FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/34

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Euroopan unionin oikeudenmukainen ja tehokas yhtiöverojärjestelmä”

(2016/C 051/07)

Esittelijä: Jean-Luc VANRAES (BE, ALDE), Ucclen kunnanvaltuuston jäsen, CPAS:n puheenjohtaja Viiteasiakirja: Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle – Euroopan unionin oikeudenmukainen ja tehokas yhtiöverojärjestelmä: viisi keskeistä toiminta-alaa COM(2015) 302 final

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

1. muistuttaa, että kaikissa komission lainsäädäntöaloitteissa, myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 113, 115 tai 116 artiklaan perustuvissa verotukseen liittyvissä aloitteissa, on noudatettava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita.

2. kannattaa yhtiöveroa koskevan komission toimintasuunnitelman neljää tavoitetta, jotka ovat: — Palautetaan verotuksen ja taloudellisen toiminnan sijainnin välinen yhteys. Kyse on lisäarvon syntypaikasta eli siitä paikasta, jossa tutkimus, kehittäminen ja tuotanto käytännössä tapahtuvat. — Varmistetaan, että jäsenvaltiot voivat arvioida niiden toimivaltaan kuuluvalla alueella tapahtuvan yritystoiminnan todellisen arvon. — Luodaan EU:hun kilpailukykyinen ja kasvua edistävä verotusympäristö yrityksille talouspolitiikan EU-ohjausjakson yhteydessä annettujen suositusten mukaisesti, minkä ansiosta yrityssektorista tulee entistä joustavampi. — Suojataan sisämarkkinoita ja turvataan vahva EU:n lähestymistapa yritysten verotukseen liittyviin ulkoisiin kysymyksiin nähden.

3. katsoo, että voimassa oleva yhtiöverolainsäädäntö – kansallisella, EU:n ja maailmanlaajuisella tasolla – ei sovellu enää nykyiseen taloudelliseen toimintaympäristöön globalisaation, liikkuvuuden, digitaaliteknologian sekä uusien liiketoimintamallien ja monimutkaisten yritysrakenteiden seurauksena.

4. korostaa, että EU:ssa nykyisin sovellettavat yhtiöverotussäännöt ovat erittäin monimutkaisia eikä eri jäsenvaltioiden järjestelmien koordinoinnista tai täydentävyydestä huolehdita.

5. pitää valitettavana, että osa erityisesti monikansallisista yrityksistä pyrkii hyötymään tilanteesta ja vähentämään maksettavakseen tulevia verojaan joko oikeudellisesti tuomittavin, laittomin veropetos- ja veronkiertokäytännöin tai turvautumalla nk. aggressiiviseen verosuunnitteluun, joka saattaa olla laillista mutta rikkoo lain henkeä.

6. korostaa, että kummassakin tapauksessa yrityksiä verotetaan lopulta tavalla, joka ei ole millään tavoin oikeudenmukainen, sillä veron määrä on hyvin pieni suhteessa tuloihin.

7. muistuttaa, että eräiden laskelmien mukaan veronkierto, veropetokset ja aggressiivinen verosuunnittelu aiheuttavat joka vuosi Euroopan unionissa arviolta liki 1 000 miljardin euron potentiaalisten verotulojen menetyksen (1). Komitea muistuttaa myös, että tämän summan saamatta jääminen heikentää julkisen talouden tilaa kaikilla tasoilla, myös paikallis- ja aluehallinnossa, ja että verotaakkaa voitaisiin keventää kaikkia yrityksiä koskevan oikeudenmukaisen, läpinäkyvän, tehokkaan ja tasapuolisen verokohtelun avulla.

8. ehdottaa, että kaikkiin kansainvälisiin sopimuksiin, joissa Euroopan unioni on osapuolena – etenkin kauppasopimuksiin ja talouskumppanuussopimuksiin – sisällytetään lausekkeita, joilla edistetään hyvää ja avointa verohallintoa sekä haitallisten verokäytäntöjen torjuntaa, ja pyytää Euroopan komissiota painottamaan tätä asiaa muun muassa transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuudesta sekä palvelukauppasopimuksesta parhaillaan käytävissä neuvotteluissa.

