KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettavia investointihankkeita tukevista rahoitustoimista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta /* SWD/2013/0178 final */





KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettavia investointihankkeita tukevista rahoitustoimista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta Euroopan investointipankki (EIP) toteuttaa EU:n ulkopuolella unionin ulkopolitiikkaa tukevia toimia osittain EU:n talousarviotakuulla, joka myönnetään kunkin monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa. Euroopan unioni on yli 30 vuoden ajan myöntänyt EIP:lle talousarviotakuun, johon sovelletaan tiettyjä enimmäismääriä ja muita edellytyksiä ja joka kattaa ne suvereenit ja poliittiset riskit, joita liittyy EIP:n unionin ulkopuolella sen ulkopolitiikkojen tukemiseksi toteuttamiin lainananto- ja lainatakuutoimenpiteisiin. Takuu on vuosien mittaan myönnetty useilla eri päätöksillä. EIP:n ulkoisia toimia koskevan tämänhetkisen EU:n takuun kattavuus ja yleiset ehdot on vahvistettu päätöksessä N:o 1080/2011/EU, jäljempänä ’nykyinen päätös’, jonka voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2013. EU:n talousarviotakuun myöntäminen perustuu EIP:n perussääntöön, jonka mukaan pankin on turvattava riittävällä tavalla kaikki lainanantotoimenpiteensä, sekä laajemmin tarpeeseen varmistaa EIP:n luottokelpoisuus, jotta pankki voi tukea EU:n jäsenvaltioiden tasapainoista ja vakaata kehitystä. EU:n takuu on ollut keskeinen keino varmistaa, että EIP:n rahoitusrakenne, joka on erittäin velkaantunut, soveltuu kolmansille maille suunnattuun luotonantotoimintaan, johon liittyy olennaisesti enemmän riskejä. Samalla on otettava huomioon, ettei EIP:n AAA-luokitus saa vaarantua, ja rajoitettava EIP:n pääoman kulumista. EIP ei maksa EU:lle tästä takuusta. EIP:n toimet olisi toteutettava tukikelpoisissa maissa (sellaisina kuin ne on määritelty nykyisessä päätöksessä), ja niillä olisi tuettava jotakin seuraavista tavoitteista: i) paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen; ii) sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen, mukaan lukien liikenne, energia, ympäristö sekä tieto- ja viestintätekniikka; sekä iii) ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen. EU:n takuun maantieteellinen kattavuus jakautuu alueittain: liittymistä valmistelevat alueet, naapuruuspolitiikan kohdemaat ja kumppanuusmaat, Aasia ja Latinalainen Amerikka sekä Etelä-Afrikka. Nykyisessä päätöksessä vahvistetaan takuun kattamaksi enimmäismääräksi 27,484 miljardia euroa sekä erikseen ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyviä toimia koskevaksi määräksi 2 miljardia euroa vuosina 2007–2013. Yleinen enimmäismäärä jakautuu alueellisiin enimmäismääriin, kun taas ilmastonmuutokseen tarkoitettu määrä on kokonaismäärä eikä sitä ole jaettu ennalta alueittain. Nykyisen päätöksen 16 artiklan mukaan komissio esittää uuden ehdotuksen seuraavaa monivuotista rahoituskehystä varten (2014–2020). Lisäksi nykyisessä päätöksessä pyydetään komissiota tarkastelemaan ehdotuksen laatimisen yhteydessä useita kysymyksiä. Komissio on ehdotusta laatiessaan ottanutkin huomioon EU:n takuun perustana olevan budjettimekanismin, koska sillä on vaikutusta eräisiin vaikutustenarvioinnissa tarkasteltuihin toimintavaihtoehtoihin. EU:n talousarvion suojaamiseksi on perustettu takuurahasto. Sen avulla talousarviota