On selvää, että rokotus vähentää infektion todennäköisyyttä ja on erittäin tehoava vakavan tautimuodon ja kuoleman ehkäisemisessä. Rokotus ei tarjoa täydellistä suojaa tartuntaa vastaan, ja rokotetut voivat tartunnan saatuaan edelleen tartuttaa tautia. Rokotettujen tartunnat johtavat kuitenkin paljon todennäköisemmin suhteellisen lievään koronatautiin. Kolmesta jäsenvaltiosta saatujen tietojen alustava analyysi vahvistaa, että sairaalahoitoon joutuu huomattavasti enemmän rokottamattomia kuin rokotettuja. Toisin sanoen rokottaminen vähentää merkittävästi riskiä sairastua vakavaan koronatautiin.

Nykytilanteen kannalta on kuitenkin ratkaisevaa, että huomattava osa eurooppalaisista on edelleen rokottamatta. EU:n aikuisväestöstä 23,5 prosenttia on edelleen vailla täyttä rokotussarjaa, ja joissain jäsenvaltioissa osuus on jopa 70,8 prosenttia. Kaikkein huolestuttavinta on ehkä kuitenkin se, että joissakin jäsenvaltioissa jopa 65 prosenttia yli 65-vuotiaista ei edelleenkään ole saanut täyttä rokotussarjaa.

Yksi syy tähän kasvuun on se, että vallitseva virustyyppi on nyt delta-muunnos, joka on kaksi kertaa tartuttavampi kuin alkuperäinen virus, vaikka rokotteet tehoavatkin hyvin tämän muunnoksen aiheuttamaa tautia vastaan. Lisäksi immuniteetti on saattanut alkaa heikentyä ensimmäisenä rokotteen saaneiden joukossa (yleensä riskiryhmät ja vanhimmat ikäryhmät). Vuodenajan vaihtumisen myötä suuri osa yhteiskunnan toiminnasta on siirtynyt sisätiloihin, missä virus voi tarttua helpommin. Lisäksi vauhti, jolla hallituksen lieventävät tai määräävät rajoituksia ja varotoimia, vaikuttaa selvästi viruksen leviämiskykyyn.

Covid-19-tapaukset ovat lisääntyneet jyrkästi lokakuusta lähtien. Tämä on johtanut siihen, että vakavat sairastumiset, sairaalahoidon tarve ja kuolemantapaukset ovat lisääntyneet viikoittain erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa rokotuskattavuus on alhainen. Rokotettujen määrän lisääntyminen merkitsee kuitenkin myös sitä, että tautiin vakavasti sairastuvien tai siihen kuolevien osuus väestöstä on merkittävästi pienempi kuin ensimmäisten aaltojen aikana.

EU:lla on nyt edessään kaksi haastetta. Jäsenvaltiot ovat jo tilanteessa, jossa terveydenhoitojärjestelmille erittäin vakavia haasteita aiheuttavien vakavien tapausten määrä kasvaa nopeasti. Tämän lisäksi tulee nyt omikron-muunnoksen uhka. Vaikka tämän muunnoksen täsmällisiä vaikutuksia vasta arvioidaan, se on leviämisen nopeuden ja mutaatioiden laajuuden vuoksi selkeästi huolta aiheuttava virusmuunnos. Muunnoksen ilmaannuttua rokotuskattavuus on vielä riittämätön, tehosterokotteita aletaan vasta jakaa ja terveyspalveluihin on kohdistunut lähes kahden vuoden ajan voimakasta painetta, joten tarvitaan kiireellisiä toimia.

Kuluneet 18 kuukautta ovat osoittaneet, että EU:n koordinoidut toimet ovat kaikkein tuloksellisin ja vakuuttavin lähestymistapa pandemiaan. Ne maksimoivat toimien laajuuden ja vaikutuksen, varmistavat ennakoitavuuden kansalaisten kannalta ja tarjoavat puitteet, joissa jäsenvaltiot voivat räätälöidä toimiaan. Ne osoittavat kansalaisille, että toimia ohjaa edelleen vahva tieteellinen konsensus. Nyt on jälleen kerran pikaisesti tukeuduttava tähän lähestymistapaan. EU:n on osoitettava päättäväisyyttään toteuttamalla nopeita, selkeitä ja koordinoituja toimia viruksen uuden leviämisen pysäyttämiseksi.