9. pitää näitä haitallisia verotuskäytäntöjä ja niiden laajuutta valitettavana, kun samaan aikaan lukuisat veroverolliset ja etenkin yksityishenkilöt kärsivät eräissä jäsenvaltioissa lisääntyneestä veropaineesta säästöpolitiikan vuoksi. Komitea katsoo, että verotuksen epäoikeudenmukaisuus uhkaa yhteiskuntarauhaa ja talouden vakautta.

10. muistuttaa, että nykyisten yhtiöverosääntöjen monimutkaisuus, joka toki hyödyttää muutamia suuryhtiöitä, sillä ne käyttävät hyväksi sääntöjen aukkoja, on selkeä haitta pienille, keskisuurille ja mikroyrityksille, sillä hallinnollinen raskaus hankaloittaa niiden toimintaa yleensä ja erityisesti rajatylittävää toimintaa.

11. katsoo, että tilanne aiheuttaa myös epätasapainoisen kilpailutilanteen yritysten välille: suurilla monikansallisilla yrityksillä on usein tarvittavat resurssit aggressiiviseen verosuunnitteluun ja sitä kautta veroilta välttymiseen, kun taas pienillä ja keskisuurilla yrityksillä ei ole tähän mahdollisuutta.

12. toteaa, että unionin tasolla on havaittavissa pitkällä aikavälillä lakisääteisten yhtiöverokantojen yleinen laskusuuntaus.

13. korostaa kuitenkin, että kantojen laskun rinnalla on ilmennyt viime vuosina erilaisia muita kehityssuuntauksia, kuten veropohjan laajentamista, yhtiöiden perustamisen lisääntymistä ja korkojen alentumista (jolloin vähennettävissä olevat erät pienenevät), joiden olisi pitänyt johtaa yhtiöverosta saatavien tulojen nousuun.

14. toteaa, että eri jäsenvaltioissa sovellettuja tosiasiallisia verokantoja on vaikea vertailla, ja ehdottaa, että luodaan yhteinen laskentatapa, jotta pystytään laatimaan eri jäsenvaltioiden tosiasiallisten verokantojen vertailutaulukko.

15. kannattaa vaatimusta, jonka mukaan monikansallisten yritysten tulisi esittää tilinpäätöksissään kaikista niistä jäsenvaltioista ja kolmansista maista, joissa niillä on liiketoimintaa, joukko koottuja tietoja, joita ovat muun muassa tulos ennen veroja, tuloksesta peritty vero, työntekijöiden lukumäärä ja hallussa oleva varallisuus, ja vaatii, että nämä tiedot asetetaan julkisesti saataville, mahdollisuuksien mukaan eurooppalaisen keskusrekisterin muodossa. Vaatimus perustuu OECD:n tutkimukseen, jonka mukaan eräät monikansalliset yritykset maksavat käyttämiensä strategioiden ansiosta vain 5 prosentin veroa voitostaan, kun pienemmät yritykset maksavat voitostaan jopa 30 prosenttia veroa.

Yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja

16. katsoo, että yhteisestä yhdistetystä yhtiöveropohjasta on kahtalaista hyötyä: ensinnäkin se auttaa torjumaan aggressiivista verosuunnittelua, veropetoksia ja veronkiertoa sekä jäsenvaltioiden välistä haitallista verokilpailua, ja toiseksi se lujittaa sisämarkkinoita ja vähentää kaikenkokoisiin rajatylittävää toimintaa harjoittaviin yrityksiin kohdistuvaa hallinnollista rasitetta.

17. katsoo, että veropohjan määrittäminen yksien verosääntöjen perusteella 28 säännöstön sijaan yksinkertaistaisi tilannetta ja toisi yrityksille säästöjä hallintokuluissa. Säästöt olisivat erityisen merkittäviä niille pk-yrityksille, jotka toimivat useamman jäsenvaltion alueella.

18. korostaakin yhteisen yhdistetyn yhtiöveropohjan mahdollisia myönteisiä vaikutuksia talouskasvuun, työllisyyteen ja verotuksen oikeudenmukaisuuteen sekä julkiseen talouteen myös paikallis- ja aluetasolla.

