Ehdotus: neuvoston päätös neuvotteluohjeiden antamisesta komissiolle Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan hallituksen välisen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen uudelleen neuvottelemiseksi /* KOM/2008/0658 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 17.10.2008 KOM(2008) 658 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS neuvotteluohjeiden antamisesta komissiolle Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan hallituksen välisen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen uudelleen neuvottelemiseksi (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Johdanto Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom), jäljempänä ’yhteisö’, ja Kanadan hallituksen välinen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskeva yhteistyösopimus allekirjoitettiin vuonna 1959[1]. Yhä tiiviimpi yhteistyö yhteisön ja Kanadan välillä on edellyttänyt vakaampaa ja hallinnollisesti toimivampaa oikeuskehystä, mistä syystä sopimusta on pitänyt ajantasaistaa useaan kertaan[2]. Tämä kahdenvälinen yhteistyökehys on EU:n kannalta tärkeä. Kanada on maailman suurin uraanintuottaja (vuonna 2007 Kanada tuotti 23 prosenttia koko maailman uraanista), ja se on jo vuosia ollut EU:n suurin luonnonuraanin toimittaja (Kanadan osuus toimituksista on noin 20–25 prosenttia). Kanadan uraanituotannon odotetaan kasvavan vielä tästäkin meneillään olevan kaivos- ja etsintätoiminnan kehittämisen vuoksi. EU:n teollisuus on suurosakas monissa kanadalaisissa uraanikaivoksissa. Lisäksi Kanadan ydinteollisuus toimittaa EU:hun paljon uraanin konversiopalveluja ja reaktoriteknologiaa. Sopimus koskee ensi sijassa ydinmateriaalitoimituksia ja tietojenvaihtoa. Se kattaa myös ydinteknisten laitteiden ja välineiden hankinnan, immateriaalioikeuksien käytön sekä asiaankuuluvien laitteiden ja laitosten saatavuuden ja käytön. Vuonna 1991 tehdyllä muutoksella sopimukseen sisällytettiin tritiumin siirto ja käyttö sekä tähän liittyvät laitteet, jotka ovat tarpeen yhteisön fuusiotutkimusohjelmaa varten. Ydinmateriaalilla käytävää kauppaa koskevat artiklat ja niihin liittyvät muutokset sisältävät useita tärkeitä määräyksiä, jotka luovat tarvittavan kehyksen kahdenväliselle yhteistyölle. Niiden tarkoituksena on erityisesti - varmistaa, että sekä yhteisö että Kanadan hallitus huolehtivat siitä, että ydinmateriaalin ja ydinteknisten laitteiden sekä niiden johdannaisten jälleenviennin päämääränä on rauhanomainen käyttö - sitouttaa yhteisö, sen jäsenvaltiot ja Kanadan hallitus estämään ydinaseiden leviämistä ja määritellä ydinaseiden leviämisen estämistä koskevat ehdot, joita sovelletaan ydinmateriaalin siirtoihin - tunnustaa Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) asema ja ottaa huomioon sopimuksen molempien osapuolten sitoumukset suhteessa IAEA:han ja siitä johtuviin kansainvälisiin yleissopimuksiin. Molemmat osapuolet allekirjoittivat samana päivänä sopimuksen lisäksi myös teknisen sopimuksen[3], jonka tavoitteena oli luoda yhteinen raskasvesireaktoreja koskeva tutkimus- ja kehittämisohjelma. Teknisen sopimuksen voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 1964. Ydintutkimusalan yhteistyötä tehdään nykyään yhteisön ja Kanadan vuonna 1998 allekirjoittaman sopimuksen[4] perusteella. 2. Sopimuksen soveltamisongelmat Sopimus kattaa useimmat yhteistä etua koskevat alat, mutta kaikkien siihen tehtyjen muutosten vuoksi sitä on vaikea lukea ja soveltaa . Lisäksi yhteisön laajentuminen edellyttää, että uusien jäsenvaltioiden Kanadan kanssa tekemiä kahdenvälisiä sopimuksia tarkistetaan ja että ne sisällytetään yhteisön ja Kanadan hallituksen väliseen sopimukseen. 