EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 17.11.2021 COM(2021) 709 final 2021/0367(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS jätteiden siirroista sekä asetusten (EU) N:o 1257/2013 ja (EU) 2020/1056 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2021) 402 final} - {SWD(2021) 330 final} - {SWD(2021) 331 final} - {SWD(2021) 332 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Vuonna 2018 maailmanlaajuisen jätekaupan määrä nousi 182 miljoonaan tonniin, ja sen arvo oli noin 80,5 miljardia euroa. Tällainen kauppa on kasvanut huomattavasti viime vuosikymmeninä, ja se oli enimmillään vuonna 2011 lähes 250 miljoonaa tonnia. EU on tärkeä toimija maailmanlaajuisessa jätekaupassa, ja jäsenvaltioiden välillä siirretään huomattavia määriä jätettä. Vuonna 2020 EU vei EU:n ulkopuolisiin maihin noin 32,7 miljoonaa tonnia jätettä, mikä on 75 prosenttia enemmän kuin vuonna 2004. Tämän viennin arvo on 13 miljardia euroa. Suurin osa EU:sta viedystä jätteestä on rautametalliromua ja muuta metalliromua, paperijätettä, muovijätettä, tekstiilijätettä ja lasijätettä. EU:hun myös tuotiin noin 16 miljoonaa tonnia jätettä. Tämän tuonnin arvo oli 13,5 miljardia euroa. Lisäksi jäsenvaltioiden välillä siirretään vuosittain noin 67 miljoonaa tonnia jätettä (EU:n sisäiset jätteiden siirrot). Rajojen yli siirretyt jätteet voivat aiheuttaa riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle erityisesti silloin, kun niitä ei valvota asianmukaisesti. Samalla näillä jätteillä on usein myönteinen taloudellinen arvo, erityisesti uusioraaka-aineina, jotka voivat korvata primaariraaka-aineita ja vähentää riippuvuutta niistä ja edistää siten kiertotaloutta. EU:ssa on vuodesta 1984 lähtien valvottu ja tarkastettu jätteiden siirtoja. Vuonna 1989 hyväksyttiin vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus, jäljempänä ’Baselin yleissopimus’. Sen avulla pyritään ratkaisemaan vakavia ongelmia, joita liittyy ulkomailta tuotujen myrkyllisten jätteiden sijoittamiseen kehitysmaihin. OECD teki vuonna 1992 oikeudellisesti sitovan päätöksen hyödynnettävien jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta, jäljempänä ’OECD:n päätös’. Asetuksella (EY) N:o 1013/2006 , jäljempänä ’jätesiirtoasetus’, pannaan täytäntöön sekä Baselin yleissopimuksen että OECD:n päätöksen säännökset EU:n lainsäädännössä. Jätesiirtoasetus sisältää joiltakin osin tiukempia valvontatoimenpiteitä kuin Baselin yleissopimus. Jätesiirtoasetuksessa edellytetään jäsenvaltioiden varmistavan, että jätteiden siirrot ja niiden käsittelytoimet hoidetaan tavalla, joka suojelee ympäristöä ja ihmisten terveyttä siirtojen mahdollisilta haittavaikutuksilta. Jätesiirtoasetuksessa säädetään valvontamekanismeista, joita sovelletaan jätteiden vientiin ja tuontiin EU:n ja kolmansien maiden välillä sekä jätteiden siirtoihin jäsenvaltioiden välillä. Jätesiirtoasetuksen mukaiset valvontatyypit riippuvat jätteen ominaisuuksista (esimerkiksi siitä, onko jäte vaarallista vai vaaratonta), sen määränpäästä ja sen käsittelystä hyödyntämistoimien (esimerkiksi kierrätys) tai huolehtimistoimien (esimerkiksi kaatopaikalle sijoittaminen) yhteydessä. Jätesiirtoasetuksessa säädetään myös tiettyjä jäteluokkia ja tiettyjä määränpäitä koskevista vientikielloista: tärkein esimerkki on kielto viedä vaarallista jätettä EU:sta OECD:n ulkopuolisiin maihin. Jätesiirtoasetuksen uudelleentarkastelun yleisenä tavoitteena on parantaa ympäristön ja kansanterveyden suojelun tasoa epäasianmukaisten rajat ylittävien jätteiden siirtojen vaikutuksilta. Siinä käsitellään komission tammikuussa 2020 julkaisemassa jätesiirtoasetuksen arvioinnissa havaittuja ongelmia (ks. jäljempänä 3 kohdassa esitetyt lisätiedot). Jätesiirtoasetuksen tarkistuksella vastataan myös Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ja kiertotaloutta koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä esitettyyn kehotukseen tarkistaa jätesiirtoasetusta. Tavoitteena on ·helpottaa uudelleenkäyttöön ja kierrätykseen tarkoitettujen jätteiden siirtoja EU:ssa; ·varmistaa, että EU ei vie jätteisiin liittyviä ongelmiaan kolmansiin maihin; sekä · torjua jätteiden laittomia siirtoja. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa ja EU:n teollisuusstrategiassa, myös sen päivityksessä, tunnustettiin, että raaka-aineiden saatavuudella on strategista merkitystä ja että se on edellytys sille, että EU pystyy toteuttamaan vihreän ja digitaalisen siirtymän. Kriittisiä raaka-aineita koskevassa toimintasuunnitelmassa painotettiin, että EU:sta lähtee merkittäviä määriä resursseja jätteiden muodossa sen sijaan, että ne kierrätettäisiin uusioraaka-aineiksi, jolloin ne edistäisivät hankintalähteiden monipuolistumista teollisia ekosysteemejä varten EU:ssa. Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat myös kehottaneet komissiota tarkistamaan jätesiirtoasetuksen perusteellisesti. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Jätesiirtoasetuksen ja muun EU:n jätelainsäädännön, erityisesti jätepuitedirektiivin ja tiettyjä jätevirtoja koskevien direktiivien, välillä on synergiaetuja. Romuajoneuvodirektiivi, paristo- ja akkudirektiivi, pakkauksista ja pakkausjätteistä annettu direktiivi sekä sähkö‑ ja elektroniikkalaiteromudirektiivi sisältävät kaikki erityisiä säännöksiä tiettyjen jätevirtojen rajat ylittävistä siirroista, ja näissä säännöksissä viitataan jätesiirtoasetukseen. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Jätesiirtoasetuksen ja muun jätteiden siirtojen kannalta merkityksellisen EU:n lainsäädännön, erityisesti ympäristörikosdirektiivin, välillä on myös synergiaetuja. Kyseisen direktiivin nojalla voidaan rangaista rikollisista jätteiden siirroista, ja sillä täydennetään jätesiirtoasetuksen täytäntöönpanosäännöksiä. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Jätesiirtoasetuksen nykyinen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 artikla, jossa määrätään siitä, miten perustamissopimuksen 191 artikla olisi pantava täytäntöön. Sopimuksen 191 artiklassa käsitellään EU:n ympäristöpolitiikkaa, jonka on myötävaikutettava seuraavien tavoitteiden saavuttamiseen: ·ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen; ·ihmisten terveyden suojelu; ·luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö; sekä ·sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen. •Toissijaisuusperiaate Jätesiirtoasetuksella varmistetaan, että EU:n kattavaa jätelainsäädäntöä ei kierretä siirtämällä jätettä kolmansiin maihin, joissa jätehuoltonormit ja -suorituskyky poikkeavat suuresti EU:n vaatimuksista ja suorituskyvystä. On tärkeää, että jätteiden rajat ylittävien siirtojen valvontaa koskevat yhteiset säännöt vahvistetaan EU:n tasolla. Tarkoituksena on välttää tilanne, jossa laittomat toimijat siirtäisivät jätteensä sellaisten jäsenvaltioiden kautta, joissa kansalliset säännöt ovat höllempiä kuin muissa jäsenvaltioissa, viedäkseen tämän jätteen EU:n ulkopuolelle (satamahyppelyskenaario). EU:n säännöt ovat perusteltuja myös EU:n sisäisille jätteiden siirroille, koska EU:n jäteteollisuus on pitkälle integroitunut ja koska halutaan varmistaa kaikkien alan taloudellisten toimijoiden tasapuolinen kohtelu ja oikeudellinen selkeys. •Suhteellisuusperiaate Jätesiirtoasetuksella varmistetaan, että kaikki jäsenvaltiot panevat Baselin yleissopimuksen ja OECD:n päätöksen toimeen yhdenmukaisella tavalla kussakin jäsenvaltiossa, ja näin vältetään esteet jätteiden siirroille EU:ssa tai sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle. Lisäksi EU:n lähestymistapa jätteiden siirtoon on tiukempi kuin Baselin yleissopimus jätteiden viennin osalta, sillä unionissa kielletään huolehdittaviksi tarkoitettujen jätteiden vienti EFTA-maiden ulkopuolelle ja joidenkin vaarattomien jätteiden vienti OECD:n ulkopuolelle. EU:n lähestymistavasta saadaan selkeästi ympäristöön liittyvää lisäarvoa verrattuna siihen, että jokainen jäsenvaltio toimisi yksin Baselin yleissopimuksen perusteella. EU onkin yksi Baselin yleissopimuksen ainoista osapuolista, jotka soveltavat tällaisia tiukkoja sääntöjä. •Toimintatavan valinta Joulukuun 6. päivänä 1984 annettiin neuvoston direktiivi 84/631/ETY, jolla otettiin käyttöön jätteiden siirtojen valvontaa ja tarkastamista koskevat EU:n laajuiset toimenpiteet. Direktiivi kattoi vaarallisten jätteiden siirrot. Direktiivissä säädettiin ennakkosuostumusmenettelystä, jonka myötä asianomaisille maille annettiin mahdollisuus vastustaa tiettyä siirtoa. Direktiiviä 84/631/ETY muutettiin 12. kesäkuuta 1986 annetulla neuvoston direktiivillä 86/279/ETY, johon oli lisätty säännöksiä yhteisöstä vietävien jätteiden seurannan parantamiseksi. Baselin yleissopimukseen ja OECD:n päätökseen liittyvän kansainvälisen kehityksen seurauksena vuonna 1993 annettiin ensimmäinen jätteiden siirtoja koskeva asetus (neuvoston asetus (ETY) N:o 259/93, jolla kumottiin direktiivi 84/631/ETY). On tärkeää huomata, että koska haluttiin varmistaa, että sääntelyä alettaisiin soveltaa samaan aikaan ja johdonmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, katsottiin tarpeelliseksi antaa direktiivin sijasta asetus. Asetus on edelleen perusteltu valinta, koska sillä asetetaan sellaisenaan sovellettavia vaatimuksia kaikille toimijoille, mikä takaa tarvittavan oikeusvarmuuden ja täytäntöönpanomahdollisuudet täysin yhdentyneillä markkinoilla koko EU:ssa. Asetuksella voidaan myös varmistaa, että velvoitteet pannaan täytäntöön samanaikaisesti ja samalla tavoin kaikissa 27 jäsenvaltiossa. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Jätesiirtoasetusta on arvioitu käyttäen viittä perustetta: tuloksellisuus, tehokkuus, merkityksellisyys, johdonmukaisuus ja EU:n tasolla saatava lisäarvo. Huomioon on otettu myös jätesiirtoasetuksen 37 artiklan 1 kohdan nojalla annettu komission asetus (EY) N:o 1418/2007. Arvioinnin tärkeimmät havainnot ovat seuraavat:

