Koska talouskumppanuussopimuskomitean säädöksellä muutetaan itäisen ja eteläisen Afrikan valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen puitteet muodostavaa väliaikaista sopimusta, on aiheellista julkaista se Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen, kun se on hyväksytty.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

Säädöksellä, jonka komitean on määrä hyväksyä, on oikeusvaikutuksia, ja se on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla sopimuksen 13, 64 ja 68 artiklan mukaisesti. Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (”SEUT-sopimus”) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

·koska Kroatia on liittynyt EU:hun, pöytäkirjassa 1 olevaan liitteeseen IV on tarpeen lisätä kroatiankielinen ilmaisu;

·muutetaan pöytäkirjassa 1 olevaa liitettä II, jotta otettaisiin huomioon Maailman tullijärjestön 1. tammikuuta 2012 ja 1. tammikuuta 2017 tekemät päivitykset harmonoitua tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmää (harmonoitu järjestelmä) koskevan yleissopimuksen mukaiseen nimikkeistöön. Kyseisillä muutoksilla ei muuteta alkuperäsääntöjä. HS-nimikkeet, jotka on muutettu tai saatettu ajan tasalle: ex ryhmä 12, ex 1211, ex 121190, ex 3002, 4104–4106, 4107, 4109 (poistettu), ex 4114, 8485 (poistettu), ex 8486 ja 8487;

·korvataan 14 artikla ”Suora kuljetus” uudella 15 artiklalla, jonka otsikkona on ”Muuntamattomuus”, jotta talouden toimijoilla olisi enemmän joustovaraa niiden todisteiden osalta, jotka on toimitettava tuojamaan tulliviranomaisille, kun alkuperätavaroiden uudelleenlastaus tai tullivarastointi tapahtuu kolmannessa maassa;

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 7.2.2019 COM(2019) 58 final LIITE

asiakirjaan Ehdotus neuvoston päätökseksi itäisen ja eteläisen Afrikan valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisellä talouskumppanuussopimuksen puitteet muodostavalla väliaikaisella sopimuksella perustetussa talouskumppanuussopimuskomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta käsitteen ”alkuperätuotteet” määritelmää ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan pöytäkirjan 1 tiettyjen määräysten muuttamiseen



LUONNOS TALOUSKUMPPANUUSSOPIMUSKOMITEAN

PÄÄTÖKSEKSI N:o […], annettu ... 2019, Itäisen ja eteläisen Afrikan valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen puitteet muodostavan väliaikaisen sopimuksen käsitteen ”alkuperätuotteet” määritelmää ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan pöytäkirjan 1 tiettyjen määräysten muuttamisesta TALOUSKUMPPANUUSSOPIMUSKOMITEA, joka ottaa huomioon itäisen ja eteläisen Afrikan valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen puitteet muodostavan väliaikaisen sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 13 artiklan, ottaa huomioon sopimuksen pöytäkirjan 1 ja erityisesti sen 44 artiklan, jonka mukaan talouskumppanuussopimuskomitea voi päättää muuttaa pöytäkirjan 1 määräyksiä,

sekä katsoo seuraavaa: (1)Sopimuksen 13 artiklan mukaisesti talouskumppanuussopimuskomitea voi päättää muuttaa käsitteen ”alkuperätuotteet” määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan pöytäkirjan 1 määräyksiä niiden yksinkertaistamiseksi edelleen. (2)Osapuolet ovat päättäneet oikaista sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan 6 artiklan 2 kohdan, joka koskee ilmaisuja ”niiden alukset” ja ”niiden tehdasalukset”. (3)Osapuolet ovat päättäneet lisätä sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevaan III osastoon uuden 13 artiklan ”Kirjanpidollinen erottelu”, jotta talouden toimijat voivat saada kustannussäästöjä käyttäessään tätä menetelmää varastojen hoidossa. (4)Osapuolet ovat päättäneet muuttaa sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan III osaston 14 artiklaa ja korvata sen uudella 15 artiklalla, jonka otsikkona on ”Muuntamattomuus”, jotta talouden toimijoilla olisi enemmän joustovaraa niiden todisteiden osalta, jotka on toimitettava tuojamaan tulliviranomaisille, kun alkuperätavaroiden uudelleenlastaus tai tullivarastointi tapahtuu kolmannessa maassa. (5) Osapuolet ovat päättäneet lisätä sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevaan III osastoon uuden 17 artiklan, jotta talouden toimijat voivat lähettää eri alkuperää olevaa sokeria säilyttämättä sitä erillisissä varastoissa. (6) Osapuolet ovat päättäneet muuttaa sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan IV osaston 16 artiklaa, joka numeroidaan uudelleen 18 artiklaksi, jotta talouden toimijoilla olisi enemmän joustovaraa noudattaa alkuperäselvitysvaatimuksia. (7) Nimikkeistöä, jota säännellään harmonoitua tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmää (HS-järjestelmä) koskevalla kansainvälisellä yleissopimuksella, muutettiin 1 päivänä tammikuuta 2012 ja 1 päivänä tammikuuta 2017. Koska kyseisten muutosten tarkoituksena ei ollut alkuperäsääntöjen muuttaminen, pöytäkirjassa 1 olevaa liitettä II on tarpeen muuttaa vastaavasti nykytilanteen säilyttämiseksi.

(8) Koska Kroatia on liittynyt EU:hun, pöytäkirjassa 1 olevaan liitteeseen IV on tarpeen lisätä kroatiankielinen ilmaisu. (9) Pöytäkirjan 1 liitteeseen IX sisältyvään merentakaisten maiden ja alueiden luetteloon on tehty muutoksia. Sen vuoksi kyseistä liitettä on tarpeen muuttaa kyseisten muutosten huomioon ottamiseksi. (10) Koska pöytäkirjaan 1 ja sen liitteisiin tehdään useita muutoksia, pöytäkirja olisi selkeyden vuoksi korvattava kokonaisuudessaan, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:



1 artikla Korvataan sopimuksen pöytäkirjan 1 teksti tämän päätöksen liitteessä olevalla tekstillä. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. Tehty ... Talouskumppanuussopimuskomitean puolesta Puheenjohtaja LIITE PÖYTÄKIRJA 1 Käsitteen ”alkuperätuotteet” määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä

SISÄLLYS I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET Artiklat 1. Määritelmät II OSASTO KÄSITTEEN ”ALKUPERÄTUOTTEET” MÄÄRITTELY Artiklat 2. Yleiset vaatimukset 3. Kumulaatio yhteisössä 4. Kumulaatio ESA-valtioissa 5. Kumulaatio naapureina olevien kehitysmaiden osalta 6. Kokonaan tuotetut tuotteet 7. Riittävästi valmistetut tai käsitellyt tuotteet 8. Riittämätön valmistus tai käsittely 9. Kelpuuttamisen yksikkö

10. Tarvikkeet, varaosat ja työkalut 11. Sarjat 12. Neutraalit tekijät 13. Kirjanpidollinen erottelu III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET Artiklat 14. Alueperiaate 15. Muuntamattomuus 16. Näyttelyt 17. Sokerilähetykset IV OSASTO ALKUPERÄSELVITYS Artiklat 18. Yleiset vaatimukset 19. EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely 20. Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset 21. EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen 22. EUR.1-tavaratodistuksen antaminen aikaisemmin annetun tai laaditun alkuperäselvityksen perusteella 23. Kauppalaskuilmoituksen laatimisedellytykset

24. Valtuutettu viejä 25. Alkuperäselvityksen voimassaolo 26. Kauttakulkumenettely 27. Alkuperäselvityksen esittäminen 28. Tuonti osalähetyksinä 29. Poikkeukset alkuperäselvityksen esittämisestä 30. Kumulaatiota koskeva tiedotusmenettely 31. Todistusasiakirjat 32. Alkuperäselvitysten ja todistusasiakirjojen säilyttäminen 33. Poikkeavuudet ja muotovirheet 34. Euroina ilmaistut määrät V OSASTO HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMÄT Artiklat 35. Hallinnolliset ehdot sopimuksen mukaisten etuuksien soveltamiseksi tuotteisiin 36. Osapuolten tulliviranomaisten ilmoittaminen 37. Keskinäinen avunanto 38. Alkuperäselvityksen tarkastaminen 39. Hankkijoiden ilmoitusten tarkastaminen 40. Riitojen ratkaiseminen

41. Seuraamukset 42. Vapaa-alueet 43. Tulliyhteistyökomitea 44. Poikkeukset VI OSASTO CEUTA JA MELILLA Artiklat 45. Erityisedellytykset VII OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET Artiklat 46. Pöytäkirjan muuttaminen 47. Liitteet 48. Pöytäkirjan täytäntöönpano LIITTEET pöytäkirjan 1 LIITE I: Alkuhuomautukset liitteessä II olevaan luetteloon pöytäkirjan 1 LIITE II: Luettelo ei-alkuperäaineksiin sovellettavasta valmistuksesta tai käsittelystä, joka on tehtävä, jotta valmistettu tuote voi saada alkuperäaseman pöytäkirjan 1 LIITE II(a): Poikkeukset luetteloon ei-alkuperäaineksiin sovellettavasta valmistuksesta tai käsittelystä, joka on tehtävä 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jotta valmistettu tuote voi saada alkuperäaseman

pöytäkirjan 1 LIITE III: Tavaratodistuslomake pöytäkirjan 1 LIITE IV: Kauppalaskuilmoitus pöytäkirjan 1 LIITE V A: Hankkijan ilmoitus tuotteista, joilla on etuuskohtelualkuperäasema pöytäkirjan 1 LIITE V B: Hankkijan ilmoitus tuotteista, joilla ei ole etuuskohtelualkuperäasemaa pöytäkirjan 1 LIITE VI: Tiedotustodistus pöytäkirjan 1 LIITE VII: Poikkeushakemuslomake pöytäkirjan 1 LIITE VIII: Naapureina olevat kehitysmaat pöytäkirjan 1 LIITE IX: Merentakaiset maat ja alueet pöytäkirjan 1 LIITE X: Tuotteet, joihin sovelletaan 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja kumulaatiomääräyksiä 1. lokakuuta 2015 jälkeen ja joihin 5 artiklaa ei sovelleta pöytäkirjan 1 LIITE XI: Muut AKT-valtiot pöytäkirjan 1 LIITE XII: Etelä-Afrikasta peräisin olevat tuotteet, jotka eivät kuulu 4 Artiklan mukaisen kumulaation soveltamisalaan pöytäkirjan 1 LIITE XIII: Etelä-Afrikasta peräisin olevat tuotteet, joihin sovelletaan 4 artiklan mukaista kumulaatiota 31. joulukuuta 2009 jälkeen I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Määritelmät Tätä pöytäkirjaa sovellettaessa tarkoitetaan:

a) ’valmistuksella’ kaikenlaista valmistusta tai käsittelyä, myös kokoamista tai erityistoimenpiteitä; b) ’aineksella’ kaikkia aineosia, raaka-aineita, komponentteja, osia jne., joita käytetään tuotteen valmistuksessa; c) ’tuotteella’ valmista tuotetta, vaikka se olisi tarkoitettu käytettäväksi myöhemmin toisessa valmistustoimessa; d) ’tavaroilla’ sekä aineksia että tuotteita; e) ’tullausarvolla’ tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artiklan soveltamisesta 1994 tehdyn sopimuksen (WTO:n sopimus tullausarvosta) mukaisesti määritettyä arvoa; f) ’noudettuna-hinnalla’ sille yhteisössä tai itäisen ja eteläisen Afrikan valtioissa, jäljempänä ”ESA-valtio”, olevalle valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua noudettuna-hintaa, johon sisältyy kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja josta on vähennetty maksetut sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa tuotettua tuotetta vietäessä; g) ’ainesten arvolla’ valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuontihetkellä tai, jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista yhteisössä tai ESA-valtioissa maksettua hintaa; h) ’alkuperäainesten arvolla’ tällaisten ainesten arvoa määriteltynä soveltuvin osin sovelletun g alakohdan mukaisesti; i) ’arvonlisäyksellä’ noudettuna-hintaa, josta on vähennetty kaikkien sellaisten käytettyjen ainesten tullausarvo, jotka ovat sellaisten 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen muiden maiden tai alueiden, joihin voidaan soveltaa kumulaatiota, alkuperätuotteita, tai jos tullausarvoa ei tiedetä eikä voida todeta, ensimmäinen todettavissa oleva aineksista yhteisössä tai jossakin ESA-valtiossa maksettu hinta; j) ’ryhmillä’ ja ’nimikkeillä’ harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän, jäljempänä tässä pöytäkirjassa ’harmonoitu järjestelmä’ tai ’HS’, muodostavan nimikkeistön ryhmiä ja nelinumeroisia nimikkeitä;

