Komission tiedonanto Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategian puitedirektiivi) /* KOM/2007/0456 lopull. - COD 2005/0211 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 24.7.2007 KOM(2007) 456 lopullinen 2005/0211 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategian puitedirektiivi) 2005/0211 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategian puitedirektiivi) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. TAUSTA Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle (asiakirja KOM(2005) 505 lopullinen – 2005/0211/COD): | 24.10.2005 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: | 20.04.2006 | Alueiden komitea antoi lausuntonsa: | 26.04.2006 | Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä: | 14.11.2006 | Yhteinen kanta vahvistettiin: | 23.07.2007 | 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE Euroopan meriympäristöön kohdistuu yhä suurempia ja vakavampia uhkia. Euroopan meriympäristön biologinen monimuotoisuus heikkenee ja muuttuu jatkuvasti. Merien luontotyypit tuhoutuvat, huonontuvat ja häiriintyvät. Muita ongelmia ovat institutionaaliset esteet, jotka haittaavat Euroopan meriympäristön suojelun parantamista, ja huomattavan suuret aukot tiedoissa ja tietämyksessä. Meriympäristön nykyinen heikkeneminen sekä siihen liittyvä merien ekologisen pääoman vähentyminen vaarantavat Euroopan merien ja valtamerien mahdollisuudet aikaansaada hyvinvointia ja luoda työpaikkoja. Jos ongelmaan ei tartuta, EU:n merenkulkuala ei pysty antamaan huomattavaa panosta Lissabonin strategiaan. Siksi ehdotetun meristrategian puitedirektiivin tavoitteena on saavuttaa meriympäristön hyvä tila vuoteen 2021 mennessä, säilyttää se ja siten ennallistaa Euroopan merien ja valtamerien ekologinen tasapaino. Koska meriympäristön olosuhteet ja ongelmat ovat erilaiset eri puolilla EU:ta, ehdotuksessa määritellään Euroopan merialueet maantieteellisten ja ympäristöperusteiden perusteella. EU:n tasolla ei ole tarkoitus asettaa erityisiä hallintotoimenpiteitä. Direktiivillä luodaan yhtenäinen poliittinen kehys, jossa otetaan huomioon kaikki ympäristöpaineet ja -vaikutukset sekä esitetään selkeät toimet meriympäristön suojelun tehostamiseksi. Direktiivi on saatettava toiminnalliseksi ja pantava täytäntöön merialueiden tasolla. Strategioiden on ensimmäisessä vaiheessa perustuttava ympäristön tilaa koskeviin arviointeihin sen varmistamiseksi, että poliittiset päätökset tehdään parhaan saatavilla olevan tieteellisen tiedon pohjalta. Toisessa vaiheessa kukin jäsenvaltio – tiiviissä yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden ja asianmukaisten kolmansien maiden kanssa tietyllä merialueella – kehittää omia merivesiään varten meristrategioita, joiden tavoitteena on saavuttaa meriympäristön hyvä tila, ja panee ne täytäntöön. Jäsenvaltioita kannustetaan kehittämään meristrategioitaan seuraavien voimassa olevien alueellisten meriyleissopimusten puitteissa: OSPAR-yleissopimus (Koillis-Atlantti), HELCOM-yleissopimus (Itämeri), Barcelonan yleissopimus (Välimeri) ja Bukarestin yleissopimus (Mustameri). Ehdotettu meristrategian puitedirektiivi sisältyy vuonna 2002 hyväksyttyyn kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan. Direktiivi on myös nähtävä laajemmassa kontekstissa osana EU:n uuden meripolitiikan luomista. Uutta meripolitiikkaa on hahmoteltu komission 7. kesäkuuta 2006 antamassa vihreässä kirjassa Euroopan unionin tuleva meripolitiikka: Meriä ja valtameriä koskeva eurooppalainen näkemys [1]. Ehdotettu meristrategian puitedirektiivi muodostaa EU:n tulevan meripolitiikan ympäristöpilarin. 3. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT HUOMIOT 3.1 Yleiset huomautukset Komissio hyväksyi Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä äänestämistä 87 :stä tarkistuksesta 52 joko kokonaan, osittain tai periaatteessa. Näistä 52 tarkistuksesta 37 on sisällytetty yhteiseen kantaan. Komissio hyväksyi tarkistukset, joissa tunnustetaan, että on tärkeää noudattaa ekosysteemilähestymistapaa Euroopan meriympäristön hoidossa, tehdä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä yhteistyötä meristrategioiden kehittämisessä ja täytäntöönpanossa alueellisella tasolla sekä edistää ympäristönäkökulman huomioonottamista. Komissio hyväksyi myös tarkistukset, jotka selkeyttävät tekstiä. Nämä tarkistukset koskevat erityisesti määritelmiä, yhteyksiä muihin asianmukaisiin direktiiveihin (esimerkiksi vesipolitiikan puitedirektiivi, lintudirektiivi ja luontotyyppidirektiivi), maantieteellistä soveltamisalaa (Mustanmeren sisällyttäminen direktiivin soveltamisalaan), viittauksia asianmukaisiin kansainvälisiin sopimuksiin ja tiettyjen ympäristön hyvän tilan kuvaajien lisäämistä. Komissio hylkäsi täytäntöönpanoaikataulun nopeuttamista koskevat tarkistukset epärealistisina. Komissio hylkäsi myös tarkistukset, joilla direktiiviin lisättäisiin velvollisuus nimetä merensuojelualueita. Tällaiset alueet olisi nähtävä välineenä saavuttaa ympäristön hyvä tila eikä päämääränä sinänsä, mistä syystä niiden nimeämisen olisi oltava vapaaehtoista. Ympäristön hyvän tilan kuvaajien käyttöönotto on tärkeä aihe, ja komissio voi hyväksyä osan parlamentin esittämistä ehdotuksista mutta asettaa kuitenkin selkeästi etusijalle kuvaajat, jotka kohdistuvat ennemminkin ympäristön laadullisiin tekijöihin kuin tiettyihin ympäristöpaineisiin. Pelkästään ympäristöpainelähestymistavan noudattaminen johtaisi väistämättä siihen, ettei mahdollisia riskejä ja uhkia voitaisi tunnistaa, ja lisäksi meriympäristön hoito säilyisi EU:ssa hajanaisena. Lisäksi komissio hylkäsi tarkistukset, joissa kehotetaan myöntämään tilapäistä rahoitustukea ehdotetun meristrategian puitedirektiivin täytäntöönpanoon tai erityisasema tietyille alueille. 3.2 Yksityiskohtaiset huomautukset 3.2.1 Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka komissio on hyväksynyt ja jotka on sisällytetty yhteiseen kantaan kokonaan tai osittain Seuraavat tarkistukset on sisällytetty yhteiseen kantaan: 1, 3, 6, 7, 8, 12, 15, 16, 18, 22, 23 (johdanto-osan kappaleet), 25, 26, 27, 28, 29, 31, 33, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 47, 48, 49, 50, 51, 53, 56, 60, 63, 70, 75, 77 ja 84 (artiklat). Neuvosto on sisällyttänyt yhteiseen kantaan tarkistuksesta 1 sen osan, joka koskee direktiivin maantieteellisen soveltamisalan laajentamista erityisesti Mustallemerelle, muttei mainintaa Pohjoisesta Jäämerestä. Tarkistus 3 , jossa tuodaan esiin merten ja valtamerten liikakäyttö, tarkistus 6 , jossa painotetaan ekosysteemien merkitystä, ja tarkistus 7 , jossa mainitaan biologiset