FI    FI 
 
 
 EUROOPAN  
KOMISSIO  UNIONIN ULKOASIOIDEN  
JA TURVALLISUUSPOLITIIKAN  
KORKEA EDUSTAJA  
Bryssel 13.9.2017  
JOIN(2017) 450 final  
  
YHTEINEN TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE  
Resilienssi, pelote ja puolustus: vahvan kyberturvallisuuden rakentaminen EU:lle   
 
2 
 1. JOHDANTO  
Kyberturvallisuus on erittäin tärkeää hyvinvointimme ja turvallisuutemme kannalta. 
Arkemme ja taloutemme ovat koko ajan yhä riippuvaisempia digitaaliteknologiasta, jolloin 
olemme yhä alttiimpia uhille. Kyberturvallisuuspoikkeamat muuttuvat erilaisemmiksi sen 
osalta, kuka on vastuussa, ja myös sen osalta, mikä on heidän tavoitteenaan. Hai talliset 
kybertoimet ovat uhka talouksillemme ja digitaalisten sisämarkkinoiden vetokyvylle, mutta 
myös demokratioidemme, vapauksiemme ja arvojemme toiminnalle. Turvallisuutemme 
tulevaisuudessa riippuu siitä, miten kykenemme muokkaamaan taitojamme suojella  EU:ta 
kyberuhkia vastaan. Siviili -infrastruktuuri ja sotilaalliset valmiudet ovat riippuvaisia 
turvallisista digitaalisista järjestelmistä. Tämä on tunnustettu kesäkuun 2017 Eurooppa -
neuvostossa1 ja EU:n ulko - ja turvallisuuspoliittisessa globaalistrategi assa2. 
Riskit kasvavat eksponentiaalisesti. Tutkimusten mukaan kyberrikollisuuden vaikutus 
talouteen viisinkertaistui vuosien 2013 ja 2017 välillä, ja se voi edelleen nelinkertaistua 
vuoteen 2019 mennessä3. Erityisesti kiristyshaittaohjelmat4 ovat lisäänty neet, ja viimeaikaiset 
hyökkäykset5 osoittavat, miten dramaattisesti kyberrikollisten toiminta on kasvanut. 
Kiristyshaittaohjelmat eivät kuitenkaan ole läheskään ainoa uhka.  
Kyberuhat ovat lähtöisin valtiosta riippumattomilta ja valtiollisilta toimijoilta . Uhkien motiivi 
on usein rikollinen voiton tavoittelu, mutta ne voivat olla luonteeltaan myös poliittisia tai 
strategisia. Rikollisuuden uhka kasvaa kyberrikollisuuden ja perinteisen rikollisuuden välisen 
rajan hämärtyessä, kun rikolliset käyttävät intern etiä laajentamaan toimintaansa ja lähteenä 
uusien rikoksentekomenetelmien ja -välineiden löytämiseksi6. Silti valtaosassa tapauksista 
mahdollisuus jäljittää rikollinen on vain hyvin pieni, ja syytteen nostamisen mahdollisuus on 
sitäkin pienempi.  
Samaan ai kaan valtiolliset toimijat toteuttavat geopoliittisia tavoitteitaan käyttämällä paitsi 
perinteisiä välineitä, kuten sotilaallista voimaa, myös vähemmän huomiota herättäviä 
kybervälineitä, joihin kuuluu sisäisiin demokraattisiin prosesseihin vaikuttaminen. Nykyisin 
tunnustetaan laajasti, että kyberympäristöä käytetään sodan taistelukenttänä joko sellaisenaan 
tai osana hybridimallia. Elintärkeään infrastruktuuriin kohdistuvat disinformaatiokampanjat, 
valeuutiset ja kyberoperaatiot ovat yleistymässä, ja niihin  on reagoitava. Tästä syystä 
komissio korosti yhteistyön merkitystä kyberpuolustuksen alalla Euroopan puolustuksen 
tulevaisuutta7 käsittelevässä pohdinta -asiakirjassaan.  
Jollemme merkittävästi paranna kyberturvallisuuttamme, riski kasvaa digitalisaatiokehi tyksen 
myötä. Internetiin oletetaan olevan vuoteen 2020 mennessä kytkettynä kymmeniä miljardeja 
”esineiden internetin” laitteita, mutta kyberturvallisuutta ei ole vielä asetettu ensisijaiseksi 
niiden suunnittelussa8. Sähköverkkoja, autoja ja liikenneverkko ja, tehtaita, rahoitusalaa, 
                                                            
1 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2017/06/23 -euco -conclusions/ .  
2 http://europa.e u/globalstrategy/ .  
3 Katso esimerkiksi McAfee ja Centre for Strategic and International Studies ”Net losses: Estimating the 
Global Cost of Cybercrime” 2014.  
4 Kiristyshaittaohjelma on haittaohjelma, joka estää tai rajoittaa käyttäjän pääsyä järjestelmään  joko 
lukitsemalla järjestelmän näytön tai käyttäjän tiedostot, jos lunnaita ei makseta.  
5 WannaCry -kiristyshaittaohjelmalla toukokuussa 2017 tehdyn  hyökkäyksen  vaikutus ulottui yli 400  000 
tietokoneeseen yli 150 maassa .  Kuukautta myöhemmin Petya -kiristyshaittaohjelmalla tehty hyök käys iski 
Ukrainaan ja useisiin yrityksiin kaikkialla maailmassa.  
6 Europolin vuonna 2017 laatima vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskeva uhkakuva -arvio (Serious 
and Organised Crime Threat Assessment).  
7 https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/reflection -paper -defence_fi.pdf .  
8 IDC and TXT Solutions (2014), SMART 2013/0037 Cloud and IoT combination, komissiolle tehty tu tkimus.  
 
3 
 sairaaloita ja koteja valvovien laitteiden suojaamatta jättämisellä voisi olla tuhoisat 
vaikutukset ja se voisi vahingoittaa vakavasti kuluttajien luottamusta uusiin teknologioihin. 
Siviilikohteisiin kohdistuvien poliittisiin va ikuttimiin perustuvien hyökkäysten riski ja 
sotilaallisen kyberpuolustuksen puutteiden riski syventävät uhkaa entisestään.  
Tässä yhteisessä tiedonannossa esitetty lähestymistapa antaa EU:lle paremmat valmiudet 
kohdata nämä uhat. Sen avulla voidaan lisätä resilienssiä ja strategista riippumattomuutta, 
lisätä teknologian ja taitojen valmiuksia sekä auttaa luomaan vahvat sisämarkkinat. Tämä 
edellyttää oikeanlaisia rakenteita vahvan kyberturvallisuuden rakentamiseksi ja tarvittaessa 
reagoimiseksi niin, että ka ikki avaintoimijat osallistuvat täysimääräisesti. Tämä 
lähestymistapa auttaisi myös ehkäisemään kyberhyökkäyksiä tehostamalla tekijöiden 
havaitsemista, jäljittämistä ja vastuuseen saattamista. Siinä otettaisiin huomioon myös 
globaali ulottuvuus kehittämäll ä kansainvälistä yhteistyötä foorumiksi EU:n johtajuudelle 
kyberturvallisuuden alalla. Nämä toimet perustuvat digitaalisten sisämarkkinoiden, 
globaalistrategian, Euroopan turvallisuusagendan9, hybridiuhkien torjumista koskevan 
yhteisen kehyksen10 ja EU:n pu olustusrahaston käyttöönotosta annetun tiedonannon 
lähestymistapaan1112. 
EU tekee jo töitä usealla eri alalla ongelmiin reagoimiseksi. On tullut aika vetää langat 
yhteen. Vuonna 2013 EU esitti kyberturvallisuusstrategian, jolla käynnistettiin useita 
keskeisiä toimintalinjoja kyberresilienssin vahvistamiseksi13. Sen keskeiset tavoitteet ja 
periaatteet luotettavan, turvallisen ja avoimen kybertoimintaympäristön edistämiseksi ovat 
edelleen voimassa. Jatkuvasti muuttuvat ja syventyvät uhkakuvat edellyttävä t kuitenkin 
lisätoimia hyökkäysten torjumiseksi ja ehkäisemiseksi tulevaisuudessa14.  
EU on hyvissä asemissa kyberturvallisuuden puolustamiseksi, kun otetaan huomioon sen 
politiikkojen soveltamisala ja käytettävissä olevat välineet, rakenteet ja valmiudet. Vaikka 
jäsenvaltiot ovat edelleen vastuussa kansallisesta turvallisuudesta, uhan laajuus ja rajatylittävä 
luonne edellyttävät, että EU ryhtyy toimimaan tarjotakseen jäsenvaltioille aloitteita ja tukea, 
joilla ne voivat kehittää ja ylläpitää laajempia ja pa rempia kyberturvallisuuden valmiuksia, 
kehittäen samalla EU:n tason valmiuksia. Tämän lähestymistavan avulla voidaan saada kaikki 
toimijat – EU, jäsenvaltiot, teollisuus ja yksityishenkilöt – antamaan kyberturvallisuudelle 
etusija. Se on tarpeen resilienss in kasvattamiseksi ja kyberhyökkäyksiin reagoimisen 
parantamiseksi EU -tasolla. Se sisältää konkreettisia toimia, joiden avulla voidaan havaita ja 
tutkia kaikki EU:hun ja sen jäsenvaltioihin kohdistuvat kyberturvallisuuspoikkeamat ja 
vastata niihin asianmuk aisesti esimerkiksi saattamalla rikolliset syytteeseen. EU:n ulkoinen 
toiminta voi sen avulla tehokkaasti edistää kyberturvallisuutta maailmanlaajuisesti. Tuloksena 
EU vaihtaa lähestymistavan jälkikäteen reagoimisesta ennakolta varautumiseen suojellakseen 
eurooppalaista hyvinvointia, yhteiskuntaa, arvoja sekä perusoikeuksia ja -vapauksia 
vastaamalla nykyisiin ja tuleviin uhkiin.  
                                                            
9 COM(2015) 185 final.  
10 JOIN(2016) 18 final.  
11 COM(2017) 295.  
12 Tämä lähestymistapa perustuu myös Euroopan komission tieteellisen neuvonannon mekanismin tieteell isten 
neuvonantajien korkean tason ryhmän  antamaan tieteelliseen neuvonantoon (katso viite jäljempänä).  
13 JOIN(2013) 1 final. Strategian arviointi on saatavilla asiakirjassa SWD (2017) 295.  
14 Jollei toisin ilmoiteta, tässä tiedonannossa esitetyillä ehdotuksilla ei ole vaikutusta talousarvioon. Sellaisen 
aloitteen, jolla on vaikutus talousarvioon, on tarkoin noudatettava vuotuisia talousarviomenettelyjä, eikä se 
voi vaikuttaa ennalta vuoden 2020 jälkeiseen seuraavaan monivuotiseen rahoituskehykseen.  
 
4 
 2. EU:N RESILIENSSIN KASVATTAMINEN KYBERHYÖKKÄYSTEN 
VARALTA  
Vahva kyberresilienssi edellyttää kollektiivista ja laaja -alaista läh estymistapaa. Sitä varten 
rakenteiden on oltava kestävämpiä ja tehokkaampia kyberturvallisuuden edistämiseksi ja 
kyberhyökkäyksiin reagoimiseksi jäsenvaltioissa ja myös EU:n omissa toimielimissä, 
virastoissa ja elimissä. Se edellyttää myös kattavampaa ja m onialaista lähestymistapaa 
kyberresilienssiä ja strategista riippumattomuutta rakennettaessa, vahvoja sisämarkkinoita, 
EU:n teknologisen valmiuden mittavia parannuksia ja osaavien asiantuntijoiden paljon 
suurempaa määrää. Keskeistä on hyväksyä yleisesti, e ttä kyberturvallisuus on yhteinen 
yhteiskunnallinen haaste, jotta hallinnon, talouden ja yhteiskunnan eri kerrokset saadaan 
osallistumaan.  
 