3. Nykytilanne Jo muutamien vuosien ajan Euroopan komissio on pyrkinyt yksinkertaistamaan lainsäädäntöä kaikilla aloilla. Myös yhteisön ja Kanadan hallituksen välistä sopimusta on yksinkertaistettava. Monet sopimuksen muodolliset määräykset ovat vanhentuneet, joten niitä on tarkistettava perusteellisesti. Lisäksi koska niillä kansainvälisillä yleissopimuksilla, joissa sekä yhteisö että Kanada ovat osapuolina, on nykyään entistä suurempi painoarvo, sopimuksessa on mainittava sitoumukset, jotka - yhteisö, sen jäsenvaltiot ja Kanada ovat tehneet IAEA:ssa ja joita niillä on IAEA:n puitteissa tehtyjen yleissopimusten nojalla - on tehty ydinalan viejäryhmän puitteissa. Tässä yhteydessä on korostettava, että Kanada on lähettämässään diplomaattinootissa[5] vahvistanut kannattavansa sopimuksen yksinkertaistamista, edellyttäen että sopimukseen voidaan sisällyttää uusia määräyksiä (erityisesti teknologiansiirrosta) . Tämä mahdollistaisi Kanadan ydinalan suhteiden yksinkertaistamisen ja yhdenmukaistamisen EU:n jäsenvaltioiden kanssa. Erityisesti voitaisiin vähentää asteittain Kanadan ja EU:n jäsenvaltioiden kahdenvälisiä ydinalan yhteistyösopimuksia tai lakkauttaa ne kokonaan. Jos sopimukseen sisällytetään teknologiansiirto, voi olla tarpeen laatia immateriaalioikeuksia koskeva liite. Eräässä toisessa nootissa[6] Kanadan ulkoasiain- ja ulkomaankauppaministeriö ( Department of Foreign Affairs and International Trade ) ilmoitti komissiolle aikomuksestaan pyytää Kanadan ministerikabinetilta neuvotteluvaltuudet, jotta tätä sopimusta voidaan tarkistaa muun muassa teknologiansiirtoa koskevien määräyksien sisällyttämiseksi siihen. Ministeriö myös kehotti komissiota pyytämään vastaavia neuvotteluvaltuuksia. Komissio katsoo, että näiden uusien määräysten sisällyttäminen sopimukseen on tärkeää yhteisön viimeisimmän laajentumisen vuoksi, sillä yhdellä uusista jäsenvaltioista – Romanialla – on CANDU-tyyppinen reaktori. Romanian ja Kanadan kahdenvälinen sopimus sisältää määräyksiä ydinteknisten laitteiden ja ydinteknologian siirrosta sekä näiden käytöstä aiheutuvasta kontaminaatiosta. Teknologiansiirtoa koskevia määräyksiä on myös Suomen, Ruotsin ja Espanjan Kanadan hallituksen kanssa tekemissä kahdenvälisissä sopimuksissa ja hallinnollisissa järjestelyissä. Komissio on käynyt Kanadan viranomaisten ( Canadian Nuclear Safety Commission ) kanssa teknisiä neuvotteluita yksinkertaistamisen valmistelemiseksi. Kanadan viranomaiset muistuttivat näissä kokouksissa siitä, että sopimus tulisi laatia uudelleen, jotta siihen voitaisiin sisällyttää uusia määräyksiä (erityisesti teknologiansiirrosta ja kontaminaatioperiaatteesta, jotka ovat Kanadalle poliittisesti äärimmäisen tärkeitä). Kanada toivoo myös, että tehtäisiin kaksi erillistä sopimusta, joista toinen koskee ydinenergian rauhanomaista käyttöä ja toinen tutkimusta ja kehittämistä. Tämä olisi linjassa nykyisen yhteistyökehyksen kanssa, sillä voimassa oleva sopimus kattaa käytännössä ainoastaan tritiumin käytön fuusiotutkimustarkoituksessa ja tähän liittyvät laitteet. Yhteistyötä tutkimuksen ja kehittämisen alalla tehdään ensi sijassa edellä mainitun tutkimussopimuksen perusteella. 4. Uudelleenneuvottelun tärkeimmät tavoitteet Koska EU:n jäsenvaltioiden ja Kanadan kahdenvälisten sopimusten soveltamisaloissa on eroja, on tarpeen tarkistaa voimassa olevaa sopimusta ja sisällyttää siihen määräyksiä teknologiansiirrosta sekä ydinteknisten laitteiden ja teknologiansiirron käytöstä aiheutuvasta kontaminaatiosta. Komissio katsoo kuitenkin, että näiden määräysten olisi koskettava ainoastaan oleellisia kysymyksiä, jotta täytäntöönpano olisi oikeudenmukainen. Sopimuksella on myös varmistettava ydinmateriaalin, muun materiaalin, ydinteknisten laitteiden ja ydinteknologian vapaa liikkuvuus yhteisössä. Sopimuksen olisi määrättävä, että ydinmateriaalin siirrot ja niihin liittyvien palvelujen tarjonta toteutetaan markkinahintaan ja kohtuullisin markkinaehdoin. 