ja ympäristötavoitteet, on osittain sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistus 8 on sisällytetty yhteiseen kantaan osittain. Maininta yhdentämisestä muotoiltiin uudelleen niin, että se on nyt täysin komission hyväksyttävissä. Tarkistus 12 , jossa korostetaan kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön merkitystä, on sisällytetty yhteiseen kantaan suurelta osin (esimerkiksi johdanto-osan 18 kappale), lukuun ottamatta ehdotusta kumppanuuksien käynnistämisestä. Tarkistus 15 , joka koskee kustannustehokkuutta ja tutkimus- sekä valvontatarpeita, on sisällytetty yhteiseen kantaan. Myös tarkistus 16 , jolla tekstiin lisätään maininta ekologisista funktioista, on sisällytetty yhteiseen kantaan suurelta osin. Tarkistus 18 , joka koskee meritutkimuksen merkitystä tutkimuksen seitsemännessä puiteohjelmassa, on sisällytetty yhteiseen kantaan suurelta osin. Tarkistus 22 , jossa korostetaan, että kyseinen direktiivi on otettava huomioon yhteisessä kalastuspolitiikassa, on sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistus 23 , jolla lisätään maininnat ekosysteemilähestymistavasta ja varovaisuusperiaatteesta, on sisällytetty johdanto-osan 5, 7 ja 40 kappaleeseen. Tarkistus 25 , joka sisältää hyödylliset maininnat vesien laadusta hakija- ja assosioituneissa maissa, on välillisesti sisällytetty 6 artiklaan, joka koskee yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä ja kolmansien maiden kanssa. Tarkistus 84, jolla tekstiin lisätään uusi johdanto-osan kappale, jossa mainitaan merensuojelualueet, sisällytettiin yhteiseen kantaan kokonaan. Tarkistus 26 , joka koskee voimassa olevia kansainvälisiä velvoitteita, sitoumuksia ja aloitteita, on YK:n merioikeusyleissopimusta koskevan maininnan myötä osittain sisällytetty yhteisessä kannassa olevaan merivesien määritelmään (3 artikla). Tarkistus 27 on sisällytetty 3 artiklaan, joka sisältää määritelmiä. Euroopan parlamentin tarkistuksen mukaisesti tekstissä määritellään merivedet, ympäristön tila, ympäristön hyvä tila ja pilaantuminen. Jotkin Euroopan parlamentin ja neuvoston määritelmät kuitenkin eroavat toisistaan sisällöltään. Esimerkiksi merivedet määritellään yhteisessä kannassa pelkästään vesiksi, jotka sijaitsevat merenpuoleisella alueella perusviivasta, josta mitataan aluevesien laajuus. Tämän vuoksi niistä merenpuoleisella alueella sijaitsevista vesistä, jotka kuuluvat vesipolitiikan puitedirektiivin soveltamisalaan, tämä direktiivi kattaa vain tekijät, joilla on merkitystä meriympäristön suojelulle mutta joihin direktiiviä ei sovelleta. Tarkistuksessa 27 oleva määritelmä sitä vastoin kattaa myös vuoroveden, minkä ansiosta yhteiskattavuus vesipolitiikan puitedirektiiviin kuuluvien vesien kanssa on laajempi. Lisäksi ympäristön hyvän tilan määritelmä on tarkistuksessa 27 seikkaperäisempi kuin yhteisessä kannassa. Tarkistus 27 myös sisältää merensuojelualueiden määritelmän, jota ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Toisaalta yhteinen kanta sisältää määritelmiä, joita tarkistuksessa 27 ei ole (ks. määritelmät, jotka koskevat ympäristötavoitetta, erityisaluetta, alueellista yhteistyötä ja alueellista meriyleissopimusta). Tarkistus 28 otettiin huomioon yhteisessä kannassa lisäämällä merialueiden luetteloon Mustameri (4 artikla). Tarkistus 29 , jossa mainitaan tarve ottaa huomioon yhdenmukaisuus relevanttien kansainvälisten sopimusten kanssa, on välillisesti ja osittain sisällytetty yhteiseen kantaan (ks. maininta yhdenmukaisuudesta YK:n merioikeusyleissopimuksen kanssa 3 artiklassa) Tarkistus 31 on sisällytetty yhteiseen kantaan edellyttäen, että koordinoiduilla alueellisilla meristrategioilla ymmärretään kansallisten strategioiden yhdistelmää eikä yksittäisiä alueellisia meristrategioita. Alueellisella yhteistyöllä, jolle yhteisessä kannassa asetetaan suuri paino (6 artikla), onkin nimenomaisesti tarkoitus edistää hyvin koordinoitujen strategioiden laatimista alueellisella ja sitä alemmalla tasolla. Samoin tarkistukset 33, 37 ja 47 , joilla myös pyritään edistämään alueellisten meristrategioiden laatimista, on sisällytetty yhteiseen kantaan (6 artikla) edellyttäen vastaavasti, että meristrategioilla ymmärretään kansallisten strategioiden yhdistelmää, johon ei liity kollektiivista vastuuta. Tarkistuksesta 36 yhteiseen kantaan on sisällytetty ajatus nopeutetusta täytäntöönpanosta (5 artiklan 3 kohta). Viittaus EU:n tukeen on – komissiolle hyväksyttävällä tavalla – sisällytetty osittain yhteisen kannan 5 artiklaan siten, että siinä pyydetään komissiota toteuttamaan tukitoimia. Tarkistus 39 , joka koskee merensuojelualueita, on sisällytetty yhteisen kannan 13 artiklan 4 kohtaan, lukuun ottamatta parlamentin ehdottamaa velvollisuutta perustaa tällaisia alueita, mitä komissio ei pitänyt hyväksyttävänä. Tarkistus 41 , joka koskee alueellista yhteistyötä, on sisällytetty yhteisen kannan 6 artiklaan. Siihen on sisällytetty myös tarkistukset 42 ja 43 , lukuun ottamatta mainintaa yhteistyöstä niiden kolmansien maiden kanssa, joiden lipun alla purjehtivia aluksia liikennöi EU:n merialueilla. Tarkistuksella 48 pyritään lisäämään maininta ekosysteemien toiminnoista 8 artiklaan. Tämä maininta on sisällytetty yhteisen kannan 3 artiklan 4 kohtaan (ks. ympäristön tilaa koskeva määritelmä). Tarkistus 49 koskee pääosin tarvetta ottaa huomioon asianmukaiset olemassa olevat arvioinnit laadittaessa 8 artiklassa tarkoitettua alustavaa arviointia. Se on sisällytetty yhteisen kannan 8 artiklan 2 kohtaan siten, että kyseiseen kohtaan on lisätty maininta muista asianmukaisista arvioinneista, esimerkiksi niistä, jotka tehdään yhteisesti alueellisten meriyleissopimusten puitteissa. Tarkistus 51 , jossa arviointien koordinoinnille ja yhdenmukaisuudelle asetetaan erityisvaatimuksia, on välillisesti sisällytetty edellä mainittuun lisäykseen 8 artiklan 2 kohtaan, mikä näkyy yhteisessä kannassa myös vaatimuksena alueellisen yhteistyön lujittamisesta. Tarkistus 53 on sisällytetty yhteiseen kantaan osittain. Vaikka Euroopan parlamentin mukauttamaa sanamuotoa ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan, molemmat toimielimet olivat yhtä mieltä tarpeesta lisätä tekstiin maininta uudesta liitteestä, joka koskee yleisiä laadullisia kuvaajia (liite I). On kuitenkin huomattava, että neuvoston ja Euroopan parlamentin liitteet eroavat toisistaan sisällöltään huomattavasti. Tarkistus 56 , jolla pääosin pyritään lisäämään maininnat lintu- ja luontotyyppidirektiiveistä (79/409/ETY ja 92/43/ETY) 11 artiklaan (seurantaohjelmat), on osittain sisällytetty yhteiseen kantaan siten, että molemmat direktiivit