EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 16.12.2021 COM(2021) 809 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Ohjelman perustamisesta Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisen alalla toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules III -ohjelma) ja päätöksen N:o 804/2004/EY kumoamisesta 26 päivänä helmikuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 250/2014 loppuarviointi

{SWD(2021) 386 final}



1.Johdanto Petokset ja muu laiton toiminta, kuten korruptio, rahanpesu ja laiton kauppa, voivat muodostaa Euroopan unionille (EU) ja jäsenvaltioille vakavan ongelman ja saattavat heikentää sekä EU:n että jäsenvaltioiden taloutta. Ongelma on erityisen vakava nyt, kun EU:n kokonaismenot kasvavat osittain pandemian vuoksi EU:n vuosien 2021–2027 monivuotisessa rahoituskehyksessä ennennäkemättömälle tasolle eli noin 1,8 biljoonaan euroon. EU:n talousarviomäärärahojen tehokas ja asianmukainen käyttö, myös jäsenvaltioissa, on olennaisen tärkeää, jotta voidaan säilyttää kansalaisten (ja veronmaksajien) luottamus ja vahvistaa Euroopan yhdentymistä sekä kasvattaa sen tuottamaa lisäarvoa. Sitä vastoin laajamittaiset petokset voivat tukahduttaa talouskasvun ja heikentää laajempaa talouden elpymistä. Yhteisten ja vahvempien torjuntakeinojen kehittäminen sekä sisäisiä että ulkoisia petoksia vastaan on näin ollen erottamaton osa EU:n selviytymiskyvyn vahvistamista. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 325 artiklan mukaan EU:n taloudellisten etujen suojaaminen on EU:n ja jäsenvaltioiden yhteinen velvollisuus. Petostentorjunnassa on EU:n tasolla tapahtunut viime aikoina merkittäviä muutoksia, kuten Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) toiminnan aloittaminen kesäkuussa 2021 sekä OLAF-asetuksen äskettäinen tarkistus, jolla lisättiin Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittamien hallinnollisten tutkimusten vaikuttavuutta. EU:n aineellisen rikosoikeuden kehystä vahvistettiin myös unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjuntaa rikosoikeudellisin keinoin koskevalla direktiivillä. On yleisesti tunnustettua, että tämän ohella EU:n olisi myös tuettava jäsenvaltioita niiden pyrkiessä suojaamaan unionin taloudellisia etuja, sillä suurin osa petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista havaitaan ja niitä tutkitaan ja niihin liittyvät syytetoimet toteutetaan kansallisella tasolla. EU:n edellisellä rahoituskaudella 2014–2020 erityinen EU:n väline tällaisen tuen antamiseksi oli Herkules III -ohjelma. Tämä ohjelma, jota komission sisällä hallinnoi OLAF, perustettiin asetuksella (EU) N:o 250/2014, jäljempänä ’asetus’. Ohjelman yleistavoitteena oli suojata EU:n taloudellisia etuja ja siten parantaa unionin talouden kilpailukykyä ja suojata veronmaksajien rahoja. Erityistavoitteena oli ehkäistä ja torjua petoksia, lahjontaa ja muuta EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa. Toimet unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi kattoivat EU:n talousarvion koko menopuolen. Tulopuolella toimissa keskityttiin perinteisiin omiin varoihin. Asetuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan komission on tehtävä ohjelmasta arviointi. Tähän kertomukseen liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitetään Herkules III -ohjelman arvioinnin yksityiskohtaiset tulokset ja annetaan useita tähän analyysiin perustuvia suosituksia. 2.Herkules III -ohjelma Herkules III -ohjelma on EU:n tärkein ohjelma, joka on kohdennettu unionin taloudellisten etujen suojaamiseen. Talousarvion toteuttamisen aikana havaitut ja jäsenvaltioiden SEUT-sopimuksen 325 artiklan nojalla ilmoittamat sääntöjenvastaisuudet ja epäillyt petokset osoittivat edellisen monivuotisen rahoituskehyksen valmistelun yhteydessä, että taloutta haittaava vaikutus oli pysynyt useiden vuosien ajan tasolla, joka edellyttää EU:n jatkavan EU:n talousarvion suojaamista koskevan velvoitteensa toteuttamista Herkules-ohjelman kaltaisella ohjelmalla. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi Herkules III -ohjelmalle myönnetyt määrärahat olivat 104,9 miljoonaa euroa kaudella 2014–2020. Ohjelmasta voitiin myöntää tukea jäsenvaltioiden kansallisille tai alueellisille viranomaisille, tutkimus- ja koulutuslaitoksille sekä voittoa tavoittelemattomille yhteisöille, jotka on perustettu ja jotka toimivat jossain jäsenvaltiossa vähintään yhden vuoden ajan. Herkules III -ohjelmaa toteutettiin vuotuisissa sykleissä, joilla toteutettiin komission hyväksymät työohjelmat. Herkules III -ohjelmasta myönnettiin taloudellista tukea seuraaviin kohteisiin: I.tekninen apu (vähintään 70 % ohjelman määrärahoista), jolla voidaan esimerkiksi hankkia teknisiä laitteita ja tietotekniikkavälineitä, tukea rajat ylittävää yhteistyötä ja yhteisiä operaatioita, toteuttaa henkilövaihtoja sekä rakentaa pääsy tietokantoihin jäsenvaltioiden ja OLAFin käytettäväksi II.koulutus (enintään 25 % ohjelman määrärahoista), kuten konferenssit ja seminaarit, joissa jäsenvaltiot jakavat kokemuksia ja parhaita käytäntöjä, sekä digitaaliseen rikostutkintaan liittyvä koulutus ja korkeatasoisen tutkimustoiminnan kehittäminen III.kaikki muut toimet, jotka kuuluvat ohjelman piiriin (enintään 5 % budjetista). Ohjelmasta myönnettiin avustuksia, rahoitettiin julkisia hankintoja ja korvattiin toimiin osallistuneiden kustannuksia. Merkittävä muutos Herkules II- ja Herkules III -ohjelman välillä oli teknisen avun yhteisrahoitusosuuden kasvattaminen 50 prosentista (Herkules II) 80 prosenttiin (Herkules III) teknisen avun tukikelpoisista kustannuksista. Marraskuussa 2021 OLAF oli kirjannut 280 päätökseen saatettua hanketta (83,3 %) yhteensä 336 hakemuksesta. Jotta hanke voidaan katsoa saatetuksi päätökseen, tekniset ja taloutta koskevat raportit on toimitettava ja loppumaksu suoritettava. 3.Loppuarviointi Asetuksen 13 artiklan ja parempaa sääntelyä koskevien komission suuntaviivojen mukaisesti arvioinnissa tarkasteltiin ohjelmaa viiden kriteerin perusteella: ·Ovatko kaikki ohjelman tavoitteet merkityksellisiä? ·Onko ohjelma sisäisesti ja ulkoisesti johdonmukainen suhteessa EU:n muihin toiminta-aloihin?

·Onko asetetut tavoitteet ja odotetut tulokset, myös kestävyys, saavutettu? ·Onko resurssien käyttö tehokasta? ·Tuottaako ohjelma EU:n tasolla lisäarvoa? Arviointi kattaa Herkules III -ohjelman seitsenvuotisen ohjelmakauden 1. tammikuuta 2014 – 31. joulukuuta 2020. Arvioinnissa käytetty menetelmä Loppuarviointia tehdessään komissio tukeutui pääasiassa ulkopuolisen toimeksisaajan tekemään selvitykseen. Se hyödynsi myös ohjelmaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen valmistelun yhteydessä tehtyä vaikutustenarviointia, komission tekemää väliarviointia, Herkules III -ohjelman vuotuisia työohjelmia sekä komission vuosittain laatimia ohjelman täytäntöönpanoa koskevia katsauksia, jotka komissio on liittänyt unionin taloudellisten etujen suojaamista koskeviin vuotuisiin kertomuksiinsa. Arviointiprosessin tukemiseksi perustettiin asianomaisten komission yksiköiden välinen ohjausryhmä. Ohjausryhmä kävi läpi arvioinnin etenemissuunnitelman, ulkopuolisen toimeksisaajan tehtävänmäärityksen sekä alustavan raportin ja loppuraportin. Loppuarviointi kattaa kaikki toimenpiteet, joita on tuettu Herkules III -ohjelmasta. Lisäksi on tarkasteltu näihin toimenpiteisiin liittyvää sidosryhmien valmistelu- ja täytäntöönpanotyötä. Arvioinnissa on myös tutkittu potentiaalisten edunsaajien avustushakemuksia, jotka on hylätty. Ulkoinen selvitys perustui pääasiassa ensisijaisiin tietolähteisiin, joiden avulla vastattiin arvioinnin kysymyksiin. Tietoja kerättiin i) EU:n ja jäsenvaltioiden virkamiesten sekä ohjelman edunsaajien haastatteluista ja ii) verkkokyselyistä, jotka kohdistettiin edunsaajiin, hylättyihin hakijoihin, ohjelmasta rahoitettujen tapahtumien osallistujiin sekä ohjelman määrärahoilla hankittujen palveluiden käyttäjiin. Selvitykseen sisältyi 16 tapaustutkimusta kahdeksasta jäsenvaltiosta. Siinä käytettiin myös toissijaisia tietolähteitä. Tällaisia olivat esimerkiksi julkiset tietolähteet (kuten Herkules III -ohjelman vuotuiset työohjelmat), vastaanotetut avustuksia ja sopimuksia koskevat hakemukset sekä edunsaajien loppuraportit. 4.Loppuarvioinnin tärkeimmät havainnot Arvioinnissa todettiin kerätyn näytön perusteella, että Herkules III -ohjelmalla oli kokonaisuutena ottaen saavutettu sen yleiset, erityiset ja operatiiviset tavoitteet. Monien edunsaajien näkemysten mukaisesti arvioinnissa todettiin myös, että on tarpeen säilyttää rahoitusohjelma, jolla edunsaajia tuetaan näiden pyrkiessä suojaamaan EU:n taloudellisia etuja, ja että tämä edistää myös kansallisten taloudellisten etujen suojaamista. Edunsaajat katsoivat, että saavutetut tulokset ja ohjelman kokonaistuotos ovat selvästi arvokkaammat kuin osallistumiseen tarvittava aika, työmäärä ja kustannukset. Osallistujat pitivät myös ohjelmaan osallistumiseen liittyvää tunnustusta ja mainetta arvokkaana resurssina. 4.1.Merkityksellisyys Ohjelmaa pidettiin erittäin merkityksellisenä ratkaistaessa sidosryhmien suurimpia ongelmia, jotka liittyvät EU:n taloudellisten etujen suojaamiseen. Suuri enemmistö kyselytutkimukseen vastanneista hakijoista (80 %) oli tätä mieltä. Vastaajat pitivät ohjelmaa merkityksellisenä, koska se täydensi jäsenvaltioiden tasolla tehtyä työtä. Arvioinnissa vahvistettiin, että Herkules III -ohjelman perustamista koskevan komission asetusehdotuksen (2011) taustalla olevat tekijät ja väliarvioinnin tulokset (2018) ovat päteviä nykyisinkin. Tämä koskee erityisesti Euroopan unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten esiintymistä. Sidosryhmien haastatteluista ja 16 tapaustutkimuksesta saatu näyttö osoitti, että vaikka useimmilla jäsenvaltioilla on omat kansalliset petostentorjuntastrategiansa, ohjelma tarjosi lisätukea, jota oli mahdollista saada nopeasti, minkä ansiosta kansalliset viranomaiset pystyivät saavuttamaan kansalliset tavoitteensa nopeammin. EU:n toimielinten edustajien haastattelut vahvistivat tämän havainnon, minkä lisäksi niissä todettiin, että tuki oli erityisen merkityksellistä, jos jäsenvaltiot olivat äskettäin leikanneet kansallisten virastojen rahoitusta. Arvioinnin yhteydessä sidosryhmät esittivät ehdotuksia ohjelman parantamiseksi edelleen. Ne katsoivat, että ohjelmassa voitaisiin keskittyä enemmän menoihin liittyviin petoksiin ja sillä voitaisiin reagoida tehokkaammin uusiin uhka-aloihin, kuten elintarvikepetoksiin, miehittämättömien ilma-alusten väärinkäyttöön ja kyberrikollisuuteen. Jotkin sidosryhmät korostivat, että jos tuen halutaan säilyvän merkityksellisenä tulevina vuosina, on tärkeää mukauttaa jatkuvasti ohjelman painopistettä alati muuttuvaan petostilanteeseen ja erityisesti uusiin uhkiin ja uusiin teknologioihin. 4.2.Tuloksellisuus Arvioinnissa katsottiin, että ohjelmasta rahoitettu tekninen apu ja koulutus olivat tuloksellisia, koska niillä edistettiin asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Sidosryhmät korostivat esimerkiksi, että rahoitetuilla toimilla minimoitiin riski savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen kaltaisilla keskeisillä aloilla, parannettiin petosten ehkäisyä ja tutkintaa, helpotettiin petostentorjuntatoimien koordinointia ja tietojen, osaamisen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, kehitettiin merkittävää tutkimustoimintaa, parannettiin käytännön työtä tekevien ja tutkijoiden välistä yhteistyötä sekä lisättiin tuomarien ja oikeusalan toimijoiden tietoisuutta rikosoikeuden alalla konferenssien avulla. Eri sidosryhmien keskuudessa vallitsi laaja yksimielisyys siitä, että teknisen avun toimenpiteillä (tavaroiden salakuljetuksen paljastamiseksi tarvittavien läpivalaisulaitteiden tai digitaaliseen rikostutkintaan liittyvän koulutuksen rahoittaminen) tuettiin jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten työtä rajatylittävän laittoman toiminnan torjumiseksi. Modernien laitteiden hankinnalla oli myös useita myönteisiä vaikutuksia, jotka eivät kuulu ohjelman ensisijaisiin tavoitteisiin, mutta joista on silti hyötyä kansallisille lainvalvontaviranomaisille. Esimerkiksi rajatarkastuksia varten hankitut laitteet ovat osoittautuneet hyödyllisiksi laittomien huumausaineiden tai aseiden havaitsemisessa. Niistä on ollut hyötyä myös sellaisten laittomien aineiden tai artefaktien takavarikoinneissa, jotka eivät ensisijaisesti uhkaa EU:n taloudellisia etuja, mutta jotka muodostavat yleisemmin turvallisuusuhan jäsenvaltioille. Hankkimalla moderneja teknisiä laitteita parannettiin myös tullin ja poliisin henkilöstön työterveyttä ja -turvallisuutta, koska näin pienennettiin riskiä altistua säteilylle. Uudenaikaisten viestintä- ja valvontalaitteiden avulla oli myös mahdollista seurata rikollista toimintaa paljastumatta. Arviointi osoitti, että ohjelmalla rahoitetut toimenpiteet ovat kestäviä eli ne tuottivat vaikutuksia, jotka jatkuivat ohjelman päättämisen jälkeen. Teknisen avun kestävyys riippuu hankittujen laitteiden luonteesta ja kustannuksista. Mikäli laitteita käytetään petosten torjumiseen, niillä voi olla pitkäaikaisia vaikutuksia. Myös koulutuksella ja konferensseilla saatiin aikaan kestäviä vaikutuksia, varsinkin silloin, kun osallistujat jakoivat tietämystä ja kokemuksia edelleen työpaikoillaan tapahtuman jälkeen. Arvioinnissa tuotiin myös esiin seikkoja, jotka saattavat haitata ohjelman tuloksellisuutta. Jäsenvaltioiden hallintojen riittämättömät resurssit ja siitä johtuva kyvyttömyys täyttää ohjelman hallinnolliset vaatimukset saattavat johtaa hakemusten vähenemiseen. Tämän ongelman ratkaisemista voitaisiin olennaisesti edistää lisäämällä hakijoille tarkoitettua ohjeistusta.

4.3.Tehokkuus Arviointi osoitti, että ohjelma on kokonaisuutena ottaen tehokas sekä koulutuksen että teknisen avun osalta. Punnitessaan ohjelman kustannuksia ja hyötyjä useimmat sidosryhmät katsoivat, että hyödyt ylittivät kustannukset (92 % hakijoille tehtyyn kyselytutkimukseen annetuista vastauksista). Osa hakijoista ehdotti haku- ja raportointiprosesseihin liittyvän työn keventämistä esimerkiksi vähentämällä hakulomakkeen toisteisuutta tai pyydettyjen tietojen määrää. Hakijat katsoivat myös, että olisi hyödyllistä antaa enemmän ohjeita ja tukea, jotta myöntämisperusteet ja parhaat käytännöt ymmärretään paremmin. Tämä auttaisi välttämään yleisiä virheitä ja lyhentäisi hakemusten laatimiseen tarvittavaa aikaa. 4.4.Johdonmukaisuus Arviointi osoitti, että ohjelman sisäinen ja ulkoinen johdonmukaisuus olivat tyydyttäviä. Erityisesti sisäisen johdonmukaisuuden osalta konsulttiyhtiön laatimassa tutkimuksessa ei havaittu Herkules III -ohjelmasta rahoitettujen toimien välisiä päällekkäisyyksiä. Eräät teknisen avun ja koulutuksen puitteissa rahoitetut toimet saattavat vaikuttaa samanlaisilta, mutta ne on suunnattu eri kohderyhmille ja niillä on erilaiset tavoitteet. Esimerkiksi teknisen avun pilariin kuuluvassa koulutuksessa keskityttiin antamaan tietoja hankittujen teknisten laitteiden käytöstä, kun taas koulutuspilariin kuuluvassa koulutuksessa painotettiin tietoisuuden lisäämistä ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa. Tästä syystä toimet, jotka voivat saada rahoitusta ohjelmasta, olivat vahvasti toisiaan täydentäviä. Komissio käytti sisäisiä kuulemismenettelyjään varmistaakseen ulkoisen johdonmukaisuuden ohjelman ja komission muiden meno-ohjelmien välillä erityisesti vuotuisten työohjelmien laadinnan ja avustushakemusten valinnan vaiheissa. Komissio ehkäisi Herkules III -ohjelman päällekkäisyydet Fiscalis 2020- ja Tulli 2020 -ohjelmien sekä oikeusalan ohjelman kanssa varmistamalla, että ohjelmilla oli erilliset tavoitteet lainsäädännön mukaisesti. Mahdolliset muut päällekkäisyydet vältettiin esittämällä kussakin vuotuisessa työohjelmassa tarkat tiedot muun muassa vuosittaisista tavoitteista, toimien tyypeistä, osallistujista ja edunsaajista. Arvioinnissa havaittiin myös, että ohjelma ja petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS) täydentävät suuressa määrin toisiaan. Komissio päätti tätä havaintoa ennakoiden sisällyttää AFIS-järjestelmän EU:n petostentorjuntaohjelmaan, joka on Herkules III -ohjelman seuraaja seuraavalla talousarviokaudella 2021–2027. Lisäksi ohjelma jättää jäsenvaltioille liikkumavaraa kohdentaa pyyntönsä EU:n petostentorjunnan, sisäasioiden ja tullin aloilla hyväksymissä toimintasuunnitelmissa korostetuille aloille. Tämä luo lisäsynergiaa ja edistää johdonmukaisuutta EU:n muiden toiminta-alojen kanssa. 4.5.Lisäarvo EU:n tasolla Arviointi osoitti, että ohjelma tuottaa EU:n tasolla lisäarvoa. Sidosryhmät katsoivat lähes yksimielisesti, että ohjelman puitteissa toteutetut toimet tuottivat huomattavasti lisäarvoa verrattuna siihen, mitä kansallisella ja alueellisella tasolla olisi voitu saada aikaan ilman ohjelmaa. Vastaajat katsoivat ohjelman tuottavan lisäarvoa erityisesti kahdella alalla. Ensinnäkin se mahdollisti EU:n varoihin kohdistuvan petosriskin torjunnan ja vähentämisen ja edisti niitä. Tämä koski etenkin teknisen avun toimenpiteitä, koska kansallisissa talousarvioissa asetetut rajat eivät edunsaajien mukaan olisi mahdollistaneet suuria investointeja teknisiin laitteisiin. Tässä yhteydessä useat edunsaajat ja hylätyt hakijat mainitsivat, että ohjelmaan osallistuminen lisää niiden tekemän työn legitiimiyttä kansallisella tasolla. Lisäksi vastaajat katsoivat ohjelman helpottavan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä konferenssien, koulutuksen ja tietokantavälineiden avulla. Tällaista rajatylittävää yhteistyötä olisi ollut paljon vaikeampi saada aikaan kansallisella tasolla. 5.Päätelmät ja suositukset Arvioinnissa katsottiin, että ohjelma on edelleen merkityksellinen. Se on johdonmukainen, tuloksellinen, tehokas ja tuottaa EU:n tason lisäarvoa. Arvioinnissa tunnistettiin kuitenkin myös joitakin nykyisiä ja odotettavissa olevia haasteita, joihin Herkules III -ohjelman seuraajaohjelmalla, uudella unionin petostentorjuntaohjelmalla, on puututtava. Herkules III -ohjelman tavoin myös unionin petostentorjuntaohjelman olisi mukauduttava jatkuvasti petosten osalta tapahtuviin muutoksiin, kuten teknologian kehitykseen ja rikollisen toiminnan, varsinkin rajatylittävän rikollisuuden, muuttumiseen yhä monitahoisemmaksi. Tämä koskee yhtä lailla talousarvion meno- ja tulopuoleen kohdistuvia petoksia. Tulopuolella yritykset kiertää veroja ja tulleja muodostavat vakavia haasteita petostentorjunnalle. Komission olisi edelleen kuultava jäsenvaltioita laatiessaan uuden petostentorjuntaohjelman työohjelmia, jotta varmistetaan tarjottavan tuen mahdollisimman suuri merkityksellisyys. Ohjelman hyödyt ylittävät selvästi edunsaajille aiheutuvat kustannukset. Jäsenvaltioiden viranomaisten hallinnollisten valmiuksien erot aiheuttavat kuitenkin haasteen, joka voitaisiin ratkaista antamalla hakijoille enemmän ohjeistusta ja yksinkertaistamalla mahdollisuuksien mukaan menettelyitä. Ohjelma osoittautui sisäisesti ja ulkoisesti johdonmukaiseksi, mutta on tärkeää säilyttää sisäiset kuulemis- ja koordinointimenettelyt päällekkäisyyksien välttämiseksi. Esimerkiksi komission ensimmäisessä unionin petostentorjuntaohjelmaa koskevassa täytäntöönpanopäätöksessä käsitellään nimenomaisesti mahdollisia päällekkäisyyksiä unionin petostentorjuntaohjelman ja äskettäin perustetun tullitarkastuslaitteiden rahoitusvälineen välillä. Ohjelma osoitti tuottavansa selkeää lisäarvoa EU:n tasolla. Vaikka ulkoisella konsultilla oli käytettävissään hyvä näyttöpohja, Herkules III -ohjelmaan sovellettavassa seuranta- ja arviointikehyksessä on kuitenkin edelleen haasteellista arvioida ohjelman vaikutuksia etenkin määrällisesti. Komissio laatii uuden monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa laatii monialaisen seuranta- ja arviointikehyksen, jota sovelletaan kaikkiin meno-ohjelmiin. Lisäksi unionin petostentorjuntaohjelmalla voitaisiin parantaa nykyistä kehystä vahvistamalla asianmukainen määrä tukikelpoisiin hankkeisiin sovellettavia indikaattoreita. Olisi myös hyödyllistä perustaa keskitetty tietokanta toteutetuista hankkeista. Tämä auttaisi kokoamaan ja tallentamaan tietoja unionin petostentorjuntaohjelman täytäntöönpanosta, ja siitä olisi apua myöhemmin arviointivaiheessa. 6.Tulevat toimet On rohkaisevaa, että tässä kertomuksessa ja kertomukseen liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitetyt päätelmät ja suositukset on jo paljolti otettu huomioon unionin petostentorjuntaohjelmassa. Tässä mielessä tämä arviointi antaa arvokasta tukea komission nykyiselle käytännölle. Unionin petostentorjuntaohjelmalla on kaksi päätavoitetta. Ensinnäkin sillä on tarkoitus suojata EU:n taloudellisia etuja. Toiseksi sillä tuetaan jäsenvaltioiden viranomaisten keskinäistä avunantoa sekä viranomaisten ja komission välistä yhteistyötä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Näiden tavoitteiden lisäksi arvioinnista kävi ilmi, että EU:n taloudellisten etujen suojaamisella on usein myönteisiä sivuvaikutuksia huumausaineiden, harmaan talouden ja rahanpesun torjunnan, yleisen turvallisuuden ja jopa ympäristön ja tarkastuksia suorittavien virkailijoiden terveyden kannalta. Uudessa ohjelmassa aiemman Herkules III -ohjelman toimet yhdistetään AFIS-järjestelmän ja sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmän (IMS) rahoitukseen. Tämän operatiivisten toimien yhdistämisen odotetaan luovan synergiavaikutuksia ja mahdollistavan näiden aiemmin erillisten toiminta-alojen paremman strategisen yhteensovittamisen.