·Jätesiirtoasetuksella on luotu vankka oikeudellinen kehys, jonka jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön. Jätesiirtoasetus on yleisesti ottaen edistänyt tehokkaasti sen kahta päätavoitetta: suojella ympäristöä ja ihmisten terveyttä jätteiden siirtojen haitallisilta vaikutuksilta; ja panna täytäntöön EU:n kansainväliset sitoumukset tällä alalla. Se on parantanut jätteiden siirtojen valvontaa ja edistänyt ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa kansallisella ja EU:n tasolla. ·Samaan aikaan jätesiirtoasetuksen eri tasot ja täytäntöönpanotavat, joihin liittyy usein erilaisia tulkintoja sen säännöksistä ja erilaisia tarkastusjärjestelmiä, ovat haitanneet sen optimaalista täytäntöönpanoa kaikkialla EU:ssa. Nämä tekijät rajoittavat tai estävät laadukkaiden jätemateriaalien laillista siirtoa kierrätyslaitoksiin, vaikka se on tärkeää kiertotalouteen siirtymisen kannalta EU:ssa. ·Jätteiden, erityisesti vaarattomien jätteiden, viennissä EU:n ulkopuolelle merkittävänä ongelmana on se, että jätteiden käsittelyolosuhteita ei valvota asianmukaisesti vastaanottomaissa, erityisesti kehitysmaissa. Tämän seurauksena joidenkin jätteiden vienti EU:sta on aiheuttanut vastaanottomaissa ympäristöön ja kansanterveyteen liittyviä haasteita. Lisäksi EU:n kierrätysteollisuus menettää sen myötä resursseja. ·Koska jätesiirtoasetuksen säännökset ovat varsin yleisiä, jätteiden laittomat siirrot EU:n sisällä, EU:hun ja EU:sta ovat edelleen merkittävä ongelma. Tämä koskee erityisesti tekijöitä, jotka toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava ja jotka liittyvät esimerkiksi ympäristön kannalta hyväksyttävään jätehuoltoon ja täytäntöönpanon valvontaan. Osittain tämä johtuu kuitenkin myös jätesiirtoasetuksen täytäntöönpanossa ja sen noudattamisen valvonnassa esiintyvistä puutteista. Näillä havainnoilla on ollut ratkaiseva merkitys jätesiirtoasetuksen tarkistuksen tavoitteiden määrittelyssä. •Sidosryhmien kuuleminen Sidosryhmiä kuultiin koko arviointi- ja vaikutustenarviointiprosessin ajan, kun jätesiirtoasetuksen tarkistusta valmisteltiin. Vuonna 2018 järjestettiin avoin julkinen kuuleminen sekä työpaja, jossa valmisteltiin arviointia. Alustava vaikutustenarviointi julkaistiin 11. maaliskuuta 2020 julkista palautetta varten. Tämän jälkeen järjestettiin avoin julkinen kuuleminen 30. heinäkuuta 2020 saakka ja työpaja 23.–24. syyskuuta 2020. Lisäksi vaikutustenarviointiprosessin yhteydessä järjestettiin useita kohdennettuja kuulemisia useiden sidosryhmien kanssa. Lisätietoja kuulemisprosessista on vaikutustenarviointiraportin liitteissä 2 ja 3. Sidosryhmät ja jäsenvaltiot olivat yleisesti ottaen samaa mieltä jätesiirtoasetuksen arvioinnin tärkeimmistä tuloksista ja tarpeesta tarkistaa jätesiirtoasetusta näiden havaintojen perusteella. EU:n sisäisten jätteiden siirtojen osalta talouden toimijat ilmaisivat voimakkaan tukensa jätteiden siirtoihin sovellettavien menettelyjen nykyaikaistamiselle ja EU:n toimenpiteiden hyväksymiselle EU:n sisämarkkinoiden pirstoutumisen välttämiseksi. He peräänkuuluttivat erityisesti ilmoitusmenettelyn digitalisointia, nopeutettujen menettelyjen parempaa toimintaa, jätteiden luokittelua koskevien yhteisten sääntöjen vahvistamista sekä rahoitusvakuuksien laskennan parempaa standardointia. Kansalaisyhteiskunnan edustajat korostivat, että jätesiirtoasetus on sovitettava paremmin läheisyysperiaatteeseen ja jätehierarkiaan. Toisaalta jotkin talouden toimijat totesivat, että jätesiirtoasetuksessa ei pitäisi antaa aineellisia säännöksiä (jotka on vahvistettu muussa lainsäädännössä), vaan niiden olisi rajoituttava jätteen siirtoa koskeviin menettelyvaatimuksiin. Mitä tulee jätteiden vientiin EU:n ulkopuolelle, sidosryhmät katsoivat yleisesti, että jätesiirtoasetusta olisi muutettava, jotta vältettäisiin tilanteet, joissa EU:sta vietyä jätettä hallinnoidaan epäasianmukaisesti vastaanottomaissa. Eriäviä näkemyksiä esitettiin mahdollisista ratkaisuista tämän ongelman ratkaisemiseksi. Jotkin sidosryhmät ilmaisivat huolensa toimenpiteistä, jotka voisivat johtaa häiriöihin korkealaatuisen jätteen maailmanlaajuisessa kaupassa, sekä tällaisten toimenpiteiden vaikutuksesta EU:ssa toimivaan sektoriin, joka tällä hetkellä osallistuu jätteen keräämiseen, lajitteluun ja kierrätykseen. Ne korostivat erityisesti, että EU:lla ei ehkä ole riittävästi kapasiteettia käsitellä jätteitä, joita viedään tällä hetkellä EU:n ulkopuolelle. Eräät muut talouden toimijat eivät olleet tästä samaa mieltä, sillä ne ilmoittivat, että tällaista kapasiteettia olisi käytettävissä. Kansalaisyhteiskunta korosti, että EU:n on otettava käyttöön erittäin rajoittavia toimenpiteitä muovijätteen viennille EU:sta. Sidosryhmät ilmaisivat yleisesti kannattavansa jätteiden laittomien siirtojen torjuntaa koskevien säännösten vahvistamista. Komission ehdotuksessa otetaan huomioon esiin tuodut näkemykset ja esitetään oikeasuhteinen lähestymistapa arvioinnissa havaittujen ongelmien ratkaisemiseksi. Tämä koskee erityisesti jätteiden vientiin liittyviä toimenpiteitä, jotka eivät merkitse yleistä vientikieltoa ja joita sovelletaan vasta kolmen vuoden kuluttua ehdotetun asetuksen voimaantulosta. Näin ollen kaikilla sidosryhmillä ja kolmansilla mailla on riittävästi aikaa valmistautua uusien sääntöjen täytäntöönpanoon. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Jätteensiirtoasetuksen uudelleentarkastelua koskevaa vaikutustenarviointia tuettiin ulkopuolisten asiantuntijoiden tekemällä selvityksellä. Asiantuntijat tekivät tiivistä yhteistyötä komission kanssa tutkimuksen eri vaiheissa. Komissio käytti myös useita muita tietolähteitä tämän ehdotuksen valmistelussa. •Vaikutustenarviointi Tämä ehdotus perustuu vaikutustenarviointiin. Sen jälkeen, kun oli käsitelty sääntelyntarkastelulautakunnan huomautukset, joita lautakunta esitti 9. huhtikuuta 2021 antamassaan kielteisessä lausunnossa, tarkistettu vaikutustenarviointi sai myönteisen lausunnon 4. kesäkuuta 2021. Lautakunta pyysi lopullisessa lausunnossaan lisätietoja lähinnä vaikutustenarvioinnissa käsiteltyjen vaihtoehtojen vertailusta. Tässä vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin neljää toimintavaihtoehtoa: Toimintavaihtoehto 1 muodostaa perusskenaarion. Skenaariossa oletetaan, että Baselin yleissopimus ja OECD:n päätös pysyvät suurelta osin muuttumattomina ainakin vuoteen 2030 saakka. Lisäksi nykyistä jätesiirtoasetusta ja siihen liittyvää delegoitua asetusta sovelletaan edelleen. Asetuksen nykyistä soveltamista jatketaan ja yhdenmukaistamista eri jäsenvaltioissa jatketaan nykyisten toimien avulla, erityisesti kehittämällä ohjeistusta ja tapauskohtaista tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden välillä, pääasiassa jätteiden siirtoja käsittelevien yhteyshenkilöiden kautta. EU aikoo myös edelleen edistää maailmanlaajuisia toimenpiteitä, joilla parannetaan valtioiden rajat ylittävien jätteiden siirtojen ja jätehuollon valvontaa kansainvälisissä järjestöissä, erityisesti Baselin yleissopimuksen ja OECD:n puitteissa. Seuraavassa taulukossa esitetään yleiskatsaus toimintavaihtoehdoista 2, 3 ja 4, jotka ovat vaihtoehtoja toimintavaihtoehdolle 1 (perusskenaario), sekä näiden toimintavaihtoehtojen yhdistelmästä.

Toimenpiteet Vaihtoehto 2 (kohdennetut muutokset) Vaihtoehto 3 (rakenteelliset muutokset) Vaihtoehto 4 (kauaskantoiset muutokset) Tavoite 1: Helpotetaan jätteiden siirtoja EU:ssa erityisesti jätesiirtoasetuksen yhdenmukaistamiseksi kiertotalouden tavoitteiden kanssa. 1a) Parannetaan ”ennakkohyväksyttyjen” laitosten järjestelmää x x 1b) Järkeistetään ilmoitusmenettelyä x x 1c) Selvennetään jätesiirtoasetuksen soveltamisalaa x x 1d) Otetaan käyttöön pakollinen EU:n laajuinen sähköinen organisaatioiden välinen tiedonsiirto (EDI) x x 1e) Virtaviivaistetaan rahoitusvakuusjärjestelmä yhdenmukaistamalla vakuuden edellyttämän määrän laskentaa x x 1f) Varmistetaan yhdessä jäsenvaltiossa rekisteröityjen vaarallisten jätteiden kuljettajien vastavuoroinen tunnustaminen EU:n tasolla x 1g) Yhdenmukaistetaan jätesiirtoasetuksen säännökset jätehierarkian kanssa x x 1h) Annetaan ohjeita ajankohtaisista ongelmakysymyksistä x 1i) Varmistetaan yhdenmukaisuus niiden jätepuitedirektiivin säännösten kanssa, jotka koskevat jätteeksi luokittelun päättymistä ja sivutuotteita x x 1j) Annetaan komission tehtäväksi asettaa delegoiduilla säädöksillä tai täytäntöönpanosäädöksillä jätteiden saastumiselle raja-arvot sen määrittämiseksi, olisiko niihin sovellettava ilmoitusmenettelyä vai ei x x 1k) Mahdollistetaan se, että voidaan vastavuoroisesti tunnustaa jätteeksi luokittelun päättymistä koskevat kansalliset perusteet jätteiden siirtoja varten x 1l) Mahdollistetaan se, että voidaan vastavuoroisesti tunnustaa jätteiden vaarallisuutta koskevat kansalliset päätökset jätteiden siirtoja varten x Tavoite 2: Varmistetaan, että EU:n ulkopuolelle vietyjä jätteitä hallinnoidaan ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla 2a) Täsmennetään sellaiset viejiä ja viranomaisia koskevat velvollisuudet, joiden mukaan viejien on varmistettava ja todennettava, että kolmansiin maihin vietävä jäte käsitellään ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla x x 2b) Annetaan komission tehtäväksi vahvistaa perusteet käytettyjen tavaroiden ja jätteiden erottamiseksi toisistaan tiettyjen jätevirtojen osalta, joiden vientiin kolmansiin maihin liittyy erityisiä haasteita x x 2c) Luodaan uusi kehys, jossa OECD:n ulkopuolisten maiden on ilmoitettava EU:lle halukkuudestaan tuoda vihreän jäteluettelon jätteitä ja osoitettava kykynsä käsitellä niitä kestävällä tavalla tiettyjen kriteerien mukaisesti x x 2d) Edellytetään, että vihreän jäteluettelon jätteiden vientiin OECD:n ulkopuolelle sovelletaan ilmoitusmenettelyä x 2e) Otetaan käyttöön erityinen menettely, jolla seurataan jätteiden vientiä OECD-maihin ja lievennetään tällaisesta viennistä mahdollisesti aiheutuvia ympäristöongelmia x x Tavoite 3: Puututaan tehokkaammin laittomiin jätteiden siirtoihin EU:ssa, EU:hun ja EU:sta 3a) Parannetaan tarkastuksia, täytäntöönpanon valvontaa ja jatkotoimia koskevia säännöksiä x x 3b) Annetaan ohjeita tehokkaista tarkastuksista ja täytäntöönpanokäytännöistä x 3c) Valtuutetaan komissio toteuttamaan (OLAFin kautta) kansainvälisiä tutkinta- ja koordinointitoimia jätteiden laittoman kaupan torjumiseksi EU:ssa x x 3d) Vahvistetaan rikkomuksia ja seuraamuksia koskevia voimassa olevia säännöksiä x x 3e) Parannetaan vihreän jäteluettelon jätteiden siirtojen jäljitettävyyttä x x 3f) Helpotetaan kansallisen tason lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä x x 3g) Perustetaan EU:n tasolla erityinen työryhmä, jonka tehtävänä on helpottaa ja parantaa jätesiirtoasetuksen täytäntöönpanon valvontaa koskevaa yhteistyötä x x



