FI Euroopan unionin virallinen lehti C 380/1

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMELLE

Euroopan kehitysrahaston tilinpäätös — varainhoitovuosi 2015

(2016/C 380/01)

SISÄLLYSLUETTELO

TILINPÄÄTÖKSEN SISÄLTÖ JA ANALYYSI 2

KONSOLIDOITUUN TILINPÄÄTÖKSEEN LIITETTY ILMOITUS 25

KONSOLIDOIDUT TILINPÄÄTÖSLASKELMAT JA LIITETIEDOT 26

TASE 27

TUOTTO- JA KULULASKELMA 28

RAHAVIRTALASKELMA 29

LASKELMA NETTOVAROJEN MUUTOKSISTA 30

TILINPÄÄTÖKSEN LIITETIEDOT 31

YHTEENVETO EUROOPAN UNIONIN TALOUSARVION TOTEUTTAMISESTA JA LIITETIEDOT 100

TILINPÄÄTÖKSEN SISÄLTÖ JA ANALYYSI

VARAINHOITOVUOSI 2015

On huomattava, että osa talousarviota kuvaavien taulukoiden tiedoista ei näytä täsmäävän, koska numerotiedot on pyöristetty miljooniin euroihin.

1. EU: Institutionaalinen hallinto ja toiminnot

EU:n toiminta perustuu oikeusvaltioperiaatteeseen. Tämä tarkoittaa sitä, että kaikki EU:n toiminta perustuu perussopimuksiin, jotka on hyväksytty vapaaehtoisesti ja demokraattisesti kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. EU:n toimielinjärjestelmä on ainutlaatuinen:

— Euroopan kansalaiset valitsevat suoraan Euroopan parlamentin jäsenet.

— EU:n yleiset painopisteet vahvistetaan Eurooppa-neuvostossa, jossa kokoontuvat jäsenvaltioiden ja EU:n johtajat.

— Jäsenvaltioiden hallitukset ovat edustettuina Euroopan unionin neuvostossa, jäljempänä ”neuvosto”’.

— EU:n etuja kokonaisuutena edistää Euroopan komissio, jäljempänä ”komissio”, jonka puheenjohtajan valitsee Euroopan parlamentti. Kansalliset hallitukset tekevät valitun komission puheenjohtajan kanssa yhteisymmärryksessä ehdotuksia komission jäsenten nimittämisestä Euroopan parlamentille, joka äänestää heidän hyväksymisestään yhtenä kokoonpanona.

Euroopan unionin oikeus muodostaa oman, kansainvälisestä oikeudesta erillisen oikeusjärjestyksensä, joka on integroitu jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmään. EU:n oikeusjärjestys perustuu itsenäisiin oikeuslähteisiin. Koska nämä oikeuslähteet ovat hyvin erityyppisiä, niille on vahvistettu arvojärjestys. Normihierarkian huipulla on primaarioikeus, jonka muodostavat sopimus Euroopan unionista (SEU), sopimus Euroopan unionin toiminnasta (SEUT), Euroopan unionin perusoikeuskirja ja muut perussopimukset ja pöytäkirjat. Niiden jälkeen tulevat unionin tekemät kansainväliset sopimukset, yleiset oikeusperiaatteet sekä perussopimuksista johdettu oikeus eli sekundaarilainsäädäntö.

EU:n organisatorinen hallinto koostuu toimielimistä, virastoista ja muista elimistä, jotka luetellaan tilinpäätöksen liitetiedossa 9. Politiikan valmistelun ja päätöksenteon näkökulmasta EU:n keskeiset toimielimet ovat Euroopan parlamentti, Eurooppa-neuvosto, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio.

2. EU:n keskeiset poliittiset tavoitteet

Komissio ehdotti 3. maaliskuuta 2010 kymmenvuotista Eurooppa 2020 -strategiaa, jolla elvytetään EU:n taloutta. Sillä pyritään ”älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun” koordinoimalla paremmin EU:n ja jäsenvaltioiden politiikkaa. EU:ssa on sovittu tietyistä yleistavoitteista, jotka on määrä saavuttaa vuoden 2020 loppuun mennessä. Nämä tavoitteet liittyvät työllisyyteen, tutkimukseen ja kehitykseen, ilmasto- ja energia-asioihin, koulutukseen, sosiaaliseen osallisuuteen ja köyhyyden vähentämiseen. Strategiassa määritellyt EU:n tason tavoitteet muutetaan kussakin jäsenvaltiossa kansallisiksi tavoitteiksi ottaen huomioon maiden erilaiset tilanteet ja olosuhteet.

EU on määrittänyt uudet välineet, joilla kasvua ja työllisyyttä edistetään tulevaisuudessa. Keskeisillä toiminta-alueilla tavoitteisiin pyritään nyt seitsemän lippulaivahankkeen avulla:

— Euroopan digitaalistrategia

— Innovaatiounioni

— Nuoret liikkeellä

— Resurssitehokas Eurooppa

— Globalisaation aikakauden teollisuuspolitiikka

— Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma ja

— Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalainen foorumi

EU:n ja kansallisten viranomaisten on kunkin hankkeen osalta koordinoitava toimensa siten, että ne vahvistavat toisiaan.

Marraskuussa 2014 virkaan astunut komissio on määrittänyt seuraavat kymmenen aloitetta, joiden toteutus ulottuu vuoteen 2019 saakka. Ne ovat jatkoa Eurooppa 2020 -strategialle:

— Uutta pontta työllisyyteen, kasvuun ja investointeihin: EU:n tärkein aloite on tällä alalla Euroopan strategisten investointien rahasto (ESIR), joka käynnistettiin yhdessä Euroopan investointipankkiryhmän, jäljempänä ”EIP-ryhmä”, kanssa. Sillä pyritään täyttämään EU:ssa vallitsevaa investointivajetta hankkimalla yksityistä rahoitusta strategisiin investointeihin keskeisillä aloilla, joita ovat muun muassa infrastruktuuri, koulutus, tutkimus ja innovointi, uusiutuva energia ja pienyritysten riskirahoitus. Jäsenvaltioilta, kansallisilta kehityspankeilta ja yksityisiltä sijoittajilta saatavan lisärahoituksen avulla EU:ssa voidaan suunnitelman mukaan toteuttaa yhteensä 315 miljardin euron investoinnit.

— Joustava energiaunioni ja tulevaisuuteen suuntautuva ilmastonmuutospolitiikka: EU on jo pitkään ollut sitoutunut ilmastonmuutoksen torjuntaan tähtäävään kansainväliseen työhön. Tämän vuoksi se katsoo velvollisuudekseen toimia tiennäyttäjänä toteuttamalla määrätietoisia politiikkatoimia. EU:n tasolla Euroopan ilmastonmuutosohjelman puitteissa on muodostettu kattava toimenpidekokonaisuus, jolla pyritään vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä. EU on asettanut itselleen tavoitteita, jotka koskevat kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämistä asteittain vuoteen 2050 saakka. Ilmasto- ja energiapolitiikan keskeiset tavoitteet on vahvistettu vuoden 2020 ilmasto- ja energiapaketissa ja vuoteen 2030 ulottuvissa ilmasto- ja energiapolitiikan puitteissa. Nämä tavoitteet on määritelty, jotta EU pääsisi siirtymään kohti vähähiilistä taloutta vuoteen 2050 ulottuvan etenemissuunnitelman mukaisesti. EU valvoo edistymistään päästöjen vähentämisessä säännöllisen seurannan ja raportoinnin kautta. EU on ollut eturintamassa toteuttamassa kansainvälisiä toimia, joilla pyritään saamaan aikaan maailmanlaajuinen ilmastosopimus. Kaikki maat eivät kuitenkaan osallistuneet Kioton pöytäkirjaan eikä Kööpenhaminassa vuonna 2009 pidetyssä konferenssissa päästy sopuun. EU keskittyi tämän vuoksi löytämään korkeaa tavoitetasoa kannattavista kehittyneistä maista ja kehitysmaista kumppaneita, joiden avulla Pariisin ilmastokonferenssin onnistunut lopputulos muotoutui joulukuussa 2015. Kyseisessä konferenssissa 195 maata hyväksyi ensimmäisen yleismaailmallisen, oikeudellisesti sitovan ja maailmanlaajuisen ilmastosopimuksen. EU oli ensimmäinen merkittävä talousalue, joka toimitti suunnitellun panostuksensa uuteen sopimukseen maaliskuussa 2015. EU on jo aloittanut toimet, joilla toteutetaan tavoitteena oleva päästöjen vähentäminen vähintään 40 prosentilla vuoteen 2030 mennessä.

— Uudenlainen muuttoliikepolitiikka: Muuttoliike on ollut yksi tämän komission poliittisista painopisteistä. Euroopan muuttoliikeagendan tärkein tavoite on lähestyä muuttoliikekysymystä kokonaisvaltaisesti. Agendan ensimmäisessä osassa määritellään välittömät toimenpiteet, joilla pyritään estämään inhimilliset tragediat ja vahvistamaan mekanismeja hätätilanteista selviytymiseksi. Tätä varten lisätään läsnäoloa merellä ihmishenkien pelastamiseksi, puututaan salakuljettajien verkostojen toimintaan, vastataan suurten tulijamäärien EU:lle asettamaan haasteeseen ja hyödynnetään EU:n toiminnallisia ja taloudellisia välineitä etulinjan jäsenvaltioiden auttamiseksi. Ensimmäisenä askeleena komissio myönsi vuonna 2015 lisärahoitusta lisätalousarvioiden kautta – ks. 6 jakso jäljempänä. Lisäksi pitkän aikavälin muuttoliikepolitiikka on määriteltävä uudelleen neljään pilariin perustuen: 1) vähennetään laittoman muuttoliikkeen houkuttelevuutta; 2) pelastetaan ihmishenkiä ja turvataan ulkorajat; 3) toteutetaan vahvaa yhteistä turvapaikkapolitiikkaa ja 4) laaditaan laillista muuttoliikettä koskeva uusi politiikka.

— Syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat: Sisämarkkinat ovat yksi EU:n suurimmista saavutuksista ja sen paras valtti globalisaation lisääntyessä. Ne toimivat veturina rakennettaessa EU:lle vahvempaa ja tasapuolisempaa taloutta. Ihmisten, tavaroiden, palvelujen ja pääomien vapaampi liikkuminen avaa uusia mahdollisuuksia kansalaisille, työntekijöille, yrityksille ja kuluttajille. Näin luodaan EU:n kipeästi tarvitsemia työpaikkoja ja kasvua. Yhdentyneemmät ja syvemmät pääomamarkkinat kanavoivat enemmän rahoitusta yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, ja infrastruktuurihankkeille. Työntekijöiden parempi liikkuvuus antaa työntekijöille paremmat mahdollisuudet siirtyä sinne, missä heidän taitojaan tarvitaan. Veropetoksia ja veronkiertoa torjumalla varmistetaan, että kaikki maksavat oikeudenmukaisen osuutensa veroista.

— Digitaalisia sisämarkkinoita koskeva paketti: Internet ja digitaaliteknologiat muuttavat maailmaamme. Nykyiset sähköisen toiminnan esteet kuitenkin rajoittavat kuluttajien mahdollisuuksia hankkia tavaroita ja palveluja, kaventavat internetyritysten ja start-up -yritysten näkymiä ja estävät yrityksiä ja viranomaisia hyödyntämästä digitaalisia välineitä täysimääräisesti. Tämän vuoksi on tarpeen viedä EU:n sisämarkkinat digitaaliaikaan purkamalla sääntelystä johtuvat raja-aidat ja yhdistämällä 28 kansallista markkina-aluetta yhtenäisiksi sisämarkkinoiksi. Tämä voisi tuottaa EU:n talouteen 415 miljardia euroa vuodessa ja luoda satoja tuhansia uusia työpaikkoja.

— Perusoikeuksien kunnioittamiseen perustuva oikeusalue: EU ei ole pelkästään tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoista muodostunut unioni. Eurooppalaisuus perustuu yhteisiin arvoihin, jotka määritellään EU:n perussopimuksissa ja perusoikeuskirjassa. EU kunnioittaa näitä arvoja torjuessaan terrorismia, ihmiskauppaa, salakuljetusta ja kyberrikollisuutta. Tarkoitus on helpottaa kansalaisten elämää, kun he opiskelevat, työskentelevät tai menevät naimisiin toisissa EU-maissa. Yksi tärkeimmistä tavoitteista onkin luoda kansallisten oikeusjärjestelmien välisiä yhteyksiä EU:n sisällä. Rajattoman ja saumattomasti toimivan Euroopan oikeusalueen avulla varmistetaan, että kansalaisilla on yhtäläiset oikeudet kaikkialla Euroopassa.

— Vahvempi maailmanlaajuinen toimija: EU tarvitsee vahvaa yhteistä ulkopolitiikkaa, jotta se pystyy vastaamaan tehokkaasti maailmanlaajuisiin haasteisiin, myös lähialueillaan esiintyviin kriiseihin, välittämään arvojaan ja edistämään rauhaa ja vaurautta koko maailmassa.

— Tasapainoinen EU:n ja Yhdysvaltojen vapaakauppasopimus: EU neuvottelee parhaillaan Yhdysvaltojen kanssa kunnianhimoisesta ja tasapainoisesta kauppa- ja investointisopimuksesta. Transatlanttinen kauppa- ja investointikumppanuus (TTIP) luo uusia kauppa- ja investointimahdollisuuksia pienille ja suurille yrityksille sekä uusia työpaikkoja. Kuluttajien näkökulmasta se alentaa hintoja ja laajentaa valinnanvaraa. Samalla noudatetaan EU:n korkeatasoisia kuluttajansuojanormeja, sosiaalisia oikeuksia ja ympäristösäännöksiä. Kumppanuus vahvistaa myös Euroopan vaikutusvaltaa maailmassa muovaamalla maailmankaupan käytänteitä, välittämällä eurooppalaisia arvoja ja houkuttelemalla lisää investointeja.

— Demokraattisen muutoksen unioni: Vuonna 2014 EU-maiden oli otettava ensimmäistä kertaa vaalien tulos huomioon esittäessään ehdokasta komission puheenjohtajaksi. Tämä oli tärkeä edistysaskel, mutta vasta ensimmäinen monista toimista, jotka tekevät EU:sta demokraattisemman ja tuovat sen lähemmäs kansalaisia. EU-kansalaisilla on oikeus tietää, keitä komissaarit ja komission henkilöstö, Euroopan parlamentin jäsenet ja neuvoston edustajat tapaavat lainsäädäntöprosessin yhteydessä. Komissio on päättänyt tiivistää suhteitaan Euroopan parlamenttiin ja tehdä läheisempää yhteistyötä kansallisten parlamenttien kanssa.

— Toimia talouden vakauttamiseksi ja investointien houkuttelemiseksi Eurooppaan jatketaan talous- ja rahaliiton syventämiseksi Komission työ talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi perustuu viiden EU-johtajan kertomukseen, jossa esitetään neljä alaa, joilla työtä on jatkettava. Viiden EU-johtajan kertomus on syntynyt jäsenvaltioiden, asianomaisten EU:n toimielinten ja puheenjohtajien välisten lukuisten kuulemisten tuloksena.

