EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 22.05.1997 
KOM(97)224 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
naisten terveyden tilasta Euroopan yhteisössä 

SISÄLLYS 
ESIPUHE 4 
TIIVISTELMÄ 5 
1. JOHDANTO 5 
2. YHTEISKIJHWALUSET JA VÄESTÖLLISET SUUNTAUKSET 5 
3. TERVEYSINDIKAATTORIT 6 
4. SAIRASTUVUUS 6 
5. KUOLINSYYT JA NAISTEN KUOLLEISUUDEN SUUNTAUKSET 7 
6. TERVEYTEEN VAIKUTTAVAT TEKIJÄT JA TERVEYDEN EDISTÄMINEN 7 
7. NAISTEN TERVEYDEN KANNALTA ENSISIJAISET SEIKAT g 
8. LOPUKSI : 9 
1. JOHDANTO 10 
1.1. TAUSTAA 10 
1.2 NAISTEN TERVEYS 11 
1.3 NAISTEN TERVEYDEN INDIKAATTORIT JA SIIHEN VAIKUTTAVAT TEKIJÄT 12 
1.4 TIETOLÄHTEET 12 
1.5 KERTOMUKSEN RAKENNE 13 
2. YHTEISKUNNALLISET JA VÄESTÖLLISET SUUNTAUKSET 17 
2.1 VÄESTÖN KOKO JA RAKENNE 17 
2.2 PERHE-ELÄMÄ 17 
2.3 TYÖELÄMÄ 19 
2.4 SUKUPUOLIIN LIITTYVÄN KEHITYKSEN INDEKSIT 20 
3. TERVEYSINDIKAATTORIT 31 
3.1 ELINAJANODOTE 31 
3.2 VASTASYNTYNEIDEN KUOLLEISUUS 32 
3.3 ÄITIYSKUOLLEISUUS 32 
3.4 OMA ARVIO TERVEYDENTILASTA 32 
3.5 PITUUS 33 
4. SAIRASTUVUUS 46 
4.1 KROONISISTA SAIRAUKSISTA AIHEUTUVA TOIMINTAKYVYN RAJOITTUMINEN 46 
4.2 LYHYTAIKAINEN TOIMINTAKYVYN RAJOITTUMINEN 47 
4.3 LÄÄKÄRISSÄKÄYNNIT 47 
4.4 SAIRAALAHOITO 48 
5. NAISTEN KUOLINSYYT JA KUOLLEISUUDEN KEHITYSSUUNNAT 62 
5.1 MOOTTORIAJONEUVO-ONNETTOMIÎUDET 62 
5.2 ITSEMURHA JA ITSE AIHEUTETTU VAMMA 62 
5.3 SYÖPÄ NAISTEN KUOLINSYYNÄ 63 
5.3.1 Rintasyöpä. 64 
5.3.2 Kohdunkaulasyöpä 6.5 
5.3.3 Hengityselinten syöpä 66 
5.4 VERENKIERTOJÄRJESTELMÄN SAIRAUDET (SYDÄN-JA VERISUONITAUDIT) 67 
5.5 ISKEEMINEN SYDÄNTAUTI (SEPELVALTIMOTAUTI) 67 
5.6 AIVOVERISUONITAUTI (.AIVOHALVAUS) 69 
6. TERVEYTEEN VAIKUTTAVAT TEKIJÄT JA TERVEYDEN EDISTÄMINEN 86 
6.1 TUPAKOINTI 86 
6.2 ALKOHOLINKÄYTTÖ , 87 
6.3 RUOKAVALIO JA PAINO 88 
6.4 LIIKUNTA 89 
6.5 TERVEYDEN EDISTÄMINEN JA SAIRAUKSIEN EHKÄISEMINEN 89 
6.5.1 Sydäntarkastukset 90 
2 
6.5.2 Kolesteroliarvotutkimus 90 
6.5.3 Diabetestutkimus 90 
6.5.4 Osteoporoositutfämus 91 
6.5.5 Syöpäseulonta 91 
6.5.5.1 Kohdunkaulasyöpäseulonta 92 
6.5.5.2 Rintasyöpäseulonta 92 
7. NAISTEN TERVEYDEN PAINOPISTEET 111 
7.1 SYÖMISHÄIRIÖT 111 
7.2 Hiv JA AIDS JA NAISTEN TERVEYS 112 
7.3 PERHESUUNNITTELU 113 
7.4 ABORTTI 115 
7.5 MENOPAUSSI 116 
7.5.1 Osteoporoosi ja sydän-ja verisuonitaudit 116 
7.5.2 Ennaltaehkäisy ja oireitten hoito 117 
7.6 NAISIIN KOHDISTUVA VÄKIVALTA 118 
7.6.1 Kotiväkivalta 118 
7.6.2 Raiskaus ja muu seksuaalinen väkivalta 118 
7.6.3 Sukupuolinen häirintä 119 
8. LOPUKSI 137 
LHTEI 139 
SANASTO 139 
LIITE II 141 
KUVIOIDEN LI fETTELO 141 
LIITE III 144 
TAULUKKOLUETTELO 144 
LHTEIV 146 
KIRJALLISUUSLUETTELO 146 
TIETOLÄHTEET 151 
LIITE V 153 
JÄSENVALTIOIDEN KOORDINAATTORIT 153 
ESIPUHE 
Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa annettiin Euroopan yhteisön vastuulle uusia 
kansanterveyshän tehtäviä. Sopimuksen 3 artiklan o kohdassa ja 129 artiklassa määrätään 
yhteisölle yleistavoite myötävaikuttaa ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun 
toteuttamiseen ja annetaan määräyksiä toimista, joita yhteisön pitäisi toteuttaa tämän 
tavoitteen saavuttamiseksi. 
Komission tiedonannossa kansanterveyden alan toimintakehyksestä (KOM(93) 559 
lopullinen, 24 marraskuuta 1993) esitellään komission aikeita toteuttaa tämä yhteisön uusi 
tehtävä. Tehdyissä ehdotuksissa kaavailtiin muun muassa terveyden tilaa Euroopan 
yhteisössä (EY) koskevan kertomuksen laatimista säännöllisesti. Näiden kertomusten 
tarkoituksena on toimia tiettyjä kiintoisia terveyteen liittyviä kysymyksiä koskevan tiedon 
lähteenä sekä keskustelun edistäjinä ja virittäjinä. 
Tämä kertomus on toinen laatuaan. Ensimmäisessä kertomuksessa (KOM (95) 357 
lopullinen) annettiin yleiskatsaus terveydentilasta EY.ssä vuonna 1994. Siihen sisältyi 
kuvaus keskeisistä väestöllisistä suuntauksista sekä kuolleisuudesta ja sairastuvuudesta 
samoin kuin keskustelua tärkeistä terveyteen vaikuttavista tekijöistä. Koska terveydelliset 
suuntaukset ja terveyteen vaikuttavat tekijät muuttuvat ajan kuluessa hitaasti, 
tämänvuotisessa kertomuksessa olisi vain vähän uutta, jos se annettaisiin edellisen 
muotoisena. Sen vuoksi tässä kertomuksessa keskitytään yhteen erityiseen aiheeseen -
naisten terveyteen liittyviin kysymyksiin -, jonka merkitys niin kansalaisille kuin 
terveydenhuollon tarjoajille ja politiikantekijöille on EY.ssä kasvamassa. 
Kertomuksessa on yleisesitys keskeisistä terveydellisistä suuntauksista, kuolleisuudesta ja 
sairastuvuudesta sekä asiaankuuluvista terveyteen vaikuttavista tekijöistä. Lisäksi siinä 
kuvataan yksityiskohtaisemmin joukkoa eri-ikäisille naisille ominaisia terveydellisiä 
seikkoja. Tähän keskusteluun sisältyy tietoja terveystekijöistä samoin kuin jäsenvaltioissa 
laaditusta asiaankuuluvasta politiikasta. 
Tämä kertomus perustuu suurelti irlantilaisen Limerickin yliopiston työhön, jossa 
käytettiin hyväksi tietoja kansallisista lähteistä, Maailman terveysjärjestön Health for Ali 
-tietokannasta (Terveyttä kaikille), taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöstä 
OECD:stä ja Euroopan yhteisöjen tilastotoimistosta samoin kuin muita helposti saatavilla 
olevia tietoja. Kunkin jäsenvaltion kansalliset asiantuntijat ovat mahdollisuuksien mukaan 
tarkistaneet saadut tiedot. 
TIIVISTELMÄ 
l. Johdanto 
Tässä kertomuksessa esitetään yleiskatsaus naisten terveyden tilaan Euroopan yhteisössä 
(EY) ja tuodaan esille sekä eroja että samankaltaisuuksia jäsenvaltioissa ja niiden välillä. 
Kertomuksessa tarkastellaan kuolleisuuden ja sairastuvuuden pääsyitä naisen elämän eri 
vaiheissa sekä eräitä naisten terveyteen vaikuttavia yksilöllisiä ja yhteiskunnallisia tekijöitä 
taustana kehittymässä olevat väestölliset ja yhteiskunnalliset suuntaukset. 
Pääasiallisia tiedonlähteitä ovat olleet Maailman terveysjärjestön Health for Ali -tietokanta 
(HFA), Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (Eurostat) eri kertomukset ja tiedot sekä 
pääosasto V.n rahoittama, alkuvuodesta 1996 toteutettu EY: n laajuinen 
eurobarometrikysely. Viimeksi mainitussa tutkimuksessa esitettiin joukko naisten 
terveyteen liittyviä kysymyksiä, joita analysoidaan tässä kertomuksessa. 
Tietolähteistä saadut tiedot ovat kattavuudeltaan ja vertailtavuudeltaan laadun jatkuvasta 
parantumisesta huolimatta jossain määrin rajallisia. Nämä rajoitukset ovat suurelta osin 
vaikuttaneet tämän kertomuksen aihevalintaan. Kertomuksessa keskitytään 15-vuotiaisiin 
ja sitä vanhempiin naisiin, sillä suurin osa EY:n tasolla olevasta sukupuolittain eritellystä 
terveyteen liittyvästä tiedosta käsittelee tätä ikäryhmää. 
Kertomus koostuu kahdeksasta osasta. Osa 1 on kertomuksen johdanto, osassa 2 
esitetään tiivistelmä naisiin vaikuttavista yhteiskunnallisista ja väestöllisistä suuntauksista 
ja osassa 3 yleiskatsaus joihinkin terveysindikaattoreihin. Näitä tietoja täydennetään osassa 
4, jossa kuvataan eräitä sairastuvuuteen liittyviä toimenpiteitä, kun osassa 5 keskitytään 
tärkeimpiin naisten kuolinsyihin. Osassa 6 käsitellään erilaisia terveyteen vaikuttavia 
tekijöitä, ja osassa 7 kuvataan joukkoa esiin nousemassa olevia naisten terveyteen liittyviä 
kysymyksiä. Osa 8 päättää kertomuksen. 
2. Yhteiskunnalliset ja väestölliset suuntaukset 
Naisten osuus EY: n väestöstä on 51,2% - heitä on kaikkiaan 191 miljoonaa. 
Prosenttiosuus on huomattavan samansuuruinen eri jäsenvaltioissa: alhaisimmillaan se on 
50,4 % Irlannissa ja korkeimmillaan 51,8 % Portugalissa. Naisten prosenttiosuus vaihtelee 
kuitenkin merkittävästi ikäryhmittäin. Alle 20-vuotiaitten ryhmässä naisia on lOO.aa miestä 
kohti vain 95, kun yli 80-vuotiaiden ryhmässä 100: aa miestä kohti on 221 naista. EY:ssa 
tämä niin kutsuttu "naisistumissuhde" on erityisen korkea iäkkäitten keskuudessa, sillä 
naiset elävät täällä keskimäärin yli 6 vuotta miehiä vanhemmiksi. 
Naisten elämä on viimeksi kuluneiden kolmen vuosikymmenen aikana muuttunut EY.ssä 
merkittävällä tavalla. Avioliitot ovat vähentyneet (lähes kolmanneksella) vuodesta 1960 ja 
avioerot lähes kaksinkertaistuneet (paitsi Irlannissa). Samaan aikaan ensimmäisen 
avioliiton solmimisikä on noussut 26,1 vuoteen ja ensimmäisen lapsen synnyttämisikä 28,6 
vuoteen. 
Naisten osuus työvoimasta on samaan aikaan kasvanut valtavasti, jos kohta tältä osin 
jäsenvaltioitten kesken on huomattavia eroja. Yhdessä työelämään osallistumisen 
lisääntymisen kanssa myös naisten työttömyys on lisääntynyt, ja heidän 
työttömyysasteensa on usein korkeampi kuin miesten. 
Arvioitaessa naisten yhteiskunnallista asemaa miehiin nähden naiset menestyvät EY.ssä 
hyvin muihin maihin verrattuna. EY n sisällä sukupuolten tasa-arvo on korkeimmillaan 
Pohjoismaissa, osittain siksi, että naisten koulutus- ja ansiotaso suhteessa miehiin on 
korkea. 
3. Joitakin terveysindikaattoreita 
Terveysindikaattoreilla mitattuna naisten terveys on EY:ssä korkeatasoinen. Elinajanodote 
on noussut jatkuvasti vuosikymmenten ajan nykyiselle 80 vuoden tasolle, reilusti yli 6 
vuotta korkeammaksi kuin EY: n miehillä keskimäärin. Keskiarvon takana on kuitenkin 
huomattavaa jäsenvaltioittaista vaihtelua. Enimmäisarvo on 81,9 vuotta Ranskassa ja 
vähimmäisarvo 77,8 vuotta Tanskassa. 
Myös vastasyntyneiden kuolleisuuden osalta on saavutettu myönteistä kehitystä: 
viimeisimpien tietojen (1992) mukaan 1000 lapsesta (tytöistä) kuolee ensimmäisenä 
ikävuotenaan vain 6,9. Vuoteen 1970 verrattuna vähenemä on 68 %. Äitiyskuolleisuus on 
sekin vähentynyt merkittävästi (79 % vuodesta 1970) 7:ään tapaukseen 100 000 naista 
kohti. 
Oman terveydentilan arvioinnin perusteella naiset pitävät EY.ssä itse itseään terveinä (tai 
hyvin terveinä). Keskimäärin hiukan yli 62 % vastaajista pitää terveydentilaansa hyvänä tai 
erittäin hyvänä. Arviot vaihtelevat jäsenvaltioittain ja ikäryhmittäin - iäkkäät naiset 
arvioivat terveytensä odotusten mukaan muita heikommaksi. 
Mittausten mukaan naisten pituus on kasvanut viime vuosikymmeninä huomattavasti. 
Nuoret ikäluokat (18-29-vuotiaat) ovat lähes 5 cm pitempiä kuin vanhat (60-vuotiaat ja 
sitä vanhemmat). 
4. Sairastuvuus 
EY:n tasolla ei juurikaan luokitella sairastuvuustietoja sairauskohtaisesti. Sen sijaan 
ryhmiteltyjä mittauksia tehdään esimerkiksi pitkä- ja lyhytaikaisen työkyvyttömyyden ja 
terveydenhuoltopalvelujen käytön osalta. 
Huolimatta naisten yleisesti hyvästä terveydentilasta pitkäaikaisista sairauksista aiheutuva 
työkyvyttömyys on ilmoitusten mukaan merkittävän yleistä. Keskimäärin joka neljäs 
nainen ilmoittaa päivittäisten toimiensa rajoittuneen pitkäaikaisen sairauden johdosta 
jossain määrin (17,3%) tai vakavasti (6,3%). Keskiarvo on korkeimmillaan 30% 
(Suomessa ja Portugalissa) ja alimmillaan 15 % (Luxemburgissa) ja nousee iän myötä. Yli 
puolet 75-vuotiaista ja sitä vanhemmista naisista ilmoittaa tällaisesta toiminnan 
rajoittumisesta. 
Myös lyhyitten tarkastelujaksojen osalta toiminnallinen rajoittuminen on naisten 
ilmoittaman mukaan huomattavaa. Noin 14 % naisista ilmoittaa joutuneensa rajoittamaan 
toimintaansa edellisten kahden viikon aikana sairauden tai tapaturman vuoksi, kun 3 % on 
joutunut tekemään samoin tunne-elämän tai mielenterveyden ongelmien takia. Vastaavat 
luvut ovat 65-vuotiaitten ja sitä vanhempien naisten osalta 25 ja 5 prosenttia. 
Kaikki krooninen tai lyhytaikainen työkyvyttömyys ei vaadi lääkärinhoitoa, mutta sitä 
vaativaa työkyvyttömyyttä näyttää olevan merkittävä määrä. Vuonna 1996 toteutettu 
eurobarometrikysely osoittaa, että keskimäärin joka kolmas nainen oli edellisen kahden 
viikon aikana ottanut yhteyden lääkäriin (joko henkilökohtaisesti tai puhelimitse). 
Yhteydenotot olivat odotetusti yleisempiä vanhempien ikäryhmien keskuudessa. 
Vakavista sairauksista pieni osa vaatii todennäköisesti sairaalahoitoa. EY:n naisista 
keskimäärin 10 % ilmoitti olleensa edellisen vuoden aikana kerran tai useammin (muussa 
kuin synnytykseen liittyvässä) sairaalahoidossa, ja sairaalassaolon kokonaiskesto oli noin 
10 päivää. Iäkkäät naiset olivat olleet sairaalahoidossa noin kaksi kertaa nuoria 
todennäköisemmin, ja heidän sairaalassaloaikansakin oli yleensä pitempi. 
5. Kuolinsyyt ja naisten kuolleisuuden suuntaukset 
Yleisimpiä naisten kuolinsyitä ovat kaikissa ikäryhmissä verenkiertojärjestelmän sairaudet 
(43 % kaikista kuolemantapauksista) ja syöpä (26 %). Naisten kuolemantapauksissa 
6%:ssa syynä oli hengityselinten sairaus ja 5 %:ssa itsemurha tai tapaturma. Muissa 
20 %:ssa kyse oli jostain muusta syystä. 
Kuten sopii odottaa, tärkeimmät kuolinsyyt vaihtelevat ikäryhmittäin. Alle 30-vuotiaitten 
naisten tärkein kuolinsyy ovat moottoriajoneuvoihin liittyvät onnettomuudet, kun taas 30-
34-vuotiailla tärkein syy on itsemurha. Syöpä ja erityisesti rinta- ja kohdunkaulasyövän 
kaltainen "naisten syöpä" on 35-64-vuotiaitten naisten yleisin kuolinsyy. läkkäimpien 
naisten (65-vuotiaat ja sitä vanhemmat) kuoleman aiheuttaa noin puolessa tapauksista 
verenkiertojärjestelmän sairaus. 
Moottoriajoneuvo-onnettomuudet aiheuttavat (kaikkien naisten osalta) keskimäärin 6,42 
kuolemaa 100 000 naista kohti, kun itsemurhien ja itseaiheutetun vamman osuus on 6,24 
tapausta 100 000 naista kohti. Kaikkien ikäryhmien osalta naisten syöpäkuolleisuus on 
100 000 naista kohti noin 150 tapausta ja verenkiertojärjestelmän sairauksien (sydäntaudit 
ja halvaus) aiheuttama kuolleisuus noin 248 tapausta. Pelkästään iskeeminen sydäntauti 
aiheuttaa noin 85 kuolemaa 100 000 naista kohti; aivohalvauksen osalta luku on lähes 76 
tapausta 100 000:ssa. 
Rintasyöpä aiheuttaa EY.ssä kaikista naisten syöpäkuolemista 21 %, mikä merkitsee noin 
31 tapausta 100 000:tta kohti. Kohdunkaulasyöpä puolestaan aiheuttaa naisten 
syöpäkuolemista ainoastaan noin 2 % eli noin 3 tapausta 100 000:tta kohti. 
Hengityselinten syövän - pääasiassa keuhkosyövän - aiheuttama kuolleisuus on kasvanut 
lähes 70 %:lla vuodesta 1970. Sen osuus kaikista naisten syöpäkuolemista on tällä hetkellä 
noin 9 % eli 14 tapausta 100 000 naista kohti. 
6. Terveyteen vaikuttavat tekijät ja terveyden edistäminen 
Tärkeimmät kuolinsyyt (sydäntaudit ja syöpä) ovat hyvin pitkälti torjuttavissa primaarisen 
(terveemmät elintavat) tai sekundaarisen ennaltaehkäisyn (sairauden varhainen toteaminen 
esimerkiksi seulonnalla) avulla. Ennenaikaiseen kuolemaan (kuolema ennen 65 ikävuotta) 
liittyviä pääasiallisia riskitekijöitä ovat tupakointi, (liiallinen) alkoholinkäyttö, 
epäterveellinen ruokavalio sekä vähäinen liikunta. 
Naisista EY:ssä tupakoi noin 28 %; luku tosin vaihtelee jäsenvaltioittain. Tanska erottuu 
maana, jossa tupakointi on hyvin yleistä (42 %), ja Portugali maana, jossa luku on alhainen 
(12 %). Naisten keskimääräistä alkoholinkäyttöä EY. n tasolla kuvaavia lukuja ei ole, 
mutta naisten tiedetään juovan miehiä vähemmän. 
Ruokavaliota koskevat tiedot ovat vähäisiä. Vuoden 1996 eurobarometrikyselyyn sisältyy 
kuitenkin tietoja ruokavalion tuloksista ja ruokailutottumuksista (paino). Tutkimuksen 
mukaan joka viides nainen on kehon painoindeksillä niitattuna ylipainoinen (tai vakavasti 
ylipainoinen) ja 15 % naisista on alipainoisia. Ylipainoisuus on eräitten sairauksien, 
erityisesti sydänsairauksien ja diabeteksen, kannalta merkittävä riskitekijä. 
Tutkimuksessa saatiin lisäksi tietoja siitä, missä määrin EY: n naisille tehdään 
terveystarkastuksia ja millaisia nämä ovat. Tiedot vaihtelevat ikäryhmittäin ja maittain. 
Esimerkiksi yli 65-vuotiaista EY:ssä elävistä naisista 44 %:lle oli edellisen vuoden aikana 
tehty sydäntarkastus ja kutakuinkin samalle määrälle kolesterolimittaus. Koko naisväestön 
osalta luvut ovat luonnollisesti alempia. 
Diabetesta testataan harvemmin, ja noin 22 %:lle naisista oli edellisen vuoden aikana tehty 
diabetestesti. Vakavasti ylipainoisten naisten (40-vuotiaat ja sitä vanhemmat) osalta luku 
on 44%. Koska ylipainoisuus on insuliinista riippumattoman diabeteksen kannalta 
riskitekijä, tulokset olivat odotetun kaltaisia. 
EY: n naisista noin 16%: He on kertomansa mukaan tehty osteoporoositesti edellisen 
vuoden aikana. Syöpäseulonta on sitä vastoin paljon yleisempää. Naisista noin 40% 
kertoo, että heille oli edellisen vuoden aikana tehty kohdunkaulan irtosolututkimus, ja 
sama määrä kertoo tutkineensa rintansa käsin. Noin 18%:lle naisista oli tehty 
mammografinen tutkimus edeltäneenä vuonna. 
Koska mammografisiin tutkimuksiin liittyy monissa jäsenvaltioissa ristiriitaisia käsityksiä, 
eurobarometrikyselyssä tiedusteltiin naisten tuntemuksia asiasta. Niissä ikäryhmissä, joissa 
mammografinen seulonta saattaa vähentää kuolleisuutta, naiset tukivat (ilmaista) seulontaa 
lähes poikkeuksetta (yli 90 %) ja vaihtelukin oli vähäistä. 
7. Erityisiä naisten terveyteen liittyviä seikkoja 
Viime vuosikymmeninä on noussut esiin useista terveydellisiä kysymyksiä, jotka koskevat 
erityisesti naisia tai ovat heidän kannaltaan erityisen merkittäviä. Näitä ovat erityisesti 
teini-ikäisiä ja nuoria naisia koskevat syömishäiriöt; hiv ja aids, jota on perinteisesti pidetty 
miesten sairautena mutta jolle naisten on osoitettu olevan erityisen herkkiä, 
sydänsairaudet, joita niitäkin pidetään yleisesti miesten sairauksina huolimatta niiden 
naisissa aiheuttamasta huomattavasta kuolleisuudesta, ja naisilla huomattavasti miehiä 
yleisempi osteoporoosi. Naisten terveyteen liittyvien kysymysten luetteloon on näiden 
lisäksi liitettävä perhesuunnittelu ja abortti samoin kuin naisiin kohdistuva väkivalta. 
Syömishäiriöitten (bulimia ja anorexia nervosa) yleisyyttä ja levinneisyyttä koskevat tiedot 
ovat huomattavan puutteellisia siitäkin huolimatta, että käsitysten mukaan ne ovat 
yleistyneet koko EY:n alueella viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana. Anoreksian 
aiheuttama kuolleisuus on arvioiden mukaan 6%, mikä on kaksinkertainen määrä 
bulimiaan verrattuna. 
Yhteiskunnan ikääntyessä osteoporoosi yleistyy. Osteoporoosista on tulossa kasvava 
huolenaihe monessa jäsenvaltiossa, sillä siihen liittyvä sairastuvuus ja kuolleisuus on 
merkittävän suuruista. Terveydenhuollossa kiistellään edelleen osteoporoosia osaltaan 
ehkäisevän hormonikorvaushoidon käytöstä. Lisäksi (vuoden 1996 eurobarometrikyselyn 
mukaan) vaikuttaa siltä, että naisilla ei mielestään ole riittäviä tietoja tämän hoitomuodon 
hinnasta ja hyödyistä. 
8. Lopuksi 
Tässä kertomuksessa on pyritty esittämään niin kattava yleiskatsaus naisten terveyteen 
liittyviin kysymyksiin kuin käytettävissä olevien tietojen perusteella on mahdollista. On 
selvää, että vaikka naiset elävät pitkään ja kertovat tuntevansa olonsa sangen terveeksi, 
krooniset sairaudet aiheuttavat heille kuitenkin merkittävissä määrin työkyvyttömyyttä. 
Terveys eri indikaattorein mitattuna vaihtelee tyypillisesti jäsenvaltiosta ja ikäryhmästä 
toiseen. Iäkkäitten naisten terveys on odotetusti muita heikompi. 
Kertomuksessa viitataan lisäksi eräisiin poliittisiin aloitteisiin, joista saattaa olla apua 
naisten ennenaikaisten kuolemantapausten vähentämisessä EY.ssä. 
1. JOHDANTO 
1.1. Taustaa 
Tässä kertomuksessa esitetään yleiskatsaus naisten terveyden tilaan Euroopan yhteisössä 
(EY) ja tuodaan esille sekä eroja että samankaltaisuuksia jäsenvaltioissa ja niiden välillä. 
Kertomuksessa tarkastellaan kuolleisuuden ja sairastuvuuden pääsyitä samoin kuin eräitä 
naisten terveyteen vaikuttavia yksilöllisiä ja yhteiskunnallisia tekijöitä taustana 
kehittymässä olevat väestölliset ja yhteiskunnalliset suuntaukset. Tämän lähestymistavan 
avulla voidaan tuoda esiin sellaisia terveydellisiä kysymyksiä, jotka ovat naisilla miehiä 
yleisempiä (esim. syömishäiriöt, rintasyöpä, osteoporoosi sekä perheväkivallan, 
seksuaalisen hyväksikäytön ja ikääntymisen seuraukset), yksinomaan naisilla esiintyviä 
ongelmia (äitiyteen ja suvunjatkamiseen liittyvät terveydelliset kysymykset, kohdunkaula-
ja munasarjasyöpä, menopaussi) ja seikkoja jotka näyttävät vaikuttavan naisiin eri tavalla 
kuin miehiin (esim. sydän- ja verisuonitaudit ja hiv/aids). 
Naisten terveydentila on kohentunut merkittävästi tällä vuosisadalla, minkä osoittavat 
sangen huomattavasti kasvanut elinajanodote ja vähentynyt ennenaikainen kuolleisuus ja 
vastasyntyneiden ja äitiyskuolleisuus mukaan lukien. Naisten elinajanodote on EY:ssä 
keskimäärin 5-7 vuotta miesten vastaavaa korkeampi. Silti viimeksi kuluneina 
kahtenakymmenenä vuotena naisten terveyttä ja naisiin suunnattua terveyspolitiikkaa ja 
-palveluja on arvioitu uudelleen sillä perusteella, että yhä yleisemmin tunnustetaan naisten 
terveydellisten tarpeiden ja huolten olevan erilaisia kuin miesten. Tuoreessa tutkimuksessa 
(Eurobarometri 44.3/1996)a tiedusteltiin EY:ssä eläviltä naisilta, pitivätkö he naisten 
terveyteen liittyvien kysymysten saamaa huomiota maassaan riittävänä. Useampi kuin joka 
kolmas vastasi kielteisesti (tai oli epävarma) (Kuvio 1.1). Vastausten jakauma vaihteli 
ymmärrettävästi 15 jäsenvaltion välillä (Kuvio 1.2). Irlantilaisista naisista lähes 50% 
ilmoitti, että naisten terveyteen liittyviin kysymyksiin kiinnitettävä huomio on 
riittämätöntä (Taulukko 1.1), kun tanskalaisista naisista vain noin 12 % oli samaa mieltä. 
Nämä tulokset ovat kiintoisia sikäli, että naisten elinajanodote on Tanskassa ja Irlannissa 
EY:n alhaisimpia (ks. osa 3.1). On ilmeistä, että muut tekijät vaikuttavat naisten 
käsityksiin tästä asiasta. On syytä huomata, että Irlannin hallitus on ryhtynyt harjoittamaan 
erityistä naisille suunnattua terveyspolitiikkaa, joka on EY:ssä lajissaan ensimmäinen1. 
Entistä voimakkaampi keskittyminen naisten terveyteen on tapahtunut osana yhteiskunnan 
ja väestötilanteen laajempia muutoksia. Muutoksia ovat olleet Länsi-Euroopan 
jälkiteollinen kehitys, naisten entistä aktiivisempi osallistuminen työelämään 1960-luvulta 
lähtien sekä sukupuolten välisten suhteitten muuttuminen niin yksityisessä kuin 
julkisessakin elämässä. Väestöllisissä suuntauksissa näkyvät yhteiskunnan ikääntyminen 
(iäkkään väestönosan naisistuminen1' mukaan lukien) , syntyvyyden väheneminen, 
perhekoon pieneneminen, ensimmäisen avioliiton solmimisiän nouseminen sekä avioerojen 
lisääntyminen. Nämä seikat ovat perusteellisesti muuttaneet länsimaisen yhteiskunnan 
kasvoja ja niin naisten kuin miestenkin asemaa. 
b Lisätietoja eurobarometrikyselystä ks. osa 1.4. 
Iäkkään väestönosan naisistumisella tarkoitetaan sitä. että kuolleisuuserojen vuoksi iäkkäät ihmiset 
ovat pääasiassa naisia. Lisätietoja ks. osa 2.1. 
10 
1.2 Naisten terveys 
Vaikka naisten terveyttä koskevat tiedot ovat puutteellisia, siitä on muodostumassa 
selkeämpi kuva kuin miesten terveydestä. Naisilla on miehiä enemmän kroonisia sairauksia 
ja työkyvyttömyyttä, minkä ei voida katsoa pelkästään johtuvan naisten pitkäikäisyydestä. 
Naiset myös arvioivat itse terveydentilansa heikommaksi kuin miehet. On saatu yhä 
enemmän näyttöä siitä, että suuri osa heikkoa terveyttä koskevasta biolääketieteellisestä 
tietämyksestä - paitsi yksinomaan naisia koskevien biologisten terveysseikkojen osalta -
on johdettu miehiseen prototyyppiin perustuvasta tutkimuksesta. Tällaisessa 
tutkimuksessa on jätetty huomiotta sukupuolierojen vaikutus diagnooseihin, hoitoon ja 
terveydellisiin tuloksiin. Yleissuuntaukset naisten sairauksissa ja kuolleisuudessa ovat 
nekin muuttumassa. Esimerkiksi keuhkosyöpä on naisten kuolinsyynä yhä yleisempi, mihin 
vaikuttaa tupakoinnin yleistyminen erityisesti nuorten naisten keskuudessa. 
Naiset käyttävät terveyspalveluja miehiä enemmän (sekä omasta puolestaan että lastensa ja 
iäkkäitten vanhempiensa hoitajina), ja naisten osuus terveysalan työvoimasta on miesten 
osuutta huomattavasti suurempi. Naiset ovat kuitenkin aliedustettuja ylemmissä 
lääketieteellisissä ja johtotehtävissä, mikä rajoittaa heidän vaikutusvaltaansa terveysalan 
politiikan kehittämisessä. Naiset osallistuvat lisäksi miehiä enemmän palkattomaan 
perheen, vanhusten ja yhteisölliseen hoitotyöhön ja käyttävät siihen enemmän aikaa. 
Siitä huolimatta, että naisten osuus palkallisen työn tekijöistä kasvaa, naiset käyttävät 
edelleen miehiin verrattuna enemmän aikaa taloustöiden tekemiseen ja heille jää 
vähemmän vapaa-aikaa. Lisäksi naisten taloudellinen ja yhteiskunnallinen asema on 
yleisesti ottaen miehiä heikompi, ja he ovat useammin taloudellisesti riippuvaisia miehestä 
ja/tai sosiaaliturvasta. Nämä olosuhteet rajoittavat naisten vapautta tehdä valintoja 
elämänsä suhteen - terveelliset elintavat mukaan luettuna. Näitten seikkojen vaikutusta 
naisten terveyteen ja päinvastoin ei kuitenkaan tunneta riittävästi. 
Tietoisuus puheena olevista kysymyksistä on edesauttanut naisten terveyden nousemista 
yhä selvemmin esille. Tässä mielessä luonteenomaisia ovat olleet viimeisten 
kahdenkymmenen vuoden aikana monet toimet naisten terveyden asettamiseksi etusijalle 
poliittisesti, yhteiskunnallisesti ja biolääketieteellisesti. Yhdistyneiden kansakuntien (YK) 
naisten vuosikymmen (1976-1985) auttoi naisten terveyden esilletuonnissa. Samaan 
tapaan Maailman terveysjärjestön (WHO) vuonna 1978 laatimissa Terveyttä kaikille 
vuoteen 2000 -ohjelman tavoitteissa asetettiin erikseen tavoite naisten terveydelle. 
Tuoreempaa kehitystä oli Pekingissä 1995 järjestetty YK:n neljäs naisten 
maailmankonferenssi, jossa asian korostaminen jatkui. Konferenssi hyväksyi 
toimitaohjelman, jonka tavoitteita on asettaa etusijalle sellaiset kasvatusohjelmat, joilla 
pyritään muun muassa auttamaan naisia tekemään omat päätöksensä ja ottamaan vastuu 
terveydestään ja hedelmällisyydestään3. 
Yhteisön tasolla on viime aikoina toteutettu joukko toimenpiteitä naisten terveydentilan 
kohentamiseksi ja suojelemiseksi. Näitä ovat esimerkiksi neuvoston direktiivi 
äitiyslomasta2, iäkkäitten naisten asettaminen etusijalle iäkkäitä henkilöitä koskevassa 
Tavoite vastaa Euroopan unionin päätavoitteita ennen Pekingin konferenssia, sen aikana ja sen 
jälkeen. 
11 
strategiassa33 sekä Eurooppa syöpää vastaan -ohjelmaan liittyvä 
rintasyöpäseulontaverkko4. 
1.3 Naisten terveyden indikaattorit ja siihen vaikuttavat tekijät 
Tehokas terveyspolitiikka ja tehokkaat terveysohjelmat (ja niiden arviointi) nojaavat yhä 
useammin puolueettomiin väestön terveydentilaa ja siinä olevia eroja kuvaaviin 
mittareihin. Väestöjen ja väestönosien sekä kansakuntien vertailu on sekin lisääntynyt 
pyrittäessä arvioimaan eri tautien yleisyyttä, ymmärtämään niiden taustalla olevia syitä ja 
arvioimaan ennaltaehkäisevien terveysstrategioiden vaikutuksia. 
Eurooppalaisten ja kansainvälisten vertailujen mahdollistamiseksi on toteutettu tiedon 
standardointiin tähtääviä toimia, mutta tosiasiallisesti vertailukelpoisia tietoja on edelleen 
vähän. Tässä kertomuksessa hyödynnetään vakiintuneita ja uusia EY:n tason tietoja ja 
indikaattoreita, ja tämä rajoittaa aihevalintaa välttämättä. Kertomuksessa on lisäksi rajattu 
käsiteltävät naiset 15-vuotiaisiin ja sitä vanhempiin, sillä valtaosa EY: n tasolla olevasta 
sukupuolittain eritellystä tiedosta käsittelee tätä ikäryhmää. Lopuksi mainittakoon, että 
tilan säästämiseksi esitetään vertailuja miesten ja naisten terveydentilan välillä vain 
erityisen kiinnostavissa tapauksissa. 
1.4 Tietolähteet 
Kertomusta laadittaessa on käytetty useita terveyteen suoraan ja välillisesti liittyvän tiedon 
primaarisia ja sekundaarisia lähteitä. Tietojen yhdistelmätaso vaihtelee alueellisesta ja 
kansallisesta yhteisön ja kansainväliselle tasolle. Vaikka kertomuksessa on keskitytty 
sellaisiin naisten terveysindikaattoreihin ja -tekijöihin, jotka ovat mitattavissa ja 
vertailtavissa, myös laadullista tietoa on käytetty. Eri tietolähteitä koskevat lähdeviitteet 
ovat kunkin osan lopussa samoin kuin kertomuksen lopussa olevassa lähdeluettelossa. 
Tärkeimpiä tietolähteitä ovat olleet Maailman terveysjärjestön Health for Ali -tietokanta 
(OTA, 1996)5, Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (Eurostat) julkaisemat eri 
kertomukset ja tiedot samoin kuin tiedot Eurostatin ensimmäisestä eurooppalaisesta 
kotitaloustutkimuksesta 1994, YK: n julkaisemat maailman naisia 1970-1990 koskevat 
tilastot6 sekä eri seurantakeskusten, kuten Lyonissa sijaitsevan Kansainvälisen 
syöväntutkimuskeskuksen ja Pariisissa sijaitsevan Euroopan aidsin epidemiologisen 
seurannan keskuksen, toimittamat tiedot. Tärkeä tietolähde tälle kertomukselle on ollut 
myös alkuvuodesta 1996 tehty EY: n laajuinen eurobarometrikysely. Kyselyssä esitettiin 
kaikissa jäsenvaltioissab edustavalle otokselle (noin 1 000) kansalaisia (jotka eivät olleet 
laitoshoidossa) joukko terveyteen liittyviä - myös asennetta tiedustelevia - kysymyksiä ja 
tiedusteltiin vastaajan arviota omasta terveydentilastaan sekä sitä, mitä ennaltaehkäiseviä 
terveyspalveluja vastaaja oli käyttänyt edellisen vuoden aikana. 
Huolimatta terveysindikaattorien ja -tekijöiden saatavuuden ja vertailtavuuden jatkuvasta 
parantumisesta puutteita on edelleen. Tietoja puuttuu monista naisten terveyden kannalta 
tärkeistä seikoista, kuten esimerkiksi menopaussista ja syömishäiriöistä (ks. osa 7) tai 
Ks. esimerkiksi Euroopan iäkkäitten vuosi 1993 sekä tuleva Yhdistyneitten kansankuntien 
iäkkäitten vuosi 19993. 
Entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa ja Saksan liittotasavallassa ennen Saksojen 
yhdistymistä otos oli molemmissa 1 000 henkeä. 
12 
siirtolaisnaisten kaltaisista erityisryhmistä. Puutteita on myös sairastuvuus- ja 
eloonjäämistilastoissa sekä tiedoissa elintapoihin vaikuttavista niin yleisistä kuin 
sukupuolittaisistakin tekijöistä. Lisäksi sukupuolittain eriteltyjä terveyteen liittyviä tietoja 
ei ole riittävästi, että voitaisiin tutkia esimerkiksi työnteon, stressin ja terveyden suhdetta. 
Tietoja on kerätty mahdollisuuksien mukaan kaikista 15 jäsenvaltiosta. Näissä tapauksissa 
tulokset on yleensä esitetty sekä jäsenvaltioittain että koko EY:n osalta. Saksaa koskevat 
tiedot käsittävät, mikäli ei toisin mainita, ennen vuotta 1990 Saksan liittotasavallan ja 
vuoden 1990 jälkeen liittotasavallan uusine vakioineen. Yksi merkittävä poikkeus 
kuitenkin on: eurobarometrikyselyissä tehdään ero entisen Saksan demokraattisen 
tasavallan ja yhdistymistä edeltävän ajan Saksan liittotasavallan välillä. Erottelu on 
säilytetty, sillä tulokset kuvastavat tiettyjen terveyteen suoraan tai välillisesti liittyvien 
indikaattorien tärkeitä ja jatkuvia eroja, jotka kahden erillisen valtion pitkäaikainen 
olemassaolo on saanut aikaan. 
Kaikissa tapauksissa on käytetty tuoreinta saatavilla olevaa tietoa. Eräät tiedot ovat useita 
vuosia vanhoja (esim. WHO:n kuolleisuustiedot ovat vuodelta 1992) ja toiset tuoreita 
(esim. vuoden 1996 eurobarometrikysely). 
1.5 Kertomuksen rakenne 
Tämä kertomus on jaettu kahdeksaan osaan. Osassa 1 kuvataan kertomuksen tavoitteet, 
tausta, käytetyt menetelmät ja rakenne. Osassa 2 taas esitetään yhteenveto naisten 
kannalta merkittävistä yhteiskunnallisista ja väestöllisistä suuntauksista eri ikävaiheissa. 
Osassa 3 esitellään eräitä naisten kannalta tärkeitä terveysindikaattoreita, kuten 
elinajanodote, vastasyntyneiden kuolleisuus ja oma käsitys terveydentilasta. Näitä tietoja 
täydennetään osassa 4, jossa kuvaillaan joitakin sairastuvuuteen liittyviä mittareita, kuten 
pitkäaikaisesta sairaudesta aiheutuva työkyvyttömyys, toimintakyvyn lyhytaikainen 
rajoittuminen ja sairaalahoito. Osassa 5 tarkastellaan eri-ikäisten naisten kuolinsyitä. 
Osassa 6 käsitellään erilaisia terveyteen vaikuttavia tekijöitä, kuten tupakointia ja 
alkoholinkäyttöä, samoin kuin erilaisia seulontaohjelmia. Osassa 7 analysoidaan eräitä 
naisten erityisiä huolenaiheita elämän eri vaiheissa. Osa 8 päättää kertomuksen. 
Kertomuksen liitteissä on luettelo teknisistä termeistä samoin kuin taulukoista ja kuvioista 
sekä lähdeluettelo. 
Kertomuksen kunkin osan lopussa on luettelo numeroiduista viitteistä. Sivujen alalaidassa 
olevat alaviitteet on merkitty kirjaimin. Kuviot ja taulukot on sijoitettu kunkin osan 
loppuun viiteluettelon jälkeen. 
Viitteet 
Irlannin terveysministeriö 1945: Developing a Policy for Women's Health: A Discussion 
Document. Dublin: Stationary Office. 
Euroopan yhteisöjen komission direktiivi 92/85/ETY. 10.10.1992. EYVL N:o L 348. 28.11.1992. 
G. Dooghe. ja N. Appleton (1995): Elderly Women in Europe. Choices & Challenges. Centrum 
voor Bevolkings- en Gezinsstudies. Leuven. 
European Journal of Cancer Prevention 1994. Vol 3. Supplement 1. 
Ks. lisäksi esim. WHO 1994. Health in Europe. European Series. No. 56, Regional Publications. 
WHO.n Euroopan alueen toimisto. Kööpenhamina. 
Yhdistyneet kansakunnat 1991. The World's Women 1970-1990, Trends and Statistics, New York. 
13 
[Kuviot ja taulukot] 
14 
Kuvio 1.1 
Naisten terveyteen kiinnitetty riittävästi huomiota 1996 (*) 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
Vahvasti eri mieltä 
(4,70 %) 
Vahvasti samaa mieltä 
(25,00 %) Jossain määrin eri 
mieltä 
(13,60%) 
Epävarma 
(15.70%) 
Jossain määrin samaa 
mieltä 
(41,00%) 
Lähde : Euro barometri 44.3/1996 
(*) : Vastausten jakauma sen mukaan, oliko vastaaja samaa vai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: (Maassa) kiinnitetään 
riittävästi huomiota naisten terveyteen liittyviin seikkoihin, kuten rinta-ja kohdunkaulasyöpään 
Kuvio 1.2 
Naisten terveyteen kiinnitetty riittävästi huomiota, 1996 (*) 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset 
Tanska 
Alankomaat 
Suomi 
Ranska 
Luxemburg 
Belgia 
Itävalta 
Italia 
Itä-Saksa 
EU 15 
Ruotsi 
Yhd. kuningaskunta 
Espanja 
Länsi-Saksa 
Kreikka 
Portugali 
Irlanti EU 15 maittain 
k\\^\\\\\^W^ 
^^m^^y^^ 
r\\\\\\N\\\\\\\^^^^^ 
K\vm\m\mm\\\\\^^^^^ 
K\^\\^^S^^^ 
^^^^x^^x^ 
K\\s\\\\m\\\\^^^ 
m^^y^^^ ^\\\\\\^s\^\\\^^^^^ 
ft^^KK^KKKKK^KKSS^ 
U\m\m\WmW?^m^ 
MKK^ssm^s^mw^ R^ftM^ftKKKKftSKSftg 
KKKftS^^KKKimWftKg 
fcK^^mKKftKKKKSM 
h\mwm\m\\w^\^ K\X^\W^\V\\\W^ erimieltä n 
epävarma 
samaa 
mieltä 
EU:n 
keskiarvo 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
samaa mieltä olevien prosenttiosuuden mukaan Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
(*) .Vastausten jakauma sen mukaan, oliko vastaaja samaa vai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: (Maassa) kiinnitetään 
riittävästi huomiota naisten terveyteen liittyviin seikkoihin, kuten rinta-ja kohdunkaulasyöpään. 
15 
Taulukko 1.1 
Naisten terveyteen kiinnitetty riittävästi huomiota kotimaassa, 1996(*) 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset 
vahvasti jossain määrin jasan määrin vahvasti 
erimieltä erimieltä epävarma samaamktä sanaa nidtä 
% % % 
Tanska 3,8 8,7 2.0 
Alankomaat 4,3 6,1 5,6 
Suomi 1,7 11,0 4,5 
Ranska 1,4 12,6 11,2 
Luxemburg 1,6 8,4 17,4 
Belgia 2,5 8,8 16,9 
Itävalta 1,2 8,2 21,6 
Italia 5,1 5,6 21,0 
Itä-Saksa 2.6 11.1 20,3 
EU 15 4,6 13,6 16,4 
Ruotsi 4.8 20.9 11.6 
Yhdistvnyt kuningaskunta 10,1 21,6 7,1 
Espanja 3.3 17,0 21.6 
Länsi-Saksa 1.7 14.9 26,5 
Kreikka 4,6 14,7 25,8 
Portugali 5,0 19,9 23,8 
Irlanti 20,7 27,4 14,4 33.3 
33,5 
53,3 
54.4 
48.7 
50,3 
36,2 
26,2 
49,5 
42,9 
42.6 
45,0 
40,5 
41.2 
31,5 
45,2 
27,2 52,2 
50,5 
29,6 
20,4 
23,9 
21,5 
32,8 
42.1 
16.5 
22,5 
20,1 
16.2 
17,6 
15,6 
23,4 
6,2 
10,4 
(*) : Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa (tai eri) mieitä seuraavan väittämän kanssa: (Maassa) 
kiinnitetään riittävästi huomiota naisten terveyteen liittyviin seikkoihin, kuten rinta- ja kohdunkaulasyöpään. (Eurobarometri 
44.3/1996) 
16 
2. YHTEISKUNNALLISET JA VÄESTÖLLISET SUUNTAUKSET 
Tässä osassa annetaan taustatietoja naisia koskevista väestöllisistä ja yhteiskunnallisista 
suuntauksista. Elinajanodotetta ja vastasyntyneiden kuolleisuutta koskevia tietoja, jotka 
usein määritellään väestötilastoihin kuuluviksi, on osassa 3, jossa käsitellään joitakin 
terveysindikaattoreita. 
2.1 Väestön koko ja rakenne 
Kun Euroopan yhteisö 1. tammikuuta 1995 hyväksyi jäsenekseen kolme uutta 
jäsenvaltiota (Itävalta, Ruotsi ja Suomi), yhteisön kokonaisväestö kasvoi arviolta 350 
miljoonasta 372 miljoonaan (6,3 %:n kasvu). Hiukan yli puolet (50,9 %) lisäväestöstä oli 
naisia, joiden lukumäärä kasvoi 179 miljoonasta 190 miljoonaan. Siten naisten osuus EY: n 
väestöstä on kuten ennen laajenemistakin 51,2%. Prosenttiosuus on huomattavan 
samansuuruinen jäsenvaltiosta toiseen ja vaihtelee vain vähän: alimmillaan se on Irlannissa 
50,4 % ja korkeimmillaan Portugalissa 51,8 % (ks. taulukko 2.1). 
Naisten osuus väestöstä vaihtelee kuitenkin ikäryhmittäin. Alle 20-vuotiaitten ikäluokassa 
naisia on 100:aa miestä kohti 95, ja miesten yliedustus säilyy aina 39-vuotiaisiin saakka. 
Sataa 40-5 9-vuotiasta miestä kohti on sata samanikäistä naista, mutta sitä vanhempien 
keskuudessa naisten yliedustus kasvaa voimakkaasti siten, että 80-vuotiaita naisia on 221 
sataa samanikäistä miestä kohti (ks. kuvio 2.1). 
Tämä niin sanottu naisistumisaste on alle 20-vuotiaitten osalta käytännössä 
samansuuruinen kautta jäsenvaltioiden, mutta siinä on huomattavia eroja 60-vuotiaitten ja 
sitä vanhempien ikäluokassa. Saksassa ja Itävallassa naisistumisaste on korkein ja 
Kreikassa ja Irlannissa alhaisin (ks. kuvio 2.2). 
Iäkkäitten korkea naisistumisaste on osittain seurausta miesten ja naisten erisuuruisesta 
elinajanodotteesta. Naiset elävät EY:ssä keskimäärin yli 6 vuotta miehiä vanhemmaksi, 
joten he ovat yliedustettuja vanhemmissa ikäluokissa (lisätietoja elinajanodotteesta on 
osassa 3.) 