Toimintavaihtoehto 2 (kohdennetut muutokset) sisältää toimenpidepaketin, jolla voidaan puuttua vaikuttavasti ja tietyssä määrin tehokkaasti joihinkin ongelmiin, jotka haittaavat jätesiirtoasetuksen moitteetonta toimintaa. Perustasoon verrattuna kohdennetuilla muutoksilla saadaan aikaan tehokkaita ja johdonmukaisia toimia, joiden avulla saavutetaan tietyt tavoitteet, erityisesti vähennetään hallinnollista taakkaa ja lisätään sellaisia jätteiden siirtoja, joiden avulla jätteitä käsitellään korkeammalla jätehierarkiassa. Suunnitellut toimenpiteet eivät kuitenkaan yksinään tuottaisi maksimaalisia hyötyjä, mikä johtuu pääasiassa heikommasta tehokkuudesta ja sisäisen johdonmukaisuuden vähenemisestä. Rakenteellisiin muutoksiin verrattuna (vaihtoehto 3) tässä vaihtoehdossa puututaan vain osittain jätteiden vientiin liittyviin haasteisiin (tavoite 2). Toimenpiteet kohdistuvat vain tiettyihin ongelma-alueisiin, esimerkiksi vahvistamalla kriteerit käytettyjen tavaroiden ja jätteiden erottamiseksi toisistaan (2b) tai määrittelemällä viejien velvoitteet (2a). Suurimmat hyödyt tästä vaihtoehdosta koituvat toimenpiteille 3a, 3d ja 3f, joilla pyritään puuttumaan paremmin jätteiden laittomiin siirtoihin EU:ssa, EU:sta ja EU:hun (tavoite 3). Toimintavaihtoehdossa 3 (rakenteelliset muutokset) toimenpiteillä 1d, 1e ja 1f puututaan suoraan sidosryhmien huoliin, jotka liittyvät EU:n sisäisten toimitusten viivästymisestä aiheutuviin kustannuksiin, ja vähennetään merkittävästi viranomaisille ja talouden toimijoille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta (tavoite 1). Toimenpiteiden 2c, 2d ja 2e käyttöönotolla luotaisiin EU:n tason menettelykehys, jolla taattaisiin, että EU:n ulkopuolelle vietyjä jätteitä hallinnoidaan ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Sitä pidetään oikeasuhteisena ja järjestelmällisenä vastauksena tavoitteeseen 2. Tietyt muutokset eivät olisi riittäviä ja johdonmukaisia tarvittavien vaikutusten saavuttamiseksi jäsenvaltioiden tasolla. Tämä koskee erityisesti ehdotettuja toimenpiteitä 3e ja3 g, joilla pyritään puuttumaan paremmin laittomiin jätteiden siirtoihin (tavoite 3). Vaikutustenarviointi on osoittanut, että vaihtoehtojen 2 tai 3 mukaisesti toteutetuilla toimilla ei pystyttäisi saavuttamaan kaikkia uudelleentarkastelun tavoitteita mahdollisimman vaikuttavalla, tehokkaalla ja oikeasuhteisella tavalla. Verrattuna näihin vaihtoehtoihin toimintavaihtoehto 4, jossa toimenpiteet yhdistetään kauaskantoisten muutosten yhdistelmään, lisäisi tuloksellisuutta tehokkaalla ja oikeasuhteisella tavalla. Sen vuoksi parhaaksi vaihtoehdoksi katsotaan vaihtoehto 4. Valittujen kohdennettujen ja rakenteellisten muutosten yhdistelmä tarjoaisi tasapainoisen lähestymistavan tuloksellisuuden (tavoitteiden saavuttamisen) ja tehokkuuden (kustannustehokkuuden) kannalta. Sen tavoitteena on varmistaa, että tällä asetuksella voidaan helpottaa EU:n sisäisiä siirtoja kiertotalouden tavoitteiden mukaisesti, tukea EU:n tavoitetta lopettaa jätteisiin liittyvien haasteidensa vienti kolmansiin maihin ja edistää puuttumista paremmin jätteiden laittomiin siirtoihin aiheuttamatta kohtuuttomia kustannuksia tai häiriöitä. Se vastaa sekä i) tarpeeseen toteuttaa uusia tehokkaita toimenpiteitä näiden kolmen tavoitteen saavuttamiseksi että ii) siihen, että ne ovat täytäntöönpanokelpoisia aiheuttamatta liiallista rasitetta tai epätoivottuja vaikutuksia. Vaihtoehto 4 on myös oikeassa suhteessa tavoitteisiin, jotka tällä tarkistuksella pyritään saavuttamaan. ·EU:n sisäisiä jätteiden siirtoja koskevan tavoitteen 1 osalta kaikki vaihtoehtoon 4 kuuluvat toimenpiteet ovat tarpeen, jotta voidaan saavuttaa EU:n jätteiden sisämarkkinoiden parempi yhdentyminen ja ohjata jätteiden siirtoja kierrätykseen. Toimet tuovat merkittäviä muutoksia menettelyihin, joita nykyisin sovelletaan siirtoihin, mikä vaikuttaa sekä talouden toimijoihin että julkishallintoon. Nämä toimenpiteet tuovat kummallekin merkittävää hyötyä, sillä hallinnollinen taakka vähenee, viivästykset vähenevät ja tietojenkäsittely tehostuu. Ne myös tukevat osaltaan siirtymistä kiertotalouteen EU:ssa ja hyödyttävät näin ympäristönsuojelua. Nämä hyödyt ovat suurelta osin suuremmat kuin kustannukset, jotka liittyvät uusien toimenpiteiden, erityisesti sähköisen organisaatioiden välisen tiedonsiirtojärjestelmän (toimenpide 1d) käyttöönottoon. Velvollisuus digitalisoida EU:n sisäisiä jätteiden siirtoja koskeva ilmoitusmenettely sähköisen tiedonsiirtojärjestelmän kautta tulee voimaan vasta 24 kuukautta tarkistetun jätesiirtoasetuksen voimaantulon jälkeen, ja tätä koskeva valmistelutyö jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa on jo käynnissä. ·Toisen tavoitteen osalta vaihtoehto 4 aiheuttaa merkittäviä muutoksia EU:n lähestymistavoissa ja sääntelykehyksessä, joita sovelletaan jätteiden vientiin EU:n ulkopuolelle. Tämä on tarpeen, koska nykyisessä jätesiirtoasetuksessa ei ole onnistuttu varmistamaan ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa, kun kyseessä on EU:sta erityisesti kehitysmaihin viety jäte. Yksi vaihtoehdon 4 tärkeä piirre on se, että siinä vaaditaan sekä talouden toimijoita että viranomaisia toteuttamaan konkreettisia toimia sen varmistamiseksi, että EU:sta vietyjä jätteitä käsitellään kestävällä tavalla vastaanottomaissa. Näin varmistetaan sekä maiden (toimenpiteet 2c ja 2e) että laitosten (toimenpide 2a) tasolla, että jätteiden kestävä käsittely varmistetaan vastaanottomaissa. Näistä toimenpiteistä olisi saatava merkittäviä ympäristöhyötyjä. Niillä on myös taloudellisia vaikutuksia. Joidenkin toimijoiden osalta (erityisesti niiden, jotka jalostavat jätettä uusioraaka-aineiksi EU:ssa) tämä voisi johtaa raaka-aineiden suurempiin määriin ja alhaisempiin hintoihin, joten tällä olisi myönteinen kokonaisvaikutus. EU:n ulkopuolelle jätteitä kuljettavien toimijoiden osalta vaikutukset riippuvat siitä, onko saatavilla näyttöä siitä, että vastaanottomaihin vietyjä jätteitä käsitellään ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. On todennäköistä, että vienti joihinkin maihin voisi vaikeutua, mikä vaikuttaisi kielteisesti yrityksiin, jotka vievät jätteitä näihin maihin. Tästä tilanteesta aiheutuvat kustannukset ovat kuitenkin vähäisiä, ja toimenpiteiden yleiset ympäristöhyödyt ovat niitä suuremmat. Lisäksi on tärkeää huomata, että oikeasuhteisuus varmistetaan siten, että vaihtoehdossa 4 toteutettavien toimenpiteiden avulla: –sovelletaan erilaista järjestelmää vastaanottomaiden välillä ja valvotaan tarkemmin maita, joissa jätehuoltokäytäntöjen katsotaan olevan vähemmän kestäviä kuin EU:ssa (OECD:n ulkopuoliset maat); –luodaan (ilman täyskieltoa) järjestelmä, jossa tuojamailla on mahdollisuus tuoda jätettä EU:sta, jos ne osoittavat, että ne pystyvät käsittelemään jätteitä kestävällä tavalla; sekä –saatetaan toimenpiteet voimaan vasta kolmen vuoden kuluttua siitä, kun asetukseen tehdyt muutokset tulevat voimaan, jolloin kaikille osapuolille jää siirtymäaika valmistautua uusiin sääntöihin. ·Kolmannen tavoitteen osalta vaihtoehto 4 sisältää joukon toimenpiteitä jätesiirtoasetuksen täytäntöönpanon parantamiseksi. Niitä tarvitaan lisäämään jäsenvaltioiden ja komission valmiuksia vähentää jätteiden laittomia siirtoja. Näihin toimenpiteisiin ei liity perustavanlaatuisesti uusia tehtäviä tai niihin liittyviä lisäkustannuksia toimijoille ja jäsenvaltioille. Tehokkaampi täytäntöönpanojärjestelmä auttaisi ehkäisemään tai vähentämään laittomien siirtojen määrää ja saamaan aikaan merkittäviä kustannussäästöjä jätteiden puhdistamisessa ja palauttamisessa sekä välillisiä kustannussäästöjä jäsenvaltioille, joiden kautta jäte kulkee. Paremman täytäntöönpanon pitäisi myös vähentää verotulojen menetyksiä. Ehdotettujen toimenpiteiden lisäksi komissio aikoo käyttää monenlaisia välineitä tukeakseen jatkossakin jäsenvaltioiden pyrkimyksiä panna jätesiirtoasetus paremmin täytäntöön ja valvoa sen noudattamista. EU:n tasolla on jo tehty monia aloitteita jätteiden laittoman kaupan torjumiseksi, mikä on yksi EU:n painopisteistä torjuttaessa yleisesti järjestäytynyttä rikollisuutta. EU antaa taloudellista tukea myös jätteiden laittoman kaupan torjuntaan liittyville operatiivisille hankkeille. Lisäksi komissio avustaa jäsenvaltioita tällä alalla ympäristövaatimusten noudattamisen ja ympäristöhallinnan foorumin, TAIEX-EIR PEER 2 PEER -ohjelman ja EU:n ympäristölainsäädännön koulutuspaketin kautta. Kaaviossa 1 esitetään yleiskuva parhaaksi arvioidusta vaihtoehdosta ja sen sisältämistä toimenpiteistä. Vaikutustenarviointiraportin liitteessä 14 esitetään yksityiskohtaisempi kuvaus siitä, miten parhaaksi arvioidulla vaihtoehdolla saavutetaan jätesiirtoasetuksen uudelleentarkastelun tavoitteet. Taloudellisen kokonaisvaikutuksen kannalta parhaaksi arvioitu vaihtoehto tuottaisi merkittäviä säästöjä jätteitä kuljettaville liikenteenharjoittajille ja viranomaisille, jotka vastaavat näiden siirtojen lupamenettelyistä ja seurannasta, erityisesti sähköisen organisaatioiden välisen tiedonsiirtojärjestelmän ansiosta. Tästä odotetaan saatavan noin 1,4 miljoonan euron säästöt vuodessa. Muut toimenpiteet jätesiirtoasetuksen nykyaikaistamiseksi ja yksinkertaistamiseksi tuovat lisäsäästöjä. Muut merkittävät taloudelliset vaikutukset johtuvat jätteiden vientiin liittyvistä toimenpiteistä, joiden pitäisi vuoden 2019 tietojen perusteella tuottaa EU:n taloudelle yleistä taloudellista hyötyä, joka vaihtelee 200-500 miljoonasta eurosta vuodessa riippuen EU:hun jäävän jätteen määrästä. EU:hun sijoittautuneiden talouden toimijoiden osalta näiden toimenpiteiden vaikutukset vaihtelevat huomattavasti sen mukaan, mikä on niiden asema arvoketjussa ja minkä tyyppisestä jätteestä on kyse. Viennistä aiheutuvat kustannukset todennäköisesti nousevat osalle niistä, jotka osallistuvat näiden jätteiden vientiin, tai ne voivat myydä jätteen muille ostajille EU:ssa, missä ne saattaisivat saada alhaisempia hintoja jätteestään. Jätteitä vievien yritysten olisi myös luotava (tai ostettava) tarkastusjärjestelmiä sen varmistamiseksi, että kolmansien maiden laitokset harjoittavat jätehuoltotoimintaa kestävällä tavalla. Tästä aiheutuisi uusia mutta kohtuullisia kustannuksia. Toisaalta talouden toimijat, jotka kierrättävät tai käsittelevät jätettä EU:ssa, voivat käyttää raaka-aineena enemmän jätettä, joka niiden olisi voitava ostaa perustasoon verrattuna alhaisempaan hintaan. Laittomia siirtoja koskevien toimenpiteiden olisi hyödytettävä laillisia toimijoita, sillä ne auttavat torjumaan laitonta toimintaa, joka muodostaa suoran kilpailun laillisten toimijoiden liiketoiminnalle. Tarkastuksilla olisi myönteinen vaikutus niihin kolmansissa maissa sijaitseviin yrityksiin, jotka kuljettavat ja jalostavat EU:sta tuotua jätettä, jos ne harjoittavat toimintaansa ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla, sillä tarkastukset vahvistaisivat niiden toimintaa ja kilpailukykyä, vaikka infrastruktuurin ja standardien ajanmukaistamisesta saattaisi aiheutua myös kustannuksia lyhyellä aikavälillä. Vaikutus olisi kielteinen niiden yritysten kannalta, jotka eivät pysty noudattamaan tarkastusjärjestelmissä vahvistettuja ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa koskevia kriteerejä, koska ne menettäisivät asiakkaita EU:sta. Pk-yritykset hyötyvät suuresti toimista, joilla pyritään helpottamaan jätteiden siirtoja EU:ssa. Nykyisten menettelyjen puutteista johtuvat esteet ja rasitteet ovat suhteellisesti suurempi taakka niille kuin suuremmille yrityksille. Jätteiden vientiä koskevat toimenpiteet vaikuttavat pk-yrityksiin, jotka harjoittavat vientiin liittyvää liiketoimintaa. Niille aiheutuu uusia kustannuksia tarkastusten suorittamisesta laitoksissa, joihin ne siirtävät jätteensä. Nämä kustannukset ovat kuitenkin edelleen vähäisiä, ja ne voitaisiin yhdistää muiden pk-yritysten kanssa erityisesti tuottajavastuujärjestöjen kautta. Jätteen määrän lisääntyminen EU:ssa sekä EU:n lainsäädännön mukaiset uudet tavoitteet ja velvoitteet jätteen kierrätyksen varmistamiseksi tarjoavat myös pk-yrityksille mahdollisuuksia kehittää innovatiivisia hankkeita ja teknologioita sellaisten jätteiden kierrättämiseksi, joiden käsittelyyn liittyy erityisiä haasteita, kuten muovi- ja tekstiilijäte. Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon odotetaan johtavan yleisesti merkittäviin myönteisiin ympäristövaikutuksiin. Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on helpottaa jätteiden siirtoa uudelleenkäyttöä ja kierrätystä varten EU:ssa, johtavat siihen, että entistä suurempi määrä jätettä käsitellään paremmissa ympäristöolosuhteissa. Ne lisäisivät myös EU:ssa saatavilla olevia uusiomateriaaleja, jotka korvaisivat ensiömateriaalin raaka-aineena useilla EU:hun sijoittautuneilla teollisuudenaloilla. Jätteiden vientiä koskevilla ehdotetuilla toimenpiteillä olisi myönteisiä ympäristövaikutuksia, koska niillä taattaisiin paremmin, että jätteiden siirrot kolmansiin maihin hoidetaan ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Se voisi myös johtaa siihen, että EU:hun jäisi vuosittain 2,4-6 miljoonaa tonnia jätettä, joka käsiteltäisiin EU:n normien mukaisesti ja jalostettaisiin uusioraaka-aineiksi. Ei ole mahdollista laskea kaikkien näiden ympäristöhyötyjen vaikutusta rahallisesti. Kuitenkin mikäli voidaan parantaa jäännösjätteen käsittelyä EU:ssa ja välttää sen siirtäminen kolmansiin maihin, tästä saatavien hyötyjen arvo olisi 266‑666miljoonaa euroa vuodessa. Kokonaishyödyt ovat todennäköisesti vieläkin suuremmat. Laittomiin siirtoihin liittyvät toimenpiteet auttaisivat ehkäisemään ja vähentämään laittomista jätteiden siirroista aiheutuvia vakavia ympäristövaikutuksia, koska ne parantaisivat täytäntöönpanojärjestelmän yleistä vaikuttavuutta ja tehokkuutta, mikä tuottaisi yleisiä ympäristöhyötyjä.