5. Päätelmä Komissio ehdottaa, että neuvosto hyväksyy jäljempänä olevan päätöksen, jolla komissiolle annetaan valtuudet neuvotella uudelleen kattava ydinalan yhteistyösopimus Kanadan hallituksen kanssa oheisten neuvotteluohjeiden mukaisesti. Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS neuvotteluohjeiden antamisesta komissiolle Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan hallituksen välisen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen uudelleen neuvottelemiseksi EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 101 artiklan toisen kohdan, ottaa huomioon voimassa olevan Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan hallituksen välisen sopimuksen atomienergian rauhanomaista käyttöä koskevasta yhteistyöstä, joka allekirjoitettiin vuonna 1959, sekä siihen tehdyt muutokset[7], sekä katsoo seuraavaa: 6. Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan välinen ydinalan (erityisesti kaupan) yhteistyö kehittyy jatkuvasti. 7. Voimassa oleva sopimus kattaa ydinmateriaalin sekä ydinteknisten laitteiden ja välineiden kaupan, immateriaalioikeuksien käytön, tietojenvaihdon, tritiumin siirron ja käytön sekä tähän liittyvät laitteet, jotka ovat tarpeen Euroopan atomienergiayhteisön fuusio-ohjelmaa varten. 8. Voimassa oleva sopimus on osoittautunut tehokkaaksi perustaksi ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevalle yhteistyölle. 9. Voimassa olevaa sopimusta on muutettu useaan otteeseen. 10. Uusimman teknologisen kehityksen huomioon ottamiseksi Kanada ja Euroopan atomienergiayhteisö haluaisivat sisällyttää voimassa olevaan sopimukseen uusia määräyksiä ja siten laajentaa yhteistyötä. 11. Edellä mainitun vuoksi on aiheellista laatia voimassa oleva sopimus uudelleen, jotta se olisi yksinkertaisempi ja helpompi soveltaa ja jotta Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan välisiä ydinalan suhteita voitaisiin kehittää edelleen, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: Ainoa artikla Valtuutetaan komissio neuvottelemaan uudelleen Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan hallituksen välinen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskeva yhteistyösopimus liitteessä olevien neuvotteluohjeiden mukaisesti. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Neuvotteluohjeet Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) ja Kanadan hallituksen välisen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen uudelleen neuvottelemiseksi Tämä sopimus perustuu Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom), jäljempänä ’yhteisö’, ja Kanadan hallituksen välisen ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen määräyksiin. Sopimus allekirjoitettiin 6. lokakuuta 1959, ja se on edelleen voimassa. Sopimuksen yksinkertaistamiseksi sen vanhentuneet määräykset kumotaan ja sen pääteksti konsolidoidaan sen liitteiden kanssa. Viimeaikaisen kehityksen, kuten yhteisön laajentumisen, vuoksi sopimukseen myös sisällytetään uusia määräyksiä, jotka ovat äärimmäisen tärkeitä Kanadan hallitukselle ja niille EU:n jäsenvaltioille, joita asia koskee. 