuksenhoidon suuntaamista pidemmälle aikavälille monivuotisten puiteohjelmien avulla. Puiteohjelmissa tuodaan saalisseurannan rinnalle pyyntiponnistuksen seuraaminen. Teknisiä toimenpiteitä esitetään voimistettavaksi ei-toivottujen saaliiden aiheuttaman ongelman vähentämiseksi. Teollista kalastusta pitäisi kohdistaa lajeihin, joilla ei ole markkinoita ihmisravinnoksi. Teollisen kalastuksen vaikutukset meriekosysteemeihin selvitetään kehittämällä indikaattoreita yhteistyössä asianomaisten elinten kanssa Euroopan ympäristökeskus mukaan luettuna. Välimeren kalastuksenhoitoa tulisi kehittää. Ympäristöasiat pitäisi sisällyttää nykyistä paremmin kalastuksenhoitoon sekä kalastuksenhoitoa koskevien tieteellisten lausuntojen sisältöä pitäisi parantaa. 1.5. Kalastuslaivastoa varten komissio esittää uusia sääntöjä tuen myöntämiseksi sekä toimenpiteitä laivaston kapasiteetin rajoittamiseksi. Komissio ehdottaa poistettavaksi mahdollisuuden tuesta lisäkapasiteetin käyttöönottoon, kalastusalusten vientiin tai yhteisyrityksiin kolmansien maiden kanssa. Kapasiteetin rajoittamiseksi jatkossa komissio esittää laivastoille vahvistettavaksi uusia, MOO IV:n lopputavoitteisiin perustuvia viitetasoja. Kapasiteetin alenemista seurattaisiin säännöllisesti ja viitetasoja noudattamatta jättäviä maita vastaan toteutetaan oikeudellisia toimia. 1.6. Kalastusvyöhykkeiden osalta nykyistä 6-12 meripeninkulman vyöhykkeiden järjestelmää esitetään jatkettavaksi. Kiintiöjako perustuisi jatkossa edelleen suhteellisen vakauden periaatteeseen. Komissio ehdottaa myös sen tutkimista, mitkä kalastusvyöhykkeille pääsyä koskevista rajoituksista (kuten Shetlandin kieltoalue) perustuvat kalakantojen todelliseen säilyttämiseen. Muut rajoitukset komissio ehdottaa poistettaviksi. 1.7. Valvontaan ja täytäntöönpanoon esitetään uutta sääntelyjärjestelmää. Järjestelmään liittyen muun muassa määritellään eri osapuolien vastuut selkeästi. Korvauksia ja seuraamuksia ehdotetaan tiukennettavaksi. Komission ja kansallisten viranomaisten välille laaditaan keskinäistä yhteistyötä ja toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskeva toimintasuunnitelma. Yhteinen yhteisön tason tarkastusorganisaatio perustetaan. Lisäksi tärkeimpänä täytäntöönpanotoimenpiteenä komissio esittää alusten satelliittiseurantajärjestelmän laajentamista. 1.8. Kansainvälisen kalastuksen alalla komission keskeisenä tavoitteena on mukavuuslippulaivojen kalastuskäytön sekä laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettaminen. Kehitysmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä ja kalastussopimuksia pyritään myös kehittämään. 1.9. Vesiviljelystrategian tavoitteena on terveellisten tuotteiden takaaminen, ympäristön kannalta terve tuotannonala sekä työpaikkojen luominen erityisesti kalastuksesta riippuville alueille. Komissio antoi 19. syyskuuta 2002 tiedonannon yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskevasta strategiasta(4). Tiedonantoon on suhtauduttu alalla yleisesti ottaen myönteisesti. 1.10. Komissio myöntää YKP:n uudistamisen suuret sosioekonomiset vaikutukset, mutta ei pysty arvioimaan vaikutuksia tarkemmin. Komissio toteaa kuitenkin, että 28000 kalastajaa saattaa kärsiä ehdotetuista toimenpiteistä. Jatkossa komissio aikoo käydä kahdenvälisiä neuvotteluja jäsenvaltioiden kanssa uudistusten sosioekonomisten seurausten arvioimiseksi. Neuvottelujen perusteella luodaan toimintasuunnitelma seurausten tasapainottamiseksi. Rakennerahastovaroja kohdennetaan uudestaan tarpeita vastaavasti. 1.11. Kalastuksenhoidon taloudellisesta ulottuvuudesta komissio järjestää vuoden 2002 aikana työpajoja. Näiden aiheista on mainittu kaupan olevien kalastusoikeuksien järjestelmä sekä kalastusoikeudesta maksaminen ja/tai kalastuksenhoitokustannusten periminen kalastusalalta. 