Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto jäsenvaltioille maaseudun kehittämistä koskevan yhteisöaloitteen suuntaviivojen vahvistamisesta (Leader+)"



Virallinen lehti nro C 051 , 23/02/2000 s. 0085 - 0088



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto jäsenvaltioille maaseudun kehittämistä koskevan yhteisöaloitteen suuntaviivojen vahvistamisesta (Leader+)" (2000/C 51/18) Euroopan komissio päätti 19. lokakuuta 1999 perustamissopimuksen 262 artiklan määräysten mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Talous- ja sosiaalikomitea päätti nimetä Jean-Paul Bastianin lausunnon valmistelusta vastaavaksi yleisesittelijäksi. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 8. ja 9. joulukuuta 1999 pitämässään 368. täysistunnossa (joulukuun 9. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon yksimielisesti. 1. Johdanto 1.1. Komitea suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoluonnokseen, joka sisältää Leader+ -aloitteen suuntaviivat. Komitea on tyytyväinen myös siihen, että tämä maaseudun kehittämistä koskeva yhteisöaloite valittiin Agenda 2000:n puitteissa yhdeksi niistä neljästä yhteisöaloitteesta, joita jatketaan ohjelmakaudella 2000-2006. 1.2. Yli 80 % unionin alueesta on nimittäin maaseutua, ja siellä asuu yli neljäsosa unionin asukkaista. Komitean mielestä Leader+ -aloite täydentää mainiosti rakennerahastoista tuettavia maaseudun kehittämistoimenpiteitä. Komitea toivookin, että kaikki nämä ohjelmat yhdessä edistävät elävän maaseuturakenteen säilymistä unionissa. 1.3. Komitea tekee Leader II:sta saatujen kokemusten perusteella seuraavat havainnot: 2. Leader+ -aloitteen rahoittaminen EMOTR:n ohjausosastosta 2.1. Komissio ehdottaa hallinnon yksinkertaistamiseksi, että Leader+ -aloitetta ei rahoitettaisi Leader II:n tapaan EMOTR:n ohjausosaston, Euroopan aluekehitysrahaston ja Euroopan rakennerahastojen yhteisvoimin vaan ainoastaan EMOTR:n ohjausosastosta. 2.2. Komissio toivoo EMOTR:n ohjausosaston ottavan mallia EMOTR:n tukiosastosta, josta rahoitetaan vastedes puhtaiden maataloustoimien lisäksi myös maaseudun yleisiä kehittämistoimenpiteitä, ja osallistuvan YMP:n toiseen pilariin kuuluvan aluekehityspolitiikan rahoitukseen. 2.3. Tämänsuuntaisessa kehityksessä, joka on tässä vaiheessa vielä vähäistä ja kokeiluluonteista, ei ole komitean mielestä kyse ainoastaan yksinkertaistamisesta vaan unionin toivomasta yleisestä poliittisesta suuntauksesta, jota olisi syytä käsitellä perinpohjaisesti, mikäli sitä halutaan jatkaa vuoden 2006 jälkeen. 2.4. Komitea toivoo, että tällä haavaa maatalousyrittäjien - maatalouden ympärille kehittynyt toiminta mukaan lukien - ja heidän perheidensä toteuttamat lukuisat maatalouden kehittämishankkeet pääsisivät Leader+ -aloitteen puitteissa toteutettavien kehitysstrategioiden piiriin, mikä on myös EMOTR:n ohjausosaston päätavoitteen mukaista. 3. Leader+ -aloitteen ulottaminen koko unionin alueelle 3.1. Leader-aloite oli ainoastaan tavoitteiden 1, 5b ja 6 piiriin kuuluvien alueiden käytettävissä. Leader+ -aloite puolestaan kattaa kaikki unionin maaseutualueet, ja jäsenvaltiot voivat itse määrittää kohdealueet. 3.2. Komitea on tyytyväinen Leader+ -aloitteen laaja-alaisuuteen Leader II -aloitteeseen nähden. Komitea uskoo sen lisäävän jäsenvaltioiden itsenäisyyttä kohdealueiden määrittämisessä. 