12. Yksinkertaistaminen Yksinkertaistamisella pyritään ensi sijassa muuttamaan sopimuksen päätekstiä, ajantasaistamaan tietoja ja antamaan uusia määräyksiä, jotka parantavat tekstin ymmärrettävyyttä (esimerkiksi määritellään termit ”yhteisö”, ”asianmukainen viranomainen” jne.). Yhteisön viimeaikaisen laajentumisen sekä yhteisön ja Kanadan välisen yhteistyön jatkuvan kehittämisen vuoksi joitakin määräyksiä on poistettava tai ajantasaistettava seuraavasti: a) Poistetaan johdanto-osassa oleva jäsenvaltioiden luettelo. Voimassa olevassa sopimuksessa mainitaan selkeästi yhteisön perustajamaat. Yhteisön laajentumisen vuoksi uudessa sopimuksessa ei pitäisi mainita yksittäisiä maita, jollei se ole erityisen perusteltua. Sen sijaan olisi mainittava ”yhteisö ja sen jäsenvaltiot”, jos tarpeen. b) Korvataan johdanto-osassa oleva yleinen viittaus yhteiseen tutkimus- ja kehittämisohjelmaan viittauksella vuonna 1998 allekirjoitettuun tutkimusalan yhteistyösopimukseen. c) Ajantasaistetaan määritelmiä tarpeen mukaan. d) Tarkistetaan sopimuksen kesto. Sovitun keston (esimerkiksi 10 vuotta) jälkeen sopimus olisi uusittava automaattisesti yhtä pitkäksi kaudeksi. Kumman tahansa osapuolen on voitava irtisanoa sopimus alkuperäisen kauden jälkeen ilmoittamalla siitä toiselle osapuolelle kuusi kuukautta etukäteen. e) Johdonmukaistetaan tekstiä ja parannetaan sen luettavuutta. Otsikoidaan sopimuksen artiklat. f) Korvataan nykyinen viittaus Roomassa allekirjoitettuun sopimukseen nimenomaisella viittauksella Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen, jäljempänä ’Euratomin perustamissopimus’. g) Mainitaan johdanto-osassa selkeästi ne sitoumukset, joita yhteisöllä ja Kanadalla on - suhteessa IAEA:han ja asiaa koskeviin ydinmateriaalivalvontasopimuksiin - ydinsulkusopimuksen nojalla - ydinalan viejäryhmän puitteissa - vuonna 1998 allekirjoitetun Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan ydintutkimusyhteistyötä koskevan sopimuksen nojalla. h) Sopimus ei saa rajoittaa ydinmateriaalin, ydinteknisten laitteiden ja ydinteknologian vapaata liikkuvuutta yhteisössä. i) Sopimuksessa on määrättävä, että ydinmateriaalin siirrot ja niihin liittyvien palvelujen tarjonta toteutetaan markkinahintaan ja kohtuullisin markkinaehdoin. 13. Osapuolten kansainvälisten sitoumusten ajantasaistaminen Sopimuksen mukaisiin siirtoihin on sovellettava seuraavia vaatimuksia: a) Rauhanomainen ja ydinräjähteet poissulkeva tarkoitus; ydinräjähteiden kaikenlainen käyttö tutkimus- ja kehittämistarkoituksessa on nimenomaisesti poissuljettu. b) Ydinmateriaaliin sovelletaan 14. yhteisössä Euratomin ydinmateriaalivalvontaa Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti ja IAEA:n ydinmateriaalivalvontaa seuraavien ydinmateriaalivalvontasopimusten mukaisesti (ydinmateriaalivalvontasopimuksia sovelletaan tapauksen mukaan sellaisina kuin ne ovat tarkistettuina ja korvattuina, mikäli niissä on määräykset ydinsulkusopimuksessa edellytetyistä asioista): 15. yhteisön ydinaseettomien jäsenvaltioiden, Euroopan atomienergiayhteisön ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön välinen sopimus, joka tuli voimaan 21 päivänä helmikuuta 1977 (julkaisuviite INFCIRC/193), 16. Ranskan, Euroopan atomienergiayhteisön ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön välinen sopimus, joka tuli voimaan 12 päivänä syyskuuta 1981 (julkaisuviite INFCIRC/290), 17. Yhdistyneen kuningaskunnan, Euroopan atomienergiayhteisön ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön välinen sopimus, joka tuli voimaan 14 päivänä elokuuta 1978 (julkaisuviite INFCIRC/263). Näitä sopimuksia täydennetään lisäpöytäkirjoilla, jotka tehtiin 22 päivänä syyskuuta 1998 asiakirjan INFCIRC/540 (Vahvistetut ydinmateriaalivalvontajärjestelmät, osa II) perusteella ja jotka tulivat voimaan 30 päivänä huhtikuuta 2004. 