1.12. Otsikon "Tehokas ja osallistuva päätöksenteko" alla komissio ehdottaa kalastuksenhoidon neuvoa-antavien toimikuntien perustamista. Näillä pyritään turvaamaan alan toimijoiden parempi osallistuminen kalastuksenhoitoon. Neuvoa-antavia toimikuntia käytettäisiin muun muassa vastuullista kalastusta koskevien eurooppalaisten menettelysääntöjen laatimiseen kalatalous- ja vesiviljelyalan hallintokomiteassa. Komissio esittää myös YKP:tä koskevien sääntöjen yksinkertaistamista sekä avoimuuden lisäämistä YKP:n sääntöjen noudattamisessa eri jäsenmaissa. 1.13. Yhteisen kalastuspolitiikan kalavarojen säilyttämistä ja laivastopolitiikkaa koskevia osia ehdotetaan tarkasteltavaksi uudelleen vuonna 2008. 2. Yleistä 2.1. ETSK oli samaa mieltä komission vihreässä kirjassa vuonna 2001 tehdyn, unionin kalatalousalan tilaa koskevan arvioinnin kanssa varsinkin siitä, että EU:n kalastuslaivaston ongelmana on ylikapasiteetti. On selvää, ettei kestävä kalastus voi olla mahdollista, jos kalastuslaivaston kapasiteetti ja etenkin pyyntiponnistus säilytetään nykyisillä tasoillaan. ETSK katsoo kuitenkin, ettei ongelmaa voida tarkastella pelkästään taloudellisesta ja ekologisesta näkökulmasta. Vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa(5) komitea korosti, että kalastus on asianomaisten alueiden kannalta paljon merkityksellisempää kuin pelkän BKT:n perusteella voidaan päätellä. Kalastusta ei voida pitää vain yhtenä elinkeinoalana, jolla unionin tulee toteuttaa rakennemuutos. Valtaosa alalla toimivista kalastajista harjoittaa pienimuotoista kalastusta, joka ei yleensä vahingoita ympäristöä. Kalastus on elinkeino, josta lukuisat yhteisöt ja toiminnat ovat riippuvaisia. Kalastusala on siten erittäin tärkeä etenkin syrjäisimpien alueiden sekä kalastuksesta erityisen riippuvaisten alueiden sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle ja alueelliselle hallinnolle. 2.1.1. Komissio kiinnittää itse asiassa erityistä huomiota kalastusalan huonoon kannattavuuteen ja ehdottaa ratkaisuksi kalastusalusten määrän rajua vähentämistä sekä kalastusalusten toiminnan tehokkuuden ja kannattavuuden parantamista. Viime aikoina toteutetut kalastuslaivastojen ajanmukaistamistoimet ovat johtaneet työttömyyden selvään kasvuun, mutta eivät ole aina vastaavasti vähentäneet kapasiteettia. Näiden kokemuksien perusteella tulisi pyrkiä löytämään asianmukainen tasapaino kalastusalusten kannattavuuden ja tuottavuuden sekä kestävän työllisyyskehityksen välille. On myös syytä muistaa, että komission antamien lukujen mukaan vuosina 1990-1998 kalastusalalta on kadonnut 66000 työpaikkaa, 22 prosenttia alan kaikista työpaikoista. ETSK katsoo, että komission eri ehdotuksiin sisältyvien toimien sosiaaliset vaikutukset tulee arvioida perusteellisesti. Samalla on päätettävä tarvittavista tukitoimista. 2.2. Kalavarojen säilyttäminen ja kalastuksenhoito 2.2.1. ETSK hyväksyy komission esittämät yleiset tavoitteet kalavarojen säilyttämiseksi ja kalastuksen hoitamiseksi. Pyyntiponnistuksen välittömän ja huomattavan vähentämisen osalta on kuitenkin huomattava, että vähentämistarve vaihtelee huomattavasti eri pyyntialueiden, laivastosegmenttien ja laivastokapasiteetin välillä sen mukaisesti, miten jäsenvaltiot ovat jo saavuttaneet neljännen monivuotisen ohjausohjelman (MOO IV) mukaiset tavoitteet. 2.2.2. Lisäksi on huomioitava, että kiintiöjärjestelmän rinnalle luotava kattava pyyntiponnistuksen seurantajärjestelmä olisi hallinnollisesti hyvin raskas. ETSK esittääkin siksi pyyntiponnistuksen seurantajärjestelmän kehittämistä ensisijaisesti liikapyydetyimmille kalakannoille. 2.3. Uusi kalavarojen säilyttämistä ja kalastuksenhoitoa koskeva monivuotinen puiteohjelma 2.3.1. Komission ehdotus kalavarojen säilyttämistä ja kalastuksenhoitoa koskevasta monivuotisesta puiteohjelmasta on ETSK:n vihreästä kirjasta antaman lausunnon mukainen. Monivuotinen puiteohjelma vakauttaa kalastuksen toimintaympäristöä ja antaa kalastajille ja jalostusteollisuudelle mahdollisuuden tehdä pidempiaikaisia suunnitelmia toimintansa kehittämiseksi. ETSK pitää tärkeänä lisäystä Euroopan unionin syrjäisempien ja kalastuksesta nykyisin erityisen riippuvaisten alueiden erityistarpeiden huomioimisesta. 