Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen 2002/546/EY muuttamisesta sen soveltamisajan osalta /* COM/2013/0781 final - 2013/0387 (CNS) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Euroopan unionin syrjäisimpiin alueisiin, kuten Kanariansaariin, sovellettavassa Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT) ei periaatteessa sallita, että paikallisia tuotteita verotetaan eri tavalla kuin Espanjan tai muiden jäsenvaltioiden tuotteita. SEUT-sopimuksen 349 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta) määrätään kuitenkin mahdollisuudesta toteuttaa kyseisillä alueilla erityistoimenpiteitä, kun syrjäisimpien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen kohdistuu pysyviä haittoja. EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan perusteella hyväksytyllä 20. kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/546/EY[1] annetaan Espanjalle lupa soveltaa 31 päivään joulukuuta 2011 tiettyihin Kanariansaarilla paikallisesti valmistettuihin tuotteisiin vapautuksia tai alennuksia ”Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancìas en las islas Canarias” -nimisestä verosta (AIEM). Mainitun päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin verovapautuksia tai veronalennuksia voidaan soveltaa. Ero paikallisesti valmistettuihin tuotteisiin ja muihin tuotteisiin sovellettavan verotuksen välillä voi olla tuotteesta riippuen enintään 5, 15 tai 25 prosenttiyksikköä. Päätöksessä 2002/546/EY ilmoitetaan syyt, joiden vuoksi erityistoimenpiteiden toteuttaminen katsotaan perustelluksi. Näitä ovat muun muassa syrjäinen sijainti, raaka-aine- ja energiariippuvuus, laajempien varastojen perustamisen välttämättömyys, paikallisten markkinoiden pieni koko ja vientitoiminnan kehittymättömyys. Kyseisten haittojen vuoksi paikallisesti tuotettujen tuotteiden tuotantokustannukset ja siten myös niiden omakustannushinnat ovat korkeammat. Tämän vuoksi paikalliset tuotteet eivät olisi ilman erityistoimenpiteitä yhtä kilpailukykyisiä kuin muualla tuotetut tuotteet, vaikka otettaisiin huomioon kustannukset, joita muualla tuotettujen tuotteiden kuljettamisesta Kanariansaarille aiheutuu. Tämä vaikeuttaisi paikallisen tuotannon säilyttämistä. Päätökseen 2002/546/EY sisältyvät erityistoimenpiteet onkin suunniteltu siten, että ne lujittavat paikallista teollisuustuotantoa parantamalla sen kilpailukykyä. AIEM on välillinen valtion vero, joka kannetaan yhdessä vaiheessa tavaroiden tuottajien Kanariansaarilla suorittamista tavaroiden luovutuksista ja Kanariansaarten alueelle tuoduista vertailukelpoisista tai samankaltaisista tavaroista, jotka ovat samaa lajia niiden alkuperästä riippumatta. Tuotujen tuotteiden veron perusteena on tullausarvo, ja Kanariansaarten tuottajien tuotteiden luovutuksen veron perusteena on suoritetun vastikkeen kokonaismäärä. Päätökseen 2002/546/EY sisältyvät erityistoimenpiteet ovat eräänlainen eriytetyn verotuksen muoto, joka hyödyttää joidenkin paikallisten tuotteiden tuotantoa. Kyseinen veroetu on valtiontukea, joka edellyttää komission hyväksyntää. Hyväksyntä myönnettiin valtiontukea koskevalla päätöksellä NN 22/2008. Vuonna 2009 puhjennut maailmanlaajuinen talouskriisi on vähentänyt matkailua ja aiheuttanut täten vakavia vaikutuksia Kanariansaarten talouteen, joka on erittäin riippuvainen matkailutuloista. Erityisesti matkailualan työpaikkojen väheneminen on lisännyt työttömyyttä huomattavasti Kanariansaarilla. Työttömyysaste vaihteli 10,4 ja 12 prosentin välillä vuosina 2001–2007, mutta se nousi 17,3 prosenttiin vuonna 2008 ja 26,2 prosenttiin vuonna 2009. Tällainen kehitys osoittaa matkailusta erittäin riippuvaisen talouden riskialttiuden ja sen, miten tarpeellista on monipuolistaa talouden toimintaa. Espanja on pyytänyt 16. marraskuuta 2010 Euroopan komissiota pidentämään päätöksen 2002/546/EY soveltamisaikaa kahdella vuodella, jotta sen voimassaolon