18. Kanadassa Kanadan ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön välistä sopimusta ydinmateriaalivalvonnan soveltamiseksi ydinaseiden leviämisen estämistä koskevan sopimuksen puitteissa, joka tuli voimaan 21 päivänä helmikuuta 1972 (julkaisuviite INFCIRC/164); tätä sopimusta täydennetään lisäpöytäkirjalla, joka tehtiin 24 päivänä syyskuuta 1998 asiakirjan INFCIRC/164 (Vahvistetut ydinmateriaalivalvontajärjestelmät, osa II) perusteella ja joka tuli voimaan 8 päivänä syyskuuta 2000. c) Jos jonkin b alakohdassa tarkoitetun, IAEA:n kanssa tehdyn sopimuksen soveltaminen keskeytetään tai sopimus irtisanotaan yhteisössä tai Kanadassa mistä tahansa syystä, asianomaisen osapuolen on tehtävä IAEA:n kanssa sopimus, jonka soveltamisala vastaa b alakohdan 1 tai 2 alakohdassa tarkoitettujen ydinmateriaalivalvontasopimusten soveltamisalaa, tai, jos tämä ei ole mahdollista,– yhteisön on, siltä osin kuin asia sitä koskee, sovellettava Euratomin valvontajärjestelmään perustuvaa ydinmateriaalivalvontaa, joka tehokkuudeltaan ja soveltamisalaltaan vastaa b alakohdan 1 alakohdassa tarkoitettuja ydinmateriaalivalvontasopimuksia, tai jos tämä ei ole mahdollista, – osapuolten on ydinmateriaalivalvonnan soveltamiseksi sovittava järjestelyistä, jotka tehokkuudeltaan ja soveltamisalaltaan vastaavat b alakohdan 1 ja 2 alakohdassa mainittuja ydinmateriaalivalvontasopimuksia. d) Ydinmateriaalin fyysistä valvontaa koskevat toimenpiteet toteutetaan siten, että ne täyttävät vähintään IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (Yleisohjeet ydinmateriaalien siirroista), sellaisena kuin se on mahdollisesti tarkistettuna, liitteessä C esitetyt perusteet; kyseisen asiakirjan lisäksi yhteisön jäsenvaltiot tai Euroopan komissio (tapauksen mukaan) ja Kanada noudattavat ydinmateriaalin fyysistä valvontaa koskevia toimenpiteitä toteuttaessaan suosituksia, jotka sisältyvät IAEA:n asiakirjaan INFCIRC/225/Rev.4 (Ydinmateriaalien fyysinen valvonta), sellaisena kuin se on oikaistuna ja mahdollisesti tarkistettuna. Kansainvälisiin kuljetuksiin sovelletaan ydinmateriaalin fyysisestä valvonnasta tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (IAEA:n asiakirja INFCIRC/274/Rev.1), sellaisena kuin se on mahdollisesti tarkistettuna, määräyksiä ja mahdollisimman pian radioaktiivisten materiaalien turvallista kuljetusta koskevia IAEA:n sääntöjä (IAEA:n turvastandardisarja nr. TS-R-1), sellaisina kuin ne ovat mahdollisesti tarkistettuina. e) Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien materiaalien uudelleensiirrot osapuolten lainkäyttövallan ulkopuolelle voidaan tehdä ainoastaan ydinalan viejämaiden ryhmässä tehtyjen yhteisön yksittäisten jäsenvaltioiden ja Kanadan sitoumusten puitteissa. Kaikkien tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien materiaalien uudelleensiirtoihin sovelletaan erityisesti IAEA:n asiakirjan INFCIRC/254/Rev.9/Part 1, sellaisena kuin se on mahdollisesti tarkistettuna, sisältämiä yleisohjeita ydinaineiden siirroista. f) Tritiumin, tritiumiin liittyvien ydinteknisten laitteiden ja ydinteknologian uudelleensiirrot osapuolten alueiden ulkopuolelle edellyttävät kirjallista ennakkolupaa siltä osapuolelta, jota asia koskee. g) Tämä sopimus ei saa vaarantaa niitä kansainvälisiä velvoitteita, joita Euroopan yhteisöillä on Maailman kauppajärjestön puitteissa. 19. Uudet määräykset a) Sopimukseen voidaan sisällyttää teknologiansiirto, edellyttäen että sitä sovelletaan ainoastaan oleellisiin kysymyksiin, joista osapuolet sopivat keskenään. b) Sopimukseen voidaan sisällyttää siirretyistä ydinteknisistä laitteista ja siirretyn teknologian avulla valmistetuista laitteista aiheutuvan kontaminaation periaate[8]. Tämä edellyttää, että teknologiansiirtoa sovelletaan ainoastaan oleellisiin kysymyksiin, joista osapuolet sopivat keskenään. c) Teknologiansiirron sisällyttämisellä sopimukseen on vaikutuksia useisiin artikloihin, toisin sanoen määritelmiin, yhteistyön laajuuteen, kansainvälisiin