Naisten taipumus elää miehiä pidempään näkyy myös sukupuolten ikäjakaumassa. Kuten 
taulukko 2.2 osoittaa, 23,6 % naisista on 60-vuotiaita tai sitä vanhempia, kun vastaava 
luku miehillä on vain 17,8 %. Tämä suhde saattaa muuttua ajan myötä väestön vanhetessa, 
sillä kuten taulukko 2.2 osoittaa, yli 60-vuotiaitten miesten osuus kasvaa nopeammin kuin 
samanikäisten naisten. Yli 60-vuotiaitten miesten prosenttiosuus kasvoi 1991-1996 
5,5 %:llä, kun vastaava luku naisilla oli 2,7 %. 
2.2 Perhe-elämä 
Samaan aikaan kun väestö ikääntyy, myös perhe-elämä muuttuu. Erittäin 
huomionarvoinen seikka on avioliittojen määrän merkittävä väheneminen: avioliittojen 
solmiminen on vähentynyt lähes kolmanneksella vuosina 1960-1995, noin 8 avioliitosta 
5,14:ään 1 000 henkeä kohti. Avioliitot ovat vähentyneet varsin tasaisesti kaikissa 
17 
jäsenvaltioissa. Saksassa vähentyminen on ollut suurinta ja Kreikassa vähäisintä (ks. 
taulukko 2.3). 
Yhtä aikaa avioliittojen vähenemisen kanssa ensimmäisen avioliiton solmimisikä on 
noussut 24 vuodesta hieman yli 26:een (ks. taulukko 2.3). Ruotsissa ja Tanskassa 
ensimmäinen avioliitto solmitaan EY-maista vanhimpana (28,5-ja 28,1-vuotiaana vuonna 
1994). Näissä maissa ensimmäisen avioliiton solmimisikä on vuodesta 1960 myös noussut 
eniten. 
Huolimatta avioliittojen vähenemisestä ja ensimmäisen avioliiton solmimisiän kasvamisesta 
avioerojen määrä on yli kolminkertaistunut vuodesta 1960 - 0,54 avioerosta l,8:aan 1 000 
henkeä kohti. Kuten avioliittojen määrän osalta, myös tässä tapauksessa EY:n keskiarvo 
hämärtää huomattavia jäsenvaltioitten välisiä eroja. Irlanti erottuu muista EY-maista, sillä 
siellä avioero on kielletty3. Eteläisissä jäsenvaltioissa, kuten Kreikassa, Italiassa ja 
Espanjassa, avioerot ovat harvinaisempia kuin luettelon kärjessä olevissa Pohjoismaissa 
(Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Näitten kehityssuuntausten tulokset on esitetty kuviossa 2.3, jonka mukaan yhden hengen 
taloudet ja yksinhuoltajaperheet ovat selvästi yleistyneet vuosina 1960-1995. Kuviossa 
näkyy myös avioliiton ulkopuolella syntyneitten lasten määrän selvä kasvu, joka on 
avioerojen yleistymisen ohella vaikuttanut yksinhuoltajaperheitten määrän kasvuun. 
Avioliiton ulkopuolella syntyvien lasten määrän kasvu ei ole tarkasteluajan ainoa muutos. 
Naisten hedelmällisyyttä kokonaisuutena kuvaava luku pieneni 45 % 2,59 lapsesta 
l,43:een naista kohti. Syntyneiden lasten kokonaismäärä putosi siten yli 1,7 miljoonalla eli 
lähes 31 %:lla vuosittaiseen hieman alle 4 miljoonaan lapseen (ks. kuvio 2.3 ja taulukko 
2.4). 
Kokonaissyntyvyys on laskenut kaikissa jäsenvaltioissa vuodesta 1960, mutta se on 
tapahtunut eri jäsenvaltioissa hyvinkin eri aikaan. Kuten kuvio 2.4 osoittaa, erityisesti 
Irlannissa syntyvyys on vähentynyt vasta 1990-luvulla, kun muissa jäsenvaltioissa 
vähentyminen on ollut nopeinta 1960-ja 1970-luvuilla. Mielenkiintoista on myös se, että 
Pohjoismaissa, joissa syntyvyys oli jonkin aikaa kaikkein alhaisinta, sitä kuvaava luku on 
nyt kaikkein korkein. Tämä on erityisen odottamatonta sen vuoksi, että - kuten 
jäljempänä osoitetaan - naisten osallistuminen työelämään on näissä maissa yleisintä, mikä 
on perinteisesti liitetty alhaiseen syntyvyyteen. 
Syntyvyyden kasvun Pohjoismaissa ei voida katsoa johtuvan myöskään ehkäisyvälineitten 
vähäisestä käytöstä, joka voisi olla yksi syy syntyvyyden sangen äskettäiseen 
vähenemiseen Irlannissa. Kuten taulukosta 2.5 käy ilmi, pohjoismaiset naiset ilmoittavat 
huomattavasti yleisemmin käyttävänsä ehkäisyä kuin naiset muissa jäsenvaltioissa. 
Taulukko 2.5 kuvaa myös ensisynnytysikää, joka on vuosina 1990-1994 noussut hieman 
(0,5 vuotta) siten, että vuonna 1994 ikä oli 28,7 vuotta. Tämä johtuu todennäköisesti siitä, 
että ensimmäinen avioliitto solmitaan entistä vanhempana. Taulukko esittää lisäksi teini-
ikäisille naisille elävänä syntyneitten lasten määrää, joka vaihtelee jäsenvaltioissa 
Irlannin lainsäädännössä on sallittu avioero tietyissä olosuhteissa vuonna 1995 järjestetyn 
kansanäänestyksen jälkeen. 
18 
huomattavasti. Prosenttiosuus on alhaisin Alankomaissa (1,38 %) ja korkein Portugalissa y 
(7,48 %^j[ks. myös osa 7.3). 
2.3 Työelämä 
Myös naisten työelämässä on tapahtunut muutoksia - olipa heillä lapsia tai ei. Joissakin 
jäsenvaltioissa, kuten erityisesti Pohjoismaissa, naisten osallistuminen työelämään yleistyi 
niinkin varhain kuin 1960-luvulla, kun taas muissa maissa vastaava suuntaus tapahtui vasta 
1970- ja 1980-luvuilla. Kuten taulukosta 2.6 käy ilmi, naisten työllisyys on edelleen 
lisääntynyt 1990-luvulla, vaikkakin kahdessa maassa (Ruotsissa ja Suomessa), joissa naiset 
ovat osallistuneet työelämään hyvin yleisesti, se on itse asiassa vähentynyt 1980-luvun 
puolivälin jälkeen. Lisäksi naiset perustavat yhä aktiivisemmin omia yrityksiä ja hoitavat 
niitä. Kaikista yrityksistä jäsenvaltioissa jopa 30% on naisten johtamia ja uusista 
yrityksistä noin joka kolmannen on perustanut nainen1. 
Huolimatta työllisyyden (ja työelämään osallistumisen) kasvusta jäsenvaltioitten välillä on 
edelleen suuria eroja. Osallistuminen työelämään on selvästi yleisintä Pohjoismaissa -
Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa - (naisista yli 70 % on työssä), kun taas Espanjassa, 
Irlannissa, Italiassa, Kreikassa ja Luxemburgissa luku on alhaisin (noin 40-45 %). 
Erot ovat vielä suurempia tarkasteltaessa osa-aikatyötä. Kuten taulukosta 2.7 käy ilmi, 
naiset tekevät osa-aikatyöstä leijonanosan (70-90%). Kun tarkastellaan osa-aikatyön 
osuutta kokonaistyöllisyydestä, Alankomaat erottuu muusta EY:stä selvästi: siellä yli 
60% työssäkäyvistä naisista tekee osa-aikatyötä. Muita maita, joissa osa-aikatyötä 
tekevien naisten osuus on suuri, ovat Yhdistynyt kuningaskunta (45,2 %), Ruotsi 
(41,4 %) ja Tanska (36,7 %). Alhaisimmat luvut ovat Espanjassa, Italiassa, Kreikassa, 
Portugalissa ja Suomessa (alle 15 %). 
Kuvio 2.5 esittää naisten (ja miesten) osa-aikatyön yleiskasvun vuosina 1975-1991. 
Tuona aikana naisten osa-aikainen työskentely kasvoi hieman yli 20 %:sta noin 28 %:iin. 
Kuvio esittää lisäksi, kuinka työttömyys ja määräaikaistyö ovat kehittyneet. Molemmat 
karkeasti ottaen kaksinkertaistuivat 1975-1991. Työttömyys koetteli naisia huomattavasti 
voimakkaammin kuin miehiä. 
Taulukossa 2.8 esitetään työttömyysasteen kehittyminen vuosina 1983-1993 kaikissa 
jäsenvaltioissa. Ainoastaan viidessä maassa naisten työttömyysaste oli vuonna 1993 alle 
7 % (Itävalta, Luxemburg, Portugali, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta). Muissa maissa 
työttömyysaste oli 10-15 %:n luokkaa - poikkeuksena Espanja lähes 30 %:n lukemallaan. 
Miehiin verrattuna naisten työttömyysaste on korkeampi kaikissa jäsenvaltioissa paitsi 
kolmessa (Irlanti, Ruotsi ja Suomi). 
Nuorten naisten (alle 25-vuotiaitten) tilanne on sikäli muita heikompi, että heidän 
absoluuttinen työttömyysasteensa on huomattavasti korkeampi kuin naispuolisella 
työvoimalla yleensä. Tämä käy ilmi myös kuviosta 2.6, jossa esitetään työllisyyden 
jakautuminen kaikkien väestön ikäryhmien kesken vuonna 1994. 
19 
2.4 Sukupuoliin liittyvän kehityksen indeksit 
Taulukko 2.9 havainnollistaa sukupuoleen liittyviä eroja eri jäsenvaltioissa (paitsi 
Saksassa) ja niiden maailmanlaajuista sijoittumista Perustana on käytetty eräitä YK:n 
Human Development Report -nimiseen raporttiin vuodelta 1995 sisältyviä indeksejä2. 
Human Development Index (HDI) on menetelmä, jolla arvioidaan maita ja asetetaan ne 
keskinäiseen järjestykseen eräitten yhteiskunnallisten ja taloudellisten indikaattorien 
(terveys, tulot ja koulutus) perusteella. Kanada, USA ja Japani sijoittuvat luettelon 
kärkeen, ja EY:n jäsenvaltioista kaksi, Alankomaat ja Suomi, sen neljännelle ja viidennelle 
sijalle. 
Kun HDI-indeksiin tehdään sukupuolittaisen Gender Development -indeksin (GDI) 
mukaiset korjaukset, saadaan kuitenkin toisenlainen kuva. Pohjoiset jäsenvaltiot Ruotsi ja 
Suomi ovat molemmat kärjessä niin yhteisön sisäisessä luettelossa kuin 
maailmanlaajuisestikin. Alankomaat putoaa GDI-indeksissä yhteisön yhdeksännelle sijalle, 
mikä osoittaa suhteellisen voimakasta sukupuolten eriarvoisuutta. 
Gender Empowerment Measure (GEM) on toinen sukupuoleen perustuva indeksi, joka 
kuvaa eriarvoisuutta taloudellisessa ja poliittisessa päätöksenteossa. Pohjoiset jäsenvaltiot 
ovat tämänkin indeksin kärjessä. GEM ei kuitenkaan kuvasta GDI-indeksiä kaikkien 
jäsenvaltioitten osalta. Esimerkiksi yhteisön sisäisellä GDI-asteikoUa neljäntenä oleva 
Ranska on GEM-indeksissä alimmalla sijalla. Tämä edustaa yhteisössä suurinta eroa 
naisten ja miesten välillä, kun tarkastellaan naisten edustusta parlamentissa, naisten 
ammattitaidon kehittymistä sekä heidän ansiotasoaan. 
Sukupuolten tasa-arvo on kehittyneintä pohjoisissa jäsenvaltioissa, ja sen voi katsoa 
olevan seurausta naisten korkeasta kouluttautumisasteesta 1970-luvulta lähtien sekä 
suhteellisen vähäisistä eroista naisten ja miesten osuudessa ansiotulojen kokonaismäärästä. 
Vaikka indeksit eivät ole virheettömiä, ne osoittavat silti, että sukupuolten eriarvoisuutta 
esiintyy edelleen niin jäsenvaltioissa kuin niiden välilläkin huolimatta kuluvan vuosisadan 
jälkipuoliskolla saavutetusta edistyksestä. Eriarvoisuudet näyttävät vähäisemmiltä 
perusterveydenhuollon ja koulutuksen osalta ja näkyvämmiltä tarkasteltaessa 
tulojakaumaa sekä edustusta taloudellisissa ja poliittisissa asioissa. On syytä huomata, että 
sukupuolten tasa-arvo ei riipu tuloista (bkt). Luxemburgissa nimittäin - kuten taulukko 
2.9 osoittaa - perusostovoima (todellinen bkt henkeä kohti) on EU: n korkein, mutta maa 
on GDI-indeksillä mitattuna yhteisön maista viimeisellä sijalla. 
Viitteet 
Euroopan pk-yritysten seurantakeskuksen neljäs vuosikertomus (1996), s. 330. 
United Nations Development Programme 1995. Human Development Report 1995. Oxford 
University Press. New York. 
20 
[Kuviot ja taulukot] 
21 
Taulukko 2.1 
Naisten osuus Euroopan unionin 
kokonaisväestöstä 1996 (EU 15) 
Maat Yhteensä Naisten määrä % naisia 
Ikä 
80 vuotta tai 
enemmän 
60-79 vuotta 
40-59 vuotta 
20-39 vuotta 
0-19 vuotta £ EU 15 372 653 590 190 739 240 51,18 
Portugali 9 920 760 5 143 280 51,84 
Itävalta 8 054 800 4 147 630 51,49 
Italia 57 333 000 29 515 580 51,48 
Saksa 81817 500 41992 680 51,32 
Ranska 58 255 880 29 891710 51,31 
Suomi 5 116 830 2 625 130 51,30 
Belgia 10 143050 5 184 260 51,11 
Espanja 39 241930 20 037 940 51,06 
Yhdistynyt kuningaskunta 58 693 970 29 908 290 50,96 
Luxemburg 412 800 210 200 50,92 
Kreikka 10 465 060 5 300 110 50,65 
Tanska 5 251030 2 658 800 50,63 
Ruotsi 8 837 500 4 471 430 50,60 
Alankomaat 15 493 890 7 831600 50,55 
Irlanti 3 615 600 1820 600 50,35 
Lähde: Eurostat 1997 
Huom: Maat on asetettu naisten prosenttiosuuden mukaan alenevaan järjestykseen. 
Kuvio 2.1 
Naisistumisaste, 1996 (EU 15) 
2gy22i 
126 
]100 
]97 
195 
50 100 150 200 
Naisten määrä 100 miestä kohti 250 
Lähde .-Eurostat 1997. 
22 
Kuvio 2.2 
Naisistumisaste ikäryhmissä 0-19 -vuotiaat sekä 60-vuotiaat 
ja sitä vanhemmat 1996 (EU 15) 
EU 15 
Kovatta 
Sàu 
Suo m 
Luxemburg 
Ranska 
Belgia 
Alankomaat 
Portugali 
Y hd. kuningaskunta 
Italia 
Tanska 
Espanja 
Ruotsi 
Irlanti 
Krakka D 60-vuotiaat ja vanhemmat 
• 0-19-vuotiaat 
20 40 60 80 100 120 
Naisten määrä 100 miestä kohti 140 160 
Lähde: Eurostat 1997 
Taulukko 2.2 
Naispuolinen ja miespuolinen väestö EU:ssa (15) 
Ikäryhmä Naisia 
(%) 
1991 1996 Miehiä 
1991 1996 
0-19-vuotiaat 
20-39-vuotiaat 
40-59-vuotiaat 
60-vuotiaat ja 
vanhemmat 23,9 
29,2 
23,9 
23,0 22,6 
29,2 
24,6 
23,6 26,4 
31,6 
25,0 
16,9 24,9 
31,6 
25,7 
17,8 
Yhteensä 100 100 100 100 
Lähde : Eurostat 1997. 
23 
Taulukko 2.3 
Avioliitot ja avioerot EU:ssa (15), 1960-1995 
Maa 
EU 15 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Avioliitot 
Määrä 
1995 Muutos 
v.sta I960 
(%) Avioliitto-
aste 1995 
(o/oo) Muutos 
v:sta 1960 
(%) 
1901000p -24,1 5,lp -54,4 
42 900 -26,6 5,3 -55,6 
51500 -21,0 5,1 -40,7 
34 700 -3,2 6,6 -18,0 
23 700 -27,7 4,6 -59,5 
254 000p -20,6 4,4P -60,3 
430 500 -37,5 5,3 -79,8 
64 000 10,0 6,1 -14,2 
15 600 1,0 4,4 -25,2 
283 000" -27,0 4,9P -57,4 
2 100 -7,2 5,1 -40,7 
81500 -8,6 5,3 -47,2 
65 800 -5,3 6,6 - 18,2 
196 900p -16,9 5,0P -53,9 
33 600 -32,9 3,8 -75,9 
321 000" -18,4 5,5P -37,1 1. avioliiton keski-
määräinen solmimisikä 
1994 Muutos 
v.sta I960 
(%) 
26,i{* 2,0 
25.8 1,8 
25.2 2,4 
28.9 6,1 
26,7 2,9 
26.7 3,7 
26.3 2,9 
25,6 0,4 
27,02 -0,6 
26,1' 1,3 
26,3 
27,0 2,8 
24,6 -0,2 
26,2' 0,1 
28,5 4,6 
25,8' Avioerot 
Määrä 1995 Muutos 
v.sta 
1960 
(%) Avioero 
aste 
1995 
(o/oo) Muutos 
v:sta 1960 
677 500p 297,7 1,8P 237,7 
18 200 127,2 2,3 99,0 
35 0002 662,3 3,52 586,0 
13 000 94,2 2,5 70.0 
14 000 283,7 2,7 232,8 
177 000P 287,6 2,0P 204,1 
169 400 130,8 2.1 105,9 
11000 346,6 1,1 255,0 
27 000 - 0,5 
700 375,2 1,8 264,1 
34 200 502,4 2,2 345,4 
12 300 1545,1 1,2 1369,5 
33 100" - 0,8P 
22 500 151,5 2,6 113,1 
170 100" 559,0 2,9" 489,0 
Lähde: Eurostat 1997. 
" provisional data 
1 1993 
2 1992 
•estimate 
Kuvio 2.3 
Perheet ennen ja nyt, EU 15 
Yks inhuo Itajaperheet 
(%) 
Lapsia naista kohti 
Avioerot 
(ko ko naism äärä/1000) 
Avioliiton ulkopuoliset 
syntymät (%) 
Yksinasuvat (%) • 1996 
D1960 
30 
Lähde: Eurostat 1997 
24 
Taulukko 2.4 
Syntymät ja syntyvyys EU:ssa (EU 15) 1960-1995 
Maa Syntymät 
Määrä 1995 Muutos v:sta 
I960 
(%) Avioliiton 
ulkopuoliset 
syntymät (%) 
1995 Muutos v.sta 
1960 
<%) Syntyvyys 
Syntyvyysaste Muutos 
1995 v.sta 1960 
EU 15 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 3 999 000p - 30,9 
88 700 
114 700p 
69 800 
63 100 
727 800" 
765 200 
101 500 
48 500 
521 300" 
5 400 
190 500 
107 200 
359 900p 
103 400 
732 000 29,6 
25,9 
-8,3 
•23,2 
10,8 
39,3 
•35,5 
20,1 
•42,7 
8,0 
20,3 
49,9 
•45,5 
1,2 
20,3 23,4* 
27,4 
15,0* 
46,5 
33,1 
36,1' 
16,1 
3,0 
23,0 
8,lp 
13,1 
15,5 
18,7 
10,8' 
53,0 
33,6 354,5 
110,2 
624,6 
494,2 
719,8 
491,8 
112,4 
145,2 
1347,2 
233,1 
314,2 
1049,6 
97,6 
365,8 
369,5 
543,1 1,43* 
1,40 
l,55p 
1,80 
1,81 
lJO" 
1,25 
1,32 
l,87p 
1,17* 
1,69 
1,53 
1,40 
1,18* 
1,73 
1,71" 44,9 
48,0 
•39,5 
•29,1 
•33,5 
•37,7 
•47,3 
•42,1 
•50,3 
•51,5 
•25,9 
•51,0 
•54,8 
•58,7 
•21,4 
-37,3 
Lähde: Eurostat 1997 
p provisional data 
* estimates 
' 1994 
25 
Kuvio 2.4 
Syntyvyyden suhdannetunnusluvun kehitys neljänkymmenen viime vuoden aikain 
-C 
o 
«o 
c 
O 
> 
O) 
c 
k. 
•n 
£ 
c 4 ' Itävalta 
Sveitsi 
I\ • Saksa 
3.5 k 
2,5 A JZ 
O 
.12 Î5 c 
ö 
> 
12 «A 
^ 
c 
k. 
:<U 
£ 
c 
<U 
4-* 
t/t 
<0 
S lO CM T 00 CM r* r^ r*» op o> oi o> ö> 
Havainnointivuodet Havainnointivuodet 
x: o 
'(5 
~c 
o 
.2 
. c 
.- h. 
rtto 
«m 
IE 
;c: 
t(0 o 
c 
k. 
=10 
£ 
c 
Havainnointivuodet 
Ltfctfie : Euroopan unionin väestötilanne. 1995. Euroopan Komissio. Luxemourg. jV9ô. Havainnointivuodet 
26 
Taulukko 2.5 
Ehkäisyvälineitten käyttö ja syntyvyys (EU 15) 
Maa Ehkäisyvälineitä 
käyttävät naiset 
1986-1993 
(%) Naisen keskl-ikä synnyttäessä 
1990 1994 Alle 20-vuotiaille 
elävänä syntyneet lapset 
(%)-viimeisimmät 
tiedot (vuosi) 
1995 
EU 15 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta 71 
79 
78 
80 
81 
75 
ei tietoja 
ei tietoja 
78 
ei tietoja 
76 
66 
59 
78 
81 28.2 28,7 
26,7 27,5 
27,9 28,2* 
28.5 29,1 
28,9 29,1 
28.3 28,8P 
27.6 28,2 
27.2 28,0 
30,1 30,3P 
29,0 29,6* 
27,9 28,8 
29.3 29,9 
27,3 27,9 
28,9 29,5* 
28.6 29,2 
27.7 28,1 3,84 
4,39 
2,40 
1,99 
2,48 
2,35* 
3,48* 
4,74 
5,11 
2,51' 
2,12 
1,38 
7,48 
3,55' 
2,07 
6,38' 
Lähde: Human Development Report 1995;HFA 1996: and Eurostat 1997 
p provisional data 
* estimate. 
' 1994 
Taulukko 2.6 
Työllisyys EU 15, (1993) 
15-64-vuotiaat naiset 
Maa Tuhattai Muutos 
1993 v:sta 19831 Naisia 
19831 
%l työelämässä 
19931 (%)* 
muutos 
% 
ITÄVALTA1 
BELGIA14 
TANSKA 
SUOMI 
RANSKA 
SAKSA13 
KREIKKA 
IRLANTI2 
ITALIA1 
LUXEMBURG2 
ALANKOMAAT1 
PORTUGALI 
ESPANJA 
RUOTSI 
YHO. KUNINGASK. 3 724I 
4 237i 
2 893! 
2 508! 
25 213! 
38 682! 
4 1181 
1 334! 
22 787! 
1651 
7 0841 
4 537! 
15 5641 
4 320i 
28 179! 13,1! 
2,8! 
5,9i 
1,9! 
6,3 
8.1 
7,2! 
4,91 
1,2 
3,11 
0,4 
12,4! 
1,3! 
5,9i 49,7| 
48,71 
74,2i 
72,7! 
54,31 
52,51 
40,41 
37,8! 
40,31 
41,7! 
40,31 
56,7! 
33,2! 
76,61 
57,21 58,0| 
54,1 i 
78,3j 
70,0| 
59,0! 
61,3! 
43,6| 
39,9! 
46,5! 
44,7! 
55,5! 
59,41 
42,8! 
75,8! 
64,8! 16,70! 
11,09 
5,53 
-3,71 
8,66 
16,761 
7,92| 
5,561 
15,38! 
7,191 
37,72i 
4,761 
28,92! 
-1,041 
13,29! 
11982 
21991 
3 vuoteen 1990 Saksan Sttotasavata 
41992 1982 
5 1991 1961 
' kafcenikäisten työllisten naisten nnäärä jaettuna 15-64-vuotiaiten naisten rröäräfe 
27 
Taulukko 2.7 
Osa-aikatyö prosentteina kokonaistyöllisyydestä 
EU 15, (1993) 
(TAVALTA1 
BELOIA1 
TANSKA* 
SUOM 
RANSKAJ 
SAKSA1' » 
KREKKA1 
•HANTI* 
ITALIA1 
LUXEMBURG1 
ALANKOMAAT1 
PORTUGALI* 
ESPANJA3 
RUOTSI 
YHD. KUMNQASK.1 1983 
8.4 
8,1 
23,8 
8,3 
9,6 
12,6 
6,5 
6,6 
4,6 
6.3 
21,4 
6,0 
5,8 
24,8 jm 
9,1 
12,4 
22,5 
8,6 
13,7 
14.1 
4,8 
8,4 
5,9 
6,9 
32,8 
7,3 
6,3 
24,9 
24.p 1983 
20,0 
19,7 
44,7 
12,5 
20,1 
30,0 
12,1 
15,5 
9,4 
17,0 
50,1 
10,0 
13,9 
45,9 
J2A 1993 
20,5 
28,1 
36.7 
11,2 
26.3 
30,7 
8,4 
17,8 
11,5 
16,5 
62.9 
11,2 
14,3 
41,4 
-4L 1983 
1.5 
2,0 
6,6 
4,5 
2.5 
1.7 
3,7 
2,7 
2,4 
1,0 
7,2 
3,4 
2,4 
6,3 
_L2 jm 
„6 
2,1 
10,1 
6,2 
4.1 
2,2 
2,8 
3,6 
2,9 
1,3 
13,4 
4,3 
2.3 
9,1 
_&5j jm 
'1992 
'1991 
* vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 
41986 
"1987 88,4 
84,0 
84,7 
71.7 
84.3 
91,9 
61.2 
71.8 
64,8 
88,9 
77,3 
65,9 
71,5 
86,6 
89.8 1993 
89,1 
75,8 
83.1 
83,3 
91,0 
61.3 
71,6 
68.5 
88.5 
75,0 
67,3 
75,9 
81,3 
-S5J 
Lähde: OECD 1994/1995 
Kuvio 2.5 
Työllisyyden muutokset (EU) 
Työttömyysaste 
(miehet) 
Työttömyysaste 
(naiset) 
Määräaikaistyö 
(miehet %) 
Määräaikaistyö 
maiset %) 
Osa-aikatyö (miehet %) 
Osa-alkalyö^ naiset °'» l 
Lähde: KOM (96) 60 lopullinen 
28 
Taulukko 2.8 
Työttömyysaste EU 15, (1993) 
Maa 
ITÄVALTA 
BELGIA2 
TANSKA 
SUOMI 
RANSKA 
SAKSA4 
KREKKA 
IRLANTI 
ITALIA 
LUXEMBURG2 
ALANKOMAAT2 
PORTUGALI 
ESPANJA 
RUOTSI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA2 Molemmat 
saknpaokt 
% kokonaistyö­
voimasta 
1983 
4,1 
13.2 
11,4 
5.4 
8,3 
7,9 
7,9 
14,0 
9,3 
16,0 
11,8 
7,8 
17,0 
3.5 
11.2 1993 
4.2 
10,3 
10,7 
17,7 
11,6 
8.8 
9,7 
15,7 
10,8 
1,2 
6,7 
5,5 
22.4 
8,2 
10.2 Naiset 
% kokonaistyövoimasta 
(naiset) 
1983 
5,1 
18.3 
12.3 
5.2 
11.2 
8,8 
11.8 
11.1 
15.3 
1.7 
14.0 
12,2 
20.3 
3,5 
8.0 1993 
4,5 
14.2 
11,1 
15,6 
13.7 
10,4 
15,3 
312,1 
15,1 
2,0 
8,8 
6,5 
28,9 
6.6 
5,4 Miehet 
% kokonaistyövoimasta 
(miehet) 
1983 
3,5 
10,0 
10,7 
5,6 
6.3 
7,3 
5,8 
15.3 
6,2 
1,0 
10,6 
4,7 
15.6 
3,4 
13.3 1993 
4,0 
10,3 
19,5 
9,8 
7,7 
6,4 
517,3 
8.3 
1.1 
5,3 
4,6 
18,6 
9.8 
13,9 Nuorisotyöttömyys 
% kokonaistyövoimasta (alle 25-vuotiaat) 
Naiset 
1983 
28,5 
19,3 
10,8 
25,5 
11,1 
30,0 
16,6 
36.5 
7,4 
18.8 
24.6 
43,7 
8,3 
17,3 1993 
19.7 
14,6 
11,3 
28,4 
7,6 
38,6 
20,9 
35,6 
3,8 
6,8 
14,9 
47.4 
14,9 
13.4 Miehet 
1983 
19,1 
17,8 
10,3 
15.0 
10,2 
17,1 
22.9 
25.5 
6,2 
22.6 
13,2 
33,7 
7,8 
22.2 1993 
17,4 
143 
15,4 
21,5 
7,4 
20,1 
24,9 
26,7 
4,2 
6,8 
9,8 
39,9 
21,6 
20,8 
Lähde-OECD 1994/1995 
'kansallinen määritelmä 
21992 
A1991 
4vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 
Kuvio 2.6 
Nykyinen väestörakenne ja aktiiviväestön rakenne 
1994 
90 + 
85-89 
80-84 
75-79 
70-74 
65-69 
60-64 
55-59 
50-54 
45-49 
40-44 
35-40 
30-34 
25—29 
20-24 
15-19 
10-14 
5-9 
0-4 Passi iviväestö 
Työttömät 
Työssä 
4,5 1,5 1,5 4,5 
Lädhe : Euroopan unionin väestölilanne, 1995, Euroopan Komissio, Luxemburg, 1996. 
29 
Taulukko 2.9 
Sukupuoleen liittyvät kehitysindeksit 
Maa 
Ruotsi 
Suomi 
Tanska 
Ranska 
Itävalta 
Yhd. kuningask. 
Italia 
Belgia 
Alankomaat 
Portugali 
Kreikka 
Irlanti 
Espanja 
Luxemburg Sulon puolittainen 
kehitysmdeksi 
(GDI)* 
0.919 (1) 
0,918 (2) 
0,904 (4) 
0,898 (7) 
0,882 (10) 
0,862 (13) 
0,861 (14) 
0,852 (18) 
0,851 (20) 
0,832 (25) 
0.852 (27) 
0.813 (30) 
0,795 (34) 
0,790 (35) TodeHtnen 
henkeä kohti 
laskettu bkt 
(ostovoima-
pariteetti 
huomioitu, US$) 
1992 
18 320 
16 270 
19 080 
19 510 
18 710 
17 160 
18 090 
18 630 
17 780 
9 850 
8310 
12 830 
13 400 
21 520 Osuus 
ansiotuloista (%)k 
Naiset 
41,6 
40,6 
39,8 
35,7 
33,6 
30,8 
27,6 
27,3 
25,2 
29,9 
22,2 
22,2 
18,6 
23,1 Miehet 
58,4 
59,4 
60,2 
64,3 
66,4 
69.2 
72,4 
72,7 
74.8 
70,1 
77,8 
77,8 
81.4 
76,9 Kouluttautumis-
asteMIja 
korkea-asteen 
koulutuksessa 
yhteensä 
(•/o) 1992 
Naiset 
79,3 
100,0 
85,6 
87,5 
82,0 
77,4 
70,3 
84,3 
86,5 
84,3 
77,6 
84,6 
88,7 
57,4 Miehet 
76,7 
90,6 
82,3 
83,5 
85,9 
76,1 
69,0 
84,1 
89,4 
70,2 
77,4 
80,6 
83,0 
55,6 Gender 
empouReFUHMut 
measure 
(GEM)C 
0,757 (1) 
0,722 (3) 
0,683 (4) 
0,433 (31) 
0,610 (9) 
0,483 (19) 
0,585 (10) 
0,479 (21) 
0,625 (7) 
0,435 (30) 
0,469 (24) 
0,452 (26) 
0.542 (13) DevelopuMat 
lude» (HM) 
10 
5 
16 
8 
14 
18 
20 
12 
4 
36 
22 
19 
9 
27 
Lähde : Human Development Report, 1995 
' Suluissa oleva luku viittaa vieiseeen GDI:n mukaiseen sijoitukseen. GDI:Ilä arvioidaan kehitystä, ja arvoon on tehty sukupuoltttaiset korjaukset 
k Viimeisin vuosi, jolta käytettävissä tietoja 
' GFM:llä arvioidaan sukupuolten eriarvoisuutta taloudellisessa ja poliittisessa päätöksenteossa. 
* HDLlla arvioidaan kansallista kehitystä sosiaalisten ja Ulouddlisten indikaattorien mukaan. 
30 
3. JOITAKIN TERVEYSINDIKAATTOREITA 
Edellisessä osassa luotiin yleiskatsaus naisten tilanteen kannalta merkittäviin 
yhteiskunnallisiin ja väestöllisiin kehityssuuntauksiin EY:ssä. Tässä osassa esitellään 
joitakin terveysindikaattoreita, joita ovat elinajanodote, vastasyntyneiden kuolleisuus, 
äitiyskuolleisuus, oma terveydentilan arvio sekä pituus. Valitettavasti vain nämä 
indikaattorit ovat käytettävissä EY: n laajuisesti. Ne osoittavat tästä huolimatta sellaisia 
merkittäviä jäsenvaltioitten välisiä eroja, jotka todennäköisesti kuvastavat taustalla olevan 
terveystilanteen eroja. 
3.1 Elinajanodote 
Elinajanodote (syntymähetkellä) on viime vuosikymmeninä noussut merkittävästi 
käytännössä kaikissa jäsenvaltioissa. Vuosien 1970 ja 1992 välillä naisten keskimääräinen 
syntymähetken elinajanodote EY:ssä on noussut 5V2 vuotta (miehillä vastaava kasvu oli 
lähes 5 vuotta). Vuonna 1995 syntynyt tyttö voi siten odottaa elävänsä hyvinkin yli 80-
vuotiaaksi ja poika reilusti yli 73'/^-vuotiaaksi. 
Elinajanodotteen kasvu (syntymähetkellä) on vaihdellut EY:n sisällä huomattavasti, kuten 
kuviosta 3.1 käy ilmi. Kasvu on tyypillisesti suurinta maissa, joissa elinajanodote oli 
vuonna 1970 alhaisin. Erityisesti näin on käynyt Portugalissa. Lisäksi kasvu oli joissakin 
maissa (esim. Espanjassa) niin suurta, että elinajanodote lähentelee näissä maissa nyt 
kärkitasoa. Muissa maissa kasvu oli paljon pienempää. Näin on asia nimenomaan 
Tanskassa, jossa elinajanodote oli vuonna 1970 kaikkein korkeimpia ja nyt EY:n 
pienimpiä. Tämä johtuu siitä, että eliajanodote ei käytännössä ole muuttunut sitten 1970-
luvun puolenvälin. Yksi syy tanskalaisten pieneen (ja muuttumattomaan) 
elinajanodotteeseen on alle 65-vuotiaitten naisten suuri ennenaikainen kuolleisuus3 \ 
Kuten kuviosta 3.2 käy ilmi, ennenaikainen kuolleisuus lyhensi elinajanodotetta eniten 
Tanskassa ja vähiten Espanjassa ja Kreikassa. 
Naiset elävät kaikissa jäsenvaltioissa miehiä vanhemmaksi (ks kuvio 3.3). Naiset elävät 
keskimäärin 6,4 vuotta miehiä pitempään (ks. taulukko 3.1), luku vaihtelee kuitenkin 
Ranskan 8,1 vuodesta Tanskan 5,1 vuoteen. Sukupuolten välinen ero on muutamia 
poikkeuksia lukuun ottamatta pysynyt vuosien varrella suhteellisen vakaana. Poikkeuksia 
ovat Alankomaat, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta, joissa ero on pienentynyt 1980-
luvulta, sekä Espanja, jossa se on suurentunut2. 
Elinajanodotetta mitataan syntymähetken ohella muulloinkin. Taulukoissa 3.2-3.4 
esitetään elinajanodote 15-, 45-ja 65-vuotiaana. Jäsenvaltioitten (ja sukupuolten) välinen 
vaihtelu on samankaltaista kaikissa ikäryhmissä, vaikka naisten ja miesten elinajanodotteen 
erot vähenevät iän myötä. 
Selityksiä korkeaan ennenaikaiseen kuolleisuuteen Tanskassa ovat runsas tupakointi ja 
alkoholinkäyttö sekä korkea työttömyysaste1. 
31 
3.2 Vastasyntyneiden kuolleisuus 
Terveysindikaattoreista myös vastasyntyneiden kuolleisuudesta (kuolema ensimmäisenä 
elinvuotena) on laajalti tietoja. Kuten kuviosta 3.4 käy ilmi, vastasyntyneiden kuolleisuus 
on viime vuosikymmeninä vähentynyt merkittävästi. Vuonna 1970 vastasyntyneiden 
tyttölasten kuolleisuus oli EY.ssä 21,9 tapausta 1 000 elävänä syntynyttä lasta kohti, kun 
luku vuonna 1992 oli vain 6,9, mikä vastaa 68 %:n laskua. Vähentymisen ohella myös 
vastasyntyneiden kuolleisuuslukujen vaihteluväli on pienentynyt. Vuonna 1971 
vastasyntyneiden kuolleisuus oli suurinta Portugalissa, jossa se oli lähes 50 tapausta 1 000 
elävänä syntynyttä lasta kohti, ja vähäisintä Ruotsissa (11 tapausta 1000 elävänä 
syntynyttä lasta kohti) - vuonna 1970. Ero oli lähes 40 kuolemantapausta 1 000 elävänä 
syntynyttä lasta kohti. Vuonna 1992 suurin vastasyntyneiden tyttölasten kuolleisuusluku 
oli edelleen Portugalissa (9,29), kun pienimmät luvut ilmoitettiin Ruotsista ja Suomesta, 
joissa kuolleisuus oli hieman yli 5 tapausta 1 000 elävänä syntynyttä lasta kohti. Ero oli 
vain 4,13 tapausta 1 000 elävänä syntynyttä lasta kohti eli murto-osa 22 vuotta 
aikaisemmasta. 
Vastasyntyneiden kuolleisuuden merkittävän vähenemisen syyt liittyvät äitien 
terveydentilan parantumiseen, laadukkaampaan raskaudenajan ja syntymänjälkeiseen 
hoitoon3 sekä yhteiskunnallisten ja taloudellisten olojen yleiseen kohenemiseen viimeksi 
kuluneina kolmena vuosikymmenenä. 
3.3 Äitiyskuolleisuus 
Äitiyskuolleisuus on yleistä kehitysmaissa, mutta kehittyneissä maissa tapauksia on 
maitten parempien terveydenhuoltojärjestelmien ansiosta johtaa sen sijaan suhteellisen 
vähän. Kuitenkin myös EY:ssä äitiyskuolleisuus on viime vuosikymmeninä vähentynyt 
suhteellisen paljon. Kuten kuviossa 3.5 on esitetty, äitiyskuolleisuus on vähentynyt 
vuoden 1970 35 tapauksesta 100 000 elävänä syntynyttä lasta kohti vuoden 1992 hiukan 
yli 7 tapaukseen 100 000:ssa. Tämä vastaa 79 %:n laskua tarkasteluaikana. Absoluuttisina 
lukuina äitiyskuolleisuus väheni EY: ssa 1 493 tapauksesta vuonna 1970 178 tapaukseen 
vuonna 1992. 
Samoin kuin vastasyntyneiden kuolleisuuden osalta myös äitiyskuolleisuuden 
vähentymisen ohella lukujen vaihteluväli ja maittaiset erot ovat pienentyneet. Vuonna 
1971 äitiyskuolleisuus oli yleisintä Luxemburgissa, 67,5 tapausta 100 000:ssa, ja 
vähäisintä Tanskassa, 8,47 tapausta 100 000:ssa. Vuonna 1992 Ranskan 12,91 tapausta 
100 000: ssa oli luvuista suurin, kun taas Ruotsissa ja Luxemburgissa ei ilmoitettu yhtään 
tällaista tapausta. 
Kuten kuviosta 3.5 käy ilmi, vähentyminen oli voimakkainta Ruotsissa ja Luxemburgissa 
(100 %) ja pienintä Tanskassa (12,9 %). Yicsi syy Tanskan tilanteeseen on, että maan luku 
oli jo vuonna 1970 erittäin pieni. 
3.4 Oma arvio terveydentilasta 
Elinajanodote on yksi tapa mitata väestön terveydentilaa, mutta se kertoo vain vähän siitä, 
kuinka kansalaiset itse arvioivat terveydentilansa. Kuviossa 3.6 esitetään, kuinka EY:ssä 
32 
elävistä naisista koottu satunnaisotos arvioi oman terveydentilansa vuoden 1996 alussa3. 
Taulukoissa 3.5-3.7 on esitetty vastausten jakauma kaikkien naisten sekä iäkkäitten 
naisten osalta. Yleisesti ottaen naiset pitävät EY.ssä terveydentilaansa sangen hyvänä. 
Noin 62 % vastaajista ilmoitti terveydentilansa olleen hyvän tai erittäin hyvän edellisen 
vuoden aikana. Iäkkäitten naisten osalta prosenttiosuus on luonnollisesti pienempi: 65-74-
vuotiaista naisista keskimäärin vain noin 40 % ilmoitti terveydentilansa olevan hyvän tai 
erittäin hyvän (taulukko 3.6). 75-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset arvioivat odotetusti 
terveydentilansa muita heikommaksi (ks. kuvio 3.7). Tosin Itävallassa, Luxemburgissa, 
Espanjassa ja Portugalissa 75-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset arvioivat terveydentilansa 
paremmaksi kuin 65-74-vuotiaat naisetb. 
Samoin kuin elinajanodotteen osalta myös tässä yhteydessä EY: n keskiarvojen takana 
piilee huomattavia jäsenvaltioittaisia eroja. Kuten taulukossa 3.5 esitetään, 
terveydentilaansa erittäin hyvänä pitävien naisten prosenttiosuus vaihtelee eri maissa 
Irlannin 45,9%:sta Portugalin 6,9%:iin (ks. myös kuvio 3.6). Yhteenlaskettu 
prosenttiosuus (hyvä ja erittäin hyvä terveydentila) vaihtelee yhtä laajasti: Irlannin 
75,8%:sta Portugalin 34,7 %:iin. On kuitenkin syytä huomata, että terveydentilansa 
hyväksi tai erittäin hyväksi arvioineitten naisten prosenttiosuus on Portugalissa 
huomattavasti pienempi kuin Suomessa, jossa luku on seuraavaksi pienin (54,9 %). 
Portugalin tulokset vastaavat osassa 4.1 esitettyjä, pitkäaikaisen sairauden aiheuttamaa 
työkyvyttömyyttä kuvaavia lukuja, jotka ovat maassa suhteellisen korkeita. 
3.5 Pituus 
Väestön keskimääräisen pituuden tiedetään yleisesti kasvaneen koko maailmassa viimeksi 
kuluneiden 100 vuoden aikana, mutta erityisesti näin on tapahtunut muutamana viime 
vuosikymmenenä. Pituutta onkin kehittyneissä maissa yhä yleisemmin alettu pitää väestön 
terveydentilan mittarina. Jotta tämä terveydentilan ulottuvuus otettaisiin huomioon, 
vuoden 1996 eurobarometrikyselyyn sisällytettiin kysymyksiä pituudesta. 
Eurooppalaiset naiset ovat keskimäärin 163,5 cm pitkiä, mutta keskiarvo vaihtelee 
huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Kuten kuviosta 3.8 ja taulukosta 3.8 käy ilmi, pisin 
naispuolinen väestö EY:ssä on Alankomaissa ja Tanskassa, joissa keskipituus on 167,9 cm 
ja vastaavasti 166,3 cm. Espanjassa ja Portugalissa keskipituus on pienin, 161,0cm ja 
vastaavasti 159,6 cm. Pisimmän ja lyhimmän väestön pituusero EY.ssä on siis yli 8 cm. 
Keskipituus vaihtelee EY:ssä huomattavasti, mutta naispuolisen väestön pituus on 
kasvanut kaikissa maissa. Kuten kuviosta 3.9 ja taulukosta 3.8 ilmenee, iäkkäät 
ikäryhmät (eli 60-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset) ovat selvästi lyhyempiä kuin nuoret 
ikäryhmät (eli 18-29-vuotiaat naiset), mikä vahvistaa pituuden kasvaneen ajan myötä. 
Asia näyttää vielä ilmeisemmältä, kun tarkastellaan kaikkien ikäryhmien keskipituutta 
(kuvio 3.10). Naisten keskipituus vähenee EY.ssä kauttaaltaan nuorimmista ikäryhmistä 
(18-29-vuotiaat) vanhimpiin (60-vuotiaat ja sitä vanhemmat), ja nuorimpaan ikäryhmään 
kuuluvat naiset ovat vanhimpia lähes 5 cm pitempiä. 
Vastaajia pyydettiin arvioimaan oma terveydentilansa edellisten 12 kuukauden ajalta käyttämällä 
viisiportaista asteikkoa (erittäin hyvä. hyvä. kohtalainen, huono, erittäin huono). 
Nämä oudohkot tulokset saattavat johtua suhteellisen pienestä otoskoosta. 
33 
Viitteet 
Tanskan terveysministeriö 1994a: Lifetime in Denmark, Kööpenhamina. Tanska. 
Eurostat 1995: Women and Men in the European Union, A Statistical Portrait. Euroopan yhteisöjen 
virallisten julkaisujen toimisto. Luxemburg. 
B. Abel-Smith. J. Figueras. W. Holland. M. McKee. E. Mossialos 1995: Choices in Health Policy. 
Dartmouth. London. 
34 
[Kuviot ja taulukot] 
35 
Kuvio 3.1 
Elinajanodote syntymähetkellä 1970-1995 
naiset, EU (15) 
EU 15 
Tanska 
Portugab 
Irlanti 
Yhd. kuningaskunta 
Saksa 
Ranska 
Belgia 
Suomi 
Luxemburg 
Kreikka " 
Abnkomaat 
Espanja 
Italia ^P^H 
• 
IHiHH 
*"lHi 
"™*^Hp 
*1H1 
""HH 
^HH 
—~|^HBI 
—"^*TIHB 
"""^fl^HI 
+ 
Ruotsi 
Ranska 
( 
"HriBDitetorSpimJiily. 
FTiDcci0dBU15m 1995 nm 
"~~M^^H 
) 10 20 30 40 50 60 70 80 90 
Vuotta • 1995 
D 1970 
Lähde: Eurostat 1997 
Kuvio 3.2 
Ennenaikaisen kuoleman aiheuttama elinajanodotteen vähentyminen 
Blnaliodott—n vahantym* alla 6S-vuotiaid*n kuoUMauuxton vuoks 
Nalatt. 1992 
TANSK/i 
MHTUGAL» 
BELGIA! 
