Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta /* COM/2013/0206 final - 2013/0109 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30. marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä. Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen soveltamiseen ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukaisesti. Voimassa olevat aiemmat säännökset Väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön komission asetuksella (EU) N:o 1072/2012 (EUVL L 318, 15.11.2012, s. 28). Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei koske tätä ehdotusta. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Intressitahojen kuuleminen Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio pani 16. helmikuuta 2012 vireille Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn. Kyseisessä tuonnissa otettiin käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit 14. marraskuuta 2012 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1072/2012. Liitteenä oleva ehdotus neuvoston asetukseksi perustuu lopullisiin päätelmiin, joissa on vahvistettu vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin esiintyminen ja se, että toimenpiteiden käyttöönotto ei ole unionin edun vastaista. Vaikka tuotteen määritelmää ja lopullisen tullin määrää on muutettu, väliaikaiset päätelmät vahvistettiin. Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, joka olisi julkaistava viimeistään 14. toukokuuta 2013. Oikeusperusta Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, annettu 30. marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta. Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. Vaatimusta, jonka mukaan unionille, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Muut sääntelytavat eivät soveltuisi, koska perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. 2013/0109 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009[1], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: 1. MENETTELY 1.1. Vireillepano (1) Komissio otti asetuksella (EU) N:o 1072/2012[2], jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa. (2) Menettely pantiin vireille 16 päivänä helmikuuta 2012[3], kun niiden Euroopan unionin tuottajien puolesta, jäljempänä ’valituksen tekijät’, joiden tuotanto muodostaa yli 30 prosenttia keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaistuotannosta unionissa, oli tehty valitus. (3) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’. 1.2. Myöhempi menettely (4) Sen jälkeen kun väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton perusteina olleista olennaisista tosiasioista ja huomioista oli ilmoitettu, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kaksi tuojaa ja yksi vientiä harjoittava tuottaja pyysivät tulla kuulluiksi, ja niitä kuultiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan läsnä ollessa. (5) Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti. (6) Lisäksi tehtiin tarkastuskäynti thaimaalaisen tuottajan toimitiloihin, kuten 55 kappaleessa selostetaan; tarkoituksena oli tutkia Thaimaan soveltuvuus vertailumaaksi. (7) Tämän jälkeen kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä. Alan kiinalainen kauppakamari CCCLA (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts) ja yksi tuojien ryhmä pyysivät tulla kuulluiksi, ja niitä kuultiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan läsnä ollessa. (8) Asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon. 1.3. Otanta (9) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valintaa ja väittivät, että otos ei ollut edustava, koska se perustui vain suurimpiin vientimääriin eikä siinä näin ollen otettu huomioon muita tekijöitä, joka ovat ominaisia Kiinan keramiikkateollisuuden monimuotoisuuden ja hajanaisuuden kannalta. (10) Perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaan otokseen sisällytettävien yritysten valinnassa tutkimus voidaan rajoittaa viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena, ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Tuotannonalan hajanaisuuden vuoksi katsottiin, että vientimääriin perustuva valinta mahdollistaisi edustavan otoksen, joka voitiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa. On kuitenkin huomattava, että valitut yritykset sijaitsevat kolmella eri alueella Kiinassa ja niillä on erityyppisestä keraamisesta materiaalista (esim. posliini ja kivitavara) valmistetun tarkasteltavana olevan tuotteen merkittävää tuotantoa sekä erittäin monenlaisten tuotelajien tuotantoa. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä. (11) Yksi vientiä harjoittava tuottaja katsoi, että erilaisten menetelmien käyttö EU:n tuotannonalan ja tuojien otoksen sekä vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinnassa on syrjivää ja että olisi käytettävä samoja perusteita. Erilaisten menetelmien käyttö syrjii vientiä harjoittavia tuottajia ja on vastoin yhdenvertaista kohtelua. (12) Vientiä harjoittavien tuottajien otos valitaan vain, jotta voidaan tutkia, tuodaanko tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta polkumyynnillä. Näin ollen on keskeisen tärkeää kattaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin enimmäismäärä tutkimusajanjaksolla. Toisaalta unionin tuottajien otos valittiin sen määrittämiseksi, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa eri indikaattoreiden perusteella. Tuojien osalta kerättyjä tietoja käytetään suureksi osaksi unionin etua koskevassa arvioinnissa. Tämän vuoksi tuojien ja unionin tuottajien osalta on tärkeää kerätä tietoa erilaisista yrityksistä, jotka toimivat esimerkiksi eri tuotesegmenteillä. Koska otokseen sisällytettävien yritysten valinnan perusteet eivät ole samoja toisaalta unionin tuottajien ja tuojien ja toisaalta vientiä harjoittavien tuottajien osalta, ne eivät ole samassa tilanteessa. Sen vuoksi syrjimättömyyden tai yhdenvertaisen kohtelun periaate ei edellytä täysin samanlaisen menetelmän käyttöä otosten valinnassa. Näin ollen väite on täysin perusteeton ja hylätään. (13) Yksi vientiä harjoittava tuottaja esitti uudelleen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 8 kappale), että se olisi pitänyt sisällyttää otokseen. Yritys ei kuitenkaan esittänyt mitään uusia väitteitä, joissa olisi perusteltu sen sisällyttäminen otokseen. Sen vuoksi ja ottaen huomioon edellä olevassa 10 kappaleessa esitetyt päätelmät, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. (14) Sama otoksen ulkopuolinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sille ei ollut annettu riittävästi aikaa toimittaa huomautuksiaan lopullisista päätelmistä ja että päätelmien ilmoittaminen oli lisäksi riittämätön, koska siinä ei ilmoitettu esimerkiksi myyntihintoja tai oikaisuja koskevia lukuja. Tämän vuoksi sen puolustautumisoikeuksia ei ollut noudatettu. (15) Perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan mukaan osapuolille on annettava vähintään 10 päivän määräaika lopullisesta ilmoittamisesta tehtäviä huomautuksia varten. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja sai tiedon lopullisesta ilmoittamisesta sähköpostitse 25 päivänä helmikuuta 2013 ja sille annettiin aikaa 8 päivään maaliskuuta 2013 asti eli 11 päivää toimittaa huomautuksia. Lisäksi ilmoitusasiakirja lähetettiin kirjattuna kirjeenä seuraavana päivänä. Näin ollen kyseisellä osapuolella oli riittävästi aikaa toimittaa huomautuksiaan, ja tämä väite on näin ollen hylättävä. On myös syytä huomauttaa, että osapuoli toimitti huomautuksensa annetussa määräajassa eikä pyytänyt määräajan pidennystä. Lisäksi komissio ilmoitti kaikista olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ehdottaa lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoa, ottaen huomioon velvoitteen suojata luottamukselliset tiedot. Puolustusoikeuksien noudattaminen ei myöskään edellytä, että otokseen sisältyville yrityksille vahvistetut yrityskohtaiset myyntiluvut tai oikaisut, joita on käytetty yksilöllisten polkumyyntimarginaalien määrittämiseen, olisi ilmoitettava osapuolelle, jolle ei ole laskettu yksilöllistä marginaalia. (16) Edellä esitetystä seuraa, että väite, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia ei noudatettu, on perusteeton, ja se hylätään tämän vuoksi. 2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 2.1. Johdanto (17) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 ja 56–57 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana ovat alustavan määritelmän mukaisesti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. 2.2. Väitteet (18) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksikään osapuoli ei kiistänyt sitä, että keraamiset (keittiö)veitset ovat olennaisesti erilaisia kuin muut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet niiden erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien ja käyttötapojen takia. Kaikki osapuolten esittämät huomautukset on analysoitu, ja keraamisten veitsien jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa voidaan hyväksyä lopullisesti. (19) Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen useat osapuolet vaativat, että tietyt keraamiset maustemyllyt ja niiden keraamiset jauhavat osat olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. (20) Vaatimuksen perusteena on, että myllyjä ja muita keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ei niiden erityisominaisuuksien vuoksi voida pitää yhtenä ja samana tuotteena. Näiden myllyjen jauhinlevyssä on käytetty pääasiassa alumiinioksidista valmistettua keraamista materiaalia, jota ei käytetä ”tavanomaisissa” pöytäesineissä kuten kupeissa ja lautasissa ja jonka poltto tapahtuu korkeammissa lämpötiloissa. Niiden vaihdettavuus tutkimuksen kohteena olevan tuotteen pääluokkien kanssa on vähäistä. Tämä koskee myös pelkkiä keraamisia jauhinmekanismeja, jotka ilmoitetaan yleensä edellä mainituissa koodeissa. (21) Tutkimuksessa kävi ilmi, että näissä myllyissä oleva keraaminen elementti on yleensä vain pieni osa myllyä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että myllyillä, joissa on keraaminen jauhinlevy, mukaan luettuna keraamiset jauhavat osat, ei ole samoja fyysisiä perusominaisuuksia ja peruskäyttötarkoituksia kuin keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä. Keraamisten jauhavien osien muoto, vahvuus ja muotoilu eroavat keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden vastaavista. (22) Jotkin osapuolet esittivät, että kyseiset myllyt olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niillä on samat fyysiset ominaisuudet, teollinen muotoilu ja loppukäyttö kuin myllyillä, joiden jauhinmekanismi on valmistettu metallista ja että kun ne sisältyvät tiettyihin myllysetteihin, ne luokitellaan yleensä tariffinimikkeeseen 8210. Nämä osapuolet väittivät myös, että näissä tapauksissa keraamisten elementtien osuus tuotteen arvosta on yleensä enintään kaksi prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon myllyjen ja myllysettien monet eri luokittelumahdollisuudet, tutkimuksessa ei voitu hyväksyä näitä väitteitä sen määrittämiseksi, pitäisikö keraamiset myllyt jättää tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksessa. (23) Useat osapuolet tukivat vaatimusta, jonka mukaan kyseiset myllyt olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että tietyissä myllyissä, etenkin suolamyllyissä, on välttämätöntä käyttää keraamisia jauhinlevyjä, koska suola syövyttää metalliset jauhinosat. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että suolamyllyissä ei välttämättä käytetä keraamisia jauhinmekanismeja. (24) Edellä olevassa kappaleessa esitettyjen seikkojen perusteella tutkimuksessa päätellään, että maustemyllyt, joissa on keraamisia jauhinelementtejä, eroavat olennaisesti muunlaisista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä niiden jauhavissa osissa käytetyn keraamisen materiaalin fyysisten perusominaisuuksien ja käyttötarkoituksen vuoksi. Sen vuoksi vaatimus niiden, mukaan luettuna itsenäiset keraamiset jauhinmekanismit ja niiden osat, jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään. (25) Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen jotkin osapuolet vaativat, että keraamiset veitsenteroittimet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tuotantoprosessien ja käyttötarkoituksen erojen vuoksi ja sen vuoksi, että näitä tuotteita ei ole tarkoitettu pitämään sisällään elintarvikkeita niiden erityismuotoilun ja fyysisten ominaisuuksien vuoksi. Tutkimuksessa vahvistettiin näiden seikkojen paikkansapitävyys. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään. (26) Samalla tutkittiin myös, olisiko keraamiset kuorimet jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tutkimuksessa vahvistettiin, että myös keraamiset kuorimet eroavat olennaisesti muunlaisista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä niiden toimivissa osissa käytetyn keraamisen materiaalin muotoilun ja fyysisten ominaisuuksien (muoto ja vahvuus), tuotantoprosessien sekä käyttötarkoituksen vuoksi. Myös keraamiset kuorimet olisi sen vuoksi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa. (27) Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen yksi osapuoli vaati myös, että kordieriittikeramiikasta valmistetut pizzakivet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle niiden fyysisten ominaisuuksien (muoto ja kovuus), teollisen muotoilun ja käyttötarkoituksen erojen vuoksi. Kordieriittikeramiikka on eräänlainen alumiinioksidi-magnesiumoksidisilikaatti, jolla on erityisominaisuuksia, esimerkiksi erinomainen lämpöiskunkestävyys. Tutkimuksessa vahvistettiin, että kordieriittikeraamisilla pizzakivillä on samat fyysiset ominaisuudet (muoto ja kovuus), teollinen muotoilu ja käyttötarkoitus kuin uuneissa käytettävillä tiilillä. Sen vuoksi ne eroavat muista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijät toivat esiin kordieriittikeraamisten pizzakivien samankaltaisuuden verrattuna muihin menettelyn piiriin kuuluviin tuotteisiin. Ne eivät kuitenkaan voineet osoittaa, että kordieriittikeraamisilla pizzakivillä olisi samat fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään. (28) Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen eräs hollantilainen järjestö vaati, että myynninedistämistuotteina käytetyt keraamiset pöytä- ja keittiöesineet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niitä ei myydä käytettäväksi pöytä- ja keittiöesineinä, että ne ovat merkittävä taloudellinen tekijä vähittäismyyntisektorilla, että kuluttajat arvostavat niitä ja että vain kiinalaiset tuottajat pystyvät tarjoamaan tarvittavat määrät lyhyellä aikavälillä. Vaatimusta myynninedistämistuotteina käytettyjen keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa ei voida kuitenkaan hyväksyä, koska niiden fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessit ja käyttötarkoitus ovat samat kuin muiden keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden. (29) Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs saksalainen tuoja ja tukkumyyjä sekä kiinalainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja vaativat, että erityispinnoitetut kivitavarat, jotka on tarkoitettu sublimaatiopainatusta varten ja joiden sublimaatiopinnoitus on poistettavissa mekaanisesti raaputtamalla, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että ne ovat puolivalmiita tuotteita, joiden kuvaviimeistely tehdään unionissa erityiskanavien kautta, kuluttajat pitävät niitä erilaisina, sublimaatiopinnoitettujen keraamisten tuotteiden arvo ylittää pinnoittamattomien keraamisten tuotteiden arvon eikä unionissa ole tuottajia, jotka tuottaisivat tällaista tuotetta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuote näyttää täysin samalta kuin sublimaatiopinnoittamattomat esineet, minkä vuoksi niitä on vaikea – ellei peräti mahdoton – erottaa toisistaan. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että näillä tuotteilla on yleensä sama käyttötarkoitus kuin muunlaisilla keraamisilla pöytäesineillä. Lisäksi havaittiin, että useat unionin tuottajat valmistavat näitä tuotteita ja että unionissa valmistetut ja tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Edellä esitetyn perusteella vaatimus sublimaatiopainatukseen tarkoitetun erityispinnoitetun kivitavaran jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään. (30) Väliaikaisen toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tuoja, joka oli vaatinut ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltujen pöytäesineiden jättämistä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, väitti, että komissio alustava analyysi asiasta oli virheellinen, koska siinä ei otettu huomioon markkinasegmenttien olemassaoloa, erityyppisten pöytäesineiden laatueroja, ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltujen pöytäesineiden ylellistä ja hauraampaa luonnetta eikä tuotteiden vähäisempää vaihdettavuutta keskenään, koska kuluttajat pitävät niitä erilaisina. Se väitti myös, että ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltuja pöytäesineitä voidaan käyttää myös somisteena. (31) Väitteistä, jotka koskevat erityyppisten keittiöesineiden sekä ylellisten ja hauraampien ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltujen pöytäesineiden välisiä laatueroja, voidaan todeta, että nämä ominaisuudet eivät ole erityisiä ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristelluille pöytäesineille. Lisäksi mitä tulee tuotteiden vähäisempään keskinäiseen vaihdettavuuteen kuluttajien käsitysten vuoksi, mitään sellaista uutta väitettä ei esitetty, joka muuttaisi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kappaleessa esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan keskivertokuluttaja ei tee eroa ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltujen pöytäesineiden ja muuntyyppisten keraamisten pöytäesineiden välille. Komissio analysoi markkinasegmenttien esiintymistä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 157–158 kappaleessa. Nämä väitteet eivät näin ollen kumonneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kappaleessa esitettyjä päätelmiä. (32) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 kappaleessa esiin tuotua vaatimusta täsmennettiin vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Nämä vaatimukset esitettiin uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Tuoja, jolla oli tuotantoa Kiinassa, vaati että keittiö- ja pöytäesineet, joiden pinnasta 100 prosenttia on täysin lasitettu ja/tai emaloitu pohjaa tai sen osaa lukuun ottamatta ja joiden lasitetusta ja/tai emaloidusta pinnasta 100 prosenttia on maalattu muulla kuin valkoisella värillä, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Vaatimusta tarkasteltiin, ja tutkimuksessa kävi ilmi, että näiden tuotteiden fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessit ja käyttötarkoitukset ovat samat kuin muiden lasitettujen ja/tai emaloitujen keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden. Sen vuoksi vaatimus hylätään lopullisesti. (33) CCCLA vaati edelleen, että luuposliini olisi jätettävä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että se on hauras ylellisyystuote, jonka mekaaninen lujuus on huono, ja kiisti sen kolhunkestävyyden. On kuitenkin huomattava, että CCCLA oli itse todennut aiemmin, että luuposliinilla on korkea mekaaninen lujuus ja että se kestää kolhuja. Nämä ristiriitaiset väitteet vievät selvästi pohjaa CCCLA:n vaatimuksilta. Esiin otetut väitteet eivät missään tapauksessa muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa esitettyjä päätelmiä. Sen vuoksi vaatimus luuposliinin jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään lopullisesti. (34) Sama osapuoli toisti vaatimuksensa, jonka mukaan kestävä posliini olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksessa. Osapuoli väitti, että toteamus, jonka mukaan kestävällä posliinilla ei ole kiistattomia tunnusomaisia erityispiirteitä, ei ole totta ja että se on erittäin kestävää saven yli 24 prosentin alumiinipitoisuuden vuoksi; lopuksi osapuoli vielä kiisti tämän tuotteen unionin tuotantokapasiteetin. Kestävää posliinia koskevat eri lausunnot ovat kuitenkin ristiriitaisia esimerkiksi sen sisältämien raaka-aineiden ja alumiinioksidijauhepitoisuuden osalta. Sitä ei kiistetty, että kestävää posliinia valmistetaan myös unionissa ja että kiinalaiset tuottajat valmistavat kestävää posliinia, joka on suorassa kilpailussa unionissa tuotetun kestävän posliinin samoin kuin muiden tutkimuksen piiriin kuuluvien tuotteiden kanssa. Näin ollen vaatimus kestävän posliinin jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään lopullisesti. (35) Kaikentyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä voidaan pitää saman tuotteen eri lajeina. Sen vuoksi väliaikaisen toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitettyä väitettä, jonka mukaan tutkimus kattaa laajan valikoiman samankaltaisia tuotteita (minkä vuoksi on tarpeen tehdä erillinen asemaa, polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskeva analyysi kustakin niistä), on pidettävä perusteettomana. Yksi osapuoli, joka väitti tuotteen määritelmää liian laajaksi, esitti vertailun tuotteista, joissa oli eri tasoisesti koristelua, mutta sen lausunnot käyttötarkoituksesta (puutarha ja lapset yhdessä tapauksessa ja somistus toisessa) ovat kiistanalaisia, koska erot eivät ole selkeitä, ja näiden lausuntojen voidaan pikemminkin katsoa vahvistavan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 kappaleessa esitettyä päätelmää. Olisi myös huomattava, että tuoja, jolla on tuotantoa Kiinassa, totesi että yli 99 prosenttia unionissa myydyistä keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä on suurimmaksi osaksi tai kokonaan valkoisia. Jotkin osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 kappaleessa esitetyt päätelmät sillä perusteella, että toimielimet eivät tutkimuksen puitteissa testanneet, olivatko tietyt kauppatavarat soveltumattomia vapaaseen kauppaan unionissa. Tämä seikka ei kuitenkaan kumoa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa esitettyä päätelmää. 2.3. Päätelmät (36) Edellä esitetyn perusteella tuotteen määritelmäksi vahvistetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevat keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90. (37) Koska tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24–63 kappaleessa esitetyt kaikki muut päätelmät vahvistetaan. 3. POLKUMYYNTI 3.1. Markkinatalouskohtelu (38) Yksi vientiä harjoittava tuottaja, yksi unionin tuottaja ja yksi tuoja väittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että markkinatalouskohtelua koskeva päätös tehtiin myöhässä eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden jakson jälkeen ja että tutkimus olisi sen vuoksi päätettävä ottamatta käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä. Markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen liittyvä väite esitettiin jo alustavassa vaiheessa ja komissio hylkäsi sen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 ja 73 kappaleessa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen viisi muuta vientiä harjoittavaa tuottajaa esitti samanlaisen väitteen. Väitteensä tueksi ne esittivät tuomioistuimen tuomiot asioissa Brosmann ja Aokang Shoes[4]. (39) Ensinnäkin on muistettava, että asiat Brosmann ja Aokang eivät ole merkityksellisiä tässä tutkimuksessa tehdyn markkinatalouskohteluanalyysin laillisuuden arvioinnin kannalta, koska kyseiset tapaukset – toisin kuin tämä tutkimus – liittyivät tilanteisiin, joissa markkinatalouskohtelua koskevia arviointeja ei tehty lainkaan. (40) Lisäksi asioissa Brosmann ja Aokang annetut tuomiot eivät ole merkityksellisiä nykyisen tutkimuksen lainmukaisuuden arvioinnin kannalta, koska perusasetusta on tällä välin muutettu.