Kiireellisyys koskee myös maailmanlaajuisia toimia. Voimme torjua pandemiaa tuloksellisesti ja edistyä pitkän aikavälin terveysturvallisuuden saavuttamisessa ainoastaan tekemällä yhteistyötä. Omikron-muunnos osoittaa jälleen kerran reaaliaikaisen läpinäkyvyyden ja globaalin koordinoinnin merkityksen sekä sen, että on tärkeää jakaa pandemian torjunnassa tarvittavia välineitä. Samalla korostuu, että kansainvälisissä toimissa kaikkien maiden tukemiseksi pandemian torjunnassa ei ole menty riittävän pitkälle. Näiden toimien kiihdyttäminen on ensiarvoisen tärkeää.

Jälleen esiin tullut uusien virusmuunnosten riski on kuitenkin muistutus siitä, että jatkossakin on toimittava päättäväisesti ja nopeasti. Käytössä on nyt paljon laajempi valikoima välineitä sekä kokemusta niiden hyödyntämisestä parhaalla mahdollisella tavalla. Rokottamisen eteneminen on kuitenkin merkinnyt myös sitä, että uusia toimenpiteitä pandemian kulloisenkin vaiheen ennakoimiseksi ei ole aina toteutettu ajoissa. Joudumme taas oppimaan, että mitä enemmän näiden välineiden käyttö viivästyy, sitä jyrkempiä toimia tarvitaan.

Tarvitaan kiireellisiä ja määrätietoisia toimia. EU:n, sen jäsenvaltioiden ja kansalaisten yhteiset toimet merkitsevät sitä, että olemme nyt paljon valmiimpia toimimaan kuin pandemian alkaessa. Tiedämme paljon enemmän covid-19-tartuntojen rajoittamisesta hygieniatoimenpiteillä ja kohdennetuilla rajoituksilla. Käyttöön saadaan jatkuvasti enemmän covid-19-taudin hoitokeinoja. Ennen kaikkea rokotukset vähentävät huomattavasti useimpien eurooppalaisten riskejä. Niiden ansiosta on voitu palata pitkälti normaaliin elämään ja taloudet ovat alkaneet elpyä. Rokotukset ovat myös antaneet mahdollisuuden EU:n digitaalisen koronatodistuksen kaltaisille aloitteille, joilla vapauksia voidaan palauttaa. EU:n yhteiset toimet rokotteiden tuotannon ja tarjonnan edistämiseksi ovat lisänneet merkittävästi rokotusten saatavuutta, joka on nyt itsestään selvää. Tämä on selkeä esimerkki EU:n tason lähestymistavan lisäarvosta. Rokottaminen tarkoittaa sitä, että pandemian torjuntatoimet voidaan räätälöidä paremmin kunkin yksilön tilanteen mukaan.

Covid-19-tartuntojen määrä on tänä syksynä lähtenyt uuteen kasvuun monissa jäsenvaltioissa, ja sairaaloihin ja terveydenhuollon työntekijöihin kohdistuu taas painetta. Hallitusten on jälleen löydettävä tasapaino viruksen leviämistä rajoittavien toimenpiteiden ja sosiaaliseen elämään ja talouteen kohdistuvien kustannusten välillä. Paluu kriittiseen tilanteeseen hetkellisen helpotuksen jälkeen on aiheuttanut monissa kansalaisissa turhautumista ja väsymystä. Omikron-muunnoksen aiheuttama uusi uhka on lisännyt huolta entisestään.

·Jäsenvaltioiden on aloitettava tehosterokotukset välittömästi, sillä se on välttämätöntä suojan kasvattamiseksi muunnoksia vastaan.

Kolmanneksi matkustusrajoitukset voivat hidastaa tämän muunnoksen leviämistä EU:hun unionin ulkopuolelta. Yhteiset puitteet (ks. jäljempänä), jotka otettiin käyttöön EU:hun matkustamisen rajoittamiseksi, mahdollistivat ”hätäjarrun” käytön tuntien kuluessa siitä, kun WHO oli tunnustanut omikron-muunnoksen. Niiden tuloksena tehtiin 26. marraskuuta päätös soveltaa kohdennettuja matkustusrajoituksia niihin maihin, joissa omikron-muunnosta on eniten. Näiden järjestelyjen avulla tilannetta voidaan myös seurata jatkuvasti, jotta tieteellisen näytön myötä voidaan laajentaa kyseisten kolmansien maiden luetteloa tai ottaa käyttöön mahdollisia toimenpiteitä EU:ssa taikka poistaa varotoimenpiteitä.