k) ilmaisulla ’luokitellaan’ tuotteen tai aineksen luokittelua tiettyyn nimikkeeseen; l) ’lähetyksellä’ tuotteita, jotka lähetetään samanaikaisesti yhdeltä viejältä yhdelle vastaanottajalle tai kuljetetaan yhdellä kuljetusasiakirjalla taikka, jos tällaista asiakirjaa ei ole, yhdellä kauppalaskulla viejältä vastaanottajalle; m) ’alueilla’ myös aluevesiä; n) ’MMA:lla’ merentakaisia maita ja alueita, sellaisina kuin ne on määritelty liitteessä IX; o) ’muilla AKT-valtioilla’ kaikkia AKT-valtioita ESA-valtioita lukuun ottamatta. II OSASTO KÄSITTEEN ”ALKUPERÄTUOTTEET” MÄÄRITTELY 2 artikla Yleiset vaatimukset 1. ESA–EU-talouskumppanuussopimusta, jäljempänä ’sopimus’, sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään yhteisön alkuperätuotteina:

a) tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukaiset yhteisössä kokonaan tuotetut tuotteet; b) yhteisössä tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on suoritettu yhteisössä 7 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely. 2. Sopimusta sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään ESA-valtion alkuperätuotteina: a) tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukaiset ESA-valtiossa kokonaan tuotetut tuotteet; b) ESA-valtiossa tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on suoritettu kyseisessä ESA-valtiossa 7 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely. 3 artikla Kumulaatio yhteisössä 1. Tuotteita pidetään yhteisön alkuperätuotteina, jos ne on tuotettu siellä käyttäen ESA-valtion, muiden AKT-valtioiden tai MMA:iden alkuperäaineksia, edellyttäen, että kyseisiä aineksia on yhteisössä valmistettu tai käsitelty 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. 2. Jos valmistusta tai käsittelyä ei ole yhteisössä suoritettu 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enempää, tuotettua tuotetta pidetään yhteisön alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen jonkin muun 1 kohdassa tarkoitetun maan tai alueen alkuperäainesten arvo. Jos näin ei ole, tuotettua tuotetta pidetään sen maan tai alueen alkuperätuotteena, jonka yhteisössä suoritetussa valmistuksessa käytettyjen alkuperäainesten arvo on korkein.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen maiden tai alueiden alkuperätuotteet, joille ei suoriteta mitään valmistusta tai käsittelyä yhteisössä, säilyttävät alkuperänsä, jos ne viedään johonkin näistä maista tai alueista. 4. Edellä olevaa 2 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa ESA-valtiossa, muissa AKT-valtioissa tai MMA:issa suoritettua valmistusta tai käsittelyä pidetään yhteisössä suoritettuna, kun tuotetuille tuotteille myöhemmin suoritetaan valmistusta tai käsittelyä yhteisössä. Jos tämän määräyksen mukaisesti alkuperätuotteiden tuottaminen on tapahtunut kahdessa tai useammassa kyseisistä maista tai alueista, niitä pidetään yhteisön alkuperätuotteina ainoastaan, jos kyseisiä tuotteita on yhteisössä valmistettu tai käsitelty 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän. 5. Jos valmistusta tai käsittelyä ei ole yhteisössä suoritettu 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enempää, tuotettua tuotetta pidetään yhteisön alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen jonkin muun 4 kohdassa tarkoitetun maan tai alueen ainesten arvo. Jos näin ei ole, tuotettua tuotetta pidetään sen maan tai alueen alkuperätuotteena, jonka valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo on korkein. 6. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan ainoastaan seuraavin edellytyksin: a) alkuperäaseman saamiseen osallistuvien maiden ja määrämaan välillä on tehty hallinnollista yhteistyötä koskeva sopimus, jolla varmistetaan tämän artiklan moitteeton soveltaminen; b) ainekset ja tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman sovellettaessa samoja alkuperäsääntöjä kuin tässä pöytäkirjassa; ja c) yhteisö antaa ESA-valtioille Euroopan komission välityksellä tiedot hallinnollista yhteistyötä koskevista sopimuksista muiden tässä artiklassa tarkoitettujen maiden tai alueiden kanssa. Euroopan komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä (C-sarja) ja ESA-valtiot julkaisevat omien menettelyjensä mukaisesti päivämäärän, josta alkaen tämän artiklan mukaista kumulaatiota voidaan soveltaa niiden tässä artiklassa mainittujen valtioiden tai alueiden osalta, jotka ovat täyttäneet soveltamiseen liittyvät vaatimukset. 7. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota voidaan soveltaa vasta 1. lokakuuta 2015 jälkeen liitteessä X lueteltujen tuotteiden osalta ja 1. tammikuuta 2010 jälkeen nimikkeen 1006 riisin osalta. 4 artikla Kumulaatio ESA-valtioissa

1. Tuotteita pidetään ESA-valtion alkuperätuotteina, jos ne on tuotettu siellä käyttäen yhteisön, muiden AKT-valtioiden, MMA:iden tai muiden ESA-valtioiden alkuperäaineksia, edellyttäen että kyseisiä aineksia on kyseisessä ESA-valtiossa valmistettu tai käsitelty 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. 2. Jos valmistusta tai käsittelyä ei ole ESA-valtiossa suoritettu 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enempää, tuotettua tuotetta pidetään kyseisen ESA-valtion alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen, jonkin muun 1 kohdassa tarkoitetun maan tai alueen alkuperäainesten arvo. Jos näin ei ole, tuotettua tuotetta pidetään sen maan tai alueen alkuperätuotteena, jonka kyseisessä ESA-valtiossa suoritetussa valmistuksessa käytettyjen alkuperäainesten arvo on korkein. 3. Edellä tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen maiden tai alueiden alkuperätuotteet, joille ei suoriteta mitään valmistusta tai käsittelyä ESA-valtiossa, säilyttävät alkuperänsä, jos ne viedään johonkin näistä maista tai alueista. 4. Edellä olevaa 2 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa yhteisössä, muissa ESA-valtioissa, muissa AKT-valtioissa tai MMA:issa suoritettua valmistusta tai käsittelyä pidetään ESA-valtiossa suoritettuna, kun tuotetuille tuotteille myöhemmin suoritetaan valmistusta tai käsittelyä kyseisessä ESA-valtiossa. Jos tämän määräyksen mukaisesti alkuperätuotteet on tuotettu kahdessa tai useammassa kyseisistä maista tai alueista, niitä pidetään kyseisen ESA-valtion alkuperätuotteina ainoastaan, jos kyseisiä tuotteita on valmistettu tai käsitelty 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän. 5. Jos valmistusta tai käsittelyä ei ole ESA-valtiossa suoritettu 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enempää, tuotettua tuotetta pidetään kyseisen ESA-valtion alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen, jonkin muun 4 kohdassa tarkoitetun maan tai alueen alkuperäainesten arvo. Jos näin ei ole, tuotettua tuotetta pidetään sen maan tai alueen alkuperätuotteena, jonka valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo on korkein. 6. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan ainoastaan seuraavin edellytyksin: a) alkuperäaseman saamiseen osallistuvien maiden ja määrämaan välillä on tehty hallinnollista yhteistyötä koskeva sopimus, jolla varmistetaan tämän artiklan moitteeton soveltaminen; b) ainekset ja tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman sovellettaessa samoja alkuperäsääntöjä kuin tässä pöytäkirjassa; ja c) ESA-valtiot antavat yhteisölle Euroopan komission välityksellä tiedot hallinnollista yhteistyötä koskevista sopimuksista muiden tässä artiklassa tarkoitettujen maiden tai alueiden kanssa. Euroopan komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä (C-sarja) ja ESA-valtiot julkaisevat omien menettelyjensä mukaisesti päivämäärän, josta alkaen tämän artiklan mukaista kumulaatiota voidaan soveltaa niiden tässä artiklassa mainittujen valtioiden tai alueiden osalta, jotka ovat täyttäneet soveltamiseen liittyvät vaatimukset. 7. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota ei sovelleta liitteessä X lueteltuihin tuotteisiin. Siitä huolimatta tämän artiklan kumulaatiota koskevia määräyksiä voidaan soveltaa vasta 1. lokakuuta 2015 jälkeen liitteessä X lueteltujen tuotteiden osalta ja 1. tammikuuta 2010 jälkeen nimikkeen 1006 riisin osalta, kun kyseisten tuotteiden valmistuksessa käytetyt ainekset ovat peräisin ESA-valtiosta tai muusta talouskumppanuussopimuksen osapuolena olevasta AKT-valtiosta taikka valmistus tai käsittely tehdään edellä tarkoitetuissa valtioissa.

8. Tätä artiklaa ei sovelleta liitteessä XII lueteltuihin Etelä-Afrikasta peräisin oleviin tuotteisiin. Tämän artiklan mukaista kumulaatiota sovelletaan liitteessä XIII lueteltuihin Etelä-Afrikasta peräisin oleviin tuotteisiin 31. joulukuuta 2009 jälkeen. 5 artikla Kumulaatio naapureina olevien kehitysmaiden osalta ESA-valtioiden pyynnöstä ja 41 artiklan määräysten mukaan sellaisen naapurina olevan kehitysmaan alkuperäaineksia, joka ei ole AKT-valtio ja joka kuuluu yhtenäiseen maantieteelliseen kokonaisuuteen, joista on luettelo liitteessä VIII, pidetään ESA-valtioiden alkuperäaineksina, jos ne sisältyvät niissä tuotettuun tuotteeseen. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä, jos a) niitä on ESA-valtiossa valmistettu tai käsitelty 8 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän; b) ESA-valtiot, yhteisö ja naapureina olevat kehitysmaat ovat tehneet sopimuksen asianmukaisista hallinnollisista menettelyistä, joilla varmistetaan tämän kohdan moitteeton soveltaminen. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota ei sovelleta tulliyhteistyökomitean päätöksen nojalla lueteltaviin tuotteisiin. Tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan sen määrittämiseksi, ovatko tuotteet peräisin naapurina olevasta kehitysmaasta, sellaisena kuin se on määritelty liitteessä VIII. 6 artikla Kokonaan tuotetut tuotteet 1. Seuraavia tuotteita pidetään ESA-valtiossa tai yhteisössä kokonaan tuotettuina:

a) niiden maaperästä tai merenpohjasta louhitut kivennäistuotteet; b) siellä korjatut hedelmä- ja vihannestuotteet; c) siellä syntyneet ja kasvatetut elävät eläimet; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saadut tuotteet; e) i) siellä metsästämällä tai kalastamalla saadut tuotteet; ii) vesiviljelytuotteet, myös meriviljelytuotteet, kun kalat ovat syntyneet ja kasvaneet siellä; f) yhteisön tai ESA-valtioiden alusten niiden aluevesien ulkopuolelta pyytämät merikalastustuotteet ja muut niiden merestä saamat tuotteet; g) niiden tehdasaluksilla ainoastaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tuotteet; h) siellä kerätyt yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvat käytetyt tavarat, myös yksinomaan uudelleen pinnoitettaviksi tai jätekäyttöön soveltuvat käytetyt ulkorenkaat; i) siellä suoritetuista valmistustoimista syntynyt jäte ja romu; j) niiden aluevesien ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saadut tuotteet, jos niillä on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia;

k) siellä yksinomaan a–j alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tavarat. 2. Edellä 1 kohdan f ja g alakohdassa käytettyjä ilmaisuja ”niiden alukset” ja ”niiden tehdasalukset” sovelletaan ainoastaan aluksiin ja tehdasaluksiin, a) jotka on merkitty Euroopan yhteisön jäsenvaltion tai ESA-valtion alusrekisteriin; b) jotka purjehtivat Euroopan yhteisön jäsenvaltion tai ESA-valtion lipun alla; c) jotka täyttävät jonkin seuraavista vaatimuksista: i) ne ovat vähintään puoliksi Euroopan yhteisön jäsenvaltion tai ESA-valtion kansalaisten omistamia, tai ii) ne ovat sellaisten yritysten omistamia, — joiden kotipaikka ja päätoimipaikka on Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa tai ESA-valtiossa; ja — jotka ovat vähintään puoliksi Euroopan yhteisön jäsenvaltion tai ESA-valtion taikka kyseisen valtion julkisten elinten tai kansalaisten omistamia.