 
2.1 Euroopan unionin verkko - ja tietoturvaviraston  vahvistaminen  
Euroopan unionin verkko - ja tietoturvavirasto , (ENISA) on avainasemassa vahvistettaessa 
EU:n kyberresilienssiä ja reagoimista, mutta sen nykyinen toimeksianto rajoittaa sitä. 
Komissio esittää sen vuoksi kunnianhimoisen uudistusehdotuksen, joka sisältää pysyvän 
toimeksiannon virastolle15. Sen avulla ENISA  voi tarjota tukea jäsenvaltioille, EU:n 
toimielimille ja keskeisten alojen yrityksille esimerkiksi verkko - ja tietojärjestelmien 
turvallisuudesta annetun direktiivin16 (verkko - ja tietoturvadirektiivi) ja kyberturvallisuuden 
sertifiointijärjestelmien kehys tä koskevan ehdotuksen täytäntöönpanemiseksi.  
Uudistetulla ENISAlla on vahva neuvoa -antava rooli politiikan kehittämisessä ja 
täytäntöönpanossa, mukaan lukien alakohtaisten aloitteiden sekä verkko - ja 
tietoturvadirektiivin välisen johdonmukaisuuden edistä minen sekä tietojen jakamisen ja 
analysoinnin alakohtaisten keskusten perustamisessa auttaminen kriittisillä sektoreilla. ENISA 
nostaa vaatimustasoa ja tehostaa eurooppalaista valmiutta järjestämällä vuosittain 
yleiseurooppalaisia kyberturvallisuusharjoitu ksia, joissa yhdistetään reagointitapoja eri 
tasoilla. Se tukee myös EU:n politiikan kehittämistä tieto - ja viestintäteknologian 
kyberturvallisuuden sertifioinnin alalla, ja sillä on merkittävä tehtävä toiminnallisen 
yhteistyön ja kriisinhallinnan tehostam isessa eri puolilla EU:ta. Viraston tehtävänä on myös 
toimia kyberturvallisuusyhteisön tiedotuksen ja tietämyksen yhteyspisteenä.  
Nopeasti muodostettu yhteinen näkemys uhista ja vaaratilanteista on edellytys päätöksenteolle 
siitä, tarvitaanko yhteistä EU:n  tukemaa lieventävää tai reagoivaa tointa. Sellainen 
tietojenvaihto edellyttää, että kaikki toimijat – EU:n elimet ja virastot sekä jäsenvaltiot – 
osallistuvat teknisellä, toiminnallisella ja strategisella tasolla. Myös ENISA osallistuu EU:n 
tasoisen tilan netietoisuuden rakentamiseen toimien yhteistyössä jäsenvaltioiden ja EU:n 
asianomaisten elinten kanssa. Osallisina ovat erityisesti tietoturvaloukkauksiin reagoivat ja 
niitä tutkivat yksiköt17, CERT -EU, Europol ja EU:n tiedusteluanalyysikeskus (EU INTCEN). 
Tätä voidaan hyödyntää uhkia koskevassa tiedustelussa ja politiikanteossa uhkakuvien 
säännöllisen seurannan ja tehokkaan toiminnallisen yhteistyön yhteydessä sekä vastauksissa 
laajamittaisiin rajatylittäviin poikkeamiin.  
                                                            
15 COM(2017) 477.  
16 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi  2016/1148, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, toimenpiteistä 
yhteisen korkeatasoisen verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuuden varmistamiseksi koko unionissa.  
17 Kuten säädetään verkko - ja tietoturvadirektiivin 9 artiklassa.  
 
5 
 2.2 Kohti kyberturvallisuuden sisäm arkkinoita  
Lukuisat tekijät hillitsevät kyberturvallisuusmarkkinoiden tuotteiden, palvelujen ja prosessien 
kasvua EU:ssa. Keskeinen näkökohta on EU:n jäsenvaltioissa tunnustettujen 
kyberturvallisuuden sertifiointijärjestelmien puuttuminen. Niiden avulla vo itaisiin vaatia 
tuotteilta parempaa resilienssiä ja vahvistaa EU:n laajuista markkinaluottamusta. Komissio 
ehdottaa sen vuoksi EU:n kyberturvallisuuden sertifiointipuitteiden  perustamista18. Niissä 
säädettäisiin menettelystä sellaisten EU:n laajuisten tuott eita, palveluja ja/tai järjestelmiä 
koskevien kyberturvallisuuden sertifiointijärjestelmien perustamiseksi, joilla mukautetaan 
varmuustaso kyseiseen käyttöön (oli sitten kyseessä elintärkeät infrastruktuurit tai kuluttajille 
tarkoitetut laitteet)19. Se tois i selkeitä hyötyjä yrityksille, koska niiden ei tarvitsisi käydä läpi 
useita sertifiointiprosesseja rajatylittävässä kaupankäynnissä, joten ne säästäisivät 
hallinnollisia ja rahoituskustannuksia. Kyseisissä puitteissa kehitetyt järjestelmät voisivat 
myös a uttaa rakentamaan kuluttajien luottamusta käyttämällä vaatimustenmukaisuutta 
koskevaa todistusta, jolla voidaan informoida ja vakuuttaa ostajia ja käyttäjiä tuotteiden ja 
palvelujen turvallisuusominaisuuksista. Näin voitaisiin luoda kilpailuetuna toimiva l aadukas 
kyberturvallisuus. Tuloksena olisi resilienssin kasvu, koska tieto - ja viestintätekniikan tuotteet 
ja -palvelut olisi muodollisesti arvioitava noudattaen määritettyjä 
kyberturvallisuusstandardeja, jotka voitaisiin kehittää tiiviissä yhteydessä laaj emman tieto - ja 
viestintätekniikan standardien kehitystyön kanssa20.   
Puitteiden järjestelmät olisivat vapaaehtoisia eivätkä ne aiheuttaisi välittömiä 
lainsäädännöllisiä velvollisuuksia myyjille tai palvelun tuottajille. Järjestelmät eivät olisi 
ristiriida ssa sovellettavien lakisääteisten vaatimusten kuten EU:n tietosuojalainsäädännön 
kanssa.  
Kun puitteet on vahvistettu, komissio pyytää asianomaisia sidosryhmiä pohtimaan kolmea 
painopistealaa:  
 Elintärkeiden tai korkean riskin sovellusten turvallisuus21. Järjestelmät, joista olemme 
riippuvaisia jokapäiväisissä toimissamme kuten autot ja tehtaiden koneet, suurimmat 
järjestelmät kuten lentokoneet tai voimalat taikka pienet järjestelmät kuten lääkinnälliset 
laitteet muuttuvat jatkuvasti digitaalisemmiksi ja y hteenliitetymmäksi. Sen vuoksi 
sellaisten tuotteiden ja järjestelmien keskeisten tieto - ja viestintätekniikan komponenttien 
turvallisuutta olisi arvioitava perusteellisesti.  
 Kyberturvallisuus yksityisen ja julkisen sektorin laajasti käyttämissä digitaalisi ssa 
tuotteissa, järjestelmissä ja palveluissa hyökkäyksiltä puolustautumiseksi ja 
lainsäädännöllisten velvollisuuksien22 soveltamiseksi, kuten sähköpostin salaus, 
palomuurit ja virtuaaliset erillisverkot. On hyvin tärkeää, että tällaisten välineiden käytön 
lisääntyminen ei johda uusien riskien tai haavoittuvuuksien ilmaantumiseen.  
                                                            
18 COM(2017) 477.   
19 Varmuustaso osoittaa turvallisuusarvioinnin kurinalaisuutta ja se on usein suhteessa riskitasoon, joka liittyy 
kyseisiin soveltamisalueisiin tai toimintoihin (eli korkeampaa varmuustasoa edellytetään niiltä tieto - ja 
viestintätekniikan tuotteilta tai -palveluilta, joita käytetään korkean riskin aloilla tai toiminnoissa).  
20 COM(2016) 176.  
21 Poikkeuksena olisi tilanne, jossa muut unionin säädökset sääntelevät pakollista tai vapaaehtoista sertifiointia.  
22 Esimerkiksi direktiivissä (EU) 2016/1148, asetuksessa (EU) 2016/679, direktiivissä (EU) 2015/2366 ja 
muissa ehdotetuissa säädöksissä, kuten eurooppalaisessa sähköisen viestinnän säännöstössä, edellytetään 
kussakin, että organisaatiot ottavat käyttöön asi anmukaiset turvatoimet olennaisten kyberturvallisuuteen 
liittyvien riskien käsittelemiseksi.   
 
6 
  Sisäänrakennetun turvallisuuden menetelmien käyttäminen edullisissa, digitaalisissa ja 
yhteenliitetyissä suurille kuluttajajoukoille tarkoitetuissa laitteissa, jotka muodostavat 
esineiden internetin. Puitteiden mukaisia järjestelmiä voitaisiin käyttää ilmoittamaan, että 
tuotteet on rakennettu käyttämällä uusimpia turvallisuutta kehittäviä menetelmiä, niiden 
turvallisuus on riittävästi testattu ja myyjät ovat sitoutuneet päivittämää n ohjelmistot, jos 
ilmenee uusia haavoittuvuuksia tai uhkia.  
Näillä painopistealoilla olisi otettava erityisesti huomioon kyberturvallisuuden uhkakuvat 
sekä sellaisten olennaisten palvelujen merkitys kuten liikenne, energia -ala, terveydenhuolto, 
pankkitoi minta, rahoitusalan infrastruktuurit, juomavesi tai digitaalinen infrastruktuuri23.   
Minkään tieto - ja viestintätekniikan tuotteen, järjestelmän tai palvelun ei voida taata olevan 
100-prosenttisen turvallinen, ja tieto - ja viestintätekniikan tuotteiden suu nnittelussa on hyvin 
tunnettuja ja hyvin dokumentoituja puutteita, joita voidaan käyttää hyökkäyksissä hyväksi. 
Jos verkkoon liitettyjen laitteiden sekä tietoteknisten ohjelmistojen ja laitteiden valmistajat 
ottaisivat käyttöön sisäänrakennettua turvallisu utta korostavan lähestymistavan, voitaisiin 
varmistaa, että kyberturvallisuuskysymykset käsitellään ennen uusien tuotteiden saattamista 
markkinoille. Tämä voisi olla osa toimialan kanssa edelleen kehitettävää 
varmistamisvelvollisuuden periaatetta,  jonka a vulla voitaisiin vähentää tuotteiden ja 
ohjelmistojen haavoittuvuuksia soveltamalla monenlaisia menetelmiä suunnittelussa, 
testaamisessa ja tarkistuksia tehtäessä. Esimerkkeinä menetelmistä voisivat olla viralliset 
tarkastukset tarvittaessa, pitkän aikaväl in ylläpito, turvallisten elinkaaren kehittämistä 
koskevien prosessien käyttäminen, ohjelmisto - ja korjauspäivityksien kehittäminen aiemmin 
havaitsematta jääneiden haavoittuvuuksien käsittelemistä varten sekä nopeat päivitykset ja 
korjaukset24. Tämä lisäisi  myös kuluttajien luottamusta digitaalisiin tuotteisiin.  
Lisäksi on tunnustettava kolmannen osapuolen turvallisuusalan tutkijoiden tärkeä rooli, kun 
havaitaan haavoittuvuuksia nykyisissä tuotteissa ja palveluissa, ja jäsenvaltioissa olisi luotava 
olosuhtee t koordinoidun haavoittuvuuden havaitsemisohjelman25 käyttöönottoa varten 
perustuen parhaisiin käytäntöihin26 ja asianomaisiin standardeihin27. 
Samaan aikaan tietyillä aloilla  on erityisiä ongelmia, ja niitä olisi kannustettava kehittämään 
omaa lähestymistapa ansa. Näin toimien yleistä kyberturvallisuusstrategiaa täydennettäisiin 
alakohtaisilla kyberturvallisuusstrategioilla sellaisilla aloilla kuin rahoituspalvelut28, energia, 
liikenne ja terveys29. 
                                                            
23 Toimenpiteistä yhteisen korkeatasoisen verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuuden varmistamiseksi koko 
unionissa 6. heinäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamen tin ja neuvoston direktiivin 2016/1148 
soveltamisalaan kuuluvat alat.  
24 Cybersecurity in the European Digital Single Market, High level group of Scientific Advisors, March 2017  
25 Koordinoitu haavoittuvuuden havaitsemisohjelma on yhteistyömuoto, joka auttaa ja mahdollistaa 
turvallisuusalan tutkijoita ilmoittamaan haavoittuvuuksista tietojärjestelmän omistajalle tai myyjälle. Sen 
avulla organisaatiolla on mahdollisuus di agnosoida ja korjata haavoittuvuus asianmukaisesti ja oikea -
aikaisesti, ennen kuin haavoittuvuutta koskevat yksityiskohtaiset tiedot paljastetaan kolmansille osapuolille 
tai suurelle yleisölle.  
26 Esimerkiksi Good Practice Guide on Vulnerability Disclosure . From challenges to recommendations, 
ENISA, 2016.  
27 ISO/IEC 29147:2014 Information technology -- Security techniques -- Vulnerability disclosure.  
28 Komission tuleva työ rahoitusteknologian alalla kattaa kyberturvallisuuden rahoitusalalla.  
29 Esimerkiksi en ergia -alalla yhdistämällä hyvin vanhaa ja uusinta tietotekniikkaa erityisesti sähköverkkojen 
reaaliaikaisten vaatimusten yhteydessä.  
 