Toiseksi terveyshätätilanteiden valmiusviranomaisen (HERA) perustamisen myötä syyskuussa 2021 komissio on koonnut sekä kansallisen että EU:n tason strategista osaamista ja asiantuntemusta HERAn johtokuntaan. HERA on jo ottamassa käyttöön ja verkottamassa mallintamis- ja ennakointivalmiuksia, jotta oikeat toimet voidaan tunnistaa ja ottaa käyttöön nopeasti. Sen vankka teollinen ulottuvuus hyödyntää teollisia kumppanuuksia ja laajentaa rokotteiden ja hoitojen teollista kapasiteettia.

Tässä suhteessa EU voi hyödyntää kuluneen vuoden aikana toteutettuja keskeisiä aloitteita. Ensinnäkin helmikuussa 2021 käynnistetyn Hera Incubator -suunnitelman avulla komissio valmistautui muunnosten havaitsemiseen sekä sopivien rokotteiden kehittämiseen, lakisääteiseen hyväksymiseen ja tuotantoon. EU on toteuttanut huomattavia toimia vahvistaakseen valmiuksiaan havaita ja luonnehtia huolta aiheuttavia muunnoksia. Helmikuussa 2021 asetettiin saataville 200 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden sekvensointivalmiuksien lisäämiseen. Koko genomin sekvensointia koskeva palvelusopimus on auttanut 11:tä jäsenvaltiota ja kolmea Länsi-Balkanin maata analysoimaan yli 100 000 näytettä. Uudella 77 miljoonan euron ohjelmalla rakennetaan genomisekvensointiin ja testaukseen pitkäaikaista infrastruktuuria 24 EU/ETA-maahan. Ohjelmaa on ehdotettu jatkettavaksi vuoteen 2022. Tämä tarkoittaa paitsi parempaa reagointia nykyiseen pandemiaan, myös valmiuksien pysyvää lisäämistä. EU on myös kehittänyt valmiuksiaan jäteveden testaamiseen uusien tapausten paikantamiseksi. Näin ollen EU on nyt paremmin valmistautunut muunnoksiin: investoinnit geenisekvensoinnin kapasiteetin lisäämiseen ja tehokkaaseen tietojen jakamiseen mahdollistavat uusien mutanttikantojen reaaliaikaisen havaitsemisen, jolloin voidaan ryhtyä välittömästi toimiin. Rokotteiden mukauttaminen tarvittaessa uusiin kantoihin sisällytetään nyt rokotevalmistajien kanssa tehtäviin sopimuksiin.

Maailmanlaajuisten toimien lisäksi myös EU:n ja jäsenvaltioiden on toimittava nyt. Samalla kun omikron-muunnosta koskevien keskeisten tietojen keräämiseksi toteutetaan kiireellisiä toimia, on olennaista noudattaa varotoimia. Jäsenvaltioiden on toteutettava valmiussuunnitelmat heti, kun tapauksia ilmenee. Rokottamisen lisäämisen, mukaan lukien tehosterokottamisen nopea käynnistäminen, sekä varotoimien ja sosiaalisia kontakteja vähentävien rajoitusten nopean käyttöönoton pitäisi hidastaa omikron-muunnoksen ja mahdollisten muiden varianttien leviämistä. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä nopeisiin ja määrätietoisiin toimiin aina, kun tapausklustereita havaitaan.

Omikron-muunnoksen (B.1.1.529) löytyminen Etelä-Afrikassa kuvaa, miten tärkeää on toimia nopeasti ja päättäväisesti viruksen leviämisen vähentämiseksi ja hidastamiseksi sekä mahdollisten uusien mutaatioiden riskin hallitsemiseksi. Etelä-Afrikan tekemä analyysityö ja sen avoimuus tulosten jakamisessa on ollut välttämätöntä nopeiden maailmanlaajuisten toimien mahdollistamiseksi. Se on malliesimerkki siitä, miten kansainvälisen yhteistyön olisi toimittava.