3.3. Komitea on kuitenkin huolissaan mahdollisista haittavaikutuksista: hankkeiden moninkertaisesta määrästä ja hajonnasta sekä tästä mahdollisesti aiheutuvasta tehon laskusta. Huoli vaikuttaa sitäkin aiheellisemmalta, kun otetaan huomioon, että tukikelpoisuuden laajentaminen Leader+ -aloitteen mukaiseksi toteutetaan supistumassa olevin määrärahoin (Leader+ -aloitetta varten myönnetään seitsemäksi vuodeksi 2020 milj. euroa vuoden 1999 hintoina ilmaistuna; Leader II -aloitetta varten myönnettiin samansuuruinen määräraha kuudeksi vuodeksi). 3.4. Komitea kehottaa näin ollen komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään etukäteen tarvittaviin toimiin, jotta määrärahaa ei jaettaisi liian pieninä osuuksina, koska tämä saattaisi vaikuttaa kielteisesti tuloksiin, sekä valvomaan, että kaikki maaseutualueiden kehittämisohjelmat nivoutuvat hyvin yhteen (ks. seuraavassa kohta 5). 4. Leader+ -aloitteeseen hyväksyttävien hankkeiden kokeileva luonne 4.1. Komission tiedonannossa (mm. kohdassa 14) täsmennetään paikallisten toimintaryhmien (LAG) ehdottamien kehitysstrategioiden arviointiperusteet. 4.2. Komissio painottaa yleisesti, että strategioiden tulisi olla luonteeltaan kokeilevia, jotta ne olisivat oikeutettuja yhteisön osarahoitukseen (vrt. tiedonannon kohta 37). 4.3. Komitean mielestä edellä mainittu vaatimus vastaa Leader+ -aloitteen tavoitetta: pyritään kannustamaan ja tukemaan omaperäisten ja laadukkaiden strategioiden luomista ja toteuttamista maaseudun kokonaisvaltaista kehittämistä ajatellen. 4.4. Komitea yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan hankkeiden kokeileva luonne on yksi ehdotettujen strategioiden valintaperusteista. Muita perusteita ovat strategioiden integroituminen ja mukautuminen asianomaiseen alueeseen, menetelmien siirrettävyys ja strategioiden täydentävyys maaseudun alueellisiin kehittämisohjelmiin nähden. 4.5. Leader+ -aloitteen taustalla on nimittäin ajatus, että tukikelpoisen strategian tulee liittää yhteen useita paikallisia aloitteita ja hankkeita siten, että ne vastaavat asianomaisen väestön ja alueen tarpeita. 4.6. Tietyt näistä aloitteista ja hankkeista eivät ehkä ole innovatiivisia mutta kuitenkin välttämättömiä kaavaillun kokonaisvaltaisen kehittämisstrategian toteuttamisen kannalta. 4.7. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että strategian innovatiivisen, kokeilevan luonteen tulee ilmetä kokonaisvaltaisen toimintasuunnitelman tasolla. Lisäksi tätä perustetta pitäisi tarkastella useasta näkökulmasta sen mukaan, onko kyseisillä alueilla kokemuksia Leader I ja Leader II -ohjelmista. 4.8. Lisäksi komitea arvostaa komission näkemystä, jonka mukaan Leader+ -toimintasuunnitelmissa tulee keskittyä johonkin alueelle tyypilliseen, tärkeään aiheeseen. Komissio pyrkii täten välttämään, että joukko erillisiä paikallishankkeita esitettäisiin kokonaisvaltaisena kehittämissuunnitelmana. 4.9. Komitea toteaa kuitenkin, että edellä mainittu vaatimus ei saa johtaa monialaisten, tosiasiallisesti kokonaisvaltaisten hankkeiden hylkäämiseen. Komitea toivoo sen sijaan, että komissio ja jäsenvaltiot nimenomaan kannustavat monialaisia hankkeita. 4.10. Komitea kantaa huolta tasavertaisista mahdollisuuksista, sillä se tietää naisten ja nuorten kykenevän edistämään maaseutualueiden kehittymistä. Komitea kannattaa näitä kahta ensisijaista väestöryhmää koskevaa komission ehdotusta. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komissio kehottaa jäsenvaltioita tutkimaan, millaisia tarpeita maaseutualueilla työskentelevillä naisilla ja nuorilla on, ja tekee tarpeita vastaavia ehdotuksia sekä varmistaa, että nykyisen syrjinnän torjumiseksi ryhdytään toimenpiteisiin ja otetaan lisäksi huomioon maaseutualueiden talouselämän moni-ilmeisyys. 