Mitä tulee yhteiskunnallisiin kokonaisvaikutuksiin, jätteiden vientiin ja jätteiden laittomiin siirtoihin liittyvien toimenpiteiden pitäisi vähentää kielteisiä vaikutuksia ihmisten terveyteen (esim. hengitysvaikeudet, loukkaantumiset) ja työoloihin (esim. sosiaalietuuksien puuttuminen, matalat palkat), jotka johtuvat kestämättömästä jätehuollosta. Toimenpiteistä saadaan yleistä hyötyä yhteiskunnalle sekä ulkomailla että EU:ssa. Kun jäte, joka aiemmin vietiin EU:sta, käsitellään EU:ssa, se voi johtaa 9 000‑23 000 työpaikan syntymiseen EU:n kierrätys- ja uudelleenkäyttöaloilla. Näillä aloilla syntyy todennäköisesti lisää työpaikkoja niiden toimenpiteiden ansiosta, joilla pyritään varmistamaan jätesiirtoasetuksen parempi toimivuus kierrätystä ja uudelleenkäyttöä varten EU:ssa tehtävien jätteiden siirtojen osalta. Kolmansissa maissa työpaikat voivat vähentyä virallisen tai epävirallisen jätteenkäsittelyn alalla, jos kyseiseen maahan viedään vähemmän jätettä. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Tässä ehdotuksessa hyödynnetään mahdollisimman pitkälti digitalisoinnin tarjoamia mahdollisuuksia hallinnollisten kustannusten vähentämiseen. Tämä koskee erityisesti ehdotusta ottaa käyttöön pakollinen EU:n laajuinen järjestelmä jätteiden siirtoon liittyvien tietojen antamiseksi ja vaihtamiseksi sähköisesti. Tällaisen järjestelmän kehittämisessä yhdistetään olemassa olevat kansalliset tai muut alustat, kuten sähköisistä kuljetustiedoista annetulla asetuksella (EU) 2020/1056 perustettu ympäristö, EU:n tason järjestelmään, ja tämän ei odoteta aiheuttavan komissiolle, jäsenvaltioille tai yrityksille kovinkaan suuria kustannuksia. Se tarjoaa kuitenkin jäsenvaltioiden viranomaisille ja komissiolle tehokkaan seuranta- ja täytäntöönpanovälineen sekä tehokkaan välineen, jonka avulla yritykset voivat noudattaa ehdotetun asetuksen velvoitteita. •Perusoikeudet Ehdotuksella ei ole vaikutuksia perusoikeuksien suojeluun. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotus edellyttää henkilöstöresursseja ja siitä aiheutuu kuluja joidenkin sen säännösten asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Osa henkilöstöresursseista on tarkoitus hankkia komission nykyisistä määrärahoista. Tarvittavat komission henkilöstöresurssit ovat ympäristöasioiden pääosaston henkilöstöä, jotka jo hoitavat toimien hallinnointia. Toimien hallinnointiin voisivat osallistua myös pääosaston sisällä tai muista pääosastoista siirrettävät työntekijät, joiden on mahdollista vapautua voimassa olevan asetuksen täytäntöönpanoon liittyvistä nykyisistä tehtävistä. Hallinnoivalle pääosastolle ja Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) olisi myönnettävä lisämääräraha vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Ehdotukseen sisältyy useita artikloja muista tehtävistä. Ne ovat tarpeen asetuksen täytäntöönpanemiseksi ja ne on hyväksyttävä täytäntöönpanosäädöksillä tai delegoiduilla säädöksillä täytäntöönpanon jälkeisinä vuosina. Näihin kuuluvat jätteiden luokittelua koskevien yhdenmukaistettujen sääntöjen kehittäminen, rahoitusvakuuksien laskeminen, EU:sta vietävien jätteiden vastaanottoa koskevien kolmansien maiden ilmoitusten arviointi sekä asetuksen täytäntöönpanon koordinointi. Tällaiset suunnitellut lisätoimet luetellaan seuraavassa: ·laaditaan yhdenmukaistettu menetelmä rahoitusvakuuksien tai vastaavien vakuutusten laskemista varten; ·tutkitaan ja vahvistetaan saastumisen raja-arvot, joiden avulla määritetään, luokitellaanko jätteet vihreään luetteloon kuuluviksi; ·tutkitaan ja vahvistetaan kriteerit käytettyjen tavaroiden tai aineiden ja toisaalta jätteiden erottamiseksi toisistaan; ·luodaan uusi kehys vihreässä luottelossa olevien jätteiden viennille EU:sta OECD:n ulkopuoliseen maahan ja ylläpidetään sitä, erityisesti laatimalla ja päivittämällä luettelo maista, joihin tällaisen jätteen vienti on sallittu. ·jolla seurataan jätteiden vientiä OECD-maihin ja lievennetään tällaisesta viennistä mahdollisesti aiheutuvia ympäristöongelmia. ·organisoidaan ja helpotetaan EU:n tasolla toimivan ryhmän (jätteiden siirtojen valvontaryhmä) työtä, jonka tarkoituksena on helpottaa ja parantaa jätesiirtoasetuksen täytäntöönpanon valvontaa koskevaa yhteistyötä. Komissiolla on OLAFin kautta erityinen tehtävä täydentää jäsenvaltioiden työtä tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanossa monimutkaisissa rajat ylittävissä tapauksissa, ja se sitoutuu ·tarkastamaan talouden toimijoiden toimitilat/veneet/siirrot; ·keräämään tietoja/tiedustelutietoja monista eri lähteistä;

·tekemään analyyttistä työtä (tullitietokantojen ja erityisten tietokantojen ja kohdennettujen välineiden käyttö); ·hankkimaan forensiikkaa; ·koordinoimaan toimia lainvalvontaviranomaisten, markkinavalvontaviranomaisten ja oikeusviranomaisten kanssa; ·tekemään yhteistyötä kolmansien maiden kanssa (vastavuoroista avunantoa koskevien sopimusten tai hallinnollista yhteistyötä koskevien sopimusten kautta); sekä ·tekemään yhteistyötä muiden EU:n virastojen kanssa (Euroopan syyttäjänvirasto, Europol, Eurojust, Frontex jne.) Ympäristöasioiden pääosastossa on tehty sisäistä työtä jätteiden siirtoja koskevan sähköisen tiedonvaihdon keskusjärjestelmän kehittämiseksi, mutta työtä on laajennettava, jotta voidaan kehittää ja ylläpitää keskitettyä järjestelmää jätteiden siirtoja koskevaa tietojenvaihtoa varten. Perustana käytetään nykyistä IMSOC-alustaa. Euroopan komissio vastaa asetuksen yleisestä täytäntöönpanosta ja kaikkien asetuksessa kaavailtujen täytäntöönpanosäädösten ja delegoitujen säädösten antamisesta. Tämä edellyttää tavanomaisia päätöksentekoprosesseja, myös sidosryhmäkuulemisia ja komiteamenettelyjä. Nykyiset rahoitusarviot perustuvat seuraaviin tietoihin: ·Ympäristöasioiden pääosasto: Yksi ylimääräinen kokoaikainen AD-virka, jota tukee 1,5 kokoaikaista sopimussuhteista toimihenkilöä, sekä toimintakustannukset (esim. tutkimus, ulkopuolinen konsultointi, kokoukset jne.), joita tarvitaan asetuksen yleistä täytäntöönpanoa sekä tarvittavaa valmistelutyötä ja sekundäärilainsäädännön laatimista varten jätteensiirtoasetuksessa ehdotettujen määräaikojen mukaisesti. Tämä edellyttää yhteensä 4 137 000 euroa vuosina 2024-2027 budjettipääosaston verkkosivuilla julkaistujen komission henkilöstökustannusten viimeisimmän päivityksen perusteella: https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/en/pre/legalbasis/Pages/pre-040-020_preparation.aspx . ·OLAF: Yksi ylimääräinen kokoaikainen AD-virka, joka on suunniteltu asetuksen asiaankuuluvien täytäntöönpanoa koskevien säännösten täytäntöönpanoa varten. Tämä edellyttää yhteensä 456 000 euroa vuosina 2024-2026 budjettipääosaston verkkosivuilla julkaistujen komission henkilöstökustannusten viimeisimmän päivityksen perusteella: https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/en/pre/legalbasis/Pages/pre-040-020_preparation.aspx . Ehdotuksen talousarvio esitetään käypinä hintoina. Tähän ehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä esitetään sen vaikutukset talousarvioon ja henkilö- ja hallintoresursseihin. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Uuden asetuksen odotetaan lisäävän jätemateriaalien uudelleenkäyttöä ja kierrättämistä EU:ssa, parantavan jätehuollon standardeja ja käytäntöjä EU:sta jätteitä tuovissa maissa ja vähentävän laittomia jätteiden siirtoja sekä EU:n sisällä että kolmansien maiden ja EU:n välillä. Sen toivotaan myös edistävän vahvojen ja dynaamisten markkinoiden luomista uusioraaka-aineille ja lisäävän siirtymistä kiertotalouteen EU:ssa ja kolmansissa maissa. Seurannan osalta mahdollisia sääntöjen noudattamiseen ja noudattamisen valvontaan liittyviä ongelmia seurattaisiin jäsenvaltioiden säännöllisillä täytäntöönpanokertomuksilla ja edistymiskertomuksilla, jotka komissio laatii näiden jäsenvaltioiden kertomusten perusteella. Tältä osin on huomattava, että keskeinen toimenpide tämän asetuksen täytäntöönpanon tehostamiseksi on EU:n laajuisen järjestelmän perustaminen asiakirjojen ja tietojen sähköistä vaihtamista varten (elektroninen organisaatioiden välinen tiedonsiirto eli EDI-järjestelmä). Tämän pitäisi antaa kaikille asiaan liittyville toimijoille paremmat mahdollisuudet saada käyttöönsä tietoja, jotka ovat merkityksellisiä asetuksen täytäntöönpanon kannalta. Erityisesti toimivaltaisilla viranomaisilla on paljon kattavammat ja johdonmukaisemmat tiedot jätevirtojen seuraamiseksi sekä EU:ssa että sen ulkopuolella, ja myös EU:ssa tapahtuvien, EU:hun saapuvien ja EU:sta lähtevien jätevirtojen seuranta paranee. EDI-järjestelmällä olisi varmistettava jäsenneltyjen tietojen vaihto, mikä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja komissio voivat johdonmukaisesti hankkia tietoja. Tämän odotetaan parantavan huomattavasti raportoinnin laatua ja siten mahdollistavan sen, että asetuksen täytäntöönpanon onnistumista voidaan seurata paremmin. Lisäksi uusi säännös, joka koskee komission suorittamaa jäsenvaltioiden tarkastussuunnitelmien tarkistamista, mahdollistaa tärkeän tietolähteen asetuksen täytäntöönpanon ja täytäntöönpanon valvonnassa. Säännösten noudattamiseen ja täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä seurattaisiin ja niistä keskusteltaisiin uudessa jätteiden siirtojen valvontaryhmässä, joka voisi myös määrittää uusia toimia ja toimenpiteitä, joita EU:n tasolla olisi toteutettava asetuksen tehokkuuden lisäämiseksi tulevaisuudessa. Asetusta on määrä tarkastella uudelleen kymmenen vuoden kuluessa sen voimaantulosta sen varmistamiseksi, että sen tavoitteet saavutetaan ja että sen säännökset ovat edelleen perusteltuja.

•Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset I osasto sisältää yleisiä säännöksiä tämän asetuksen tarkoituksesta, soveltamisalasta ja määritelmistä. 1 artiklassa säädetään asetuksen kohteesta eli toimenpiteistä ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi ehkäisemällä tai vähentämällä jätteiden siirrosta mahdollisesti aiheutuvia haitallisia vaikutuksia. 2 artiklassa määritellään asetuksen soveltamisala. 3 artikla sisältää määritelmät. II osasto siirtää säännökset jätteiden siirroista unionin alueella joko siten, että jätteet kuljetetaan kolmannen maan kautta, tai ilman tällaista kauttakulkua. 4 artiklassa esitetään yleinen menettelykehys, jota sovelletaan jätteiden siirtoihin unionissa. Tämän osaston 1 luku sisältää säännökset, joita sovelletaan kirjallista ennakkoilmoitusta ja -hyväksyntää koskevaan menettelyyn. 5 artiklassa säädetään ilmoituksen tekijän velvollisuudesta esittää ilmoituspyyntö, kun se suunnittelee 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja jätteiden siirtoja. 6 artiklassa säädetään sopimusta koskevista vaatimuksista, jotka on sisällytettävä ilmoituspyyntöön. 7 artiklassa säädetään rahoitusvakuudesta, joka on otettava käyttöön ilmoitettujen jätteiden siirtojen osalta. 8 artiklassa esitetään menettelyvaiheet ja määräajat, jotka koskevat lisätietojen pyytämistä ja toimittamista ilmoituspyynnön täyttämiseksi. 9 artiklassa esitetään menettelyvaiheet ja määräajat, joiden kuluessa toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, hyväksyvätkö ne ilmoitukseen sisältyvät suunnitellut siirrot vai vastustavatko ne niitä. 10 artiklassa säädetään, että asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava hyväksytylle siirrolle ehtoja. 11 artiklassa säädetään, että huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden siirrot ovat kiellettyjä, paitsi jos tietyt edellytykset täyttyvät, jolloin jätteiden siirrot voidaan hyväksyä. 12 artiklassa säädetään perusteista, joiden nojalla toimivaltainen viranomainen voi vastustaa hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoa. 13 artiklassa säädetään mahdollisuudesta antaa yleisiä ilmoituksia, jos sama jäte siirretään useaan kertaan samaan käsittelylaitokseen. 14 artikla sisältää säännöksiä edellytyksistä, jotka koskevat jätteen hyödyntämislaitosten ennakkohyväksyntää jäsenvaltioissa, tällaisten laitosten vastavuoroisesta tunnustamisesta jäsenvaltioissa sekä erityisestä nopeutetusta menettelystä, jota sovelletaan tiettyjen jätteiden siirtämiseen tällaisiin laitoksiin. 15 artikla sisältää lisäsäännöksiä, jotka koskevat jätteiden siirtoa väliaikaisiin jätteenkäsittelytoimiin. 16 artikla koskee jätteiden siirron hyväksynnän jälkeen noudatettavia vaatimuksia.