2.3.2. ETSK korostaa korkeatasoisten tieteellisten lausuntojen merkitystä monivuotisten puiteohjelmien tekemisessä. Tieteellisten lausuntojen tasoa nostamalla voidaan kaventaa nykyistä lausunnon ja poliittisen päätöksenteon välistä eroa. ETSK kannustaa tiedeyhteisöä ja kalastusalaa lisäämään yhteistyötään, jotta tieteellisiä tietoja arvioidaan nykyistä selkeämmin ja tehokkaammin. Yhteistyötä olisi tehtävä erityisesti alueellisissa neuvoa-antavissa toimikunnissa, joissa kaikki asianosaiset ovat edustettuina. 2.3.3. Vaikka neuvosto ei aina ole tehnyt tiedeyhteisön neuvojen mukaisia päätöksiä eikä meriympäristön luonnonvaroja ole niiden avulla säilytetty parhaalla mahdollisella tavalla, ETSK suhtautuu varauksellisesti komission ehdotukseen olla huomioimatta neuvostoa prosessissa, jonka aikana päätetään vuosittain suurimmista sallituista saaliista ja kiintiöistä sen jälkeen kun monivuotinen ohjelma on hyväksytty. 2.4. Teknisten toimenpiteiden voimistaminen 2.4.1. ETSK kannattaa valikoivampien pyydysten käyttöönottoa yhteisön kalastusaluksissa. Pyydyksiä koskevien muutosten kalleuden takia komitea huomauttaa riittävien siirtymäaikojen tarpeellisuudesta muutosten toimeenpanossa. Lisäksi ETSK esittää mahdollisuutta rahoittaa uudentyyppisten pyydysten tai uusien selektiivisten pyydysten osien hankintaa osin EU:n rakennetuella. Tällä tavalla muutosta voitaisiin ehkä nopeuttaa. 2.4.2. Saaliin poisheittämiskiellon kokeilu on ETSK:n aikaisempien suositusten mukainen. Saaliin poisheittäminen johtuu useista eri syistä, eikä kielto ole aina perusteltu. Kokeilun teho on suurin, jos siihen yhdistetään toimenpiteitä, joilla pyritään vähentämään ei-toivotun saaliin osuutta saaliissa. Tällaisia toimenpiteitä ovat pyydysten valikoivuuden lisääminen, ajalliset ja paikalliset pyyntirajoitukset sekä kalastustapojen vapaaehtoinen muuttaminen erilaisten taloudellisten kannustimien avulla. 2.4.3. Teknisten toimenpiteiden tulee pohjautua kattavaan tieteelliseen näyttöön. Toimenpiteiden tuloksellisuuden lisäämiseksi kalastuselinkeinon edustajat tulee pitää alusta asti mukana uusien teknisten määräysten ja vapaaehtoiselta pohjalta tehtävien toimien suunnittelussa. Ne voisivat sisältää tietyntyyppisten pohjatroolien asteittaisen poistamisen 12 meripeninkulman vyöhykkeeltä. 2.5. Teollinen kalastus 2.5.1. ETSK kannattaa teollisuuskalastuksen kohdistamista ensisijaisesti sellaisiin lajeihin, joiden käytölle ihmisravinnoksi ei ole markkinoita. Teollisen kalastuksen vaikutus muiden lajien ravintoketjuihin tulee selvittää. Alueellisilla monivuotisilla hoitosuunnitelmilla voidaan tulevaisuudessa ohjata eri kalakantojen teollisuuskalastusta. 2.6. Kalastuksenhoito Välimeren alueella 2.6.1. ETSK kannattaa pyrkimyksiä kaikenlaisen yhteistyön lisäämiseksi Välimeren ympärysmaiden välillä kalakantojen ja kalastajien toimeentulon turvaamiseksi jatkossa. Perehtymättä asiakirjaan syvällisemmin komitea suhtautuu myönteisesti komission äskettäin aiheesta antamaan tiedonantoon ja katsoo, että tiedonanto saattaa merkitä kalastuksenhoidon parantumista alueella(6). 2.7. Ympäristöasioiden sisällyttäminen kalastuksenhoitoon 2.7.1. Ympäristöasiat tulee huomioida kaikessa EU:n yhteisessä politiikassa, mukaan lukien kalastuspolitiikka. Ympäristöasioiden käsittelyssä tulee kuitenkin huomioida myös YKP:n taloudelliset ja sosiaaliset tavoitteet. 2.7.2. Ympäristönsuojelun vaikutusten seurantaa ja toimenpiteiden kohdentamista varten tarvitaan selkeät indikaattorit. Ympäristön heikon tilan takia nopea eteneminen asiassa on perusteltua. ETSK pitää hyvänä komission esitystä alustavien indikaattorien määräämisestä nopealla aikataululla. Indikaattorien ja seurantajärjestelmän edelleenkehittämisen tulee olla yhtenä aiheena kansainvälisen tiedeyhteisön, esim. Euroopan ympäristökeskuksen ja Kansainvälisen merentutkimusneuvoston toiminnassa lähivuosina. 