3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa määrätään, yhteisö hyväksyy ESA-valtion pyynnöstä, että kyseisen ESA-valtion vuokraamia tai leasing-sopimuksella hankkimia aluksia kohdellaan sen yksinomaisella talousvyöhykkeellä kalastukseen käytettävinä ”niiden aluksina”, jos tulliyhteistyökomitea on hyväksynyt, että vuokra- tai leasing-sopimus, jota on ensin tarjottu yhteisölle, antaa asianmukaiset mahdollisuudet kehittää pyynnön esittävän ESA-valtion kalastusvalmiuksia ja että se erityisesti antaa kyseiselle ESA-valtiolle merenkulkua koskevan ja kaupallisen hallintovastuun sen käyttöön hankitusta aluksesta merkittäväksi ajaksi. 4. Useat eri valtiot voivat täyttää 2 kohdassa asetetut ehdot, jos ne ovat ESA-valtioita. Silloin tuotteiden katsotaan olevan peräisin siitä valtiosta, jonka kansalaiset tai jossa sijaitseva yritys omistaa aluksen tai tehdasaluksen 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. Jos alus tai tehdasalus kuuluu sellaisen valtion kansalaisille tai yrityksille, jotka kuuluvat eri talouskumppanuussopimukseen, tuotteiden katsotaan olevan peräisin siitä valtiosta, jonka kansalaisilla tai yrityksillä on suurin osuus 2 kohdan c alakohdan määräysten mukaisesti. 7 artikla Riittävästi valmistetut tai käsitellyt tuotteet 1. Edellä olevaa 2 artiklaa sovellettaessa tuotteita, jotka eivät ole kokonaan tuotettuja, pidetään riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos liitteessä II olevassa luettelossa määrätyt edellytykset täyttyvät. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, liitteessä II a lueteltuja tuotteita voidaan pitää riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä 2 artiklaa sovellettaessa, jos kyseisessä liitteessä määrätyt edellytykset täyttyvät. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa edellytyksissä ilmoitetaan kaikkien tämän talouskumppanuussopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta valmistus tai käsittely, joka on suoritettava valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, ja niitä sovelletaan ainoastaan tällaisiin aineksiin. Näin ollen jos tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman siten, että se täyttää jommassakummassa luettelossa määrätyt edellytykset, käytetään toisen tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta sitä tuotetta koskevia edellytyksiä, jonka valmistuksessa sitä käytetään, eikä sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia oteta huomioon. 4. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, ei-alkuperäaineksia, joita liitteessä II ja liitteessä II a määrättyjen edellytysten mukaan ei saisi käyttää tietyn tuotteen valmistuksessa, saa kuitenkin käyttää, jos: a) niiden yhteisarvo on enintään 15 prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta; b) mitään niistä prosenttimääristä, jotka luettelossa annetaan ei-alkuperäainesten enimmäisarvoksi, ei ylitetä tätä kohtaa sovellettaessa.

5. Edellä olevan 4 kohdan määräyksiä ei sovelleta tuotteisiin, jotka kuuluvat harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmään. 6. Edellä olevan 1–5 kohdan määräyksiä sovelletaan, jollei 8 artiklasta muuta johdu. 8 artikla Riittämätön valmistus tai käsittely 1. Seuraavia toimia pidetään riittämättömänä valmistuksena tai käsittelynä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 7 artiklan vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista: a) toimenpiteet tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana; b) kollien jakaminen ja yhdistäminen; c) pesu, puhdistus; pölyn, oksidin, öljyn, maalin tai muun peiteaineen poistaminen; d) tekstiilien silitys tai prässäys; e) yksinkertainen maalaus ja kiillotus;

f) viljan ja riisin esikuorinta, hiominen osittain tai kokonaan, kiillotus ja lasitus; g) sokerin värjäys tai sokeripalojen muodostus; kidesokerin hienontaminen osittain tai kokonaan; h) hedelmien, pähkinöiden ja vihannesten kuoriminen ja kivien poisto; i) teroitus, yksinkertainen hiominen tai yksinkertainen leikkaaminen; j) seulonta, lajittelu, luokittelu, ryhmittely, yhteensovitus; (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi); k) yksinkertainen pullotus, tölkitys, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille tai levyille kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimenpiteet; l) merkkien, nimilappujen, logojen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tai painaminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin; m) erilaistenkin tuotteiden yksinkertainen sekoittaminen; sokerin sekoittaminen muiden ainesten kanssa; n) osien yksinkertainen yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi tai tuotteiden purkaminen osiin;

o) kahden tai useamman a–n alakohdassa mainitun toimenpiteen toteuttaminen yhdessä; p) eläinten teurastus. 2. Kaikki tietylle tuotteelle joko yhteisössä tai ESA-valtioissa suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä. 9 artikla Kelpuuttamisen yksikkö 1. Kelpuuttamisen yksikkö tämän pöytäkirjan määräyksiä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä nimike harmonoidun järjestelmän nimikkeistön mukaan. Tästä seuraa, että: a) kun tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaan yhteen ainoaan nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön; b) kun lähetys koostuu useasta samanlaisesta tuotteesta, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen, tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan kuhunkin tuotteeseen erikseen. 2. Jos harmonoidun järjestelmän yleisen tulkintasäännön 5 mukaan pakkausta pidetään tuotteeseen kuuluvana luokiteltaessa, sitä on pidettävä tuotteeseen kuuluvana myös alkuperää määritettäessä.

10 artikla Tarvikkeet, varaosat ja työkalut Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa ja jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja sisältyvät sen hintaan taikka joita ei laskuteta erikseen, katsotaan muodostavan kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa yhden kokonaisuuden. 11 artikla Sarjat Harmonoidun järjestelmän yleisen tulkintasäännön 3 mukaisia sarjoja pidetään alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kuitenkin kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan noudettuna-hinnasta. 12 artikla Neutraalit tekijät Määritettäessä, onko tuote alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta seuraavien tuotteen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjen tuotteiden alkuperää: a) energia ja polttoaineet;

b) laitokset ja laitteistot; c) koneet ja työkalut; d) tavarat, jotka eivät sisälly ja joiden ei ole tarkoitus sisältyä tuotteen lopulliseen koostumukseen. 13 artikla Kirjanpidollinen erottelu 1. Jos keskenään korvattavissa olevien alkuperä- ja ei-alkuperäainesten erillisvarastointi aiheuttaa huomattavia kustannuksia tai merkittäviä vaikeuksia, tulliviranomaiset voivat asianomaisten kirjallisesta pyynnöstä antaa luvan käyttää niin kutsuttua ”kirjanpidollisen erottelun” menetelmää, jäljempänä ”menetelmä”, kyseisten varastojen hallinnoimiseksi. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua menetelmää sovelletaan myös harmonoidun järjestelmän alanimikkeiden 1701 12, 1701 13, 1701 14 lisättyä maku- tai väriainetta sisältämättömään ja jatkojalostukseen tarkoitettuun alkuperä- ja ei-alkuperäraakasokeriin, joka on fyysisesti yhdistetty tai sekoitettu jossakin ESA-talouskumppanuussopimusvaltiossa tai unionissa ennen sen viemistä unioniin tai ESA-talouskumppanuussopimusvaltioon. 3. Menetelmällä on varmistettava, että tuotettujen tuotteiden, joita voidaan pitää ESA-talouskumppanuussopimusvaltio(ide)n tai EU:n alkuperätuotteina, lukumäärä tai määrä on minä hetkenä tahansa sama kuin jos varastot olisivat olleet fyysisesti erillään. 4. Tulliviranomaiset voivat myöntää 1 kohdassa tarkoitetun luvan asianmukaisina pitämillään edellytyksillä. 5. Menetelmää on sovellettava ja sen soveltaminen dokumentoitava siinä maassa sovellettavien yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti, jossa tuote oli valmistettu.

6. Menetelmän luvanhaltija voi tapauksen mukaan antaa tai hakea alkuperäselvityksiä tuotemäärälle, jonka voidaan katsoa muodostuvan alkuperätuotteista. Luvan saaneen on tulliviranomaisten pyynnöstä annettava selvitys siitä, kuinka määriä on hallinnoitu. 7. Tulliviranomaisten on valvottava luvan käyttöä, ja ne voivat milloin tahansa peruuttaa sen, jos luvanhaltija käyttää lupaa sääntöjenvastaisesti tai ei täytä jotain muuta tässä pöytäkirjassa määrättyä edellytystä. 8. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa keskenään korvattavissa olevilla aineksilla tarkoitetaan saman lajin ja saman kauppalaadun aineksia, joiden tekniset ja fyysiset ominaisuudet ovat samat ja joita ei voida erottaa toisistaan niiden alkuperän määrittämiseksi. III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET 14 artikla Alueperiaate 1. Edellä II osastossa alkuperäaseman saamiselle määrättyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä ESA-valtioissa tai yhteisössä, jollei 3, 4 ja 5 artiklasta muuta johdu.

2. Jos ESA-valtiosta tai yhteisöstä johonkin muuhun maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan, niitä on, jollei 3, 4 ja 5 artiklasta muuta johdu, pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voida osoittaa, että a) palautettavat tavarat ovat samoja kuin maasta viedyt tavarat; ja b) niille ei ole suoritettu kyseisessä maassa tai viennin aikana muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 15 artikla Muuntamattomuus 1.Osapuolessa kulutukseen luovutettujen alkuperätuotteiden on oltava samat kuin toisesta osapuolesta viedyt tuotteet, jossa ne ovat saaneet alkuperäasemansa. Niitä ei saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla ennen kulutukseen luovuttamista suoritettu mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja eikä muita toimintoja kuin merkkien, etikettien, sinettien tai mahdollisen asiakirja-aineiston lisääminen tai kiinnittäminen, jolla varmistetaan tuojaosapuolen omien erityisvaatimusten noudattaminen. 2.Tuotteet tai lähetykset voidaan varastoida muussa kuin osapuolena olevassa valtiossa edellyttäen, että tuotteet tai lähetykset pysyvät tullivalvonnassa kyseisessä valtiossa. 3. Rajoittamatta V osaston määräysten soveltamista viejä voi jakaa lähetykset osalähetyksiksi muussa kuin osapuolena olevassa valtiossa tai tämä voidaan tehdä viejän vastuulla edellyttäen, että lähetykset pysyvät tullivalvonnassa kyseisessä valtiossa. 4. Jos on epäselvää, onko edellä 1–3 kohdassa säädettyjä edellytyksiä noudatettu, tulliviranomaiset voivat pyytää tavaranhaltijaa antamaan määräysten noudattamista koskevia todisteita, jollainen voi olla esimerkiksi konossementin kaltainen sopimusperusteinen kuljetusasiakirja tai pakkauksen merkintöihin tai numeroihin perustuva konkreettinen todiste taikka jokin muu itse tavaroihin liittyvä todiste. 16 artikla Näyttelyt 1. Alkuperätuotteille, jotka on lähetetty näyttelyyn, joka pidetään muussa maassa tai muulla alueella kuin joita 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetaan ja joihin voidaan soveltaa kumulaatiota, ja jotka myydään näyttelyn jälkeen yhteisöön tai ESA-valtioon tuotaviksi, myönnetään tuonnissa sopimuksen määräysten mukaiset etuudet, jos tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että a) viejä on lähettänyt nämä tuotteet ESA-valtiosta tai yhteisöstä maahan, jossa näyttely pidetään, ja pitänyt niitä siellä näytteillä;

b) kyseinen viejä on myynyt tai muutoin luovuttanut tuotteet ESA-valtiossa tai yhteisössä olevalle vastaanottajalle; c) tuotteet on lähetetty näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyä varten; ja d) sen jälkeen kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. Alkuperäselvitys on annettava tai laadittava IV osaston määräysten mukaisesti ja esitettävä tavanomaisella tavalla tuojamaan tulliviranomaisille. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia kirjallinen lisäselvitys olosuhteista, joissa tuotteita on pidetty näytteillä. 3. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa. 17 artikla Sokerilähetykset Lisättyä maku- tai väriainetta sisältämättömän, jatkojalostukseen tarkoitetun harmonoidun järjestelmän alanimikkeiden 1701 12, 1701 13 ja 1701 14 raakasokerin osapuolten alueiden välillä meritse tapahtuvat lähetykset, jotka ovat eri alkuperää, on sallittava ilman tarvetta pitää sokeria erillisissä varastoissa. On varmistettava, että tällaisen sokerin, jota voidaan pitää alkuperätuotteena, määrä on sama kuin määrä, joka olisi ilmoitettu tuontiin, jos sokeri olisi pidetty erillisissä varastoissa. Viimeisen lastaussataman olisi sijaittava AKT:n talouskumppanuussopimusvaltiossa. IV OSASTO ALKUPERÄSELVITYS 18 artikla

Yleiset vaatimukset 1. ESA-valtion alkuperätuotteet saavat yhteisöön tuotaessa ja yhteisön alkuperätuotteet saavat ESA-valtioon tuotaessa sopimuksen määräysten mukaiset etuudet, jos niistä esitetään joko: a) liitteessä III olevan mallin mukainen EUR.1-tavaratodistus; tai b) 23 artiklan 1 kohdassa eritellyissä tapauksissa ilmoitus, jäljempänä ’kauppalaskuilmoitus’, jonka viejä antaa kauppalaskussa, lähetysluettelossa tai muussa sellaisessa kaupallisessa asiakirjassa, jossa tuotteiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi; kauppalaskuilmoituksen teksti on liitteessä IV. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän pöytäkirjan mukaiset alkuperätuotteet saavat 29 artiklassa eritellyissä tapauksissa sopimuksen mukaiset etuudet ilman, että on tarpeen esittää mitään edellä tarkoitetuista asiakirjoista. 3. Kun asiasta on ilmoitettu tulliyhteistyökomiteassa, osapuolen alkuperätuotteet saavat toiseen osapuoleen tuotaessa tämän sopimuksen mukaisen etuuskohtelun edellyttäen, että osapuolten asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti rekisteröitynyt viejä on toimittanut kauppalaskuilmoituksen 23 artiklan mukaisesti. Tällaisessa ilmoituksessa on vahvistettava, että 1 kohdan a ja b alakohdan soveltaminen lakkaa. 4. Tämän osaston määräyksiä sovellettaessa viejät pyrkivät käyttämään ESA-valtioille ja yhteisölle yhteistä kieltä. 19 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely 1. Viejämaan tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen viejän tai tämän valtuuttaman edustajan viejän vastuulla tekemästä kirjallisesta hakemuksesta.

