EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 02.05.1997 
KOM(97) 159 lopull. 
97/0121 (SYN) 
Ehdotus 
NEUVOSTON SUOSITUKSEKSI 
NEUVOSTON SUOSITUS EUROOPPALAISESTA 
YHTEISTYÖSTÄ KORKEAKOULUOPETUKSEN 
LAADUN ARVIOINNISSA 
(komission esittämä) 

PERUSTELUT 
I. JOHDANTO 
1. Korkeakouluopetuksen laatu on osoittautunut erittäin tärkeäksi asiaksi niin jäsenvaltioille 
kuin korkeakouluille itselleenkin. Euroopan yhteisön kannustus, tuki ja kansallisten 
toimenpiteiden täydentäminen voivat edistää tehokkaasti koulutuksen laadun kehittämistä 
tällä alalla. 
2. Komission annettua korkeakouluopetusta koskevan muistion1 ja jäsenvaltioiden esitettyä 
sitä koskevat huomautuksensa asiasta käytiin laajaa keskustelua2, jolloin kävi ilmi, että 
laadulla on ensiarvoisen tärkeä merkitys jatkuvasti monipuolistuvassa 
korkeakouluopetuksessa. Kävi myös selvästi ilmi, että pelkästään tutkimuksen tieteellisen 
laadun ja opetushenkilökunnan arvioiminen ei enää takaa opetuksen laatua, vaan että olisi 
yhtä lailla ryhdyttävä koulutusohjelmien rakenteen, opetusmenetelmien, 
hallintomenetelmien, rakenteiden ja viestinnän laadun arvioimiseen. Myös arvioinnin 
merkitystä strategisessa johtamisessa ja arvioinnin kulttuurista ulottuvuutta korostettiin. 
Tehokkaiden ja sopivien eurooppalaiseen yhteistyöhön ja kansainväliseen kokemusten 
vaihtoon perustuvien menetelmien käyttöönottoon kuten myös an/soinnin 
asiantuntijoiden verkoston luomiseen suhtauduttiin myönteisesti. 
3. Muistion tulosten ja ERASMUS-ohjelman puitteissa tehdyn monivuotisen yhteistyön 
perusteella neuvosto3 ja siinä kokoontuneet opetusministerit totesivat marraskuussa 
1991, että olisi kehitettävä yhteisön toimia korkeakouluopetuksen laadun arvioinnin 
alalla. Opetusministerit olivat sitä mieltä, että moninaisia kansallisia arviointimenetelmiä 
voitaisiin kehittää käyttämällä hyväksi eurooppalaisia kokemuksia laadun arvioinnista 
asettamatta kuitenkaan kyseenalaisiksi jäsenvaltioiden toimivaltaa ja velvollisuuksia ja 
korkeakoulujen itsenäisyyttä. Eräässä komission tutkimuksessa4, joka koski tuolloin 
jäsenvaltioissa käytettyjä laadun arviointimenetelmiä, esitettiin yleiskatsaus arvioinnin 
"perinteisistä menetelmistä" ja "uusista menetelmistä". Koska tämä tutkimus osoitti, että 
kiinnostus korkeakouluopetuksen laatua kohtaan oli kasvamassa ja että jo käytössä olevissa 
"uusissa menetelmissä" oli yhtäläisyyksiä, komissio toteutti yhteistyössä jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten viranomaisten kanssa kaksi yhteisön pilottihanketta, toisen teknisten 
tieteiden alalla ja toisen viestinnän/tiedotusopin ja taiteen/teollisen muotoilun alalla. 
Näihin hankkeisiin osallistui jäsenvaltioista 42 oppilaitosta (sekä neljä oppilaitosta 
islannista ja Norjasta). 
4. Kun komissio 1990-Iuvun alkupuolella aloitti edellä mainitut hankkeet, vain muutamassa 
Euroopan maassa harjoitettiin järjestelmällistä korkeakoulujärjestelmän arviointia. Näiden 
hankkeiden tavoitteena olikin lisätä tietoisuutta tarpeesta arvioida korkeakouluopstusta 
Euroopassa, kehittää jo olemassa olevia kansallisia arviointimenetelmiä, tuoda 
arviointimenetelmiin mukaan eurooppalainen ulottuvuus, tukea kokemusten vaihtoa ja 
edistää tutkintotodistusten ja opiskelukausien vastavuoroista tunnustamista edistämällä 
oppilaitosten välistä yhteistyötä ja vahvistamalla keskinäistä luottamusta siten, että 
ymmärretään paremmin muissa kulttuuriympäristöissä opetettavia koulutusohjelmia. 