pyritään suojaamaan häiriöiltä, joita saattaa aiheutua lähinnä EIP:n ulkoisiin rahoitustoimiin ja muihin ulkoisiin toimiin liittyvien maksujen laiminlyönnin takia. Takuurahastoon suoritetaan EU:n talousarviosta vuosittain yksi maksu. Takuurahaston rahoitusmekanismin tarkoituksena on säilyttää takuurahaston määrärahat 9 prosentissa kokonaislainamäärästä. Käytännössä tämä rajoittaa EU:n talousarviotakuun suuruutta. Kun otetaan huomioon takuurahastosta katettaviin toimiin liittyvät odotettavissa olevat maksut ja takaisinmaksut, voidaan Euroopan komission 27. maaliskuuta 2013 seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen yksittäisiä ohjelmia koskeviin neuvotteluihin lähettämässä teknisessä asiakirjassa esitetyn määrän (1,193 miljardia euroa käypinä hintoina vuosien 2014–2020 rahoituskehystä varten) pohjalta vahvistaa valtuuden kiinteäksi enimmäismääräksi noin 25 miljardia euroa. Alueellisia enimmäismääriä kasvatettiin päätöksellä N:o 1080/2011/EU aiempaan päätökseen[1] verrattuna. Lainsäätäjä ilmoitti selvästi päätöksen johdanto-osassa, että kyseiset suuremmat määrät olivat väliaikaisia poikkeuksia, joilla pyrittiin vastaamaan arabikeväästä johtuneisiin määrärahatarpeisiin EIP:n kasvattaessa tukeaan EU:n kumppaneille vuosien 2009–2010 kriisin yhteydessä. Tämä kuvastaa lainsäätäjän aikomusta säilyttää määrärahojen tasapainoinen alueellinen jakautuminen, joka perustui vuonna 2009 käytyjen hankalien neuvottelujen pohjalta saavutettuun arkaluonteiseen poliittiseen kompromissiin. Sen vuoksi lähtökohtana on, että vuonna 2009 aikaansaadun alueellisen tasapainon olisi muodostettava perusta uudelle säädösehdotukselle. 1. Ongelman määrittely EIP:n toimintaympäristö on muuttunut huomattavasti, ja seuraavaa monivuotista rahoituskehystä koskevasta EU:n takuusta annettava uusi säädösehdotus on laadittu selvästi parin vuoden takaista vaikeammassa tilanteessa. Erityisesti finanssikriisillä on ollut suuri vaikutus EIP:n rahoitusedellytyksiin, ja sen takia EIP:n AAA-luokitukseen on kohdistunut uhkia. Tätä taustaa vasten vuoden 2011 lopussa hyväksytyssä, vuosia 2012–2014 koskevassa toimintasuunnitelmassa suunniteltiin lainamäärien huomattavaa supistamista kriisiä edeltävälle tasolle erityisesti ulkoisten toimien alalla. Vaikka EIP voi äskettäin hyväksytyn pääoman korotuksen ansiosta lisätä lainanantoaan EU:n sisällä, tämän ei pitäisi vaikuttaa EIP:n ulkoiseen toimintaan. Tämä strategian muutos on otettu huomioon uutta EU:n takuuta koskevasta ehdotuksesta käydyissä keskusteluissa. Lisäksi on huomioitu muita seikkoja, kuten nykyinen talous- ja finanssitilanne, joka vaikuttaa ulkoisen lainanannon laatuun, EIP:n riskinsietokyky sekä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) maantieteellisen soveltamisalan laajentaminen kattamaan Välimeren alue. EBRD saattaa Välimeren alueella aikaansaada vuosittain jopa 2,5 miljardin euron arvosta liiketoimintaa (enemmän kuin EIP:n yhteenlaskettu rahoitus Välimeren alueella, kun otetaan huomioon sekä EU:n takuun kattama rahoitus että EIP:n omalla vastuullaan toteuttama rahoitus). Vaikutustenarviointikertomuksessa esitetään tältä osin neljä keskeistä ongelmaa: · riski EU:n takuun puutteellisesta hyödyntämisestä · se, ettei EIP voi rahoittaa kaikkia mikrorahoitusoperaatioita EU:n takuun avulla · ilmastonmuutoksen torjuntaan tarkoitetun rahoituksen riittämättömyys sekä EIP:n vaikeus kasvattaa lainanantoaan tällä alalla · EIP:n epäselvä asema EU:n ulkoisen rahoitustuen keskeisenä välineenä. 