päättymispäivä olisi sama kuin vuosina 2007–2013 sovellettavilla alueellisia valtiontukia koskevilla suuntaviivoilla[2]. Espanja on pyytänyt myös valtiontukea koskevan päätöksen NN 22/2008 soveltamisajan pidentämistä kahdella vuodella. Mainitun päätöksen mukaan Espanjan viranomaisten myöntämää AIEM-veroa koskeva tuki soveltuu yhteismarkkinoille. Komissio hyväksyi soveltamisajan pidentämisen kahdella vuodella valtiontukea koskevalla päätöksellä SA.31950 (N 544/2010)[3], jolla pidennettiin valtiontukea koskevan päätöksen NN 22/2008 soveltamisaikaa 31 päivään joulukuuta 2013. Komissio on arvioinut päätöksen 2002/546/EY soveltamisajan pidentämistä koskevaa pyyntöä Kanariansaariin vaikuttavien haittojen merkittävyyden kannalta ja on tullut siihen tulokseen, että soveltamisajan pidentämistä koskevan pyynnön hyväksyminen oli perusteltua. Kanariansaarten AIEM-veroa koskevien erityisjärjestelyjen soveltamista koskevassa, neuvostolle 28. elokuuta 2008 annetussa komission kertomuksessa vahvistettiin, että AIEM-vero toimii tyydyttävällä tavalla ja että neuvoston päätöksen 2002/546/EY säännöksiä ei ole tarvetta muuttaa. Tämän vuoksi 19. joulukuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 895/2011/EU[4] muutettiin päätöstä 2002/546/EY siten, että sen soveltamisaikaa pidennettiin 31 päivään joulukuuta 2013. Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet erityisten AIEM-verojärjestelmää koskevien sääntöjen uusimista Kanariansaarilla vuosina 2014–2020 tuotettujen tavaroiden osalta siten, että tuoteluetteloita ja joihinkin tuotteisiin sovellettavia enimmäismääriä muutetaan. Uusiminen on vahvistettava SEUT-sopimuksen 349 artiklan mukaisella neuvoston päätöksellä ja valtiontuesta annettavalla komission päätöksellä. Komissio antoi 28. kesäkuuta 2013 uudet alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosiksi 2014–2020[5]. Nämä suuntaviivat ovat osa laajempaa strategiaa, jolla valtiontuen valvontaa uudenaikaistetaan. Niiden tarkoituksena on edistää kasvua sisämarkkinoilla kannustamalla tehokkaampia tukitoimenpiteitä ja keskittämällä komission täytäntöönpanotoiminta tapauksiin, joilla on suurin vaikutus kilpailuun. Kun otetaan huomioon, että nämä suuntaviivat tulevat voimaan 1. heinäkuuta 2014, näyttää perustellulta pidentää päätöksen 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, soveltamisaikaa kuudella kuukaudella, jotta sen voimassaolon päättymispäivä olisi sama kuin päivä, jona suuntaviivat tulevat voimaan. Päätöstä 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, olisi sen vuoksi muutettava. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Euroopan komission asianomaisia pääosastoja kuultiin tästä ehdotuksesta ja asiakirjaa tarkistettiin tehtyjen ehdotusten huomioon ottamiseksi. Koska tämä ehdotus koskee ainoastaan voimassa olevan neuvoston päätöksen soveltamisajan pidentämistä tietyllä määräajalla (kuudella kuukaudella) samojen tuotteiden osalta ja samojen rajoitusten puitteissa, vaikutusten arviointi ei näytä olevan tarpeen. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Tiivistelmä ehdotetuista toimista Päätöksen 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, soveltamisaikaa pidennetään. Kyseisellä päätöksellä annetaan Espanjalle lupa soveltaa tiettyihin Kanariansaarilla paikallisesti valmistettuihin tuotteisiin vapautuksia tai alennuksia AIEM-nimisestä verosta. Oikeusperusta SEUT-sopimuksen 349 artikla. Toissijaisuusperiaate Neuvosto on ainoa taho, jolla on valtuudet toteuttaa SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla erityistoimenpiteitä syrjäisimpien alueiden hyväksi mukauttaakseen perussopimusten, mukaan lukien yhteiset politiikat, soveltamista kyseisiin alueisiin syrjäisimpien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen vaikuttavien pysyvien haittojen vuoksi. Ehdotus on siten toissijaisuusperiaatteen mukainen. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Ehdotuksen tarkoituksena on pidentää päätöksen 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, soveltamisaikaa kuudella kuukaudella, jotta sen voimassaolon päättymispäivä olisi sama kuin päivä, jona vuosina 2014–2020 sovellettavat alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat tulevat voimaan. Voimassaolon pidentäminen uudelleen edellyttää uutta tuotekohtaista analyysiä. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Muutettava asiakirja on neuvoston päätös, joka on tehty saman oikeusperustan (SEUT-sopimuksen 349 artikla, silloinen EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta) perusteella. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotus ei vaikuta Euroopan unionin talousarvioon. 2013/0387 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen 2002/546/EY muuttamisesta sen soveltamisajan osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta), ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[6], noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1) EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan perusteella hyväksytyllä 20 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/546/EY[7] annetaan Espanjalle lupa soveltaa 31 päivään joulukuuta 2011 tiettyihin Kanariansaarilla paikallisesti valmistettuihin tuotteisiin vapautuksia tai alennuksia ”Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancìas en las islas Canarias” -nimisestä verosta (AIEM). Mainitun päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin verovapautuksia tai veronalennuksia voidaan soveltaa. Ero paikallisesti valmistettuihin tuotteisiin ja muihin tuotteisiin sovellettavan verotuksen välillä voi olla tuotteesta riippuen enintään 5, 15 tai 25 prosenttiyksikköä. (2) AIEM-verojärjestelmää koskevat poikkeukset ja alennukset muodostavat eriytetyn verotuksen, joka hyödyttää joidenkin paikallisten tuotteiden tuotantoa. Tämä on valtiontukea, joka edellyttää komission hyväksyntää. (3) Joulukuun 19 päivänä 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 895/2011/EU[8] muutettiin päätöstä 2002/546/EY siten, että sen soveltamisaikaa pidennettiin 31 päivään joulukuuta 2013. (4) Komissio hyväksyi 28 päivänä kesäkuuta 2013 alueellista valtiontukea koskevat suuntaviivat vuosiksi 2014–2020[9]. Suuntaviivoissa esitetään, kuinka jäsenvaltiot voivat myöntää tukea yrityksille epäedullisessa asemassa olevien alueiden kehittämiseksi Euroopassa vuosina 2014–2020. Nämä suuntaviivat, jotka tulevat voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2014, ovat osa laajempaa strategiaa, jolla valtiontuen valvontaa uudenaikaistetaan. Niiden tarkoituksena on edistää kasvua sisämarkkinoilla kannustamalla tehokkaampia tukitoimenpiteitä ja keskittämällä komission täytäntöönpanotoiminta tapauksiin, joilla on suurin vaikutus kilpailuun[10]. (5) On perusteltua pidentää päätöksen 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, soveltamisaikaa kuudella kuukaudella, jotta sen voimassaolon päättymispäivä olisi sama kuin päivä, jona vuosina 2014–2020 sovellettavat alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat tulevat voimaan. (6) Päätöstä 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, olisi sen vuoksi muutettava, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Korvataan päätöksen 2002/546/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 895/2011/EU, 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä päivämäärä ”31 päivään joulukuuta 2013” päivämäärällä ”30 päivään kesäkuuta 2014”. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 179, 9.7.2002, s. 22. [2] EUVL C 54, 4.3.2006, s. 13. [3] EUVL C 237, 13.8.2011, s. 1. [4] EUVL L 345, 29.12.2011, s. 17. [5] EUVL C 209, 23.7.2013, s. 1. [6] EUVL C […] [7] EYVL L 179, 9.7.2001, s. 22. [8] EUVL L 345, 29.12.2011, s. 17. [9] C (2013) 3769, 28.6.2013. [10] KOM(2012) 209 lopullinen.