1 KOM(91) 349 lopullinen 
2 Mikä on korkeakouluopetuksen tulevaisuus Euroopan yhteisössä? Muistion perusteella laaditut vastaukset. 
Inhimillisiä voimavaroja, koulutusta ja nuorisoa koskevan Task force -työryhmän tutkimus N:o 2, Luxemburg 
1993 
3 liYVLN:oC 321, 12.12.1991, s. 2 
4 Laadunhallinta ja laadunvarmistus eurooppalaisessa korkeakouluopetuksessa. Menetelmät ja mekanismit. 
Inhimillisiä voimavaroja, koulutusta, ammatillista koulutusta ja nuorisoa koskevan Task force -työryhmän 
tutkimus N:o 1, Luxemburg 1993 
L 
5. Pilottihankkeet korkeakouluopetuksen laadun arvioimiseksi toteutettiin vuosina 1994 ja 
1995 yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Hankkeissa 
keskityttiin opetuksen laadun arviointiin tietyssä oppiaineessa la oppilaitoksessa 
unohtamatta mahdollista vuorovaikutusta tutkimustoiminnan ja korkeakoulujen 
hallinnon välillä. Menetelmä perustui neljään periaatteeseen, jotka olivat yhteisiä 
Euroopassa (Tanskassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) 
hankkeen suunnitteluhetkellä käytössä olleille arviointimenetelmille. Hankkeiden 
tavoitteet, menetelmät ja organisointi kirjattiin oppaaseen "Suuntaviivat hankkeisiin 
osallistuvia oppilaitoksia varten", joka käännettiin kaikille yhteisön kielille ja toimitettiin 
kaikille pilottihankkeeseen osallistujille. 
6. Korkeakoulujen, asiantuntijoiden, viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen välillä käytiin 
pilottihankkeiden toteuttamisaikana Euroopan laajuista keskustelua, jonka tulokset 
sisältyivät Edith Cressonin yhteisön toimielimille osoittamaan tiedotteeseen5. 
Tiedotteeseen liittyi komissiota pilottihankkeiden toteuttamisessa avustaneen 
hallintoryhmän laatima kertomus. Yhteisön pilottihankkeiden aloittamiseen ja 
toteuttamiseen oltiin laajalti tyytyväisiä. Osanottajat ilmaisivat vakaan aikomuksensa 
jatkaa yhteistyötä ja kokemusten vaihtoa sekä soveltaa kaikkien maiden 
pilottihankkeissa käyttöön ottamia rakenteita riippumatta siitä, oliko niillä jo omia 
laadunvarmistamiskäytäntöjä. 
7. Koulutusneuvosto ilmaisi komissiolle tyytyväisyytensä sen saavuttamasta edistyksestä 6 
päivänä toukokuuta 1996 pitämässään kokouksessa, jossa tiedote pilottihankkeiden 
tuloksista esitettiin, ja totesi komission aikovan esittää ehdotuksen suositukseksi, joka 
olisi samansuuntainen kuin esitetty tiedote6. 
II. TAUSTAA 
8. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VIII osaston uudessa 3 luvussa määritellään 
yhteisön tärkeä rooli korkealaatuisen koulutuksen kehittämisessä, johon ei sisälly 
jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista, ja vahvistetaan jäsenvaltioiden 
vastuu opetuksen sisällöstä ja omien koulutusjärjestelmiänsä järjestämisestä. Vapaan 
liikkuvuuden takaamiseksi yhtenäismarkkinoilla on oltava avoin koulutusalue, jolla 
tutkinnot tunnustetaan vastavuoroisesti. Kansainvälinen liikkuvuus ja yhteistyö ovat 
edellytyksiä korkealaatuiselle koulutukselle, jonka puitteissa yksilö pystyy vastaamaan 
eurooppalaisiin ja maailmanlaajuisiin vaatimuksiin ja voi käyttää hyväkseen 
mahdollisuutta liikkua vapaasti koko yhteisössä. Yhteisön vuodesta 1986 lähtien 
toteutetut liikkuvuusohjelmat koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla ovat yhä 
selvemmin osoittaneet, että liikkuvuus ja yhteistyö Euroopan eri osien välillä ovat 
osaltaan syventäneet erilaisia kansallisia koulutusjärjestelmiä koskevaa tietämystä ja 
ymmärrystä, lisänneet avoimuutta ja vahvistaneet keskinäistä luottamusta, ja auttaneet 
siten poistamaan tutkintojen ja kelpoisuusvaatimusten tunnustamisen tiellä olevia 
esteitä. Komission äskettäin julkaisemassa vihreässä kirjassa7, jonka nimi on Koulutus -
Ammattikoulutus - Tutkimus: Kansainvälisen liikkuvuuden esteet, myönnetään, että 
liikkuvuudelle on vielä lukuisia esteitä. 
5 SEC(96) 800 
" Euroopan unionin neuvoston 1920. istunnon pöytäkirja "Koulutus" [SI (96) 428] 
7 KOM(96) 462 lopullinen 
9. Korkeakouluopetuksen laadun arviointi ja varmistus sekä laatua koskeva kansainvälinen 
yhteistyö kuuluvat tähän perinteeseen. Ne edistävät jatkuvasti vuorovaikutusta vapaan 
liikkuvuuden, korkealaatuisen koulutuksen sekä avoimuuden ja keskinäisen 
ymmärryksen parantamisen välillä. 
Pysyvien laadunarviointi- ja laadunvarmistusmekanismien käyttöönottaminen 
jäsenvaltioissa ja eurooppalaisen yhteistyön vakiinnuttaminen tuottavat laadullista 
lisäarvoa: jäsenvaltioiden korkeakoulut voivat valtiosta riippumattomien järjestöjen ja 
ryhmien tukemina arvioida, mitä vahvuuksia ja heikkouksia niillä on eri oppiaineillensa 
tavoitteissa ja imagossaan sekä eurooppalaisten ja maailmanlaajuisten koulutusta 
koskevien vaatimusten suhteen. Siten voitaisiin varmistaa erilaisten 
korkeakouluopetusjärjestelmien tulosten korkealaatuisuus. Näin saavutettava 
tutkintotodistusten joustavuus ja parantuminen helpottaisi vapaata liikkuvuutta. 
