[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 6.4.2005

KOM(2005) 124 lopullinen

2005/0034 (CNS)

2005/0035 (CNS)

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan puiteohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva yleisohjelma

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva yleisohjelma {SEC(2005) 436 }

(komission esittämä t)

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan puiteohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013

Tiedonanto turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan puiteohjelman perustamisesta on osa ehdotuskokonaisuutta, jolla pyritään varmistamaan, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta varten osoitetaan riittävästi tukea vuoden 2007 rahoitusnäkymissä. Tasapainoisuuden vuoksi vapauden, turvallisuuden ja oikeuden tavoitteita on tarkoitus kehittää samanaikaisesti ja yhtä tehokkaasti, soveltaen lähestymistapaa, joka perustuu demokratiaan, perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamiseen ja oikeusvaltioperiaatteeseen. Kunkin tavoitteen tueksi perustetaan puiteohjelma, jotta voidaan varmistaa eri toiminta-alueisiin kuuluvien toimenpiteiden keskinäinen johdonmukaisuus ja yhdistää selkeästi toisiinsa poliittiset tavoitteet ja niihin käytettävissä olevat resurssit. Lisäksi tällainen rakenne yksinkertaistaa ja järkiperäistää vapauden, oikeuden ja turvallisuuden alueen nykyistä rahoitusta, mahdollistaa suuremman jouston priorisoinnissa ja lisää avoimuutta.

1. JOHDANTO

Tiedonannossaan[1] vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien strategisista toimintalinjoista komissio korostaa tarvetta tukea vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen kehitystä riittävin taloudellisin resurssein. Tämä tavoite on tarkoitus sisällyttää uuteen otsakkeeseen ”Kansalaisuus, vapaus, turvallisuus ja oikeus”. Ehdotuksessa turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaksi puiteohjelmaksi pyritään vastaamaan edellä mainittuihin haasteisiin Eurooppa-neuvoston määrittelemien tavoitteiden mukaisesti.

Kansalaiset voivat nauttia vapaudesta vain jos heidän henkilökohtainen turvallisuutensa on suojattu lailla. Kansalaisten vapaudet ja oikeudet voidaan taata vain jos heillä on riittävä suoja rikoksia vastaan, sillä rikokset eivät uhkaa ainoastaan yksilöiden vapauksia ja oikeuksia vaan koko demokraattista yhteiskuntaa ja oikeusvaltiota.

Vaikka jäsenvaltiot kantavatkin vastuuta vapauden ja turvallisuuden varmistamisesta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, myös Euroopan unionin toimielinten on omalta osaltaan pyrittävä torjumaan niitä turvallisuusuhkia, joita kansalaiset kohtaavat jokapäiväisessä elämässään. Kansalaisten hengen ja omaisuuden suojeleminen on keskeinen tehtävä, joka antaa oikeutuksen julkisen vallan käytölle ja yleisen järjestyksen ylläpitämiselle. Kansalaiset odottavat, että heidän terveyteensä ja turvallisuutensa kohdistuvia uhkatekijöitä torjutaan myös EU:n tasolla. Vapaus rajattomassa Euroopassa saa aikaan sen, että unionilla on tästä erityinen vastuu.

Terrorismin ja muiden rikollisuuden muotojen uhka voi koskettaa jokaista unionin kansalaista. Terroriteot eivät kohdistu ainoastaan siihen maahan, jossa ne toteutetaan, vaan koko Euroopan unioniin, koska niiden tarkoituksena on hyökätä unionin perusarvoja vastaan. Euroopan turvallisuusympäristön tärkeimmiksi uhkatekijöiksi on jo pitkään mielletty järjestäytynyt rikollisuus ja terrorismi (esim. 12. joulukuuta 2003 hyväksytty Euroopan turvallisuusstrategia), mutta unionin vastuualueeseen kuuluu myös kaikenlaisen muun rikollisuuden ehkäisemisen ja torjunnan kehittäminen. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklassa annetaan unionille selkeät toimivaltuudet antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja ehkäisemällä ja torjumalla järjestäytynyttä tai muuta rikollisuutta, erityisesti terrorismia, ihmiskauppaa ja lapsiin kohdistuvia rikoksia, laitonta huume- ja asekauppaa, lahjontaa ja petoksia jäsenvaltioiden poliisi- ja tulliviranomaisten sekä muiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tiiviimmän yhteistyön avulla.

Koska on todettu, että tällä alalla on tarpeen toteuttaa useita eri toimia, on käynnistetty prosessi, jonka myötä unionin rooli on jatkuvasti kasvanut. Ns. Wienin toimintasuunnitelman[2] ja Tampereella vuonna 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston vahvistamien suuntaviivojen pohjalta toteutetut toimet ovat osoittautuneet onnistuneiksi. Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luominen aloitettiin unionissa lainsäädäntötoimin, joita täydennettiin aluksi jokseenkin suppealla rahoitustuella. Nyt on kuitenkin aika siirtyä seuraavaan vaiheeseen, jossa pääpaino on käytännön toiminnalla. Erityisesti terrorismin uhan voimistuttua turvallisuuskysymykset ovat saaneet lisää painoarvoa, mikä vaatii käytännönläheisempää ja kattavampaa lähestymistapaa.

Eurooppa-neuvoston marraskuussa 2004 hyväksymän Haagin ohjelman ja Euroopan perustuslakia koskevan sopimuksen mukaisesti terrorismin ja muiden rikollisuuden muotojen ehkäisemistä ja torjuntaa Euroopan tasolla on edelleen vahvistettava ja laajennettava. Tätä varten on muun muassa vahvistettava ja yhdenmukaistettava jäsenvaltioiden toimia kiinnittämällä entistä enemmän huomiota sekä lainsäädäntö- että poliittisten toimien moitteettomaan täytäntöönpanoon. Tällä alalla toteutettavien toimien avulla voidaan saavuttaa eurooppalaista lisäarvoa erityisesti siten, että EU toimii katalysaattorina: EU:n rahoittaman yhteistyön avulla voidaan lisätä tietoisuutta jäsenvaltioiden yhteisistä haasteista ja uhkatekijöistä sekä muista yhteisistä huolenaiheista ja arvoista ja helpottaa siten yhteisten toimintamallien muotoilua näillä perinteisesti varsin kiinteästi valtiolliseen yksinmääräämisoikeuteen liittyvillä aloilla. Lisäksi rahoitustuen avulla voidaan varmistaa vastuun oikeudenmukainen jakautuminen jäsenvaltioiden kesken, mikä vahvistaa niiden välistä yhteisvastuullisuutta ja on kaiken kaikkiaan hyödyllistä, kun Euroopan-laajuisen lähestymistavan avulla voidaan saavuttaa kustannussäästöjä.

2. EHDOTUS TURVALLISUUTTA JA VAPAUKSIEN SUOJELUA KOSKEVAKSI PUITEOHJELMAKSI

2.1. Ohjelman tavoitteet ja rakenne

Jotta voitaisiin vastata edellä kuvattuihin haasteisiin, ehdotetaan perustettavaksi turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva puiteohjelma. Puiteohjelman keskeisenä tavoitteena on varmistaa tehokas operatiivinen yhteistyö terrorismin ja sen seurausten, järjestäytyneen rikollisuuden ja yleensä rikollisuuden torjunnassa, tukea tiedustelutoimintaa koko Euroopan laajuisesti ja vahvistaa rikosten ja terrorismin ennaltaehkäisyä, jotta voitaisiin edistää oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvien turvallisten yhteiskuntien kehittymistä.

Haagin ohjelman ja turvallisuusalan tulevia tarpeita koskevan yksityiskohtaisemman analyysin perusteella komissio katsoo, että puiteohjelman avulla olisi pyrittävä toteuttamaan erityisesti seuraavat erityistavoitteet:

- Ensinnäkin olisi rahoitustoimenpiteiden avulla edelleen edistettävä ja kehitettävä koordinointia, yhteistyötä ja keskinäistä ymmärtämystä lainvalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten sekä asianomaisten EU:n elinten välillä. Näiden keskeisten toimien yhteydessä on syytä kiinnittää erityistä huomiota lainvalvontaa palvelevien tietojen ja tiedustelutietojen saatavuuden, vaihdon ja hallinnan kehittämiseen, minkä lisäksi on otettava huomioon asianmukaiset, moitteettomat ja läpinäkyvät tietosuojatoimenpiteet. Tämä edistäisi osaltaan lainvalvontatoimien laatua ja tehokkuutta jäsenvaltioissa. Toinen tärkeä osa-alue on nykyisten ja tulevien EU:n tason poliittisten ja lainsäädäntötoimien sekä niiden soveltamisen ja tehokkuuden arviointi.

- Toiseksi olisi korostettava, miten tärkeää on edistää ja kehittää julkis- ja yksityissektorin kumppanuuksia, rikostentorjunnan strategioita, tilastoja ja rikollisuuden tutkimusta sekä rikoksen uhrien ja todistajien suojelua. Tällä alalla keskeisiä vaatimuksia ovat rakentava vuoropuhelu julkisten ja yksityisten tahojen (mm. lainvalvonta- ja hallintoviranomaisten, yritysten sekä uhrien etuja ajavien järjestöjen) välillä, kunnolliset tilastot ja rikollisuuden syvällisempi ymmärtäminen ilmiönä. Jotta rikoksen eri muotoihin voidaan vastata kattavasti ja tasapuolisesti asianmukaisella tavalla, rikostentorjunnasta olisi tehtävä pitkällä aikavälillä horisontaalinen lähestymistapa, eli se olisi yhdistettävä muiden politiikkojen määrittelyyn ja täytäntöönpanoon kaikissa jäsenvaltioissa.

- Kolmanneksi on todettu, että potentiaalisten ja todellisten terrorismiuhkien ehkäiseminen ja niihin varautuminen sekä kriisinhallinta ja jälkiseurausten hoito edellyttävät jäsenvaltioilta yhä enemmän yhteistä lähestymistapaa. Kriisivalmiuden alalla ohjelman tarkoituksena on erityisesti edistää, tukea ja arvioida taitotiedon, kokemusten ja elintärkeiden infrastruktuurien suojelua koskevien normien vaihtoa mm. arvioimalla riskit ja tarpeet ja kehittämällä yhteiset turvanormit. Kriisinhallinnan ja kriisien jälkiseurausten hallinnan alalla ohjelman tarkoituksena on kehittää, panna täytäntöön ja edistää tehokkaita ja yhtenäisiä EU:n tason kriisinhallintajärjestelyjä sekä varmistaa välitön ja toimiva tietojenvaihto ja yhteistyö lainvalvonta- sekä turvallisuus- ja pelastuspalveluviranomaisten välillä.

Näillä tavoitteilla on perussopimuksissa eri oikeusperustat. Lainvalvontatoimista, poliisiyhteistyöstä ja yleisestä rikostentorjunnasta määrätään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa (29–42 artikla). Terrori-iskujen torjuntavalmius ja seurausten hallinta sen sijaan ovat erityisala, joka täydentää pelastuspalveluun liittyviä yleisiä toimenpiteitä, jotka kuuluvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (3(1)(u) artiklan) soveltamisalaan. Kahden täysin erillisen oikeusperustan vuoksi myös puiteohjelma muodostuu kahdesta eri säädöksestä.

Ensimmäinen säädös kattaa rikosten ehkäisemisen ja torjunnan. Se perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 30 artiklaan ja 34 artiklan 2 kohdan c alakohtaan. Tämä ohjelma jakautuu kolmeen päälinjaan, jotka ovat lainvalvonta, rikostentorjunta ja rikollisuuden tutkimus sekä todistajien ja uhrien suojelu. Toinen säädös, joka koskee terrori-iskujen ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa, perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artiklaan.[3]

Komissio on hiljattain esittänyt useita näihin aiheisiin liittyviä yksityiskohtaisia strategioita ja ehdotuksia. Niistä voidaan mainita mm. komission 20. lokakuuta 2004 antamat neljä terrorismia koskevaa tiedonantoa[4] sekä tiedonannot terrorismirikoksiin liittyvästä tietojenvaihdosta ja yhteistyöstä[5], poliisi- ja tulliyhteistyön kehittämisestä Euroopan unionissa[6] ja lainvalvontaviranomaisten tiedonsaantioikeuksien parantamisesta[7]. Komissio on myös kuullut asiantuntijoita ja jäsenvaltioita eri aiheita koskevien asiantuntijakokousten yhteydessä ja aikoo tehdä näin vastakin.

2.2. Eurooppalainen lisäarvo

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva puiteohjelma voi tuoda tämän alan nykyisiin kansallisiin toimenpiteisiin lisäarvoa toimimalla katalysaattorina: EU:n rahoittaman yhteistyön avulla voidaan lisätä jäsenvaltioiden kesken tietoisuutta yhteisistä ongelmista ja arvoista ja helpottaa siten yhteisten toimintamallien ja lainsäädännön hyväksymistä. Tämä tavoite voidaan toteuttaa panemalla täytäntöön yhteisesti hyväksytyt EU:n toiminnan tavoitteet ja edistämällä niiden soveltamista kansallisella tasolla, tukemalla EU:n lainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen johdonmukaista soveltamista kaikkialla unionissa sekä kannustamalla yhteistyötä ja koordinointijärjestelmien käyttöä ja kehittämällä julkis- ja yksityissektorin kumppanuuksia.

