ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Ehdotetulla asetuksella muutetaan Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annettua asetusta (EY) N:o 3605/93 (1). Ehdotetulla asetuksella on tarkoitus parantaa liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä annetun pöytäkirjan soveltamiseksi käytettävien julkista taloutta koskevien tietojen, erityisesti julkistalouden alijäämää ja velkaa koskevien tietojen, laatua. Ehdotetussa asetuksessa jäsenvaltiot velvoitetaan toimittamaan seikkaperäiset luettelot julkisten tilien laatimiseen käytettävistä menettelyistä ja lähteistä sekä ilmoittamaan komissiolle (Eurostat) mahdollisista merkittävistä tarkistuksista jo toimitettuihin toteutunutta ja ennakoitua julkistalouden alijäämää ja velkaa koskeviin lukuihinsa sekä esittämään asianmukaiset asiakirjat toteutunutta alijäämää ja velkaa koskeviin lukuihin tehtyjen merkittävien tarkistusten tueksi. Ehdotetussa asetuksessa vahvistetaan lisäksi, että sekä julkistalouden alijäämää ja velkaa koskevien tietojen että niiden taustalla olevan julkisen tilinpidon laadunarvioinnista vastaa komissio (Eurostat), joka konsultointikäyntiensä lisäksi suorittaa perusteellisempia tarkastuskäyntejä jäsenvaltioihin julkista taloutta koskevien toimitettujen tietojen sekä niiden taustalla olevien tietojenkeruumenettelyjen laadun valvomiseksi. Ehdotetussa asetuksessa jäsenvaltiot velvoitetaan toimimaan yhteistyössä vierailevien virkamiesten kanssa, julkaisemaan julkista taloutta koskevat toimitetut tiedot aiempien vuosien osalta ja antamaan vakuutus siitä, että nämä tiedot on tuotettu yhteisön tilastoista 17 päivänä helmikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 322/97 (2) 10 artiklassa vahvistettujen periaatteitten mukaisesti, sekä pyytämään komissiolta (Eurostat) selvitystä julkisen talouden rahoitustoimiin sovellettavasta asianmukaisesta tilinpitokäsittelystä, jos asiasta on epäselvyyttä. Ehdotetun asetuksen mukaan komissiolla (Eurostat) on myös oikeus esittää varaus julkista taloutta koskevien toimitettujen tietojen laatuun sekä tehdä muutoksia tällaisiin tietoihin.
II.

Seitsemänteen, kahdeksanteen ja yhdeksänteen EKR:oon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisesti johdon (3) vastuulla on laatia EKR:jen lopullinen tilinpäätös ja varmistaa tilinpäätöstietojen riittävyys ja varmistaa tilien perustana olevien toimien laillisuus ja asianmukaisuus: a) EKR:jen lopullisen tilinpäätöksen osalta johdon vastuulla on sisäisen valvonnan suunnittelu, täytäntöönpano ja ylläpito. Tarkoituksena on valvoa tilinpäätöksen laadintaa ja tilinpäätöstietojen riittävyyttä ja varmistaa, että tilinpäätöksessä ei esiinny petoksista tai virheistä johtuvia olennaisesti virheellisiä tietoja. Lisäksi johdon tehtävänä on valita sovellettaviksi asianmukaiset tilinpäätösperiaatteet, jotka perustuvat EKR:n tilinpitäjän hyväksymiin kirjanpitosääntöihin (4), ja tehdä vallitsevassa tilanteessa asianmukaisia kirjanpidollisia arvioita. Komissio hyväksyy EKR:jen lopullisen tilinpäätöksen. b) Tapa, jolla johto hoitaa tilien perustana olevien toimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyvää vastuutaan, riippuu EKR:jen talousarvion toteuttamistavasta. Suoran keskitetyn hallinnoinnin kohdalla toteuttamistehtävät suoritetaan komission yksiköissä. Hajautetun hallinnoinnin kohdalla toteuttamistehtävät siirretään kolmansille maille ja välillisen keskitetyn hallinnoinnin kohdalla muille elimille. Yhteistyössä toteutetun hallinnoinnin tapauksessa toteuttamistehtävät on jaettu komission ja kansainvälisten järjestöjen kesken. Toteuttamistehtävien on oltava moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisia, mikä edellyttää vaikuttavan ja tehokkaan sisäisen valvonnan suunnittelua, täytäntöönpanoa ja ylläpitoa, riittävää valvontaa ja tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä, joiden avulla estetään sääntöjenvastaisuudet ja petokset, ja tarvittaessa oikeudellisia toimia, joiden avulla peritään takaisin aiheettomasti maksetut tai käytetyt varat. Sovelletusta toteuttamistavasta riippumatta komissio on viime kädessä vastuussa EKR:jen tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.
C 474/52