2.7.3. Komission miettiessä ehdotuksia haiden, valaiden ja merilintujen suojelemiseksi on myös otettava huomioon elinkeinon jatkumisen edellytykset. Yhteistyö kalastajajärjestöjen kanssa on tässä asiassa välttämätöntä kalastukselle aiheutuvien haittojen minimoimiseksi. Kalastuksen on itse asiassa oltava tasapainossa ympäristön kannalta kestävän kehityksen kanssa, mutta sama koskee muitakin ihmisen toimintoja erityisesti rannikkoalueilla. Myös näillä toiminnoilla voi yhdessä ympäristö- ja ilmastomuutosten kanssa olla merkittäviä vaikutuksia meriympäristöön. Vesiympäristön suojelusta aiheutuvien kustannusten osalta ETSK korostaa aiempien lausuntojensa tavoin saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamista keinona minimoida ihmisen eri toimintojen kielteiset ympäristövaikutukset. ETSK käsittelee tätä kysymystä perusteellisemmin ottaessaan kantaa meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevaan strategiaan, josta komissio on äskettäin julkaissut tiedonannon(7). 2.7.4. Ekosysteemipohjaisen lähestymistavan käyttöönotto edellyttää huomattavasti nykyistä laajempaa ympäristötietojen keruuta ja eri lähteistä tulevan tiedon integrointia. ETSK kannattaakin komission esitystä meriekosysteemien ottamisesta erityiseksi tutkimuskohteeksi tutkimuksen kuudennen puiteohjelman osana. 2.8. Toimintasuunnitelma kalastuksenhoitoa koskevien tieteellisten lausuntojen parantamiseksi 2.8.1. Todelliseen kalakantojen tilaan perustuvat tieteelliset lausunnot ovat kalastuksen säätelyn tärkein perusta. ETSK näkeekin erittäin tärkeänä lausuntojen parantamisen nykyisestä. Lausunnot pohjautuvat kansallisesti kerätyn tiedon pohjalta tehtyihin analyyseihin. Kansallisesti kerättävissä lähtötiedoissa on tällä hetkellä usean kalalajin kohdalla niin suuria puutteita, että analyysit ovat enemmän tai vähemmän arvauksia. Lähtötiedon, niiden analyysien ja tieteellisten lausuntojen tason parantaminen on pitkäkestoinen tavoite, joka koskee myös EU:n ulkopuolisia maita kansainvälisillä vesillä tapahtuvassa kalastuksessa. ETSK kannustaa tiedeyhteisöä ja kalastusalaa parantamaan yhteistyötään. 2.8.2. Kalastusta koskevien luotettavien tietojen saaminen edellyttää kansallisen ja kansainvälisen kalastuksenvalvonnan tehostamista, eri lähteistä saatavien saalistietojen ristiinvertailua ja rangaistusjärjestelmää todetuissa tietojen pimitystapauksissa. 2.8.3. ETSK korostaa tarvetta tehostaa alan tutkimusta lisäämällä yhteistyötä ja tietojen vaihtoa yhteisön tasolla sekä tarjoamalla asianmukaiset resurssit tutkimuksen kuudennen puiteohjelman puitteissa. 2.9. Kalavarojen säilyttämispolitiikan vaikutukset kalastuslaivastoon 2.9.1. Yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuutta käsittelevästä vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa(8) ETSK yhtyi komission analyysiin yhteisön kalastuslaivaston ylimitoituksesta. Komitea vetosi jäsenvaltioiden ja komission poliittiseen rohkeuteen, jotta ne tarttuisivat haasteeseen ja ryhtyisivät tarvittaviin toimenpiteisiin, jotka ovat tasapainoisia, joista on neuvoteltava alan kanssa ja "joissa otetaan nimenomaisesti huomioon tarpeelliset tukitoimet mahdollisten yhteiskunnallis-taloudellisten seurausten lievittämiseksi". 2.9.2. ETSK palautti lisäksi mieliin aiemmissa lausunnoissaan usein ilmaisemansa kannan, jonka mukaan "kalastusta ei voida tarkastella suppeasti pelkästään taloudellisista näkökohdista, sillä kalastus ja kaikki siihen liittyvä taloudellinen toiminta niin tuotannon alku- kuin loppuvaiheessa on asianomaisten alueiden kannalta paljon merkityksellisempää kuin pelkän BKT:n perusteella voidaan päätellä. Kalastusala on elintärkeä monien pienten yhteisöjen sosiaaliselle tasapainolle ja alueelliselle hallinnolle, ja siksi sitä on vaikea mitata taloudellisilla indikaattoreilla." 