Toisaalta kokemusten vaihdon ja eurooppalaisen yhteistyön vakiinnuttaminen 
laadunarvioinnissa ja -varmistuksessa tuo uuden ulottuvuuden eri oppiaineissa 
vallitsevan tilanteen tuntemiseen, Euroopan maissa opetettavien koulutusohjelmien 
ymmärtämiseen ja korkeakoulujen Iaadunvarmistusmekanismeihin. 
Laadunarvioinnin ja -varmistuksen alalla toteutettavan yhteistyön vakiintuessa voitaisiin 
ajan myötä yhdistää vapaaehtoisuuden periaatteen ja keskinäisen luottamuksen ja 
tietämyksen perusteella kehitettyjen eri kulttuurinäkemysten ja yhteisten 
metodologisten tekijöiden järkevä hyväksikäyttö. Sellainen yhteistyö olisi suuri 
edistysaskel liikkuvuuden esteiden poistamisessa. 
10. Yhteisten metodologisten tekijöiden käyttö ei myöskään johda hierarkkiseen 
luokitteluun tai yhteiseen eurooppalaiseen normiin. Laadunarviointimenetelmät ovat 
käytäntöä, eivät sisältöä koskevia sääntöjä. Toisin sanoen niillä määritellään, kuinka 
laatua arvioidaan (osallistujat, mitä asiaa tutkitaan jne.), muttei sitä, minkä perusteella 
laadun arvosteluperusteet määräytyvät. Menetelmät auttavat toimijoita arvioimaan 
omat vahvuutensa ja heikkoutensa tutkimalla oppiaineittensa tai korkeakoulujensa 
tuloksia ja pohtimalla, riittävätkö kyseiset tulokset vastaukseksi korkeakoulun 
kohtaamiin taloudellisiin, yhteiskunnallisiin ja kulttuuriin liittyviin ongelmiin. Toimijat ja 
heidän tukijansa muodostavat itse arvionsa oppilaitosten antaman vastauksen laadusta. 
11. Talouden kasvava yleismaailmallistuminen, mikä on aiheuttanut kilpailun kiristymisen 
maailmanlaajuisten markkinoiden yhdentyessä yhä enemmän, on tuonut uuden 
ulottuvuuden taloudellisiin, yhteiskunnallisiin ja kulttuurisiin tavoitteisiin, jotka 
ilmenevät Euroopan yhteisön kehitystyössä. Nämä tavoitteet voidaan saavuttaa vain 
erilaisten rakenteellisten, yhteisön kilpailukykyä parantavien muutosten kautta. Tässä 
yhteydessä yksi yritysten toimintasuunnitelmien ja julkisen sektorin politiikan tärkeä 
tavoite on käyttää hyväksi niitä kilpailuetuja, jotka liittyvät asteittaiseen siirtymiseen 
tietoon pohjautuvaan talouteen. Niinpä koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen 
laadulla on erittäin tärkeä merkitys Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 
artiklassa määriteltyjen yhteisön tavoitteiden toteuttamisessa. Valkoisessa kirjassa 
kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä8 kehotetaan kaikkia jäsenvaltioita ottamaan 
huomioon tekijät, jotka niiden oman käsityksen mukaan voivat hyödyttää niiden omaa 
toimintaa, ja ehdotetaan yhteisön toimia uuden sysäyksen antamiseksi Euroopan 
kilpailukyvyn parantumiselle. 
Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys. Suunnat ja haasteet asetuttaessa 2000-luvulle. Valkoinen kirja, Bryssel, 
Luxemburg 1994 
12. Tämän mukaisesti uudessa koulutusta koskevassa valkoisessa kirjassa9 painotetaan, että 
parhaillaan käynnissä olevat muutokset ovat parantaneet kaikkien kansalaisten 
tiedonsaantimahdollisuuksia. Samalla ne ovat kuitenkin muuttaneet työskentelytapoja ja 
työn asettamia vaatimuksia niin, että tarvitaan merkittävää koulutusresurssien 
uudelleenjärjestelyä, jotta vältyttäisiin epävarmuuden ja yhteiskunnallisen syrjäytymisen 
lisääntymiseltä tietoyhteiskunnassa, jossa jokaisen aseman määrää yhä suuremmissa 
määrin hänen hankkimansa tieto. 
13. Julkisen vallan soveltamien entisten ohjausmekanismien suuntaa on näin ollen 
muutettava, jotta mukauttaminen olisi tarpeeksi joustavaa. Korkeakoulujen itsenäisyyttä 
tulkitaan nyt uudelleen. Tarkoitus on, että ne voivat entistä vapaammin määritellä 
omat tehtävänsä ja keinot niiden toteuttamiseksi, mukaan lukien taloudellisten 
voimavarojen jakaminen, mutta ovat myös enemmän vastuussa tarjoamansa opetuksen 
laadusta. 
14. Jäsenvaltioiden kokemusten ja yhteisön pilottihankkeista saatujen yhteistyökokemusten 
seurauksena laadunarviointi- ja laadunvarmistusmenetelmät antavat korkeakouluille 
myös viitteitä siitä, miten ne suoriutuvat tehtävästään sekä edistävät toimintansa sisäistä 
seurantaa ja parantavat kykyään järjestää uudelleen tuotteensa vastaamaan paremmin 
taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen ympäristön vaatimuksia. Tätä kehitystä voidaan 
pitää ensimmäisenä vaiheena kehitettäessä korkeakouluopetuksen yhtenäisten 
laadunarvioinnin ja -varmistuksen strategioita osana korkeakoulujen jatkuvan 
innovaatiokyvyn laajempaa kehitystä. 
