Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”EU:n kauppa- ja investointipolitiikan merkitys pyrittäessä parantamaan unionin talouden suorituskykyä”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2020/C 47/06)

Esittelijä: Jonathan PEEL

Esittelijä: Tanja BUZEK

Komitean täysistunnon päätös 24.1.2019 Oikeusperusta työjärjestyksen 32 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava jaosto REX Hyväksyminen jaostossa 3.10.2019 Hyväksyminen täysistunnossa 30.10.2019 Täysistunnon nro 547 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 155/4/5

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Kauppa ja investoinnit ovat EU:lle perustavan tärkeitä varsinkin sen oman taloudellisen suorituskyvyn parantamiseen liittyvää potentiaalia silmällä pitäen. EU:ssa yksi seitsemästä työpaikasta on riippuvainen viennistä. Koska seuraavien 10–15 vuoden aikana globaalista talouden kasvusta 90 prosentin odotetaan syntyvän Euroopan ulkopuolella, EU:n on pyrittävä varmistamaan, että se pääsee hyödyntämään mahdollisimman suuren osan näistä mahdollisuuksista eikä turhaan menetä asemiaan unionin ulkopuolisista maista oleviin kilpailijoihin nähden.

1.1.1 EU:n kauppa- ja investointipolitiikka on päätynyt tarkemman valvonnan ja poliittisen tutkiskelun alaiseksi kuin koskaan aikaisemmin. Merkittävät poliittiset muutokset, kuten populismin nousu, brexitin vaikutukset kauppaan ja Yhdysvaltojen nykyisen hallinnon käynnistämät teollisuustuotteiden kauppaan liittyvät toimenpiteet, ovat nostaneet esiin huolen epäreiluista kauppasopimuksista ja lisänneet poliittista epävarmuutta. Käsillä olevassa lausunnossa pohditaan, mitä EU:n tulee tehdä ”kotona” sen varmistamiseksi, että kauppa on oikeudenmukaista ja edistää sen tuottamien hyötyjen oikeudenmukaista jakautumista. Unionin on saavutettava riittävän laaja sisäinen yhteisymmärrys, jotta se voi jatkossakin neuvotella etua tuottavia ja dynaamisia kauppasopimuksia eri puolilla maailmaa. Jotta tähän päästään, sen tulee ajaa edistyksellistä kauppapolitiikkaa, jonka lähtökohtana on ympäristöön, sosiaalikysymyksiin ja kuluttajansuojaan liittyvien vaatimusten ja oikeuksien suojelu.

1.1.2 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) muistuttaa työnsä aloittavaa Euroopan komissiota ja Euroopan parlamenttia suosituksista, joita komitea on esittänyt viimeaikaisissa EU:n kauppa- ja investointipolitiikkaa käsittelevissä keskeisissä lausunnoissaan ( 1 ) . Komitea kehottaa ottamaan ne huomioon mahdollisessa uudessa kauppapoliittisessa strategiassa. Tässä lausunnossa on tarkoitus keskittyä siihen, mitä EU:n on tehtävä pannakseen omat asiansa kuntoon samalla kun ratkotaan kaupan alan nykyisiä ristiriitoja ja huolehditaan tarvittavista takeista.

1.2 ETSK:n mielestä EU:n on ensinnäkin tärkeää varmistaa sisämarkkinoiden ja euroalueen kitkaton ja oikeudenmukainen toiminta. Viidesosa unionin kaikista vientiin liittyvistä työpaikoista ( 2 ) sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin mihin viejä on sijoittautunut, mikä johtuu erityisesti toimitusketjujen laajentumisesta yli maiden rajojen.

1.2.1 Tämän tavoitteen yhteydessä tulee huomioida hyvin monenlaisia eri politiikanaloja liikenteestä, energiasta ja palvelujen paremmasta integroinnista oikeudellisesti vankan ja sosiaaliturvaa tarjoavan kehyksen laatimiseen digitalisaation ja tekoälyn kehitystä silmällä pitäen. Samalla on pyrittävä tasapuoliseen EU-tason sääntelyyn ja toimintapolitiikkoihin, joilla edistetään sellaisten olosuhteiden syntymistä, jotka auttavat yrityksiä ottamaan johtoaseman kilpailukyvyn säilyttämistä tukevien uusien teknologioiden kehittämisessä ja soveltamisessa, sekä taattava kasvu ja säälliset työpaikat osana oikeudenmukaista siirtymää.

1.2.2 Tuloksekas tutkimus- ja innovointityö on keskeistä EU:n aseman vahvistamiseksi maailmassa. ETSK kehottaakin uutta komissiota pyrkimään kaikin tavoin varmistamaan, että Horisontti Eurooppa -puiteohjelmasta tulee Horisontti 2020 -ohjelman joustava ja vahva seuraaja, jonka avulla päästään tuloksiin. Koulutuksen korkeatasoisuuden sekä ammatilliseen ja täydennyskoulutukseen pääsyn varmistamiseksi tarvitaan puolestaan huomattavia ponnisteluja etenkin jäsenvaltioilta tiiviissä yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa.

1.2.3 Myös ihmisten osaamisen edistäminen ja kehittäminen on oleellisen tärkeää. Sen sijaan, että ihmisistä yritettäisiin turhaan tehdä parempia tietokoneita, painopisteen tulee ETSK:n mielestä olla siinä, että heitä autetaan mukauttamaan taitojaan elinikäisen oppimisen kautta, siten että monikielisyyttä painotetaan yhä enemmän ja koulutusohjelmia voidaan mukauttaa joustavasti.

1.3 Pk-yritysten tarpeet ja potentiaali on otettava huomioon kaikilla politiikanaloilla, jotta voidaan edistää niiden mahdollisuuksia saada rahoitusta ja muita resursseja sekä tukea niiden valmiuksia kehittyä. Kuten Euroopan komissio toteaa vuonna 2015 antamassaan ”Kaikkien kauppa” -tiedonannossa ( 3 ) , yli 600 000 pk-yritystä, jotka työllistävät yli 6 miljoonaa henkeä, vastaavat suoraan kolmanneksesta EU:n viennistä.

1.4 Mitä varsinaiseen kaupankäyntiin tulee, ETSK kehottaa jälleen kerran EU:ta osoittamaan maailmanlaajuista johtajuutta WTO:ta tukien ja pyrkimään siihen, että saadaan aikaan säännöt, jotka mahdollistavat edistyksellisen, oikeudenmukaisen ja kestävällä pohjalla olevan kauppapolitiikan. Unionin tulee jatkaa tiivistä yhteistyötä muiden tahojen kanssa WTO:n uudistamiseksi ja etenkin sellaisten sääntöjen laatimiseksi, joilla varmistetaan, että maat noudattavat kestävän kehityksen tavoitteita ja panevat ne täytäntöön. EU:n ja sen jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä tässä vaikutusvaltaansa ja mahdollisuuksiaan ajaa asioita WTO:n eri komiteoissa, erityisesti kun on kyse kaupan ja ihmisarvoisen työn kaltaisista uusista aiheista. Avoin ja sääntöihin perustuva kansainvälinen kauppajärjestelmä, jossa pidetään huolta tiukkojen ympäristöä, turvallisuutta ja työtä koskevien normien noudattamisesta, on olennaisen tärkeä liiketoimintamahdollisuuksien parantamiseksi ja sen takaamiseksi, että EU:n yrityksillä on kilpailijoidensa kanssa tasapuoliset edellytykset käydä kauppaa.

1.5 ETSK pitää ensiarvoisen tärkeänä, että EU:n kauppa- ja investointipolitiikassa puututaan kaikkiin merkittäviin markkinoiden avaamisen seurauksiin ja hillitään kielteisiä vaikutuksia – myös sosiaalisia ja siirtymäkustannuksia – mahdollisimman paljon. Euroopan globalisaatiorahastosta on oltava monivuotisten rahoituskehysten puitteissa aina saatavissa riittävästi rahoitusta kauppaan liittyvien kielteisten vaikutusten lievittämiseksi, ja ehtoja ja kriteerejä, joilla sen käyttöä mahdollisesti rajoitetaan, tulee tarkastella uudelleen.

1.5.1 Kun kauppaneuvottelut ovat laaja-alaisempia, ne voivat helpommin johtaa ristiriitoihin aroissa kysymyksissä. Mahdollisiin ristiriitoihin on puututtava tehokkaasti. Haasteeksi voivat muodostua korkeatasoiset normit erityisesti elintarviketurvallisuuden, kuluttajansuojan ja säällisten työehtojen ja -olojen osalta, julkisten palvelujen suojeleminen tai kestävään kauppaan liittyvien oikeuksien toteutumisen varmistaminen. Komitea on käsitellyt näitä seikkoja yksityiskohtaisesti useissa aiemmissa lausunnoissaan. ETSK korostaa jälleen, ettei mikään kauppasopimus saa rajoittaa valtioiden julkispoliittista vapautta antaa tarkoituksenmukaisina pitämiään säännöksiä.

1.5.2 Lisäksi ETSK kehottaa uutta komissiota vahvistamaan rajatylittäviä datavirtoja ja henkilötietojen suojaa koskevat horisontaaliset määräykset EU:n kauppa- ja investointisopimuksissa.