2.9.3. ETSK korosti niin ikään, että "vähennettäessä asteittain yhteisön kalastuslaivastoa on kuitenkin pidettävä mielessä, että yhteisön kalastuslaivastoa on edelleen uudistettava ja nykyaikaistettava panostamalla raaka-aineen käsittelyyn sekä kohentamalla miehistön olosuhteita ja turvallisuutta aluksilla". Tämä on olennainen tekijä määriteltäessä uudelleen yhteistä kalastuspolitiikkaa, jonka on määrä olla ekologisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävää. Samalla on otettava huomioon, että kalastus on yksi Euroopan ja maailman vaarallisimpia ammatteja ja siinä sattuu eniten työtapaturmia. 2.9.4. Ehdotukseen sisältyvissä uusissa säännöissä tuen myöntämisestä kalastuslaivastolle komissio on omaksunut lähestymistavan, johon ETSK suhtautuu melko varauksellisesti. Erityisesti komiteaa epäilyttää kalastusalusten nykyaikaistamiseen myönnettävän julkisen tuen lakkauttaminen, joka tulisi voimaan jo 1. tammikuuta 2003. 2.9.5. Vaikka tietyissä jäsenvaltioissa laivasto on teknisesti melko pitkälle kehittynyt ja erittäin kannattava, toisissa jäsenvaltioissa alukset ovat vanhanaikaisia, pienikokoisia ja kalastuskapasiteetiltaan heikkoja. Jälkimmäisessä tapauksessa aluksilla käytetään perinteisiä pyyntitapoja, jotka ovat tavallisesti muita valikoivampia, ja niillä tarvitaan runsaasti työvoimaa. Vähennettäessä yhteisön pyyntiponnistusta on siis otettava huomioon edellä kuvattu erilaisuus ja ennen kaikkea se, että toimenpiteisiin liittyy sosiaalisia tekijöitä, joiden vaikutusta asianomaisiin yhteisöihin ei voida mitata euroina. 2.9.6. Aikaisemmissa kalastuslaivaston vähentämisohjelmissa jäsenvaltiot ovat toimineet kukin eri tavoin: toiset ovat ylittäneet alusten vähentämiselle asetetun tavoitteen, kun taas toisissa jäsenvaltioissa kalastuskapasiteetti on lisääntynyt. Euroopan komission ja Eurostatin laatiman vuosikatsauksen 2001 tiedot puhuvat niin ikään puolestaan: vuosina 1991-2002 yhteisön saalismäärät vähenivät vain noin 2 % (6,3 miljoonaan tonniin), ja monissa jäsenvaltioissa saaliiden määrät jopa kasvoivat. 2.9.7. Vaikka tuet eivät voikaan olla pysyviä ratkaisuja, ETSK katsoo kuitenkin, että on perusteltua jatkaa julkisen tuen myöntämistä kalastusalusten nykyaikaistamiseen (mm. työturvallisuuden, työntekijöiden elin- ja työolosuhteiden sekä tuotteiden laadun turvaamiseksi). Nykyiset rajoitukset voidaan toki säilyttää, etenkin aluskapasiteetin lisäämistä koskeva kielto. Sama todetaan edellä mainitussa vihreästä kirjasta annetussa lausunnossa: "nykyisten KOR-tukien uudelleentarkastelu on osoittanut, että on pidettävä mielessä yhtäältä yhteisön kalastuslaivaston uudistamistarve ja toisaalta se tosiseikka, että todellisessa yhdennetyssä ja johdonmukaisessa politiikassa on välttämättä pyrittävä lakkauttamaan sellaisiin laivastosegmentteihin tai jäsenvaltioille myönnettävät laivanrakennus- ja uudistamistuet, jotka eivät todistettavasti ole täyttäneet YKP:lle asetettuja tavoitteita." 2.9.8. Myös kalatalous- ja vesiviljelyalan hallintokomitea sekä alakohtaista vuoropuhelua harjoittava merikalastuskomitea olivat asiasta samaa mieltä vihreästä kirjasta antamissaan lausunnoissa. 2.9.9. Kalastusaluksille myönnettävien tukien lakkauttaminen saattaisi nopeuttaa myös yhteisön kalastuslaivaston keskittymistä, mikä vahingoittaisi pienimuotoista kalastusta. Sillä olisi vakavia sosiaalisia seurauksia kalastusalan lisäksi myös tuotannon alku- ja loppuvaiheeseen sekä kalastuksesta riippuvaisiin yhteisöihin ja elinkeinoihin. 2.9.10. ETSK pitää kuitenkin myönteisenä sitä, että komissio aikoo sallia julkisen tuen myöntämisen toimiin, jotka liittyvät alusturvallisuuteen, nykyistä valikoivampiin kalastusmenetelmiin tai tuotannon laadun parantamiseen. 2.9.11. ETSK katsoo, että pienet kalastusalukset (alle 12-metriset) tulisi jättää uudistukseen sisältyvien kapasiteetinvähentämissuunnitelmien ulkopuolelle. 