Eräät jäsenvaltiot ja/tai korkeakoulut etsivät järjestelmällisesti menetelmiä, joilla tätä 
kehitystä voitaisiin edistää osana yleisempää strategiaa, jossa määritellään uudelleen 
korkeakoulujen, valtion ja yhteiskunnan välinen suhde. On mahdollista vahvistaa 
korkeakoulujen kykyä vastata nopeasti ja järkevästi ympäristönsä monimutkaisiin 
muutoksiin ottamalla koulujen sisäisiin rakennelmiin itsearvioivia ja korjaavia 
mekanismeja. Laadunarviointi- ja laadunvarmistusmenetelmillä voitaisiin siten paitsi 
edistää sitä, että Euroopan akateemiset perinteet vastaavat tarpeeseen vahvistaa 
kilpailukykyä, myös luoda kokonaisvaltainen korkea-asteen koulutus, joka täyttää sekä 
taloudelliset että yhteiskunnalliset ja kulttuuriset vaatimukset. 
15. Euroopan kansalaisia kiinnostaa sijoitettujen varojen käytön oikeutus ei vain 
veronmaksajina ja valtion rahoittaman korkea-asteen koulutuksen päärahoittajina, vaan 
joidenkin kohdalla myös korkeakoulujen lukukausimaksujen maksajina. Nuorilla on 
oikeus tietää, minkä laatuisia tarjottavat kurssit ovat, jotta he voisivat valita omia 
tarpeitaan vastaavat kurssit ja saada vaaditun pätevyyden. 
III. SUOSITUKSEN OIKEUDELLINEN PERUSTA 
16. Euroopan yhteisön keinot yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi ovat tavaroiden, 
henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaata liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä rajoittavien 
esteiden poistaminen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan c kohta) ja 
myötävaikuttaminen korkealaatuisen koulutuksen edistämiseen sekä jäsenvaltioiden 
kulttuurien kukoistamiseen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan p 
kohta). 
Perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti Euroopan 
yhteisö toimii yksinomaiseen toimivaltaansa kuulumattomilla aloilla vain siinä tapauksessa 
" Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa, valkoinen kirja, Bryssel, Luxemburg 1995 
5 
ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun 
toiminnan tavoitteita, jotka toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia voidaan tämän 
vuoksi toteuttaa yhteisön tasolla. 
Koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen osalta 126 ja 127 artiklassa täsmennetään, että 
yhteisön tehtävänä on rohkaista jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukea 
ja täydentää niiden toimintaa pitäen täysin arvossa jäsenvaltioiden vastuuta opetuksen 
sisällöstä ja koulutusjärjestelmän järjestämisestä sekä kunnioittaen jäsenvaltioiden 
sivistyksellistä ja kielellistä monimuotoisuutta. 
17. Suosituksessa kunnioitetaan eurooppalaisten koulutusjärjestelmien monimuotoisuutta ja 
tukeudutaan vapaaehtoiseen yhteistyöhön ja mukauttamiseen. Yhteisön tällä alalla 
toteuttamalla toiminnalla voisi olla lisäarvoa, sillä jäsenvaltiot tai jäsenvaltioiden ryhmät 
eivät voi yksinään täysin hyötyä Euroopan tasolla toteutettavan, erityisesti 
laadunarviointia ja laadunvarmistusta koskevan yhteistyön tuloksista luomatta yhteyksiä 
kaikkiin muihin jäsenvaltioihin. Koulutusalan kehitys on niin nopeaa, että tason 
ylläpitäminen edellyttää välttämättä jäsenvaltioiden kaikkia kehitysvaiheita koskevien 
kokemusten ja tietojen vaihtoa. Koska kyseinen vaihto perustuisi koko Euroopan 
ongelmanratkaisukapasiteettiin, sillä pyritään vahvistamaan kehityksen dynamiikkaa sekä 
olennaisesti ja tehokkaasti parantamaan korkeakouluopetuksen laatua Euroopassa. 
IV. SUOSITUKSESSA EHDOTETUT TAVOITTEET JA KEINOT SEKÄ NIIDEN 
YHTEISVAIKUTUS 
18. Tässä suosituksessa kehotetaan jäsenvaltioita liittämään laadunarviointi- ja 
laadunvarmistusmekanismeja korkeakouluopetusjärjestelmiinsä sekä korostetaan näiden 
mekanismien hyödyllisyyttä ja niiden tiettyjä toimintaperiaatteita esittämättä kuitenkaan 
ehdotusta menetelmistä, rakenteista tai rahoitussäännöistä, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden 
yksinomaiseen toimivaltaan. 
19. Suosituksessa korostetaan erityisesti sitä, että eurooppalainen yhteistyö laadunarvioinnin 
ja laadunvarmistuksen alalla voisi auttaa jäsenvaltioita vastaamaan niiden 
koulutusjärjestelmille asetettuihin uusiin laatuvaatimuksiin. Jäsenvaltioissa toteutettavien 
laadunarviointimenettelyjen epätoivottavien vaikutusten välttämiseksi ja menettelyjen 
todellisen tehokkuusvaikutuksen takaamiseksi on jatkuvasti tarkkailtava ja verrattava 
valitun oikeudellisen perustan ja toimielinperustan vaikutuksia saatuihin tuloksiin. 
