Ehdotus neuvoston päätös yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille /* KOM/2003/0706 lopull. - CNS 2003/0281 */





Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille (komission esittämä) PERUSTELUT Yhteisen kalastuspolitiikan päätavoitteena on pyrkimys elollisten vesiluonnonvarojen ja vesiviljelyn kestävään hyödyntämiseen osana kestävää kehitystä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisön sääntöjä on sovellettava tehokkaalla ja yhdenmukaisella tavalla. Vaikka huolehtiminen kalastuksen valvonnan, tarkastusten ja tarkkailun sekä niihin liittyvien toimien tehokkaasta täytäntöönpanosta kuuluukin jäsenvaltioille, joiden on sitä varten perustettava hallinnollisia ja teknisiä rakenteita, on yhteisön edun mukaista, että jäsenvaltioilla on käytössään rakenteet, joiden avulla ne voivat noudattaa yhteisön lainsäädännön asettamia vaatimuksia. Sen vuoksi onkin tärkeätä varmistaa, että jäsenvaltioilla on valvontaan tarvittavat henkilöresurssit ja asianmukaiset keinot. Yhteisö otti vuonna 1990 käyttöön tukijärjestelmän, joka tarjoaa jäsenvaltioille rahoitustukea valvontarakenteiden perustamiseen ja varsinkin tiettyjen, erityisen tehokkaiden valvontamenetelmien, kuten kalastustoiminnan kaukoseurannan mahdollistavien järjestelmien, käyttöön ottamiseen. Tämän toimenpiteen tulosten ja jäsenvaltioiden tarpeiden huomioon ottamiseksi järjestelyä muutettiin ensin vuonna 1995 ja uudelleen viimeksi vuonna 2001 päätöksellä 2001/431/EY [1]. [1] EYVL L 154, 9.6.2001, s. 22. Päätöksen 2001/431/EY voimassaolon on määrä päättyä 31 päivänä joulukuuta 2003; neuvosto päätti vuonna 2001 rajata järjestelmän ulottumaan vain mainittuun päivämäärään asti tarkoituksenaan arvioida tarpeet, jotka johtuvat vuoden 2002 loppuun suunnitellusta, 1. tammikuuta 2003 voimaan tulleesta YKP:n uudistuksesta. Komissio on ottanut olemassa olevan toimenpiteen tulokset ja uudistuksen myötä esiin nousseet tarpeet huomioon ja ehdottaa järjestelyiden jatkamista muutetussa muodossa kahdella vuodella seuraavista syistä: - asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 [2] painotetaan tarvetta käyttää nykyaikaista teknologiaa kaukoseurantajärjestelmän ulottamiseksi myös pienempiin kalastusaluksiin ja aluksilta tapahtuvan sähköisen tiedonvälityksen sekä kalastusalueilla olevien alusten kaukopaikannuksen käyttöön ottamiseksi; [2] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. - toukokuun 1. päivänä 2004 kymmenen uutta maata liittyy yhteisöön. Joidenkin maiden seurantajärjestelmät kaipaavat pikaista uudistamista, jotta toimijat eivät hyötyisi valvontajärjestelmän puutteellisuuksista; - neuvosto on päättänyt vauhdittaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja niiden tarkastustoimien koordinointia perustamalla yhteisen tarkastusorganisaation, joka käyttää jäsenvaltioiden tarjoamia rakenteita, laitteistoja ja viestintäverkkoja. Sikäli kuin mahdollista olemassa olevia voimavaroja olisi sen vuoksi täydennettävä ja mukautettava ennen vuotta 2006, jolloin tarkastusorganisaation on määrä aloittaa toimintansa; - YKP:n sääntöjen vakavia rikkomisia koskevista vuosikertomuksista on käynyt ilmi, että jäsenvaltioiden rikkomisia koskevien syytteiden ajamishalukkuus ja seuraamusten ankaruus on vaihtelevaa. Se merkitsee sitä, että tietoisuutta kalavarojen säilyttämisen kannalta haitallisen käyttäytymisen rankaisemisen tärkeydestä on lisättävä. Siihen tarvitaan luonnonvarojen suojelemista koskevan kulttuurin edistämistä ja kaikkien YKP:n täytäntöönpanoon osallistuvien tahojen tarkastamista, jotta voidaan soveltaa tehokkaita seuraamuksia. Näistä syistä ja selvyyden lisäämiseksi ehdotetaan, että yhteisön rahoitustukeen kelpoiset toimenpiteet, joista olemassa olevat säännöt kattavat jo useimmat, määritellään uudelleen. Tukikelpoisiksi ehdotettavia toimenpiteitä ovat seuraavat: (1) tietokonelaitteiden hankinta ja tietoverkkojen asentaminen; (2) kalastusalusten paikantamislaitteiden ja sähköisten tiedonvälityslaitteiden hankinta; (3) kalastustoimien seurannassa käytettävää uutta teknologiaa koskevat pilottihankkeet; (4) tarkastajien koulutus ja vaihto; (5) tarkastussuunnitelmia ja tarkkailijoita koskevat pilottihankkeet; (6) tarkastusmenojen kustannus-hyötyanalyysi; (7) aloitteet, joilla pyritään nostamaan tietoisuutta kalastuksen valvontaa koskevien säännösten noudattamisen tärkeydestä; (8) merellä tapahtuvissa tarkastuksissa käytettävien alusten ja ilma-alusten hankinta ja nykyaikaistaminen. Suunnitellut vuotuiset määrärahat ovat 35 miljoonaa euroa vuodelle 2004 ja vuodelle 2005. Yhteisön tavanomainen osuus on 50 prosenttia jäsenvaltiolle aiheutuneista menoista; 2, 3 ja 7 kohdan osalta se voi olla korkeampikin. 8 kohdan hankkeisiin myönnetään ainoastaan 35 prosenttia menoista, ja tukea voivat saada vain uudet, 1. toukokuuta 2004 liittyvät jäsenvaltiot. Tukien ja maksujen hakemista koskevat menettelysäännökset on muutettu selkeämmiksi ja täsmällisemmiksi. Uudessa säännöksessä määritellään hankkeille myönnettävää yhteisön rahoitustukea koskevan hakemuksen sisältö. Kaikkiin korvaushakemuksiin on tämän jälkeen liitettävä menoja koskeva vakuutus. Käyttämättömien maksusitoumusten vapauttamisesta on säädetty uudet säännöt. Näillä säännöksillä korvataan päätöksen 2001/431/EY säännökset ja mainittu säännös kumotaan. 