3. EU:n talousarvio tilinpäätöksen laatimisesta vastuuvapauden myöntämiseen

3.1 Talousarvio ja rahoitus

Monivuotinen rahoituskehys muodostaa EU:n poliittiset tavoitteet ja asettaa vuotuiset enimmäismäärät sekä EU:n menoille kokonaisuutena että keskeisille menoluokille (otsakkeet). Otsakkeiden enimmäismäärien summa muodostaa maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärän. EU:n talousarviosta myönnetään rahoitusta hyvin monenlaisille toimille ja ohjelmille, joita toteutetaan eri puolilla EU:ta. Komissio toteuttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston monivuotisessa rahoituskehyksessä asettamien painopisteiden mukaisesti erilaisia ohjelmia, toimia ja hankkeita. Talousarvion laatii komissio, ja Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät sen yleensä joulukuun puolivälissä SEUT-sopimuksen 314 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Talousarvion tasapainoperiaatteen mukaisesti kokonaistulojen ja kokonaismenojen (maksumäärärahojen) on oltava tasapainossa tiettynä varainhoitovuonna.

EU:lla on kaksi pääasiallista rahoituslähdettä: omat varat ja sekalaiset tulot. Omat varat jaetaan perinteisiin omiin varoihin (esimerkiksi tullimaksut), arvonlisäveroon (alv) perustuviin omiin varoihin ja bruttokansantuloon (BKTL) perustuviin omiin varoihin. EU:n toiminnasta kertyvien sekalaisten tulojen (esimerkiksi kilpailun alalla määrätyt sakot) osuus on yleensä alle 10 prosenttia kaikista tuloista. Omat varat muodostavat valtaosan EU:n rahoituksesta. Ne ovat EU:lle ilman eri toimenpiteitä kertyviä tuloja, jotka se voi käyttää talousarvionsa rahoittamiseen ilman, että kansallisten viranomaisten tarvitsee tehdä asiasta erillistä päätöstä. Talousarvion rahoittamiseksi tarvittava omien varojen kokonaismäärä riippuu siitä, kuinka suurta osaa kokonaismenoista ei saada katettua sekalaisilla tuloilla. Omien varojen kokonaismäärä saa olla enintään 1,23 prosenttia EU:n yhteenlasketusta bruttokansantulosta (BKTL).

Yleisenä periaatteena on, että EU ei saa ottaa lainaa pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta talousarvionsa rahoittamiseen.

3.2 EU:n talousarvion hallinnointi ja talousarviovarojen käyttäminen

Ensisijaiset toimintamenot

EU:n toimintamenot sisältävät rahoituskehyksen eri otsakkeisiin liittyvät menot, joita hallinnoidaan eri tavoin. Hallinnointitapa määrää sen, miten maksut suoritetaan ja miten varoja hoidetaan. Vuoden 2014 tilinpäätöksestä alkaen komissio luokittelee menonsa seuraavasti:

Suora hallinnointi: komission yksiköt vastaavat suoraan talousarvion toteuttamisesta.

Välillinen hallinnointi: komissio siirtää tietyt talousarvion toteuttamiseen liittyvät tehtävät unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisille elimille, kuten EU:n virastoille.

Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa: talousarvion toteuttamiseen liittyvät tehtävät siirretään jäsenvaltioille. Noin 80:tä prosenttia menoista hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa muun muassa maatalousmenojen ja rakennetoimien aloilla.

Taloushallinnon toimijat komissiossa

Komission kollegio kantaa poliittisen vastuun talousarviosta, mutta ei käytännössä käytä sille annettua toimivaltaa talousarvion toteuttamisessa. Se siirtää talousarvion toteuttamiseen liittyvät tehtävät joka vuosi yksittäisille henkilöstösääntöjen ja varainhoitoasetuksen alaisille virkamiehille, jotka vastaavat toiminnastaan kollegiolle. Näitä virkamiehiä, jotka ovat yleensä pääjohtajia tai toimialajohtajia, kutsutaan ”valtuutetuiksi tulojen ja menojen hyväksyjiksi”. Kyseiset virkamiehet voivat siirtää talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä edelleen virkamiehille, joita kutsutaan ”edelleenvaltuutetuiksi tulojen ja menojen hyväksyjiksi”.

Tulojen ja menojen hyväksyjät ovat vastuussa hallinnointiprosessin kaikista osista. He mm. päättävät, mitä toimia toimielimen asettamien poliittisten tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, ja vastaavat sekä varsinaisten toimien että niihin osoitettujen määrärahojen hallinnoinnista. Kunkin tulojen ja menojen hyväksyjän on laadittava vastuullaan olevista toiminnoista vuotuinen toimintakertomus. Toimintakertomuksessa tulojen ja menojen hyväksyjä raportoi toiminnan tuloksista ja arvioi sitä, onko olemassa riittävä varmuus siitä, että kertomuksessa kuvattujen toimintojen toteuttamiseen myönnetyt resurssit on käytetty tarkoitukseensa moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti ja että käytössä olevin valvontamenettelyin voidaan varmistaa, että tilien perustana olevat toimet ovat laillisia ja asianmukaisia. Komissio antaa varainhoitoasetuksen 66 artiklan mukaisesti vuotuisista toimintakertomuksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteenvetokertomuksen, jolla se ottaa yleisen poliittisen vastuun EU:n talousarvion hallinnoinnista SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti. Tämä kertomus ja vuotuiset toimintakertomukset ovat saatavilla verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_fi.htm.

Komissio antaa SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisesti komission ohjelmien edistymistä ja saavutettuja tuloksia koskevan arviointikertomuksen, joka perustuu tulojen ja menojen hyväksyjien vuotuisiin toimintakertomuksiin. Varainhoitovuodesta 2015 yhteenvetokertomus ja arviointikertomus yhdistetään tietoihin, jotka annetaan uudessa kertomuksessa, jonka nimi on ”talousarviota koskeva vuotuinen hallinto- ja tuloksellisuuskertomus.”

Tilinpitäjä toteuttaa tulojen ja menojen hyväksyjien laatimat maksu- ja perintämääräykset ja vastaa kassanhallinnasta, kirjanpito- ja tilinpäätössääntöjen ja -menetelmien laatimisesta, kirjanpito- ja tilinpäätösjärjestelmien hyväksymisestä, kirjanpidosta ja toimielimen tilinpäätöksen laatimisesta. Lisäksi tilinpitäjän on varmennettava tilinpäätös allekirjoituksellaan ja vakuutettava olevansa riittävän varma siitä, että tilinpäätös antaa kaikilta olennaisilta osiltaan oikean kuvan taloudellisesta asemasta, toimien tuloksista ja rahavirroista.

3.3 Tilinpäätösraportointi ja vastuuvelvollisuus

EU:n konsolidoidussa tilinpäätöksessä annetaan tiedot toimielinten, virastojen ja muiden elinten toiminnasta suoriteperusteisen kirjanpidon ja talousarvion näkökulmasta. Jäsenvaltioiden tilinpäätökset eivät sisälly tähän tilinpäätökseen.

EU:n tilinpäätökseen kuuluu kaksi erillistä, mutta toisiinsa yhteydessä olevaa osaa:

a) tilinpäätös ja

b) talousarvion toteuttamisesta laadittu selvitys, jossa annetaan yksityiskohtaiset tiedot talousarvion toteuttamisesta.

Komission tilinpitäjä vastaa EU:n konsolidoidun tilinpäätöksen laatimisesta ja varmistaa, että se antaa kaikilta olennaisilta osiltaan oikean kuvan EU:n taloudellisesta asemasta, toimien tuloksista ja rahavirroista.

Edellä mainitun tilinpäätöksen lisäksi laaditaan tapauskohtaisia selvityksiä yksittäisistä osa-alueista, kuten selvityksiä talousarvio- ja varainhallinnosta, rahoitusvälineistä, annetuista takauksista ja rahoitusoikaisuista.

Raportointi ja vastuuvelvollisuus komissiossa:

3.4 Tilintarkastus ja vastuuvapaus

Tilintarkastus

EU:n tilinpäätöksen ja varainhoidon tarkastuksesta vastaa ulkopuolisena tarkastajana toimiva tilintarkastustuomioistuin, jonka tehtäviin kuuluu mm. seuraavien asiakirjojen laatiminen Euroopan parlamentille ja neuvostolle:

(1) yleisestä talousarviosta rahoitettavia toimintoja koskeva vuosikertomus, jossa esitetään yksityiskohtaisia huomautuksia tilinpäätöksestä ja sen perustana olevista toimista;

(2) tarkastusten perusteella laadittu lausunto, joka sisältyy vuosikertomukseen tarkastuslausuman muodossa ja joka koskee i) tilien luotettavuutta ja ii) tilien perustana olevien toimien (joihin kuuluvat sekä verovelvollisilta kerätyt tulot että lopullisille tuensaajille suoritetut maksut) laillisuutta ja asianmukaisuutta; ja

(3) erityiskertomukset, joissa esitetään tiettyjä osa-alueita koskevia tarkastushavaintoja.

Vastuuvapaus

Talousarvioprosessin viimeinen vaihe on talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntäminen asianomaiselta varainhoitovuodelta. Vastuuvapauden myöntämistä voidaan pitää talousarvion toteuttamiseen kohdistuvan ulkoisen valvonnan poliittisena ulottuvuutena. Neuvoston suosituksen perusteella tekemällään päätöksellä Euroopan parlamentti vapauttaa komission (ja EU:n muut elimet) tietyn vuoden talousarvion toteuttamiseen liittyvästä vastuusta toteamalla, että kyseinen talousarvio on loppuun käsitelty. EU:ssa vastuuvapauden myöntämisestä vastaavana viranomaisena on Euroopan parlamentti. Tämä tarkoittaa, että sen jälkeen kun tilinpäätös on tarkastettu ja lopullinen tilinpäätös on vahvistettu, neuvosto antaa suosituksen, jonka perusteella parlamentti päättää, myöntääkö se komissiolle ja muille EU:n elimille vastuuvapauden unionin asianomaisen varainhoitovuoden talousarvion toteuttamisesta. Parlamentti tarkastelee päätöksensä perustaksi tilinpäätöstä, talousarviota koskevaa komission vuotuista hallinto- ja tuloksellisuuskertomusta (entinen yhteenvetokertomus ja vuotuinen arviointikertomus), tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomusta, tarkastuslausumaa ja erityiskertomuksia sekä komission sille esitettyihin kysymyksiin ja lisätietopyyntöihin antamiin vastauksiin.

Vastuuvapauden myöntämismenettely johtaa johonkin seuraavista kolmesta tuloksesta: vastuuvapaus myönnetään, vastuuvapauden myöntämistä lykätään tai vastuuvapautta ei myönnetä. Talousarvion vuotuiseen vastuuvapausmenettelyyn kuuluvat Euroopan parlamentissa keskeisenä osana komission jäsenten kuulemiset. Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet esittävät komission jäsenille kysymyksiä heidän vastuulleen kuuluvista toimintalohkoista. Lopullinen vastuuvapauden myöntämistä koskeva mietintö, joka sisältää komissiolta toivottavia toimia koskevan suosituksen, hyväksytään parlamentin täysistunnossa. Neuvoston suositukset vastuuvapauden myöntämisestä hyväksyy Ecofin-neuvosto. Komissio laatii vuosittain Euroopan parlamentin hyväksymän vastuuvapauden myöntämistä koskevan mietinnön ja neuvoston vastuuvapaussuositusten perusteella seurantakertomuksen, jossa esitetään konkreettiset toimet, jotka on toteutettu annettujen suositusten perusteella.

4. Euroopan unionin konsolidoitu tilinpäätös: taloudellinen tilanne vuonna 2015

4.1 Tulot

Valtaosa EU:n toimielinten ja elinten tulosta on peräisin muista kuin vaihtoon liittyvistä transaktioista. Seuraavassa taulukossa luodaan yleiskatsaus tärkeimpiin tuloluokkiin.

Muista kuin vaihtoon liittyvistä transaktioista saatujen tulojen viiden vuoden trendi (milj. euroa):

Vuonna 2014 BKTL-varoihin sisältyi merkittäviä vuoteen 2002 ulottuneita takautuvia BKTL-oikaisuja. Näin ollen rahoitusosuuksien oikaisu oli poikkeuksellisen suuri, yhteensä lähes 10 miljardia euroa EU:n kaikkien jäsenvaltioiden osalta. Tämä on pääasiallinen syy määrien vähenemiseen vuonna 2015 edellisvuoteen verrattuna.

Varojen takaisinperintä sisältää komission antamat perintämääräykset, jotka on maksettu tai kuitattu komission kirjanpitojärjestelmään myöhemmin kirjatuista maksuista. Perintämääräysten tarkoituksena on periä takaisin maksuja, jotka on aiemmin maksettu EU:n talousarviosta.

4.2 Menot

Menot olivat 155,9 miljardia euroa eli pienemmät kuin edellisenä vuonna (2014: 165,3 miljardia euroa). Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston menot vähenivät 4,6 miljardia euroa, mikä johtuu ohjelmakauden 2014–2020 ohjelmien täytäntöönpanon hitaasta käynnistymisestä. Euroopan sosiaalirahastoon (ESR) kuuluvat menot supistuivat 2,8 miljardia euroa. Tämä johtui siitä, että vuosien 2007–2013 monivuotiseen rahoituskehykseen kuuluvia menoilmoituksia toimitettiin aiempaa vähemmän.

Suurimmat menoerät ovat jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavien varojen siirtoja (112,4 miljardia euroa. Suurimmat rahastot ovat Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahaston), Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja muut maaseudun kehittämisen välineet (EAKR, koheesiorahasto ja ESR). Varainhoitovuonna 2015 ne muodostivat lähes 71 prosenttia kokonaismenoista.

Suoraan hallinnoitavat menot syntyvät pääosin komission, toimeenpanovirastojen ja (vuodesta 2015) erityisrahastojen toteuttaessa talousarviota. Suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvat myös EU:n kaikkien toimielinten ja virastojen hallintomenot. Välillisessä hallinnoinnissa talousarviota toteuttavat EU:n virastot ja elimet, kolmannet maat, kansainväliset järjestöt ja muut yhteisöt. Kaiken kaikkiaan suoran ja välillisen hallinnoinnin piiriin kuuluvat menot muodostavat noin 14 prosenttia kokonaiskustannuksista (22 miljardia euroa).

EU myös kirjaa tulevat maksuvelvoitteet menoiksi, mutta ne eivät vielä näy maksuperusteisessa talousarviokirjanpidossa. Ne merkitään erityisesti muihin lyhytaikaisiin velkoihin ja menojäämiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen osalta sekä eläkkeisiin ja työsuhde-etuuksiin liittyviin velkoihin komissaarien, Euroopan parlamentin jäsenten ja henkilöstön eläkeoikeuksien osalta. Tämä aiheuttaa yleensä sen, että taloudellinen tulos on negatiivinen (nämä maksut rahoitetaan tulevista talousarvioista, eikä niiden rahoitus sisälly vielä tuloihin).

4.3 Taloudellinen tulos

Taloudellinen tulos (13 033 miljoonan euron alijäämä) pysyi samalla tasolla kuin edellisenä vuonna.

4.4 Varat

EU:n konsolidoidussa taseessa on varoja 154 miljardia euroa

Merkittävimmät erät taseen vastaavaa-puolella ovat rahoitusvarat (lainat, myytävissä olevat rahoitusvarat ja käteisvarat) ja ennakkomaksut, jotka muodostavat lähes 83 prosenttia EU:n varoista. Lainojen määrä väheni 1,6 miljardia euroa 57 miljardiin euroon. Sen sijaan EU:n talousarviosta rahoitettavien myytävissä olevien rahoitusvälineiden (talousarvioon sisältyvät rahoitusvälineet) rahallinen arvo kasvoi noin 460 miljoonaa euroa. Taseen vastaavaa-puolelle kohtaan aineelliset käyttöomaisuushyödykkeet on kirjattu varoja, jotka koskevat Copernicus-ohjelmaa (1,7 miljardia euroa) ja Galileo-hankkeen keskeneräisiä hankintoja (2,1 miljardia euroa).