2. Tätä varten viejä tai tämän valtuuttama edustaja täyttää liitteessä III esitettyjen mallien mukaiset EUR.1-tavaratodistuksen ja hakemuslomakkeen. Nämä lomakkeet täytetään tämän pöytäkirjan määräysten mukaisesti. Jos ne täytetään käsin, ne on täytettävä musteella painokirjaimin. Tuotteiden kuvaus on merkittävä sille varattuun kohtaan jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos kohtaa ei täytetä kokonaan, kuvauksen viimeisen rivin alle on vedettävä vaakasuora viiva ja täyttämätön tila on suljettava viivalla. 3. EUR.1-tavaratodistusta hakevan viejän on oltava valmis esittämään milloin tahansa sen viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä, jossa EUR.1-tavaratodistus annetaan, kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema sekä tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttyminen. 4. Yhteisön jäsenvaltion tai ESA-valtion tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen, jos kyseisiä tuotteita voidaan pitää yhteisön, ESA-valtion tai jonkin muun 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun maan tai alueen alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset. 5. Tavaratodistuksen antavien tulliviranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperäaseman ja tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. Tätä varten niillä on oikeus vaatia todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeelliseksi katsomiaan tarkastuksia. Tavaratodistuksen antavien tulliviranomaisten on valvottava myös, että 2 kohdassa tarkoitetut lomakkeet täytetään asianmukaisesti. Ne tarkastavat erityisesti, että tuotekuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä. 6. EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivä merkitään tavaratodistuksen 11 kohtaan. 7. Tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen, ja se annetaan viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut. 20 artikla Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset 1. Sen estämättä, mitä 19 artiklan 7 kohdassa määrätään, EUR.1-tavaratodistus voidaan poikkeuksellisesti antaa siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos: a) sitä ei ole annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi; tai b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että EUR.1-tavaratodistus on annettu, mutta sitä ei ole tuonnissa hyväksytty teknisistä syistä.

2. Sovellettaessa 1 kohtaa viejän on ilmoitettava hakemuksessaan EUR.1-tavaratodistukseen merkittyjen tuotteiden vientipaikka ja -päivä sekä perusteet pyynnölleen. 3. Tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1-tavaratodistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaisia. 4. Jälkikäteen annettuihin EUR.1-tavaratodistuksiin on tehtävä seuraava englanninkielinen merkintä: ”ISSUED RETROSPECTIVELY” 5. Edellä 4 kohdassa esitetty merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kohtaan ”Huomautuksia”. 21 artikla EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen 1. Jos EUR.1-tavaratodistus varastetaan tai se katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. 2. Näin annettuun kaksoiskappaleeseen on tehtävä seuraava englanninkielinen merkintä: ”DUPLICATE”

3. Edellä 2 kohdassa esitetty merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen kohtaan ”Huomautuksia”. 4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1-tavaratodistuksen antopäivämäärä, on voimassa kyseisestä päivästä alkaen. 22 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antaminen aikaisemmin annetun tai laaditun alkuperäselvityksen perusteella Kun alkuperätuotteet asetetaan ESA-valtiossa tai yhteisössä tullitoimipaikan valvontaan, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla EUR.1-tavaratodistuksella kaikkien näiden tuotteiden tai niistä osan lähettämiseksi muualle ESA-valtioihin tai yhteisöön. Korvaavan EUR.1-tavaratodistuksen tai -tavaratodistukset antaa se tullitoimipaikka, jonka valvontaan tuotteet asetetaan, ja vahvistaa se tulliviranomainen, jonka valvontaan tuotteet asetetaan. 23 artikla Kauppalaskuilmoituksen laatimisedellytykset 1. Edellä 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kauppalaskuilmoituksen voivat laatia: a) jäljempänä 24 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä; tai tai b) kuka tahansa viejä yhdestä tai useammasta kollista muodostuvalle, yhteensä enintään 6 000 euron arvosta alkuperätuotteita sisältävälle lähetykselle.

2. Kauppalaskuilmoitus voidaan laatia, jos kyseisiä tuotteita voidaan pitää ESA-valtion, yhteisön tai jonkin muun 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun maan tai alueen alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset. 3. Kauppalaskuilmoituksen laativan viejän on oltava valmis milloin tahansa esittämään viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema ja tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttyminen. 4. Viejä laatii kauppalaskuilmoituksen kirjoittamalla koneella, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan tämän pöytäkirjan liitteessä IV olevan tekstin mukaisen ilmoituksen käyttäen yhtä kyseisessä liitteessä annetuista erikielisistä toisinnoista ja viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Jos ilmoitus kirjoitetaan käsin, se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 5. Kauppalaskuilmoituksissa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 24 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa viejämaan tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen, että hän ottaa jokaisesta kauppalaskuilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi käsin allekirjoittanut sen. 6. Viejä voi laatia kauppalaskuilmoituksen, kun siinä tarkoitetut tuotteet viedään maasta, tai se voi laatia sen viennin jälkeen, jos se esitetään tuojamaassa viimeistään kahden vuoden kuluttua siitä, kun siinä tarkoitetut tuotteet on tuotu maahan. 24 artikla Valtuutettu viejä 1. Viejämaan tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, joka harjoittaa sopimuksen kaupallista yhteistyötä koskevien määräysten soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden usein tapahtuvaa vientiä, luvan laatia kauppalaskuilmoituksia kyseisten tuotteiden arvosta riippumatta. Tällaista lupaa hakevan viejän on annettava kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja muiden tässä pöytäkirjassa asetettujen vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. 2. Tulliviranomaiset voivat asettaa valtuutetun viejän aseman myöntämiselle kaikki tarpeellisina pitämänsä edellytykset. 3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka merkitään kauppalaskuilmoitukseen.

4. Tulliviranomaiset valvovat valtuutetun viejän luvankäyttöä. 5. Tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa luvan. Niiden on tehtävä näin silloin, kun valtuutettu viejä ei enää anna 1 kohdassa tarkoitettuja takeita tai täytä 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä taikka muutoin käyttää lupaa väärin. 25 artikla Alkuperäselvityksen voimassaolo 1. Alkuperäselvitys on voimassa kymmenen kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejämaassa, ja se on esitettävä mainitun ajan kuluessa tuojamaan tulliviranomaisille. 2. Alkuperäselvitykset, jotka esitetään tuojamaan tulliviranomaisille 1 kohdassa mainitun esittämismääräajan päätyttyä, voidaan hyväksyä etuuskohtelun soveltamista varten, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä ennen määräajan päättymistä poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojamaan tulliviranomaiset voivat hyväksyä alkuperäselvitykset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä. 26 artikla Kauttakulkumenettely Kun tavarat saapuvat 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuun maahan tai alueelle, joka on muu kuin niiden alkuperämaa, uusi neljän kuukauden voimassaoloaika alkaa päivänä, jona kauttakuljetusmaan tulliviranomaiset merkitsevät EUR.1-tavaratodistuksen 7 kohtaan:

— sanan ”kauttakuljetus”, — kauttakuljetusmaan nimen, — virallisen leiman, jonka malli on aikaisemmin toimitettu Euroopan komissiolle 36 artiklan mukaisesti, — mainittujen merkintöjen päivämäärän. 27 artikla Alkuperäselvityksen esittäminen Alkuperäselvitys on esitettävä tuojamaan tulliviranomaisille kyseisessä maassa sovellettavien menettelyjen mukaisesti. Kyseiset viranomaiset voivat vaatia alkuperäselvityksen käännöksen, ja ne voivat lisäksi vaatia, että tuontitavarailmoitusta täydennetään tuojan vakuutuksella siitä, että tuotteet täyttävät sopimuksen soveltamiseksi vaadittavat edellytykset. 28 artikla Tuonti osalähetyksinä Jos tuojan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän XVI ja XVII jaksoon tai nimikkeisiin 7308 ja 9406 kuuluva harmonoidun järjestelmän yleisessä tulkintasäännössä 2 a tarkoitettu osiin purettu tai kokoamaton tuote tuodaan maahan osalähetyksinä tuojavaltion tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, tulliviranomaisille esitetään tällaisesta tuotteesta yksi alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa.

29 artikla Poikkeukset alkuperäselvityksen esittämisestä 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina ilman, että alkuperäselvityksen esittämistä vaaditaan, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tässä pöytäkirjassa määrätyt vaatimukset ja kun ei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen todenmukaisuutta. Jos tuotteet lähetetään postitse, tämä ilmoitus voidaan tehdä tulliluetteloon CN22/CN23 tai tähän asiakirjaan liitettävälle erilliselle paperille. 2. Tuontia, joka on satunnaista ja muodostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista, ei pidetä kaupallisena, jos näiden tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. 3. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin 500 euroa pikkulähetysten osalta eikä suurempi kuin 1 200 euroa matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta. 30 artikla Kumulaatiota koskeva tiedotusmenettely 1. Sovellettaessa 3 artiklan 1 kohtaa, 4 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklaa ESA-valtioista, yhteisöstä, muista AKT-valtioista, MMA:ista tai muista maista, joihin sovelletaan kumulaatiota, tulevien ainesten tämän pöytäkirjan mukainen alkuperäasema todistetaan EUR.1-tavaratodistuksella tai tämän pöytäkirjan liitteessä V A esitetyn mallin mukaisella hankkijan ilmoituksella, jonka viejä antaa siinä valtiossa tai yhteisössä, josta aines tulee. 2. Sovellettaessa 3 artiklan 4 kohtaa ja 4 artiklan 4 kohtaa ESA-valtioissa, yhteisössä, muissa AKT-valtioissa tai MMA:issa suoritettu valmistus tai käsittely todistetaan tämän pöytäkirjan liitteessä V B esitetyn mallin mukaisella hankkijan ilmoituksella, jonka viejä antaa siinä valtiossa tai yhteisössä, josta aines tulee. 3. Hankkijan on annettava erillinen hankkijan ilmoitus jokaisen tavaralähetyksen osalta lähetystä koskevassa kauppalaskussa tai tämän laskun liitteessä taikka lähetysluettelossa tai muussa lähetystä koskevassa kaupallisessa asiakirjassa, jossa ainesten kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi.

4. Hankkijan ilmoitus voidaan laatia valmiille lomakkeelle. 5. Hankkijan ilmoituksissa on oltava hankkijan käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Kun kauppalasku ja hankkijan ilmoitus laaditaan tietokoneella, hankkijan ilmoitusta ei kuitenkaan tarvitse välttämättä allekirjoittaa käsin, jos hankkijayrityksessä asiasta vastaava työntekijä voidaan tunnistaa tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla siinä valtiossa, jossa hankkijan ilmoitus on laadittu. Mainitut tulliviranomaiset voivat vahvistaa tämän kohdan soveltamisen edellytykset. 6. Hankkijan ilmoitus on esitettävä toimivaltaisille tulliviranomaisille viejävaltiossa, jota on pyydetty antamaan EUR.1-tavaratodistus. 7. Hankkijan, joka laatii ilmoituksen, on oltava valmis esittämään milloin tahansa sen maan tulliviranomaisten pyynnöstä, jossa ilmoitus laaditaan, kaikki asianmukaiset asiakirjat, joilla todistetaan ilmoituksessa annetut tiedot oikeiksi. 8. Cotonoun sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan 26 artiklan mukaisesti ennen tämän pöytäkirjan voimaantulopäivää laaditut hankkijan ilmoitukset ja annetut tiedotustodistukset jäävät voimaan. 31 artikla Todistusasiakirjat Edellä 19 artiklan 3 kohdassa ja 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat, joita käytetään todisteena siitä, että EUR.1-tavaratodistuksessa tai kauppalaskuilmoituksessa tarkoitettuja tuotteita voidaan pitää ESA-valtion, yhteisön tai jonkin muun 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun maan tai alueen alkuperätuotteina ja että ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset, voivat olla muun muassa seuraavia: a) esimerkiksi viejän tai hankkijan tileihin tai sisäiseen kirjanpitoon sisältyvät välittömät todisteet toimista, jotka tämä on suorittanut tavaroiden tuottamiseksi; b) asiakirjat, joilla osoitetaan tuotteiden valmistuksessa käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu ESA-valtiossa, yhteisössä tai jossakin muussa 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetussa maassa tai alueella, jossa näitä asiakirjoja käytetään kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

c) asiakirjat, joilla osoitetaan ainesten valmistus tai käsittely ESA-valtiossa, yhteisössä tai jossakin muussa 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetussa maassa tai alueella ja jotka on annettu tai laadittu ESA-valtiossa, yhteisössä tai jossakin muussa 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetussa maassa tai alueella, jossa näitä asiakirjoja käytetään kansallisen lainsäädännön mukaisesti; d) EUR.1-tavaratodistukset tai kauppalaskuilmoitukset, joilla osoitetaan tuotteiden valmistuksessa käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu ESA-valtiossa, yhteisössä tai jossakin muussa 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetussa maassa tai alueella tämän pöytäkirjan mukaisesti. 32 artikla Alkuperäselvitysten ja todistusasiakirjojen säilyttäminen 1. Viejän, joka hakee EUR.1-tavaratodistusta, on säilytettävä 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. 2. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on säilytettävä kyseisen kauppalaskuilmoituksen jäljennös ja 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. 3. Hankkijan, joka laatii hankkijan ilmoituksen, on säilytettävä ilmoituksen jäljennös ja kauppalaskun, lähetysluettelon tai muun kaupallisen asiakirjan, jonka liitteenä ilmoitus on, jäljennökset sekä 30 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. 4. Viejämaan tulliviranomaisten, jotka antavat EUR.1-tavaratodistuksen, on säilytettävä 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake vähintään kolme vuotta. 5. Tuojamaan tulliviranomaisten on säilytettävä niille esitetyt EUR.1-tavaratodistukset ja kauppalaskuilmoitukset vähintään kolme vuotta. 33 artikla