7 
 Komissio on jo esittänyt kysymyksiä, jotka koskevat vastuuta  uusien digitaalitekniikoiden30 
yhteydessä, ja vaikutuksia ollaan analysoimassa. Seuraavat vaiheet saatetaan päätökseen 
kesäkuuhun 2018 mennessä. Kyberturvallisuus herättää vastuukysymyksiä 
vahinkotapauksissa yrityksille ja toimitusketjuille, ja jos näitä k ysymyksiä ei voida käsitellä, 
se estää kyberturvallisuuden tuotteiden ja palvelujen vahvojen sisämarkkinoiden 
kehittymisen.   
EU:n sisämarkkinoiden kehittäminen riippuu myös siitä, miten kyberturvallisuus otetaan 
huomioon kauppaa ja investointeja koskeviss a politiikoissa. Tärkeä esimerkki 
kyberturvallisuudesta on ulkomaisten hankintojen vaikutus elintärkeisiin teknologioihin. Se 
on keskeinen näkökohta Euroopan unionissa tehtyjen ulkomaisten suorien sijoitusten 
seuraamista31 koskevissa puitteissa, joiden tavo itteena on mahdollistaa kolmansista maista 
tulevien investointien seuraaminen turvallisuuden ja yleisen järjestyksen perusteella.  Samasta 
syystä kyberturvallisuutta koskevat vaatimukset ovat jo luoneet kaupan esteitä EU:n tavaroille 
ja palveluille tärkeil lä aloilla lukuisissa kolmansien maiden talouksissa. EU:n 
kyberturvallisuutta koskevan sertifioinnin puitteet vahvistavat Euroopan kansainvälistä 
asemaa entisestään, ja niitä olisi täydennettävä jatkuvilla pyrkimyksillä kehittää korkean 
turvallisuustason m aailmanlaajuisia standardeja ja keskinäisiä tunnustamista koskevia 
sopimuksia.  
2.3 Verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuudesta annetun direktiivin täysimääräinen 
täytäntöönpano  
Koska keskeiset välineet kyberturvallisuuden edistämiseksi ovat tällä hetkel lä kansallisia, EU 
on havainnut tarpeen käyttää isompaa työkalua. Laaja -alaiset kyberturvallisuuspoikkeamat 
vaikuttavat harvoin vain yhteen jäsenvaltioon, koska keskeisten alojen, kuten pankkitoiminta, 
energia tai liikenne, luonne muuttuu jatkuvasti globaa limmaksi, digitaaliriippuvaisemmaksi ja 
yhteenliittyneemmäksi.  
Verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuudesta annettu direktiivi (verkko - ja 
tietoturvadirektiivi) on ensimmäinen EU:n laajuinen kyberturvallisuutta koskeva säädös32. Se 
on suunniteltu kehittä mään resilienssiä parantamalla kansallisia kyberturvallisuuden 
valmiuksia, edistämään parempaa yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä  ja edellyttämään, että 
keskeisten talouden alojen yritykset ottavat käyttöön tehokkaita riskinhallintakäytäntöjä ja 
ilmoitta vat vakavista turvapoikkeamista kansallisille viranomaisille. Kyseisiä velvoitteita 
sovelletaan myös kolmentyyppisiin keskeisten internet -palvelujen tarjoajiin. Ne tarjoavat 
pilvipalveluja, hakukoneita ja verkossa toimivia markkinapaikkoja. Tavoitteena on vahvempi 
ja järjestelmällisempi lähestymistapa ja parempi tiedonkulku.  
EU:n kyberresilienssin kannalta on keskeistä, että kaikki jäsenvaltiot panevat direktiivin 
täysimääräisesti täytäntöön toukokuuhun 2018 mennessä. Tätä prosessia tuetaan 
jäsenvaltioiden  kollektiivisilla toimilla, joiden tuloksena saadaan syksyyn 2017 mennessä 
suuntaviivat yhdenmukaisemman täytäntöönpanon tukemiseksi erityisesti suhteessa 
keskeisten palvelujen tarjoajiin. Komissio antaa myös tiedonannon33 osana tätä 
kyberturvallisuuspakett ia tukeakseen niiden pyrkimyksiä tarjoamalla parhaita käytänteitä 
                                                            
30 COM(2017) 228.  
31 COM(2017) 478.  
32 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi  2016/1148, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, toimenpiteistä 
yhteisen korkeatasoisen verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuuden varmistamiseksi koko unionissa.  
33 COM(2017) 476.  
 
8 
 direktiivin täytäntöönpanon kannalta olennaisilta jäsenvaltioilta ja opastamalla, miten 
direktiivi toimii käytännössä.  
Direktiiviä on tarpeen täydentää tiedonkulun alalla. Nyt se esimerkiksi kattaa vain keskeiset 
strategiset alat, mutta loogisesti olisi tarpeen soveltaa samanlaista lähestymistapaa kaikkiin 
verkkohyökkäyksistä kärsineisiin sidosryhmiin, jotta haavoittuvuuksia voidaan arvioida 
järjestelmällisesti ja tutkia mitä kautt a kyberhyökkääjät tulevat. Lisäksi julkisen ja yksityisen 
sektorin välisen yhteistyön ja tietojen jakamisen tiellä on lukuisia esteitä. Hallitukset ja 
viranomaiset ovat haluttomia jakamaan kyberturvallisuuteen liittyviä tietoja, koska ne 
pelkäävät vaaranta vansa kansallisen turvallisuuden tai kilpailukyvyn. Yksityiset yritykset ovat 
haluttomia jakamaan tietoja kyberhaavoittuvuuksistaan ja niistä seuraavista tappioistaan, 
koska ne pelkäävät paljastavansa arkaluonteisia liiketoimintatietoja, vaarantavansa main eensa 
tai rikkovansa tietosuojasääntöjä34. On vahvistettava luottamusta julkisen ja yksityisen 
sektorin kumppanuuksiin laajemman yhteistyön tukemiseksi ja tietojen jakamiseksi 
useammalle alalle. Tietojen jakamisen ja analysoinnin alakohtaisten keskusten roo li on 
erityisen tärkeä, kun luodaan tarvittavaa luottamusta tietojen jakamiseksi yksityisen ja 
julkisen sektorin välillä. Joihinkin ensimmäisiin toimiin on ryhdytty tietyillä kriittisillä 
sektoreilla kuten ilmailualalla, perustamalla ilmailualan kyberturva llisuuden eurooppalainen 
keskus35, ja energia -alalla kehittämällä tietojen jakamisen ja analysoinnin alakohtaisia 
keskuksia36. Komissio tukee kaikilta osin tätä lähestymistapaa ENISAn tuella. Erityisesti on 
kiihdytettävä vauhtia niiden alojen osalta, jotka t arjoavat verkko - ja tietoturvadirektiivissä 
määriteltyjä keskeisiä palveluja.  
2.4 Resilienssi nopean hätäavun avulla  
Kyberhyökkäyksen aikana nopea ja tehokas reagointi voi lieventää sen vaikutuksia. Näin 
voidaan myös osoittaa, että viranomaiset eivät vain seuraa voimattomana sivusta 
kyberhyökkäysten aikana, ja rakentaa luottamusta. EU:n toimielinten oman reagoinnin osalta 
kybernäkökulma olisi sisällytettävä olemassa oleviin EU:n kriisinhallintamekanismeihin. 
Näitä ovat neuvoston puheenjohtajan koordinoimat EU:n poliittisen kriisitoiminnan 
integroidut järjestelyt37 ja nopea yleishälytysjärjestelmä38. Tarve reagoida erityisen vakavaan 
kyberturvallisuuspoikkeamaan tai hyökkäykseen voisi olla riittävä peruste, jotta EU:n 
jäsenvaltio voi vedota EU:n yhteisvastuulau sekkeeseen39.  
Nopea ja tehokas toiminta riippuu myös kaikkien keskeisten toimijoiden välisestä nopeasta 
tietojenvaihdon järjestelmästä kansallisella tasolla ja EU:ssa, mikä puolestaan edellyttää, että 
niiden roolit ja vastuualueet ovat selkeät. Komissio on  kuullut toimielimiä ja jäsenvaltioita 
suunnitelmasta, joka koskee sitä, kuinka EU ja jäsenvaltiot voivat reagoida tehokkaasti 
laajamittaisen kyberhyökkäyksen tapahtuessa. Suunnitelmassa , joka esitetään tähän pakettiin 
                                                            
34 Cybersecurity in the European  Digital Single Market, High level group of Scientific Advisors, March 2017 . 
Erityinen kysymys koskee liikesalaisuuksia, josta heinäkuussa 2016 annetussa tiedonannossa ”Euroopan 
kyberresilienssijärjestelmän vahvistaminen” mainitaan pidättyväisyys ilmoittaa  liikesalaisuuksien 
kybervarkauksista ja luottamuksellisuuden varmistavien ilmoituskanavien merkitys.  
35 https://www.easa.europa.eu/newsroom -and-events/news/implementation -european -centre -cyber -security -
aviationeccsa . 
36 Nämä ovat yksityisten ja julkisten toimijoiden muodostamia voittoa tavoittelemattomia organisaatioita 
kyberuhkia ja riskejä, niiden ehkäisemi stä ja lieventämistä sekä niihin vastaamista varten.  Katso esim. 
European Energy Information Sharing and Analysis Centres ( http://www.ee -isac.eu ). 
37 Sen avulla on mahdollista koordinoida reagointia korkeimmalla po liittisella tasolla nopeasti merkittäviin eri 
alojen kriiseihin.  
38 Niiden avulla voidaan jakaa sisäisesti tietoja ja koordinoida ilmeneviä monialaisia kriisejä taikka 
ennakoitavissa olevia tai välittömiä uhkia, jotka edellyttävät toimia EU:n tasolla.  
39 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 222  artiklan nojalla.  
 
9 
 kuuluvassa suosituksessa40, selitetään  miten kyberturvallisuus on sisällytetty olemassa oleviin 
EU:n kriisinhallintamekanismeihin ja määritellään jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten, 
virastojen ja elinten41 välisen yhteistyön tavoitteet ja muodot vastattaessa laajamittaisiin 
kyberturvallisuusp oikkeamiin ja -kriiseihin.  Suosituksessa jäsenvaltioita ja EU:n toimielimiä 
pyydetään myös perustamaan EU:n kyberturvallisuuden kriisinhallintakehys, jotta 
suunnitelma voitaisiin toteuttaa käytännössä. Suunnitelmaa testataan säännöllisesti 
kyberturvallisu usriskien ja muiden kriisien hallintaa koskevissa harjoituksissa42, ja sitä 
päivitetään tarvittaessa.  
Koska kyberturvallisuuspoikkeamat voisivat olennaisesti vaikuttaa talouteen ja ihmisten 
jokapäiväiseen elämään, yhtenä vaihtoehtona voisi olla tutkia kyber turvallisuuden 
hätäapurahaston  perustamisen mahdollisuutta muilla EU:n politiikan aloilla olevien muiden 
vastaavien kriisinhallintamekanismien esimerkkiä seuraten. Se voisi auttaa jäsenvaltioita 
hakemaan apua EU:n tasolla merkittävän poikkeaman sattuessa e dellyttäen, että jäsenvaltio 
oli ennen poikkeamaa ottanut käyttöön vakaan kyberturvallisuusjärjestelmän, johon kuuluu 
verkko - ja tietoturvadirektiivin täysimääräinen täytäntöönpano ja kehittyneet riskienhallinta - 
ja valvontapuitteet kansallisella tasolla. Sellainen rahasto, joka täydentäisi olemassa olevia 
kriisinhallintamekanismeja EU:n tasolla, voisi käyttää nopean reagoinnin valmiutta 
yhteisvastuulle ja rahoitukselle ominaisiin hätäaputoimiin. Näitä toimia ovat esimerkiksi 
sellaisten laitteiden, joiden t urvallisuus on vaarantunut, korvaaminen taikka lieventävien tai 
reagoivien välineiden käyttöönotto. Tässä voitaisiin hyödyntää kansallista asiantuntemusta 
EU:n pelastuspalvelumekanismin pohjalta.  
2.5 Kyberturvallisuuden osaamisverkosto ja Euroopan kybertu rvallisuuden tutkimus - 
ja osaamiskeskus  
Kyberturvallisuuden teknologiset välineet ovat strateginen voimavara sen lisäksi, että ne ovat 
keskeisiä kasvuteknologioita tulevaisuutta varten. On EU:n strategisen edun mukaista 
varmistaa, että EU säilyttää ja kehi ttää keskeisiä valmiuksia digitaalisen taloutensa, 
yhteiskuntansa ja demokratiansa turvaamiseksi, suojatakseen kriittiset laitteistot ja ohjelmistot 
sekä tarjotakseen keskeisiä kyberturvallisuuspalveluja.  
Vuonna 2016 perustettu julkisen ja yksityisen sekt orin kyberturvallisuuskumppanuus43 oli 
merkittävä ensimmäinen toimi, jonka perusteella tehdään jopa 1,8 miljardin euron 
investointeja vuoteen 2020 mennessä. Muualla maailmassa tehtävien investointien laajuus44 
osoittaa kuitenkin, että EU:n on investoitava enemmän ja käsiteltävä jotenkin valmiuksien 
sirpaloituminen ympäri EU:ta.  
EU voi tarjota lisäarvoa, kun otetaan huomioon kyberturvallisuusteknologian kehittyneisyys, 
tarvittavat mittavat investoinnit ja EU:n l aajuisesti toimivien ratkaisujen tarve. Jäsenvaltioiden 
sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden suorittamaan työhön perustuvana 
jatkotoimena voitaisiin vahvistaa EU:n kyberturvallisuusvalmiuksia kyberturvallisuuden 
                                                            
40 C(2017) 6100.  
41 Mukaan lukien Europol, ENISA, EU:n toimielinten, elinten ja virastojen EU -tietoturvayksikkö (Computer 
Emergency Response Team, CERT -EU) ja EU:n tiedusteluanalyysikeskus (EU  INTCEN).  
42 Esimerkiksi ENISAn järjestämissä: https://www.enisa.europa.eu/topics/cyber -exercises/cyber -europe -
programme .  
43 C(2016) 4400 final.  
44 Yhdysvallat investoi 19 miljardia dollaria kyberturvallisuuteen pelkästään vuonna 2017, mikä merkitsee 35 
prosentin kasvua verrattuna vuoteen 2016. Valkoisen talon tiedottaja: ‘ Fact Sheet: Cybersecurity National 
Action Plan’ , 9. helmikuuta 2016.  
 