Aiempina vuosina EU:n toimielimet ja elimet onnistuivat pitämään käteisvarojen ja muiden rahavarojen määrän alhaisena varainhoitovuoden lopussa. Käteisvarojen suuri saldo 31. joulukuuta 2015 (21,7 miljardia euroa) johtuu lähinnä seuraavista tekijöistä:

— vuoden 2014 alv- ja BKTL-saldoja vastaavat viivästyneet maksut (5,4 miljardia euroa) suoritettiin vuoden 2015 aikana ja hyvin suuri osa maksettiin syyskuussa 2015. Jäsenvaltioiden EU:n talousarvioon maksamia, arvonlisäveroon ja bruttokansantuloon perustuvia maksuosuuksia koskevat vuotuiset mukautukset tehdään kunkin vuoden joulukuun ensimmäisenä työpäivänä. Vuonna 2014 oikaisuun sisältyi suuria BKTL-varoihin liittyviä tarkistuksia takautuvasti vuoteen 2002 saakka. Näin ollen oikaisu oli poikkeuksellisen suuri, yhteensä 9,5 miljardia euroa EU:n kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

— BKTL- ja alv-saldo oli 1,4 miljardia euroa vuonna 2015.

— Kaksi jäsenvaltiota maksoi BKTL-perusteisen vuoden 2016 maksuosuuden ennakkoon (0,7 miljardia euroa).

— Sakkoja ja muita tuloja oli 1,5 miljardia euroa.

Omia varoja koskevan asetuksen mukaisesti nämä määrät voitaisiin palauttaa jäsenvaltioille vasta vuonna 2016 lisätalousarvion kautta.

Ennakkomaksut

On huomattava, että ennakkomaksujen määrään vaikuttaa merkittävästi monivuotisen rahoituskehyksen sykli. Esimerkiksi rahoituskehyksen soveltamiskauden alussa voidaan olettaa, että jäsenvaltioille maksetaan koheesiopolitiikan mukaisesti suuria ennakkomaksuja. Komissio pyrkii kaikin tavoin varmistamaan, että ennakkomaksut pysyvät sopivalla tasolla. Hankkeiden riittävän rahoituksen varmistamisen ja menojen oikea-aikaisen kirjaamisen välille on löydettävä oikea tasapaino.

Ennakkomaksujen (pl. muut ennakot jäsenvaltioille ja erityisrahastojen rahoitusosuudet) kokonaismäärä on EU:n taseessa 40 miljardia euroa, (45 miljardia euroa vuonna 2014). Kyseinen määrä liittyy lähes kokonaan komission toimintaan. Noin 70:tä prosenttia komission ennakkomaksuista hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tämä tarkoittaa sitä, että talousarvion toteuttaminen on siirretty jäsenvaltioille (komissiolla on valvontatehtävä).

Komission ennakkomaksut hallinnointitavan mukaan jaoteltuna

Merkittävimmät yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitavat ennakkomaksut koskevat Euroopan aluekehitysrahastoa ja koheesiorahastoa.

Pitkäaikaiset ennakkomaksut kasvoivat 12,6 miljardia euroa uuden monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa. Lyhytaikaiset ennakkomaksut puolestaan vähenivät 17,7 miljardia euroa. Pitkäaikaisten ennakkomaksujen kasvu johtuu pääasiassa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitaviin varoihin liittyvistä uusista ennakkomaksuista vuosien 2014–2020 monivuotisessa rahoituskehyksessä (yhteensä 10 miljardia euroa, joista 7 miljardia euroa on osoitettu koheesiopolitiikkaan). Myös lyhytaikaisten ennakkomaksujen väheneminen johtuu pääasiassa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitavista määristä. Koska vuosien 2007–2013 monivuotinen rahoituskehys on ohjelmien päättämisvaiheessa, siihen liittyviä ennakkomaksuja kuitataan asteittain.

Suoran ja välillisen hallinnoinnin piiriin kuuluvat rahoitusvälineet

Seuraavat erät esitetään rahoitusvälineinä EU:n tilinpäätöksessä:

— budjettimäärärahoista myönnetyt luotot

— lainavaroista myönnetyt luotot

— oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet

— takausvälineet ja

— takuurahastot: ulkopuolisille yhteisöille (pääasiassa EIP-ryhmälle) annetut takaukset sellaisten rahoitusvälineiden vakuudeksi, joita ei rahoiteta EU:n talousarviosta.

EU:n talousarviosta rahoitettavien, suoran ja välillisen hallinnoinnin piiriin kuuluvien rahoitusvälineiden merkitys ja volyymi ovat kasvaneet vuosi vuodelta. Tällaisiinrahoitusvälineisiin perustuva lähestymistapa poikkeaa avustusten ja tukien myöntämiseen perustuvasta perinteisestä tavasta toteuttaa talousarvio. Sitä sovellettaessa jokaisesta eurosta, joka maksetaan talousarviosta rahoitusvälineiden kautta, lopullinen tuensaaja saa yli euron rahoitustukea vipuvaikutuksen ansiosta. Tällä EU:n budjettivarojen järkevällä käytöllä pyritään maksimoimaan käytettävissä olevien varojen vaikutus. Takausvälineissä ja takuurahastoissa olevat oman pääoman ehtoiset instrumentit ja sijoitukset (eli oman pääoman ehtoiset instrumentit ja vieraan pääoman ehtoiset arvopaperit) esitetään EU:n tilinpäätöksessä myytävissä olevina rahoitusvaroina.

EU:n talousarvion rahoitusvälineiden myytävissä olevat rahoitusvarat

Takuurahastot:

EU on perustanut takuurahastoja erityistarkoituksia varten. Niitä rahoitetaan EU:n talousarviosta suoritetuilla maksuilla, jotta voidaan ylläpitää likviditeettipuskuria niiden potentiaalisten tappioiden varalta, joita voidaan joutua kattamaan EU:n talousarviosta EIP-ryhmälle myönnettyjen takausten piiriin kuuluvien toimien osalta. Tärkein uusi vuonna 2015 perustettu takuurahasto on ESIR-takuurahasto.

ESIR-rahastolla parannetaan EIP-ryhmän riskinkantokykyä antamalla EIP:lle valmiudet sijoittaa enintään 61 miljardia euroa Euroopan unionissa. ESIR-rahasto ei ole suppeassa merkityksessä erillinen oikeushenkilö eikä investointirahasto. ESIR-rahaston riskivaraus tarjoaa EIP:lle suojaa rahoitettavien toimien aiheuttamien potentiaalisten tappioiden varalta. Se muodostuu EIP:n omasta pääomasta osoitetusta 5 miljardin euron rahoitusosuudesta ja enintään 16 miljardin euron suuruisista EU:n talousarviotakauksista. Tavoitteena on, että jäsenvaltioilta, kansallisilta kehityspankeilta ja yksityisiltä sijoittajilta saatavan lisärahoituksen avulla EU:ssa voidaan suunnitelman mukaan toteuttaa yhteensä 315 miljardin euron investoinnit.

ESIR-rahaston toimet toteutetaan kahden ikkunan kautta: EIP toteuttaa infrastruktuuri- ja innovointi-ikkunan ja Euroopan investointirahasto (EIR) pk-yritysikkunan. Niillä kummallakin on velkasalkku (EU:n takaus 12,25 miljardia euroa) ja pääomasalkku (EU:n takaus 3,75 miljardia euroa). EIR toimii EIP:n kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti ja EIP:n takauksen perusteella, jolla puolestaan on EU:n vastatakaus.

EU:lla ja EIP:llä on omat erilliset tehtävänsä ESIR-rahastossa. ESIR-rahasto on perustettu EIP:n yhteyteen. EIP rahoittaa toimet (vieraan ja oman pääoman ehtoiset sijoitukset) ja lainaa tätä varten tarvittavat varat pääomamarkkinoilta. Infrastruktuuri- ja innovointi-ikkunan osalta EIP tekee sijoituspäätökset itsenäisesti ja hallinnoi toimia noudattaen samoja sääntöjä ja menettelyjä, joita se soveltaa omalla riskillään toteuttamiinsa toimiin. Käytössä on erityinen hallintorakenne sen varmistamiseksi, että ESIR-rahaston puitteissa tehdyillä sijoituksilla keskitytään nimenomaisena tavoitteena olevaan markkinoiden toimintapuutteiden poistamiseen ja että sijoitukset voidaan ottaa EU:n takauksen piiriin. Riippumattomista asiantuntijoista muodostuva investointikomitea tutkii jokaisen EIP:n ehdottaman hankkeen ja määrittää, voidaanko se kattaa EU:n takauksella. Kun asiantuntijat ovat varmistaneet hankkeen olevan tukikelpoinen toimi, joka voidaan kattaa ESIR-takauksella, päätökseen jatkaa hanketta ja sen hallinnointiin sovelletaan EIP:n tavanomaista hankkeiden elinkaarta ja hallintoa koskevaa prosessia.

EU:n tehtävänä on tarjota EU:n takaus osalle potentiaalisista tappioista, jotka EIP voi kärsiä sijoituksistaan vieraan ja oman pääoman ehtoisiin rahoitusvälineisiin. Näin ollen EU ei puutu ESIR-rahaston toimien lopulliseen valintaan ja hallinnointiin eikä sijoita varoja ESIR-rahaston toimiin. EU ei myöskään ole suoraan ESIR-rahaston rahoitusvälineiden sopimuspuoli. Koska EU:n tilinpäätössääntöjen (ja IPSAS-standardien) mukaiset konsolidointia koskevat valvonnan perusteet ja tilinpäätösvaatimukset eivät täyty, asianomaisia omaisuuseriä ei merkitä EU:n konsolidoituun tilipäätökseen – ks. myös konsolidoidun tilinpäätöksen liitetieto 5.2.

EU:n takauksien enimmäismäärä on aina 16 miljardia euroa, ja yhteenlasketut nettomaksut EU:n talousarviosta eivät saa ylittää kyseistä määrää. EU:n mahdolliset takausmaksut suoritetaan vasta perustetusta takuurahastosta, joka toimii likviditeettipuskurina potentiaalisille nettotappioille (odotetut tappiot, joita ei voida kattaa odotetuilla tuloilla), joita voi aiheutua ESIR-takauksen piiriin kuuluvista toimista. ESIR-takuurahasto rahoitetaan vuodesta 2016 EU:n talousarviosta. Sen varat kasvavat asteittain 8 miljardiin euroon vuoden 2022 loppuun mennessä, jolloin rahoitusaste on 50 prosenttia EU:n takausvastuun enimmäismäärästä. Joulukuun 31. päivään 2015 mennessä varoja oli sidottu 1 350 miljoonaa euroa, ja ne maksetaan takuurahastoon vuosina 2016 (500 miljoonaa euroa) ja 2017 (850 miljoonaa euroa). Varat sisältyvät määrään, joka ilmoitetaan maksattamatta olevina sitoumuksina konsolidoidun tilinpäätöksen liitetiedossa 5.3.1.

Seuraavissa taulukoissa esitetään yhteenveto rahoitusvälineistä, joita EU käyttää monivuotisissa rahoituskehyksissä

milj. euroa Monivuotinen rahoituskehys 2014–2020 Varat Velat Annetut takaukset Oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet: COSME (kasvuun tähtäävä pääomajärjestely) 39 (2) Horisontti 2020 -puiteohjelma – InnovFin tutkimuksen ja innovoinnin pääomajärjestely 108 (2) 146 (4) Takausvälineet: COSME lainatakausjärjestely 125 (43) (1) Työllisyys ja sosiaalinen innovointi 10 (3) (1) Opintolainojen takausjärjestelmä 16 (1) (1) Horisontti 2020 – InnovFin tutkimuksen ja innovoinnin laina- ja takauspalvelu 638 (97) (442) Horisontti 2020 – InnovFin pk-yritysten takausjärjestelmä 294 (22) (17) Luonnonpääoman rahoitusväline (NCFF) 12 — Energiatehokkuuden yksityinen rahoitus (PF4EE) 12 — 1 107 (166) (459) Yhteensä 1 253 (170) (459) Monivuotinen rahoituskehys ennen vuotta 2014 Varat Velat Annetut takaukset Lainavälineet /oman pääoman ehtoiset välineet ja teknisen avun välineet: MEDA-ohjelma (Euro–Välimeri-kumppanuuteen kuuluva taloudellisen ja teknisen yhteistyön väline) 251 (2) Eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline (ENPI) 153 (4) 404 (6) Lainavälineet: Pk-yrityksiä tukevat lainat: 19 Oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet: Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan sisältyvä kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuki 413 — Euroopan teknologian käynnistysjärjestelmä (ETF) 1998 11 — Energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä edistävä maailmanlaajuinen rahasto (GEEREF) 76 — Monivuotisen puiteohjelman pääomajärjestely 192 — Marguerite-rahasto 50 — Eurooppalainen työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskeva Progress-mikrorahoitusjärjestely 71 — Euroopan energiatehokkuusrahasto 128 (22) Teknologian siirron pilottihankkeet 1 943 (22) Takausvälineet: Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan sisältyvä pk-yritysten takausjärjestelmä (CIP SMEG) 108 (215) (1) TEN-T-hankkeiden lainavakuusjärjestelmä (LGTT) 238 (3) (209) Yritysten monivuotinen ohjelma (MAP) 23 (35) (1) Hankejoukkolainoja koskeva aloite 236 (1) (220) Eurooppalainen Progress-mikrorahoitusjärjestely 13 (11) (1) Riskinjakorahoitusväline (RSFF) 927 (94) (845) Pk-yritysten takausjärjestelmä 16 (16) (1) 1 561 (375) (1 274 ) Yhteensä 2 927 (403) (1 274 )





milj. euroa Useampaa kuin yhtä monivuotista rahoituskehystä koskevat Varat Velat Annetut takaukset Oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet: Euroopan Kaakkois-Eurooppa-rahasto (EFSE) 118 — Länsi-Balkanin yrityskehitys- ja innovointivälineeseen sisältyvä yritysten laajentumisrahasto (ENEF) 10 — Länsi-Balkanin yrityskehitys- ja innovointivälineeseen sisältyvä yritysten innovointirahasto (EIF) 21 — Vihreän kasvun rahasto (itäiset lähialueet) 52 — Aasian velkarahastoon liittyvä mikrotaloushanke 9 — MENA -rahasto mikro- ja pk-yrityksille (SANAD) 10 — 220 — Takausvälineet: Länsi-Balkanin yrityskehitys- ja innovointivälineeseen sisältyvä takausväline 20 (14) (2) 20 (14) Takuurahastot: Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto 2 108 (25) (19 450 ) Euroopan strategisten investointien rahasto (ESIR) 1 — (202) 2 109 (25) (19 652 ) Yhteensä 2 349 (39) (19 652 ) Kaikki yhteensä 6 529 (612) (21 385 )

Lainavaroista myönnetyt luotot

EU valtuutetaan EU:n perussopimuksessa hyväksymään ottolainaustoimia, jotta se voisi hankkia erityistehtävien hoitamiseksi tarvittavat rahoitusvarat. Komissio, joka toimii EU:n puolesta, vastaa nykyään kolmesta pääasiallisesta lainaohjelmasta (makrotaloudellinen rahoitusapu, maksutaselainat ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi (ERVM)), joista se voi myöntää lainoja. EU:n antolainauksen rahoittamiseksi tarvittava pääoma hankitaan pääomamarkkinoilta tai käyttämällä välittäjinä rahoituslaitoksia. Irlanti pyysi vuonna 2015 virallisesti ensimmäisen ERVM-lainansa takaisinmaksun määräajan pidentämistä. Alkuperäinen 5 miljardin euron maksuerä jaettiin kolmeen uuteen erään, joiden suuruus on 2 miljardia euroa, 1 miljardi euroa ja 2 miljardia euroa. Ne erääntyvät vuosina 2023, 2029 ja 2035. Portugali pyysi tammikuussa 2016 virallisesti maksuajan pidennystä ensimmäiseen ERVM-lainaansa, joka sen oli määrä maksaa takaisin EU:lle 3. kesäkuuta 2016. Alkuperäinen 4,75 miljardin euron maksuerä jälleenrahoitettiin kolmella uudella erällä, jotka ovat suuruudeltaan 1,5 miljardia euroa, 2,25 miljardi euroa ja 1 miljardi euroa. Ne erääntyvät vuosina 2023, 2031 ja 2036. Kreikalle myönnettiin 17. heinäkuuta 2015 Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista siltalaina ennen Kreikan ja Euroopan vakausmekanismin (EVM) välisen lainasopimuksen allekirjoittamista. Ensimmäinen ja ainoa lainaerä maksettiin Kreikalle 20. heinäkuuta 2015, ja se maksettiin kokonaisuudessaan takaisin, kun euroalueen jäsenvaltioiden kansalliset parlamentit olivat ratifioineet EVM-sopimuksen. Takaisinmaksu suoritettiin 20. elokuuta 2015.