mainitaan 13 artiklassa (toimenpideohjelmat). Tarkistukseen 56 sisältyvää mainintaa ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisesta seurannasta (GMES) ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Vaikka tarkistuksiin 50 ja 63 sisältyviä mainintoja erityisistä vesidirektiiveistä 91/271/ETY ja 2006/7/EY ei sellaisenaan ole sisällytetty yhteiseen kantaan, ne on kuitenkin sisällytetty siihen välillisesti: yhteisen kannan 8 artiklan 2 kohdassa mainitaan muut asianomaiset arvioinnit ja 13 artiklan 2 kohdassa yhteisön lainsäädännön perusteella edellytettävät asianomaiset toimenpiteet. Tarkistus 60 on sisällytetty yhteiseen kantaan välillisesti ja osittain: 1 artiklassa on maininta ekosysteemilähestymistavasta ja johdanto-osan kappaleissa ennalta varautumisen periaatteesta. Ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, aiheuttamisperiaatetta ja rajatylittäviä vaikutuksia ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan suoraan. Tarkistus 70 , jonka mukaan komission olisi neljän vuoden kuluttua täytäntöönpanosta laadittava kertomus mahdollisista ristiriidoista, sisällytettiin yhteiseen kantaan vain osittain: 20 artiklan 2 kohdan g alakohdassa esitetään tiivistetysti muiden relevanttien EU:n politiikan alojen panos direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. Tarkistukset 75 ja 77 , jotka yhdenmukaistavat tekstin komiteamenettelyä koskevan päätöksen 2006/512/EY kanssa, on sisällytetty yhteiseen kantaan (22 ja 23 artikla). 3.2.2 Parlamentin tarkistukset, jotka komissio on hyväksynyt mutta joita ei ole sisällytetty neuvoston yhteiseen kantaan Johdanto-osien kappaleita koskevista tarkistuksista yhteiseen kantaan ei ole sisällytetty tarkistusta 2 , jossa EU:n todetaan olevan niemimaa, eikä tarkistusta 9 , joka koskee alueellista yhteistyötä. Tarkistusta 46 , jossa toimivaltaiset viranomaiset määritellään kansallisiksi, ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistuksia 52 ja 58 , jotka koskevat tietojen käyttöön antamista ja käyttämistä, ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan, mutta sen 8 artiklan 2 kohdassa mainitaan alueellisten meriyleissopimusten puitteissa tehtävät muut asianmukaiset arvioinnit. Yhteiseen kantaan ei kuitenkaan ole sisällytetty mainintaa velvollisuudesta toimittaa arviointien ja seurantaohjelmien tiedot Euroopan ympäristökeskukselle. Komission esittämä varauma siitä, että Euroopan parlamentin tarkistuksista puuttuu maininta INSPIRE-direktiivistä, on otettu huomioon yhteisen kannan 19 artiklan 3 kohdassa. Tarkistusta 55 ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistuksessa esitetään, että rajatylittävät tekijät olisi otettava huomioon asetettaessa ympäristötavoitteita, minkä komissio olisi voinut hyväksyä. Lisäksi siinä esitetään täytäntöönpanoaikataulu, jota komissio ei olisi hyväksynyt. Tarkistusta 57 , jossa jäsenvaltioita vaaditaan tekemään yhteistyötä seurantaohjelmien yhdenmukaisuuden varmistamiseksi, ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistusta 66 ei varsinaisesti ole sisällytetty yhteiseen kantaan, mutta molemmat toimielimet halusivat asettaa yhteisen kannan 14 artiklan otsikoksi ”Poikkeukset”. Yhteisessä kannassa ei mainita ilmastonmuutosta, vaikka komissio olisi voinut kannattaa tällaista mainintaa. Yhteiseen kantaan