Yhteisen yhdistetyn yhtiöveropohjan paikalliset ja alueelliset näkökohdat

19. katsoo, että vaikka yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja ei – ainakaan vuoden 2011 ehdotuksessa – liity suoraan paikallis- ja aluetason verotukseen, sen käyttöönotto vaikuttaisi paikallis- ja aluehallinnon verotuloihin, joista osa muodostuu jäsenvaltiosta riippuen valtakunnallisen veropohjan perusteella kannetusta paikallis- tai alueverosta ja/tai valtakunnallisen yhtiöveron osuudesta.

20. kehottaa komissiota tarkastelemaan huolellisesti yhteisen yhdistetyn yhtiöveropohjan käyttöönottoa koskevan uuden lainsäädäntöehdotuksen mahdollisia vaikutuksia paikallis- ja aluehallintoon ja erityisesti niiden talousarvioon, aloittamatta kuitenkaan uudelleen alusta ehdotuksen kaikkien vaikutusten arviointimenettelyä, sillä tämä viivästyttäisi tarpeettomasti hankkeen toteutumista.

21. korostaa, että yhteisen yhdennetyn yhtiöveropohjan käyttöönotto vaikuttaisi eräissä jäsenvaltioissa paikallis- ja aluetason veroihin, sillä olisi yksinkertaisuuden vuoksi loogista, että samaa veropohjaa käytettäisiin myös paikallis- ja alueverojen määrittämiseen.

Yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja ja verokannat

22. korostaa, että yhteisellä yhdistetyllä veropohjalla ei ole tarkoitus yhdenmukaistaa verokantoja, sillä nykyisiin perussopimuksiin ei sisälly yhtään suoraa verotusta käsittelevää artiklaa. Yhdenmukaistamismahdollisuuden puuttuminen nykyisistä perussopimuksista ei kuitenkaan estä jäsenvaltioita halutessaan harkitsemasta tiiviimpää yhteistyötä tässä asiassa.

23. huomauttaa, että lakisääteiset yhtiöverokannat eri jäsenvaltioissa antavat epätarkan tai jopa harhaanjohtavan käsityksen, sillä veropohjat, verovähennykset ja etuusjärjestelmät vaihtelevat suuresti. Komitea korostaa, että tietyissä tapauksissa tosiasiallinen verokanta on hyvin kaukana lakisääteisestä verokannasta.

24. pyytää siksi avoimuuden vuoksi, että jäsenvaltiot ja yhtiöverotuksen alalla lainsäädäntävaltaa käyttävät alueet toimittavat komissiolle yksityiskohtaisia lukuja tämänhetkisestä tosiasiallisesta keskimääräisestä yhtiöverokannasta, jossa on otettu huomioon kaikki vähennykset.

Pakollisuus ja yhdistämisen lykkääminen

25. on tyytyväinen komission uuteen ehdotukseen sisältyvään pyrkimykseen tehdä yhteisestä yhdistetystä veropohjasta pakollinen ainakin monikansallisille yhtiöille, sillä onhan selvää, että ne yhtiöt, joka turvautuvat aggressiivisiin verostrategioihin tai jopa veronkiertoon tai veropetoksiin, eivät osallistuisi yhteistä yhdistettyä veropohjaa koskevaan järjestelmään, joka estäisi tällaiset käytännöt, jos se olisi vapaaehtoinen.

26. muistuttaa, että komitea ehdottikin vuonna 2011 antamassaan lausunnossa, että yhteisestä yhdistetystä veropohjasta tehdään pakollinen siirtymäkauden jälkeen ainakin tietynkokoisille yrityksille (2).