Erityiskertomus 27/2022: ”EU:n tuki rajatylittävälle yhteistyölle naapurimaiden kanssa – Tuki on ollut arvokasta, mutta täytäntöönpano alkoi myöhään, ja koordinointiin liittyvät ongelmat on ratkaistava”

(2022/C 474/13)

Euroopan tilintarkastustuomioistuin on julkaissut erityiskertomuksen 27/2022 ”EU:n tuki rajatylittävälle yhteistyölle naapurimaiden kanssa – Tuki on ollut arvokasta, mutta täytäntöönpano alkoi myöhään, ja koordinointiin liittyvät ongelmat on ratkaistava”.

Kertomus on luettavissa ja ladattavissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen internet-sivustolla osoitteessa https://www.eca.europa.eu/fi/Pages/DocItem.aspx?did=62741
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 141/3

Erityiskertomus nro 7/2017

”Todentamisviranomaisten uusi rooli yhteisen maatalouspolitiikan menojen yhteydessä: siirryttäessä yhtenäiseen tarkastusmalliin on tapahtunut myönteistä kehitystä mutta jäljellä on huomattavia puutteita”

(2017/C 141/03)

Euroopan tilintarkastustuomioistuin tiedottaa, että erityiskertomus nro 7/2017 ”Todentamisviranomaisten uusi rooli yhteisen maatalouspolitiikan menojen yhteydessä: siirryttäessä yhtenäiseen tarkastusmalliin on tapahtunut myönteistä kehitystä mutta jäljellä on huomattavia puutteita” on juuri julkaistu.

Kertomus on luettavissa ja ladattavissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen internet-sivustolla (http://eca.europa.eu).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 434/3

Erityiskertomus nro 31/2016

”Vähintään joka viides euro EU:n talousarviosta ilmastotoimiin: kunnianhimoisia toimia on käynnissä, mutta niiden riittävyys on erittäin epävarmaa”

(2016/C 434/03)

Euroopan tilintarkastustuomioistuin tiedottaa, että erityiskertomus nro 31/2016 ”Vähintään joka viides euro EU:n talousarviosta ilmastotoimiin: kunnianhimoisia toimia on käynnissä, mutta niiden riittävyys on erittäin epävarmaa” on juuri julkaistu.

Kertomus on luettavissa ja ladattavissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen internetsivustolla (http://eca.europa.eu) tai EU-Bookshop-sivustolla (https://bookshop.europa.eu).
11.