2.10. Pääsy kalastusvyöhykkeille ja kalavarojen käyttöoikeus 2.10.1. ETSK kannattaa nykyisten 6-12 meripeninkulman kalastusvyöhykkeiden säilyttämistä kansallisessa määräysvallassa. Jatkossa 6-12 meripeninkulman ulkopuolisilla kalastusvyöhykkeillä tapahtuvan kalastuksen osalta komission tulee käydä neuvottelut kaikkien jäsenmaiden kanssa mahdollisimman pian. ETSK hyväksyy myös kalastusmahdollisuuksien jakamisessa nykyisin käytetyn suhteellisen vakauden periaatteen. ETSK katsoo kuitenkin, että on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että tasapuolista pääsyä kalastusalueille sekä kalastusoikeuksien tasapuolista jakoa koskevia perussopimusten säädöksiä kunnioitetaan. 2.11. Valvonta ja täytäntöönpano 2.11.1. Aikaisempien lausuntojensa mukaisesti ETSK korostaa valvonnan tärkeyttä kalastuspolitiikan uudistamisen yhteydessä. Valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevat komission ja jäsenmaiden vastuut tulee määritellä selkeästi. Rikkomusten seuraamukset ja niiden täytäntöönpano käytännössä tulee yhdenmukaistaa eri jäsenmaissa. ETSK pitää parhaana YKP:n valvontamenettelyistä päättämisen säilyttämistä neuvoston toimivallassa. 2.11.2. ETSK kannattaa satelliittiseurantajärjestelmän laajentamista koskemaan nykyistä pienempiä aluksia. Laitteiston kalleuden takia ETSK esittää komission osallistumista laite- ja asennuskustannuksiin. Laitteiston tehokkaan käytön varmistamiseksi komission tulee edistää käyttökoulutusta laitteiden käyttöönoton yhteydessä. 2.12. Kansainvälinen kalastus 2.12.1. ETSK hyväksyy komission ehdottaman tavoitteen kansainvälisen yhteistyön lujittamisesta ja kestävän ja vastuullisen kalastuksen turvaamisesta myös yhteisön ulkopuolisilla vesillä. Mukavuuslippulaivojen kalastuskäytön lopettaminen on yksi ensisijaisista toimista, joiden avulla voidaan lopettaa laiton, kontrolloimaton ja sääntelemätön kalastus. ETSK katsoo, että yhteisyritysten perustaminen on yksi mahdollinen väline, jonka avulla kalastuslaivastojen toimintaa voidaan suunnata uudelleen ja EU:n ulkopuolisten maiden kanssa tehtävää yhteistyötä voidaan edistää. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi EU:n on parannettava yhteisen kalastuspolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan koordinointia. Samalla tulee ottaa käyttöön tiukat kriteerit, joiden avulla varmistetaan johdonmukaisuus kestävän kehityksen strategian kanssa. 2.12.2. Kalastajien työllisyyden ja EU:n elintarvikehuollon kannalta kalastussopimuksia kolmansien maiden kanssa tarvitaan jatkossakin. Kalastuksen kestävyyden takia pyynnin tulee olla valvottua ja perustua kalakantojen seurantaan. ETSK edellyttää komission esittämien tieteellisten lausuntojen saamista kalastussopimusten kohteena olevista kalakannoista ennen pyynnin aloittamista. Kolmansien maiden oma kalastustoiminta ei myöskään saa vaarantua kalastussopimusten seurauksena. ETSK katsoo, että komissiolla tulisi olla nykyistä aktiivisempi rooli kalastusalan alueellisten organisaatioiden kansainvälisessä toiminnassa sekä riittävät voimavarat, jotta yhteisön kalastuspolitiikkaa voitaisiin puolustaa nykyistä paremmin. Kalastussopimuksilla on suuri työllistävä vaikutus. 2.12.3. ETSK huomauttaa lisäksi, että EU:n kalastusalan etujärjestöt ETF ja Europêche ovat sopineet, että kaikkiin unionin ulkopuolisten maiden kanssa solmittaviin kalastussopimuksiin liitetään sosiaalilauseke. Siten pyritään varmistamaan, että sopimuksista hyötyvillä aluksilla työskentelevillä unionin ulkopuolisten maiden kansalaisilla on samanlaiset työolot kuin EU-maista kotoisin olevilla miehistöillä. Komitea kehottaa ponnekkaasti komissiota sisällyttämään kyseisen lausekkeen kaikkiin olemassa oleviin ja tuleviin sopimuksiin. 2.13. Vesiviljely 2.13.1. ETSK katsoo, että komission ehdotuksissa on käsitelty yhteistä kalastuspolitiikkaa varsin yksipuolisesti kalastuksen näkökulmasta ja jätetty taloudellisesti tärkeä vesiviljely vähälle huomiolle. ETSK toivoo äskettäin tehdyn vesiviljelyä koskevan erillisen ehdotuksen paikkaavan puutteen(9). 2.13.2. Vesiviljelyn osalta tuontimäärät EU:n alueelle ovat kasvaneet jatkuvasti, ja suuri osa vesiviljelytuotteiden jalostuksesta EU:n alueella perustuu jo tuontikalaan. Omavaraisuuden vähenemisen pysäyttämiseksi jatkossa ETSK pitää tärkeänä yhteisön oman kalanviljelytuotannon säilyttämistä vähintään nykytasolla. 