1.5.3 EU:lla on ainutlaatuiset edellytykset ottaa johtorooli asianmukaisen huolellisuuden (due diligence) suhteen, ja ETSK kehottaa komissiota ehdottamaan asiaa koskevaa unionin lainsäädäntöä. Komitea toistaa, että kauppapolitiikan avulla on tärkeää varmistaa yritystoiminnan vastuullisuus, jotta unioni voi parantaa asemaansa maailmankaupassa ja jotta voidaan edistää kestävää kehitystä erityisesti kannustamalla yrityksiä kantamaan vastuuta yhteiskunnallisista vaikutuksistaan. Komitea kehottaa myös huolehtimaan siitä, että kauppasopimuksissa edellytetään sekä kansallisen että paikallisen tason hallinnon täysipainoista osallistumista.

1.5.4 ETSK katsoo, että on oleellista käydä perusteellisempaa keskustelua kaupan ja investointien roolista, jotta voidaan saada parempi käsitys niitä edistävistä tekijöistä ja niiden taloudellisista vaikutuksista. EU:n olisi keskityttävä arvioinnissa nykyistä enemmän kauppasopimusten laatunäkökohtiin, ja kansalaisyhteiskunnan ja ETSK:n tulee päästä siihen täysipainoisesti mukaan. Tarvitaan laajempaa joukkoa indikaattoreita, joita valittaessa tulee tarkastella avoimin mielin erilaisia vaihtoehtoisia malleja, ja vaikutustenarvioinnit on saatettava valmiiksi ennen neuvottelujen aloittamista. Lisäksi olisi tehtävä sopivin väliajoin kokonaisvaltaisempi selvitys kaupan maailmanlaajuisista vaikutuksista.

1.5.5 ETSK painottaa jälleen, että Euroopan ulkosuhdehallinnossa tulee tiedostaa kaupan merkitys nykyistä paremmin. Kaupasta on tullut yhä tärkeämpi niin geopoliittisesti kuin talousdiplomatiankin osana, mutta EU:n ja Aasian yhteyksistä hiljattain annetussa yhteisessä tiedonannossa ( 4 ) nimenomaan ei käsitelty kauppakysymyksiä. Komitea toistaa myös suosituksensa kauppapolitiikan pääosaston ja muiden pääosastojen, eritoten kansainvälisen yhteistyön ja kehitysasioiden pääosaston (DEVCO) ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston (EMPL), tiiviimmästä, johdonmukaisemmasta ja avoimemmasta yhteistyöstä.

1.6 ETSK kehottaa käymään kansalaisyhteiskunnan kanssa nykyistä huomattavasti syvällisempää vuoropuhelua kauppa- ja investointipolitiikasta neuvottelujen kaikissa vaiheissa ja niiden jälkeenkin sekä vahvistamaan kansalaisyhteiskunnan seurantaroolia. Vuoropuhelua on kehitettävä jatkuvasti yhä suuremman avoimuuden hengessä, sillä neuvotteluista ja sopimuksista tulee varsinkin kestävän kehityksen tavoitteiden, Pariisin sopimuksen ja kiertotalouteen siirtymisen johdosta entistä monimutkaisempia.

1.7 ETSK toistaa lisäksi aikaisemman näkemyksensä, että maatalouden alalla sovellettavaa monenvälistä lähestymistapaa on pohdittava uudelleen ja lujitettava ja että EU:lla on lisäksi hyvät mahdollisuudet näytellä tässä johtavaa, aloitteellista roolia ja edistää ympäristönormejaan, sosiaalinormejaan ja laaja-alaisempia kestävän kehityksen normeja kestävän kehityksen tavoitteiden puitteissa. Unionin on myös vältettävä tekemästä maatalouden alalla suuria myönnytyksiä, jotka veisivät pohjaa kotimaiselta tuotannolta.

1.8 ETSK oli erityisen tyytyväinen kestävän kehityksen painottamiseen ”Kaikkien kauppa” -tiedonannossa etenkin ihmisoikeuksien, sosiaalisten oikeuksien ja ympäristönsuojelun osalta sekä siihen, että kaikkiin uuden sukupolven kauppasopimuksiin sisällytetään kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat luvut. Nämä seikat pitää nostaa keskeiselle sijalle EU:n kauppa- ja investointipolitiikkaa edistettäessä. Kyseisten sitoumusten toteuttamiseksi käytännössä on nyt ensisijaisen tärkeää huolehtia siitä, että niitä voidaan valvoa etenkin, jotta EU:n yrityksille saataisiin ulkomailla tasapuoliset toimintaedellytykset.

1.8.1 ETSK suhtautuu myönteisesti komission tulevan puheenjohtajan äskettäiseen ilmoitukseen ( 5 ) uuden, kauppakomissaarille raportoivan kaupan valvonnasta vastaavan johtavan virkamiehen (Chief Trade Enforcement Officer) nimittämisestä. Hänen tehtävänään on seurata ja parantaa EU:n kauppasopimusten noudattamista. Komitea katsoo, että tälle uudelle, keskeiselle virkamiehelle tulee antaa laajat valtuudet sekä niitä vastaava painoarvo ja vaikutusvalta, jotta voidaan kattaa kaikki vapaakauppasopimuksissa sovitut ja erityisesti kestävään kehitykseen liittyvät sitoumukset. Tähän tulee kuulua objektiivinen päätöksentekoprosessi, joka perustuu oikea-aikaisiin ja tehokkaasti käynnistettyihin tutkimuksiin, jolla on tukenaan riittävät resurssit ja jossa tunnustetuilla sidosryhmillä on selkeä rooli sekä valitusten tekemisessä että mahdollisiin julkisiin kuulemisiin osallistumisessa. Sen lisäksi, että EP:lle ja neuvostolle raportoidaan yksityiskohtaisesti, myös ETSK:lla ja asiaankuuluvilla sisäisillä neuvoa-antavilla ryhmillä tulee olla oma roolinsa ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen on oltava jatkuvaa.

1.8.2 ETSK on jo aiemmin suositellut, että kaikkiin tuleviin valtuutuksiin, jotka koskevat kauppaa ja kestävää kehitystä käsitteleviä lukuja, tulee sisällyttää erityinen lauseke kestävän kehityksen tavoitteiden edistämisestä ja että myös ilmaston lämpenemisen torjunta olisi nyt Pariisin sopimuksen mukaisesti otettava huomioon kiinteänä osana EU:n arvoja. Vähähiiliseen kiertotalouteen siirtymisen on puolestaan oltava yhtenä ydinkysymyksenä kaikissa EU:n neuvotteluvaltuutuksissa.

1.8.3 Varsinainen siirtymä, jossa on tavoitteena EU:n talouden hiilineutraalius vuoteen 2050 mennessä, on mittava haaste. Se tulee vaikuttamaan EU:ssa ja koko maailmassa syvällisesti kauppapolitiikan kehitykseen ja kauppaa koskevat päätökset puolestaan ratkaisevasti siihen, miten siirtymä tarkkaan ottaen toteutetaan. Myös oikeudenmukaisen siirtymän varmistaminen on asetettava keskeiselle sijalle kaikessa tulevassa kauppapolitiikassa ja kaikissa kauppaneuvotteluissa ja -käytännöissä.

1.8.4 Kauppavirtojen kasvu lisää entisestään liikennettä, jonka kasvihuonekaasupäästöt ovat jo nyt hyvin suuret. ETSK kehottaakin käsittelemään kaikkia liikennemuotoja kestävyysajatteluun ja oikeudenmukaisuuteen keskittyvän tehostetun liikennepolitiikan puitteissa ja huolehtimaan myös siitä, että kauppa- ja liikennepolitiikan välille luodaan selkeä yhteys erityisesti kestävän kehityksen tavoitteita koskevien sitoumusten täyttämistä silmällä pitäen.

1.8.5 ETSK toteaa lisäksi painokkaasti, että EU:n tulee kiertotalouteen siirtyessään huomioida tarkasti sille olennaisen tärkeään resurssi- ja energiaintensiiviseen teollisuuteen vaikuttavat seikat, pyrkiä ehkäisemään sekä hiili- että investointivuotoa ja tutkia kaikki mahdollisuudet toteuttaa rajoilla WTO:n sääntöjen mukaisia sopeuttamistoimia vaikutusten lievittämiseksi.

2. Tausta

2.1 Kauppa ja investoinnit ovat EU:lle perustavan tärkeitä, ja unioni voi niiden avulla parantaa omaa taloudellista suorituskykyään. ”Kaikkien kauppa” -tiedonannossa ( 6 ) korostetaan, että EU:ssa yli 30 miljoonaa työpaikkaa – yksi seitsemästä – on riippuvaisia EU:n ulkopuolelle suuntautuvasta viennistä ja että seuraavien 15 vuoden aikana globaalista talouden kasvusta noin 90 prosentin odotetaan syntyvän Euroopan ulkopuolella. Vaikka EU:n oman taloudellisen suorituskyvyn parantaminen kaupan avulla on tärkeää, unioni ei saa ottaa sitä riskiä, että se tukeutuisi yksinomaan vientivetoiseen malliin. Yhtä tärkeä sija tulee antaa sisäisen kysynnän vahvistamiselle julkisten ja yksityisten investointien ja kulutuksen kautta.