Eurooppalaista lisäarvoa tarkastellaan eri osa-alueilla yhteisten arviointikriteerien nojalla sen mukaan, millaisia tavoitteita puiteohjelmassa on asetettu turvallisten yhteiskuntien luomista varten. Arviointi perustuu mm. seuraaviin kriteereihin:

- Tuetaan vain sellaisia toimia, joita tarvitaan unionin tasolla EU:n tavoitteiden, lainsäädännön ja täytäntöönpanomekanismien edistämiseksi.

- Tuetaan toimia, jotka täydentävät kansallisella tasolla rahoitettavia toimia.

- Vahvistetaan kansallisten viranomaisten välistä vaihtoa unionin tasolla, pyritään luomaan yhteisvaikutuksia ja mittakaavaetuja.

- Otetaan jäsenvaltioiden edustajat ja muut asianomaiset tahot aktiivisesti mukaan ohjelman täytäntöönpanoon, jotta voidaan hyödyntää yhteisvaikutuksia nykyisten toimien kanssa parhaalla mahdollisella tavalla.

2.3. Eri välineiden ja toimenpiteiden keskinäinen täydentävyys

Puiteohjelmassa pyritään hyödyntämään yhteisvaikutuksia huolehtimalla siitä, että ohjelmaan perustuvat toimet täydentävät muita toimia, joita eri elimet toteuttavat vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomiseksi. Euroopan poliisivirastolla Europolilla tulee olemaan yhä merkittävämpi tehtävä rikollisuuden ja terrorismin ehkäisemisessä, paljastamisessa ja tutkimisessa. Se saattaa jo lähitulevaisuudessa saada rahoituksensa yhteisön talousarviosta. Rikollisuuden ehkäisemisen ja torjunnan ohjelman perusteella toteutetaan paitsi valtioidenvälisiä myös kansallisia hankkeita, joiden tulisi vahvistaa ja täydentää Europolin toimia; päällekkäisyyttä on pyrittävä välttämään. Tässä ovat apuna puiteohjelman kahteen säädökseen perustuvat vuotuiset työohjelmat ja tuen yleiset myöntämisperusteet, joiden tarkoituksena on vahvistaa eurooppalaista lisäarvoa. On selvää, että komissio kunnioittaa puiteohjelmaan perustuvien toimien toteuttamisessa täysimääräisesti Europolin vastuualueita. Vastaavaa periaatetta sovelletaan myös ohjelmiin perustuvien koulutustoimien yhteydessä suhteessa Euroopan poliisiakatemiaan (CEPOL), jonka on niin ikään määrä saada rahoituksensa yhteisön talousarviosta.

Tavoitteena on myös huolehtia siitä, että näihin ja yhteisön muihin ohjelmiin perustuvat toimet täydentävät toisiaan. Tulevassa tutkimuksen ja teknologian kehittämisen seitsemännessä puiteohjelmassa (T&K-puiteohjelma) on tarkoitus tukea turvallisuustutkimusta laajalti mm. lainvalvonnan, terrorismin tai järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisyn sekä yksityisyyden ja elintärkeän tietoliikenneinfrastruktuurin suojelun alalla. Seitsemänteen T&K-puiteohjelmaan liittyvissä turvallisuustutkimushankkeissa pääpaino on teknologiassa (perustutkimuksesta kilpailua edeltävään tutkimukseen), mutta niissä käsitellään myös sisältöön liittyviä seikkoja (esimerkiksi sosioekonomisia aiheita). Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevasta puiteohjelmasta on sitä vastoin tarkoitus rahoittaa kohdennettuja tutkimuksia, jotka voivat koskea esimerkiksi politiikkojen tukitoimia sekä teknologian soveltamista, täytäntöönpanoa ja mukauttamista tähän tarkoitukseen. Tietyissä tapauksissa erityistarpeisiin on vastattava nopeasti ja konkreettisesti, jotta voidaan toteuttaa tarvittavat käytännön toimenpiteet. Tätä varten turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevasta puiteohjelmasta myönnetään rahoitusta vain suppealle määrälle toimia, joiden avulla pyritään toteuttamaan konkreettisia toimenpide-ehdotuksia mm. tutkimuksen alalla. Rikostilastoja kehitetään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, tarvittaessa yhteisön tilasto-ohjelmaa apuna käyttäen.

Hätätilanteissa annettavan avun osalta komissio on esittänyt yhteisvastuurahaston sekä valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen perustamista[8], jotta vakaviin hätätilanteisiin voitaisiin reagoida johdonmukaisesti. Nämä kaksi välinettä kattavat sekä välittömän toiminnan (mm. varojen myöntämisen katastrofin hillitsemiseksi) ja taloudellisen tuen kriisin jälkitilanteiden kiireellisiin tarpeisiin että jonkin verran yleisiä valmiustoimia. Näiden uusien välineiden avulla yhteisö voi myöntää rahoitusta vakavien hätätilanteiden hoitoon yleisesti , kun taas turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan puiteohjelman pelastuspalvelua koskevan osuuden tarkoituksena on rahoittaa erityisesti terrorismiuhkien edellyttämän valmiuden ja seurauksien hallinnan järjestämistä.

Terrorismin torjumiseksi tarvitaan erityisiä turvallisuustoimia ja asiantuntemusta, joka ulottuu pidemmälle kuin yleisen turvallisuuden ja pelastuspalvelun tavoitteet. Esimerkiksi infrastruktuurien alttiutta joutua terroristi-iskujen kohteeksi on arvioitava erityisten turvallisuusnormien nojalla, jotka on laadittava yleisten turvallisuusnormien täydennykseksi. Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan ohjelman ensisijaisia tavoitteita ovatkin uhkien ja riskien arviointi ja sen selvittäminen, miten yleisiä turvajärjestelyjä on täydennettävä, jotta elintärkeitä infrastruktuureja voidaan tehokkaasti suojata terroristihyökkäyksiltä, sekä erityisten valmiussuunnitelmien laatiminen.[9] Ohjelmasta myönnetään jonkin verran tukea myös innovatiivisiin toimiin, jotka ovat siirrettävissä EU:n tasolle tai muihin jäsenvaltioihin. Infrastruktuurin turvallisuuden parantaminen tarpeita vastaavalle tasolle on kuitenkin ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä, jonka toteuttamiseen ne voivat tarvittaessa saada tukea rakennerahastoista tai eräistä alakohtaisista ohjelmista (liikenne, energia, julkinen terveydenhuolto tai ympäristö). Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan ohjelman erityistavoitteissa pyritään välttämään päällekkäisyyttä tällaisten yleisten mekanismien kanssa.

Puiteohjelman ja siihen liittyvien säädösten tarkoituksena on ensisijaisesti sisäisen turvallisuuden parantaminen. Ehdotetun rahoituskehyksen mukaisesti turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva puiteohjelma ei sisällä EU:n ulkoista ulottuvuutta. Yhteistyö kolmansien maiden kanssa otetaan huomioon asianmukaisella tavalla ehdotetun rahoituskehyksen otsakkeessa 4, komission syyskuussa 2004 esittämien ulkoisen avun välineiden avulla. Ulkoisen ja sisäisen turvallisuuden väliset yhteydet sisällytetään puiteohjelman kahteen säädösehdotukseen siten, että kolmansille maille ja kansainvälisille järjestöille tarjotaan mahdollisuus osallistua hankkeiden toteuttamiseen.

3. JÄRKEISTÄMINEN JA YKSINKERTAISTAMINEN

3.1. Siirtyminen nykyisistä välineistä uuteen ohjelmaan

EU:n näillä aloilla vuosien varrella tukemien toimien arviointi osoittaa selvästi, että toimet ovat tarpeellisia, koska niillä puututaan tarkoin määritettyihin, todellisiin ongelmiin, ja että toimet edistävät ongelmien myönteistä käsittelyä saman alan kansallisia toimia täydentäen. Arvioinneissa on kuitenkin tullut esiin myös useita puutteita, jotka on korjattava, jotta EU:n toimilla voidaan päästä vielä parempiin tuloksiin. Nykytilanteessa, jolle on ominaista lukuisat määrärahoiltaan vähäiset budjettikohdat tai tapauskohtainen rahoitus sekä lyhytkestoisuus ja yleinen johdonmukaisuuden puute, unionin toimien tehokkuus ei riitä tavoitteiden saavuttamiseen eikä nykyisiä henkilöresursseja ja määrärahoja voida käyttää parhaalla mahdollisella tavalla. Ohjelmien toteuttaminen erikseen tarkoittaa, että todelliset synergiaedut eivät toteudu suurimmassa mahdollisessa laajuudessa, mikä voi jopa aiheuttaa tarpeetonta päällekkäisyyttä. Jotta päästäisiin parhaisiin mahdollisiin tuloksiin, on tavoitteet, toimenpiteet ja kunkin ohjelman mittakaava arvioitava uudelleen.

Puiteohjelma perustuu kokemuksiin, joita on saatu näillä aloilla aiemmin toteutetuista toimista ja erityisesti poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevasta nykyisestä puiteohjelmasta (AGIS)[10] ja sen edeltäjistä. AGIS-ohjelman perusteellinen arviointi on vielä kesken, mutta jo tässä vaiheessa voidaan todeta, että ohjelma on osoittautunut erittäin hyödylliseksi ja että se on edistänyt merkittävästi kansallisten viranomaisten ja elinten keskinäisen ymmärtämyksen paranemista. Uusien rahoitusnäkymien, Haagin ohjelman ja Euroopan perustuslakia koskevan sopimuksen vuoksi asianomaisia rahoitusohjelmia on kuitenkin suunnattava strategisesti uudelleen. Näin ollen AGIS-ohjelma korvataan vuodesta 2007 alkaen rikollisuuden ehkäisemisen ja torjunnan ohjelmalla.

Ehkäisemisen, torjuntavalmiuden ja seurausten hallinnan alalla ollaan parhaillaan aloittamassa valmistelutointa terrorismintorjuntaa koskevan pilottihankkeen muodossa. Pilottihankkeen toteuttamisen on määrä alkaa vuonna 2005. Sen tarkoituksena on mm. parantaa kansallisten viranomaisten välistä viestintää, joka koskee terrori-iskujen ehkäisemistä sekä niihin varautumista ja niihin reagoimista, erityisesti kun kyseessä ovat iskut, joilla on valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia. Hankkeen muita tavoitteita ovat julkisten toimijoiden toimintakapasiteetin lisääminen ja teknologian kehittäminen sekä julkisen ja yksityisen sektorin turvallisuusvuoropuhelun tukeminen. Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan ohjelman tarkoituksena on kehittää tätä valmistelutointa eri suhteissa.

3.2. Yhteiset hallinnointijärjestelyt

Turvallisuutta koskevan puiteohjelman tavoitteena on yksinkertaistaa ja järkeistää toimintakehystä sekä rahoituksen ja lainsäädännön että hallinnon osalta, virtaviivaistaa budjettirakennetta, lisätä ohjelmien keskinäistä johdonmukaisuutta ja yhtenäisyyttä sekä välttää toimien päällekkäisyyttä. Puiteohjelman kahden erityisohjelman täytäntöönpanomenettelyihin sisältyy monia yhteisiä piirteitä: niitä hallinnoi komissio (periaatteessa suoran, keskitetyn hallinnoinnin avulla) komitologian mukaisen komitean avustamana, minkä lisäksi (komission, valtioidenvälisten ja kansallisten hankkeiden yhteydessä toteutettavan) toiminnan ja yksittäisten toimenpiteiden muodot ovat yhdenmukaisia, samoin valintakriteerit.

Molempia erityisohjelmia hallinnoidaan keskitetysti, mutta myöhemmin voidaan harkita mahdollisuutta soveltaa epäsuoraa keskitettyä hallinnointia.[11] Vaihtoehtoisia hallinnointimenetelmiä, kuten jaettua hallinnointia, on tarkasteltu yksityiskohtaisesti, mutta niitä ei pidetty riittävän kustannustehokkaina, kun kyseessä ovat varsin vähäiset summat. Menettelyjen yhdenmukaistaminen ja yksinkertaistaminen, jota eri toiminta-alojen nivominen yhdeksi kokonaisuudeksi edistää, luo edellytykset myös järkeistämiselle. Esimerkiksi valvonta- ja arviointimenettelyjen järkeistämisen ansiosta voidaan parantaa tuloksia ja helpottaa hyvien käytäntöjen siirtämistä.

Yhteisiä piirteitä on kehitetty mahdollisuuksien mukaan myös kahden muun puiteohjelman kanssa, jotka koskevat vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen kehittämistä (perusoikeudet ja oikeusasiat sekä yhteisvastuu ja maahanmuuttovirtojen hallinta). Yhdessä nämä kolme puiteohjelmaa muodostavat johdonmukaisen toimenpidekokonaisuuden.

Kaiken kaikkiaan uusi puiteohjelma edustaa edellä kuvattuun nykytilanteeseen nähden merkittävää edistysaskelta, koska se yksinkertaistaa ja laajentaa toimintaa ja lisää joustavuutta. Puiteohjelma tarjoaa mm. seuraavat edut:

- Puiteohjelma yhdistää yhdeksi kokonaisuudeksi kaikki lainvalvontaan ja laajemmin rikostentorjuntaan liittyvät toimet, kuten poliisi- ja tiedustelutoimet, rikoksilta suojautumisen, tietoisuuden lisäämisen, todistajien ja uhrien suojelun, valmiustoimet ja seurausten hallinnan (vastaavasti perusoikeuksia ja oikeusasioita koskeva puiteohjelma yhdistää yhdeksi kokonaisuudeksi siviili- ja rikosoikeuteen ja perusoikeuksiin liittyvät oikeudelliset toimet).