27. pitää suotavana ottaa välittömästi käyttöön yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja. Koska yhdistämisneuvottelut ovat olleet hankalia ja pitkäaikaisia, AK kannattaa komission lähestymistapaa, jonka mukaan yhteisen yhdistetyn yhtiöveropohjan yhdistämisosiota voidaan lykätä, jos tämä auttaa edistymään neuvotteluissa muista ehdotuksen osa-alueista ja etenkin yhteisen veropohjan määrittelystä. Komitea paneekin merkille komission 27. lokakuuta julkaisemassa vuoden 2016 työohjelmassaan ilmoittaman aikomuksen vetää pois nykyinen yhteistä yhdistettyä yhtiöveropohjaa koskeva ehdotuksensa, mutta pohtii, missä määrin aikomus korvata se ehdotuksilla, joissa sovelletaan vaiheittaista lähestymistapaa ja aloitetaan sopimalla pakollisesta veropohjasta, enteilee komission 8. lokakuuta aloittaman, tammikuun 8. päivään 2016 jatkuvan julkisen kuulemismenettelyn tuloksia.

28. muistuttaa kuitenkin, että yhdistämisen on kuuluttava jatkossakin EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden tavoitteisiin yhtiöverotuksen alalla, sillä se tarjoaisi vastauksen kysymykseen konserninsisäisestä siirtohinnoittelusta Euroopan unionissa ja ratkaisisi siihen liittyvät veronkierto-ongelmat. Lisäksi se yksinkertaistaisi tilannetta ja toisi yrityksille huomattavaa säästöä hallintokuluissa.

29. katsoo, että jos yhdistämistä koskevat neuvottelut kariutuvat, voitaisiin harkita vähimmäisverokantaa.

30. on lisäksi huolissaan siitä, että komission kaavailema väliaikainen rajatylittävä tappiovähennys, jota sovellettaisiin yhdistämistä odotettaessa, avaisi mahdollisuuksia uudenlaiseen aggressiiviseen verosuunnitteluun. AK kehottaa komissiota aikaistamaan alun perin ehdotettua täytäntöönpanoaikataulua tämän riskin vuoksi, sillä se aiheuttaisi jäsenvaltioille huomattavia tulonmenetyksiä.

Muita yhteiseen yhdistettyyn yhtiöveropohjaan liittyviä näkökohtia

31. katsoo, että moniin verojärjestelmiin sisältyvä velkaan ja korkoihin sovellettava etuuskohtelu hidastaa yritysten rahoitusmallien monipuolistumista ja estää EU:n ulkopuolisissa maissa yleisesti harjoitetun oman pääoman ehtoisen yhtiörahoituksen yleistymisen EU:ssa.

32. pyytääkin komissiota ja jäsenvaltioita suosimaan yritysten rahoituslähteiden monipuolistamista, joka olisi kiistatta hyödyllistä kasvun ja työllisyyden kannalta.

33. muistuttaa komitean ehdotuksesta, joka esitettiin vuonna 2011 annetussa lausunnossa yhteisestä yhdistetystä veropohjasta: sen mukaan ympäristönsuojeluun ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen liittyvät toistuvat menot olisi katsottava vähennyskelpoisiksi kuluiksi. Tämä koskee myös aloitteita, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön ympäristöystävällisiä integroituja tuotantoprosesseja.

34. kehottaa komissiota sisällyttämään tällaisen vähennysmahdollisuuden uuteen lainsäädäntöehdotukseen, jota odotetaan vuonna 2016.

35. toteaa myös jälleen, kuten vuonna 2011, että yhteinen yhdistetty veropohja tulisi ottaa käyttöön samaan aikaan yhteisten tilinpitosääntöjen kanssa, jotta hallinnollisen yksinkertaistamisen tavoite saavutettaisiin täysimääräisesti.

OECD:n työ

36. on tyytyväinen siihen, että Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) työn tuloksena G20-maiden valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät 16. marraskuuta 2015 Antalyassa veropohjan rapautumisen ja voitonsiirtojen (base erosion and profit shifting, BEPS) vastaisen toimintasuunnitelman, johon osallistuu 62 maata. Komitea pitää kuitenkin riittämättöminä säännöksiä maakohtaisista julkisista ilmoituksista (country by country reporting), sillä BEPS-toimintasuunnitelman toimintalinjassa 13 kaavaillaan tietojen automaattista raportointia vain konsernin emoyhtiön verotuksellisen kotipaikan veroviranomaisille, vaikka EU:ssa on jo julkinen ilmoitusvelvollisuus, joka koskee EU:hun sijoittautuneita pankkeja ja kaivannaisteollisuutta.