2003/0281 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön rahoitusosuudesta jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [3], [3] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4], [4] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisessä kalastuspolitiikassa (YKP) vahvistetaan elävien vesiluonnonvarojen säilyttämistä, hoitoa, vastuullista hyödyntämistä, jalostamista ja kaupan pitämistä koskevat yleiset säännöt. (2) Täsmälliset tavoitteet ja säännöt vahvistetaan erityisesti elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa 2371/2002 [5]. [5] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. (3) Jäsenvaltioiden vastuulla on ensisijaisesti huolehtia siitä, että YKP:n puitteissa toteutettavat toimet ovat näiden sääntöjen mukaisia. (4) Jäsenvaltioilla on oltava tarvittavat taloudelliset ja henkilöresurssit kalastustoiminnan ja YKP:n sääntöjen noudattamisen valvontaa koskevan vastuunsa kantamiseen. (5) Asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 korostetaan tarvetta parantaa kalastustoiminnan valvontaa, jotta laitonta ja ilmoittamatonta kalastusta vastaan voitaisiin taistella kaikin mahdollisin keinoin niin yhteisön vesialueilla kuin niiden ulkopuolellakin. Siinä todetaan kaukovalvontatekniikan tarjoavan keinon, jolla YKP:n valvontatavoitteet voidaan paremmin saavuttaa, ja ulotetaan satelliittiseurantajärjestelmien avulla tapahtuva kaukoseuranta koskemaan kokonaispituudeltaan yli 15 metrin aluksia. (6) YKP:n sääntöjä sovelletaan liittymisajankohdasta alkaen uusiin jäsenvaltioihin, joiden on kyettävä noudattamaan kaikkia yhteisön lainsäädännössä säädettyjä ja erityisesti valvontaa koskevia vaatimuksia. Uusille jäsenvaltioille on annettava välineet, joilla ne voivat suoriutua velvoitteistaan. (7) Yhteisö on myöntänyt rahoitustukea jäsenvaltioille vuodesta 1990 lähtien valvontatoimien tehokkuuden ja toimivuuden parantamiseksi ja erityisesti kaukovalvontatekniikan ja tietoverkkojen käyttöön ottamiseksi ja laajentamiseksi, henkilöstön ammattitaidon parantamiseksi ja toimivaltaisten viranomaisten varustamiseksi partioaluksilla ja ilmavalvonta-aluksilla. (8) Nykyisen, 28 päivänä toukokuuta 2001 yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen tehtyyn neuvoston päätökseen 2001/431/EY [6] perustuvan rahoitusjärjestelmän voimassaolo päättyy vuoden 2003 lopussa. On kuitenkin ilmeistä, että jäsenvaltioiden resurssit ovat yhä riittämättömät. [6] EYVL L 154, 9.6.2001, s. 22. (9) On ensiarvoisen tärkeää huolehtia siitä, että YKP:n sääntöjen täytäntöönpanoa valvotaan tehokkaasti kaikkialla yhteisössä. On osoittautunut, että jotkut hallinnollisissa tai rikosoikeudellisissa menettelyissä osallisina olevista henkilöistä eivät aina täysin tiedosta, kuinka tärkeätä on määrätä varoittavia seuraamuksia kalakantojen liikakalastuksen estämiseksi. Sen vuoksi on aiheellista edistää toimia, joilla huomio kohdistetaan tähän kysymykseen. (10) Asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 korostetaan tarvetta parantaa yhteistyötä ja koordinointia jäsenvaltioiden välillä ja komission kanssa valvonnan tiukentamiseksi ja YKP:n sääntöjen vastaisten menettelyiden estämiseksi. Valvontatoimia ja valvontatarkoituksiin osoitettuja keinoja koskevan yhteistyön ja koordinoinnin organisoimiseksi suunnitellun rakenteen odotetaan olevan toimintavalmis vuonna 2006. (11) Sen vuoksi on aiheellista jatkaa rahoitustukea jäsenvaltioille siihen saakka. On tarpeen varmistaa, että yhteisön varat kohdennetaan tehokkaasti siten, että havaittuja heikkouksia voidaan vähentää. Varoja olisi käytettävä moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti. (12) Tähän päätökseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen [7] 34 kohdan mukainen rahoitusohje koko siksi ajaksi, jona rahoitustukea myönnetään, tämän kuitenkaan vaikuttamatta perustamissopimuksessa määriteltyyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan. [7] EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1. (13) Jäsenvaltioiden on arvioitava ohjelmansa ja niiden menojen vaikutukset valvontaan, tarkastuksiin ja tarkkailuun vuosittain koko tämän päätöksen ja päätöksen 2001/431/EY kattaman ajan osalta. (14) Päätös 2001/431/EY olisi näin ollen kumottava ja korvattava tässä päätöksessä säädettävillä toimenpiteillä, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Aihe Tässä päätöksessä vahvistetaan edellytykset, joilla yhteisön rahoitusosuus jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille voidaan myöntää. 2 artikla Määritelmät Tässä päätöksessä tarkoitetaan: 'rahoitusosuudella' yhteisön jäsenvaltiolle tämän päätöksen nojalla maksamaa rahoitusosuutta; 'kalastuksenvalvontaohjelmalla' jäsenvaltion suunnittelemaa ohjelmaa, joka koskee asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti vaadittavaa yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) kattamien alojen seurantaa, valvontaa ja tarkkailua; 'uudella jäsenvaltiolla' yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyvää maata. 3 artikla Vuosittaiset kalastuksenvalvontaohjelmat 1. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat saada rahoitusosuuden, on annettava komissiolle tiedoksi viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä tammikuuta vuosittainen kalastuksenvalvontaohjelma, jossa esitetään: (a) ohjelman tavoitteet; (b) käytettävissä olevat henkilöresurssit; (c) käytettävissä oleva rahoitus; (d) käytettävissä olevien alusten ja ilma-alusten lukumäärä; (e) luettelo hankkeista, joihin rahoitusosuutta haetaan; (f) hankkeiden loppuunsaattamisen edellyttämä kokonaismenoarvio; (g) kunkin ohjelmassa luetellun hankkeen toteuttamisaikataulu. 2. Uusien jäsenvaltioiden on toimitettava vuotta 2004 koskevat kalastuksenvalvontaohjelmansa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2004. 3. Kalastuksenvalvontaohjelman sisältöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa A osassa. 4 artikla Rahoitettavat toimet 1. Hankkeiden, joille rahoitusosuutta haetaan, on liityttävä yhteen tai useampaan seuraavista toimista: a) tietokonelaitteiden ja tietoverkkojen hankinta, asennus ja tekninen apu kalastustoimien seurantaan, valvontaan ja tarkkailuun liittyvän tehokkaan ja turvallisen tiedonvälityksen varmistamiseksi; b) seuraavien laitteiden hankkiminen ja asentaminen kalastusaluksille: i) sähköiset paikannuslaitteet, joiden avulla kalastuksenseurantakeskus voi seurata aluksia satelliittiseurantajärjestelmää (VMS) käyttäen; ii) sähköiset tietojen tallennus- ja välityslaitteet, joiden avulla tiedot voidaan välittää alukselta; c) kalastustoimien valvonnassa käytettävään uuteen teknologiaan ja sen käyttöön ottamiseen liittyvät pilottihankkeet; d) kalastusalan seuranta-, valvonta ja tarkkailutehtävistä vastaavien virkamiesten koulutus- ja vaihto-ohjelmat; e) tarkastusjärjestelmiä ja tarkkailijoita koskevien pilottihankkeiden toteuttaminen; f) kalastustoimien seurantaa, valvontaa ja tarkkailua harjoittavien toimivaltaisten viranomaisten toimista aiheutuvien kokonaismenojen kustannus-hyötyanalyysi ja arviointi; g) aloitteet, seminaarit ja tiedotusvälineiden käyttö mukaan luettuina, joilla pyritään lisäämään kalastajien ja muiden toimijoiden, kuten tarkastajien, virallisten syyttäjien ja tuomareiden sekä suuren yleisön tietoisuutta vastuutonta ja laitonta kalastusta vastaan taistelemisen ja YKP:n sääntöjen noudattamisen tärkeydestä; h) uusien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kalastustoimien tarkastuksiin ja valvontaan käyttämien alusten ja ilma-alusten hankinta ja nykyaikaistaminen. 2. Rahoitettavia toimia koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa B osassa. 5 artikla Yhteisön määrärahat 1. Näiden toimien, joille myönnetään rahoitustukea kaudella 2004-2005, täytäntöönpanoa koskeva rahoitusohje on 70 miljoonaa euroa. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 2. Päätöksessään myöntää 6 artiklassa säädetty yhteisön rahoitusosuus komissio antaa etusijan toimille, joiden se arvioi eniten parantavan seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimien tehokkuutta, ottaen myös huomioon, miten jäsenvaltiot ovat onnistuneet jo hyväksyttyjen ohjelmien täytäntöönpanossa. 6 artikla Rahoitusosuutta koskeva päätös 1. Jäsenvaltioiden toimittamien kalastuksenvalvontaohjelmien perusteella tehdään vuosittain päätös asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Päätöksessä vahvistetaan: a) kullekin jäsenvaltiolle 4 artiklassa tarkoitettuihin toimiin myönnettävän rahoitusosuuden kokonaismäärä; b) rahoitusosuuden määrä; c) rahoitusosuuteen sovellettavat edellytykset. 2. Rahoitusosuuden määrä saa olla enintään 50 prosenttia tukikelpoisista menoista. Kuitenkin a) edellä 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin toimiin komissio voi päättää myöntää kiinteämääräisen summan aluksenpaikannuslaitetta kohti tai sähköistä tietojen tallennus- ja välityslaitetta kohti; b) edellä 4 artiklan 1 kohdan c ja g alakohdassa tarkoitettuihin toimiin komissio voi päättää myöntää rahoitusosuuden, joka on suurempi kuin 50 prosenttia tukikelpoisista menoista; c) edellä 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuihin toimiin myönnettävä rahoitusosuus voi olla enintään 35 prosenttia tukikelpoisista menoista. 7 artikla Ennakot Jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä komissio voi myöntää ennakkoa enintään 50 prosenttia yhden vuoden rahoitusosuudesta. Ennakon määrä vähennetään kyseisen jäsenvaltion rahoitusosuuden loppumaksun määrästä. Jollei toimivaltainen viranomainen tee sitovaa maksusitoumusta 8 artiklassa säädetyssä ajassa, myönnetty ennakko on maksettava takaisin viipymättä. 8 artikla Menoihin sitoutuminen Jäsenvaltion on tehtävä oikeudelliset ja talousarviositoumukset 12 kuukauden kuluessa sen vuoden päättymisestä, jona se sai tiedoksi 6 artiklassa tarkoitetun päätöksen. 9 artikla Hankkeiden toteutus 1. Hankkeet on aloitettava vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa säädetyn aikataulun mukaisesti ja joka tapauksessa vuoden kuluessa maksusitoumuksen ajankohdasta. 2. Ne on toteutettava mainitun aikataulun mukaisesti. 10 artikla Hankkeiden toteuttamatta jättäminen Kun jäsenvaltio päättää olla toteuttamatta kaikkia tai joitakin hankkeita, joihin on myönnetty rahoitusosuus, sen on ilmoitettava komissiolle viipymättä siitä ja sen jäsenvaltion kalastuksenvalvontaohjelmaan aiheuttamista vaikutuksista. 