17 artikla sisältää säännökset siirtoa koskevista muutoksista hyväksynnän jälkeen Tämän osaston 2 luku sisältää 18 artiklan, jossa säädetään vihreän jäteluettelon jätteiden siirtoja koskevista yleisistä tiedonantovaatimuksista. Tämän osaston 3 luku sisältää yleiset vaatimukset. 19 artiklassa kielletään jätteiden sekoittaminen siirron aikana. 20 artikla sisältää säännökset asiakirjojen ja tietojen säilyttämisestä. 21 artikla sisältää säännöksiä, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua ilmoituksiin. Tämän osaston 4 luku sisältää takaisinottovelvoitteet ja 22-25 artiklat, joissa säädetään jätteiden takaisinotosta ja takaisinoton kustannusten maksamisesta. Tämän osaston 5 luku sisältää yleiset hallinnolliset vaatimukset. 26 artiklassa säädetään, että tässä asetuksessa edellytettyjen tietojen ja asiakirjojen antaminen ja vaihtaminen tapahtuu sähköisesti, ja vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti tällaisen vaihdon järjestelmien on toimittava. 27 artiklassa säädetään kielistä, joilla asiakirjoja ja tiedonantoja on annettava tämän asetuksen yhteydessä. 28 artiklassa säädetään sovellettavista menettelyvaatimuksista, joita on noudatettava, jos siirrettävän jätteen tai materiaalin luokittelusta on erimielisyyttä. Lisäksi siinä säädetään komission valtuuttamisesta hyväksymään täytäntöönpanotoimenpiteitä, joilla selkeytetään tiettyjen jätteiden luokittelua ja tiettyjen hyödykkeiden osalta käytettyjen tavaroiden ja jätteiden erottamista toisistaan. 29 artiklassa säädetään kustannuksista, joita ilmoituksen tekijöiltä voidaan veloittaa. 30 artiklassa säädetään raja-alueita koskevien sopimusten mahdollisuudesta poikkeustapauksissa. Tämän osaston 6 luku sisältää säännöksiä unionin sisäisistä siirroista, joissa kauttakulku tapahtuu kolmansien maiden kautta. 31 artiklassa säädetään erityisistä viivästyksistä, joiden kuluessa asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava kirjallinen suostumuksensa sellaisia siirtoja varten, joiden tarkoituksena on jätteistä huolehtiminen unionissa, kun jätteet kuljetetaan näiden kolmansien maiden kautta. 32 artikla koskee määräaikoja, joihin mennessä asianomaisten kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava kirjallinen suostumuksensa, kun on kyse unionissa tapahtuvista hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirroista, jotka kulkevat näiden kolmansien maiden kautta. III osasto koostuu yhdestä artiklasta (33 artikla), jonka mukaan jäsenvaltioilla on oltava kansalliset järjestelmät, jotka koskevat jätteiden siirtoja yhden jäsenvaltion sisällä, jotta varmistetaan yhdenmukaisuus unionin järjestelmän kanssa. IV osasto sisältää säännöksiä unionista kolmansiin maihin suuntautuvasta viennistä. Tämän osaston 1 luvussa on säännöksiä jätteiden viennistä unionista huolehtimista varten. 34 artiklassa kielletään vienti muualle kuin EFTA-maihin.

35 artiklassa säädetään menettelyyn liittyvistä vaatimuksista EFTA-maihin suuntautuvassa viennissä. Tässä artiklassa viitataan soveltuvin osin II osastoon ja säädetään sen säännöksiin tehtävistä mukautuksista ja lisäyksistä. Tämän IV osaston 2 luvun menettelysäännöksissä viitataan tähän artiklaan. Tämän osaston 2 luvussa on säännöksiä jätteiden viennistä unionista huolehtimista varten. 1 jakso sisältää säännökset vaarallisten ja muiden tiettyjen jätteiden viennistä OECD:n ulkopuolisiin maihin, ja 36 artiklassa säädetään vaarallisten ja muiden jätteiden vientikiellosta EU:sta OECD:n ulkopuolisiin maihin. 2 jaksossa on säännöksiä, jotka koskevat vaarattomien jätteiden vientiä OECD:n ulkopuolisiin maihin. Asetuksen 37-40 artikloissa määrätään tavanomaisen jätteen vientikiellosta OECD:n ulkopuolisiin maihin lukuun ottamatta tapauksia, joissa OECD:n ulkopuolinen maa ilmoittaa tuontihalukkuudestaan ja osoittaa valmiutensa käsitellä tiettyjä jätteitä ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Näissä artikloissa säädetään myös menettelystä, jolla kolmannet maat ilmoittavat halukkuudestaan ja kyvystään vastaanottaa ja käsitellä jätteitä, sekä komissiolle annettavasta valtuutuksesta arvioida näitä ilmoituksia ja julkaista luettelo maista, jotka voivat vastaanottaa tiettyjen vihreän jäteluettelon jätteiden vientiä unionista. 3 jaksossa on säännöksiä OECD-maihin suuntautuvasta viennistä. 41 artikla sisältää menettelyvaatimukset, jotka koskevat hyödyntämistä varten tapahtuvaa vientiä unionin ulkopuolisiin OECD-maihin. Tässä artiklassa viitataan soveltuvin osin II osastoon ja 35 artiklaan ja säädetään sen säännöksiin tehtävistä mukautuksista ja lisäyksistä. 42 artiklassa säädetään OECD-maihin suuntautuvan viennin valvonnasta ja suojamenettelystä, jos jätteiden vienti tällaisiin maihin johtaa tilanteeseen, jossa tällaista jätettä ei hallinnoida ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Tässä artiklassa säädetään, että komissiolle annetaan valtuudet toteuttaa tarvittaessa toimia, jos jätettä ei hallinnoida ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Tämän osaston 3 luvussa säädetään jätteiden vientiin sovellettavista lisävelvoitteista. 43 artiklassa säädetään viejien velvollisuuksista varmistaa, että niiden viemiä jätteitä hallinnoidaan määränpäässä ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. 44 artiklassa säädetään viejäjäsenvaltioiden velvollisuuksista toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän osaston säännökset pannaan asianmukaisesti täytäntöön. Tämän osaston 4 luku sisältää yleiset vaatimukset. 45 artiklassa kielletään jätteiden vienti Etelämantereelle. 46 artiklassa säädetään, että vaarallisten jätteiden vienti hyödynnettäväksi merentakaisiin maihin tai merentakaisille alueille on kielletty ja että muuhun hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden vientiin sovelletaan soveltuvin osin II osastoa. V osasto sisältää säännöksiä unioniin kolmansista maista suuntautuvasta viennistä. Tämän osaston 1 luvussa on säännöksiä jätteiden tuonnista unioniin huolehtimista varten. 47 artiklassa asetetaan jätteiden tuontikielto, joka koskee muita kuin Baselin yleissopimuksen osapuolina olevia maita tai maita, joiden kanssa on tehty sopimus, tai muita alueita kriisi- tai sotatilanteen aikana. 48 artikla sisältää menettelyvaatimukset, jotka koskevat tuontia Baselin yleissopimuksen osapuolina olevista maista tai muilta alueilta kriisi- tai sotatilanteen aikana. Tässä artiklassa viitataan soveltuvin osin II osastoon ja säädetään sen säännöksiin tehtävistä mukautuksista ja lisäyksistä. Tämän IV osaston 2 luvun menettelysäännöksissä viitataan tähän artiklaan. Tämän osaston 2 luvussa on säännöksiä jätteiden tuonnista unioniin hyödyntämistä varten. 49 artiklassa asetetaan jätteiden tuontikielto, joka koskee muita kuin niitä maita, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä, Baselin yleissopimuksen osapuolina olevia maita, maita, joiden kanssa on tehty sopimus, tai muita alueita kriisi- tai sotatilanteen aikana. 50 artikla sisältää menettelyvaatimukset, jotka koskevat tuontia maista, joihin sovelletaan OECD:n päätöstä, tai muilta alueilta kriisi- tai sotatilanteen aikana. Tässä artiklassa viitataan soveltuvin osin II osastoon ja 45 artiklaan ja säädetään sen säännöksiin tehtävistä mukautuksista ja lisäyksistä.

51 artikla sisältää menettelyvaatimukset, jotka koskevat tuontia maista, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä mutta jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia tai muilta alueilta kriisi- tai sotatilanteen aikana. Tässä artiklassa viitataan soveltuvin osin 45 artiklaan. Tämän osaston 3 luku sisältää yleiset velvollisuudet. 52 artiklassa asetetaan tuontijäsenvaltioille velvollisuudet varmistaa maahantuodun jätteen moitteeton jätehuolto ja kieltää tuonti, jos on syytä epäillä, että jätteitä ei hallinnoida asianmukaisesti. Tämän osaston 4 luku sisältää yleiset vaatimukset. 53 artiklassa säädetään, että merentakaisista maista tai merentakaisilta alueilta peräisin olevaan tuontiin sovelletaan II osaston säännöksiä soveltuvin osin. VI osasto sisältää säännöksiä unionin kautta tapahtuvaan kuljetukseen kolmansista maista ja kolmansiin maihin. 54 artikla sisältää säännöksiä huolehtimista varten tapahtuvasta kauttakuljetuksesta. 55 artikla sisältää säännöksiä huolehtimista varten tapahtuvasta kauttakuljetuksesta. VII osasto sisältää säännöksiä tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Tämän osaston 1 luvussa on yksi artikla (56 artikla), ja siinä säädetään kaikkien jätteiden siirtoon osallistuvien yleisistä velvollisuuksista toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikkia niiden siirtämiä jätteitä hallinnoidaan koko siirron ajan sekä niiden hyödyntämisen ja niistä huolehtimisen ajan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Tämän osaston 2 luvussa on säännöksiä tämän asetuksen täytäntöönpanosta. 1 jaksossa käsitellään jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia. 57 artikla sisältää tarkastuksia koskevia säännöksiä. 58 artikla sisältää säännökset asiakirjoista ja todisteista. 59 artikla sisältää säännöksiä jäsenvaltioiden tarkastussuunnitelmista. 60 artikla sisältää seuraamuksia koskevia säännöksiä. 61 artikla sisältää säännöksiä täytäntöönpanoyhteistyöstä kansallisella tasolla. 62 artikla sisältää säännöksiä jäsenvaltioiden välisestä täytäntöönpanoyhteistyöstä. 63 artikla sisältää säännöksiä jätteiden siirtojen valvontaryhmästä. 2 jaksossa käsitellään komission tämän asetuksen yhteydessä toteuttamia täytäntöönpanotoimia.

VIII osasto sisältää loppusäännökset. 69 artikla sisältää säännökset jäsenvaltioiden raportointivelvollisuuksista. 70 artikla sisältää säännökset kansainvälisestä yhteistyöstä. 71 artikla sisältää säännökset jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimeämisestä. 72 artikla sisältää säännökset yhteyshenkilöiden nimeämisestä. 73 artikla sisältää säännökset unionin saapumis- ja poistumistullitoimipaikkojen nimeämisestä. 74 artikla sisältää säännökset nimeämisiä koskevista ilmoituksista ja tiedoista. 75 artikla sisältää säännökset tämän asetuksen liitteiden I-X muuttamisesta. 76 ja 77 artiklassa vahvistetaan edellytykset, joiden täyttyessä komissio voi hyväksyä delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä. 78 artiklalla muutetaan asetusta (EU) N:o 1257/2013 sen ja tämän asetuksen mukauttamiseksi romuajoneuvoja koskeviin unionin ja sen jäsenvaltioiden sovellettaviin kansainvälisiin velvoitteisiin. 79 artiklalla muutetaan asetusta (EU) 2020/1056 siten, että siinä olevat viittaukset jätteenkuljetusasiakirjoihin saatetaan ajan tasalle. 80 artiklassa säädetään asetuksen tarkistamisesta vuonna 2034. 81 artiklassa säädetään kumoamisesta ja siirtymäsäännöksistä. 82 artiklassa säädetään asetuksen voimaantulosta ja soveltamisesta. 2021/0367 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS jätteiden siirroista sekä asetusten (EU) N:o 1257/2013 ja (EU) 2020/1056 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)On tarpeen vahvistaa unionin tasolla annettavat säännöt ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi jätteiden siirrosta mahdollisesti aiheutuvilta haitallisilta vaikutuksilta. Näillä säännöillä olisi myös osaltaan helpotettava ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 4 artiklassa säädetyn jätehierarkian mukaisesti sekä vähennettävä resurssien käytön kokonaisvaikutuksia ja parannettava tällaisen käytön tehokkuutta, mikä on ratkaisevan tärkeää kiertotalouteen siirtymiselle. (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1013/2006 on viidentoista viime vuoden aikana saatu aikaan merkittäviä parannuksia ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi jätteiden siirrosta mahdollisesti aiheutuvilta haitallisilta vaikutuksilta. Komission kyseisestä asetuksesta tekemä arviointi on kuitenkin tuonut esiin myös useita haasteita ja puutteita, joihin on puututtava uusilla säännöksillä. (3)Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa esitetään kunnianhimoinen etenemissuunnitelma unionin muuttamiseksi kestäväksi, resurssitehokkaaksi ja ilmastoneutraaliksi taloudeksi. Siinä kehotetaan komissiota tarkistamaan asetuksessa (EY) N:o 1013/2006 vahvistettuja jätteiden siirtoja koskevia unionin sääntöjä. Maaliskuussa 2020 hyväksytyssä uudessa kiertotalouden toimintasuunnitelmassa korostetaan lisäksi tarvetta toteuttaa toimia sen varmistamiseksi, että uudelleenkäyttöön ja kierrätykseen tarkoitettujen jätteiden siirtoja unionissa helpotetaan, että unioni ei vie jätteeseen liittyviä haasteitaan kolmansiin maihin ja että laittomiin jätteiden siirtoihin puututaan paremmin. Ympäristöön ja sosiaalisiin hyötyihin liittyvien hyötyjen lisäksi tämä voi vaikuttaa EU:n strategiseen riippuvuuteen raaka-aineista. Sekä neuvosto että Euroopan parlamentti ovat myös kehottaneet tarkistamaan nykyisiä jätteiden siirtoja koskevia unionin sääntöjä, jotka on vahvistettu asetuksella (EY) N:o 1013/2006. (4)Asetusta (EY) N:o 1013/2006 on jo muutettu useaan otteeseen, ja siihen on tehtävä merkittäviä lisämuutoksia sen varmistamiseksi, että Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ja uuden kiertotalouden toimintasuunnitelman poliittiset tavoitteet saavutetaan. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1013/2006 olisi korvattava uudella asetuksella. (5)Tällä asetuksella täydennetään unionin yleistä jätehuoltolainsäädäntöä, kuten direktiiviä 2008/98/EY. Siinä viitataan mainitun direktiivin määritelmiin, kuten jätteen ja yleisten jätehuoltotoimien määritelmiin. Se sisältää myös useita lisämääritelmiä, joilla helpotetaan tämän asetuksen yhdenmukaista soveltamista. (6)Tällä asetuksella pannaan täytäntöön unionin tasolla 22 päivänä maaliskuuta 1989 tehty vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus, jäljempänä ’Baselin yleissopimus’. Baselin yleissopimuksen tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä haitallisilta vaikutuksilta, joita aiheutuu vaarallisen jätteen ja muiden jätteiden tuottamisesta, maanrajan ylittävistä siirroista ja käsittelystä. Unioni on ollut Baselin yleissopimuksen sopimuspuoli vuodesta 1994. (7)Tällä asetuksella pannaan unionin tasolla täytäntöön myös Baselin yleissopimuksen muutos, jäljempänä ’vientikieltomuutos’, joka hyväksyttiin vuonna 1995 ja joka tuli kansainvälisellä tasolla voimaan 5 päivänä joulukuuta 2019. Vientikieltomuutoksella kielletään yleisesti kaiken sellaisen vaarallisen jätteen vienti, joka on tarkoitettu loppusijoitukseen, uudelleenkäyttöön, kierrätykseen ja hyödyntämiseen, Baselin yleissopimuksen liitteessä VII luetelluista maista kaikkiin muihin maihin. Unioni on ratifioinut vientikieltomuutoksen ja pannut sen täytäntöön vuodesta 1997. (8)Unioni toimitti lokakuussa 2020 Baselin yleissopimuksen sihteeristölle Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisen ilmoituksen, joka koskee jätteiden siirtoja unionissa. Kyseisen artiklan perusteella unioni voisi näin ollen vahvistaa erityisiä sääntöjä, joita sovelletaan EU:n sisäisiin jätteiden siirtoihin, jotka eivät ole ympäristönsuojelun kannalta lievempiä kuin Baselin yleissopimuksen määräykset. (9)Koska unioni on hyväksynyt hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta 30 päivänä maaliskuuta 1992 tehdyn OECD:n neuvoston päätöksen, jäljempänä ’OECD:n päätös’, on tarpeen sisällyttää kyseisen päätöksen sisältö ja sen muutokset unionin lainsäädäntöön. (10)On tärkeää järjestää jätteiden siirtojen valvonta ja tarkastus ja säännellä niitä siten, että otetaan huomioon tarve säilyttää, suojella ja parantaa ympäristön laatua ja ihmisten terveyttä sekä varmistetaan jätteiden siirtoja koskevien sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla unionissa. (11)On tarpeen välttää päällekkäisyys sellaisten tiettyjen materiaalien kuljetusta koskevan unionin lainsäädännön kanssa, jotka voitaisiin luokitella jätteeksi tämän asetuksen mukaisesti. (12)Asevoimien tai avustusjärjestöjen tuottamat jätteet olisi suljettava tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne tuodaan unioniin erityisissä tilanteissa (mukaan lukien kauttakulku unionin alueella, kun jäte saapuu unioniin). Tällaisten siirtojen osalta olisi noudatettava kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisten sopimusten vaatimuksia. Tällaisissa tapauksissa kaikkien kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille ja unionissa sijaitsevan vastaanottomaan toimivaltaiselle viranomaiselle olisi etukäteen ilmoitettava siirrosta ja sen määränpäästä.