- Näin voidaan keskittää resurssit ja vähentää käytössä olevia budjettikohtia sekä lisätä avoimuutta ja mahdollisuuksia arvioida paremmin toteutetuista toimista saatavaa lisäarvoa.

- Tällä alalla myönnettävän rahoituksen edellytykset ja sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt yhtenäistetään, sillä tämä lisää kustannustehokkuutta, selkeyttä ja käyttäjäystävällisyyttä sekä helpottaa toimien priorisointia ja arviointia.

- Puiteohjelmasta voidaan myös tukea jäsenvaltioissa toteutettavia innovatiivisia hankkeita, jotka ovat siirrettävissä EU:n tasolle, niin että voidaan saavuttaa kerrannaisvaikutuksia. Jäsenvaltiot voivat itse määritellä kansallisten hankkeiden joukosta joitakin painopisteitä.

- Sekä komission toteuttamien hankkeiden että yhteisrahoituksen avulla toteutettavien hankkeiden rahoitusta koskevia edellytyksiä ja sääntöjä selkeytetään ja yksinkertaistetaan (esim. valtioidenvälisissä hankkeissa ei tarvitse olla enää yhtä monta kumppania kuin aiemmin).

- Komitologiasäännöksiä yksinkertaistetaan ja ne yhdenmukaistetaan muiden yhteisön ohjelmien kanssa.

- Yhteisön taloudellisten etujen valvontaa ja suojelua koskevia sääntöjä lujitetaan ja selkeytetään.

- Erityisesti terrori-iskujen seurausten hallintaa ja iskuihin valmistautumista koskevaa kehystä vahvistetaan huomattavasti.

Puiteohjelman laatimisessa on otettu huomioon myös sopimus Euroopan perustuslaista. Perustuslain myötä nykyisten perussopimusten pilarirakenteesta johtuvat oikeudelliset hankaluudet poistuvat ja seuraavien toimien oikeusperustat selkiintyvät ja lujittuvat: rikostentorjunta (III-272 artikla), lainvalvontayhteistyö (III-275 artikla) ja pelastuspalvelu (III-284 artikla). Tämän ansiosta voidaan kenties saavuttaa lisää synergiaetuja myös näitä asioita hoitavien viranomaisten kanssa. Perustuslain voimaantulo ei näin ollen aiheuta merkittäviä muutoksia turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan puiteohjelman kahteen säädökseen.

4. RAHOITUS

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaan puiteohjelmaan on kaavailtu vuosiksi 2007–2013 yhteensä 745 miljoonaa euroa (nykyhintoina). Tästä kokonaismäärästä 597,6 miljoonaa euroa on tarkoitettu rikollisuuden ehkäisemisen ja torjunnan ohjelmaan ja 137,4 miljoonaa euroa terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevaan ohjelmaan. Viitemäärään sisältyy 10 miljoonan euron lisäys hallinnollisiin kuluihin.

Lisäksi on tarkoitus osoittaa vuosiksi 2007–2013 Europolille 554,4 miljoonaa euroa ja CEPOLille 64,4 miljoonaa euroa.

Määrät on arvioitu edellä kuvattujen tarpeiden perusteella. Tätä varten on otettu huomioon turvallisuusasioita koskevista nykyisistä toimista ja ohjelmista saadut kokemukset. Määrärahojen kohdentamisessa on kuitenkin noudatettu varovaisuutta, koska suuri osa hankkeista, joille rahoitustukea on tarkoitus myöntää, liittyy aloihin, jotka ovat EU:n tasolla jokseenkin uusia. Erityisesti kansallisten hankkeiden toteuttamiseen on varattu ohjelmien käynnistämisvaiheessa varsin vaatimaton rahoitus. Siksi ehdotetaankin, että merkittävä osa määrärahoista painotetaan ohjelmakauden jälkipuoliskolle, jotta toimivaltaiset kansalliset elimet saavat riittävästi aikaa esittää innovatiivisia kansallisia hankkeita. Vuodeksi 2010 suunnitellun puolivälitarkastelun jälkeen jäsenvaltioissa toteutettavien innovatiivisten hankkeiden osuutta voidaan lisätä tuntuvasti. Määrärahoja on kuitenkin suhteellisen vähän verrattuna vastaaviin rakennerahastojen avulla toteutettaviin toimiin. Toimintakapasiteetin kehittämiseen voidaan tämän vuoksi osoittaa vain rajallinen määrä tukea. Jos jossakin nousee esiin tarve kehittää laajalti toimintakapasiteettia tai infrastruktuuria, on harkittava, voitaisiinko tähän tarkoitukseen käyttää koheesion, aluekehityksen tai tutkimuksen ja teknologian kehittämiseen osoitettuja ”yleisiä” varoja.

5. PÄÄTELMÄT

Uudet rahoitusnäkymät, Haagin ohjelma vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen vahvistamiseksi EU:ssa sekä tuleva Euroopan perustuslakia koskevan sopimuksen ratifiointi edellyttävät sisäistä turvallisuutta koskevan nykyisen oikeudellisen ja rahoituskehyksen uudelleenmuotoilua.

Ehdotettu puiteohjelma virtaviivaistaa, yksinkertaistaa ja järkeistää turvallisuusasioita koskevien toimenpiteiden rahoitusta. Sen ansiosta EU voi toteuttaa tarvittavat toimet suojellakseen tehokkaasti kansalaistensa oikeuksia ja vapauksia terrorismia ja muita rikollisuuden muotoja vastaan. Puiteohjelma koostuu kahdesta yhtenäisestä, toisiaan täydentävästä säädöksestä, jotka yhdessä muodostavat toimivan oikeudellisen ja rahoituskehyksen ja tarjoavat riittävästi joustavuutta edessä olevien uusien haasteiden voittamiseksi. Yhdessä perusoikeuksien ja oikeusasioiden puiteohjelman sekä yhteisvastuuta ja muuttovirtojen hallinnointia koskevan puiteohjelman kanssa se muodostaa asianmukaisen perustan, jonka avulla unionia voidaan ylläpitää ja kehittää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena.

LIITE

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva puiteohjelma vuosiksi 2007–2013

Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueeseen liittyvien virastojen ja välineiden keskinäinen täydentävyys

Rahoitusnäkymien mukaan oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alueeseen liittyvien tavoitteiden toteuttamista varten on tarkoitus ottaa käyttöön seuraavat toisiaan täydentävät toimintavälineet:

- Puiteohjelmat, joilla korvataan komission tällä alalla nykyisin hallinnoimat eri budjettikohdat.

- Eri virastoille ja yhteisön tai unionin toimielimille myönnettävä yhteisön rahoitus.

- Alaan liittyvien laajojen tietojärjestelmien kehittäminen ja ylläpito.

Uusista rahoitusnäkymistä on tarkoitus kattaa seuraavien edellä mainittuun puiteohjelmaan liittyvien virastojen tai elinten rahoitus:

- Euroopan poliisiakatemia (CEPOL) , josta on tarkoitus tehdä EU:n elin (ks. komission 1.10.2004 esittämä ehdotus neuvoston päätökseksi KOM(2004)0623 lopullinen). Tätä nykyä Euroopan poliisiakatemian rahoituksesta huolehtivat jäsenvaltioiden hallitukset.

- Euroopan perustuslakia koskevan sopimuksen tultua voimaan komissio pyrkii siihen, että myös Euroopan poliisivirasto Europol , jonka rahoituksesta vastaavat tätä nykyä niin ikään jäsenvaltioiden hallitukset, muutetaan EU:n elimeksi.

Edellä esitetyn vuoksi näitä yhteisön virastoja varten tarvittavat talousarviomäärärahat eivät sisälly näihin puiteohjelmiin.

Ne on kuitenkin otettava huomioon oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alueen toteuttamiseen osoitettavissa menoissa yhteisön tulevan rahoituskehyksen otsakkeessa 3.

PERUSTELUT

1. TAUSTAA

Vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien laatimisessa on alusta asti pyritty ottamaan huomioon poliittiset näkökohdat, jotta voitaisiin varmistaa johdonmukaisuus poliittisten tavoitteiden ja niiden toteuttamiseen myönnettyjen määrärahojen välillä. Koska vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomista pidetään yhtenä EU:n tärkeimmistä lähivuosien tavoitteista, sen toteuttamiseen on tarkoitus myöntää tuntuvasti enemmän määrärahoja. Tiedonannoissaan Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen – Politiikan haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007–2013 [12] ja Rahoitusnäkymät 2007–2013 [13] komissio on lisäksi korostanut, että samalla kun säädöksiä tarkistetaan seuraavia rahoitusnäkymiä varten, niitä olisi samalla myös yksinkertaistettava huomattavasti. Ryhmittelemällä ehdotuksensa kolmen yleisen, poliittisiin tavoitteisiin keskittyvän ohjelman yhteyteen (yhteisvastuu ja muuttovirtojen hallinnointi, perusoikeudet ja oikeusasiat sekä turvallisuus ja vapauksien suojelu) komissio on luonut selkeän kehyksen niille yhteisön rahoitustoimenpiteille, joilla tuetaan oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvien tavoitteiden toteuttamista.

2. TOIMINNAN PERUSTELUT

2.1. Ongelman analysointi

Unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena. Tähän liittyy myös sitoumus antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja kehittämällä toimia terrorismin ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Koska on todettu, että tällä alalla on toteutettava useita eri toimia, on käynnistetty prosessi, jonka myötä unionin rooli on jatkuvasti kasvanut. Lainvalvontaan liittyvien toimien lisäksi on nyt vahvistettava toimia terrorismin ehkäisemisen, torjuntavalmiuden ja seurausten hallinnan alalla.

Eurooppa-neuvosto totesi 25. maaliskuuta 2004 antamassaan julkilausumassa terrorismin torjunnasta, että tarvitaan lisätoimia, jotta voidaan vahvistaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden valmiuksia käsitellä terrori-iskujen seurauksia ja lieventää niistä siviiliväestölle aiheutuvia seurauksia. Kesäkuussa 2004 antamissaan terrorismintorjuntaa koskevissa päätelmissä Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa ja komissiota ”arvioimaan jäsenvaltioiden valmiuksia sekä ehkäistä kaikenlaisia terrori-iskuja että selviytyä niiden seurauksista, osoittamaan parhaita toimintatapoja ja ehdottamaan tarvittavia toimenpiteitä. Pelastuspalvelualan nykyistä yhteistyötä olisi tehostettava, mikä kuvastaisi jäsenvaltioiden halua toimia yhteisvastuullisesti, kun jäsenvaltioon tai ulkomailla asuviin EU:n kansalaisiin kohdistuu terrori-isku”. Työtä tehdään tätä nykyä yhteisön pelastuspalvelumekanismin avulla, jossa keskitytään siviiliväestön suojelua koskeviin näkökohtiin ja vakavien hätätilanteiden välittömiin seurauksiin niiden aiheuttajasta riippumatta.

Komissio vastasi Eurooppa-neuvoston kehotukseen hyväksymällä 20. lokakuuta 2004 kolme tiedonantoa, joiden aiheena ovat terrori-iskujen ehkäiseminen, niihin varautuminen ja niihin reagoiminen, terrorismin torjuntavalmius ja seurausten hallinta sekä kriittisen infrastruktuurin suojelu.

Euroopan unionin neuvosto viittasi näihin tiedonantoihin 2. joulukuuta 2004 hyväksymissään päätelmissä terrori-iskujen ehkäisemisestä, niihin varautumisesta ja niihin reagoimisesta. Päätelmissä mainitaan myös terroriuhkien ja -iskujen seurauksia koskeva EU:n yhteisvastuuohjelma. Ohjelma korvaa kemiallisia, biologisia, säteilyyn ja ydinaineisiin liittyviä aineita (CBRN) koskevan aiemman ohjelman.

Neuvosto katsoo, että komissio toteuttaa nykyisten rakenteiden pohjalta EU:n yhdennetyn kriisinhallintajärjestelmän sellaisten kriisien varalta, joilla on jäsenvaltioiden rajat ylittäviä vaikutuksia. Yleishälytysjärjestelmä Argus on logistinen käyttöliittymä, jonka tarkoituksena on varmistaa nopea ja mahdollisimman suojattu tiedonkulku kaikkien nykyisten nopeiden hälytysjärjestelmien välillä ja johon liittyisi myös erityinen lainvalvontaviranomaisten verkosto. Lisäksi komissioon suunnitellaan perustettavan kriisikeskus, jonka tehtävänä olisi koordinoida toimintaa, arvioida käyttökelpoisimpia toimintavaihtoehtoja ja päättää asianmukaisista vastatoimenpiteistä kriisitilanteissa. Argus-järjestelmään on tarkoitus liittää myös elintärkeiden infrastruktuurien varoitusverkosto (Critical Infrastructure Warning Information Network, CIWIN), joka perustetaan osana Euroopan elintärkeiden infrastruktuurien suojaamisohjelmaa (EPCIP). Neuvosto korosti erityisesti, että on noudatettava yhdennettyä, turvallisuuteen tähtäävää lähestymistapaa. Elintärkeiden infrastruktuurien yhteydessä neuvosto mainitsi erityisesti riskien ja uhkien arvioinnin sekä terroriuhkien paljastamisen ja tunnistamisen. Kaiken kaikkiaan turvallisuuskysymysten alalla tarvitaan kattavampi, yhdennetty ja käytännöllinen lähestymistapa, jonka yhteydessä rahoitustoimien priorisointia on tarkasteltava uudelleen.

