Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artiklassa tarkoitetun, erään viinialan nimityksen eritelmän muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 196/09)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 98 artiklassa tarkoitetulla tavalla kahden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

TUOTE-ERITELMÄÄN TEHTÄVÄÄ MUUTOSTA KOSKEVA HAKEMUS

”RIBEIRO”

PDO-ES-A1123-AM03

Hakemuksen jättöpäivä: 17.8.2017

1. Muutokseen sovellettavat säännöt

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artikla – Muu kuin vähäinen muutos

2. Muutoksen kuvaus ja perustelut

2.1 Uuden rypäletuoteluokan lisääminen (laatukuohuviini)

Kuvaus ja perustelut

Seuraava viiniluokka on lisätty uutena: laatukuohuviini (asetus (EU) N:o 1308/2013, liite VII, II osa, luokka 5).

Tämän muutoksen myötä eritelmän kohtaa 2 ja yhtenäisen asiakirjan kohtaa 2.3 on tarpeen muuttaa. Lisäksi muutos vaikuttaa epäsuorasti eritelmän kohtiin 3, 7 ja 8.b.2. Yhtenäisen asiakirjan osalta muutos vaikuttaa seuraaviin kohtiin: 4 (Viinien kuvaus), 5.a (Erityiset viininvalmistusmenetelmät), 8 (Yhteys) ja 9 (Merkintöjä koskevat lisämääräykset).

Kyseiset viinit on valmistettava perinteisellä menetelmällä ja yksinomaan määritetyistä valkoisista tai punaisista rypälelajikkeista, jotka ovat kotoperäisiä ja antavat viinille yksilöllisemmän luonteen.

Muutoksen perusteena on se, että kyseisiä viinejä on perinteisesti valmistettu alueella, ja lisäksi alueella tänä päivänä valmistettavat kuohuviinit ovat korkealaatuisia. Kuohuviinien valmistus Ribeirossa alkoi 1920-luvulla, ja useat valmistajat jatkoivat perinnettä aina 1900-luvun loppuun asti. Ajan kuluessa kuohuviinien valmistus hiipui merkittävästi: niitä valmistettiin vain rajallisesti ja satunnaisesti, pääasiassa harvinaisen luonteensa vuoksi ja lahjoiksi tai kunnioituksen osoittamiseksi merkittäville vieraille. Viime vuosina valmistus on kuitenkin elpynyt jälleen. Tähän ovat vaikuttaneet aiemmat myönteiset kokemukset ja yhä vaateliaammat kuluttajat, jotka etsivät uusia kokemuksia ja ovat valmiita maksamaan erityislaatuisesta – ja suhteellisen hintavasta – tuotteesta. Aiemmat kokemukset ovat osoittaneet, että kyseisen alkuperänimityksen valmistukseen käytettävistä pääasiallisista rypälelajikkeista syntyy kuohuviinien perinteistä menetelmää käyttäen korkealaatuisia viinejä.

2.2 Viinien kuvauksia koskeva muutos

Kuvaus ja perustelut

Luokan 1 (Viini) osalta uusi eritelmä sisältää muutoksia, jotka perustuvat valmistuksessa käytettäviin rypälelajikkeisiin. Termiä ”Castes” käytetään sellaisten valko- ja punaviinien yhteydessä, jotka on valmistettu yksinomaan tietyistä pääasiallisiksi rypälelajikkeiksi luokitelluista rypäleistä. Kaikki nämä lajikkeet ovat kotoperäisiä, ja ne ovat sopeutuneet erinomaisesti alueen luonnonolosuhteisiin. Näitä lajikkeita ovat Caiño tinto, Caiño bravo, Caiño longo, Ferrón, Sousón, Mencía, Brancellao, Treixadura, Torrontés, Godello, Lado, Caiño blanco, Loureira ja Albariño. Termiä ”Barrica” puolestaan käytetään puutynnyreissä kypsytettyjen puna- ja valkoviinien yksilöimiseksi markkinoilla.

Tämän myötä myös viinien kuvauksia on muutettava sekä analyyttisten että aistinvaraisten ominaispiirteiden osalta sisällyttämällä kuvauksiin ominaisuudet, jotka erottavat edellä mainituilla termeillä merkityt viinit muista viineistä.

Näin ollen muutos vaikuttaa pääasiassa eritelmän kohtaan 2 ja yhtenäisen asiakirjan kohtaan 2.4 (Viinien kuvaus). Muutos vaikuttaa epäsuorasti myös eritelmän kohtiin 3, 7 ja 8.b.2 sekä yhtenäisen asiakirjan kohtiin 5.a (Erityiset viininvalmistusmenetelmät) ja 9 (Merkintöjä koskevat lisämääräykset).

Muutos on perusteltu, koska on tarpeen antaa kuluttajille tietoa, jonka avulla he pystyvät tekemään parempia ostopäätöksiä. Nämä tiedot auttavat heitä tunnistamaan viinit, joilla on erityislaatuisia ominaisuuksia joko siksi, että ne on valmistettu alueelle parhaiten sopeutuneista rypälelajikkeista, kuten Ribeiro Castes -viinit, tai siksi, että ne on kypsytetty puutynnyreissä, kuten Ribeiro Barrica -viinit.

Lisäksi aistinvaraisten ominaisuuksien kuvaukseen on tehty pieni muutos, jotta vältetään mielihyvään liittyviä määritteitä ja suositaan sen sijaan objektiivisempia kuvauksia. Tämä koskee myös Ribeiro Tostado ‐merkittyjen viinien sekä muiden kuin Castes- tai Barrica-merkittyjen valko- ja punaviinien analyyttisiä parametreja. Vähimmäisalkoholipitoisuutta (kokonaisalkoholipitoisuutta ja todellista alkoholipitoisuutta) on nostettu sekä valko- että punaviinien osalta. Enimmäishappopitoisuutta on nostettu valkoviinien osalta, ja vähimmäishappopitoisuutta on laskettu punaviinien osalta. Ribeiro Tostadon osalta luonnollista kokonaisalkoholipitoisuutta sekä kokonaissokeripitoisuuden vähimmäisarvoa on nostettu.