(13)On tarpeen estää päällekkäisyys Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 kanssa, koska se jo sisältää säännöksiä eläimistä saatavien sivutuotteiden lähetyksistä, ohjaamisesta ja siirroista (keräämisestä, kuljettamisesta, esikäsittelystä, käsittelystä, käytöstä, hyödyntämisestä tai hävittämisestä, kirjanpidosta, lähetysten mukaan liitettävistä asiakirjoista ja jäljitettävyydestä) unionissa, unioniin ja unionista. (14)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1257/2013 sovelletaan unionin jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin suuriin kauppa-aluksiin, jotka on jätetty asetuksen (EY) N:o 1013/2006 soveltamisalan ulkopuolelle. Vientikieltomuutoksen äskettäisen kansainvälisen voimaantulon vuoksi on kuitenkin tarpeen varmistaa, että asetuksen (EU) N:o 1257/2013 soveltamisalaan kuuluviin aluksiin, joista tulee jätettä unionissa, sovelletaan asiaankuuluvia unionin jätteensiirtosääntöjä, joilla pannaan täytäntöön vientikieltomuutos, jotta varmistetaan unionin oikeudellisen järjestelmän tiukka oikeudellinen yhteensopivuus kansainvälisten velvoitteiden kanssa. Samalla on myös tarpeen muuttaa asetusta (EU) N:o 1257/2013 sen selventämiseksi, että kyseisen asetuksen soveltamisalaan kuuluvia aluksia, joista tulee jätettä unionissa, saa kierrättää ainoastaan niissä laitoksissa, jotka sisältyvät kyseisen asetuksen nojalla laadittuun aluskierrätyslaitosten eurooppalaiseen luetteloon ja jotka sijaitsevat Baselin yleissopimuksen liitteessä VII luetelluissa maissa. (15)Vaikka jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastuksesta tietyssä jäsenvaltiossa vastaa tämä jäsenvaltio itse, jätteiden siirtoja koskevien kansallisten järjestelmien olisi oltava johdonmukaisia unionin järjestelmän kanssa ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkean tason varmistamiseksi. (16)Kun on kyse sellaisten hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden, joita ei ole lueteltu liitteessä III, IIIA tai IIIB, tai huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden siirroista, on aiheellista varmistaa mahdollisimman korkea valvonnan ja tarkastusten taso siten, että tällaisiin siirtoihin vaaditaan kirjallinen ennakkohyväksyntä. Tällaiseen menettelyyn olisi kuuluttava ennakkoilmoitus, jonka myötä toimivaltaisten viranomaisten on mahdollista saada asianmukaiset tiedot voidakseen toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. Sen johdosta kyseisten viranomaisten olisi myös mahdollista esittää perusteltuja vastalauseita tällaisten siirtojen osalta. (17)Jotta voidaan tukea sellaisten direktiivin 2008/98/EY säännösten täytäntöönpanoa, joiden tarkoituksena on lisätä jätteen erilliskeräystä ja vähentää sekalaisen yhdyskuntajätteen syntymistä, olisi tarkasteltava erityisesti sekalaisen yhdyskuntajätteen siirtoja toiseen jäsenvaltioon. Lisäksi jotta voidaan tukea direktiivissä 2008/98/EY ja neuvoston direktiivissä 1999/31/EY vahvistettujen kierrätyksen lisäämistä ja jätteen loppukäsittelyn vähentämistä koskevien tavoitteiden saavuttamista, jätteiden siirrot loppukäsittelyä varten toiseen jäsenvaltioon olisi yleisesti kiellettävä. Jätteiden siirrot loppukäsittelyä varten olisi sallittava vain poikkeustapauksissa. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon läheisyys- ja omavaraisuusperiaatteet unionin ja kansallisella tasolla direktiivin 2008/98/EY ja erityisesti sen 16 artiklan mukaisesti sekä hyödyntämisen ensisijaisuus. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava varmistaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EY soveltamisalaan kuuluvat jätehuoltolaitokset soveltavat kyseisessä direktiivissä määriteltyjä parhaita käytettävissä olevia tekniikoita laitokselle myönnetyn luvan mukaisesti ja että jäte käsitellään huolehtimistoimien osalta unionin lainsäädännössä vahvistettujen ympäristön ja ihmisten terveyden suojelua koskevien vaatimusten mukaisesti. (18)Kun on kyse tämän asetuksen liitteessä III, liitteessä IIIA tai IIIB lueteltujen hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirroista, on aiheellista varmistaa valvonnan ja tarkastusten vähimmäistaso vaatimalla, että siirtojen mukana on oltava tietyt tiedot siirtoon osallistuvista henkilöistä ja maista, kyseisen jätteen kuvaus ja määrät, sen hyödyntämistoimen tyyppi, jota varten jäte siirretään, sekä tiedot laitoksista, joissa jäte hyödynnetään. (19)On tarpeen vahvistaa perusteet, joiden nojalla jäsenvaltiot voivat vastustaa hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoja. Kun on kyse tällaisista siirroista, jäsenvaltioiden olisi voitava varmistaa, että direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan kuuluvat jätehuoltolaitokset soveltavat kyseisessä direktiivissä määriteltyjä parhaita käytettävissä olevia tekniikoita laitokselle myönnetyn luvan mukaisesti. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava varmistaa, että jäte käsitellään unionin lainsäädännössä vahvistettuihin hyödyntämistoimiin liittyvien oikeudellisesti sitovien ihmisten terveyttä ja ympäristön suojelua koskevien vaatimusten mukaisesti ja, direktiivin 2008/98/EY 16 artikla huomioon ottaen, noudattamalla mainitun direktiivin mukaisesti laadittuja jätehuoltosuunnitelmia siten, että tarkoituksena on varmistaa unionin lainsäädännössä vahvistettujen oikeudellisesti sitovien hyödyntämis- tai kierrätysvelvoitteiden täyttäminen. (20)Oikeusvarmuuden vuoksi ja tämän asetuksen johdonmukaisen soveltamisen ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on tarpeen säätää menettelyvaiheista ja -takeista, kun ilmoituksen tekijä haluaa siirtää jätettä, johon sovelletaan kirjallista ennakkoilmoitus- ja -hyväksyntämenettelyä. Baselin yleissopimuksen 6 artiklan 11 kohdan mukaisesti on myös tarpeen varmistaa, että asianomaiset toiminnanharjoittajat vastaavat kustannuksista tilanteissa, joissa kirjallista ennakkoilmoitusta ja -hyväksyntää edellyttäviä jätteiden siirtoja ei voida saattaa päätökseen tai ne ovat laittomia. Ilmoituksen tekijän olisi tätä varten hankittava rahoitusvakuus tai vastaava vakuutus kustakin tällaisen jätteen siirrosta. (21)Jotta vähennettäisiin hallinnollista taakkaa, joka kohdistuu sekä julkisiin että yksityisiin toimijoihin, jotka osallistuvat ”ennakkohyväksyttyihin” laitoksiin tehtäviin siirtoihin, on tarpeen vahvistaa edellytykset, joiden täyttyessä ”ennakkohyväksyntä” voidaan myöntää, jotta voidaan varmistaa näiden hyväksyntöjen vastavuoroinen tunnustaminen kaikissa jäsenvaltioissa ja yhdenmukaistaa vaatimukset, jotka koskevat jätteiden kuljettamista näihin laitoksiin. (22)Jätteiden siirtoa koskevien ilmoitusten käsittelyviiveiden vähentämiseksi ja asianomaisten viranomaisten välisen tietojenvaihdon helpottamiseksi on tarpeen, että tiedot yksittäisistä jätteiden siirroista unionissa annetaan ja vaihdetaan sähköisesti. On myös tarpeen siirtää komissiolle valta määritellä menettelylliset ja toiminnalliset vaatimukset (kuten yhteenliitettävyys, arkkitehtuuri ja turvallisuus) niiden järjestelmien käytännön toteutusta varten, joilla varmistetaan kyseinen tietojen sähköinen toimittaminen ja vaihtaminen. On myös tarpeen antaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja talouden toimijoille riittävästi aikaa valmistautua siirtymiseen asetuksessa (EY) N:o 1013/2006 säädetystä paperipohjaisesta lähestymistavasta tietojen ja asiakirjojen sähköiseen vaihtoon. Sen vuoksi tätä uutta velvoitetta olisi sovellettava 24 kuukauden kuluttua tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä. (23)Jätteiden kuljetukseen osallistuvien talouden toimijoiden olisi voitava käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2020/1056 säädettyä ympäristöä tässä asetuksessa edellytettyjen tietojen vaihtamiseen jätteen kuljetuksen aikana, ja olisi varmistettava tässä asetuksessa säädettyjen järjestelmien yhteentoimivuus ja ympäristö sähköisten kuljetustietojen vaihtamiselle. (24)Jotta helpotetaan tullin työtä tämän asetuksen täytäntöönpanossa, on tarpeen, että komission ylläpitämä keskusjärjestelmä, joka mahdollistaa tietojen ja asiakirjojen sähköisen toimittamisen ja vaihdon, on yhteentoimiva unionin tasolla parhaillaan kehitettävän Euroopan unionin tullialan yhdennetyn palveluympäristön kanssa, kun kaikki tarvittavat tekniset toimet tämän toimivuuden varmistamiseksi on saatu päätökseen. (25)Kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava halutessaan antaa ja vaihtaa tämän asetuksen mukaisia menettelyvaatimuksia koskevia tietoja ja asiakirjoja sähköisesti unionin tasolla käytössä olevan järjestelmän kautta, jos ne täyttävät tämän järjestelmän kautta tapahtuvaa tietojenvaihtoa koskevat vaatimukset. (26)Jotta voidaan varmistaa jätteiden siirtojen jäljitettävyys ja jotta ei heikennetä rajojen yli siirrettävän jätteen ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa, olisi kiellettävä jätteen sekoittaminen muun jätteen kanssa siirron alusta aina jätteen vastaanottamiseen hyödyntämis- tai huolehtimistoimissa. (27)Tässä asetuksessa säädettyjen velvoitteiden noudattamisen valvomisen helpottamiseksi on tärkeää, että talouden toimijat ja toimivaltaiset viranomaiset säilyttävät jätteiden siirtoa varten vaadittavat asiakirjat ja tiedot vähintään viiden vuoden ajan siirron alkamispäivästä. (28)Jäsenvaltioita olisi vaadittava varmistamaan, että asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset asettavat tiedot niiden hyväksymiä siirtoja sekä sellaisia jätteiden siirtoja, joihin sovelletaan tässä asetuksessa esitettyjä yleisiä tietojen antamista koskevia vaatimuksia, koskevista ilmoituksista asianmukaisin tavoin julkisesti saataville 25 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyn tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen (Århusin sopimus) mukaisesti, kun tällaiset tiedot eivät ole kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaisesti luottamuksellisia. (29)Baselin yleissopimuksen 9 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten täytäntöönpanemiseksi olisi säädettävä velvollisuudesta ottaa jäte takaisin lähtömaahan taikka hyödyntää se tai huolehtia siitä jollakin muulla tavalla, jos jätteen siirtoa ei voida toteuttaa aiotulla tavalla. Lisäksi olisi oltava pakollista, että henkilön, jonka toiminnan tuloksena laiton jätteiden siirto tehdään, on otettava kyseinen jäte takaisin tai tehtävä muita järjestelyjä sen hyödyntämiseksi tai siitä huolehtimiseksi sekä huolehdittava takaisinotosta aiheutuvista kustannuksista. Jos tämä ei ole mahdollista, lähtömaan tai vastaanottomaan toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä yhteistyötä varmistaakseen kyseisen jätteen ympäristön kannalta hyväksyttävän käsittelyn. (30)Sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset voivat käsitellä niille toimitetut jätesiirtoja koskevat asiakirjat asianmukaisesti, on tarpeen säätää, että ilmoituksen tekijä on velvollinen toimittamaan näiden asiakirjojen virallisen käännöksen kyseisten viranomaisten hyväksymällä kielellä, jos ne sitä pyytävät. (31)Jotta voidaan välttää jätteiden tai tavaroiden siirtojen keskeytyminen, joka johtuu toimivaltaisten viranomaisten välisistä näiden jätteiden tai tavaroiden asemaa koskevista erimielisyyksistä, on tarpeen vahvistaa menettely tällaisten erimielisyyksien ratkaisemiseksi. Tältä osin on tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset perustavat päätöksensä direktiivin 2008/98/EY säännöksiin, jotka koskevat sivutuotteiden määrittämistä ja jätteeksi luokittelun päättymistä. On myös tarpeen säätää menettelystä, jolla ratkaistaan toimivaltaisten viranomaisten väliset erimielisyydet siitä, olisiko jätteeseen sovellettava ilmoitusmenettelyä vai ei. Jotta voidaan varmistaa, että kaikkialla unionissa yhdenmukaistetaan paremmin edellytykset, joiden mukaisesti jätteeseen olisi sovellettava ilmoitusmenettelyä, komissiolle olisi myös siirrettävä valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan perusteet tietyn jätteen luokittelulle tämän asetuksen asianomaisissa liitteissä ja siten määritetään, sovelletaanko siihen ilmoitusmenettelyä. Lisäksi sen välttämiseksi, että jätteet virheellisesti ilmoitetaan käytetyiksi tavaroiksi, ja oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan perusteet käytettyjen tavaroiden ja jätteen erottamiseksi toisistaan silloin, kun kyseessä ovat tietyt hyödykkeet, joiden osalta tällainen erottelu on tärkeää, erityisesti kun niitä viedään unionista. (32)Jotta hallinnot voisivat rajoittaa jätteiden siirtoihin liittyvien menettelyjen käsittelyyn ja tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä julkisia menoja, on tarpeen säätää siitä mahdollisuudesta, että ilmoituksen tekijältä veloitetaan näihin menettelyihin sekä valvontaan, analyyseihin ja tarkastuksiin liittyvät asianmukaiset ja oikeasuhteiset hallinnolliset kustannukset.