YHD hllNINGASKUNT] 
LUXEMBUR' 
IRLANT* 
AKSAUlj 
'AVALTAt 
MM ALANKOMAAt 
HANSKA 
ilALlAQI 
.",UOMI 
RUOTSI 
ESPAN.K* 
«RBKKAI 
•i.oo voo :.oo 3oo 1.00 5.00 «00 700 8.00 9 00 
vuona Elinajanodotteen vahenema alle 65-v kuolleisuuden vuoksi 
.Naiset 
EU 15 
TANSKA 
PORTUGALI1 
BELOIA2 
YHD. KUNIN0A8KUNTA 
LUXEMBURG' 
IRLANTI 
SAKSA4 
rrÄVALTA 
ALANKOMAAT 
RANSKA 
ITALIA1 
SUOMI 
RUOTSI 
ESPANJA 
KBESKHA 1*82 mawtoO 
v.tt»H7fl 
3.8» 
4.80 
4.50 
4.30 
4,20 
4.10 
4.10 
4.00 
3.90 
3.80 
3.80 
3.70 
3,70 
3,50 
3.50 
34f) 
' 1971 
2 1989 
3 1991 
Vuot een 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a -stoa 
-15.78 
-50.55 
-29.51 
-30.0C 
-35.94 
-39.71 
-37.5C 
-40.0C 
-24.0C 
-32,14 
-43.0Î 
-30.1Î 
-25.53 
-386C 
,,1.-1.33 
Lähde-HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
36 
Kuvio 3.3 
Elinajanodote syntymähetkellä (vuotta) 
EU 15 (1995) 
Maa EU 31 keskiarvo 
RANSKA 
RUOTSI 
ITALIA 
ESPANJA 
ALONKOMAAT 
KREIKKA 
BELGIA 
LUXEMBURG 
SUOMI 
rTÄVALTA 
72 74 76 
Elinajanodote vuosina 82 Q Naiset 
Q Miehet 
Lähde : Eurostat 199' 
Taulukko 3.1 
Elinajanodote syntymähetkellä (vuotta) 
EU 15 (1995) 
Maa 
EU - keskiarvo 
RANSKA 
ESPANJA 
SUOMI 
PORTUGALI 
LUXEMBURG 
BELGIA 
ITALIA 
ITÄVALTA 
SAKSA 
ALANKOMAAT 
IRLANTI 
RUOTSI 
Y.KUNINGASKUNTA 
KREIKKA 
TANSKA Miehet 
73.70* 
73.80* 
73,20* 
72.80 
71.30 
73.00 
73,40 
74,90* 
73,60 
73.30 
74.60 
73,00 
76,20 
74.00 
75.00 
72.70 Naiset 
80,10* 
81,90* 
81,20* 
80,20 
78,60 
80,20 
80.20 
81,40* 
80,10 
79.70 
80,40 
78,60 
81.40 
79,20 
80,30 
77,80 Ero" 
6,40 
8,10 
8,00 
7.40 
7.30 
7,30 
6,80 
6,50 
6,50 
6,50 
5,80 
5,60 
5,30 
5,20 
5.20 
5,10 
•Estimate 
a ranked by différence 
Lähde .Eurostat 1997 
37 
Taulukko 3.2 
Elinajanodote 15-vuotiaana (vuotta) 
EU 15 (1995) 
Maa 
EU : n keskiarvo 
RANSKA 
SUOMI 
PORTUGALI 
LUXEMBURG 
ESPANJA 
BELGIA 
SAKSA 
ITÄVALTA 
ITALIA 
ALANKOMAAT 
IRLANTI 
RUOTSI 
YJCUNINGASKUNTA 
KREIKKA 
TANSKA Miehet 
59.40 
59,50 
58,30 
57,30 
58,60 
60,00 
59,20 
58.90 
59,20 
60,20 
60,30 
58.70 
61,70 
59.70 
60,90 
58,40 Naiset 
65,60 
67,50 
65,60 
64,40 
65,70 
67,10 
65,80 
65,30 
65,60 
66,50 
65,90 
64,20 
66,80 
64,80 
66,00 
63,30 Ero' 
6,20 
8,00 
7,30 
7,10 
7,10 
7,10 
6,60 
6,40 
6,40 
6,30 
5,60 
5,50 
5,10 
5,10 
5,10 
4,90 
'ranked by difference 
Lähde -Éurostat 1997 
Taulukko 3.3 
Elinajanodote 45-vuotiaana (vuotta) 
EU 15 (1995) 
Maa 
EU : n keskiarvo 
RANSKA 
LUXEMBURG 
SUOMI 
ESPANJA 
BELGIA 
SAKSA 
ITALIA 
ALANKOMAAT 
ITÄVALTA 
PORTUGALI 
IRLANTI 
RUOTSI 
Y.KUNINGASKUNTA 
TANSKA 
KREIKKA Miehet 
31,30 
31,90 
30.50 
30.40 
32.30 
31.10 
30.70 
32,00 
31,60 
31.20 
30.30 
30,30 
33,00 
31.20 
30,20 
32.70 Naiset 
36,50 
38,50 
36,90 
36,50 
38.00 
36.80 
36,20 
37,30 
36.80 
36,40 
35,50 
35,00 
37,50 
35,60 
34,30 
36,80 Ero" 
5,20 
6,60 
6,40 
6.10 
5.70 
5.70 
5,50 
5.30 
5,20 
5.20 
5,20 
4.70 
4,50 
4.40 
4,10 
4,10 
'ranked by difference 
Lähde-Eurostat 1997 
38 
Taulukko 3.4 
Elinajanodote 65-vuotiaana (vuotta) 
EU 15 (1995) 
Maa 
EU : n keskiarvo 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
RANSKA 
BELGIA 
SUOMI 
SAKSA 
ITALIA 
ESPANJA 
IRLANTI 
RUOTSI 
ITÄVALTA 
Y.KUNINGASKUNTA 
PORTUGALI 
TANSKA 
KREIKKA Miehet 
15,00 
14,70 
14,70 
16,20 
14,80 
14,50 
14.70 
15.50 
16.00 
13.70 
16,00 
15,20 
14,60 
14,30 
14,10 
16,10 Naiset 
18,80 
19,20 
19,10 
20,60 
19,10 
18,60 
18,50 
19,30 
19,80 
17,40 
19,70 
18,70 
18,10 
17,70 
17,50 
18.40 Ero* 
3,80 
4,50 
4,40 
4,40 
4,30 
4,10 
3,80 
3,80 
3,80 
3,70 
3,70 
3,50 
3,50 
3,40 
3,40 
2.30 
ranked by difference 
Lähde-Eurostat 1997 
39 
Kuvio 3.4 
Lapsikuolleisuus * 
Nais* 
Vuoden 1992 tietojen mukaan 
EU 15 
PORTUGALI (1) 
KRBKKA 
BELGIA (2) 
ITALIA (3) 
ITÄVALTA 
LUXEMBURG (1) 
ESPANJA 
RANSKA 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
TANSKA 
ALANKOMAA' 
SAKSA (4 
RUOTSI 
SUOMI 
'1971 
21989 
'1991 
4 
vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 20 30 40 
LspsHuiolMsuusasta Naiset 
HM itää mKSsTT 
VISU 1*70 
EU 15 «.93 **M 
PORTUGALI1 9.29 -81.3 
KRBKKA 8.56 -71 0J 
BEUMA* 8.53 -59.5! 
ITALIA* 8.22 -72.11 
ITÄVALTA 7.53 -70.K 
LUXEMBURG' 7.19 -64.M 
ESPANJA 7.05 -68.0Ï 
RANSKA 8.82 -54 « 
IRLANTI 667 -65.71 
VWX KUNMMSK. 8 58 -84 4' 
TANSKA 6.51 -54.1; 
ALANKOMAAT 6.29 -50.6' 
SAKSA4 6.17 -73.91 
RUOTSI 519 -52.8: 
SUSMI I 51R -fil nr 
'1971 
21989 
'1991 
4 vuaten 1930 Sateen ÄdaB*ata 
Lähde: HFA 1996 
* Alle 1-vuotiaiden kuolemantapaukset 1000 elävänä syntynyttä kohti 
Lähde -HFA 1996 
Kuvio 3.5 
Äitiyskuolleisuus * 
Vuodan 1M2 Halotan mukaan 
PORTUGALI (1) 
TANSI 
ALANKOMAA' 
SAKSA (4) 
YHD. KUNINQASI 
BELGIA (2! 
KREIKKA!^ 
RUOTSI 
LUXEMBURG dit Q19701 
D1992) 
20 30 40 50 80 
AMyafcuollalauuaaaf 
4 vuotaan 1B00 Sakaan Mttotaaavala 
* Aitivskuoildsuustapaukset (kaikki syyt) 100 000 elävänä 
syntvnyttâ kohti 
Lähde- HFA 1996 EU IS 
RANSKA 
PORTUGAL l' 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
SAKSA4 
YHD. KUNINGASKUNTA 
BELQIA1 
KREIKKA 
IRLANTI 
ITALIA1 
ESPANJA 
SUOMI 
ITÄVALTA 
RU0T8I 
UBOl 
'1971 
-'1989 
'1931 
4 vuoteen 1930 Saksan 
Lähde: HFA 1996 
40 
Kuvio 3.6 
Oma arvio terveydentilasta 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
Irlanti 
Itävalta 
Tanska 
Alankomaat 
Belgia 
Luxemburg 
Kreikka 
Ranska 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Ruotsi 
EU 15 
Espanja 
Vhd. kuningaskunta 
Italia 
Suomi 
Portugali EU:n 
keskiarvo 
0% 20% 40% 60% 80% 
hwä n erittäin hvva 100% 
Lähde : Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 3.5 
Arvio terveydentilasta, 1996 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
Erittäin 
hvvä 
% Hyvä 
% Kohta­
lainen 
% Heikko 
% Hyvin 
heikko 
% 
IRLANTI 
ITÄVALTA 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
BELGIA 
LUXEMBURG 
KREIKKA 
RANSKA 
LÄNSI-SAKSA 
ITÄ-SAKSA 
RUOTSI 
EU 15 
ESPANJA 
YHD. KUNINGASK. 
SUOMI 
ITALIA 
PORTUGALI 45,9 
35,3 
45,4 
20,7 
27,2 
24,8 
30,8 
20,6 
19,8 
16,5 
31,9 
23,1 
15,6 
25,5 
18,8 
14,4 
6,9 29,9 
38,3 
27,4 
48,4 
41,2 
41,0 
32,9 
41,0 
41,7 
44,7 
28,9 
37,5 
44,8 
32,1 
36,1 
40,7 
27,8 18,3 
20,0 
19,4 
22,7 
22,8 
27,4 
19,8 
25,0 
28,5 
29,6 
27,3 
27,0 
27,8 
31,2 
36,3 
37,9 
37,6 4,5 
5,3 
5,4 
5,8 
7,5 
5,8 
14,3 
10,6 
9,1 
7,0 
10,4 
8,0 
10,2 
8,5 
6,0 
5,6 
20,7 1,4 
0,7 
2,2 
2,4 
1,3 
1,0 
2,2 
2,8 
9,0 
2,0 
1,6 
2,7 
1,5 
2,6 
2,2 
1,4 
6.9 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
41 
Taulukko 3.6 
Arvio terveydentilasta, 1996 
65-74-vuotiaat naiset, EU 15 
IRLANTI 
ITÄVALTA 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
BELGIA 
LUXEMBURG 
KREIKKA 
RANSKA 
LÄNSI-SAKSA 
ITÄ-SAKSA 
RUOTSI 
EU 15 
ESPANJA 
YHD. KUNINGASK. 
SUOMI 
ITALIA 
PORTUGALI Erittäin 
hyvä 
% 
21,6 
15,9 
31,7 
25,0 
16,0 
8,8 
9,0 
6,4 
6,0 
4,7 
21,0 
9,7 
6,9 
17,6 
7,4 
4,2 
0,0 Hyvä 
% 
25,5 
28,6 
33,3 
40,0 
46,0 
32,4 
29,9 
27,7 
34,3 
34,4 
30,6 
29,2 
25,0 
24,4 
23,5 
28,4 
4,3 Kohta­
lainen 
% 
47,1 
41,3 
20,0 
30,0 
30,0 
44,1 
22,4 
36,2 
50,7 
51,6 
33,9 
43,3 
37,5 
41,2 
56,8 
54,7 
52,9 Heikko 
% 
5,9 
9,5 
5,0 
0,0 
4,0 
11,8 
37,3 
19,1 
7,5 
4,7 
14,5 
14,1 
25,0 
15,3 
6,2 
12,6 
34,3 Hyvin 
heikko 
% 
0.0 
3,2 
10,0 
5,0 
4,0 
2,9 
1,5 
10,6 
1,5 
4,7 
0,0 
3,7 
5,6 
1,2 
4,9 
0,0 
8,6 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 3.7 
Arvio terveydentilasta, 1996 
75-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
IRLANTI 
ITÄVALTA 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
BELGIA 
LUXEMBURG 
KREIKKA 
RANSKA 
LÄNSI-SAKSA 
ITÄ-SAKSA 
RUOTSI 
EU 15 
ESPANJA 
YHD. KUNINGASK. 
SUOMI 
ITALIA 
PORTUGALI Erittäin 
hyvä 
% 
5,0 
17,9 
19,2 
30,8 
12,2 
5,9 
0,0 
5,3 
9,1 
0,0 
14,8 
8,6 
9,5 
15,2 
0,0 
7,9 
3,7 Hyvä 
% 
30,0 
39,3 
23,1 
23,1 
28,6 
52,9 
23,5 
26,3 
15,2 
20,8 
18,5 
23,7 
28,6 
24,2 
28,6 
21,1 
7,4 Kohta­
lainen 
% 
45,0 
32,1 
50,0 
23,1 
42,9 
17,6 
11,8 
47,4 
48,5 
62,5 
55,6 
43,5 
38,1 
45,5 
42,9 
44,7 
18,5 Heikko 
% 
15,0 
10,7 
7,7 
23,1 
14,3 
11,8 
58,8 
15,8 
27,3 
16,7 
7,4 
19,2 
19,0 
6,1 
19,0 
21,1 
51,9 Hyvin 
heikko 
% 
5,0 
0,0 
0,0 
0,0 
2,0 
11,8 
5,9 
5,3 
0,0 
0,0 
3,7 
5,1 
4,8 
9,1 
9,5 
5.3 
18,5 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
42 
Kuvio 3.7 
Oma arvio terveydentilasta 
Iäkkäät fliiiseUEU 15 (1996) 
Irlanti 
Itävalta 
Tanska 
Alankomaat 
Belgia 
Luxemburg 
Kreikka 
Ranska 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Ruotsi 
EU 15 
Espanja 
Yhd. kuningaskunta 
Italia 
Suomi 
Portugali 75 v. ja yli 
0% 20% 40% 60% 
hyvä / erittäin hyvä 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Kuvio 3.8 
Keskipituus (cm) 
18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Alankomaat 
Tanska 
Länsi-Saksa 
Ruotsi 
Itävalta 
Itä-Saksa 
Luxemburg 
Belgia 
EU 15 
Suomi 
Irlanti 
Ranska 
Kreikka 
Yhd. kuningask. 
Italia 
Espanja 
Portugali 
155 
keskipituuden mukainen iariestvs EU:n 
keskiarvo 
160 
pituus cm 165 170 
Lähde: eurobarometri 44.3/1996 
43 
Taulukko 3.8 
Keskipituus (cm) 
18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
ALANKOMAAT 
TANSKA 
LÄNSI-SAKSA 
RUOTSI 
ITÄVALTA 
ITÄ-SAKSA 
LUXEMBURG 
BELGIA 
EU 15 
SUOMI 
IRLANTI 
RANSKA 
KREIKKA 
YHD. KUNINGASK. 
ITALIA 
ESPANJA 
PORTUGALI IKÄRYHMÄT 
18-29-
vuotiaat 
169,7 
167,8 
168,3 
166,8 
166,7 
165,7 
166,0 
165,8 
165,4 
165,6 
164,8 
164,6 
164,8 
163,6 
164,1 
164,4 
161,6 3(M4-
vuotiaat 
168,6 
167,8 
167,5 
166,4 
166,2 
166,5 
165,0 
165,3 
164,3 
164,6 
163,5 
163,9 
163,3 
162,1 
162,9 
160,9 
160,7 45-59-
vuotiaat 
167.0 
165,6 
165,6 
165,6 
165,8 
165,3 
165,7 
162,8 
162,9 
163.7 
162,9 
162,1 
162,4 
162,4 
161,0 
159,7 
158,4 60-v. ja yli 
164,8 
163,8 
162,7 
164,0 
163,2 
163,0 
163,2 
160,9 
161,4 
160,9 
162,3 
160,9 
159,9 
161,4 
160,7 
158,4 
157,9 Yhteensä 
18-v. ja yli 
167,9 
166,3 
166,0 
165,7 
165,6 
165,2 
165,1 
163,7 
163,5 
163,4 
163,4 
163,0 
162,7 
162,3 
162,1 
161,0 
159,6 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Kuvio 3.9 
Keskipituus (cm) 
18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Alankomaat 
Tanska 
Länsi-Saksa 
Ruotsi 
Itävalta 
itä-Saksa 
Luxemburg 
Belgia 
EU 15 
Suomi 
Irlanti 
Ranska 
Kreikka 
Yhd. kuningask. 
Italia 
Espanja 
Portugali 
150 
keskipituuden mukainen iariestvs EU:n 
keskiarvo 18-29 v. 
60 v. ja yli 
155 160 165 
keskipituus cm 170 175 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
44 
Kuvio 3.10 
Keskipituus (cm) 
Naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
170 
165 
keskipituus 
cm 
160 
155 
18-29 30^4 45-59 60+ 
Ikäryhmä 
LAhde: eurobarometri 44.3/1996 
45 
4. SAIRASTUVUUS 
Edellisessä osassa kuvattiin eri terveysindikaattoreita, kuten elinajanodotetta, 
vastasyntyneiden kuolleisuutta ja pituutta. Tässä osassa luodaan suppea katsaus erilaisiin 
sairastuvuuteen liittyviin tekijöihin. Koska EY: n tasolla ei ole käytettävissä tautikohtaisia 
sairastuvuusindikaattoreita, niiden sijaan tarkastellaan epäsuoria mittareita. Näitä ovat itse 
ilmoitettu pitkä- ja lyhytaikainen työkyvyttömyys sekä terveyspalvelujen käyttö, kuten 
lääkärissäkäynnit (edellisten 2 viikon ajalta) ja sairaalahoito (edellisenä vuonna). Näitä 
tekijöitä koskevat tiedot ovat peräisin vuoden 1996 eurobarometrikyselystä ja vuoden 
1994 Euroopan yhteisön kotitaloustutkimuksesta. Koska kotitaloustutkimus tehtiin 
aikana, jolloin EY: n jäsenvaltioita oli vain 12, tutkimuksesta saadut tiedot rajoittuvat 
näihin maihin. 
4.1 Kroonisista sairauksista aiheutuva toimintakyvyn rajoittuminen 
Kuten kuviosta 4.1 ja taulukosta 4.2 ilmenee, EY:ssä lähes joka neljäs nainen ilmoittaa 
kykynsä suoriutua päivittäisistä toimista rajoittuneen jonkin verran (17.3 %) tai vakavasti 
(6,3 %) pitkäaikaisen sairauden vuoksi. Keskiarvo on suurin Suomessa ja Portugalissa 
(30 %) ja pienin Luxemburgissa (15 %). Tähän tekijään saattaa jonkin verran vaikuttaa se, 
miten kyseisessä jäsenvaltiossa määritellään työkyvyttömyyseläkkeen saamisen kriteerit. 
Se kuitenkin todennäköisesti kuvastaa joitakin taustalla olevia eroja naisväestön 
työkyvyttömyyden yleisyydessä. Ainakin se, että suuri osa portugalilaisista naisista 
ilmoittaa pitkäaikaisen sairauden haitanneen päivittäisiä toimiaan, sopii hyvin siihen, että 
suuri osa heistä ilmoittaa terveydentilansa olevan huonon (ks. osa 3.4). 
Ei ole yllättävää, että pitkäaikaisista sairauksista aiheutuva työkyvyttömyys lisääntyy 
kauttaaltaan iän myötä. Kuten kuviossa 4.2 on esitetty, jossain määrin tai vakavasti 
työkyvyttömyydestä kärsineiden naisten osuus kasvaa 15-29-vuotiaiden 10,2%:sta 75-
vuotiaiden ja sitä vanhempien naisten 54,3 %:iin. Alle 30-vuotiaista naisista 1,5 % 
ilmoittaa olevansa vakavasti työkyvytön, kun luku 75-vuotiailla ja sitä vanhemmilla on 
hieman yli 20 % (taulukko 4.2). 
Tarkasteltaessa yksinomaan iäkkäitä eli 65-vuotiaita ja sitä vanhempia naisia huomataan, 
että noin puolet heistä ilmoittaa pitkäaikaisen sairauden haitanneen heidän päivittäisiä 
toimiaan joko jossain määrin (36,4 %) tai vakavasti (12,3 %) (ks. taulukko 4.3). Lisäksi 
maat sijoittuvat valtioittaisessa vertailussa iäkkäitten naisten (65-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat) osalta eri tavoin kuin koko naisväestön osalta. Tämä näkyy kuviossa 4.3, 
jossa maat on sijoitettu samaan järjestykseen kuin kuviossa 4.1 - järjestys ei vastaa 
maiden suhteellista sijoittumista. Esimerkiksi kreikkalaiset naiset sijoittuvat 
kymmenennelle tilalle koko väestöä tarkasteltaessa eli juuri EY: n keskiarvon yläpuolelle, 
mutta pitkäaikaisesta sairaudesta aiheutuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien iäkkäitten 
naisten osuus on Kreikassa toiseksi korkein. Iäkkäät kreikkalaiset naiset ovat siten 
suhteellisesti työkyvyttömämpiä kuin nuoret. Samaan tapaan irlantilaisten naisten osuus 
työkyvyttömistä naisista yleensä on kolmanneksi alhaisin, mutta osuus iäkkäistä naisista 
kolmanneksi suurin. 
46 
4.2 Lyhytaikainen toimintakyvyn rajoittuminen 
Sairauksien ja tapaturmien aiheuttama toimintakyvyn lyhytaikainen rajoittuminen on 
huomattavasti harvinaisempaa kuin kroonisten sairauksien aiheuttama. Keskimäärin 
13,8 % EY:n naisista3 ilmoittaa joutuneensa edellisten kahden viikon aikana rajoittamaan 
tavanomaista toimintaansa sairauden tai tapaturman vuoksi. Vaihteluväli on kylläkin laaja: 
italialaisista naisista vain 5,6% ilmoittaa joutuneensa rajoittamaan tavanomaista 
toimintaansa, kun Alankomaissa liki 20 % naisista ilmoittaa joutuneensa tekemään samoin 
(kuvio 4.4 ja taulukko 4.4). 
Lyhytaikaisesta toimintakyvyn rajoittumisesta ilmoittavien naisten osuus on odotetusti 
iäkkäitten naisten keskuudessa paljon suurempi kuin muitten. Heistä keskimäärin 25 % 
ilmoittaa sairauden tai tapaturman rajoittaneen toimintakykyään lyhytaikaisesti. Luvut 
vaihtelevat siten, että pienin luku on Italian 12,0% ja suurin Saksan 31,5%. On 
huomionarvoista, että italialaisilla naisilla (65-vuotiaat ja sitä vanhemmat) lyhytaikainen 
työkyvyttömyys on ilmoitusten mukaan vähäisintä samalla, kun he sijoittuvat kroonisten 
sairauksien aiheuttaman työkyvyttömyyden yleisyydessä ensimmäisten joukkoon. 
Ilmeisestikin näiden kahden käsitteen piiriin kuuluva työkyvyttömyys on erityyppistä 
(kuvio 4.5 ja taulukko 4.5). 
Viimeinen tässä yhteydessä käsiteltävä työkyvyttömyysindikaattori on toimintakyvyn 
lyhytaikainen rajoittuminen (kahden edellisen viikon aikana) tunneperäisten tai 
mielenterveydellisten ongelmien vuoksi. Kuten kuviosta 4.6 ja taulukosta 4.6 ilmenee, 
EY: n naisista vain noin 3 % ilmoittaa joutuneensa rajoittamaan päivittäisiä toimiaan 
tunneperäisen tai mielenterveydellisen ongelman takia. Luku vaihtelee siten, että Italiassa 
se on pienin (1 %) ja Alankomaissa suurin (lähes 9 %). 
Tarkasteltaessa yksinomaan iäkkäitä naisia (65-vuotiaita tai sitä vanhempia) kuvio on 
samanlainen mutta toimintakyvyn rajoittuminen suurempaa. Tässä ikäryhmässä Italian 
lukuarvo on pienin (2,8%) ja Alankomainen suurin (11,2%), kun EU:n keskiarvo on 
5,0 % (ks. kuvio 4.7 ja taulukko 4.7). Toimintakyvyn lyhytaikainen rajoittuminen on 
EY:ssä siis jopa iäkkäitten naisten keskuudessa ilmoitusten mukaan vähäistä niin 
absoluuttisesti kuin verrattuna muuntyyppiseen toimintakyvyn rajoittumiseen. 
4.3 Lääkärissäkäynnit 
Päivät, jolloin toimintakyky on rajoittunut, heikentävät elämänlaatua mutta eivät 
välttämättä johda käyntiin lääkärissä. Kustannusvaikutusten tutkimiseksi vuoden 1996 
eurobarometrikyselyssä tiedusteltiin vastaajilta, olivatko nämä kahden edellisen viikon 
aikana hakeneet lääkärin apua (joko henkilökohtaisesti tai puhelimitse). Tulokset ovat 
kuviossa 4.8 ja taulukossa 4.8. Keskimäärin joka kolmas nainen oli edellisten kahden 
viikon aikana hakenut lääkärin apua. Tilanne vaihteli jäsenvaltioittain jonkin verran. 
Irlannissa ja Alankomaissa vain 25 % naisista ilmoitti toimineensa näin, kun luku 
Espanjassa oli 38%. 
Lääkärissäkäynnit (kahden edellisen viikon aikana tehdyt) lisääntyvät odotetusti iän 
myötä. Kun alle 30-vuotiaistakin naisista melkoinen osa - lähes joka neljäs - hakee 
lääkärin apua, osuus kasvaa iän myötä kauttaaltaan siten, että useampi kuin kaksi viidestä 
Tietoihin liittyvien ongelmien vuoksi analyysissa on mukana silloisista 12 jäsenvaltiosta vain 11. 
47 
75-vuotiaasta ja sitä vanhemmasta naisesta hakee lääkärin apua (kuvio 4.9 ja taulukko 
4.9) 
4.4 Sairaalahoito 
Sairaalahoitojen määrä (yhden vuoden aikana) on sekin yksi väestön sairastuvuutta 
kuvaava tekijä. Koska ainoastaan vakavimmat sairaudet edellyttävät sairaalahoitoa, se on 
vuositasollakin suhteellisen harvinaista. Kuten kuviosta 4.10 ja taulukosta 4.10 käy ilmi, 
vain noin 10 % EY:n naisista ilmoittaa olleensa sairaalahoidossa. Sairaalahoidon määrä 
vaihtelee EY:n sisällä kuitenkin huomattavasti. Tanskalaisista naisista vain 3,8 % ilmoittaa 
olleensa edellisen vuoden aikana sairaalahoidossa, kun luku Ranskassa ja Suomessa on 
lähes 13 %a. Erot saattavat jossain määrin kuvastaa eroja vapaitten sairaansijojen 
määrässä, joka sekin vaihtelee EY:n alueella merkittävästi1. 
Ikäryhmittäisiä eroja tarkasteltaessa ilmenee, että työkyvyttömyyden yleistyminen iän 
myötä johtaa myös sairaalahoidon lisääntymiseen. Kuten kuviosta 4.11 ilmenee, vain 
6,3 % 15-29-vuotiaista naisista ilmoittaa olleensa sairaalahoidossa edellisen vuoden 
aikana, kun 75-vuotiaita ja sitä vanhempia kuvaava luku on 18 % (taulukko 4.11). 
Kuviossa 4.12 esitetään niitten naisten sairaalahoidossa viettämä aika, jotka ovat olleet 
ainakin kerran muussa kuin synnytykseen liittyvässä sairaalahoidossa. Naiset viettivät 
sairaalassa keskimäärin 10 yötä 12 kuukauden mittaisen jakson aikana. Tässäkin 
yhteydessä jäsenvaltioitten välillä on merkittäviä eroja. Sairaalassa vietettyä aikaa 
kuvaavat luvut ovat korkeimmat entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa ja 
yhdistymistä edeltävän ajan Saksan liittotasavallassa (14,9 ja 13,5) ja pienimmät 
Espanjassa (5,9) (ks. myös taulukko 4.12). Näitä lukuja on syytä tulkita varovaisesti, kun 
otetaan huomioon eri jäsenvaltioiden erityyppiset sairaalat samoin kuin arvioiden 
perustana olevien sairaalahoitotapausten suhteellisen pieni määrä. 
Viitteet 
Eurostat 1996: Social Portrait of Europe. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Luxemburg. 
Euroopan yhteisön kotitaloustutkimus vuodelta 1994 antaa vastaavien tietojen osalta hieman 
erilaisen tuloksen, mikä johtunee otosmenetelmien ja -kokojen erilaisuudesta. Mainittakoon 
erityisesti, että luxemburgilaisista naisista 15 % ja tanskalaisista naisista 12 % ilmoitti olleensa 
edeltävänä vuonna sairaalahoidossa. 
48 
[Kuviot ja taulukot] 
49 
Kuvio 4.1 
Pitkäaikaissairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien 
prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Suomi 
Portugali 
Tanska 
Ranska 
Yhd. kuningaskunta 
Itä-Saksa 
Ruotsi 
Länsi-Saksa 
Kreikka 
EU 15 
Itävalta 
Espanja 
Alankomaat 
Belgia 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
0% vakavasti n 
jonkin 
verran 
20% 40% 60% 
kvllä 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 4.1 
Pitkäaikaissairauden aiheuttama työkyvyttömyys' 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
ei jonkin verran vakavasti ei vastausta 
% % % % 
Suomi 69.8 20.1 9,5 
Portugali 69,9 17.2 12,4 
Tanska 71,2 19.2 9.1 
Ranska 72.4 18.4 8.6 
Yhdistynyt kuningaskunta 74.0 20.1 5.6 
Itä-Saksa' 72.1 16.9 8.5 
Ruotsi 74.9 17,1 8.0 
Länsi-Saksa 73.8 17.7 7.2 
Kreikka 75,4 18.1 6.0 
EU 15 75,7 17,3 6J 
Itävalta 75,0 18,8 4.4 
Espanja 78,4 15.8 4.8 
Alankomaat 78,8 13.6 6.9 
Belgia 80,5 15.6 3,5 
Irlanti 80.1 16.5 2,6 
Italia 82.4 14.6 2,8 
Luxemburg 83.9 10.6 4,2 0.6 
0.5 
0.4 
0.6 
0.3 
2.6 
().() 
1.3 
0.6 
0,8 
1.8 
1.0 
0.7 
0,4 
0.8 
0.2 
1.3 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Seuraavaan kysymykseen annettujen vastausten jakauma: Kärsittekö pitkäaikaisesta sairaudesta, terveydellisestä ongelmasta tai 
vammasta, joka rajoittaa jossain määrin tai vakavasti päivittäisiä toimianne? Kysymys koskee kaikkia terveydellisiä ongelmia, myös 
ikääntymisestä johtuvia. Mikäli vastaus on myönteinen, rajoittuuko toimintanne jossain määrin vai vakavasti? 
50 
Kuvio 4.2 
Pitkäaikaissairauden aiheuttamasta työkyvyttömyydestä kärsivien osuus 
ikäryhmittäin ja työkyvyttömyyden vakavuuden mukaan, EU 15 (1996) 
100% 
75% 
50% 
25% 
0% jossain maArin 
+ vakavasti 
vain vakavasti 
15-29 30-44 45-59 60-74 
Ikäryhmä 75+ 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 4.2 
Pitkäaikaissairauden aiheuttamasta työkyvyttömyydestä kärsivien osuus 
ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Ikärvhmä jossain määrin + 
vakavasti 
% vain vakavat 
tapaukset 
% 
15-29 
30-44 
45-59 
60-74 
75 ja yli 10.2 
15.0 
27,4 
43.5 
54,3 1.5 
4.1 
8.1 
11.6 
20.3 
Lähde: Eurobarometri 44.3 1996 
* Seuraavaan kysymykseen annettujen vastausten jakauma: Kärsittekö pitkäaikaisesta sairaudesta, terveydellisestä ongelmasta tai 
vammasta, joka rajoittaa jossain määrin tai vakavasti päivittäisiä toimianne? Kysymys koskee kaikkia terveydellisiä ongelmia, myös 
ikääntymisestä johtuvia. Mikäli vastaus on myönteinen, rajoittuuko toimintanne jossain määrin vai vakavasti? 
51 
Taulukko 4.3 
Pitkäaikaissairauden aiheuttama työkyvyttömyys* 
65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
ei jonkinverran vakavasti 
% % % ei vastausta 
% 
Suomi 48,7 31.9 19,3 
Portugali 44.3 24.7 29,9 
Tanska 57,0 26.7 15,1 
Ranska 27.3 54.5 18,2 
Yhdistynyt kuningaskunta 55,1 34.7 10.2 
Itä-Saksa 46.6 34.1 17,0 
Ruotsi 59,6 28.1 12,4 
Länsi-Saksa 57.0 31.0 10,0 
Kreikka 34.5 48.8 15,5 
EU 15 50,7 36,4 12,3 
Itävalta 45.1 40,7 12,1 
Espanja 44,1 40,9 15,1 
Alankomaat 81,8 12,1 6,1 
Belgia 61,9 29,9 8,2 
Irlanti 42,3 45.1 11,3 
Italia 60,3 33.6 6,0 
Luxemburg 68,6 17,6 13,7 0.0 
1,0 
1.2 
0.0 
0,0 
2,3 
0.0 
2.0 
1,2 
0,6 
2.2 
0.0 
0,0 
0,0 
1,4 
0,0 
0.0 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Seuraavaan kysymykseen annettujen vastausten jakauma: Kärsittekö pitkäaikaisesta sairaudesta, terveydellisestä ongelmasta tai 
vammasta, joka rajoittaa jossain määrin tai vakavasti päivittäisiä toimianne? Kysymys koskee kaikkia terveydellisiä ongelmia, myös 
ikääntymisestä johtuvia. Mikäli vastaus on myönteinen, rajoittuuko toimintanne jossain määrin vai vakavasti? 
Kuvio 4.3 
Pitkäaikaissairauden aiheuttamasta työkyvyttömyydestä kärsivien osuus (%) 
65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset*, EU 15 (1996) 
Suomi 
Portugali 
Tanska 
Ranska 
Yhd. kuningask. 
Itä-Saksa 
Ruotsi 
Länsi-Saksa 
Kreikka 
EU 15 
Itävalta 
Espanja 
Alankomaat 
Belgia 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
0% 
kuvion 4.1 mukainen järjestys vakavasti n 
jonkin 
verran 
20% 40% 60% 
kyllä 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Seuraavaan kysymykseen annettujen vastausten jakauma: Kärsittekö pitkäaikaisesta sairaudesta, terveydellisestä ongelmasta tai 
vammasta, joka rajoittaa jossain määrin tai vakavasti päivittäisiä toimianne? Kysymys koskee kaikkia terveydellisiä ongelmia, myös 
ikääntymisestä johtuvia. Mikäli vastaus on myönteinen, rajoittuuko toimintanne jossain määrin vai vakavasti? 
52 
Kuvio 4.4 
Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
16-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 11* (1994) 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n koti taloustutkimus) 
* Ranskaa lukuunottamatta 
Taulukko 4.4 
Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
16-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU H* (1994) 
Prosenttia 
EU 11* 13,8 
Italia (IT) 5.6 
Kreikka (GR) 9,4 
Irlanti (IE) 10.9 
Belgia(BE) 11.4 
Espanja (ES) 13.6 
Portugali (PT) 14.6 
Luxemburg (LU) 14,9 
Yhd. kuningaskunta (UK) 14.9 
Saksa (DL) 18,6 
Tanska (DK) 19.0 
Alankomaat (NL) 19.9 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotitaloustutkimust 
* Ranskaa lukuunottamatta 
53 
Kuvio 4.5 
Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 11* (1994) 
EU BE DK DL GR ES IE IT LU NL PT UK 
11* 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotitaloustutkimusl 
* Ranskaa lukuunottamatta 
Taulukko 4.5 
Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 11* (1994) 
Prosenttia 
EU 11* 24,4 
Italia (IT) 12,0 
Kreikka (GR) 21,6 
Irlanti (IE) 19.4 
Belgia (BE) 18.8 
Espania (ES) 27.7 
Portugali (PT) 29.0 
Luxemburg (LU) 23,4 
Yhd. kuningaskunta (UK) 22.7 
Saksa (DL) 31.5 
Tanska (DK) 27.0 
Alankomaat (NL) 27.8 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotttaloustutkimus) 
* Ranskaa lukuunottamatta 
54 
&i£ VW •». g 
Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
16-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 12 (1994) 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotitaloustutkimus) 
Taulukko 4.6 
Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
16-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 12 (1994) 
Prosenttia 
EU 12 3,2 
Italia (IT) 1.2 
Kreikka (GR) 2.4 
Irlanti (IE) 3.9 
Belgia (BE) 4.3 
Espanja (ES) 3,0 
Portugali (PT) 4.4 
Luxemburg (LU) 4.5 
Ranska (FR) 1,8 
Saksa (DL) 3.7 
Tanska (DK) 5.4 
Alankommat (NL) 8.7 
Yhd. kuningaskunta (UK) 3.8 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotitaloustutkimus) 
55 
Kuvio 4.7 
Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 12 (1994) 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotitaloustutkimus) 
Table 4.7 
Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten 2 viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus 
65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset EU 12 (1994) 
Prosenttia 
EU 12 5,0 
Italia (IT) 2.8 
Kreikka (GR) 4.1 
Irlanti (IE) 5.2 
Belgia (BE) 6.8 
Espanja (ES) 5.8 
Portugali (PT) 4,7 
Luxemburg (LU) 7.5 
Ranska (FR) 3.2 
Saksa (DL) 6.5 
Tanska (DK) 7.8 
Alankomaat (NL) 11.2 
Yhd. kuningaskunta (UK) 4.2 
Lähde: European Community Household Panel 1994 (EY:n kotitaloustutkimus) 
56 
Kuvio 4.8 
Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Espanja 
Italia 
Portugali 
Ranska 
EU 15 
Belgia 
Kreikka 
Länsi-Saksa 
Tanska 
Suomi 
Luxemburg 
Itä-Saksa 
Yhd. kuningaskun. 
Itävalta 
Ruotsi 
Irlanti ^mWkmmumÈÊHmmam 
EU: n keskiarvo 
MMKBawK y «MB 
BS3SBHB&B 
•Ki^nm^B 
mmmMmsmmmmmmm 
Alankomaat M^l»a«Igfl 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
kvllä 
Taulukko 4.8 
Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
kyllä 
% ei 
% 
Espanjia 
Italia 
Portugali 
Ranska 
EU 15 
Belgia 
Kreikka 
Länsi-Saksa 
Suomi 
Tanska 
Luxemburg 
Itä-Saksa 
Itävalta 
Yhd. kuningaskunta 
Ruotsi 
Irlanti 
Alankomaat 37,8 
36,4 
34,8 
33,3 
31,7 
31,5 
31,0 
30,9 
29,7 
29,7 
28,9 
28,4 
26,7 
26,7 
26.3 
24,6 
24,6 62,2 
63,6 
65,2 
66,7 
683 
68,5 
69,0 
69,1 
70,3 
70,3 
71,1 
71,6 
73,3 
73,3 
73.7 
75,4 
75,4 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
57 
Kuvio 4.9 
Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden prosenttiosuus, 
naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
100%-
75% r 
50%-
kyllä 
25% t 
15-29 30-44 45-59 60-74 75+ 
Ikäryhmä 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 4.9 
Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden prosenttiosuus, 
naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Ikäryhmä % 
15-29 23,9 
30-44 25.7 
45-59 32.1 
60-74 39,2 
75 ja enemmän 41.8 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
58 
Kuvio 4.10 
Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna saaneet (%) 
16-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Ranska 
Suomi 
Irlanti 
Itävalta 
Yhd. kuningask. 
Portugali 
Italia 
Ruotsi 
EU 15 
Länsi-Saksa 
Alankomaat 
Belgia 
Itä-Saksa 
Espanja 
Kreikka 
Luxemburg 
Tanska K\\\\\\\N 
K\S\\\\\N 
ES5SSS 
KW*KI 
E5SSS 
^^ 
^^ 
^^ 
^^ 
KSS3 
KSSS 
o% EU:n 
keskiarvo 
20% 40% 60% 80% 100% 
Lähde. Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 4.10 
Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna saaneet (%) 
16-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
ei sairaalahoitoa sairaalahoidossa 
% % 
Ranska 
Suomi 
Irlanti 
Itävalta 
Yhdisty nyt kuningaskunta 
Portugali 
Italia 
Ruotsi 
EU 15 
Länsi-Saksa 
Alankomaat 
Belgia 
Itä-Saksa 
Espanja 
Kreikka 
Luxemburg 
Tanska 87.3 
87,3 
88.9 
89,5 
89.6 
90,2 
90.5 
90.5 
90,5 
91,5 
92.1 
92,2 
92.3 
92.5 
93.0 
95.4 
96.2 12.7 
12,7 
11.1 
10.5 
10.4 
9.8 
9.5 
9.5 
9,5 
8.5 
7,9 
7,8 
7.7 
7.5 
7.0 
4.6 
3,8 
Lähde: Eurobarometri 44.3>1996 
59 
Kuvio 4.11 
Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna saaneet (%) 
naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
100% 
75% 
50% 
kyllä 
25% 
0% 
15-29 30-44 45-59 60-74 75+ 
ikäryhmä Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 4.11 
Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna saaneet (%), 
naiset ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Ikäryhmä ei sairaalahoitoa sairaalahoidossa 
% % 
15-29-vuotiaat 93.7 6.3 
30-44-vuotiaat 92.8 7.2 
45-59-vuotiaat 90.8 9.2 
60-74-vuotiaat 87.4 12,6 
75-vuotiaat ja vanhemmat 82.0 18.0 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
60 
Kuvio 4.12 
Sairaalaöiden* keskiarvo edellisenä vuonna 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Itävalta 
Alankomaat 
Kreikka 
Luxemburg 
Ranska 
Italia 
EU 15 
Tanska 
Portugali 
Irlanti 
Suomi 
Belgia 
Yhd. kuningask. 
Ruotsi 
Espanja KKKKKKKKKKMKKKK^^ 
^S\\\SS\\\\\\\^\\\\\\\\^^^^ 
LV\V\\V\VV\\V\\\\^^^^^ 
fcKKK^^KKKKKKKKq 
fcMSMMMMKMMMKMMMKI 
Kvmsmm^mv^^ kswmmwsKswi K\\\\\\\\\\\mW*K^N 
ftKKKKKKftKKKKSm 
EttftW^^^K^ EU:n 
keskiarvo 
KmWfts\W*KmN 
^^WsWftftftfttti 
^\m\Kmwsss K\\\m\\mS\\W^ 
KKKKKKKftSi 
KKKKKKKKM 
KS^flama 
10 15 
sairaalaöitä keskimäärin 20 25 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Vähintään kerran (muusta kuin synnytykseen liittyvästä syystä) sairaalassa edellisenä vuonna olleet naiset 
Taulukko 4.12 
Sairaalaöiden* keskiarvo edellisenä vuonna 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Itävalta 
Alankomaat 
Kreikka 
Luxemburg 
Ranska 
Italia 
EU 15 
Tanska 
Portugali 
Irlanti 
Suomi 
Belgia 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Ruotsi 
Espanja Sairaalaöitä** 
14.9 
13.5 
12.8 
11.1 
10,7 
10.2 
10.0 
9.8 
9,8 
9.3 
9.2 
9.1 
8.9 
8.8 
6.2 
6.0 
5.9 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Vähintään kerran (muusta kuin synnytykseen liittyvästä syystä) sairaalassa edellisenä vuonna olleet naiset. 
**N=729: 8 tapausta (poikkeavia havaintoja) jätetään huomiotta äärimmäisten suurten lukuarvojansa vuoksi turhan 
keskiarvovääristvmän välttämiseksi. 
61 
5. NAISTEN KUOLINSYYT JA KUOLLEISUUDEN 
KEHITYSSUUNNAT 
Kun edellisessä osassa keskityttiin erilaisiin sairastuvuutta kuvaaviin mittareihin, tässä 
osassa aiheena ovat naisten tärkeimmät kuolinsyyt EY. n alueella. Osassa kuvataan lisäksi 
kehityssuuntia viimeksi kuluneiden kahden-kolmen vuosikymmenen aikana samoin kuin 
keskeisimpiä riskitekijöitä (esim. tupakointi ja alkoholinkäyttö), jotka ovat EY: n naisten 
tärkeimpinä kuolinsyynä olevien tautien taustalla. Kuten jäljempänä selviää, monet 
ennenaikaisista kuolemantapauksista (eli kuolema alle 65-vuotiaana) voitaisiin torjua 
primaarisen (elintapojen muutokset) tai sekundaarisen (taudin varhainen havaitseminen) 
ennaltaehkäisyn avulla. 
Naisten kuolleisuuden tärkeimmät syyt (kaikissa ikäryhmissä) on esitetty kuviossa 5.1. 
Naisten kuolinsyistä kaksi tärkeintä ovat verenkiertojärjestelmän sairaudet, joista aiheutuu 
43 % kaikista kuolemantapauksista, ja 26 % kuolemantapauksista aiheuttava syöpä. 
Tärkeimmät kuolinsyyt vaihtelevat kuitenkin iän mukaan. Moottoriajoneuvo-
onnettomuudet ovat tärkein alle 3O-vuotiaitten naisten kuolinsyy, kun taas 30-34-
vuotiailla se on itsemurha. Syöpä ja erityisesti rinta- ja kohdunkaulansyövän kaltainen 
"naisten syöpä" on 35-64-vuotiaitten naisten merkittävin kuolinsyy. Iäkkäitten naisten 
(65-vuotiaat ja sitä vanhemmat) kuolemantapauksissa syynä on useimmiten eli noin 
puolessa tämän ikäryhmän kuolemantapauksista verenkiertojärjestelmän sairaus1. 
5.1 Moottoriajoneuvo-onnettomuudet 
EU:n teillä kuolee vuosittain arviolta 50 000 ihmistä joko matkustaessaan 
moottoriajoneuvolla tai jalankulkijana. Alkoholin väärinkäyttö on merkittävä 
moottoriajoneuvo-onnettomuuksien syy. Tällaiset onnettomuudet ovat edelleen tärkeä 
naisten kuoleman syy (ks. kuvio 5.1), mutta kuolleisuus on tämän syyn osalta vähennyt. 
Kuten kuviosta 5.2 käy ilmi, moottoriajoneuvo-onnettomuuksien osuus naisten 
kuolemantapauksista laski lähes 40 % vuosina 1970-1992 aina 6,42 tapaukseen 100 000 
kohti. Luvut vaihtelevat huomattavasti: suurin luku on 11,39 tapausta 100 000 kohti 
Luxemburgissa ja pienin 4,14 tapausta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vuoden 1970 
jälkeen tapahtunutta muutosta kuvaavat luvut vaihtelevat vieläkin enemmän, mutta kolmea 
lukuunottamatta kaikissa jäsenvaltioissa vähentyminen on ollut suuruudeltaan 25 %:n 
(Italia) ja 64 %:n (Alankomaat3 2) välillä. Kreikassa tapaukset ovat kuitenkin lisääntyneet 
miltei 62 %, ja Luxemburgissa, Portugalissa ja Espanjassa kasvu on ollut muita 
vähäisempää (4-14 %). 
5.2 Itsemurha ja itse aiheutettu vamma 
Joka vuosi yli 40 000 ihmistä tekee EU:ssa itsemurhan3. Miehet tekevät itsemurhan naisia 
todennäköisemmin, kun taas itsemurhayritykset ovat naisilla yleisempiä4 - ehkä sen 
vuoksi, että naisten käyttämät menetelmät ovat yleensä vähemmän väkivaltaisia kuin 
miesten menetelmät5. Naisten kuolleisuus itsemurhan kautta on kokonaisuutena 
Alankomainen liikenneturvasäiitiön liikennekasvatusohjelma saattoi osaltaan vaikuttaa 
vähentymiseen2 
62 
vähentynyt 24 %:lla vuodesta 1970, ja se on nykyään 6,24 tapausta 100 000 naista kohti 
(ks. kuvio 5.3). Itsemurhien määrä vaihtelee EY:ssä huomattavasti, ja ne ovat yleisimpiä 
pohjoisessa. Luxemburgissa itsemurhia tapahtuu suhteessa eniten, 14,30 tapausta 100 000 
kohti, ja seuraavana on Tanska, jossa vastaava luku on 13,67a 6. Molemmat luvut ovat yli 
kaksinkertaisia EY: n keskiarvoon verrattuna. Kreikassa luku on pienin, 1,21 tapausta 
100 000 kohti. 
Itsemurhan ja itsemurhayrityksen kannalta riskitekijöitä ovat alkoholismi, masennus ja 
sosiotaloudelliset ongelmat. Myös anoreksian ja bulimian kaltaisista syömishäiriöstä 
kärsivien naisten itsemurha- ja itsemurhayritysriski on tavanomaista suurempi7. Lisäksi 
itsemurhaa jo yrittäneet naiset yrittävät sitä muita herkemmin uudestaan. Useissa 
tutkimuksissa on arvioitu, että riski tehdä itsemurha vuoden tai kahden kuluessa 
itsemurhayrityksestä on useita kertoja suurempi kuin väestössä keskimäärin8. 
5.3 Syöpä naisten kuolinsyynä 
Syöpä on naisten kuolinsyistä verenkiertojärjestelmän sairauksien jälkeen EY:ssä toiseksi 
yleisin, ja se aiheutti vuonna 1992 kaikista yhteisössä sattuneista naisten 
kuolemantapauksista 26 % (ks. kuvio 5.1). Se on sitä paitsi 35-64-vuotiaitten naisten 
tärkein kuolinsyy. Kuviot 5.4 ja 5.5 esittävät naisten syöpäkuolleisuutta jäsenvaltioissa. 
Vuonna 1992 EY:n keskiarvo alle 65-vuotiaitten naisten osalta oli 69,74 tapausta 100 000 
kohti ja kaikkien naisten osalta 150,30. Suurin osa syövän aiheuttamista 
kuolemantapauksista sattuu siten iäkkäille naisille (yli 65-vuotiaat). 
Alle 65-vuotiaitten naisten syöpäkuolleisuus on vähentynyt 13 %:lla vuodesta 1970, mutta 
tarkasteltaessa koko naisväestöä vähenemä on vain 5 %. Jäsenvaltioitten välillä vallitsee 
selvä pohjoisen ja etelän välinen ero siten, että pohjoisissa jäsenvaltioissa luvut ovat 
korkeampia. Kuitenkin sekä Ruotsin että Suomen luvut ovat EY: n keskiarvoa pienempiä, 
ja syövän yleisyyttä kuvaava luku on Suomessa EY: n pienimpiä. Sen sijaan Tanskassa 
luku on EY:n suurimpia (alle 65-vuotiaitten naisten osalta 102,23 tapausta ja kaikkien 
naisten osalta 203,73 tapausta 100 000 kohti). Sitä paitsi Tanska on ainoa jäsenvaltio, 
jossa luvut ovat vuodesta 1970 (hieman) kasvaneet (0,28 %) alle 65-vuotiaitten naisten 
keskuudessa, ja yksi niistä vain neljästä jäsenvaltiosta, jossa syöpäkuolleisuus on kasvanut 
kaikissa ikäryhmissä. 
Niin sanotut naisten syövät (rinta-, kohdunkaula- ja kohtusyöpä) aiheuttavat yli 23 % 
kaikista syöpäkuolemista. Vertailun vuoksi mainittakoon, että ruoansulatuselinten syöpä 
aiheuttaa syöpäkuolemista 32 % ja hengityselinten (henkitorvi, keuhkoputki ja keuhkot) 
syöpä 9 % (ks. kuvio 5.6). Merkittävä havainto on, että jälkimmäistä tyyppiä oleva syöpä 
on yleistynyt naisilla mutta yleisesti ottaen vähentynyt miehilläb 9. Tämä johtunee naisten 
tupakoinnin yleistymisestä ja miesten tupakoinnin vähentymisestä (ks. osa 6.1 ). Kaikki 
tällaiset syövät liittyvät merkittävällä tavalla elintapoihin ja ympäristöön ja ovat siten 
suurelti ehkäistävissä. Niistä aiheutuu huomattava määrä (alle 65-vuotiaitten) naisten 
ennenaikaisia kuolemantapauksia. 
Tanskalaisen tutkimuksen mukaan naiset käyttävät maassa yleensä väkivaltaisia menetelmiä, mikä 
saattaa osittain selittää heidän suhteessa suuremman "onnistumisensa"6. 
Henkitorven. keuhkoputken ja keuhkojen syöpä on vuodesta 1970 vähentynyt miehillä lähes 20 %? 
kun taas naisilla se on vleistvnvt lähes 70 %:lla EY:ssä9. 