10 
 osaamiskeskusten verkoston45 avulla. Sen keskiössä olisi eurooppalaisen 
kyberturvallisuuden tutkimus - ja osaamiskeskus .  Tämä verkosto ja osaamiskeskus 
innostaisivat teknologian kehittämistä ja käyttöönottoa kyberturvallisuuden alalla, ja ne 
täydentäisivät tämän alan valmiuksien kehittäm istä EU:ssa ja kansallisesti. Komissio 
käynnistää vaikutustenarvioinnin saatavilla olevien vaihtoehtojen tarkastelemiseksi – mukaan 
lukien mahdollisen yhteisyrityksen perustaminen – jotta tämä rakenne voidaan perustaa 
vuonna 2018.  
Ensimmäisenä toimena ja t ulevaan suunnitteluun varautumiseksi komissio ehdottaa 
pilottivaiheen käynnistämistä Horisontti 2020 -ohjelman puitteissa. Sen avulla voidaan 
verkottaa kansalliset keskukset kyberturvallisuuden osaamisen kasvattamiseksi ja teknologian 
kehittämiseksi. Komis sio aikoo ehdottaa 50 miljoonan euron lyhyen aikavälin rahoitusta tähän 
tarkoitukseen. Tämä toimi täydentää nykyistä julkisen ja yksityisen sektorin 
kyberturvallisuuskumppanuuden toteutusta.  
Tutkimustointen keskittäminen ja muokkaaminen olisivat verkoston keskiössä ja keskuksen 
alkuperäinen painopiste. Teollisten valmiuksien kehittämisen tukemiseksi keskus voisi toimia 
valmiuksia käsittelevän hankkeen johtajana, joka kykenee käsittelemään monikansallisia 
hankkeita.  Se antaisi myös pontta EU:n teollisuuden innovoinnille ja kilpailukyvylle 
maailmanlaajuisesti kehitettäessä seuraavan sukupolven digitaalisia teknologioita, kuten 
tekoälyä, kvanttilaskentaa, lohkoketjujärjestelmiä ja turvallisia digitaalisia identiteettejä, sekä 
varmistettaessa, että EU:hun sijoi ttautuneilla yrityksillä on pääsy massadataan. Nämä kaikki 
ovat keskeisiä tekijöitä tulevaisuuden kyberturvallisuuden kannalta. Keskus hyödyntäisi myös 
EU:n toimia laajentaakseen suurteholaskentainfrastruktuuria. Se on keskeistä suurten 
tietomäärien analys oimiseksi, tiedon nopeaa salausta ja salauksen purkua varten, 
henkilöllisyyden tarkastamiseksi, kyberhyökkäysten simuloimiseksi ja videoaineiston 
analysoimiseksi46.  
Osaamiskeskusten verkostolla voisi olla myös valmiuksia tukea teollisuutta testaamisen ja 
simuloinnin kautta 2.2 kohdassa kuvaillun kyberturvallisuuden sertifioinnin tukemiseksi. Sen 
osallistuminen kaikkeen EU:n kyberturvallisuustoimintaan varmistaisi, että sen kohdistamista 
päivitetään jatkuvasti tarpeiden mukaan. Keskuksen tavoitteena olisi ed istää korkeatasoista 
kyberturvallisuutta teknologian ja kyberturvallisuuden järjestelmissä ja myös ammattilaisten 
korkeatasoisten taitojen kehittämistä tarjoamalla ratkaisuja ja malleja kansallisen tason 
toimille digitaalisten taitojen saamiseksi käyttöön.  Tältä osin se lisäisi myös 
kyberturvallisuuden valmiuksia EU:n tasolla ja kehittäisi yhteisvaikutuksia erityisesti 
ENISAn, CERT -EU:n, Europolin, mahdollisen tulevan kyberturvallisuuden hätäapurahaston 
ja kansallisten CSIRT -toimijoiden kanssa.  
Osaamisverko ston työskentelyssä on keskityttävä erityisesti siihen, että Euroopasta puuttuu 
valmius arvioida kansalaisten, yritysten ja julkishallintojen käyttämien tuotteiden ja 
palvelujen salaus  digitaalisilla sisämarkkinoilla. Tehokkaassa kyberturvallisuudessa 
keskeisessä asemassa olevat turvalliset digitaaliset tunnistusjärjestelmät perustuvat vahvaan 
salaukseen47. Sillä myös suojataan ihmisten henkinen omaisuus ja mahdollistetaan 
                                                            
45 Verkostoon kuuluisivat nykyiset ja tulevat jäsenvaltioihin perustetut kyberturvallisuuskeskukset, joiden 
jäsenet olisivat tyypillisesti julkisia t utkimusorganisaatioita ja laboratorioita.  
46 COM(2012) 45 final ja COM(2016) 178 final.  
47 Komissio aikoo jo Horisontti 2020 -ohjelman puitteissa käynnistää uuden neljän miljoonan euron Horisontti -
palkintohaasteen parhaalle innovatiiviselle saumattomien säh köisen todentamisen menetelmien ratkaisulle .  
 
11 
 perusoikeuksien, kuten sanavapauden ja henkilötietojen suoja, turvaaminen ja varmistet aan 
turvallinen sähköinen kaupankäynti48.  
Koska EU:n siviili - ja puolustusalan kyberturvallisuusmarkkinat jakavat samat haasteet49 ja 
kaksikäyttöteknologian, joka edellyttää läheistä yhteistyötä kriittisillä aloilla, verkoston ja sen 
keskuksen toista vaihet ta voitaisiin edelleen kehittää kyberpuolustukseen liittyvän 
ulottuvuuden osalta. Samalla olisi täysin noudatettava yhteistä turvallisuus - ja 
puolustuspolitiikkaa koskevia perustamissopimuksen määräyksiä. Teknologisen 
keskittymisen lisäksi puolustusulottuv uus voisi auttaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä 
kyberpuolustuksen alalla. Se sisältää esimerkiksi tietojen jakamisen, tilannetietoisuuden, 
asiantuntemuksen ja koordinoidun reagoinnin sekä jäsenvaltioiden yhteisten valmiuksien 
kehittämisen tukemisen. S e voisi toimia myös foorumina, jonka avulla jäsenvaltiot voivat 
määrittää EU:n kyberpuolustuksen painopisteet, tutkia yhteisiä ratkaisuja, osallistua yhteisten 
strategioiden kehittämiseen, edistää yhteistä kyberpuolustuskoulutusta, harjoituksia ja 
testaami sta euroopan tasolla ja tukea kyberpuolustuksen luokitteluun ja standardeihin liittyvää 
työtä ja jossa keskuksella olisi tukeva ja neuvova rooli. Edellä mainittujen tehtävien 
suorittamiseksi keskuksen on toimittava tiiviissä yhteistyössä ja kokonaisvaltais esti 
täydentäen Euroopan puolustusviraston kanssa kyberpuolustuksen alalla ja ENISAn kanssa 
kyberresilienssin alalla. Tässä puolustusulottuvuudessa otettaisiin huomioon Euroopan 
puolustuksen tulevaisuutta käsittelevässä pohdinta -asiakirjassa käynnistetty p rosessi.  
Kyberpuolustuksessa tarvittava korkeatasoinen resilienssi edellyttää tutkimus - ja 
teknologiatyön erityistä kohdentamista. Yritysten kehittämät kyberpuolustushankkeet tai -
teknologiat voisivat saada rahoitusta Euroopan puolustusrahastosta tutkimus - ja 
kehittämisvaiheessa50. Tässä yhteydessä erityisen merkityksellistä voisivat olla eritysalat 
kuten kvanttiteknologiaan perustuvat salausjärjestelmät, kybertilannetietoisuus, biometriset 
kulunvalvontajärjestelmät, edistyneiden pitkäkestoisten uhkien havai tseminen tai 
tiedonlouhinta. Korkea edustaja, Euroopan puolustusvirasto, ja komissio tukevat jäsenvaltioita 
sellaisten alojen yksilöimiseksi, joilla voisi harkita yhteisiä kyberturvallisuuhankkeita EU:n 
puolustusrahaston tuella.  
2.6 Vahvan kyberosaamispohj an rakentaminen EU:ssa  
Kyberturvallisuudella on vahva koulutusulottuvuus. Tehokas kyberturvallisuus on paljolti 
asianomaisten henkilöiden taitojen varassa. Kyberturvallisuuden ammattilaisia ennustetaan 
kuitenkin puuttuvan Euroopan yksityiseltä sektorilta 3 50 000 kappaletta vuoteen 2022 
mennessä51. Kyberturvallisuuden koulutusta tulisi kehittää kaikilla tasoilla alkaen kyberalan 
työvoiman säännöllisestä koulutuksesta. Olisi tarjottava myös kyberturvallisuuden 
lisäkoulutusta kaikille tieto - ja viestintätekniik an asiantuntijoille ja uusia erityisiä 
kyberturvallisuuteen keskittyviä opetusohjelmia. Olisi perustettava vahvoja tieteellisiä 
osaamiskeskuksia nopeutetun koulutuksen tarpeita varten. Eurooppalaisen 
kyberturvallisuuden tutkimus - ja osaamiskeskus ja ENISA voisivat ohjata niitä. Tavoitteena 
olisi oltava, että tietoturvan periaatteiden sisällyttäminen heti alusta lähtien tulee 
luonnolliseksi osaksi tieto - ja viestintätekniikan tuotteiden ja järjestelmien suunnittelua. 
Kyberturvallisuuskoulutusta ei pitäisi ra jata vain tieto - ja viestintätekniikan ammattilaisiin, 
                                                            
48 Cybersecurity in the European Digital Single Market, High level group of Scientific Advisors, March 2017 . 
49 ”Study on syne rgies between the civilian and the defence cybersecurity markets” (Optimity; SMART 2014 -
0059).  
50 Kyberpuolustushankkeet asetetaan nyt jo etusijalle Euroopan puolustusteollisuuden kehitysohjelmassa, ja 
kyberpuolustus on yksi vuonna 2018 käynnistettävän ehdo tuspyynnön teemoista.   
51 Global Information Security Workforce Study 2017. Maailmanlaajuinen vaje on 1,8 miljoonaa.  
 