Edellisessä kappaleessa mainitut muutokset koskevat ainoastaan eritelmän kohtaa 2 sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaa 4 (Viinien kuvaus). Viinien maistelun ja analyyttisten tutkimusten avulla saadut tiedot viime vuosilta osoittavat, että muutokset ovat perusteltuja.

2.3 Viininvalmistusmenetelmiä (viljelymenetelmiä) koskevat muutokset: istutustiheys

Kuvaus ja perustelut

Muutoksia on tehty eritelmän kohtaan 3.a sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaan 5.a (Viljelymenetelmät).

Vähimmäisistutustiheydeksi on määritetty 3 000 köynnöstä hehtaaria kohden. Tämä korvaa nykyisen eritelmän säännöksen, jossa enimmäisistutustiheydeksi on määritetty 7 000 köynnöstä hehtaaria kohden.

Muutos johtuu kyseisellä viininviljelyalueella vallitsevasta tiheästi istutettujen viinitarhojen perinteestä. Edellä mainittu enimmäisraja, enintään 7 000 köynnöstä hehtaaria kohden, vahvistettiin vuonna 1976 annetuissa asetuksissa. Aiemmat, vuonna 1957 annetut asetukset eivät kuitenkaan sisältäneet tätä enimmäisrajaa. Enimmäisrajaa muutettiin vuonna 1976, koska tuolloin katsottiin, että enimmäisrajan määrittäminen parantaisi viinin laatua sekä helpottaisi viinitarhojen automatisointia.

Nykyään tiedetään, että seuraamalla viinintuotantomääriä asianmukaisesti voidaan tuottaa korkealaatuisia viinejä, vaikka istutustiheys olisi yli 7 000 köynnöstä hehtaaria kohden. Uudessa eritelmässä hehtaarikohtaista viinituotosta on laskettu merkittävästi, eli tämä muutos ei johda viinin laadun heikkenemiseen.

2.4 Viininvalmistusmenetelmiä (viljelymenetelmiä) koskevat muutokset: leikkaus- ja kasvatusmenetelmiä koskevat yksityiskohtaisemmat säännöt

Kuvaus ja perustelut

Muutoksia on tehty eritelmän kohtaan 3.a sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaan 5.a (Viljelymenetelmät).

Sallitut leikkaus- ja kasvatusmenetelmät kuvaillaan yksityiskohtaisemmin. Tarkemmin sanottuna sallittuja leikkaustapoja ovat Cordon-, Gobelet- ja Guyot-leikkaus. Kasvatusmenetelmiksi sallitaan säleikköjen tai tukisalkojen käyttö. Nykyinen sanamuoto määrittää ainoastaan, että leikkaus toteutetaan kannus- ja juoksijaleikkauksena tai jättämällä riittävä määrä kannuksia ja että köynnökset kasvatetaan käyttäen tukilankoja tai salkoja.

Muutos on tarpeen, koska eritelmän nykyinen sanamuoto on monitulkintainen ja epätarkka ja se voisi johtaa hyvin erilaisiin leikkaustapoihin. Tarkoituksena on sisällyttää tekstiin vain todellisuudessa käytössä olevat leikkaustavat, joista osa on ollut käytössä useiden vuosien ajan ja osa on otettu käyttöön hiljattain.

Myös Cordon-leikkaus sallitaan, vaikka se ei kuulu perinteisiin leikkaustapoihin Ribeiro-alkuperänimityksen tapauksessa. Tämä leikkaustapa sallitaan useista syistä: se on muun muassa helppo toteuttaa käytännössä, siinä versot ja lehdet asettuvat rypäleiden kannalta suotuisasti, se mahdollistaa satotuottojen seuraamisen, ja lisäksi sen avulla saadaan korkealaatuisia rypäleitä. Näistä syistä on päätetty sallia tämä leikkaustapa kyseisen alkuperänimityksen tapauksessa.

Gobelet-leikkaustapa on vanhin Ribeiron alueella tunnetuista, ja sitä käytetään edelleen muutamilla viinitarhoilla. Tässä leikkaustavassa köynnökseen jätetään sopiva määrä kannuksia sekä muutamia oksia. Nuoremmissa köynnöksissä oksat ja runko tuetaan salkoihin. Kun viinitarhoilla otettiin ensimmäisen kerran käyttöön tukilangat kasvatustapana, alettiin käyttää myös Guyot-leikkausta. Tämä mainitaan nyt erikseen uudessa eritelmässä.

2.5 Viininvalmistusmenetelmiä koskevat muutokset: enimmäistuotokset

Kuvaus ja perustelut

Uuttamisen tuotosta viinin ja kuohuviinin valmistuksen osalta on nostettu nykyisestä 70 litrasta 74 litraan 100:aa rypälekilogrammaa kohden (72 litraan Ribeiro Castes-, Ribeiro Barrica- sekä Ribeiro Espumoso -viinien osalta). Sen sijaan hehtaarikohtaista rypäletuotosta on laskettu nykyisestä 30 000 kilogrammasta 13 000 kilogrammaan hehtaaria kohden niiden rypäleiden osalta, joita käytetään Ribeiro Castes-, Ribeiro Barrica- ja Ribeiro Espumoso -valkoviinien valmistukseen. Näihin viinityyppeihin kuuluvien punaviinien valmistukseen käytettävien rypäleiden osalta tuotos on nyt 12 000 kilogrammaa hehtaaria kohden. Muiden viinien osalta rypäletuotokseksi on määritetty 19 000 kilogrammaa hehtaaria kohden. Ribeiro Tostadon osalta rypäletuotos pysyy samana (12 000 kilogrammaa hehtaaria kohden).

Näiden muutosten yhteisvaikutuksena hehtaarikohtainen viinituotanto vähenee merkittävästi, nykyisestä 210 hehtolitrasta 86,4–140,6 hehtolitraan hehtaaria kohden viinityypistä riippuen. Ribeiro Tostado -tyypin osalta uuttamisen tuotos pysyy samana (40 litraa 100:aa kerättyä rypälekilogrammaa kohden).

Nämä muutokset koskevat eritelmän kohtia 3.b, 5 ja 8.b.1 sekä yhtenäisen asiakirjan kohtia 5.a (Erityiset viininvalmistusmenetelmät) ja 5.b (Enimmäistuotokset).