Poikkeavuudet ja muotovirheet 1. Pienet poikkeavuudet alkuperäselvityksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee alkuperäselvityksestä mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että se vastaa tulliviranomaisille esitettyjä tuotteita. 2. Alkuperäselvityksessä olevat selvät muotovirheet, kuten lyöntivirheet, eivät saa johtaa kyseisen asiakirjan hylkäämiseen, jolleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä asiakirjassa annettujen tietojen oikeellisuutta. 34 artikla Euroina ilmaistut määrät 1. Edellä olevan 23 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 29 artiklan 3 kohdan määräysten soveltamiseksi tapauksissa, joissa tuotteet laskutetaan muuna valuuttana kuin euroina, ESA-valtiot, yhteisön jäsenvaltiot ja muut 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetut maat ja alueet vahvistavat euroina ilmaistuja määriä vastaavat määrät vuosittain omana kansallisena valuuttanaan. 2. Lähetykseen sovelletaan 23 artiklan 1 kohdan b alakohdan tai 29 artiklan 3 kohdan määräyksiä sen valuutan perusteella, jona kauppalasku on laadittu, asianomaisen maan vahvistaman määrän mukaisesti. 3. Kansallisena valuuttana käytettävät määrät ovat euroina ilmaistujen määrien vasta-arvot kyseisenä valuuttana lokakuun ensimmäisen arkipäivän euron kurssin mukaisesti. Määrät ilmoitetaan Euroopan yhteisöjen komissiolle 15 päivään lokakuuta mennessä, ja niitä sovelletaan seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä. Euroopan yhteisöjen komissio ilmoittaa kaikille asianomaisille maille kyseisistä määristä. 4. Maa voi pyöristää ylöspäin tai alaspäin määrää, joka saadaan muunnettaessa euroina ilmaistu määrä sen kansalliseksi valuutaksi. Pyöristyksen tuloksena saatu määrä voi poiketa muuntamisen tuloksena saadusta määrästä enintään viisi prosenttia. Maa voi pitää euroina ilmaistun määrän kansallisena valuuttana ilmaistun vasta-arvon muuttumattomana, jos kyseisen määrän muuntaminen 3 kohdassa määrättynä vuotuisen tarkistuksen ajankohtana ennen mahdollista pyöristystä korottaisi kansallisena valuuttana ilmaistua vasta-arvoa vähemmän kuin 15 prosenttia. Kansallisena valuuttana ilmaistu vasta-arvo voidaan pitää samana, jos kyseinen vasta-arvo alenisi muuntamisen tuloksena.

5. Tulliyhteistyökomitea tarkastelee euroina ilmaistuja määriä yhteisön tai ESA-valtioiden pyynnöstä. Tätä tarkastelua tehdessään tulliyhteistyökomitea harkitsee, onko aiheellista säilyttää näiden arvorajojen reaalivaikutus entisellään. Tätä tarkoitusta varten se voi päättää euroina ilmaistujen määrien muuttamisesta. V OSASTO HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMÄT 35 artikla Hallinnolliset ehdot sopimuksen mukaisten etuuksien soveltamiseksi tuotteisiin 1. Tuotteisiin, jotka ovat tämän pöytäkirjan mukaisesti ESA-valtioiden tai yhteisön alkuperätuotteita, sovelletaan tullille tehtävän tuonti-ilmoituksen hetkellä sopimuksen mukaisia etuuksia vain sillä edellytyksellä, että tuotteet vietiin sinä päivänä tai sen päivän jälkeen, kun viejämaa ryhtyi noudattamaan 2 kohdassa olevia määräyksiä. 2. Osapuolet sitoutuvat ottamaan käyttöön: a) tarpeelliset kansalliset ja alueelliset järjestelyt tässä pöytäkirjassa vahvistettujen sääntöjen ja menettelyjen täytäntöönpanoa ja soveltamista varten, myös tarvittaessa välttämättömät järjestelyt 3, 4 ja 5 artiklan soveltamista varten; b) tuotteiden alkuperän ja tässä pöytäkirjassa määrättyjen muiden ehtojen noudattamisen asianmukaista hallintoa ja valvontaa varten tarvittavat hallinnolliset rakenteet ja järjestelmät. Ne antavat 36 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset.

36 artikla Osapuolten tulliviranomaisten ilmoittaminen 1. ESA-valtiot ja yhteisön jäsenvaltiot toimittavat toisilleen Euroopan yhteisöjen komission ja COMESA:n sihteeristön välityksellä niiden tulliviranomaisten osoitteet, jotka vastaavat EUR.1-tavaratodistusten ja kauppalaskuilmoitusten tai hankkijan ilmoitusten antamisesta ja tarkastamisesta, sekä tullitoimipaikkojensa näiden todistusten antamiseen käyttämien leimasinten leimanäytteet. EUR.1-tavaratodistukset ja kauppalaskuilmoitukset tai hankkijan ilmoitukset hyväksytään etuuskohtelun soveltamista varten siitä päivästä, jona Euroopan yhteisöjen komissio ja COMESA:n sihteeristö saavat kyseiset tiedot. 2. ESA-valtiot ja yhteisön jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen viipymättä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen muutoksista. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut viranomaiset toimivat kyseisen valtion alaisuudessa. Valvonnasta ja tarkastuksista vastaavat viranomaiset kuuluvat kyseisen valtion viranomaisiin. 37 artikla Keskinäinen avunanto 1. Sen varmistamiseksi, että tätä pöytäkirjaa sovelletaan oikein, yhteisö, ESA-valtiot ja 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetut muut valtiot avustavat toisiaan toimivaltaisten tullihallintojen välityksellä EUR.1-tavaratodistusten, kauppalaskuilmoitusten tai hankkijan ilmoitusten aitoutta sekä kyseisissä asiakirjoissa annettujen tietojen oikeellisuutta tarkastettaessa. 2. Viranomaiset, joilta apua pyydetään, toimittavat tarvittavat tiedot niistä olosuhteista, joissa tuote on valmistettu, ja ilmoittavat erityisesti, millä edellytyksillä alkuperäsääntöjä on noudatettu ESA-valtioissa, yhteisössä sekä 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetuissa muissa asianomaisissa valtioissa. 38 artikla

Alkuperäselvityksen tarkastaminen 1. Alkuperäselvitysten jälkitarkastus suoritetaan riskin arvioinnin perusteella ja pistokokein tai aina kun tuojamaan tulliviranomaisilla on perusteltua aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, tuotteiden alkuperäasemaa tai muiden tässä pöytäkirjassa määrättyjen vaatimusten täyttymistä. 2. Sovellettaessa 1 kohdan määräyksiä tuojamaan tulliviranomaiset palauttavat viejämaan tulliviranomaisille EUR.1-tavaratodistuksen ja kauppalaskun, jos se on esitetty, kauppalaskuilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennöksen ja esittävät tarvittaessa syyt tarkastuspyyntöön. Tarkastuspyynnön tueksi toimitetaan kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella alkuperäselvityksessä olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. 3. Tarkastuksen suorittavat viejämaan tulliviranomaiset. Tätä varten niillä on oikeus vaatia todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tai valmistajan tilejä tai tehdä muita tarpeelliseksi katsomiaan tarkastuksia. 4. Jos tuojamaan tulliviranomaiset päättävät lykätä etuuskohtelun myöntämistä kyseisille tuotteille siihen asti, kun tarkastuksen tulokset on saatu, tuotteet on tarjottava luovutettaviksi tuojalle tarpeellisiksi katsotuin varmuustoimenpitein. 5. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille mahdollisimman pian. Näistä tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko asiakirjat aitoja ja voidaanko kyseisiä tuotteita pitää ESA-valtion, yhteisön tai jonkin muun 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja täyttävätkö ne tämän pöytäkirjan muut vaatimukset. 6. Jos perustellun epäilyn tapauksessa vastausta ei ole saatu kymmenen kuukauden kuluessa tarkastuspyynnön päivämäärästä tai saadussa vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, onko kyseinen asiakirja aito tai mikä on tavaroiden tosiasiallinen alkuperä, tarkastusta pyytäneet tulliviranomaiset epäävät etuuskohtelun, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. 7. Jos tarkastusmenettely tai muut käytettävissä olevat tiedot näyttävät osoittavan, että tämän pöytäkirjan määräyksiä rikotaan, viejämaa suorittaa omasta aloitteestaan tai tuojamaan pyynnöstä tarvittavat tutkimukset tai toteuttaa toimenpiteet tällaisten tutkimusten suorittamiseksi asianmukaista kiireellisyyttä noudattaen, jotta tällaiset rikkomukset voidaan todeta ja estää; tätä tarkoitusta varten asianomainen viejämaa voi pyytää tuojamaata osallistumaan näihin tarkastuksiin. 39 artikla

Hankkijoiden ilmoitusten tarkastaminen 1. Hankkijoiden ilmoitusten tarkastus suoritetaan riskin arvioinnin perusteella ja pistokokein tai aina kun sen maan tulliviranomaisilla, jossa nämä ilmoitukset on otettu huomioon EUR.1-tavaratodistusta annettaessa tai kauppalaskuilmoitusta laadittaessa, on perusteltua aihetta epäillä asiakirjan aitoutta tai siinä annettujen tietojen oikeellisuutta. 2. Tulliviranomaiset, joille hankkijan ilmoitus esitetään, voivat pyytää sen valtion tulliviranomaisia, jossa ilmoitus on laadittu, antamaan tämän pöytäkirjan liitteessä VI esitetyn mallin mukaisen tiedotustodistuksen. Vaihtoehtoisesti todentamisviranomaiset, joille hankkijan ilmoitus esitetään, voivat pyytää viejää esittämään sen valtion tulliviranomaisten antaman tiedotustodistuksen, jossa ilmoitus on laadittu. Tiedotustodistuksen antaneen tullitoimipaikan on säilytettävä todistuksen jäljennös vähintään kolme vuotta. 3. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille niin pian kuin mahdollista. Tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko hankkijan ilmoituksessa olevat tiedot oikeat, ja niiden perusteella tulliviranomaisten on voitava määritellä, voidaanko, ja missä määrin, kyseinen hankkijan ilmoitus ottaa huomioon EUR.1-tavaratodistusta annettaessa tai kauppalaskuilmoitusta laadittaessa. 4. Tarkastuksen suorittavat sen maan tulliviranomaiset, jossa hankkijan ilmoitus on laadittu. Tätä varten niillä on oikeus vaatia todistusaineistoa tai tarkastaa hankkijan tilejä tai tehdä muita tarkastuksia, jotka ne katsovat tarpeellisiksi hankkijan ilmoituksen oikeellisuuden tarkastamiseksi. 5. Virheellisen hankkijan ilmoituksen perusteella annettuja tai laadittuja EUR.1-tavaratodistuksia tai kauppalaskuilmoituksia pidetään mitättöminä. 40 artikla Riitojen ratkaiseminen Edellä 38 ja 39 artiklassa määrättyjä tarkastusmenettelyitä koskevat riidat, joita tarkastusta pyytävät ja sen suorittamisesta vastuussa olevat tulliviranomaiset eivät pysty keskenään sopimaan, sekä tämän pöytäkirjan tulkintaa koskevat kysymykset saatetaan tulliyhteistyökomitean ratkaistavaksi. Tuojan ja tuojamaan tulliviranomaisten väliset riidat ratkaistaan aina kyseisen maan lainsäädännön mukaisesti. 41 artikla