Yhteistyö helpottaa myös korkeakouluopetusjärjestelmien innovaatiostrategioiden 
kehittämistä. 
20. Korkeakouluopetuksen laadunarvioinnin eurooppalaisen verkoston luominen edistää 
jäsenvaltioiden ja korkeakoulujen välistä yhteistyötä ja rohkaisee tietojen ja kokemusten 
vaihtoa Euroopan tasolla. 
21. On odotettavissa, että koulutusalan yhteistyön edistämiseksi luodut nykyiset yhteisön 
ohjelmat ja jäsenvaltioiden arviointijärjestelmät sekä kaavailtu korkeakouluopetuksen 
laadunarviointiverkosto vaikuttavat toisiinsa katalyyttisen vastavuoroisesti. Tältä osin 
mainittakoon muutamia vaikuttavimpia esimerkkejä: Yliopistot voisivat SOKRATES- ja 
ERASMUS-ohjelmien mukaisten oppilaitoskohtaisten sopimusten nojalla toteuttamissaan 
toimissa [esimerkiksi kehittäessään ohjelmia tai noudattaessaan eurooppalaista 
arvosanojen ja opintosuoritusten siirtojärjestelmää (ECTS)] saada arvokasta lisätietoa 
kansallisilta arviointijärjestelmistä tai laadunarviointiverkoston perusteella toteutetuista 
arviointihankkeista. Myös temaattiset verkostot, joissa päätettäisiin arvioida kunkin alan 
opetuksen laatua Euroopassa aikaisempien kokemusten perusteella, voisivat suoraan 
hyötyä verkostosta. Lisäksi molemmat edellä esitetyt yhteydet voisivat toimia 
tietolähteenä ja olla perustana laadunarvioinnin kansainvälisten kumppanuussuhtelden 
muodostamiselle. Pitkällä aikavälillä yhteydet muihin toimintoihin, kuten avoimeen 
opetukseen ja etäopetukseen, sekä yliopistojen ja työelämän välinen yhteistyö edistävät 
vastavalmistuneiden siirtymistä työmarkkinoille. 
22. Korkeakoulualalla aktiivisesti toimivat eurooppalaiset ja kansainväliset järjestöt ja yhteisöt 
osallistuivat pilottihankkeiden valmisteluun. Eräässä komission teettämässä tutkimuksessa10 
esitettiin systemaattinen taulukko kansainvälisten järjestöjen käynnistämistä 
laadunarviointi- ja laadunvarmistustoimista ja jo toteutetuista hankkeista. Yleisesti ottaen 
tutkimuksesta ilmeni, että kansainvälisten järjestöjen toteuttamat lukuisat hankkeet ovat 
äärimmäisen mielenkiintoisia ja täsmällisesti toteutettuja. Sen lisäksi, että järjestöjen 
välinen yhteistyö ja niiden osallistuminen laadunarviointiverkostoon sovittaisi yhteen 
järjestöjen etuja ja tuottaisi kerrannaisvaikutuksia, se mahdollistaisi erityisesti avoimuuden 
säilymisen alalla, jolla lukuisat erilliset verkostot työskentelevät rinta rinnan eri 
mittakaavoissa ja eri näkökulmista, mikä on omiaan aiheuttamaan sekaannuksia. 
' " "Korkeakouluopetuksen laadunvarmistus- ja laadunarviointialoitteet" - Komission asiakirja 
7 
EHDOTUS: 
NEUVOSTON SUOSITUS EUROOPPALAISESTA 
YHTEISTYÖSTÄ KORKEAKOULUOPETUKSEN 
LAADUN ARVIOINNISSA 
(Komission esittämä) 
-^o. 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, 
joka 
Ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 126 ja 127 
artiklan, 
Ottaa huomioon komission ehdotuksen", 
Ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon12, 
Ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon13, 
Noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä14, 
Sekä katsoo, että 
Kaikki jäsenvaltiot pyrkivät varmistamaan koulutuksen laadun kaikilla tasoilla, ja yhteisöä 
kehotetaan edistämään näitä jatkuvia pyrkimyksiä tukemalla jäsenvaltioiden välistä 
yhteistyötä tarvittaessa niiden toimintaa tukien ja täydentäen; yhteisö pitää samalla täysin 
arvossa jäsenvaltioiden vastuuta opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmien järjestämisestä 
sekä jäsenvaltioiden sivistyksellistä ja kielellistä monimuotoisuutta, 
Neuvosto on 25 päivänä marraskuuta 19911S esittämissään päätelmissä todennut, että 
korkeakouluopetuksen laadun parantaminen on kaikkien jäsenvaltioiden ja Euroopan 
yhteisön korkeakoulujen yhteinen tehtävä; kansallisten menetelmien moninaisuus huomioon 
ottaen kansallisella tasolla saatuja kokemuksia voitaisiin täydentää eurooppalaisilla 
kokemuksilla, joita on saatu pilottihankkeista, joilla pyritään luomaan alan yhteistyötä ja 
vahvistamaan olemassa olevaa yhteistyötä, 
jäsenvaltioissa tapahtunut kehitys ja niissä toteutetut toiminnot sekä kansainvälinen yhteistyö 
ja opiskelijoiden ja opetushenkilöstön liikkuvuus (erityisesti yhteisön ohjelmien, esimerkiksi 
SOKRATES-ohjelman ja sen ERASMUS-osion, yhteydessä) ovat laajalti kiinnittäneet 
eurooppalaisten korkeakoulujen huomion ongelmaan, joka koskee ulkomailla suoritettavien 
opintojen laadun arviointia sekä niiden laadun vertaamista vastaaviin kotimaisiin opintoihin, 
Yhdessä korkea-asteen koulutusta koskevan komission muistion johdosta annettujen 
vastausten16 tärkeimmistä näkökannoista korostetaan muun muassa sitä, että aikaisempi 
käsitys, jonka mukaan laatuluokitus on laadittava niistä oppilaitoksista, joissa suoritettuja 
tutkintoja on perinteisesti pidetty yhteiskunnallisen menestyksen takeina, on käymässä yhä 
vanhanaikaisemmaksi; vastedes pyritään pikemminkin painottamaan laadun tärkeyttä kaikilla 
koulutusjärjestelmän tasoilla ja kaikissa oppilaitoksissa; laatu olisi taattava kaikilla tasoilla ja 
kaikissa oppilaitoksissa siten, että erot rajoittuisivat tavoitteisiin, menetelmiin ja kysyntään; 