ei myöskään ole sisällytetty niitä Euroopan parlamentin tarkistusten osia, jotka maantieteellisen painotustensa vuoksi eivät olleet komission hyväksyttävissä. Yhteiseen kantaan – joskin eri artiklaan (15 artikla) – on kuitenkin laajalti sisällytetty Euroopan parlamentin esittämä vaatimus siitä, että komissio ilmoittaa jäsenvaltioille, kun toimivalta toteuttaa toimenpiteitä on yhteisöllä. Tarkistuksia 67 ja 68 , jotka koskevat sidosryhmien kuulemisten käyttöönottoa, ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistusta 73 , jossa selvennetään direktiivin tarkistamisen tavoitteita, ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan. Tarkistuksissa 80, 81, 82, 91 ja 92 , jotka koskevat ympäristön hyvän tilan kuvaajia, on lueteltu paljon enemmän kuvaajia (21 kappaletta) kuin yhteisessä kannassa (11 kappaletta). Suurin ero on se, että Euroopan parlamentti on sisällyttänyt tekstiinsä yhdeksän kuvaajaa, joilla ympäristön hyvää tilaa kuvataan paineina, jotka aiheutuvat tietystä ihmisen harjoittamasta toiminnasta, kuten offshore-teollisuudesta (l ja n alakohta), merenkulusta (m ja o alakohta) ja muusta ihmisen harjoittamasta toiminnasta (p–t alakohta). Yhteiseen kantaan on sisällytetty muutamia ympäristön tilaan tai vaikutuksiin liittyviä kuvaajia, joskin taulukon muodossa. 3.2.3 Parlamentin tarkistukset, jotka komissio on hylännyt mutta jotka on sisällytetty yhteiseen kantaan Tarkistusta 38 , jossa Itämerelle myönnetään pilottialueen asema, ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan suoraan, mutta yhteisessä kannassa on otettu huomioon mahdollisuus nimetä pilottihankkeita osana direktiivin täytäntöönpanoa (5 artiklan 3 kohta). Tarkistuksia 62 ja 64 , joissa esitetään velvollisuus nimetä merensuojelualueita, ei ole kokonaisuudessaan sisällytetty yhteiseen kantaan. Ne on kuitenkin kahdella alakohdalla sisällytetty osittain 13 artiklan 4 kohtaan, joka koskee merensuojelualueiden sisällyttämistä osaksi tulevia toimenpideohjelmia. On huomattava, että yhteisen kannan sanamuoto ei sisällä velvollisuutta perustaa merensuojelualueita. 3.2.4 Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka komissio on hylännyt ja joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan Johdanto-osan kappaleita koskevista tarkistuksista hylättiin tarkistus 4 , jossa Itämeri mainitaan erityistapauksena, tarkistus 5 , joka koskee laadullisia ja määrällisiä tavoitteita, tarkistus 10 , jonka mukaan jäsenvaltioiden ja niiden EU:n ulkopuolisten lippuvaltioiden, joiden kalastusaluksia liikennöi EU:n merivesissä, olisi koordinoitava toimiaan, tarkistus 11 , joka koskee asianmukaisen lähestymistavan soveltamista Natura 2000 -verkostoon sekä tarkistukset 13 ja 17 , joiden mukaan tiettyjä aloja on erityisesti tuettava tutkimuksessa. Tarkistukset 14 ja 88 , joissa vaaditaan tilapäisten rakenteiden perustamista jäsenvaltioiden tasolla alojenvälisen yhteistyön järjestämiseksi, hylättiin. Tarkistukset 19 ja 74 , jotka koskevat yhteisön rahoitustuen myöntämistä direktiivin täytäntöönpanoon, hylättiin. Tarkistukset 20 , 34 , 35 , 69 , 79 ja 85 , joissa kaikissa nopeutetaan täytäntöönpanoaikataulua, hylättiin. Tarkistus 21 , joka on ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa siksi, että siinä käsitellään kalastuksenhoidon