2.14. Yhteisen kalastuspolitiikan sosiaalinen ulottuvuus 2.14.1. ETSK korostaa YKP:n uudistamisen aiheuttamia suuria sosiaalisia vaikutuksia kalastuksesta riippuvilla rannikkoalueilla. On huomattava, että jokaista työnsä menettävää ammattikalastajaa kohti useita työntekijöitä maissa jää kerrannaisvaikutuksena myös työttömäksi. ETSK pitää tärkeinä komission esittämiä kahdenvälisiä neuvotteluja ja näiden pohjalta tehtäviä toimintasuunnitelmia YKP:n uudistusten aiheuttamien sosioekonomisten seurausten arvioimiseksi ja tasapainottamiseksi. ETSK panee merkille komission äskettäin hyväksymän toimintasuunnitelman(10), jolla pyritään tasapainottamaan EU:n kalastusalan rakenneuudistuksesta aiheutuvia sosiaalisia, taloudellisia ja alueellisia seurauksia. Komitea ottaa kantaa toimintasuunnitelmaan tulevassa lausunnossaan. 2.14.2. ETSK korostaa, että ratkaisumalleja kalastuksesta ja kalanjalostuksesta vapautuvan työvoiman varalle on useita. Ratkaisut riippuvat muun muassa alueen tarjoamista muista työllistymismahdollisuuksista, kalastajaväestön ikärakenteesta ja käytettävissä olevista tukimahdollisuuksista. Komissiolla on tässä mahdollisuus koota jäsenmaidensa päätöksenteon avuksi laajasti tietoa erilaisista jo toteutetuista työllistämismalleista ja niistä saaduista kokemuksista. On syytä kiinnittää erityistä huomiota Euroopan tason työmarkkinaosapuolten yhteiseen kantaan asiassa. Kanta on määrä hyväksyä vuoden 2002 loppuun mennessä. 2.14.3. Leikattaessa kalastuskapasiteettia ja kannustettaessa kalastajia siirtymään muihin ammatteihin on huomioitava myös jäljelle jäävien kalastajien toimeentulo sekä elinkeinon jatkuminen. Kalastusta pitää olla mahdollista myös nykyaikaistaa, ja nuorien kalastajien on pystyttävä tulemaan alalle. Etenkin on toivottavaa, että jäsenvaltiot pyrkivät ratifioimaan nykyistä innokkaammin kansainvälisen yleissopimuksen merenkulkijoiden koulutuksesta, pätevyyskirjoista ja vahdinpidosta (STCW-yleissopimus) sekä kalastusalusten turvallisuutta koskevaan Torremolinoksen sopimukseen liitetyn pöytäkirjan. 2.15. Kalastuksenhoidon taloudellinen ulottuvuus EU:ssa 2.15.1. ETSK ei pidä kansallisten kalastuskiintiöiden järjestelmästä luopumista realistisena lähitulevaisuuden tavoitteena. Sen sijaan on syytä käydä keskustelua siitä, miten kalastuksen määrää voidaan sopeuttaa kiintiöitä vastaavaksi ja miten kiintiöt voitaisiin jakaa kalastajia parhaiten hyödyttävällä tavalla. Kalastuksenhoidon taloudellista ulottuvuutta koskevissa keskusteluissa tulee myös pitää mukana sosiaaliset näkökohdat sekä ympäristöasiat. 2.15.2. Vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa (kohta 2.2.7) ETSK ilmoitti vastustavansa henkilökohtaisten, siirrettävissä olevien kiintiöiden (ITQ) käyttöönottoa ja korosti riskiä, että "tällaisen järjestelmän vakiinnuttaminen merkitsisi kalastusoikeuksien keskittymistä suurille yhtiöille ja pienimuotoisen kalastuksen sekä pienten ja keskisuurten yritysten kuolemaa". Tällöin kalastajien työllisyystilanne huonontuisi kokonaisuutena. Koska komissio aikoo järjestää aihetta käsitteleviä työpajoja, tulisi aiheesta saadut kokemukset arvioida ottaen huomioon kustannukset, hyödyt ja työllisyysvaikutukset, niin että voidaan antaa asianmukaisia suosituksia. Kalastusoikeudesta maksaminen tulee myös ottaa työpajojen aiheeksi. 2.16. Tehokas ja osallistuva päätöksenteko 2.16.1. ETSK kannattaa kalastuksenhoidon alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien perustamista. On kuitenkin olemassa vaara, että toimikunnista tulee alueellisia keskustelukerhoja ilman käytännön vaikutusmahdollisuuksia. Toimikunnilla tulee ETSK:n mielestä olla selkeä asema kaikkien kalastukseen vaikuttavien asioiden määrittämisessä kullakin alueella edellyttäen, ettei se johda yhteisen, yhteisötasolla harjoitettavan politiikan heikentymiseen. Kyseessä olevan alueen kalastukseen merkittävästi vaikuttaville kolmansille maille tulee myös tarjota mahdollisuus osallistua ulkojäsenenä toimikunnan kokouksiin ja ilmaista mielipiteensä. 