11 artikla Tukikelpoiset menot 1. Jotta menot olisivat korvauskelpoisia, niiden on: a) oltava kalastuksenvalvontaohjelmassa säädettyjä; b) liityttävä 4 artiklassa tarkoitettuihin toimiin; c) koskettava hankkeita, joiden kustannukset ovat yli 50 000 euroa, 4 artiklan 1 kohdan d ja g alakohdassa tarkoitettuja toimia lukuun ottamatta; d) johduttava jäsenvaltioiden 8 artiklan mukaisesti tekemistä oikeudellisista ja talousarviositoumuksista; e) koskettava 9 artiklan mukaisesti toteutettavia hankkeita. 2. Arvonlisävero (alv) ei ole korvauskelpoinen. 3. Muuta yhteisön tukea saavien hankkeiden menot eivät ole tukikelpoisia. 4. Uusille jäsenvaltioille 1 päivästä tammikuuta 2004 aiheutuvat menot ovat korvauskelpoisia edellyttäen, että tässä päätöksessä ja 6 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä säädettyjä edellytyksiä noudatetaan. 12 artikla Korvaushakemukset 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava menoja koskevat korvaushakemuksensa komissiolle kuuden kuukauden kuluessa menojen aiheutumisesta. Hakemusten on koskettava vähintään 25 000 euron määrää. Alle 25 000 euron määrää koskevia hakemuksia ei käsitellä, ellei niitä ole asianmukaisesti perusteltu. Korvaushakemusten sisältöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa C osassa. 2. Sellaisia hankkeita, joita ei ole saatettu loppuun 3 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun aikataulun mukaisesti, koskevat hakemukset voidaan hyväksyä vain silloin kun viivästyminen on asianmukaisesti perusteltu. Jos näitä hakemuksia ei hyväksytä, yhteisön määrärahat voidaan vapauttaa. Tähän päätökseen liittyvät yhteisön määrärahat vapautetaan joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008. 3. Korvaushakemuksia jättäessään jäsenvaltioiden on tarkistettava ja todistettava, että menot ovat aiheutuneet tässä päätöksessä ja 6 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä säädettyjä edellytyksiä sekä julkisia hankintoja koskevia sääntöjä noudattaen. Hakemuksessa on oltava liitteessä II vahvistetun lomakkeen mukainen toimitetun kirjanpitoaineiston täsmällisyyttä ja todenmukaisuutta koskeva vakuutus 4. Jos komissio katsoo, että hakemus ei noudata 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, se pyytää jäsenvaltiota jättämään asiaa koskevat huomautuksensa. Jos tutkinta vahvistaa, ettei edellytyksiä ole noudatettu, komissio evää kyseessä olevien menojen korvaamisen joko kokonaan tai osittain ja vaatii jäsenvaltiota tarvittaessa korvaamaan maksetut ennakot. 13 artikla Valuutta Kaikki kalastuksenvalvontaohjelmat, menojen korvaushakemukset ja ennakkojen maksamista koskevat hakemukset on ilmoitettava euroina. Jäsenvaltioiden, jotka eivät osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, on ilmoitettava käytetty vaihtokurssi. Korvaus maksetaan euroina sen kuukauden kurssin mukaan, jonka aikana komissio on hakemuksen saanut. 14 artikla Tiedottaminen Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle kaikki näiden pyytämät tämän päätöksen ja 6 artiklassa tarkoitetun päätöksen täytäntöönpanoa koskevat tiedot. Niiden on säilytettävä tositteet komission ja tilintarkastustuomioistuimen käytettävissä vähintään viiden vuoden ajan korvauksen maksamispäivästä. 15 artikla Tarkastukset 1. Rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet voivat suorittaa rahoitusosuutta saavien hankkeiden tarkastuksia paikalla. Komissio voi myös vaatia jäsenvaltiota suorittamaan rahoitusosuutta saavien hankkeiden tarkastuksia paikalla. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 2. Jos komissio katsoo, ettei varoja ole käytetty tässä päätöksessä tai 6 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti, se ilmoittaa siitä asianomaiselle jäsenvaltiolle. Jos näitä huomautuksia ei osoiteta vääriksi, komissio vähentää kyseisten hankkeiden rahoitusosuutta tai peruuttaa sen. Aiheettomasti maksetut määrät on maksettava komissiolle takaisin korkoineen. 16 artikla Jäsenvaltioiden kertomukset Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tietoja, joiden avulla komissio voi tarkistaa, kuinka rahoitusosuutta on käytetty, ja arvioida tässä päätöksessä säädettyjen toimenpiteiden vaikutuksia valvonta-, tarkastus- ja tarkkailutoimiin. Sitä varten niiden on toimitettava komissiolle: a) ennen kunkin vuoden 30 päivää maaliskuuta edeltävän vuoden kalastuksenvalvontaohjelmaa koskeva väliarviointikertomus, joka sisältää seuraavat tiedot: i) loppuun saatetut hankkeet, ii) hankkeiden kustannukset, iii) vaikutukset kalastuksenvalvontaohjelmiin sopivia indikaattoreita käyttäen, iv) alkuperäiseen ohjelmaan tehdyt muutokset; b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 lopullinen arviointikertomus, joka sisältää seuraavat tiedot: i) loppuun saatetut hankkeet, ii) hankkeiden kustannukset, iii) vaikutukset kalastuksenvalvontaohjelmiin sopivia indikaattoreita käyttäen, iv) alkuperäiseen ohjelmaan tehdyt muutokset, v) rahoitusosuuden vaikutukset kalastuksenvalvontaohjelmiin koko jakson 2001-2005 aikana. 