2.1.1 EU, jonka osuus maailman tuonnista ja viennistä on kuudesosa, on maailman suurin teollisuustuotteiden ja palvelujen viejä ja vastaavasti noin 80 maan suurin vientimarkkina-alue. Euroopan talouden perustan muodostavan teollisuuden osuus unionin viennistä on 80 prosenttia. Teollisuus on tärkeä yksityissektorin innovaatioiden lähde, ja se tarjoaa korkeaa ammattitaitoa vaativia työpaikkoja. Kuten ”Kaikkien kauppa” -tiedonannossa todetaan, ”tuonnin osuus EU:n viennistä on kasvanut yli puolella vuodesta 1995 lähtien”. Tämä korostaa entisestään yritysten ja teollisuuden sekä dynaamisen ja ennakoivan kauppapolitiikan keskeistä merkitystä.

2.1.2 Viennistä riippuvaisten EU:n kotimaisten työpaikkojen lukumäärä on nyt 36 miljoonaa ( 7 ) , mikä merkitsee kahden kolmasosan ja noin 1,5 biljoonan euron lisäystä vuodesta 2000. EU:n osuus maailman tavaraviennistä on pysynyt 15 prosentissa, kun taas Kiinan osuus on kasvanut ja sekä Yhdysvaltojen että Japanin osuudet ovat pienentyneet vastaavasti. Komissio korostaa, että vientitoimintaan liittyvät työpaikat ovat keskimäärin paremmin palkattuja ja että niiden osuus on merkittävä kaikissa jäsenvaltioissa.

2.1.3 Toisin kuin tavarakaupassa palvelukaupan alalla saattaa esiintyä suurempia paineita alentaa palkkoja. OECD:n tuoreen raportin ( 8 ) mukaan palvelutoiminnot muodostavat suuren osan valmistusteollisuudesta ja ulkomailla tuotettava osuus tällaisista palveluista kasvaa koko ajan. Yritykset pohtivat yhä enemmän sitä, tuottaako palvelut itse vai ostaako ne ulkoisilta toimittajilta. Jos toimintoja siirretään halvemman työvoiman maihin, kysymys työpaikkojen valumisesta muualle on erityisen polttava.

2.1.4 Brexitistä uhkaa tulla kriittinen tekijä EU:n tulevien kauppasuhteiden ja jatkuvan tullittoman ja esteettömän kaupan kannalta. Merkittävän kauppamaan menettäminen sisämarkkinoilta voi horjuttaa EU:n kauppapolitiikkaan löydettyä tasapainoa ja muodostua mittavaksi haasteeksi, jos Yhdistynyt kuningaskunta pyrkii voimakkaasti purkamaan sääntelyä ja madaltamaan tässä yhteydessä vaatimusten ja oikeuksien tasoa. EU:n on ratkaisevan tärkeää pyrkiä torjumaan parhaansa mukaan kaikki toimet, joilla Yhdistynyt kuningaskunta mahdollisesti tavoittelee epäreiluja kilpailuedellytyksiä. EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välinen sopimus, jossa säilytetään korkeat vaatimukset ja oikeuksien taso, on olennaisen tärkeä.

2.2 Maailman tavarakaupan ja yhä enemmän myös palvelujen kysynnän eksponentiaalinen kasvu on monen tekijän summa. Maapallon väestömäärän ennustetaan nousevan 9–10 miljardiin vuosisadan puoliväliin mennessä. Nopean teollistumisen ja kaupungistumisen johdosta ollaan nyt ensimmäistä kertaa sellaisessa tilanteessa, että yli puolet maailman väestöstä asuu kaupungeissa, ja ihmiset ovat siellä riippuvaisempia toisistaan kuin maaseutuyhteisöissä, jotka ovat omavaraisempia.

2.2.1 Lisäksi on arvioitu, että keskitulotasoon yltävien määrä saattaa kasvaa vuoteen 2030 mennessä jopa kahdella miljardilla ja kasvu keskittyy erityisesti Kiinaan, Intiaan, Keniaan, Chileen ja Indonesiaan. Nämä uudet keskituloiset vaativat paljon enemmän vaihtelua ja valinnanvaraa ruokansa, vaatteidensa, kulkuneuvojensa ja muiden kulutustavaroidensa suhteen ja pystyvät (monet ensimmäistä kertaa elämässään) maksamaan niistä.

2.2.2 Markkinoiden laajentuminen ei kuitenkaan ole ainoa syy kauppavirtojen kasvuun. Monikansalliset yritykset ovat nykymaailmassa järjestäneet toimintansa yhä enemmän maailmanlaajuisten arvoketjujen varaan. OECD on kuvaillut tällaisia strategioita koskevissa analyyseissaan ( 9 ) , miten verostrategiat, mittakaava (yritysten keskittyminen on kiihtymässä), teknologinen asiantuntemus ja toimintojen monipuolistaminen ovat keskeisiä maailmankauppaa edistäviä tekijöitä. Lisäksi talouden digitalisaatio häivyttää perinteisiä rajoja. Monikansalliset yritykset toimivat myös yhä enemmän muiden kuin osakkuusperusteisten suhteiden pohjalta (strateginen kumppanuus, ulkoistaminen). Konsernit ovat näin ollen rakenteeltaan monimutkaisempia kuin koskaan ennen, ja liiketoimintakäytännöt ovat muuttumassa. Kauppa- ja investointipolitiikkoja saattaa olla tarpeen mukauttaa tämän johdosta.

2.3 EU:n vientitoimijoilla on merkittäviä mahdollisuuksia etenkin lisäarvoa sisältävien tai markkinoiden huippua olevien tavaroiden ja palvelujen tuotantoon liittyvien EU:n vahvuuksien ansiosta ja koska EU:lla on jo noin 70 voimassa olevaa sopimusta etuuskohtelukaupasta viidessä maanosassa ja merkittäviä muita neuvotteluja käynnissä. Vaihtoehtona on seurata, kun kilpailevat vientitoimijat muista teollisuusmaista tai varsinkin nopeasti kehittyvän talouden maista vievät nämä mahdollisuudet. Tärkeitä tähän liittyviä viimeaikaisia tapahtumia ovat muun muassa Tyynenmeren kumppanuuden (TPP) uudistaminen ja muut merkittävät kauppaneuvottelut Aasian ja Tyynenmeren alueella.

3. Keskeiset taustatekijät, jotka tukevat EU:n kauppaan perustuvaa vaurautta

3.1 Sisämarkkinoiden merkitys EU:n kaupalle näkyy siinä, miten vaikutukset ulottuvat yli maiden rajojen: viidesosa vientiin tukeutuvista työpaikoista sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa. Esimerkiksi Saksan vienti pitää yllä 6,8:aa miljoonaa työpaikkaa Saksassa ja lisäksi 1,6:ta miljoonaa työpaikkaa muualla EU:ssa. Tämä johtuu ennen kaikkea pitkien toimitusketjujen yleistymisestä, ei ainoastaan Euroopassa vaan ympäri maailmaa, minkä myötä keskeneräisiä tuotteita saatetaan liikutella rajojen yli useita kertoja, erityisesti autoteollisuudessa. Brexit on tuonut tämän korostetusti esille: Yhdistyneessä kuningaskunnassa 650 000 työpaikkaa on sidoksissa muista jäsenvaltioista EU:n ulkopuolelle suuntautuvaan vientiin. Komission esittämien lukujen ( 10 ) mukaan suurimpia hyötyjämaita ovat Tšekki, Slovakia ja Puola.

3.1.1 Sisämarkkinoiden ja euroalueen kitkaton ja oikeudenmukainen toiminta on näin ollen tärkeää vientiin liittyvien työpaikkojen säilymisen ja lisääntymisen kannalta. Sisämarkkinoiden ja euroalueen jatkuva yhdentäminen – energia ja liikennejärjestelmän sujuvuuden varmistaminen mukaan lukien – on edelleen aivan olennaista. Tätä varten tulee myös edistää työntekijöiden oikeudenmukaista liikkuvuutta.

3.1.2 Myös palvelujen ja datavirtojen paremmalla integroinnilla on ratkaiseva merkitys, semminkin kun sisämarkkinat digitalisoituvat yhä enemmän. Dataan liittyvissä asioissa tulee noudattaa kaikilta osin EU:n tietosuojasäännöksiä. Terve digitaalinen ekosysteemi edellyttää lisäksi sellaista toimintapolitiikkaa, jonka puitteissa data voi palvella yleistä etua ja sen pohjalta voidaan kehittää yleishyödyllisiä digitaalisia palveluja.

3.1.3 ETSK edellyttää WTO:n uudistamista käsittelevässä lausunnossaan, että ”laadittaessa uusia monenvälisiä aloitteita datavirroista noudatetaan kaikilta osin EU:n horisontaalisia säännöksiä rajatylittävistä datavirroista ja tietosuojasta EU:n kauppa- ja investointisopimuksissa” ( 11 ) , ja kehottaa uutta komissiota vahvistamaan, että kyse on keskeisestä sitoumuksesta, josta ei tingitä.

3.2 Digitalisaation ja tekoälyn nopea kehitys muuttaa yhteiskuntaa radikaalisti yhdessä väestörakenteen muutosten ja vähähiiliseen kiertotalouteen siirtymisen kanssa. Yritykset ovat johtoroolissa innovaatioiden ja uusien teknologioiden toteuttajina, kun taas hallintovallan tehtävänä on luoda lainsäädäntöpuitteet oikeudenmukaiselle siirtymälle ja määritellä tekoälyä koskevien sitovien eettisten sääntöjen perusperiaatteet.