Seuraava vertailu ilmentää ainoastaan pakolaisrahaston ensimmäisen ja toisen vaiheen välisiä pääeroja. Siinä ei analysoida eikä arvioida muutoksia. Ensimmäisen ja toisen vaiheen yksityiskohtainen vertailu on esitetty liitteessä I. Tavoitteet ja tehtävät: — tavoitteet pysyvät entisellään. — Toisen vaiheen kesto on kuusi vuotta (ensimmäinen vaihe kesti viisi vuotta). — Kohderyhmien määrittäminen ei ole muuttunut huomattavasti. — Toisessa vaiheessa otetaan käyttöön kolmivuotiset ohjelmakaudet. — Toisen vaiheen yhteydessä toimet (vastaanotto, kotouttaminen, vapaaehtoinen paluu) on määritetty yksityiskohtaisemmin ja ne on myös mahdollista yhdistää. — Toisen vaiheen kohdalla yhteisön toimet painottuvat valtioiden rajat ylittäviin tai koko yhteisön edun mukaisiin toimiin. Täytäntöönpano ja hallinnointi: — Euroopan pakolaisrahaston hallinnointi on edelleen jaettu. Komission ja jäsenvaltioiden vastuualueet on yksilöity tarkemmin toisen vaiheen yhteydessä. — Valintaperusteet eivät ole muuttuneet. — Asianmukaisten asiakirjojen toimittamista koskevia määräaikoja on pidennetty. — Varat jaetaan edelleen lähinnä pakolaisia ja turvapaikanhakijoita koskevien tilastotietojen perusteella. Varainhoito ja valvonta: — Euroopan pakolaisrahaston toisessa vaiheessa yhteisön rahoitusosuus on edelleen 50 prosenttia (koheesiorahaston piiriin kuuluvien jäsenvaltioiden kohdalla 75 prosenttia). Osuutta voidaan kuitenkin nostaa 60 prosenttiin erityisen innovatiivisten toimien yhteydessä. — Maksujen määräajat ja niitä koskevat vaatimukset on määritetty tarkemmin toisen vaiheen osalta. — Ensimmäinen ennakkomaksu on edelleen 50 prosenttia Euroopan pakolaisrahaston yhteydessä maksettavasta osarahoituksesta, ja toinen ennakkomaksu voi olla enintään 50 prosenttia (ensimmäisen vaiheen yhteydessä 30 prosenttia). — Toisessa vaiheessa on tarkastettava vähintään 10 prosenttia kaikista tukikelpoisista menoista, kun ensimmäisessä vaiheessa osuus oli 20 prosenttia. Seuranta, arviointi ja selvitykset: — Toisessa vaiheessa komissio suorittaa säännöllistä seurantaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. — Toisen vaiheen kohdalla arviointivelvoitteita on laajennettu siten, että komissio arvioi rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa; arvioinnin kohteena ovat toteutettujen toimien tarkoituksenmukaisuus, tehokkuus ja vaikutukset.
Ensimmäinen luetelmakohta – Romanian ja Bulgarian hallinnointivalmiuksien heikkous on vaikuttanut Phare-ohjelmien täytäntöönpanoon monilla alueilla, mikä on viivästyttänyt joidenkin hankkeiden toteutusta. Komissio haluaa kuitenkin korostaa, että Bulgarian ja Romanian viranomaisten hallinnointivalmiudet ovat parantuneet ohjelmavuodesta 2000, vaikkakaan ei siinä määrin kuin olisi ollut suotavaa. Vuosien 2004–2006 monivuotisessa ohjelmassa on kiinnitetty tähän erityistä huomiota. Lisäksi vuonna 2005 on yhteisille seurantakomiteoille niiden pyynnöstä esitetty kattava selvitys Phare-henkilöstöstä, jota täytäntöönpanosta vastaavat tahot hankkeissa käyttävät. Selvitys on otettu huomioon vuoden 2005 ohjelmassa. Vuonna 2006 hankekuvauksissa on edellytetty erillistä lausuntoa hallinnointivalmiudesta.

Toinen luetelmakohta – Pharen yhteisrahoitusta koskevia sääntöjä ja käytäntöjä on viime vuosina parannettu. Yhdistettyä yhteisrahoitusta on haluttu suosia rinnakkaisen yhteisrahoituksen kustannuksella. Myös yhteisrahoituksen raportointivaatimuksia on parannettu huomattavasti.