2. Toissijaisuuskysymysten analyysi ja perustelut EU:n toiminnalle Ehdotus kuuluu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi siihen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta. Erityiset oikeusperustat EU:n toimille EU:n takuun myöntämiseksi EIP:lle unionin ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 209 ja 212 artikla. EIP on perustettu SEUT-sopimuksen 309 artiklan nojalla, ja sen perussäännöstä määrätään perussopimuksiin liitetyssä pöytäkirjassa. 3. EIP:n ulkoisille rahoitustoimille myönnettävän EU:n takuun tavoitteet Unionin ulkopuolella EU:n takuun avulla toteutettavien EIP:n toimien yleistavoitteena olisi oltava unionin ulkopolitiikkojen tukeminen rahoittamalla keskeisiä hankkeita kumppanimaissa yhdistämällä EIP:n omiin resursseihin EU:n talousarviovaroja (rahoittamalla ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettua takuurahastoa, jolla tuetaan EU:n takuuta). EU:n takuun avulla EIP:n olisi unionin ulkopuolella toteuttamillaan rahoitustoimilla tuettava EU:n kumppanimaiden talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kestävää kehitystä ja kyseisten maiden ja EU:n kumppanuutta. Lisäksi valtuuden soveltamisalaan kuuluvien EIP:n rahoitustoimien on noudatettava laajempaa unionin aluepoliittista toimintakehystä. Uuden valtuuden erityistavoitteisiin olisi sisällytettävä myös seuraavat: i) EIP:n asiantuntemuksen ja resurssien tehokkaampi hyödyntäminen sekä ii) EU:n takuun tehostaminen huolehtien samalla sen taloudellisesta vakaudesta. Tässä yhteydessä EU:n takuulle olisi asetettava seuraavat toimintatavoitteet: · Keskitetään EU:n takuun maantieteellinen soveltamisala kattamaan ne edunsaajat, joiden kohdalla takuun käytöllä saadaan aikaan eniten lisäarvoa (tavoite 1). · Laajennetaan EU:n takuu kattamaan kaikki mikrorahoitusoperaatiot (tavoite 2) köyhimpien väestöryhmien saavuttamiseksi. · Vahvistetaan EU:n takuun ilmastonmuutosulottuvuutta, jotta voidaan tukea EIP:n toimia tällä EU:n ulkopolitiikan keskeisellä osa-alueella (tavoite 3). · Lisätään EIP:n rahoituksen vaikutuksia yhdenmukaistamalla EIP:n rahoitustoimia tehokkaammin EU:n politiikkojen kanssa sekä lisäämällä niiden johdonmukaisuutta ja yhteisvaikutusta EU:n välineiden kanssa (tavoite 4) poliittisen kehityksen ottamiseksi huomioon paremmin ja oikea-aikaisesti. 4. Toimintavaihtoehdot Edellä esitetty ongelma huomioon ottaen sekä erityisten poliittisten ja toimintatavoitteiden saavuttamiseksi komissio on tarkastellut seuraavia vaihtoehtoja EIP:n ulkoisille rahoitustoimille myönnettävän EU:n takuun osalta: Vaihtoehto 0: ei uutta päätöstä – tätä vaihtoehtoa ei analysoitu yksityiskohtaisesti. Vaihtoehto 1: ei muutoksia (jatketaan päätöksessä N:o 1080/2011/EU määritellyn valtuuden soveltamista 31.12.2020 saakka) – perusskenaario. Vaihtoehto 2: muutetaan voimassa olevaa takuuta. Tässä vaihtoehdossa on kehitelty edelleen kolme alavaihtoehtoa. Jokainen kolmesta alavaihtoehdosta käsittää neljä erityyppistä muutosta, joiden avulla on tarkoitus saavuttaa neljä toimintatavoitetta kuhunkin parametriin tehtävien muutosten keskinäisen vuorovaikutuksen ja muutoksista aiheutuvien kerrannaisvaikutusten pohjalta. Jokaisen alavaihtoehdon keskeiset osatekijät esitellään seuraavassa taulukossa: Tärkeimmät erot valittujen toimintavaihtoehtojen sekä vaihtoehdon ”perusskenaario – ei muutoksia” välillä. Keinot toiminta­tavoitteiden saavuttamiseksi || Vaihtoehto CLOSE || Vaihtoehto MICRO || Vaihtoehto FOCUS i) Keskitytään maihin/toimiin, joiden osalta saadaan aikaan eniten lisäarvoa || Suljetaan pois Aasia, Latinalainen Amerikka ja Etelä-Afrikka || Ei muutosta || Keskitytään huonomman luottoluokituksen saaneisiin edunsaajiin (dynaaminen lähestymistapa) ii) Tarjotaan takuuta kaikille mikrorahoitus­operaatioille || Kaikki mikrorahoitus­operaatiot ovat tukikelpoisia, mutta EU:n takuu ei kata kaupallisia riskejä || Mikrorahoitus­operaatioihin osoitetaan ennalta 2 miljardia euroa sekä EU:n kokonaistakuu || Ei muutosta iii) Lujitetaan ilmastonmuutos­ulottuvuutta || Kasvatetaan ilmaston­muutok­sen torjuntaan liittyviin toimiin ennalta osoitettua määrää 4 miljardiin euroon || Luodaan alueelliset tavoitteet ja sisällytetään ennalta osoitettu määrä yleiseen enimmäis­määrään || Kokonaislaina­määrää koskeva tavoite + kasvihuone­kaasupäästöjen vähentämisen seuranta iv) Lisätään toimien vaikutusta / politiikan johdonmukaisuutta || Laaditaan vuotuiset maakohtaiset strategia-asiakirjat || Päivitetään aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita EU:n ulkoisia rahoitusvälineitä koskevan monivuotisen ohjeellisen ohjelman mukaisesti || Päivitetään aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita EU:n ulkoisia rahoitusvälineitä koskevan monivuotisen ohjeellisen ohjelman mukaisesti Vaihtoehto 3: tarjotaan takuuta muille rahoituslaitoksille. Tätä vaihtoehtoa ei analysoitu yksityiskohtaisesti. 5. Vaikutusten arviointi On huomattava, ettei ole mahdollista esittää kattavia määrällisiä arvioita kunkin vaihtoehdon vaikutuksista, sillä ne riippuvat EIP:n suorittamasta päätöksen täytäntöönpanosta. Alueelliset enimmäismäärät ovat ohjeellisia, eivät tavoitteita. Vaikka päätöksen täytäntöönpano riippuu suuresti EIP:n hallintoelinten päätöksestä sekä edunsaajien kyvystä hyödyntää rahoitusta hanketasolla, EIP:n toimintaan vaikuttavat myös se, löydetäänkö hyviä ja luottokelpoisia hankkeita, mahdollisuus yhdistää avustuksia ja lainoja, edunsaajamaiden velkaantumisaste, riskianalyysi, taloudellinen ja poliittinen tilanne, hankevalmistelun laatu, hankkeiden toteuttajien valmiudet jne. Kunkin vaihtoehdon tärkeimmistä vaikutuksista on kuitenkin laadittu kvalitatiivinen analyysi, ja mahdollisuuksien mukaan on esitetty faktoja ja lukuja. Tärkeimmät vaikutukset on määritelty suhteessa EU:n takuun toiminta- ja erityistavoitteisiin. Tärkeimmät arvioidut vaikutukset olivat i) tuki EU:n ensisijaisille politiikanaloille, kuten laajentumiselle, naapuruuspolitiikalle ja kolmansien maiden kehitykselle, sekä poliittiset vaikutukset, ii) johdonmukaisuus ja täydentävyys EU:n ulkoisten rahoitusvälineiden kanssa sekä yhteisrahoituksen tarve, iii) EIP:n kokemusten ja asiantuntemuksen hyödyntäminen, iv) sosiaalinen vaikutus sekä tuki pk-yrityksille, paikallisen yksityissektorin kehitykselle ja mikrorahoitukselle kumppanimaissa, v) tuki EU:n ilmastonmuutostoimille sekä ympäristövaikutukset, vi) vaikutus takuurahastoon ja EU:n talousarvioon, ja vii) vaikutus EIP:n luottoluokitukseen ja resursseihin. Todennäköisesti kaksi viimeistä vaikutusta (vaikutus takuurahastoon ja EU:n talousarvioon sekä vaikutus EIP:n luottoluokitukseen ja resursseihin) ovat tärkeimmät, sillä käytännössä ne asettavat rajat päätöksen täytäntöönpanolle. Analyysin perusteella