12 
 vaan se olisi sisällytettävä muiden alojen, kuten tekniikan, yritysjohdon tai oikeustieteen 
koulutukseen sekä alakohtaisiin koulutusmalleihin. Ala - ja yläkoulun opettajat ja oppilaat olisi 
myös tehtävä  tietoisiksi kyberrikollisuudesta ja -turvallisuudesta, kun he hankkivat digitaalisia 
taitoja kouluissa.  
EU:n olisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa osallistuttava tähän tehtävään digitaalitaitoja ja 
työpaikkoja edistävän koalition52 työn pohjalta, ottamalla  käyttöön esimerkiksi pk -yritysten 
kyberturvallisuutta koskevia oppisopimusjärjestelmiä.  
2.7 Kyberhygienian ja kyberturvallisuustietoisuuden edistäminen  
Noin 95 prosentin kyberturvallisuuspoikkeamista väitetään olevan sellaisia, jotka on 
mahdollistanut jonkinlainen – tarkoituksellinen tai tahaton – inhimillinen virhe53. 
Inhimillisillä tekijöillä on siis hyvin suuri merkitys, minkä vuoksi kyberturvallisuus onkin 
kaikkien vastuulla. Se tarkoittaa, että henkilökohtaisia, yritystason ja julkisen hallinnon 
toimintatapoja on muutettava, jotta voidaan varmistaa, että jokainen ymmärtää uhan ja 
kykenee käytössään olevien välineiden ja taitojensa puolesta tunnistamaan hyökkäykset 
nopeasti ja suojautumaan niiltä aktiivisesti. Ihmisten on omaksuttava tarvittavat 
kyber hygieniatottumukset ja yritysten ja organisaatioiden on laadittava asianmukaiset 
riskiperusteiset kyberturvallisuusohjelmat sekä päivitettävä niitä säännöllisesti 
riskiympäristön muuttuessa.  
Verkko - ja tietoturvadirektiivissä säädetään, että jäsenvaltioid en on paitsi vaihdettava tietoja 
kyberhyökkäyksistä EU:n tasolla myös perustettava kehittyneet kansalliset 
kyberturvallisuusstrategiat ja verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuuskehykset. EU:n ja 
kansallisen tason julkishallintojen olisi otettava johtoas ema näiden pyrkimysten 
edistämisessä.   
Jäsenvaltioiden olisi ensiksikin turvattava kyberturvallisuuden välineiden mahdollisimman 
laaja saatavuus yrityksille ja yksityishenkilöille. Erityisesti olisi lisättävä toimia, joilla 
voidaan ehkäistä ja lieventää k yberrikollisuuden vaikutuksia loppukäyttäjiin. Tällainen 
esimerkki on jo olemassa Europolin työstä NoMoreRansom -kampanjassa54, joka perustuu 
lainvalvojien ja kyberturvallisuusyritysten tiiviiseen yhteistyöhön. Sen tarkoituksena on antaa 
käyttäjille keinoja,  jotka auttavat välttämään kiristysohjelmien uhriksi joutumista sekä 
purkamaan kiristysohjelman asettaman salauksen. Samanlaisia järjestelyjä olisi otettava 
käyttöön muiden haittaohjelmien suhteen muilla aloilla, ja EU:n olisi kehitettävä portaali, 
johon k ootaan keskitetysti yhteen kaikki tällaiset välineet  ja joka tarjoaa käyttäjille 
opastusta haittaohjelmien ehkäisemiseen ja havaitsemiseen sekä linkkejä 
ilmoitusmekanismeihin.  
Toiseksi jäsenvaltioiden olisi nopeutettava kyberturvallisempien välineiden käy ttöä 
sähköisen hallinnon kehittämisen yhteydessä  sekä hyödynnettävä kaikin tavoin 
osaamisverkostoa. Olisi edistettävä sellaisten turvallisten tunnistautumiskeinojen 
käyttöönottoa, jotka perustuvat sähköistä tunnistamista ja sähköisiin transaktioihin liitty viä 
luottamuspalveluja sisämarkkinoilla koskeviin puitteisiin. Nämä puitteet ovat olleet voimassa 
vuodesta 2016 lähtien, ja ne tarjoavat ennakoitavan sääntely -ympäristön turvalliselle ja 
                                                            
52 https://ec.europa.eu/digital -single -market /en/digital -skills -jobs-coalition . 
53 IBM:n "The Cybersecurity Intelligence Index" 2014, johon viitataan julkaisussa Securitymagazine.com, 
19.6.2014.  
54 https://www.nomoreransom.org/ .  
 
13 
 saumattomalle sähköiselle asioinnille yritysten, yksityishenkilöiden ja viranomaisten välillä55. 
Lisäksi julkisten elinten – erityisesti välttämättömiä palveluja tarjoavien – olisi varmistettava, 
että niiden henkilöstö on koulutettu kyberturvallisuuteen liittyvissä asioissa.  
Kolmanneksi jäsenvaltioiden olisi korostettava kyb erturvallisuustietoisuutta muun muassa 
kouluille, yliopistoille, yrityksille ja tutkimuslaitoksille suunnatuissa valistuskampanjoissa . 
ENISAn koordinoimaa kyberturvallisuuskuukautta, jonka aika on vuosittain lokakuussa, 
tehostetaan laajemman kohderyhmän sa avuttamiseksi yhteisille tiedotustoimille EU:n ja 
kansallisella tasolla. Yhtä tärkeää on lisätä tietoisuutta sosiaalisen median sähköisistä 
disinformaatiokampanjoista ja  valeuutisista , joiden tarkoituksena on heikentää 
demokraattisia prosesseja ja eurooppa laisia arvoja. Päävastuu on edelleen kansallisella tasolla 
– myös Euroopan parlamentin vaalien osalta – mutta asiantuntemuksen keskittämisellä ja 
kokemusten vaihdolla Euroopan tasolla on osoittautunut olevan lisäarvoa toiminnan 
suuntaamisessa56.  
Merkittävä ssä roolissa on myös toimiala  yleisesti, mutta erityishuomio kiinnittyy digitaalisten 
palvelujen tarjoajiin ja valmistusteollisuuteen. Toimialan pitää tukea käyttäjiä 
(yksityishenkilöitä, yrityksiä ja julkishallintoja) välineillä, jotka antavat käyttäjille  
mahdollisuuden ottaa vastuuta omasta toiminnastaan verkossa, sekä tehdä selväksi, että 
kyberhygienia on erottamaton osa kuluttajille tarjottavia tuotteita57. Haavoittuvuuksien 
tunnistamiseksi ja poistamiseksi toimialan olisi pyrittävä toteuttamaan sisäiset  prosessit, joilla 
käsitellään haavoittuvuuksien tutkintaa, luokittelua ja korjaamista, riippumatta siitä, onko 
mahdollisen haavoittuvuuden lähde ulkoinen vai kyseessä olevan yrityksen sisäinen.  
Avaintoimet  
 
 Verkko - ja tietojärjestelmien turvallisuudesta annetun direktiivin paneminen kaikilta osin 
täytäntöön;  
 ENISAn uutta toimeksiantoa ja sertifioinnin eurooppalaisia puitteita koskevan asetuksen58 
hyväksyminen nopeasti Euroopan parlamentissa ja neuvostossa;  
 Komission ja toimialan yhteinen aloite varmistamis velvollisuuden periaatteen 
määrittelemiseksi, jotta voidaan vähentää tuotteiden ja ohjelmistojen haavoittuvuutta ja 
edistää sisäänrakennettua turvallisuutta;  
 Laajamittaisiin rajat ylittäviin poikkeamiin reagoimista koskevan suunnitelman nopea 
täytäntöönpan o;   
 Vaikutustenarviointi mahdollisuudesta esittää vuonna 2018 komission ehdotus 
kyberturvallisuuden osaamiskeskusten verkoston ja eurooppalaisen kyberturvallisuuden 
tutkimus - ja osaamiskeskuksen perustamiseksi viipymättä aloitettavan pilottivaiheen 
pohjal ta; 
 Jäsenvaltioiden tukeminen sellaisten alojen yksilöimiseksi, joiden yhteisiin 
kyberturvallisuushankkeisiin voisi ehkä saada tukea EU:n puolustusrahastosta;  
 EU:n laajuinen keskitetty asiointipiste, joka auttaisi kyberhyökkäysten uhreja, jakaisi 
                                                            
55 Asetus (EU) N:o 910/2014 sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisiin transaktioihin liittyvistä 
luottamuspalveluista sisämarkkinoilla (eIDAS -asetus), annettu 23. heinäkuuta 2014. Euroopan komissio 
tarjoaa myös sähköisen tunnistuksen ja sähköisen allekirjoituksen yhteentoimi vuuden rakenneosia ja välineitä 
(esim. luotettujen luetteloiden selausohjelmistoja) Verkkojen Eurooppa -välineen kautta.  
56 Yksi esimerkki on East StratCom Task Force , jonka jäsenvaltiot ja korkea edustaja perustivat vuonna 2015 
Venäjän ja tkuvien disinformaatiokampanjoiden käsittelemiseksi. Se kehittää viestintätuotteita ja -
kampanjoita, joissa keskitytään selittämään EU:n politiikkaa itäisen kumppanuuden alueella.  
57 Jotkin valmistajat ovat jo tottuneet tähän ajattelutapaan, sillä osaan eur ooppalaista tuotelainsäädäntöä 
(esimerkiksi konedirektiiviin 2006/42/EY) sisältyy sisäänrakennetun turvallisuuden periaatteita.  
58 COM(2017) 477.  
 
14 
 tietoa uu simmista uhkista ja kokoaisi yhteen käytännön neuvoja ja 
kyberturvallisuusvälineitä;  
 Jäsenvaltioiden toimet kyberturvallisuuden valtavirtaistamiseksi taitojen kehittämistä 
koskeviin ohjelmiin, sähköiseen hallintoon ja valistuskampanjoihin;  
 Toimialan toimet  henkilöstön kyberturvallisuuteen liittyvän koulutuksen lisäämiseksi ja 
sisäänrakennettuun turvallisuuteen perustuvan lähestymistavan omaksumiseksi suhteessa 
tuotteisiin, palveluihin ja prosesseihin.  
 
3. TOIMIVAN KYBERPELOTTEEN LUOMINEN  
Toimiva pelote tarkoittaa toimenpiteitä, jotka ovat sekä uskottavia että ennaltaehkäisevästi 
varoittavia mahdollisten kyberrikollisten ja -hyökkääjien kannalta. Niin kauan kuin 
kyberhyökkäysten tekijöillä – sekä valtiollisilla että muilla – ei ole muuta pelättävää kuin 
epäonnistuminen, juuri mikään ei estä niitä yrittämästä. Toimivan pelotteen aikaansaamisen 
kannalta keskeisessä asemassa ovat tehokkaammat lainvalvontatoimet, jotka keskittyvät 
kyberrikollisten löytämiseen, jäljittämiseen ja syytteeseenpanoon. Tämän lisäksi  EU:n on 
tarpeen tukea jäsenvaltioitaan kyberturvallisuuden kaksikäyttövalmiuksien kehittämisessä. 
Kyberhyökkäyksiä voidaan vähentää vain lisäämällä kiinnijäämisen mahdollisuuksia ja 
hyökkäyksistä aiheutuvia seuraamuksia.  Kyberhyökkäykset olisi tutkittava viipymättä ja 
saatettava tekijät oikeuteen tai toteutettava välittömästi asiaankuuluvia poliittisia tai 
diplomaattisia toimia. Jos ilmenee vakava kriisi, jolla on merkittävää kansainvälistä ja 
puolustuksellista ulottuvuutta, korkea edustaja voisi esittää n euvostolle vaihtoehtoja asiaan 
reagoimiseksi.  
Yksi askel kohti kyberhyökkäysten tehokkaampaa torjuntaa rikoslain keinoin on jo otettu 
vuonna 2013, jolloin hyväksyttiin direktiivi tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä59. 
Siinä vahvistettiin vähimmä issäännöt rikosten määrittelylle ja sovellettaville seuraamuksille 
tietojärjestelmiin kohdistuvien hyökkäysten alalla ja säädettiin toimenpiteistä viranomaisten 
välisen yhteistyön parantamiseksi. Direktiivi on edistänyt merkittävästi sitä, että 
kyberhyökkä ysten kriminalisointi on kaikissa jäsenvaltioissa vertailukelpoisella tasolla, mikä 
helpottaa tämäntyyppisiä rikoksia tutkivien lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä yli 
valtioiden rajojen. Direktiivin koko potentiaali voitaisiin kuitenkin saada paremmin k äyttöön, 
jos kaikki jäsenvaltiot panisivat kaikki sen säännökset täytäntöön kaikilta osin60. Komissio 
jatkaa jäsenvaltioiden tukemista direktiivin täytäntöön panemiseksi eikä katso tällä hetkellä 
olevan tarvetta esittää siihen muutoksia.  
3.1 Pahantekijöide n tunnistaminen  
Jotta rikoksentekijöitä voitaisiin saattaa useammin oikeuteen, on kiireellisesti parannettava 
valmiuksia tunnistaa kyberhyökkäysten tekijöitä. Suuren haasteen lainvalvontaviranomaisille 
muodostaa se, miten löytää kyberrikollisuuden tutkinta an hyödyllistä tietoa, joka useimmiten 
tarkoittaa digitaalisia jälkiä. Siksi on tarpeen lisätä teknologisia valmiuksia tutkintojen 
tehostamiseksi. Tämä tarkoittaa myös Europolin kyberrikollisuusyksikön vahvistamista 
kyberasiantuntijoilla.  Europolista on tu llut avaintoimija tuettaessa useita lainkäyttöalueita 
koskevia jäsenvaltioiden tutkimuksia. Siitä olisi tehtävä asiantuntemuskeskus online -
tutkintaan ja kyberrikostutkintaan liittyvälle jäsenvaltioiden lainvalvonnalle.    
                                                            
59 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/40/EU, annettu 12  päivänä elokuuta 2013, 
tietojärjestelmiin  kohdistuvista hyökkäyksistä.   
60 COM(2017) 474.  
 