Lisäksi Haagin ohjelman 2.4 kohdassa todetaan selkeästi, että ”Eurooppa-neuvosto pyytääkin neuvostoa ja komissiota perustamaan mainittua koordinointia silmällä pitäen nykyisten rakenteidensa puitteissa ja jäsenvaltioiden toimivaltuuksia täysin kunnioittaen Euroopan unionissa tapahtuvia, rajojen yli vaikuttavia kriisejä varten EU:n yhtenäiset ja koordinoidut hallintajärjestelyt, jotka olisi pantava täytäntöön viimeistään 1. heinäkuuta 2006”.

2.2. Tulevat toimet

Komissio pyrkii vastaamaan näihin tarpeisiin ja vaatimuksiin turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevalla kattavalla yleisohjelmalla. Ohjelmaan sisältyy terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskeva säädös, jonka tarkoituksena on varmistaa, että edellä mainitut erityismekanismit voidaan panna täytäntöön asianmukaisella tavalla ja siten tehokkaasti suojata haavoittuvia infrastruktuureja terrorismiuhkilta. Tämän lisäksi yleisohjelma käsittää rikollisuuden ehkäisemistä ja torjuntaa koskevan säädöksen. Nämä erityisohjelmat on laadittu rakenteeltaan mahdollisimman yhdenmukaisiksi.

Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman keskeisenä sisältönä on terrori-iskujen riskin ehkäiseminen ja vähentäminen ja elintärkeiden infrastruktuurien suojelu. Ohjelmaan sisältyy myös seurausten hallintaan tähtääviä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on kuitenkin vain täydentää vakavia hätätilanteita varten perustettua valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälinettä siltä osin kuin tällaisia toimia tarvitaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomiseksi EU:ssa. Ohjelmasta voidaan tukea sekä komission alulle panemia ja hallinnoimia EU:n laajuisia hankkeita että myöntää yhteisrahoitusta valtioidenvälisille ja jäsenvaltioiden kansallisille hankkeille. Tavoitteena on tukea innovaatioita, joiden avulla saatuja kokemuksia voidaan siirtää muihin valtioihin ja/tai EU:n tasolle. Tällaisten kansallisten hankkeiden avulla pyritään erityisesti kehittämään uutta teknologiaa ja uusia menetelmiä terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa varten. Tämä ulottuvuus on erityisen merkittävä siksi, että terroristit käyttävät yhä kehittyneempiä hyökkäyskeinoja, ja yhteiskunnan on löydettävä keinot niiden torjumiseen.

2.3. Ohjelman tavoitteet

a) Yleiset, erityiset ja toiminnalliset tavoitteet

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan yleisohjelman päätavoitteena on turvata kansalaisten perusoikeudet ja vapaudet vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella ja suojata heitä rikoksilta, jotka voivat uhata sekä yksilöiden perusoikeuksia että demokraattista yhteiskuntaa ja oikeusvaltiota. Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman tarkoituksena on suojata kansalaisia, heidän vapauksiaan ja yhteiskuntaa terrori-iskuilta ja niihin liittyviltä tapahtumilta sekä suojella Euroopan unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena kannustamalla, edistämällä ja kehittämällä terrorismin torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevia toimenpiteitä.

Erityisohjelman avulla on tarkoitus parantaa terrori-iskujen ehkäisemistä ja torjuntavalmiutta

- kannustamalla, edistämällä ja tukemalla elintärkeisiin infrastruktuureihin liittyvien riskien ja uhkatekijöiden arviointia muun muassa toteuttamalla paikan päällä tehtäviä evaluointeja, jotta voitaisiin tunnistaa terrori-iskujen mahdolliset kohteet ja arvioida, olisiko niiden turvatoimia parannettava,

- edistämällä ja tukemalla yhteisten turvallisuusnormien kehittämistä sekä elintärkeiden infrastruktuurien suojelua koskevan taitotiedon ja siitä saatujen kokemusten vaihtoa,

- edistämällä ja tukemalla elintärkeiden infrastruktuurien suojeluun liittyvää EU:n laajuista koordinointia ja yhteistyötä.

Erityisohjelman avulla on tarkoitus parantaa terrori-iskujen seurausten hallintaa

- kannustamalla, edistämällä ja tukemalla terrori-iskujen mahdollisten seurausten käsittelyyn liittyvän taitotiedon, kokemusten ja teknologian vaihtoa,

- kannustamalla, edistämällä ja tukemalla tarvittavien menetelmien ja valmiussuunnitelmien kehittämistä, ja

- varmistamalla, että yleisen kriisinhallinnan, nopeiden hälytysjärjestelmien ja väestönsuojelujärjestelyjen yhteydessä myös terrorismia koskeva erityisasiantuntemus on käytettävissä reaaliajassa.

b) Välineiden keskinäinen täydentävyys/yhdenmukaisuus

Erityisohjelmaa laadittaessa on pyritty varmistamaan erityisesti, että se olisi mahdollisimman yhdenmukainen muiden sellaisten ohjelmien kanssa, joista rahoitetaan muiden perustamissopimuksen määräysten nojalla näiden kysymysten lähialoilla tai niihin liittyvillä aloilla toteutettavia toimenpiteitä, jotta toimet täydentäisivät toisiaan ja tuottaisivat mahdollisimman paljon yhteisvaikutuksia.

Erityisohjelmaa täydentää ensinnäkin turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan yleisohjelman toinen toimintaväline eli rikollisuuden ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva erityisohjelma , jonka keskeisenä sisältönä on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa tarkoitettu lainvalvonta ja rikostentorjunta. Toiseksi on huolehdittu siitä, että ohjelma täydentää perusoikeuksia ja oikeusasioita sekä yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevia yleisohjelmia muun muassa uhreille annettavan avun, rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja laittoman maahanmuuton alalla.

Kolmanneksi ohjelma täydentää muita yhteisön ohjelmia, kuten vakavia hätätilanteita varten perustettua valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälinettä, tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmaa, uutta EU:n yhteisvastuuohjelmaa[14] sekä rakennerahastoista[15] tuettavaa toimintaa. Näiden uusien välineiden avulla yhteisö voi antaa rahoitustukea vakavissa hätätilanteissa yleensä. Niiden soveltamisalaan kuuluvat sekä välitön toiminta (esim. varojen myöntäminen katastrofin hillitsemiseksi) ja taloudellinen tuki kriisin jälkitilanteiden kiireellisiin tarpeisiin että jossain määrin myös valmistautuminen nopeaan toimintaan. Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaan yleisohjelmaan kuuluva terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma täydentää tätä yleistä mekanismia erityisesti terrorismiuhkia koskevin erityistoimin.

Terrorismin torjumiseksi tarvitaan erityisiä turvallisuustoimia ja asiantuntemusta, joka ulottuu pidemmälle kuin yleisen turvallisuuden ja pelastuspalvelun tavoitteet. Esimerkiksi infrastruktuurien alttiutta joutua terroristi-iskujen kohteeksi on arvioitava erityisten turvallisuusnormien nojalla, jotka on laadittava yleisten turvallisuusnormien täydennykseksi. Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman ensisijaisia tavoitteita ovatkin uhkien ja riskien arviointi ja sen selvittäminen, miten yleisiä turvajärjestelyjä on täydennettävä, jotta elintärkeitä infrastruktuureja voidaan tehokkaasti suojata terrori-iskuilta, sekä erityisten valmiussuunnitelmien laatiminen.[16] Infrastruktuurin suojaamisen parantaminen tarpeita vastaavalle tasolle on kuitenkin ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä, jonka toteuttamiseen ne voivat tarvittaessa saada tukea rakennerahastoista tai eräistä alakohtaisista ohjelmista (liikenne, energia, julkinen terveydenhuolto tai ympäristö). Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan ohjelman erityistavoitteissa pyritään välttämään päällekkäisyyttä tällaisten yhteisön rahoittamien mekanismien kanssa.

3. ARVIOINTI

Komission valmisteluasiakirja, jossa esitetään terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman ennakkoarviointi ja alustava vaikutustenarviointi, osoittaa, että asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa valitun toimintamallin avulla.

4. OIKEUSPERUSTA JA TOIMINTAVÄLINEEN VALINNAN PERUSTE

4.1. Oikeusperusta

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artikla on sopiva oikeusperusta paitsi pelastuspalvelutoimille myös niihin liittyville ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskeville toimille, koska näistä ei ole annettu erityisiä määräyksiä.

Menettely, jonka mukaan tätä alaa koskevat säädökset on nykyisten perussopimusten mukaan annettava, poikkeaa huomattavasti poliisi- ja lainvalvontayhteistyöhön sovellettavasta menettelystä (joka perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon). Tämän vuoksi kaikkia yleisohjelman tavoitteita ei voida esittää samassa säädöksessä. Siksi ehdotetaankin kahta erillistä säädöstä, joista rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva erityisohjelma perustuu Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen[17], ja toinen, terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma Euroopan yhteisön perustamissopimukseen.

4.2. Ohjelman perusteella toteutettavat toimet

Ohjelman perusteella on tarkoitus toteuttaa seuraavantyyppisiä toimia:

- Hankkeita, joilla on eurooppalainen ulottuvuus ja jotka toteutetaan komission aloitteesta ja sen hallinnoimina, esimerkiksi koordinointimekanismit ja verkostot sekä analyysit, mm. erilaiset selvitykset ja toimet, joiden tarkoituksena on kehittää ratkaisuja tiettyjä konkreettisia hankkeita varten.

- Valtioidenväliset hankkeet, jotka toteutetaan vähintään kahden jäsenvaltion (tai yhden jäsenvaltion ja yhden ehdokasmaan) aloitteesta ja niiden hallinnoimina vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti.

- Jäsenvaltioiden kansalliset hankkeet, jotka toteutetaan jäljempänä ja myöhemmin vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti.

Kansallisia hankkeita on tarkoitus hyväksyä vain jos niissä on kyse käynnistystoimenpiteistä tai täydentävistä toimenpiteistä (joilla valmistellaan tai täydennetään valtioidenvälisiä tai Euroopan laajuisia hankkeita), jos niiden tulokset ovat siirrettävissä EU:n tasolle tai jos ne muulla tavoin merkittävästi edistävät rikosten ehkäisemistä ja/tai torjuntaa koskevan unionin politiikan kehittämistä.

4.3. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet

Ehdotus noudattaa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta sellaisina kuin ne määritellään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa ja sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa. Toissijaisuusperiaatteen osalta voidaan todeta, että ehdotetun ohjelman tarkoituksena ei ole toteuttaa toimia, jotka kuuluvat eri jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten laatimien kansallisten ohjelmien piiriin, vaan keskittyvät aloille, joilla voidaan saavuttaa lisäarvoa toteuttamalla toimia Euroopan tasolla. Tältä osin voidaan katsoa, että valtaosa ohjelman perusteella toteutettavista toimista täydentää kansallisia ohjelmia, ja niiden avulla pyritään saamaan mahdollisimman suuri synergiavaikutus, kun toimien toteuttamiseen osallistuu kaksi tai useampia jäsenvaltioita (tai ehdokasmaita).

Suhteellisuusperiaatteen osalta taas ehdotuksen laatimisessa on pyritty siihen, että sekä toiminnan muoto että toimien toteuttamiseen liittyvät hallinnolliset ja taloudelliset vaatimukset olisivat mahdollisimman yksinkertaiset; esimerkiksi säädökseen sisältyvät toimien määritelmät on pyritty pitämään mahdollisimman yleisellä tasolla. Komissio on pyrkinyt siihen, että joustavuus ja käyttäjäystävällisyys ja toisaalta tavoitteiden selkeys ja niihin liittyvät taloudelliset ja menettelylliset takeet olisivat keskenään tasapainossa.

Näiden periaatteiden soveltamisesta tehdyssä pöytäkirjassa vahvistettujen suuntaviivojen mukaisesti on selvää, että ohjelman aiheena olevat kysymykset koskevat useita jäsenvaltioita, minkä vuoksi unionin tasolla toteutetut toimet ovat hyödyllisempiä kuin yksittäisten jäsenvaltioiden toimet.

4.4. Toimintaväline

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan yleisohjelman tämä osuus toteutetaan komission suoran hallinnoinnin pohjalta lähinnä kahdentyyppisten toimien avulla. Näitä ovat ehdotuspyynnöt, joiden perusteella rahoitetaan ohjelman tavoitteiden perusteella ehdotettuja hankkeita, ja komission itse kehittämät toimet, joiden tarkoituksena on paitsi toteuttaa edellä mainitut tavoitteet myös valvoa ja arvioida toimien tuloksia ja tarvittaessa ehdottaa niihin muutoksia.