Seuraamukset Seuraamuksia määrätään jokaiselle, joka laatii tai laadituttaa vääriä tietoja sisältävän asiakirjan saadakseen tuotteille etuuskohtelun. 42 artikla Vapaa-alueet 1. ESA-valtiot ja yhteisö toteuttavat kaikki tarpeelliset toimenpiteet taatakseen, että kaupan kohteena olevia tuotteita, joiden mukana on alkuperäselvitys tai hankkijan ilmoitus ja joita kuljetuksen aikana pidetään niiden alueella sijaitsevilla vapaa-alueilla, ei vaihdeta toisiin tavaroihin ja että niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarkoitetut tavanomaiset toimenpiteet. 2. Poiketen 1 kohtaan sisältyvistä määräyksistä, kun ESA-valtion tai yhteisön alkuperätuotteita, joiden mukana on alkuperäselvitys, tuodaan vapaa-alueelle ja niitä valmistetaan tai käsitellään siellä, asianomaisten viranomaisten on viejän pyynnöstä annettava uusi EUR.1-tavaratodistus, jos suoritettu valmistus tai käsittely on tämän pöytäkirjan määräysten mukaista. 43 artikla Tulliyhteistyökomitea

1. Perustetaan tulliyhteistyökomitea, jäljempänä ’komitea’, jonka tehtävänä on toteuttaa hallinnollista yhteistyötä tämän pöytäkirjan moitteettomaksi ja yhdenmukaiseksi soveltamiseksi ja hoitaa kaikkia muita tullialan tehtäviä. 2. Komitea tarkastelee säännöllisin väliajoin alkuperäsääntöjen soveltamisen vaikutusta ESA-valtioihin ja erityisesti vähiten kehittyneisiin ESA-valtioihin sekä antaa talouskumppanuussopimuskomitealle suosituksia aiheellisista toimenpiteistä. 3. Komitea tekee kumulaatiota koskevat päätökset 5 artiklassa määrätyin edellytyksin. 4. Komitea tekee tästä pöytäkirjasta poikkeamista koskevat päätökset 44 artiklassa määrätyin edellytyksin. 5. Komitea kokoontuu säännöllisesti käsittelemään ESA-valtioiden ja yhteisön ennalta sopimia asioita. 6. Komitea muodostuu yhteisön jäsenvaltioiden asiantuntijoista ja komission tulliasioista vastaavista virkamiehistä sekä ESA-valtioita edustavista asiantuntijoista ja ESA-valtioiden alueellisten ryhmien tulliasioista vastaavista virkamiehistä. Komitea voi tarvittaessa käyttää asianmukaista asiantuntija-apua. Osapuolten edustajat vuorottelevat komitean puheenjohtajana. 44 artikla Poikkeukset 1. Tulliyhteistyökomitea, jäljempänä tässä artiklassa ’komitea’, voi hyväksyä poikkeuksia tästä pöytäkirjasta, jos se on ESA-valtioissa tapahtuvan olemassa olevien tuotannonalojen kehittämisen tai uusien tuotannonalojen syntymisen vuoksi perusteltua. Asianomainen ESA-valtio tai asianomaiset ESA-valtiot ilmoittavat yhteisölle poikkeuspyynnöstään ja perustelevat sen 2 kohdan mukaisesti joko ennen kuin tai samaan aikaan kuin ne esittävät asian komitealle. Yhteisö myöntyy kaikkiin niihin ESA-valtioiden pyyntöihin, jotka ovat tämän artiklan mukaisesti asianmukaisesti perusteltuja ja joista ei voi aiheutua vakavaa haittaa yhteisön vakiintuneelle tuotannonalalle. 2. Komitean suorittaman poikkeuspyyntöjen tutkimisen helpottamiseksi poikkeusta pyytävä ESA-valtio tai sitä pyytävät ESA-valtiot esittävät pyyntönsä tueksi tämän pöytäkirjan liitteessä VII esitetyn mallin mukaisella lomakkeella mahdollisimman täydelliset tiedot erityisesti seuraavista seikoista:

— valmiin tuotteen kuvaus, — kolmansien maiden alkuperäainesten luonne ja määrä, — ESA-valtioista tai 3 ja 4 artiklassa tarkoitetuista maista tai alueilta peräisin olevien alkuperäainesten tai siellä käsiteltyjen ainesten luonne ja määrä, — valmistusmenetelmät, — arvonlisäys, — asianomaisen yrityksen henkilöstön määrä, — yhteisöön suuntautuvan viennin ennakolta arvioitu määrä, — muut mahdolliset raaka-ainelähteet, — pyydetyn määräajan perusteet ottaen huomioon pyrkimykset uusien hankintalähteiden löytämiseksi, — muut huomiot. Samoja sääntöjä sovelletaan pidennystä koskeviin pyyntöihin. Komitea voi muuttaa lomaketta.

3. Pyyntöjä tutkittaessa otetaan huomioon erityisesti: a) asianomaisen ESA-valtion tai asianomaisten ESA-valtioiden kehitystaso tai maantieteellinen sijainti; b) tapaukset, joissa voimassa olevien alkuperäsääntöjen soveltaminen vaikuttaisi merkittävästi ESA-valtion olemassa olevan tuotannonalan kykyyn jatkaa vientiä yhteisöön, ja erityisesti tapaukset, joissa tämä voisi johtaa kyseisen tuotannonalan loppumiseen; c) erityistapaukset, joissa voidaan selkeästi osoittaa, että alkuperäsäännöt voisivat estää merkittäviä sijoituksia tuotannonalaan ja joissa sijoitusohjelman toteuttamista edistävä poikkeus mahdollistaisi näiden sääntöjen vaiheittaisen noudattamisen. 4. Kaikissa tapauksissa on tutkittava, voidaanko ongelma ratkaista alkuperäkumulaatiota koskevien sääntöjen avulla. 5. Tämän lisäksi, jos poikkeuspyyntö koskee vähiten kehittyneisiin kuuluvaa tai sellaista ESA-valtiota, joka on saarivaltio, se tutkitaan myönteisessä hengessä ottaen huomioon erityisesti: a) tehtävän päätöksen taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset, erityisesti vaikutus työllisyyteen; b) tarve soveltaa poikkeusta määräaikana, kun otetaan huomioon asianomaisen ESA-valtion erityistilanne ja ongelmat. 6. Pyyntöjä tutkittaessa otetaan tapauskohtaisesti erityisesti huomioon mahdollisuus antaa alkuperäasema tuotteille, jotka sisältävät naapureina olevien kehitysmaiden, vähiten kehittyneiden maiden taikka sellaisten kehitysmaiden alkuperäaineksia, joiden kanssa yhdellä tai useammalla ESA-valtiolla on erityissuhteet, edellyttäen, että tyydyttävän hallinnollisen yhteistyön aloittaminen on mahdollista. 7. Poikkeus myönnetään, jos asianomaisessa ESA-valtiossa käytettyjen ei-alkuperätuotteiden arvonlisäys on vähintään 45 prosenttia valmiin tuotteen arvosta, edellyttäen, että poikkeus ei aiheuta vakavaa haittaa yhteisön tai yhden tai useamman jäsenvaltion jollekin talouselämän alalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1–6 kohdan soveltamista.

8. Sen estämättä ja sen lisäksi, mitä 1–7 kohdassa määrätään, tonnikalasäilykkeitä ja tonnikalafileitä (ns. loins) koskevat poikkeukset myönnetään 8 000 tonnin vuotuisen kiintiön rajoissa tonnikalasäilykkeiden osalta ja 2 000 tonnin vuotuisen kiintiön rajoissa tonnikalafileiden osalta. ESA-valtiot esittävät edellä mainittujen kiintiöiden mukaiset poikkeushakemukset komitealle, joka myöntää poikkeukset automaattisesti ja saattaa ne voimaan päätöksellään. 9. Komitea toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että päätös tehdään mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa 75 työpäivän kuluessa siitä, kun komitean EY-puheenjohtaja on ottanut pyynnön vastaan. Jos yhteisö ei ilmoita ESA-valtiolle pyyntöä koskevaa kantaansa tämän määräajan kuluessa, pyyntö katsotaan hyväksytyksi. 10. a) Poikkeukset ovat voimassa komitean vahvistaman määräajan, yleensä viisi vuotta. b) Poikkeuspäätöksessä voidaan määrätä mahdollisuudesta uusia poikkeus ilman, että komitean on tarpeen tehdä uusi päätös, jos asianomainen ESA-valtio tai asianomaiset ESA-valtiot esittävät kolme kuukautta ennen kulloisenkin määräajan päättymistä todisteet siitä, että ne eivät edelleenkään voi noudattaa niitä tämän pöytäkirjan määräyksiä, joista poikkeus on myönnetty. Jos pidennystä vastustetaan, komitea tutkii vastustuksen mahdollisimman nopeasti ja päättää, pidennetäänkö poikkeusta vai ei. Komitea toimii 9 kohdan määräysten mukaisesti. Poikkeuksen soveltamisen keskeytymisen välttämiseksi toteutetaan kaikki tarvittavat toimenpiteet. c) Komitea voi a ja b alakohdassa tarkoitettuina määräaikoina tarkastella uudelleen poikkeuksen soveltamisedellytyksiä, jos ilmenee, että poikkeuksen myöntämisperusteissa on tapahtunut merkittävä muutos. Tarkastelun päätyttyä komitea voi muuttaa päätöstään poikkeuksen soveltamisalan tai minkä tahansa muun aiemmin määrätyn edellytyksen osalta. VI OSASTO CEUTA JA MELILLA 45 artikla Erityisedellytykset 1. Tässä pöytäkirjassa käytettyyn käsitteeseen ”yhteisö” ei sisälly Ceuta eikä Melilla. Käsitteeseen ”yhteisön alkuperätuotteet” eivät sisälly Ceutan eivätkä Melillan alkuperätuotteet.

2. Tätä pöytäkirjaa sovelletaan soveltuvin osin määritettäessä, voidaanko tuotteita pitää ESA-valtion alkuperätuotteina tuotaessa niitä Ceutaan ja Melillaan. 3. Jos Ceutassa, Melillassa tai yhteisössä kokonaan tuotettuja tuotteita valmistetaan tai käsitellään ESA-valtiossa, niitä pidetään ESA-valtiossa kokonaan tuotettuina. 4. Ceutassa, Melillassa tai yhteisössä tapahtunut valmistus tai käsittely katsotaan ESA-valtiossa tapahtuneeksi, jos aineksia valmistetaan tai käsitellään edelleen ESA-valtiossa. 5. Edellä olevaa 3 ja 4 kohtaa sovellettaessa tämän pöytäkirjan 8 artiklassa lueteltuja riittämättömiä toimia ei pidetä valmistuksena tai käsittelynä. 6. Ceutaa ja Melillaa pidetään yhtenä alueena. VII OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET 46 artikla Pöytäkirjan muuttaminen Talouskumppanuussopimuskomitea voi päättää tämän pöytäkirjan määräysten muuttamisesta.

47 artikla Liitteet Tämän pöytäkirjan liitteet ovat erottamaton osa tätä pöytäkirjaa. 48 artikla Pöytäkirjan täytäntöönpano Yhteisö ja ESA-valtiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet tämän pöytäkirjan täytäntöön panemiseksi. Pöytäkirjan 1 LIITE I

Alkuhuomautukset liitteessä II olevaan luetteloon Huomautus 1: Luettelossa asetetaan edellytykset, jotka tuotteiden on täytettävä, jotta niitä voitaisiin pitää pöytäkirjan 7 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä. Huomautus 2: 1.Luettelon kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa kuvataan valmis tuote. Ensimmäisessä sarakkeessa on harmonoidussa järjestelmässä käytetty nimikkeen tai ryhmän numero ja toisessa sarakkeessa harmonoidussa järjestelmässä tästä nimikkeestä tai ryhmästä käytetty tavaran kuvaus. Jokaisen kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnän osalta on sääntö 3 tai 4 sarakkeessa. Jos ensimmäisen sarakkeen numeron edessä on tietyissä tapauksissa ”ex”, tämä tarkoittaa, että 3 tai 4 sarakkeen sääntöä sovelletaan ainoastaan 2 sarakkeessa mainittuun nimikkeen osaan. 2.Kun sarakkeessa 1 on koottu yhteen useita nimikkeitä tai mainittu ryhmän numero ja sarakkeessa 2 on tämän vuoksi yleisluonteinen tavaran kuvaus, vastaavaa 3 tai 4 sarakkeen sääntöä sovelletaan kaikkiin niihin tuotteisiin, jotka harmonoidussa järjestelmässä luokitellaan kyseisen ryhmän nimikkeisiin tai johonkin nimikkeistä, jotka on koottu sarakkeeseen 1. 3.Kun tässä luettelossa on eri sääntöjä, joita sovelletaan samaan nimikkeeseen kuuluviin eri tuotteisiin, jokaisessa luetelmakohdassa on sen nimikkeen osan kuvaus, jota viereinen 3 tai 4 sarakkeen sääntö koskee.