11 EYVLN:o... 
12 EYVLN:o... 
13 EYVL N:o 
14 
15 EYVL N.oC 321, 12.12.1991, s. 1 
16 Mikä on korkeakouluopetuksen tulevaisuus Euroopan yhteisössä? Muistion perusteella laaditut vastaukset, 
Inhimillisiä voimavaroja, koulutusta ja nuorisoa koskevan Task force -työryhmän tutkimus N:o 2, Luxemburg 
1993 
8 
nykyisin suhtaudutaan suotuisasti sellaisten eurooppalaiseen yhteistyöhön ja kansainväliseen 
kokemusten vaihtoon perustuvien tehokkaiden ja hyväksyttävien 
laadunarviointimenetelmien käyttöön ottamiseen, joissa korostetaan arvioinnin roolia 
strategisessa johtamisessa sekä arvioinnin kulttuurista ulottuvuutta, 
Eräästä komission tutkimuksesta17, joka koski laadunarviointia jäsenvaltioissa, ilmeni, että 
uudet laadunarviointijärjestelmät sisältävät tiettyjä yhteisiä tekijöitä ja että alalla sen jälkeen 
toteutetut kaksi pilottihanketta perustuivat olemassa olevien kansallisten järjestelmien 
yhteisiin tekijöihin; niissä kokeiltiin tätä menetelmää menestyksellisesti, ja lisäksi ne 
osoittivat, että kaikki alalla toimivat tahot olivat erittäin halukkaita jatkamaan kokemusten 
vaihtoa uudistettaessa korkeakouluopetusta yleensä ja erityisesti kehitettäessä 
laadunarviointia ja -varmistusta18, 
Sen lisäksi, että korkeakoulujen on kyettävä tyydyttämään maailmanlaajuisen 
tietoyhteiskunnan koulutukselliset ja ammatilliset tarpeet, niiden on myös kyettävä 
vastaamaan kansallisen tason sosiaalisiin ongelmiin; tämän vuoksi ne pyrkivät täyttämään 
tarjoamilleen palveluille asetetut laatuvaatimukset ja kehittävät uusia aloitteita (joko 
itsenäisesti tai yhteistyössä korkeakoulujärjestöjen kanssa) taatakseen opetuksen laadun, 
Maailmanlaajuisen kanssakäymisen lisääntyminen ja kansalaisten kouluttamiseen liittyvät yhä 
rajoittavammat vaatimukset asettavat jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille uuden haasteen, 
johon vastaamiseksi on muutettava korkea-asteen koulutusjärjestelmiä sekä niiden suhteita 
valtioon ja yhteiskuntaan noudattaen samalla voimassa olevia normeja ja vallitsevia 
akateemisia arvoja ja vahvistaen oppilaitosten itsenäisyyttä ja vastuuta, 
Erään 13 päivänä helmikuuta 1994 päivätyn komission tiedoksiannon19 pohjalta käydystä 
keskustelusta on ilmennyt, että jäsenvaltioiden nykyisenä pyrkimyksenä on luoda uusia 
akateemisten ja ammatillisten tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista edistäviä 
järjestelmiä tai uudistaa jo olemassa olevia järjestelmiä; korkeakouluopetuksen laadun 
varmistaminen voi antaa oppilaitoksille niiden tarvitsemaa joustavuutta ja myötävaikuttaa 
niiden uudistumiseen, 
Kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa20 pidetään Euroopan 
tasolla vaikuttavana puutteena sitä, että yhteisöstä ei ole tutkintojärjestelmän vähäisen 
läpinäkyvyyden vuoksi muodostunut koulutusalan avointa aluetta; valkoisessa kirjassa 
katsotaan, että kansakuntien rikkaus perustuu yhä enenevässä määrin tiedon luomiseen ja 
käyttämiseen ja että kilpailukyvyn avaintekijöinä ovat erityisesti koulutuksen laatu sekä se, 
miten yhteiskunnan järjestelmät pystyvät vastaamaan yhteiskunnan muutoksiin 
strategioittensa avulla, 
'' Laadunhallinta ja laadunvarmistus eurooppalaisessa korkeakouluopetuksessa. Menetelmät ja mekanismit. 