kertomuksessa arvioidaan kunkin vaihtoehdon vaikutuksia tuloksekkuuden, tehokkuuden ja johdonmukaisuuden kannalta suhteessa perusskenaarioon. Eri vaihtoehtoja on arvioitu kvalitatiivisesti komission yksiköiden suorittamassa todennäköisten vaikutusten laadullisessa arvioinnissa. Komission kannalta tarkasteltujen vaihtoehtojen täytäntöönpanosta aiheutuvien hallintokustannusten olisi vastattava perusskenaarion täytäntöönpanokustannuksia. Arvioinnin mukaan vaihtoehtojen CLOSE ja MICRO todennäköiset yhteenlasketut vaikutukset eivät olisi merkittävästi suuremmat kuin nykytilanteen säilyttämistä koskevassa vaihtoehdossa. Toisaalta vaihtoehdolla FOCUS saataisiin aikaan enemmän myönteisiä vaikutuksia ja sitä pidettiin parempana kuin muita tarkasteltuja vaihtoehtoja, erityisesti kun on kyse talousarviovaikutuksista sekä johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä muiden EU:n politiikkojen ja välineiden kanssa. || PERUS­SKE­NAA­RIO || CLOSE || MICRO || FOCUS Tuki EU:n ensisijaisille politiikanaloille, kuten laajentumiselle, naapuruuspolitiikalle ja kolmansien maiden kehitykselle, sekä poliittiset vaikutukset || 0 || Tuloks.: – Tehokk.: 0 Johdon­muk.: + || Tuloks.: – Tehokk.: – Johdon­muk.: + || Tuloks.: + Tehokk.: + Johdon­muk.: + Johdonmukaisuus ja täydentävyys EU:n ulkoisten rahoitusvälineiden kanssa sekä yhteisrahoituksen tarve || 0 || Tuloks.: 0 Tehokk.: – Johdon­muk.: + || Tuloks.: – Tehokk.: – Johdon­muk.: – || Tuloks.: + Tehokk.: 0 Johdon­muk.: + EIP:n kokemusten ja asiantuntemuksen hyödyntäminen || 0 || Tuloks.: – Tehokk.: + Johdon­muk.: + || Tuloks.: 0 Tehokk.: – Johdon­muk.: – || Tuloks.: + Tehokk.: + Johdon­muk.: + Sosiaalinen vaikutus sekä tuki pk-yrityksille, paikallisen yksityissektorin kehitykselle ja mikrorahoitukselle kumppanimaissa || 0 || Tuloks.: – Tehokk.: 0 Johdon­muk.: – || Tuloks.: + Tehokk.: – Johdon­muk.: 0 || Tuloks.: + Tehokk.: 0 Johdon­muk.: 0 Tuki EU:n ilmastonmuutostoimille sekä ympäristövaikutukset || 0 || Tuloks.: + Tehokk.: – Johdon­muk.: 0 || Tuloks.: + Tehokk.: 0 Johdon­muk.: + || Tuloks.: + Tehokk.: + Johdon­muk.: + Vaikutus takuurahastoon ja EU:n talousarvioon || 0 || Tuloks.: – Tehokk.: – Johdon­muk.: – || Tuloks.: – Tehokk.: – Johdon­muk.: – || Tuloks.: 0 Tehokk.: 0 Johdon­muk.: 0 Vaikutus EIP:n luottoluokitukseen ja resursseihin || 0 || Tuloks.: 0 Tehokk.: + Johdon­muk.: ei sovelleta || Tuloks.: 0 Tehokk.: – Johdon­muk.: ei sovelleta || Tuloks.: 0 Tehokk.: 0 Johdon­muk.: ei sovelleta Keskimääräiset vaikutukset yhteensä || 0 || – "+": 6 "0": 5 "–": 9 || – "+": 4 "0": 4 "–": 12 || + "+": 10 "0": 10 "–": 0 6. Vaihtoehtojen vertailu Esitettyjen laatuluokitusten pohjalta vaihtoehto FOCUS oli selvästi suositeltavin. On huomattava, että kyseisessä vaihtoehdossa ei saavutettaisi tavoitetta 3, sillä arvioinnin mukaan EU:n talousarviotakuu ei ole asianmukainen väline kattaa EIP:n rahoitusta kaikille mikrorahoitusoperaatioille EU:n takuun soveltamisalaan kuuluvilla alueilla. Sidosryhmistä yksikään ei vastustanut valittua vaihtoehtoa. Vaihtoehto FOCUS vastaa erityisesti useimpien kuulemiseen osallistuneiden näkökantoja. Varsinkin kuulemiseen osallistuneet valtiosta riippumattomat järjestöt, Euroopan parlamentin jäsenet ja jäsenvaltiot sekä asiantuntijoista koostuva ohjauskomitea (joka perustettiin nykyisen päätöksen väliarvioinnin yhteydessä) pitivät tarpeellisena määrittää selkeästi, milloin EU:n takuun