Vakavien tautimuotojen lisääntyminen erityisesti rokottamattomien keskuudessa on aiheuttanut valtavan paineen sairaaloille ja terveydenhuoltohenkilöstölle, jotka ovat jo joutuneet venymään 18 viime kuukauden aikana. Terveydenhuoltojärjestelmien ylikuormittuminen vaikuttaa suoraan myös muiden kuin covid-19-potilaiden terveyteen, sillä jälleen kerran tarve hoitaa covid-19-potilaita aiheuttaa painetta muiden sairauksien hoidolle. Näin ollen terveydenhuoltojärjestelmiin kohdistuu paine, joka saattaa olla jopa viime talvea suurempi. Tästä syystä joudutaan väistämättä ottamaan käyttöön uusia toimenpiteitä, ja hallitusten on tehtävä vaikeita päätöksiä siitä, mitä toimenpiteitä sovelletaan ja milloin.

·Komissio tukee näytteenottoa maissa, joissa sekvensointidataa on vähän, sekä antigeenitestien käyttöönottoa.

·Sekä EU:n että jäsenvaltioiden olisi tarjottava tukea eteläisen Afrikan maille ja muille asiaankuuluville maille uuden muunnoksen aiheuttamiin infektioihin liittyvien kliinisten tietojen keräämiseen ja tutkimiseen.

·HERAn potentiaalia hyödynnetään edelleen omikron-muunnoksen torjumiseksi kaikin voimin:

·HERAn muunnosasiantuntijaryhmä toimii tilanneanalyysin koordinointikeskuksena;

·HERA tekee yhteistyötä rokotevalmistajien kanssa varmistaakseen tarvittaessa rokotteiden nopean mukauttamisen uuteen muunnokseen ja taatakseen rokotteiden riittävän tuotantokapasiteetin;

·HERAn johtokunta huolehtii, myös koordinoidusti WHO:n kanssa, EU:n ja kansallisen tason toimien strategisesta ohjaamisesta.

III VAKAASTI SAMAAN SUUNTAAN: KOORDINOIDUT TOIMET COVID-19:N TORJUMISEKSI

Virus on osoittautunut kestäväksi ja mukautumiskykyiseksi. EU:n alueella vallitseva muunnos on delta, ja nyt omikron-muunnos aiheuttaa uuden uhkan. Pandemia voidaan ottaa hallintaan ja pitää hallinnassa ainoastaan jatkuvien ja määrätietoisten toimien avulla. Sen vuoksi on erityisen tärkeää, että toimia toteutetaan myös silloin, kun tartuntojen määrä on alhainen, eikä ainoastaan silloin, kun tartunnat lisääntyvät tai ilmaantuu uusia muunnoksia. Tämä on ollut EU:n pandemian vastaisia toimia ohjaava periaate. Näin voidaan varmistaa rokotteiden saatavuus, toimitukset ja antaminen, parantaa sairastuneiden hoitoa ja toimia yhdessä sen varmistamiseksi, että rajoitukset tehoavat mutta ovat kuitenkin oikeasuhteisia ja oikeudenmukaisia.

Yksi kuluneen puolentoista vuoden tärkeimmistä opeista on se, että on tärkeää sopia yhteisestä ja koordinoidusta EU:n lähestymistavasta ja tiedottaa siitä mahdollisimman selkeästi. Rokotuksia koskevien kansallisten lähestymistapojen erot, joita ei ole selitetty selkeästi, ovat heikentäneet pyrkimyksiä torjua rokotevastaisuutta. Kansanterveystoimenpiteiden suuret erot, joita ei ole voitu selittää yhtä suurilla eroilla epidemiologisessa tilanteessa, ovat heikentäneet kansalaisten luottamusta.