3.2.1 Teollisuuden johtama tutkimus- ja innovointityö – tukenaan korkeatasoinen koulutus ja yrittäjyys – ovat olennaisen tärkeitä, jotta EU voi säilyttää asemansa kehityksen eturintamassa. Tulevan komission ensisijaisiin tavoitteisiin pitää kuulua sen varmistaminen, että Horisontti Eurooppa -puiteohjelmasta tulee Horisontti 2020 -ohjelman vahva seuraaja, jonka avulla päästään tuloksiin. Unionin on lisäksi autettava yrityksiä kohentamaan sisäistä ja myös kansainvälistä kilpailukykyään sekä kehittämään ja soveltamaan uutta teknologiaa. Innovointia edistävät niin ikään pilottihankkeet sekä julkisen ja yksityisen sektorin ja tiedeyhteisön yhteistyö.

3.2.2 Teknologian muutokset ja kehitys edellyttävät ripeitä muutoksia osaamiseen aloilla, joilla osaamisvajetta syntyy nopeasti ja yllättäen, useimmiten kuitenkin teknisillä, erityisesti STEM-aloilla (luonnontieteet, teknologia, insinööritieteet ja matematiikka).

3.2.3 Ihmisten osaamisen sekä yhä laajemman monikielisyyden edistäminen ja kehittäminen on yhtä tärkeää kuin se, että korostetaan nykyistä enemmän ammatilliseen koulutukseen, uudelleenkoulutukseen ja elinikäisen oppimisen piiriin pääsyä.

3.2.4 Jotta osaamisvajetta voidaan pienentää, koulutusjärjestelmien on oltava riittävän joustavia ja kyettävä vastaamaan ripeästi tuleviin tarpeisiin. Tämä edellyttääkin jäsenvaltioilta mittavia toimia, ja myös työmarkkinaosapuolten on omaksuttava tässä keskeinen rooli.

3.3 Koska syntymässä on erilaisia ja uudenlaisia työn muotoja, on erittäin tärkeää edistää sujuvaa siirtymistä koulutuksesta työelämään ja työpaikoista ja tehtävistä toiseen sekä luoda otolliset edellytykset itsenäiselle ammatinharjoittamiselle ja yrittämiselle. Työelämän muutosten tueksi tarvitaan sosiaaliturvan tarjoavia, joustavia ja toimivia työmarkkinoita sekä tuloksiin tähtäävää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua.

3.4 Kilpailu on yritystoiminnan kehittämisen tärkeimpiä moottoreita. EU:n kauppapolitiikan ja -sääntelyn on soveltamisalojensa rajoissa tarjottava yrityksille suotuisat olosuhteet, jotka edesauttavat korkeatasoisten työelämän normien mukaisten kunnollisten työpaikkojen ylläpitämistä kilpailtaessa EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Tällaisen sääntelyn tulee olla tarkoituksenmukaista ja edistää myönteistä yrittäjähenkeä ja -kulttuuria, jotka houkuttelevat myös nuoria ja erityisesti naisia.

3.4.1 ETSK panee merkille OECD:n ja IMF:n raportit ( 12 ) , joiden mukaan keskittymiskehitys vahvistuu eri toimialoilla sekä valmistusteollisuudessa että muiden kuin rahoituspalveluiden alalla. Tarvitaan lisää tutkimusta, jotta markkinoiden keskittymisen taustalla olevat tekijät saataisiin selville. Tältä pohjalta saattaa olla perusteltua tarkastella uudelleen kilpailua ja kansainvälistä kauppaa koskevia politiikkoja. Kauppapoliittinen ohjelma ei saa varsinkaan tältä osin jarruttaa toimintapolitiikkoja, joilla pyritään antamaan pk-yrityksille paremmat mahdollisuudet päästä markkinoille toteuttamalla muun muassa kunnianhimoista EU:n teollisuuspolitiikkaa – erityisesti digitaalialalla.

3.4.2 EU:n pitää tarjota toimintaympäristö, joka tukee yksityisiä ja julkisia investointeja. Tämä edellyttää vakautta ja ennustettavuutta, vakaata makrotaloudellista ympäristöä, vahvaa teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa sekä vastuullista finanssipolitiikkaa. Verojärjestelmän tulee olla oikeudenmukainen ja osaltaan rohkaista innovointiin, yrittäjyyteen, kasvuun ja työpaikkojen luomiseen.

3.4.3 Samaan aikaan EU:n kauppa- ja investointipolitiikan yhteydessä on pysyttävä valppaana sen varalta, että investointeja tehtäisiin petostarkoituksessa tai verojen kiertämiseksi.

3.4.4 Suorat ulkomaiset investoinnit ovat tärkeitä, kun yritykset sijoittavat yhä enemmän tuotantoaan lähelle lopullisia markkina-alueitaan, mikä voi muun muassa auttaa niitä kilpailukyvyn ylläpitämisessä. ETSK on myös ilmaissut ( 13 ) suhtautuvansa myönteisesti kaupan suojatoimia koskevaan EU:n asetukseen, joka liittyy viimeaikaisiin askeliin kohti EU:hun suuntautuvien investointien seurantaa.

3.4.5 Tästä huolimatta OECD:n vuoden 2018 vuosikertomus suoria ulkomaisia investointeja koskevista tilastoista osoittaa tällaisten investointien vähentyneen maailmanlaajuisesti 27 prosentilla Yhdysvaltojen verouudistuksen jälkeen. Osassa EU-maita (Luxemburg, Alankomaat) pudotus on ollut huimaa. Olisikin pidettävä erityisesti huolta siitä, että reaalitalouteen kytkeytyvien ja toisaalta petostarkoituksessa ja verojen kiertämiseksi tehtävien suorien ulkomaisten investointien välillä tehdään ero. EU:n on torjuttava viimeksi mainittuja kaikilla tasoilla.

3.5 ”Kaikkien kauppa” -tiedonannon sanoin: ”Yli 600 000 pk-yritystä, jotka työllistävät yli 6 miljoonaa henkeä, vie tavaroita suoraan EU:n ulkopuolelle, ja niiden osuus EU:n viennistä on yksi kolmasosa.” ( 14 ) Lisäksi paljon useammat vievät palveluita tai toimivat suurempien yritysten tavarantoimittajina.

3.5.1 ETSK on todennut erityisesti pitävänsä tervetulleena ”[sitoutumista] pienyritysten ongelmien käsittelemiseen, koska pienyritykset kohtaavat suuria esteitä uusille markkinoille pyrkiessään”. Pk-yrityksiä koskevia määräyksiä on luvattu sisällyttää tulevaisuudessa kaikkiin neuvotteluihin. Samoin on tarkoitus seurata säännöllisesti pk-yritysten tietyillä markkinoilla kohtaamia esteitä. Tähän liittyy myös komitean lausunto aiheesta ”TTIP ja sen vaikutukset pk-yrityksiin” ( 15 )

3.5.2 Pk-yritysten tarpeet ja mahdollisuudet on otettava huomioon kaikilla politiikanaloilla, jotta voidaan edistää niiden mahdollisuuksia saada rahoitusta ja muita resursseja sekä tukea niiden valmiuksia kehittyä, sillä erilaisilla yrityksillä on erilaisia tarpeita ja pk-yritysten toimintaympäristö on omanlaisensa (esim. maaseutu ja syrjäiset alueet).

4. Kauppaan liittyvien ristiriitojen ratkaiseminen

4.1 EU sai Lissabonin sopimuksen myötä investointeja koskevaa uutta toimivaltaa, ja sopimus velvoittaa sen ottamaan sekä kaupan että investointien alan toimissa huomioon muita keskeisiä aloja, erityisesti kehitykseen liittyvät kysymykset. Komitea on edelleenkin huolissaan siitä, etteivät komission eri pääosastot – esimerkiksi DEVCO ja EMPL – vaihda keskenään riittävästi tietoja kaupan vaikutuksista.

4.2 Korean-sopimuksen myötä aloitettujen uuden sukupolven kauppasopimusten lisäksi komissio on pyrkinyt myös neuvottelemaan laaja-alaisempia vapaakauppasopimuksia sekä itäisten kumppanimaiden että edistyneempien kauppakumppaneiden kanssa. Esimerkkinä voidaan mainita Japanin-sopimus sekä etenkin Kanadan kanssa tehty laaja-alainen talous- ja kauppasopimus (CETA), jolla ei vain poisteta tulleja vaan jossa käsitellään monenlaisia näkökohtia palveluja koskevista säännöistä ja tullien ulkopuolisten kaupan esteiden poistamisesta aina investointien, kilpailun ja sääntely-yhteistyön kaltaisiin muihin kauppaan liittyviin näkökohtiin.

4.2.1 ETSK pitää tämän kehityksen vuoksi tulevaisuuteen suuntautuvan edistyksellisen kauppapoliittisen ohjelman jatkuvaa kehittämistä kiireellisempänä kuin koskaan. Mainitunlaiset laaja-alaiset kauppaneuvottelut voivat helpommin johtaa ristiriitoihin sellaisissa aroissa kysymyksissä kuin korkeatasoisten normien ylläpitäminen erityisesti elintarviketurvallisuuden, kuluttajansuojan ja säällisten työehtojen ja -olojen osalta, julkisten palvelujen suojeleminen tai kestävään kauppapolitiikkaan liittyvien oikeuksien toteutumisen varmistaminen.