Uuttamisen tuotoksen kasvu johtuu siitä, tuotannossa käytetyn nykyaikaisen teknologian ansiosta uuttamisen tuotoksia on mahdollista kasvattaa ilman, että viinin laatu heikkenee.

Nykyisessä eritelmässä hehtaarikohtainen rypäletuotos on 30 000 kilogrammaa. Tämä tuotos on vahvistettu kyseistä alkuperänimitystä koskevissa, vuonna 1976 annetuissa asetuksissa, mutta tällainen suuri tuotos on peräisin eri aikakaudelta ja se edustaa erilaista, vanhentunutta lähestymistapaa viininviljelyyn. Tänä päivänä laatuun kiinnitetään enemmän huomiota kuin määrään. Tuotosten merkittävällä pienentämisellä pyritäänkin parantamaan raaka-aineiden ja näin ollen myös kyseisellä alkuperänimityksellä suojattujen viinien laatua.

2.6 Viininvalmistusmenetelmiä koskevat muutokset: erityisten viininvalmistusmenetelmien määrittely kuohuviinien sekä Ribeiro Castes-, Ribeiro Barrica- ja Ribeiro Tostado -viinien osalta

Kuvaus ja perustelut

Eritelmän kohtia 3.b, 3.c ja 3.d sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaa 5.a (Erityiset viininvalmistusmenetelmät) on muutettu.

Viinituotteisiin on lisätty uusi luokka, Ribeiro-kuohuviini, ja luokkaan 1 on lisätty uusia viinityyppejä: Ribeiro Castes ja Ribeiro Barrica. Näin ollen on tarpeen määritellä näiden viinien valmistusta koskevat erityiset vaatimukset. Lisäksi on tarkennettu, että Ribeiro Tostado -viinit ovat valko- tai punaviinejä ja että ne valmistetaan yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista.

Ribeiro Castes -viinit on valmistettava yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista. Ribeiro Barrica -viinit ovat puna- tai valkoviinejä, joita on säilytetty enintään 600 litran vetoisissa tynnyreissä missä tahansa valmistusvaiheessa ja jotka on niin ikään valmistettu yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista.

Myös kuohuviinit on valmistettava yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista perinteisellä menetelmällä, ja ne voivat olla makeusasteeltaan kuivia (Brut) tai erittäin kuivia (Brut Nature, ei lisättyä sokeria).

Muutokset on tehty siksi, että on tarpeen määrittää erityiset objektiiviset vaatimukset näitä markkinoilla eri tavalla merkittäviä viinejä varten. Kaikkien näiden viinien yhteinen peruspiirre on se, että ne valmistetaan yksinomaan pääasiallisiksi rypälelajikkeiksi määritellyistä rypäleistä. Kaikki nämä lajikkeet ovat alueella perinteisesti viljeltyjä lajikkeita. Niistä valmistettavat viinit ilmentävät parhaalla mahdollisella tavalla Ribeiro-viinien ainutlaatuisia ominaisuuksia.

2.7 Viininvalmistusmenetelmiä koskevat muutokset: rypälemehun vähimmäissokeripitoisuuden nostaminen tostados-tyypin osalta

Kuvaus ja perustelut

Eritelmän kohtaa 3.d sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaa 5.a (Erityiset viininvalmistusmenetelmät) on muutettu.

Viime vuosina saadut kokemukset sekä Ribeiro Tostadon valmistuksesta saadut tulokset viittaavat siihen, että kuivatuista rypäleistä saatavan rypälemehun vähimmäissokeripitoisuuden nostaminen nykyisestä 300 grammasta 350 grammaan litraa kohden olisi hyödyllistä.

2.8 Rypäleiden luokittelu pääasiallisiksi lajikkeiksi ja lisälajikkeiksi

Kuvaus ja perustelut

Eritelmän kohtaa 6 sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaa 7 on muutettu.

Kyseessä on eräs eritelmään tehtävien muutosten keskeisistä uusista seikoista. Tällä muutoksella luodaan kaksi erillistä ryhmää niitä rypälelajikkeita varten, joita voidaan käyttää ”Ribeiro”-alkuperänimityksellä merkittävien viinien valmistukseen. Lajikkeet luokitellaan jatkossa pääasiallisiin rypälelajikkeisiin ja lisälajikkeisiin. Jaottelu perustuu pääasiassa laatuominaisuuksiin, joita kustakin lajikkeesta siirtyy tämän alkuperänimityksen viineihin. Näitä laatuominaisuuksia arvioidaan kahden pääkriteerin perusteella: arvioinnissa tarkastellaan toisaalta puhtaasti teknistä laatua ja toisaalta kyseisten rypälelajikkeiden edellytyksiä lisätä tuotteen monivivahteisuutta. Pääasialliset lajikkeet ovat kotoperäisiä, ja ne ovat aina Galician itsehallintoalueen laatimassa rypäleluokituksessa suositeltuja lajikkeita. Luokittelu olisi seuraavanlainen:

— Päälajikkeet: Punaiset lajikkeet: Caíño tinto, Caíño bravo, Caíño longo, Ferrón, Sousón, Mencía ja Brancellao Valkoiset lajikkeet: Treixadura, Torrontés, Godello, Lado, Caíño blanco, Loureira ja Albariño.

— Lisälajikkeet: Punaiset lajikkeet: Garnacha tintorera ja Tempranillo White sekä valkoiset lajikkeet: Palomino ja Albillo. Castes-tyyppiset viinit ja sellaiset viinit, joiden yhteydessä mainitaan ”Barrica”, on valmistettava yksinomaan pääasiallisista lajikkeista, kuten myös laatukuohuviinit ja luonnostaan makeat viinit (Tostado).

2.9 Lajikkeiden lisääminen ja poistaminen

Kuvaus ja perustelut

Eritelmän kohtaa 6 sekä yhtenäisen asiakirjan kohtaa 7 on muutettu.

Valkoiset lajikkeet Lado ja Caíño blanco ehdotetaan lisättäviksi pääasiallisten lajikkeiden luetteloon, ja valkoinen lajike Macabeo ehdotetaan poistettavaksi.

Näiden muutosten perustelut on selitetty seuraavassa.