Yleiskatsaus lainavaroista myönnettyihin luottoihin (nimellismäärät)

miljardia euroa Maksutaselainat ERVM-lainat Muut (3) Yhteensä Unkari Latvia Romania Yhteensä Irlanti Portugali Kreikka Yhteensä Yhteensä Myönnetty yhteensä 6,5 3,1 8,4 (4) 18,0 22,5 26,0 7,2 55,7 5,1 78,8 Nostetut lainat 31.12.2014 5,5 2,9 5,0 13,4 22,5 24,3 — 46,8 2,4 62,6 Nostettu vuonna 2015 — — — — 5,0 — 7,2 12,2 1,3 13,5 Nostetut lainat 31.12.2015 5,5 2,9 5,0 13,4 27,5 24,3 7,2 59,0 3,6 76,0 Takaisin maksetut lainat 31.12.2015 (4,0 ) (2,2 ) (1,5 ) (7,7 ) (5,0 ) — (7,2 ) (12,2 ) (0,1 ) (20,0 ) Takaisin maksamatta oleva määrä 31.12.2015 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 0 46,8 3,5 56,0

4.5 Velat

EU:n vuoden 2015 konsolidoidussa taseessa on velkoja 226 miljardia euroa

Taseen vastattavaa-puoli koostuu pääasiassa neljästä keskeisestä erästä: eläkkeisiin ja muihin työsuhde-etuuksiin liittyvät velat, lainat, muut lyhytaikaiset velat ja menojäämät. Suurin muutos verrattuna vuoteen 2014 on menojäämien lähes 12,4 miljardin euron kasvu, joka johtuu vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen täytäntöönpanon käynnistymisestä. Menot on arvioitu, koska jäsenvaltiot eivät ole vielä ilmoittaneet niitä. Toinen merkittävä muutos on muiden lyhytaikaisten velkojen väheneminen noin 12,5 miljardilla eurolla koheesiopolitiikan alalla. Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltiot ovat toimittaneet aiempaa vähemmän maksupyyntöjä ohjelmakaudelta 2007–2013. Muiden lyhytaikaisten velkojen väheneminen johtuu myös siitä, että vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen toteuttaminen on käynnistynyt hitaasti ja maksupyyntöjä on saatu odotettua vähemmän, koska jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontaviranomaisten nimittämisessä on ollut viivettä.

Vastaanotetut ja veloiksi kirjatut maksupyynnöt ja laskut yhteensä

Vaikka velkoja on enemmän kuin varoja, EU:n toimielimet ja elimet eivät ole taloudellisissa vaikeuksissa, vaan tietyt velat maksetaan tulevista vuotuisista talousarvioista. Monet menot kirjataan suoriteperusteen mukaisesti vuonna 2015, vaikka niitä vastaavat maksut suoritetaan vasta vuonna 2016 tai sen jälkeisten vuosien talousarvioista. Niihin liittyvät tulot kirjataan vasta tulevina vuosina. Suurimmat tällaiset määrät liittyvät maataloustukirahaston toimintaan (maksetaan vuonna 2016) ja työsuhde-etuuksiin (maksetaan seuraavien yli 30 vuoden aikana).

5. EU:N TALOUSARVION SUOJAAMINEN

Yhteenveto rahoitusoikaisuista ja takaisinperintätoimista vuodelta 2015

Yksi EU:n talousarvion toteuttamisen tärkeimmistä näkökohdista on varmistaa, että virheisiin, petoksiin ja muihin sääntöjenvastaisuuksiin johtavat järjestelmän heikkoudet ennaltaehkäistään tai havaitaan ja korjataan asianmukaisesti. Euroopan tilintarkastustuomioistuin antaa vuosikertomuksessaan tarkastuslausuman tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ja siitä, onko maksujen virhetaso olennainen. Tarkastuslausuma liitetään EU:n tilinpäätökseen, kun se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Komission suojatoimet lieventävät näiden virheiden vaikutusta kahden keskeisen mekanismin kautta:

(1) ennalta ehkäisevät mekanismit (esim. ennakkotarkastukset, maksujen lykkääminen ja keskeyttäminen); ja

(2) korjausmekanismit (lähinnä jäsenvaltioille määrätyt tai niiden kanssa sovitut rahoitusoikaisut, ja vähemmässä määrin takaisinperinnät EU-maksujen saajilta).

Kun varoja hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa (maatalousmenot ja rakennetoimet), jäsenvaltiot ovat menojen koko elinkaaren ajan päävastuussa sen varmistamisesta, että EU:n talousarviosta maksettavat menot ovat laillisia ja asianmukaisia.

Korjaavat toimenpiteet, eli rahoitusoikaisut ja takaisinperintätoimet, ovat seurausta EU:n talousarviosta rahoitettujen menojen tukikelpoisuuden valvonnasta ja tarkastuksista, joiden toteuttajina ovat komissio ja jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavien osa-alueiden tapauksessa myös jäsenvaltiot. Komissio ottaa rahoitusoikaisun tai takaisinperinnän määrää päättäessään huomioon sovellettavan oikeuden rikkomisen ja talousarvioon kohdistuvien vaikutusten luonteen ja merkittävyyden, myös silloin kun on kyse hallinnointi- ja valvontajärjestelmien puutteista. Suurin osa oikaisuista tehdään maksun jälkeen.

Rahoitusoikaisujen ja takaisinperinnän prosessi:

Rahoitusoikaisut ja takaisinperintä esitetään tilinpäätöksessä prosessin kahdessa päävaiheessa. Molemmat vaiheet voivat tapahtua samana vuonna tai eri vuosina:

1) Rahoitusoikaisut ja takaisinperintä vahvistusvaiheessa: nämä ovat määriä, jotka asianomainen jäsenvaltio hyväksynyt tai joista komissio on tehnyt päätöksen. Vahvistettujen rahoitusoikaisujen ja takaisinperintätoimien määrä oli vuonna 2015 yhteensä 3 499 miljoonaa euroa (4 728 miljoonaa euroa vuonna 2014). Vahvistetut rahoitusoikaisut ja takaisinperintätoimet vuonna 2015 – jakautuminen toimintalohkoittain

2) Rahoitusoikaisut ja takaisinperintä toteutusvaiheessa: nämä määrät muodostavat prosessin viimeisen vaiheen, jossa aiheettomiksi todetut menot oikaistaan lopullisesti. Alakohtaisiin sääntelykehyksiin sisältyy useita toteutusmekanismeja. Toteutettujen rahoitusoikaisujen ja takaisinperintätoimien määrä oli vuonna 2015 yhteensä 3 853 miljoonaa euroa (3 285 miljoonaa euroa vuonna 2014). Rahoitusoikaisujen ja takaisinperinnän toteutus voi kestää useita vuosia. Tämä johtuu lähinnä siitä, että jäsenvaltioille on myönnetty maatalouspolitiikan mukaisesti lykkäyksiä tai useista eristä muodostuva maksuohjelma. Koheesiopolitiikan osalta oikeuskehyksessä säädetään, että toteutus tapahtuu ohjelmakauden päättyessä tai sen jälkeen. Toteutetut rahoitusoikaisut ja takaisinperintätoimet vuonna 2015 – jakautuminen toimintalohkoittain

Edellä esitetyt tiedot ovat lisätietoja, joiden antamista ei edellytetä tilinpäätösstandardeissa. Osaa tiedoista ei ole saatu suoraan kirjanpitojärjestelmästä. Lisätietoja näistä numerotiedoista ja ennalta ehkäisevistä ja korjaavista mekanismeista on EU:n talousarvion suojaamisesta laaditussa komission tiedonannossa, joka toimitetaan vastuuvapauden myöntäjälle ja tilintarkastustuomioistuimelle. Tiedonanto on saatavissa Europa-verkkosivustossa budjettipääosaston verkkosivuilla.

6. Riskien ja epävarmuustekijöiden hallinta EU:n talousarviota toteutettaessa

EU:n talousarvion toteuttamiseen liittyvät riskit ja epävarmuustekijät voidaan jakaa kahteen pääluokkaan:

— yleiset ja odotettavissa olevat riskit ja epävarmuustekijät; ja

— poikkeukselliset riskit ja epävarmuustekijät.

6.1 Yleiset ja odotettavissa olevat riskit ja epävarmuustekijät

Varainhoitovuoden aikana esiin tulleet kysymykset

Makrotaloudellinen ympäristö

Unionin makrotaloudellinen ympäristö vaikuttaa EU:n jäsenvaltioiden kykyyn täyttää rahoitusvelvoitteensa EU:n toimielimiä ja elimiä kohtaan ja siten myös EU:n kykyyn jatkaa EU:n toimintapolitiikan täytäntöönpanoa, jota kuvaillaan edellä jaksossa 2. Euroopan talouden tukena ovat edelleen monet myönteiset tekijät, kuten öljyn hinta, euron vaihtokurssi ja alhaiset rahoituskulut, jotka ovat piristäneet vientiä ja yksityistä kulutusta. Taloudellinen ja poliittinen epävarmuus ja joidenkin maiden liiallinen velkaantuminen haittaavat kuitenkin edelleen investointeja. EU:n talous on neljättä vuotta käynnissä olevasta elpymisestä huolimatta vastatuulessa, ja nousevien talouksien kasvun hidastuminen aiheuttaa huomattavia riskejä. Talouskasvu ei ole toistaiseksi ollut niin vahvaa, että työttömyys olisi vähentynyt merkittävästi. Lisäksi elpymisen kestävyyden kannalta keskeisestä investointien uudesta kasvusta on vain vähän merkkejä. EU:n talousarvion toteuttaminen vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa on myös ollut melko hidasta. Kokonaiskuvaa synkentävät Kreikkaan ja pakolaiskriisiin liittyvien ongelmien jatkuminen.

Euroalueen talouden elpyminen on ollut edelleen vaatimatonta huolimatta edellä kuvattujen myönteisten tekijöiden antamasta huomattavasta tuesta. Nämä myönteiset tekijät ovat todennäköisesti vaikutuksiltaan hieman voimakkaampia ja pidempikestoisia kuin aikaisemmin odotettiin. Erityisesti öljyn hinta on pääasiassa runsaan tarjonnan vuoksi laskenut jälleen. Sen uskotaan pysyvän toistaiseksi huomattavan alhaisena ja nousevan myöhemmin. Finanssipolitiikka on euroalueella muuttumassa hieman enemmän kasvua tukevaksi, mikä johtuu pääasiassa turvapaikanhakijoiden maahantuloon liittyvistä julkisista menoista joissakin jäsenvaltioissa. Lisäksi Euroopan keskuspankin (EKP) toteuttama määrällinen keventäminen ja luotonannon helpottaminen tarkoittavat sitä, että rahoituskustannukset pysynevät euroalueella alhaisina pidempään kuin aikaisemmin odotettiin. Tämä auttaa osaltaan vähentämään finanssimarkkinoiden pirstoutumista ja supistamaan jäsenvaltioiden välisiä eroja. Samaan aikaan heikentyvä globaali toimintaympäristö vesittää kiihtyvällä vauhdilla edellä mainittujen myönteisten tekijöiden vaikutuksia. Lisäksi tietyt talouskriisin jälkivaikutukset (pääasiassa huomattava poliittinen epävarmuus sekä suuri velkaantuneisuus ja työttömyysaste) jarruttavat edelleen kasvua.

Reaalinen BKT (ennuste), inflaatio ja työttömyysaste, % EU:n keskiarvosta (5)

Reaalinen BKT Inflaatio Työttömyysaste 2015 2016 2017 2015 2016 2017 2015 2016 2017 Belgia 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Saksa 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Viro 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Irlanti 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Kreikka 0,0 (0,7 ) 2,7 (1,1 ) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Espanja 3,2 2,8 2,5 (0,6 ) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Ranska 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Italia 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Kypros 1,4 1,5 2,0 (1,6 ) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Latvia 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Liettua 1,6 2,9 3,4 (0,7 ) (0,1 ) 2,1 9,0 8,0 7,2 Luxemburg 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Malta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Alankomaat 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Itävalta 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugali 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Slovenia 2,5 1,8 2,3 (0,8 ) (0,3 ) 1,1 9,1 8,8 8,4 Slovakia 3,5 3,2 3,4 (0,3 ) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Suomi 0,0 0,5 0,9 (0,2 ) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 Euroalue 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bulgaria 2,2 1,5 2,0 (1,1 ) (0,1 ) 0,9 10,1 9,4 8,8 Tšekki 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Tanska 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Kroatia 1,8 2,1 2,1 (0,3 ) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Unkari 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Puola 3,5 3,5 3,5 (0,7 ) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Romania 3,6 4,2 3,7 (0,4 ) (0,2 ) 2,5 6,7 6,6 6,5 Ruotsi 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Yhdistynyt kuningaskunta 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 EU 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

BKT:n kasvun ennustetaan nopeutuvan euroalueella vuosien 2015 ja 2016 välisenä aikana hieman eli 1,6 prosentista 1,7 prosenttiin. Kun globaali talouden toimeliaisuus alkaa taas elpyä, myönteisten vaikutusten pitäisi tuntua vuoden 2016 loppua kohti ja vuonna 2017. Myös jäsenvaltioissa toteutettujen rakenneuudistusten voidaanolettaa jatkossakin edistää kasvua. Kulutuksen ja investointien pitäisi hyötyä siitä, että kriisin jälkivaikutukset hälvenevät. Vaikka velan määrä on edelleen suuri osassa talouksista, suotuisat rahoitusehdot lieventävät velkavivun purkamiseen liittyviä välittömiä paineita. Euroalueen BKT:n kasvun arvioidaan kiihtyvän 1,9 prosenttiin vuonna 2017. Vuonna 2016 jäsenvaltioidenolisi jatkettava etenemistä elpymisuralla. Tämä koskee myös Kreikkaa, jossa kasvun odotetaan elpyvän vuoden 2016 aikana. Nykyistä investointivajetta pyritään korjaamaan äskettäin perustetulla Euroopan investointiohjelmalla, jolla hankintaan yksityistä rahoitusta strategisille investoinneille keskeisillä aloilla. Ohjelman odotetaan myös vaikuttavan myönteisesti julkisiin ja yksityisiin investointeihin. Vuonna 2017 talouden toimeliaisuuden odotetaan lisääntyvän kaikissa jäsenvaltioissa.