4.2.2 Koska uuden sukupolven sopimuksissa on kyse paljon muustakin kuin vain perinteisistä tullinalennuksista ja ne sisältävät määräyksiä siitä, että valtiovallan toimet eivät saa haitata kauppaa, huolenaiheeksi nousevat tästä julkispolitiikan harjoittamiseen aiheutuvat rajoitukset. Valtioilla on paitsi oikeus antaa tarkoituksenmukaisina pitämiään säännöksiä myös velvollisuus tehdä niin yleisen edun nimissä. ETSK korostaa, että kauppasopimukset eivät saa millään tavalla estää tätä.

4.2.3 ETSK on todennut ( 16 ) , että EU:n kauppapolitiikan ”arviointiin vaikuttaa se, pystyykö komissio osoittamaan, etteivät kauppasopimukset johda ympäristön ja työelämän normien tai muiden normien heikkenemiseen. Niissä pitäisi pikemminkin pyrkiä tällaisten normien parantamiseen.”

4.3 Avoin ja sääntöihin perustuva kansainvälinen kauppa on olennaisen tärkeä asia liiketoimintamahdollisuuksien parantamiseksi ja sen takaamiseksi, että yrityksillä on ulkomaisten kilpailijoiden kanssa tasapuoliset toimintaedellytykset. EU:n on tuettava sellaisten WTO:n sääntöjen aikaansaamista, jotka edistävät oikeudenmukaista kauppaa, jolla varmistetaan kestävän kehityksen tavoitteiden noudattaminen. Sen tulee myös osoittaa maailmanlaajuista johtajuutta sekä protektionismin ja kaupan häiriöiden torjunnassa että edistyksellisen ja kestävällä pohjalla olevan kauppapolitiikan edistämisessä. Unionin ja sen jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä tässä vaikutusvaltaansa ja mahdollisuuksiaan ajaa asioita WTO:n eri komiteoissa, erityisesti kun on kyse kaupan ja ihmisarvoisen työn kaltaisista uusista aiheista.

4.4 Kauppa on yksi tarkimmin arvioiduista poliittisista prosesseista komissiossa. Jotta kaupan ja investointien roolista voitaisiin käydä laajempaa poliittista keskustelua, tarvitaan kuitenkin lisäanalyyseja, joiden pohjalta voidaan saada parempi käsitys kauppaa edistävistä tekijöistä ja kaupankäynnin taloudellisista vaikutuksista sekä panoksesta, joka siitä voidaan saada kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseen.

4.4.1 EU:n arviointitoimien on oltava tässä keskeisellä sijalla. Kauppapolitiikan pääosasto arvioi tärkeimpien kaupan alan aloitteiden vaikutusta monin eri keinoin, joihin kuuluvat vaikutusarvioinnit ja kestävään kehitykseen liittyvien vaikutusten arviointi, neuvottelujen tulosten arviointi talouden näkökulmasta sekä jälkiarvioinnit.

4.4.2 Menetelmä- ja aikataulukysymykset ovat ratkaisevan tärkeitä, ja niitä olisi pohdittava uudelleen. Käytössä olevaa numeerista yleisen tasapainon mallia olisi arvioitava uudelleen vertaillen sitä vaihtoehtoisiin malleihin, ja siinä pitäisi hyödyntää laajempaa joukkoa indikaattoreita, joilla mitataan vaikutuksia ihmisoikeuksiin, työntekijöiden oikeuksiin, ilmastonmuutokseen, luonnon monimuotoisuuteen, kuluttajiin ja suoriin ulkomaisiin investointeihin. Pelkkä kauppasopimuksellisen ja kauppasopimuksettoman tilanteen vertailu ei kuitenkaan riitä etenkään kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien neuvotteluvaihtoehtojen laadulliseen arviointiin. Vaikutusarvioinnit ja kestävään kehitykseen liittyvien vaikutusten arviointi on suoritettava ajoissa, jotta neuvottelijat voivat hyödyntää niiden antia ja ne voidaan ottaa huomioon ennen neuvotteluja ja niiden aikana, sen sijaan että arviot esitettäisiin neuvottelujen jo päätyttyä.

4.4.3 Kuten ETSK on suosittanut aiemmin lausunnossaan ”Kaupan ja investointien keskeinen rooli kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa ja täytäntöönpanossa” ( 17 ) , EU:n kauppapolitiikan arvioinnissa olisi nostettava keskeiseksi kysymys kestävän kehityksen tavoitteiden toteutumisen edistämisestä.

4.4.4 ETSK pitää hyödyllisenä kuulla kansalaisyhteiskuntaa kestävään kehitykseen liittyviä vaikutuksia arvioitaessa ja suosittaa kuulemisen laajentamista siten, että se kattaa myös toimeksiannon laadinnan varhaisvaiheen. Komissiossa toimivan arvioinnin ohjausryhmän sisäistä työskentelyä voitaisiin edelleen parantaa kutsumalla mukaan myös kansalaisyhteiskunnan edustajia. Neuvonantajien tulee olla riittävän itsenäisiä ja asiantuntevia erityisesti ihmisoikeuksiin ja ympäristöön liittyvissä kysymyksissä.

4.4.5 Työmarkkinoiden osalta tarvitaan yksityiskohtaisempaa analyysia mahdollisista syrjäyttämisvaikutuksista, palkkojen kehityksestä ja työsuhdeturvasta. Taloudellisia vaikutuksia tarkasteltaessa olisi kiinnitettävä huomiota EU:n lisäksi myös siihen, missä määrin kauppa ja investoinnit antavat heikommin kehittyneille maille mahdollisuuksia parantaa tuottavuuttaan ja lisätä innovointia. Kaupan maailmanlaajuisista vaikutuksista olisi myös tehtävä sopivin väliajoin kokonaisvaltainen selvitys.

4.4.6 Kaupasta on tullut yhä tärkeämpi niin geopoliittisesti kuin talousdiplomatiankin osana. Euroopan ulkosuhdehallinnossa tulee tämän vuoksi tiedostaa kaupan merkitys nykyistä paremmin – EU:n ja Aasian yhteyksistä hiljattain annetussa yhteisessä tiedonannossa ( 18 ) nimenomaan ei käsitelty kauppakysymyksiä.

4.5 Yhdysvaltojen kanssa transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuudesta (TTIP) käydyissä neuvotteluissa tuotiin ensimmäisenä esiin monia laajahkoja yleisiä ja kansalaisyhteiskunnan havaitsemia huolia, mutta kyse oli yleisluonteisista seikoista. Komissio pyrki kauppaneuvotteluissa poliittisiin sitoumuksiin, jotka estäisivät kaupan tai investointien edistämisen suojelun tason kustannuksella tai joilla huolehdittaisiin takuista esim. erityisten vapautusten ja varaumien muodossa tai määräämällä erityislausekkeissa valtion monopoleista tai sijoittajien perusteettomien kanteiden nopeasta hylkäämisestä. ETSK pyrki kuitenkin ja pyrkii edelleen siihen, että useista erittäin arkaluonteisista seikoista saataisiin lisäselvityksiä ja takeita.

4.5.1 Julkisten palvelujen joutumista kauppasopimuksen myötä alttiiksi markkinoiden vapauttamisen ja erityislausekkeiden (uusien rajoitusten asettamiskielto ja salpalausekkeet) vaikutuksille pidetään keskeisenä huolena. Tällaisilla lausekkeilla rajoitetaan osapuolten mahdollisuuksia ottaa tulevaisuudessa käyttöön markkinoillepääsyä koskevia rajoituksia ja toteuttaa syrjiviä toimenpiteitä. Komitea on ilmaissut jo aiemmin tyytyväisyytensä siihen, että ”komissio ilmoittaa pyrkivänsä ETSK:n, Euroopan parlamentin ja laajemman kansalaisyhteiskunnan esittämien kannanottojen mukaisesti suojelemaan julkisia palveluja vapaakauppasopimuksissa”, mutta korostanut, että niitä voidaan suojata parhaiten ”käyttämällä positiivista luetteloa sekä markkinoille pääsyä että kansallista kohtelua koskien” ( 19 )

4.5.2 Koska hallitus voi vaihtua koska tahansa ja tämän seurauksena myös julkisia palveluja koskeva politiikka, kaikki kauppasopimuksen puitteissa aikaisemmin tehdyt avaamiset voivat ”lukittua”. Taaksepäin ei voida palata. Salpaamiseen ja uusien rajoitusten asettamiskieltoon liittyvät avaamislausekkeet voivatkin uhata erityisesti julkisia palveluja, kun otetaan huomioon niiden kapeasti ja monitulkintaisesti määritelty soveltamisala.