4.Kun kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnälle on sääntö sekä 3 että 4 sarakkeessa, viejä voi valintansa mukaan soveltaa joko 3 tai 4 sarakkeessa olevaa sääntöä. Jos 4 sarakkeessa ei ole alkuperäsääntöä, on sovellettava 3 sarakkeen sääntöä. Huomautus 3: 1.Tämän pöytäkirjan 7 artiklan määräyksiä alkuperäaseman saaneista, muiden tuotteiden valmistuksessa käytettävistä tuotteista sovelletaan riippumatta siitä, onko tämä asema saatu siinä tehtaassa, jossa nämä tuotteet käytetään vai jossakin muussa yhteisön tai ESA-valtioiden tehtaassa. Esimerkki: Nimikkeeseen 8407 kuuluva moottori, jonka osalta säännössä määrätään, että mahdollisesti käytettävien ei-alkuperäainesten arvo saa olla enintään 40 prosenttia noudettuna-hinnasta, on valmistettu nimikkeeseen ex 7224 kuuluvasta muusta takomalla esimuokatusta seosteräksestä. Jos tämä esimuokattu teräs on taottu yhteisössä ei-alkuperätuotetta olevasta valanteesta, se on jo saanut alkuperäaseman luettelossa vahvistetun nimikkeen ex 7224 tuotteita koskevan säännön nojalla. Esimuokattua terästä voidaan pitää moottorin arvoa laskettaessa alkuperätuotteena riippumatta siitä, onko esimuokattu teräs tuotettu samassa tehtaassa tai jossakin muussa yhteisön tehtaassa. Valanteen, joka ei ole alkuperätuote, arvoa ei siten oteta huomioon laskettaessa käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa. 2.Luettelon säännössä vahvistetaan suoritettavan valmistuksen tai käsittelyn vähimmäismäärä; tästä seuraa, että sen ylittävä valmistus tai käsittely antaa myös alkuperäaseman ja sitä vähempi valmistus tai käsittely ei anna alkuperäasemaa. Näin ollen jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevia ei-alkuperäaineksia saadaan käyttää, on sitä aiemmalla valmistusasteella olevien tällaisen ainesten käyttö myös sallittua, mutta sen sijaan myöhemmällä valmistusasteella olevien ainesten käyttö ei ole. 3.Kun säännössä määrätään, että ”minkä tahansa nimikkeen aineksia” saadaan käyttää, myös aineksia, jotka kuuluvat samaan nimikkeeseen kuin tuote, saadaan käyttää ottaen kuitenkin huomioon sääntöön mahdollisesti sisältyvät erityisrajoitukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3.2 huomautuksen soveltamista. Ilmaisulla ’valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen … aineksista’ tarkoitetaan kuitenkin, että ainoastaan sellaisia samaan nimikkeeseen kuin tuote kuuluvia aineksia saadaan käyttää, joiden kuvaus on erilainen kuin tuotteella on luettelon 2 sarakkeessa. 4.Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote voidaan valmistaa useammasta kuin yhdestä aineksesta, tämä tarkoittaa, että yhtä tai useampaa näistä aineksista saadaan käyttää. Säännössä ei vaadita, että niitä kaikkia käytetään. Esimerkki: Nimikkeisiin 5208–5212 kuuluviin kankaisiin sovellettavassa säännössä määrätään, että luonnonkuituja saadaan käyttää ja että muun muassa kemiallisia aineita saadaan myös käyttää. Tämä sääntö ei tarkoita, että on käytettävä molempia; on mahdollista käyttää vain toista näistä aineksista tai molempia yhdessä. 5.Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote on valmistettava tietystä aineksesta, tämä edellytys ei luonnollisesti estä käyttämästä muita aineksia, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne eivät voi täyttää sääntöä. (Ks. myös huomautus 6.3 tekstiilien osalta.) Esimerkki:

Nimikkeen 1904 elintarvikevalmisteita koskeva sääntö, jossa nimenomaan suljetaan pois viljan ja viljatuotteiden käyttö, ei estä kivennäissuolojen, kemikaalien ja muiden sellaisten lisäaineiden käyttöä, joita ei valmisteta viljasta. Tätä ei kuitenkaan sovelleta tuotteisiin, joita, vaikka niitä ei voida valmistaa luettelossa nimenomaisesti mainituista aineksista, voidaan valmistaa luonteeltaan samanlaisesta, aiemmalla valmistusasteella olevasta aineksesta. Esimerkki:

Jos ex 62 ryhmän vaatteen osalta, joka on tehty kuitukankaasta, ainoastaan ei-alkuperätuotetta olevan langan käyttö on sallittua, ei ole mahdollista aloittaa valmistusta kuitukankaasta, vaikka kuitukangasta ei tavallisesti voidakaan tehdä langasta. Tällaisissa tapauksissa lähtöaineksen olisi tavallisesti oltava lankaa edeltävällä asteella, toisin sanoen kuituasteella. 6.Jos luettelon säännössä määrätään kaksi prosenttimäärää enimmäisarvoksi ei-alkuperäaineksille, joita voidaan käyttää, näitä prosenttimääriä ei saada laskea yhteen. Toisin sanoen kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvo ei saa koskaan olla suurempi kuin korkein kyseisistä prosenttimääristä. Lisäksi yksittäisiä prosenttimääriä ei saa ylittää niiden nimenomaisten ainesten osalta, joita ne koskevat. Huomautus 4: 1.Luettelossa käytetyllä ilmaisulla ’luonnonkuidut’ tarkoitetaan muita kuituja kuin muunto- ja synteettikuituja. Se rajoittuu kehruuta edeltävillä valmistusasteilla oleviin kuituihin ja siihen kuuluvat myös jätteet ja, jollei toisin mainita, kuidut, jotka on karstattu, kammattu tai muulla tavoin valmistettu, mutta joita ei ole kehrätty. 2.Ilmaisuun ”luonnonkuidut” kuuluvat nimikkeen 0503 jouhi, nimikkeiden 5002 ja 5003 silkki, nimikkeiden 5101–5105 villakuidut ja hieno ja karkea eläimenkarva, nimikkeiden 5201–5203 puuvillakuidut ja nimikkeiden 5301–5305 muut kasvitekstiilikuidut. 3.Ilmaisuja ”tekstiilimassa”, ”kemialliset aineet” ja ”paperinvalmistusaineet” käytetään luettelossa kuvaamaan ryhmiin 50–63 kuulumattomia aineksia, joita voidaan käyttää muunto-, synteetti- tai paperikuitujen tai -lankojen valmistukseen.

4.Luettelossa käytettyyn ilmaisuun ”katkotut tekokuidut” kuuluvat nimikkeiden 5501–5507 synteetti- tai muuntokuitufilamenttitouvi, synteetti- tai muuntokatkokuidut tai niiden jätteet. Huomautus 5: 1.Sellaisen tuotteen osalta, johon luettelossa liittyy viittaus tähän huomautukseen, luettelon 3 sarakkeessa vahvistettuja edellytyksiä ei saada soveltaa niiden valmistuksessa käytettyihin perustekstiiliaineisiin, joiden paino yhteensä on enintään 10 prosenttia kaikkien käytettyjen perustekstiiliaineiden yhteispainosta (katso myös 5.3 ja 5.4 huomautus jäljempänä). 2.Edellä 5.1 huomautuksessa mainittua poikkeusta voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan sekoitetuotteisiin, jotka on tehty kahdesta tai useammasta perustekstiiliaineesta. Perustekstiiliaineet ovat seuraavat: –silkki, –villa, –karkea eläimenkarva, –hieno eläimenkarva, –jouhet, –puuvilla, –paperinvalmistusaineet ja paperi, –pellava, –hamppu, –juutti ja muut niinitekstiilikuidut, –sisali ja muut Agave-sukuisista kasveista saadut tekstiilikuidut, –kookoskuidut, manilla, rami ja muut kasvitekstiilikuidut, –synteettikuitufilamentit, –muuntokuitufilamentit, –sähköä johtavat filamentit,

–polypropeenista valmistetut synteettikatkokuidut, –polyesteristä valmistetut synteettikatkokuidut, –polyamidista valmistetut synteettikatkokuidut, –polyakryylinitriilistä valmistetut synteettikatkokuidut, –polyimidistä valmistetut synteettikatkokuidut, –polytetrafluorieteenistä valmistetut synteettikatkokuidut, –polyfenyleenisulfidista valmistetut synteettikatkokuidut, –polyvinyylikloridista valmistetut synteettikatkokuidut, –muut synteettikatkokuidut, –viskoosista valmistetut muuntokatkokuidut, –muut muuntokatkokuidut, –segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty, –segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyesterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty, –nimikkeen 5605 tuotteet (metalloitu lanka), joissa on kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin joko värittömällä tai värillisellä liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä, –muut nimikkeen 5605 tuotteet. Esimerkki: Nimikkeen 5205 lanka, joka on tehty nimikkeen 5203 puuvillakuiduista ja nimikkeen 5506 synteettikatkokuiduista, on sekoitelanka. Sen vuoksi ei-alkuperätuotteita olevia synteettikatkokuituja, joka eivät täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), saa käyttää enintään 10 prosenttia langan painosta. Esimerkki: Nimikkeen 5112 villakangas, joka on tehty nimikkeen 5107 villalangasta ja nimikkeen 5509 synteettikatkokuitulangasta, on sekoitekangas. Sen vuoksi synteettikuitulankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), tai villalankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta karstaamattomista tai kampaamattomista tai muuten kehruuta varten käsittelemättömistä luonnonkuiduista), tai näiden kahden lankatyypin sekoitusta saa käyttää, jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia kankaan painosta. Esimerkki:

Nimikkeen 5802 tuftattu tekstiilikangas, joka on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5210 puuvillakankaasta, on sekoitetuote ainoastaan, jos puuvillakangas itsessään on sekoitekangas, joka on tehty kahteen eri nimikkeeseen luokiteltavista langoista, tai jos käytetyt puuvillalangat itsessään ovat sekoitetuotteita. Esimerkki: Jos kyseinen tuftattu tekstiilikangas on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5407 synteettikuitukankaasta, on selvää, että käytettävät langat ovat kahta eri perustekstiiliainetta ja tuftattu tekstiilikangas on näin ollen sekoitetuote. 3.Tuotteissa, joissa on ”segmentoitua polyuretaania olevaa, myös kierrepäällystettyä lankaa, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä”, tämä poikkeus on tällaisen langan osalta 20 prosenttia. 4.Tuotteissa, joissa on ”kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä”, tämä poikkeus on 30 prosenttia tällaisen kaistaleen osalta. Huomautus 6: 1.Niissä tekstiilituotteissa, joiden kohdalla luettelossa on alaviite tähän alkuhuomautukseen, saadaan käyttää tekstiiliainetta olevia koristeita ja tarvikkeita, jotka eivät täytä kyseistä sovitettua tuotetta koskevaa luettelon 3 sarakkeen sääntöä, jos niiden paino on enintään 10 prosenttia kaikkien käytettyjen tekstiiliaineiden yhteispainosta. Tekstiiliainetta olevia koristeita ja tarvikkeita ovat 50–63 ryhmään luokiteltavat koristeet ja tarvikkeet. Vuoria ja välivuoria ei pidetä koristeina tai tarvikkeina. 2.Muuta kuin tekstiiliainetta olevien koristeiden ja tarvikkeiden tai muiden käytettyjen ainesten, jotka sisältävät tekstiiliä, ei tarvitse täyttää 3 sarakkeessa esitettyjä edellytyksiä, vaikka ne eivät kuulu 3.5 huomautuksen soveltamisalaan. 3.Huomautuksen 3.5 mukaisesti ei-alkuperätuotteita olevia muuta kuin tekstiiliainetta olevia koristeita ja tarvikkeita tai muita tuotteita, jotka eivät sisällä tekstiilejä, saa kuitenkin käyttää vapaasti, jos niitä ei voida valmistaa 3 sarakkeessa luetelluista aineksista. Jos luettelon säännössä esimerkiksi määrätään, että tietyn tekstiilitavaran, esimerkiksi puseron, valmistuksessa on käytettävä lankaa, tämä ei estä metallitavaroiden kuten nappien käyttöä, koska niitä ei voi valmistaa tekstiiliaineesta. 4.Prosenttisääntöä sovellettaessa on käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa laskettaessa otettava huomioon koristeiden ja tarvikkeiden arvo. Huomautus 7: 1.Nimikkeissä ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 ja ex 3403 tarkoitetaan ilmaisulla ’tietty käsittely’ seuraavia toimintoja: a)tyhjötislaus; b)toistotislaus perusteellisen jakotislausmenetelmän avulla; c)krakkaus; d)reformointi; e)uuttaminen valikoivien liuottimien avulla; f)käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla;

g)polymerointi; h)alkylointi; i)isomerointi. 2.Nimikkeissä 2710, 2711 ja 2712 ilmaisulla ’tietty käsittely’ tarkoitetaan seuraavia toimintoja: a)tyhjötislaus; b)toistotislaus perusteellisen jakotislausmenetelmän avulla; c)krakkaus; d)reformointi; e)uuttaminen valikoivien liuottimien avulla; f)käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla; g)polymerointi; h)alkylointi; i)isomerointi; j)ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen osalta rikinpoisto vedyn avulla, jonka tuloksena valmistettujen tuotteiden rikkipitoisuus vähenee vähintään 85 prosenttia (ASTM D 1266-59 T -menetelmä); k)ainoastaan nimikkeeseen 2710 kuuluvien tuotteiden osalta parafiinin poisto muun menetelmän avulla kuin suodattamalla; l)ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen osalta vetykäsittely suuremmassa kuin 20 baarin paineessa ja suuremmassa kuin 250 °C:n lämpötilassa katalysaattoria käyttäen, muussa kuin rikinpoistotarkoituksessa, kun vety on aktiivisena aineena kemiallisessa reaktiossa. Nimikkeen ex 2710 voiteluöljyjen jatkokäsittelyä vedyn avulla (esimerkiksi vedyn avulla tapahtuva viimeistely eli ”hydrofinishing” tai värinpoisto) erityisesti värin tai stabiliteetin parantamiseksi ei kuitenkaan pidetä tiettynä käsittelynä; m)ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien polttoöljyjen osalta ilmatislaus, jos vähemmän kuin 30 tilavuusprosenttia näistä tuotteista (hävikki mukaan lukien) tislautuu 300 °C:n lämpötilassa ASTM D 86 -menetelmän avulla määritettynä; n)ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen, muiden kuin kaasuöljyjen ja polttoöljyjen, osalta käsittely suurtaajuudella toimivan sähköisen huiskupurkauksen avulla. Nimikkeissä ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 ja ex 3403 yksinkertaiset toiminnot kuten puhdistus, dekantointi, suolan poisto, veden erotus, suodatus, värjäys, merkintä, rikkipitoisuuden lisääminen sekoittamalla tuotteita, joilla on erilaiset rikkipitoisuudet, taikka näiden toimintojen tai niitä vastaavien toimintojen yhdistelmät eivät anna alkuperäasemaa.