Vuonna 2015 euroalueen julkisen talouden alijäämän odotetaan supistuneen 2,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja sen odotetaan jatkavan supistumista 1,9 prosenttiin vuonna 2016 ja 1,6 prosenttiin vuonna 2017. Olettaen, että politiikkaa ei muuteta, rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan pysyvän ensi vuonna suurin piirtein ennallaan sekä euroalueella että koko EU:ssa. Euroalueen julkisen velan ennustetaan supistuvan suhteessa BKT:hen vuoden 2014 huippulukemasta eli 94,5 prosentista 91,3 prosenttiin vuonna 2017.

Työmarkkinatilanteen parantuminen jatkuu, kun talouden maltillinen elpyminen tukee työllisyyden vähäistä kasvua. Yleisesti ottaen työllisyyden odotetaan parantuneen euroalueella 1,1 prosenttia vuonna 2015. Kasvuvauhdin ennustetaan pysyvän suunnilleen samana vuosina 2016 ja 2017, kun talouden toimeliaisuus lisääntyy, yritysten luottamus kasvaa ja pääoman kartuttaminen voimistuu.

Euroalueen talousnäkymät ovat edelleen hyvin epävarmat, ja kokonaisriskit painottuvat selkeästi heikomman kehityksen suuntaan. Maailmantaloudesta ja globaaleilta rahoitusmarkkinoilta kasvunäkymiin kohdistuvat riskit ovat selvästi lisääntyneet. Tämä johtuu erityisesti Kiinan ja muiden kehittyvien markkinoiden kasvun hidastumisesta, joka voi tuottaa ennakoitua suurempia heijastusvaikutuksia. Kehittyvien markkinoiden kasvu voi myös hidastua ennustettua enemmän. Kiinan talouden sopeuttamiseen liittyvän epävarmuuden lisäksi Yhdysvaltojen rahapolitiikan normalisoitumisen jatkumisella voi olla arvioitua negatiivisempi vaikutus haavoittuvassa asemassa oleviin kehittyviin markkinatalouksiin. Tämä koskee erityisesti niitä maita, joissa on paljon ulkomaanvaluutan määräisiä lainoja, ja vaikutukset voivat ulottua myös rahoitusmarkkinoiden vakauteen. Talouskasvun heikkenemiseen painottuvien riskien toteutumisella olisi kielteisiä heijastusvaikutuksia jäsenvaltioissa eri välityskanavien kautta. Myös kotimaiset riskit ovat viime aikoina lisääntyneet Euroopassa. Kreikan odottamaton vajoaminen takaisin kriisitilaan vaikuttaisi voimakkaasti investointipäätöksiin ja painaisi talouskasvua. Jos merkittäviä poliittisia haasteita (esim. muuttovirtojen hallinta) ei pystytä ratkaisemaan EU:n tasolla, voi syntyä kasvua jarruttavia kehityssuuntauksia.

Takuurahastojen takaukset

EU on antanut EIP-ryhmälle takaukset EU:n ulkopuolella myönnetyille lainoille sekä ESIR-rahaston vieraan ja oman pääoman ehtoisille toimenpiteille. Joulukuun 31 päivänä 2015 EU:n tilinpäätöksen liitetiedoissa esitetään edellä mainittuja takauksia vastaavat 19,7 miljardin euron ehdolliset velat (ks. liitetieto 5.2.1). Lieventääkseen EU:n talousarvioon kohdistuvaa riskiä, joka voisi aiheutua EIP:n vaatiessa vakuuteen perustuvaa maksua, komissio on perustanut erilliset takuurahastot (ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto ja ESIR-takuurahasto).

Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto rahoitetaan EU:n talousarviosta, ja se kattaa 9 prosenttia takauksen saaneista lainoista vuoden lopussa. Joulukuun 31 päivänä 2015 rahastojen varojen kokonaisarvo oli 2,1 miljardia euroa, jolla katetaan EU:n vastuiden enimmäismäärä 19,45 miljardia euroa. ESIR-takuurahaston varat kasvavat vuodesta 2016 alkaen asteittain 8 miljardiin euroon vuoteen 2022 mennessä. Tuolloin rahastosta katetaan 50 prosenttia EU:n myöntämiin takauksiin liittyvästä 16 miljardin euron enimmäisvastuusta.

Otto- ja antolainaus

EU valtuutetaan EU:n perussopimuksessa hyväksymään ottolainaustoimia, jotta se voisi hankkia erityistehtävien hoitamiseksi tarvittavat rahoitusvarat. Komissio, joka toimii EU:n puolesta, vastaa tällä hetkellä kolmesta pääasiallisesta lainaohjelmasta (makrotaloudellinen rahoitusapu, maksutaselainat ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi (ERVM)), joista se voi myöntää lainoja. EU:n antolainauksen rahoittamiseksi tarvittava pääoma hankitaan pääomamarkkinoilta tai käyttämällä välittäjinä rahoituslaitoksia. EU:n otto- ja antolainaus toteutetaan talousarvion ulkopuolella. Hankitut varat lainataan edelleen lainansaajavaltiolle samoin ehdoin kuin ne on hankittu, ts. otetun ja myönnetyn lainan kuponkikorko, erääntymisaika ja määrä ovat samat. Edellä mainitusta järjestelystä huolimatta rahoitusvälineiden velanhoidosta vastaa kuitenkin EU, millä varmistetaan, että kaikki maksut suoritetaan täysimääräisesti ja ajoissa.

Komissio on lieventänyt riskiä, että luottoja ei pystytä maksamaan takaisin, ottamalla käyttöön menettelyt sen varmistamiseksi, että otetut lainat maksetaan takaisin myös lainansaajan ollessa maksukyvytön. Lainapaketin kokonaismäärä, nostoerien (enimmäis)määrä ja (keskimääräinen) enimmäismaturiteetti määritetään kunkin maaohjelman osalta Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission päätöksissä. Komissio ja lainansaajavaltio sopivat tämän jälkeen laina- ja rahoitusjärjestelyistä, joihin kuuluvat muun muassa lyhennyserät ja nostettavien lainaerien maksut. Lisäksi kaikkien muiden paitsi ensimmäisen lainaerän maksaminen riippuu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) soveltamia ehtoja vastaavien yhdessä sovittujen tiukkojen edellytysten ja ehtojen täyttämisestä samaan tapaan kuin IMF:n ja EU:n yhteisen rahoitusavun tapauksessa. Tämä vaikuttaa osaltaan rahoituksen aikatauluun. Tämä merkitsee sitä, että liikkeeseenlaskun aikataulu ja instrumenttien erääntymisajat riippuvat vastaavasta EU:n lainanannosta. Rahoitus on aina euromääräistä, ja erääntymisajat ovat 3–30 vuotta.

Seuraavassa taulukossa esitetään suunniteltu nimellismääräinen takaisinmaksuaikataulu maksamatta oleville ERVM- ja maksutaselainoille lainasopimusten allekirjoituspäivänä:

miljardia euroa Maksutaselainat ERVM-lainat YHTEENSÄ Unkari Latvia Romania Yhteensä Irlanti Portugali Yhteensä 2017 1,15 1,15 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 1,5 2021 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 2,7 2,7 2,7 2023 2,0 1,5 3,5 3,5 2024 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0,2 2026 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 2,3 2,3 2,3 2029 1,0 0,4 1,4 1,4 2031 2,25 2,25 2,25 2032 3,0 3,0 3,0 2035 2,0 2,0 2,0 2036 1,0 1,0 1,0 2038 1,8 1,8 1,8 2042 1,5 1,5 3,0 3,0 Yhteensä 0 0,7 3,5 4,2 22,5 24,3 46,8 51,0

Otetut lainat ovat EU:n suoria ja ehdottomia velvoitteita, joiden takaajina ovat EU:n 28 jäsenvaltiota. EU:n ulkopuolisille maille myönnettyjen lainojen rahoittamiseksi otetut lainat katetaan ulkosuhteisiin liittyviä hankkeita varten tarkoitetusta takuurahastosta. Jos lainan saanut jäsenvaltio laiminlyö takaisinmaksun, velanmaksua varten tarvittavat varat otetaan mahdollisuuksien mukaan komission kassavaroista. Jos tämä ei ole mahdollista, komissio hankkii tarvittavat varat jäsenvaltioilta. EU:n jäsenvaltioilla on EU:n omia varoja koskevan lainsäädännön mukaan (asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 12 artikla) velvollisuus asettaa EU:n käyttöön riittävästi varoja sen velvoitteiden kattamiseksi. Tämän vuoksi sijoittajiin ei kohdistu rahoitettujen lainojen saajavaltioon liittyvää luottoriskiä vaan ainoastaan EU:hun liittyvä luottoriski. Samoin ehdoin toteutettavalla lainanannolla varmistetaan, ettei EU:n talousarvioon kohdistu korko- eikä valuuttariskiä.

Valtioiden väliset rahoituksenvakautusmekanismit (Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV) ja Euroopan vakausmekanismi (EVM)) eivät kuulu EU:n perussopimuksen soveltamisalaan, joten niitä ole sisällytetty EU:n konsolidoituun tilinpäätökseen.

6.2 Poikkeukselliset riskit ja epävarmuustekijät

EU:hun kohdistuu vuosittain odottamattomia riskejä ja epävarmuustekijöitä. EU:n toimielinten ja elinten tavoitteena on löytää nopeita ratkaisuja ongelmiin, joita ne kohtaavat vuoden aikana. Merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä varainhoitovuonna 2015 olivat pakolaiskriisi, eurooppalaisten viljelijöiden ongelmat sekä maksamattomien menoilmoitusten ja vastaanotettujen laskujen tilanne vuoden lopussa.

Pakolaiskriisin hallinta

Viimeksi kuluneiden kuuden kuukauden aikana Euroopan komissio on valmistellut nopeaa ja koordinoitua EU:n vastausta pakolaiskriisiin liittyviin riskeihin ja epävarmuustekijöihin. Komissio on laatinut useita ehdotuksia, joilla jäsenvaltioille pyritään tarjoamaan tarvittavat välineet maahanpyrkijöiden suuren määrän parempaa hallintaa varten. Näiden ehdotusten ansiosta EU:n läsnäolo merellä kolminkertaistuu. Lisäksi on luotu uusi hätätilanteita koskeva solidaarisuusjärjestelmä, jolla turvapaikanhakijoita siirretään EU:n sisäisesti maista, joihin heitä saapuu eniten. EU:n talousarviosta on osoitettu ennennäkemättömän suuri yli 10 miljardin euron rahoitus pakolaiskriisin ratkaisemiseen ja niiden maiden auttamiseen, joihin kriisi vaikuttaa eniten. Länsi-Balkanin maille on tarjottu uutta koordinoinnin ja yhteistyön kehystä ja Turkin kanssa on aloitettu uusi kumppanuus. Lisäksi on laadittu uusi Euroopan raja- ja rannikkovartiostoa koskeva kunnianhimoinen ehdotus. Näillä toimilla on vahvistettu EU:n turvapaikka- ja muuttoliikepolitiikkaa uusien haasteiden ratkaisemiseksi. Näistä toimista huolimatta turvapaikanhakijoiden suureen määrään ja pakolaiskriisin taloudellisiin vaikutuksiin liittyy suuri epävarmuus.

Ensimmäisenä välittömänä toimenpiteenä komissio lisäsi vuosiksi 2015 ja 2016 Frontexin, Europolin ja Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO) rahoitusta 170 miljoonalla eurolla. Komissio on myös lisännyt turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastolle (AMIF) sekä sisäisen turvallisuuden rahastolle (ISF) myönnettävää taloudellista tukea 2 miljardista eurosta 3,7 miljardiin euroon. Välitön taloudellinen tuki toimille, jotka liittyvät EU:n ulkopuolella vallitsevaan pakolaiskriisiin, johti humanitaarisen avun lisäämiseen (2,2 miljardia euroa), EU:n Syyria-erityisrahaston (500 miljoonaa euroa), EU:n Afrikka-hätärahaston (1,8 miljardia euroa) ja Turkin-pakolaisavun koordinointivälineen perustamiseen (1 miljardi euroa) sekä muihin toimenpiteisiin, jotka liittyvät turvallisuuteen ja rajavalvontaan (300 miljoonaa euroa), terrorismin torjuntaan (100 miljoonaa euroa) ja siirtymään joutuneiden henkilöiden ja pakolaisten palauttamiseen (280 miljoonaa euroa).

Tukipaketti eurooppalaisille viljelijöille

Yleinen poliittinen ja markkinaympäristö aiheutti varainhoitovuoden 2015 aikana eurooppalaisille viljelijöille kassavirtaongelmia jatkuvasti epävakaammiksi muuttuvilla markkinoilla. Nämä ongelmat aiheuttivat riskejä paitsi eurooppalaisille viljelijöille myös EU:n toimielimille niiden pyrkiessä yhteisen maatalouspolitiikan onnistuneeseen toteuttamiseen. Komissio on reagoinut tähän tilanteeseen ottamalla käyttöön huomattavan 420 miljoonan euron tuen, jonka avulla on tarkoitus ratkoa maito- ja sianliha-alan ongelmia tulevina vuosina. Lisäksi otettiin käyttöön muita toimenpiteitä, kuten uudet yksityisen varastoinnin tukijärjestelmät maito- ja sianliha-alalla sekä mahdollisuus myöntää viljelijöille suoria tukia. Vuonna 2015 toteutettujen toimenpiteiden myötä EU:n viljelijöille (tulevista talousarvioista) myönnettävä kokonaistukipaketti nousee noin 500 miljoonaan euroon. Tämä välitön reagointi osoittaa, että komissio suhtautuu erittäin vakavasti vastuuseensa viljelijöitä kohtaan ja on valmis tukemaan heitä tarvittavilla varoilla.

Maksettavat menoilmoitukset ja laskut

Maksettavien menoilmoitusten ja laskujen osalta tilanne oli vuonna 2015 seuraava:

— menoilmoituksia ja laskuja vastaanotettiin ennakoitua enemmän, minkä vuoksi EU:n toimielinten oli sopeuduttava maksutarpeiden kasvuun; ja

— koska vastaanotettujen menoilmoitusten ja laskujen maksamiseen ei ollut vuoden lopussa riittävästi maksumäärärahoja, rahoitus oli järjestettävä lisätalousarvioiden kautta.

Maksumäärärahoihin usean vuoden ajan kohdistuneiden jatkuvien paineiden jälkeen maksujen tilanne parani huomattavasti varainhoitovuonna 2015. Vuoden lopussa maksattamatta olleiden menoilmoitusten ja laskujen määrä laski 15,2 miljardiin euroon vuoden 2015 lopussa, kun se oli ollut 25,8 miljardia euroa vuoden 2014 lopussa. Suurin osa tästä vähennyksestä liittyy koheesiopolitiikan aiempiin ohjelmakausiin, koska vuosien 2014–2020 ohjelmiin liittyvien maksattamattomien menoilmoitusten ja laskujen määrä oli hyvin pieni vuosien 2014 ja 2015 lopussa.