— Lado (lisätty) Galician itsehallintoalue suosittelee Lado-lajiketta Espanjan lainsäädännön mukaisesti. Se on kotoperäinen lajike sillä maantieteellisellä alueella, joka käsittää myös ”Ribeiro”-alkuperänimityksen kattaman alueen. Kyseisen lajikkeen käyttö on lisääntymässä selvästi, ja kaikista tuotantoalueista sen käyttö on yleisintä juuri tällä alueella. Lajike on sopeutunut täydellisesti alueen paikallisiin maatalous- ja ilmasto-olosuhteisiin sekä alueen perinteisiin viljelymenetelmiin. Se parantaa alueella valmistettavien viinien laatua ja lisää niiden luonteen monivivahteisuutta, minkä vuoksi sen käytön hyväksyminen oli erittäin tärkeää.

— Caíño blanco (lisätty) Galician itsehallintoalue suosittelee myös tätä lajiketta Espanjan lainsäädännön mukaisesti. Lajiketta on alettu käyttää Ribeiron alueella hiljalleen useiden vuosikymmenten mittaan; sen käyttö on omaksuttu pääasiassa Rías Baixas -alkuperänimityksen kattaman alueen rajalla sijaitsevilta alueilta, missä sen käyttö on jo sallittu asetuksissa. Aluksi Caíño blanco -lajikkeen vaikutus oli melko vähäinen, kuten oli myös lajikkeen kysyntä viininviljelijöiden ja tuottajien keskuudessa. Siksi tähän mennessä ei ole katsottu tarpeelliseksi sisällyttää tätä lajiketta kyseistä alkuperänimitystä koskeviin asetuksiin. Lajike on kuitenkin sopeutunut hyvin alueen paikallisiin maatalous- ja ilmasto-olosuhteisiin sekä alueen perinteisiin viljelymenetelmiin. Tämän vuoksi sekä siitä syystä, että lajikkeella on myönteinen vaikutus siitä valmistettujen viinien laatuun, alalla alettiin hiljalleen vaatia lajikkeen lisäämistä asetuksiin, jotta sitä voitaisiin käyttää ”Ribeiro”-alkuperänimityksellä suojattujen viinien valmistukseen.

— Macabeo (poistettu) Macabeo-lajike on sisältynyt ”Ribeiro”-alkuperänimitystä koskeviin asetuksiin aina vuonna 1957 annetusta ensimmäisestä versiosta lähtien. Nykyään on kuitenkin selvää, että Macabeo ei ole alueelle tyypillinen tai valmistuksessa tyypillisesti käytettävä lajike eikä se paranna kyseisellä alkuperänimityksellä suojattujen viinien laatua tai luonnetta. Siksi ehdotetaan tämän lajikkeen poistamista ”Ribeiro”-alkuperänimityksellä suojattujen viinien valmistukseen käytettävien lajikkeiden joukosta.

2.10 Uudet toimenpiteet valvonnan parantamiseksi

Kuvaus ja perustelut

Eritelmän kohtaa 8.b.3 on muutettu. Tämä ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

Rekisteröityjen tilojen on oltava erillisiä, eivätkä ne saa olla välittömästi yhteydessä rekisteröimättömiin tiloihin, vaan näiden tilojen välisen liikenteen on tapahduttava aina yleisiä teitä pitkin. Lisäksi kaikki toimitukset ja lähtevät viinitoimitukset on ilmoitettava kuukausittain.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Ribeiro

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

5. Laatukuohuviini

15. Kuivatuista rypäleistä valmistettu viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Ribeiro Castes ja Ribeiro (valkoinen)

Viinin ulkonäkö

Läpinäkyvä; värisävy vaihtelee vaaleankeltaisesta kullanväriseen ja vivahteet vihreästä kullanväriseen riippuen viinin iästä ja valmistusmenetelmästä.

Viinin tuoksuominaisuudet

Puhtaat ja voimakkaat aromit, joissa on havaittavissa joitakin seuraavista: kypsät tai tuoreet hedelmät, kukat, hunaja, aromaattiset yrtit, kasvit tai palsami. Castes-tyyppiset viinit ovat monivivahteisempia ja melko intensiivisiä.

Ominaiset maut

Raikas ja tasapainoinen; virheetön ja viipyilevä jälkimaku. Castes-tyyppiset viinit ovat ryhdikkäämpiä, jykevämpiä, runsaasti uutosta sisältäviä sekä maultaan ja jälkimaultaan voimakkaampia.

* Mikäli raja-arvoa ei ole määritetty, noudatetaan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä.

* Castes blancos -viinien todellinen alkoholipitoisuus vähintään: 11 til-%.

* Haihtuvien happojen pitoisuus saa olla enintään 0,85 grammaa/litra (14,17 milliekvivalenttia/litra) sellaisten viinien osalta, joita on kypsytetty yli kolme kuukautta kosketuksessa puun kanssa ja jotka ovat enintään vuoden vanhoja. Silloin kun tällaisia viinejä on kypsytetty yli vuoden ajan, pitoisuus on 0,9 grammaa/litra (15 milliekvivalenttia/litra) + 0,06 grammaa/litra (1 milliekvivalentti/litra) jokaista 11 tilavuusprosentin ylittävää alkoholipitoisuusastetta kohden. Voimassa olevassa sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettuja raja-arvoja ei saa koskaan ylittää.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 9,5 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 13,3 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 200

Ribeiro Castes ja Ribeiro (punainen)

Viinin ulkonäkö

Läpinäkyvä; melko voimakas väri, jonka sävy vaihtelee violetista kirsikanpunaiseen ja vivahteet violetista terrakottaan riippuen viinin iästä ja valmistusmenetelmästä.

Viinin tuoksuominaisuudet

Puhtaat ja voimakkaat aromit, joissa on havaittavissa joitakin seuraavista: punaiset tai tummat, kypsät tai tuoreet hedelmät, kukat, aromaattiset yrtit, maitotuotteet, kasvit tai palsamit. Castes-tyyppiset viinit ovat monivivahteisempia ja melko intensiivisiä.

Ominaiset maut

Raikas ja tasapainoinen; melko runsas tanniinirakenne; virheetön, viipyilevä jälkimaku. Castes-tyyppisissä viineissä on hienommat tanniinit, ja ne ovat jykevämpiä, runsaasti uutosta sisältäviä ja maultaan ja jälkimaultaan voimakkaampia.

* Mikäli raja-arvoa ei ole määritetty, noudatetaan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä.