[5] Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan, sellaisena kuin se on muutettuna, komissio tekee markkinatalouskohtelun määrittämisen joka tapauksessa vain sellaisten yritysten osalta, jotka on valittu otokseen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, ja määrittäminen tehdään tavallisesti seitsemän kuukauden mutta viimeistään kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta; säännöstä sovelletaan kaikkiin uusiin ja käynnissä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012 lähtien eli myös tähän tutkimukseen. (41) Voimassa olevan oikeuskäytännön tulkinta, jonka mukaan oikeutta markkinatalouskohtelun määrittämiseen ei rikottu, vaikka kolmen kuukauden määräaikaa ei noudatettu, on joka tapauksessa hyväksyttävä. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappaleen päätelmät pidetään voimassa. (42) Koska markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä saatiin paljon ja niiden tutkimiseksi oli tehtävä lukuisia tarkastuskäyntejä, markkinatalouskohtelun määrittämistä ei saatu tehtyä seitsemässä kuukaudessa. Määrittämiset tehtiin kuitenkin kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta, kuten perusasetuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1168/2012, edellytetään. Väite oikeuksien poistamisesta taannehtivasti ei ole perusteltu, kuten edellä selitetään. (43) Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan polkumyyntitutkimus olisi päätettävä ilman polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa, koska markkinatalouskohtelun määrittämistä ei tehty kolmessa kuukaudessa, hylätään. (44) Yksi otoksen ulkopuolinen vientiä harjoittava tuottaja, joka ei pystynyt osoittamaan, että sillä oli yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti, ja jonka markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö näin ollen hylättiin, toisti, että väitetyt kirjanpitovirheet – jos sellaisia edes oli – joiden perusteella sen pyyntö hylättiin, eivät olleet merkittäviä, minkä vuoksi päätös markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämisestä oli kohtuuton ja vastoin suhteellisuusperiaatetta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tämä vientiä harjoittavat tuottaja esitti saman väitteen uudelleen muttei tuonut esiin mitään uusia perusteita. (45) Väitteet kirjanpitovirheiden vakavuudesta ovat käytännössä samat kuin ne, jotka esitettiin markkinatalouskohtelua koskevan tutkimuksen aikana ja jotka komissio hylkäsi ennen markkinatalouskohtelun määrittämistä. Väitteestä, jonka mukaan markkinatalouskohtelun myöntämättä jättäminen rikkoo suhteellisuusperiaatetta, on huomattava, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevat perusteet ovat kumulatiivisia, ja ellei kaikkia niitä täytetä, markkinatalouskohtelua ei voida lainsäädännön mukaan myöntää. Lisäksi koska todistamistaakka on markkinatalouskohtelua pyytävällä yrityksellä eikä kyseinen yritys kyennyt osoittamaan, että sillä oli yksi ainoa selkeä kirjanpito, komission ainoana vaihtoehtona oli hylätä markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö. Sen vuoksi ei voida katsoa, että tämä hylkäävää päätös olisi ollut vastoin suhteellisuusperiaatetta. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan d alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1168/2012[6], kun komissio on rajoittanut tutkimuksensa otannan käyttöön, markkinatalouskohtelun määrittäminen rajataan vain niihin osapuoliin, jotka on valittu otokseen. 3.2. Yksilöllinen kohtelu (46) Vaikka 16 vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi yksilöllistä kohtelua, vain otokseen valituilta yrityksiltä saadut pyynnöt tutkittiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja hyväksyttiin. Jäljellä olevista 11:sta vientiä harjoittavasta tuottajasta 7 pyysi yksilöllistä tarkastelua. (47) Perusasetuksen 9 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti yksilöllisiä tulleja on sovellettava sellaisen viejän tai tuottajan tuontiin, jolle myönnetään yksilöllinen tarkastelu, kuten perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa säädetään. Tämän mukaisesti niille neljälle yritykselle, jotka pyysivät yksilöllistä kohtelua mutteivät yksilöllistä tarkastelua, ei voitu myöntää yksilöllistä tullia. (48) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että se oli toimittanut kaikki vaaditut tiedot annetuissa määräajoissa, minkä vuoksi sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö pitäisi tutkia ja sille pitäisi vahvistaa yksilöllinen marginaali tuomioistuimen asiassa Brosmann[7] antaman tuomion mukaisesti. (49) Väitettä ei voida hyväksyä. Koska kyseinen yritys ei sisältynyt otokseen, sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö voitiin arvioida vain yksilöllisen tarkastelun yhteydessä, jos sellainen tehtäisiin 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. (50) Koska yksilöllisestä kohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79–81 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 3.3. Yksilöllinen tarkastelu (51) Seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka muodostuivat 10 oikeushenkilöstä, toimitti yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82 ja 83 kappaleessa selitettiin, näistä pyynnöistä ei tehty päätöstä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä. (52) Vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin 21 päivänä joulukuuta 2012, että niiden yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä ei voitu hyväksyä, koska ne hankaloittaisivat tehtävää kohtuuttomasti ja estäisivät tutkimuksen loppuun saattamisen määräajassa. (53) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla yksilöllinen tarkastelu on lakisääteinen oikeus ja että komission kieltäytyminen yksilöllisen tarkastelun tekemisestä on perusteetonta, koska yritysten lukumäärä ja vaadittu tarkastelu ei olisi komission resurssit huomioon ottaen kohtuuttoman hankala eikä estäisi tutkimuksen loppuun saattamista määräajassa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen väite toistettiin, mutta mitään lisäperusteita ei esitetty. (54) Päätös yksilöllisten tarkastelujen hyväksymisestä tai hylkäämisestä tehdään tapauskohtaisesti ottaen huomioon toimitettujen pyyntöjen lukumäärä ja niiden arvioimiseen käytettävissä oleva aika. Tässä tapauksessa on muistettava, että komissiolla oli oikeudellinen velvoite suorittaa markkinatalouskohtelua koskevat tutkimukset 16 oikeushenkilölle Kiinassa, mukaan luettuna yrityksissä, joita ei valittu otokseen. Kun otetaan huomioon menettelyn lainsäädännölliset määräajat, yksilöllisiä tarkasteluja ei voitu tehdä ennen alustavien päätelmien tekemistä. Sen jälkeen käytettävissä oleva rajallinen aika ja toimitettujen pyyntöjen lukumäärä sekä polkumyyntitutkimuksista komissiossa vastaavien yksikköjen rajalliset resurssit huomioon ottaen pääteltiin, että olisi kohtuuttoman hankalaa tehdä yksilöllisiä tarkasteluja tässä tapauksessa. 3.4. Normaaliarvo 3.4.1. Vertailumaan valinta (55) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tarkasteltiin vielä asianmukaisen vertailumaan valintaa. Tässä yhteydessä tehtiin tarkastuskäynti sen thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin, joka oli palauttanut kyselyvastauksen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappale). Kun thaimaalaiselta yhteistyössä toimineelta tuottajalta saadut tiedot oli tutkittu ja varmennettu, pääteltiin kuitenkin, että kyseinen thaimaalainen tuottaja ei pystynyt toimittamaan riittävän yksityiskohtaisia tietoja kotimarkkinoilla myydyistä tuotelajeista. Sen vuoksi katsottiin, että Brasilia on edelleen asianmukaisin vertailumaa. (56) Thaimaasta saadut tiedot kuitenkin tukivat joitakin Brasiliassa tehtyjä havaintoja, etenkin hintatasojen eroista merkkituotteiden ja muiden tuotteiden välillä (ks. 91 kappale). (57) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi tuotannonalan järjestö ilmoittautui ja kiisti Brasilian valinnan asianmukaiseksi vertailumaaksi. Se väitti, että ainoa syy Brasilian valitsemiseen vaikutti perustuvan siihen, että mikään muu maa ei ollut asianmukainen. Väitettä ei voida hyväksyä. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84–88 kappaleesta seuraa selvästi, että Brasiliaa pidettiin asianmukaisena vertailumaana kotimarkkinatilanteeseen liittyvien tosiseikkojen perusteella. Se, että komissio tutki vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen muitakin mahdollisia vertailumaita, ei johda päätelmään, jonka mukaan Brasilia ei olisi asianmukainen valinta. (58) Edellä esitetyn perusteella ja koska Brasilian valinnasta asianmukaiseksi vertailumaaksi ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84–88 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 3.4.2. Normaaliarvon määrittäminen (59) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet väittivät, että normaaliarvo oli määritetty virheellisesti, koska sitä ei väitteen mukaan ollut vahvistettu samankaltaisen tuotteen myynnin perusteella Brasiliassa, minkä vuoksi tulokset olivat vääristyneitä ja kohtuuttomia, etenkin kivitavaran ja muiden tuotelajien osalta, joita ei tuotettu ja myyty vertailumaassa. Jotkin vientiä harjoittavat tuottajat väittivät myös, että laskennallisesti muodostetun normaaliarvon (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappale) määrittämistapaa ei ilmoitettu kunnollisesti. (60) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut huomautukset osoittavat, että normaaliarvon määrittämiseen käytetty menetelmä ei ole täysin selvä kaikille osapuolille. Näihin huomautuksiin vastaamiseksi seuraavassa selitetään normaaliarvon määrittämiseen käytettyä menetelmää. (61) Koska kaikki markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt evättiin, normaaliarvo kaikille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti. (62) Komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin, oliko samankaltaisen tuotteen myynti Brasiliassa riippumattomille asiakkaille edustavaa. Yhteistyössä toimineen brasilialaisen samankaltaisen tuotteen tuottajan myynnin todettiin olevan määrältään edustavaa Brasilian kotimarkkinoilla verrattuna otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. On muistettava, että perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaan ”samankaltainen tuote” tarkoittaa tuotetta, joka on identtinen eli kaikissa suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen puuttuessa muuta tuotetta, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta. (63) Tämän jälkeen komissio tutki, voidaanko kyseisen myynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus. Myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla. Tätä varten määritettiin yhteistyössä toimineen brasilialaisen tuottajan tuotantokustannukset. (64) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikkien tuotelajien osalta yli 80 prosenttia myynnin määrästä kotimarkkinoilla tapahtui tuotantokustannukset ylittävillä hinnoilla ja että kaikkien tuotelajien keskimääräinen painotettu myyntihinta oli vähintään yksikkötuotantokustannusten suuruinen. (65) Näin ollen tuotelajikohtainen normaaliarvo laskettiin kaiken myynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona, riippumatta siitä oliko myynti kannattavaa. Tämä merkitsee sitä, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa todettiin, laskennallista normaaliarvoa ei ole määritetty kannattamattoman myynnin osalta. 