Jäsenvaltioiden kertomusten perusteella laadittu direktiivin 98/83/EY 13 artiklan 5 kohdan mukainen yhteenvetokertomus juomaveden laadusta unionissa kaudella 2011–2013

1.Johdanto

Direktiivi

Juomavesidirektiivillä pyritään varmistamaan, että ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi on turvallista. Direktiivin mukaan juomavedessä ei saa olla mikro-organismeja, loisia tai aineita, jotka voisivat mahdollisesti vaarantaa ihmisten terveyden. Siinä asetetaan standardit yleisimmille mahdollisesti haitallisille organismeilla ja aineille, joita juomavedessä voi esiintyä.

Kertomus

Jäsenvaltioilla on juomavesidirektiivin mukaan velvoite seurata säännöllisesti kuluttajille toimitettavan veden laatua. Niiden on raportoitava seurantatuloksista komissiolle kolmen vuoden välein. Tässä yhteenvetokertomuksessa esitetään tiivistelmä juomaveden laadusta EU:n jäsenvaltioissa kaudella 2011–2013. Se täyttää juomavesidirektiivin 13 artiklan 5 kohtaan perustuvan velvoitteen, jonka mukaan komissio tutkii jäsenvaltioiden kertomukset ja laatii joka kolmas vuosi yhteenvetokertomuksen ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta unionissa. Tässä kertomuksessa esitetyt tiedot kattavat kaikki jäsenvaltiot yhtä lukuun ottamatta: Kroatia on vapautettu tämänhetkisestä raportointivelvoitteesta, koska se liittyi EU:hun vuoden 2013 puolivälissä, joka oli lähellä tämän raportointikauden loppua. Tämä kertomus on riippumaton juomavesidirektiivin REFIT-arvioinnista tehdystä komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta, joka julkaistaan vuoden 2016 toisen puoliskon aikana.

Direktiivissä tehdään ero suurten ja pienten vesilaitosten välillä. Suuret vesilaitokset toimittavat keskimäärin joko yli 1 000 m³ juomavettä päivässä tai palvelevat yli 5 000 ihmistä. Vedenlaadun vähimmäisvaatimukset ovat samat sekä suurille että pienille vesilaitoksille mutta raportointivaatimuksia sovelletaan ainoastaan suuriin vesilaitoksiin. Näin ollen tässä yhteenvetokertomuksessa tiivistetään suurten vesilaitosten juomaveden laatu.

Tietojen keräämisen aikana 15 jäsenvaltiota (BE, BG, CY, ES, FR, GR, HU, IE, LU, MT, PT, RO, SE, SI, SK) tarjosivat vapaaehtoiselta pohjalta tietoa myös pienten vesilaitosten (jotka toimittavat vettä alle 1,000m³/päivässä) jakelualueista. Yleistä EU:n arviointia siitä, miten pienet vesilaitokset noudattavat vaatimuksia, ei pidetty tarkoituksenmukaisina, koska käytettävissä olevat tiedot eivät edustaneet koko EU:ta ja sen vuoksi näitä tietoja ei sisällytetty tähän kertomukseen. Näiden 15 jäsenvaltion toimittamien tietojen mukaan vaatimusten yleinen noudattamisaste on keskimäärin 98 prosenttia eikä vakavia ongelmia ole todettu. Komissio katsoo kuitenkin, että tarvitaan lisätietoja, jotta voidaan saada parempi käsitys tarkasta tilanteesta, ja se tarkastelee asiaa sen vuoksi lähemmin. Tapauksissa, joissa jäsenvaltiot toimittivat tietoja pienistä vesilaitoksista, tiedot esitetään tiivistetysti maakohtaisten tietojen lopussa. Maakohtaiset tiedot kustakin jäsenvaltiosta on saatavilla komission ympäristöasioiden pääosaston verkkosivustolla. Linkit kansallisilla verkkosivustoilla oleviin kansallisiin juomavesikertomuksiin (2011–2013) luetellaan tämän kertomuksen liitteessä I.

Veden laatua koskevat muuttujat

Direktiivissä asetetaan standardit yleisimmille mahdollisesti haitallisille organismeille ja aineille, joita juomavedessä voi esiintyä. Yhteensä 48 keskeistä muuttujaa on seurattava ja testattava säännöllisesti. Direktiivissä erotellaan kolme muuttujaryhmää: mikrobiologiset muuttujat, kemialliset muuttujat ja osoitinmuuttujat (esitetään yksityiskohtaisesti direktiivin liitteessä I).

Kahdella mikrobiologisella muuttujalla (Escherichia coli ja Enterococci) muuttujan arvo on nolla. Toisin sanoen näitä organismeja ei tulisi olla juomavedessä lainkaan, jotta taataan sen laatu ja turvallisuus.

Kemialliset muuttujat on valittu sen mukaan, mikä on niiden mahdollinen vaikutus ihmisten terveyteen. Juomavedessä ei juuri koskaan ole onnettomuustilanteita lukuun ottamatta kemikaaleja pitoisuuksina, jotka aiheuttaisivat äkillisiä vaikutuksia terveyteen. Kemikaaleihin kuuluu hivenaineita kuten arseeni, nikkeli tai lyijy, ja muita aineita kuten syanidi tai polysyklinen aromaattinen hiilivety tai typpikomponentit (nitraatti ja nitriitti). Kemikaalien vaikutus riippuu raja-arvojen ylitysten määrästä, altistumisen kestosta ja siitä, miten kemikaalit vaikuttavat ihmisen kehoon. Muuttujien arvojen pohjana on yleensä elinikäinen altistuminen ja keskimääräisen juomaveden määrän katsotaan olevan kaksi litraa päivässä henkeä kohti.

Osoitinmuuttujat ovat muuttujia, joilla on välillistä merkitystä juomaveden laatuun. Ne osoittavat, että jokin on muuttunut vesilähteessä taikka veden käsittelyssä tai jakelussa. Kun havaitaan näiden muuttujien raja-arvojen ylittyminen, tilannetta on tutkittava tarkemmin ja se on korjattava. Vaikka useimmat osoitinmuuttujat eivät aiheuta välitöntä uhkaa ihmisten terveydelle, ne voisivat vaikuttaa välillisesti veden laatuun veden ulkonäön, maun tai hajun välityksellä (ja siten vaikuttaa kuluttajan suhtautumiseen) tai ne voisivat häiritä asianmukaista käsittelyä, esim. vaarantaa desinfioinnin orgaanisen aineksen vuoksi.

Seurantavaatimukset on hiljattain saatettu ajan tasalle direktiivin liitteiden II ja III muutoksella, jolla liitteitä mukautettiin tieteen ja tekniikan kehitykseen . Tähän muutokseen sisältyi riskiperusteisen lähestymistavan vapaaehtoinen käyttöönotto, jolla laajennetaan seurantaa, vähennetään tiheyttä tai poistetaan muuttujia riskinarvioinnin perusteella. Muutos tuli voimaan 27. lokakuuta 2015 ja jäsenvaltioiden on saatettava se osaksi kansallista lainsäädäntöä 24 kuukauden kuluessa.

2.Tulokset EU:ssa

Yleiset tiedot

EU:ssa juomavesi saadaan useista eri lähteistä. Yleisesti jäsenvaltioissa tärkeimpiä lähteitä ovat pohja- ja pintavesi (esim. juomavesipadot). Pohjavedestä saadaan noin 50 prosenttia ja pintavedestä noin 36 prosenttia juomavedestä ( Kuva 1 ).