Pöytäkirjan 1 LIITE II

Luettelo ei-alkuperäaineksiin sovellettavasta valmistuksesta tai käsittelystä, joka on tehtävä, jotta valmistettu tuote voi saada alkuperäaseman Luettelossa mainituista tuotteista kaikki eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan. Tästä syystä sopimuksen muut osat on otettava huomioon.



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) 01 ryhmä Elävät eläimet Kaikkien käytettyjen 1 ryhmän eläinten on oltava kokonaan tuotettuja 02 ryhmä Liha ja muut syötävät eläimenosat Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 1 ja 2 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja ex 03 ryhmä Kalat sekä äyriäiset, nilviäiset ja muut vedessä elävät selkärangattomat, lukuun ottamatta seuraavia: Kaikkien käytettyjen 3 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja 0304 Kalafileet ja muu kalanliha (myös murskeena tai jauhettuna), tuoreet, jäähdytetyt tai jäädytetyt Valmistus, jossa käytettyjen 3 ryhmän ainesten arvo ei ylitä 15:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) 0305 Kuivattu, suolattu tai suolavedessä oleva kala; savustettu kala, myös ennen savustamista tai sen aikana kuumakäsitelty; ihmisravinnoksi soveltuvat kalasta valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit Valmistus, jossa käytettyjen 3 ryhmän ainesten arvo ei ylitä 15:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta ex 0306 Äyriäiset, kuorineen tai ilman kuorta, kuivatut, suolatut tai suolavedessä olevat; savustetut äyriäiset, kuorineen tai ilman kuorta, myös ennen savustamista tai sen aikana kuumakäsitelty; äyriäiset kuorineen, höyryssä tai vedessä keitetyt, myös jäähdytetyt, jäädytetyt, kuivatut, suolatut tai suolavedessä; ihmisravinnoksi soveltuvat äyriäisistä valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit Valmistus, jossa käytettyjen 3 ryhmän ainesten arvo ei ylitä 15:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta ex 0307 Nilviäiset, kuorineen tai ilman kuorta, kuivatut, suolatut tai suolavedessä olevat; savustetut nilviäiset, kuorineen tai ilman kuorta, myös ennen savustamista tai sen aikana kuumakäsitelty; ihmisravinnoksi soveltuvat nilviäisistä valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit Valmistus, jossa käytettyjen 3 ryhmän ainesten arvo ei ylitä 15:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta ex 0308 Vedessä elävät muut selkärangattomat (muut kuin äyriäiset ja nilviäiset), kuivatut, suolatut tai suolavedessä; savustetut vedessä elävät muut selkärangattomat (muut kuin äyriäiset ja nilviäiset) myös ennen savustamista tai sen aikana kuumakäsitelty; ihmisravinnoksi soveltuvat vedessä elävistä muista selkärangattomista (muut kuin äyriäiset ja nilviäiset) valmistetut jauhot, jauheet ja pelletit Valmistus, jossa käytettyjen 3 ryhmän ainesten arvo ei ylitä 15:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta ex 04 ryhmä Maito ja meijerituotteet; linnunmunat; luonnonhunaja; muualle kuulumattomat eläinperäiset syötävät tuotteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 4 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) 0403 Kirnumaito ja kirnupiimä, juoksetettu maito ja kerma, jogurtti, kefiiri ja muu käynyt tai hapatettu maito ja kerma, myös tiivistetty tai maustettu tai lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta, hedelmää, pähkinää tai kaakaota sisältävä Valmistus, jossa - kaikkien käytettyjen 4 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja; - käytettyjen nimikkeen 2009 hedelmämehujen (lukuun ottamatta ananas-, limetti- tai greippimehuja) on jo oltava alkuperätuotteita; - kaikkien käytettyjen 17 ryhmän ainesten arvo ei ylitä 30:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta ex 05 ryhmä Muualle kuulumattomat eläinperäiset tuotteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 5 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja ex 0502 Sian ja villisian harjakset ja muut karvat, valmistetut Harjasten ja muiden karvojen puhdistus, desinfioiminen, lajittelu ja järjestäminen



06 ryhmä Elävät puut ja muut elävät kasvit; sipulit, juuret ja niiden kaltaiset tuotteet; leikkokukat ja leikkovihreä Valmistus, jossa - kaikkien käytettyjen 6 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja; - kaikkien käytettyjen ainesten arvo ei ylitä 50:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) 07 ryhmä Kasvikset sekä tietyt syötävät kasvit, juuret ja mukulat Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 7 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja 08 ryhmä Syötävät hedelmät ja pähkinät; sitrushedelmien ja melonin kuoret Valmistus, jossa - kaikkien käytettyjen hedelmien ja pähkinöiden on oltava kokonaan tuotettuja; - kaikkien käytettyjen 17 ryhmän ainesten arvo on enintään 30 prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta ex 09 ryhmä Kahvi, tee, mate ja mausteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 9 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja 0901 Kahvi, myös paahdettu tai kofeiiniton; kahvinkuoret ja -kalvot; kahvinkorvikkeet, joissa on kahvia, sen määrästä riippumatta Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista 0902 Tee, myös maustettu Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista ex 0910 Maustesekoitukset Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4)

10 ryhmä Vilja Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 10 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja ex 11 ryhmä Myllyteollisuustuotteet; maltaat; tärkkelys; inuliini; vehnägluteeni; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen viljojen, syötävien kasvisten, nimikkeen 0714 juurien ja mukuloiden taikka hedelmien on oltava kokonaan tuotettuja ex 1106 Nimikkeen 0713 kuivatusta, silvitystä palkoviljasta valmistetut hienot ja karkeat jauhot sekä jauhe Nimikkeen 0708 palkokasvien kuivaus ja jauhaminen ex 12 ryhmä Öljysiemenet ja -hedelmät; erinäiset siemenet ja hedelmät; teollisuus- ja lääkekasvit; oljet ja kasvirehu Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 12 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja ex1211 Kasvit ja kasvinosat (myös siemenet ja hedelmät), jollaisia käytetään pääasiallisesti hajusteisiin, farmaseuttisiin tuotteisiin, hyönteisten ja sienitautien torjunta-aineisiin tai niiden kaltaisiin tuotteisiin, jäähdytetyt tai jäädytetyt, myös paloitellut, murskatut tai jauhetut ex121190 - Muut kasvit ja kasvinosat, myös siemenet ja hedelmät (ei kuitenkaan ginsengjuuri, kokapensaan lehdet, unikko, lukuun ottamatta siemeniä, efedrat ja tonkapavut) Valmistus, jossa käytettyjen nimikkeiden 0801, 0802 ja 1202–1207 alkuperätuotteita olevien pähkinöiden ja öljysiementen arvo ylittää 60 % tuotteen noudettuna-hinnasta 1301 Kumilakat; luonnonkumit, -hartsit, -kumihartsit ja oleohartsit (esimerkiksi palsamit) Valmistus, jossa käytettyjen nimikkeen 1301 ainesten arvo ei ylitä 50 % tuotteen noudettuna-hinnasta



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) 1302 Kasvimehut ja -uutteet; pektiiniaineet, pektinaatit ja pektaatit; agar-agar ja muut kasviaineista saadut kasvilimat ja paksunnosaineet, myös modifioidut: - kasviaineista saadut kasvilimat ja paksunnosaineet, modifioidut Valmistus modifioimattomista kasvilimoista ja paksunnosaineista - muut Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen ainesten arvo ei ylitä 50:tä prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta 14 ryhmä Kasviperäiset punonta- ja palmikointiaineet; muualle kuulumattomat kasvituotteet Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 14 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) ex 15 ryhmä Eläin- ja kasvirasvat ja -öljyt sekä niiden pilkkoutumistuotteet; valmistetut ravintorasvat; eläin- ja kasvivahat; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus, jossa kaikki käytetyt ainekset luokitellaan eri nimikkeeseen kuin tuote. 1501 Sianrasva, myös sianihra (laardi) ja siipikarjanrasva, muut kuin nimikkeeseen 0209 tai 1503 kuuluvat: - luu- ja jäterasvat Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista paitsi nimikkeen 0203, 0206 tai 0207 aineksista taikka nimikkeen 0506 luista - muut Valmistus nimikkeen 0203 tai 0206 sianlihasta tai sian muista syötävistä osista taikka nimikkeen 0207 siipikarjan lihasta tai siipikarjan muista syötävistä osista 1502 Nautaeläinten, lampaan tai vuohen rasva, muut kuin nimikkeeseen 1503 kuuluvat



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) - luu- ja jäterasvat Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista paitsi nimikkeen 0201, 0202, 0204 tai 0206 aineksista taikka nimikkeen 0506 luista - muut Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 2 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja 1504 Kala- ja merinisäkäsrasvat ja -öljyt sekä niiden jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat: - jähmeät jakeet Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen 1504 aineksista - muut Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 2 ja 3 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) ex 1505 Puhdistettu lanoliini Valmistus nimikkeen 1505 raa’asta villarasvasta 1506 Muut eläinrasvat ja -öljyt sekä niiden jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat: - jähmeät jakeet Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen 1506 aineksista - muut Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen 2 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4)

1507–1515 Kasviöljyt ja niiden jakeet: - soija-, maapähkinä-, palmu-, kookos- (kopra-), palmunydin-, babassu-, kiinanpuu- (tung-) ja oiticicaöljy, myrttivaha ja japaninvaha, jojobaöljyn jakeet ja muuhun tekniseen tai teolliseen käyttöön kuin elintarvikkeiden valmistukseen tarkoitetut öljyt - jähmeät jakeet, ei kuitenkaan jojobaöljyn jähmeät jakeet - muut Valmistus, jossa kaikki käytetyt ainekset luokitellaan eri nimikkeeseen kuin tuote. Valmistus muista nimikkeiden 1507–1515 aineksista Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen kasviainesten on oltava kokonaan tuotettuja



HS-nimikkeen nro Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) tai (4) 1516 Eläin- ja kasvirasvat ja -öljyt sekä niiden jakeet, osittain tai kokonaan hydratut, vaihtoesteröidyt, uudelleen esteröidyt tai elaidinoidut, myös puhdistetut, mutta ei enempää valmistetut: Valmistus, jossa - kaikkien käytettyjen 2 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja; - kaikkien käytettyjen kasviainesten on oltava kokonaan tuotettuja. Nimikkeiden 1507, 1508, 1511 ja 1513 aineksia voidaan kuitenkin käyttää 1517 Margariini; syötävät seokset ja valmisteet, jotka on valmistettu eläin- tai kasvirasvoista tai -öljyistä tai tämän ryhmän eri rasvojen ja öljyjen jakeista, muut kuin nimikkeen 1516 syötävät rasvat ja öljyt sekä niiden jakeet Valmistus, jossa - kaikkien käytettyjen 2 ja 4 ryhmän ainesten on oltava kokonaan tuotettuja; - kaikkien käytettyjen kasviainesten on oltava kokonaan tuotettuja. Nimikkeiden 1507, 1508, 1511 ja 1513 aineksia voidaan kuitenkin käyttää ex 16 ryhmä Lihasta, kalasta, äyriäisistä, nilviäisistä tai muista vedessä elävistä selkärangat