kattamalla EIP:n rahoituksella saadaan aikaan eniten lisäarvoa, sekä löytää keinoja kannustaa EIP:tä keskittämään takauksen käytön kyseisiin tilanteisiin. Kuulemiseen osallistuneet valtiosta riippumattomat järjestöt kyseenalaistivat tarpeen laajentaa EU:n takuun soveltamisalaa kattamaan kaikki mikrorahoitusoperaatiot, koska alalla on useita muitakin toimijoita. Soveltamisalan laajentamista pyysivät sen sijaan eräät Euroopan parlamentin jäsenet. Lisäksi kuulemiseen osallistuneet valtiosta riippumattomat järjestöt toivoivat sellaisen keinon käyttöönottoa, jonka avulla EIP voi seurata rahoitustoimiensa yhteydessä aiheutuvia hiilidioksidipäästöjä. 7. Seuranta ja arviointi Uudessa säädösehdotuksessa vahvistetaan seuranta- ja arviointijärjestelyjä nykytilanteeseen verrattuna. Erityisesti on tarkoitus jatkaa ja lujittaa EIP:n hiljattain kehittämien, toiminnan seurantaan tarkoitettujen indikaattorien (tulosmittauskehys) käyttöä. Lisäksi edistymistä erityistavoitteiden saavuttamisessa seurataan keskeisten indikaattoreiden avulla, jotka kattavat seuraavat seikat: i) tietylle alueelle myönnetyn rahoituksen määrä, ii) alueen maksama määrä, iii) edistyminen toimien tasaisessa jakautumisessa maittain, iv) toiminnan jakautuminen tavoitteittain, v) ilmastonmuutoksen torjuntaan myönnettyjen lainojen ja rahoituksen määrä sekä vaikutus kasvihuonekaasupäästöjen absoluuttiseen ja suhteelliseen vähenemiseen, vi) ilmastoriskin osalta arvioitujen hankkeiden lukumäärä, vii) niiden toimien lukumäärä ja toimiin osoitetun rahoituksen määrä, joihin on yhdistetty EU:n avustuksia, sekä viii) muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa yhdessä rahoitettujen toimien lukumäärä ja toimiin osoitetun rahoituksen määrä. EIP:n tulosmittauskehyksen puitteissa kehittämän kolmiosaisen menetelmän pohjalta on myös tarkoitus laatia tarkemmat suoritusindikaattorit. Tulosmittauskehyksen avulla voidaan osoittaa, miten EIP:n lainoilla saadaan aikaan tuotoksia, jotka johtavat tuloksiin ja ajan mittaan pankin valtuudelle asetettujen tavoitteiden mukaisiin vaikutuksiin. Ilmastonmuutoksen torjuntaa edistävien hankkeiden rahoituksen yhteydessä arvioidaan toimien tukikelpoisuutta yhteisesti hyväksyttyjen kriteerien pohjalta, jotka perustuvat EIP:n nykyisiin määritelmiin ilmastonmuutostoimiin käytettävien varojen seuraamista varten ja jotka ovat tarvittaessa kyseisiä määritelmiä tiukemmat. EIP tarkastelee tehokkaampia keinoja ottaa huomioon hiilidioksidipäästöt ja parantaa omien investointiensa kykyä sietää ilmastonmuutoksen vaikutuksia sekä huomioida ilmastoriski hankkeiden arvioinnissa. Samanaikaisesti EIP:n olisi edelleen kehitettävä menetelmiä ilmastoriskin arvioimiseksi ja siten vahvistettava kykyä sietää ilmastonmuutoksen vaikutuksia kaikkien keskeisten toimien osalta sekä otettava hiilidioksidipäästöjen hinnoittelu huomioon kustannus-hyötyanalyyseissa. Lisäksi runsaasti hiilidioksidipäästöjä aiheuttaviin hankkeisiin sovellettavia tiukkoja tukikelpoisuusvaatimuksia olisi tarkennettava asianomaisilla politiikanaloilla. Säädöksessä säädetään päätöksen N:o 1080/2011/EU tavoin säännöllisistä kertomuksista. Komissio antaa vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen siitä, miten EIP on käyttänyt valtuuttaan. Tämä kertomus julkaistaan komission verkkosivuilla. Kolmen vuoden kuluttua valtuuden voimassaolon alkamisesta suoritetaan väliarviointi. [1] Päätös N:o 633/2009/EY.