4.5.3 Julkispolitiikan harjoittamismahdollisuuksien säilyttäminen on ensiarvoisen tärkeää myös silloin, kun julkiset hankinnat otetaan kauppasopimusten piiriin. ETSK on siksi pitänyt tärkeänä korostaa seuraavaa: ”On säilytettävä hankintayksiköiden valtuudet käyttää hankintoja koskevissa tarjouspyynnöissä ekologisia, sosiaalisia ja työelämään liittyviä valintaperusteita, kuten velvoite noudattaa työehtosopimuksia.” ( 20 )

4.6 Sijoitussuojasta ETSK on todennut: ”Jotta voidaan taata osapuolen oikeus antaa vapaasti säännöksiä yleisen edun nimissä ja se, että tämä oikeus menee sijoittajansuojan edelle, tarvitaan menettelytakeita sellaisia kanteita vastaan, jotka kohdistuvat yleisen edun nimissä annettuun kansalliseen lainsäädäntöön.” ( 21 ) Lausunnossaan aiheesta ”Monenvälinen investointituomioistuin” komitea toteaa, että ”riittävät takeet voidaan saada vain sisällyttämällä sopimukseen yleistä etua koskeva poikkeus” ja ”[takaamalla] asianmukaisesti, ettei poikkeusta käytetä väärin protektionistisiin tarkoituksiin”. Aiheesta ”ETSK:n kanta TTIP-neuvottelujen tiettyihin avainkysymyksiin” antamansa lausunnon laajemmassa kontekstissa komitea kehotti mainitsemaan sopimuksessa nimenomaisesti ”työehtosopimukset, myös kolmikanta- ja/tai yleissitovat (kaikkia koskevat) sopimukset, jotta niiden ei voida tulkita loukkaavan sijoittajan oikeutettuja odotuksia” ( 22 )

4.7 Vaikka maatalous ja kauppa ovat kuuluneet EU:n toimivaltuuksiin yli 40 vuoden ajan, on näiden keskeisten intressien välillä ollut toisinaan puutteita viestinnässä tai yhteisessä pohdinnassa. Unionin on myös vältettävä kiusausta tehdä maatalouden alalla suuria myönnytyksiä, jotka veisivät pohjaa kotimaiselta tuotannolta.

4.7.1 ETSK korostaa lausunnossaan aiheesta ”Maatalouden rooli kauppaneuvotteluissa” ( 23 ) , että kahdenvälisillä sopimuksilla olisi pyrittävä lopettamaan kahdentyyppisten sääntöjen soveltaminen maataloustuotteiden kaupassa kumppanimaissa, erityisesti terveys- ja kasvinsuojelusopimusten ja kaupan teknisiä esteitä koskevien sopimusten yhteydessä. EU haluaa myös edistää ympäristönormejaan, sosiaalinormejaan ja laaja-alaisempia kestävän kehityksen normeja kestävän kehityksen tavoitteiden puitteissa. Unionin (ja muiden tahojen) tulee tehdä tässä yhteydessä tinkimätön sitoumus auttaa kehitysmaita saavuttamaan nämä normit, esimerkkinä apu vaatimukset täyttävän eläinlääkintäjärjestelmän kehittämiseksi, missä elintarviketurvallisuusnormit näyttelevät ratkaisevaa osaa.

4.7.2 Maatalouskaupan alalla sovellettavaa monenvälistä lähestymistapaa on pohdittava uudelleen ja lujitettava. ”Doha” on WTO:n lanseeraama kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden kauppaa koskevan vuoropuhelun malli, joka tulee säilyttää ja jota pitää kehittää kunnioittaen samalla periaatetta, jonka mukaan ruokasuvereniteetti on kaikkien oikeus. Samassa lausunnossa korostetaan, että EU:lla on hyvät mahdollisuudet näytellä johtavaa, aloitteellista roolia uudenlaisen, tasapainoisen toimintamallin edistäjänä ennen kaikkea siksi, että eräät nopeasti kehittyvät taloudet eivät juurikaan näe vaivaa auttaakseen muita, toistaiseksi heikommin kehittyneitä maita.

4.8 ETSK toteaa WTO:n uudistamista käsittelevässä lausunnossaan pitävänsä ”olennaisen tärkeänä, että EU:n perussopimuksissa vahvistettu ennalta varautumisen periaate turvataan myös monenvälisellä tasolla ja että sille annetaan täysi oikeudellinen tunnustus, jotta voidaan varmistaa suojelun korkea taso ennakoivalla päätöksenteolla, jos ihmisten terveyteen tai ympäristöön kohdistuu riski. Koska periaate on niin tärkeä, EU:n tulisi nostaa se offensiiviseksi intressiksi kaikissa kauppaneuvotteluissaan.” ( 24 )

4.9 ”Kaikkien kauppa” -tiedonannossa mainitaan erikseen tarve varmistaa, että kuluttajat voivat luottaa tuotteiden turvallisuuteen, kun taas kuluttajansuojasta annetuissa YK:n suuntaviivoissa esitetään paljon laajempi näkemys, johon kuuluu kuluttajan yksityisyyden suojelu, oikeudet verkkokaupassa sekä oikeus kuluttajanoikeuksien tehokkaaseen täytäntöönpanoon. Koska kaupan vapauttaminen vaikuttaa kuluttajiin, ETSK peräänkuuluttaa aiheesta ”Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat luvut vapaakauppasopimuksissa” antamassaan lausunnossa ”kaupan ja kestävän kehityksen yhteyteen erityistä kuluttaja-aiheista, kauppaa ja kuluttajia käsittelevää lukua, johon sisällytettäisiin asiaankuuluvat kansainväliset kuluttajansuojanormit ja jolla tiivistettäisiin yhteistyötä kuluttajanoikeuksien täytäntöönpanon alalla” ( 25 )

4.10 Komissio luettelee vuonna 2017 globalisaation hallinnasta julkaisemassaan pohdinta-asiakirjassa lukuisia hallitsemattoman globalisaation seurauksia, joista mainittakoon erityisesti eriarvoisuuden lisääntyminen. Kaupan hyödyt eivät koskaan jakaudu tasaisesti. EU:n kauppa- ja investointipolitiikassa on puututtava kaikkiin merkittäviin markkinoiden avaamisen seurauksiin ja hillittävä kielteisiä vaikutuksia – myös sosiaalisia ja siirtymäkustannuksia – mahdollisimman paljon.

4.10.1 ”Kaikkien kauppa” oli ensimmäinen asiakirja, jossa todetaan, että kauppaan ”voi kuitenkin liittyä tilapäisiä negatiivisia vaikutuksia, jotka kohdistuvat joihinkin alueisiin ja työntekijöihin, jos uusi kilpailu osoittautuu liian intensiiviseksi joillekin yrityksille”, ja korostetaan, että tämänkaltainen muutos ei ole pieni niiden ihmisten kannalta, joihin se vaikuttaa suoraan. Euroopan globalisaatiorahasto on tässä yhteydessä tärkeä tekijä. Se auttoi vuosina 2013–2014 yli 27 600:aa työntekijää ( 26 ) . ETSK pitää tämän vuoksi tärkeänä, että tulevaan monivuotiseen rahoituskehykseen sisällytetään riittävät rahoitusmäärärahat, joita voidaan käyttää suoraan kaupan vaikutusten lievittämiseen. Tässä yhteydessä tulee tarkastella uudelleen ehtoja ja kriteerejä, joilla varojen käyttöä mahdollisesti rajoitetaan. Työntekijöiden tosiasiallinen oikeus saada tietoa, tulla kuulluksi ja käydä kollektiivisia neuvotteluja on oleellista tässä yhteydessä, jotta siirtymistä tulisi oikeudenmukaisia ja rakennemuutoksia voitaisiin ennakoida ja tukea paremmin.

4.11 ETSK kehottaa lisäksi vahvistamaan haavoittuvien alojen suojelua epäreilulta kauppakilpailulta ottamalla niiden arviointikriteereissä huomioon ILO:n vahvistamat normit. Komitea vaati hiljattain kaupan suojatoimiin liittyvistä menetelmistä antamassaan lausunnossa ( 27 ) samoja kilpailuedellytyksiä EU:n ja sen ulkopuolisten maiden vientiä harjoittaville tuottajille ja ilmaisi tyytyväisyytensä siihen, että komissio haluaa ratkaista konkreettisten kriteerien avulla sen, onko kyse merkittävästä markkinoiden vääristymisestä, mutta totesi kuitenkin, että myös ILO:n normien sekä monenvälisten ympäristösopimusten noudattaminen olisi otettava huomioon.

4.12 Sitä ajatellen, että Euroopan komissio on vahvasti sitoutunut tiukentamaan työtä koskevia määräyksiä kauppaneuvottelujen kautta, komitea on todennut, että kumppanimaiden tulisi ”osoittaa noudattavansa kaikilta osin ILO:n kahdeksaa työelämän perusyleissopimusta ennen kauppasopimuksen tekemistä. Jos kumppanimaa ei ole ratifioinut tai pannut asianmukaisesti täytäntöön näitä yleissopimuksia tai osoittanut soveltavansa vastaavaa suojan tasoa, ETSK suosittaa, että kauppaa ja kestävää kehitystä koskevaan lukuun on pyrittävä sisällyttämään vahvat sitoumukset etenemissuunnitelmineen sen varmistamiseksi, että tästä huolehditaan hyvissä ajoin.” ( 28 ) EU:n on myös edistettävä ajanmukaisten ILO:n normien täytäntöönpanoa ja soveltamisen valvontaa, jotta EU:n yrityksille saadaan ulkomailla aidosti tasapuoliset toimintaedellytykset, sekä tuettava säällistä työtä koskevan kestävän kehityksen tavoitteen nro 8 toteutumista.

4.13 Kauppapolitiikan avulla tulee myös vahvistaa yritysten yhteiskuntavastuuta koskevia aloitteita. Yritysten on kannettava vastuunsa toimitusketjun kaikissa osissa. Tämän taas pitäisi edistää yritysten ”toimintavapauksia” ja maksimoida sekä innovointi että kestävä taloudellinen kasvu. Vastuullisen yritystoiminnan periaatteen johdonmukainen täytäntöönpano on tärkeää EU:n aseman parantamiseksi maailmankaupassa ja kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi. Unionin olisi vaadittava kaikkien vapaakauppasopimusten yhteydessä, että kukin sopimuspuoli kannustaa aktiivisesti yrityksiä noudattamaan monikansallisille yrityksille suunnattuja OECD:n toimintaohjeita ( 29 ) . ETSK korostaa sen merkitystä, että valtiovalta valvoo työmarkkinasääntöjen noudattamista mm. tarkastusten avulla, ja kehottaa huolehtimaan siitä, että kauppasopimuksissa edellytetään sekä valtiollisen että paikallisen tason hallinnon täysipainoista osallistumista.