Kolmas luetelmakohta – Phare-rahoituksen katalyyttinen vaikutus kansainvälisten rahoituslaitosten johtamien toimien yhteydessä on arvioitu niin hyvin kuin mahdollista. Tällä tavoin voidaan myös välttää päällekkäisyyttä muista lähteistä kuin Pharesta rahoitettavien hankkeiden kanssa.
21.

Koska eri jäsenvaltioiden tilanteissa on eroja, komissio ei pitänyt toivottavana yhteisten indikaattoreiden määrittämistä ennakkoon. Se esitti sen sijaan jäsenvaltioille esimerkkejä indikaattoreista. Relevanttien indikaattoreiden määrittelyn on oltava jatkuvaa ja perustuttava komission, hallintoviranomaisten sekä seuranta- ja ohjauskomiteoiden väliseen kumppanuuteen. a) Osa tärkeimmistä Interreg-ohjelmasta saatavista eduista ei ole mitattavissa. Yksi suurimmista eduista on, että aloitteella luodaan — usein ensimmäistä kertaa — puitteet yksityishenkilöiden, julkisten ja yksityisten elinten sekä yritysten väliselle rajat ylittävälle yhteistyölle. Mitä immateriaalisempi on hankkeiden sisältö, sitä vaikeampaa on indikaattoreiden määritys. Komissio on keskittynyt määrittämään indikaattoreita, joilla mitataan tiettyihin ohjelmiin sisältyvän rajat ylittävän ja valtioiden välisen yhteistyön konkreettisia tuloksia. Yksittäisissä Interreg III -ohjelmissa käytetyt indikaattorit ovat kuitenkin askel oikeaan suuntaan. b) Vaikka suurelta osaltaan immateriaalisten vaikutusten mittaaminen on vaikeaa, komissio pyrki antamaan asiakirjoissaan esimerkkejä indikaattoreista, joita voitaisiin soveltaa käytäntöön. Komissio myöntää indikaattoreiden käytöstä saamansa kokemuksen perusteella, että niitä koskevien ohjeiden antamisessa on parantamisen varaa. c) Komissio oli tietoinen alueiden väliseen yhteistyöhön liittyvistä tarpeista (ohjelmalohko C). Se järjesti kaudella 1994—1999 viisi ehdotuspyyntöä, joihin vastasi yli 1 500 tarjoajaa. Näistä kukin edusti useampaa yhteistyökumppania. Komissio rahoitti ehdotuspyyntöjen tuloksena noin 150 yhteistyöhanketta ja seurasi niitä. Komissio päätti kokemuksensa perusteella keskittää tämäntyyppisen yhteistyön aluekehitys- ja koheesiopolitiikan ja -välineiden tehostamiseen. Komissio painottaa tämän yhteistyömuodon hyödyllisyyttä 25 jäsenvaltion laajentuneessa unionissa, jossa toimii lukuisia elimiä ja viranomaisia, jotka harjoittavat aluekehityspolitiikkaa tai johtavat aluekehitystoimenpiteitä.
Oikaistaan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 13/2001 yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) hallinnoinnista sekä neuvoston ja komission vastaukset