15 
 Laajalle levinnyt tapa sijoittaa u seita – joskus jopa tuhansia – käyttäjiä saman IP -osoitteen 
taakse tekee haitallisen verkkokäyttäytymisen tutkimisesta teknisesti hyvin hankalaa. Lisäksi 
sen vuoksi on joskus – esimerkiksi vakavien rikosten kuten lasten seksuaalisen hyväksikäytön 
tapauksis sa – tarpeen tutkia suuri määrä käyttäjiä yhden pahantekijän kiinni saamiseksi. 
Tämän vuoksi EU kannustaa uuden yhteyskäytännön (IPv6) laajempaan käyttöönottoon, sillä 
se mahdollistaa yhden IP -osoitteen osoittamisen kullekin käyttäjälle, mikä tietysti autt aa 
lainvalvonnassa ja kyberturvallisuustutkinnoissa. Ensimmäisenä askeleena yleistymisen 
edistämiseksi komissio ottaa IPv6 -yhteyskäytäntöön siirtymisen osaksi kaikkea politiikkaansa 
asettamalla sen vaatimukseksi esimerkiksi hankintojen ja hankkeiden ja tut kimusten 
rahoittamisen yhteydessä, sekä tukee tarvittavan koulutusaineiston kehittämistä. Lisäksi 
jäsenvaltioiden olisi harkittava internetpalvelujen tarjoajien kanssa vapaaehtoisia sopimuksia, 
joilla edistetään IPv6:n yleistymistä.  
 
Belgia on maailman ykk önen61 IPv6:n käyttöönotossa julkisen ja yksityisen sektorin 
yhteistyön ansiosta: alan sidosryhmät ovat esittäneet vapaaehtoista itsesääntelytoimenpidettä, 
johon sisältyy yhden IP -osoitteen käytön rajoittaminen enintään 16 käyttäjälle, mikä on 
kannustanut s iirtymään IPv6:n käyttöön62. 
 
Vastuullisuutta verkossa yleisesti olisi edistettävä entisestäänkin esimerkiksi toimenpiteillä, 
joilla ehkäistään verkkotunnusten väärinkäyttö ei -toivottuun viestintään tai 
verkkourkintahyökkäyksiin. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komissio pyrkii parantamaan 
verkkotunnuksia ja IP -osoitteita koskevien WHOIS -järjestelmien63 toimintaa ja niissä olevien 
tietojen saatavuutta ja paikkansapitävyyttä yhdenmukaisesti sen työn kanssa, jota toteuttaa 
Internet Corporation for Ass igned Names and Numbers64.  
3.2 Lainvalvontakeinojen tehostaminen  
Kyberhyökkäysten torjunnassa tärkeän pelotteen muodostaa kyberrikosten tehokas tutkinta  ja 
syytteeseenpano . Nykyisiä menettelyjä on kuitenkin muokattava paremmin 
internetaikakauteen sopiviksi65. Kyberhyökkäysten nopeus voi olla liikaa näille menettelyille. 
Lisäksi se tuo mukanaan erityistä tarvetta nopealle yhteistyölle yli rajojen. Tätä varten 
komissio aikoo, kuten Euroopan turvallisuusagendan yhteydessä ilmoitettiin, antaa vuoden 
2018 alussa ehdotuksia sähköisen todistusaineiston rajat ylittävän saatavuuden 
helpottamiseksi . Samaan aikaan komissio toteuttaa käytännön toimenpiteitä, joiden 
tarkoituksena on parantaa sähköisen todistusaineiston rajatylittävää saatavuutta rikostutkintaa 
varten. Näi hin sisältyy muun muassa rahoitusta rajatylittävää yhteistyötä koskevaan 
koulutukseen, sähköisen alustan kehittäminen tietojen vaihtamiseksi EU:ssa sekä 
jäsenvaltioiden välisten oikeudellisten yhteistyömuotojen standardointi.  
Toinen tehokkaan syytteeseenp anon este johtuu siitä, että jäsenvaltioissa käytetään 
kyberrikosten tutkinnassa erilaisia rikosteknisen tutkinnan menettelyjä sähköisen 
                                                            
61 https://www.google.com/intl/en/ipv6/statistics.html#tab=per -countr y-ipv6-adoption&tab=per -country -ipv6-
adoption .   
62 http://bipt.be/public/files/nl/22027/Raadpleging_ipv6.pdf .  
63 Laajalti käytetty kysely - ja vastausprotokolla, jonka avulla tehdä än kyselyjä tietokantoihin, joihin 
tallennetaan jonkin internetlähteen rekisteröidyt käyttäjät tai haltijat.  
64 Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) on voittoa tavoittelematon organisaatio, 
joka vastaa useiden internetin nimiavaruuksi in liittyvien tietokantojen ylläpidon ja menettelyjen 
koordinoinnista.  
65 Esimerkiksi Avalanche -bottiverkon (virtuaalinen) keskuskomentopalvelin vaihtoi fyysistä serveriä ja 
verkkoaluetta joka viides minuutti.  
 
16 
 todistusaineiston keräämiseen. Tämän vaikutusta voisi lievittää kehittämällä yhteisiä 
rikostutkinnan standardeja. Lisäk si on tarpeen lisätä rikostutkinnan valmiuksia 
jäljitettävyyden ja syyllisyyden osoittamisen tukemiseksi. Ensimmäisessä vaiheessa voitaisiin 
jatkokehittää rikostutkinnan valmiuksia Europolissa mukauttamalla Europolin Euroopan 
kyberrikostorjuntakeskuksen bu djetti - ja henkilöstöresursseja siten, että voidaan paremmin 
vastata kasvavaan tarpeeseen operatiiviselle tuelle valtioiden rajat ylittävässä 
kyberrikostutkinnassa. Toinen mahdollisuus olisi myötäillä edellä esitettyä salaukseen 
keskittyvää teknologista pa inopistettä tutkimalla, miten salauksen väärinkäyttö rikollisten 
käsissä muodostaa merkittäviä haasteita vakavien rikosten kuten terrorismin ja 
kyberrikollisuuden torjunnalle. Komissio esittää tulokset salauksen roolia 
rikostutkinnassa66 koskevista pohdinno ista lokakuuhun 2017 mennessä67.  
Internetin rajaton luonne huomioon ottaen Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta 
koskevaan Budapestin yleissopimukseen68 perustuvat kansainvälisen yhteistyön puitteet 
tarjoavat erilaisille maille mahdollisuuden käyttää eri kansallisten lainsäädäntöjen osalta 
soveltuvinta oikeusperiaatetta kyberrikollisuuden käsittelyyn. Mahdollisuutta lisätä 
yleissopimukseen pöytäkirja on t utkittu69. Sekin voisi tarjota hyvän mahdollisuuden käsitellä 
kysymystä, joka koskee sähköisen todistusaineiston rajatylittävää saatavuutta kansainvälisessä 
ympäristössä. EU ei kannata uuden kansainvälisen oikeuden välineen perustamista 
kyberrikollisuutta v arten vaan kehottaa kaikkia maita laatimaan soveltuvaa kansallista 
lainsäädäntöä ja jatkamaan yhteistyötä olemassa olevissa kansainvälisissä puitteissa.  
Koska välineitä tunnistetietojen poistamiseksi on laajalti saatavissa, rikollisten on helpompi 
välttää kiinni jääminen. Pimeä verkko70 on avannut rikollisille uusia mahdollisuuksia saada 
käsiinsä lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvää aineistoa, huumeita tai aseita niin, että 
kiinni jäämisen riski on usein vähäinen71. Se on nykyisin myös kyberrikollis uuden välineiden, 
kuten haittaohjelmien ja hakkerointityökalujen, lähde. Komissio tutkii yhdessä sidosryhmien 
kanssa kansallisia lähestymistapoja uusien ratkaisujen löytämiseksi. Europolin olisi 
helpotettava ja tuettava pimeän verkon tutkintaa, arvioitava uhkia ja autettava 
lainkäyttöalueen määrittelyssä sekä priorisoitava korkean riskin tapaukset, ja EU:lla voi olla 
johtava asema kansainvälisten toimien koordinoinnissa72. 
Yksi kyberrikollisuuden kasvava ala on luottokorttitietojen tai muiden sähköisten 
maks uvälineiden laiton käyttö. Verkkokauppoihin tai muihin laillisen liiketoiminnan 
harjoittajiin kohdistetuilla kyberhyökkäyksillä saatuja maksutietoja myydään verkossa, ja 
                                                            
66 Neuvoston puheenjohtaja, ”Outcome of the Just ice and Home Affairs Council meeting of 8 and 9 December 
2016”, nro 15391/16.  
67 Eighth progress report towards an effective and genuine Security Union, 29.6.2017, COM(2017) 354 final.  
68 Yleissopimus on ensimmäinen kansainvälinen sopimus, joka koskee intern etin ja muiden tietoverkkojen 
avulla tehtyjä rikoksia ja jossa käsitellään muun muassa tekijänoikeusrikoksia, tietokoneavusteisia petoksia, 
lapsipornografiaa ja verkkoturvallisuuden loukkauksia. https://www.coe.int/en/web/conventions/full -list/-
/conventions/treaty/185  Vuoteen 2017 mennessä Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan 
yleissopimuksen on ratifioinut tai siihen on liittynyt 55 maata.  
69 Tietove rkkorikollisuutta koskevan Budapestin yleissopimuksen toisen lisäpöytäkirjan luonnoksen laatimista 
koskeva toimeksianto T -CY (2017)3.  
70 Pimeä verkko muodostuu sisällöstä rinnakkaisverkoissa, jotka käyttävät internetiä mutta joihin pääsy 
edellyttää erityist ä ohjelmistoa, konfiguraatiota tai pääsyvaltuutusta. Pimeä verkko on osa syvää verkkoa eli 
tietoverkon osaa, jota ei löydy hakupalvelujen avulla.  
71 Poikkeus on äskettäinen kahden suurimman pimeän verkon markkinapaikan AlphaBayn ja Hansan 
sulkeminen: https://www.europol.europa.eu/newsroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -
after-globally -coordinat ed-operation . 
72 Europolilla on jo tärkeä rooli tällä alalla. Ks. esimerkiksi: 
https://www.europol.europa.eu/new sroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -after-
globally -coordinated -operation .  
 