Komissiossa lyhyen aikavälin rahavirroista tehdään ennusteita viikoittain, joskus jopa päivittäin. Näin varmistetaan, että EU:n välittömät maksuvelvoitteet voidaan täyttää noudattaen talousarviossa käytettävissä olevien maksumäärärahojen enimmäismääriä. Lyhyen aikavälin ennustetta käytetään perustana arvioitaessa omien varojen määrää, jota pyydetään jäsenvaltioilta kuukausittain. Jäsenvaltioiden on kunkin kuukauden ensimmäisenä työpäivänä tilitettävä komission omien varojen tileille yksi kahdestoistaosa unionin talousarvioon otettujen alv- ja BKTL-varojen kokonaismäärästä. Komission kassatilanteesta riippuen jäsenvaltioita voidaan pyytää vuoden ensimmäisellä neljänneksellä maksamaan alv- ja BKTL -varat yhtä tai kahta kuukautta etukäteen. Nämä ennakot on vähennettävä myöhempien kuukausien rahoituspyynnöistä ottaen huomioon ennustettu käteisvarojen tarve.

Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä komissio seuraa tarkasti EU:n maksutarpeita osana tavanomaista toimintaansa. Tätä edellytetään muun muassa komission laatiessa ehdotuksia monivuotiseksi rahoituskehykseksi, vuotuisen talousarvion valmistelussa ja laadittaessa lisätalousarvioita. Monivuotisen rahoituskehyksen neuvotteluvaiheen aikana käytettyjä malleja ja taustaoletuksia seurataan säännöllisesti ja tarkistetaan tarvittaessa. Mallien tulokset kanavoidaan budjettineuvotteluihin, joissa vahvistetaan monivuotisen rahoituskehyksen maksumäärärahojen enimmäismäärä.

Tilinpäätöspäivän jälkeinen tapahtuma – Yhdistyneen kuningaskunnan kansanäänestys

Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset äänestivät Euroopan unionista eroamisen puolesta 23. kesäkuuta 2016. Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten päätöksen noudattamiseksi on sovellettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklaa. Kyseisessä artiklassa määrätään noudatettavasta menettelystä, jos jäsenvaltio päättää erota Euroopan unionista. Neuvottelut Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa voidaan aloittaa vasta, kun tämä artikla on aktivoitu. Unioni neuvottelee ja tekee Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sopimuksen eroamiseen sovellettavista yksityiskohtaisista määräyksistä Eurooppa-neuvoston antamien suuntaviivojen perusteella ja ottaen huomioon puitteet, jotka sääntelevät kyseisen valtion myöhempiä suhteita unioniin. Tämän tilinpäätöksen allekirjoittamispäivänä ei ollut annettu virallista ilmoitusta 50 artiklan käyttöönotosta.

KONSOLIDOITUUN TILINPÄÄTÖKSEEN LIITETTY ILMOITUS

Euroopan unionin vuoden 2015 konsolidoitu tilinpäätös on laadittu käyttäen tietoja, jotka toimielimet ja elimet ovat toimittaneet Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 148 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Vakuutan, että tilinpäätös on laadittu kyseisen varainhoitoasetuksen IX osaston säännösten sekä tilinpäätöksen liitetiedoissa esitettyjen tilinpäätöksen laadintaperiaatteiden, -sääntöjen ja -menetelmien mukaisesti.

Olen saanut kyseisten toimielinten ja elinten tilinpitäjiltä kaikki heidän oikeiksi vakuuttamansa tiedot, jotka tarvitaan laadittaessa tilinpäätöstä, josta käyvät ilmi Euroopan unionin varat ja velat sekä talousarvion toteuttaminen.

Edellä mainittujen tietojen perusteella ja tehtyäni tarpeellisiksi katsomani tarkistukset ennen kuin varmensin Euroopan komission tilinpäätöksen allekirjoituksellani vakuutan olevani riittävän varma siitä, että tilinpäätös antaa kaikilta olennaisilta osiltaan oikean kuvan Euroopan unionin taloudellisesta asemasta, toimien tuloksista ja rahavirroista.

[allekirjoitettu] Manfred KRAFF Euroopan komission tilinpitäjä 8. heinäkuuta 2016

KONSOLIDOIDUT TILINPÄÄTÖSLASKELMAT JA LIITETIEDOT (1)

SISÄLLYSLUETTELO

TASE 27

TUOTTO- JA KULULASKELMA 28

RAHAVIRTALASKELMA 29

LASKELMA NETTOVAROJEN MUUTOKSISTA 30

TILINPÄÄTÖKSEN LIITETIEDOT 31

1. TILINPÄÄTÖKSEN KESKEISET LAATIMISPERIAATTEET 31

2. TASEEN LIITETIEDOT 42

3. TUOTTO- JA KULULASKELMAN LIITETIEDOT 69

4. RAHAVIRTALASKELMAN LIITETIEDOT 78

5. EHDOLLISET VARAT JA VELAT JA MUUT TILINPÄÄTÖKSESSÄ ESITETTÄVÄT TIEDOT 78

6. RAHOITUSRISKIEN HALLINTA 83

7. LÄHIPIIRIÄ KOSKEVAT TIEDOT 95

8. TILINPÄÄTÖSPÄIVÄN JÄLKEISET TAPAHTUMAT 97

9. KONSOLIDOINNIN LAAJUUS 98

YHTEENVETO TALOUSARVION TOTEUTTAMISESTA JA LIITETIEDOT 100

TASE

milj. euroa Liitetieto 31.12.2015 31.12.2014 PITKÄAIKAISET VARAT Aineettomat hyödykkeet 2.1 337 282 Aineelliset käyttöomaisuushyödykkeet 2.2 8 700 7 937 Pääomaosuusmenetelmällä arvostetut sijoitukset 2.3 497 409 Rahoitusvarat 2.4 56 965 56 438 Ennakkomaksut 2.5 29 879 18 358 Saamiset vaihtoon perustuvista transaktioista ja kerrytettävissä olevat rahamäärät muista kuin vaihtoon perustuvista transaktioista 2.6 870 1 198 97 248 84 623 LYHYTAIKAISET VARAT Rahoitusvarat 2.4 9 907 11 811 Ennakkomaksut 2.5 15 277 34 237 Saamiset vaihtoon perustuvista transaktioista ja kerrytettävissä olevat rahamäärät muista kuin vaihtoon perustuvista transaktioista 2.6 9 454 14 380 Vaihto-omaisuus 2.7 138 128 Käteisvarat ja muut rahavarat 2.8 21 671 17 545 56 448 78 101 VASTAAVAA YHTEENSÄ 153 696 162 724 PITKÄAIKAISET VELAT Eläkkeet ja muut työsuhde-etuudet 2.9 (63 814 ) (58 616 ) Varaukset 2.10 (1 716 ) (1 537 ) Rahoitusvelat 2.11 (51 764 ) (51 851 ) (117 293 ) (112 005 ) LYHYTAIKAISET VELAT Varaukset 2.10 (314) (745) Rahoitusvelat 2.11 (7 939 ) (8 828 ) Muut lyhytaikaiset velat 2.12 (32 191 ) (43 180 ) Menojäämät ja tuloennakot 2.13 (68 402 ) (55 973 ) (108 846 ) (108 726 ) VASTATTAVAA YHTEENSÄ (226 139 ) (220 730 ) NETTOVARAT (72 442 ) (58 006 ) Rahastot 2.14 4 682 4 435 Jäsenvaltioiden rahoitusosuudet (2) 2.15 (77 124 ) (62 441 ) NETTOVARAT (72 442 ) (58 006 )

TUOTTO- JA KULULASKELMA

milj. euroa Liitetieto 2015 2014 TUOTOT Tuotot muista kuin vaihtoon perustuvista transaktioista BKTL-varat 3.1 95 355 104 688 Perinteiset omat varat 3.2 18 649 17 137 Alv-varat 3.3 18 328 17 462 Sakot 3.4 531 2 297 Varojen takaisinperintä 3.5 1 547 3 418 Muut 3.6 5 067 5 623 Yhteensä 139 478 150 625 Tuotot vaihtoon perustuvista transaktioista Tuotot rahoitustoiminnasta 3.7 1 846 2 298 Muut 3.8 1 562 1 066 Yhteensä 3 408 3 364 Tuotot yhteensä 142 886 153 989 KULUT (6) Jäsenvaltioiden toteuttamat 3.9 Maataloustukirahasto (45 032 ) (44 465 ) Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto ja muut maaseudun kehittämistä koskevat välineet (16 376 ) (14 046 ) Euroopan aluekehitysrahasto ja koheesiorahasto (38 745 ) (43 345 ) Euroopan sosiaalirahasto (9 849 ) (12 651 ) Muut (2 380 ) (2 307 ) Komission, toimeenpanovirastojen ja erityisrahastojen toteuttamat 3.10 (15 626 ) (15 311 ) EU:n muiden virastojen ja elinten toteuttamat 3.11 (1 209 ) (1 025 ) Kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen toteuttamat 3.11 (3 031 ) (2 770 ) Muiden yhteisöjen toteuttamat 3.11 (2 107 ) (1 799 ) Henkilöstö- ja eläkekulut 3.12 (10 273 ) (9 662 ) Työsuhde-etuuksiin liittyvien vakuutusmatemaattisten oletusten muutokset 3.13 (2 040 ) (9 170 ) Kulut rahoitustoiminnasta 3.14 (1 986 ) (2 926 ) Osuus yhteisyritysten ja osakkuusyritysten nettotappioista 3.15 (641) (640) Muut kulut 3.16 (6 623 ) (5 152 ) Kulut yhteensä (155 919 ) (165 269 ) VARAINHOITOVUODEN TALOUDELLINEN TULOS (13 033 ) (11 280 )

RAHAVIRTALASKELMA

milj. euroa Liitetieto 2015 2014 Varainhoitovuoden taloudellinen tulos (13 033 ) (11 280 ) Toiminnan rahavirta 4.2 Hankintamenon jaksottaminen 74 61 Poistot 489 408 Lainojen (lisäys)/väheneminen 1 591 (1 298 ) Ennakkomaksujen (lisäys)/väheneminen 7 439 6 844 Saamiset vaihtoon perustuvista transaktioista ja kerrytettävissä olevat rahamäärät muista kuin vaihtoon perustuvista transaktioista; (lisäys)/väheneminen 5 253 (1 898 ) Vaihto-omaisuuden (lisäys)/väheneminen (10) — Eläkkeisiin ja muihin työsuhde-etuuksiin liittyvän velan lisäys/(väheneminen) 5 198 11 798 Varausten lisäys/(väheneminen) (253) 414 Rahoitusvelkojen lisäys/(väheneminen) (977) 1 146 Muiden lyhytaikaisten velkojen lisäys/(väheneminen) (10 989 ) 6 967 Menojäämien ja tuloennakkojen lisäys/(väheneminen) 12 429 (309) Edellisen varainhoitovuoden ylijäämä, joka kirjataan tuottona, johon ei liity maksutapahtumaa (1 435 ) (1 005 ) Muut transaktiot, joihin ei liity maksutapahtumaa 32 130 Investointien rahavirta 4.3 Aineettomien hyödykkeiden ja aineellisten käyttöomaisuushyödykkeiden (lisäys)/väheneminen (1 381 ) (2 347 ) Pääomaosuusmenetelmällä arvostettujen sijoitusten (lisäys)/väheneminen (87) (60) Myytävissä olevien rahoitusvarojen (lisäys)/väheneminen (213) (1 536 ) NETTORAHAVIRTA 4 126 8 035 Käteisvarojen ja muiden rahavarojen nettomääräinen lisäys/(väheneminen) 4 126 8 035 Käteisvarat ja muut rahavarat varainhoitovuoden alussa 2.8 17 545 9 510 Käteisvarat ja muut rahavarat varainhoitovuoden lopussa 2.8 21 671 17 545

LASKELMA NETTOVAROJEN MUUTOKSISTA

milj. euroa Rahastot (A) Jäsenvaltioiden rahoitusosuudet (B) Nettovarat =(A)+(B) Käyvän arvon rahasto Muut rahastot Kertynyt ylijäämä/(alijäämä) Varainhoitovuoden taloudellinen tulos SALDO 31.12.2013 99 3 974 (45 560 ) (4 365 ) (45 852 ) Takuurahaston varojen muutos — 247 (247) — — Käypään arvoon perustuvat muutokset 139 — — — 139 Muut — (24) 16 — (8) Varainhoitovuoden 2013 taloudellisen tuloksen kohdentaminen — (0) (4 365 ) 4 365 — Jäsenvaltioille siirretty osa talousarvion toteutuksen 2013 tuloksesta — — (1 005 ) — (1 005 ) Varainhoitovuoden taloudellinen tulos — — — (11 280 ) (11 280 ) SALDO 31.12.2014 238 4 197 (51 161 ) (11 280 ) (58 006 ) Takuurahaston varojen muutos — 189 (189) — — Käypään arvoon perustuvat muutokset 54 — — — 54 Muut — 2 (24) — (22) Varainhoitovuoden 2014 taloudellisen tuloksen kohdentaminen — 3 (11 283 ) 11 280 — Jäsenvaltioille siirretty osa talousarvion toteutuksen 2014 tuloksesta — — (1 435 ) — (1 435 ) Varainhoitovuoden taloudellinen tulos — — — (13 033 ) (13 033 ) SALDO 31.12.2015 292 4 390 (64 091 ) (13 033 ) (72 442 )

TILINPÄÄTÖKSEN LIITETIEDOT

1. TILINPÄÄTÖKSEN KESKEISET LAATIMISPERIAATTEET

1.1 OIKEUSPERUSTA JA TILINPÄÄTÖSSÄÄNNÖT

EU:n kirjanpidossa ja tilinpäätöksen laadinnassa noudatetaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1), jäljempänä ”varainhoitoasetus”, ja kyseisen asetuksen soveltamissäännöistä annettua komission delegoitua asetusta (EU) No 1268/2012 (OJ EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1).

Varainhoitoasetuksen 143 artiklan mukaisesti EU laatii tilinpäätöksensä suoriteperusteisena. Kyseiset säännöt perustuvat julkisen sektorin kansainvälisiin tilinpäätösstandardeihin (International Public Sector Accounting Standards, IPSAS). Näitä komission tilinpitäjän vahvistamia kirjanpito- ja tilinpäätössääntöjä on noudatettava kaikissa konsolidoinnin piiriin kuuluvissa EU:n toimielimissä ja elimissä. Tavoitteena on luoda kirjanpitoa, arvostamista sekä tilinpäätöksen laadintaa ja esittämistä koskevat yhdenmukaiset säännöt, jotta voitaisiin varmistaa, että tilinpäätökset laaditaan ja konsolidoidaan yhdenmukaisella tavalla. Tilinpäätökset laaditaan kalenterivuosittain euromääräisinä.

1.2 TILINPÄÄTÖKSEN LAATIMISPERIAATTEET

Tilinpäätöksen tarkoituksena on antaa tietoa organisaation taloudellisesta asemasta, sen toiminnan tuloksesta ja sen rahavirroista. Tavoitteena on, että näistä tiedoista on hyötyä laajalle käyttäjäkunnalle. Koska EU on julkisoikeudellinen yhteisö, tilinpäätöksellä on lisäksi tarkoitus antaa tietoja, joista on hyötyä päätöksenteossa, ja osoittaa, että unioni on hoitanut sille uskottuja varoja vastuullisesti. Tämä asiakirja on laadittu näiden periaatteiden mukaisesti.

Yleiset periaatteet (laskentaperiaatteet), joita noudatetaan tilinpäätöstä laadittaessa, määritetään EU:n kirjanpitosäännössä nro 1 (”Tilinpäätös”), ja ne ovat samat kuin IPSAS 1 -standardissa eli oikean kuvan antaminen, suoriteperuste, toiminnan jatkuvuus, esittämistavan johdonmukaisuus, erien yhdistäminen, bruttoperiaate ja tietojen vertailtavuus. Varainhoitoasetuksen 144 artiklan mukaan tilinpäätösraportoinnin laadulliset ominaisuudet ovat merkityksellisyys, luotettavuus, ymmärrettävyys ja vertailukelpoisuus.