5. Yhteisön ohjelmien täydentävyys 5.1. On pyrittävä välttämään maaseudun kehittämiseen suunnattujen yhteisötoimien päällekkäisyyttä, kaksinkertaista rahoitusta sekä tällaisista tilanteista tuensaajille mahdollisesti syntyvää etua. Leader-aloitetta on hyödynnettävä maaseudun perinteisten kehittämisohjelmien jatkeena. 5.2. Täydentävyys koskee luonnollisesti Leader+ -aloitetta ja uudessa asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 tarkoitettuja toimia (YMP:n toinen pilari), mutta myös kaikkia muita ohjelmia, joilla on työpaikkojen luomista, ammattikoulutusta, käsiteollisuutta tai sosiaalialaa koskevia tavoitteita. 5.3. Täydentävyyden vaatimus koskee myös Interreg-aloitetta sekä Leader+ -aloitteen ansiosta (ohjelmalohko 2) mahdollisesti tarjoutuvaa tukea unionin maaseutualuiden kansainväliseen yhteistyöhön. 5.4. Komitean mielestä Leader+ voi olla erinomainen rakenteellinen väline esimerkiksi unionin vuoristoalueilla, jotka usein kuuluvat useisiin eri hallintoyksiköihin. Leader-ohjelmat ovat osoittaneet tarpeellisuutensa vuoristoalueilla. Komitea toivoo, että vuoristoalueiden kehitystoimia jatketaan ja että Leader+ vaikuttaa osaltaan verkottamisen ja rajanylittävän yhteistyön avulla unionin vuoristoalueiden väliseen kokemustenvaihtoon ja yhteistyöhön. Esimerkki ei suinkaan tarkoita sitä, etteikö Leader+ tarjoaisi niin ikään todellista tilaisuutta ylipäätään kaikille heikoimmin kehittyneille alueille. 5.5. Komitea suosittaa myös kansainvälisten yhteistyöhankkeiden ulottamista yli Euroopan unionin rajojen. Hankkeet tulisi sen mielestä voida ulottaa KIE-maihin. Komitea tietää Leader+ -määrärahojen kohdistuvan unionin jäsenvaltioihin, ja siksi se toivookin, että liittymistä pohjustavat määrärahat olisivat nykyistä helpommin KIE-maiden saatavilla niiden halutessa käynnistää maaseudun kehittämisohjelmia unionin alueiden kanssa. 5.6. Lisäksi komitea kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita valvomaan, että Leader+ ja unionin rahoittamat ympäristöohjelmat täydentävät toisiaan. Komitea on näin ollen tyytyväinen, että yhteisön kannalta merkittävien Natura 2000 -alueiden korostaminen kuuluu komission ehdottamiin yhteisiin aiheisiin. Komitea muistuttaa yleisesti suosivansa maaseudun kehittämispolitiikan ympäristöulottuvuutta ja etenkin hyvien maatalouskäytäntöjen edistämistä. 5.7. Komitea palauttaa mieliin äskettäin antamansa lausunnon ympäristöalan rahoitusvälineen kolmannesta vaiheesta (Life III)(1) ja korostaa sekä Life-Ympäristö-välineestä (etenkin maankäytön kehittämis- ja suunnitteluhankkeet) että Life-Luonto-välineestä rahoitettujen hankkeiden tulosten tunnetuksitekemisen ja niiden hyödyntämisen tärkeyttä. Komitea korostaa lausunnossaan, että "- - jäsenvaltioiden ja yhteisön rahoitusvälineillä olisikin oltava alue- ja maatalouspolitiikassa (esimerkiksi rakennerahastot ja koheesiorahasto) tähänastista paljon suurempi ja innovatiivisempi rooli". On itsestään selvää, että tämä koskee myös Leader+ -aloitetta. 5.8. Maaseutualueiden seurantakeskuksella on merkittävä tehtävä Leader+ -aloitteen ja yhteisön muiden, maaseutualueiden kehittämistä tukevien välineiden yhteensovittamisessa. 5.9. Komitea ehdottaa mahdollisten tuensaajien avuksi esimerkiksi opaskirjasen laatimista maaseutujen kehittämistä koskevista yhteisön toimintamalleista sekä tukien piiriin pääsemisen vaatimuksista. 