63 
5.3.7 Rintasyöpä 
Rintasyöpä on yleisimpiä naisten syöpiä niin EY:ssä kuin muissakin teollisuusmaissa, 
esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Rintasyöpä aiheutti vuonna 1992 noin 21 % 
kaikista naisten syöpäkuolemista EY:ssä (ks. kuvio 5.6). Se on lisäksi 35-64-vuotiaitten 
naisten yleisin kuolinsyy10. On arvioitu, että EY:ssä elävän naisen todennäköisyys sairastua 
elinaikanaan rintasyöpään on 2-3 %' '. 
Rintasyöpä yleistyy edelleen monessa jäsenvaltiossa, vaikkakin tämä voi johtua osittain 
syövän havaitsemisen parantumisesta seulontaohjelmien kautta. Eloonjäämisluvut 
kohenevat taudin varhaisen havaitsemisen ja entistä tehokkaampien hoitomenetelmien 
ansiosta. Eloonjäämisluvut ovat alle 50-vuotiailla naisilla (60 % elossa 5 vuoden jälkeen) 
parempia kuin vanhemmilla (vain 40 % elossa 5 vuoden jälkeen)12. Eloonjäämisluvut 
vaihtelevat merkittävästi myös sen mukaan, onko syöpä diagnosointihetkellä paikallinen 
vai levinnyt. Eloonjäämisluku on yli 90 %, kun syöpä on rajoittunut rintaan, 75 %, kun se 
on levinnyt rinnan ympäristöön, ja alle 20 %, kun syöpä on levinnyt kauemmaksi13. 
Kuvioissa 5.7 ja 5.8 on esitetty yksityiskohtaiset rintasyöpäkuolleisuusluvut EY:ssä 
vuonna 1992. Kaikenikäisten naisten keskiarvo oli 31,25 tapausta 100 000 kohti (16 %:n 
vähentymä vuodesta 1970), kun kuolleisuus alle 65-vuotiaitten naisten osalta oli 19,80 
tapausta 100 000 kohti (vähentymä 9,27 %). Nämä luvut vaihtelevat huomattavasti 
jäsenvaltiosta toiseen. Kaikkien ikäryhmien osalta Tanskan luku on suurin (40,56 tapausta 
100 000 kohti), Yhdistynyt kuningaskunta on seuraavana (39,23 tapausta 100 000 kohti), 
ja Kreikassa luku on pienin (21,32 tapausta 100 000 kohti). Kreikan luku on kuitenkin 
noussut vuodesta 1970 lähes 57 %:lla. Sitä suurempi kasvu on ollut vain Espanjassa, jossa 
se oli 73 %. 
Alle 65-vuotiaitten naisten osalta suurin luku on Irlannissa (25,80 tapausta 100 000 kohti) 
ja seuraavaksi suurin Tanskassa (24,77 tapausta 100 000 kohti). Irlannin luku on kasvanut 
17%:Ha vuodesta 1970, kun Tanskan luku on taas pysynyt käytännössä entisellään. 
Samoin kuin kaikkien ikäryhmien kuolleisuuslukujen kohdalla, Kreikan luku on alle 65-
vuotiaittenkin osalta pienin (14,58 tapausta 100 000 kohti). Luku on kuitenkin kasvanut 
45 %:lla vuodesta 1970. Kasvua on tapahtunut myös Espanjassa (lähes 62 %). Kuvio 5.9, 
jossa esitetään lukujen muutokset kuudessa EY-maassa vuosina 1970-1992, osoittaa 
Espanjan nousevan kehityksen selvästi. 
Rintasyövän syistä ja siihen liittyvistä riskitekijöistä ei ole riittävästi tietoja. Noin 80 %:lla 
rintasyöpään sairastuvista naisista ei esiinny mitään tunnetuista riskitekijöistä14. 
Tärkeimpiä tunnettuja tekijöitä ovat ikä (riski lisääntyy iän myötä, ja 2/3 tapauksista on yli 
50-vuotiailla naisilla) ja rintasyöpää sairastava tai sairastanut äiti ja/tai sisar. 
Merkitykseltään vähäisempiä riskitekijöitä ovat alhainen kuukautisten alkamisikä (alle 11-
vuotiaana), myöhäinen menopaussi (yli 54-vuotiaana), ensimmäinen täysimittainen raskaus 
yli 30-vuotiaana sekä synnyttämättömyys. Muita riskitekijöitä ovat tietyt rintataudit sekä 
munasarjan ja/tai kohdun limakalvon syöpä. On esitetty, että kaupunkiympäristössä 
elämisellä, runsaasti eläinrasvoja ja proteiinia sisältävällä ruokavaliolla sekä korkealla 
taloudellisella asemalla saattaisi niilläkin olla yhteys rintasyöpään. Tuoreitten havaintojen 
mukaan myös alkoholinkäyttö saattaa olla rintasyövän riskitekijöitä15. 
Kun otetaan huomioon, ettei rintasyövän syistä ja siihen liittyvistä riskitekijöistä ole 
riittävästi tietoja, naisten itselleen suorittamien, kliinisten ja mammografisten tutkimusten 
kautta tapahtuva sekundaarinen ennaltaehkäisy on hyvin tärkeää. Rintasyövän syitä on 
64 
tutkittava edelleen, jotta voidaan selvittää, missä määrin sitä voidaa ehkäistä ennalta. 
Rintasyövän levinneisyyden kansainväliset erot sekä tutkimukset sen kehittymisestä eri 
siirtolaissukupolvien keskuudessa tukevat ajatusta, jonka mukaan tietyt riskitekijät ovat 
rintasyövän synnyssä keskeisiä16. 
5.3.2 Kohdunkaulasyöpä 
Kohdunkaulasyöpä on "naisten syövistä" EY:ssä toiseksi yleisin: se aiheuttaa kaikista 
syöpäkuolemista noin 2 % (ks. kuvio 5.6). Kohdunkaulasyöpä kehittyy hyvin hitaasti, ja 
jos syöpä havaitaan sen ollessa vielä paikallinen (ennen leviämistä), suhteellinen 
eloonjäämisluku 5 vuoden ajanjaksolla on suuri eli noin 88 %. Jos syöpä kuitenkin 
havaitaan sen myöhemmässä, jo levinneessä vaiheessa, eloonjäämisluku laskee 13 %:iin17. 
Kuvioista 5.10 ja 5.11 käy ilmi, että kohdunkaulasyövän aiheuttama kuolleisuu on 
vähentynyt vuodesta 1970 useimmissa jäsenvaltioissa. Keskimääräinen kuolleisuus EY.ssä 
on alle 65-vuotiaitten naisten osalta laskenut 2,28 tapaukseen 100 000 kohti, mikä vastaa 
lähes 48 %:n vähenemistä (kuvio 5.10). Tarkasteltaessa kaikenikäisiä naisia 
kohdunkaulasyövän aiheuttama kuolleisuus on vähentynyt 3,28 tapaukseen 100 000:ssa eli 
yli 40% (kuvio 5.11). Alle 65-vuotiaitten kuolleisuus on suurinta Tanskassa (4.64 
tapausta 100 000 kohti), mutta se on vähentynyt yli 55% vuodesta 1970. Luku on 
noussut ainoastaan Espanjassa318 ja Kreikassa, joissa se kuitenkin on edelleen suhteellisen 
pieni. Kreikassa luku on EY. n kolmanneksi pienin (1,31 tapausta 100000 kohti) ja 
Espanjassa neljänneksi pienin (1,66% tapausta 100 000 kohti). Italian luku on pienin. 
0,75 tapausta 100 000 kohti. 
Kaikkia ikäluokkia tarkasteltaessa saatu kuva on hyvin samankaltainen kuin alle 65-
vuotiaitten tilanne. Tanskassa kuolleisuusluku on suurin ja Italiassa pienin. Espanja ja 
Kreikka ovat ainoat jäsenvaltiot, joissa kuolleisuus on lisääntynyt vuodesta 1970 (ks. 
kuvio 5.11). 
Kuolleisuuden yleinen vähentyminen saattaa olla ainakin osittain seurausta tehokkaista 
seulontaohjelmista. Nyttemmin tunnustetaan yleisesti, että kohdunkaulasyöpä kehittyy 
karsinogeenin välityttyä sukupuoliteitse. Tärkein tunnettu kohdunkaulasyövän riskitekijä 
on ihmisen papilloomavirustartunta (HPV 16 ja HPV18) ja - vähemmän merkittävästi -
muitten sukupuoliteitse tarttuvien tautien, kuten herpeksen, tippurin ja klamydian tartunta. 
Vahvoja riskitekijöitä tämäntyyppisen syövän kannalta ovat siis "suojaamaton" seksi 
yleisesti, nuorena (alle 16-vuotiaana) tapahtunut ensimmäinen yhdyntä, lukuisat 
seksikumppanit sekä (entinen tai nykyinen) seksikumppani, jolla on HPV- tai muu 
sukupuolitautitartunta. Muita riskitekijöitä ovat aktiivinen ja/tai passiivinen tupakointi, 
hiv-tartunta sekä heikko ravitsemus19 
Espanjassa tehdyissä tutkimuksissa kohdunkaulasyövän aiheuttaman kuolleisuuden lisääntymisestä 
havaittiin yhteys sukupuolisen aktiivisuuden lisääntymiseen, mihin liittyi turismin lisääntyminen ja 
alhainen koulutustaso18. 
65 
5.3.3 Hengityselinten syöpä 
Kuten kuvio 5.6 osoittaa, 9%: ssa naisten syöpätapauksista kyseessä on keuhkosyöpä*. 
Alle 65-vuotiaitten naisten keskimääräinen kuolleisuus on EY: ssä kohonnut vuodesta 
1970 lähes 45 %:lla, ja luku on nyt 66,3 tapausta 100 000 kohti (ks. kuvio 5.13). 
Kaikkien naisten osalta vastaava luku on kasvanut lähes 70 %:lla vuodesta 1970 nykyiseen 
14,05 tapaukseen 100 000 kohti (ks. kuvio 5.14). Lisääntyminen vuodesta 1970 on ollut 
nopeinta Alankomaissa ja Tanskassa (alle 65-vuotiaitten ohella myös kaikkien ikäryhmien 
osalta), kun Espanjassa naisten keuhkosyöpäkuolleisuus on itse asiassa vähentynyt (alle 
65-vuotiaitten ohella myös kaikkien ikäryhmien osalta). Keuhkosyöpäkuolleisuus on 
vähentynyt myös Ranskassa, mutta siellä näin on käynyt vain alle 65-vuotiaitten naisten 
osalta. 
EY-maista Tanska erottuu siinä, että naisten keuhkosyöpäkuolleisuus on siellä yleisintä. 
Tanskan jälkeen se on yleisintä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa ja 
Alankomaissa. Alle 65-vuotiaitten naisten keuhkosyöpäkuolleisuus on Tanskassa yli 
kolme kertaa EY:n keskiarvon suuruinen, ja kaikkien ikäryhmien osalta se on EY:n 
keskiarvoon nähden yli kaksinkertainen. Välimeren maissa keuhkosyöpäkuolleisuus on sitä 
vastoin yleensä vähäisempää (ks. kuviot 5.13 ja 5.14). Tulokset ovat yhdenmukaisia sen 
kanssa, että naisten tupakointi on Välimeren maissa ollut viimeksi kuluneiden 20 vuoden 
aikana suhteellisen vähäistä ja Tanskassa viimeksi kuluneiden reilun 40 vuoden aikana 
suhteellisen yleistä20. 
Kun otetaan huomioon naisten keuhkosyöpäkuolleisuuden voimakas lisääntyminen, ei ole 
yllättävää, että EY: n (naispuoliset) kansalaiset tuntevat epävarmuutta siitä, kummalla 
sukupuolista keuhkosyöpä on yleisempi. Kuten kuviosta 5.15 ja taulukosta 5.1 käy ilmi, 
vuoden 1996 eurobarometrikysely ssä haastatelluista naisista noin puolet arveli miesten 
sairastavan keuhkosyöpää naisia useammin, mutta yli kolmannes ei osannut sanoa. 
Vastaukset vaihtelivat EY:n alueella huomattavasti. Siten esimerkiksi Suomessa 80% 
vastanneista arvioi keuhkosyövän olevan miehillä naisia yleisemmän, kun taas Ruotsissa 
48 % vastanneista ei pystynyt antamaan arviota. Tämä naapurimaitten välinen selkeä ero 
selittynee osittain sillä, että naisten keuhkosyöpäkuolleisuus on Ruotsissa suurempi (yli 
EY:n keskiarvon) kuin Suomessa, jossa se on alle EY:n keskiarvon (ks. kuviot 5.13 ja 
5.14). 
Keuhkosyöpä aiheutuu tyypillisesti tupakansavun ja asbestin kaltaisten karsinogeenisten 
aineitten hengittämisestä sekä altistumisesta ionisoivalle säteilylle21. Erityisesti 
tupakansavu liittyy selvästi kohonneeseen keuhkosyöpäriskiin. Eräässä tutkimuksessa 
arvioidaan keuhkosyöpäriskin olevan tupakoivilla naisilla yli 12-kertainen 
tupakoimattomiin verrattuna ja tupakoivilla miehillä 25-kertainen tupakoimattomiin 
verrattuna. Näin ollen tupakointi aiheuttaa noin 85-90 % kaikista 
keuhkosyöpätapauksista22. Myös passiivisen tupakoinnin on osoitettu lisäävän 
keuhkosyöpäriskiä, vaikkakin huomattavasti vähemmän23. Muita riskitekijöitä ovat 
ympäristön saastuminen, puutteellinen ravinto, ahdas asuminen ja alhainen 
sosiotaloudellinen asema24. 
Tässä osassa viitataan tilan säästämiseksi keuhkosyöpään. Samalla tarkoitetaan myös muita 
hengityselinten syöpiä, kuten henkitorven ja keuhkoputken syöpää. 
66 
5.4 Verenkiertojärjestelmän sairaudet (sydän- ja verisuonitaudit) 
Verenkiertojärjestelmän sairaudet (erityisesti iskeeminen sydäntauti8 ja aivoverisuonitaudit 
eli aivohalvaus) ovat sydämeen ja verisuoniin liittyviä häiriöitä. Ne ovat yleisesti ottaen 
tärkein naisten kuolinsyy (samoin kuin sairastuvuuden ja työkyvyttömyyden syy) EY: ssä 
(ks. kuvio 5.1) ja syövän jälkeen toiseksi tärkein syy ennenaikaiseen kuolemaan (alle 65-
vuotiailla). 
Verenkiertojärjestelmän sairaudet ovat luonteenomaisia kehittyneelle, länsimaiselle 
yhteiskunnalle ja elämäntavalle. Lisäksi niillä on yhteys yhteiskunnalliseen asemaan25. 
Näitä sairauksia voidaan sen vuoksi pitkälti ehkäistä ennalta muuttamalla elintapoja, kuten 
olemalla tupakoimatta ja noudattamalla ruokavaliota, joka sisältää vähän tyydyttyneitä 
rasvoja, sokeria ja suolaa26. Nämä sairaudet esiintyvät naisilla eri tavalla kuin miehillä: 
naiset sairastuvat niihin miehiä useammin, mutta vanhempina, erityisesti yli 65-vuotiaina, 
jolloin tapausten määrä ja kuolleisuus kasvavat nopeasti. Toinen ero on se, että naisilla 
yleisempiä ovat aivohalvaukset ja miehillä sydänkohtaukset. 
Alle 65-vuotiaitten naisten kuolleisuus verenkiertojärjestelmän sairauksiin on vähentynyt 
kaikissa jäsenvaltioissa vuodesta 1970. Ikäryhmän keskimääräinen kuolleisuus EY:ssä on 
vähentynyt yli 50 % vuodesta 1970, ja se on nyt 31,56 tapausta 100 000:ssa (kuvio 5.1). 
Luku vaihtelee Suomen 64 %:n vähentymästä Tanskan ja Kreikan 32 %:iin. Kehitys on 
ollut samanlaista kaikenikäisten naisten osalta lukuun ottamatta sitä seikkaa, että kaikkien 
naisten osalta verenkiertojärjestelmän sairauksien aiheuttaman kuolleisuuden yleinen 
vähentyminen (vuodesta 1970) on ollut vain 37%. Sitä paitsi yleinen kuolleisuusaste on 
huomattavasti korkeampi (248,44 tapausta 100 000: ssa). Tässäkin tapauksessa 
jäsenvaltioitten välillä on eroja kuolleisuusasteen pienenemisessä. Erityisesti mainittakoon 
Kreikka, jossa yleisen kuolleisuuden ilmoitetaan kasvaneen (7,54%) vuodesta 1970 
(kuvio 5.17) 
5.5 Iskeeminen sydäntauti (sepelvaltimotauti) 
Iskeeminen sydäntauti on merkittävin yksittäinen naisten kuolinsyy EY: ssä. Siitä 
huolimatta kansalaiset ja tiedotusvälineet pitävät tautia usein "miesten tautina". Kuten 
kuviosta 5.18 ja taulukosta 5.2 käy ilmi, vuoden 1996 eurobarometrikyselyssä 
haastatelluista naisista lähes 60 % ilmoitti uskovansa, että sydäntautiin sairastuu paljon 
useampia miehiä kuin naisia. Jotkin jäsenvaltiot ovat viime vuosina järjestäneet erityisesti 
naisille suunnattuja ennaltaehkäisykampanjoja. Esimerkiksi British Heart Foundation 
järjesti kampanjan, jossa sydäntautien sanottiin olevan "Britannian naistentappaja numero 
yksi"2728. 
Sydäntauti kehittyy naisilla eri lailla kuin miehillä. Miehillä iskeeminen sydäntauti kehittyy 
tyypillisesti naisia nuorempana, usein 40-60 vuoden iässä, kun taas naiset ovat vastaavasti 
yleensä 60-70-vuotiaita eli menopaussin ohittaneita. Eron oletetaan johtuvan osittain 
naisen estrogeenihormonin suojaavista ominaisuuksista, mutta syynä saattaa olla myös se, 
Iskeemisestä sydäntaudista ja sepelvaltimotaudista puhutaan usein synonyymisesti. Sairaudet eivät 
kuitenkaan ole tarkasti ottaen identtisiä, sillä potilas voi sairastaa sepelvaltimotautia ilman että 
siihen liittyisi iskemiaa (sydänlihaksen hapensaannin heikentymistä). Koska kuoleman aiheuttaa 
sydänlihaksen hapenpuute (eli iskemia). tässä kertomuksessa käytetään termiä "iskeeminen 
svdäntauti". 
67 
että naisten kehoon varastoituu rautaa ennen menopaussia vähemmän kuin sen jälkeen29. 
Naisten sepelvaltimotautia koskevat tiedot ovat yleisesti puutteellisia - osaksi siksi, että 
useissa tutkimuksissa tutkittavat ovat miehiä. Tarvitaan lisätutkimuksia niistä väitteistä, 
että miehiin verrattuna naisten oireet jäävät useammin havaitsematta, ne ovat erilaisia ja 
naisten eloonjäämisluvut eroavat miesten vastaavista30 3132. 
Iskeemisen sydäntaudin aiheuttama kuolleisuus vaihtelee merkittävästi, mutta se on 
yleisesti vähentynyt vuodesta 1970 lähtien. Alle 65-vuotiaitten naisten kuolleisuus on 
vähentynyt hieman yli kolmanneksella vuodesta 1970, ja luku on nyt noin 12 tapausta 
100 000:ssa (kuvio 5.19). Kuolleisuusaste vaihtelee siten, että se on korkeimmillaan 
Irlannissa, 24,31 tapausta 100 000:ssa, ja alimmillaan Ranskassa 4,51 tapausta 
100 000: ssa. Vähentymisvauhti vaihtelee sekin: suurinta vähentyminen on ollut Suomessa, 
60 %, ja pienintä Kreikassa, noin 2 %. 
Kuten edellä jo mainittiin, iäkkäitten naisten kuolleisuusaste on muita korkeampi, minkä 
vuoksi luku on korkeampi, kun tämä ikäluokka otetaan huomioon. Kuten kuvio 5.20 
osoittaa, iskeemisen sydäntaudin aiheuttaman kuolleisuuden keskiarvo kaikenikäisten 
naisten osalta on EY: ssä 84,75 tapausta 100 000: ssa. Luku vaihtelee Suomen 149,75 
tapauksesta Ranskan 36,94 tapaukseen 100 000: ssa. Kaikki jäsenvaltiot kolmea (Kreikka, 
Espanja ja Saksa) lukuun ottamatta ilmoittavat yleisen kuolleisuusasteen pienentyneen. 
Pienentyminen on vähäisimmillään 20 % (Portugalissa) ja suurimmillaan 46 % (Ruotsissa). 
Kuolleisuuden vähentyminen liittyy ruokavalion muutoksiin ja erityisesti tyydyttyneitten 
rasvojen käyttöön sekä tupakoinnin vähentymiseen eräissä väestöryhmissä ja eräissä 
jäsenvaltioissa. Vähentymisestään huolimatta iskeeminen sydäntauti on edelleen tärkeimpiä 
naisten ennenaikaisen kuoleman ja yleensä kuoleman syitä EY: ssä. Lisäksi kuolleisuuden 
vähentyminen voi peittää taakseen erityisesti iäkkäitten naisten sairastuvuuden 
lisääntymisen. Sitä paitsi iskeemisellä sydäntaudilla on yhteys krooniseen 
työkyvyttömyyteen, mittaviin terveydenhuoltomenoihin ja muihin työpäivämenetysten 
kaltaisiin taloudellisiin kustannuksiin sekä usein elämänlaadun heikkenemiseen. 
Sydäntautiin liittyy monia riskitekijöitä. Joitain niistä, kuten ikääntymistä ja geneettistä 
alttiutta, ei voida muuttaa, kun taas kolmeen tärkeimpään tekijään - tupakointiin, 
kohonneeseen verenpaineeseen ja veren korkeaan kolesterolipitoisuuteen - voidaan 
vaikuttaa joko elintapoja muuttamalla tai lääkityksellä. 
Tupakointi on merkittävin yksittäinen riskitekijä. Riski kasvaa poltettujen savukkeitten 
määrän myötä erityisesti yli 35-vuotiailla naisilla, jotka käyttävät suun kautta otettavia 
ehkäisyvälineitä. Naiset ovat erityisen alttiita verenpaineen kohoamiselle 50 vuotta 
täytettyään. Lisäksi veren kolesteroliarvot suurenevat iän myötä. Muita iskeemisen 
sydäntaudin riskitekijöitä ovat ylipaino (ks. osa 6.3), diabetes, niukasti liikuntaa sisältävät 
elintavat sekä liiallinen alkoholinkäyttö. Myös alhaisen sosiotaloudellisen aseman ja 
työhön liittyvän stressin on katsottu osaltaan lisäävän riskiä sairastua iskeemiseen 
sydäntautiin33. 
On kiintoisaa, että kansalaiset pitävät usein stressiä erityisen merkittävänä tekijänä, joka 
lisää riskiä sairastua sydäntautiin. Näin huolimatta siitä, ettei väitettä tukevaa 
lääketieteellistä näyttöä ole paitsi työhön liittyvän stressin osalta. Kuten kuviosta 5.21 ja 
taulukosta 5.3 käy ilmi, vuoden 1996 eurobarometrikyselyssä haastatelluista naisista lähes 
20 % piti stressiä sydäntaudin kannalta tärkeimpänä riskitekijänä. Kreikassa, Ruotsissa ja 
Alankomaissa yli 30 % katsoi stressin olevan yksi pääriskeistä. Stressi mainittiin 
68 
pääasiallisena riskitekijänä useimmin, ei niin usein kuin tupakointi mutta useammin kuin 
epäterveellinen ruokavalio, ylipaino, liikunnan puute ja liiallinen alkoholinkäyttö (tässä 
järjestyksessä). Tulokset osoittavat, että koko EY: n alueella naisten keskuudessa vallitsee 
huomattava tietämättömyys sydäntautien tärkeimmistä riskitekijöistä. Kansanterveysalan 
toimia voitaisiinkin suunnata juuri tälle alueelle. 
5.6 Aivoverisuonitauti (aivohalvaus) 
Toinen merkittävä verenkiertojärjestelmän sairaus on aivoverisuonitauti (aivohalvaus). 
Naisilla riski sairastua tähän tautiin lisääntyy ajan myötä ja erityisesti 65 ikävuoden 
jälkeen. Näin tapahtuu osaksi sen vuoksi, että iäkkäitten naisten verenpaine on muita 
korkeampi. Iskeemisen sydäntaudin tapaan myös aivoverisuonitaudin kuolleisuusluvut 
ovat laskeneet alle 65-vuotiailla merkittävästi vuodesta 1970, lähes 43 % keskimääräiseen 
8,73 tapaukseen 100 000: ssa. Luku on pienentynyt kaikissa jäsenvaltioissa, eniten eli 69 % 
Irlannissa ja vähiten eli 2 % Luxemburgissa (ks. kuvio 5.22). Alle 65-vuotiaitten naisten 
kuolleisuus tähän tautiin on yleisintä Portugalissa (18,42 tapausta 100 000: ssa) ja 
vähäisintä Ranskassa (5,80 tapausta 100 000:ssa). 
Kuten edellä on jo todettu, halvauksen aiheuttama kuolleisuus on yleisintä iäkkäillä 
naisilla, joten kaikki ikäryhmät, puheena oleva mukaan lukien, käsittävät kuolleisuusluvut 
ovat huomattavasti kuviossa 5.22 olevia suurempia. Kuten kuviosta 5.23 käy ilmi, 
naisten keskimääräinen kuolleisuus EY:ssä kaikki ikäryhmät huomioon otettuna on 75,93 
tapausta 100 000:ssa. Luku vaihtelee siten, että se on suurin Portugalissa (175,63 tapausta 
100 000: ssa) ja pienin Ranskassa (44,11 tapausta 100 000: ssa), jossa niin iskeemistä 
sydäntautia kuin aivoverisuonitautiakin koskevat luvut ovat EY:n pienimmät. Kuten 
nuorten naisten osalta myös kaikki ikäryhmät käsittävät kuolleisuusluvut ovat 
pienentyneet vuodesta 1970, EY:n tasolla lähes 43 %:lla. Todellisuudessa luvut ovat 
kuitenkin kasvaneet Luxemburgissa (10%) ja Kreikassa (1 %). Muissa jäsenvaltioissa 
kuolleisuus on vähentynyt 26-60 % (Portugali 26 %, Ranska 60 %). 
Aivoverisuonitaudin tärkein riskitekijä on korkea verenpaine. Muita riskitekijöitä ovat 
aiempi sydäntauti ja/tai aivohalvaus, diabetes sekä alkoholin liikakäyttö. Myös 
tupakoinnilla on katsottu olevan yhteys aivoverisuonitautiin, vaikkakin vähemmässä 
määrin kuin iskeemiseen sydäntautiin^4. Iskeemisen sydäntaudin tavoin myös tässä 
tapauksessa terveelliset elintavat ja asianmukainen terveydenhoito saattavat osaltaan 
vähentää naisten kuolemantapauksia erityisesti alle 65-vuotiaitten naisten osalta. 
Viitteet 
Euroopan yhteisöjen komissio (1995a). Kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä 1995, 
KOM (95) 357 lopullinen; B. Abel-Smith, J. Figueras, W. Holland. M. McKee. E. Mossialos 1995: 
Choises in Health Policy. Dartmouth. London. 
Abel-Smith et al 1995. mt. 
Eurostat 1995: Women and Men in the European Union: A Statistical Portrait. Luxemburg, 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Platts et ai. 1992: WHO/EURO multicentre study on parasuicide. Acta Psychiatrica Scandinavica 
85: 97-104. 
Tanskan terveysministeriö 1994b: Itsemurhakuolleisuuden kehityssuuntia Tanskassa 1955-1991 
(tanskaksi). Kööpenhamina. Tanska. 
U. Bille-Brahe & G. Jessen 1994: Suicide in Denmark 1922-1991: The Choice of Method. Acta 
Psychiatrica Scandinavica 90(2): 91-96. 
69 
23 
24 C. Weilandt 1996: Saksan kertomus naisten terveydestä. Bonn. julkaisematon. 
Tanskan terveysministeriö 1994b: Itsemurhakuolleisuuden kehityssuuntia Tanskassa 1955-1991 
(tanskaksi). Kööpenhamina, Tanska. 
M. Nordentoft et ai. 1993: High mortalitv by natural and unnatural causes: A 10-year follow-up 
study of patients admitted to a poisoning treatment centre after suicide attempts. British Medical 
Journal. My. 1637-1641. 
N.J. Fisher & P.K. Nielsen 1993: Death after previous self-inflicted poisonings. A ten-year study 
from an intensive care unit (tanskaksi). Ugeskrifi for LOger. 155: 1857-1861. 
WHO 1996: Health for All -tietokanta. WHO.n Euroopan alueen toimisto. Kööpenhamina. 
Eurostat 1995a: Women and Men in the European Union. Euroopan yhteisöjen virallisten 
julkaisujen toimisto, Luxemburg. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1995a), Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä, 
KOM (95) 357 lopullinen. Euroopan komissio. Bryssel. 
Ks. viite 11. 
Scientific American (96). Special Issue: What you need to know about cancer. Vol 275, No. 3. 
The National Women's Health Resource Center 1992: National Women's Health Report. The 
National Women's Health Resource Center. New York. 
Ks. esim. M.G. Le et al. 1984: Alcoholic beverage consumption and breast cancer in a French case-
control study-Am J Epidemiol. 120: 350-357: T.E. Rohan, A.J. McMichael 1988: Alcohol 
consumption and risk of breast cancer - Int J Cancer 41: 695-699; W.C. Willett et al. 1987: 
Moderate alcohol consumption and the risk of breast cancer - N Engl J Med. 316: 1174-1180. 
Ks. esim. E.V. Kliewer. K.R. Smith 1995: Breast cancer mortality among immigrants in Australia 
and Canada. Journal of the National Cancer Institute 87(15): 1154-1161. 
CancerNet from the National Cancer Institute 1996a: Screening for cervical cancer. 208/04728. 
J. Vioque. J. Feenollar 1995: The distribution of mortality by cervical cancer in Spain from 1981 to 
1986. An ecological study - Medicina Cllnica 104 (8): 287-292. 
CancerNet from the National Cancer Institute 1996b: Prevention of cervical cancer. 208/04734. 
Tanskan terveysministeriö 1994a: Lifetime in Denmark. Kööpenhamina, Tanska. 
A. Beurdorf. P. Swuste, P.w.d. Maas 1998: Asbest en gezondheid: van patienbespreking naar 
erkenning van beroepsziekten in Nederland. Ned Tijdschr Geneeskunde 132: 2167-2177. 
Tanskan terveysministeriö 1994c: Syövän kehityssuuntia ja syöpäkuolleisuus (tanskaksi). 
Kööpenhamina, Tanska. 
K. Schaapveld, R.A. Hirasing 1993: Preventiegids. Van Gorcum, Assen/Maastricht. 
G.D. Smith & A.N. Phillips 1996: Passive smoking and Health: Should we believe Philip Morris's 
experts? British Medical Journal 313: 929-933. Ks. myös European Working Group 1996: 
Environmental tobacco smoke and lung cancer risk: an evaluation of the risk. Trondheim, 
European Working Group. 
MR. Law & A.K. Hackshaw 1996: Environmental Tobacco Smoke. Br Med Bull 52: 22-34 
P.N. Lee 1992: Environmental tobacco smoke and mortality. Bask. Karger 
Hein. Suadicani and Gvntelberg 1992: Lung Cancer Risk and Social Class. Danish Medical 
Bulletin 39:173-176. ' 
E.M Hall. J. V. Johnson, T. Tsou 1993: Women. Occupation and Risk of Cardiovascular Morbidity 
and Mortality. Occupational Medicine. Vol. 8. No. 4. 709-719. 
P. A. Sytkowski. W.B. Kunnel. R.B. D'Agostino 1990: Changes in risk factors and the decline in 
mortality from cardiovascular disease. Ar Eng J Med 322: 1635-1641. 
H. Tunstall-Pedoe et al. 1994: Myocardial Infarction and Coronary Deanths in the WHO MONICA 
Project. Circulation 90:583-612. 
British Heart Foundation 1996. Henkilökohtainen yhteys. 
J.T. Salonen et al. 1992: High Stored iron are associated with excess risk of myocardial infarction 
in eastern Finnish men. Circulation 86: 803-811. 
N.H. Fiebach. M. Viscoli & R.I. Horwitz 1990: Differences between Women and Men in Survival 
after Myocardial Infarction: Biology or Methodology?. Journal of the American Medical 
Association. Vol. 263. No. 8. 1092-1096. 
S. Khan et al. 1990: Increased Mortality of Women in Coronary Artery Bypass Surgery: Evidence 
for Referral Bias. Annals of Internal Medicine 112: 561-567. 
D.J. Lerner. W.B. Kannel 1986: Patterns of coronary heart disease morbidity and mortality in the 
sexes: A 26-year follow-up of the Framingham population. American Heart Journal. Vol. 111. No. 
2. 383-390. 
70 
G. Davey-Smith. D. Blane, M. Bartley 1994: Explanations for Socio-economic differentials in 
mortality. Evidence from Britain and elsewhere. European Journal of Public Health 4: 131-144. 
R.J. Donaldson and L.J. Donaldson 1993: Essential Public Health Medicine. Kluwer Academic 
Publishers. Dordrecht. 
71 
[Kuviot ja taulukot] 
72 
Kuvio 5.1 
Tärkeimmät kuolinsyyt (1992) 
Kaikki naiset, EU (15) 
Kuolinsyyt - kaikenikäiset naiset, 1992 (EU 15) 
Muu kuolinsyy 
20% Syöpä 
26% 
Itsemurha ja 
tapaturmat 
5% 
Hengityselinten 
sairaudet 
6% 
Verenk iertojärjestelmän 
sairaudet 
43% 
Lähde-HFA 1996 
Kuvio 5.2 
Moottoriajoneuvo-onnettomuuksien aiheuttama kuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolieisuu», moottoriajoneuvo-onnettomuudet per 100000 
vuoden 1992 lukujen mikai nen | ärj estys 
EU 15 I 
LUXEMBURG (1) 
PORTUGALI (1) 
BELGIA (2) 
KREIKKA) 
RANSKA 
ESPANJA 
ITÄVALTA 
SUOMI 
Ma" IRLANTI 
ITALIA (3) 
SAKSA (4) 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
YHD KUNINGASK 
1971 
1 1991 Kuolleisuuuste 
' vuot een 1990 Saksan I M 11 ot asaval t a Q 1970 
• 1992 Vakioitu kuolleisuus, moottoriajoneuvo-onnettomuudet, per 100000 
Naiset 
Maa 
EU 15 
LUXEMBURG' 
PORTUGALI1 
BELGIA2 
KREIKKA 
RANSKA 
ESPANJA 
ITÄVALTA 
SUOMI 
IRLANTI 
ITALIA3 
SAKSA4 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
YHn KIININfiflSK 1992 muutos <X 
v:ata 1870 
6.42 
11 39 
10.60 
9.14 
9.05 
7.45 
7.30 
704 
662 
6.79 
6.51 
6.19 
5.12 
4 57 
428 
4,14 
'1971 
21939 
31981 
4 vuoteen 1980 Saksan Sttotasavaita •39.SS 
537 
443 
-39.87 
6161 
-38 88 
13.88 
-51.52 
-43.59 
-2497 
-31 97 
-59.65 
-6379 
-63 12 
-57.07 
-44,95 
Lähde-HFA 1996 Lähde - HFA 1996 
73 
Kuvio 5.3 
Itsemurhan ja itse aiheutettujen vammojen aiheuttama kuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Itsemurhat ja itse aiheutetut vammat 
per 100 000 • naiset 
Vuoden 1992 väki oi dun kuol I ei suuden nukaan 
M EU 15 
LUXEMBURG (1) 
TANSKA 
SUOMI 
BELGIA (2) 
ITÄVALTA 
RANSKA! 
1 RUOTSI 
SAKSA (4) 
ALANKOMAA' 
PORTUGALI (1) 
ITALIA (3) 
IRLANTI 
YHD KUNINGASK 
ESPANJA 
KREIKKA 
1971 fciP j019701 
:!• 19921 
10 
2 1989 u J 
3 1991 Kuolleisuusaste 
4 vuot een 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a 20 Itsemurhat ja itse aiheutetut vammat, per 100 000 
Alaiset . 
Maa 
EU 15 
LUXEMBURG1 
TANSKA 
SUOMI 
BELGIA2 
ITÄVALTA 
RANSKA 
RUOTSI 
SAKSA4 
ALANKOMAAT 
PORTUGALI1 
ITALIA* 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
ESPANJA 
KREIKKA 1992 
6.24 
14.30 
13.67 
11.00 
10.46 
10.39 
10.01 
8.90 
7.96 
6.72 
423 
3.63 
3.61 
3.36 
2.99 
1 ?1 muutos % 
-24.27 
179.30 
-14.62 
13.05 
-3.33 
-22.23 
22.22 
-32.78 
-44.84 
-1.47 
20.17 
1.68 
464.06 
-46.41 
26.69 
-3fi 3? 
' 1971 
2 1989 
3 1991 
4 vuot een 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a 
Lähde-HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
Kuvio 5.4 
Syöpäkuolleisuus (1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, pahanlaatuiset kasvaimet, 0-64-v., per 100 000 
Naiset 
yuo.dan...l.9.92...J ukuj ea.iruk.aan. 
EU 
TANSKA 
IRLANTI 
YHD KUNINGASK 
ALANKOMAAT 
BELGIA (2) 
LUXEMBURGO 
SAKSA(4) 
ITÄVALTA 
Maa RUOTSI 
ITALIA (3) 
PORTUGALI(I) 
RANSKA 
SUOMI 
ESPANJA 
KREIKKA 
;1971 o 
2 1989 
3 1991 
4 vuot een 1990 Saksan a 1970 
•1992 
) 40 60 80 
Kuolleisuusaste 
i i 11 ot asaval t a Vakioitu kuolleisuus, pahani, kasvaimet, 0-64-v , per 100 000 
• Maitat 
Maa 
EU 15 
TANSKA 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
ALANKOMAAT 
BELGIA2 
LUXEMBURG' 
SAKSA4 
ITÄVALTA 
RUOTSI 
ITALIA1 
PORTUGALI 
RANSKA 
SUOMI 
ESPANJA 
KREIKKA 1992 
69.74 
102 23 
86 98 
86 23 
76.50 
7506 
74.66 
72.58 
69.52 
6827 
66.90 
61.48 
60.04 
59.19 
56.36 
54,77, muutos 11 
v.sta 197( 
-13.0: 
0 2E 
-987 
-8 74 
-10.8£ 
-96^ 
-9.1 S 
-17.34 
-24.3< 
-12.27 
-12.6; 
-15.01 
-13.27 
-13.46 
-11.22 
—Zil 
' 1971 
2 1989 
3 1991 
4 vuot een 1990 Saksan 11 i 11 ot asaval t a 
Lähde - HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
74 
Kuvio 5.5 
Syöpäkuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, pahani, kasvaimet, kaikki ikllryhmat, per 100 000 
EU 15 
TANSKA 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
SAKSA 4 
ALANKOMAAT 
LUXEMBURG 1 
BELGIA 2 
ITÄVALTA 
ITALIA 3 vuoden 1992 I ukuj en rrukaan 
Maa 
RUOTSI 
SUOMI 
RANSK/ 
PORTUGAL11 
ESPANJA 
KREIKKA a 1970 
•19921 
' Hl! 0 50 100 150 200 
2 1989 
3 1991 Kuolleisuusaste 
4 vuot een 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a 250 Vakioitu kuoli., pahani, kasvaimet, kaikki ikäryhmät, per 100 000 
Maa 
EU 15 
TANSKA 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
SAKSA4 
ALANKOMAAT 
LUXEMBURG1 
BELGIA2 
ITÄVALTA 
ITALIA' 
RUOTSI 
SUOMI 
RANSKA 
PORTUGALI' 
ESPANJA 
KREIKKA 1992 
150.30 
203.73 
186.53 
182.37 
162.43 
159.99 
159.86 
159.80 
157.23 
145.93 
143.04 
134.66 
128 78 
125.57 
117.42 
112.60 muutos % 
vista 197( 
•5.05 
4.57 
4.39 
466 
-11.87 
-9.6S 
-193 
-8.6£ 
-173£ 
-0.67 
-10.24 
-9.9£ 
-96£ 
-3.54 
-6.7É 
—a&i 
1971 
1989 
1991 
vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 
Lähde-HFA 1996 Lähde - HFA 1996 
Kuvio 5.6 
Naisten syöpäkuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Syöpä kuolinsyynä syöpätyypeittäin - kaikenikäiset naiset, 1992 (EU1S) 
Kohdunkaulansyöpä 
2% 
Rintasyöpä 
21% 
Ruoansulatus­
elinten syöpä 
32% 
Muu syöpä 
36% Ruokatorvi-
keuhkoputki- ja 
keuhkosyöpä 
9% 
Lähde-HFA 1996 
75 
Kuvio 5.7 
Rintasyöpäkuolleisuus (1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, pahanlaatuinen rintakasvain 
0-64-v. naiset per 100 000 
Yuoden J992..!.u.kuj en rrukaan 
EU 15 
IRLANTI 
TANSKA 
BELGIA (2) 
YHD. KUNINGASK. 
ALANKOMAAT 
SAKSA (4) 
ITALIA (3) 
ITÄVALTA 
MgpRTUGALI(1) 
RANSKA 
ESPANJA 
RUOTSI 
LUXEMBURG (1) 
SUOMI 
KREIKKA 
' 1971 
2 1989 
1991 10 15 20 
Kuolleisuusaste 
4 vuot een 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a 
Lähde-HFA 1996 Vakioitu kuolleisuus, pahani, rintakasvain, 0-64-v. naiset, per 100 000 
Maa 
EU 15 
IRLANTI 
TANSKA 
BELGIA2 
YHD. KUNINGASK. 
ALANKOMAAT 
SAKSA4 
ITALIA' 
ITÄVALTA 
PORTUGALI1 
RANSKA 
ESPANJA 
RUOTSI 
LUXEMBURG' 
SUOMI 
KPFIKKA 1992 
19.80 
2580 
24.77 
2463 
2436 
23 86 
19.89 
1906 
I8JI 
17.96 
17 75 
16.60 
16.43 
15 46 
15 12 
14 S» muutos % 
viatn 1870 
' 1971 
21989 
31991 
4 vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 9.27 
17.22 
-0.84 
1477 
-518 
-3 28 
1081 
10.62 
9.12 
20.05 
II 57 
62 II 
-1.56 
-30.30 
4.49 
45 07 
Lähde - HFA 1996 
Kuvio 5.8 
Rintasyöpäkuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, pahani, rintakasvain, kaikenikäiset naiset 
1992 lukujen rrukaan per 100000 
EU n keskiarvo' 
TANSKA 
VHD KUNINGASK. 
IRLANTI 
ALANKOMAAT 
BELGIA 2 
SAKSA 4 
ITÄVALTA 
ITALIA 3 
RANSKA 
PORTUGALI 1 
RUOTSI 
LUXEMBURG 1 
ESPANJA 
SUOMI 
KREIKKA! Maa 
' 1971 
2 1989 0 
3 1991 
••vuoteen 1990 Saksan D 1970 
• 1992 
Kuolleisuus 
i i 11 ot asaval t a Vakioitu kuoli., pahani, rintakasvain, kaikki naiset per 100 00| 
1997 lukulan mukaan 
Maa 
EU:n ka 
TANSKA 
YHO. KUNINGASK. 
IRLANTI 
ALANKOMAAT 
BELGIA2 
SAKSA4 
ITÄVALTA 
ITALIA1 
RANSKA 
PORTUGALI' 
RUOTSI 
LUXEMBURG' 
ESPANJA 
SUOMI 
KREIKKA 1992 
31.25 
40 56 
39.23 
39 17 
3847 
37.93 
31.87 
3129 
29.83 
28. Il 
26.57 
25.66 
2499 
24.40 
23.82 
_2J_32_ muutos ' • 
vat» 19711 
'1971 
21989 
31991 
''vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 16.2( 
6.7Ï 
5.8C 
28.5! 
I 16 
14.« 
15.6' 
17.9' 
2I.0I 
15.61 
29.8C 
-4.07 
-20.7' 
73.6; 
20.5! 
Lähde - HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
76 
Kuvio 5.9 
Rintasyöpäkuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset 1970-1992, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, pahani, rintakasvain, 0-64-v. per 100 000 
Eräät EU-maat 
Vuoden 1970 tilanteen rrukaan 
-O— TANSKA 
-Û— IRLANTI 
-X ~ BELGIA 
-O—EU 15 
-X - SUOMI 
ESPANJA 
-O— KREIKKA 
71 72 73 74 75 76 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 
Vuosi 
LähdeHFA 1996 
Kuvio 5.10 
Kohdunkaulasyöpäkuolleisuus (1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, kohdunkaulasyöpä, 0-64-v./100 000 
vuoden 1992 rrukaan 
EUnka 
TANSKA 
YHD. KUNINGASK 
IRLANTI 
SAKSA (4) 
LUXEMBURG (1) 
PORTUGALI 
ITÄVALTA 
BELGIA (2) 
MM RUOTSI 
ALANKOMAAT 
RANSKA 
ESPANJA 
KREIKKA 
SUOMI 
ITALIA (3) 
' 1971 
2 1989 ° 
3 1991 
* vuoteen 1990 Saksan li O 1970: 
• 1992: 
Lähde-HFA 1996 Vakioitu kuolleisuus, kohdunkaulasyöpä, 0-64-v7100 000 
Maa 1992 muutos % 
vntA 1870 
EU 15 
TANSKA 
YHO. KUNINGASK. 
IRLANTI 
SAKSA4 
LUXEMBOURG1 
PORTUGALI' 
ITÄVALTA 
BELGIA2 
RUOTSI 
ALANKOMAAT 
RANSKA 
ESPANJA 
KREIKKA 
SUOMI 
ITALIA3 2.28 -47.71 
4 64 -55.34 
3 78 -42.02 
341 -23.88 
320 -50.54 
271 -7061 
2.30 -7310 
2.26 -56.87 
2.14 -37.97 
205 -7080 
184 -67 83 
1.67 -36.26 
166 95.29 
1.31 61.73 
0.90 -81.05 
0 75 -5S 3fi 
'1971 
21989 
31991 
4 vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 
Lähde - HFA 1996 
77 
Kuvio 5.11 
Kohdunkaulasyöpäkuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, kohdunkaulasyöpä, kalkki Ikäryhmät /100 000 
Vuodan -1992-ti.etût en rrukaan 
EU 15 
TANSKA 
YHD. KUNINGASK. 
SAKSA (4) 
IRLANTI 
ITÄVALTA 
LUXEMBURG (1 
PORTUGALI (1) 
BELGIA (2) 
Maa 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
ESPANJA 
RANS 
SUOMI 
KREIKKA 
ITALIA (3) 
' 1971 
' 1989 
,1991 
vuoteen 1990 Saksan 11 Kuolleisuus 
Ulhde-HFA 1996 Vakioitu kuolleisuus, kohdunkaulasyöpä, kaikki ikäryhmät /100 000 
Maa 
EU 15 
TANSKA 
YHD. KUMNQASK. 
SAKSA4 
IRLANTI 
ITÄVALTA 
LUXEMBURG1 
PORTUGALI1 
BELGIA' 
RUOTSI 
ALANKOMAAT 
ESPANJA 
RANSKA 
SUOMI 
KREIKKA 
ITALIA' 1992 
3.28 
7.13 
5.26 
4.62 
4.43 
3.82 
3 59 
3 42 
3 36 
2.98 
2.98 
2.24 
2.23 
1.88 
1.86 
111 muutos S 
11971 
21969 
31991 
4 vuoteen 1980 Saksan Ktotasavefta -40.79 
-40.88 
-37.38 
^t1.44 
-22.42 
-41.68 
-64.98 
-69.38 
-35.14 
-62.28 
-59.73 
88.24 
-34 22 
-70.76 
66.07 
-49.77 
Lähde - HFA 1996 
Kuvio 5.12 
Hengityselinten syövän aiheuttama kuolleisuus (1970-1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, ruokatorvi-, henkitorvi-ja keuhkosyöpä, 0-64-v. naiset/100 000 
Eräät EU-maat 
Vuoden 1971 tilanteen rrukaan 
—o—YHD. KUNINGASK. 
-*-TANSKA 
-X-EU15 
-O- ESPANJA 
-O" ALANKOMAAT 
PORTUGALI 
70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 
Vuosi 
Lähde-HFA 1996 
78 
Kuvio 5.13 
Hengityselinten syövän aiheuttama kuolleisuus (1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, ruokatorvi-, henkitorvi- Ja keuhkosyöpä 
0-84-vuotJaat naiset /100 000 
Vuoden 1992 t i l ant een rrukaan m EU 15 
TANSKA 
YHD. KUNINGASK. 
ALANKOMAAT 
IRLANTI 
RUOTSI 
LUXEMBURG 
SAKSA (4) 
BELGIA (2) 
M«» ITÂVALT, 
SUOMI 
ITALIA (3) 
KREIKKA 
RANSKA (3) 
PORTUGALI (1 
ESPANJA 
' 1971 
2 1989 0 5 10 15 
3 1991 Kuolleisuus 
* vuot een 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a D197Q 
•1992 
20 25 Vak. kuoli., ruokat.-
NaiMt henkit.-ja keuhkosyöpä, 0-64/100 000 
Maa 
EU 15 
TANSKA 
YHD. KUNINGASK. 
ALANKOMAAT 
IRLANTI 
RUOTSI 
LUXEMBURG1 
SAKSA4 
BELGIA2 
ITÄVALTA 
SUOMI 
ITALIA3 
KREIKKA 
RANSKA 
PORTUGALI1 
ESPANJA 1992 
6.63 
20.52 
12.91 
10.56 
9.55 
8.92 
8.78 
620 
6.15 
6.13 
4.91 
4.90 
4.69 
4.06 
2.89 
2.52 muutos °> 
vitti 197( 
44.7C 
218.6Î 
19.42 
269.2C 
12.4£ 
163.1: 
155.9* 
80.2; 
86.9c 
49.51 
78.5Î 
33.1Î 
-5.0€ 
80.44 
10.31 
•28,0( 
1971 
1989 
1991 
vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 
Lähde-HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
Kuvio 5.14 
Hengityselinten syövän aiheuttama kuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuoli., ruokatorvi-, henkitorvi- ja keuhkosyöpä 
Kaikki ikäryhmät/100 000 
Vuoden 1992 tilanteen rrukaan 
EU n keskiarvo 
TANSKA 
YHD. KUNINGASKUNTA 
IRLANTI 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
LUXEMBURG (1) 
ITÄVALTA 
SAKSA (4) 
BELGIA (2) 
ITALIA (3) 
SUOMI 
KREIKKA 
RANSKA 
PORTUGALI (1) 
ESPANJA 
1971 
1989 Maa 
ni97o! 