4.5. Yksinkertaistaminen ja järkeistäminen

Ehdotettu lähestymistapa edistää keskeistä tavoitetta, joka koskee oikeudellisten ja hallinnollisten välineiden yksinkertaistamista ja budjettirakenteen järkeistämistä. Näin voidaan myös lisätä välineiden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ja välttää päällekkäisyyksiä. Henkilöresursseja on lisättävä tulevien laajentumisten vuoksi, mutta niiden kohdentaminen tehostuu, kun pienemmät budjettikohdat (jotka vaativat paljon henkilöresursseja) lakkautetaan ja nykyiset ohjelmat ryhmitellään yhdeksi yhtenäiseksi yleisohjelmaksi. Tämä parantaa toiminnan toteuttamiseen käytettävien menojen ja niihin liittyvien hallintomenojen suhdetta.

Ehdotetusta järkeistämisestä on etua myös toiminnan lopullisille edunsaajille, koska se parantaa välineiden näkyvyyttä, selkeyttä ja johdonmukaisuutta. Mahdollisten tuensaajien on helpompi hakea rahoitusta standardoidun lähestymistavan ja yhdenmukaistettujen täytäntöönpanosäännösten ansiosta.

Komissio saattaa antaa osan ohjelman talousarvion toteuttamisesta varainhoitoasetuksen 54 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun toimeenpanoviraston tehtäväksi. Komissio voi perustaa tällaisen viraston varainhoitoasetuksen ja sen täytäntöönpanosäännösten sekä tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 säännösten mukaisesti. Ennen kuin komissio päättää toimeenpanoviraston perustamisesta, se laatii kustannushyöty-analyysin, jossa selvitetään, minkä tehtävien ulkoistaminen on perusteltua, koordinoinnista ja tarkastuksista aiheutuvat kustannukset, ulkoistamisen vaikutus henkilöresursseihin, mahdollisesti saavutettavat säästöt, ulkoisesti toimeenpantavien tehtävien tehokkuus ja joustavuus, käytettävien menettelyjen yksinkertaistaminen, ulkoistettujen toimien läheisyys lopullisiin edunsaajiin nähden, yhteisön toiminnan näkyvyys ja tarve säilyttää riittävä taitotiedon taso komission sisällä.

5. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaan yleisohjelmaan on kaavailtu vuosiksi 2007–2013 yhteensä 745 miljoonaa euroa (nykyhintoina). Tästä kokonaismäärästä 142,4 miljoonaa euroa on tarkoitus osoittaa terrorismin ehkäisemisen, torjuntavalmiuden ja seurausten hallintaa koskevaan erityisohjelmaan.

6. PÄÄTELMÄT

Ehdotettu uusi toimintaväline noudattaa suuntaviivoja, jotka komissio on vahvistanut vuodesta 2007 alkavaa ajanjaksoa koskevia poliittisia ja taloudellisia haasteita varten. Tarkoituksena on täydentää, yksinkertaistaa ja järkeistää olemassa olevia välineitä ja varmistaa, että ne ovat riittävän joustavia uusien tavoitteiden toteuttamiseksi ja mukautuvat helposti perustuslakia koskevan sopimuksen voimaantulon myötä syntyvään uuteen säädöskehykseen.

2005/0034 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva yleisohjelma

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan sekä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[18],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[19],

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[20],

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon[21],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Terrorismin ehkäiseminen, torjuntavalmius ja seurausten hallinta liittyvät olennaisella tavalla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan neljännessä luetelmakohdassa määriteltyyn tavoitteeseen pitää yllä ja kehittää unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena.

(2) Yhteisön on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta voidaan estää terroristeja hyökkäämästä demokratiaan, oikeusvaltioon, yhteiskunnan avoimuuteen sekä kansalaisten ja yhteiskuntien vapauteen liittyviä arvoja kohtaan ja rajoittaa hyökkäysten seurauksia mahdollisimman pitkälle.

(3) Eurooppa-neuvoston marraskuussa 2004 hyväksymässä Haagin ohjelmassa[22] vaaditaan EU:n alueella rajojen yli vaikuttavia kriisejä varten yhtenäisiä ja koordinoituja EU:n kriisinhallintajärjestelyjä.

(4) Terrorismin torjuntaa koskevassa tarkistetussa EU:n toimintasuunnitelmassa, jonka 17 ja 18 päivänä kesäkuuta 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi[23], mainitaan ensisijaisina toimina muun muassa terrori-iskujen ehkäiseminen ja niiden seurausten hallinta sekä elintärkeiden infrastruktuurien suojelu.

(5) Neuvosto hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 2004 terroriuhkien ja -iskujen seurauksia koskevan tarkistetun EU:n yhteisvastuuohjelman[24], jossa korostetaan riskien- ja uhkienarvioinnin, elintärkeiden infrastruktuurien suojelun, terroriuhkien paljastus- ja tunnistusmekanismien sekä poliittisen ja operatiivisen torjuntavalmiuden ja seurausten hallintakyvyn merkitystä.

(6) Lokakuun 23 päivänä 2001 annetulla neuvoston päätöksellä (EY, Euratom) N:o 2001/792 perustettu yhteisön mekanismi tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa[25] on tarkoitettu välittömien avustustoimien toteuttamiseen kaikissa vakavissa hätätilanteissa, mutta ei erityisesti terrori-iskujen ehkäisemiseen, torjuntaan tai niiden seurausten hallintaan.

(7) Terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevat erityistoimet olisi vaikuttavuuden, kustannustehokkuuden ja avoimuuden vuoksi koottava yhteen ja rahoitettava yhdestä ohjelmasta.

(8) Oikeusvarmuuden ja johdonmukaisuuden vuoksi ja jotta voidaan varmistaa, että ohjelma täydentää muita rahoitusohjelmia, olisi määriteltävä ilmaisut ”ehkäisemistä ja torjuntavalmiutta koskevat toimet”, ”kriisin ja sen seurausten hallinta” ja ”elintärkeät infrastruktuurit”.

(9) Komission toimet sekä mahdolliset valtioidenväliset hankkeet ovat yhtenäisen ja koordinoidun EU:n lähestymistavan kannalta olennaisia. Lisäksi on hyödyllistä ja tarkoituksenmukaista tukea jäsenvaltioissa toteutettavia hankkeita, sillä niiden avulla voidaan saada hyödyllisiä kokemuksia ja tietoa erityisesti tarkastuksista sekä riskien ja uhkien arvioinnista myöhemmin yhteisön tasolla toteutettavia hankkeita varten.

(10) On myös aiheellista antaa kolmansille maille ja kansainvälisille organisaatioille mahdollisuus osallistua valtioidenvälisiin hankkeisiin.

(11) On varmistettava, että ohjelma täydentää muita yhteisön ja unionin ohjelmia, joita ovat muun muassa EU:n yhteisvastuurahasto, valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusväline vakavia hätätilanteita varten, yhteisön mekanismi tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa, tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelma sekä rakennerahastot.

(12) Koska ohjelman tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(13) Ohjelman kustannusten olisi jäätävä rahoitusnäkymien otsakkeen 3 enimmäismäärää pienemmiksi. Ohjelma on syytä muotoilla joustavasti, jotta suunniteltua toimintaa voidaan tarvittaessa mukauttaa rahoitustarpeiden kehityksen perusteella vuosina 2007–2013. Tämän vuoksi päätöksessä olisi määriteltävä suunnitellut toimet sekä niiden hallinnointia ja rahoitusta koskevat järjestelyt vain pääpiirteittäin.

(14) Olisi myös toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärinkäytettyjen varojen takaisinperimiseksi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[26] ja komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2185/96[27] mukaisesti.

(15) On sovellettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002[28] ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annettua komission asetusta (EY, Euratom) N:o 2342/2002[29], joilla turvataan yhteisön taloudelliset edut, ja otettava huomioon yksinkertaisuuden ja johdonmukaisuuden periaatteet budjettivälineiden valinnassa, niiden tapausten määrän rajoittaminen, joissa komissiolla säilyy välitön toteuttamis- ja hallinnointivastuu, ja resurssien määrän säilyminen oikeassa suhteessa verrattuna resurssien käytöstä johtuvaan hallinnolliseen kuormitukseen.

(16) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[30] 2 artiklan mukaisesti tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 3 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Tämä on aiheellista siksi, että ohjelma ei vaikuta merkittävästi yhteisöjen talousarvioon.

(17) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa ei anneta muita valtuuksia tämän päätöksen tekemiselle kuin EY:n perustamissopimuksen 308 artikla ja Euratomin perustamissopimuksen 203 artikla,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Kohde

Perustetaan tällä päätöksellä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen lujittamiseksi 1 päivänä tammikuuta 2007 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2013 päättyvälle kaudelle terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurauksien hallintaa koskeva erityisohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, osana turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaa yleisohjelmaa.

Päätöstä ei sovelleta seikkoihin, jotka kuuluvat vakavia hätätilanteita varten perustetun valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen soveltamisalaan.

2 artikla

Määritelmät

Tätä päätöstä sovellettaessa tarkoitetaan

1. ’ehkäisemisellä ja torjuntavalmiudella’ toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä ja/tai vähentää terrori-iskun riskiä ja/tai sen seurauksia erityisesti riskien ja uhkatekijöiden arvioinnin sekä tarkastusten avulla ja teknologiaa ja menetelmiä koskevia yhteisiä standardeja kehittämällä;

2. ’seurausten hallinnalla’ toimenpiteitä, joilla rajoitetaan terrori-iskujen keskipitkän aikavälin seurauksia ja jotka ovat tarpeen, jotta voidaan suojata Euroopan unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena;

3. ’elintärkeillä infrastruktuureilla’ aineellisia resursseja, palveluita, viestintäyhteyksiä, verkostoja ja/tai varoja, joiden toimintahäiriöt tai tuhoutuminen aiheuttaisi vakavia seurauksia kansalaisten terveydelle, turvallisuudelle tai taloudelliselle hyvinvoinnille tai Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden hallitusten toiminnalle.

3 artikla

Ohjelman yleiset tavoitteet

1. Ohjelman tarkoituksena on osaltaan suojella kansalaisia, heidän vapauksiaan sekä yhteiskuntaa terrori-iskuilta ja niihin liittyviltä tapahtumilta sekä suojata Euroopan unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena.

2. Ohjelman yleistavoitteet tukevat unionin ja yhteisön muiden politiikkojen kuten poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön rikosasioissa, ympäristönsuojelun, kansanterveyden, liikenteen, tutkimuksen ja teknologian kehittämisen sekä taloudellisen ja sosiaalisen koheesion kehittämistä.

4 artikla

Erityistavoitteet

1. Ohjelman tarkoituksena on tukea, edistää ja kehittää terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevia toimenpiteitä osana yleistavoitteita siltä osin kuin tällaiset toimet eivät kuulu jonkin muun säädöksen soveltamisalaan.

2. Terrori-iskujen ehkäisemistä ja torjuntavalmiutta varten ohjelman tarkoituksena on

4. kannustaa, edistää ja tukea elintärkeisiin infrastruktuureihin liittyvien riskien ja uhkatekijöiden arviointia muun muassa toteuttamalla paikan päällä tehtäviä evaluointeja, jotta voitaisiin tunnistaa terrori-iskujen mahdolliset kohteet ja arvioida, olisiko niiden turvatoimia parannettava,

5. edistää ja tukea yhteisten turvallisuusnormien kehittämistä sekä elintärkeiden infrastruktuurien suojelua koskevan taitotiedon ja siitä saatujen kokemusten vaihtoa,

6. edistää ja tukea elintärkeiden infrastruktuurien suojeluun liittyvää EU:n laajuista koordinointia ja yhteistyötä.

3. Terrori-iskujen seurausten hallintaa varten ohjelman tarkoituksena on

7. kannustaa, edistää ja tukea terrori-iskujen mahdollisten seurausten käsittelyyn liittyvän taitotiedon, kokemusten ja teknologian vaihtoa,

8. kannustaa, edistää ja tukea tarvittavien menetelmien ja valmiussuunnitelmien kehittämistä, ja

9. varmistaa, että yleisen kriisinhallinnan, nopeiden hälytysjärjestelmien ja väestönsuojelujärjestelyjen yhteydessä myös terrorismia koskeva erityisasiantuntemus on käytettävissä reaaliajassa.

5 artikla

Tukikelpoiset toimet

1. Edellä 3 ja 4 artiklassa vahvistettujen yleisten ja erityisten tavoitteiden toteuttamiseksi ohjelmasta myönnetään taloudellista tukea seuraavantyyppisille toimille:

10. komission alulle panemat ja sen hallinnoimat hankkeet, joilla on eurooppalainen ulottuvuus;

11. valtioidenväliset hankkeet, joissa on oltava mukana kumppaneita vähintään kahdesta jäsenvaltiosta tai ainakin yhdestä jäsenvaltiosta ja yhdestä ehdokasmaasta;

12. jäsenvaltioiden kansalliset hankkeet, joilla

13. valmistellaan valtioidenvälisiä ja/tai yhteisön toimia (ns. käynnistystoimet),

14. täydennetään valtioidenvälisiä ja/tai yhteisön toimia (ns. täydentävät toimet),

15. edistetään sellaisten innovatiivisten menetelmien ja/tai tekniikoiden kehittämistä, jotka voidaan siirtää yhteisön tasolla toteutettaviin toimiin, tai kehitetään tällaisia menetelmiä tai tekniikoita siirrettäväksi muihin jäsenvaltioihin ja/tai ehdokasmaihin, tai

16. muulla tavoin edistetään merkittävästi unionin ja sen kansalaisten suojelua terrori-iskuilta.