5.10. Edellä mainitun opaskirjasen laatiminen voisi olla komission ehdottaman maaseutualueiden seurantakeskuksen ensimmäinen tehtävä, jonka se voisi toteuttaa yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisen viranomaisten kanssa. 5.11. Komitea toivoo, että seurantakeskuksen toimia valvomaan asetettaisiin riippumaton työryhmä, joka koostuisi maaseutualueiden kehittämisen kanssa tekemisissä olevista talous- ja yhteiskuntaelämän edustajista ja jonka puheenjohtajana toimisi komissio. 6. Paikallisten toimintaryhmien (LAG) perustaminen 6.1. Paikalliset toimintaryhmät ovat Leader+ -aloitteen erityispiirre, joka on epäilemättä oleellisin pyrittäessä edistämään alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa paikallisessa kehittämisessä. 6.2. Leader I ja Leader II -aloitteista saadut kokemukset osoittavat kuitenkin, että julkisvalta on vahvimmin edustettuna nykyisissä paikallisissa toimintaryhmissä. Mutta vaikka ne ovatkin useimmiten tehokkaita, asianomainen väestö kokee ne paikallisdemokratian uuden foorumin sijaan hallinnon lisäportaana. 6.3. Komitea toivoo komission tapaan, että paikalliset toimintaryhmät koostuisivat edustavasta joukosta alueen talous- ja yhteiskuntaelämän edustajia. Komitea kannattaa näin ollen komission ehdotusta julkishallinnon (viranomaiset ja valitut edustajat) edustajien osallistumisen rajaamiseksi 50 %:iin paikallisen toimintaryhmän jäsenistä. 6.4. Komitea toivoo sen sijaan, että jäsenvaltiot eivät soveltaisi sääntöä käänteisesti vaatimalla julkishallinnon osallistumista 50-prosenttisesti myös sellaisiin paikallisiin toimintaryhmiin, jotka koostuvat pääasiassa yksityisistä toimijoista. Näin on havaittu tehtävän mm. Suomessa. 6.5. Komission ehdottaman uuden säännön tarkoituksena on näet mahdollistaa useiden erityyppisten paikallisten toimijoiden edustus paikallisissa toimintaryhmissä, joiden kokoonpanosta ei saa päättää yksipuolisella hallinnollisella päätöksellä, vaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppaneiden välisellä sopimuksella. 7. Verkkotyöskentely 7.1. Leader I:n ja Leader II:n tyypillisintä antia on ollut viestintä ja kokemustenvaihto. Yhteisön tasolla Leader-tarkkailuelin (AEIDL, joka mm. julkaisee Leader-lehteä, järjestää seminaareja ja työmatkoja sekä vierailuja paikallisissa toimintaryhmissä) hallinnoi verkkoa, jonka toiminnasta vastaavan yksikön jatkuvan huomion kohteena on ollut ryhmien välisen verkkotyöskentelyn edistäminen. 7.2. Komitea kannattaa komission pyrkimystä lujittaa aktivoivaa lähestymistapaa verkkotyöskentelyyn jäsenvaltioiden verkkotoiminnan edistämisestä vastaavien yksiköiden sekä maaseutualueiden eurooppalaisen seurantakeskuksen parhaaksi katsomalla tavalla. 7.3. Komitea suosittaa Leader I:stä ja Leader II:sta saatujen kokemusten perusteella, että näiden edistämistoimien yhteydessä määritetään selvästi verkkotoiminnan tavat, sen tavoitteet ja toivotut tulokset sekä erotetaan verkkotoiminta käytössä olevien viestintävälineiden välityksellä tapahtuvasta paikallisten toimintaryhmien välisestä konkreettisesta yhteistyöstä. 7.4. Komitea suosittaa, että seurantakeskus ja jäsenvaltioiden verkkotoiminnan edistämisestä vastaavat yksiköt suosivat kulloisestakin toiminnasta tiedottamisen lisäksi osallistumiseen perustuvaa lähestymistapaa, joka toteutuisi vierailukäynteinä, erityisen vaihto-ohjelman sekä paikallisia toimintaryhmiä kiinnostavia aiheita koskevien erityishankkeiden muodossa. 