siirtoihin ja ydinmateriaalilla käytävään kauppaan. d) Sisällytetään sopimukseen uusi määräys, jonka mukaan molemmilta osapuolilta on saatava kirjallinen suostumus ydinmateriaalin rikastamiseen yli 20 prosenttia isotooppia U-235 sisältäväksi ydinmateriaaliksi ja tällaisen ydinmateriaalin jälleenkäsittelemiseen yhteisön ja Kanadan hallituksen sopimuksen mukaisesti. e) Määritellään selkeästi tilanteet, joissa ydinmateriaali, muu materiaali, ydintekniset laitteet ja ydinteknologia eivät enää kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan. f) Varmistetaan, että tämän sopimuksen mukaisessa yhteistyössä noudatetaan Euratomin perustamissopimusta ja siihen perustuvaa johdettua oikeutta sekä osapuolia sitovia kansainvälisiä sopimuksia. g) Sisällytetään sopimukseen lausekkeita menettelyistä, joita voidaan käyttää kaikissa tämän sopimuksen tulkintaan tai soveltamiseen liittyvissä riita-asioissa (neuvottelu- ja välimiesmenettelyt). h) Sisällytetään sopimukseen määräys hallinnollisten järjestelyjen luomisesta. i) Sisällytetään sopimukseen määräys toimenpiteistä, jotka toteutetaan, jos tätä sopimusta loukataan. Loukkauksen vakavuudesta riippuen yhteistyö voidaan keskeyttää tai päättää osittain tai kokonaan. j) Sisällytetään sopimukseen määräys keskinäisestä kuulemisesta, joka liittyy tästä sopimuksesta johtuvien sitoumusten täyttämiseen. k) Sisällytetään sopimukseen määräys tietojenvaihdosta ja/tai yhteistyöstä ydinalan ulkoisen avun puitteissa (ydinturvallisuusalan yhteistyöväline, vakautusväline, liittymistä valmisteleva tukiväline ja muut yhteistyöohjelmat). [1] Kanadan hallituksen ja Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) välinen sopimus atomienergian rauhanomaista käyttöä koskevasta yhteistyöstä (EYVL 59, 24.11.1959, s. 1165–1180). [2] – Kirjeenvaihtona 16 päivänä tammikuuta 1978 tehty muutos sopimukseen (EYVL L 65, 8.3.1978, s. 16–32). – Kirjeenvaihtona 18 päivänä joulukuuta 1981 tehty sopimus (EYVL L 27, 4.2.1982, s. 25–30). – Kirjeenvaihtona 21 päivänä kesäkuuta 1985 tehty sopimus (EYVL L 191, 31.7.1985, s. 3–6). – Kirjeenvaihtona 15 päivänä heinäkuuta 1985 tehty sopimus (EYVL L 215, 17.8.1991, s. 5–8). – Verbaalinootti, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, Sveitsin liittymisestä tritiumia koskevaan uudelleensiirtomekanismiin. [3] Atomic Energy of Canada Limitedin ja Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) välinen tekninen sopimus, tehty 6 päivänä lokakuuta 1959, atomienergian rauhanomaisesta käytöstä (EYVL 60, 24.11.1959, s. 1177). [4] Euroopan atomienergiayhteisön ja Kanadan ydintutkimusyhteistyötä koskeva sopimus (EYVL L 346, 22.12.1998, s. 65–71). [5] Diplomaattinootti, annettu 21 päivänä maaliskuuta 2007. [6] Nootti, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2008. [7] – Sopimus, allekirjoitettu 6 päivänä lokakuuta 1959 (EYVL 59, 24.11.1959, s. 1165–1180). – Kirjeenvaihtona 16 päivänä tammikuuta 1978 tehty muutos sopimukseen (EYVL L 65, 8.3.1978, s. 16–32). – Kirjeenvaihtona 18 päivänä joulukuuta 1981 tehty sopimus (EYVL L 27, 4.2.1982, s. 25–30). – Kirjeenvaihtona 21 päivänä kesäkuuta 1985 tehty sopimus (EYVL L 191, 31.7.1985, s. 3–6). – Kirjeenvaihtona 15 päivänä heinäkuuta 1985 tehty sopimus (EYVL L 215, 17.8.1991, s. 5–8). – Verbaalinootti, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, Sveitsin liittymisestä tritiumia koskevaan uudelleensiirtomekanismiin. [8] Termillä ”kontaminaatioperiaate” tarkoitetaan Euratomin tekemissä kansainvälisissä sopimuksissa sitä, että myös niiden sivutuotteiden katsotaan kuuluvan sopimuksen soveltamisalaan, jotka ovat peräisin sopimuksen puitteissa siirrettyjen teknologioiden, laitteiden ja materiaalien käytöstä.