• 19921 
Lähde-HFA 1996 Vak. kuoli., ruokat.-. henkit.-ja keuhkosyöpä, kaikki/100 000 
NaisAt 
Maa 1992 muutos % 
v«ta 1870 
EU:n ka 
TANSKA 
YHD. KUNINGASK. 
IRLANTI 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
LUXEMBURG1 
ITÄVALTA 
SAKSA4 
BELGIA2 
ITALIA' 
SUOMI 
KREIKKA 
RANSKA 
PORTUGALI' 
FSPANJA 14.06 87.86 
3488 17530 
30 89 73 15 
26.60 8524 
16.62 207.21 
15.94 126.74 
I4.ll 156.08 
1355 57.56 
1228 7443 
II.I5 73.68 
10.89 6157 
10.88 90.54 
10.06 15.77 
7.80 6216 
644 3909 
5 40 -6 74 
' 1971 
21989 
31991 
4 vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta 
Lähde-HFA 1996 
79 
Kuvio 5.15 
Käsitykset keuhkosyöpää yleisemmin sairastavasta sukupuolesta* 
Kaikki naiset, EU 15 (1996) 
Suomi 
Kreikka 
Belgia 
Espanja 
Länsi-Saksa 
Ranska 
Itä-Saksa 
Portugali 
Italia 
EU 15 
Alankomaat 
Itävalta 
Luxemburg 
Irlanti 
Tanska 
Yhd. kuningask. 
Ruotsi EU:n 
keskiarvo 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoiitamaan, mis.sa maann he olivat samaa tai en mieltä seuraavan vaiUämän kanssa. 
"Sydäntautiin sairastuu (maassa) enemmän miehiä kuin naisia" Kyllä = samaa miclta, ei = eri mieltä. 
Taulukko 5.1 
Käsitykset keuhkosyöpää yleisemmin sairastavasta sukupuolesta* 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
kyllä 
% eos 
% 
Suomi 
Kreikka 
Belgia 
Espanja 
Länsi-Saksa 
Ranska 
Itä-Saksa 
Portugali 
Italia 
El) 15 
Alankomaat 
navalla 
l.uxemburu 
Irlanti 
Tanska 
Yhdistyn> t kuningaskunta 
Ruotsi 82.9 
60,7 
58,8 
58,3 
56,8 
55,4 
54,0 
53,9 
50,7 
50,3 
47,1 
45,4 
40.6 
iO.K 
36,3 
32,5 
22.6 7,8 
8.9 
8,8 
9.1 
8.6 
11.0 
10.5 
12,2 
8,1 
13,4 
20,3 
11.7 
12.6 
17.1 
29.8 
26.6 
28.9 9.3 
30,4 
32,4 
32,6 
34,7 
33,6 
35.5 
33,9 
41,2 
36,3 
32,6 
42.9 
46,8 
46,1 
33.9 
40.8 
48.5 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaaiia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: "Sydäntautiin sairastuu (maassa) enemmän miehiä kuin 
naisia". K\ Ilä = samaa mieltä, ei = eri mieltä. 
80 
Kuvio 5.16 
Verenkiertojärjestelmän sairauksien aiheuttama kuolleisuus (1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, verenkiertojärjestelmän sairaudet 
0-64-vuotiaat naiset per 100 000 
vuoden 1992 rrukaan 
EU 15 
IRLANTI 
YHD KUNINGASK. 
PORTUGALI (1) 
TANSKA 
ITÄVALTA 
SAKSA (4) 
KREIKKA 
SUOMI 
Maa BELGIA (2) 
LUXEMBURG (1) 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
ITALIA (3) 
ESPANJA 
RANSKA 
' 1971 
2 1989 
3 1991 0 20 
vuoteen 1990 Saksan 11 40 60 80 
Kuolleisuus 100 120 
Lähde-HFA 1996 Vakioitu kuolleisuus, verenkiertojärj. sairaudet, 0-64-v/100 000 
.Naisat 
EU 15 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
PORTUGALI1 
TANSKA 
ITÄVALTA 
SAKSA4 
KREIKKA 
SUOMI 
BELGIA2 
LUXEMBURG1 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
ITALIA5 
ESPANJA 
RANSKA 
1971 
1989 
1991 1992 muutos tfc 
31.56 
43.81 
42.96 
39.30 
36.80 
36.65 
36.06 
34.16 
33.73 
32.71 
32.43 
30.89 
28.85 
27.63 
24.76 
U3LOJ_ -51.01 
-57.12 
-47.23 
-51.70 
-31 62 
-4597 
-40.25 
-31.67 
-64.47 
-52.37 
-63.66 
-39.35 
-37.76 
-58.76 
•63.72 
.57 71 
4 vuoteen 1990 Saksan I i i 11 ot asaval t a 
Lähde - HFA 1996 
Kuvio 5.17 
Verenkiertojärjestelmän sairauksien aiheuttama kuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, verenkiertojärjestelmän sairaudet 
Kalkki ikäryhmät /100 000, naiset 
yuad.e.n..Jl 9.9.2. .rrukaan 
EU 15 
PORTUGALI (1) 
ITÄVALTA 
IRLANTI 
SAKSA (4) 
KREIKKA 
SUOMI 
LUXEMBURGO 
ISO-BRITANNIAl 
Maa TANSKA 
ITALIA (3) 
RUOTSI 
BELGIA (2) 
ESPANJA 
ALANKOMAAT 
<"\NSKA 
1 1971 
2 1989 o 
3 1991 
4 vuot een 1990 BRD 200 300 400 
Kuolleisuus 01970 
—I.".! ?92 
600 Vakioitu kuolleisuus, verenkiertojärj, sairaudet, kaikki ikäryhmät /100 000 
Naiset 
Maa 
EU 15 
PORTUGALI1 
ITÄVALTA 
IRLANTI 
KREIKKA 
SUOMI 
SAKSA4 
LUXEMBURG1 
ISO-BRITANNIA 
TANSKA 
ITALIA3 
RUOTSI 
BELGIA2 
ESPANJA 
ALANKOMAAT 
BANSKA 1992 muutos "X 
M »ta 1970 
248.44 
316.53 
315.53 
301.78 
299.59 
289.50 
299.71 
271.81 
265.77 
263.09 
247.74 
243.67 
239.31 
221.80 
214.23 
' 1971 
2 1989 
3 1991 
4 vuoteen 1990 BRD -37.35 
-29.56 
-33.79 
-40.35 
7.54 
-47 79 
-31.60 
-44 52 
-40 52 
-31 37 
-40.56 
-34.91 
-40.81 
-4328 
-40.42 
.45 R3 
Lähde-HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
81 
Kuvio 5.18 
Käsitykset sydäntautia useammin sairastavasta sukupuolesta* 
Kaikki naiset, EU 15 (1996) 
Suomi 
Tanska 
Kreikka 
Ruotsi 
Italia 
Irlanti 
Alankomaat 
Länsi-Saksa 
EU 15 
Belgia 
Espanja 
Ranska 
Yhd. kuningask. 
Itä-Saksa 
Luxemburg 
Itävalta 
Portugali EU:n 
keskiarvo! 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
m kyllä Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
' Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: 
"Sydäntautiin sairastuu (maassa) enemmän miehiä kuin naisia". Kyllä = samaa mieltä, ei = eri mieltä. 
Taulukko 5.2 
Käsitykset sydäntautia useammin sairastavasta sukupuolesta* 
Kaikki naiset, EU 15 (1996) 
kyllä" 
% % cos 
% 
Suomi 
Tanska 
Kreikka 
Ruotsi 
Italia 
Irlanti 
Alankomaat 
Länsi-Saksa 
EU 15 
Belgia 
Espanja 
Ranska 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Itä-Saksa 
Luxemburg 
Itävalta 
Portugali 81,2 
66,5 
66,1 
63,5 
60,7 
59,6 
58,8 
57,9 
57,8 
57,7 
57,5 
56,8 
55,8 
51,8 
51,0 
48,8 
43.8 9,1 
11,9 
7,9 
10,2 
5,6 
10,4 
17,1 
10,6 
11,9 
8,8 
8,3 
14,0 
20,0 
13,3 
9,7 
11.9 
13,8 9,7 
21,6 
26,0 
26,3 
33,6 
29,9 
24,0 
31,5 
30,2 
33,5 
34,2 
29,2 
24,2 
34.9 
39,4 
39,4 
42,4 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai en mieltä seuraavan väittämän kanssa: "Sydäntautiin sairastuu (maassa) enemmän miehiä kuin 
naisia". Kvllä = samaa mieltä, ei = eri mieltä. 
82 
Kuvio 5.19 
Iskeemisen sydäntaudin aiheuttama kuolleisuus (1992) 
0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, iskeeminen sydäntauti, 0-64-vuotiaat 
per 100 000, naiset 
Vuoden 1992 lukujen mikaan 
EU 15 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
TANSKA 
SUOMI 
RUOTSI 
ITÄVALTA 
SAKSA (4) 
ALANKOMAAT 
BELGIA (2) 
KREIKKAl 
PORTUGALI (1) 
LUXEMBURG (1) 
ITALIA (3) 
ESPANJA •MB' G1970 
RANSKA i_ ' B1992 Maa 
1 1971 
2 1989 
3 1991 ° 
4 vuoteen 1990 Saksan It. 
Lähde-HFA 1996 Vakioitu kuolleisuus, iskeeminen sydänt., kaikki ikäryhmät /100 
Kaisfil 
Maa 
EU 15 
IRLANTI 
YHD. KUNINGASK. 
TANSKA 
SUOMI 
RUOTSI 
ITÄVALTA 
SAKSA4 
ALANKOMAAT 
BELGIA2 
KREIKKA 
PORTUGALI1 
LUXEMBURG1 
ITALIA3 
ESPANJA 
RANSKA 
'1971 
'1991 1992 muutos •> 
v :s*a 197t 
12.14 
24.31 
24.12 
17.30 
14.77 
14.20 
14 16 
13.96 
12.85 
10.50 
9.71 
9.56 
9.05 
821 
6.42 
4 51 -34.06 
^5.09 
-28.95 
-34.44 
-60.76 
-31.57 
-23.34 
-25.39 
^10.67 
-56.91 
-2.31 
-39.91 
-56.47 
-17.17 
-5.87 
-49 83 
4 uxteen 1990 Saksan lUttctasadta 
Lähde - HFA 1996 
Kuvio 5.20 
Iskeemisen sydäntaudin aiheuttama kuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, iskeeminen sydäntauti, kaikki ikäryhmät 
per 100 000, naiset 
vuodan 19.92...!.i.J ant een. rrukaan 
EU 15 '——i— 
SUOMI 
IRLANTI1 
YHD. KUNINGASKJ 
TANSKA 
RUOTSI 
SAKSA (4) 
ITÄVALTA 
ALANKOMAAT 
Maa ITALIA (3) 
LUXEMBURG (1 
BELGIA (2) 
KREIKKA 
PORTUGALI (1) 
ESPANJA 
1971 
! -1989 RANSKA 
! 1991 
' vuot een M 970 
M 992 
kuolleisuus 150 
Lähde-HFA 1996 Vakioitu kuolleisuus, iskeeminen 
ppi-mpnnn 
Maa 
EU 15 
SUOMI 
IRLANTI 
Yhd. kuningask. 
TANSKA 
RUOTSI 
SAKSA4 
ITÄVALTA 
ALANKOMAAT 
ITALIA3 
LUXEMBURG' 
BELGIA2 
KREIKKA 
PORTUGALI1 
ESPANJA 
RANSKA sydäntauti, kaikki ikäryhmät 
flaiaal 
1992 muutos % 
vsta 13711 
84.75 
149.75 
147.19 
138.76 
130.00 
115.33 
110.61 
108 26 
76.36 
62.79 
61 49 
5944 
57 62 
56.08 
46 67 
IS Q4 
1 1971 
21989 
31991 
4 meteen 1990 Saksan liittotasavalta -21.5; 
-22.3' 
-24 5: 
-21.1' 
-37.0C 
-46.3' 
1.18 
-31.6: 
-43.38 
-43.3J 
-21.5; 
-44.2* 
24.9" 
-20.0-
22.0" 
-?n 7; 
Lähde' HFA 1996 
83 
Kuvio 5.21 
Käsitykset sydäntaudin pääriskitekijöistä (1996)* 
Kaikki naiset, EU 15 
Portugali 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Kreikka 
Belgia 
• EU 15 
Luxemburg 
Italia 
Yhd. kuningaskunta 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Ruotsi 
Alankomaat 
Itävalta 
Tanska 
Suomi 
0% 
1 tupakointi 
4 ylipaino 20% 40% 60% 80% 
2 stressi 
5 liikunnan puute 3 epäterveellinen 
ruokavalio 
6 alkoholin liikak. 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan sydäntaudin tärkein ja toiseksi tärkein riskitekijä. 
Taulukko 5.3 
Käsitykset sydäntaudin pääriskitekijöistä (1996)* 
Kaikki naiset, EU 15 
tupakointi 
% epäterv. 
ruokavalio 
% vähäinen 
liikunta 
% 
Portugali 52,5 15,6 3,0 
Espanja 51.5 13,1 4.1 
Ranska 51,2 12,4 5,2 
Irlanti 45,1 13,0 6.7 
Kreikka 43,3 9,3 4,4 
Belgia 42.9 8,4 4,0 
EU 15 42,7 13,3 6,3 
Luxemburg 42,6 12,3 6,8 
Italia 42,3 13.4 3,3 
Yhdistynvt kuningaskunta 41,9 17,6 6,2 
Länsi-Saksa 38.7 10.9 9,6 
itä-Saksa 38.1 7,5 9,2 
Ruotsi 35.5 9.8 8,2 
Alankomaat 32.4 16.9 8,4 
Itävalta 31.6 18.6 10,1 
Tanska 28,4 14.1 12,5 
Suomi 22.3 30,0 7,4 alkoholin 
liikakäyttö 
% 
7,6 
7,1 
10 
3,0 
2,6 
5.2 
6,3 
4,5 
5,6 
2.4 
7,4 
8.5 
2,8 
7,0 
7,1 
-> 
7,6 stressi 
% 
8,3 
11,0 
12,6 
15,0 
35.7 
22,6 
18,5 
22,9 
24,6 
12,1 
19,2 
25.2 
30,7 
30,9 
21.3 
24.6 
14.5 ylipaino 
% 
8,7 
8,7 
7,6 
14,2 
4,4 
12,3 
10,4 
7,4 
9,3 
14,0 
11,9 
10,1 
11,6 
9,1 
7,3 
16,7 
15,1 ei osaa 
sanoa 
% 
4,3 
4,4 
1,0 
3,1 
4,0 
4,6 
2,8 
3,5 
1,4 
5,7 
2,3 
1,5 
1,6 
1,5 
4,1 
1,8 
3.0 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan sydäntaudin tärkein ja toiseksi tärkein riskitekijä. 
84 
Kuvio 5.22 
Aivoverisuon tautikuolleisuus (1992) 
0-64 vuotiaat naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, aivoverisuonitauti 
0-64-vuotiaat naiset /100 000 
vuoden 1992 nukaan 
EU 15 
PORTUGALI (1) 
LUXEMBURG (1) 
KREIKKA 
SUOMI 
YHD. KUNINGASK. 
TANSKA 
IRLANTI 
BELGIA (2) 
Maa ITALIA (3) 
ITÄVALTA 
SAKSA (4) 
ALANKOMAAT 
ESPANJA! 
RUOTSI 
RANSKA 
' 1971 
2 1989 Kuoli 
3 1991 
'vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta Maa vakioitu kuoleliuus. aivoverlsuonHauH 
0-64-vuotiaat n»t»>t M on nnn 
EU 15 
PORTUGALI' 
LUXEMBURG1 
KREIKKA 
SUOMI 
YHD. KUNMOASK. 
TANSKA 
IRLANTI 
BELGIA2 
ITALIA' 
ITÄVALTA 
SAKSA4 
ALANKOMAAT 
ESPANJA 
RUOTSI 
"ANBKA 1»M muute* K 
mima 
1.71 
18.42 
12 98 
12 12 
II 2« 
10.88 
10.82 
977 
892 
888 
841 
8 17 
8.08 
7.30 
6.97 
5,8tt-
'1971 
21989 
31991 
'vuoteen 1990 Saksan Httotasavalta -64.W 
-30 25 
-2.41 
-32 85 
-64.11 
-55.70 
-18.65 
-69 08 
-53.22 
-57.14 
-57 22 
•50 24 
-45.41 
-63.37 
-49.82 
-MM 
Lähde - HFA 1996 Lähde-HFA 1996 
Kuvio 5.23 
Aivoverisuonitautikuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
Vakioitu kuolleisuus, aivoverisuonitauti 
Kaikenikäiset naiset /100 000 
vuoden 1992 itukaan 
EU 
PORTUGALI (1) 
KREIKKA 
LUXEMBURG (1) 
SUOMI 
ITALIA (3) 
ITÄVALTA 
YHD. KUNINGASK. 
SAKSA (4) 
IRLANTI 
ESPANJA 
BELGIA (2) 
TANSKA 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
RANSKA 
1971 
1989 
1991 
vuot een 1990 Saksan I Maa 
Kuolleisuut 
i 11 oi asaval I a Vakioitu kuolleisuus, aivoverisuonitauti, kaikki ikäryhmät 
pnr yin nm, naiml 
Maa 
EU 15 
PORTUGALI1 
KREIKKA 
LUXEMBURG1 
SUOMI 
ITALIA5 
ITÄVALTA 
YHD. KUNINGASK. 
SAKSA4 
IRLANTI 
ESPANJA 
BELGIA2 
DENMARK 
ALANKOMAAT 
RUOTSI 
PANSKA 1992 muutos % 
75.93 
175.63 
125.75 
101.82 
82.71 
81.27 
80.33 
79.53 
78.80 
77.96 
75.25 
66.46 
65.41 
62.75 
61 34 
44 11 
Lähde-HFA 1996 '1971 
21969 
31991 
4 vuoteen 1990 Saksan lattotasaveaa -42.94 
-26.34 
1.35 
9.85 
-51.54 
-35.24 
-49.92 
-45.16 
-49.33 
-51.26 
•41.39 
-52.30 
-33.57 
-42.36 
-30.30 
-SP. fin 
Lähde-HFA 1996 
85 
6. TERVEYTEEN VAIKUTTAVAT TEKIJÄT JA TERVEYDEN 
EDISTÄMINEN 
Edellisessä osassa esiteltiin merkittävimpiä naisten kuolinsyitä. Tässä osassa kuvaillaan 
naisten sairauksiin liittyviä tärkeimpiä terveyteen vaikuttavia tekijöitä. Näitä ovat 
tupakoinnin, alkoholinkäytön, ruokavalion ja painon sekä vähäisen liikunnan kaltaiset 
riskitekijät. Lisäksi käsitellään terveyden edistämiseen ja sairauksien torjumiseen tähtääviä 
toimia, kuten syöpäseulontaohjelmia. 
6.1 Tupakointi 
Tupakointi on yksi tärkeimpiä sairastuvuuden ja kuoleman syitä Euroopan yhteisössä1. Se 
on merkittävin aiheuttaja arviolta 30%:ssa syöpätapauksista2: keuhkosyövässä (85 %:n 
tapauksista arvioidaan olevan tupakoinnin aiheuttamia), suuontelon (huulet, suu, kieli, 
kurkku) syövässä sekä nielun, kurkunpään, ruokatorven, virtsarakon ja munuaisten 
syövässä. Tupakointi aiheuttaa ja/tai pahentaa myös hengityselinten sairauksia, kuten 
kroonista keuhkoputkentulehdusta, ilmapöhöä ja astmaa. Lisäksi tupakointi vaikuttaa 
osaltaan merkittävästi sydän- ja verisuonitautien syntyyn: iskeemisen sydäntaudin riski on 
tupakoijilla arviolta kaksinkertainen tupakoimattomiin verrattuna3. Myös passiivista 
tupakointia pidetään moneen tautiin liittyvänä riskitekijänä, erityisesti kyseeseen tulee 
keuhkosyöpä. 
Tupakoinnin yleisten riskien lisäksi siitä aiheutuu tupakoiville naisille eräitä sukupuoleen 
liittyviä terveysriskejä, sillä tupakointi voi vaikuttaa naisten hormonitasapainoon. 
Erityisesti tupakointi saattaa osaltaan vähentää hedelmällisyyttä4 5 ja lisätä varhaisen 
menopaussin riskiä. Lisäksi se on yksi menopaussin ohittaneitten naisten kalkkikatoa ja 
siitä seuraavaa osteoporoosia aiheuttavista tekijöistä. Tupakointi ja suun kautta 
käytettävien ehkäisymenetelmien käyttö saattavat lisäksi selvästi lisätä sydän- ja 
verisuonitautien riskiä6. Raskaudenaikaisella tupakoinnilla on ajateltu olevan yhteys 
lisääntyneeseen itsestään tapahtuvan keskenmenon, raskauskomplikaatioitten (esim. 
verenvuoto, eteisistukka), sikiön kuolleena syntymisen ja ennenaikaisen synnytyksen 
riskiin sekä riskiin, että lapsen syntymäpaino on alhainen tai lapsi kuolee vastasyntyneenä. 
Lisäksi se lisää kätkytkuolemariskiä, ja se on yhdistetty joukkoon muita jälkeläisten 
pitkäaikaisia terveysvaikutuksia (esim. alhainen keuhkojen tilavuus, tulehdusten 
lisääntyminen)7. 
Miehet tupakoivat perinteisesti naisia enemmän. Tupakoivien miesten osuus (43 %) on 
EY:ssä pitkään ollut tupakoivien naisten osuutta (28%) suurempi8. Miesten tupakoinnin 
lopettamisen huomattava yleistyminen ja miesten tupakoinnin aloittamisen muuttuminen 
ovat kuroneet kiinni sukupuolten välistä eroa eräissä jäsenvaltioissa (esim. Suomessa, 
Alankomaissa, Espanjassa, Saksassa, Portugalissa, Italiassa ja Tanskassa)9, minkä vuoksi 
nykysuuntausten jatkuessa tupakoivia naisia saattaa muutaman vuoden kuluttua olla 
tupakoivia miehiä enemmän10. 
Kuten kuviosta 6.1 ja taulukosta 6.1 käy ilmi, tupakoivien naisten osuus on 
jäsenvaltioissa noin 25 %. Poikkeuksia ovat Tanska ja Portugali: Tanskassa tupakoivien 
86 
naisten osuus on huomattavasti suurempi (42 %) ja Portugalissa huomattavasti pienempi 
(12%)n. 
Tupakointi on tyypillisesti yleisintä naisilla, joiden sosiotaloudellinen asema on matala 
(paitsi Portugalissa), jotka ovat työttömiä tai joiden koulutustaso on matala. Nuorten 
tupakointi on erityisen huolestuttava seikka, sillä tässä ikäryhmässä päivittäin tupakoivien 
naisten osuus on lähenemässä miesten vastaavaa12. Tanskassa nuorissa ikäryhmissä naiset 
polttavatkin miehiä yleisemmin. 
Koska tupakkaan liittyvät sairaudet kehittyvät tavallisesti 15-20 vuotta tai kauemmin 
kestäneen tupakoinnin jälkeen, seuraukset naisten tupakoinnin yleistymisestä EY: ssä 
alkavat vasta juuri ja juuri näkyä. On näyttöä siitä, että tupakointiin liittyvän syövän 
aiheuttama naisten kuolleisuus olisi lisääntynyt viime vuosikymmenenä kaikissa 
jäsenvaltioissa Portugalia ja Irlantia lukuun ottamatta. Lisäys on ollut suurin Alankomaissa 
(87 %), ja Belgiassa, Tanskassa, Saksassa ja Ranskassa lisäys on ollut yli 40 %13. 
Kansallisiin väestötilastoihin perustuvien laskelmien mukaan tupakkaan liittyvä naisten 
kuolleisuus on suurinta Irlannissa ja Tanskassa. Näissä maissa kävi ilmi, että tupakka oli 
vuonna 1990 syynä 16,2%: ssa (Irlanti) ja 15,3%: ssa (Tanska) 35-vuotiaitten ja sitä 
vanhempien naisten kuolemantapauksista (ks. kuvio 6.2 ja taulukko 6.2). Luvut ovat 
EY: n keskiarvoon 5,1 % verrattuna yli 31/2-kertaisia. Tanskan tapauksessa luvut pitävät 
kuitenkin yhtä sen kanssa, että tanskalaisten naisten tupakointiluvut ovat viimeksi 
kuluneiden 40-50 vuoden ajan olleet korkeita14. Samoissa laskelmissa kävi toisaalta ilmi, 
että vastaavat kuolemantapaukset olivat Ranskassa hyvin harvinaisia ja ettei niitä ollut 
Luxemburgissa, Portugalissa ja Espanjassa lainkaan. Tämä on tietysti sangen 
epätodennäköistä ja johtunee siitä, että tupakoinnista aiheutuvien kuolemantapausten 
laskennassa käytetään erittäin varovaisia menetelmiä15. 
6.2 Alkoholinkäyttö 
Alkoholinkäytön ja terveyden suhde on monimutkainen. Tietojen mukaan näyttää siltä, 
ettei selkeää suoraa yhteyttä ole. Sen sijaan vähäisellä alkoholinkäytöllä näyttäisi olevan 
yhteys vähäiseen kuolleisuuteen ja vastaavasti suurempi kulutus ja suuret kuolleisuusluvut 
liittyisivät toisiinsa. Alkoholin väärinkäyttö on yhdistetty moniin tauteihin ja tiloihin, jotka 
lisäävät kuolleisuutta. Näitä ovat maksakirroosi16, alkoholipsykoosi ja alkoholimyrkytys17. 
Lisäksi se on yhdistetty kohonneeseen verenpaineeseen, aivohalvaukseen sekä 
sydäntautiin1819. 
Alkoholinkäyttö on lisäksi eräitten syöpien riskitekijöitä. Näitä ovat esimerkiksi 
rintasyöpä20 sekä suuontelon, nielun, kurkunpään, ruokatorven ja haiman syöpä21. 
Monessa tapauksessa alkoholinkäytöllä ja tupakoinnilla on yhteisvaikutus. Lisäksi 
alkoholin väärinkäyttö yhdistetään uhkaavaan käyttäytymiseen, kotiväkivaltaan, 
työtapaturmiin ja liikenneonnettomuuksiin samoin kuin masennukseen, itsemurhaan ja 
itsemurhayrityksiin22 23. Edellisten ohella raskaana olevien naisten alkoholin liikakäyttö 
saattaa johtaa sikiön alkoholioireyhtymään, josta puolestaan voi seurata lasten fyysisiä tai 
psyykkisiä poikkeavuuksia24. 
Tuoreitten tietojen mukaan alkoholin väärinkäyttöön liittyvät terveysriskit saattaisivat olla 
naisille vakavampia kuin miehille, mikä johtuu osittain alkoholin käsittelyyn liittyvistä 
eroista aineenvaihdunnassa25. Vaikka alkoholinkäyttö saattaa olla naisten kannalta 
merkittävä seikka, siitä ei EY: n tasolla tällä hetkellä ole sukupuolittain eriteltyjä tietoja. 
87 
Eri tutkimukset ovat tuottaneet joitakin tietoja, mutta tiedot eivät ole kattavia eivätkä 
vertailukelpoisia. Käytettävissä olevien tietojen mukaan naisten alkoholinkäyttö näyttää 
lisääntyneen Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 
Alankomaissa26. Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa naisten alkoholinkäytön 
lisääntymisen myötä maksasairauksien aiheuttama kuolleisuus on sekin lisääntynyt (ks. 
kuvio 6.3). 
Naiset käyttävät alkoholia edelleen miehiä vähemmän ja juovat yleensä miehiä vähemmän 
olutta ja väkeviä. Kuitenkin joissakin jäsenvaltioissa, esim. Ruotsissa27, on todettu naisten 
väkevien alkoholijuomien käytön lisääntyneen. Lisäksi nuorten (12-24-vuotiaitten) naisten 
alkoholinkäyttö on huolena joissakin jäsenvaltioissa. Esimerkiksi Alankomaissa 16—19-
vuotiaitten naisten osuus suurkuluttajista oli vuosina 1993-1994 ikäluokista suurin28. 
Ruotsissa 12-24-vuotiaitten naisten alkoholinkulutus on lisääntynyt 1980-luvulta lähtien 
merkittävästi29, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on asetettu tavoitteita 15-16-
vuotiaitten liiallisen alkoholinkäytön vähentämiseksi30. 
Jäsenvaltioitten kansanterveystoimia ovat olleet alkoholin vaikutuksia käsittelevä valistus, 
turvallisen kulutuksen rajojen määritteleminen (tavallisesti 21 viikkoannosta miehille ja 14 
naisille)8 31 sekä vähäalkoholisten juomien suosittelu. EY on vastikään antanut alkoholin 
mainontaa ja vähimmäisverotusta koskevaa lainsäädäntöä32. 
6.3 Ruokavalio ja paino 
Ravitseva ruokavalio on hyvän terveyden perusta. Teollisuusmaissa ruokavalioon liittyvät 
terveydelliset ongelmat johtuvat yleensä liikasyönnistä tai vääränlaisen ruoan syömisestä. 
Ylensyönti voi johtaa ylipainoon, joka naisilla yhdistetään lisääntyneeseen diabeteksen, 
kohonneen verenpaineen, iskeemisen sydäntaudin ja sepelvaltimotaudin riskiin samoin 
kuin syöpäriskiin (esimerkiksi paksu- ja peräsuolen syöpä sekä naisilla rintasyöpä33, 
kohdunkaulasyöpä ja munasarjasyöpä)^4. 
Kuvio 6.4 ja taulukko 6.3 esittävät naisten ali- ja ylipainoisuuden jakauman kehon 
painoindeksin (BMI)b mukaan EY: ssä. WHO:n määritelmän mukaan nainen on 
alipainoinen, kun BMI:n arvo on 18-20, ja vakavasti alipainoinen, kun arvo on alle 18. 
Nainen määritellään ylipainoiseksi, kun BMI-arvo on 27-30 ja vakavasti ylipainoiseksi, 
kun arvo on 30 tai suurempi. Normaalipainoisen naisen BMI-arvo on siten 20-27. 
Terveysriskit lisääntyvät merkittävästi, kun kehon todellinen paino on ihannepainoa yli 
20 % suurempi (BMI-arvo yli 27) ja hyvin nopeasti, kun BMI-arvo on 30 tai suurempi35. 
Naisten keskimääräinen BMI-arvo EY:ssä, 24, on siis normaali. Kuitenkin huomattava osa 
(20 %) naisista on ylipainoisia. Alipainoisten osuus on pienempi (15 %). 
EY:n sisäiset erot ovat huomattavia. Ylipainoisten osuus on suurin Kreikassa (33,2 %) ja 
Portugalissa (28,5%) ja pienin Ranskassa (15,5%), Tanskassa (16,5%), Saksan 
liittotasavallassa ennen Saksojen yhdistymistä (16,5%) ja Irlannissa (16,9%). Saksan 
demokraattisessa tasavallassa naisten BMI-arvo on Saksan liittotasavallan (ennen 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa korotettiin suositusarvoja siten, että viikkoannosmäärä on naisilla 
21 ja miehillä 2831. 
BMI lasketaan jakamalla ihmisen paino (kilogrammoina) hänen pituutensa (metreinä) neliöllä 
(siten BMI=kg/nr). Näin saadaan pituuteen sidottu painoindeksi. 
88 
yhdistymistä) naisia suurempi, ja sama pätee ylipainoisten naisten osuuteen (20% ja 
16,5%). 
Vääränlainen ruoka saattaa johtaa erilaisiin terveydellisiin ongelmiin. Tyydyttynyttä rasvaa 
runsaasti sisältävä ruokavalio yhdistetään sepelvaltimotaudin lisääntymiseen36, kun taas 
niukasti tuoreita hedelmiä ja vihanneksia sisältävällä ruokavaliolla on yhteys eri 
syöpätyyppien lisääntyneeseen riskiin. Näitä ovat erityisesti mahalaukun, paksu- ja 
peräsuolen sekä suoliston syöpä37 38. 
Maanviljelyksen ja kulttuurin erot aiheuttavat todennäköisesti ruokailutottumusten 
pohjois-eteläjaon EY: ssä. Pohjoisissa EY-maissa on perinteisesti syöty enemmän 
eläinvalkuaista ja rasvoja, kun taas eteläisissä (Välimeren alueen) EY-maissa ruokavalio 
sisältää runsaasti tai pohjoista enemmän luonnonkuituja, mikä johtuu vihannesten, 
hedelmien, viljatuotteitten ja monityydyttymättömien rasvojen suuresta osuudesta 
ruokavaliossa. Ruokailutottumuserot ovat kuitenkin menettämässä selväpiirteisyyttään, 
kun elintarvikevirrat voimistuvat EY: ssä sisämarkkinoitten myötä. Esimerkiksi 
ruotsalaisten ruokavalio on lähestynyt kansallisella tasolla Välimeren alueen tyyppiä: 
hedelmien, vihannesten, viljatuotteitten ja vähärasvaisten meijerituotteitten käyttö on 
lisääntynyt39. 
Vaikka EY: n tasolla ei ole tuoreita (vuoden 1970 jälkeistä aikaa koskevia) 
ruokailutottumuksiin liittyviä sukupuolittain eriteltyjä tietoja, useimpien jäsenvaltioiden 
kertoman mukaan naiset syövät enemmän vihanneksia ja hedelmiä kuin miehet. 
EY:n alueella tehtyjen kansanterveydellisten toimien3 yhteydessä on muun muassa 
korostettu terveellisen ruokavalion ja sairauksien ehkäisemisen yhteyttä mukaan lukien 
määriteltyjen riskiryhmien kolesteroli-ja diabetesseulonta. On yllättävää, että EY:n tasolla 
vain 17 % naisista tiesi, että epäterveellinen ruokavalio on sydäntaudin (elintapoihin 
liittyvistä) riskitekijöistä toiseksi tärkein, kun taas arviolta joka toinen nainen tiesi 
tupakoinnin olevan tällaisista tekijöistä tärkeimmän. 
6.4 Liikunta 
Säännöllinen liikunta on tärkeää henkiselle ja ruumiilliselle hyvinvoinnille. Hyvä fyysinen 
kunto vähentää sekä sydäntauti- että syöpäkuolleisuutta40, sillä silloin stressin vaikutukset 
vähenevät, kehon ihannepaino säilyy, sydän ja keuhkot vahvistuvat sekä sydäntautiriski 
vähenee41. Rasitusta sisältävä liikunta (esim. kävely tai juoksu) on naisille erityisen tärkeää 
ennen menopaussia, jotta myöhemmän osteoporoosin riski vähenee. 
Vaikka EY: n tasolla ei ole liikuntaan liittyviä sukupuolittaisia tietoja, on yleisesti 
tunnustettua, että naiset ja erityisesti iäkkäät naiset liikkuvat miehiä vähemmän ja 
ihanteellisten terveyshyötyjen saavuttamisen kannalta liian vähän42. 
6.5 Terveyden edistäminen ja sairauksien ehkäiseminen 
Kuten edellä on jo todettu, perustamissopimuksen 129 artiklassa määrätään, että EY 
varmistaa terveyden korkeatasoisen suojelun terveyden edistämisen ja sairauksien 
Syöväntorjunta- ja terveydenedistämisohjelmat. 
89 
ehkäisemisen avulla. Vuoden 1996 eurobarometrikyselyyn sisällytettiin joukko kysymyksiä 
kansalaisten saamista ennaltaehkäisevistä ja terveyttä edistävistä palveluista. Kyselyssä oli 
myös joitakin mielipidekysymyksiä, joilla pyrittiin tutkimaan yleisinä keskustelunaiheina 
olevia seikkoja, kuten mammografista seulontaa. Tulokset osoittavat jäsenvaltioitten 
välisten erojen olevan suuria. Koska tiedoissa on kyse vastaajien omista ilmoituksista, niitä 
on tulkittava varovaisesti. 
6.5.1 Sydäntarkastukset 
Kuten osissa 5.7 ja 5.8 todettiin, sydäntauti on tärkeimpiä naisten sairastuvuuden ja 
kuoleman syitä, ja taudin varhainen toteaminen voi olla hyvin merkittävää sen 
ehkäisemisessä. Eurobarometrikyselyyn sisältyi kysymys sydäntarkastuksista. Kuviossa 
6.5 ja taulukossa 6.4 esitetyt tulokset osoittavat, että noin 22 %:lle EY:n naisista oli 
edellisen vuoden aikana tehty sydämen tarkastus. Ei ole yllättävää, että sydäntarkastusten 
määrä riippuu suurelti iästä, jolloin iäkkäitten naisten sydäntarkastukset ovat muita naisia 
yleisempiä. 65-vuotiaista ja sitä vanhemmista naisista 44 %:n sydän oli tarkastettu 
edellisen vuoden aikana, kun vastaava luku alle 35-vuotiailla oli vain 10 %. 
EY: n sisäiset erot ovat huomattavia. Suurin sydäntarkastuksessa käyneitten osuus oli 
Saksassa (sekä entisen Saksan demokraattisen tasavallan - 35,3 % - että yhdistymistä 
edeltäneen ajan Saksan liittotasavallan alueella - 31,5%) ja Portugalissa (32,6%). 
Pienimmät osuudet ilmoittivat Alankomaat (9,7 %) ja Ruotsi (12,8 %). 
6.5.2 Kolesteroliarvotutkimus 
Kolesteroliarvojen joukkoseulonnan mahdollisista eduista vallitsee erimielisyys. Tästä 
huolimatta yksi neljästä naisesta EY: ssä ilmoitti tarkistuttaneensa kolesteroliarvonsa 
edellisen vuoden aikana. Kolesteroliarvojen testauksen yleisyyteen vaikuttaa 
sydäntarkastusten tapaan ikä. Siten 65-vuotiaista ja sitä vanhemmista naisista lähes 43 % 
ilmoitti tarkistuttaneensa kolesteroliarvonsa edellisen vuoden aikana (ks. kuvio 6.6 ja 
taulukko 6.5). 
Tulokset osoittavat suuria jäsenvaltioitten välisiä eroja. Kolesteroliarvonsa edellisenä 
vuonna tarkistuttaneitten naisten osuus oli suurin Kreikassa (38,1 %) ja pienin Tanskassa 
(7,5 %). Erot ovat vielä selvempiä 65-vuotiaitten ja sitä vanhempien naisten osalta: 
Kreikkalaisista naisista 67,9 % ilmoitti tarkistuksesta ja tanskalaisista naisista vain 12,8 %. 
6.5.3 Diabetestutkimus 
Insuliinista riippumaton diabetes mellitus (tavallisesti puhutaan tyypin II diabeteksesta) on 
yleistynyt usean viime vuosikymmenen ajan43. Sairastumisriski on erityisen suuri yli 40-
vuotiailla naisilla. Tämä saattaa johtua menopaussin jälkeisen ylipainoisuuden yleisyydestä 
nuorempiin verrattuna. Arviolta puolessa kaikista tyyppiä II olevista diabetestapauksista 
tauti jää toteamatta, mikä johtaa huomattavan suuruiseen ehkäistävissä olevaan 
sairastuvuuteen ja kuolleisuuteen44. 
Kuviosta 6.7 ja taulukosta 6.6 käy ilmi, että EY.ssä hieman useampi kuin yksi nainen 
viidestä on ollut diabetestestissä edellisen vuoden aikana. Arvo riippuu iästä, ja onkin 
yllättävää, että 40-64-vuotiaista naisista vain 25 % ja 65-vuotiaista ja sitä vanhemmista 
90 
naisista 37 % on testattu diabeteksen varalta. Koska yli 40-vuotiailla ylipainoisilla naisilla 
on erityinen riski sairastua tyypin II diabetekseen, diabetestestauksen yleisyys tässä 
ikäluokassa laskettiin erikseen. Tulokset osoittavat, että noin 39 % ylipainoisista ja 44 % 
vakavasti ylipainoisista naisista kävi diabetestestissä edellisen vuoden aikana. Tulosten 
perusteella näyttää siis olevan tarpeen lisätä keski-ikäisten ja sitä vanhempien naisten 
diabetestestausta - erityisesti ylipainoisten osalta. 
Kolesterolitestien tapaan myös tässä tapauksessa jäsenvaltioitten väliset erot ovat 
merkittäviä. Kaikkia ikäluokkia koskevat luvut ovat suurimmat entisessä Saksan 
demokraattisessa tasavallassa (38,1 %) ja yhdistymistä edeltäneen ajan Saksan 
liittotasavallassa (33,0%) ja pienimmät Irlannissa (7,9%) ja Ruotsissa (11,2%) (ks. 
taulukko 6.6). 
6.5.4 Osteoporoositutkimus 
Iästä riippuvainen osteoporoosi on naisilla miehiä yleisempi, ja se aiheuttaa merkittävää 
sairastuvuutta ja kuolleisuutta. Vuoden 1996 eurobarometrikyselystä saadut tiedot 
osoittavat, että yli 50-vuotiaista naisista 17% oli edellisen vuoden aikana käynyt 
osteoporoositutkimuksessaa. Osuudet olivat suurimmat Itävallassa (28 %) ja Saksan 
liittotasavallassa yhdistymistä edeltäneeltä ajalta (27 %) ja pienimmät Irlannissa (5 %) ja 
Suomessa (4 %) (ks. kuvio 6.8 ja taulukko 6.7). 
6.5.5 Syöpäseulonta 
EY: n kolmannessa syövänvastaisessa ohjelmassa (1996-2000) pidetään ensiarvoisen 
tärkeänä syövän varhaista havaitsemista ja seulontaa. Tavoiteena on auttaa parantamaan ja 
lisäämään varhaisen havaitsemisen mahdollisuuksia - erityisesti kehittämällä tehokkaita 
seulontaohjelmia ja sopivia menettelytapoja sekä laajentamalla niiden käyttöä45. 
Syöpäseulontaa on järjestetty naisille kahden syövän (rinta- ja kohdunkaulasyöpä) varalta 
jo lähes 20 vuotta, ja asianmukaisesti järjestettynä seulonta on osoittautunut tehokkaaksi 
(ks. jäljempänä). 
Seulonnan teho riippuu seulonnan laadukkuudesta. Esimerkiksi kohdunkaulan 
irtosolututkimusten tulkinnassa tehtyjen virheitten vuoksi on jouduttu kutsumaan naisia 
lisätutkimuksiin. Eräät seulontaohjelmien vastustajat ovatkin käyttäneet tärkeänä 
vastustusperusteena sitä tosiasiaa, että syöpäseulonnasta saadaan pieni prosenttiosuus 
virheellisiä positiivisia tai negatiivisia tuloksia. 
Käynnissä olevien seulontaohjelmien tehokkuuteen vaikuttaa voimakkaasti kohderyhmän 
osallistumisvilkkaus. 60-prosenttista osallistumista voidaan pitää tyydyttävänä, mutta 
tavoiteltava taso olisi 75 % tai enemmän. Tavoitetasoon päästään yleensä vain maissa, 
joissa seulontaohjelmia järjestetään systemaattisesti ja niihin osallistumisesta lähetetään 
henkilökohtainen kutsu. Syitä osallistumatta jättämiseen ovat, etteivät naiset esimerkiksi 
joko maantieteellisistä syistä tai (heikon) sosiotaloudellisen asemansa vuoksi ole päässeet 
seulontatiloihin tai että heiltä on puuttunut tietoa tai käytettävissä ei ole ollut naispuolista 
lääkäriä4647. Jälkimmäisen seikan osalta vuoden 1996 eurobarometrikyselyn tulokset 
osoittavat, että EY:ssä hieman yli 36% naisista pitää samaa sukupuolta olevan lääkäriä 
Näitä tietoja on tarkasteltava varovaisesti, sillä osteoporoositutkimusta ei kyselyssä määritelty 
yksityiskohtaisesti. Sen vuoksi haastateltujen vastausten täyttä tarkkuutta ei voida taata. 
91 
mieluisimpana. Arvot vaihtelevat jäsenvaltioissa huomattavasti. Tanskassa, Suomessa ja 
Irlannissa naiset suosivat naispuolista lääkäriä kaikkein eniten ja Ruotsissa, Luxemburgissa 
ja Alankomaissa vähiten (ks. kuvio 6.9 ja taulukko 6.8). 
6.5.5.1 Kohdunkaulasyöpäseulonta 
Kohdunkaulasyöpä voidaan todeta Papanicolaoun irtosolututkimuksella, joka voidaan 
tehdä muun muassa yleislääkärin vastaanotolla, perhesuunnitteluklinikoilla, sairaaloissa ja 
erityisissä naisten klinikoissa. Järjestettyjen seulontaohjelmien arviointi osoittaa 
kohdunkaulasyöpäkuolleisuuden vähenneen merkittävästi. Esimerkiksi suomalaisten 
tutkimusten mukaan kuolleisuus on mahdollisesti vähentynyt 50-80 %48, ja Ruotsissa 
todellisen vähentymisen on ilmoitettu olevan 34 %49. Kohdunkaulasyövän yleisyyden ja 
taudin aiheuttaman kuolleisuuden on arvioitu yleisesti vähentyneen siinä määrin, että 
joukkoseulontaohjelmien järjestäminen on perusteltua50. 
Vaikka kaikissa jäsenvaltioissa on irtosolututkimukseen tarvittavat tilat ja laitteet, kaikissa 
valtioissa ei ole joukkoseulontaohjelmiaa51. Kansallisella tasolla 
kohdunkaulasyöpäseulontaa järjestetään Tanskassa, Suomessa, Ruotsissa, Alankomaissa 
ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta suositeltu tarkastusväli vaihtelee maittain52. 
Esimerkiksi Tanskassa ja Ruotsissa naiset kutsutaan tarkastukseen joka kolmas vuosi, kun 
Suomessa ja Alankomaissa tarkastusväli on viisi vuotta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
naiset voivat valita tarkastusväliksi joko kolme tai viisi vuotta. Määritelty seulontaikä 
vaihtelee jäsenvaltioissa siten, että sen alaraja on 18-30 vuotta ja yläraja 59-75 vuotta. 
Kohderyhmän osallistumisprosentti on näissä ohjelmissa vaihdellut 70:stä 83: een. 
EY: n tasolla noin 40 % kaikista 15-vuotiaista ja sitä vanhemmista naisista ilmoittaa, että 
heille oli tehty kohdunkaulan irtosolututkimus edellisen vuoden aikana (Eurobarometri 
1996). Luku vaihtelee 65-vuotiaitten ja sitä vanhempien naisten 16,5 %:sta 35-64-
vuotiaitten noin 46 %:iin (ks. kuvio 6.10 ja taulukko 6.9). Myös jäsenvaltioitten välillä on 
huomattavaa vaihtelua. Seulonta on yleisintä Tanskassa (63,5 %) ja Saksassa (sekä 
entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa - 53,2 % - että yhdistymistä edeltäneen 
ajan Saksan liittotasavallassa - 52,3%). Luvut ovat pienimmät Irlannissa (15,8%) ja 
Portugalissa (22,3 %) 
6.5.5.2 Rintasyöpäseulonta 
Rintasyöpäseulonta voidaan tehdä tutkimalla rinta fyysisesti tai erityisellä röntgenkojeella 
(mammografia). Joko lääkärin tai muun terveydenhoitohenkilöstön jäsenen taikka naisen 
itse suorittamaa rintojen fyysistä tunnustelututkimusta (palpaatio) on suositeltu varhaisen 
havaitsemisen menetelmäksi jo vuosikymmeniä. Tunnustelututkimuksia tehdään sangen 
usein joko erillisenä tutkimuksena tai osana yleistä lääkärintarkastusta. Tulokset ovat 
kuitenkin olleet pettymys, sillä varhaisessa vaiheessa todettujen kasvainten määrä ei ole 
juurikaan kasvanut. Lisäksi koska monilla nuorilla naisilla on rinnoissaan hyvänlaatuisia 
kyhmyjä, useat naiset lähetetään turhaan lisätutkimuksiin tai heille tehdään 
koepalatutkimus. Itse suoritetun tutkimuksen tehokkuudesta tehdyt tutkimukset eivät ole 
antaneet selviä tuloksia5*'. Kuitenkin lähes 40 % kaikista naisista EY:n alueella ilmoittaa 
Joillakin Espanjan autonomisilla alueilla järjestetään seulontaohjelmia. ja Irlannissa kansallinen 
ohjelma on valmisteilla. Saksassa sairausvakuutuksen piirissä olevilla naisilla on oikeus 
vuosittaiseen tarkastukseen30. 
92 
tutkineensa rintansa itse edellisen vuoden aikana (Eurobarometri 1996). Luvut vaihtelevat 
hieman ikäluokittain: pienimmillään luku on 60-vuotiailla ja sitä vanhemmilla (29,8 %) ja 
suurimmillaan 50-59-vuotiailla naisilla (48,4 %) (ks. kuvio 6.11 ja taulukko 6.10). EY:n 
sisällä luvut vaihtelevat entisen Saksan demokraattisen tasavallan 61,5 %:sta Irlannin 
15,6%:iin. 
Hyvin organisoiduissa 5 0-69-vuotiaiden rintasyöpäseulonnoissa havaitut 
rintasyöpätapaukset pystytään toteamaan keskimäärin neljä vuotta syövän kliinistä 
ilmenemistä aikaisemmin, minkä ansiosta kuolemantapaukset vähenevät (asteittain). Kun 
seulontaohjelmilla voidaan likipitäen puolittaa riski kuolla rintasyöpään, jos 
osallistumisprosentti on 100, yleensä tavattu 70 prosentin osallistumisaste vähentää riskiä 
kolmanneksella34. Koska rintasyöpä havaitaan yhä aikaisemmin yhä useammalla naisella ja 
koska varhainen hoito kasvattaa elinajanodotetta, luonnollisena seurauksena on syövän 
seurantatutkimusten määrän kasvu. Lisäksi kun rintasyöpätapausten määrä pienenee, 
jouduttaneen hoitamaan yhä vähemmän potilaita, joille on kehittynyt etäispesäkkeitä. 