3.4.3. Vientihinta (66) Koska vientihinnoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvista. 3.4.4. Vertailu (67) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että yleisesti ottaen normaaliarvon ja vientihinnan vertailuun käytetty menetelmä oli virheellinen, koska siinä ei verrattu samankaltaisia tuotteita, ja että tehtyjen oikaisujen perusteita ei selitetty riittävästi. Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti erityisesti, että sellaisten kivitavaroiden osalta, joita vertailumaan tuottaja ei tuottanut eikä myynyt, komission olisi pitänyt verrata vientihintaa fajanssitavaroiden kotimarkkinahintaan, johon on tehty asianmukaiset oikaisut, eikä määrittää normaaliarvoa laskennallisesti. Lisäksi useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vientiä harjoittavien tuottajien tuottamien ja myymien useiden muiden tuotelajien vientihinnan ja Brasiliassa myydyn geneerisen tuotelajien keskimääräisen kilohinnan välinen vertailu, joka perustui yksinomaan käytetyn keraamisen materiaalin tyyppiin, johti väistämättä sellaisten tuotteiden vertailuun, jotka eivät ole samankaltaisia, mikä vuoksi tulos on virheellinen. Yksi vientiä harjoittavat tuottaja väitti vielä, että 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukainen tuotemerkkiin liittyvä oikaisu aliarvioitiin, kun taas toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että oikaisun taso ei perustunut mihinkään luotettaviin tietoihin, joista olisi ollut näyttöä, minkä vuoksi se ei ole perusteltu. Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sen vientihintoja olisi oikaistava eri kaupan portaassa myytyjen eri määrien huomioon ottamiseksi. Useat osapuolet väittivät vielä, että oikaisumenetelmä fyysisten ominaisuuksien huomioon ottamiseksi ei ole perusteltu ja että on epäselvää, mihin tietoihin nämä oikaisut perustuivat. (68) Saatujen huomautusten perusteella perusasetuksen 2 artiklan 10 mukaisesti hintojen vertailuun ja oikaisujen tekemiseen hintojen vertailtavuutta varten käytettyä menetelmää tarkistettiin. Erityisesti niiden tuotteiden osalta, joita alustavassa vaiheessa verrattiin yksinomaan geneerisen tuotteen keskimääräisen kilohinnan ja käytetyn keraamisen materiaalin perusteella, vertailu on tehty niitä eniten muistuttavaan tuotteeseen (ks. 77 kappale), mikä mahdollisti tarkemman ja oikeudenmukaisemman hintavertailun. (69) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertaamalla otokseen valittujen viejien yksittäisiä vientihintoja noudettuna lähettäjältä -tasolla vertailutuottajan samankaltaisen tuotteen kotimaan myyntihintoihin. Jotkin vientitapahtumat koskivat kuitenkin epätyypillisiä tuotelajeja, kuten lautasliinarenkaita, veitsitukia tai teekannun alusia, joiden osalta ei ollut mahdollista varmistaa tasapuolista vertailua. Koska nämä liiketoimet olivat varsin vähäisiä – niiden osuus vientimäärästä oli kaikkiaan alle 0,5 prosenttia – ne jätettiin vertailun ulkopuolelle. (70) Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi oikeudenmukaista, tarvittavat oikaisut tehtiin hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa tehtiin oikaisuja fyysisten ominaisuuksien ja kaupan portaan erojen sekä hintojen vertailuun vaikuttavien muiden seikkojen, erityisesti tuotemerkin käytön, osalta. (71) Ensin tutkittiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu fyysisten ominaisuuksien erojen takia perusteltu. (72) Tapauksissa, joissa normaaliarvo määritettiin eniten muistuttavan tuotteen perusteella (ks. 68 kappale), oikaisu tehtiin fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi, jotta voitiin varmistaa oikeudenmukainen hintojen vertailu samankaltaisten tuotteiden välillä. (73) Kivitavaran osalta vientihintaa verrattiin vertailumaassa tuotetun ja myydyn sitä eniten muistuttavan tuotteen kotimarkkinamyyntihintaan eli kivitavaroiden sijaan fajanssista tehtyjen mutta muutoin identtisten tuotteiden myyntihintaan oikaistuna ylöspäin 5 prosentilla niin, että otettiin huomioon kivitavaran ja fajanssin hintaerot. (74) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että fajanssituotteiden sekä tuotantokustannukset että vähittäismyyntihinnat ovat korkeammat kuin kivitavaran. Näin ollen kivitavaran vientihintaa olisi pitänyt oikaista pikemminkin alas- kuin ylöspäin. Tämän väitteen tueksi kyseinen vientiä harjoittava tuottaja esitti pääasiassa oman arvionsa fajanssin ja kivitavaran tuotantokustannuksista sekä otteen luettelosta, jossa esitetään fajanssi- ja kivitavaratuotteiden vähittäismyyntihintoja. (75) Nämä tiedot, jotka toimitettiin erittäin myöhään menettelyssä ja vasta lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen ovat voimakkaasti ristiriidassa niiden tietojen kanssa, jotka muut osapuolet, eli valituksen tekijä, unionin tuotannonala ja vertailumaan tuottaja, olivat toimittaneet komissiolle tutkimuksen aikana. Kaikki nämä osapuolet ovat esittäneet, että kivitavaratuotteet ovat korkeampilaatuisia eli kestävämpiä kuin fajanssituotteet ja niitä on kalliimpi valmistaa, koska kivitavara on korkeapolttoista savea ja fajanssi matalapolttoista savea. Näin ollen kivitavaraa voidaan yleensä myydä korkeammin hinnoin. Näitä tietoja tukevat lisäksi julkisesti saatavilla olevat markkinatiedot. (76) On vielä huomattava, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei tuota itse fajanssia ja on näin ollen vain esittänyt arvion sen tuotantokustannuksista. Toimitettu hintaluettelo ei myöskään osoita kiistattomasti, että fajanssituotteet olisivat yleisesti kalliimpia kuin kivitavaratuotteet. Näin ollen toimitettu näyttö on sen kaltaista, ettei se osoita, että kivitavaran normaaliarvon ja vientihinnan väliseen vertailuun tehty oikaisu oikeudenmukaisen hintavertailun varmistamiseksi olisi virheellinen, minkä vuoksi väite hylätään. (77) Muiden sellaisten tuotelajien osalta, joiden vertailu alustavassa vaiheessa tehtiin pelkästään keskimääräisen kilohinnan ja keraamisen materiaalin perusteella, komissio on analysoinut uudelleen kyseisiä tuotelajeja ja verrannut vientihintaa niitä eniten muistuttavien sellaisten tuotelajien hintaan, joita tuotettiin ja myytiin vertailumaassa. Jos erona oli vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus, esimerkiksi lasitustyyppi tai koristelu, ja kaikki muut tuotelajin perusominaisuudet olivat identtisiä, tuotetta eniten muistuttavan tuotelajin myyntihintaa oikaistiin ottamalla huomioon fyysisen ominaisuuden eroon liittyvä tosiasiallinen hintaero. Muiden tuotelajien osalta, joissa oli useamman kuin yhden fyysisen ominaisuuden ero, vientihintaa verrattiin niitä eniten muistuttavan tuotteen keskimääräiseen myyntihintaan. Näissä tuotelajeissa niitä eniten muistuttavalla tuotteella oli useita seuraavista fyysisistä perusominaisuuksista tai ne kaikki: keraaminen materiaali, esinetyyppi, perusmuoto, koristelu ja pinnoitus. (78) Kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että samoin kuin tapauksissa, joissa vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus oli erilainen, oikaisu olisi myös tehtävä, kun useampi kuin yksi eniten muistuttavan tuotteen fyysisistä ominaisuuksista oli erilainen. (79) On muistettava, että tapauksissa, joissa vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus oli erilainen, eniten muistuttavan tuotteen myyntihintaa oikaistiin kyseisen eron osalta havaitun todellisen hintaeron huomioon ottamiseksi, kun taas jos fyysisten ominaisuuksien eroja oli enemmän kuin yksi, vertailu tehtiin sellaisen tuotteen keskimääräisen myyntihinnan perusteella, jolla oli identtiset fyysiset ominaisuudet. Sen vuoksi jälkimmäisessä tapauksessa hinnan oikaisua fyysisten erojen vuoksi ei tarvittu samankaltaisten tuotteiden välillä, koska niillä oli samat fyysiset perusominaisuudet. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä. (80) Yksi edellä mainituista vientiä harjoittavista tuottajista vaati myös lisäoikaisuja fyysisten ominaisuuksien eroista tarkasteltavana olevan tuotteen painon ja valkoisuuden osalta. Se väitti käyttävänsä heikompilaatuista raaka-ainetta, minkä vuoksi sen tuotteiden kustannukset ja hinta ovat alhaisemmat kuin vertailumaassa tuotetun samankaltaisen tuotteen. Tämän vuoksi sen vientihintaa olisi oikaistava kohtuullisella määrällä. Ensinnäkin on muistettava, että yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua ja että sen tuotantokustannuksia ei näin ollen ole tarkistettu. Lisäksi väitteestä, jonka mukaan sen tuotteet ovat noin 5 prosenttia painavampia kuin vakiotuotteet, ei esitetty mitään tarkastettavissa olevia tai asiaa tukevia asiakirjoja, minkä vuoksi sitä on pidettävä perusteettomana. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja myönsi kannanotossaan, että sen tuotteet ovat normaalivalkoisia, joten se ei pystynyt selittämään, miksi tältä osin olisi tehtävä oikaisu. Tämän vuoksi nämä väitteet hylätään. (81) Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio oli jättänyt vertaamatta osan sen vientimyynnistä asianmukaisesti eniten muistuttavan tuotteen normaaliarvon kanssa. Tässä viennissä oli kyse koristeltujen tuotteiden myynnistä etuyhteydettömän kauppiaan kautta, joka väitetysti oli suorittanut koristelun (siirtokuvat) ilmaiseksi. Tämän vuoksi vientihinta ei sisältänyt koristelun kustannuksia, minkä vuoksi sitä olisi pitänyt verrata koristelemattomille tuotteille määritettyyn normaaliarvoon tai vaihtoehtoisesti koristelujen ja koristelemattomien tuotteiden keskimääräiseen normaaliarvoon. (82) On muistettava, että tuotantokustannukset eivät ole merkityksellinen tekijä hintojen vertailtavuudessa, joka perustuu yksinomaisesti samankaltaisten tuotteiden normaaliarvon ja vientihinnan vertailuun. Toimitetuista tiedoista käy myös selvästi ilmi, että kyseiset viedyt tuotteet olivat koristeltuja, vaikkakaan vientiä harjoittava tuottaja ei väitteensä mukaan vastannut kaikista kustannuksista, jotka liittyvät koristelusta saatavaan lisäarvoon. Tämä ei kuitenkaan ole tekijä, jonka perusteella hintoja voidaan oikaista vertailumaan samankaltaisen tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi. Lisäksi väite esitettiin niin myöhäisessä vaiheessa menettelyä, että väitteen tueksi esitettyjä tietoja ei voida tarkistaa. Tämän vuoksi väite hylätään. (83) Kiinassa ja Brasiliassa tuotettujen ja myytyjen keraamisten pöytäesinesettien mahdollisten yhdistelmien paljouden vuoksi katsottiin, että on tarpeen ryhmitellä eri setit yhteen niihin kuuluvien esineiden lukumäärän ja tyypin mukaan, jotta voitiin verrata hintoja oikeudenmukaisesti. Näin yhteen ryhmiteltyjen settien eri yhdistelmien keskimääräistä myyntihintaa vertailumaan kotimarkkinoilla verrattiin näihin ryhmiin kuuluvien settiyhdistelmien vientihintaan. (84) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että koska setti voi muodostua niin monista mahdollisista tuoteyhdistelmistä, ryhmittely ei mahdollista oikeudenmukaista hintavertailua, koska siinä ei oteta huomioon setin muodostavien kunkin osan ominaisuuksia. Sen vuoksi vientiä harjoittava tuottaja vaati, että setit olisi jätettävä pois polkumyyntimarginaalilaskelmista. (85) On muistettava, että settien polkumyyntilaskelmat tehdään vertaamalla keskimääräistä kilohintaa eikä osakohtaisesti. Sen vuoksi ei ole tarpeen määrittää kunkin setin eri osien tarkkaa yhdistelmää, jotta voitaisiin tehdä oikeudenmukainen hintavertailu settien osalta. Käytetyssä ryhmittelyssä otetaan huomioon eri settiyhdistelmien perusominaisuudet, sikäli kuin setit on yksilöity (esim. kahvi- ja/tai teesetti, ruokailusetti tai muu