Tilinpäätöksen laatiminen edellä mainittujen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti edellyttää, että johto tekee arvioita, jotka vaikuttavat tiettyjen erien esitettyihin määriin taseessa ja tuotto- ja kululaskelmassa sekä rahoitusvälineitä ja ehdollisia varoja ja velkoja koskeviin tietoihin.

1.3 KONSOLIDOINTI

Konsolidoinnin laajuus

EU:n konsolidoituun tilinpäätökseen kuuluvat kaikki merkittävät määräysvallassa olevat yhteisöt (eli EU:n toimielimet, mukaan lukien komissio, ja EU:n virastot), osakkuusyritykset ja yhteisyritykset. Konsolidoitujen yhteisöjen täydellinen luettelo on EU:n tilinpäätöksen liitetiedossa 9. Siihen sisältyy nykyisin 52 määräysvallassa olevaa yhteisöä, 7 yhteisyritystä ja 1 osakkuusyritys. Vuoteen 2014 verrattuna konsolidoinnin piiriin on lisätty yksi uusi yhteisyritys, ja yksi yhteisyritys on poistettu – ks. liitetieto 2.3.

Määräysvallassa olevat yhteisöt

Päätös yhteisön sisällyttämisestä konsolidointiin perustuu määräysvallan käsitteeseen. Määräysvallassa olevat yhteisöt ovat yhteisöjä, joissa EU voi suoraan tai välillisesti määrätä taloudellisista ja operatiivisista toimintaperiaatteista hyötyäkseen kyseisten yhteisöjen toiminnasta. Määräysvallan on oltava käytettävissä kaiken aikaa. Määräysvallassa olevat yhteisöt konsolidoidaan kokonaisuudessaan. Konsolidointi alkaa siitä päivästä, jona määräysvalta saadaan, ja loppuu kun määräysvaltaa ei enää ole.

Määräysvallan tavallisimmat osoittajat ovat Euroopan unionissa yhteisön perustaminen perussopimusten tai johdetun oikeuden mukaisesti, yhteisön toiminnan rahoittaminen yleisestä talousarviosta saatavalla rahoituksella, äänioikeudet hallintoelimissä, tilintarkastustuomioistuimen tekemät tarkastukset ja Euroopan parlamentin myöntämä vastuuvapaus. Kunkin yhteisön osalta on arvioitava erikseen, syntyykö määräysvalta yhden vai kaikkien edellä mainittujen perusteiden seurauksena.

Tämän lähestymistavan mukaisesti EU:n toimielinten (EKP:tä lukuun ottamatta) ja virastojen (entiseen toiseen pilariin kuuluneet virastot pois luettuina) katsotaan olevan Euroopan unionin yksinomaisessa määräysvallassa, ja ne on tämän vuoksi otettu konsolidoinnin piiriin. Myös selvitystilassa olevaa Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä (EHTY) pidetään määräysvallassa olevana yhteisönä.

Kaikki EU:n määräysvallassa olevien yhteisöjen väliset olennaiset transaktiot ja rahamäärät eliminoidaan. Sen sijaan näihin transaktioihin liittyvät realisoitumattomat voitot ja tappiot ovat vähäisiä, minkä vuoksi niitä ei ole eliminoitu.

Yhteisyritykset

Yhteisyritys on sopimukseen perustuva järjestely, jonka mukaisesti EU ja yksi tai useampi osapuoli harjoittavat yhteisessä määräysvallassa olevaa taloudellista toimintaa. Yhteinen määräysvalta on suorituspotentiaalia sisältävää toimintaa koskevan suoran tai välillisen määräysvallan pitämistä yhteisenä sopimukseen perustuen. Osuuksia yhteisyrityksissä käsitellään kirjanpidossa pääomaosuusmenetelmää soveltaen (ks. jäljempänä liitetieto 1.5.4).

Osakkuusyritykset

Osakkuusyritykset ovat yhteisöjä, joissa EU:lla on suoraan tai välillisesti huomattava vaikutusvalta, mutta ei määräysvaltaa. Vaikutusvalta katsotaan huomattavaksi, jos EU:lla on suoraan tai välillisesti vähintään 20 prosenttia äänioikeuksista. Osuuksia osakkuusyrityksissä käsitellään kirjanpidossa pääomaosuusmenetelmää soveltaen (ks. jäljempänä liitetieto 1.5.4).

Konsolidoinnin ulkopuoliset yhteisöt, joiden varoja komissio hallinnoi

Euroopan komissio hallinnoi EU:n henkilöstön sairausvakuutusjärjestelmän, Euroopan kehitysrahaston ja osallistujien takuurahaston varoja niiden puolesta. Näitä yhteisöjä ei kuitenkaan ole konsolidoitu EU:n tilinpäätökseen, koska ne eivät ole EU:n määräysvallassa.

1.4 LAATIMISPERUSTA

1.4.1 Valuuttojen muuntaminen euroiksi

Toimintavaluutta ja raportointivaluutta

Tilinpäätös laaditaan miljoonina euroina, koska euro on EU:n toiminta- ja raportointivaluutta.

Transaktiot ja saldot

Ulkomaan rahan määräiset transaktiot muunnetaan euroiksi transaktiopäivän valuuttakurssiin. Tuotto- ja kululaskelmaan on kirjattu kurssivoitot ja -tappiot, jotka syntyvät ulkomaan rahan määräisten transaktioiden suorittamisesta sekä ulkomaan rahan määräisten monetaaristen varojen ja velkojen muuntamisesta euromääräisiksi vuoden lopun valuuttakursseihin.

Poikkeavia muuntomenetelmiä sovelletaan aineellisiin käyttöomaisuushyödykkeisiin ja aineettomiin hyödykkeisiin, jotka arvostetaan euroina niiden hankintapäivänä voimassa olleiden euron kurssien mukaan.

Ulkomaan rahan määräisten monetaaristen varojen ja velkojen saldot vuoden lopussa muunnetaan euroiksi käyttäen seuraavia 31. joulukuuta voimassa olleita valuuttakursseja:

Euron vaihtokurssit

Valuutta 31.12.2015 31.12.2014 BGN 1,9558 1,9558 CZK 27,0230 27,7350 DKK 7,4626 7,4453 GBP 0,7340 0,7789 HRK 7,6380 7,6580 HUF 315,9800 315,5400 PLN 4,2639 4,2732 RON 4,5240 4,4828 SEK 9,1895 9,3930 CHF 1,0835 1,2024 JPY 131,0700 145,2300 USD 1,0887 1,2141

Ulkomaan rahan määräisten, myytävissä oleviksi luokiteltujen monetaaristen rahoitusinstrumenttien käyvän arvon muutokset, jotka liittyvät muuntoeroihin, kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan. Myös sellaiset muuntoerot, jotka liittyvät tulosvaikutteisesti käypään arvoon kirjattaviin ei-monetaarisiin rahoitusvaroihin ja -velkoihin, kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan. Myytävissä oleviin ei-monetaarisiin rahoitusinstrumentteihin liittyvät muuntoerot kirjataan käyvän arvon rahastoon.

1.4.2 Arvioiden käyttäminen

IPSAS-standardien ja yleisesti hyväksyttyjen tilinpäätösperiaatteiden mukaisesti tilinpäätökseen sisältyy väistämättä määriä, jotka perustuvat johdon tekemiin arvioihin ja oletuksiin, jotka puolestaan perustuvat luotettavimpiin käytettävissä oleviin tietoihin. Merkittäviin arvioihin kuuluvat muun muassa työsuhde-etuuksiin liittyvät velat, varaukset, vaihto-omaisuuteen ja muihin lyhytaikaisiin saamisiin liittyvä taloudellinen riski, tulo- ja menojäämät, ehdolliset varat ja velat, aineettomien hyödykkeiden ja aineellisten käyttöomaisuushyödykkeiden arvon alentuminen sekä rahoitusvälineitä koskevissa liitetiedoissa esitetyt määrät. Kyseisten erien todellinen arvo voi poiketa arvioista. Arvioihin tehtävät muutokset kirjataan kaudella, jonka aikana ne tulevat tietoon.

1.5 TASE

1.5.1 Aineettomat hyödykkeet

Hankitut tietokoneohjelmistojen lisenssit kirjataan alkuperäiseen hankintamenoon, josta on vähennetty kertyneet poistot ja arvonalentumistappiot. Kyseisistä omaisuuseristä tehdään poistot tasapoistomenetelmällä omaisuuserien arvioituna taloudellisena vaikutusaikana. Aineettomien hyödykkeiden arvioitu taloudellinen vaikutusaika riippuu niiden sopimuksessa määritellystä taloudellisesta tai oikeudellisesta käyttöajasta. Sisäisesti tuotetut aineettomat hyödykkeet aktivoidaan, kun EU:n kirjanpito- ja tilinpäätössääntöjen mukaiset kriteerit täyttyvät. Ne liittyvät pelkästään omaisuuserän kehitysvaiheeseen. Aktivoitaviin menoihin kuuluvat kaikki välittömät menot, jotka ovat välttämättömiä hyödykkeen luomiseksi, tuottamiseksi ja saattamiseksi valmiiksi toimimaan johdon tarkoittamalla tavalla. Tutkimustoimintaan liittyvät menot, aktivointikelvottomat kehitysmenot ja ylläpitomenot kirjataan kuluiksi, kun ne syntyvät.

1.5.2 Aineelliset käyttöomaisuushyödykkeet

Kaikki aineelliset käyttöomaisuushyödykkeet kirjataan alkuperäiseen hankintamenoon, josta on vähennetty kertyneet poistot ja arvonalentumistappiot. Hankintamenoon sisältyvät kustannukset, jotka voidaan suoraan kohdistaa omaisuuserän hankintaan, rakentamiseen tai siirtämiseen.

Myöhemmin syntyvät menot sisällytetään omaisuuserän kirjanpitoarvoon tai kirjataan erillisenä omaisuuseränä ainoastaan silloin, kun on todennäköistä, että EU saa omaisuuserästä tulevaisuudessa taloudellista hyötyä tai suorituspotentiaalia, ja kun omaisuuserään liittyvät menot voidaan määrittää luotettavasti. Korjaus- ja ylläpitomenot kirjataan kuluiksi tuotto- ja kululaskelmaan sinä varainhoitovuotena, jonka aikana ne syntyvät.

Maa-alueista ja taideteoksista ei tehdä poistoja, koska niiden taloudellisen vaikutusajan katsotaan olevan rajoittamaton. Myöskään keskeneräisistä hankinnoista ei tehdä poistoja, koska tällaiset omaisuuserät eivät ole vielä käytettävissä. Muista omaisuuseristä tehdään tasapoistot, jotta niiden jäännösarvo voidaan vähentää arvioituna taloudellisena vaikutusaikana seuraavasti:

Omaisuuserän laji Tasapoisto prosentteina Rakennukset 4–10 % Laitteet ja kalusto 10–25 % Kalusteet ja ajoneuvot 10–25 % Tietokonelaitteet 25–33 % Muut 10–33 %

Omaisuuserien luovutuksesta saatavat voitot ja tappiot määritetään vertaamalla luovutustuloa, josta on vähennetty myyntikustannukset, luovutetun omaisuuserän kirjanpitoarvoon. Kyseiset voitot ja tappiot kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan.

Vuokraus

Aineellisten hyödykkeiden vuokraus luokitellaan rahoitusleasingtoiminnaksi silloin, kun omistamiseen liittyvät riskit ja edut kuuluvat olennaisilta osin EU:lle. Rahoitusleasingilla hankitut omaisuuserät aktivoidaan leasingsopimuksen syntymisajankohtana joko omaisuuserän käypään arvoon tai leasingmaksujen vähimmäismäärän nykyarvoon sen mukaan, kumpi näistä on pienempi. Koron osuus rahoitusleasingmaksusta kirjataan kuluksi vuokra-aikana, jotta jäljellä olevalle velalle tulee kullakin kaudella samansuuruinen korkoprosentti. Vuokravelvoitteet, joista on vähennetty rahoitusmenot, sisällytetään (lyhyt- ja pitkäaikaisiin) rahoitusvelkoihin. Koron osuus rahoituskustannuksista kirjataan kuluksi tuotto- ja kululaskelmaan vuokra-aikana, jotta jäljellä olevalle velalle tulee kullakin kaudella samansuuruinen korkoprosentti. Rahoitusleasingilla hallussa pidettävistä omaisuuseristä tehdään poistot joko omaisuuserien taloudellisena vaikutusaikana tai leasingsopimuksen voimassaoloaikana sen mukaan kumpi näistä on lyhyempi.

Leasingsopimukset, joissa omistajuuteen liittyvät riskit ja edut säilyvät olennaisilta osin vuokralleantajalla, luokitellaan muiksi leasingsopimuksiksi. Käyttöleasingin maksut kirjataan kuluiksi tuotto- ja kululaskelmaan tasaerinä leasingsopimuksen voimassaoloaikana.

1.5.3 Muiden kuin rahoitusvarojen arvon alentuminen

Omaisuuseristä, joiden taloudellista vaikutusaikaa ei ole rajoitettu, ei tehdä poistoja/hankintamenon jaksotuksia vaan niiden arvon alentumista testataan vuosittain. Kyseisten omaisuuserien arvon mahdollinen alentuminen selvitetään aina, kun on viitteitä siitä, että kirjanpitoarvoa vastaava rahamäärä ei ole enää kerrytettävissä tapahtumien tai olosuhteiden muuttumisen vuoksi. Arvonalentumistappioksi kirjataan määrä, jolla omaisuuserän kirjanpitoarvo ylittää siitä kerrytettävissä olevan rahamäärän. Kerrytettävissä oleva rahamäärä on omaisuuserän käypä arvo, josta on vähennetty luovutuksesta aiheutuvat menot, tai omaisuuserän käyttöarvo, sen mukaan kumpi näistä on suurempi.

Aineettomien hyödykkeiden ja aineellisten käyttöomaisuushyödykkeiden jäännösarvoa ja taloudellista vaikutusaikaa tarkistetaan vähintään kerran vuodessa ja muutetaan tarvittaessa. Omaisuuserän kirjanpitoarvoa alennetaan välittömästi vastaamaan siihen liittyvää kerrytettävissä olevaa rahamäärää, jos kirjanpitoarvon havaitaan olevan kerrytettävissä olevaa rahamäärää suurempi. Jos aiempina vuosina kirjattujen arvonalennusten perusteet eivät enää päde, arvonalentumistappiot peruutetaan.

1.5.4 Pääomaosuusmenetelmällä arvostetut sijoitukset

Osuudet osakkuusyrityksissä ja yhteisyrityksissä

Osuuksia osakkuusyrityksissä ja yhteisyrityksissä käsitellään kirjanpidossa pääomaosuusmenetelmää soveltaen, ja ne kirjataan alun perin hankintamenoon. EU:n osuus osakkuusyritysten ja yhteisyritysten voitoista tai tappioista kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan ja osuus rahastojen muutoksista EU:n rahastoihin. Alkuperäinen hankintameno ja kaikki muutokset (myöhemmät rahoitusosuudet, osuus taloudellisista voitoista, tappioista, rahastojen muutoksista, arvon alentumisesta ja osingoista) muodostavat osakkuus- tai yhteisyrityksen kirjanpitoarvon EU:n tilinpäätöslaskelmissa tilinpäätöspäivänä. Osakkuus- tai yhteisyrityksestä saatu voitonjako vähentää omaisuuserän kirjanpitoarvoa.