Rokotteiden tehon parantaminen

Rokottamista on jatkettava. Rokotteiden tarjonta ja tuotantokapasiteetti on nyt varmistettu EU:n rokotestrategian kautta. EU:n tuotantokapasiteetti vakiintuu tämän vuoden loppuun mennessä 300 miljoonaan annokseen kuukaudessa. EU:n rokotestrategian puitteissa tehdyt sopimukset antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden saada kaikki tarvitsemansa rokoteannokset (tarvittaessa myös mukautetut rokotteet) vuosina 2022 ja 2023. EU:n on edelleen investoitava parempien ja kehittyneempien rokotteiden kehittämiseen ja tuottamiseen covid-19-virusta ja sen muunnoksia vastaan. HERA mahdollistaa vahvan strategisen kapasiteetin kehittämisen juuri tämän tehtävän suorittamiseen. Näin voidaan torjua sekä nykyisiä että tulevia uhkia parantamalla rokotteiden kehittämistä, valmistusta, hankintaa ja jakelua. Tähän sisältyy rokotteiden tuotannon kannalta olennaisten tarvikkeiden ja materiaalien heikkouksien tunnistaminen ja niihin puuttuminen komission teollisen mittakaavan covid-19-rokotetuotantoa käsittelevän työryhmän työn pohjalta. Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä nykyisiä yhteishankintoja mahdollisen rokoteruiskupulan poistamiseksi. Keskeistä on myös parantaa rokotteiden saatavuutta, jotta terveyspalvelut voivat antaa rokotteita kansalaisten kannalta helposti siellä missä he liikkuvat.

Tällä hetkellä on tärkeintä suostutella rokottamattomat ottamaan rokotus. Jäsenvaltiot alkavat käyttää suurempaa toimenpidevalikoimaa sen todellisuuden heijastamiseksi, että rokottamaton aiheuttaa koko kansanterveydelle ja terveydenhuoltojärjestelmien kestävyydelle suuremman uhan kuin rokotettu. Rokotevastaisuudelle on monia syitä. Usein tarvitaan räätälöityjä paikallisia ratkaisuja, ja luottamus paikallisiin terveydenhuollon ammattilaisiin on keskeinen tekijä. On kuitenkin olemassa tiettyjä yhteisiä tekijöitä, joihin EU ja sen jäsenvaltiot – samoin kuin Naton kaltaiset maailmanlaajuiset kumppanit – voisivat jatkossakin reagoida yhdessä. Esimerkkinä mainittakoon rokotteita koskeva valtava väärän tiedon ja disinformaation määrä, jota julkisuudessa levitetään. Komissio on ottanut käyttöön erityisen prosessin, jolla disinformaatioon voidaan reagoida nopeasti. Nopea hälytysjärjestelmä mahdollistaa toimivan yhteistyön jäsenvaltioiden kanssa, ja sen erityinen covid-19-yhteistyöalue kokoaa yhteen pandemiaan liittyviä disinformaatioanalyyseja ja vastauksia. Komissio on myös tarjonnut suoraa kahdenvälistä tukea niille jäsenvaltioille, joissa rokotuskattavuus on alhaisin, ja ollut yhteydessä myös kyseisten maiden terveydenhuollon ammattilaisiin. Tätä voitaisiin nyt laajentaa siten, että myös yhteisöjen johtohahmojen (esimerkiksi yritysten ja ammattiliittojen johtajien, uskonnollisten johtajien ja urheilujohtajien) aktivoimiseksi. Komissio tekee yhteistyötä myös verkkoalustojen kanssa motivoidakseen niitä tarjoamaan tilaa viestintäkampanjoille ja asiantuntijoiden näkemysten esiin tuomiselle sekä seuraamaan disinformaatiota ja jakamaan tietoa.

Immuniteetin heikentymisvauhdista saadaan koko ajan lisää tietoa. Tehosteannokset ovat keskeisin vastaus tähän heikentymiseen. Ne ovat olennaisia välineitä myös suojautumisessa muunnoksia vastaan. Tällä hetkellä kaikki EU:n jäsenvaltiot tarjoavat tehosteannoksia tai lisäannoksia riskialtteimmille ryhmille, kuten vanhuksille, immuunipuutteisille ja niille, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt, pitkäaikaishoidossa oleville ja terveydenhuollon työntekijöille. Edellä mainitut ECDC:n ohjeet huomioon ottaen kaikkien jäsenvaltioiden on varmistettava, että riskiryhmät saavat tehosterokotteen mahdollisimman pian, ja otettava käyttöön oikeat välineet ja resurssit laajojen tehosterokotekampanjoiden toteuttamiseksi. Omikron-muunnoksen puhkeaminen lisää tarvetta käynnistää laajat tehostekampanjat kaikissa jäsenvaltioissa.