2. Rahoitustukea voidaan myöntää erityisesti seuraavantyyppisille toimille:

17. operatiivinen yhteistyö ja koordinointi (verkostoitumisen, keskinäisen luottamuksen ja ymmärtämyksen lujittaminen, valmiussuunnitelmien kehittäminen sekä tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihto ja levittäminen),

18. analyysit, seuranta, arviointi, auditoinnit ja muut tarkastukset,

19. tekniikan ja menetelmien kehittäminen ja siirto erityisesti tietojenvaihdon ja yhteentoimivuuden edistämiseksi,

20. koulutus, henkilöstö- ja asiantuntijavaihto, ja

21. tietoisuuden lisääminen ja tietojen levittäminen.

6 artikla

Ohjelmaan osallistuminen

1. Hanke-ehdotuksia voivat esittää sellaiset jäsenvaltioihin sijoittautuneet elimet ja organisaatiot, joilla on oikeushenkilöllisyys.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa määriteltyjä kansallisia hankkeita koskevat ehdotukset komissiolle. Komissio vahvistaa vuosittain määräajan ehdotusten toimittamiselle ja päättää ehdotuksista 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

3. Kolmannet maat ja kansainväliset organisaatiot voivat osallistua valtioidenvälisiin hankkeisiin kumppaneina, mutta ne eivät voi itse esittää hanke-ehdotuksia.

7 artikla

Tukimuodot

1. Yhteisön myöntämä rahoitus voi olla oikeudelliselta muodoltaan:

22. avustussopimus

23. julkisia hankintoja koskeva sopimus.

2. Yhteisön avustukset myönnetään ehdotuspyyntöjen perusteella, lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja poikkeustapauksia, joissa joko asian kiireellisyyden tai edunsaajan luonteen vuoksi ei ole vaihtoehtoja, vaan tuki myönnetään toiminnalle tai yksittäiselle toimelle osoitettuna avustuksena. Yhteisrahoituksen enimmäismäärä määritetään vuotuisissa työohjelmissa.

3. Lisäksi rahoitusta varataan liitännäistoimiin, joita rahoitetaan julkisia hankintoja koskevien sopimusten nojalla; yhteisön rahoitusta myönnetään tässä tapauksessa palvelujen ja tavaroiden ostamisesta aiheutuviin kustannuksiin. Tällä rahoituksella katetaan muun muassa kustannuksia, jotka liittyvät tiedotukseen ja viestintään sekä hankkeiden, politiikkojen, ohjelmien ja lainsäädännön valmisteluun, toteutukseen, seurantaan, tarkastamiseen ja arviointiin.

8 artikla

Täytäntöönpanotoimenpiteet

1. Komissio noudattaa yhteisön rahoitustuen myöntämisessä 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002, jäljempänä ’varainhoitoasetus’.

2. Komissio hyväksyy ohjelman täytäntöönpanoa varten 3 artiklassa määriteltyjen yleisten tavoitteiden puitteissa vuotuisen työohjelman, jossa määritellään sen erityistavoitteet ja ensisijaiset aihealueet sekä kuvataan 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut liitännäistoimet ja mahdolliset muut tarvittavat toimet.

3. Vuotuinen työohjelma hyväksytään 9 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

4. Yksittäisille toimille myönnettävän tuen arviointi- ja myöntämismenettelyissä on otettava huomioon muun muassa seuraavat kriteerit:

24. yhdenmukaisuus vuotuisen työohjelman, 3 artiklassa määriteltyjen yleisten tavoitteiden sekä 4 ja 5 artiklassa määriteltyjen eri aloilla toteutettavien toimenpiteiden kanssa;

25. ehdotetun toimen suunnittelun, organisoinnin, esittelyn ja odotettujen tulosten laatu;

26. yhteisöltä haetun rahoituksen määrä ja sen tarpeellisuus odotettuihin tuloksiin nähden;

27. odotettujen tulosten vaikutus 3 artiklassa määriteltyihin yleisiin tavoitteisiin sekä 4 ja 5 artiklassa määriteltyihin eri aloilla toteutettaviin toimenpiteisiin.

9 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

10 artikla

Täydentävyys

1. Ohjelman täytäntöönpanossa pyritään synergiaetuihin, johdonmukaisuuteen ja täydentävyyteen muiden unionin ja yhteisön toimintavälineiden, muun muassa rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa[31] tai rikosoikeutta[32] koskevien ohjelmien sekä tutkimusta ja teknologian kehittämistä koskevan puiteohjelman, Euroopan unionin yhteisvastuurahaston ja vakavia hätätilanteita varten perustetun valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen kanssa.

2. Ohjelmassa voidaan käyttää resursseja yhdessä muiden yhteisön välineiden kanssa. Tämä koskee erityisesti rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevaa ohjelmaa, ja tavoitteena on toteuttaa toimia, jotka vastaavat sekä tämän ohjelman että muiden yhteisön tai unionin välineiden tavoitteita.

3. Tämän päätöksen nojalla rahoitettavat toimet eivät voi saada rahoitustukea samaan tarkoitukseen mistään muusta unionin tai yhteisön rahoitusvälineestä. Ohjelman tuensaajien on ilmoitettava komissiolle yhteisön talousarviosta ja muista rahoituslähteistä saaduista varoista sekä vireillä olevista tukihakemuksista.

11 artikla

Määrärahat

Tässä ohjelmassa säädettyihin toimiin sidotut määrärahat sisällytetään Euroopan unionin yleisen talousarvion vuotuisiin määrärahoihin. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy kutakin varainhoitovuotta varten käytettävissä olevat määrärahat rahoitusnäkymien asettamissa rajoissa.

12 artikla

Seuranta

1. Tuensaajan on toimitettava kertomuksia ohjelmasta rahoitettavien toimien teknisestä ja taloudellisesta etenemisestä. Lisäksi on toimitettava loppukertomus kolmen kuukauden kuluessa toimen päättymisestä. Komissio antaa ohjeet kertomusten muodosta ja sisällöstä.

2. Komission virkamiehet ja muu henkilöstö voivat suorittaa ohjelmasta rahoitettujen toimien tarkastuksia paikalla, myös pistokokein, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilintarkastustuomioistuimen yhdessä kansallisten toimivaltaisten tilintarkastuselinten tai -viranomaisten kanssa suorittamia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisia tarkastuksia tai 279 artiklan c alakohdan mukaista valvontaa.

3. Tämän ohjelman täytäntöönpanoa varten tehtävissä sopimuksissa on erityisesti määrättävä komission (tai sen valtuuttaman edustajan) suorittamasta varainhoidon ja muusta valvonnasta, joka voidaan tarvittaessa tehdä paikalla, sekä tilintarkastustuomioistuimen suorittamista tarkastuksista.

4. Yhteisön rahoitustuen saajan on pidettävä komission saatavilla kaikki asiakirjat toimiin liittyvistä menoista viiden vuoden ajan viimeisen toimea koskevan maksun suorittamisesta.

5. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen kertomusten ja pistokokeina suoritettujen tarkastusten perusteella komissio mukauttaa tarvittaessa alun perin myönnetyn rahoitustuen määrää, ehtoja tai maksuaikataulua.

6. Komissio toteuttaa kaikki muut tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rahoitettavat toimet suoritetaan asianmukaisesti ja tämän päätöksen sekä varainhoitoasetuksen säännöksiä noudattaen.

13 artikla

Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen

1. Komissio varmistaa tämän päätöksen nojalla rahoitettavien toimien toteutuksen yhteydessä, että yhteisön taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perimällä aiheettomasti maksetut varat takaisin ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla neuvoston asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja (Euratom, EY) N:o 2185/96 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti.

2. Ohjelmasta rahoitettavien yhteisön toimien yhteydessä asetuksia (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja (EY, Euratom) N:o 2185/96 sovelletaan kuhunkin yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen taikka ohjelmaan perustuvan sopimusvelvoitteen rikkomiseen, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla perusteettomasta menosta aiheutuva vahinko yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai yhteisöjen hallinnoimille talousarvioille.

3. Komissio vähentää toimea varten myönnettyä rahoitustukea, lykkää tuen suorittamista tai perii sen takaisin, jos se havaitsee väärinkäytöksiä, joihin luetaan tämän päätöksen tai asianomaisen rahoitustuen myöntämistä koskevan päätöksen tai sopimuksen säännösten tai määräysten noudattamatta jättäminen, tai jos ilmenee, että toimea on komission hyväksyntää pyytämättä muutettu tavalla, joka on ristiriidassa hankkeen luonteen tai sen toteutusta koskevien ehtojen kanssa.

4. Jos määräaikoja ei ole noudatettu tai jos jonkin toimen toteutuksen edistyminen antaa oikeuden vain osaan myönnetystä rahoitustuesta, komissio pyytää tuensaajaa esittämään selvityksen asiasta tietyssä määräajassa. Jos tuensaaja ei anna tyydyttävää vastausta, komissio voi peruuttaa taloudellisen tuen loppuosan ja vaatia jo maksettujen erien palauttamista.

5. Kaikki aiheettomasti maksetut määrät on palautettava komissiolle. Kaikkiin määriin, joita ei makseta takaisin ajoissa, lisätään korko varainhoitoasetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

14 artikla

Arviointi

1. Ohjelmaa seurataan säännöllisesti, jotta sen nojalla toteutettujen toimien toteutusta voidaan tarkkailla.

2. Komissio varmistaa, että ulkopuolinen riippumaton taho arvioi ohjelman säännöllisesti.

3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle:

a) väliarviointia koskevan kertomuksen tämän ohjelman tuloksista sekä täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä näkökohdista viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2010;

b) tiedonannon tämän ohjelman jatkamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010;

c) jälkiarviointia koskevan kertomuksen viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015.

15 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007.

PERUSTELUT

1. TAUSTAA

Vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien laatimisessa on alusta lähtien pyritty ottamaan huomioon poliittiset näkökohdat, jotta voitaisiin varmistaa johdonmukaisuus poliittisten tavoitteiden ja niiden toteuttamiseen myönnettyjen määrärahojen välillä. Koska vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomista pidetään yhtenä EU:n tärkeimmistä lähivuosien tavoitteista, sen toteuttamiseen on tarkoitus myöntää tuntuvasti enemmän määrärahoja. Tiedonannoissaan Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen – Politiikan haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007–2013 [33] ja Rahoitusnäkymät 2007–2013 [34] komissio on lisäksi korostanut, että samalla kun säädöksiä tarkistetaan seuraavia rahoitusnäkymiä varten, niitä olisi samalla myös yksinkertaistettava huomattavasti. Ryhmittelemällä ehdotuksensa kolmen yleisen, poliittisiin tavoitteisiin keskittyvän ohjelman yhteyteen (yhteisvastuu ja muuttovirtojen hallinnointi, perusoikeudet ja oikeusasiat sekä turvallisuus ja vapauksien suojelu) komissio on luonut selkeän kehyksen niille yhteisön rahoitustoimenpiteille, joilla tuetaan vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen liittyvien tavoitteiden toteuttamista.

2. TOIMINNAN PERUSTELUT

2.1. Ongelman analysointi

Unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää unionia vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena. Tähän liittyy myös sitoumus antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja kehittämällä toimia rikosten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi erityisesti lainvalvontaviranomaisten, mm. poliisivoimien, yhteistyön avulla. Koska on todettu, että tällä alalla on toteutettava useita eri toimia, on käynnistetty prosessi, jonka myötä unionin rooli on jatkuvasti kasvanut. Ns. Wienin toimintasuunnitelman[35] pohjalta ja Tampereella vuonna 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston vahvistamien suuntaviivojen mukaisesti unioni on toteuttanut ennen muuta lainsäädäntötoimia sekä rahoitusohjelmia. Unionin tehtäväkenttää tällä alalla on täsmennetty edelleen Euroopan perustuslakia koskevassa sopimuksessa sekä Haagin ohjelmassa, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi marraskuussa 2004. Erityisesti terrorismin uhan voimistuttua turvallisuuskysymykset ovat saaneet lisää painoarvoa, mikä vaatii yhdennetympää ja käytännönläheistä lähestymistapaa. Samalla muiden rikollisuuden muotojen kuin terrorismin ehkäisemistä ja torjuntaa koskevaa unionin politiikkaa on kehitettävä käytännönläheisempään suuntaan, joskin myös lainsäädännön kehittäminen tällä alalla on niin ikään edelleen tärkeää.

2.2. Tulevat toimet

Vastaukseksi näihin haasteisiin ehdotetaan turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaa kattavaa yleisohjelmaa, joka käsittää nykyisen AGIS-ohjelman rahoitusmahdollisuudet sekä eräitä uusia osa-alueita ja painopisteitä. Näitä ovat tietojenvaihdon parantaminen tarvittavan IT-tuen avulla, tietokantojen indeksointi ja yhteentoimivuus, turvallinen viestintäteknologia ja -menetelmät, sellaiset keskeiset käsitteet kuin tiedusteluun perustuva lainvalvonta, julkis- ja yksityissektorin kumppanuudet sekä rikosten ehkäisemisen uudet keinot. Terrorismintorjunnan osalta toimet on yhdennettävä pelastuspalvelun järjestelmien kanssa, jotta voidaan varmistaa sekä terrorismiin liittyvien riskien ja uhkatekijöiden torjuntavalmius että nopea reagoiminen niihin. Nämä erityisohjelmat on laadittu rakenteeltaan mahdollisimman yhdenmukaisiksi.