Virallinen lehti nro C 349 , 10/12/2001 s. 0021 - 0021



Oikaistaan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 13/2001 yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) hallinnoinnista sekä neuvoston ja komission vastaukset (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 338, 30. marraskuuta 2001) (2001/C 349/02) Sivu 4, kohta IX: korvataan: Erityisedustajien ja toimistohenkilöstön palkkausta, palkkaan liittyviä lisiä ja palkkioita koskevia järjestelyjä ei ole määritelty tai sovellettu yksiselitteisesti (ks. kohdat 55-58). seuraavasti: Erityisedustajien ja heidän henkilöstönsä palkkausta, palkkaan liittyviä lisiä ja palkkioita koskevia järjestelyjä ei ole määritelty tai sovellettu yksiselitteisesti (ks. kohdat 55-58). Sivu 11, kohta 39: korvataan: "Näitä ovat esimerkiksi 'maksamattomien lahjoitusten varaus', 'poistot' ja 'rakennusten, koneiden ja laitteiden poistoista aiheutuneet tappiot'. Vuosina 1996-1999 maksamattomien lahjoitusten varauksen kokonaissumma oli noin 4,7 miljoonaa euroa ja (EU:n jo rahoittaman omaisuuden) arvonalennusten kokonaissumma noin 5,5 miljoonaa euroa." seuraavasti: "Näitä ovat esimerkiksi 'varaus maksamattomia maksuosuuksia varten', 'poistot' ja 'rakennusten, koneiden ja laitteiden poistoista aiheutuneet tappiot'. Vuosina 1996-1999 maksamattomia maksuosuuksia koskevan varauksen kokonaissumma oli noin 4,7 miljoonaa euroa ja (EU:n jo rahoittaman omaisuuden) arvonalennusten kokonaissumma noin 5,5 miljoonaa euroa." Sivu 11, kohta 40 korvataan: Toinen samanlainen tapaus oli Royaumontin prosessi, jonka yhteydessä rahoitettiin 11 hanketta. Rahoitusselvityksen mukaan yhteisön rahoittama osuus vaihteli 30,5 prosentista 100 prosenttiin ja oli keskimäärin 79 prosenttia. seuraavasti: Toinen yhteisrahoitustapaus oli Royaumontin prosessi, jonka yhteydessä rahoitettiin 11 hanketta. Rahoitusselvityksen mukaan yhteisön rahoittama osuus vaihteli 30,5 prosentista 100 prosenttiin ja oli keskimäärin 79 prosenttia. Sivu 16, kohta 75.c): korvataan: Henkilöstösääntöjen liitteen X säännösten mukaisesti hankkeiden varoista olisi maksettava EU:n erityisedustajien puolisoiden ja lasten tai muun henkilöstön vakuutus suuren riskin varalta vain silloin, kun tehtävä suoritetaan riskialueella. seuraavasti: YUTP-hankkeiden varoista olisi maksettava EU:n erityisedustajien puolisoiden ja lasten tai muun henkilöstön vakuutus suuren riskin varalta vain silloin, kun he asuvat riskialueella, kuten myös henkilöstösääntöjen liitteessä X määrätään.
57.

Vuoden 2017 tilinpäätöksen tapaan komissio on päättänyt olla esittämättä ehdollisia vastuita näistä tapauksista kirjanpitoarviointinsa perusteella. Yksi kirjanpitoarvioinneissa annetuista perusteluista on, että saatavilla olevien tietojen perusteella yksikään kantajista ei ollut osoittanut komission sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta riittävällä tavalla. Komissio totesi erityisesti, että oikeussääntöä, jolla myönnetään yksilöille oikeuksia, ei rikottu riittävän ilmeisesti (vrt. kohtaan 21 ). Siksi komissio katsoo, että sen vahvistuspäätökseen liittyvän resurssien siirtymisen todennäköisyys on kaukainen. Lisäksi komissio totesi, että kantajat eivät ole voineet kärsiä vahinkoa, koska kriisinratkaisun vaihtoehtona olisi ollut kansallisten sääntöjen mukainen maksukyvyttömyysmenettely. Kaikki osakkeenomistajat tai velkojat, jotka olisivat olleet paremmassa asemassa maksukyvyttömyysmenettelyissä, saavat hyvityksen vireillä olevan NCWO-menettelyn nojalla (ks. kohdat 34 – 37 ). Komissio totesi siksi laajan kokemuksensa perusteella, että todennäköisyys siihen, että näistä tapauksista aiheutuu taloudellista riskiä, on kaukainen.
(sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 (aineiden ja seosten luokitus, merkinnät ja pakkaaminen – CLP-asetus), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 528/2012 (biosidivalmisteasetus) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 649/2012 (ilmoitettu ennakkosuostumus (PIC))

Toiminta ja palvelut vuonna 2013 (2012)
Unioni kehittää turvapaikka-asioita sekä toissijaista ja tilapäistä suojelua koskevan yhteisen politiikan, jonka tarkoituksena on antaa asianmukainen asema kaikille kansainvälistä suojelua tarvitseville kolmansien maiden kansalaisille ja varmistaa palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen. Tämän politiikan on oltava pakolaisten oikeusasemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen ja 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyn pöytäkirjan sekä muiden asiaan liittyvien sopimusten mukaista.