Koronaan sairastuneiden hoitaminen

Keskeinen edistysaskel covid-19-viruksen torjunnassa on ollut myös koronaan sairastuneiden parempi hoito. Tämä on seurausta diagnoosimenetelmien parantumisesta. Sen ansiosta ymmärretään paremmin viruksen esiintyvyyttä ja tapoja torjua sitä. Jäsenvaltioiden mahdollisuudet käyttää lääkkeitä koronataudin hoidossa paranevat. COVID-19:n hoitokeinoja koskeva EU:n strategia on nyt käytössä, ja siihen sisältyy kymmenen lupaavinta lääke-ehdokasta, joiden saatavuuden varmistamiseksi on tehty useita yhteishankintoja jäsenvaltioiden kanssa. Kolme hoitomuotoa on nyt hyväksytty. Tämä on erityisen tärkeää koronataudin kaikkein haavoittuvimmassa asemassa oleville aiheuttamien riskien rajoittamisessa. Se voisi myös auttaa selviytymään haasteista, joita koronan jälkitaudit aiheuttavat parantuneille potilaille. Viestinnällä on keskeinen rooli kerrottaessa hyväksyttyjen hoitojen hyödyistä ja torjuttaessa väärää tietoa. Hoidot auttavat ihmisiä toipumaan nopeammin ja lieventävät viruksen vaikutuksia yksilöihin ja terveydenhuoltojärjestelmiin. Ne kuitenkin vain täydentävät rokotuksia, eivät korvaa niitä. Tämä on tärkeä osa myös HERAn työtä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

Samaan aikaan tapausten lisääntyminen joissakin jäsenvaltioissa uhkaa viedä terveydenhuoltojärjestelmät takaisin kriisitilaan. Unionin pelastuspalvelumekanismi on käytettävissä tuen kohdistamiseksi vähemmän kärsiviltä jäsenvaltioilta niille, joihin kohdistuu eniten painetta. EU:n hätäavun koordinointikeskus on lokakuun alusta lähtien helpottanut välittömän ihmishenkiä pelastavan avun toimittamista useista jäsenvaltioista Romaniaan ja Latviaan.

Ehkäisytoimenpiteet

Jokapäiväinen käytös on olennainen osa viruksen torjuntaa, ja sen olisi pysyttävä normina. Siihen kuuluu tietenkin suu- ja nenäsuojainten käyttö suljetuissa ja riskialttiissa tiloissa, korkean riskin kokoontumisten välttäminen, etäisyyksien pitäminen ja suljettujen tilojen asianmukainen ilmanvaihto.

Koska virus leviää ja uusi omikron-muunnos uhkaa jatkaa tilannetta edelleen, on selvää, että tarvitaan myös muita ehkäisytoimenpiteitä kontaktien ja tartuntojen rajoittamiseksi. Rokotukset eivät yksinään riitä pysäyttämään virusta. Pandemian alusta lähtien kertyneet kokemukset osoittavat, että tällaiset toimenpiteet ovat olennainen osa toimia viruksen leviämisen torjumiseksi. Onnistumiseen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa määrätietoinen päätöksenteko, hyvä viestintä ja yhteisön sitoutuminen. Kuten koko pandemian ajan, viranomaisten on löydettävä tasapaino, jotta rajoitukset olisivat oikea-aikaisia ja tehoavia mutta myös oikeasuhteisia: yksilöiden vapauksia ei pitäisi rajoittaa, jos se ei vähennä merkittävästi viruksen vaikutusta. On syytä ottaa oppia rajoitusten soveltamisesta saaduista aiemmista kokemuksista – kuten siitä, miten paljon oppilaitosten sulkeminen vaikutti lasten ja nuorten mielenterveyteen ja opintomenestykseen. Toisaalta olennaisten toimien toteuttaminen liian myöhään tarkoittaa sitä, että tarvitaankin rajumpia toimenpiteitä. Hygienian parantamisesta, kotona pysymisestä oireiden ilmetessä ja muista vastaavista toimenpiteistä saattaa tulla pitkällä aikavälillä uusia yhteiskunnallisia normeja.