* Castes tintos -viinien todellinen alkoholipitoisuus vähintään: 11 til-%.

* Haihtuvien happojen pitoisuus saa olla enintään 0,85 grammaa/litra (14,17 milliekvivalenttia/litra) sellaisten viinien osalta, joita on kypsytetty yli kolme kuukautta kosketuksessa puun kanssa ja jotka ovat enintään vuoden vanhoja. Silloin kun tällaisia viinejä on kypsytetty yli vuoden ajan, pitoisuus on 0,9 grammaa/litra (15 milliekvivalenttia/litra) + 0,06 grammaa/litra (1 milliekvivalentti/litra) jokaista 11 tilavuusprosentin ylittävää alkoholipitoisuusastetta kohden. Voimassa olevassa sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettuja raja-arvoja ei saa koskaan ylittää.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 9,5 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 13,3 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 150

Ribeiro Barrica (valkoinen)

Viinin ulkonäkö

Läpinäkyvä; värisävy vaihtelee vaaleankeltaisesta kullanväriseen ja vivahteet vihreästä kullanväriseen riippuen viinin iästä ja valmistusmenetelmästä.

Viinin tuoksuominaisuudet

Monivivahteinen tuoksu ja puhtaat, voimakkaat aromit; puumainen aromi tuo tuoksuun tasapainoa; melko voimakkaassa tuoksussa on havaittavissa joitakin seuraavista: kypsät, tuoreet tai kuivatut hedelmät, kukat, hunaja, hillo, aromaattiset yrtit, kasvit, palsamit, mausteet tai paahdetut tai paistetut aromit.

Ominaiset maut

Raikas, tasapainoinen, intensiivinen, maukas ja runsaasti uutosta sisältävä; hyvä rakenne ja jykevyys; virheetön ja huomattavan pitkään säilyvä jälkimaku.

* Mikäli raja-arvoa ei ole määritetty, noudatetaan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä.

* Haihtuvien happojen pitoisuus saa olla enintään 0,85 grammaa/litra (14,17 milliekvivalenttia/litra) sellaisten viinien osalta, joita on kypsytetty yli kolme kuukautta kosketuksessa puun kanssa ja jotka ovat enintään vuoden vanhoja. Silloin kun tällaisia viinejä on kypsytetty yli vuoden ajan, pitoisuus on 0,9 grammaa/litra (15 milliekvivalenttia/litra) + 0,06 grammaa/litra (1 milliekvivalentti/litra) jokaista 11 tilavuusprosentin ylittävää alkoholipitoisuusastetta kohden. Voimassa olevassa sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettuja raja-arvoja ei saa koskaan ylittää.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 12 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 13,3 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 200

Ribeiro Barrica (punainen)

Viinin ulkonäkö

Läpinäkyvä; melko voimakas väri, jonka sävy vaihtelee violetista kirsikanpunaiseen ja vivahteet violetista terrakottaan riippuen viinin iästä ja valmistusmenetelmästä.

Viinin tuoksuominaisuudet

Monivivahteinen tuoksu ja puhtaat, voimakkaat aromit; puumainen aromi tuo tuoksuun tasapainoa; melko voimakkaassa tuoksussa on havaittavissa joitakin seuraavista: kypsät tai tuoreet punaiset tai tummat hedelmät, kuivatut hedelmät, kukat, hillo, aromaattiset yrtit, kasvit, maitotuotteet, palsamit, mausteet tai paahdetut, kypsennetyt tai paistetut aromit.

Ominaiset maut

Raikas, tasapainoinen, intensiivinen, maukas ja runsaasti uutosta sisältävä; hyvä rakenne ja jykevyys; virheetön ja huomattavan pitkään säilyvä jälkimaku.

* Mikäli raja-arvoa ei ole määritetty, noudatetaan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä.

* Haihtuvien happojen pitoisuus saa olla enintään 0,85 grammaa/litra (14,17 milliekvivalenttia/litra) sellaisten viinien osalta, joita on kypsytetty yli kolme kuukautta kosketuksessa puun kanssa ja jotka ovat enintään vuoden vanhoja. Silloin kun tällaisia viinejä on kypsytetty yli vuoden ajan, pitoisuus on 0,9 grammaa/litra (15 milliekvivalenttia/litra) + 0,06 grammaa/litra (1 milliekvivalentti/litra) jokaista 11 tilavuusprosentin ylittävää alkoholipitoisuusastetta kohden. Voimassa olevassa sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettuja raja-arvoja ei saa koskaan ylittää.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 12 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 13,3 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 150

Ribeiro Espumoso (valkoinen ja roseenvärinen)

Viinin ulkonäkö

Läpinäkyvä; hienot, säännölliset kuplat; värisävy vaihtelee vaaleankeltaisesta kullanväriseen (valkoiset kuohuviinit) ja vadelmanpunaisesta oranssinvaaleanpunaiseen (roseekuohuviinit). Vivahteet vaihtelevat vihreästä kullansävyiseen (valkoiset kuohuviinit) ja violetista oranssiin (roseekuohuviinit) viinin iästä ja valmistusmenetelmästä riippuen.

Viinin tuoksuominaisuudet

Monivivahteinen; puhtaat, voimakkaat aromit; melko voimakkaassa tuoksussa on havaittavissa joitakin seuraavista: kypsät, tuoreet tai kuivatut hedelmät, hiiva, leivänmurut, leivonnaiset, kukat, hunaja, hillo, aromaattiset yrtit, kasvit, palsamit, mausteet tai paahdetut aromit.

Ominaiset maut

Raikas, tasapainoinen, intensiivinen, maukas ja runsaasti uutosta sisältävä; melko ryhdikäs rakenne ja kohtalaisen jykevä; hienot, säännölliset, miellyttävät, pehmeät ja täyteläiset kuplat; virheetön, melko pitkään tai pitkään säilyvä maku.

* Mikäli raja-arvoa ei ole määritetty, noudatetaan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 10 Vähimmäishappopitoisuus 5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 16,7 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 185

Ribeiro Tostado (valkoinen ja punainen)

Viinin ulkonäkö

Läpinäkyvä; värisävy vaihtelee meripihkankeltaisesta mahonginruskeaan ja vivahteet kullanvärisestä kastanjanruskeaan. Punaviineissä voi esiintyä vaaleampia punaisen sävyjä riippuen viinin iästä ja valmistusmenetelmästä.

Viinin tuoksuominaisuudet

Monivivahteinen; puhtaat, voimakkaat aromit; melko voimakkaassa tuoksussa on havaittavissa joitakin seuraavista: kypsät, kuivatut tai kandeeratut hedelmät, hunaja, aromaattiset yrtit, mausteet, palsamit, paahdetut, kypsennetyt tai paistetut aromit tai lehtipuut.

Ominaiset maut

Makea ja tasapainoinen, hienovaraisen raikas, intensiivinen, erittäin jykevä, öljyisen tuntuinen, runsaasti uutosta sisältävä ja runsas maku; virheetön viipyilevä jälkimaku, joka on erittäin intensiivinen ja säilyy pitkään.

* Mikäli raja-arvoa ei ole määritetty, noudatetaan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä.

* Rikkidioksidipitoisuus enintään: 200 mg/l punaviinien osalta ja 250 mg/l valkoviinien osalta.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 13 Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 35 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

— Valko- ja punaviinit Uuttamisen tuotos ei saa olla yli 72:ta viinilitraa 100:aa rypälekilogrammaa kohden seuraavien pääasiallisista rypälelajikkeista valmistettujen viinien osalta: Ribeiro Castes, Ribeiro Barrica ja Ribeiro Espumoso. Muiden viinien osalta raja on 74 litraa viiniä 100:aa rypälekilogrammaa kohden. Ribeiro Castes -viinit on valmistettava yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista. Ribeiro Barrica -viinit ovat puna- tai valkoviinejä, joita on säilytetty enintään 600 litran vetoisissa tynnyreissä missä tahansa valmistusvaiheessa ja jotka on niin ikään valmistettu yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista.

— Kuohuviini Valmistettu yksinomaan pääasiallisista rypälelajikkeista perinteisellä menetelmällä; makeusaste voi olla erittäin kuiva (Brut) tai erittäin kuiva (Brut Nature, ei lisättyä sokeria).

— Tostado Valmistettu yksinomaan pääasiallisista punaisista tai valkoisista lajikkeista. Valmistuksessa käytetään luonnollista kuivatusmenetelmää, jossa rypäleet kuivataan ominaisuuksiltaan asianmukaisilla katetuilla alueilla, jotta rypäleet kuivuvat kunnolla luonnollisen ilmanvaihdon avulla. Kuivatus kestää vähintään kolme kuukautta. Rypälemehussa on oltava vähintään 350 grammaa sokeria litraa kohden. Enimmäistuotos on 40 litraa viiniä / 100 kilogrammaa kuivattuja rypäleitä. Rypälemehua on kypsytettävä tammi- tai kirsikkapuuastioissa, ja samalla on varmistettava, että se on kosketuksessa puun kanssa yhteensä vähintään kuuden kuukauden ajan. Tähän sisältyy tarvittaessa tynnyrin kääntäminen käymisvaiheen aikana. Pullokypsytysvaiheen keston on oltava vähintään kolme kuukautta.

Viljelymenetelmä

Uusien viljelmien istutustiheyden on oltava vähintään 3 000 köynnöstä hehtaaria kohden.

Vuosileikkaus on toteutettava Guyot, Cordon- tai Gobelet-menetelmällä tai kannusleikkauksena.

Köynnösten kasvatuksessa käytetään säleikköjä tai salkoja.

b. Enimmäistuotokset

Castes-, Barrica- ja Espumoso-viineihin käytettävät pääasialliset valkoiset rypälelajikkeet

13 000 kg rypäleitä/ha

Castes-, Barrica- ja Espumoso-viineihin käytettävät pääasialliset valkoiset rypälelajikkeet

93,6 hehtolitraa/ha

Tostado-viineihin käytettävät pääasialliset valkoiset rypälelajikkeet

13 000 kg rypäleitä/ha

Tostado-viineihin käytettävät pääasialliset valkoiset rypälelajikkeet

52 hehtolitraa/ha

Tostado-viineihin käytettävät pääasialliset punaiset rypälelajikkeet

12 000 kg rypäleitä/ha

Tostado-viineihin käytettävät pääasialliset punaiset rypälelajikkeet

48 hehtolitraa/ha

Muihin kuin edellä mainittuihin viineihin käytettävät valkoiset ja punaiset rypälelajikkeet

19 000 kg rypäleitä/ha

Muihin kuin edellä mainittuihin viineihin käytettävät valkoiset ja punaiset rypälelajikkeet

140,6 hehtolitraa/ha

Lisälajikkeet

19 000 kg rypäleitä/ha

Lisälajikkeet

140,6 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

”Ribeiro”-alkuperänimityksellä suojattujen viinien tuotantoalue käsittää seuraavien kuntien ja paikkakuntien alueella sijaitsevat maa-alat: Ribadavian, Arnoian, Castrelo de Miñon, Carballeda de Avian, Leiron, Cenllen, Beaden, Punxínin ja Cortegadan kunnat, Bangan, Cabanelasin ja O Barónin taajamat, O Carballiñon kunta, Pazos de Arenteiron, Albarellosin, Laxasin, Cameixan ja Moldesin taajamat Boborásin kunnassa, paikkakunnat Santa Cruz de Arrabaldo ja Untes Ourensen kunnassa, paikkakunnat Puga, A Eirexa de Puga, O Olivar sekä Feá y Celeirónin kylä ja Alongosin taajama Toénin kunnassa sekä A Touzan kylä San Amaron kunnassa.

Kaikki nämä kunnat sijaitsevat Ourensen maakunnassa Galician itsehallintoalueella.

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

FERRÓN

ALBARIÑO

MENCÍA

BRANCELLAO

CAÍÑO BLANCO

CAÍÑO BRAVO

TREIXADURA

CAÍÑO TINTO

SOUSÓN

TORRONTÉS

GODELLO

LADO

LOUREIRA – LOUREIRO BLANCO

CAÍÑO LONGO

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Viini

Alue sijaitsee Galician niin sanotulla ilmaston siirtymäalueella, jossa yhdistyvät ympäröivien vuorten antama suoja ja Atlantin valtameren läheisyys. Ilmasto on lauhkea ja luonteeltaan välimerellinen, ja siihen vaikuttaa Atlantin valtameri; alueen länsipuolella sijaitsevat vuorijonot kuitenkin lieventävät tätä vaikutusta. Vuoret suojaavat aluetta myrskyiltä, jotka liikkuvat mereltä sisämaata kohti. Tälle ilmastolle ominaista ovat muun muassa suuret vaihtelut päivä- ja yölämpötilojen välillä, alhaiset sademäärät pölytyskauden jälkeen, viljelemättömät maa-alat, joiden maaperä on pääasiassa graniittikiveä ja joilla on alhainen kenttäkapasiteetti, sekä jyrkkä vuoristoinen maasto.

Kyseinen alue voidaan juuri ja juuri katsoa viininviljelyyn soveltuvaksi. Rypäleet eivät kypsy siellä helposti, mutta ne saavuttavat vaaditun alkoholikypsyyden ja fenolikypsyyden samaan aikaan. Näin ne säilyttävät sopusointuisen raikkautensa, joka johtuu luonnollisesta hapokkuudesta ja siitä, että niissä on viinihappoa enemmän kuin omenahappoa. Alueen hieman mannermainen luonne ja vallitsevat ilmavirrat aiheuttavat suuria vaihteluja päivä- ja yölämpötilojen välillä. Tämä edistää hidasta kypsymistä ja voimistaa tällä tavoin luonnollista raikkautta ja aromia.

Viininviljelijät ovat hyödyntäneet alueen vuoristoista maastoa istuttamalla viininviljelmiä ilmansuunnaltaan suotuisimmille rinteille. Usein viljelijät ovat rakentaneet pengermiä viiniköynnösten hoidon helpottamiseksi ja lisätäkseen maaperän syvyyttä, jolloin maisema on muodostunut sellaiseksi, että ihmisen toiminta näkyy siinä selkeästi. Näin viljelijät ovat varmistaneet, että kasvit saavat riittävästi auringonvaloa tuottaakseen riittävästi sokeria, jota puolestaan tarvitaan sen varmistamiseksi, että rypäleistä valmistettavissa viineissä on hyvä alkoholipitoisuus. Kuten edellä mainittiin, kyseinen alue soveltuu juuri ja juuri viininviljelyyn.

Toinen keskeinen näkökohta, joka liittyy näiden viinien ja kyseisen alueen yhteyteen, koskee käytettävissä olevia rypälelajikkeita. Useimpia näistä lajikkeista on viljelty perinteisesti tällä alueella mutta vain harvoin muilla viininviljelyalueilla. Näistä lajikkeista merkittävä on valkoinen Treixadura-lajike, joka on tälle maantieteelliselle alueelle tunnusomaisin ja jota viljellään alueella hyvin laajasti. Nämä lajikkeet ovat sopeutuneet ympäristöönsä täydellisesti, ja valmistajat ovat ajan mittaan valikoineet juuri ne muiden lajikkeiden joukosta. Nämä lajikkeet ja erityisesti Treixadura tuottavat alueen olosuhteissa erittäin aromaattisia ja hedelmäisiä viinejä, joissa on kukkaisia vivahteita. Alkoholipitoisuus tasapainottaa hapokkuutta, jolloin viinit ovat raikkaita ja tasapainoisia.

Laatukuohuviini

”Ribeiro”-alkuperänimityksellä suojatut laatukuohuviinit valmistetaan perinteisellä menetelmällä. Niiden ominaisuudet liittyvät kiinteästi alueen erityisiin ympäristöolosuhteisiin sekä käytettyihin rypälelajikkeisiin.

Alueelle ominaista on välimerellinen lauhkea ilmasto, johon Atlantin valtameri vaikuttaa. Yö- ja päivälämpötilojen välillä on suuria eroja, ja pölytyskauden jälkeen sateita saadaan vähän. Maaperän kenttäkapasiteetti on alhainen, ja maa-aloja ympäröi vuoristoinen maasto. Tällä alueella viininviljely on kehittynyt rajoittavissa olosuhteissa eivätkä rypäleet kypsy helposti. Tästä johtuen viininviljelijät hyödyntävät alueen vuoristoista maastoa sijoittamalla viinitarhat eniten auringonvaloa saaville rinteille. Päivä- ja yölämpötilojen väliset erot edistävät hedelmien hidasta kypsymistä. Tämä puolestaan lisää näiden kuohuviinien luonnollista raikkautta ja voimistaa niiden aromia.

Kaikki käytetyt rypälelajikkeet ovat kotoperäisiä, ja ne ovat sopeutuneet alueen erityisiin ympäristöolosuhteisiin. Alueen viininvalmistajat ovat vuosien mittaan valikoineet juuri ne muiden lajikkeiden joukosta. Näistä lajikkeista merkittävä on Treixadura, joka on alueella yleisimmin viljelty lajike. Myös Loureiro- ja Albariño-lajikkeet soveltuvat erinomaisesti näiden viinien valmistukseen. Alueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteiden ansiosta näiden lajikkeiden rypäleet voidaan kerätä aikaisin, siinä vaiheessa kun ne ovat saavuttaneet oikean sokeri- ja happotasapainon. Näin ollen rypäleet poimitaan, kun niiden sokeripitoisuus on kohtuullinen ja happopitoisuus sopiva. Tämän ansiosta on mahdollista valmistaa tasapainoisia perusviinejä, jotka eivät ole liian alkoholipitoisia mutta jotka ovat erittäin aromaattisia. Lähialueiden muilla viininviljelyalueilla sadonkorjuun aikaistaminen perusviinin alkoholipitoisuuden rajoittamiseksi johtaisi happopitoisuuden kasvamiseen, mitä ei kuitenkaan tapahdu tällä alueella. Happopitoisuuden kasvun pääsyynä olisi tällöin omenahapon liiallinen määrä, joka tekee valmistettavista viineistä laadultaan heikompia.

Käytettävät lajikkeet edustavat erittäin arvokasta geneettistä perimää, joka luo ainutlaatuisia ominaisuuksia tämän alueen erityyppisille viineille, erityisesti kuohuviineille, jotka ovat erittäin aromikkaita ja hedelmäisiä.