4.13.1 Yhä useammissa maissa annetaan aiheeseen liittyvää lainsäädäntöä ja kehitetään keinovalikoimaa. Viimeksi näin on tapahtunut Ranskassa tarkkaavaisuusvelvoitteesta annetun lain myötä ja Alankomaissa, joka sääti lapsityövoimaa koskevan due diligence -lain. Kanada on tehostanut yritysten yhteiskuntavastuuta koskevaa strategiaansa nostamalla huomion kohteeksi kanadalaisten yritysten toimintatavat ulkomailla ja perustanut sidosryhmien yhteisen neuvoa-antavan elimen. Huhtikuussa 2019 nimitettiin Kanadan ensimmäinen yritysvastuuvaltuutettu, jonka tehtävänä on tarkastella mahdollisia ihmisoikeusloukkauksia, joihin kanadalaisten kaivos-, öljy-, kaasu- ja vaatealan yritysten toiminnan väitetään johtaneen ulkomailla, ja laatia aiheesta julkinen raportti sekä esittää yrityksille suosituksia kauppaan liittyvistä toimenpiteistä.

4.14 ETSK katsoo, että EU:lla on ainutlaatuiset edellytykset ottaa johtorooli asianmukaisen huolellisuuden suhteen varsinkin maailmanlaajuisten toimitus- ja arvoketjujen laajenemista silmällä pitäen. Vapaaehtoiset ja pakolliset toimenpiteet eivät sulje toisiaan pois, vaan niiden tulee täydentää toisiaan. Komitea on pannut tähän liittyen merkille YK:n nk. sitovan sopimuksen aikaansaamiseksi tehtävän työn. Järjestön jäsenet neuvottelevat sopimuksesta parhaillaan, ja siihen on tarkoitus koontaa monikansallisten yhtiöiden toimintaa koskevat kansainväliset ihmisoikeusvelvoitteet. On ilahduttavaa, että ETSK laatii aiheesta parhaillaan oma-aloitteista lausuntoa asiakokonaisuudessa REX/518. Eräät jäsenvaltiot ovat jo säätäneet huolellisuusvelvollisuudesta, ja ETSK kehottaa komissiota ehdottamaan asiaa koskevaa unionin lainsäädäntöä.

5. Kauppa ja kestävä kehitys: kestävän kehityksen tavoitteet ja Pariisin sopimus on pantava täytäntöön

5.1 ETSK ilmaisee aiheesta ”Kaikkien kauppa” antamassaan lausunnossa ( 30 ) pitävänsä erityisen tervetulleena, että EU painottaa kestävän kehityksen ja etenkin ihmis- ja sosiaalisten oikeuksien sekä ympäristökysymysten laajaa käsittelyä. Komitea kehottaa aihetta ”Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat luvut EU:n vapaakauppasopimuksissa” käsittelevässä lausunnossaan ( 31 ) komissiota ”soveltamaan kunnianhimoisempaa lähestymistapaa erityisesti kauppaa ja kestävää kehitystä koskevissa luvuissa tehtyjen sitoumusten tosiasiallisen täytäntöönpanon tiukemman valvonnan suhteen. Tämä asia on ETSK:lle keskeisen tärkeä. Kauppaa ja kestävää kehitystä koskeville luvuille tulee antaa sama painoarvo kuin luvuille, joissa käsitellään kaupallisia, teknisiä ja tulliin liittyviä asioita.”

5.1.1 ETSK suhtautuu erityisen myönteisesti komission tulevan puheenjohtajan äskettäiseen ilmoitukseen uuden, kaupan valvonnasta vastaavan johtavan virkamiehen (Chief Trade Enforcement Officer) nimittämisestä. Hänen tehtävänään on seurata ja parantaa EU:n kauppasopimusten noudattamista tämän kuitenkaan vaikuttamatta kauppakomissaarin yleiseen vastuuseen. On tärkeää, että tehtävään sisältyvät laajat valtuudet sekä niitä vastaava painoarvo ja vaikutusvalta, jotta voidaan kattaa kaikki vapaakauppasopimuksissa sovitut sitoumukset ja erityisesti ne, jotka liittyvät kauppaa ja kestävää kehitystä koskeviin lukuihin sekä kauppa- ja investointisopimusten muiden lukujen yhteydessä esiin tuleviin sosiaalisiin ja ympäristöä koskeviin huolenaiheisiin. Tähän tulee kuulua myös objektiivinen päätöksentekoprosessi, joka perustuu oikea-aikaisiin ja tehokkaasti käynnistettyihin tutkimuksiin, jolla on tukenaan riittävät resurssit ja jossa tunnustetuilla sidosryhmillä on selkeä rooli sekä valitusten tekemisessä että mahdollisiin julkisiin kuulemisiin osallistumisessa. Sen lisäksi, että EP:lle ja neuvostolle raportoidaan yksityiskohtaisesti, myös ETSK:lla ja asiaankuuluvilla sisäisillä neuvoa-antavilla ryhmillä tulee olla oma roolinsa ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen on oltava jatkuvaa.

5.2 EU on sisällyttänyt kaikkiin vuoden 2010 jälkeen tehtyihin, nk. uuden sukupolven vapaakauppasopimuksiin erityisen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan luvun. Tähän liittyy myös kunkin osapuolen kansalaisyhteiskunnan aktiivinen seurantarooli.

5.2.1 ETSK pitää rakentavan kauppa- ja investointipoliittisen vuoropuhelun käymistä kansalaisyhteiskunnan kanssa olennaisena tekijänä ja toistaa kehotuksensa vahvistaa kansalaisyhteiskunnan roolia entisestään. Komitea korostaa sisäisten neuvoa-antavien ryhmien roolia käsittelevässä lausunnossaan ( 32 ) tällaista osallistumista ja kehottaa ulottamaan sen kauppasopimuksen kaikkiin näkökohtiin siten, että ensisijainen huomio kohdistetaan niiden vaikutukseen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten kannalta.

5.2.2 ETSK on jo aiemmin suositellut, että kaikkiin tuleviin valtuutuksiin, jotka koskevat kauppaa ja kestävää kehitystä käsitteleviä lukuja, sisällytetään erityinen lauseke kestävän kehityksen tavoitteiden edistämisestä ( 33 ) ja että Pariisin sopimuksen mukaisesti huomioon olisi nyt otettava myös ilmaston lämpenemisen torjunta.

5.3 Sekä kestävän kehityksen 17 tavoitteen, jotka muodostavat YK:n laajan Agenda 2030 -toimintaohjelman ytimen, että Pariisin ilmastosopimuksen ( 34 ) tulee pysyä maailmanlaajuisina painopisteinä. Kaupan ja investointien on tuettava niiden toteuttamista keskeisellä tavalla. EU:n talouden saattaminen hiilineutraaliksi vuoteen 2050 mennessä on kuitenkin suuri haaste.

5.3.1 Kaikki nämä tavoitteet tulevat vaikuttamaan syvällisesti kauppaan ja kauppavirrat puolestaan niihin, sekä EU:ssa että muualla maailmassa. Pariisissa sovitut asiat ja kestävän kehityksen agenda on asetettava keskeiselle sijalle kaikessa tulevassa kauppapolitiikassa ja kaikissa kauppakäytännöissä ja -neuvotteluissa. YK:n kauppa- ja kehityskonferenssi (UNCTAD) on arvioinut ( 35 ) , että kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan 7 biljoonan Yhdysvaltain dollarin lisärahoitus, josta vähintään kolmanneksen on tultava yksityiseltä sektorilta. Myös julkiset resurssit ovat ratkaisevan tärkeitä kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanon ja rahoittamisen kannalta. Kuten WTO:n pääjohtaja on huomauttanut, vuosituhannen kehitystavoitteet ovat jo osoittaneet ”kaupankäynnin potentiaalin muutoksen edistäjänä” ( 36 )

5.3.2 Energiakäänteen onnistuminen ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittava vapaus edellyttävät puolestaan merkittäviä sääntelymuutoksia. ETSK peräänkuuluttaa monenvälistä investointituomioistuinta käsittelevässä lausunnossaan hierarkialauseketta, jolla varmistetaan, että kansainvälisen investointisopimuksen ja jotakin riidan osapuolta sitovan kansainvälisen ympäristö-, työmarkkina- tai ihmisoikeusalan sopimuksen mahdollisen epäjohdonmukaisuuden tapauksessa etusijaisia ovat kansainvälisestä ympäristö-, työmarkkina- tai ihmisoikeusalan sopimuksesta juontuvat velvoitteet, jotta sijoittajien tekemät sopimukset eivät saa etusijaa ( 37 )

5.4 ETSK on todennut ( 38 ) , että EU:lla on ”erityislaatuinen asema kestävän kehityksen tavoitteiden toteuttamisen edistämisessä”, koska sillä ”on uskottavuutta, jonka turvin se pystyy menestyksekkäästi toimimaan sillanrakentajana kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden välillä”. Komitea on kuitenkin kehottanut kiinnittämään enemmän huomiota siihen, että kestävän kehityksen tavoitteet ”[sisällytetään] täysin EU:n poliittisiin puitteisiin ja nykyisen komission painopisteisiin” tarvittaessa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

5.4.1 ETSK on jo painottanut, että maatalouskaupalla ( 39 ) on erityisen suuri merkitys yhdentoista kestävän kehityksen tavoitteen saavuttamisessa. Komitea on sittemmin tähdentänyt lausunnossaan aiheesta ”Euroopan ja Aasian yhteydet” ( 40 ) , että ”on olennaisen tärkeää luoda muodollinen yhteys [Kiinan] uusi silkkitie -aloitteen ja kestävän kehityksen tavoitteiden välille”, ja viitannut jälleen yhdeksään tämän asian kannalta merkityksellisimpään kestävän kehityksen tavoitteeseen.