17 
 rikolliset voivat käyttää niitä petosten tekemiseen73. Komissio ehdottaa pelotteen teho stamista 
direktiivillä muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvien petosten ja 
väärennysten torjumisesta74. Sen tarkoituksena on päivittää alan säännöt ja tehostaa 
lainvalvonnan valmiuksia tällaisiin rikoksiin puuttumiseksi.  
On myös tarpeen parant aa jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten kyberrikosten 
tutkintavalmiuksia sekä tietämystä kyberympäristöä hyväksi käyttäen tehtävistä rikoksista ja 
syyttäjien ja oikeuslaitoksen käytettävissä olevista tutkintakeinoista. Eurojust ja Europol 
edistävät os altaan tämän tavoitteen saavuttamista ja koordinoinnin lisäämistä yhteistyössä 
Europolin kyberrikostorjuntakeskuksen erikoistuneiden neuvoa -antavien ryhmien, 
kyberrikollisuuden torjuntayksikköjen päällikköjen ja kyberrikollisuuteen erikoistuneiden 
syyttäji en verkoston kanssa. Komissio osoittaa kyberrikollisuuden torjuntaan 10,5 miljoonaa 
euroa pääasiassa sisäisen turvallisuuden rahaston poliisiyhteistyön ohjelmasta . Koulutus 
on tärkeä osatekijä, jota varten Euroopan kyberrikollisuuden tutkinnan koulutusryhm ä on 
kehittänyt käyttökelpoisia aineistoja. Ne olisi saatava laajasti lainvalvonnan ammattilaisten 
käyttöön Euroopan unionin lainvalvontakoulutusviraston (CEPOL) tuella.  
3.3 Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyö kyberrikollisuuden torjunnassa  
Lainvalvo nnan toimivuudelle asettaa haasteen digitaalinen maailma, joka koostuu pääasiassa 
yksityisessä omistuksessa olevasta infrastruktuurista ja monista eri toimijoista eri 
lainkäyttöalueilla. Sen vuoksi yhteistyö yksityisen sektorin kanssa, toimiala ja 
kansalai syhteiskunta mukaan luettuina, on välttämätöntä viranomaisille, jotta ne voivat torjua 
rikoksia tehokkaasti. Tässä yhteydessä keskeisessä asemassa on myös finanssiala, ja 
yhteistyötä sen kanssa olisikin lisättävä. Esimerkiksi rahanpesun selvittelykeskusten75 roolia 
kyberrikollisuuden yhteydessä olisi vahvistettava.  
Jotkin jäsenvaltiot ovat jo ryhtyneet toimiin asiassa. Alankomaissa rahoituslaitokset ja 
lainvalvontaviranomaiset työskentelevät yhdessä verkkopetosten ja kyberrikollisuuden 
torjumiseksi sähköisen  rikollisuuden erityistyöryhmässä. Saksassa on kyberrikollisuuden 
torjunnan osaamiskeskus, joka mahdollistaa jäsentensä välisen tietojen vaihtamisen tiiviissä 
yhteistyössä Saksan liittovaltion poliisin kanssa sekä kehittää toimenpiteitä 
kyberrikollisuudelt a suojautumiseksi. Kuusitoista jäsenvaltiota76 on perustanut 
kyberrikollisuuden torjunnan osaamiskeskuksia helpottaakseen yhteistyötä 
lainvalvontaviranomaisten, tiedemaailman ja yksityisen sektorin välillä parhaiden 
käytäntöjen, koulutuksen ja valmiuksien k ehittämiseksi ja vaihtamiseksi.  
Komissio tukee julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien ja yhteistyömekanismien 
perustamista kohdennetuilla hankkeilla, jollaisia ovat esimerkiksi verkkopetosten 
kyberkeskusten ja asiantuntijoiden verkosto77, joka toteuttaa tiedonjakomallin ja -standardin 
sähköisten rikosten riskien ja verkkopetosten analysoimiseksi ja torjumiseksi.   
 
                                                            
73 Petosten tuotto on järjestäytyneelle rikollisuudelle merkittävä tulonlähde, jonka avulla rahoitetaan myös 
muuta rikollista toimintaa, kuten terrorismia sekä hu ume- ja ihmiskauppaa.   
74 COM(2017) 489.  
75 Rahanpesun selvittelykeskukset ovat kansallisia keskuksia, jotka vastaanottavat ja analysoivat ilmoituksia 
epäilyttävistä liiketoimista ja muita tietoja rahanpesusta, siihen liittyvistä esirikoksista ja terrorismin  
rahoituksesta sekä jakavat tietoja analysointien tuloksista.  
76 Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Itävalta, Kreikka, Kypros, Liettua, Puola, Ranska, Romania, Saksa, 
Slovenia, Tšekki, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta.  
77 EU-OF2CEN -aloitteen tavoitteena on mahdollistaa EU:n laajuinen järjestelmällinen tietojen jakaminen 
internet -petoksista pankkien ja lainvalvontaviranomaisten välillä, jotta voidaan ehkäistä maksujen 
suorittamista petoksentekijöille ja rahamuuleille sekä tu tkia ja saattaa syytteeseen rikoksentekijät. Se saa 
osarahoitusta EU:lta (sisäisen turvallisuuden rahaston poliisiyhteistyön ohjelmasta).  
 
18 
 Kun on kyse kyberrikollisuudesta, yksityisten yritysten on voitava jakaa 
lainvalvontaviranomaisten kanssa tietoja konkreettisista po ikkeamista. Tämä voi koskea myös 
henkilötietoja, ja silloin on noudatettava tietosuojasääntöjä kaikilta osin. EU:n 
tietosuojauudistukseen, joka tulee voimaan toukokuussa 2018, sisältyy yhteinen joukko 
sääntöjä lainvalvontaviranomaisten ja yksityisten tahoj en yhteistyön edellytyksistä. Euroopan 
komissio pyrkii yhdessä Euroopan tietosuojaneuvoston ja sidosryhmien kanssa yksilöimään 
alan parhaita käytäntöjä ja antamaan tarvittaessa ohjeistusta.  
3.4 Politiikkatoimien tehostaminen  
EU on äskettäin hyväksynyt  puitteet EU:n yhteiselle diplomaattiselle vastaukselle 
haitallisiin kybertoimiin78 (niin sanottu kyberdiplomatian välineistö). Niihin sisältyy 
yhteiseen ulko - ja turvallisuuspolitiikkaan kuuluvia, tarvittaessa myös rajoittavia 
toimenpiteitä, joiden avulla void aan lujittaa EU:n vastausta toimintaan, joka vahingoittaa sen 
poliittisia, turvallisuuteen liittyviä ja taloudellisia etuja. Mainitut puitteet ovat tärkeä askel 
kehitettäessä ilmoittamis - ja reagointivalmiuksia EU:ssa ja jäsenvaltioissa. Ne auttavat 
parant amaan valmiuksia haitalliseen kybertoimintaan syyllistyvien löytämiseksi. Tavoitteena 
on vaikuttaa mahdollisten hyökkääjien käyttäytymiseen, ottaen huomioon tarve varmistaa 
vastatoimien oikeasuhteisuus. Valtiollisen tai valtiosta riippumattoman toimijan sy yllisyyden 
osoittaminen on suvereeni poliittinen päätös, joka perustuu kaikista lähteistä saatavaan 
tiedustelutietoon. Puitteiden täytäntöönpano on parhaillaan käynnissä jäsenvaltioiden kanssa, 
ja sen edistämistä koordinoidaan läheisesti myös laajamittaisi in kyberhyökkäyksiin reagointia 
koskevan suunnitelman79 kanssa. EU:n tiedusteluanalyysikeskuksen80 olisi yhdistettävä, 
analysoitava ja jaettava puitteisiin sisältyvien toimenpiteiden käytön kannalta tarvittavaa 
tilannetietoisuutta läheisessä yhteistyössä jäs envaltioiden ja EU:n toimielinten kanssa.  
3.5 Kyberturvallisuuspelotteen kehittäminen jäsenvaltioiden puolustusvalmiuksien 
avulla  
Jäsenvaltiot kehittävät jo nyt kyberpuolustusvalmiuksiaan. EU:lla on hyvät edellytykset auttaa 
sotilas - ja siviilipuolen väli sen synergian edistämisessä, ottaen huomioon kyberpuolustuksen 
ja kyberturvallisuuden välisten rajojen hämärtyminen sekä kybervälineiden ja -teknologian 
kaksikäyttöluonne ja se, että eri jäsenvaltioiden lähestymistavoissa on suuria eroja.81.  
Jäsenvaltiot, joilla on edistyneimmät kyberturvallisuusvalmiudet ja jotka haluavat tehdä 
niiden suhteen yhteistyötä, voisivat harkita kyberpuolustuksen sisällyttämistä – korkean 
edustajan, komission ja Euroopan puolustusviraston tuella – pysyvän rakenteellisen 
yhteistyö n puitteisiin.  Tämä voisi rakentua niiden toimien varaan, joita edellä on esitetty EU:n 
teollisten valmiuksien ja strategisen riippumattomuuden edistämiseksi. EU voi myös edistää 
yhteentoimivuutta, myös helpottamalla valmiuksien kehittämistä, koulutuksen k oordinointia 
ja kaksikäyttöstandardien kehittämistä.  
Lisäksi olisi hyödynnettävä kaikin tavoin yhteinen kehys hybridiuhkien, joihin usein liittyy 
kyberhyökkäyksiä, torjumiseksi erityisesti EU:n hybridianalyysikeskuksen ja Helsinkiin 
hiljattain perustetun E uroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen välityksellä. 
                                                            
78 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2017/06/19 -cyber -diplomacy -toolbox/ .  
79 C(2017) 6100.  
80 JOIN(2016) 018 final.  
81 EU käsittää kyberavaruuden maahan, ilmaan ja mereen verrattavissa olevaksi toimintaympäristöksi. 
Kyberpuolustukseen sisältyy m yös avaruusresurssien ja niihin liittyvän maainfrastruktuurin suojaaminen ja 
resilienssi.  
 
19 
 Kyseisen hybridiosaamiskeskuksen tehtävänä on kannustaa strategiseen vuoropuheluun sekä 
tehdä tutkimusta ja analyysejä.  
EU antaa vuonna 2014 hyväksytylle EU:n kyberpuolustuspolitiikan kehykselle82 uutta 
painoarvoa välineenä, jonka avulla voidaan jatkaa kyberturvallisuuden ja -puolustuksen 
integroimista yhteiseen turvallisuus - ja puolustuspolitiikkaan (YTPP). YTPP:n operaatioiden 
itsensä kyberresilienssi on olennaista, ja siksi kehitetään  standardoituja menettelyjä ja teknisiä 
valmiuksia, joilla voidaan tukea sekä siviilialan että sotilaallisia operaatioita samoin kuin 
niiden suunnittelu - ja toteutusvoimavarojen rakenteita ja Euroopan ulkosuhdehallinnon 
tietoteknologian palveluntarjoajia. Jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi ja EU:n työn 
ohjaamiseksi tällä alalla Euroopan puolustusvirasto ja Euroopan ulkosuhdehallinto helpottavat 
yhteistyössä komission yksikköjen kanssa jäsenvaltioiden kyberpuolustuksen alan 
päätöksentekijöiden strategi sen tason osallistumista. Lisäksi EU tukee eurooppalaisten 
kyberturvallisuusratkaisujen kehittämistä osana toimia, joita se toteuttaa Euroopan 
puolustuksen teollisen ja teknologisen perustan hyväksi. Tähän sisältyy myös 
kyberturvallisuuden ja -puolustuksen  huippuosaamisen alueellisten klusterien edistäminen.  
Komission yksiköt tekevät läheistä yhteistyötä EU:n ulkosuhdehallinnon, jäsenvaltioiden ja 
muiden asiaan liittyvien EU -elinten kanssa perustaakseen vuoteen 2018 mennessä 
kyberpuolustuksen koulutusfoorumin  korjaamaan nykyistä osaamisvajetta 
kyberpuolustuksen alalla.  Se täydentää Euroopan puolustusviraston työtä tällä alalla ja auttaa 
korjaamaan nykyistä osaamisvajetta kyberturvallisuuden ja kyberpuolustuksen alalla.  
Avaintoimet  
 Sähköisen tod istusaineiston rajat ylittävää saatavuutta koskeva komission aloite (vuoden 
2018 alussa);  
 Muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvien petosten ja väärennysten 
torjumiseksi ehdotetun direktiivin nopea hyväksyminen Euroopan parlamentissa ja 
neuvosto ssa; 
 IPv6 -vaatimusten sisällyttäminen EU:n hankintoihin, tutkimukseen ja hankkeiden 
rahoitukseen; jäsenvaltioiden ja Internet -palveluntarjoajien välisiä vapaaehtoisia 
sopimuksia IPv6:n käyttöönoton nopeuttamiseksi;  
 Kyberrikostutkinnan ja pimeän verkon seur annan uusi laajennettu keskittäminen 
Europoliin;  
 EU:n yhteistä diplomaattista vastausta haitallisiin kybertoimiin koskevien puitteiden 
täytäntöönpano;  
 Taloudellisen tuen lisääminen kansallisille ja ylikansallisille hankkeille rikosoikeuden 
tehostamiseksi k ybertoimintaympäristössä.  
 Vuoteen 2018 mennessä kyberpuolustuksen koulutusfoorumi korjaamaan nykyistä 
osaamisvajetta kyberpuolustuksen alalla.  
 
4. KYBERTURVALLISUUTTA KOSKEVAN KANSAINVÄLISEN YHTEISTYÖN 
LUJITTAMINEN  
EU:n kansainvälinen kyberturvallisuuspol itiikka, jota ohjaavat EU:n perusarvot ja -oikeudet, 
kuten ilmaisunvapaus ja oikeus yksityisyyteen ja henkilötietojen suojaan, sekä avoimen, 
vapaan ja turvallisen kybertoimintaympäristön edistäminen, on suunniteltu vastaamaan 
maailmanlaajuisen kybervakaude n edistämiseen liittyvään jatkuvasti muuttuvaan haasteeseen 
                                                            
82 www.consilium.europa.eu/en/workarea/downloadasset.aspx?id=408021905 15. 
 