setti, ja myös yhdistettyjen osien lukumäärä. Näin ollen katsotaan, että settien osalta on tehty oikeudenmukainen vertailu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä. (86) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa kuvattiin, tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat luokittelevat tuotteensa viiteen eri luokkaan, A–E, joiden hinnat eroavat toisistaan merkittävästi. Suurin osa viennistä unioniin muodostuu kuitenkin A-, B- tai C-luokan tuotteista tai niiden yhdistelmästä. Tällainen luokittelu ei kuitenkaan ole yleismaailmallinen eikä se perustu yleisiin koko tuotannonalaa koskeviin standardeihin, vaan se on pikemminkin yrityskohtainen ja mahdollistaa hintaerottelun. Toisaalta vertailumaan tuottaja myy Brasilian kotimarkkinoilla vain A-luokkaa vastaavia tuotteita, mikä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Näin ollen vientihintaa oikaistiin ylöspäin kiinalaisen A-luokan tasolle, jotta hintaa voitaisiin verrata vertailutuottajan Brasilian markkinoilla myymän tuotteen hintaan. Tämän oikaisun taso vahvistettiin yksilöllisesti kullekin otokseen valitulle yritykselle tarpeen mukaan eri luokkien välisten tosiasiallisten ja tarkistettujen hintaerojen perusteella. (87) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että osa sen vientimyynnistä, joka myytiin etuyhteydettömän kauppiaan kautta, oli yhdistelmä A- ja B-luokan tuotteita, minkä vuoksi se olisi oikaistava A-luokan hintatasoa vastaavaksi. Se väitti, että hintaero oli 25 prosenttia, ja toimitti kopiot laskuista ja hintanoteeraukset väitteensä tueksi. (88) Näitä tietoja ei kuitenkaan toimitettu tutkimuksen aikana, ei myöskään tarkastuskäynnillä, tai komission alustavien päätelmien toimittamisen jälkeen. Tuottaja on päinvastoin koko tutkimuksen ajan ilmoittanut vieneensä vain A-luokan tuotteita. Se ei toimittanut täydellistä hintaluetteloa, huolimatta siitä, että tätä pyydettiin kyselylomakkeessa, jotta olisi voitu laskea väitetty hintaero eri laatuluokkien välillä, vaan vain joitakin hintanoteerauksia. Näin ollen ja kun otetaan huomioon, että tiedot toimitettiin menettelyn erittäin myöhäisessä vaiheessa, näiden tietojen luotettavuus on kyseenalaista eikä niitä voida missään tapauksessa tarkistaa. Tämän vuoksi väite hylätään. (89) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 kappaleessa kuvattiin, toiseksi tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Tarkastelussa havaittiin, että vientihinta koskee eri kaupan porrasta kuin normaaliarvo, koska kiinalainen vienti tapahtui pääasiassa tukkumyynnin tasolla kun taas kotimarkkinamyynti vertailumaassa tapahtui myös vähittäismyynnin tasolla. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että kummallakin markkina-alueella eri jakelukanavat vaikuttavat hintatasoon, millä on vaikutusta vientihinnan ja normaaliarvon oikeudenmukaiseen vertailtavuuteen. Jotta vientihintaa ja normaaliarvoa voitiin verrata oikeudenmukaisesti, normaaliarvo määritettiin tuotelajikohtaisesti ja sitä oikaistiin kunkin kaupan portaan huomioon ottamiseksi käyttämällä eri kaupan portaan välisiä hintaeroja, jotka oli havaittu vertailumaassa. On muistettava, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (ks. sen johdanto-osan 98 kappale) tehtiin kaupan porrasta koskeva lisäoikaisu niiden hintaerojen perusteella, jotka havaittiin kussakin kaupan portaassa myytyjen määrien osalta. Tätä lisäoikaisua pidettiin perusteltuna, koska alustavan vaiheen tutkimuksessa oli viitteitä siitä, että vaikka suurin osa Kiinan vientimyynnistä tapahtui suurina määrinä, suurin osa kotimarkkinamyynnistä tapahtui pieninä määrinä, mikä johti hintaeroihin samassa kaupan portaassa. Lisätutkimusten ja vertailumaan kotimarkkinamyynnin tarkemman analyysin jälkeen kävi kuitenkin ilmi, toisin kuin alustavissa päätelmissä, että vertailumaan tuottaja myi pieniä ja suuria määriä samassa suhteessa kuin kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat. Näin ollen tätä oikaisua ei enää pidetä aiheellisena tai perusteltuna. (90) Kolmanneksi tutkimuksessa vahvistettiin, että brasilialainen tuottaja myy Brasilian markkinoilla vain merkkituotteita, kun taas kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myy merkkituotteita vaan pikemminkin kauppiaan omien merkkien tuotteita tai tuotemerkittömiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappale). Kuluttajien näkemyksen mukaan merkkituotteilla on yleensä tiettyä arvostusta, taattu laatu ja muotoilu, jotka edellyttävät korkeampia markkinahintoja, kun taas geneeriset ja/tai kauppiaan omien merkkien tuotteet myydään tavallisesti huomattavasti alemmalla hintatasolla, vaikka niillä on samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet. Vaikka merkkituotteen lisäarvon määrää ei yleensä voida täsmällisesti määrittää, koska se vaihtelee merkeittäin ja riippuu monista eri tekijöistä, kuten kuluttajan näkemyksestä, tuotemerkin tunnettuudesta ja muista tekijöistä, joita ei voida määrällisesti arvioida, brasilialainen tuottaja on tässä asiassa vahvistanut, että sen keraamisia merkkituotteita voidaan myydä Brasilian markkinoilla merkittävästi korkeampaan hintaan kuin muita tuotemerkittömiä tuotteita. Lisäksi Brasilian pöytä- ja keittiöesinemarkkinoita koskevassa raportissa vahvistettiin, että brasilialaiset kuluttajat ovat erittäin merkkitietoisia ja että brasilialainen vertailumaan tuottaja on vakiintunut ja erittäin hyvin tunnettu tuottaja. Näiden seikkojen vuoksi normaalihintaa oikaistiin alaspäin (40 prosenttia kotimarkkinoiden myyntihinnasta) perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti. (91) Edellä mainitusta oikaisusta on syytä muistaa, että kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa kyseenalaisti sekä oikaisun perustan että sen tason (ks. 67 kappale). On kuitenkin kiistatta selvää, että merkkituotteista saadaan korkeampi myyntihinta kuin identtisestä merkittömästä tuotteesta ja että tämä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Vertailumaan tuottajan toimittamien tietojen lisäksi yhteistyössä toimineelta thaimaalaiselta tuottajalta saadut tosiasialliset ja tarkistetut hintatiedot ja yhdeltä unionin tuottajalta alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut tiedot vahvistivat, että oikaisun taso oli asianmukainen. Thaimaan markkinatilanteen havaittiin olevan verrattavissa Brasilian markkinoihin, koska myös Thaimaassa on vain muutama hyvin tunnettu ja vakiintunut tuotemerkki. Tämän vuoksi näitä väitteitä ei voida hyväksyä. (92) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei vastustanut oikaisua, kun taas valituksen tekijöiden järjestö väitti, että tuotemerkistä tehty oikaisu oli liian korkea, etenkin muiden kuin posliinituotteiden osalta. Väitteensä tueksi valituksen tekijät esittivät hintaluetteloja ja joidenkin unionin tuottajien toimittamia tietoja. (93) Toimitetut tiedot vahvistavat komission havaintoja siitä, että tuotemerkin lisäarvo millä tahansa markkinoilla on yritys-/tuotemerkkikohtainen, mutta tiedot eivät ole sellaisia, että ne kyseenalaistaisivat oikaisun tason, joka määriteltiin vertailumaan tuottajan Brasilian kotimarkkinoilla myymille tuotemerkillisille tuotteille, koska toimitetut tiedot koskivat vain unionin markkinoita. Koska unionin tuottajia on paljon, unionin markkinat ovat monimuotoiset alueellisine eroineen ja myös tuotemerkkeineen ja kiinalaisen tuonnin markkinaosuus on suuri, tilanne unionin markkinoilla on hyvin erilainen kuin Brasilian markkinoilla. Sen vuoksi ja kun otetaan huomioon 90 ja 91 kappaleessa esitetyt seikat, tätä väitettä ei voida hyväksyä. (94) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101 kappaleessa selitettiin, lisäoikaisuja tehtiin tarpeen mukaan kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä pankkimaksujen ja palkkioiden perusteella, jos niiden todettiin vaikuttavan hintojen vertailtavuuteen. 3.5. Polkumyyntimarginaalit (95) Koska asiasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102–105 kappaleessa polkumyyntimarginaalien laskemiseen käytetty menetelmä voidaan vahvistaa. (96) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissiolle ilmoitettiin, että jotkin kauppayhtiöt, jotka eivät tuota tarkasteltavana olevaa tuotetta, oli nimetty virheellisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen liitteessä I, ja niihin sovellettiin näin ollen yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua polkumyyntitullia. Komissio ilmoitti näille yrityksille aikeestaan poistaa ne liitteestä I ja antoi niille mahdollisuuden esittää huomautuksia. Toimitettujen huomautusten tutkimisen jälkeen useat kauppayhtiöt poistettiin liitteestä I. Ne on tapauksen mukaan korvattu niihin etuyhteydessä olevilla yhteistyössä toimivilla vientiä harjoittavilla tuottajilla. (97) Kun otetaan huomioon normaaliarvoon ja vientihintaan tehdyt oikaisut (ks. 67–94 kappale) ja koska muita huomautuksia ei esitetty, lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat: Yritys || Tulli Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd || 18,3 % Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd || 13,1 % CHL Porcelain Industries Ltd || 23,4 % Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd || 17,6 % Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd || 22,9 % Otoksen ulkopuoliset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat || 17,9 % Kaikki muut yritykset || 36,1 % 4. VAHINKO 4.1. Tarkastelujakso (98) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat, että tarkastelujakson olisi pitänyt alkaa vuonna 2009 vuoden 2008 sijaan, koska talouskriisi alkoi vuonna 2008 ja vuosien 2009–2011 välinen suuntaus olisi selkeä. Väitteestä on huomautettava, että vuosi 2009 ei ole sen asianmukaisempi vuosi tarkastelujakson alkamisajankohdaksi, kun otetaan huomioon, että talouskriisin vaikutukset tuntuivat täysimittaisesti tuona vuonna ja kulutus laski merkittävästi vuoteen 2008 verrattuna. Siksi tämä väite hylätään lopullisesti. 4.2. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala (99) Useat tuojat toimittivat yhteisen kannanoton, jossa ne kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa annetun unionin tuotantolukujen laskentamenetelmän. Useat osapuolet toistivat nämä seikat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Ne katsoivat erityisesti, että valituksen tekijät eivät olisi täyttäneet edustavuutta koskevaa vaatimusta, koska käytettävissä olevien PRODCOM-tilastojen mukaan samankaltaisen tuotteen EU-tuotanto olisi paljon suurempi kuin 240 200 tonnia, joka mainittiin kyseisessä johdanto-osan kappaleessa, minkä vuoksi valituksen tekijöiden osuus olisi alle 25 prosenttia samankaltaisen tuotteen tuotannosta EU:ssa. Nämä osapuolet olivat laskeneet EU:n tuotantoluvuksi 313 187 tonnia tutkimusajanjaksolla, ja ne päätyivät tähän lukuun käyttämällä posliinisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä koskevia PRODCOM-tietoja ja tekemällä 2 prosentin oikaisun alaspäin muiden kuin posliinisten keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden osalta vastaavalla menetelmällä kuin valituksen tekijä ja samoin kuin tutkimuksessa, jossa määritettiin tuontimäärät. (100) Tältä osin on ensinnäkin huomattava, että komission yksiköt tekivät perusteellisen edustavuutta koskevan tutkimuksen ennen vireillepanoa polkumyyntivalituksen lakisääteisen analyysin puitteissa ja perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Komissio analysoi valituksessa olleet tiedot ja otti yhteyttä kaikkiin tiedossa olleisiin unionin tuottajiin ja pyysi niitä toimittamaan tietoja myös tuotannosta sekä kannastaan valitukseen sekä avustamaan komissiota muiden mahdollisten tuottajien yksilöimisessä. Myös tuottajien järjestöt toimittivat tietoja tuotannosta. (101) Tästä väitteestä on vielä huomattava, että unionin tuotantolukujen tietolähde ja laskentamenetelmä, jota käytettiin tarkastelujakson kunkin vuoden osalta, selitettiin myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa, eli samoin kuin valitusvaiheessa, tuotantoluvut perustuvat Euroopan tason ja kansallisten järjestöjen toimittamiin tietoihin, jotka on ristiintarkistettu yksittäisten tuottajien toimittamien tietojen ja muiden tilastolähteiden (erityisesti PRODCOMin) kanssa. (102) Kuten valituksen tekijät selittivät tutkimuksen aikana, eurooppalaisen järjestön toimittamat tiedot perustuivat posliinituotteiden osalta posliinisia pöytä- ja keittiöesineitä koskeviin PRODCOM-tietoihin, koska tämän tuotteen PRODCOM-koodi vastasi tämän tutkimuksen piiriin kuuluvia posliinituotteita. Muiden kuin posliinituotteiden osalta PRODCOM-tietoja ei voitu käyttää, koska ne kattoivat paljon useampia valmistettuja tuotteita kuin tämän tutkimuksen piiriin kuuluvat muut kuin posliinituotteet. Sen vuoksi näiden tuotteiden osalta kansalliset järjestöt keräsivät asiaa koskevia tietoja eri markkinoiden perusteellisen tuntemuksensa perusteella, ja eurooppalainen järjestö ristiintarkisti nämä tiedot ennen lopullisten lukujen toimittamista komissiolle. Lukuja päivitettiin tutkimuksen aikana. Lisäksi ei-luottamuksellisiin tietoihin sisältyi luettelo kaikista tiedossa olleista tuottajista, ja komission huomio kiinnitettiin vain siihen, että Romaniassa on vielä kolme tuottajaa. PRODCOM-tilastojen ja luvun 240 200 tonnia välinen ero johtuu siitä, että tuotteen määritelmä tässä tutkimuksessa ei vastaa PRODCOM-tilastojen tietokoodeja muiden kuin posliinituotteiden osalta eli se on paljon suppeampi. Eurostatin tuontitilastojen osalta tämä ero voitaisiin ottaa huomioon tekemällä 20 prosentin oikaisu alaspäin, mutta tämä ei ole asianmukaista, kun kyseessä ovat PRODCOM-tietokannassa ilmoitetut EU:n tuotantoluvut. PRODCOM-luvut vaikuttavat olevan ylimitoitettuja erityisesti kahden jäsenvaltion osalta, jos sovelletaan samaa menetelmää. (103) Sen vuoksi menetelmä, jota kyseiset osapuolet käyttivät ja johon viitataan 99 kappaleessa, on virheellinen. Lisäksi ei toimitettu mitään näyttöä siitä, että EU:n jäsenvaltioiden, mukaan luettuna kaksi edellä tarkoitettua jäsenvaltiota, ilmoittama tuotanto, joka sisältyi ei-luottamuksellisiin asiakirjoihin, olisi ollut aliarvioitua. On myös huomattava, että joidenkin jäsenvaltioiden osalta eurooppalaisen järjestön toimittamat luvut, joita käytettiin tässä tutkimuksessa, olivat merkittävästi suuremmat kuin jos olisi käytetty oikaistuja PRODCOM-tietoja. Edellä esitetyn perusteella ei ole syytä epäillä tässä tutkimuksessa ilmoitettuja tuotantolukuja ja edustavuutta koskevan tutkimuksen tulosta. (104) Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 ja 108 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.3. Unionin kulutus (105) Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa unionin kulutusluvut, jotka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 kappaleessa. Väite perustui PRODCOM-tilastojen virheelliseen käyttöön unionin tuotannon ja myynnin osalta, kuten 4.2 kohdassa selitettiin, ja näin ollen se hylätään. (106) Kun tietoja verrattiin Eurostatin tuontitilastoihin, havaittiin, että niitä oli päivitetty väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, ja tästä aiheutui joitain pieniä muutoksia. Näiden päivitettyjen Eurostatin tuontilastojen ja unionin tuotannonalan myyntiä unionin markkinoilla koskevien huomautusten perusteella unionin kulutus siis kehittyi seuraavasti: Taulukko 1 Määrä (tonnia) || 2008 || 2009 || 2010 || Tutkimus­ajanjakso Unionin kulutus || 826 897 || 687 587 || 750 828 || 727 411 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 83 || 91 || 88 (107) Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109 ja 111–112 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.4. Tuonti asianomaisesta maasta 4.4.1. Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä, hinta ja markkinaosuus (108) Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa esitetyt luvut. Väite perustui PRODCOM-tilastotietojen virheelliseen käyttöön ja hylättiin sen vuoksi. (109) Päivitettyjen Eurostatin tuontitilastojen (ks. 106 kappale) perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, markkinaosuus ja keskihinnat kehittyivät seuraavasti: Taulukko 2 Tuonti Kiinasta || 2008 || 2009 || 2010 || Tutkimus­ajanjakso Tuonti (tonnia) || 535 593 || 449 325 || 516 624 || 486 170 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 84 || 96 || 91 Markkinaosuus || 64,8 % || 65,3 % || 68,8 % || 66,8% Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni) || 1 274 || 1 307 || 1 473 || 1 498 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 103 || 116 || 118 (110) Päivitetyt määrät, arvot ja suuntaukset ovat lähes samat kuin ne, joita analysoitiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 64,8 prosentista (vuonna 2008) 66,8 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Tuontihinta nousi tarkastelujaksolla lähes 18 prosentilla eli 1 274 eurosta 1 498 euroon tonnilta. (111) Yksi osapuoli väitti, ettei hintojen ja Kiinasta tulevan tuonnin määrien välillä ollut mitään korrelaatiota. Tältä osin on perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa unionin tuotantoon tai kulutukseen. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta hintoihin on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti huomattavassa määrin estänyt sellaisia hinnankorotuksia, jotka muuten olisi tehty. Yksi tai useampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva peruste. (112) Edellä esitetyn perusteella on otettava huomioon seuraavat seikat. Kun unionin kulutus elpyi (2009–2010), kiinalaisen tuonnin hinnat kohosivat merkittävästi, mikä vaikuttaisi osoittavan, että ne korreloivat. Kiinan hintojen kehitystä tarkastelujaksolla olisi arvioitava ottaen huomioon väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esiin tuodut erittäin merkittävät hintaerot, jotka esiintyivät jo vuonna 2008 ja jotka tulevat esiin keskimääräisissä kiinalaisen tuonnin hinnoissa (taulukko 2) ja keskimääräisissä EU:n myyntihinnoissa (taulukko 9). Nämä suuret hintaerot saavat vahvistusta hintojen suuresta alittavuudesta tutkimusajanjaksolla. Hintojen nousu ei näin ollen estänyt kiinalaista tuontia kasvattamasta markkinaosuutta tarkastelujaksolla. Tämä tuonti aiheutti edelleen merkittävää painetta EU:n tuotannonalan hintoihin, jotka laskivat 12 prosenttia tarkastelujaksolla. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä. (113) Mitä tulee tuontihinnan (kasvava) ja tuontimäärän (laskeva) kehitykseen vuosina 2008–2011 ja vuonna 2012, minkä yksi otokseen valittu kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä otti esiin, havaittu keskimääräisten tuontihintojen kasvava suuntaus ei voi kumota päätelmää, jonka mukaan tutkimusajanjaksolla esiintyi vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä. Kiinasta tulevan tuonnin määrien kehittymisen osalta – ja kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114 kappaleessa ja edellä 109 kappaleessa jo todettiin – markkinaosuusindikaattori osoittaa, että kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 2 prosenttiyksikköä. Lisäksi Kiinasta tulevassa tuonnissa esiintyi voimakasta hintojen alittavuutta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 ja 117 kappaleessa ja edellä 111 kappaleessa todettiin. 4.4.2. Hintojen alittavuus (114) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet pyysivät hintojen alittavuutta koskevista laskelmista tarkempia tietoja kuin ne, jotka jo annettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 kappaleessa. Tällaisia lisätietoja toimitettiin siinä määrin kuin se oli mahdollista tietojen arkaluonteisuuden vuoksi ja ottaen huomioon, että EU:n tuottajat saivat pysyä nimettöminä. (115) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehtiin päätös jättää vientitapahtumista pois jotkin ”epätyypilliset” tuotteet polkumyyntilaskelmissa (ks. 69 kappale), ja vastaavasti nämä tuotteet jätettiin pois myös vahinkolaskelmissa käytetyistä vientitapahtumista. Tällä muutoksella oli vain vähäistä vaikutusta alittavuusmarginaaleihin, joka olivat näin ollen samaa suuruusluokkaa kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117 kappaleessa mainitut. (116) Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113–117 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5. Unionin tuotannonalan tilanne 4.5.1. Yleistä (117) Useat osapuolet totesivat, että useat vahinkotekijät kohenivat vuoden 2009 tai 2010 ja tutkimusajanjakson välillä, mikä osoittaa sitä, että unionin tuotannonalan tilanne kehittyy myönteisesti. On kuitenkin huomattava, että analyysi on puutteellinen, eikä siinä oteta huomioon näiden tekijöiden kehitystä koko tarkastelujaksolla. Myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa annetut selitykset on otettava huomioon. (118) Yhden osapuolen pyynnöstä vahvistetaan, että makrotaloudellisia indikaattoreita arvioitiin koko unionin tuotannonalan tasolla, kun taas mikrotaloudellisia indikaattoreita analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla, joten siihen sisältyi myös yrityksiä, jotka eivät olleet valituksen tekijöitä. (119) CCCLA esitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt mikro- ja makrotaloudelliset indikaattorit eivät olleet edustavia, koska unionin kokonaistuotanto oli paljon suurempi kuin tässä tutkimuksessa käytetyt luvut. Kun kuitenkin otetaan huomioon 4.2 kohdassa esitetty analyysi ja päätelmät, tämä väite hylätään. (120) Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 118–121 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.2. Makrotaloudelliset indikaattorit 4.5.2.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (121) Kuten 4.1 kohdassa esitettiin, useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 122 kappaleessa esitetyt tuotantoluvut. Nämä luvut on kuitenkin ristiintarkistettu ja vahvistettu. (122) Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 122–124 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.2.2. Myyntimäärät ja markkinaosuus (123) Taulukon 2 päivittämisellä ei ollut mitään vaikutusta väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukkoihin 4 ja 5. (124) Koska myyntimääristä ja markkinaosuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125 ja 126 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.2.3. Työllisyys ja tuottavuus (125) Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127 ja 128 kappaleessa esitetyt työllisyyteen ja tuottavuuteen liittyvät luvut ja väittivät, että ne eivät vastanneet tiettyjen Eurostatin tilastojen[8] antamaa kuvaa. (126) Molempia indikaattoreita koskevat luvut kuitenkin ristiintarkistettiin ja havaittiin paikkansapitäviksi. Osapuolten esittämät luvut olivat liian laaja-alaisia eivätkä liittyneet samankaltaisen tuotteen tuotantoon. Koska työllisyydestä ja tuottavuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127–128 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.2.4. Polkumyyntimarginaalin suuruus (127) Koska polkumyyntimarginaalin suuruutta koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.3. Mikrotaloudelliset indikaattorit 4.5.3.1. Varastot (128) Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyt varastoihin liittyvät luvut ja niiden merkityksellisyyden verrattuna julkisesti saatavilla oleviin tietoihin tietyistä unionin tuottajista. Ne eivät myöskään olleet samaa mieltä siitä, että unionin tuotannonala toimii pääasiallisesti tilausten perusteella. (129) Tilausten osalta tutkimuksessa vahvistettiin, että asia oli näin otokseen valittujen unionin tuottajien tapauksessa ja että tilauskäytäntö on tavanomaista sektorilla. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetut varastoihin liittyvät luvut koskivat otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja varastolukuja, joita pidetään kaikkein luotettavimpana lukuna. (130) Lopullisten päätelmien julkaisemisen jälkeen edellä esitetyt huomautukset toistettiin, mutta mitään uutta näyttöä ei esitetty. Koska varastoista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.3.2. Myyntihinnat (131) Koska väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetuista myyntihinnoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 131 kappaleessa esitetyt huomautukset voidaan vahvistaa. 4.5.3.3. Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti ja palkat (132) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonalan nettovoittoa ja investointien tuottoa koskevissa laskelmissa havaittiin laskuvirhe. Virhe korjattiin ja tarkistetut luvut esitetään seuraavassa: Taulukko 3 || 2008 || 2009 || 2010 || Tutkimus­ajanjakso Unionin etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin nettovoitto (% nettomyynnistä) || 3,8 % || 2,8 % || -0,5 % || 3,2 % Indeksi (2008 = 100) || 100 || 74 || -13 || 84 Investointien tuotto (nettovoitto % investointien nettokirjanpitoarvosta) || 16,4 % || 6,3 % || -6,8 % || 20,5 % Indeksi (2008 = 100) || 100 || 38 || -41 || 125 (133) Edellä esitetty korjaus ei vaikuta merkittävästi näitä kahta indikaattoria koskeviin alustaviin päätelmiin. Otokseen valittujen tuottajien keskimääräinen painotettu voitto oli tarkastelujaksolla hieman alhaisempi kuin alunperin vahvistettiin, sillä se laski 3,8 prosentista 3,2 prosenttiin (eikä 4,2 prosentista 3,5 prosenttiin). Investointien tuotto noudatteli suureksi osaksi voiton suuntausta, mutta – kuten myös useat osapuolet huomauttivat lopullisten päätelmien ilmiottamisen jälkeen – tarkastelujaksolla se kehittyi yleisesti positiivisesti eikä negatiivisesti. (134) Yksi osapuoli kyseenalaisti unionin tuotannonalan heikon tilanteen tarkastelujakson alussa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappale). Osapuoli väitti, että vain polkumyynnistä aiheutunut vahinko voidaan ottaa huomioon ja että polkumyynnin esiintymistä ei ollut vahvistettu muulle kaudelle kuin vuodelle 2011. Kyseisessä johdanto-osan kappaleessa ollut viittaus unionin tuotannonalan tilanteeseen tehtiin kuitenkin vain sen analysoimiseksi, voitiinko tarkastelujakson alussa saatu voitto ottaa huomioon voittona, jonka tuotannonala olisi normaalisti saanut (mikä ei ollut tilanne). (135) Useat osapuolet kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 kappaleessa esitetyn voittotason viitearvon ja/tai ehdottivat muita (alempia) viitearvoja. (136) Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä totesi, että voittotaso tutkimusajanjaksolla oli hyvä kannattavuustaso. Väitettä ei kuitenkaan perusteltu. Eräs toinen osapuoli väitti myös, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyjä voittotasoja voidaan pitää normaaleina; väitteensä perustana se käytti erään saksalaisen tuottajan julkisesti saatavilla olevia voittotietoja vuosilta 1999–2007. Vielä yksi osapuoli totesi, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyä tutkimusajanjakson voittotasoa voitiin pitää normaalina komission tekemän tutkimuksen[9] perusteella; tutkimus sisälsi erään saksalaisen tuottajan voittoa koskevat tiedot vuosilta 2004–2007. Samanlaisia väitteitä esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. (137) Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa siis pääteltiin, että tarkastelujakson alussa saavutettua voittoa ei voida pitää normaalina, koska unionin tuotannonalan tilanne oli jo silloin heikko (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappale). Lisäksi havaittiin, että edellä mainitut saksalaisen tuottajan julkisesti saatavilla olevat voittotiedot vuosilta 1999–2007 koskivat keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden valmistustoiminnan lisäksi myös muita merkittäviä sektoreita. Kun otetaan huomioon edellä olevassa 136 kappaleessa mainitun komission tutkimuksen laajuus, tarkoitus ja ajankohta, sitä ei voida pitää asianmukaisena perustana kannattavuuden määrittämiselle. Esimerkiksi tarkasteltavana olevan tuotteen osalta siinä viitataan vain yhden yrityksen voittotilanteeseen. Lisäksi yhdenkään 136 kappaleessa mainitun kannanoton tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, ja kaikki kolme ovat ristiriidassa jäljempänä 141 kappaleessa mainitun kannanoton kanssa. Sen vuoksi vahvistetaan, että tutkimusajanjaksolla todettua 3,2 prosentin voittoa ei voida pitää hyväksyttävänä tämän tuotteen osalta. (138) Yksi osapuoli vaati, että Ruotsin vähittäismyyntisektorin kodinsisustustuotteiden, huonekalujen ja/tai elintarvikkeiden voittotasoja olisi käytettävä viitearvona. Kun kuitenkin otetaan huomioon muun muassa erot kyseisten tuotanto- ja vähittäismyyntisektoreiden investointitasoissa, vaatimus olisi hylättävä. (139) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli katsoi, että jalkinetutkimuksessa kohtuulliseksi havaitun 6 prosentin voiton pitäminen normaalina myös tässä tapauksessa ei ole asianmukaista, koska tämä oli määritetty vuonna 2006, jolloin taloudellinen tilanne oli paljon suotuisampi kuin vuonna 2013. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Ensinnäkin osapuoli viittaa yleisesti taloudelliseen tilanteeseen eikä erityisesti keittiöesinemarkkinoiden tilanteeseen. On totta, että kulutus putosi merkittävästi vuonna 2009, mutta se on elpynyt sen jälkeen huomattavassa määrin. Mikä tärkeämpää, kulutuksen kehitystä ei pitäisi tarkastella erillisenä. Kun otetaan huomioon polkumyyntituonnin suuri määrä (markkinaosuus 66,8 %), polkumyynnin taso (polkumyyntimarginaalit 13,1–36,1 %) ja hinnan alittavuuden taso (26,5–47,6 %), kilpailutilanne unionin markkinoilla olisi ollut hyvin toisenlainen, jos tuonti olisi tapahtunut muilla kuin polkumyyntihinnoilla. Tästä syystä väitteet on hylättävä. (140) Jotkin muut osapuolet ehdottivat viitearvoksi toisessa polkumyyntitutkimuksessa, esimerkiksi keraamisia tiiliä koskevassa tutkimuksessa[10] käytettyä viitearvoa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin samankaltaisia huomautuksia. On kuitenkin huomattava, että keraamisia tiiliä – toisin kuin nahkajalkineita ja pöytäesineitä – ei voida pitää kulutustuotteina samalla tavalla. Esimerkiksi tahti, jolla kotitaloudet ostavat tai korvaavat keraamisia pöytäesineitä, ja tapa, jolla niitä markkinoidaan ja myydään kuluttajille, on lähempänä nahkajalkineita kuin keraamisia tiiliä. Sen vuoksi vaatimus keraamisia tiiliä koskevassa tutkimuksessa käytetyn tavoitevoiton käyttämisestä hylätään. (141) Valituksen tekijät totesivat, että viitearvona käytettävän voittotason olisi oltava pikemminkin yli 10 prosenttia, koska pöytä- ja keittiöesineiden valmistus on pääomavaltaista toimintaa, joka vaatii paljon uusia investointeja ja innovointia. Vaikka voidaankin vahvistaa, että kyseinen tuotannonala on pääomavaltaista ja vaatii jatkuvia investointeja, vaatimuksen tueksi esitetyt tiedot eivät olleet sellaisia, että niiden perusteella olisi voitu muuttaa alustavasti käytettyä viitearvoa. Tutkimuksessa ei voitu päätellä, että kyseinen viitearvo olisi asianmukaisin kaikkien unionin tuottajien osalta. (142) Eräs tuojien ryhmä kiisti väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt kannattavuusluvut ja laski tuotantokustannusten, EU:n myyntihinnan ja -määrän sekä vientimyynnin hintojen perusteella kannattavuuden ja päätyi siihen, että EU:n tuotannonalan voitto oli itse asiassa 6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Laskelmat olivat kuitenkin virheellisiä, koska niissä yhdistettiin tietoja eri lähteistä (otokseen valitut unionin tuottajat, koko unionin tuotannonala ja Eurostat). (143) Koska asiaa koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132–137 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.3.4. Tuotantokustannukset (144) Useat tuojat katsoivat yhteisessä kannanotossa, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyt tuotantokustannuksia koskeva luvut eivät noudatelleen työvoima- ja energiakustannusten kehitystä, joka näkyi Eurostatin tiedoissa. Osapuolet toivat esiin, että työvoimakustannukset kohosivat EU27:ssä. Myöskään energiakustannusten kehitys unionissa ei tue tuotantokustannusten laskua. (145) Tältä osin on huomattava, että osapuolten esittämät tiedot työvoima- ja energiakustannuksista olivat liian laaja-alaiset. Lisäksi se, että unionin tuotannonala onnistui laskemaan tuotantokustannuksiaan kaudella, jolloin yleinen suuntaus oli vastakkainen, osoittaa unionin tuotannonalan merkittäviä pyrkimyksiä leikata kustannuksia ja säilyä kilpailukykyisenä. (146) Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetut tuotantokustannusluvut edustavat otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja tuotantokustannuksia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 4.5.3.5. Vahinkoa koskevat päätelmät (147) Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyn vahinkoa koskevan päätelmän sillä perusteella, että useat vahinkoindikaattorit kohenivat tarkastelujakson aivan viimeisessä osassa. Tämä seikka ei kuitenkaan kumoa sitä, että useimmat vahinkoindikaattorit heikkenivät tarkastelujaksolla. Vahinkoindikaattoreiden heikkeneminen voidaan havaita useimmissa makrotaloudellisissa indikaattoreissa, kuten tuotantomäärä, kapasiteetti, myynti etuyhteydettömille asiakkaille ja työllisyys, sekä unionin tuotannonalan taloudelliseen suorituskykyyn liittyvissä indikaattoreissa, kuten kannattavuus ja investoinnit. (148) Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139–143 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5. SYY-YHTEYS 5.1. Johdanto (149) Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, kyseiset päätelmät voidaan vahvistaa. 