Inhimillisiä voimavaroja, koulutusta, ammatillista koulutusta ja nuorisoa koskevan Task force -työryhmän 
tutkimus N.o 1, Luxemburg 1993 
8 Tiedote korkeakouluopetuksen laadun arviointia koskevien Euroopassa toteutettujen pilottihankkeiden tuloksista 
(SEC(96) 800), jonka komissio esitti neuvostolle 6.5.1996 
19 KOM(94) 596 lopullinen 
2() Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys. Suunnat ja haasteet asetuttaessa 2000-luvullc. Valkoinen kirja, Bryssel, 
Luxemburg 1994, s. 80 
Valkoisessa kirjassa "Opettaminen ja oppiminen"21, ja sen perustana olevassa käsitteessä 
"kognitiivinen yhteiskunta" korostetaan koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen roolia 
"sosiaalisen tunnistamisen, yhteiskuntaan kuuluvuuden, sosiaalisen nousun ja yksilöllisen 
kypsymisen olennaisena välineenä" sekä sitä, että "yksilöiden sijoittuminen sosiaalisessa 
arvoasteikossa määräytyy yhä useammin oppimiskyvyn ja perustietojen hallinnan 
perusteella"; koulutuksen yhteiskunnalliset ja kulttuuriset sekä niiden taloudelliset tehtävät 
ovat erottamattomassa yhteydessä toisiinsa, minkä vuoksi myös koulutusta koskevat 
laatuvaatimukset ovat moniulotteiset ja äärimmäisen tärkeät Euroopan kansalaisten kannalta, 
Kansainvälistä liikkuvuutta koskevassa komission vihreässä kirjassa22 havainnollistetaan niiden 
opiskelijoiden vaikeuksia, jotka haluavat jatkaa opintojaan ulkomailla, ja siinä painotetaan, 
että laadukkaan koulutuksen, joka antaa ihmisille mahdollisuuden täyttää eurooppalaiset ja 
maailmanlaajuiset normit ja hyötyä vapaasta liikkuvuudesta yhteisössä, on perustuttava 
kansainväliseen liikkuvuuteen, 
I. SUOSITTELEE, ETTÄ JÄSENVALTIOT: 
A. luovat, ottaen huomioon vastuunsa omien korkeakoulujärjestelmiensä 
järjestämisessä, avoimia arviointi- ja laadunvarmistusjärjestelmiä tavoitteenaan: 
- taata korkeakouluopetuksen laatu kunkin maan taloudellisin, sosiaalisin ja 
kulttuurisin edellytyksin eurooppalainen ulottuvuus ja maailmanlaajuiset 
vaatimukset huomioon ottaen; 
- auttaa korkeakouluja käyttämään laadunvarmistustekniikoita pääasiallisina 
järjestelminä, jotka takaavat organisatorisen joustavuuden jatkuvan edistymisen 
aikaansaamiseksi nopeasti kehittyvässä ympäristössä; 
- edistää eurooppalaista ja maailmanlaajuista yhteistyötä siten, että yhteisiä 
kokemuksia voidaan hyödyntää edellä mainittujen kahden tehtävän 
toteuttamisessa; 
B. toteuttavat arviointi- ja laadunvarmistusjärjestelmät nojautuen seuraaviin 
periaatteisiin: 
Laadun arvioinnista ja varmistuksesta vastaavien viranomaisten itsenäisyys ja 
riippumattomuus 
Kyseisten viranomaisten on oltava menettelyissään ja menetelmissään 
itsenäisiä ja riippumattomia suhteessa poliittiseen valtaan ja korkeakouluihin. 
Arviointimenettelyjen yhteys oppilaitosten itsenäisyyteen ja profiiliin 
Kaikkiin arviointi- ja laadunvarmistusmenettelyihin on sisällyttävä kysymyksiä 
käsityksestä, joka oppilaitoksella on omasta itsestään, esimerkiksi tehtävästään 
sekä kaikkien oppilaitosten tasolla että laitoksittain tai oppialoittain, jotta 
koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen avulla voitaisiin vastata monipuolisesti 
työmarkkinoiden ja yleensäkin yhteiskunnan erilaisiin vaatimuksiin. 
2* Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa, Valkoinen kirja, Bryssel, Luxemburg 1995 
22 Vihreä kirja "Koulutus - Ammattikoulutus - Tutkimus: Kansainvälisen liikkuvuuden esteet", KOM(96) 462 
lopullinen 
10 
Arvioinnin sisäiset ja ulkoiset tekijät 
Kaikkiin laadunarviointi- ja -varmistusmenettelyihin on sisällyttävä sisäistä 
pohdintaa sekä ulkopuolisten asiantuntijoiden mielipiteen huomioon ottamista. 
Kaikkien asianomaisten tahojen osallistuminen 
Kaikkien oppilaitoksessa toimivien tahojen olisi otettava osaa sisäiseen 
pohdintaan; tämä koskee erityisesti opetushenkilöstöä, akateemisesta ja 
ammatillisesta ohjauksesta vastaavia henkilöitä sekä opiskelijoita. 