toimenpiteitä, hylättiin. Tarkistus 30 , jolla Kroatia lisätään Adrianmerellä sijaitsevien jäsenvaltioiden luetteloon (4 artikla), hylättiin. Itse asiassa neuvosto päätti poistaa kyseisestä artiklasta kaikki maininnat jäsenvaltioista. Tarkistus 32 , jossa asetetaan lisävaatimus ympäristön hyvän tilan saavuttamiselle, hylättiin. Yhteisen kannan teksti on tältä osin löyhempi kuin komission alkuperäinen teksti. Tarkistus 40 , jolla muutetaan 6 artiklan otsikkoa, hylättiin. Tarkistus 44 , jolla otetaan käyttöön erityinen sääntelykehys meriympäristössä toteutettavia infrastruktuurihankkeita varten, hylättiin. Tarkistus 45 , joka koskee yhteistä maatalouspolitiikkaa, hylättiin. Tarkistus 54 , jolla poistetaan kaikki komiteamenettelyä koskevat maininnat ympäristön hyvän tilan kuvaajien edelleenkehittämisen yhteydestä, hylättiin. Tarkistukset 59 ja 61 , jotka sisältävät vaatimuksia toimenpiteiden ja ohjelmien toteuttamisesta meren pilaantumisen jäljittämiseksi ja havaitsemiseksi, hylättiin. Tarkistus 65 , jonka mukaan komission olisi vahvistettava valtamerien hyvän hallinnon perusteet, hylättiin. Tarkistus 71 , jossa asetetaan vaatimuksia arktisten vesien suojelemiseksi, hylättiin. Tarkistus 72 , joka koskee merensuojelualueita ja jossa vaaditaan edistymisraporttien laatimista merensuojelualueiden perustamisesta, hylättiin. Tarkistus 76 , jossa vaaditaan, että menettelystandardit olisi hyväksyttävä uuden komiteamenettelyn eli valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukaisesti, hylättiin. Tarkistus 78 , joka toisi jäsenvaltioille mukanaan uusia velvollisuuksia vesillä, jotka eivät kuulu EU:n suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan, hylättiin. Tarkistus 90 , joka johtaisi radionuklidien poistamiseen arvioitavien aineiden luettelosta, hylättiin. 3.2.5 Lisämuutokset, joita neuvosto on tehnyt ehdotukseen Yhteinen kanta sisältää joitakin merkittäviä muutoksia verrattuna komission alkuperäiseen ehdotukseen. Nämä muutokset valitettavasti heikentävät ehdotusta. Merkittävimmät muutokset ovat seuraavat: - Direktiivin vaatimustaso on alentunut 1 artiklan muuttamisen vuoksi. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa vaaditaan sellaisten meristrategioiden laatimista, joilla voidaan varmistaa ympäristön hyvän tilan saavuttaminen, kun taas yhteisessä kannassa tämä vaatimus on heikentynyt pyrkimykseksi saavuttaa ympäristön hyvä tila.Myönteistä on kuitenkin se, että jäsenvaltiot ovat edelleenkin velvollisia osoittamaan viimeistään vuonna 2021, että niissä on tapahtunut yleistä edistystä kohti ympäristön hyvää tilaa. Yhteisen kannan mukaan ei riitä, että vuoteen 2021 mennessä pelkästään laaditaan meristrategioita, vaan meristrategioilla on myös pystyttävä parantamaan meriympäristön suojelemista.Lisäksi direktiivin perimmäinen tavoite on edelleen ympäristön hyvän tilan täysimääräinen saavuttaminen, sillä tätä käsitettä ei ole muutettu direktiivin muissa kohdissa (esimerkiksi 13 artikla). - Otetaan käyttöön uusi säännös, jonka mukaan jäsenvaltioiden ei tarvitse toteuttaa tiettyjä täytäntöönpanotoimia, jos meriympäristölle ei koidu huomattavaa riskiä tai jos toimista aiheutuu kohtuuttomia kustannuksia. Tämä uusi säännös on lisätty ehdotuksessa jo oleviin täytäntöönpanokustannuksia koskeviin varmistusmekanismeihin (ks. erityisesti 13 artiklan 3 kohta). Yhteisessä kannassa ei ilmaista riittävän selkeästi, että jäsenvaltioiden on osoitettava, ettei huomattavia riskejä ole tai että kustannukset ovat kohtuuttomat. Muita merkittäviä muutoksia ovat seuraavat: - Meristrategian ja vesipolitiikan puitedirektiivit nivoutuvat toisiinsa maantieteellisesti . 