20 
 sekä edistämään Euroopan strategista riippumattomuutta ja turvallisuutta 
kybertoimintaympäristössä.  
4.1 Kyberturvallisuus ulkosuhteissa  
On olemassa näyttöä siitä, että eri puolilla maailmaa ihmiset pitävät muista maista tulevia 
kyberhyökkäyksiä yhtenä suurimmista kansalliseen turvallisuuteen kohdistuvista uhkista83. 
Kun otetaan huomioon uhkan maailmanlaajuinen luonne, vahvojen liittolaisuus - ja 
kumppanuussuhteiden luominen ja ylläpitäminen kol mansien maiden kanssa on olennaisen 
tärkeää kyberhyökkäysten ehkäisemiseksi ja niitä koskevan pelotteen luomiseksi, mikä on 
entistäkin tärkeämpää kansainvälisen vakauden ja turvallisuuden kannalta. EU pitää 
kahdenvälisissä, alueellisissa, usean sidosryhmän  välisissä ja monenvälisissä sitoumuksissaan 
ensisijaisena konfliktien estoa ja kyberympäristön vakautta edistävän strategisen kehyksen 
luomista.  
EU kannattaa vahvasti kansainvälisen oikeuden ja erityisesti YK:n peruskirjan soveltamista 
kybertoimintaympär istössä. Sitovan kansainvälisen oikeuden täydennykseksi EU kannattaa 
valtion vastuullista käyttäytymistä koskevia vapaaehtoisia ei -sitovia normeja, sääntöjä ja 
periaatteita, joita on esittänyt YK:n hallitustenvälinen asiantuntijaryhmä84. Lisäksi se 
kannusta a kehittämään ja panemaan täytäntöön alueellisia luottamusta lisääviä toimenpiteitä 
sekä Euroopan turvallisuus - ja yhteistyöjärjestössä että muilla alueilla.  
Kahdenvälisellä tasolla jatketaan kyberalan vuoropuheluja85 ja niitä täydennetään toimilla 
yhteist yön helpottamiseksi kolmansien maiden kanssa, jotta voidaan lujittaa asianmukaisen 
huolellisuuden ja valtion vastuun periaatteita kybertoimintaympäristössä. EU painottaa 
kansainvälisessä toiminnassaan kansainvälisiä turvallisuuskysymyksiä 
kybertoimintaympä ristössä, mutta varmistaa, että kyberturvallisuudesta ei tule tekosyytä 
markkinoiden suojelulle ja perusoikeuksien ja -vapauksien rajoittamiselle, mukaan lukien 
ilmaisunvapaus ja tiedonsaantioikeus. Kattava lähestymistapa kyberturvallisuuteen edellyttää 
ihmisoikeuksien noudattamista, ja EU jatkaa perusarvojensa puolustamista 
maailmanlaajuisesti ja noudattaen EU:n ihmisoikeussuuntaviivoja vapaudesta verkossa86. 
Tässä yhteydessä EU korostaa, että on tärkeää saada kaikki sidosryhmät osallistumaan 
internetin hal lintoon.  
Komissio on tehnyt myös ehdotuksen87 EU:n vientivalvonnan uudistamiseksi. Siihen sisältyy 
säännöksiä sellaisen verkkovalvontateknologian vientivalvonnasta, josta voi aiheutua 
ihmisoikeuksien loukkauksia tai jota voitaisiin käyttää EU:n oman turvallisuuden vastaisesti. 
Komissio tehostaa vuoro puheluja kolmansien maiden kanssa edistääkseen maailmanlaajuista 
lähentymistä ja vastuullista käytöstä alalla.  
4.2 Kyberturvallisuuteen liittyvien valmiuksien kehittäminen  
Maailmanlaajuinen kybervakaus riippuu kaikkien maiden paikallisesta ja kansallisest a 
valmiudesta ehkäistä kyberturvallisuuspoikkeamia ja reagoida niihin sekä tutkia 
kyberrikostapauksia ja nostaa niistä syytteitä. Kansallisen resilienssin parantamiseen 
tähtäävien toimien tukeminen kolmansissa maissa parantaa kyberturvallisuuden tasoa 
                                                            
83 Spring 2017 Global Attitudes Survey, Pew Research Centre.  
84 A/68/98 ja A/70/174.  
85 Syyskuussa 2017 EU kävi kyberalan vuoropuheluja Yhdysvaltojen, Kiinan, Japanin, Korean tasavallan ja 
Intian kanssa.  
86 EU Human Rights Guidelines on Freedom of Expression Online and Offline . 
87  COM(2016) 616.  
 
21 
 maai lmanlaajuisesti, millä on myönteinen vaikutus myös EU:hun. Nopeasti kehittyvien 
kyberuhkien torjumiseksi tarvitaan toimia koulutuksen, politiikan ja lainsäädännön 
kehittämiseksi sekä tehokkaasti toimivia tietoturvaloukkauksiin ja niiden ennaltaehkäisyyn 
keskittyviä ryhmiä ja kyberrikollisuuden torjuntayksikköjä kaikissa maailman maissa.   
EU on johtanut kansainvälistä kyberturvallisuusvalmiuksien kehittämistä vuodesta 2013 ja 
liittänyt tähän liittyviä toimia järjestelmällisesti kehitysyhteistyöhönsä. EU jat kaa 
oikeusperustaisen valmiuksien kehittämismallin edistämistä Digital4Development -
lähestymistavan88 mukaisesti . Valmiuksien kehittämisen painopiste on EU:n 
naapuruuspolitiikan maissa ja kehitysmaissa, joissa verkkoyhteydet lisääntyvät ja uhkat 
kehittyvät n opeasti. EU:n toimet täydentävät EU:n kehitystavoitteita kestävän kehityksen 
toimintaohjelman Agenda 2030 valossa sekä yleisiä toimia institutionaalisten valmiuksien 
kehittämiseksi.  
Jotta voidaan parantaa EU:n kykyä hyödyntää kollektiivista asiantuntemusta an valmiuksien 
kehittämisen tukemiseksi, olisi perustettava EU:n kybervalmiuksien kehittämisverkosto, joka 
saattaisi yhteen EU:n ulkosuhdehallinnon, jäsenvaltioiden kyberturvallisuusviranomaiset, 
EU:n virastot, komission yksiköt, tiedeyhteisön ja kansalais yhteiskunnan. EU laatii 
kybervalmiuksien kehittämiselle suuntaviivat, jotka auttavat tarjoamaan parempaa poliittista 
ohjausta ja EU:n toimien priorisointia kolmansien maiden auttamiseksi.  
Lisäksi EU työskentelee yhdessä muiden kehitysavun antajien kanssa t ällä alalla, jotta 
voidaan välttää päällekkäisyyksiä ja helpottaa valmiuksien kehittämisen kohdentamista eri 
alueilla.  
4.3 EU:n ja NATOn yhteistyö  
EU syventää jo hyvin edennyttä kyberturvallisuuden, hybridiuhkien ja puolustuksen alan 
yhteistyötä NATOn kans sa 8. heinäkuuta 2016 annetun yhteisen julistuksen mukaisesti89. 
Painopisteitä ovat yhteentoimivuuden edistäminen johdonmukaisten 
kyberpuolustusvaatimusten ja -standardien avulla, yhteistyön lujittaminen koulutuksen ja 
harjoitusten aloilla sekä koulutusvaat imusten yhdenmukaistaminen.  
EU ja NATO lisäävät myös kyberpuolustukseen liittyvää tutkimus - ja innovointiyhteistyötä 
sekä kehittävät nykyistä teknistä järjestelyä kyberturvallisuutta koskevien tietojen jakamiseksi 
kyberturvallisuusyksikköjensä välillä90. V iimeaikaisia yhteisiä toimia hybridiuhkiin 
vastaamiseksi, erityisesti EU:n hybridianalyysikeskuksen ja NATOn hybridianalyysiosaston 
välistä yhteistyötä, olisi tehostettava entisestään resilienssin ja reagointivalmiuksien 
parantamiseksi. EU:n ja NATOn yhtei styötä tiivistetään myös kyberpuolustusharjoituksilla, 
joihin osallistuu EU:n ulkosuhdehallinto ja muita EU:n yksikköjä sekä vastaavia yksikköjä 
NATOsta, mukaan lukien NATOn kyberpuolustuksen osaamiskeskus Tallinnassa. NATO ja 
EU toteuttavat ensimmäistä ke rtaa rinnakkaisia ja koordinoituja harjoituksia, joissa testataan 
vastausta hybridiuhkaskenaarioon. NATO johtaa harjoitusta vuonna 2017 ja EU samalla 
tavoin vuonna 2018. EU:n ja NATOn neuvostoille joulukuussa 2017 toimitettava seuraava 
raportti EU:n ja NAT On yhteistyöstä tarjoaa tilaisuuden tarkastella mahdollisuuksia laajentaa 
yhteistyötä entisestään, erityisesti varmistamalla turvalliset ja varmat viestintäkeinot kaikkien 
niiden instituutioiden ja elinten välillä, joita asia koskee, ENISA mukaan lukien.  
Avaintoimet  
                                                            
88 SWD(2017) 157.  
89 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2016/07/08 -eu-nato-joint-declaration/ .  
90 CERT -EU ja NATOn NCIRC -yksikkö (Computer Incident  Response Capability).   
 
22 
  Edistetään konfliktien estoa ja kyberympäristön vakautta koskevan strategisen kehyksen 
luomista;  
 Perustetaan uusi kybervalmiuksien kehittämisverkosto, jotta voidaan tukea kolmansien 
maiden kykyä puuttua kyberuhkiin, ja laaditaan EU:n kyberturvallisuusvalmiuksien 
kehittämiselle suuntaviivat EU:n toimien priorisoimiseksi;  
 Jatketaan EU:n ja NATOn yhteis työtä, mukaan lukien yhteinen osallistuminen 
rinnakkaisiin ja koordinoituihin harjoituksiin sekä kyberturvallisuusstandardien 
yhteentoimivuuden parantaminen.  
 
5. PÄÄTELMÄT  
EU:n varautuminen kyberuhkiin on keskeistä sekä digitaalisten sisämarkkinoiden että  
turvallisuus - ja puolustusunionin kannalta. Euroopan kyberturvallisuuden tehostaminen ja 
sekä siviili - että sotilaskohteisiin kohdistuviin uhkiin puuttuminen on välttämätöntä.  
Tuleva digitaalihuippukokous, jonka järjestää puheenjohtajavaltio Viro 29. syyskuuta 2017, 
tarjoaa tilaisuuden osoittaa, miten yhdessä sitoudutaan asettamaan kyberturvallisuus keskiöön 
EU:ssa digitaalisena yhteiskuntana. Osana tätä yhteistä sitoutumista ko missio kehottaa 
jäsenvaltioita vakuuttamaan, miten ne aikovat toimia aloilla, joista ne ovat ensi sijassa 
vastuussa. Tähän olisi sisällyttävä kyberturvallisuuden lujittamista seuraavin keinoin:   
 Verkko - ja tietoturvadirektiivin tosiasiallinen täytäntöönpa no kaikilta osin 9. toukokuuta 
2018 mennessä sekä kyberturvallisuudesta vastaaville viranomaisille resurssit, jotka ne 
tarvitsevat tehtäviensä suorittamiseen;  
 Samat säännöt julkishallinnoille, ottaen huomioon niiden merkitys koko yhteiskunnassa ja 
taloudes sa; 
 Kyberturvallisuuskoulutusta julkishallinnossa;  
 Kyberturvallisuustietoisuuden priorisointi tiedotuskampanjoissa ja kyberturvallisuuden 
sisällyttäminen tieteellisiin ja ammatillisiin opetussuunnitelmiin;  
 Kyberpuolustushankkeiden tukeminen pysyvän rakente ellisen yhteistyön ja Euroopan 
puolustusrahaston aloitteilla.  
Yhteisessä tiedonannossa esitetään haasteen mittasuhteet sekä toimenpiteet, joita EU voi 
toteuttaa. Euroopalla on oltava sietokykyä uhkia vastaan, jotta se voi suojella tehokkaasti 
kansalaisiaan  varautumalla mahdollisiin kyberturvallisuuspoikkeamiin, varmistaa vahvan 
suojauksen rakenteissaan ja käyttäytymisessään, palautua nopeasti mahdollisista 
kyberhyökkäyksistä ja ehkäistä pelotteella hyökkäyksiin syyllistymistä. Tiedonannossa 
esitetään kohden nettuja toimenpiteitä EU:n kyberturvallisuusrakenteiden ja -valmiuksien 
lujittamiseksi koordinoidusti jäsenvaltioiden ja niiden EU:n eri rakenteiden, joita asia koskee, 
täysimittaisella yhteistyöllä ja kunnioittaen näiden toimivaltuuksia ja vastuualueita. 
Tiedonanto osoittaa selkeästi, että EU ja sen jäsenvaltiot toimivat yhdessä toteuttaakseen 
kyberturvallisuusstandardin, joka on Euroopan nykyisten, koko ajan kasvavien haasteiden 
tasolla.