PERUSTELUT

1.JOHDANTO

Covid-19-pandemia on aiheuttanut laajalle levinneen vaikean kansanterveyskriisin, jolla on vakavia vaikutuksia kansalaisiin, yhteiskuntiin ja talouteen kaikkialla maailmassa. Kriisi ja sen hillitsemiseksi toteutetut toimenpiteet ovat poikkeuksellisen mittavia. Tämän vuoksi on hyvin vaikea arvioida, miten syvällekäyviä sosioekonomisia vaikutuksia kriisillä on. Tässä vaiheessa on kuitenkin jo varmaa, että se aiheuttaa ennennäkemättömiä ja akuutteja haasteita jäsenvaltioiden rahoitus- ja talousjärjestelmille. Komission kevään talousennusteen mukaan EU:n BKT supistuu tänä vuonna noin 7,5 prosenttia – eli huomattavasti enemmän kuin maailmanlaajuisen finanssikriisin yhteydessä vuonna 2009 – ja kasvaa vain 6 prosenttia vuonna 2021. EU:n työttömyysasteen ennustetaan nousevan 9 prosenttiin vuonna 2020, minkä vuoksi vaarana on köyhyyden ja eriarvoisuuden lisääntyminen.

Jäsenvaltiot ovat kriisin johdosta ottaneet käyttöön poikkeuksellisia päätösperäisiä taloudellisia ja rahoituksellisia toimenpiteitä. Nämä toimenpiteet ja nk. automaattiset vakauttajat eli maksut, jotka suoritetaan työttömyysvakuutus- ja sosiaaliturvajärjestelmien perusteella, ja verotulojen menetykset rasittavat huomattavasti jäsenvaltioiden julkista taloutta. Seurauksena on, että sekä euroalueella että koko EU:ssa yhteenlaskettu julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen kasvaa tänä vuonna jyrkästi 8,5 prosenttiin, kun se vuonna 2019 oli 0,6 prosenttia.

EU:n talouteen kohdistuva häiriö on symmetrinen, koska pandemia on levinnyt kaikkiin jäsenvaltioihin. Pandemian vaikutukset vaihtelevat kuitenkin huomattavasti jäsenvaltioittain. Myös eri jäsenvaltioiden kyky selviytyä talouteen ja julkiseen talouteen kohdistuvasta häiriöstä ja reagoida siihen vaihtelee huomattavasti niiden talouden rakenteiden ja lähtötilanteen mukaan. Tämän vuoksi vaarana on, että kriisi kasvattaa eroja unionin sisällä ja uhkaa unionin kollektiivista taloudellista ja sosiaalista palautumiskykyä. Tätä yleiskuvaa tukee myös perusteellinen tarvearviointi.

Unioni on toiminut nopeasti tavoitteenaan reagoida koordinoidusti, tehokkaasti ja yhteisin toimin kriisin taloudellisiin ja sosiaalisiin seurauksiin nykyisen vuonna 2020 päättyvän monivuotisen rahoituskehyksen asettamissa puitteissa. Unionin toimet täydentävät jäsenvaltioiden toteuttamia päätösperäisiä taloudellisia ja rahoituksellisia toimenpiteitä.

Kriisi voi aiheuttaa pitkäaikaista vahinkoa unionin talouden rakenteille, jos siihen ei puututa unionin tasolla riittävän voimakkain lyhyen ja keskipitkän aikavälin politiikkatoimin. Tämän haasteen voittamiseksi on kiireellisesti tarjottava heti käytettävissä olevaa lisärahoitusvalmiutta, jotta voidaan tukea elpymistä ja selviytymiskykyä kaikkialla unionissa.

Kriisin johdosta toteutettavien toimien on oltava kokonaisvaltaisia, päättäväisiä ja kestäviä. Kattava suunnitelma Euroopan elpymiseksi edellyttää mittavia julkisia ja yksityisiä investointeja Euroopan tasolla, jotta unioni saadaan vakaasti kestävän ja palautumista tukevan elpymisen tielle luomalla laadukkaita työpaikkoja ja korjaamalla covid-19-pandemian aiheuttamia välittömiä vahinkoja ja samaan aikaan tukemalla unionin vihreitä ja digitaalisia painopisteitä. Tärkein väline on EU:n pitkän aikavälin talousarvio, jota vahvistetaan uudella Euroopan unionin elpymisvälineellä.

Poikkeuksellinen taloudellinen ja sosiaalinen tilanne edellyttää poikkeuksellisia toimenpiteitä talouksien elpymisen ja häiriönsietokyvyn tukemiseksi. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi unionilla on oltava tarvittavat varat ja sen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet, jotta se voi ratkaista covid-19-pandemian aiheuttamat haasteet. Tästä syystä on asianmukaista sallia, että osa tarvittavasta rahoituksesta otetaan käyttöön lainanotolla pääomamarkkinoilta. Lainat maksetaan takaisin sen jälkeen, kun unionin kasvunäkymät ovat jälleen myönteiset.