Hallinto
Viraston toimivaltuudet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, jota on muutettu asetuksilla (EY) N:o 1644/2003 ja (EY) N:o 724/2004)

Tavoitteet Euroopan meriturvallisuusvirasto on perustettu sen varmistamiseksi, että meriturvallisuuden, merenkulun turvatoimien ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisy ja torjunta on unionissa korkeatasoista, yhdenmukaista ja tehokasta. Virasto tarjoaa jäsenvaltioille ja komissiolle tarvittavaa teknistä ja tieteellistä tukea ja korkeatasoista asiantuntemusta auttaakseen heitä — tarkistamaan, että unionin lainsäädäntöä sovelletaan asianmukaisesti meriturvallisuuden, merenkulun turvatoimien ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn alalla — seuraamaan lainsäädännön soveltamista — arvioimaan alalla käytössä olevien toimenpiteiden tehokkuutta. Jäsenvaltioille ja komissiolle on kehitetty ja tarjottu toiminnallisia palveluja alusten unionissa aiheuttaman pilaantumisen torjumiseksi sekä liikenneseurannan ja merivalvonnan aloilla. Asianomaisen lainsäädännön täytäntöönpanon tueksi on kehitetty järjestelmiä (mm. THETIS satamavaltiovalvontaa varten, EMCIP onnettomuustutkimusta varten, STCW-IS merenkulkijoiden koulutusta ja pätevyyskirjoja varten). Tehtävät Virastolla on neljä keskeistä tehtäväkenttää perustamisasetuksen ja asianomaisen EU:n lainsäädännön mukaisesti. Ensinnäkin viraston tehtävänä on avustaa komissiota mm. alusten tarkastuksia ja sertifiointia, laivavarusteiden sertifiointia, alusten turvallisuutta, merenkulkijoiden koulutusta ja satamavaltiovalvontaa koskevan EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon seurannassa. Toiseksi virasto kehittää ja hoitaa EU:n merenkulkualan tiedonvaihtotehtäviä. Tärkeitä esimerkkejä ovat yhteisön alusten seurantajärjestelmä SafeSeaNet (SSN), jonka avulla voidaan jäljittää alukset ja niiden rahti koko EU:ssa sekä vaaratilanteet aluksilla, ja Euroopan kaukotunnistuksen ja -seurannan (LRIT) tietokeskus, jonka avulla varmistetaan, että EU-valtioiden lippujen alla purjehtivat alukset voidaan tunnistaa ja jäljittää maailmanlaajuisesti. Samaan aikaan on kehitetty meren pilaantumista koskevaan torjuntavalmiuteen, havaitsemiseen ja torjuntatoimiin liittyvät tehtävät, joihin kuuluvat valmiustilassa olevien öljyvahinkojen torjunta-alusten eurooppalainen verkosto sekä eurooppalainen öljyvahinkoja ja alusten paikantamista koskeva satelliittitarkkailu- ja havaitsemisjärjestelmä (CleanSeaNet). Ne edistävät osaltaan tehokkaasti toimivaa ketjua, jonka avulla EU:n rannikoita ja vesiä suojellaan alusten aiheuttamalta pilaantumiselta. Lopuksi virasto antaa komissiolle teknistä ja tieteellistä neuvontaa meriturvallisuuden alalla ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemisen osalta käytössä olevien toimenpiteiden vaikuttavuuden jatkuvassa arvioinnissa sekä lainsäädännön päivittämisessä ja uuden lainsäädännön laatimisessa. Virasto tarjoaa tukea jäsenvaltioille ja helpottaa niiden välistä yhteistyötä sekä levittää parhaita käytäntöjä.
(neuvoston asetus (EY) N:o 219/2007, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1361/2008)

Tuotteet ja palvelut vuonna 2011
1.