2.16.2. ETSK on samaa mieltä siitä, että alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien tulee olla keskeisessä asemassa vastuullista kalastusta koskevien eurooppalaisten menettelysääntöjen täytäntöönpanossa. Alueellisten näkökohtien huomiointi on tärkeää kalastuksen paikallisten erojen suuruuden takia. ETSK katsoo, että EU:n kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean ja sen työryhmien yhteyteen tulisi perustaa alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia. 2.17. Laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettaminen 2.17.1. ETSK kannattaa yhteisön ja kolmansien maiden välisen tiedonkulun parantamiseen ja yhteistyön lisäämiseen tähtääviä toimia laittoman kalastuksen ja mukavuuslippujen alla tapahtuvan kalastuksen vähentämiseksi. 2.17.2. ETSK katsoo, että kehitysmaiden puutteellisten valvontamahdollisuuksien vuoksi Euroopan yhteisön tulee tukea kehitysmaiden vesillä tapahtuvaa valvontaa. Tuki tulee toteuttaa komission esittämällä tavalla tapauskohtaisesti määriteltävin edellytyksin. Tuki valvontaan voi olla osana kehitysmaiden kanssa tehtäviä kalastussopimuksia. 3. Päätelmät 3.1. ETSK korostaa yhteisen kalastuspolitiikan uudistamiseen ja komission aiheesta esittämiin asiakirjoihin liittyen erityisesti seuraavia yksityiskohtia: - Siirtyminen kalastuksenhoidossa monivuotisiin puiteohjelmiin voi hyödyttää koko kalatalousalaa ja antaa alan toimijoille nykyistä selkeämmän kuvan tulevaisuudesta. - Korkeatasoisten tieteellisten lausuntojen merkitys korostuu kaikessa kalastuksenhoitoon liittyvässä päätöksenteossa. Komitea suosittaa tutkimustyön koordinoinnin lisäämistä yhteisön tasolla, jotta alan tutkimusta voidaan tehostaa ja kalastusalan yhteistyötä parantaa. - Ympäristöasiat tulee huomioida päätöksenteossa nykyistä paremmin. Ympäristöasioiden käsittelyssä tulee kuitenkin huomioida myös YKP:n taloudelliset ja sosiaaliset tavoitteet. - Etsittäessä ympäristönhoidon kustannuksille maksajia ETSK esittää saastuttaja maksaa -periaatteen noudattamista ottaen huomioon, että kaikella ihmisen toiminnalla on vaikutuksia meriympäristön ja vesistöjen laatuun. - Kalastuslaivaston uusimiseen ja nykyaikaistamiseen tulee voida saada julkista tukea myös tulevaisuudessa. Tuki voidaan sitoa vaatimukseen samanaikaisesta kalastuskapasiteetin pienentämisestä. - 6-12 meripeninkulman kalastusvyöhykkeet sekä suhteellisen vakauden periaate ovat toimivia lähtökohtia kalastuksen säätelyssä myös tulevaisuudessa. - Kansainvälinen yhteistyö ja valvonnan tehostaminen ovat välttämättömiä toimia YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi. - YKP:n uudistusten aiheuttamiin sosioekonomisiin vaikutuksiin koko rannikkoyhteisöön tulee kiinnittää erityistä huomiota. YKP:n uudistukset eivät saa tuhota jäljelle jäävien kalastajien toimeentulomahdollisuuksia eikä nuorien mahdollisuutta tulla alalle. - Kalastuksenhoidon neuvoa-antavat toimikunnat ovat tervetulleita, mutta niille tulee antaa selkeä asema ja konkreettisia tehtäviä kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean ja sen työryhmien puitteissa. Bryssel, 12. joulukuuta 2002. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) EYVL C 36, 8.2.2002. (2) KOM(2002) 181 lopullinen. (3) KOM(2002) 180 lopullinen, KOM(2002) 185 lopullinen, KOM(2002) 186 lopullinen, KOM(2002) 187 lopullinen sekä KOM(2002) 190 lopullinen. (4) KOM(2002) 511 lopullinen. (5) EYVL C 36, 8.2.2002. (6) Tiedonanto Välimeren kalavarojen säilyttämistä ja kestävää käyttöä yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti koskevasta yhteisön toimintasuunnitelmasta, KOM(2002) 535 lopullinen. (7) KOM(2002) 539 lopullinen. (8) EYVL C 36, 8.2.2002. (9) Tiedonanto aiheesta "Yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskeva strategia", KOM(2002) 511 lopullinen. (10) KOM(2002) 600 lopullinen.