Rikosten ehkäisemisen ja torjunnan alalla valtioidenvälisten hankkeiden yhteisrahoittaminen AGIS-ohjelman perusteella (mm. koulutusta, vaihto-ohjelmia, selvityksiä, konferensseja, seminaareja ja muita yhteistyöhön kannustavia toimenpiteitä varten) ja tuen myöntäminen toiminta-avustusten muodossa ovat osoittautuneet hyödyllisiksi, ja tällaista toimintaa onkin tarkoitus jatkaa. Toisaalta ehdotuksessa neuvoston päätökseksi täsmennetään mahdollisuuksia rahoittaa EU:n laajuisia hankkeita, jotka perustuvat komission aloitteeseen ja joita se hallinnoi itse. Lisäksi yhteisrahoitusta voidaan myöntää kahdenvälisille ja kansallisille hankkeille sellaisten innovaatioiden tukemiseksi, joiden avulla saatuja kokemuksia voidaan siirtää muihin valtioihin ja/tai EU:n tasolle. Tämäntyyppisen lisärahoituksen tarkoituksena on kehittää edelleen erilaisia lainvalvonnan ja rikostentorjunnan alalla sovellettavaa tekniikkaa ja menetelmiä. Tämä ulottuvuus on erityisen merkittävä siksi, että terroristit käyttävät yhä kehittyneempiä hyökkäysmenetelmiä, erityisesti järjestäytyneen ja rajat ylittävän rikollisuuden ollessa kysymyksessä. Julkisten viranomaisten ja yhteiskunnan on löydettävä keinot niiden torjumiseen.

2.3. Ohjelman tavoitteet

a) Yleiset, erityiset ja toiminnalliset tavoitteet

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan yleisohjelman päätavoitteena on turvata kansalaisten perusoikeudet ja vapaudet vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella ja suojata heitä rikoksilta, jotka voivat uhata sekä yksilöiden perusoikeuksia että demokraattista yhteiskuntaa ja oikeusvaltiota.

Rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman erityisenä tavoitteena on antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja ehkäisemällä ja torjumalla järjestäytynyttä tai muuta rikollisuutta, erityisesti terrorismia, ihmiskauppaa ja lapsiin kohdistuvia rikoksia sekä laitonta huume- ja asekauppaa, lahjontaa ja petoksia.

Näiden yleisten tavoitteiden tasolla voidaan määritellä kolme päätoimintalinjaa:

- edistää ja kehittää koordinointia, yhteistyötä ja keskinäistä ymmärtämystä lainvalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten sekä asianomaisten EU:n elinten välillä;

- tukea, edistää ja kehittää horisontaalisia menetelmiä ja välineitä, joita tarvitaan rikosten ehkäisemisen ja torjunnan strategioissa, eli esimerkiksi julkis- ja yksityissektorin kumppanuudet, rikosten ehkäisemisen parhaat käytännöt, vertailukelpoiset tilastot ja soveltava rikollisuuden tutkimus, ja

- edistää ja kehittää parhaita käytäntöjä rikosten uhrien ja todistajien suojelua varten.

b) Välineiden keskinäinen täydentävyys/yhdenmukaisuus

Erityisohjelmaa laadittaessa on pyritty varmistamaan erityisesti, että se olisi mahdollisimman johdonmukainen muiden sellaisten ohjelmien kanssa, joista rahoitetaan muiden perustamissopimuksen määräysten nojalla näiden kysymysten lähialoilla tai niihin liittyvillä aloilla toteutettavia toimenpiteitä, jotta toimet täydentäisivät toisiaan ja tuottaisivat mahdollisimman paljon yhteisvaikutuksia.

Erityisohjelmaa täydentää ensinnäkin turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan yleisohjelman toinen toimintaväline eli terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma , joka ulottuu pidemmälle kuin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa tarkoitettu lainvalvonta ja rikostentorjunta, koska siinä käsitellään torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa sekä haavoittuvien infrastruktuurien suojelemista.

Toiseksi pyritään täydentävyyteen perusoikeuksia ja oikeusasioita sekä yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevien yleisohjelmien kanssa erityisesti seuraavien suuntaviivojen mukaisesti:

- Tämän ehdotuksen pääpaino on lainvalvonnassa ja erityisesti poliisiviranomaisten ja muiden muiden kuin oikeudellisten lainvalvontaviranomaisten yhteistyössä, kun taas perusoikeuksia ja oikeusasioita koskevan ohjelman rikosoikeudellinen osuus keskittyy oikeuslaitokseen.

- Uhrien tukemisen osalta rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevassa ohjelmassa keskitytään uhrien suojelemiseen rikosten uhkalta, kun taas edellä mainituissa, perusoikeuksia ja oikeusasioita koskevaan yleisohjelmaan kuuluvissa erityisohjelmissa pääpaino on yleisen avun antaminen uhreille oikeuslaitoksen sekä sosiaaliviranomaisten ja/tai hallinnon tasolla.

- Laittoman maahanmuuton alalla yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaan yleisohjelmaan kuuluvasta ulkorajarahastosta tuetaan tätä erityisalaa koskevien tiedustelutietojen vaihtoa, kun taas rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevassa erityisohjelmassa keskitytään lainvalvontaviranomaisten väliseen tietojenvaihtoon.

Kolmanneksi ohjelma täydentää myös muita yhteisön ohjelmia, kuten tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmaa, uutta EU:n yhteisvastuurahastoa, vakavia hätätilanteita varten perustettua valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälinettä sekä rakennerahastoista tuettavaa toimintaa.

3. ARVIOINTI

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan yleisohjelman ennakkoarvioinnista ja alustavasta vaikutustenarvioinnista on laadittu komission valmisteluasiakirja, josta käy ilmi, että valittua toimintavaihtoehtoa voidaan pitää tarkoituksenmukaisena suunniteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

AGIS-ohjelman täytäntöönpanosta laadittu ensimmäinen vuosikertomus osoittaa selkeästi, että potentiaaliset tuensaajat ovat osoittaneet suurta kiinnostusta ohjelmaa kohtaan. Komissiolle esitettiin niin paljon hanke-ehdotuksia, että käytettävissä olevasta talousarviosta ei riittänyt rahoitusta niille kaikille.

Useimmat AGIS-ohjelman perusteella toteutetut hankkeet koskivat joko lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä (48,2 % yhteisrahoitusta saaneista hankkeista) tai rikosten ehkäisemistä ja/tai erityisten rikollisuuden muotojen torjuntaa (37,5 % yhteisrahoitusta saaneista hankkeista). Kertomuksessa todetaan myös, että konferenssit ja seminaarit ovat selkeästi merkittävin toimintamuoto, sillä niitä on lähes puolet (46,4 %) osarahoitettujen hankkeiden kokonaismäärästä. Toiseksi tärkein toimintamuoto (26,8 % kokonaismäärästä) ovat selvitykset ja tutkimukset sekä verkostojen perustaminen. Koulutusta ja vaihto-ohjelmia on vaikeampi toteuttaa kuin muita toimia, ja ne edustavat viidesosaa (20,5 %) osarahoitetuista hankkeista.

Kertomuksessa myönnetään, että suuri osa komissiolle toimitetuista hakemuksista ei täyttänyt ehdotuspyynnössä asetettuja vaatimuksia, koska hakijoiden oli hankala käyttää hakemuslomakkeita ja muita sähköisiä lomakkeita tai täyttää asetetut valintakriteerit.

Tämän perusteella menettelyä on yksinkertaistettava erityisesti sellaisten hankkeiden osalta, jotka koskevat joko hallinnoinnin tai menetelmien ja teknologian kehittämiseen liittyviä innovatiivisia lähestymistapoja. Usein on myös vaikea löytää muista jäsenvaltioista kumppaneita ajoissa, kun koko hanke on vasta alustavassa kehittelyvaiheessa. Tämän vuoksi olisikin lisättävä mahdollisuus toteuttaa kahdenvälisiä ja kansallisia hankkeita, jotta voidaan kannustaa innovatiivisia hanketyyppejä.

Lisäksi on todettava, että EU:n laajuiset toimet kuten koulutus ja vaihto-ohjelmat tai koordinointimekanismit ja verkostot edellyttävät usein komission ja/tai tarvittaessa asiasta vastaavien muiden EU:n elimien ohjausta. Tämän vuoksi on perusteltua lujittaa ja selkeyttää komission aloitteesta ja/tai sen hallinnoimana toteutettuja hankkeita koskevia sääntöjä.

4. OIKEUSPERUSTA JA TOIMINTAVÄLINEEN VALINNAN PERUSTE

4.1. Oikeusperusta

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 30 artiklassa määrätään yhteisestä toiminnasta poliisiviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyössä rikosten ehkäisemisessä, paljastamisessa ja tutkinnassa sekä Europolin kautta toteutettavasta kansallisten viranomaisten yhteistyöstä (30 artiklan 2 kohta). Tämä oikeusperusta kattaa kaikki rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman tavoitteet. Vaikka oikeudellinen yhteistyö ei kuulukaan ohjelman erityistavoitteisiin, tässä yhteydessä on syytä mainita myös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artikla, koska rahoitustoimilla saattaa olla tarpeen kattaa myös joitakin sellaisia toimia, jotka koskevat yhteistyötä esimerkiksi poliisi- ja oikeusviranomaisten välillä.

Säädöstyypin ja noudatettavan menettelyn valinta perustuu siihen, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan neuvosto voi tehdä rikosten ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyviä päätöksiä. Ehdotettu oikeusperusta on näin ollen erityisohjelman tavoitteiden kannalta sopiva.

Menettely, jonka mukaan poliisi- ja lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä koskevat säädökset on nykyisten perussopimusten mukaan annettava, poikkeaa huomattavasti pelastuspalvelutyöhön sovellettavasta menettelystä. Tämän vuoksi kaikkia yleisohjelman tavoitteita ei voida esittää samassa säädöksessä. Siksi ehdotetaankin kahta erillistä säädöstä, joista rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva erityisohjelma perustuu Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, ja toinen, terrorismin ehkäisemistä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma Euroopan yhteisön perustamissopimukseen.[36]

4.2. Ohjelman perusteella toteutettavat toimet

Ohjelman perusteella on tarkoitus toteuttaa seuraavantyyppisiä toimia:

- Hankkeita, joilla on eurooppalainen ulottuvuus ja jotka toteutetaan komission aloitteesta ja sen hallinnoimina, esimerkiksi koordinointimekanismit ja verkostot sekä analyysit, mm. erilaiset selvitykset ja toimet, joiden tarkoituksena on kehittää ratkaisuja tiettyjä konkreettisia hankkeita varten, sekä koulutus ja henkilöstövaihto.

- Valtioidenväliset hankkeet, jotka toteutetaan vähintään kahden jäsenvaltion (tai yhden jäsenvaltion ja yhden ehdokasmaan) aloitteesta ja niiden hallinnoimina vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti.

- Jäsenvaltioiden kansalliset hankkeet, jotka toteutetaan jäljempänä ja myöhemmin vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti.

- Toiminta-avustukset, joita voidaan myöntää sellaisille valtiosta riippumattomille, voittoa tavoittelemattomille organisaatioille, joiden tavoitteilla on eurooppalainen ulottuvuus, vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti.

Kansallisia hankkeita on tarkoitus hyväksyä vain jos niissä on kyse käynnistystoimenpiteistä tai täydentävistä toimenpiteistä (joilla valmistellaan tai täydennetään valtioidenvälisiä tai Euroopan laajuisia hankkeita), jos niiden tulokset ovat siirrettävissä EU:n tasolle tai jos ne muulla tavoin merkittävästi edistävät rikosten ehkäisemistä ja/tai torjuntaa koskevan unionin politiikan kehittämistä.

4.3. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet

Ehdotus noudattaa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta sellaisina kuin ne määritellään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa ja sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa. Toissijaisuusperiaatteen osalta voidaan todeta, että ehdotetun ohjelman tarkoituksena ei ole toteuttaa toimia, jotka kuuluvat eri jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten laatimien kansallisten ohjelmien piiriin, vaan että siinä keskitytään aloille, joilla voidaan saavuttaa lisäarvoa toteuttamalla toimia Euroopan tasolla. Tältä osin voidaan katsoa, että valtaosa ohjelman perusteella toteutettavista toimista täydentää kansallisia ohjelmia, ja niiden avulla pyritään saamaan mahdollisimman suuri synergiavaikutus, kun toimien toteuttamiseen osallistuu kaksi tai useampia jäsenvaltioita (tai ehdokasmaita).

Suhteellisuusperiaatteen osalta taas ehdotuksen laatimisessa on pyritty siihen, että sekä toiminnan muoto että toimien toteuttamiseen liittyvät hallinnolliset ja taloudelliset vaatimukset olisivat mahdollisimman yksinkertaiset; esimerkiksi säädökseen sisältyvät toimien määritelmät on pyritty pitämään mahdollisimman yleisellä tasolla. Komissio on pyrkinyt siihen, että joustavuus ja käyttäjäystävällisyys ja toisaalta tavoitteiden selkeys ja niihin liittyvät taloudelliset ja menettelylliset takeet olisivat keskenään tasapainossa.