17 artikla Kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Komissio esittää jäsenvaltioiden 16 artiklan mukaisesti toimittamien tietojen pohjalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2007 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän päätöksen ja päätöksen 2001/431/EY soveltamisesta. 18 artikla Täytäntöönpanotoimenpiteet Komissio antaa tarvittaessa tämän päätöksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 19 artikla Siirtymäkauden säännökset 1. Tämä päätös ei estä päätöksen 2001/431/EY nojalla hyväksytyn rahoitusosuuden jatkamista tai muuttamista eikä peruuttamista osittain tai kokonaan. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun rahoitusosuuteen liittyvät korvaushakemukset on 1 päivästä tammikuuta 2004 lähtien jätettävä tämän päätöksen 12 artiklan, liitteessä I olevan C osan ja liitteen II mukaisesti. 20 artikla Kumoaminen Kumotaan päätös 2001/431/EY 1 päivästä tammikuuta 2004. 21 artikla Soveltaminen Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2004. 22 artikla Osoitus Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I A osa Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen vuosittaisten kalastuksenvalvontaohjelmien vähimmäistietoja koskevat vaatimukset 1) Vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa on ilmoitettava kunkin hankkeen osalta yksi 4 artiklassa tarkoitetuista toimista sekä annettava tiedoksi toimen tavoite, kuvaus, toimeksiantaja, sijainti, arvioidut kustannukset, noudatettava hallinnollinen menettely ja sen toteuttamisaikataulu. 2) Edellä 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen alusten, ilma-alusten ja helikoptereiden osalta vuosittaisessa kalastuksenvalvontaohjelmassa on ilmoitettava myös: a) missä laajuudessa toimivaltaiset viranomaiset käyttävät niitä valvontatarkoituksiin; ilmoitetaan prosentteina niiden vuosittaisesta kokonaiskäytöstä; b) kuinka monta tuntia tai päivää vuodessa niitä käytetään kalastuksenvalvontatarkoituksiin; c) jos on kyse nykyaikaistamisesta, niiden odotettavissa oleva käyttöikä. 3) Yhteisön rahoitustuesta on tiedotettava aina kun se on mahdollista. OSA B Edellä 4 artiklassa säädettyjä tukikelpoisia toimia koskevat yksityiskohtaiset säännöt 1) Edellä 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen aluksenpaikannuslaitteiden on oltava asiaa koskevissa yhteisön säännöissä säädettyjen säännösten mukaisia. 2) Edellä 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuista toimista aiheutuneet menot korvataan asiaa koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti korvauskelpoiseen määrään asti. 3) Edellä 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen laitteiden hankinnasta aiheutuneet menot voidaan korvata asianomaisen jäsenvaltion ilmoittamaa laitteiden kalastustoimien valvontaan käyttämistä vastaavaan määrään asti. C OSA Edellä 12 artiklassa tarkoitettuja korvaushakemuksia koskevat säännöt Korvaushakemuksissa on annettava seuraavat tiedot: 1) viittaus 6 artiklassa tarkoitettuun päätökseen ja siihen liittyvä taulukko, jossa ilmoitetaan myönnetty tuki; 2) luettelo kaikista tositteista hankekohtaisesti lajiteltuina; 3) haetut määrät ilman arvonlisäveroa ja hankekohtaisesti lajiteltuina; 4) lyhyt kuvaus jokaisen sellaisen hankkeen saavutuksista, johon korvausta haetaan, sekä lisäksi arvio investoinnin vaikutuksista seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimiin sekä ennakkoarvio sen käytöstä. LIITE II MENOJA KOSKEVA VAKUUTUS KALASTUSTOIMIEN VALVONTA-, TARKASTUS- JA TARKKAILUJÄRJESTELMIEN TÄYTÄNTÖÖN PANEMISEKSI TOTEUTETUSTA KANSALLISESTA OHJELMASTA AIHEUTUNEET JULKISET MENOT neuvoston päätöksen 2003/.../EY 12 artiklan mukaisesti Komission päätös, tehty/N:o ___________________________________________ Kansallinen viite (jos on) ___________________________________________ Minä allekirjoittanut_____________________________________, joka olen kyseessä olevista rahoitus- ja valvontamenettelyistä vastuussa olevan _____________________________________________ viranomaisen edustaja, vakuutan tarkastuksen suoritettuani, että asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja hyväksytyt hankkeet huomioon ottaen sekä neuvoston päätöksen 2003/.../EY 4 artiklan 1 kohdassa säädettyihin toimiin liittyen vuonna 200_ maksetut kokonaiskustannukset muodostuvat alla olevista määristä: a) tietotekniikka ja tietoverkot____________________________________euroa [8] [8] Täsmällinen määrä kahden desimaalin tarkkuudella. b) kaukovalvontatekniikka (aluksenpaikannuslaitteet sekä tietojen tallennus- ja välityslaitteet)_______euroa; c) uuden teknologian pilottihankkeet_______________________________euroa; d) valvontaviranomaisten koulutus- ja vaihto-ohjelmat_________________euroa; e) tarkastuksia ja tarkkailijoita koskevat pilottihankkeet________________euroa; f) valvonta-alan julkisten menojen arviointi__________________________euroa; g) seminaarit ja tiedotusvälineet___________________________________euroa; h) valvonta-, tarkastus- ja tarkkailulaitteiden hankinta ja nykyaikaistaminen_____________________________________euroa; ___________________________________________________========= euroa. Todistan myös, että menoja koskeva vakuutus on täsmällinen ja että maksuhakemuksessa on otettu huomioon mahdolliset takaisin perityt määrät. Toimet on toteutettu neuvoston asetuksessa 2003/.../EY säädettyjen tavoitteiden