(33)Hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi sekä poikkeuksellisissa olosuhteissa, jotka liittyvät erityisiin maantieteellisiin tai väestötilanteisiin, jäsenvaltiot voivat tehdä kahdenvälisiä sopimuksia, joilla helpotetaan tiettyjä jätevirtoja koskevia ilmoitusmenettelyjä, kun on kyse rajat ylittävistä siirroista kyseessä olevan kahden jäsenvaltion välisellä raja-alueella lähimpänä sijaitsevaan asianmukaiseen laitokseen. Jäsenvaltion olisi myös voitava tehdä tällaisia sopimuksia Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan maan kanssa sekä tilanteessa, jossa jäte siirretään lähtömaasta ja käsitellään siinä mutta kuljetetaan toisen jäsenvaltion kautta. (34)Asianomaisten maiden ympäristön suojelemiseksi on tarpeen selkeyttää Baselin yleissopimuksen mukaisesti säädetyn vientikiellon soveltamisalaa tapauksissa, joissa unionista viedään mitä hyvänsä jätteitä huolehdittavaksi johonkin sellaiseen kolmanteen maahan, joka ei ole Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsen. (35)Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolina olevat maat voivat ottaa käyttöön unionin sisäisiä siirtoja koskevat tarkastusmenettelyt. Tällaisissa tapauksissa unionin ja kyseisten maiden välisiin siirtoihin olisi sovellettava samoja sääntöjä kuin unionin sisäisiin siirtoihin. (36)Asianomaisten maiden ympäristön suojelemiseksi on tarpeen selkeyttää Baselin yleissopimuksen mukaisesti säädetyn vientikiellon soveltamisalaa tapauksissa, joissa vaarallisia jätteitä viedään hyödynnettäväksi kolmansiin maihin, joihin OECD:n päätöstä ei sovelleta. Erityisesti on tarpeen selkeyttää niiden jätteiden luetteloa, joihin tätä kieltoa sovelletaan, ja varmistaa, että luetteloon on sisällytetty myös Baselin yleissopimuksen liitteessä II luetellut eli kotitalouksista kerätyt jätteet ja kotitalousjätteiden polttamisessa syntyvät jäämät sekä vaikeasti kierrätettävä muovijäte. (37)On tarpeen vahvistaa tiukat säännöt, jotka koskevat vaarattomien jätteiden vientiä hyödynnettäväksi kolmansiin maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä, sen varmistamiseksi, että kyseinen jäte ei aiheuta vahinkoa ympäristölle ja kansanterveydelle näissä maissa. Näiden sääntöjen mukaan vienti unionista olisi sallittava ainoastaan maihin, jotka sisältyvät komission laatimaan ja päivittämään luetteloon, kun kyseiset maat ovat esittäneet komissiolle pyynnön, jossa ne ilmoittavat olevansa valmiita vastaanottamaan tiettyjä vaarattomia jätteitä unionista ja osoittavat valmiutensa huolehtia tällaisesta jätteestä ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla tässä asetuksessa vahvistettujen perusteiden mukaisesti. Vienti muihin kuin kyseisessä luettelossa mainittuihin maihin olisi kiellettävä. Jotta varmistetaan se, että uuteen järjestelmään siirtymiselle jää riittävästi aikaa, olisi säädettävä kolmen vuoden siirtymäkaudesta tämän asetuksen yleisen soveltamisen alkamispäivän jälkeen. (38)Maihin, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan, sovelletaan OECD:n vahvistamia jätteiden siirtoa ja jätehuoltoa koskevia sääntöjä ja suosituksia, ja niissä on yleensä korkeampi jätehuollon taso kuin maissa, joihin OECD:n päätöstä ei sovelleta. On kuitenkin tärkeää, että vaarattomien jätteiden vienti hyödynnettäväksi unionista ei aiheuta vahinkoa ympäristölle ja kansanterveydelle maissa, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan. Sen vuoksi on tarpeen luoda mekanismi, jolla seurataan vaarattomien jätteiden siirtoja kyseisiin maihin. Tapauksissa, joissa vaarattomien jätteiden vienti unionista asianomaiseen maahan on lisääntynyt huomattavasti lyhyessä ajassa ja saatavilla ei ole riittävästi tietoja, jotka osoittaisivat kyseisen maan kyvyn hyödyntää kyseinen jäte ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla, komission olisi aloitettava vuoropuhelu kyseisen maan kanssa ja, jos tiedot eivät riitä osoittamaan, että jäte hyödynnetään ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla, komissiolle olisi annettava valtuudet keskeyttää tällainen vienti. (39)Olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että siirrettäessä jätettä unionissa tai tuotaessa sitä unioniin jätehuolto tapahtuu direktiivin 2008/98/EY ja muun jätteitä koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti koko siirron ajan aina vastaanottomaassa tapahtuvaan hyödyntämiseen tai huolehtimiseen saakka vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua haittaa ympäristölle. On myös tarpeen varmistaa, että unionista vietävien jätteiden huolto tapahtuu ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla koko siirron ajan aina vastaanottajana olevassa kolmannessa maassa tapahtuvaan hyödyntämiseen tai loppukäsittelyyn saakka. Tätä varten olisi otettava käyttöön jätteiden viejiä koskeva velvoite sen varmistamiseksi, että laitoksesta, joka vastaanottaa jätteen vastaanottavassa kolmannessa maassa, tehdään riippumattoman kolmannen osapuolen suorittama tarkastus ennen jätteen viemistä kyseiseen laitokseen. Tarkastuksen tarkoituksena on varmistaa, että kyseinen laitos täyttää tässä asetuksessa säädetyt erityiset perusteet, joiden tarkoituksena on varmistaa, että jätehuolto hoidetaan ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla. Jos tarkastuksessa todetaan, että kyseinen laitos ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä perusteita, viejällä ei pitäisi olla oikeutta viedä jätettä tähän laitokseen. Tätä velvoitetta olisi sovellettava laitoksiin kaikissa kolmansissa maissa, myös OECD:n jäseninä olevissa maissa. OECD:n päätöksessä todetaan, että toiseen OECD-maahan vietävä jätteen on oltava tarkoitettu hyödyntämistoimia varten laitoksessa, jossa jätteet hyödynnetään ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla laitokseen sovellettavien kansallisten lakien, asetusten ja käytäntöjen mukaisesti. OECD:n päätökseen ei sisälly mitään seikkaa tai perustetta, jossa täsmennettäisiin, miten tämä vaatimus olisi pantava täytäntöön ”ympäristön kannalta hyväksyttävän jätehuollon” osalta. Koska ei ole olemassa yhteisiä perusteita, joissa määriteltäisiin edellytykset jätteen hyödyntämiselle asianomaisissa laitoksissa, on tarpeen puuttua riskiin siitä, että EU:sta OECD:hen kuuluviin maihin vietävää jätettä hoidetaan huonosti tietyissä laitoksissa, minkä vuoksi näissä maissa sijaitseviin laitoksiin olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyjä tarkastusvaatimuksia. (40)Kun otetaan huomioon Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten oikeus kieltää vaarallisten jätteiden tai kyseisen yleissopimuksen liitteessä II lueteltujen jätteiden tuonti sen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, huolehtimista varten tarkoitetun jätteen tuonti unioniin olisi sallittava, jos viejämaa on kyseisen yleissopimuksen sopimuspuoli. Hyödynnettävien jätteiden tuonti unioniin olisi sallittava maista, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan tai jotka ovat Baselin yleissopimuksen osapuolia. Muutoin jätteiden tuonti olisi sallittava vain tapauksissa, joissa viejämaata sitoo unionin lainsäädännön ja Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukainen kahden- tai monenvälinen sopimus taikka järjestely, paitsi jos tämä ei ole mahdollista kriisitilanteessa, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä tai sotatilanteessa. (41)Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon neuvoston päätöksessä 2013/755/EU vahvistetut säännöt, jotka koskevat jätteiden vientiä merentakaisiin maihin ja alueille sekä niiden tuontia merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta. (42)Erityisissä tapauksissa, joissa siirto tapahtuu unionin sisällä siten, että kauttakulku tapahtuu kolmansien maiden kautta, olisi sovellettava erityisiä säännöksiä, jotka koskevat kolmansien maiden hyväksyntämenettelyä. Lisäksi on tarpeen antaa erityissäännöksiä menettelyistä, joita sovelletaan jätteiden kuljetukseen unionin kautta kolmansista maista ja kolmansiin maihin. (43)Ympäristösyistä ja Etelämantereen erityisaseman vuoksi tässä asetuksessa on nimenomaisesti kiellettävä jätteiden vienti tälle alueelle. (44)Tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan varmistamiseksi on tarpeen säätää jäsenvaltioiden velvollisuuksista suorittaa jätteiden siirtoja koskevia tarkastuksia. Jätteiden siirtoja koskevien tarkastusten riittävä suunnittelu on tarpeen, jotta voidaan määrittää kapasiteetti, joka on tarpeen tarkastusten ja laittomien siirtojen tehokkaan estämisen vuoksi. Asetuksen (EY) N:o 1013/2006 mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että jätteiden siirtoja koskevat tarkastussuunnitelmat laaditaan 1 päivään tammikuuta 2017 mennessä. Tarkastussuunnitelmiin liittyvien säännösten johdonmukaisemman soveltamisen helpottamiseksi ja tarkastusten johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi kaikkialla unionissa jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tarkastussuunnitelmistaan komissiolle, jonka tehtäväksi olisi annettava näiden suunnitelmien tarkistaminen ja tarvittaessa parannussuositusten antaminen. (45)Jäsenvaltioissa on erilaisia sääntöjä sen osalta, millainen on jäsenvaltioissa tarkastuksiin osallistuvien viranomaisten toimivalta ja mahdollisuus vaatia todisteita siirtojen laillisuuden varmistamiseksi. Tällaiset todisteet voisivat koskea muun muassa sitä, onko aine tai esine jätettä, onko jäte luokiteltu oikein ja siirretäänkö jäte tämän asetuksen mukaisesti ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla jätehuoltolaitoksiin. Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi säädettävä tarkastuksiin osallistuvien viranomaisten mahdollisuudesta vaatia tällaisia todisteita. Tällaisia todisteita voidaan pyytää yleisesti sovellettavien säännösten perusteella tai tapauskohtaisesti. Jos tällaisia todisteita ei ole asetettu saataville tai ne katsotaan riittämättömiksi, asianomaisen aineen tai esineen kuljetus tai kyseessä olevan jätteen siirto olisi katsottava laittomaksi siirroksi ja sitä olisi käsiteltävä tämän asetuksen asiaan liittyvien säännösten mukaisesti. (46)Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava säännöt hallinnollisista seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen, ja varmistettava näiden sääntöjen täytäntöönpanon valvonta. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia. Asetuksen (EY) N:o 1013/2006 arvioinnin mukaan yksi puutteista on se, että seuraamuksia koskevat kansalliset säännöt ovat hyvin erilaisia eri puolilla unionia. Seuraamusten johdonmukaisemman soveltamisen helpottamiseksi olisi sen vuoksi vahvistettava yhteiset, ei-tyhjentävät perusteet tämän asetuksen rikkomisesta määrättävien seuraamusten tyyppien ja tasojen määrittämiseksi. Näihin perusteisiin olisi sisällyttävä muun muassa rikkomuksen luonne ja vakavuus sekä rikkomuksen tuottama taloudellinen hyöty ja sen aiheuttama ympäristövahinko, siinä määrin, kun ne voidaan määrittää. Jäsenvaltioiden olisi myös tässä asetuksessa edellytettyjen hallinnollisten seuraamusten lisäksi varmistettava, että jätteiden laittomat siirrot ovat vakavissa tapauksissa rikos 19 päivänä marraskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/99/EY säännösten mukaisesti. (47)Asetuksen (EY) N:o 1013/2006 soveltamisesta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että useiden toimijoiden osallistuminen kansallisella tasolla asettaa haasteita täytäntöönpanoon liittyvälle koordinoinnille ja yhteistyölle. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava, että kaikilla tämän asetuksen täytäntöönpanon valvontaan osallistuvilla asiaankuuluvilla viranomaisilla on tehokkaat mekanismit, joiden avulla ne voivat tehdä yhteistyötä ja koordinoida toimintaansa kansallisella tasolla sellaisten lainvalvontapolitiikkojen ja -toimien kehittämisessä ja täytäntöönpanossa, joilla puututaan laittomiin jätteiden siirtoihin, mukaan lukien tarkastussuunnitelmien laatiminen ja täytäntöönpano. (48)Jäsenvaltioiden on tarpeen tehdä keskenään kahden- ja monenvälistä yhteistyötä helpottaakseen laittomien siirtojen estämistä ja havaitsemista. Koordinoinnin ja yhteistyön parantamiseksi unionissa olisi perustettava erityinen täytäntöönpanoa valvova työryhmä, johon osallistuvat jäsenvaltioiden ja komission nimetyt edustajat sekä muiden asiaankuuluvien toimielinten, elinten, laitosten, virastojen tai verkostojen edustajat. Tämän valvontaryhmän olisi kokoonnuttava säännöllisesti. Sen olisi toimittava foorumina muun muassa tietojen ja tiedustelutietojen jakamiselle laittomien siirtojen suuntauksista ja näkemysten vaihdolle täytäntöönpanotoimista, myös parhaista käytännöistä. (49)Jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimien tukemiseksi ja täydentämiseksi komissiolle olisi annettava valtuudet toteuttaa tutkinta- ja koordinointitoimia sellaisten laittomien siirtojen osalta, joilla voi olla vakavia haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön. Komission olisi näitä toimia toteuttaessaan noudatettava täysimääräisesti menettelyllisiä takeita. Komissio voi sisäisen organisaationsa puitteissa harkita tiettyjen tässä asetuksessa säädettyjen täytäntöönpanotoimien antamista Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF), jolla on asiaan liittyvää asiantuntemusta. (50)Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevia tietoja sekä Baselin yleissopimuksen sihteeristölle toimitettuina raportteina että erillisen kyselylomakkeen perusteella. Komission olisi laadittava joka neljäs vuosi kertomus tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomus perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin sekä muihin tietoihin, jotka komissio ja Euroopan ympäristökeskus ovat keränneet tapauskohtaisilla raporteilla muovijätteen siirroista ja muista huolta aiheuttavista jätevirroista. (51)Jätteiden siirtojen valvontaa koskeva tehokas kansainvälinen yhteistyö on ratkaisevan tärkeää sen varmistamisessa, että jätteiden siirtoja valvotaan ja seurataan asianmukaisella tasolla. Unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden välistä tietojen vaihtoa, vastuunjakoa ja yhteisiä toimia olisi edistettävä asianmukaisen jätehuollon varmistamiseksi. (52)Tietojenvaihdon ja yhteistyön helpottamiseksi tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten jäsenvaltioiden olisi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset ja yhteyshenkilöt ja ilmoitettava ne komissiolle, jonka olisi asetettava nämä tiedot julkisesti saataville.