Seulonnan on osoitettu vähentävän tehokkaasti 5 0-69-vuotiaiden naisten 
rintasyöpäkuolleisuutta Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole riittävää näyttöä, jonka perusteella 
voitaisiin suositella 40-49-vuotiaiden naisten massaseulontaa55. 
Yhä useammassa maassa kiistellään rintasyövän massaseulontaohjelmien oikeutuksesta. 
Kansallisia seulontaohjelmia toteuttavat maat perustelevat toimintaansa sillä, että niiden 
mukaan taudin edistyneen hoidon ja taudin aiheuttaman kuolleisuuden vähenemisestä 
saatu hyöty on merkittävämpi seikka kuin seulonnan kustannukset sekä stressi, jota 
virheelliset positiiviset testitulokset tai tietoisuus sairauden olemassaolosta aiheuttavat. 
Suuri osa naisten eräänlaista lääketieteellistämistä käsittelevästä keskustelusta on käyty 
tietämättä todella, mitä mieltä naiset mammografisesta seulonnasta ovat. Tätä ajatellen 
vuoden 1996 eurobarometrikyselyssä pyydettiin naisia ilmoittamaan, missä määrin he 
olivat samaa mieltä tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: 
Mahdollisuus mammografiseen seulontaan eli rintojen 
röntgenkuvaukseen olisi tarjottava maksutta kaikille naisille 
tietystä iästä lähtien, sillä se saattaa osaltaan vähentää 
ri ntasyöpäkuolemia. 
Kuviossa 6.12 ja taulukossa 6.11 esitetyt tulokset puoltavat joukkoseulontaa täysin 
selvästi. Yli 90 % naisista EY:n alueella on esitetyn väittämän kanssa (jossain määrin tai 
täysin) samaa mieltä. Lisäksi - ja toisin kuin kaikissa muissa eurobarometrikyselyn 
kysymyksissä - vastaukset eivät vaihdelleet jäsenvaltioittain ja ikäryhmittäin kuin hyvin 
vähän. 
Huolimatta siitä, että naiset puoltavat mammografista seulontaa yksimielisesti, tilanne 
vaihtelee eri jäsenvaltioissa mittavasti. Tällä hetkellä kansallinen mammografinen 
(joukko)seulontaohjelma on käytössä Suomessa, Alankomaissa, Luxemburgissa 
(sosiaaliturvan piirissä oleville naisille), Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Tanskassa, Ranskassa ja Espanjassa mammografisia seulontaohjelmia järjestetään joillakin 
alueilla. Saksassa tarjotaan sairausvakuutuksen piiriin kuuluville naisille mahdollisuus 
vuosittaiseen seulontaan, mutta siihen ei välttämättä sisälly mammografista tutkimusta. 
93 
Osallistuminen kansallisiin seulontaohjelmiin vaihtelee maittain: Alankomaissa 
osallistumisen ilmoitetaan olevan 79 %, Suomessa 89 %, Ruotsissa 70-85 % ja 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa 72 %56. 
Monissa jäsenvaltioissa ei järjestetä kansallista seulontaohjelmaa, mutta tämä ei tarkoita 
sitä, etteivät naiset kuitenkin tarvittaessa pääsisi mammografiseen tutkimukseen. Kuten 
kuviosta 6.13 ja taulukosta 6.12 käy ilmi, 38 % kaikista 50-59-vuotiaista ja 28 % 
kaikista 60-69-vuotiaista naisista ilmoittaa olleensa mammografisessa tutkimuksessa 
edellisten 12 kuukauden aikana. Koska kansallisten seulontaohjelmien järjestämisessä on 
vaihtelua, on vain luonnollista, että edellisen vuoden aikana mammografisessa 
tutkimuksessa olleitten naisten osuus vaihtelee sekin jäsenvaltioittain huomattavasti. 
Ruotsi ilmoittaa osuudeksi 71 % ja Luxemburg 64 %; molemmissa maissa on 
joukkoseulontaohjelma. Mammografinen seulonta on vähäisintä Kreikassa (31 %) ja 
Irlannissa (2 %) (50-59-vuotiaiden keskuudessa). 
Viitteet 
B. Abel-Smith. J. Figueras. W. Holland. M. McKee, E. Mossialos 1995: Choises in Health Policy. 
Dartmouth. London. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1990: Eurooppa syöpää vastaan 1990-1994. Toinen 
toimintaohjelma. Luxemburg. 
Tanskan terveysministeriö 1994a: Lifetime in Denmark. Kööpenhamina, Tanska. 
S. Sinkkonen 1996: Suomen kertomus naisten terveydestä, julkaisematon. Kuopio. 
C. Thomas 1996: Yhdistyneen kunigaskunnan kertomus naisten terveydestä, julkaisematon. 
Lancaster. 
Ks. viite 5. 
L. Thornton 1992: Smoking in pregnancy: behaviour, belief and attitudes of women attending a 
Dublin maternity hospital. Ph.D. thesis submitted for Membership of the Faculty of Public Health 
Medicine of the Royal College of Physicians of Ireland, (julkaisematon). Dublin. 
Eurostat 1996: Social Portrait of Europe. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Luxemburg. 
Jäsenvaltioitten kertomukset naisten terveydestä, 1996 (julkaisemattomia). 
S. Sinkkonen 1996: Suomen kertomus naisten terveydestä, (julkaisematon). Kuopio. 
Eurostat 1995a: Women and Men in the European Union: a statistical portrait. Euroopan 
yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. Luxemburg. 
Jäsenvaltioitten kertomukset naisten terveydestä, 1996 (julkaisemattomia). 
European Bureau for Action on Smoking Prevention 1994: Tobacco and health in the European 
Union, an overview. BASP. Bryssel. 
Tanskan terveysministeriö 1994a: Lifetime in Denmark. Kööpenhamina. Tanska. 
R. Peto et ai 1994: Mortalitv from smoking in developed countries. 1950-2000. Indirect estimates 
from vital statistics. Oxford Medical Publications. Oxford. 
B. Abel-Smith. J. Figueras. W. Holland. M. McKee, E. Mossialos 1995: Choices in Health Policy. 
Dartmouth. London. 
Tanskan terveysministeriö 1994a: Lifetime in Denmark. Kööpenhamina. Tanska. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä. 
KOM (95) 357 lopullinen. Euroopan yhteisöjen komissio. Bryssel 1995. 
M. Marmot and E. Brunner 1991: Alcohol and cardiovascular disease: the status of the U shaped 
curve. BMJ 303:565-568. 
Ks. esimerkiksi M.G. Lc. C. Hill. A. Kramar. R. Flamant 1984: Alcoholic beverage consumption 
and breast cancer in a French case-control study -Am J Epidemiol. 120:350-357; T.E. Rohan. A.J. 
McMichael 1988: Alcohol consumption and risk of breast cancer - Int J Cancer 41:695-699: W.C. 
Willett et al 1987: Moderate alcohol consumption and the risk of breast cancer - N Eng J Med 
316:1174-1180. 
Tanskan terveysministeriö 1994c: Syövän kehityssuuntia ja syöpäkuolleisuus (tanskaksi). 
Kööpenhamina. Tanska. 
94 
25 
30 Irlannin terveysministeriö 1995: Developing a Policy for women's health: A discussion document. 
Stationary Office, Dublin. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä. 
KOM (95) 357 lopullinen. Euroopan yhteisöjen komissio. Bryssel 1995. 
L. Thornton 1992: Smoking in pregnancy: behaviour, belief and attitudes of women attending a 
Dublin maternity hospital. Ph.D. thesis submitted for Membership of the Faculty of Public Health 
Medicine of the Royal College of Physicians of Ireland, (julkaisematon). Dublin. 
Ks. esimerkiksi S.W. Glenn. O.A. Parsons. L. Stevens 1989: Effects of alcohol abuse and familial 
alcoholism on physical health in men and women - Health Psychol. 8:352-341; C.S. North 1996: 
Alcoholism in women - more common - and serious - than you might think — Postgrad Med 
100:221-224; S.P. Chou, D.A. Dawson 1994: A study of the gender differences in morbidity among 
individuals diagnosed with alcohol abuse and/or dependence - J Subst Abuse 6:381-392 ja H.R. 
Thomasson 1995: Gender differences in alcohol metabolism. Physical responses to ethanol -
Recent Dev Alcohol 212:163-179. 
Jäsenvaltioitten kertomukset naisten terveydestä, 1996 (julkaisemattomia). 
M. Sundh. B. Renck 1996: Ruotsin kertomus naisten terveydestä. Karlstad (julkaisematon). 
M. Vermeuien 1996: Alankomaiden kertomus naisten terveydestä. Amsterdam (julkaisematon). 
Folkhälsoinstitutet & Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning. Alkohol och 
narkotikautvecklingen i Sverige. Rapport 95. Tukholma 1995. 
C. Thomas 1996: Yhdistyneen kuningaskunnan kertomus naisten terveydestä. Lancaster 
(julkaisematon). 
Yhdistyneen kuningaskunnan terveysministeriö 1996. Henkilökohtainen yhteys. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä. 
KOM (95) 357 lopullinen. Euroopan yhteisöjen komissio. Bryssel 1995. 
Tanskan terveysministeriö 1994c: Syövän kehityssuuntia ja syöpäkuolleisuus (tanskaksi). 
Kööpenhamina. Tanska. 
F.X. Pi-Sunyer 1993: Medical Hazards of Obesity. Ann Intern Med 119:665-660. Ks. myös W.R. 
Foster, B.J. Burton (toim.) 1985: National Institutes of Health Consensus Conference: Health 
Implications of Obesity. Ann Intern Med 103:977-1077. 
M. Blumen-Krantz 1996: Obesity: The World's Oldest Metabolic Disorder. Mednews. 
Tanskan terveysministeriö 1994d: Sydäntaudit Tanskassa (tanskaksi). Kööpenhamina. Tanska. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä. 
KOM (95) 357 lopullinen. Euroopan yhteisöjen komissio, Bryssel 1995. 
Tanskan terveysministeriö 1994c: Syövän kehityssuuntia ja syöpäkuolleisuus (tanskaksi). 
Kööpenhamina. Tanska. 
M. Sundh. B. Renck 1996: Ruotsin kertomus naisten terveydestä. Karlstad (julkaisematon). 
SN. Blair et ai. 1989: Physical fitness and all-cause mortality. Journal of American Medical 
Association. 262(17):2395-2401. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä. 
KOM (95) 357 lopullinen. Euroopan yhteisöjen komissio. Bryssel 1995. 
Jäsenvaltioitten kertomukset naisten terveydestä: 1996 (julkaisemattomia). 
Ks. esimerkiksi H. King, P. Zimmet 1988: Trends in the prevalence and incidence of diabetes: non-
insulin-dependent diabetes mellitus - World Health Statistics Quarterly. Rapport trimestriel de 
Statistiques Sanitaires Mondiales 41(3-4): 190-196: O. Esh^j et al. 1994: Increased prevalence of 
insulin-treated diabetes mellitus in Funen County. Denmark - Journal of Internal Medicine 
235(5):405-410. 
British Diabetic Association 1996: Counting the Cost: The Real Impact of Non-Insulin Dependent 
Diabetes. British Diabetic Association. London. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995c: The fight against cancer: an action plan for 1996-2000. 
Social Europe: Two years of Community social policy. July 1993 -June 1995. Euroopan yhteisöjen 
virallisten julkaisujen toimisto. Luxemburg. S. 101-103. 
G. Bentham et ai. 1995: Factors affecting non-response to cervical cytology screening in Norfolk. 
England. Soc Sci Med 40:131-135. 
A. Gatrell. A. Maddocks. M. Kirwan. S. Garnett 1995: Making GIS sing and dance to a Purchaser's 
tune. Proceedings AGI '95. 
Pukkala 1993: Naiset ja miehet Suomessa. Elinolot 1995: 1 (Suomen syöpärekisteri. STAKESIN 
syöpätilastot). 
95 
•49 
S3 
54 E. Laara, N.E. Day & M. Hakama 1987: Trends in mortality from cervical cancer in the Nordic 
countries: association with organized screening programmes. Lancet 8544:1247-1249. 
Screening for cervical cancer (1996). Mednews (208/04728). 
C. Sanchis 1996: Espanjan kertomus naisten terveydestä. Valencia (julkaisematon). 
C. Weilandt 1996: Saksan kertomus naisten terveydestä. Bonn (julkaisematon). 
B. Petersson 1996: Tanskan kertomus naisten terveydestä. Kööpenhamina (julkaisematon). 
S. Sinkkonen 1996: Suomen kertomus naisten terveydestä. Kuopio (julkaisematon). 
M. Sundh, B. Renck 1996: Ruotsin kertomus naisten terveydestä. Karlstad (julkaisematon). 
M. Vermeulen 1996: Alankomaiden kertomus naisten terveydestä. Amsterdam (julkaisematon). 
C. Thomas 1996: Yhdistyneen kuningaskunnan kertomus naisten terveydestä. Lancaster 
(julkaisematon). 
Ks. esimerkiksi Canadian Task Force on the Periodic Health Examination 1986: The Periodic 
Health Examination: 2. 1985 update - Can Med Assoc J 134:724-729; R.S. Foster. M.C. 
Constanza 1984: Breast self-examination practices and breast cancer survival - Cancer 53:999-
1005; M. Le Geyte. D. Mant, M.P. Vessey et al 1992: Breast self-examination and survival from 
breast cancer -Br J Cancer 66:917-918. 
L. Nyström. L.E. Rutqvist. S. Wall et al. (1993): "Breast cancer screening with mammography: an 
overview of Swedish randomised trails". Lancet 341:973-978. 
Cancer screening for patients (1995). Mednews (208/05499). 
Jäsenvaltioitten kertomukset naisten terveydestä. 1996 (julkaisemattomia). 
96 
[Kuviot ja taulukot] 
97 
Kuvio 6.1 
Tupakoivien prosenttiosuus (1991)* 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset eräissä EU-maissa 
Tanska 
Alankomaat 
Ranska 
Irlanti 
Yhd. kuningask. 
Espanja 
Länsi-Saksa 
Italia 
Luxemburg 
Kreikka tM»M 
Belgia 
Portugali gS^ 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
* Belgia: 1989,Espanja ja Italia: Lähde: Eurostat 95b 
1990 
Taulukko 6.1 
Tupakoivien prosenttiosuus (1991)* 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset eräissä EU-maissa 
Prosenttia 
Tanska 42 
Alankomaat 33 
Ranska 32 
Irlanti 31 
Yhdistynyt kuningaskunta 29 
Espanja 27 
Länsi-Saksa 26 
Italia 26 
Luxemburg 26 
Kreikka 25 
Belgia 24 
Portugali 12 
* Belgia 1989; Espanja ja italia 1990 
Lähde: Eurostat 1995b 
98 
Kuvio 6.2 
Tupakoinnista johtuva kuolleisuus (1990) 
35-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
EU15yhteensä f--WMMte^-yWrnm 
Espanja 
Portugali 
Luxemburg 
Ranska 
Belgia 
Suoni 
Kreikka 
Saksa 
Halla 
Ruotsi 
.Mank omaat 
Ritalta ÉZ3 
M'WWÎI 
3 
UK E 
Irlanti 
4 6 8 10 12 14 
Tupakoinnista johtuvat kuolemantapaukset (%) 16 18 
Lähde: Peto R. Lopez AD. Boreham J. Thun M. Heath C. Mortalitv from smoking in developed countries. 1950-2000. 
Indirect estimates from vital statistics. Oxford Medical Publications. Oxford, New York. Tokyo. 1994. 
Taulukko 6.2 
Tupakoinnista johtuva kuolleisuus* (1990) 
35-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
Kokonaiskuolleisuus' Prosenttia 
Irlanti 
Tanska 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Itävalta 
Alankomaat 
Ruotsi 
Italia 
Saksa 
Kreikka 
Suomi 
Belgia 
Ranska 
Luxemburg 
Portugali 
Espanja 
EU yhteensä (15) 2.3 
4.4 
48.0 
2.1 
2.7 
2.0 
10.1 
16.2 
1.3 
0.7 
1.3 
2.2 
0.0 
0.0 
0.0 
9,3 14.2 
28.8 
320.0 
3,3 
0.0 
45,5 
256,0 
487.0 
43.2 
24.9 
50.0 
246.0 
1.8 
47.0 
51,0 
1817,9 16.2 
15.3 
15.0 
4,9 
4.5 
4,4 
4,0 
3,3 
3.0 
2,8 
2.6 
0.9 
0.0 
0,0 
0.0 
5,1 
Lähde: Peto R. Lopez AD. Boreham J. Thun M, Heath C. Mortality from smoking tn developed countries. 1950-2000 
Indirect estimates from statistics. Oxford Medical Publications. Oxford. New York. Tokyo. 1994. 
Tupakoinnista johtuvat kuolemantapaukset kuolemantapausten kokonaismäärää kohti (tuhansina) sekä edellisten prosenttiosuus 
Tietoja kerättiin (ks. lähde) kahden ikäryhmän osalta: 35-69-vuotiaat sekä 70-vuotiaat ja sitä vanhemmat ja laskettiin sitten yhteen. 
(Vuodelle 1990 laskettiin arviot.) 
99 
Kuvio 6.3 
Maksatautien aiheuttama kuolleisuus (1992) 
Kaikki naiset, EU 15 
VaklellM kuolMsaua. kroonlaan maksatatru la maksaklmosl 
Kalkki Ikäryhmät /100 000 - Nalaet 
vuodan 1002 nvkaan 
EU 15 
ITÄVALTA 
ITALIA (3) 
PORTUGALI (1) 
SAKSA (4) 
LUXEMBURG (1) 
RANSKA 
ESPANJA 
TANSKA 
»••» BELOIA (2) 
SUOMI 
KREIKKA 
YHD. KUNINGASK. 
RUOTSI 
ALANKOMAAT 
IRLANTI 
1 1071 
2 1080 
1 1091 , 
Vuot aan 1000 Saktan liitto* asaval t a Vakioitu kuolleisuus, krooninen maksatauti ja 
Kaikki ikäryhmät/im Om-
Lähde- HFA 1996 Mao 
EU 15 
ITÄVALTA 
ITALIA5 
PORTUGALI' 
SAKSA4 
LUXEMBURG' 
RANSKA 
ESPANJA 
TANSKA 
BELOIA2 
SUOMI 
KREKKA 
YHD. KUNINGASK. 
RUOTSI 
ALANKOMAAT 
JKLAtfl] maksakirroosi 
Haisti 
1M2 
•.11 
14 42 
13 78 
13.70 
12.84 
10.90 
8.08 
8.92 
8.77 
8.46 
6.01 
458 
4.46 
419 
3.58 
193 
'1971 
'1989 
'1991 
'vuoteen 1990 Saksan liittotasavalta muirtMV 
.icataJlZI 
-19JI 
10* 
-13.11 
-4557 
-331 
-34« 
-53.8J 
-40.97 
8.54 
10.5Î 
80.4£ 
-50.2 
91. A. 
-10.8Î 
-2.72 
-aa 4f 
Lähde-HFA 1996 
Kuvio 6.4 
Yli- ja alipainoisten prosenttiosuus, 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset 
EU 15 (1996) 
EU 15 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Ranska 
Suomi 
Kreikka 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhd. kuningask. vzzszzä^^^L 
rWMS\\\\M 
«00002 K$SK*K 
V////////////////2Z. $ms& 
W//////777Z «MMMMMS 
W//////ZZZ. flN\fttt 
WV7ZZ77Z *&$$&$& 
mmm mtts\ms 
40 %i 
vakavasti alipainoisia (BMI <18) 20% t 
alipainoisia (BM118-20) 
ylipainoisia (BMI 27-30) 20 % \ 40 
vakavasti ylipainoisia (BMI >30) 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
100 
Taulukko 6.3 
Yli- ja alipainoisten prosenttiosuus, 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset 
EU 15 (1996) 
EU 15 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Ranska 
Suomi 
Kreikka 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
.Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt kunigaskunta vakavasti 
alipainoisia 
(BMI<18) 
% 
2,8 
2,2 
4,1 
2,4 
3.8 
2,8 
1.8 
2,1 
1.4 
2,6 
4.2 
4.2 
2.2 
1,5 
3,2 
1,7 
2.5 alipainoisia 
(18^BMI<20) 
% 
12,4 
10,1 
10,0 
15.2 
20.5 
7.8 
8,7 
5,8 
11,1 
10,5 
14,7 
14,9 
8,6 
8,1 
10,9 
10,0 
10.1 normaali­
painoisia 
(20SBMK27) 
% 
64,4 
66,7 
67,0 
65.9 
60.1 
64,1 
56.3 
72,1 
71.0 
70,0 
62.0 
61,1 
68,6 
61,9 
62.3 
69,4 
60.6 ylipainoisia 
(27SBMK30) 
% 
12,4 
12,4 
8,9 
9.0 
9.9 
13,8 
16.6 
13,6 
12,0 
8,8 
11.9 
10,7 
12,0 
14,8 
15.3 
11.8 
13,8 vakavasti 
ylipainoisia 
(BMR30) 
% 
8,1 
8,5 
10,0 
7.5 
5,6 
11,4 
16,6 
6,4 
4,5 
8,1 
7,2 
9,2 
8,6 
13,7 
8,3 
7,0 
13,1 kesldmaarfiinen 
BMI-arvo 
% 
24,0 
24,1 
24,2 
23.3 
23,0 
24,7 
25,5 
24,2 
23,6 
24,1 
23,5 
23,7 
24,2 
24,9 
24,3 
23,9 
25,2 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Kuvio 6.5 
Sydäntarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itä-Saksa 
Portugali 
Länsi-Saksa 
Itävalta 
Kreikka 
Suomi 
EU 15 
Italia 
Belgia 
Irlanti 
Luxemburg 
Ranska 
Yhd. kuningask. 
Espanja 
Tanska 
Ruotsi 
Alankomaat EU:n 
keskiarvo 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
101 
Taulukko 6.4 
Sydäntarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
15-34-vuotiaat 35-64-vuotiaat 65-vuotiaat ja 
vanhemmat Yhteensi 
Itä-Saksa 
Portugali 
Länsi-Saksa 
Itävalta 
Kreikka 
Suomi 
EU 15 
Italia 
Belgia 
Irlanti 
Luxemburg 
Ranska 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Espanja 
Tanska 
Ruotsi 
Alankomaat 11,9 
15,1 
9,0 
19.0 
13,1 
8.7 
93 
9.9 
6.3 
7.5 
11,6 
10.4 
8,3 
13.3 
5.4 
4.0 
4.8 39.7 
38.6 
35.8 
23.0 
27.6 
22.2 
22,2 
18.6 
21.1 
19.7 
16,7 
19,4 
15,1 
12,8 
14,1 
12,1 
11.5 66.3 
54,2 
61,0 
58,9 
45,7 
47,9 
43,7 
43.5 
45,5 
50,7 
40,0 
32,3 
36,2 
35,2 
31.4 
32.2 
24.2 35.3 
32,6 
31.5 
27,2 
25,4 
23,9 
21^ 
20,7 
20,4 
19,1 
18.5 
17,6 
17,0 
16,9 
14,1 
12,8 
9.7 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Kuvio 6.6 
Kolesterolitarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kreikka 
Itävalta 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Portugali 
Luxemburg 
Espanja 
Ranska 
Italia 
Belgia 
EU 15 
Suomi 
Alankomaat 
Ruotsi 
Irlanti 
Yhd. kuningask. 
Tanska 
0% n • 
50-64 v. 
20% 40 % 60 % 
Kyllä 
järjestys molempien ikäryhmien keskiarvon mukaan 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
102 
Taulukko 6.5 
Kolesterolitarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kreikka 
Itävalta 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Portugali 
Luxemburg 
Espanja 
Ranska 
Italia 
Belgia 
EU 15 
Suomi 
Alankomaat 
Ruotsi 
Irlanti 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Tanska 15-34-vuotiaat 
17.1 
26.1 
11,7 
14,8 
14,5 
19,0 
20.2 
24,2 
15.5 
11.1 
13,8 
9,2 
5.7 
3.5 
4,5 
3,8 
3,6 35-49-vnotiaat 
31.8 
28.6 
22,8 
27,2 
34,2 
33.7 
27.6 
29.8 
24.7 
22.6 
22,8 
21.7 
10,6 
8.9 
12,3 
12.8 
8.0 50-64-vnotiaat 
56,3 
48,1 
52,0 
49,3 
51,4 
46,0 
35,0 
38,9 
40.2 
39.0 
37,2 
30,4 
25.8 
22,6 
18,0 
14.9 
8.9 65-vnotiaatJa 
vanhemmat 
67,9 
56,0 
48,0 
50,0 
46,4 
49,0 
58,1 
53,0 
46,6 
41,4 
423 
38,7 
27,3 
23,6 
25.4 
16,1 
12.8 Yhteensi 
38,1 
35,6 
30,6 
32,7 
33.3 
31,9 
31.7 
33,0 
29,1 
25,1 
26,2 
23,5 
12.5 
12,8 
12,0 
10.6 
7.5 
Lähde: Eurbarometn 44.3/1996 
Kuvio 6.7 
Diabetestarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
40-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Portugali 
Kreikka 
Luxemburg 
Itävalta 
Suomi 
EU 15 
Italia 
Ranska 
Espanja 
Belgia 
Tanska 
Yhd. kuningask. 
Ruotsi 
Alankomaat 
Irlanti 
0% 20% 
järjestys molempien ikäryhmien keskiarvon mukaan 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
103 
Taulukko 6.6 
Diabetestarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
40-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Portugali 
Kreikka 
Luxemburg 
Itävalta 
Suomi 
EU 15 
Italia 
Ranska 
Espanja 
Belgia 
Tanska 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Ruotsi 
Alankomaat 
Irlanti alle 40-vuotiaat 
23.7 
14.2 
17.2 
12.8 
24.7 
20.2 
16,1 
12,5 
7,5 
15.2 
7,3 
10.7 
10,4 
13,3 
5,8 
10.4 
5,8 40-64-vuotiaat 
42.2 
41,7 
39.5 
33,3 
30.5 
29.5 
29,5 
25,1 
22,2 
19,8 
19.2 
19,9 
14,6 
15.8 
12,1 
13.4 
7.8 65-vuotiaat Ja 
vanhemmat 
62.5 
58,0 
48,5 
47,6 
45,1 
44,0 
37,8 
36,6 
34,5 
34,9 
30,1 
23,2 
24.4 
19,5 
21,4 
15,2 
15.5 YhteensS 
38.1 
33,0 
31,4 
26,8 
30,0 
27,3 
26,1 
21,6 
18,5 
19,6 
15,4 
16,3 
14,5 
15,4 
11.2 
11.9 
7.9 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996. 
Kuvio 6.8 
Osteoporoositarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
50-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itävalta 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Kreikka 
Belgia 
Ranska 
Italia 
EU 15 
Tanska 
Espanja 
Luxemburg 
Portugali 
Alankomaat 
Yhd. kuningask. 
Ruotsi 
Irlanti 
Suomi EU:n 
keskiarvo 
0% 20% 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
104 
Taulukko 6.7 
Osteoporoositarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
50-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Itävalta 
Länsi-Saksa 
Itä-Saksa 
Kreikka 
Belgia 
Ranska 
Italia 
EU 15 
Tanska 
Espanja 
Luxemburg 
Portugali 
Alankomaat 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Ruotsi 
Irlanti 
Suomi 50-vuotiaat ja 
vanhemmat 
27.5 
26,7 
22,8 
19,7 
19,5 
19,2 
18,5 
16,8 
14.1 
12,6 
12,3 
11,6 
10.3 
5,7 
5.5 
4.5 
4.4 50-64-vuotiaat 
28.9 
27,0 
18,8 
18,2 
24.5 
19,2 
20,7 
16,7 
11,0 
10,5 
19,4 
12,2 
8,5 
5,3 
3,5 
4,7 
2,7 65-vuotiaat ja 
vanhemmat 
25,9 
26,4 
29,5 
21,7 
14,3 
19.4 
16,2 
17,2 
18,3 
14,9 
7,1 
10.6 
15,6 
6,1 
8,0 
4,2 
6,1 Yhteensä 
15,7 
13.6 
14,1 
9,0 
10,3 
9,4 
8,2 
8,7 
7,3 
7,9 
14,3 
6,6 
4,7 
3,6 
2,4 
2,2 
2,9 
Lähde : Eurobarometri 44.3/1996 
Kuvio 6.9 
Naispuolista lääkäriä suosivien prosenttiosuus* 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Tanska 
Suomi 
Irlanti 
Länsi-Saksa 
Italia 
Itä-Saksa 
Yhd. kuningask. 
Kreikka 
Itävalta 
EU 15 
Espanja 
Portugali 
Ranska 
Belgia 
Alankomaat 
Luxemburg 
Ruotsi l^^^^^^^^ 
EU:n 
keskiarvo! 
0 % 20 % 
samaa mieltä olevien osuuden mukainen järjestys 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: "Terveydellisissä 
ongelmissani kääntyisin mieluiten omaa sukupuoltani olevan lääkärin puoleen". Taulukko osoittaa annettujen vastausten jakauman. 
105 
Taulukko 6.8 
Naispuolista lääkäriä suosivien prosenttiosuus* 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Tanska 
Suomi 
Irlanti 
Länsi-Saksa 
Italia 
Itä-Saksa 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Kreikka 
Itävalta 
EU 15 
Kspanja 
Portugali 
Ranska 
Belgia 
Alankomaat 
Luxemburg 
Ruotsi vahvasti eri 
mieltä 
16,1 
8,6 
10,0 
10,8 
21,7 
12,6 
12,5 
15,7 
17,4 
16,7 
9,7 
10,5 
24,0 
15,9 
45,8 
19,7 
15,7 erimieltä 
21,8 
21,4 
22,8 
24,3 
6,2 
26,8 
29,7 
16,5 
20,9 
22,3 
30,1 
26,2 
21,6 
34,4 
15,3 
31,0 
25,3 epävarma 
2,0 
18,8 
18,7 
22,2 
31,2 
21,1 
18,8 
30,2 
25,2 
25,4 
25,7 
33,3 
31,4 
27,6 
17,9 
29,7 
39,4 samaa mietti 
25,2 
30,0 
21,7 
27,7 
21,1 
23,1 
21,0 
23,6 
20,7 
21,0 
23,9 
21,3 
14,2 
15,0 
8,9 
13,2 
13,1 vahvasti samaa 
nuettS 
34,9 
21,2 
26,8 
15,0 
19,9 
16,5 
17,9 
14,1 
15,8 
14,6 
10,6 
8,7 
8,8 
7,1 
12,1 
6,5 
6,4 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: "Terveydellisissä 
ongelmissani kääntyisin mieluiten omaa sukupuoltani olevan lääkärin puoleen". Taulukko osoittaa annettujen vastausten jakauman. 
Kuvio 6.10 
Kohdunkaulan irtosolukokeessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Tanska 
itävalta 
Ranska 
itä-Saksa 
Suomi 
Länsi-Saksa 
Luxemburg 
Belgia 
EU 15 
Kreikka 
Italia 
Yhd. kuningask. 
Ruotsi 
Alankomaat 
Espanja 
Portugali 
Irlanti l^-Wàimi/nmtmm^WAIIHrWXMmmei-
• BJlUUA.'U,^Ui^^l^WailML. .MJil^llM'Jtl^K'^f'iAU., 
iWw^tiiKgH'wafr'yfnA'»mB|ri 
'^^^mtmeimmm^-^^^iaa-
*xnt,~n>mwn ' MMW ,• "m. 
tfmvhämutmimr 
^:BM^^Wv;,^^aatfffi:vi-EU:n 
keskiarvo 
f ^amifa«--«j:'j,;jswwrjia 
1 imm*Mmmmimm*9*i 
•••aravaa,: 33253-
WrM^hffflgfflB-
pmmmmtisam-
mmMzmmnn-15 v. ia vii 
35-64 v. 
0 % 20 % 
35-64-vuotiaiden mukainen järjestys 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
106 
Taulukko 6.9 
Kohdunkaulan irtosolukokeessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Tanska 
Itävalta 
Ranska 
Itä-Saksa 
Suomi 
Länsi-Saksa 
Luxemburg 
Belgia 
EU 15 
Kreikka 
Italia 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Ruotsi 
Alankomaat 
Espanja 
Portugali 
Irlanti 15-34-vuotiaat 
51,8 
49,3 
55,2 
55,7 
38,0 
38,0 
42,5 
41,6 
37,3 
24,4 
22,2 
41,6 
26,7 
20.1 
29,3 
23.2 
14,4 35-64-vuotiaat 
73,2 
60,9 
60,4 
58,1 
55,1 
53,2 
52,2 
49,4 
45,9 
43,0 
40,3 
38,0 
36,8 
32,2 
31,3 
27,3 
21,5 65-vuotiaat Ja 
vanhemmat 
58,1 
22,0 
21,2 
27,3 
12,8 
18,0 
18,0 
20,2 
16,5 
15,5 
15,5 
8,6 
11.2 
15,2 
12,9 
7,2 
1,4 Yhteensä 
63,5 
50,2 
53,2 
52,3 
40,6 
41,4 
42,8 
41,0 
37,7 
31,9 
29,1 
33,3 
28,8 
26,4 
27,2 
22,3 
15,8 
Lähde: Eurobarometri 44.3-1996 
Kuvio 6.11 
Käsin tehty rintojen tarkastus edellisenä vuonna 
15-vuotiaiden ja sitä vanhempien naisten prosenttiosuus, EU 15(1996) 
Itä-Saksa 
Tanska 
Itävalta 
Luxemburg 
Länsi-Saksa 
Ranska 
Belgia 
EU 15 
Suomi 
Ruotsi 
Espanja 
Italia 
Alankomaat 
Yhd. kuningask. 
Portugali 
Kreikka 
Irlanti ''^''^iViYffK:^^^" 
fm^wjmM-w&y&$me.i^mMsi*-$mBi5m-
j"!t1.'.r-.<,flWV,"libJ!VitfJ:^/"f v,vmwi--mw?\ 
»wfr-rxw <"*••&*?• •" i^yc^1 ' "rjtrmrirsmxsL. 
vazr-xr 'a. 
"m.w;. ::.••:< i 
33E2SS3ZEZS2 3SZ353-
• *** • <•'Vf 
"fF EU:n 
keskiarvo 
' ^•jSSJ^^'.B^"!''y^^-'ff-?^1^^ 
«a»fH?S13^t 
32SS2S2SZ3-ISvjayii d 
50-59 v. 
0 % 20 % 40 % 
15-vuotiaiden ja sitä vanhempien mukainen järjestys 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
107 
Taulukko 6.10 
Käsin tehty rintojen tarkastus edellisenä vuonna 
15-vuotiaidcn ja sitä vanhempien naisten prosenttiosuus, EU 15(1996) 
15-34-vuotiaat 35-49-vuotiaat S0-59-vuotiaat 60-vnotiaat ja 
vanhemmat Yhteensä 
Itä-Saksa 
Tanska 
Itävalta 
Luxemburg 
Länsi-Saksa 
Ranska 
Belgia 
EU 15 
Suomi 
Ruotsi 
Espanja 
Italia 
Alankomaat 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Portugali 
Kreikka 
Irlanti 54,2 
41,1 
55,4 
45,8 
48,6 
42,3 
36,3 
32,4 
24,1 
20,4 
27,8 
20,1 
16,3 
20,8 
19,3 
15,9 
11,9 71,5 
51,5 
59,7 
66,3 
64,3 
50,9 
58,7 
47,0 
48,6 
38,7 
38,6 
38,4 
39,4 
34,3 
35,8 
29,6 
22,8 74,5 
64,7 
62,7 
76,7 
63,1 
58,2 
50,0 
48,4 
54,8 
44,3 
36,2 
37,7 
33,3 
37,7 
34,5 
36,5 
22,2 50,8 
62,8 
32,5 
27,3 
38,4 
39,4 
27,0 
29,8 
33,6 
37,9 
21,0 
23,2 
26,0 
18,8 
18,0 
11,5 
9,5 61,5 
52,8 
52,7 
52,3 
52,0 
46,8 
41,2 
37,9 
37,6 
33,2 
29,9 
28,0 
27,9 
25,8 
24.8 
21,4 
15,6 
Lähde: b'.uroharonwtri 44.3 1996 
Kuvio 6.12 
Mammografista seurantaa kannattavien prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Suomi 
Ruotsi 
Ranska 
Yhd. kuningask. 
Alankomaat 
Espanja 
Italia 
Kreikka 
EU 15 
Irlanti 
Luxemburg 
Tanska 
Itä-Saksa 
Portugali 
Belgia 
Itävalta 
Länsi-Saksa S2BŒ EBsssmsMzmi-
.^•i'MV^^i^^^ 
'.•i--wnwi..w.rj!vwnv.hw.:mmw-iy^«Bi»i ftWi.lWih!IW!«WMW.m„-,W.1IIWHU 
IM!»,,. ,U UJMUft. ..KW^JgU \VmMaÊÊlhMmmSIH».%±^L,>SHHmL 
^maoXnT^^arcmiiE,^ 
:^BSœEEœŒOŒEEESnîESŒaESESHSSŒEEE232SS 
i^^^^^^^^^^^^^m^^^^^^^^^m 15 v. ja yli 
50-69 v. 
EU.n 
keskiarvo 
0 % 20 % 
15-vuotiaiden ja sitä vanhempien mukainen järjestys 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
108 
Taulukko 6.11 
Mammografista seurantaa kannattavien prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
15-34-vnotiaat 35-49-vuotiaat 50-59-vuotiaat 
Suomi 
Ruotsi 
Ranska 
Alankomaat 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Espanja 
Italia 
Kreikka 
EU 15 
Irlanti 
Luxemburg 
Tanska 
Itä-Saksa 
Portugali 
Belgia 
Itävalta 
Itä-Saksa 97,6 
97,1 
95,4 
92,8 
94,8 
96,5 
93,8 
92,1 
91,3 
91,6 
90,9 
88.1 
86,4 
91,3 
87,9 
82,3 98,6 
96,8 
93,0 
97,0 
96,6 
96,1 
91,1 
96,2 
91,7 
89,7 
89,1 
89,1 
85,7 
90,0 
87,2 
88,3 
85,0 98,6 
98,9 
96,9 
91,2 
94,3 
98,6 
93,5 
93,2 
93,0 
90,9 
90,3 
90,6 
90,4 
79,3 
87,1 
90,7 
88,2 60-vuotiaat Ja 
vanhemmat 
97,5 
93,1 
95,7 
98,6 
94,0 
88,7 
86,8 
82,0 
87,4 
84,8 
82,5 
85,8 
90,3 
86,0 
86,9 
71,7 
73,2 Yhteensä 
98,0 
96,4 
95,2 
95,0 
95,0 
94,8 
91,2 
90,9 
90,7 
89,6 
88,7 
88,3 
87,9 
87,8 
87,4 
82,8 
81,1 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Kuvio 6.13 
Mammografisessa tutkimuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
50-69-vuotiaat naiset, EU 15 (1996) 
Ruotsi 
Tanska 
Alankomaat 
Luxemburg 
Suomi 
Itävalta 
Yhd. kuningask. 
Ranska 
EU 15 
Länsi-Saksa 
Portugali 
Espanja 
Itä-Saksa 
Italia 
Belgia 
Kreikka 
Irlanti n 
60-69 v. 
50-59 v. 
0% 20% 
molempien ikäryhmien keskiarvon mukainen järjestys 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
109 
Taulukko 6.12 
Mammografisessa tutkimuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
alle 40 40-49 50-59 60-69 70 Ja yli Yhteens 
8 
Ruotsi 2,4 30,3 70,5 57,4 22,4 27,9 
Tanska 11,0 34,4 51,2 57,4 45,5 31,1 
Alankomaat 6,1 16,5 50,9 55,6 15,8 18,4 
Luxemburg 13,9 47,0 64,3 36,4 20,0 28,3 
Suomi 2,4 11,8 58,3 33,7 9,1 17,8 
Itävalta 19,1 41,1 57,3 27,1 19,3 28,9 
Yhdistynyt kuningaskunta 2,6 10,5 40,0 32,5 3,2 12,9 
Ranska 6,0 23,9 34,4 32,8 22,9 18,4 
EU 15 8,1 24,6 38,0 28,4 11,9 18,1 
Länsi-Saksa 14,8 30,4 37,4 26,1 11,8 21,8 
Portugali 10,7 21,7 35,6 22,5 10,2 18,0 
Lspanja 12,6 32,5 31,9 24,3 3,9 18,8 
Itä-Saksa 14,2 25,5 31,2 22,8 16,0 20,7 
Italia 3,4 27,0 36,0 19,0 9,4 15,1 
Belgia 11,0 31,2 32,2 16,7 10,5 17,2 
Kreikka 3,2 19,3 30,6 14,8 5,1 12,0 
Irlanti 2,7 10,1 1,9 6,8 4,4 4,6 
Lähde : Eurobarometri 44.3/1996 
110 
7. NAISTEN TERVEYDEN ERITYISKYSYMYKSIÄ 
Tässä osassa käsitellään eräitä naisten terveyteen liittyviä seikkoja, jotka ovat merkittäviä 
sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla toteutettavien kansanterveystoimien kannalta. 
Käsiteltävät kysymykset on valittu siten, että ne kuvastavat naisten terveyteen eri 
elämänvaiheissa liittyviä seikkoja. Nuorten naisten osalta käsitellään siten syömishäiriöitä 
sekä hi-virusta ja aidsia. Synnyttämisiässä olevien naisten kohdalla keskitytään 
perhesuunnitteluun ja aborttiin, kun taas iäkkäitten naisten osalta esillä ovat menopaussi ja 
siihen liittyvät terveydelliset kysymykset (esim. osteoporoosi ja hormonikorvaushoito). 
Näiden kysymysten lisäksi käsitellään naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, sillä se koskee 
kaikenikäisiä naisia. 
On syytä huomauttaa, että huolimatta näitten kysymysten merkityksestä niitä käsittelevät 
kansallisia tilastotietoja on vähän. Olemassa olevat tiedot ovat lisäksi vain rajoitetusti 
vertailtavia erilaisten määritelmien ja/tai tiedonkeruumenetelmien vuoksi. Tätä osaa on sen 
vuoksi pidettävänä pyrkimyksenä tuoda esiin naisten terveyteen liittyviä tärkeitä ja esille 
nousevia seikkoja - ei minkään näitten naisten terveydentilaan liittyvien näkökohtien 
vertailua EY:n sisällä. 
7.1 Syömishäiriöt 
Etupäässä nuorilla naisilla esiintyvät syömishäiriöt, bulimia ja anorexia nervosa, 
aiheuttavat huomattavaa sairastuvuutta ja kuolleisuutta. Näitä kysymyksiä käsittelevää 
kansallista kansanterveyspolitiikkaa ei ole tällä hetkellä olemassa missään EY:n alueella, 
eikä niitten yleisyyttä ja levinneisyyttä käsitteleviä kansallisia tilastotietoja ole 
käytettävissä. Erilaisten bulimia ja anorexia nervosan yleisyyttä koskevien arvioiden 
mukaan häiriöt ovat EY:ssä yleistymässä. Kun otetaan huomioon niiden saaman huomion 
lisääntyminen tiedotusvälineissä, on kuitenkin mahdotonta sanoa, onko niiden näennäinen 
yleistyminen todellista vai vain seurausta ongelmaa koskevan tietoisuuden lisääntymisestä. 
Luotettavien tietojen hankkimista syömishäiriöitten yleisyydestä vaikeuttaa lisäksi se, että 
niistä kärsivät pyrkivät usein salaamaan ongelmansa. 
Arviot puheena olevien syömishäiriöitten yleisyydestä vaihtelevat huomattavasti. Erään 
lähteen' arvioiden mukaan anorexia nervosaa esiintyy länsimaissa lähes 1 %:lla 14—29-
vuotiaista naisista. Eräissä muissa tutkimuksissa on kuitenkin päädytty paljon pienempiin 
lukuihin: ne vaihtelevat Ruotsin2 0,45 tapauksesta 100 000: ssa 8,1 tapaukseen 
100 000: ssa Alankomaissa'1 J. Yhdistyneessä kuningaskunnassa luvun on ilmoitettu olevan 
0,66-3,77 tapausta 100 000:ssa4. Sanomattakin on selvää, että on mahdotonta sanoa, 
mikä arvioista on tarkin. Bulimia nervosan yleisyyttä länsimaissa koskevien arvioiden 
mukaan sitä esiintyy 1-2 %:lla 14-45-vuotiaista naisista5. Yksittäisten tutkimusten 
antamat arviot vaihtelevat huomattavasti. Luku on pienimmillään Alankomaissab 6 (11,4 
tapausta 100 000: ssa) ja suurimmillaan 3-4 % Ruotsissa ja Saksassa 8. 
Kuten edellä jo todettiin, anorexia ja bulimia nervosa aiheuttavat merkittävän määrän 
sairastuvuutta ja kuolleisuutta. Erityisen yleisiä ovat itsemurhat ja itsemurhayritykset. 
Tämän tutkimuksen otoksesta 8.3 % oli miehiä. 
Tämän tutkimuksen otoksesta 3.5 % oli miehiä. 
111 
Näitten syömishäiriöitten aiheuttamasta sairastuvuudesta ja kuolleisuudesta on 
valitettavasti vain vähän tietoja, sillä kuoleman (tai sairauden) välittömäksi syyksi 
määritellään usein jokin muu. Esimerkiksi masennuksen aiheuttama itsemurha tai 
sydänhäiriö, jotka molemmat ovat yleisiä anorexia nervosan jälkiseurauksia, määritellään 
usein kuolinsyyksi, kun anorexia nervosa olisi yhtä oikea (tai oikeampi) määritys. Eräässä 
tutkimuksessa on arvioitu anorexia nervosan aiheuttaman kuolleisuuden olevan 6 % ja 
bulimia nervosan vastaavasti 3,1 %9. Lisäksi monet naiset kärsivät osittaisesta 
anoreksiasta tai bulimiasta tai jostakin muusta poikkeavasta ruokailutavasta, jolloin heidän 
terveytensä vaarantuu ja täysimittaisen syömishäiriön riski lisääntyy. 
Syömishäiriön syyt eivät ole selviä. Ainakin osasyynä on kuitenkin pidetty painon ja 
ulkonäön pakonomaista korostamista yhteiskunnassa. Tutkimusten mukaan näyttää siltä, 
että teini-ikäiset ja nuoret naiset kiinnittävät erityistä huomiota painoonsa, ja tämä saattaa 
olla syynä syömishäiriöitten korostuneeseen esiintymiseen näissä ikäryhmissä. Esimerkiksi 
eräässä belgialaisessa tutkimuksessa10 kävi ilmi, että teini-ikäisillä koulutytöillä oli 
päähänpinttymä painostaan silloinkin, kun heidän painoindeksiarvonsa oli ihanteellinen. He 
rajoittivat sen vuoksi syömistään, mitä pidetään syömishäiriöitten kannalta riskitekijänä. 
Eräässä Alankomaissa tehdyssä tutkimuksessa kävi samaan tapaan ilmi, että 
koulutyttöotoksesta 41% piti painoaan liian suurena, 33% laihdutti, 11% kärsi 
jonkinlaisesta syömishäiriöstä ja 1,5 % bulimia tai anorexia nervosasta11. 
Vuoden 1996 eurobarometrikyselyn tulokset vahvistavat edellä mainittujen ja 
vastaavanlaisten tutkimusten12 löydökset. Kuten kuviosta 7.1 ja taulukosta 7.1 käy ilmi, 
EY: ssä noin kolmannes 15-24-vuotiaista naisista ilmoitti olevansa tyytymätön painoonsa 
ja noin 25 % olleensa edellisen vuoden aikana laihdutuskuurilla (ks. kuvio 7.2 ja taulukko 
7.2). Jäsenvaltioitten välillä on huomattavia eroja. Kreikkalaiset naiset ovat painoonsa 
tyytymättömimpiä ja irlantilaiset vähiten tyytymättömiä, mikä saattaa kuvastaa ainakin 
osittain kehon painon jakautumista eri tavoin (ks. osa 6.3). Kuten kuviossa 7.3 on 
osoitettu, tyytyväisyys omaan painoon korreloi voimakkaasti kehon painoon. Vakavasti 
ylipainoisina pidettävät naiset (BMI-arvo 30 tai suurempi) ovat painoonsa tyytymättömiä 
huomattavasti todennäköisemmin kuin vakavasti alipainoiset naiset (BMI-arvo alle 18). 
Syömishäiriöitä hoidetaan muun muassa ravintoneuvonnalla, psykoterapialla, 
perheterapialla (suositellaan anorexia nervosa -tapauksissa) sekä kognitiivisella terapialla 
(suositellaan bulimia nervosa -tapauksissa). Lääketieteellistä tai psykiatrista apua saa 
yleensä sairaaloitten avohoito-ohjelmien kautta. Sairaalahoitoa käytetään vain silloin, kun 
syömishäiriö uhkaa potilaan henkeä1"1. Joihinkin jäsenvaltioihin (esim. Ruotsi, Suomi, 
Belgia ja Yhdistynyt kuningaskunta) on perustettu erityisiä syömishäiriöitä hoitavia 
klinikoita, mutta hoitotarve ylittää tarjonnan. 
7.2 Hiv ja aids ja naisten terveys 
Ihmisen immuunikatovirus (hiv) sekä immuunikato eli aids ovat nuorten naisten terveyden 
kannalta tärkeitä kysymyksiä. Ensimmäiset aids-tapaukset vahvistettiin EY: ssä 1980-luvun 
alussa, ja siitä lähtien hi-viruksen torjunta on ollut tärkeä kansanterveydellinen kysymys. 
Koska aids levisi laajalle aluksi homo- ja biseksuaalisten miesten keskuudessa, sitä on 
kuitenkin vasta äsken alettu pitää myös naisia koskevana ongelmana. Syyskuun 30. 
päivään 1996 mennessä EY: ssä oli 167 021 aids-tartunnan saanutta ihmistä, joista 27 355 
112 
(17%) oli naisia (ks. taulukot 7.3 ja 7.4")14. Naisista enemmistö (52%) oli 
suonensisäisten huumeitten käyttäjiä. Aidsin levinneisyys homo- ja biseksuaalisten miesten 
keskuudessa näyttää vakiintuvan, mutta heteroseksuaalisessa väestössä (sekä miehillä että 
naisilla) tartunnat lisääntyvät edelleen. Tietojen mukaan suurin osa heteroseksuaalien hiv-
tartunnoista näyttää EY.ssä olevan peräisin suojaamattomasta seksistä hiv-positiivisten 
suonensisäisten huumeitten käyttäjien kanssa15. Suurin osa hiv-positiivisina syntyneistä 
lapsista on saanut (vertikaalisesti eli äidiltä lapselle siirtyvän) virustartunnan syntymänsä 
yhteydessä äidiltään, joka käyttää suonensisäisiä huumeita tai jonka kumppani kuuluu 
riskiryhmään. 