ja asetuksen (EY) N:o 2371/2002 säännösten mukaisesti erityisesti siltä osin kuin on kyse: - tässä päätöksessä ja julkisissa urakoissa, hankinnoissa ja palveluissa noudatettavien menettelyiden koordinointia koskevissa direktiiveissä säädettyjen edellytysten noudattamisesta, sekä tämän päätöksen liitteessä I olevan C osan yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti; - sellaisten hallinto- ja valvontamenettelyiden soveltamisesta, joilla pyritään erityisesti tarkistamaan yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palveluiden toimittaminen ja korvaushakemusten tarkoittamien menojen todenperäisyys sekä ehkäisemään, havaitsemaan ja oikaisemaan väärinkäytökset, torjumaan petokset ja perimään takaisin aiheettomasti maksetut määrät. Päiväys / .. / .... Toimivaltaisen viranomaisen nimi suuraakkosin, leima, asema ja allekirjoitus SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Politiikan ala: KALASTUS Toiminnan ala(t): 11.07. Kalastuksen säilyttäminen, valvonta ja täytäntöönpano Toimenpiteen nimi: yhteisön rahoitusosuus jäsenvaltioiden kalastuksenvalvontaohjelmille 1. BUDJETTIKOHDAT JA NIMIKKEET B2-901 (11.07.02) Rahoitusosuus jäsenvaltioille valvonnan alan menoihin 2. NUMEROTIEDOT 2.1. Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B osa): milj. euroa maksusitoumusmäärärahoina 70 miljoonaa euroa 2.2. Toimenpiteen soveltamisaika: 2004 ja 2005 2.3. Monivuotinen kokonaismenoarvio: a) Maksusitoumusmäärärahojen (MSM) / maksumäärärahojen (MM) aikataulu (rahoitustuki) (ks. kohta 6.1.1) milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> b) Tekninen ja hallinnollinen apu ja tukimenot (ks. kohta 6.1.2) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> c) Henkilöstö- ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (ks. kohdat 7.2 ja 7.3) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 2.4. Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa [X] Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen. Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista, ja tämä voi edellyttää toimielinten välisen sopimuksen määräysten soveltamista. 2.5. Vaikutukset tuloihin: [9] [9] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. [X] Ehdotus ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat). TAI Vaikutukset tuloihin ovat seuraavat: Tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskutapaa koskevat täsmennykset ja huomautukset on liitettävä tähän rahoitusselvitykseen erikseen.) euroa (yhden desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> (Kaikki asianomaiset budjettikohdat ilmoitetaan ja taulukkoon lisätään tarvittaessa rivejä, jos toimenpide kohdistuu useampaan budjettikohtaan.) 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> 4. OIKEUSPERUSTA EY:n perustamissopimuksen 37 artikla. 5. KUVAUS JA PERUSTELUT 1. Ongelmien analysointi ja tarpeiden arviointi Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on pyrkimys elollisten vesiluonnonvarojen ja vesiviljelyn kestävään hyödyntämiseen osana kestävää kehitystä. Yhteisen kalastuspolitiikan tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi yhteisön valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmää olisi vahvistettava ja kaikkien asianomaisten viranomaisten välistä yhteistyötä ja koordinointia olisi lisättävä. Tavoite saavutetaan lähinnä paikalla tapahtuvin ja kalastusaluksia koskevin tarkastuksin, keräämällä ja jakamalla kalastustoimintaa koskevia tietoja reaaliajassa, nykyaikaistamalla viestintä- ja tietotekniikkalaitteita, parantamalla kalastuksenseurantakeskusten sisäisten yhteyksien tietoturvaa, laajentamalla kaukoseurantajärjestelmien (kuten satelliittiseurantajärjestelmien ja alustenpaikannusjärjestelmien) käyttöä ja parantamalla tarkastajien ammattitaitoa (ks. elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, erityisesti johdanto-osan 19 ja 25 kappale sekä V luku [10]). [10] EYVL L 358, 31.12.2002. Jotta valvonta, tarkastukset ja YKP:n sääntöjen täytäntöönpano olisivat tehokkaita, vastuu niistä kuuluu jäsenvaltioille. On kuitenkin yhteisön edun mukaista, että valvontatoimet toteutetaan tehokkaalla ja yhdenmukaisella tavalla koko yhteisön alueella. Näistä syistä yhteisö on myöntänyt vuodesta 1990 lähtien tukea jäsenvaltioille kalastuksenvalvonnan kansallisten ohjelmien menoihin. Tämän päätöksissä 89/631/ETY [11], 95/527/EY [12] ja 2001/431/EY [13] säädetyn rahoitusjärjestelmän kautta jäsenvaltiot ovat varmasti parantaneet valvontajärjestelmiään ja tarkastajiensa ammattitaitoa niin kuin yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanon valvontaa jäsenvaltioissa koskevien komission kertomusten päätelmissä todetaan. Nämä kertomukset ovat keskeinen ja arvokas tietolähde, jossa arvioidaan jokaisen jäsenvaltion valvontajärjestelmiä ja onnistumista valvontavelvollisuuksiensa täyttämisessä. Tuoreimmassa, vuosia 1996-1999 koskevassa kertomuksessa todetaan (sivulla 7) seuraavasti: "Valvontaan aiemmin käytettävissä olleiden voimavarojen puutteellisuus on osin korjaantunut... Yhteisön rahoitusosuudet ovat helpottaneet merkittävästi tarkastus- ja valvontavälineiden hankintaa ja uudenaikaistamista... Kiistattomasta edistyksestä huolimatta YKP:n täytäntöönpanossa