7.5. Verkkotoiminta voisi täten osaltaan auttaa purkamaan paikalliskehityksen eristäytyneisyyttä. 8. Toteuttaminen 8.1. Komitea korostaa Leader+ -aloitteen perustana olevan alhaalta ylöspäin suuntautuvan menetelmän esimerkillisyyttä. Sen avulla voidaan arvioida tosiasiallisesti Euroopan maaseudun monimuotoisuutta, ja se ennakoinee kaikilla unionin alueilla yleisten ylhäältä alaspäin suuntautuvien toimintamallien syrjäytymistä. 8.2. Perustamissopimuksen 6 artiklan integraatioperiaatteen mukaisesti sekä asetuksessa (EY) N:o 1260/1999 olevan 8 artiklan (ja sen johdanto-osan 27) kappaleen) huomioon ottaen komitea kehottaa jäsenvaltioita toimimaan niin, että ympäristöasioista vastaavat viranomaiset osallistuvat Leader+ -aloitteeseen liittyvien ohjelmien valmisteluun, toteuttamiseen ja arvioimiseen sekä tässä tarkoituksessa seurantakomiteoiden työskentelyyn. Sama koskee paikallisten toimintaryhmien kehityssuunnitelmien valmistelua, johon paikallistoimijat - myös maatalous- ja ympäristöjärjestöt - tulee saada mukaan mahdollisimman aktiivisesti. 8.3. Komitea pyrkii auttamaan kentän toimijoita luomaan innovatiivisia hankkeita. Siksi se toivoo, että komissio ja jäsenvaltiot tekevät kaikkensa - paikallisten toimintaryhmien ja hankkeiden kelpoisuusperusteiden selkeyttämiseksi - tuen piiriin hyväksyttyjen paikallisten toimintaryhmien kohtaamien hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseksi. 8.4. Komitea suhtautuu myönteisesti myös kokonaisrahoitusjärjestelmään jäsenvaltioiden mahdollisesti valitsemista muista rahoitustavoista riippumatta. Se tarjoaa paikallisille toimintaryhmille vapaammat kädet myönnettyjen määrärahojen jakamisessa. Jotta järjestelmä olisi mahdollisimman tehokas, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät saa mutkistaa jakomenettelyitä ja takausvaatimuksia, koska se hidastaisi yhteisrahoitusta. 8.5. Kuten komission tiedonantoluonnoksessa ehdotetaan (kohta 31), komitea kehottaa komissiota sekä jäsenvaltioiden ja niiden alueiden viranomaisia tiedottamaan kirjanpitovaatimuksistaan heti aloitteen käynnistysvaiheessa, jotta Leader+ -aloitteen varainhoito olisi mahdollisimman yksinkertaista kaikilla tasoilla. 8.6. Komissio myöntää jäsenvaltioille kuusi kuukautta (tämän tiedonantoluonnoksen hyväksymisestä ja julkaisemisesta alkaen) ohjelmaehdotusten tekemiseen Leader+ -aloitteen puitteissa. Komitean mielestä aika ei ole riittävä hankkeiden käynnistämiseksi etenkään sellaisilla alueilla, joilla ei ole aiempaa kokemusta osallistumiseen perustuvasta lähestymistavasta. 8.7. Komitea suosittaa näin ollen Leader II -aloitteeseen sovelletun joustavuuden säilyttämistä ja Leader+ -toimintasuunnitelmien muuttamisen sallimista niiden toteutuksen aikana. Kaikkien muutosten yhteydessä tulee asettaa uudet tavoitteet, strategiat ja osoittimet hankkeiden toteuttamista edistävien parhaiden käytäntöjen löytämiseksi. 8.8. Lisäksi komitea suosittaa, että - etenkin ensikertaiset - paikalliset toimintaryhmät saisivat todellista teknistä tukea hankkeiden suunnitteluvaiheessa ja kaiken tarvitsemansa tiedon Leader I:n ja Leader II:n yhteydessä kootuista parhaista käytännöistä ja innovatiivisista toimista. 8.9. Komitea kannattaa komission tiedonannon sekä Leader+ -aloitteen edellyttämien täytäntöönpanosäännösten nopeaa hyväksymistä edellä mainitut havainnot huomioon ottaen. Bryssel 9. joulukuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) EYVL C 209, 22.7.1999.