On kuitenkin huomattava, että hiv: n tärkeimmät tartuntatiet naisilla vaihtelevat jonkin 
verran eri jäsenvaltioitten välillä (ks. kuvio 7.4). Esimerkiksi Espanjassa, Italiassa, 
Portugalissa ja Irlannissa suurimmassa osassa aids-tapauksia kyse on suonensisäisten 
huumeitten käyttäjistä, kun taas Belgiassa heteroseksuaalinen tartunta on tärkein väylä. 
Koska hiv ja aids ovat miehillä naisia yleisempiä, tiedot hi-viruksen elinkaaresta naisissa 
ovat suhteellisen rajoittuneita. On kuitenkin selvää, että naiset ovat virukselle (samoin 
kuin muille sukupuoliteitse tarttuville taudeille) alttiimpia kuin miehet. Toisin sanoen hiv 
tarttuu miehestä naiseen helpommin kuin päinvastoin. Lisäksi virus diagnosoidaan naisilla 
myöhemmässä vaiheessa, mikä johtuu yleisistä puutteista naisten oireitten tunnistamisessa. 
Sukupuoliteitse välittyvät lisääntymisteiden kautta tapahtuvat tartunnat on sitä paitsi 
määritelty hiv:n leviämiseen liittyviksi osariskitekijöiksi16. 
Edellisen lisäksi todettakoon, että naisilla on muitakin vaikeuksia suojata itsensä 
tartunnalta. Heidän on miehiä vaikeampi päättää turvatusta seksistä, olipa suhde 
vakiintunut, tilapäinen tai kaupallinen. Samalla kuitenkin oletetaan usein vastuun 
kondomin käytöstä olevan juuri naisella. Nykysuuntaukset osoittavat naisten ja miesten 
muuttaneen sukupuolikäyttäytymistään: kondomia käytetään entistä useammin ja 
seksikumppaneitten määrä on vähentynyt. Suojaamatonta seksiä harjoitetaan kuitenkin 
edelleen. Prostituoiduilla on erityinen tartuntariski, vaikka toisin kuin yleisesti oletetaan, 
prostituutio ei näytä vaikuttaneen merkittävästi hiv:n leviämiseen EY:ssä17. Tämä osoittaa 
ryhmän jäsenten harjoittavan suojattua seksiä, mitä on pyritty rohkaisemaan 
ennaltaehkäisytoimin. 
Huolimatta naisten kohtaamista riskeistä naisille on suunnattu ennaltaehkäiseviä toimia 
yleensä vain rajoitetusti. Toimia on suunnattu naisille joko välillisesti osana koko väestön 
kattavaa yleistä kampanjointia tai käyttämällä erityisiä tietyille ryhmille suunnattuja toimia. 
Ryhmistä mainittakoon erityisesti suonensisäisten huumeitten käyttäjät ja seksityöntekijät. 
Erityisesti naisille suunniteltuja toimia tarvitaan lisää, ja niitä on suunnattava nimenomaan 
nuorille naisille, joiden keskuudessa hiv on tai tullee olemaan yleisintä. 
7.3 Perhesuunnittelu 
Tärkeimpiä kysymyksiä lisääntymisiässä oleville naisille on perhesuunnittelu. Pystyäkseen 
hallitsemaan elämäänsä on monien naisten mielestä voitava hallita hedelmällisyyttään eli 
lasten lukumäärää ja synnytysväliä. Lisäksi naisten on pystyttävä toteuttamaan 
Taulukoissa olevat tapausten kokonaismäärää osoittavat luvut poikkeavat toisistaan, vaikka lähde 
onkin samaM. S\ytä tähän ei ole ilmoitettu, mutta ero johtunee sukupuolta koskevien tietojen 
puuttumisesta taulukon 7.3 kuvaamissa tapauksissa. 
113 
seksuaalisuuttaan ilman pelkoa ei-toivotusta raskaudesta tai sukupuoliteitse tarttuvasta 
taudista. Ehkäisyvälineitten saatavuus ja abortti ovat siksi tärkeitä kysymyksiä. 
Tehokkaitten ehkäisymenetelmien laaja saatavuus on vaikuttanut syntyvyyden nopeaan 
vähenemiseen EY: ssä. Syntyvyys on vuodesta 1970 vähentynyt kaikissa jäsenvaltioissa 
lukuun ottamatta Suomea ja Ruotsia, joissa se on hieman lisääntynyt (ks. taulukko 7.5). 
Ehkäisyvälineitten käytöstä ei ole tietoja Kreikan, Irlannin ja Luxemburgin osalta. 
Useimmat jäsenvaltiot ilmoittavat kuitenkin ehkäisyvälineitten käyttöasteeksi 71-81 %. 
Luku on pienempi Portugalissa (66 %) ja Espanjassa (59 %). 
Teini-ikäisten osalta ehkäisymenetelmien käytöstä ei ole tietoja. Teini-ikäisten tiedetään 
kuitenkin käyttävän ehkäisyvälineitä aikuisia epätodennäköisemmin monestakin syystä. 
Heiltä saattaa puuttua tietoa asiasta, he saattavat pelätä seksuaalisen aktiivisuutensa 
tulevan vanhempien tietoon, he eivät saa ehkäisyvälineitä käyttöönsä jne. Nämä tekijät 
vaikuttavat siihen, että teini-ikäisten synnyttäjien määrä on suhteellisen suuri. Huolimatta 
viime aikaisesta vähentymisestä tilanne jatkuu EY: ssä samankaltaisena (ks. taulukko 7.5). 
EY: n alueella on käytettävissä seuraavanlaisia ehkäisymenetelmiä, luonnonmenetelmät 
(esim. rytmimenetelmä, keskeytetty yhdyntä), hormonaaliset menetelmät (esim. 
ehkäisypillerit, ruiskeina tai ihon läpi imeytettävät aineet), mekaaniseen estoon perustuvat 
menetelmät (esim. miesten ja naisten kondomit, pessaari, kohdunsisäiset välineet), 
kirurgiset toimenpiteet (esim. miehen tai naisen sterilointi) sekä yhdynnän jälkeinen 
ehkäisy (katumuspilleri). Yleisimmin käytetty ehkäisymenetelmä ovat ehkäisypillerit ja 
seuraavaksi kondomi. Kondomin käyttö on lisääntynyt hiv:n leviämisen torjumiseen 
tähtäävien toimien myötä1819. 
Ehkäisymenetelmän valintaan vaikuttavat todennäköisesti sen saatavuus, hinta ja 
hankkimismahdollisuudet, kansallinen politiikka, menetelmän ryysinen saatavuus, 
kulttuuriset ja alueelliset seikat, terveydentila, kumppanin mielipide sekä 
sosiotaloudellinen asema. Valintaan vaikuttaa myös se, mitä terveysriskejä tai 
sivuvaikutuksia ehkäisymenetelmällä on. Esimerkiksi joidenkin ehkäisypillereiden 
yhteydessä puhutaan verenpaineen kohoamisesta ja verisuonitukoksista, ja kohdunsisäisiin 
välineisiin liitetään lisääntynyt lantion alueen tulehdusriski. Näin ollen nämä menetelmät 
eivät sovellu kaikille naisille. Nainen vaihtaa todennäköisesti valitsemaansa menetelmää 
hedelmällisen ikänsä aikana. Nuoret naiset saattavat suosia ehkäisypilleriä ja kondomia, 
kun taas vanhemmat saattavat valita mieluiten kohdunsisäisen välineen tai kirurgisen 
steriloinnin. 
Perhesuunnitteluneuvontaa saa yleisesti kaikissa jäsenvaltioissa lääkäreiltä, 
perhesuunnittelukeskuksista, äitiysklinikoilta ja terveyskeskuksista. Neuvonnan hinta 
vaihtelee kuitenkin suuresti. Joissakin jäsenvaltioissa (esim. Suomessa, Italiassa ja 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa) ehkäisyvälineitä saa maksutta20 21, kun taas toisissa 
(esim. Irlannissa ja Saksassa) kohteena on erityisryhmiä, kuten vähävaraiset22 tai nuoret23. 
Eräissä jäsenvaltioissa (esim. Suomessa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa) on erityisesti sukupuolisesti aktiivisille teini-ikäisille suunnattuja 
perhesuunnittelukeskuksia24. 
114 
7.4 Abortti 
Parantuneet perhesuunnitteluohjelmat ovat vähentäneet ei-toivottuja raskauksia mutta 
eivät poistaneet niitä kokonaan. Raskauden keinotekoisella keskeyttämisellä on edelleen 
kysyntää paljolti juuri teini-ikäisten keskuudessa25. Syitä aborttiin on useita: 
ehkäisymenetelmän pettäminen, perhekoon riittävyys, raiskauksen aiheuttama raskaus, 
sikiöllä todettu epämuodostuma, äidin terveyden vaarantuminen sekä sosiotaloudelliset 
olot. 
Abortti on sallittu vaihtelevin perustein tai eri olosuhteissa kaikissa jäsenvaltioissa lukuun 
ottamatta Irlantia ja Pohjois-Irlantia3. Irlannissa terveydenhoidon ammattilaiset ovat 
vuodesta 1995 voineet antaa asiakkailleen neuvoja EY. n alueella olevista laillisista 
aborttipalveluista, mutta tässä yhteydessä neuvoihin on täysimittaisena sisällyttävä kaikki 
käytettävissä olevat vaihtoehdot eikä aborttia saa suositella. Irlantilaiset naiset saivat 
samoin vuonna 1992 oikeuden matkustaa EY: n alueella teettääkseen abortin. 
Abortinsaantiperusteet vaihtelevat abortin sallivissa jäsenvaltioissa. Joka tapauksessa 
sovelletaan määriteltyjä aikarajoja siten, että abortti sallitaan yleensä ensimmäisten kolmen 
raskauskuukauden aikana mutta vain rajoitetusti seuraavien kolmen kuukauden aikana. 
Aborttia edeltää kaikissa jäsenvaltioissa pakollinen neuvottelu, jossa painotetaan muita 
vaihtoehtoja, sekä harkinta-aika. Joissakin jäsenvaltioissa on erikseen annettu terveysalan 
työntekijöille oikeus moraalisista syistä kieltäytyä tekemästä aborttia. Jotkin jäsenvaltiot 
(Espanja, Saksa ja Ranska) ovat viime aikoina olleet ilmeisesti höllentämässä 
aborttipolitiikkaansa - asiaan liittyy kylläkin erimielisyyttä -, kun taas eräissä toisissa 
jäsenvaltioissa (Italiassa ja Belgiassa) sitä on yritetty tiukentaa.26 
Aborttien määrä 1 000 naista kohti vaihtelee EY:n alueella (ks. taulukko 7.6). Luku on 
korkein Ruotsissa (18,3 aborttia 1 000 naista kohti), Tanskassa (14,3 aborttia 1 000 naista 
kohti) ja Ranskassa (13,0 aborttia 1 000 naista kohti). Luku on merkittävästi pienempi 
Italiassa (8,6 aborttia 1 000 naista kohti), Alankomaissa (6,0 aborttia 1 000 naista kohti) 
ja Espanjassa (5,4 aborttia 1 000 naista kohti). Toinen yleisesti käytetty aborttia koskeva 
tilastollinen luku on aborttien määrä 1 000 elävänä syntynyttä lasta kohti. Myös tämän 
luvun arvo vaihtelee odotetusti EY: n alueella. Se on suurin Ruotsissa, Italiassa, 
Tanskassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa27 ja pienin Alankomaissa, 
Luxemburgissa ja Espanjassa (ks. taulukko 7.6). Jälkimmäisen ryhmän maissa luku on 
vain kolmannes edellisen ryhmän vastaavista. 
Lääketieteellisesti asianmukaisissa oloissa tehtyihin abortteihin liittyy hyvin harvoin 
komplikaatioita. Eräässä tutkimuksessa arvioidaan, että kuolleisuus laillisesti tehtyä 
aborttia seuraavien 8 viikon aikana on 0,5 tapausta 100 000: ssa28. Äitiyskuolleisuus on 
puolestaan 7 tapausta 100 000:ssa (ks. osa 3.3). 
Aborttiin liittyvien kehityssuuntien muuttumisen arviointia monimutkaistaa tietojen 
niukkuus ja puutteellinen vertailtavuus. Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa ja 
Espanjassa kerättyjen tietojen tarkastelu näyttää kuitenkin viittaavan siihen, että kehitys on 
Irlannissa ei ole mahdollisuutta aborttiin. On kuitenkin mainittava, että Irlannin korkeimman 
oikeuden mukaan abortti voitaisiin sallia, mikäli äidin henki on todella ja merkittävästi vaarassa 
eikä sitä voida millään muulla keinolla pelastaa. Englannissa. Skotlannissa ja Walesissa 
sovellettavaa vuoden 1967 aborttilakia ei ulotettu Pohjois-lrlantiin. Siellä abortti sallitaan vain. jos 
äidin tervevs on vaarassa. 
115 
abortin laillistamisen jälkeen noudattanut jäsenvaltioissa samaa kaavaa: aluksi aborttien 
määrä kasvaa, usein merkittävästikin, ja ajan myötä määrä tasoittuu ja saattaa jopa 
pienentyä. 
7.5 Menopaussi 
Menopaussi - tarkasti ottaen kuukautisten lakkaaminen - on merkki naisen hedelmällisen 
iän päättymisestä. Yleensä sillä kuitenkin tarkoitetaan pitempää jaksoa (20 vuotta tai 
enemmän), jonka aikana naisen keho sopeutuu kuukautisia edeltävän ja seuraavan 
hormonitoiminnan heikentymiseen. Naiset ovat menopaussin tapahtuessa keskimäärin 50-
52-vuotiaita, joten EY: ssä naiset voivat odottaa elämästään olevan menopaussin jälkeen 
jäljellä noin kolmanneksen. 
Menopaussin vaikutukset naisten terveyteen vaihtelevat. Arvioiden mukaan 
menopaussivaihetta elävistä naisista 75 % kohtaa jonkinlaisia ongelmia tai epämukavaa 
oloa mutta vain 10-20 % hakeutuu lääketieteelliseen hoitoon29. Menopaussin lyhytaikaisia 
vaikutuksia ovat verisuonten laajeneminen ja supistuminen (kuumat aallot ja öinen 
hikoilu), sukuelinten ja virtsateiden oireet sekä mielialan ailahtelu. Näiden oireiden 
voidaan katsoa johtuvan menopaussiin liittyvästä hormonipitoisuuden (estrogeeni) 
alenemisesta. 
Naisten eliniän piteneminen EY:ssä on voimistanut keskustelua menopaussin mahdollisista 
pitkäaikaisvaikutuksista. Vaikka tällä hetkellä ei ole näyttöä seuraussuhteesta menopaussin 
jälkeisten hormonitasojen ja menopaussin jälkeisen terveyden välillä, sairastuvuustilastot 
osoittavat sydän- ja verisuonitautien ja osteoporoosin yleistyneen menopaussin ohittaneilla 
naisilla. 
7.5.1 Osteoporoosi ja sydän-ja verisuonitaudit 
Ikään liittyvää osteoporoosia esiintyy niin naisilla kuin miehillä, mutta se on naisilla miehiä 
yleisempää, sillä naisilla luukato kiihtyy menopaussin jälkeen. Menopaussin jälkeinen 
osteoporoosi aiheuttaa huolta koko EY: n alueella. Se nimittäin aiheuttaa hyvin paljon 
luunmurtumatapauksia, erityisesti lantio- ja nikamamurtumia, mistä taas seuraa 
huomattavaa kuolleisuutta, sairastuvuutta, liikuntakyvyn rajoittumista sekä elämänlaadun 
heikkenemistä. Tutkimusten mukaan osteoporoosi näyttää yleistyvän. Eräässä 
kreikkalaisessa tutkimuksessa arvioitiin 9 %:lla yli 45-vuotiaista naisista olevan 
osteoporoosin oireita30. Suomalaisessa tutkimuksessa taas laskettiin, että 50-vuotiailla ja 
sitä vanhemmilla naisilla on likipitäen 40 % mahdollisuus kärsiä osteoporoottisesta 
murtumasta elinaikanaan1. Toisissa tutkimuksissa on osoitettu, että lantiomurtumasta 
johtuva kuolleisuus on ensimmäisen murtumaa seuraavan vuoden aikana 20 % ja kolmen 
vuoden aikana 40 %. Sitä paitsi yli puolet lantiomurtumapotilaista ei saa takaisin täyttä 
liikuntakykyään"2. 
Ennaltaehkäisytoimissa on keskitytty siihen, miten elämänlaatu voitaisiin säilyttää 
ikäännyttäessä sekä miten vähentää osteoporoosiin liittyviä kustannuksia. EY: n alueella ei 
tällä hetkellä ole käytössä kansallisia osteoporoosin seulontaohjelmia, mutta useimmissa 
maissa tehdään kyllä paikallista seulontaa. Ennaltaehkäisymenetelmien tehokkuutta on 
tutkittava lisää. Primaariseen ennaltaehkäisyyn sisältyy teini-ikäisten ja menopaussia 
lähestyvien naisten liikunnan ja kalsiuminsaannin lisääminen, sekundaarisessa 
116 
ennaltaehkäisyssä korostetaan sairauden varhaista toteamista (ja hoitoa) seulonnan avulla, 
ja tertiääriseen ennaltaehkäisyyn liittyy tyypillisesti tapaturmien hoito ja osteoporoosista 
kärsivien naisten kuntoutus. 
Sydän- ja verisuonitauteja on pitkään pidetty etupäässä miesten sairautena, sillä ne eivät 
ole naisilla yleisiä ennen menopaussia. Alle 50-vuotiailla naisilla näitä tauteja esiintyy vain 
neljänneksen verran samanikäisiin miehiin verrattuna. Sydän- ja verisuonitautiriski 
lisääntyy naisilla kuitenkin iän myötä. 60 ikävuoteen mennessä naisten riski on jo puolet 
miesten vastaavasta33. Kun naisia tarkastellaan käyttämällä mittapuuna koko 
elämänkaarta, sydän- ja verisuonitaudit osoittautuvat tärkeimmäksi kuolinsyyksi. Lisäksi 
naisten eliniän pidetessä taudeista on nopeasti tulossa yhä tärkeämpi sairastuvuuden syy 
EY.ssä. 
7.5.2 Ennaltaehkäisy ja oireitten hoito 
Menopaussin ohittaneilla naisilla esiintyvän osteoporoosin ja sydän- ja verisuonitautien 
syitä ja hoitoa tutkitaan jäsenvaltioissa jatkuvasti. 1980-luvulta lähtien monet lääkärit ovat 
alkaneet suositella hormonikorvaushoitoa, sillä se voi ehkäistä sekä osteoporoosia, sydän-
ja verisuonitauteja että - kuten vastikään on osoitettu - Alzheimerin tautia"'4. 
Yksimielisyyttä hormonihoidon suhteellisista kustannuksista ja eduista ei kuitenkaan ole 
läheskään saavutettu. Hormonihoidon käytön yleisyydestä jäsenvaltioissa ei ole tarkkoja 
tietoja, mutta arviot vaihtelevat siten, että luku olisi 2 % Italiassa35, 4 % Espanjassa 
15 % Alankomaissa37, 20 % Itävallassa8 ja Ruotsissa39 sekä 56 % Suomessa40. 36 
Tietojen mukaan hormonikorvaushoito sekä korkea sosiotaloudellinen asema ja 
kaupunkilaisuus näyttävät liittyvän toisiinsa41. Koulutetut naiset käyttävät hormonihoitoa 
muita todennäköisemmin, mikä antaa aihetta epäillä, että kansalaiset eivät tiedä hoidon 
mahdollisista hyödyistä (ja sivuvaikutuksista) tarpeeksi. Tämän vuoksi vuoden 1996 
eurobarometrikyselyssä tiedusteltiin naisilta, pitivätkö he tietojaan hormonihoidosta hyvinä 
(vai heikkoina). Tulokset on esitetty kuviossa 7.5 ja taulukossa 7.7, ja niiden mukaan 
61 % naisista piti hoitoa koskevia tietojaan riittämättöminä. Ikäryhmittäinen analyysi 
osoitti käsityksen olevan samanlainen kaikissa ryhmissä. 50-64-vuotiaat naiset näyttävät 
kylläkin pitävän tietojaan hiukan muunikäisiä parempina, mikä saattaa selittyä sillä, että 
hormonikorvaushoito koskee nimenomaan tätä ikäluokkaa. Kuvio 7.5 paljastaa lisäksi 
huomattavia jäsenvaltioittaisia eroja. Portugalissa, Irlannissa, Espanjassa ja Kreikassa 
tietojansa heikkoina pitävien naisten osuus on suurin ja Suomessa ja Luxemburgissa 
pienin. Tämä kuvastaa jossain määrin hoidon käyttöastetta kyseisissä maissa. Kaikkiaan 
tulokset osoittavat selvästi tarpeen lisätä (tai kohentaa) hormonihoitoa koskevaa 
tiedotusta EY: ssä. 
117 
7.6 Naisiin kohdistuva väkivalta 
Naisiin kohdistuva väkivalta - jota YK: n yleiskokouksen määritelmän mukaan on kaikki 
sukupuoleen perustuva väkivalta, joka johtaa tai todennäköisesti johtaa naisten fyysiseen, 
seksuaaliseen tai psykologiseen kärsimykseen, mukaan lukien tällaisen väkivallan uhka, 
pakotus tai mielivaltainen vapaudenriisto, tapahtuipa tämä julkisessa tai yksityiselämässä42 
- on EY.ssä kasvava huolenaihe8 43. Koska aihetta käsittelevät kansalliset tilastotiedot 
puuttuvat, ei voida varmasti sanoa, onko naisiin kohdistuva väkivalta todella lisääntynyt 
vai heijastavatko havainnot ongelman laajemmasta tiedostamisesta ja hyväksymisestä 
johtuvaa julki tulevien tapausten lisääntymistä. 
Alunperin ihmisoikeuskysymyksenä pidetyn naisiin kohdistuvan väkivallan on vähitellen 
tunnustettu olevan kansanterveydellinen kysymys. Wienissä 1994 perustettu Euroopan 
naisten terveysalan verkko määrittelikin naisiin kohdistuvan väkivallan yhdeksi kuudesta 
tärkeimmästä terveydellisestä kysymyksestä. Vaikka naisiin kohdistuva väkivalta ei tunne 
sosiotaloudellisia, kulttuurisia, uskonnollisia ja rodullisia rajoja, epäillään joidenkin 
naisryhmien, kuten iäkkäitten, siirtolaisten ja köyhien naisten, olevan sille erityisen alttiita. 
Naisiin kohdistuvan väkivallan syyt ovat epäselviä. Alkoholin ja huumeitten väärinkäyttö, 
köyhyys sekä asumisahtaus ovat tunnettuja tekijöitä, jotka lisäävät naisiin kohdistuvia 
väkivallantekoja44. On myös esitetty, että naisten aseman parantamiseen (suhteessa 
miehiin) tähtäävät yhteiskunnalliset muutokset ovat saattaneet lisätä heihin kohdistuvia 
hyökkäyksiä ja seksuaalista väkivaltaa45. 
7.6.1 Kotiväkivalta 
Vaikka asiasta on vain vähän tietoja, kaikissa jäsenvaltioissa tunnustetaan nykyään, että 
miespuolisen kumppanin naiseen kohdistama väkivalta on kaikkein yleisin väkivallan 
muoto4647. Käytettävissä olevissa tiedoissa seksuaalinen ja kotiväkivalta erotetaan yleisesti 
toisistaan. Asiaan liittyy kuitenkin huomattavaa päällekkäisyyttä, sillä intiimissä suhteessa 
tapahtuvan raiskauksen katsotaan olevan yksi kotiväkivallan muoto. Naisiin kohdistuvan 
kotiväkivallan pitkäaikaisista terveysseuraamuksista on vain rajallisesti tietoa. Niissä 
harvoissa tutkimuksissa, joita on tehty, keskitytään tavallisesti psykologisiin seurauksiin 
fyysisten asemesta. On esimerkiksi arvioitu, että pahoinpidellyt naiset tarvitsevat 
psykiatrista hoitoa neljä—viisi kertaa todennäköisemmin ja yrittävät itsemurhaa viisi kertaa 
todennäköisemmin kuin muut naiset48. Itsemurhaa yrittäneitä naisia käsittelevässä 
tanskalaisessa tutkimuksessa kävi ilmi, että tutkitut olivat joutuneet voimakkaan 
psykologisen ja fyysisen väkivallan kohteeksi49. Eräissä jäsenvaltioissa on äskettäin tehty 
tutkimuksia, joilla pyritään hankkimaan perustietoja kotiväkivallan uhreiksi joutuneiden 
naisten määrästä. Arviot vaihtelevat siten, että luku on Irlannissa50 joka viides, 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa51 joka neljäs ja Portugalissa52 ja Saksassa53 joka kolmas. 
7.6.2 Raiskaus ja muu seksuaalinen väkivalta 
Raiskaus ja muu seksuaalinen väkivalta voivat aiheuttaa fyysisiä vammoja sekä syvällisiä 
tunne-elämän vammoja. Lisäksi raiskauksen uhrit altistuvat usein monenlaisille 
Euroopan komissio on vastikään tehnyt ehdotuksen yhteisön toimintaohjelmaksi, jolla pyrittäisiin 
torjumaan seksuaaliseen hvväksikäyttöön tähtäävää naisilla käytävää kauppaa44. 
118 
terveysriskeille. Näitä ovat kuolema tai itsemurha, ei-toivottu raskaus, sukupuolitaudit hiv 
mukaan lukien, pitkäaikaiset krooniset sairaustilat samoin kuin psykologiset oireet, kuten 
masennus, vihan ja syyllisyyden tunne, uni- ja syömishäiriöt, seksin pelko sekä 
keskittymiskyvyn puute54. 
Kautta EY: n tunnustetaan, että raiskaus on rikos, josta läheskään kaikki tapaukset eivät 
tule ilmi. Esimerkiksi Suomessa ilmoitettujen raiskaustapausten vuosittainen määrä oli 
1980-luvulla 345, kun todellinen määrä on poliisin arvion mukaan 6 000-10 000 tapausta 
vuodessa55. Muita ilmoitettuja tietoja raiskausten vuosittaisesta määrästä ovat Portugalin 
125 (vuodelta 1992), Ruotsin 1 381 (1995), Espanjan 1 599 (1992) ja Yhdistyneen 
kuningaskunnan 5 082 (1994). Alankomaissa, jossa raiskaustapaukset ilmoitetaan 
väestöperusteisesti, määrä lisääntyi 7:stä 10:een tapaukseen 100 000:ssa vuodesta 1980 
vuoteen 198856. 
7.6.3 Sukupuolinen häirintä 
Tietoisuus sukupuolisesta häirinnästä (ei-toivotusta seksuaalisesta lähestymisestä) -
itsepintainen ja häiritsevä seuraaminen mukaan lukien - on lisääntynyt jäsenvaltioissa 
viime vuosina. Vaikka asiaa koskevia kansallisia tilastoja ei ole käytettävissä, naisten 
sukupuolinen häirintä on joidenkin tutkimusten mukaan merkittävän yleistä. Eräässä 
suomalaisessa tutkimuksessa arvioitiin 18-24-vuotiaista naisista 26%:n (samanikäisistä 
miehistä 4 %:n) kohtaavan sukupuolista häirintää57. Alankomaissa tehtyjen selvitysten 
mukaan joka kolmatta alle 16-vuotias tyttöä oli jollakin tavalla lähestytty seksuaalisesti 
ilman, että tyttö olisi antanut tähän aihetta; tapaukset vaihtelivat sukupuolisesta 
häirinnästä raiskaukseen58. 
Viitteet 
R. West 1994: Ealing disorders: anorexia nervosa and bulimia nervosa. Office of Health 
Economics. Lontoo. 
Ks. viite 1. 
H. VV. Hoek 1995: Impact of Urbanization on Detection of Eating Disorders. Psychiatry 152:8. 
1272-1278. 
C. Thomas 1996: Yhdistyneen kuningaskunnan kertomus naisten ter\'eydeslä. Lancaster 
julkaisematon. 
R. West 1994: Eating disorders: anorexia nen'osa and bulimia nervosa. Office of Health 
Economics. Lontoo. 
R. West 1994: Eating disorders: anorexia nervosa and bulimia nervosa. Office of Health 
Economics. Lontoo. 
C. Weilandt: Saksan kertomus naisten terveydestä. Bonn (julkaisematon). 
Folkhälsoinstitutet och Socialstyrelsen 1995. Ett liv av vikt. Regeringens uppdrag av anorexia-
bulemia. Tukholma. 
R. West 1994: Eating disorders: anorexia nervosa and bulimia nervosa. Office of Health 
Economics. Lontoo. 
M. Vervaet et ai (päiväämätön): Attitudes of schoolboys and girls toward body-weight and eating 
habits and eating-style as a risk factor for eating disorders: a pilot study in young females. 
(julkaisematon). 
M. Vermeulen 1996: Alankomaiden kertomus naisten leveydestä. Amsterdam (julkaisematon). 
M.H.P. Azevedo. CP. Ferreira 1992: Anorexia Nervosa and Bulimia: A Prevalence Study. Acta 
Psychiatry Scandinavica 86:432-436. 
F. Baptista et al. 1996: The Prevalence of Disturbances of Eating Behaviour in a Portuguese Female 
University Population. European Eating Disorders Review 4(0), 114.1-11. 
119 
35 R. West 1994: Eating disorders: anorexia nen'osa and bulimia nen>osa. Office of Health 
Economics. Lontoo. 
European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS, HIV/AIDS Surveillance in the 
European Community and COST countries Europe: Quarterly Report No 36, 30.9.1996. 
McKeganey et al. 1992: Female streetworking prostitution and HIV infection in Glasgow. BMJ 
305:801-804. 
Piot et al. 1988: HIVinfection infernale prostitutes. Institute of Tropical Medicine. Antwerpen. 
M. Alary 1993: HIV infection in European female sex workers: epidemiological link with the use of 
petroleum based lubricants. AIDS 7:401-408. 
J. Ditch, J. Bradshaw and T. Eardley 1994: Developments in national family policies in 1994. 
University of York. 
Jäsenvaltioiden kertomukset naisten terveydestä. 1996 (julkaisemattomia). 
S. Sinkkonen 1996: Suomen kertomus naisten terveydestä. Kuopio (julkaisematon). 
C. Thomas 1996: Yhdistyneen kuningaskunnan kertomus naisten terveydestä. Lancaster 
(julkaisematon). 
H. Riper, H. Cowley 1996: Irlannin kertomus naisten terveydestä. Limerick (julkaisematon). 
C. Weilandt 1996: Saksan kertomus naisten terveydestä. Bonn (julkaisematon). 
Jäsenvaltioiden kertomukset naisten terveydestä, 1996 (julkaisemattomia). 
F.M. Coeytaux. A.H. Leonard, CM. Bloomer 1993: Abortion. Teoksessa M. Koblinsky. J. Timyan 
and J. Gay (eds.): The health of women: a global perspective. Westview Press. Colorado. 
J. Ditch. J. Bradshaw and T. Eardley 1994: Developments in national family policies in 1994. 
University of York. 
M.J. Saurel-Cubizolles, B. Blondel 1996: La Santé des Femmes. Flammarion Médecine-Sciences. 
Pariisi. 
S. Segal, K.D. LaGuardia 1990: Termination of pregnancy: a global view. Baillieres Clin Obstet 
Gynecol 4:235-247. 
S. Haas, I. Schiff 1988: Symptoms of oestrogen deficiency. Teoksessa J.W.W. Studd and M.I. 
Whitehead (eds.): The Menopause. Blackwell Scientific Publications. Oxford. S. 15-23. 
G. Kallinikos. A. Roumeliotou 1996: Kreikan kertomus naisten terveydestä. Ateena 
(julkaisematon). 
Kröger Heikki (toim.): Osteoporoosin diagnosointi ja hoito Kuopion yliopistollisen sairaalan 
alueella. Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin julkaisuja nro 22/1995. Kuopio 1995. 
B. Stray-Pedersen 1996: Osteoporosis - The Silent Thief. Teoksessa European Institute of Women's 
Health. Women in Europe: Towards Healthy Ageing. Conference Report, 16 October 1996. 
European Institute of Women's Health. Dublin. 
D. Llewellyn-Jones and S. Abraham 1988: Menopause. Penguin Books. Oxford. 
Ks. esimerkiksi A Paganini-Hill 1995: The risks and benefits of estrogen replacement therapy: 
leisure world. Int J FeriI Menopausal Stud 40(suppi. 1): 54-62. Ks myös A Boulton 1996: 
Hormone therapy may protect against Alzheimer's disease. BMJ Vol 313, s. 442. 
J. Bailey. L. Kraft van Ermel 1995: Hormone replacement therapy, current practice and future 
trends. European Menopause Journal 2( I), 4-7. 
F.J. Martinez. E. Varela. S. Suarez 1994: The menopause and hormone replacement therapy: its 
prevalence in the town of Lugo. Atenciön Primaria 14(9): 1052-7. 
M. Vermeulen 1996: Alankomaiden kertomus naisten terveydestä. Amsterdam (julkaisematon) 
A. Birbaumer 1996: Itävallan kertomus naisten terveydestä. Wien (julkaisematon). 
M.Sundh. B. Renck 1996: Ruotsin kertomus naisten terveydestä. Karlstad (julkaisematon). 
S. Sinkkonen 1996: Suomen kertomus naisten terveydestä. Kuopio (julkaisematon). 
Päivi Topo. Timo Klaukka. Elina Hemminki ja Antti Uutela 1991: Use of hormone replacement 
therapy in 1976-1989 by 45-64 year-old Finnish women. Journal of Epidemiology and Community 
Health 45:277-280. 
Yhdistyneet kansakunnat 1994: A/RES/48/104. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1996b: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
naisilla käytä\>ästä kaupasta seksuaalisen hy\>äksikäytön tarkoituksiin. KOM (96) 567 lopullinen. 
Euroopan yhteisöjen komissio. Bryssel. 
WHO 1995b: Investing in women's health: Central and Eastern Europe. WHO Regional 
Publications. Kööpenhamina. S. 55. 
M.Sundh. B. Renck 1996: Ruotsin kertomus naisten terveydestä. Karlstad (julkaisematon). 
120 
54 L. Heise 1993: Violence against women: the missing agenda. Teoksessa M. Kobiinsky, J. Timyan 
and J. Gay (eds.): The health of women: a global perspective. Westview Press. Colorado. 
R. Romkens 1992: Gewoon Geweld? Swets & Zeitlinger, Amsterdam/Lisse. 
L. Heise 1993: Violence against women: the missing agenda. Teoksessa M. Kobiinsky, J. Timyan 
and J. Gay (eds.): The health of women: a global perspective. Westview Press, Colorado. 
L.T. Arcel. J. Mantonakis. B. Petersoon et al. 1992: Suicide attempts among Greek and Danish 
women and the quality of their relationships with husbands or boyfriends. Acta Psychiatr 
Scandinavica 85(3). 189-95. 
E. Moloney 1996: Domestic violence 'suffered by 1 in 5 women'. Irish Independent, 30.4., 5. 
K. Mooney 1993: The Hidden Figure: Domestic Violence in North London. Islington Council, 
Islington. 
L. Silva 1995: "Entre Marido e Mulher Alguém Meta a Colher". À Bolina: Colecçâo das Mulheres 
e dos Homens. 
C. Weilandt 1996: Saksan kertomus naisten terveydestä. Bonn (julkaisematon). 
L. Heise 1993: Violence against women: the missing agenda. Teoksessa M. Kobiinsky. J. Timyan 
and J. Gay (eds.): The health of women: a global perspective. Westview Press, Colorado. 
S. Sinkkonen 1996: Suomen kertomus naisten terveydestä. Kuopio (julkaisematon). 
Jäsenvaltioiden kertomukset naisten terveydestä. 1996 (julkaisemattomia). 
E. Haavio-Mannila. K. Kontula (toim.) 1993: Suomalainen seksi. Tietoa suomalaisten 
sukupuolielämän muutoksesta. WSOY. 
M. Vermeulen 1996: Alankomaiden kertomus naisten terveydestä. Amsterdam (julkaisematon). 
121 
[Kuviot ja taulukot] 
122 
Painnnncf» twtvmSttnmiAn DrA«£n**'AS!I!!S* 
15-vuGtiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kreikka 
Yhd. kuningask 
Ranska 
Suomi 
Alankomaat 
Tanska 
EU 15 
Espanja 
Ruotsi 
Länsi-Saksa 
Luxemburg 
Belgia 
Portugali 
Italia 
Itävalta 
Itä-Saksa 
Irlanti IP EU: 
keskiarvo I I 
y« M 
15-24 v. 
0% 
15-24-vuotiaiden mukainen järjestys 20% 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: "Olen erittäin 
tyytyväinen painooni". Kuvio osoittaa niiden vastaajien prosenttiosuuden, jotka olivat väittämän kanssa (jossain määrin tai vahvasti) 
eri miehä. 
Taulukko 7.1 
Painoonsa tyytymättömien prosenttiosuus* 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
15-24-
vuotiaat 25-34-
vuotiaat 35-64-
vuotiaat 65-vuotiaat 
ja 
vanhemmat Yhteensä 
Kreikka 
Yhdistvnvt kuningaskunta 
Ranska 
Suomi 
Alankomaat 
Tanska 
EU 15 
Espanja 
Ruotsi 
Länsi-Saksa 
Luxemburg 
Belgia 
Portugali 
Italia 
Itävalta 
Itä-Saksa 
Irlanti 46,5 
45,0 
40.0 
39,5 
35,7 
33.4 
33,3 
32,7 
30,5 
30.2 
29,7 
28,5 
26,9 
24.3 
23,0 
20,0 
18,9 35,3 
43.6 
41,2 
52.3 
28,7 
32.7 
30,6 
31.2 
38,2 
18.1 
38,8 
40,5 
27.4 
19.1 
28,0 
23,9 
27,1 45,9 
56,9 
43,7 
60,0 
38,0 
43.8 
40,1 
37,8 
49,3 
33.3 
42,3 
35,8 
31,0 
28.3 
33,1 
41,2 
34,2 33,7 
47,9 
28,8 
45,4 
42,4 
31.4 
30,7 
31,5 
39,3 
19,4 
26,5 
28,5 
12,6 
26.8 
40,7 
22,1 
26,8 42,1 
50,4 
40,6 
52,2 
35,6 
38.0 
35,4 
34,4 
42,6 
26.9 
36,9 
34,3 
26,5 
25.8 
28,3 
31,7 
28,6 
I ahde • Kurnharnmetn JJ 1/I9Q6 
* Vastaajia pyydettiin ilmoittamaan, missä määrin he olivat samaa tai eri mieltä seuraavan väittämän kanssa: "Olen erittäin 
tyytyväinen painooni". Taulukko osoittaa niiden vastaajien prosenttiosuuden, jotka olivat väittämän kanssa (jossain määrin tai 
vahvasti) eri mieltä. 
123 
Kuvio 7.2 
Edellisenä vuonna laihduttaneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kreikka 
Luxemburg 
Yhd. kuningask. 
Tanska 
Alankomaat 
EU 15 
Ranska 
Espanja 
Belgia 
Italia 
Länsi-Saksa 
Suomi 
Ruotsi 
Itävalta 
Irlanti 
Itä-Saksa 
Portugali 
O % 20 % 
15-24-vuotiaiden mukainen järjestys 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 7.2 
Edellisenä vuonna laihduttaneiden prosenttiosuus 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
15-24- vuotiaat 25-vuotiaat ja 
vanhemmat Yhteensä 
Kreikka 
Luxemburg 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Tanska 
Alankomaat 
EU 15 
Ranska 
Espanja 
Belgia 
Italia 
Länsi-Saksa 
Suomi 
Ruotsi 
Itävalta 
Irlanti 
Itä-Saksa 
Portugali 43,7 
40,7 
39,0 
35,8 
31,4 
23,6 
22,5 
22,1 
20.2 
19.2 
19,1 
18.6 
16,7 
15.2 
14,2 
11.7 
7.7 34,1 
34,8 
33,7 
26,4 
23,8 
24,7 
26,0 
24,6 
23,7 
26,1 
17,8 
18,5 
19,4 
18,6 
22,7 
17,4 
22,8 35,7 
35,8 
34,6 
27,7 
24,8 
24,5 
25,4 
24,1 
23,1 
24,8 
17,9 
18,5 
19,0 
18,1 
20,9 
16,7 
20,0 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
124 
AUVIO /.J 
Painoonsa tyytymättömien prosenttiosuus painoluokittani' 
18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Ruotsi 
Länsi-Saksa 
Suomi 
Ranska 
Kreikka 
Yhd. kuningask. 
Tanska 
Espanja 
EU 15 
Alankomaat 
Itä-Saksa 
Irlanti 
Itävalta 
Luxemburg 
Portugali 
Italia 
Belgia BMI>30 
vakavasti ylipainoisia 
BMI «18 
vakavasti alipainoisia 
O % 20 % 
vakavasti ylipainoisten mukainen järjestys 40% 60% 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
*Ks. huomautus kuvion 7.1. yhteydessä 
Taulukko 7.3 
Aids-tapausten kokonaismäärä* 
tartuntaryhmittäin, EU 15 (1996) 
Tartuntaryhmä 
Homo- tai biseksuaalit miehet 
Suonensisäisten huumeitten käyttäjät 
Homo- tai biseksuaalit suonensisäisten 
huumeitten käyttäjät 
Hemofiliasta tai veren hyytymähäiriöistä 
kärsivät 
Verensiirron saaneet *** 
Heteroseksuaalinen tartunta 
Muu **** tai määrittelemätön 
YHTEENSÄ Naiset 
Yhteensä** 
(n) 
14 049 
71 
1439 
10 199 
1 597 
27 355 Yhteensä** 
% 
51,4 
0,3 
5,3 
37,3 
5,8 
100 Miehet 
Yhteensä** 
(n) 
59 260 
51535 
2 535 
2 806 
1635 
12 869 
6 344 
136 984 Yhteensä** 
% 
43,3 
37,6 
1,9 
2,0 
1,2 
9,4 
4,6 
100 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Epidemian puhkeamisesta lähtien 
*** Verivalmiste-ja kudossiirtoja saaneet mukaan lukien 
**** Transseksuaalit mukaan lukien 
Lähde : European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS, Quarterly Report No. 36, 30 September 1996 
125 
Kuvio 7.4 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Itävalta 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
90-i 
80-
70-
60-
60-
40-
30-
20-
10-
0 .• • *+* 
i—i—i—i—i—i 
85 68 87 68 89 90 91 92 93 94 96 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
Belgia 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases - Cas 
120-n 
100-
80-
60 
40 -| - ' * 
20-J .- ' 
0 [....^...iiy—"•• , "vy*—, , , j , 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
IDU-UDI Heterosex. 
IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Ilmoitusviivcet otettu huomioon (1993-1995) 
126 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Tanska 
Tapausten määrä** diagnosointi vuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
160 -j 
140-
120-
100 
80-
60-
40 
20 
MMWMMtMltrtl • Y y^T *T'*'*T I *ff ) ; -i 
86666788 89 90 9192939495 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
Suomi 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases - Cas 
30-j 
25-
20 
15-
10-
5-
Q pt.Tj'^.li.y ^^rj'^.jrf' f.»f,'^,,?,U.1 y ,{ 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
IDU-UDI Heterosex. 
IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Ilmoitusviiveel oiettu huomioon (1993-1995) 
127 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Ranska 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
2500-| 
2000-
1500-
1000 
500 -i -. » * ' PMVM *#•»**•• 
o ri—i—i—«—«—«—«—«—«—» 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year ot diagnosis - Armée de diagnostic 
Saksa 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
1400 -» 
1200 -
1000-
800-
600-
400-
200-
r„.««.r««2"»vaVBVMVHV«V»v»vevi 
85 88 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
IDU-UDI Heterosex. 
IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Ilmoitusviiveet otettu huomioon (1993-1995) 
128 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Kreikka 
Tapausten määrä** diagnosointi vuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
140 
120-
100-
80 
60-
40-
20 "I . .—• 
•n • »m \T '.TSASiatiff^rrtiUiiMiiyfTV.^itii»»! ^ 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
Irlanti 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
30-» 
25-
20-
15 
10 / \ 
% / /A/ 61 / / 
1 » i r~~i r——i 1 1 i i 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de Diagnostic 
IDU-UDI Heterosex. 
IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
'13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
'* Ilmoitusviiveet otettu huomioon (1993-1995) 
129 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Italia 
Tapausten määrä** diagnosointi vuoden mukaan 
Women - Femmes 
Casas-Cas 
3000 
2500 -I 
2000 
1500 H 
1000 H 
500 
-^:; 
-,^,*"7 1 I TT 1 1 aya « mf 
86 87 88 
Year of diagnosis - Année de otagnostte i r—i 1 r 
90 91 92 93 94 95 
Luxemburg 
Tapausten määrä** diagnosointi vuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
12 
10 
8-
6-
4 -
2-
V—r •Xx 
^ 
-r IIT» i ' r* 
86 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Armée de diagnostic 
IDU-UD1 •Heterosex. 
IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** llmoitusviiveet otettu huomioon (1993-1995) 
130 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Alankomaat 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
400-1 
350-
300-
250-
200-
150-
100 -
50-
n ,^y>i ^AS:.»»^^'.?^ 
o [,...»r-Yr \ 1 1 1 1 1 1 1 
85 86 87 88 69 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
Portugali 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
300-i 
250-
200-
150-
100-
*in — «•»•»••• 
w ,»• * Jî ,«*»->' 
Q — «n»»ii<io»f«.i»iii» i|Ki>*»«tftf » II» *T"""T"T î 
85 66 87 88 69 SO 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
IDU-UDl Heterosex. 
J IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Ilmoitusviiveet oiettu huomioon (1993-1995) 
131 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Espanja 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases* Cas 
4000 -i 
3500-
3000 
2500 -
2000-
1500-
1000-
500 
0 1—«>*Y«**- -•! - — » *!• * — ' 
T , , r p——. 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
Ruotsi 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
120-1 
100-
80-
60-
40-
20-
„ „,,,' »•.. 
i 1 1 1 1 1 
65 66 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year ot diagnosis - Année de diagnostic 
IDU-UDI Heterosex. 
1DU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaali! 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Ilmoirusviiveet otettu huomioon (1993-1995) 
132 
Aikuisten ja nuorten* aids-tapaukset kahdessa päätartuntaryhmässä, 
1985-1995 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Tapausten määrä** diagnosointivuoden mukaan 
Women - Femmes 
Cases-Cas 
1200-j 
1000-
800-
600-
400 
200H 
0 •" . 
85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Year of diagnosis - Année de diagnostic 
IDU-UDl - • - • Heterosex. 
IDU = Suonensisäisten huumeiden käyttäjät 
Heterosex. = Heteroseksuaalit 
* 13-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
** Ilmoitusviiveet otettu huomioon (1993-1995) 
133 
Taulukko 7.4 
Aids-tapausten kokonaismäärä 
Molemmat sukupuolet*, EU 15 (1996) 
Maa Yhteensä* 
30.9.19% 
havaita 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
lAixemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta 1609 
2 203 
1957 
248 
43 451 
15 308 
1422 
549 
35 949 
114 
4 199 
3 575 
41 598 
1445 
13 394 
EY YHTEENSÄ 167 021 
* Epidemian puhkeamisesta lähtien. 
Lähde : European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS. 
Quarterly Report No. 36, 30 September 1996 
Taulukko 7.5 
Ehkäisyvälineiden käyttö ja hedelmällisyys 
Naiset, EU 15 
Maa 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Ehkäisyvälinettä 
käyttävät naiset (%) 
1986-1993 
71 
79 
78 
80 
81 
75 
ei tietoja 
ei tietoja 
78 
ei tietoja 
76 
66 
59 
78 
81 Kokonaissyntyvyys 
1970 
2,30 
2.20 
1,90 
1.80 
2.50 
2.10 
2,30 
3,90 
2,40 
ei tietoja 
2,60 
2.80 
2,80 
1.90 
2.40 1993 
1,50 
1,70 
1,70 
1,90 
1,70 
1,30 
1,40 
2,10 
1,30 
1,70 
1,60 
1,60 
1,20 
2,10 
1,80 Alle 20-vuotiaille 
naisille elävänä 
syntyneet (%) 
viimeisin vuosi 
5,76 (1992) 
3,69(1986) 
2,73(1988) 
2,70(1992) 
2,40(1991) 
3,36(1991) 
5,82 (1992) 
4,35(1987) 
3,00 (1994) 
2,62 (1989) 
1,87(1992) 
10,35(1985) 
5,20 (1989) 
3,11(1986) 
8.13(1989) Syntyvyys/100 
15-19-vuotiaat naiset 
1970 
61,4 
31,1 
32,4 
32,2 
26,4 
ei tietoja 
36,5 
16,9 
42,8 
28,0 
22,6 
29.4 
14,1 
34.0 
49.7 1990 
21,3 
12,2 
9,1 
12,1 
9,0 
ei tietoja 
26,3 
16,0 
10,0 
11,6 
8,3 
26,3 
16,7 
12,7 
33,0 
Lähde : Human Development Report 1995/HFA. 1996. 
134 
Abortti, EU (15) 
Maa 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta Aborttilain 
antamisvuosi 
1975 
1990 
1970 
1975 
1992/1996 
1986 
laiton 
1978 
1979 
1984 
1984 
1985 
1938 
1968 Abortteja 1 (NN) 
naista kohti 
ei tietoja 
ei tietoja 
14,3 -(1993) 
7,9 - (1994) 
13.0 -(1990) 
ei tietoja 
ei tietoja 
ei tietoja 
8,6 -(1994) 
ei tietoja 
6.0 -(1994) 
ci tietoja 
5.38-(1994) 
18,30-(1994) 
12,18-(1994)* Abortteja 1 (NN) 
eläväni syntynyttä 
kohti, kaildd 
ikäryhmät 
ei tietoja 
ei tietoja 
278,00-(1992) 
157,34-(1993) 
254,00-(1990) 
146,60-(1992) 
108,25-(1991) 
ei tietoja 
287,30-(1991) 
99,00-(1992) 
98,70-(1992) 
200,00-(1994) 
92.70-(1990) 
290,00-(1993) 
227,48-(1988) Abortteja 1 (NN) dlvlnl 
syntynyttä kohtt, alle 20-
vuottaat 
ei tietoja 
ei tietoja 
1856,07-(1988) 
961,22-(1991) 
1058,00-(1990) 
ei tietoja 
86,47-(1992) 
ei tietoja 
ei tietoja 
ei tietoja 
558,50.(1988) 
ei tietoja 
ei tietoja 
1701,40-(1993) 
663.52-(1988) 
Lähde : Human Development Report 1995/HFA. 1996. 