5.5 Ainakin 13 kestävän kehityksen tavoitetta liittyy ilmastonmuutokseen. Pariisin sopimus puolestaan on maailman ensimmäinen kattava ilmastosopimus. Siinä missä kestävän kehityksen tavoitteet ovat suunnitelma, jolla autetaan seuraavaa sukupolvea, sopimus on maapallon tulevaisuutta koskeva suunnitelma. On yleisesti hyväksytty näkemys, että maapallon keskilämpötilan nousu yli kahdella celsiusasteella suhteessa esiteolliseen aikaan johtaisi katastrofaalisiin seurauksiin. Mailla, joihin vaikutukset todennäköisimmin kohdistuisivat, olisi myös heikoin kyky hallita tarvittavia muutoksia.

5.5.1 Kauppavirtojen kasvu lisää luonnostaan liikennettä, jonka kasvihuonekaasupäästöt ovat jo nyt hyvin suuret. Liikenteen osuus maailman hiilidioksidipäästöistä on 24 prosenttia, ja vain tällä alalla päästöt kasvavat yhä edelleen. Osuuden arvioidaan nousevan vuoteen 2030 mennessä 40 prosenttiin kaikista päästöistä. Kansainvälinen lento- ja laivaliikenne ei kuulu suoraan Pariisin sopimuksen soveltamisalaan, ja onkin kiireellisesti tarpeen käsitellä kaikkia liikennemuotoja oikeudenmukaisuuteen ja kestävyyteen keskittyvän tehostetun liikennepolitiikan puitteissa. Mukaan tulee ottaa myös toimitusketjun muut toimijat, kuten energiantuottajat ja alkuperäiset laitevalmistajat (original equipment manufacturer, OEM).

5.5.2 ETSK korostaa liikenteen roolia käsittelevässä erillisessä lausunnossaan ”monia haasteita kestävän kehityksen tavoitteiden suhteen: niitä ovat tarve vähentää ilmasto- ja ympäristövaikutuksia, parantaa liikennejärjestelmiä ja liikenneturvallisuutta ja ratkaista työpaikkoihin ja ihmisarvoiseen työhön liittyviä ongelmia” ( 41 ) . Nyt komitea kehottaa luomaan yhteyden myös kauppa- ja investointipolitiikkaan.

5.6 Yleinen huoli on johtanut kiertotalouden nousuun. Tällä käsitteellä tarkoitetaan taloudellista järjestelmää, jossa pyritään minimoimaan jätteet ja hyödyntämään resurssit mahdollisimman tarkasti. Kiertotalouden tavoitteena on vähentää käytettyjen resurssien ja jätteiden määrän lisäksi myös päästöjä ja energiahukkaa. Tavoite voidaan saavuttaa soveltamalla uusiutumista korostavaa toimintatapaa, joka perustuu hyödykkeiden suunnittelemiseen kulutusta kestäviksi, huoltamiseen, korjaamiseen, uudelleenkäyttöön, uudelleenvalmistukseen, kunnostukseen ja kierrätykseen.

5.6.1 Monet katsovat, että kestävästi toimiva maailma ei saisi merkitä kuluttajien elämänlaadun heikkenemistä, että se voidaan saavuttaa ilman tulojen menetyksiä tai ylimääräisiä kustannuksia ja että kiertotalouspohjaiset liiketoimintamallit voivat olla yhtä kannattavia kuin lineaariset mallit.

5.6.2 Asiaan liittyy kuitenkin useita ongelmia, jotka tuottavat etenkin EU:n resurssi- ja energiaintensiivisille teollisuudenaloille luonnostaan vaikeuksia. Näillä aloilla on tärkeä ja strateginen rooli EU:n teollisuuden arvoketjuissa. Ilmastopolitiikalla pyritään vähentämään (sekä fossiilisten polttoaineiden poltosta että teollisuuden prosesseista aiheutuvia) kasvihuonekaasupäästöjä, ja EU:n tämänhetkinen tavoite on saavuttaa hiilineutraalius vuoteen 2050 mennessä. Energiakustannusten osuus resurssi- ja energiaintensiivisen teollisuuden kokonaiskustannuksista on suuri: 25 prosenttia teräksen, 22–29 prosenttia alumiinin ( 42 ) ja 25–32 prosenttia lasin ( 43 ) tapauksessa. Tätä ongelmaa käsitellään perinpohjaisemmin erillisessä ETSK:n lausunnossa ( 44 )

5.6.3 Kun EU:ssa sovellettava korkeampi hinta johtaa markkinaosuuden ja siihen liittyvien työpaikkojen menetykseen, seurauksena on hiili- ja siten myös investointivuoto. Tällöin kasvihuonekaasupäästöt yksinkertaisesti siirretään EU:ssa vaikuttavilta tuottajilta muualla toimiville tuottajille (jotka usein ovat vähemmän energiatehokkaita), millä (jos hyvin käy) ei ole vaikutusta maailman kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärään.

5.6.4 Rajoilla voidaan vaikutusten lievittämiseksi toteuttaa sopeuttamistoimia, joiden yhteydessä maat voivat sekä määrätä tuontitavaroille veron että palauttaa veron maasta vietävien tavaroiden osalta. WTO pitää tällaisia toimia sääntöjenmukaisina, kunhan tietyt edellytykset täyttyvät.

Bryssel 30. lokakuuta 2019. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Luca JAHIER

(1) Viittaukset lausuntoihin ovat alaviitteissä numerosta 9 eteenpäin.

(2) Kauppapolitiikan pääosaston julkaisu, marraskuu 2018.

(3) COM(2015) 497 final.

(4) JOIN(2018) 31 final.

(5) Komission puheenjohtajaksi valitun Ursula von der Leyenin toimeksiantokirje kaupasta vastaavalle komissaariehdokkaalle Phil Hoganille, 10. syyskuuta 2019.

(6) Ks. alaviite 3.

(7) Euroopan ulkopuolella tällaisia työpaikkoja on lisäksi 20 miljoonaa.

(8) OECD Trade Policy Papers, No. 226 (2019), Offshoring of services functions and labour market adjustments, Pariisi.

(9) OECD Trade Policy Papers, No. 227 (2019), Micro-Evidence on Corporate Relationships in Global Value Chains: The Role of Trade, FDI and Strategic Partnerships, Pariisi.

(10) Ks. alaviite 2.

(11) EUVL C 159, 10.5.2019, s. 15.

(12) OECD Productivity Working Papers, No. 18 (2019), Industry Concentration in Europe and North America, Pariisi; World Economic Outlook Report, huhtikuu 2019.

(13) EUVL C 262, 25.7.2018, s. 94.

(14) Ks. alaviite 3.

(15) EUVL C 383, 17.11.2015, s. 34.

(16) EUVL C 264, 20.7.2016, s. 123.

(17) EUVL C 129, 11.4.2018, s. 27.

(18) Ks. alaviite 4.

(19) EUVL C 264, 20.7.2016, s. 123.

(20) EUVL C 159, 10.5.2019, s. 15.

(21) EUVL C 110, 22.3.2019, s. 145.

(22) EUVL C 487, 28.12.2016, s. 30.

(23) EUVL C 173, 31.5.2017, s. 20.

(24) EUVL C 159, 10.5.2019, s. 15.

(25) EUVL C 227, 28.6.2018, s. 27.

(26) Komission lehdistötiedote, heinäkuu 2015.

(27) EUVL C 209, 30.6.2017, s. 66.

(28) EUVL C 227, 28.6.2018, s. 27.

(29) OECD Guidelines for Multinational Enterprises, 2011.

(30) Alaviite 16.

(31) EUVL C 227, 28.6.2018, s. 27.

(32) EUVL C 159, 10.5.2019, s. 28.

(33) Alaviite 16.

(34) Ilmastonmuutosta koskevan YK: n puitesopimuksen sopimuspuolten konferenssi Pariisissa (UNFCCC COP21).

(35) UNCTAD WIF Press Release, Geneve 14.10.2014; samaa on esitetty tämän jälkeenkin.

(36) Puhe Yhdistyneissä kansakunnissa 21.9.2016.

(37) EUVL C 110, 22.3.2019, s. 145.

(38) Ks. alaviite 17.

(39) Ks. alaviite 23.

(40) EUVL C 228, 5.7.2019, s. 95.

(41) EUVL C 367, 10.10.2018, s. 9.

(42) A. Marcu, W. Stoefs: Study on composition and drivers of energy prices and costs in selected energy-intensive industries, CEPS, 2016, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20355

(43) C. Egenhofer, L. Schrefler: Study on composition and drivers of energy prices and costs in energy-intensive industries. The case of the flat glass industry, CEPS, 2014.

(44) EUVL C 353, 18.10.2019, s. 59.