Oppilaitoksen ulkopuolisen arvioinnin on oltava ulkopuolisten riippumattomien 
asiantuntijoiden ja oppilaitoksen edustajien välistä keskinäiseen kuulemiseen ja 
neuvontaan pohjautuvaan yhteistyötä. 
Asiantuntijaryhmissä on oltava entisiä opiskelijoita, työmarkkinajärjestöjen 
sekä ammatillisten yhdistysten ja muiden asiaan liittyvien yhteiskunnallisten 
ryhmien edustajia, jotta arviointimenettelyssä kiinnitettäisiin huomiota 
aiheellisiin yhteiskunnallisiin ja ammatillisiin seikkoihin. 
Toisten jäsenvaltioiden asiantuntijoita olisi rohkaistava osallistumaan muiden 
korkeakoulujen asiantuntijoiden tehtäväksi annettuun arviointiin ja siten 
myötävaikuttamaan arviointiin ottamalla huomioon muiden maiden kokemukset, 
vertailemalla tutkittavia menetelmiä ulkomaisiin normeihin ja edistämällä 
kulttuurista ymmärtämystä. 
Arviointikertomusten julkaiseminen 
Laadunarviointia koskevat kertomukset on julkaistava kullekin jäsenvaltiolle 
soveltuvassa muodossa, ja yhteistyökumppanien ja kansalaisten on voitava 
käyttää niitä tarpeitaan vastaavana viiteaineistona ja yleisenä tiedonlähteenä. 
C. huolehtivat siitä, että kansallisella, alueellisella tai muulla tasolla toteutetaan 
seurantatoimenpiteitä, jotta korkeakoulut voisivat toteuttaa suunnitelmansa laadun 
parantamisesta ja vastavalmistuneiden sopeuttamisesta paremmin työmarkkinoille. 
D. huolehtivat siitä, että hallintoviranomaiset ja oppilaitosten hallinnosta vastaavat 
tahot antavat etusijan jatkuvalle kokemusten vaihdolle ja arviointi- ja 
laadunvarmistusyhteistyöile muiden jäsenvaltioiden sekä korkeakoulualan 
kansainvälisten järjestöjen ja yhteisöjen kanssa. 
II. JA KEHOTTAA KOMISSIOTA: 
1. tukemaan sellaisen "eurooppalaisen laadunarviointiverkoston" luomista, joka 
muodostuisi jäsenvaltioiden nimittämistä korkeakouluopetuksen laadun arvioinnista 
vastaavista viranomaisista sekä korkeakouluopetuksen laadunarvioinnin ja 
laadunvarmistuksen alalla kokemusta omaavista Euroopan yhteisössä toimivista 
järjestöistä ja yhteisöistä. 
n 
Verkostolla voisi olla erityisesti seuraavat tehtävät: 
a) tietojen ja kokemusten vaihto eurooppalaisissa konferensseissa ja seminaareissa 
sekä uusien teknologioiden avulla; 
b) teknisen avun antaminen jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille sellaisten 
konkreettisten hankkeiden toteuttamiseksi, joilla pyritään laatimaan tai 
parantamaan laadunarvioinnissa ja laadunvarmistuksessa noudatettavia 
menettelyjä ja järjestelmiä; 
c) sellaisten eri maiden korkeakouluryhmien tukeminen, jotka haluavat tehdä 
yhteistyötä laadunarvioinnissa tai -varmistuksessa erityisesti SOKRATES-
ohjelman ERASMUS -osion temaattisten verkostojen välityksellä; 
d) korkeakoulujen muu auttaminen erityisesti antamalla tietoja menetelmien 
kehittymisestä sekä esimerkkejä hyväksi todetuista toimintatavoista ja 
kansainvälisten asiantuntijoiden välisten yhteyksien edistäminen, 
muodostamalla yhteenliittymiä tai kokoamalla metodologisista välineistöä; 
e) laadunarvioinnin yhdistäminen muihin erityisesti SOKRATES- ja LEONARDO 
DA VINCI -ohjelmien yhteydessä kehitettyihin yhteisön toimintoihin sekä 
tutkintotodistusten tunnustamiseen yhteisön tasolla; 
f) menetelmien laatiminen vastavalmistuneiden integroimiseksi entistä 
tehokkaammin Euroopan työmarkkinoille; 
Yhteisön laadunvarmistusverkostoon voidaan saada SOKRATES- ja LEONARDO 
DA VINCI -ohjelmien mukaista yhteisön tukea kyseisissä ohjelmissa määriteltyjen 
tavanomaisten tavoitteiden ja menettelyjen mukaan. LEONARDO DA VINCI -
ohjelman osalta edellytetään, että yritykset ovat tosiasiallisesti ja aktiivisesti mukana 
korkeakouluopetuksen laadun varmistuksessa, mutta tämä olisi toivottavaa myös 
SOKRATES-ohjelman osalta. 
esittämään joka toinen vuosi neuvostolle, Euroopan parlamentille ja toimivaltaisille 
elimille kertomuksia laadunarviointi- ja laadunvarmistusjärjestelmien kehittämisestä 
eri jäsenvaltioissa ja alaa koskevasta eurooppalaisesta yhteistyöstä, 
esittämään kertomuksissa esitettyjen päätelmien perusteella aiheellisia ehdotuksia 
korkeakouluopetuksen laadunvarmistuksen vahvistamiseksi. 
12 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 159 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 
Luettelonumero : CB-CO-97-147-FI-C 
ISBN 92-78-18324-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
*3