3 artiklassa olevaa merivesien määritelmää muutettiin sen osoittamiseksi, että meristrategian puitedirektiivissä pidetään merivesinä myös niitä merivesiä, jotka kuuluvat vesipolitiikan puitedirektiivin soveltamisalaan, siltä osin kuin on kyse sellaisista tärkeistä meriekosysteemin tekijöistä, joita vesipolitiikan puitedirektiivi ei kata. On tarpeen ulottaa meristrategian puitedirektiivin soveltamisala koskemaan vesipolitiikan puitedirektiivin kattamia merivesiä sen varmistamiseksi, että molemmat direktiivit voidaan panna täytäntöön johdonmukaisesti, sillä meriekosysteemit eivät noudata keinotekoisia hallinnollisia rajoja. Olisi ollut suotavaa, että nämä kaksi direktiiviä olisi nivottu toisiinsa maantieteellisesti vieläkin tiiviimmin siten, että myös rannikkovedet ja jokisuiden vaihettumisalueet (eli pintavedet sellaisten jokisuistojen läheisyydessä, jotka rannikkovesien läheisyyden vuoksi ovat osittain suolaisia) olisi otettu huomioon. - Komissio täytäntöönpanon valvojana (12 ja 16 artikla) . Yhteinen kanta löyhentää komission tehtävää täytäntöönpanon valvojana siten, että komission tehtävänä on enää ainoastaan antaa lausuntoja jäsenvaltioiden tekemien ilmoitusten perusteella. - Uusi säännös pilottihankkeiden nopeutetusta täytäntöönpanojärjestelmästä (5 artiklan 3 kohta) . Yhteiseen kantaan sisältyy uusi säännös, joka mahdollistaa täytäntöönpanon nopeuttamisen jäsenvaltioiden määrittelemillä niin sanotuilla pilottihankealueilla. - Jäsenvaltioiden nimien poistaminen 4 artiklasta . Yhteisessä kannassa pelkästään luetellaan merialueet ja ehdotetut osa-alueet tarkentamatta, mihin jäsenvaltioihin ne rajoittuvat. 4. PÄÄTELMÄ Komissio katsoo, että yhteinen kanta, jonka kaikki jäsenvaltiot paitsi yksi (Italia pidättäytyi äänestämästä) ovat hyväksyneet, on tärkeä askel kohti meristrategian puitedirektiivin hyväksymistä. Komissio toteaa kuitenkin, että yhteinen kanta ei ole yhtä vaativa kuin komission alkuperäinen ehdotus, erityisesti kun otetaan huomioon direktiivin yleinen vaatimustaso, ympäristön hyvän tilan tavoitteen sitovuus ja täytäntöönpanokustannukset. Viimeksi mainitun yhteydessä komissio haluaa muistuttaa mieliin, että asianmukaiset päätökset ja toimet riippuvat laadukkaista tiedoista ja etteivät nykyiset EU:n arviointi- ja seurantaohjelmat ole yhtenäisiä eivätkä kattavia. Toisaalta komissio on tyytyväinen siihen, että yhteisessä kannassa tunnustetaan täysin tarve luoda Euroopan laajuinen yhtenäinen lähestymistapa Euroopan merten ja valtamerten suojelemiseksi tehokkaammin. Myönteisiä asioita ovat myös maininnat jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisen yhteistyön ja koordinoinnin merkityksestä alueellisten meristrategioiden laatimiselle ja täytäntöönpanolle. Lisäksi on hyödyllistä, että ympäristön hyvä tila määritellään useammilla tekijöillä, vaikka komissio pitäisikin parempana määritelmää, joka perustuisi ennemminkin laadullisiin tekijöihin kuin erityisiin paineisiin. [1] KOM(2006) 275 lopullinen.