2.MUUTETUN EHDOTUKSEN SISÄLTÖ

EU:n tarve hankkia varat tavoitteensa saavuttamiseksi

Muutetun ehdotuksen mukaan komissio saa lainata unionin puolesta varoja pääomamarkkinoilta enintään 750 miljardia euroa vuoden 2018 hintoina. Tuotot siirretään unionin ohjelmiin Euroopan unionin elpymisvälineen mukaisesti. Koska Euroopan unionin elpymisväline on poikkeuksellinen keino selvitä tilapäisistä mutta äärimmäisistä olosuhteista, komissiolle tässä päätöksessä myönnettävien lainanottovaltuuksien suurusluokka, kesto ja laajuus on selvästi rajoitettu. Näin estetään mahdollisuus käyttää tässä ehdotetun päätöksen mukaisia poikkeuksellisia valtuuksia muihin tarkoituksiin kuin covid-19-pandemiasta suoraan johtuvien taloudellisten ja sosiaalisten seurausten korjaamiseen.

Pääomamarkkinoilta lainaksi otettujen varojen takaisinmaksu EU:n talousarviosta käynnistyy vuonna 2028. Kaikki ehdotetun säädöksen pohjalta unionille aiheutuvat velat maksetaan kokonaisuudessaan takaisin vuoteen 2058 mennessä. Takaisinmaksussa on noudatettava moitteettoman varainhoidon periaatetta siten, että velat vähenevät tasaisesti ja ennakoitavasti koko takaisinmaksukauden ajan.

Omien varojen enimmäismäärien kasvattaminen

Omia varoja koskevassa päätöksessä vahvistetut enimmäismäärät määrittävät niiden omien varojen enimmäismäärän, joita unioni voi pyytää jäsenvaltioilta menojensa rahoittamiseen tiettynä vuonna.

Komissio ehdotti 2. toukokuuta 2018, että vuotuisten maksusitoumusmäärärahojen kattamiseksi asetettavien omien varojen enimmäismäärä on 1,35 prosenttia ja vuotuisten maksumäärärahojen kattamiseksi asetettavien omien varojen enimmäismäärä on 1,29 prosenttia EU:n bruttokansantulosta. Monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamista koskevan asetuksen luonnoksessa määritellyt enimmäismäärät, jotka on ilmaistu euroina, koskevat niitä määrärahojen enimmäismääriä, jotka voidaan sitoa tai käyttää kaudella 2021–2027. Omia varoja koskevassa päätöksessä vahvistettujen enimmäismäärien ja monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistettujen enimmäismäärien välisen liikkumavaran on oltava riittävän suuri, jotta unioni kykenee kattamaan kaikki taloudelliset velvoitteensa ja ehdolliset velkansa tiettynä vuonna ja kaikissa olosuhteissa, myös silloin kun talouden kehitys on epäsuotuisaa.

Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan euroalueen talous supistuu vuonna 2020 ennätykselliset 7,75 prosenttia ja EU:n talous supistuu 7,5 prosenttia vuonna 2020. EU:n ja euroalueen kasvuennusteita on tarkistettu alaspäin noin 9 prosenttiyksikköä verrattuna syksyn 2019 talousennusteeseen. Vaikka kevään talousennusteeseen liittyy tavallista enemmän epävarmuutta, on selvää, että omia varoja koskevassa päätöksessä vahvistetut enimmäismäärät, jotka ilmoitetaan prosenttiosuutena EU:n bruttokansantulosta, vähenevät absoluuttisina lukuina ilmaistuina.

Jotta omia varoja koskevassa päätöksessä vahvistettuihin enimmäismääriin nähden jäisi riittävästi liikkumavaraa, jonka avulla unioni voi kattaa kaikki taloudelliset velvoitteensa ja ehdolliset velkansa tiettynä vuonna, omia varoja koskevan päätöksen mukaisia enimmäismääriä, jotka ilmoitetaan prosenttiosuutena unionin bruttokansantulosta, on kasvatettava.

Tätä varten komission 2. toukokuuta 2018 tekemää ehdotusta on muutettava siten, että sekä maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärää että maksumäärärahojen enimmäismäärää voidaan kasvattaa vielä 0,11 prosenttiyksikköä. Lisäys täydentää jo ehdotettuja mukautuksia, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon omia varoja koskevassa päätöksessä vahvistettujen enimmäismäärien absoluuttisen määrän automaattinen väheneminen Yhdistyneen kuningaskunnan EU:sta eroamisen ja eron aiheuttaman unionin bruttokansantulon supistumisen johdosta. Näin ollen vuotuisten maksumäärärahojen enimmäismäärä on 1,40 prosenttia EU:n bruttokansantulosta ja vuotuisten maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärä on 1,46 prosenttia EU:n bruttokansantulosta.