on kuitenkin edelleen tiettyjä puutteita: ne johtuvat yleensä siitä, että kansallisten viranomaisten käytettävissä olevat valvontakeinot ja heidän toteuttamansa toimenpiteet eivät aina täytä kattavan kansallisen valvontajärjestelmän perustamiselle asetettuja vaatimuksia." [14] [11] EYVL L 364, 14.12.1989. [12] EYVL L 301, 14.12.1995. [13] EYVL L 154, 9.6.2001. [14] KOM(2001) 526. Samanlainen arvio, joka korostaa myönteisiä vaikutuksia mutta myös lisäparannustarpeita, on luettavissa päätökseen 89/631/ETY [15] liittyvästä komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille sekä yksityisen konsulttiyrityksen toukokuussa 2000 komissiolle laatimasta arviointikertomuksesta, joka koskee jäsenvaltioille valvonta- ja tarkkailutoimiin myönnettyä yhteisön rahoitusosuutta ja jossa tarkastellaan erityisesti päätöstä 95/527/EY. Viimeksi mainitussa kertomuksessa suositellaan, että vaikka tietyt tavoitteet on saavutettu, jäsenvaltioille yhteisessä kalastuspolitiikassa asetettu vastuu huomioon ottaen on aiheellista, että yhteisön tukea jatketaan yhteisön kalavarojen asianmukaisen valvonnan turvaamiseksi (s. 53). [15] KOM(1995) 243. Päätöksen 2001/431/EY täytäntöönpanoa koskeva jälkiarviointi [16] on nyt saatavilla vaikkakin vasta loppukertomusluonnoksena. Sen on laatinut yksityinen konsulttiyritys, ja se liittyy läheisesti saman yrityksen tekemään (samoin luonnoksena olevaan) selvitykseen jäsenvaltioiden päätökseen 2001/431/EY liittyen toimittamista valvontakeinoja ja niiden käyttöä koskevista tiedoista [17]. Suurin osa tämän asiakirjan analyysiaineistosta on peräisin mainituista asiakirjoista. [16] Assessment of the Community financial contribution for the implementation of the control, inspection and surveillance systems applicable to the CFP (YKP:aan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien täytäntöönpanoon myönnettävän yhteisön rahoitusosuuden arviointi) (FISH/2002/12). Lopullinen versio on saatavilla syksyllä. [17] Asiakirja FISH/2002/10. Komissio antoi kesäkuussa 2003 tiedonannon yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisesta ja otti käyttöön sitä koskevan tulostaulun, joka on suuren yleisön käytettävissä komission www-sivuston kautta [18]. Tiedonannossa tuodaan esiin jäsenvaltioiden puutteet, jotka koskevat niiden velvollisuutta taata YKP:n sääntöjen tehokas, oikeudenmukainen ja yhdenmukainen soveltaminen. Tämän asiakirjan päätelmissä todetaan jälleen, että YKP:n sääntöjen puutteellinen täytäntöönpano heikentää YKP:n kannalta keskeisten säilyttämistoimenpiteiden tehokkuutta. Lisäksi siinä korostetaan, että yhtenäisyyden puute menettelyissä ja seuraamuksissa ei takaa tasavertaisia valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevia toimintaedellytyksiä, mikä puolestaan voi lisätä yhteisön etujen vastaista käyttäytymistä. On näin ollen selvää, että ilman laitteisiin ja koulutukseen kohdistettavia lisäinvestointeja jäsenvaltioiden valvontajärjestelmät eivät vielä ole yhteisön lainsäädännön vaatimusten tasolla. [18] KOM(2003) 344. Lisäksi on tärkeää muistuttaa, että uudet jäsenvaltiot liittyvät yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004. Näistä valtioista seitsemällä on eriasteisia kalastukseen liittyviä intressejä. Käytettävissä olevien tietojen perusteella [19] näillä valtioilla on vaikeuksia täyttää välittömästi yhteisön säännöissä säädettyjä valvontaa koskevia vaatimuksia. Rahoitustuki on siksi enemmän kuin tervetullut helpottamaan ja nopeuttamaan näiden vaatimusten täyttämistä. [19] Kansallisen lainsäädännön analyyttinen arviointi (screening) on vielä kesken, mutta alustavan kuvan saa tarkastusraporteista (ks. asiakirjat DG/FISH nro 24178 (Puola), nro 24134 (Viro) ja nro 24034 (Kypros). Todettakoon myös, että yhteisön lainsäädännössä [20] vaaditaan, että 1.1.2005 lähtien kaikkien kokonaispituudeltaan yli 15 metriä olevien kalastusalusten, jotka purjehtivat nykyisen tai tulevan jäsenvaltion lipun alla, on oltava varustettu laitteilla, joiden avulla kalastuksenseurantakeskukset voivat jäljittää ne. Toistaiseksi tällaiset laitteet on asennettu yhteisön huomattavan rahoitustuen turvin kaikkiin yli 24 metriä pitkiin yhteisön aluksiin [21]. Kalastajat olisivat epäilemättä olleet hyvin vastahakoisia, jos tukea ei olisi myönnetty. Siksi myös pienemmille aluksille on myönnettävä tukea, jos yhteisö katsoo tällaisen laitteen olevan tärkeä valvontaväline. Yksityiskohtaiset luvut esitetään määrärahoja koskevassa luvussa. [20] Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 22 artikla. [21] Lukuun ottamatta aluksia, jotka on vapautettu tästä velvollisuudesta asetuksen (EY) N:o 2847/93 3 artiklan 3 kohdan nojalla. 