135 
Kuvio 7.5 
Hormonikorvaushoidosta puutteellisesti tietävien prosenttiosuus 
35-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Portugali 
Irlanti 
Espanja 
Kreikka 
Italia 
Alankomaat 
Yhd. kuningask. 
EU 15 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Itävalta 
Ruotsi 
Ranska 
Tanska 
Belgia 
Suomi 
Luxemburg 
0% 
50-64-vuotiaiden mukainen järjestys 20 % 40 % 60 % 
heikot tiedotti 80% 100% 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
Taulukko 7.7 
Hormonikorvaushoidosta puutteellisesti tietävien prosenttiosuus 
35-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Portugali 
Irlanti 
Espanja 
Kreikka 
Italia 
Alankomaat 
Yhdistvnvt kuningaskunta 
EU 15 
Itä-Saksa 
Länsi-Saksa 
Itävalta 
Ruotsi 
Ranska 
Tanska 
Belgia 
Suomi 
Luxemburg aile 35-
vuotiaat 
77,3 
69,8 
72,7 
76,7 
89,7 
67,9 
70,1 
71,7 
64,5 
67,2 
64,7 
77,0 
66,0 
71.4 
55,8 
54,6 
53.7 35-49-vuotiaat 50-64-vuotiaat 
69,2 
64,4 
62,2 
75,8 
71,2 
65,7 
60,8 
59,3 
59,2 
51,2 
59.7 
57,3 
55.3 
53,6 
33,1 
36,4 
44,6 67,9 
67,4 
67,0 
65,2 
61,6 
50,5 
50,5 
47,1 
42,1 
40,7 
39,4 
36.5 
28,6 
26,8 
26,0 
15,2 
10,8 65-vuotiaat ja 
vanhemmat 
67,0 
74,7 
71,0 
81.0 
69,0 
51,5 
62,7 
58,5 
65,9 
54,0 
58,2 
46,1 
45,5 
41,9 
32,3 
32,8 
21.6 Yhteensä 
71,5 
68.5 
68,7 
74,6 
75,2 
62,9 
62,8 
60,9 
57,5 
54,7 
57,6 
57,4 
51,4 
51,6 
39,9 
36,7 
40,3 
Lähde: Eurobarometri 44.3/1996 
136 
8. LOPUKSI 
Tämän kertomuksen tarkoituksena on luoda yleiskatsaus naisten terveyteen ja 
terveydentilaan liittyviin seikkoihin. Tavoitteena on virittää tuoreimpien saatavissa olevien 
koko yhteisön tason tietojen avulla keskustelua ja pyrkiä näin selventämään naisten 
terveyteen liittyviä kysymyksiä. Kertomusta ei ole ajateltu uuden, naisten terveyttä 
käsittelevän yhteisön toimintaohjelman pohjaksi. Sen laatimisen yhteydessä tehdyt 
havainnot liitetään kuitenkin olemassa oleviin ohjelmiin soveltuvin osin. Vaikka 
käytettävissä olevat tiedot eivät olekaan olleet täydellisiä, on kuitenkin voitu kerätä 
riittävästi tietoja, jotta on kyetty kuvaamaan (joitakin) naisten terveyteen liittyvistä 
monista ulottuvuuksista. Eritoten on käynyt selväksi, että naiset ovat EY: n alueella sangen 
terveitä - niin tällä hetkellä 80 vuoden elinajanodotteen kuin naisten omankin arvion 
perusteella. Keskimäärin yli 60% EY:n naisista ilmoittaa terveytensä olevan hyvän tai 
erittäin hyvän. 
Nykytilannetta on edeltänyt naisten terveyden vuosikymmeniä jatkunut kohentuminen, 
mikä puolestaan johtuu osittain elinolojen yleisestä parantumisesta EY.n alueella, osittain 
naisen yhteiskunnallisen aseman kohentumisesta. Sanomattakin on selvää, että naisten 
terveystilanne vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen, osittain erilaisien lähtökohtien, osittain 
erilaisen kehitysvauhdin vuoksi. Selvää on, että joissakin niistä jäsenvaltioista, joissa 
terveystilanne 20 vuotta sitten oli heikoin, on saavutettu mittavinta edistystä, kun taas 
perinteisesti hyvän terveydentilan jäsenvaltioissa tulokset ovat olleet vaatimattomampia. 
Myönteisestä kehityksestä huolimatta naisten terveydestä on edelleen syytä kantaa huolta. 
EY.ssä lähes joka neljäs nainen ilmoittaa kärsivänsä jonkinasteisesta pitkäaikaisen 
sairauden aiheuttamasta työkyvyttömyydestä. Lisäksi suuri määrä naisia (myös 
prosentuaalisesti) elää epäterveellisesti (esim. tupakointi, alkoholinkäyttö, vähäinen 
liikunta ja epäterveellinen ruokavalio). Yhdessä nämä tekijät aiheuttavat EY.n naisten 
keskuudessa ilmoitusten mukaan (suuren määrän) työkyvyttömyyttä, sairastuvuutta ja 
ennenaikaisia kuolemantapauksia. 
Naisten tärkeimmät kuolinsyyt ovat sydän- ja verisuonitaudit sekä syöpä. Nämä sairaudet 
aiheuttavat lisäksi huomattavan paljon ennenaikaisia kuolemantapauksia, jotka voitaisiin 
sangen pitkälti estää joko primaarisen ennaltaehkäisyn eli elintapojen parantamisen tai 
sekundaarisen ennaltaehkäisyn (sairauden varhainen toteaminen esimerkiksi seulonnalla) 
avulla. Valitettavasti naisilla näyttää olevan merkittävän paljon virheellisiä käsityksiä siitä, 
kuinka suuri heidän sydäntautiriskinsä on ja mitkä sairauden tärkeimmät riskitekijät ovat. 
Tiedot terveyden edistämiseen ja sairauksien ehkäisemiseen tähtäävistä toimista osoittavat 
suurta jäsenvaltioittaista vaihtelua siinä, missä määrin naiset saavat tarvitsemiaan palveluja. 
Erityisesti on pantava merkille, että ylipainoisista yli 40-vuotiaista naisista alle puolet oli 
edellisen vuoden aikana seulottu tyypin II diabeteksen varalta, vaikka heidän 
sairastumisriskinsä on kohonnut ja tauti yleistyy nopeasti ja aiheuttaa merkittävän paljon 
kuolemantapauksia ja sairastuvuutta. Huomattavaa on myös se, että useimmat naiset iästä 
riippumatta pitävät tietojaan hormonikorvaushoidon mahdollisista eduista ja haitoista 
riittämättöminä. Nämä seikat osoittavat muiden ohella, että olemassa on joukko naisten 
terveyden kannalta tärkeitä kysymyksiä, joita on vielä käsiteltävä. 
137 
Kertomuksen loppuosassa on pyritty tuomaan esille joitakin seikkoja terveydellisistä 
kysymyksistä, joiden merkitys naisille heidän eri ikäkausinaan on kasvamassa. Erityisesti 
on selvää, että hiv ja aids eivät enää ole nimenomaan (homoseksuaalisia) miehiä koskevia 
kysymyksiä. Naiset ovat itse asiassa miehiä alttiimpia saamaan tartunnan, vaikka heidän 
osuutensa aidsin uhrien määrästä on edelleen miehiä pienempi. Tämän taudin leviämisen 
estämistoimia on sen vuoksi suunnattava myös naisille. Myös nuorten naisten 
syömishäiriöt näyttävät olevan yhä merkittävämpi terveydellinen ongelma, jolla voi olla 
vakavia seurauksia. 
Iäkkäitten naisten tärkeimpiä huolenaiheita on osteoporoosin yleistyminen, mikä johtuu 
osittain yhteiskunnan ikääntymisestä ja osittain ennaltaehkäisyyn ja hoitoon kiinnitetyn 
huomion riittämättömyydestä. 
Lopuksi on tärkeää korostaa, että tämän naisten terveyttä käsittelevän kertomuksen 
tarkoitus ei ole antaa ymmärtää, että naisten terveyttä olisi korostettava miesten terveyttä 
voimakkaammin vaan että biologisista, yhteiskunnallisista ja muista syistä naisten 
terveydelliset ongelmat ovat toisenlaisia kuin miehillä ja että tämä ansaitsee huomiota. 
Naiset saattavat elää miehiä vanhemmiksi, mutta sairastaminen ja työkyvyttömyys on 
heillä merkittävän yleistä. Naisten erityisten terveydellisten ongelmien tunnustaminen on 
ensiaskel naisten tilanteen parantamiseen. 
138 
LnTEl 
Sanasto 
Anorexia nervosa 
Etupäässä naisilla esiintyvä psykologinen syömishäiriö. Sen yhteydessä esiintyy 
äärimmäisyyksiin menevää laihduttamista, painon vähentymistä ja nälkiintymistä. 
Käsitys omasta kehosta on vääristynyt, itsekontrolli häviää, ja tila voi johtaa 
kuolemaan1. 
Bulimia nervosa 
Etupäässä naisilla esiintyvä psykologinen syömishäiriö. Sen yhteydessä esiintyy 
suurten ruokamäärien syömistä lyhyessä ajassa (ahmimista), tunne itsekontrollin 
häviämisestä sekä toistuvaa kompensoivaa käyttäytymistä painonnousun 
estämiseksi esim. oksentamalla2. 
Verenkiertojärjestelmän sairaudet 
Akuutti sydänlihaksen infarkti ja muita iskeemisiä sydänlihassairauksia. Iskeemisyys 
merkitsee verensaannin paikallista estymistä3. 
Sairastuvuus 
Kirjatut sairauden uudet tapaukset tiettynä aikana (tavallisesti vuosi)4. 
Vastasyntyneiden kuolleisuus 
Alle yksivuotiaiden lasten kuolemantapausten määrä 1 000 elävänä syntynyttä lasta 
kohti5. 
Elinajanodote 
Niiden vuosien keskimäärä, jonka ajan tietynikäisen ihmisen voidaan olettaa elävän 
olettaen, että vallitseva ikäryhmittäinen kuolleisuus säilyy muuttumattomana. 
Esimerkiksi elinajanodote 65-vuotiaana merkitsee niiden vuosien keskimäärää, 
jonka ajan 65 vuotta täyttävä ihminen voi odottaa elävänsä6. 
Äitiyskuolleisuus 
Synnytykseen liittyvät kuolemantapaukset. Ilmoitetaan tavallisesti tapauksina 
100 000 kohti. 
Menopaussi 
Kuukautisten lakkaaminen, joka merkitsee naisen hedelmällisen iän päättymistä. 
EY.ssä keskimääräinen menopaussi-ikä on 50-52 vuotta. 
139 
Levinneisyys 
Tiettynä aikana tai ajanjaksona väestön keskuudessa esiintyvät tapaukset tiettyä 
sairautta7. 
Elinajanodotteen väheneminen (vuosina) kuoleman vuoksi ennen 65 ikävuotta 
Elinajanodotteen oletettu kasvu siinä tapauksessa, että 0-64-vuotiaitten 
ikäryhmässä ei esiintyisi lainkaan kuolleisuutta8. 
Ikävakioitu kuolleisuusluku 
Kuolemantapausten määrä 100 000 asukasta kohti mukautettuna ikävakioituun 
väestömäärään Euroopassa. Ikävakioidun kuolleisuusluvun avulla voidaan tehdä 
maitten välisiä vertailuja ajan suhteen, sillä luku kuvaa kuolleisuutta riippumatta 
populaatioiden ikärakenteen eroista. Tässä kertomuksessa käytetyt kuolleisuusluvut 
ovat WHO:n laskemia9. 
Kokonaishedelmällisyysluku 
Naiselle hänen elinaikanaan elävänä syntyvien lasten keskimääräinen lukumäärä 
olettaen, että nainen synnyttäisi lapsia kussakin ikävaiheessa vallitsevien ikävaihetta 
koskevien lukujen mukaisesti10. 
Viitteet 
10 American Psychiatric Association 1987: Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders 
(DSM III-R). American Psychiatric Association. Washington D.C. 
Ks. viite 1. 
Eurostat 1995b: Vuosikirja 1995. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. Luxemburg. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä 
1995. KOM (95) 357 lopullinen. EY:n komissio, Bryssel. 
Ks. viite 4. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995b: Komission kertomus Euroopan unionin väestötilanteesta 
vuonna 1994. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. Luxemburg. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä 
1995. KOM (95) 357 lopullinen. EY:n komissio. Bryssel. 
WHO 1996: Health for All Database. WHO:n Euroopan alueen toimisto, Kööpenhamina. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä 
1995. KOM (95) 357 lopullinen. EY:n komissio. Bryssel. 
Eurostat 1995b: Vuosikirja 1995. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. Luxemburg. 
Euroopan yhteisöjen komissio 1995a: Komission kertomus terveydentilasta Euroopan yhteisössä 
1995. KOM (95) 357 lopullinen. EY:n komissio. Bryssel. 
140 
LHTE II 
Kuvioiden luettelo 
Kuvio 1.1 Naisten terveyteen kiinnitetty riittävästi huomiota 1996, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 
Kuvio 1.2 Naisten terveyteen kiinnitetty riittävästi huomiota 1996, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset 
Kuvio 2.1 Naisistumisaste 1996 (EU 15) 
Kuvio 2.2 Naisistumisaste ikäluokissa 0-19-vuotiaat sekä 60-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat 1996 (EU 15) 
Kuvio 2.3 Perheet ennen ja nyt, EU 15 
Kuvio 2.4 Syntyvyyden taloudellisen indikaattorin kehityssuuntia edellisten 40 vuoden 
aikana 
Kuvio 2.5 Työllisyyden muutokset (EU) 
Kuvio 2.6 Nykyinen väestörakenne ja aktiivisen väestönosan rakenne 
Kuvio 3.1 Elinajanodote syntymähetkellä 1970-1995, naiset, EU 15 
Kuvio 3.2 Ennenaikaisen kuoleman aiheuttama elinajanodotteen vähentyminen 
Kuvio 3.3 Elinajanodote syntymähetkellä (vuosina), EU 15 (1995) 
Kuvio 3.4 Vastasyntyneiden kuolleisuus 
Kuvio 3.5 Äitiyskuolleisuus 
Kuvio 3.6 Oma arvio terveydentilasta, 1996, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset 
(EU 15) 
Kuvio 3.7 Oma arvio terveydentilasta, iäkkäät naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 3.8 Keskipituus (cm), 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 3.9 Keskipituus (cm), 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset ikäryhmittäin, EU 
15(1996) 
Kuvio 3.10 Keskipituus (cm), naiset ikäryhmittäin, EU 15(1996) 
Kuvio 4.1 Pitkäaikaissairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien 
prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 4.2 Pitkäaikaissairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien 
prosenttiosuus ikäryhmittäin ja työkyvyttömyyden vakavuuden mukaan, 
EU 15 (1996) 
Kuvio 4.3 Pitkäaikaissairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien 
prosenttiosuus, 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 4.4 Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 16-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 11 (1994) 
Kuvio 4.5 Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 11 (1994) 
Kuvio 4.6 Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 16-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 12(1994) 
141 
Kuvio 4.7 Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 12 (1994) 
Kuvio 4.8 Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden prosenttiosuus, 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 4.9 Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden naisten 
prosenttiosuus ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Kuvio 4.10 Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna 
saaneiden prosenttiosuus, 16-vuotiaat ja sitä vanhemmat, EU 15 (1996) 
Kuvio 4.11 Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna 
saaneiden prosenttiosuus ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Kuvio 4.12 Sairaalaöiden keskiarvo edellisenä vuonna, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 5.1 Tärkeimmät kuolinsyyt (1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 5.2 Moottoriajoneuvo-onnettomuksien aiheuttama kuolleisuus (1992), kaikki 
naiset, EU 15 
Kuvio 5.3 Itsemurhan ja itse aiheutettujen vammojen aiheuttama kuolleisuus (1992), 
EU 15 
Kuvio 5.4 Syöpäkuolleisuus (1992), 0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Kuvio 5.5 Syöpäkuolleisuus ( 1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 5.6 Naisten syöpäkuolleisuus (1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 5.7 Rintasyöpäkuolleisuus (1992), 0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Kuvio 5.8 Rintasyöpäkuolleisuus (1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 5.9 Rintasyöpäkuolleisuus ( 1992), kaikki naiset 1970-1992, EU 15 
Kuvio 5.10 Kohdunkaulasyöpäkuolleisuus ( 1992), 0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Kuvio 5.11 Kohdunkaulasyöpäkuolleisuus (1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 5.12 Hengityselinten syövän aiheuttama kuolleisuus ( 1970-1992), 0-64-
vuotiaat naiset, EU 15 
Kuvio 5.13 Hengityselinten syövän aiheuttama kuolleisuus ( 1992), 0-64-vuotiaat 
naiset, EU 15 
Kuvio 5.14 Hengityselinten syövän aiheuttama kuolleisuus ( 1992), kaikki naiset, EU 
15 
Kuvio 5.15 Käsitykset yleisemmin keuhkosyöpää sairastavasta sukupuolesta, kaikki 
naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 5.16 Verenkiertojärjestelmän sairauksien aiheuttama kuolleisuus ( 1992), 0-64-
vuotiaat naiset, EU 15 
Kuvio 5.17 Verenkiertojärjestelmän sairauksien aiheuttama kuolleisuus ( 1992), kaikki 
naiset, EU 15 
Kuvio 5.18 Käsitykset yleisemmin sydäntautia sairastavasta sukupuolesta, kaikki 
naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 5.19 Iskeemisen sydäntaudin aiheuttama kuolleisuus (1992), 0-64-vuotiaat 
naiset, EU 15 
Kuvio 5.20 Iskeemisen sydäntaudin aiheuttama kuolleisuus (1992), kaikki naiset, EU 
15 
Kuvio 5.21 Käsitykset sydäntaudin pääriskitekijöistä (1996), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 5.22 Aivo verisuonitautikuolleisuus (1992), 0-64-vuotiaat naiset, EU 15 
Kuvio 5.23 Aivoverisuonitautikuolleisuus (1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 6.1 Tupakoivien prosenttiosuus ( 1991 ), 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, 
eräät EU-maat 
142 
Kuvio 6.2 Tupakoinnista johtuva kuolleisuus ( 1990), 3 5-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 15 
Kuvio 6.3 Maksatautien aiheuttama kuolleisuus (1992), kaikki naiset, EU 15 
Kuvio 6.4 Yli- ja alipainoisten prosenttiosuus, 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, 
EU 15 (1996) 
Kuvio 6.5 Sydäntarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 15-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.6 Kolesterolitarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 15-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.7 Diabetestarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 40-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.8 Osteoporoositarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 
50-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15(1996) 
Kuvio 6.9 Naispuolista lääkäriä suosivien prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.10 Kohdunkaulan irtosolukokeessa edellisenä vuonna käyneiden 
prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.11 Käsin tehtävä rintojen tarkastus edellisenä vuonna, prosenttiosuus 15-
vuotiaista ja sitä vanhemmista naisista, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.12 Mammografista seulontaa kannattavien prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 6.13 Mammografisessa tutkimuksessa edellisenä vuonna käyneiden 
prosenttiosuus, 50-69-vuotiaat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 7.1 Painoonsa tyytymättömien prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio7.2 Edellisenä vuonna laihduttaneiden prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 7.3 Painoonsa tyytymättömien prosenttiosuus painoluokittain, 18-vuotiaat ja 
sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Kuvio 7.4 Nuorten/aikuisten aids-tapaukset kahdessa tärkeimmässä tartuntaryhmässä 
1985-1995 
Kuvio 7.5 Hormonikorvaushoidosta puutteellisesti tietävien prosenttiosuus, 35-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
143 
LUTE III 
Taulukkoluettelo 
Taulukko 1.1 Naisten terveyteen kiinnitetty riittävästi huomiota kotimaassa, 1996, 15-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset 
Taulukko 2.1 Naisten osuus Euroopan unionin kokonaisväestöstä 1993 (EU 15) 
Taulukko 2.2 Naispuolinen ja miespuolinen väestö EU: ssa ( 15) 
Taulukko 2.3 Avioliitot ja avioerot EUssa (EU 15) 1960-1995 
Taulukko 2.4 Syntymät ja syntyvyys EUssa (EU 15) 1960-1995 
Taulukko 2.5 Ehkäisyvälineitten käyttö ja syntyvyys (EU 15) 
Taulukko 2.6 Työllisyys, EU 15, (1993) 
Taulukko 2.7 Osa-aikatyö prosentteina kokonaistyöllisyydestä EU 15 (1993) 
Taulukko 2.8 Työttömyysaste, EU 15 (1993) 
Taulukko 2.9 Sukupuoleen liittyvät kehitysindeksit 
Taulukko 3.1 Elinajanodote syntymähetkellä (vuosina), EU 15 (1995) 
Taulukko 3.2 Elinajanodote 15-vuotiaana (vuosina) EU 15 (1995) 
Taulukko 3.3 Elinajanodote 45-vuotiaana (vuosina) EU 15 (1995) 
Taulukko 3.4 Elinajanodote 65-vuotiaana (vuosina) EU 15 (1995) 
Taulukko 3.5 Arvio terveydentilasta 1996, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
Taulukko 3.6 Arvio terveydentilasta 1996, 65-74-vuotiaat naiset, EU 15 
Taulukko 3.7 Arvio terveydentilasta 1996, 75-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 
Taulukko 3.8 Keskipituus (cm), 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset ikäryhmittäin, EU 
15(1996) 
Taulukko 4.1 Pitkäaikaissairauden aiheuttama työkyvyttömyys,, EU 15 (1996) 
Taulukko 4.2 Pitkäaikaissairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien 
prosenttiosuus ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Taulukko 4.3 Pitkäaikaissairaudesta johtuvasta työkyvyttömyydestä kärsivien 
prosenttiosuus, 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 4.4 Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 16-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 11 (1994) 
Taulukko 4.5 Sairauden tai tapaturman vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 11 (1994) 
Taulukko 4.6 Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 16-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 12 (1994) 
Taulukko 4.7 Tunne-elämän tai mielenterveyden vuoksi edellisten kahden viikon aikana 
toimintaansa rajoittaneiden prosenttiosuus, 65-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 12 (1994) 
Taulukko 4.8 Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden prosenttiosuus, 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 4.9 Lääkärinhoitoa kahden edellisen viikon aikana saaneiden naisten 
prosenttiosuus ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Taulukko 4.10 Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna 
saaneiden prosenttiosuus, 16-vuotiaat ja sitä vanhemmat, EU 15 (1996) 
144 
Taulukko 4.11 Muuhun kuin synnytykseen liittyvää sairaalahoitoa edellisenä vuonna 
saaneiden prosenttiosuus ikäryhmittäin, EU 15 (1996) 
Taulukko 4.12 Sairaalaöiden keskiarvo edellisenä vuonna, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 5.1 Käsitykset yleisemmin keuhkosyöpää sairastavasta sukupuolesta, kaikki 
naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 5.2 Käsitykset yleisemmin sydäntautia sairastavasta sukupuolesta, kaikki 
naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 5.3 Käsitykset sydäntaudin pääriskitekijöistä (1996), kaikki naiset, EU 15 
Taulukko 6.1 Tupakoivien prosenttiosuus ( 1991 ), 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, 
eräät EU-maat 
Taulukko 6.2 Tupakoinnista johtuva kuolleisuus ( 1990), 35-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 15 
Taulukko 6.3 Yli- ja alipainoisten prosenttiosuus, 18-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, 
EU 15 (1996) 
Taulukko 6.4 Sydäntarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 15-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.5 Kolesterolitarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 
15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.6 Diabetestarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 40-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.7 Osteoporoositarkastuksessa edellisenä vuonna käyneiden prosenttiosuus, 
50-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.8 Naispuolista lääkäriä suosivien prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.9 Kohdunkaulan irtosolukokeessa edellisenä vuonna käyneiden 
prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.10 Käsin tehtävä rintojen tarkastus edellisenä vuonna, prosenttiosuus 15-
vuotiaista ja sitä vanhemmista naisista, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.11 Mammografista seulontaa puoltavien prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 6.12 Mammografisessa tutkimuksessa edellisenä vuonna käyneiden 
prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 7.1 Painoonsa tyytymättömien prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä vanhemmat 
naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 7.2 Edellisenä vuonna laihduttaneiden prosenttiosuus, 15-vuotiaat ja sitä 
vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
Taulukko 7.3 Aids-tapausten kokonaismäärä tartuntaryhmittäin, EU 15 (1996) 
Taulukko 7.4 Aids-tapausten kokonaismäärä kummallakin sukupuolella, EU 15 (1996) 
Taulukko 7.5 Ehkäisyvälineiden käyttö ja hedelmällisyys naisilla, EU 15 
Taulukko 7.6 Abortti, EU 15 
Taulukko 7.7 Hormonikorvaushoidosta puutteellisesti tietävien prosenttiosuus, 15-
vuotiaat ja sitä vanhemmat naiset, EU 15 (1996) 
145 
LIITE IV 
Kirjallisuusluettelo 
Abel-Smith, B., Figueras, J., Holland, W., McKee, M., Mossialos, E. (1995), Choices in 
Health Policy. London: Dartmouth. 
Alary, M. et al. (1993), "HIV infection in European female sex workers: epidemiological link 
with the use of petroleum based lubricants," AIDS, 7:401-408. 
American Psychiatric Association (1987), Diagnostic and Statistical Manual of Mental 
Disorders (DSMIII-R), Washington, DC: American Psychiatric Association. 
Arcel, L.T., Mantonakis J., Petersson, B., et al. (1992), "Suicide attempts among Greek and 
Danish women and the quality of their relationships with husbands or boyfriends," Acta 
Psychiatry Scandinavica, 85(3), 189-95. 
Azevedo, M. H. P.; Ferreira, C. P. (1992), "Anorexia Nervosa and Bulimia: A Prevalence 
Study," Acta Psychiatry Scandinavica, 86 : 432-436. 
Bailey, J., Kraft van Ermel, L. (1995), "Hormone replacement therapy, current practice and 
future trends," European Menopause Journal, 2(1), 4-7. 
Baptista, F. et. al. (1996), "The Prevalence of Disturbances of Eating Behaviour in a 
Portuguese Female University Population," European Eating Disorders Review, 4(0), 
144.1-11. 
Bentham G., et al (1995), "Factors affecting non-response to cervical cytology screening in 
Norfolk, England," SocSciMed, 40: 131-35. 
Bille-Brahe U., Jessen G. (1994), "Suicide in Denmark, 1922-1991 : The Choice of Method, " 
Acta Psychiatrica Scandinavica, 90 (2) 91-96. 
Birbaumer, A. (1996), Itävallan kertomus naisten terveydestä, Wien julkaisematon. 
Blair, SN. et ai. (1989), "Physical fitness and all-cause mortality, " Journal of American 
Medical Association, 262( 17):2395-2401. 
Blumen-Kantz, M. (1996), "Obesity: The World's Oldest Metabolic Disorder," Mednews. 
Boulton, A. (1996), "Hormone therapy may protect against Alzheimer's disease," BMJ, Vol. 
313, p. 442. 
British Diabetic Association (1996A Counting the Cost: The Real Impact of Non-Insulin 
Dependent Diabetes, London: British Diabetic Association. 
British Heart Foundation (1996), personal communication. 
Bruggeman, K. (1996), Belgian kertomus naisten terveydestä, Bryssel: julkaisematon. 
Burdorf, A., Swuste, P. Maas, P.v.d. (1988), "Asbest en gezondheid: van patientbespreking 
naar erkenning van beroepsziekten in Nederland," Ned Tijdschr Geneeskunde, 132:2162-7. 
Canadian Task Force on the Periodic Health Examination (1986), "The Periodic Health 
Examination: 2, 1985 update," Can Med Assoc J, 134:724-729. 
Cancer screening for patients (1995), Mednews, 208/05499, December 1996. 
CancerNet (1996a), Screening for cervical cancer, 208/04728,. National Cancer Institute. 
CancerNet (1996b), Prevention of cervical cancer, 208/04734, National Cancer Institute. 
Chou, S.P., Dawson, D.A. (1994), "A study of the gender differences in morbidity among 
individuals diagnosed with alcohol abuse and/or dependence," J Subst Abuse, 6:381-392. 
Coeytaux, F.M., Leonard, AH., Bloomer, CM. (1993), "Abortion," in: Kobiinsky, M., 
Timyan, J., and Gay, J. (eds.), The health of women: a global perspective, Colorado: 
Westview Press. 
Da Silva, L.F. (1996), Portugalin kertomus naisten terveydestä, Porto: julkaisematon. 
146 
Davey-Smith, G., Blane, D., Bartley, M. (1994), "Explanations for socio-economic differentials 
in mortality. Evidence from Britain and elsewhere," European Journal of Public Health, 4: 
131-144. 
Ditch, J., Bradshaw, J., Eardley, T. (1994), Developments in national family policies in 1994. 
York: University of York. 
Donaldson, R.J. and Donaldson, L.J. (1993), Essential Public Health Medicine, Dordrecht: 
Kluwer Academic Publishers. 
Dooghe, G. and Appleton, N. (1995), Elderly Women in Europe. Choices & Challenges, 
Leuven: Centrum voor Bevolkings- en Gezinsstudies. 
Eshoj, O., et al. (1994), "Increased prevalence of insulin-treated diabetes mellitus in Funen 
County, Denmark," Journal of Internal Medicine, 235 (5) 405-10. 
Euroopan pk-yritysten seurantakeskuksen neljäs vuosikertomus, 1996, s. 330. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1990), Eurooppa syöpää vastaan: 1990-1994, Toinen 
toimintaohjelma, Luxemburg. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1992), Direktiivi 92/85/ETY, 10.10.1992, Bryssel: Euroopan 
yhteisöjen komissio. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1995a), Komission kertomus terveydentilasta Euroopan 
yhteisössä 1995, KOM(95) 357 lopullinen, Bryssel. Euroopan yhteisöjen komissio. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1995b), Väestötilanne Euroopan unionissa 1994, Luxemburg: 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1995c), "The fight against cancer: an action plan for 1996-
2000," Social Europe Two years of community social policy: July 1993-June 1995. 
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, pp. 101-103. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1996a), Väestötilanne Euroopan unionissa 1995, Luxemburg: 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1996b), Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan 
parlamentille naisilla käytävästä kaupasta seksuaalisen hyväksikäytön tarkoituksiin. KOM 
(96) 567 lopullinen. Euroopan yhteisöjen komissio, Bryssel. 
European Bureau for Action on Smoking Prevention ( 1994), Tobacco and health in the 
European Union, an overview. Brussels: BASP. 
European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS, HIV/AIDS Surveillance in the 
European Community and Cost countries Europe: Quarterly Report No. 36, 30.9.1996. 
European Journal of Cancer Prevention (1994), Vol 3, Supplement 1. 
European Working Group (1996), Environmental tobacco smoke and lung cancer risk. 
Trondheim. European Working Group. 
Eurostat (1993), Population and social conditions. Women in the European Community, 
Rapid Reports, No. 10, Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Eurostat (1995a), Women and Men in the European Union: A Statistical Portrait, Luxemburg: 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Eurostat (1995b), Yearbook 1995, Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen 
toimisto. 
Eurostat (1996), Social Portrait of Europe, Luxemburg: Office for Official Publications of the 
European Communities. 
Fiebach, N.H., Viscoli, M. and Horwitz, R.I. (1990), "Differences between Women and Men in 
Survival after Myocardial Infarction: Biology or Methodology?" JAMA, Vol. 263, No. 8, 
1092-1096. 
Fisher, N.J., Nielsen, P.K. (1993), "Death after previous self-inflicted poisonings. A ten-year 
study from an intensive care unit" (in Danish), Ugeskrift for Lœger, 155: 1857-61 
Folkhälsoinstitutet & Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (1995J, Alkohol 
och narkotikautvecklingen i Sverige. Rapport 95. Stockholm, Sweden. 
147 
Folkhälsoinstitutet och Socialstyrelsen ( 1995,), Ett liv av vikt. Regeringens uppdrag av 
anorexia-bulemia, Stockholm, Sweden. 
Foster, R.S., Cönstanza, MC. (1984), "Breast self-examination practices and breast cancer 
survival," Cancer, 53:999-1005. 
Foster, W.R., Burton, B.T. (eds) (1985), "National Institutes of Health Consensus Conference: 
Health Implications of Obesity," Ann Intern Med, 103: 977-1077. 
Frigo, AC. (1996), Italian kertomus naisten terveydestä, Padova: julkaisematon. 
Gatrell A., Maddocks A., Kirwan M., Garnett S. (1995), "Making GIS sing and dance to a 
Purchaser's tune, "Proceedings AGI 1995. 
Glenn, S.W., Parsons, O.A., Stevens, L. (1989), "Effects of alcohol abuse and familial 
alcoholism on physical health in men and women," Health Psychol, 8:325-341. 
Haas, S., Schiff, I. (1988), "Symptoms of oestrogen deficiency," in: Studd, J.W.W. and 
Whitehead, M. I. ( eds), The Menopause. Oxford: Blackwell Scientific Publications, pp. 15-
23. 
Haavio-Mannila E., Kontula K. (toim.) (1993), Suomalainen seksi. Tietoa suomalaisten 
sukupuolielämän muutoksesta. WSOY. 
Hall, EM., Johnson, J.V., Tsou, T. (1993), "Women, Occupation, and Risk of Cardiovascular 
Morbidity and Mortality," Occupational Medicine, Vol. 8, No. 4, 709-719. 
Hein, Suadicani, Gyntelberg (1992), "Lung Cancer Risk and Social Class," Danish Medical 
Bulletin, 39:173-6. 
Heise, L. (1993), "Violence against women: the missing agenda," in: Kobiinsky, M., Timyan, 
J., and Gay, J. ( eds), The health of women: a global Perspective. Colorado: Westview 
Press. 
Hoek, H.W. ( 1995), "Impact of Urbanization on Detection of Eating Disorders," Psychiatry 
152:8, 1272-1278. 
Irish Department of Health (1995), Developing a Policy for women's Health: A Discussion 
Document. Dublin: Stationary Office. 
Kallinikos, G., Roumeliotou, A. (1996), Kreikan kertomus naisten terveydestä, Ateena: 
julkaisematon. 
Khan, S. et ai. (1990), "Increased Mortality of Women in Coronary Artery Bypass Surgery: 
Evidence for Referral Bias," Ann Int Med, 112: 561-567. 
King, H., Zimmet, P. (1988), "Trends in the prevalence and incidence of diabetes: non-insulin-
dependent diabetes mellitus," World Health Statistics Quarterly. Rapport Trimestriel de 
Statistiques Sanitaires Mondiales, 41 (3-4) 190-6. 
Kliewer, E.V., Smith, K.R (1995), "Breast cancer mortality among immigrants in Australia and 
Canada," Journal of the National Cancer Institute, 87(15): 1154-1161. 
Kroger, H. (éd.) (1995), "Osteoporoosin diagnoisointi ja hoito Kuopion yliopistollisen 
sairaalan alueella," Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin julkaisuja, Publication Series of the 
Pohjois-Savo Hospital District, No 22/1995, Kuopio. 
Laara, E., Day N.E., Hakama M. (1987), "Trends in mortality from cervical cancer in the 
Nordic countries, association with organized screening programmes," The Lancet, 
8544:1247-9. 
Law, MR., Hackshaw, A.K. (1996), "Environmental Tobacco Smoke," Br Med Bull, 52: 22-
34. 
Le Geyte, M., Mant, D., Vessey, MP., et al. (1992), "Breast self-examination and survival 
from breast cancer," Br J Cancer, 66:917-918. 
Le, M.G., Hill, C, Kramar, A., Flamant, R. (1984), "Alcoholic beverage consumption and 
breast cancer in a French case-control study," Am J Epidemiol, 120:350-357. 
Lee, P.N. (1992), Environmental tobacco smoke and mortality. Bask: Karger. 
143 
Lerner, D.J., Kannel, W.B. (1986), "Patterns of coronary heart disease morbidity and mortality 
in the sexes: A 26-year follow-up of the Framingham population," American Heart Journal, 
Vol.111, No.2, 383-390. 
Llewellyn-Jones, D., and Abraham, S. (1988), Menopause. Oxford: Penguin Books. 
Marmot, M., Brunner, E. (1991), "Alcohol and cardiovascular disease: the status of the U 
shaped curve," BMJ; 303:565-568. 
Martinez, F.J., Varela E., Suarez S. (1994), "The menopause and hormone replacement 
therapy: its prevalence in the town of Lugo," Atenciôn Primaria, 14(9); 1052-7. 
McKeganey, N., et al. ( 1992), "Female streetworking prostitution and HIV infection in 
Glasgow," BMJ, 305: 801-804. 
McWilliams, M., Gray, A.M. (1996), Pohjois-Irlannin kertomus naisten terveydestä, Belfast: 
julkaisematon. 
Ministère de la Santé de Grand-Duché de Luxemburg (1994), Santé pour Tous, Luxemburg. 
Ministry of Health, Denmark ( 1994a), Lifetime in Denmark, Copenhagen: Ministry of Health. 
Ministry of Health, Denmark ( 1994b), Trends in Sucide Mortality in Denmark, (in Danish), 
Copenhagen: Ministry of Health. 
Ministry of Health, Denmark ( 1994c), Cancer Trends and Cancer Mortality in Denmark, (in 
Danish), Copenhagen: Ministry of Health. 
Ministry of Health, Denmark ( 1994d), Heart Disease in Denmark, (in Danish), Copenhagen: 
Ministry of Health. 
Moloney, E. (1996), "Domestic violence 'suffered by 1 in 5 women'," Irish Independent, 30 
April, 1996. 
Mooney K. (1993), The Hidden Figure: Domestic Violence in North London. Islington: 
Islington Council. 
Nordentoft, M., et al. (1993) "High mortality by natural and unnatural causes: A 10 year follow 
up study of patients admitted to a poisoning treatment centre after suicide attempts, "BMJ, 
306: 1637-41. 
North, C.S. (1996), "Alcoholism in women - more common ~ and serious -- than you might 
think," Postgrad Med, 100:221-224. 
Nyström, L., Rutqvist, L.E., Wall, S. ym. (1993): "Breast cancer screening with 
mammography, an overview of Swedish randomised trails", Laiteet 341:973-978. 
O'Malley, M.S., Fletcher, S.W. (1987), "Screening for breast cancer with breast self 
examination," JAMA; 257:2197-2203. 
Paganini-Hill, A. (1995), "The risks and benefits of estrogen replacement therapy: leisure 
world," Int J FertilMenopausal Stud, 40(suppl 1 ): 54-62. 
Petersson, B. (1996), Tanskan kertomus naisten terveydestä, Kööpenhamina: julkaisematon. 
Peto, R. et ai. (1994), Mortality from smoking in developed countries. 1950-2000. Indirect 
estimates from vital statistics, Oxford: Oxford Medical Publications. 
Pi-Sunyer, F.X. (1993), "Medical Hazards of Obesity," Ann Intern Med, 119:665-660. 
Piot, P., et al. (1990), HIV infection in female prostitutes, Antwerp: Institute of Tropical 
Medicine. 
Platts et al. (1992), "WHO/EURO Multi-Centre Study on Parasuicide," Acta Psychiatry 
Scandinas'ica, 85:97-104. 
Pukkala (1993), Women and men in Finland, Living Conditions 1995:1, Finnish Cancer 
Registry: Cancer Statistics of NAWH. 
Riper, H., Cowley, H. (1996), Irlannin kertomus naisten terveydestä, Limerick: julkaisematon. 
Roberts, H. (1992), "Introduction: women's health matters," in: Women's Health Matters. 
Roberts, H. (éd.), London: Routledge, pp. 1-10. 
Rohan, T.E., McMichael, A.J. (1988), "Alcohol consumption and risk of breast cancer," Int J 
Cancer, 41:695-699. 
149 
Romkens, R. (1992), Gewoon Geweld? Amsterdam/Lisse: Swets & Zeitlinger. 
Salonen, J.T., Nyyssönen, K, Korpela, H., Tuomilehto, J., Seppänen R., Salonen, R. (1992), 
"High stored iron levels are associated with excess risk of myocardial infarction in eastern 
Finnish men," Circulation, 86:803-811. 
Sanchis, C. (1996) Espanjan kertomus naisten terveydestä, Valencia, julkaisematon. 
Saurel-Cubizolles, MJ., Blondel, B. (1996), IM Santé des Femmes, Paris: Flammarion 
Médecine-Sciences. 
Schaapveld, K., Hirasing, RA. (1993), Preventiegids, Assen/Maastricht: Van Gorcum. 
Scientific American (1996), Special Issue: What you need to know about cancer, Vol. 275, 
No.3. 
Screening for cervical cancer (1996), Mednews (208/04728), March 1996. 
Segal, S., LaGuardia, K.D. et al., (1990), "Termination of pregnancy: a global view," 
Baillieres Clin Obstet Gynecol, 4:235-247. 
Silva, L. (1995), "Entre Marido e Mulher Alguém Meta a Coiner". In: À Bolina: Colecçâo das 
Mulheres e dos Homens. 
Sinkkonen, S. (1996), Suomen kertomus naisten terveydestä, Kuopio: julkaisematon. 
Smith, G.D. and AN. Phillips (1996), "Passive smoking and Health: Should we believe Philip 
Morris's 'experts'?" BMJ; 313: 929-33. 
Stray-Pedersen, B. (1996), "Osteoporosis - The Silent Thief in: European Institute of 
Women's Health, Women in Europe: Towards Healthy Ageing, Conference Report, 16 
October 1996, Dublin: European Institute of Women's Health. 
Sundh, M., Renck, B. (1996) Ruotsin kertomus naisten terveydestä, Karlstad: julkaisematon. 
Sytkowski, PA, Kannel, W.B, D'Agostino, R.B. (1990), "Changes in risk factors and the 
decline in mortality from cardiovascular disease," N Engl J Med, 322:1635-41. 
The National Women's Health Resource Center (1992), National Women's Health Report, 
New York: The National Women's Health Resource Center. 
Thomas, C. (1996), Yhdistyneen kuningaskunnan kertomus naisten terveydestä, Lancaster: 
julkaisematon. 
Thomasson, H.R. (1995), "Gender differences in alcohol metabolism. Physical responses to 
ethanol, " Recent Dev A kohol, 12:163 -179. 
Thornton, L. (1992), Smoking in pregnancy: behaviour, belief and attitudes of women 
attending a Dublin maternity hospital. Dublin: Ph.D. thesis submitted for Membership of 
the Faculty of Public Health Medicine of the Royal College of Physicians of Ireland 
(julkaisematon). 
Topo Päivi, Klaukka Timo, Hemminki Elina ja Uutela Antti (1991), "Use of hormone 
replacement therapy in 1976-89 by 45-64 year-old Finnish women," Journal of 
Epidemiology and Community Health, 45: 277-280. 
Tunstall-Pedoe, H. et al. (1994), "Myocardial Infarction and Coronary Deaths in the WHO 
MONICA Project," Circulation, 90:583-612. 
Vermeulen, M. (1996), Alankomaiden kertomus naisten terveydestä, Amsterdam: 
julkaisematon. 
Vervaet, M. et ai. (päiväämätön), Attitudes of schoolboys and girls towards body-weight and 
eating habits and Eating-style as a risk factor for eating disorders: a pilot study in young 
females. (Belgia, julkaisematon) 
Vioque J, Fenollar J. (1995), "The distribution of mortality by cervical cancer in Spain from 
1981 to 1986. An ecological study," Medicina Clinica, 104 (8): 287-92. 
West, R. (1994), Eating disorders: anorexia nervosa and bulimia nervosa. London: Office of 
Health Economics. 
WHO (1995a,), Highlights on Women's Health in Europe. Copenhagen: WHO Regional Office 
for Europe. 
150 
WHO (1995b), Investing in women's health: Central and Eastern Europe. Copenhagen: WHO 
Regional Publications, 55. 
WHO (1995c), Highlights on Health in Belgium, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft) 
WHO (1995d), Highlights on Health in Denmark, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995e), Highlights on Health in France, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO ( 1995f), Highlights on Health in Germany, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995g), Highlights on Health in Greece, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995h), Highlights on Health in Ireland, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995i), Highlights on Health in Italy, Copenhagen. WHO Regional Office for Europe 
(draft). 
WHO (1995j), Highlights on Health in Luxemburg, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995k), Highlights on Health in Portugal, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995m), Highlights on Health in Spain, Copenhagen: WHO Regional Office for 
Europe (draft). 
WHO (1995n), Highlights on Health in The Netherlands, Copenhagen: WHO Regional Office 
for Europe (draft). 
WHO (1995o), Highlights on Health in the United Kingdom, Copenhagen: WHO Regional 
Office for Europe (draft). 
Wielandt, C. (1996), Saksan kertomus naisten terveydestä, Bonn: julkaisematon. 
Willett, WC, et al. (1987), "Moderate alcohol consumption and the risk of breast cancer," N 
Eng J Med, 316: W4-n%0. 
World Health Organization (WHO) (1994), Health in Europe, European Series, No. 56, 
Regional Publications, Copenhagen: WHO Regional Office for Europe. 
Yhdistyneet kansakunnat (1991), The World's Women 1970-1990, Trends and Statistics. New 
York: Yhdistyneet kansakunnat. 
Yhdistyneet kansakunnat ( 1994), A/RES/48/104. 
Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma (1995), Human Development Report 1995. New 
York: Oxford University Press. 
TIETOLÄHTEET 
European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS. HIV/AIDS Surveillance in the 
European Community and COST countries: Quarterly Report no 36. 30.9.1996. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1995), Väestötilanne Euroopan unionissa 1994, Luxemburg: 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Euroopan yhteisöjen komissio (1996a), Väestötilanne Euroopan unionissa 1995, Luxemburg. 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
Eurostat (1995a), Women and Men in the European Union: A Statistical Portrait. Luxemburg: 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
151 
Eurostat (1995b), Yearbook 1995, Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen 
toimisto. 
Eurostat (1996), Social Protrait of Europe, Luxemburg: Office for Official Publications of the 
European Communities. 
Eurostatin tietokanta 1997. 
OECD (1994), Employment Outlook. Paris: OECD, July, 1994. 
OECD (1995), The Labour Force Statistics: 1973-1993. Paris: OECD. 
Peto, R. etal. (1994), Mortality from smoking in developed countries. 1950-2000. Indirect 
estimates from vital statistics, Oxford: Oxford Medical Publications. 
WHO(1995p), 1994 World Health Annual Statistics. Geneva. WHO. 
WHO (1996), Health for All Database, Copenhagen: WHO Regional Office for Europe. 
152 
LIITE V 
Jäsenvaltioiden koordinaattorit 
Jäsenvaltioiden koordinaattorit laativat kansalliset kertomukset naisten terveydestä. 
Näitä julkaisemattomia kertomuksia käytettiin tietolähteinä tätä kertomusta 
laadittaessa. 
Alankomaat 
Ms. Mary Vermeulen 
Foundation Augustus 
Amsterdam 
Belgia 
Katrien Bruggeman 
Prof. Mieke van Haegendoren 
Nederlandstalige Nationale Vrouwenraad 
'De Amazone 
Bryssel 
Espanja 
Carmen Sanchis 
Institute of Public Health of Valencia 
Generalitat Valenciana (Conselleria de Sanitat i Consum) 
Institut Valencia d'Estudis en Salut Publica (IVESP) 
Valencia 
Irlanti 
Drs. H. Riper 
Mrs. H. Cowley 
University of Limerick 
Limerick 
Italia 
Prof. Francesco Grigoletto 
Dr. Anna Chiara Frigo 
Universita' degli Studi di Padova 
Instituto di Igiene 
Padova 
Itävalta 
Andrea Birbaumer 
Technische Universitat Wien 
Inst.f. Gestaltungs- und Wirkungsforschung 
Abteilung fur CSCW 
Wien 
153 
Kreikka 
Dr. George Kallinikos 
Prof Anastasia Roumeliotou 
National School of Public Health 
Ateena 
Luxemburg 
Drs. H. Riper 
University of Limerick 
Limerick 
Pohjois-Irian ti 
Dr. Monica Mc Williams 
Dr. Ann Marie Gray 
University of Ulster 
Belfast 
Portugali 
Prof Luisa Ferreira Da Silva 
Comissao Para a Igualdade e Para os Direitos das Mulheres 
(Tasa-arvon ja naisten oikeuksien komitea) 
Ministry of Employment and Social Security 
Porto 
Ranska 
(Perusteena käytetty julkaisua. Saurel-Cubizolles, MJ., Blondel, B. (1996), La Sante des 
Femmes. Paris: Flammarion Médecine-Sciences. Ks. kirjallisuusviitteet. Tätä julkaisua ei 
ole laadittu osana Euroopan naisten terveyttä koskevaa hanketta). 
Dr. Beatrice Blondel 
INSERM 
Unité de Recherches Epidemiologiques sur la Santé des Femmes et des Enfant-U 149 
Villejuif Cedex 
France 
Ruotsi 
Mona Sundh 
Barbro Renck 
Centrum for Folkhälsoforskning 
Kansanterveysalan tutkimuskeskus 
Karlstad 
Saksa 
Dr. Caren Weilandt 
Ms. Adrienne Zeir 
Wissenschaftliches Institut der Arzte Deutchslands (WIAD) 
Bonn 
154 
Suomi 
Prof. Sirkka Sinkkonen 
Prof. Katri Vehviläinen-Julkunen 
Terveyshallinnon ja -talouden laitos 
Kuopion yliopisto 
Kuopio 
Tanska 
Dr. Birgit Petersson 
Department of Social Medicine 
Medical Female Research Unit 
University of Copenhagen 
Panum Institute 
Kööpenhamina 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Dr. Carol Thomas 
University of Lancaster 
Dept. of Applied Social Science 
Lancaster 
155 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 224 lopullinen 
zVkjJI^V J\J. JVJ jfV A 
FI 05 
Luettelonumero : CB-CO-97-214-FI-C 
ISBN 92-78-19703-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg