Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Luonnos neuvoston asetukseksi (EY) jätehuoltotilastoista"



Virallinen lehti nro C 329 , 17/11/1999 s. 0017 - 0019



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Luonnos neuvoston asetukseksi (EY) jätehuoltotilastoista" (1999/C 329/07) Neuvosto päätti 5. heinäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausuntoa edellä mainitusta luonnoksesta. Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 14. heinäkuuta 1999. Esittelijä oli Vasco Cal. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. syyskuuta 1999 pitämässään 366. täysistunnossa (syyskuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 108 ääntä puolesta, 1 vastaan, 2:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Koska neuvoston 7. toukokuuta 1990 antaman jätehuoltopolitiikkaa koskevan päätöslauselman(1) jälkeen alalla oli saavutettu merkittävää edistystä niin lainsäädännöllisesti, taloudellisesti kuin teknisesti ja tämä puolestaan oli antanut virikkeitä jäsenmaiden ja yhteisön hallinnoille sekä taloudellisille toimijoille ja kuluttajille, neuvosto antoi 24. helmikuuta 1997 uuden päätöslauselman yhteisön jätehuoltostrategiasta(2). Tässä päätöslauselmassa neuvosto - korostaa sitä merkitystä, joka tilastoilla voi olla tunnistettaessa jätteisiin liittyviä ongelmia, arvioitaessa jätehuollon painopistealueita sekä järkevien tavoitteiden muotoilussa ja niihin pyrkimisessä jätehuoltopolitiikkojen puitteissa - korostaa tarvetta tuottaa säännöllisesti riittävää, yhteisön lainsäädännön kanssa yhdenmukaista jätteisiin liittyvää tietoa - kehottaa komissiota luomaan yhteistyössä Euroopan ympäristökeskuksen ja jäsenvaltioiden kanssa yhteisön laajuisen luotettavan jätteitä koskevien tietojen kokoamisjärjestelmän, jonka olisi perustuttava yhteiseen terminologiaan, määritelmiin ja luokitukseen ja joka toimisi mahdollisimman pienin julkisin ja yksityisin kustannuksin (- -) - kehottaa komissiota edistämään ja jäsenvaltioita sekä taloudellisia toimijoita luomaan ja toteuttamaan määrällisiä, ohjeellisia tavoitteita, joiden tarkoituksena on syntyneen jätteen määrän merkittävä vähentäminen sekä uudelleenkäytön, kierrätyksen ja hyödyntämisen lisääminen (- -) - pyytää komissiota kokoamaan tietoa niistä jätteissä olevista ympäristölle vaarallisista aineista, jotka aiheuttavat jäsenvaltioissa erityisiä ongelmia, ja suosittamaan tarvittaessa toimenpiteitä kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi. 1.1.1. Samassa päätöslauselmassa neuvosto ilmaisee olevansa huolestunut "yhteisön alueella tapahtuvista poltettavaksi tarkoitetun jätteen laajamittaisista siirroista, joihin voi liittyä myös energian hyödyntäminen" ja kehottaa komissiota harkitsemaan, missä määrin jätteiden polttamista ja siitä syntyvän energian hyödyntämistä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä olisi muutettava, sekä esittämään tarkoituksenmukaisia ehdotuksia. 1.2. Yhteisön tuoreimman tilasto-ohjelman (1998-2002)(3)"ympäristö"-osastossa viitataan yhteisön tilastojen ympäristöosuutta koskevaan nelivuotiseen (1994-1997) kehitysohjelmaan(4), joka on sen mukaan "tarkoitettu täyttämään tilastotarpeet yhdessä Euroopan ympäristökeskuksen tuottaman tiedon kanssa." 1.2.1. Tästä yhteisön tilastojen erityisosuudesta todetaan vielä seuraavaa: "Meneillään olevaa työtä jatketaan sellaisten tietojen täydentämiseksi, jotka liittyvät jäte- ja kierrätystilastoihin, vesivarojen käyttöön ja jätevesiin, vaarallisten aineiden ja niukkojen materiaalien käyttöön sekä ympäristömenoihin. Kehitetään joukko ympäristöä koskevia, kansantalouden tilinpitoon yhteydessä olevia liitännäistilejä, jotka kattavat tärkeimpien luonnonvarojen varannot ja käytön, materiaalivirrat, päästöt ja ympäristömenot." 1.3. Euroopan parlamentti 1.3.1. Marraskuun 14. päivänä 1996 antamassaan päätöslauselmassa(5) Euroopan parlamentti kehottaa täsmentämään käsitteiden 'jäte' ja 'tuote' määritelmät yhteisön lainsäädännössä sen mukaisesti, mitä Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on lausunut niitä koskevissa tuomioissaan (Zanettin ja Wallonian asiat). Lisäksi Euroopan parlamentti kehottaa neuvostoa ja komissiota - tekemään ehdotuksia toimista, joilla pyritään vähentämään jätteiden määrää ja vaarallisten aineiden kuten kloorin, elohopean, PVC:n, kadmiumin ja muiden raskasmetallien kaltaisten vaarallisten aineiden määrää jätteissä - muotoilemaan jätepolitiikan puitteissa jätemäärien vähentämiseen tähtäävät tavoitteet, joita arvioidaan ja muutetaan saavutettujen tulosten perusteella joka toinen vuosi. 1.3.2. Samassa päätöslauselmassa Euroopan parlamentti ilmaisee olevansa komission kanssa samaa mieltä siitä, että yhteisössä tarvitaan ehdottomasti nykyistä parempia jätetilastoja, ja kehottaa jäsenvaltioita toimimaan yhteistyössä Euroopan ympäristökeskuksen ja Eurostatin kanssa. 1.4. Alueiden komitea 1.4.1. Tammikuun 16. päivänä 1997 antamassaan lausunnossa aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta"(6) alueiden komitea "pitää valitettavana, että yhteisötason jätealaa koskevat tilastotiedot ovat puutteellisia. Alueiden komitean mielestä parempi pohja varmistettaisiin alue- ja paikallisviranomaisten nykyistä paremmalla yhteistyöllä." 1.5. Talous- ja sosiaalikomitea 1.5.1. Syyskuun 19. päivänä 1990 antamassaan lausunnossa(7) aiheesta "Neuvoston päätösehdotus säännöllisten virallisten ympäristötilastojen kehittämistä koskevan nelivuotisen ohjelman (1990-1993)(8) hyväksymiseksi" talous- ja sosiaalikomitea tähdentää kohdassa 2.1 seuraavaa: "Komitea tietää, että eri maiden tilastojärjestelmät poikkeavat toisistaan suuresti siinä, kuinka pitkälle on edistytty erityisten ympäristötilastojen laatimisessa. Se on myös perillä siitä, että noin sadan olennaisen, homogeenisen ja luotettavan tilastollisen osoittimen kehittäminen tärkeimmille aloille edellyttää moninaisia menetelmiä. Onhan kukin osoitin osoitus tuhansien ja kymmenien tuhansien aineellisten, teknisten, taloudellisten ja yhteiskunnallisten tietojen keruusta ja tallentamisesta." 2. Komission esittämä asetusluonnos 2.1. Asetusluonnoksen tarkoituksena on luoda säädöskehys, joka velvoittaa jäsenvaltiot ja komission tuottamaan yhteisön tilastoja yrityksissä ja kotitalouksissa syntyvän jätteen huollosta. Tilastoja laaditaan seuraavista alueista: - jätteiden tuotanto ja hyödyntäminen toimialoittain - yritysten ja kuntien hoitama kotitalousjätteen ja vastaavankaltaisen jätteen keräys - yritysten ja kuntien suorittama jätteen polttaminen, kompostointi ja loppukäsittely. 2.2. Komissiota avustaa tilasto-ohjelmakomitea, ja sen tulee antaa kolmen vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ja sen jälkeen joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus laadituista tilastoista ja erityisesti niiden laadusta sekä tietojen keruusta yrityksille aiheutuvasta rasituksesta. 2.3. Tarvittavan rahoituksen arvioidaan olevan suuruudeltaan yhteensä 450000 ecua vuosina 1999-2001. 3. Yleishuomioita komission luonnoksesta 3.1. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu suopeasti asetusehdotukseen, jolla pyritään luomaan yritysten ja kotitalouksien tuottamien jätteiden huoltoa koskeva yhteisön tilastollinen säädöskehys. Sen avulla Eurostat saa käyttöönsä luotettavia ja vertailukelpoisia yhteisön tilastoja, jotka laaditaan ja käsitellään ajoissa ja jotka muodostavat pohjan Euroopan unionin jätehuollon asteittaiselle yhdenmukaistamiselle. 3.2. Komitea kehottaa neuvostoa hyväksymään asetusehdotuksen nopeasti. Asetus on tärkeä ympäristöpoliittinen väline jätealalla, etenkin jätteiden laittoman keräämisen ja polttamisen ehkäisemiseksi. 3.3. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että käsiteltävänä oleva ehdotus mahdollistaa Eurostatin ja vuonna 1996 perustetun Euroopan ympäristökeskuksen tehokkaan yhteistyön. Komission päätöksellä 94/3/EY(9) perustetussa Euroopan jäteluettelossa on nimikkeistö, johon kaikkien jätetietojen kerääminen tästä lähin perustuu kaikissa jäsenvaltioissa. 3.3.1. Komitea on tyytyväinen, että Euroopan ympäristökeskus ja Eurostat valmistelevat parhaillaan "yhteistyömuistiota". Komitea toivoo muistion mahdollistavan näiden elinten aiempaa paremman ja nopean yhteistoiminnan. Erityisesti se toivoo päällekkäisyyksien ja laiminlyöntien välttämistä. 3.4. Komitea miettii, voisiko 4 artiklassa säädettyä kolmen vuoden siirtymäkautta lyhentää. Se myöntää kuitenkin eri maiden tilastokeskusten henkilöstön ja varojen rajallisuuden olevan painava peruste määräajalle, joka mahdollistaa jäsenvaltioiden asteittaisen sopeutumisen yhteisön vaatimuksiin. 3.5. Komitea tähdentää kuitenkin, että kaikki jäsenvaltiot ovat toivoneet jätteiden keräämistä, hyödyntämistä ja/tai niistä huolehtimista koskevaa yhteisön politiikkaa ja hyväksyneet sen. Niiden täytyy siis yhdessä säätää tarvittavista keinoista sen toteuttamiseksi mahdollisimman hyvin. 3.6. Komitea kiinnittää jälleen huomiota hyvien tilastojen merkitykseen jäsenmaiden ja yhteisön politiikan tukena. Se panee kuitenkin merkille, että eri maiden tilastokeskukset kärsivät usein talous- ja rahaliiton toteuttamisen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen edellyttämistä budjettileikkauksista. 3.7. Komitea pohtii, onko sopivaa rajoittaa 3 artiklassa säädetyistä pakollisista tutkimuksista vapauttaminen vähemmän kuin 10 henkilöä työllistäviin yrityksiin. Vaikka se pitääkin jätetuotannon määrään perustuvaa rajausta parempana, komission ehdottama - työpaikkojen luomisen kannalta niin merkittävien mikroyritysten masentamisen estämiseksi - rajausperuste on sen mielestä kuitenkin hyväksyttävissä, varsinkin kun ongelmajätteitä tuottavia yrityksiä valvotaan toisten säädösten nojalla. 3.8. Komitea ehdottaa, että asetusluonnoksen liitteenä olevaa rahoitusselvitystä täydennetään yhteisön osarahoituksen säätämiseksi - aivan kuten ympäristöasioita hoitava pääosasto toimii jäsenvaltioiden tilastohankkeiden suhteen - jäsenvaltioille, jotka ovat suhteellisen paljon jäljessä jätetilastojen alalla. EU:n jäsenyyttä hakevien maiden kanssa olisi syytä aloittaa heti neuvottelut avun tarjoamiseksi niiden tilastokeskuksille, jotta nämä kykenisivät vastaamaan käsiteltävän asetusehdotuksen vaatimuksiin. 3.9. Komitea pelkää pahoin, että ehdotetun asetuksen perusteella kerätyt tilastotiedot eivät anna selvää kuvaa jätevirroista. On aihetta pohtia, olisiko järjestelmä syytä tarkistaa jonkin ajan kuluttua, jotta sen antaman jätevirtakuvauksen avulla voitaisiin torjua aiempaa tehokkaammin tiettyjen jätteiden liiallinen eliminointi ja niiden laiton vienti. 4. Erityishuomioita 4.1. Asetusluonnoksen 2 artiklan a alakohdassa on syytä täydentää viitettä direktiiviin 75/442/ETY viitteellä komission päätökseen 96/350/EY(10). 4.2. Liitteessä I olevan 2 jakson 3 kohdassa jätelajit numero 14 "ei-rautametalliromu, poislukien pakkaukset", 26 "tekstiilijätteet" ja 43 "rakennus- ja purkujätteet" eivät aiheuttane sekaannusta, sillä oikeudelliselta kannalta näitä aineita pidetään jätteinä, vaikka teknisesti niitä voidaankin käyttää raaka-aineina. 4.3. Samassa liitteessä numeroin 25 "muut puujätteet" ja 43 "rakennus- ja purkujätteet" merkittyjä tuotteita ei ole aina helppo erottaa toisistaan. Itse asiassa jätelajiin numero 43 kuuluvat tuotteet edustavat lähes 90 %:a kokonaisuudesta ja ovat ylivoimaisesti vahingollisimpia ympäristölle. 4.3.1. Komitean mielestä ongelmajätteiden erityiskäsittelyä on syytä jatkaa. 4.4. Liitteessä I olevassa 3 jaksossa mainittuja jäteluokkien ominaistietoja 1 21 "laitoksessa hyödynnetyn jätteen määrä" ja 1 23 "hyödyntämisessä tai poltossa muodostuneen jätteen määrä" koskeva valvonta ei vaikuta komitean mielestä oikeutetulta, mutta se panee merkille komission edustajan selityksen, jonka mukaan näiden ominaistietojen avulla jätteistä huolehtimisesta voidaan pitää kirjaa aiempaa tarkemmin, ja valvonta paranee. 4.5. Komitea pitää kyseenalaisena, ovatko liitteessä II olevassa 2 jaksossa mainitut jäteluokat 16 "yhdistelmäpakkaukset", 17 "sekalaiset pakkaukset" ja 19 "vaatteet ja tekstiilit" riittävän selkeitä. 4.6. Liitteessä III olevassa 6 jakson 1 kohdassa säädetään, että "jäsenvaltioiden on ilmoitettava, minkä prosenttiosuuden kustakin (- -) toimilajista tietojenkeruu kattaa. Kattavuus voidaan arvioida käyttämällä ulkoisia perusteita, kuten työllisyyttä tai vastaanotettujen jätteiden määrää. Vähimmäisvaatimus kattavuudelle kunkin toimilajin osalta on 90 prosenttia." Komitea ei ole täysin vakuuttunut tällaisen vähimmäisosuuden oikeutuksesta ja katsoo, että erityisesti vaarallisten jätteiden kohdalla tulisi pyrkiä 100 prosentin kattavuuteen. 4.7. Liitteessä III olevassa 7 jakson polttamis-, kompostointi- ja loppukäsittelymenetelmien luettelossa jätteiden "loppukäsittelyn" ja "hyödyntämisen" ero ei ole riittävän selvä. Komitea ehdottaa taulukon otsikoiden muuttamista siten, että eri menetelmät, eli hyödyntäminen, mukaan lukien kompostointi ja polttaminen, jossa energia otetaan talteen sekä eliminointi erotetaan selvästi toisistaan. Bryssel 22. syyskuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) EYVL C 122, 18.5.1990. (2) EYVL C 76, 11.3.1997. (3) EYVL L 42, 16.2.1999. (4) EYVL L 328, 20.12.1994. (5) EYVL C 362, 2.12.1996. (6) EYVL C 116, 14.4.1997. (7) EYVL C 332, 31.12.1990. (8) Tätä ohjelmaa ei koskaan hyväksytty. Lainsäädäntömenettely, johon komitean kyseinen lausunto liittyy, johti kohdassa 1.2 mainitun ohjelman (1994-1997) hyväksymiseen neuvostossa. (9) EYVL L 5, 7.1.1994. (10) Komission päätös, tehty 24 päivänä toukokuuta 1996, johon on mukautettu jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY liitteet II A ja II B. EYVL L 135, 6.6.1996.