Jos EU:n osuus yhteisyrityksen tappioista on yhtä suuri kuin sen omistusosuus yhteisyrityksessä tai ylittää tämän, EU ei merkitse lisätappioita taseeseensa (”taseeseen merkitsemättömät tappiot”). Taseeseen merkitsemätön osuus tappioista johtuu teknisistä kirjanpitovienneistä, joita käytetään pääomaosuusmenetelmää sovellettaessa. Nämä taseeseen merkitsemättömät tappiot eivät ole EU:lle aiheutuneita tappiota. Ne johtuvat siitä, että kulukirjaus tehdään yleensä aiemmin kuin yhteisyrityksen muiden osapuolten luontoissuoritukseen perustuva pääomankorotus.

EU:n ja sen osakkuus- tai yhteisyritysten välisiin transaktioihin liittyvät realisoitumattomat voitot ja tappiot ovat vähäisiä, minkä vuoksi niitä ei ole eliminoitu. Osakkuus- tai yhteisyritysten noudattamat tilinpäätöksen laatimisperiaatteet voivat poiketa EU:n noudattamista periaatteista, vaikka kyseessä ovat samankaltaiset transaktiot ja tapahtumat samankaltaisissa olosuhteissa.

Jos arvon alentuminen voidaan osoittaa, omaisuuserät kirjataan alempaan kerrytettävissä olevaan rahamäärään. Kerrytettävissä oleva rahamäärä määritetään edellä liitetiedossa 1.5.3 kuvatulla tavalla. Jos arvon alentumiselle ei myöhempänä ajankohtana ole enää perustetta, arvonalentumistappio peruutetaan kirjaamalla omaisuuserä arvonalentumistappiosta puhdistettuun kirjanpitoarvoon.

EU ei pyri käyttämään huomattavaa vaikutusvaltaa sellaisissa pääomasijoitusrahastoissa, joissa sillä on vähintään 20 prosentin omistusosuus. Näitä rahastoja pidetään tämän vuoksi myytävissä olevina rahoitusvaroina.

1.5.5 Rahoitusvarat

Luokittelu

EU luokittelee rahoitusvaransa seuraavasti: käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavat rahoitusvarat; lainat ja muut saamiset; eräpäivään asti pidettävät sijoitukset; ja myytävissä olevat rahoitusvarat. Rahoitusinstrumenttien luokka määritellään alkuperäisen kirjaamisen ajankohtana, ja sitä tarkastellaan vuosittain tilinpäätöspäivänä.

i) Käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavat rahoitusvarat

Rahoitusvaroihin kuuluva erä sijoitetaan tähän luokkaan, jos se on ensisijaisesti hankittu myytäväksi lyhyellä aikavälillä tai jos EU on nimennyt sen myytäväksi lyhyellä aikavälillä. Myös johdannaiset sijoitetaan tähän luokkaan. Tähän luokkaan kuuluvat omaisuuserät sisällytetään lyhytaikaisiin varoihin, jos ne todennäköisesti realisoidaan kahdentoista kuukauden kuluessa tilinpäätöspäivästä. EU:lla ei ollut tähän luokkaan kuuluvia rahoitusvaroja varainhoitovuonna 2015.

ii) Lainat ja muut saamiset

Lainat ja muut saamiset ovat muita kuin johdannaisiin kuuluvia rahoitusvaroja, joihin liittyvät maksusuoritukset ovat kiinteitä tai muuten määritettävissä ja joita ei noteerata toimivilla markkinoilla. Nämä saamiset syntyvät silloin, kun EU antaa velalliselle suoraan rahaa, tavaroita tai palveluita ilman aikomusta käydä saamisella kauppaa tai siinä tapauksessa, että alkuperäisen luotonantajan oikeudet ovat siirtyneet EU:lle sen suoritettua maksun takaussopimuksen mukaisesti. Maksut, jotka erääntyvät 12 kuukauden kuluessa tilinpäätöspäivästä, luokitellaan lyhytaikaisiksi varoiksi. Maksut, jotka erääntyvät yli 12 kuukauden kuluessa tilinpäätöspäivästä, luokitellaan pitkäaikaisiksi varoiksi. Lainoihin ja muihin saamisiin sisältyvät määräaikaistalletukset, joiden alkuperäinen erääntymisaika on pidempi kuin kolme kuukautta.

iii) Eräpäivään asti pidettävät sijoitukset

Eräpäivään asti pidettävät sijoitukset ovat muita kuin johdannaisiin kuuluvia rahoitusvaroja, joihin liittyvät maksusuoritukset ovat kiinteitä tai muuten määritettävissä, jotka erääntyvät tiettyyn aikaan ja jotka EU aikoo pitää ja pystyy pitämään eräpäivään asti. EU:lla ei ollut tähän luokkaan kuuluvia sijoituksia varainhoitovuonna 2015.

iv) Myytävissä olevat rahoitusvarat

Myytävissä olevat rahoitusvarat ovat muita kuin johdannaisia, ja ne on joko nimetty tähän luokkaan kuuluviksi tai niitä ei ole sijoitettu mihinkään muuhun luokkaan. Ne luokitellaan joko lyhyt- tai pitkäaikaisiin varoihin sen mukaan, milloin EU aikoo luovuttaa ne. Kyseinen ajankohta on tavallisesti erääntymispäivä. Sijoitukset yhteisöihin, joita ei ole konsolidoitu ja joita ei käsitellä kirjanpidossa pääomaosuusmenetelmää soveltaen sekä muut oman pääoman tyyppiset sijoitukset (esimerkiksi riskipääomatoimet) luokitellaan myytävissä oleviksi rahoitusvaroiksi.

Alkuperäinen kirjaaminen ja arvostaminen

Sellaiset rahoitusvarat, jotka kirjataan tulosvaikutteisesti käypään arvoon, pidetään eräpäivään saakka tai jotka ovat myytävissä (pl. käteisvarat ja muut rahavarat), kirjataan kaupankäyntipäivänä eli päivänä, jona Euroopan unioni sitoutuu ostamaan tai myymään omaisuuserän. Lainat kirjataan silloin, kun rahavarat siirretään lainanottajille. Rahoitusinstrumentit kirjataan alun perin käypään arvoon. Alkuperäisen kirjaamisen yhteydessä käypään arvoon lisätään transaktiomenot kaikille rahoitusvaroille, joita ei kirjata tulosvaikutteisesti käypään arvoon. Rahoitusvarat, jotka kirjataan tulosvaikutteisesti käypään arvoon, kirjataan alun perin käypään arvoon, ja transaktiomenot kirjataan kuluiksi tuotto- ja kululaskelmaan.

Rahoitusvaroihin kuuluvan erän käypä arvo on alkuperäisen kirjaamisen yhteydessä yleensä kauppahinta, eli saadun vastikkeen käypä arvo. Kun myönnetään pitkäaikainen laina, josta ei peritä korkoa tai perittävä korko on markkinakorkoa alhaisempi, lainan käypänä arvona voidaan pitää kaikkien vastaisten rahavirtojen nykyarvoa, joka saadaan diskonttaamalla tulevat rahavirrat vastaavaan luottoluokkaan kuuluvan vastaavan instrumentin vallitsevalla markkinakorolla.

Myönnetyt lainat arvostetaan nimellisarvoon, jota pidetään lainan käypänä arvona. Tämä johtuu seuraavista syistä:

— EU:n lainanannon ”markkinaympäristö” poikkeaa selvästi tavanomaisista pääomamarkkinoista, joilla kaupallisia ja valtioiden joukkovelkakirjoja lasketaan liikkeeseen. Koska lainanantajilla on näillä markkinoilla myös vaihtoehtoisia sijoituskohteita, ne otetaan huomioon markkinahinnoissa. Tätä vaihtoehtoisten sijoitusten mahdollisuutta ei kuitenkaan sovelleta EU:hun, koska se ei saa sijoittaa rahaa pääomamarkkinoille. Se voi ainoastaan ottaa lainaa markkinoilta lainatakseen sen edelleen samoilla ehdoilla. Tämä tarkoittaa sitä, että EU:lla ei ole ottamilleen lainoille vaihtoehtoista lainaus- tai sijoituskohdetta. Tällöin ei ole myöskään vaihtoehtoiskustannusta eikä vertailuperustaa markkinakorkojen kanssa. EU:n lainaustoiminta muodostaa itse asiassa omat markkinat. Koska vaihtoehtoisia sijoituskohteita ei oteta huomioon, markkinahinta ei vastaa asianmukaisesti EU:n lainatransaktioiden sisältöä. Näin ollen EU:n lainanannon käypää arvoa ei voida määrittää suhteessa kaupallisiin tai valtioiden joukkovelkakirjoihin.

— Koska vertailukelpoisia toimivia markkinoita tai vastaavia transaktioita ei ole, Euroopan unionin olisi käytettävä perittyä korkoa määrittäessään käypiä arvoja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismiin, maksutaselainoihin ja muihin vastaaviin välineisiin liittyvässä lainanannossa.

— Koska näissä lainoissa lainanotto ja lainananto toteutetaan yleensä samoin ehdoin (back-to-back), ne kompensoivat toistensa vaikutuksia. Myönnettyjen lainojen efektiivinen korko on tämän vuoksi sama kuin niiden rahoittamiseksi otettujen lainojen korko. EU:lle koituneet transaktiomenot, jotka peritään lainansaajalta, kirjataan suoraan tuotto- ja kululaskelmaan.

Rahoitusvälineet poistetaan taseesta, kun EU:lla ei enää ole oikeutta saada rahavirtaa sijoituksista tai kun EU on siirtänyt kaikki olennaiset omistajuuteen liittyvät riskit ja edut toiselle osapuolelle.

Myöhempi arvostaminen

i) Tulosvaikutteisesti käypään arvoon kirjattavat rahoitusvarat kirjataan myöhempänä ajankohtana käypään arvoon. Luokkaan ”tulosvaikutteisesti käypään arvoon kirjattavat rahoitusvälineet” kuuluvien erien käyvän arvon muutoksista aiheutuvat voitot ja tappiot kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan kaudella, jolla ne syntyvät. EU:lla ei tällä hetkellä ole tähän luokkaan kuuluvia sijoituksia.

ii) Lainat ja muut saamiset sekä eräpäivään saakka pidettävät sijoitukset kirjataan jaksotettuun hankintamenoon efektiivisen koron menetelmää soveltaen. Lainatuista varoista myönnetyissä luotoissa samaa efektiivistä korkoa sovelletaan sekä otto- että antolainaukseen, koska kyseiset lainat ovat luonteeltaan ns. back-to-back-operaatioita, eivätkä otto- ja antolainauksen ehdot ja määrät eroa merkittävästi toisistaan. EU:lle koituneet transaktiomenot, jotka peritään lainansaajalta, kirjataan suoraan tuotto- ja kululaskelmaan.

iii) Eräpäivään asti pidettävät sijoitukset: EU:lla ei tällä hetkellä ole tällaisia sijoituksia.

iv) Myytävissä olevat rahoitusvarat kirjataan myöhempänä ajankohtana käypään arvoon. Myytävissä olevien rahoitusvarojen käyvän arvon muutoksista syntyvät voitot ja tappiot kirjataan käyvän arvon rahastoon lukuun ottamatta monetaaristen varojen muuntoeroja, jotka kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan. Kun kyseiset omaisuuserät poistetaan taseesta tai niiden arvo alenee, käyvän arvon rahastoon aiemmin merkityt kumulatiiviset käyvän arvon oikaisut kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan. Efektiivisen koron menetelmällä laskettu myytävissä olevien rahoitusvarojen tuottama korko kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan. Myytävissä olevista oman pääoman ehtoisista instrumenteista saatavat osingot kirjataan silloin, kun EU:n oikeus saada maksuja syntyy.

Toimivilla markkinoilla noteerattavien sijoitusten käyvät arvot perustuvat voimassa oleviin ostokursseihin. Jos rahoitusvaroihin kuuluvalla erällä ei ole toimivia markkinoita tai arvopaperi on noteeraamaton, EU määrittää käyvän arvon arvostusmenetelmien avulla. Näihin menetelmiin kuuluvat muun muassa vertailu toisistaan riippumattomien osapuolten välisiin viimeaikaisiin liiketoimiin ja muihin keskeisiltä osiltaan vastaaviin instrumentteihin, diskontattujen rahavirtojen analysointi, optionhinnoittelumallit sekä muut markkinatoimijoiden yleisesti käyttämät arvostusmenetelmät.

Jos sellaisiin oman pääoman ehtoisiin instrumentteihin, joita ei noteerata toimivilla markkinoilla, tehtyjen sijoitusten käypää arvoa ei voida luotettavasti määrittää, nämä sijoitukset arvostetaan hankintamenoon, josta on vähennetty arvonalentumistappiot.

Rahoitusvarojen arvon alentuminen

EU arvioi jokaisena tilinpäätöspäivänä, onko objektiivista näyttöä siitä, että rahoitusvaroihin kuuluvan erän arvo on alentunut. Rahoitusvaroihin kuuluvan erän arvo on alentunut ja arvonalentumistappiota on syntynyt ainoastaan siinä tapauksessa, että arvonalentumisesta on objektiivista näyttöä yhden tai useamman, omaisuuserän alkuperäisen kirjaamisen jälkeen toteutuneen tapahtuman seurauksena ja että tappion synnyttävällä tapahtumalla (tai tapahtumilla) on luotettavasti arvioitavissa oleva vaikutus rahoitusvaroihin kuuluvan erän arvioituihin vastaisiin rahavirtoihin.

a) Jaksotettuun hankintamenoon taseeseen merkittävät omaisuuserät

Jos on objektiivista näyttöä siitä, että jaksotettuun hankintamenoon taseeseen merkityistä lainoista ja muista saamisista tai eräpäivään asti pidettävistä sijoituksista on syntynyt arvonalentumistappiota, tappion suuruus määritetään kyseisen rahoitusvaroihin kuuluvan erän kirjanpitoarvon ja sen alkuperäisellä efektiivisellä korolla diskontattujen arvioitujen vastaisten rahavirtojen nykyarvon erotuksena (ottamatta huomioon vastaisia, vielä toteutumattomia luottotappioita). Omaisuuserän kirjanpitoarvoa alennetaan ja tappion määrä kirjataan tuotto- ja kululaskelmaan. Jos lainan tai eräpäivään asti pidettävän sijoituksen korko on vaihtuva, arvonalentumistappiota määritettäessä diskonttauskorkona käytetään sopimuksen perusteella määräytyvää tarkasteluhetken efektiivistä korkoa. Rahoitusvaroihin kuuluvan vakuudellisen erän arvioitujen vastaisten rahavirtojen nykyarvon laskennassa otetaan huomioon rahavirrat, jotka mahdollisesti saadaan vakuuden realisoinnin seurauksena, vähennettyinä vakuuden haltuunotosta ja myynnistä aiheutuvilla menoilla riippumatta siitä, onko vakuuden realisointi todennäköistä vai ei. Jos arvonalentumistappion määrä pienenee jollakin myöhemmällä kaudella ja vähennyksen voidaan objektiivisesti katsoa liittyvän arvonalentumisen kirjaamisen jälkeiseen tapahtumaan, aikaisemmin kirjattu arvonalentumistappio peruutetaan tulosvaikutteisesti.

b) Käypään arvoon taseeseen merkittävät omaisuuserät

Kun on kyse myytävissä oleviksi rahoitusvaroiksi luokitelluista oman pääoman ehtoisista sijoituksista, arvopaperin käyvän arvon huomattava tai pysyvä (pitkittynyt) alentuminen alle hankintamenon otetaan huomioon määritettäessä sitä, onko arvopaperien arvo alentunut. Jos tällaista näyttöä on myytävissä olevien rahoi