Kuivatuista rypäleistä valmistettu viini (Tostados)

Tostado del Ribeiro on kuivatuista rypäleistä valmistettua viiniä. Sen erityispiirteet ovat peräisin sen valmistukseen käytettävistä raaka-aineista, luonnollisista ympäristöolosuhteista sekä erityisestä valmistusmenetelmästä, joka on paikallisten valmistajien taitotiedon tulosta.

Raaka-aineet ovat alueelle kotoperäisiä rypälelajikkeita, jotka ovat sopeutuneet alueen erityisiin ympäristöolosuhteisiin. Näistä lajikkeista merkittävä on Treixadura, joka on alueen yleisimmin viljelty lajike ja tunnusomainen kyseiselle alueelle.

Alueen ympäristölle ominaista on lauhkea, luonteeltaan välimerellinen ilmasto, johon vaikuttaa Atlantin valtameri. Yö- ja päivälämpötilojen välillä on suuria eroja, ja pölytyskauden jälkeen sateita saadaan vähän. Maaperä on viljelemätöntä, ja sen kenttäkapasiteetti on alhainen. Maa-aloja ympäröi vuoristoinen maasto. Viiniköynnöksiä viljellään eniten auringonvaloa saavilla rinteillä, jotta rypäleet kypsyvät kunnolla.

Kyseinen alue voidaan juuri ja juuri katsoa viininviljelyyn soveltuvaksi, eivätkä rypäleet kypsy siellä helposti. Kypsyminen on mahdollista vain käytettyjen rypälelajikkeiden sopeutumisen ansiosta ja siksi, että niitä kasvatetaan huolellisesti sijoitetuilla lohkoilla. Juuri tämä tekee näistä viineistä aivan erityisiä. Kyseessä on makea viini, joka on peräisin alueelta, jonka luonnollisissa ympäristöolosuhteissa ei olisi normaalisti mahdollista valmistaa tällaista viiniä.

Valmistus on mahdollista paikallisten valmistajien ajan myötä kehittämien valmistusmenetelmien ansiosta. Rypäleiden keräämisen jälkeen vuorossa on monimutkainen kypsytysprosessi, jossa viininvalmistajat antavat terttujen kypsyä katetulla alueella luonnollisen ilmanvaihdon avulla. Treixadura soveltuu erityisen hyvin kuivattavaksi, koska sillä on paksumpi ja muita lajikkeita kestävämpi kuori. Tämän ansiosta se kestää luonnollisen kuivatusprosessin paremmin.

Lisäksi tämän alueen ilmastossa syksyt ovat kuivempia kuin voitaisiin olettaa niin lähellä Atlantin valtamerta. Tämä johtuu aluetta ympäröivistä vuorista, jotka muodostavat suojaavan seinämän sen länsipuolelle. Tällaiset olosuhteet edistävät kuivumisprosessia. Rypäleitä kuivattaessa suhteellinen ilmankosteus ei ole liian korkea, mikä hidastaisi luonnollista kuivumisprosessia ja lisäisi sienitautien riskiä. Lisäksi syksyn lämpötilat ovat alueella useimmiten kohtuullisia, mikä edistää kuivumisprosessia. Kauempana sisämaassa sijaitsevilla alueilla voidaan päästä hyötymään alhaisemmasta ilmankosteudesta. Tämän kääntöpuolena on kuitenkin se, että alhaisemmat lämpötilat hankaloittaisivat luonnollista kuivattamista.

Tämän prosessin tuloksena syntyy makeita ja tasapainoisia viinejä, joiden kokonaissokeripitoisuus on yli 120 grammaa/litra, mikä on erittäin tunnusomaista alueen viininviljelykulttuurille. Nämä viinit ovat erittäin arvostettuja sekä kalliita valmistaa, ja niillä on erinomainen maine.

9. Olennaiset lisäedellytykset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Pakkaaminen rajatulla maantieteellisellä alueella

Edellytyksen kuvaus

Viinien laatu vaarantuu, jos niitä kuljetetaan ja pullotetaan viljelyalueen ulkopuolella: tämä näkyy muun muassa hapetus-pelkistysreaktioina ja lämpötilamuutoksina. Mitä kauemmas viini kuljetetaan, sitä suurempi laaturiski on. Kun viini pullotetaan viljelyalueella, tuotteen ominaisuudet ja laatu säilyvät. Viini on välttämätöntä pullottaa alkuperäalueella tämän takia sekä siitä syystä, että ”Ribeiro”-alkuperänimityksen piiriin kuuluvilla viininvalmistamoilla on vuosien mittaan kertynyttä kokemusta ja syvällistä tietämystä kyseisten viinien erityispiirteistä. Tällä tavoin säilytetään näiden viinien kaikki fyysiset, kemialliset ja aistinvaraiset ominaispiirteet.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Edellytyksen kuvaus

Pullotettujen viinien merkinnöissä on oltava logo sekä alkuperänimitys.

Pääasiallisista lajikkeista valmistettujen, ”Ribeiro”-alkuperänimityksellä suojattujen viinien merkintöihin, pakkaukseen ja markkinointimateriaaliin voidaan viinistä riippuen lisätä jokin seuraavista termeistä: ”Castes”, ”Barrica”, ”Espumoso” tai ”Tostado”.

Muiden kuin Castes, Barrica, Espumoso ja Tostado- viinien merkinnöissä ei saa mainita termiä ”caste” tai ”autóctonas” eikä minkään pääasiallisen lajikkeen nimeä. Samaten on kiellettyä käyttää kaikkia muita sellaisia termejä, jotka voisivat johtaa kuluttajaa harhaan viinin ominaispiirteiden osalta, ja erityisesti termejä, jotka voisivat aiheuttaa sekaannusta Ribeiro Castes-, Ribeiro Barrica-, Ribeiro Espumoso- ja Ribeiro Tostado -tyyppisten viinien kanssa.

Castes- ja Barrica-tyyppisten viinien merkinnöissä on mainittava sadonkorjuuvuosi.

Pakkauksissa on oltava sääntelylautakunnan toimittama numeroitu laatusinetti tai etu- ja takaetiketti. Nämä merkinnät on kiinnitettävä pakkaukseen kussakin viininvalmistamossa.

Linkki tuote-eritelmään

https://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/2019/DOP_RIBEIRO_Pliego_Condiciones_octubre_2019_definitivo-C.pdf

(1) EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.