Euroopan GNSS-virasto (jäljempänä ’virasto’) perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 912/2010 (1), jolla korvattiin neuvoston asetus (EY) N:o 1321/2004 (2) ja muutettiin asetusta (EY) 683/2008 (3). Brysselistä Prahaan 1. syyskuuta 2012 (4) siirretyn viraston tehtävänä on huolehtia eurooppalaisiin GNSS-ohjelmiin (Global Navigation Satellite System) liittyvien julkisten etujen valvonnasta ja toimia ohjelman sääntelyviranomaisena Galileo-ohjelman käyttöönotto- ja käyttövaiheessa. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 683/2008 rajoitettiin viraston vastuu Galileo-järjestelmien turvallisuuden valvontaan ja niiden kaupallistamisen valmisteluun (5).
Tuotteet ja palvelut vuonna 2011

Sääntelytehtävät — Viides kvantitatiivinen vaikutustutkimus — 11 julkista kuulemista viranomaisen toiminta-aloilla (vakuutus- ja eläkealat) Valvontatehtävät — viranomaisten osallistuminen valvontakollegioihin — kollegioiden toimintasuunnitelma vuodeksi 2011 Kuluttajansuoja ja finanssi-innovaatio — Report on Financial Literacy and Education Initiatives by competent authorities — osallistuminen komission toteuttamaan vakuutusedustusdirektiivin tarkistamiseen Yhteinen valvontakulttuuri — kolme monialaista seminaaria — 15 seminaaria toimivaltaisia kansallisia viranomaisia varten — menetelmien kehittäminen kolmea vertaisarviointia varten Finanssivakaus — kaksi puolivuosittaista kertomusta finanssivakaudesta — yksi Euroopan laajuinen vakuutusalan stressitesti — yksi erillinen stressitesti, jossa arvioitiin pitkän alhaisten korkojen kauden vaikutuksia — määrällisten ja laadullisten indikaattoreiden alustava kehittäminen riskinarviointia varten Kriisinhallinta — viranomainen kehitti muiden Euroopan valvontaviranomaisten kanssa joukon tilapäisiä menettelyjä kriisitilanteita varten — kattava päätöksentekokehys, jossa määritetään yksityiskohtaisesti prosessit, joiden mukaisesti viranomainen hoitaa kriisinestoa ja -hallintaa koskevat velvoitteensa Ulkosuhteet — perustettiin kaksi osallisryhmää (vakuutusala ja työeläkeala) — sääntelyä ja valvontaa koskevat vuoropuhelut seuraavien yhdistysten ja elinten kanssa: US National Association of Insurance Commissioners (NAIC, Yhdysvallat), China Insurance Regulatory Commission (CIRC, Kiina), Japanese Financial Services Authority (Japanese FSA, Japani), Latin American Association of Insurance Supervisors (ASSAL, Latinalainen Amerikka), Brazilian competent supervisory authority for the private insurance sector (SUSEP, Brasilia) ja US Federal Insurance Office (FIO, Yhdysvallat) — kansainvälisen vakuutusvalvontaviranomaisten järjestön (International Association of Insurance Supervisors) ja kunkin toimeenpanevan komitean jäsen — kolme vertailukertomusta (Sveitsi, Bermuda, Japani) Konferenssit / muut julkiset tapahtumat vuonna 2011 — kolme konferenssia tai muuta tapahtumaa (Transatlantic Insurance Group Supervision, vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen vuosikokous, kuluttajastrategiapäivä).