5.2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (150) Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 148 kappaleessa esitetyn päätelmän. Vaikka joitakin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 ja 147 kappaleessa esitettyjä prosenttiosuuksia onkin hieman tarkistettu edellä selitetyn mukaisesti, tämä ei muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145–148 kappaleessa esitettyjä tosiseikkoja ja päätelmiä. (151) Kun otetaan huomioon Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuuden kehitys, on selvää, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 147 kappale – jonka mukaan muun muassa lasku unionin tuotannonalan myyntihinnoissa unionin markkinoilla ja sen kannattavuudessa johtuu kiinalaisen polkumyyntituonnin aiheuttamasta hintojen alenemisesta unionin markkinoilla – ei ole ristiriidassa unionin tuotannonalan markkinaosuuksien muutosten kanssa, kuten yksi osapuoli väitti. (152) Se, että Kiinasta tulevan tuonnin hinnat kohosivat tarkastelujaksolla, kuten useat osapuolet toivat esiin, ei kumoa päätelmää, jonka mukaan tutkimusajanjaksolla esiintyi hintojen alittavuutta ja vahinkoa aiheuttanutta polkumyyntiä. (153) Koska polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145–148 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3. Muiden tekijöiden vaikutus 5.3.1. Muista unionin ulkopuolisista maista kuin asianomaisesta maasta peräisin oleva tuonti (154) Kuten 106 kappaleessa mainittiin, väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuontia koskevia Eurostatin tietoja on päivitetty. Kun näitä uusia tietoja verrattiin väliaikaista tullia koskevaan asetukseen sisältyviin aiempiin tietoihin, havaittiin Thaimaasta ja Turkista tulevaa tuontia koskevissa luvuissa laskuvirhe. Tämä on korjattu ja samankaltaisen tuotteen tuontia kolmansista maista koskevat lopulliset luvut, jotka perustuvat Eurostatin tietoihin, ovat seuraavat: Taulukko 4 || 2008 || 2009 || 2010 || Tutkimus­ajanjakso Tuonti kaikista muista kolmansista maista (tonnia) || 100 972 || 81 464 || 81 595 || 89 146 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 81 || 81 || 88 Markkinaosuus || 12,2 % || 11,8 % || 10,9 % || 12,3 % Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni) || 2 378 || 2 354 || 2 590 || 2 519 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 99 || 109 || 106 Turkista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia) || 26 978 || 25 303 || 25 485 || 29 336 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 94 || 94 || 109 Markkinaosuus || 3,3 % || 3,7 % || 3,4 % || 4 % Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni) || 2 776 || 2 649 || 2 802 || 2 855 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 95 || 101 || 103 Thaimaasta peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia) || 25 916 || 20 660 || 20 600 || 25 213 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 80 || 79 || 97 Markkinaosuus || 3,1 % || 3 % || 2,7 % || 3,5 % Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni) || 1 246 || 1 183 || 1 403 || 1 356 Indeksi (2008 = 100) || 100 || 95 || 113 || 109 (155) Tuonti kolmansista maista väheni tarkastelujaksolla 12 prosenttia, kun taas kyseisen tuonnin markkinaosuus säilyi suhteellisen vakaana. (156) On syytä mainita, että muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin keskihinnat nousivat tarkastelujaksolla 6 prosenttia ja pysyivät jatkuvasti korkeampina kuin Kiinan vientimyynnin hinnat (68 prosenttia korkeampina tutkimusajanjaksolla). (157) Ennen väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemista CCCLA huomautti, että Turkista tuleva tuonti olisi kasvanut vuosina 2010–2011 8 prosentilla, ja Turkista tulevan tuonnin hinnat olisivat väitetysti vain noin 20 prosenttia korkeammat kuin tuontihinnat Kiinasta. Useat osapuolet kiistivät tämän jälkeen väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt päätelmät Turkista tulevasta tuonnista. (158) Kun otetaan huomioon, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa Turkista tuleva tuonti raportoitiin ilmeisen virheellisesti, ja kun otetaan huomioon edellä esitetyt päivitetyt tiedot, mikään ei osoita, että Turkista tuleva tuonti – hinnan ja markkinaosuuden perusteella – voisi poistaa syy-yhteyden tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisen viennin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. On myös huomattava, että sitä, että Turkista peräisin olevaa tuontia ei sisällytetty valitukseen, ei voida pitää syrjivänä, sillä alustavassa vaiheessa ei ollut riittävästi näyttöä polkumyynnistä, vahingosta ja syy-yhteydestä Turkista tulevan tuonnin osalta. (159) Thaimaasta tulevan tuonnin markkinaosuus ei ylittänyt 3,5:tä prosenttia missään vaiheessa tutkimusajanjaksolla. (160) Edellä esitetyistä syistä päätellään, että tuonti kolmansista maista ei vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalan tilanteeseen niin, että se olisi poistanut syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. 5.3.2. Markkinasegmentit (161) Koska markkinasegmenteistä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 156–158 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.3. Kulutus ja kysyntä (162) Eräs osapuoli esitti, että vahingon voitaisiin katsoa johtuvan unionissa tuotettujen tuotteiden pitkän aikavälin kysynnän vähenemisestä. Tutkimuksessa ei kuitenkaan tullut esiin tällaista suuntausta, kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa todettiin. (163) Koska kulutuksesta ja kysynnästä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159–166 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.4. Unionin tuotannonalan vienti (164) Eräs osapuoli toi esiin, että EU:n keskimääräinen vientihinta oli alempi kuin keskimääräinen myyntihinta unionin markkinoilla tarkastelujaksolla. Tämä olisi voinut vaikuttaa unionin tuotannonalan kykyyn tehdä uusia investointeja tai palkata uusia työntekijöitä. Samanlainen väite toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 169 kappaleessa mainittiin, vientimyyntitoiminta ei vaikuta useimpiin vahinkoindikaattoreihin. Lisäksi voidaan väittää, että tällä myynnillä pyrittiin osaksi kompensoimaan unionin markkinoilla kärsittyä vahinkoa. Koska keskimääräiset hinnat on laskettu jakamalla samankaltaisen tuotteen myynnin kokonaisarvo tällaisen myynnin kokonaismäärällä, EU:n markkinoilla tapahtuneen myynnin erilainen tuotevalikoima verrattuna vientimyyntiin voi myös aiheuttaa merkittäviä eroja keskimääräisissä myyntiarvoissa. Tämän vientimyynnin osuus oli alle 37 prosenttia EU:n tuotannonalan kokonaismyyntimäärästä eli unionin tuotannonalan tärkeimmät markkinat olivat edelleen selvästi unionin kotimarkkinat. Tämän vuoksi väite, jonka mukaan vientimyynti aiheutti unionin tuotannonalalle siinä määrin vahinkoa, että se poisti syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuonnin ja EU:n tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä, hylätään. (165) Koska unionin tuotannonalan viennistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 167–170 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.5. Tuontikiintiöiden poistaminen (166) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs osapuoli ehdotti, että tuontikiintiöiden poistamisella olisi ollut vaikutusta unionin tuottajiin tarkastelujaksolla. Mitään sellaisia uusia tosiseikkoja ei kuitenkaan esitetty, jotka olisivat muuttaneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 kappaleessa esitettyjä päätelmiä. (167) Koska tuontikiintiöiden poistamisesta ei esitetty uusia perusteltuja huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 171–173 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.6. Kilpailun vastaiset toimet unionin markkinoilla (168) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen useat osapuolet väittivät, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa tarkoitettua Saksan viranomaisten käynnistämää kartellitutkimusta tai samassa kappaleessa tarkoitettua kartellisakkoa ei ollut otettu huomioon asianmukaisesti. Sen lisäksi, mitä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174 ja 175 kappaleessa jo todettiin, näistä väitteistä voidaan todeta seuraavaa. (169) Saksan kartellitutkimus, jossa tutkitaan väitettyä hintojen sopimista heinäkuusta 2005 helmikuuhun 2008, on edelleen käynnissä. Koska EU:n tuottajille on myönnetty luottamuksellinen kohtelu ja koska Saksassa käynnissä olevan tutkimuksen lopullisia tuloksia ei ole vielä julkaistu, tehdyn analyysin yksityiskohtia ei ole mahdollista kommentoida. Voidaan kuitenkin vahvistaa, että yksikään otokseen valitusta unionin tuottajista ei ole tämän tutkimuksen kohteena. Tutkimuksessa pääteltiin myös, että tutkitut käytännöt eivät ole vaikuttaneet mikrotaloudellisiin indikaattoreihin ja makrotaloudellisiin indikaattoreihin vain hyvin vähäisessä määrin, jos lainkaan. (170) Kylpyhuonekalusteita koskevista kartellipäätelmistä voidaan todeta, että hintakartellin havaittiin toimineen aktiivisesti vuosien 1992 ja 2004 välillä ja että vain yksi tuottajista toimii myös pöytä- ja keittiöesineiden sektorilla. Tämän tuottajan edustavuuden ja vahingon tarkastelun puitteissa toimittamiin tietoihin eivät vaikuta kartellikäytännöt, koska tämän tuottajan osalta on käytetty pelkästään sen pöytä- ja keittiöesineiden sektorin tietoja eikä sen kokonaistietoja. Sen vuoksi myöskään tähän kartelliin liittyvä sakko ei ole vaikuttanut tämän tuottajan toimittamiin tietoihin. On vielä muistettava, että hintojen sopiminen ajoittui tarkastelujaksoa huomattavasti edeltäneelle kaudelle. Koska unionin tuottajien nimet on pidetty luottamuksellisina, ei voida paljastaa, kuuluuko tämä yritys otokseen. Jos jonkin otokseen valitun unionin tuottajan kirjanpidossa olisi ollut kohtia (esim. kartellisakko), jotka olisivat vääristäneet vahinkoa koskevat tiedot tässä tutkimuksessa, tutkiva viranomainen olisi eristänyt ne niin, etteivät asiaankuuluvat vahinkotekijät olisi vääristyneet. (171) Tämän vuoksi väitteet, jotka koskevat edellä mainitun kartellitutkimuksen vaikutuksia vahingon ja syy-yhteyden analyysin, hylätään. (172) Yksi osapuoli mainitsi, että unionin tuottajien välillä on laittomia hintajärjestelyjä ja markkinoiden jakamisjärjestelyjä, muttei toimittanut mitään näyttöä väitteensä tueksi, minkä vuoksi väite hylätään. (173) Koska unionin markkinoilla esiintyvistä kilpailun vastaisista käytännöistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174–176 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.7. Valmistusmenetelmät (174) Koska valmistusmenetelmistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 177 ja 178 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. (175) Yksi tuoja toisti lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen samanlaisia väitteitä, jotka koskivat unionin tuottajien tuotantomenetelmien erilaisuutta verrattuna kiinalaisten tuotantolaitosten enemmän käsiteollisiin menetelmiin. Mitään sellaista näyttöä ei kuitenkaan toimitettu, joka olisi muuttanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 178 kappaleessa esitetyt päätelmät, minkä vuoksi väite hylätään lopullisesti. 5.3.8. Käytettyjen tuotteiden markkinat (176) Koska käytettyjen tuotteiden markkinoista ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 179–180 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.9. Talouskriisi (177) Eräs osapuoli totesi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 183 kappaleessa tehdään virheellinen analyysi taloudellisen elpymisen tilanteesta vuosien 2010 ja 2011 välillä ja että talouskriisin vaikutus aliarvioitiin. Nämä huomautukset toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Niiden tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä. On vielä korostettava, että esiin otetussa johdanto-osan kappaleessa todettiin, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti Kiinasta voimisti talouden taantuman vaikutusta. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184 kappaleessa tuodaan selvästi esiin talouskriisin vaikutuksesta se, että talouskriisi on saattanut vaikuttaa osaltaan unionin tuotannonalan heikkoon suoriutumiseen, vaikkakaan se ei poista syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon väliltä. (178) Koska talouskriisistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 181–184 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 5.3.10. Muut tekijät (179) Useat tuojat väittivät yhteisessä kannanotossa, että työllisyyden lasku oli normaalia kehitystä kulutustavarateollisuudessa. Väitettä ei kuitenkaan perusteltu. Vaikka tällainen suuntaus olisikin normaalia sektorilla, se ei poistanut syy-yhteyttä Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja sektorin merkittävien työpaikanmenetysten väliltä. Sen vuoksi väite hylätään. (180) Eräs osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan rakenteelliset puutteet yhdessä sen ylikapasiteetin kanssa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukko 3) voivat poistaa syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon väliltä. Vaikka unionin tuotannonalan tilanne olikin jo heikko tarkastelujakson alussa ja tuotannonala oli käynyt läpi rakenneuudistuksia, tutkimuksessa vahvistettiin, että se oli kilpailukykyinen ja pystyi vastaamaan asianmukaisesti kysyntään ka