37. pyytää Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita sekä lainsäädäntävaltaa yhtiöverotuksen alalla käyttäviä alueita varmistamaan, että BEPS-paketin soveltaminen tehdään pakolliseksi veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevan uuden direktiivin avulla, jotta näitä ilmiöitä pystytään torjumaan tehokkaasti unionissa.

38. pitää myönteisenä, että talous- ja rahoitusasioiden neuvostossa on päästy sopimukseen nk. muutetusta nexus-lähestymistavasta, ja katsoo lisäksi, että mainitulla direktiivillä tulisi myös sisällyttää unionin oikeuteen sitova muutettu nexus-lähestymistapa, joka on määritelty OECD:n tasolla BEPS-hankkeen yhteydessä ja talous- ja rahoitusasioiden neuvostossa käytännesääntöjä käsittelevässä työryhmässä ja joka liittyy patenttituloihin sovellettaviin verokannustimiin (nk. patenttiboksit).

Yhteistyöhaluttomat oikeudenkäyttöalueet

39. katsoo, että samaan aikaan unionissa tarvittavien aloitteiden ja kehityssuuntausten kanssa on erittäin tärkeää tiukentaa EU:n lähestymistapaa yhteistyöhaluttomiin oikeudenkäyttöalueisiin eli veroparatiiseihin nähden.

40. katsoo, että jäsenvaltioiden eriävät linjaukset ja koordinoinnin puute erityisesti tässä asiassa tekevät mahdolliseksi sen, että yritykset välttyvät oikeudenmukaiselta verotukselta.

41. suhtautuu myönteisesti komission aloitteeseen julkaista tiedonannon liitteenä luettelo ”yhteistyöhaluttomista EU:n ulkopuolisista oikeudenkäyttöalueista” ja katsoo, että aloite on symbolisesti merkittävä.

42. katsoo lisäksi, että luettelon julkaisemisen pohjalta on käytävä kaikkien jäsenvaltioiden kesken keskustelua, jossa pyritään kunnianhimoisesti määrittämään yhteinen, koordinoitu EU-tason lähestymistapa näihin oikeudenkäyttöalueisiin nähden, jotta pystytään torjumaan niiden mahdollistamia haitallisia verokäytäntöjä.

43. pohtii, onko komission julkaiseman yhteistyöhaluttomien oikeudenkäyttöalueiden luettelon laatimisperuste mahdollisesti liian tiukka, sillä vähintään kymmenen jäsenvaltion on täytynyt määrittää kyseiset alueet yhteistyöhaluttomiksi.

44. on tässä yhteydessä tyytyväinen sopimuksiin, jotka EU on solminut toukokuussa 2015 Sveitsin, Andorran ja Liechtensteinin kanssa, sillä ne ovat suuri askel eteenpäin kohti avoimuutta ja veropetosten torjuntaa.

45. katsoo, että edellisessä kohdassa mainittuihin sopimuksiin sisältyvä automaattinen tietojenvaihtomekanismi on tehokas työkalu aggressiivisen verosuunnittelun vähentämiseen ja torjumiseen ja että se pitäisi ottaa yleisesti käyttöön. Komitea on myös tyytyväinen siihen, että useat komission luettelossa mainitut yhteistyöhaluttomat oikeudenkäyttöalueet ovat hyväksyneet tai sitoutuneet hyväksymään alaa koskevan maailmanlaajuisen standardin.

Bryssel 4. joulukuuta 2015. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Markku MARKKULA

(1) Closing the European Tax Gap, Report for Group of the Progressive Alliance of Socialists & Democrats in the European Parliament, kirjoittanut Tax Research UK:n johtaja R. Murphy. Saatavilla internetissä: http://www.socialistsanddemocrats.eu/sites/default/files/120229_richard_murphy_eu_tax_gap_en.pdf (englanniksi).

(2) Alueiden komitean lausunto ”Yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja (CCCTB)”, esittelijä: Gusty Graas (LU, ALDE). Viite: ECOS-V-018 / CdR 152/2011 fin. Saatavilla internetissä: http://webapi.cor.europa.eu/documentsanonymous/cdr152-2011_fin_ac_fi.doc