Näiden periaatteiden soveltamisesta tehdyssä pöytäkirjassa vahvistettujen suuntaviivojen mukaisesti on selvää, että ohjelman aiheena olevat kysymykset koskevat useita jäsenvaltioita, minkä vuoksi unionin tasolla toteutetut toimet ovat hyödyllisempiä kuin yksittäisten jäsenvaltioiden toimet.

4.4. Yksinkertaistaminen ja järkeistäminen

Ehdotettu lähestymistapa edistää keskeistä tavoitetta, joka koskee oikeudellisten ja hallinnollisten välineiden yksinkertaistamista ja budjettirakenteen järkeistämistä. Näin voidaan myös lisätä välineiden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ja välttää päällekkäisyyksiä. Henkilöresursseja on lisättävä tulevien laajentumisten vuoksi, mutta niiden kohdentaminen tehostuu, kun pienemmät budjettikohdat (jotka vaativat paljon henkilöresursseja) lakkautetaan ja nykyiset ohjelmat ryhmitellään yhdeksi yhtenäiseksi ohjelmaksi. Tämä parantaa toiminnan toteuttamiseen käytettävien menojen ja niihin liittyvien hallintomenojen suhdetta.

Ehdotetusta järkeistämisestä on etua myös toiminnan lopullisille edunsaajille, koska se parantaa välineiden näkyvyyttä, selkeyttä ja johdonmukaisuutta. Mahdollisten tuensaajien on helpompi hakea rahoitusta standardoidun lähestymistavan ja yhdenmukaistettujen täytäntöönpanosäännösten ansiosta.

Komissio saattaa antaa osan ohjelman talousarvion toteuttamisesta varainhoitoasetuksen 54 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun toimeenpanoviraston tehtäväksi. Komissio voi perustaa tällaisen viraston varainhoitoasetuksen ja sen täytäntöönpanosäännösten sekä tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 säännösten mukaisesti. Ennen kuin komissio päättää toimeenpanoviraston perustamisesta, se laatii kustannushyöty-analyysin, jossa selvitetään, minkä tehtävien ulkoistaminen on perusteltua, koordinoinnista ja tarkastuksista aiheutuvat kustannukset, ulkoistamisen vaikutus henkilöstöresursseihin, mahdollisesti saavutettavat säästöt, ulkoisesti toimeenpantavien tehtävien tehokkuus ja joustavuus, käytettävien menettelyjen yksinkertaistaminen, ulkoistettujen toimien läheisyys lopullisiin edunsaajiin nähden, yhteisön toiminnan näkyvyys ja tarve säilyttää riittävä taitotiedon taso komission sisällä.

Ehdotettu uusi väline vastaa komission linjauksia, jotka koskevat poliittisia ja rahoitukseen liittyviä haasteita vuodesta 2007 alkaen. Tarkoituksena on täydentää, yksinkertaistaa ja järkevöittää nykyisiä välineitä ja varmistaa, että uudet tavoitteet voidaan saavuttaa riittävän joustavasti ja että mukautuminen uuteen oikeudelliseen kehykseen, joka vahvistetaan perustuslakia koskevan sopimuksen tultua voimaan, sujuu kitkattomasti.

5. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaan yleisohjelmaan on kaavailtu vuosiksi 2007–2013 yhteensä 745 miljoonaa euroa (nykyhintoina). Tästä kokonaismäärästä 602,6 miljoonaa euroa on tarkoitettu rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevaan ohjelmaan.

2005/0035 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva yleisohjelma

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 30 ja 31 artiklan sekä 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[37],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[38],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Unionin tavoite antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella saavutetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan neljännen luetelmakohdan ja 29 artiklan mukaan ehkäisemällä ja torjumalla järjestäytynyttä ja muuta rikollisuutta.

(2) Jotta voidaan taata kansalaisten vapaus ja turvallisuus ja suojata yhteiskuntaa rikollisuudelta, unionin on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kaikkien rikollisuuden muotojen ehkäisemiseksi, paljastamiseksi, tutkimiseksi ja syytteeseen panemiseksi tehokkaasti erityisesti kun asialla on valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia.

(3) Tampereella lokakuussa 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien[39] pohjalta Eurooppa-neuvosto on hyväksymällä marraskuussa 2004 Haagin ohjelman[40], syyskuussa 2001 ja maaliskuussa 2004 terrorismia koskevat julkilausumat[41] ja joulukuussa 2004 Euroopan unionin huumausainestrategian[42] vahvistanut, että vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen kehittäminen ja erityisesti kansalaisten suojeleminen kaikenlaiselta rikolliselta toiminnalta ehkäisemällä ja torjumalla rikollisuutta on edelleen painopistealue.

(4) Heinäkuun 22 päivänä 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/630/YOS perustettu poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskeva puiteohjelma (AGIS)[43] on osaltaan huomattavasti auttanut lujittamaan poliisin, muiden lainvalvontaviranomaisten sekä oikeuslaitoksen välistä yhteistyötä jäsenvaltioissa ja parantamaan jäsenvaltioiden poliisi-, oikeus- ja hallintojärjestelmien keskinäistä tuntemusta ja keskinäistä luottamusta.

(5) On tarpeen laajentaa mahdollisuuksia rahoittaa rikosten ehkäisemiseen ja torjuntaan tähtääviä toimenpiteitä ja tarkistaa rahoitusta koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä vaikuttavuuden, kustannustehokkuuden ja läpinäkyvyyden varmistamiseksi.

(6) Komission toimet ja valtioidenväliset hankkeet ovat edelleen tärkeitä, jotta jäsenvaltioiden yhteistyötä ja koordinointia voidaan tiivistää ja parantaa. Lisäksi on hyödyllistä tukea jäsenvaltioissa toteutettavia hankkeita, koska niiden avulla voidaan saada hyödyllisiä kokemuksia ja taitotietoa unionin tasolla toteutettavia toimia varten.

(7) Koska valtioiden rajat eivät voi pysäyttää rikollisuutta, on aiheellista antaa kolmansille maille ja kansainvälisille organisaatioille mahdollisuus osallistua valtioidenvälisiin hankkeisiin.

(8) On varmistettava, että ohjelma täydentää muita unionin ja yhteisön ohjelmia, kuten tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmaa, Euroopan unionin yhteisvastuurahastoa, vakavia hätätilanteita varten perustettua valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälinettä sekä rakennerahastoja.

(9) Koska suunnitellun toiminnan tavoitteita, erityisesti järjestäytyneen ja valtioiden rajat ylittävän rikollisuuden ehkäisemistä ja torjuntaa, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia toteuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(10) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 41 artiklan 3 kohdan mukaisesti on aiheellista ottaa perustamissopimuksen VI osaston täytäntöönpanosta aiheutuvat toimintamenot menoina Euroopan yhteisöjen talousarvioon.

(11) Ohjelman kustannusten olisi jäätävä rahoitusnäkymien otsakkeen 3 enimmäismäärää pienemmiksi. Ohjelma on syytä muotoilla joustavasti, jotta suunniteltua toimintaa voidaan tarvittaessa mukauttaa rahoitustarpeiden kehityksen perusteella vuosina 2007–2013. Tämän vuoksi päätöksessä olisi määriteltävä suunnitellut toimet sekä niiden hallinnointia ja rahoitusta koskevat järjestelyt vain pääpiirteittäin.

(12) Tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet olisi vahvistettava päätöksessä säädettyjen menettelyjen mukaisesti neuvoa-antavan komitean avustuksella. Tämä on aiheellista siksi, että ohjelma ei vaikuta merkittävästi yhteisöjen talousarvioon.

(13) Olisi myös toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärinkäytettyjen varojen takaisinperimiseksi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[44] ja komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2185/96[45] mukaisesti.

(14) On sovellettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002[46] ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annettua komission asetusta (EY, Euratom) N:o 2342/2002[47], joilla turvataan yhteisön taloudelliset edut, ja otettava huomioon yksinkertaisuuden ja johdonmukaisuuden periaatteet budjettivälineiden valinnassa, niiden tapausten määrän rajoittaminen, joissa komissiolla säilyy välitön toteuttamis- ja hallinnointivastuu, ja resurssien määrän säilyminen oikeassa suhteessa verrattuna resurssien käytöstä johtuvaan hallinnolliseen kuormitukseen.

(15) Poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskeva puiteohjelma (AGIS)[48] on aiheellista korvata 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen tällä ohjelmalla ja rikosoikeutta koskevalla uudella ohjelmalla[49],

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Kohde

Perustetaan tällä päätöksellä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen lujittamiseksi 1 päivänä tammikuuta 2007 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2013 päättyvälle kaudelle rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva erityisohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, osana turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaa yleisohjelmaa.

2 artikla

Ohjelman yleiset tavoitteet

1. Ohjelman tavoitteena on edistää korkeatasoisen suojan antamista kansalaisille ehkäisemällä ja torjumalla järjestäytynyttä tai muuta rikollisuutta ja erityisesti terrorismia, ihmiskauppaa ja lapsiin kohdistuvia rikoksia sekä laitonta huume- ja asekauppaa, lahjontaa ja petoksia.

2. Ohjelman yleisillä tavoitteilla myötävaikutetaan yhteisön politiikkojen kehittämiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan yhteisön tavoitteita ja toimivaltuuksia.

3 artikla

Päälinjat ja erityistavoitteet

1. Ohjelma käsittää kolme päälinjaa, jotka ovat

28. lainvalvonta

29. rikosten ehkäiseminen ja rikollisuuden tutkimus

30. todistajien ja uhrien suojelu.

2. Yleisten tavoitteiden puitteissa ohjelmalla edistetään seuraavia erityistavoitteita:

31. edistää ja kehittää koordinointia, yhteistyötä ja keskinäistä ymmärtämystä lainvalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten sekä asianomaisten EU:n elinten välillä;

32. tukea, edistää ja kehittää horisontaalisia menetelmiä ja välineitä, joita tarvitaan rikosten ehkäisemisen ja torjunnan strategioissa, eli esimerkiksi julkis- ja yksityissektorin kumppanuudet, rikosten ehkäisemisen parhaat käytännöt, vertailukelpoiset tilastot ja soveltava rikollisuuden tutkimus, ja

33. edistää ja kehittää parhaita käytäntöjä rikosten uhrien ja todistajien suojelua varten.

3. Tämä ohjelma ei kata oikeudellista yhteistyötä. Sen perusteella voidaan kuitenkin toteuttaa toimia, joiden tavoitteena on oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten välinen yhteistyö.

4 artikla

Tukikelpoiset toimet

1. Edellä 2 ja 3 artiklassa vahvistettujen yleisten ja erityisten tavoitteiden toteuttamiseksi ohjelmasta myönnetään taloudellista tukea seuraavantyyppisille toimille:

34. komission alulle panemat ja sen hallinnoimat hankkeet, joilla on eurooppalainen ulottuvuus;

35. valtioidenväliset hankkeet, joissa on oltava mukana kumppaneita vähintään kahdesta jäsenvaltiosta tai ainakin yhdestä jäsenvaltiosta ja yhdestä ehdokasmaasta;

36. jäsenvaltioiden kansalliset hankkeet, joilla

37. valmistellaan valtioidenvälisiä ja/tai unionin toimia (ns. käynnistystoimet),

38. täydennetään valtioidenvälisiä ja/tai unionin toimia (ns. täydentävät toimet),

39. edistetään sellaisten innovatiivisten menetelmien ja/tai tekniikoiden kehittämistä, jotka voidaan siirtää unionin tasolla toteutettaviin toimiin, tai kehitetään tällaisia menetelmiä tai tekniikoita siirrettäväksi muihin jäsenvaltioihin ja/tai ehdokasmaihin, tai

40. muulla tavoin edistetään merkittävästi rikosten ehkäisemistä ja/tai torjuntaa koskevan unionin politiikan kehittämistä;

41. Toiminta-avustukset sellaisille valtiosta riippumattomille, voittoa tavoittelemattomille organisaatioille, jotka toteuttavat tämän ohjelman perusteella toimintaa, jolla on eurooppalainen ulottuvuus.

2. Rahoitustukea voidaan myöntää erityisesti seuraavantyyppisille toimille:

- operatiivinen yhteistyö ja koordinointi (verkostoitumisen, keskinäisen luottamuksen ja ymmärtämyksen lujittaminen sekä tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihto ja levittäminen),

- analyysit sekä seuranta- ja arviointitoimet,

- teknologian ja menetelmien kehittäminen ja siirto,

- koulutus, henkilöstö- ja asiantuntijavaihto, ja

- tietoisuuden lisääminen ja tietojen levittäminen.

5 artikla

Ohjelmaan osallistuminen

1. Ohjelma on suunnattu lainvalvontaviranomaisille ja muille julkisille ja/tai yksityisille elimille, toimijoille ja laitoksille, joihin luetaan paikalliset ja kansalliset viranomaiset, työmarkkinaosapuolet, yliopistot, tilastotoimistot, tiedotusvälineet, valtiosta riippumattomat järjestöt, julkis- ja yksityissektorin kumppanuudet ja alalla toimivat kansainväliset elimet.

2. Hanke-ehdotuksia voivat esittää ja toiminta-avustusta hakea sellaiset jäsenvaltioihin sijoittautuneet elimet ja organisaatiot, joilla on oikeushenkilöllisyys.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa määriteltyjä kansallisia hankkeita koskevat ehdotukset komissiolle. Komissio vahvistaa vuosittain määräajan ehdotusten toimittamiselle ja päättää ehdotuksista 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

4. Kolmannet m