(53)Jätteiden siirtojen valvonnan varmistamiseksi jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus nimetä unioniin saapuvia ja sieltä lähteviä jätteiden siirtoja varten erityisiä saapumis- ja poistumistullitoimipaikkoja ja ilmoittaa niistä komissiolle, jonka olisi asetettava nämä tiedot julkisesti saataville. (54)Komissiolle olisi tämän asetuksen täydentämiseksi tai muuttamiseksi siirrettävä valta hyväksyä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen 37 artiklan 13 kohdan, 40 artiklan 8 kohdan ja 72 artiklan osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. (55)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen johdonmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa hyväksyä toimenpiteitä yhdenmukaistetun menetelmän luomiseksi rahoitusvakuuden tai vastaavan vakuutuksen laskemista varten, tämän asetuksen mukaisen jätteen luokittelun selkeyttämiseksi (mukaan lukien saastumisen raja-arvon vahvistaminen tietyille jätteille) sekä tietyntyyppisten hyödykkeiden osalta sen selventämiseksi, miten käytetyt esineet ja jätteet erotetaan toisistaan maasta toiseen tapahtuvien siirtojen yhteydessä. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (56)Asetuksessa (EU) 2020/1056 vahvistetaan lainsäädäntökehys, joka koskee tavaroiden kuljettamiseen unionin alueella liittyvien lakisääteisten tietojen sähköistä toimittamista asianomaisten talouden toimijoiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä, ja kyseisen asetuksen säännökset kattavat osan tästä asetuksesta. Jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus näiden säädösten välillä, on tarpeen muuttaa asetusta (EU) 2020/1056. (57)On tarpeen antaa riittävästi aikaa, jotta talouden toimijat voivat täyttää tähän asetukseen perustuvat uudet velvollisuutensa ja jotta jäsenvaltiot ja komissio voivat perustaa sen soveltamisessa tarvittavan hallintoinfrastruktuurin. Useiden tämän asetuksen säännösten soveltamista olisi siksi myös lykättävä päivään, jona valmistelut on voitu kohtuudella saattaa päätökseen. Useimpia tämän asetuksen säännöksiä aletaan soveltaa kahden kuukauden kuluttua sen voimaantulosta, kun taas 26 artiklassa säädettyihin asiakirjojen sähköistä myöntämistä ja vaihtoa koskeviin velvoitteisiin liittyviä säännöksiä aletaan soveltaa kahden vuoden kuluttua kyseisestä päivämäärästä, ja joitakin jätteen vientiä koskevia säännöksiä aletaan soveltaa kolmen vuoden kuluttua kyseisestä päivästä. Sääntelyvajeen välttämiseksi on tarpeen varmistaa, että jotkin asetuksen (EY) N:o 1013/2006 säännökset pysyvät voimassa siihen päivään saakka, jona tämän asetuksen säännöksiä, joiden soveltaminen alkaa myöhemmin, aletaan soveltaa. (58)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan yhdenmukaistamisen tarpeen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:



I osasto

Yleiset säännökset 1 artikla

Kohde Tässä asetuksessa säädetään toimenpiteistä ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi ehkäisemällä tai vähentämällä jätteiden siirrosta mahdollisesti aiheutuvia haitallisia vaikutuksia. Siinä vahvistetaan jätteiden siirtoihin sovellettavat menettelyt ja valvontajärjestelmät, jotka riippuvat siirron lähtöpaikasta, vastaanottopaikasta ja reitistä, siirrettävän jätteen tyypistä sekä jätteeseen sen vastaanottopaikassa sovellettavasta käsittelystä. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin: (a)jätteiden siirrot jäsenvaltioiden välillä riippumatta siitä, kuljetetaanko jätteet kolmansien maiden kautta; (b)jätteiden siirrot, joissa jäte tuodaan unioniin kolmansista maista; (c)jätteiden siirrot, joissa jäte viedään unionista kolmansiin maihin; (d)jätteiden siirrot, joissa jätteet kuljetetaan unionin alueen kautta, kun jätteitä siirretään kolmansista maista ja kolmansiin maihin. 2.Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin: (a)alusten ja offshore-lauttojen tavanomaisessa toiminnassa syntyneiden jätteiden, jätevedet ja jäänteet mukaan luettuina, purkaminen maihin sillä edellytyksellä, että tällaiseen jätteeseen sovelletaan alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen tai jonkin muun sitovan kansainvälisen oikeudellisen asiakirjan vaatimuksia; (b)ajoneuvoissa, junissa, lentokoneissa ja aluksissa syntynyt jäte ensimmäiseen pysähdykseen saakka asemalla, lentoasemalla tai satamassa, jossa ajoneuvo, juna, lentokone tai alus pysyy siihen asti, kun tällainen jäte puretaan hyödyntämistä tai huolehtimista varten;

(c)radioaktiivisten jätteiden siirrot, sellaisina kuin ne on määritelty neuvoston direktiivin 2006/117/Euratom 5 artiklassa; (d)asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen johdettujen tuotteiden siirrot, lukuun ottamatta eläimistä saatavia sivutuotteita tai niistä johdettuja tuotteita, jotka ovat sekoittuneet komission päätöksen 2000/532/EY liitteessä vaaralliseksi luetteloidun jätteen kanssa tai ovat sen saastuttamia; (e)direktiivin 2008/98/EY 2 artiklan 1 kohdan e alakohdassa ja 2 artiklan 2 kohdan a, d ja e alakohdassa tarkoitettujen jätteiden siirrot, jos tällaiset siirrot kuuluvat jo muun unionin lainsäädännön soveltamisalaan; (f)jätteiden siirrot, jotka tehdään Etelämantereelta unioniin ja jotka ovat Etelämannerta koskevaan sopimukseen liittyvän ympäristönsuojelupöytäkirjan vaatimusten mukaisia; (g)hiilidioksidin siirrot geologista varastointia varten hiilidioksidin geologisesta varastoinnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/31/EYmukaisesti; (h)jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset, jotka kuuluvat asetuksen (EU) N:o 1257/2013 soveltamisalaan, lukuun ottamatta aluksia, joista tulee jätettä jonkin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella ja joihin sovelletaan 36 artiklaa, VII osastoa ja VIII osastoa; 3.Sellaisen jätteen tuontiin, jonka asevoimat tai avustusjärjestöt ovat tuottaneet kriisitilanteiden, rauhanpalauttamisen tai rauhanturvaamisoperaatioiden yhteydessä, jos asianomaiset asevoimat tai avustusjärjestöt siirtävät tällaisen jätteen tai se siirretään niiden puolesta suoraan tai välillisesti vastaanottomaahan, sovelletaan ainoastaan 48 artiklan 6 kohtaa. 4.Etelämantereelta kolmansiin maihin unionin kautta tehtäviin jätteiden siirtoihin sovelletaan 36 ja 56 artiklaa. 5.Yksinomaan yhden jäsenvaltion sisällä tapahtuviin jätteiden siirtoihin sovelletaan ainoastaan 33 artiklaa. 3 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: (1)’jäteseoksella’ jätettä, joka syntyy kahden tai useamman tyyppisen jätteen tahallisesta tai tahattomasta sekoittamisesta, kun jätteet luetellaan liitteissä III, IIIB ja IV eri jätenimikkeissä tai tilanteen mukaan kyseisten nimikkeiden eri luetelmakohdissa tai alaluetelmakohdissa. Jäte-erän siirto, jossa siirretään kahden tai useamman tyyppistä, toisistaan erillään olevaa jätettä, ei ole jäteseos; (2)’väliaikaisella huolehtimisella’ direktiivin 2008/98/EY liitteessä I määriteltyjä huolehtimistoimia D 13 – D 15; (3)’väliaikaisella hyödyntämisellä’ direktiivin 2008/98/EY liitteessä II määriteltyjä hyödyntämistoimia R 12 ja R 13; (4)’ympäristön kannalta hyväksyttävällä jätehuollolla’ kaikkien käytännössä toteutettavissa olevien toimien toteuttamista sen varmistamiseksi, että jätteiden huolto tapahtuu ihmisten terveyttä ja ympäristöä tällaisten jätteiden mahdollisilta haittavaikutuksilta suojelevalla tavalla; (5)’vastaanottajalla’ vastaanottomaan lainkäyttövallan alaista henkilöä tai yritystä, jolle jäte siirretään hyödynnettäväksi tai huolehdittavaksi; (6)’ilmoituksen tekijällä’: (a)jos siirrettävä jäte on peräisin jäsenvaltiosta, tämän jäsenvaltion lainkäyttövallan alaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka suunnittelee jätteiden siirtoa tai toteuttaa jätteiden siirron, jolla on velvollisuus tehdä ilmoitus ja joka on mainittu seuraavassa luettelossa: i) jätteen alkuperäinen tuottaja; ii) jätteen uusi tuottaja, joka suorittaa toimia ennen sen siirtoa;

iii) kerääjä, joka on samantyyppisen jätteen useista eri lähteistä peräisin olevista pienistä määristä koonnut lähetyksen, jonka siirto alkaa yhdestä ilmoitetusta paikasta; iv) kauppias tai välittäjä, joka toimii jonkin i, ii tai iii alakohdassa mainitun luokan puolesta; v) siinä tapauksessa, ettei kukaan edellä yksilöidyistä henkilöistä ole tiedossa tai he ovat kaikki maksukyvyttömiä, haltija; (b)jos unioniin tuodaan tai sen kautta siirretään jätettä, joka ei ole peräisin mistään jäsenvaltiosta, jotain seuraavista jätteen lähtömaan kansallisen lainkäyttövallan alaisista luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä, joka suunnittelee jätteiden siirtoa tai toteuttaa jätteiden siirron tai on siirrättänyt jätteitä: i) lähtömaan lainsäädännön mukaisesti nimetty henkilö; ii) jos lähtömaan lainsäädännössä nimettyä henkilöä ei ole, jätteen haltija sen vientiajankohtana; (7)’kerääjällä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka kerää jätteitä direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 10 kohdan määritelmän mukaisesti; (8) ’toimivaltaisella viranomaisella’: (a)kun on kyseessä jäsenvaltio, asianomaisen jäsenvaltion 71 arti