2. Tavoitteiden asettaminen Edellä mainittujen kertomusten ja selvitysten päätelmistä voidaan tehdä seuraavanlainen tiivistelmä: Ilma-alusten ja partio-alusten hankinnan ja nykyaikaistamisen osalta, joka on ylivoimaisesti suurin menoerä [22], erityisesti kun otetaan huomioon yksikkökustannukset, jäsenvaltiot ovat lisänneet merkittävästi kapasiteettiaan, ja muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta niillä näyttää nyt olevan käytössään riittävä määrä yksikköjä suhteutettuna niiden kalastusalusten lukumäärään ja ominaisuuksiin, niiden yksinomaiseen talousvyöhykkeeseen ja niiden purettujen saaliiden määriin [23]. [22] Se on 74 prosenttia yhteisön koko rahoitusosuudesta kaudella 1995-2000 (ks. Nautilus-raportti, s. 27). Prosenttiluku jää nykyisessä järjestelmässä alle 60 prosentin (alustava luku). [23] "Jäsenvaltiot ja yhteisö käyttivät noin puolet kokonaismenoarviosta laitteisiin. Se vaikuttaa perustellulta, kun otetaan huomioon laitteiden hinta. Vaikka jäsenvaltioiden kapasiteetti-indikaattoreissa onkin vielä epätasapainoa (mikä kertoo, että lisää rahaa tarvitaan), epätasapaino koskee vain muutamaa jäsenvaltiota." (Asiakirja FISH/2002/12, s. 103). Lisäksi kaukovalvontajärjestelmien, kuten VMS:n, käyttö ja sen tuleva laajentaminen koskemaan vielä 6 000:ta muuta alusta (liittymässä olevia maita lukuun ottamatta) vähentää tarvetta partioida laajoilla kalastusalueilla, koska kalastuksenseurantakeskukset voivat suunnata ilma-alukset ja partioalukset suoraan oikeisiin kohteisiin. Tilanne on kuitenkin erilainen eräissä liittymässä olevissa maissa, joissa kansallisen hallintokapasiteetin analyyttinen arviointi on osoittanut, että on hankittava lisää sellaisia välineitä kuin aluksia ja ilma-aluksia, vaikka niiden lukumäärä ja ominaisuudet voidaankin päättää vasta kun näiden maiden valvontaohjelmat on saatu tiedoksi. b) Aluksenpaikannuslaitteiden ostaminen ja kalastusalukseen asentaminen, minkä avulla kalastuksenseurantakeskukset voivat seurata aluksia matkan päästä satelliittiseurantajärjestelmää (VMS) käyttäen, on ollut hyvin menestyksellinen toimi. Laitteet on asennettu 1.1.2000 mennessä yhteisön kaikkiin yli 24 metriä pitkiin kalastusaluksiin, säädettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta [24]. Tämä on ollut mahdollista yhteisön rahoitustuen turvin. Tukea on myönnetty jokaisesta asennetusta laitteesta, ja tuen määrä on ollut yli 50 prosenttia kustannuksista (yhteisön korvauksen määrä on ollut 2 900-4 000 euroa laitetta kohti kunkin varainhoitovuoden käytettävissä olleista määrärahoista riippuen). [24] Ks. asetuksen (EY) N:o 2847/93 3 artiklan 3 kohta. Nämäkin alukset varustetaan nyt kyseisillä laitteilla, koska poikkeukset eivät ole enää voimassa. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 säädetään velvollisuudesta varustaa aluksenpaikannuslaittein kaikki yli 15 metriä pitkät alukset 1.1.2005 mennessä. Se tarkoittaa, että noin 6 000 alusta (liittymässä olevia maita lukuun ottamatta) on varustettava laittein. [25] Luotettavimman arvion mukaan liittymässä olevien maiden laiteasennusta vailla olevien alusten lukumäärä on noin 1 000. [25] Yhteisön tuesta aluksenpaikannuslaitteiden asentamiseksi noin 4 000 alukseen on säädetty vuonna 2003. VMS-järjestelmä on osoittautunut erittäin kustannustehokkaaksi, koska meri- ja ilmavalvonta voidaan sen avulla hoitaa tehokkaammin [26]. Se muodostaa myös vahvan ja kustannustehokkaan kannustimen kalastajille noudattaa YKP:n sääntöjä, koska aluksen sijainti välittyy lähes reaaliajassa, ja se voidaan tallentaa hallinnollisia tarkoituksia varten [27]. [26] "Vaikuttaa siltä, että ainakin joissakin jäsenvaltioissa VMS:n ja seurantajärjestelmien yhteiskäyttö on lisännyt huomattavasti rikkomisten paljastumista. VMS:ään perustuvien integroitujen järjestelmien kehittämistä olisi sen vuoksi jatkettava." (Asiakirja FISH/2002/12, s. 103). [27] Tiedonsiirtotapahtuman yksikkökustannus vaihtelee operaattorista riippuen mutta jää alle yhden euron ja tulee varmasti vielä laskemaan. c) Jäsenvaltiot ovat käyttäneet rahoitustukea laajamittaisesti hyväkseen hankkiakseen ja laajentaakseen tietotekniikkalaitteistojaan ja rakentaakseen tietoverkkoja [28]. Kalastustoimiin liittyvien tietojen keruu, käsittely, tallennus ja haku on näin tullut paljon nopeammaksi ja tehokkaammaksi. Turvallisten verkkojen avulla hajautetut keskukset voivat olla yhteydessä päätoimipaikkoihin. Myös kiintiöiden ja pyyntiponnistuksen hallinnointia hoitavat yhteisön yksiköt ovat hyötyneet tietojen laadun ja käytettävyyden paranemisesta. Nyt tiedot todella saadaan ajoissa ja oikeassa muodossa, ja niinpä esimerkiksi vuonna 2003 voitiin edellisen vuoden saaliita koskevat lopulliset luvut ilmoittaa jo kahdeksan kuukautta aiemmin kuin ennen. [28] Yhteisön rahoitusosuus on kaudella 1995-2000 ollut 19 prosenttia (Nautilus-raportti, s. 27). Luku on sama nykyjärjestelmässä. Kokemus on osoittanut, että yleensä jäsenvaltiot pystyvät nyt hoitamaan hallinnolliset tehtävänsä tehokkaasti. Tähän toimeen tarvitaan sen vuoksi nyt aiempaa vähemmän rahaa (koska jäsenvaltiot vastaavat tietotekniikkalaitteiden uusimisesta aiheutuvista kustannuksista). On kuitenkin kolme merkittävää poikkeusta: - VMS-järjestelmän ulottamisesta huomattavaan määrään uusia aluksia (ja komission ehdottamasta viestien kaksinkertaistamisesta) seuraa, että kalastuksenseurantakeskusten laitteistot on muutettava sellaisiksi, että niillä voidaan käsitellä, tallentaa ja hakea kaikkia tietoja asianmukaisella tavalla, - kokeiluvaiheen päättyessä vuoden 2004 lopussa käyttöön otetaan kalastustoimien (kuten saalis- ja pyyntiponnistusilmoitusten) sähköinen raportointi ja aluksenpaikannusjärjestelmät, mikä vaatii uusia tietojenkäsittelyvälineitä sekä kyseisillä aluksilla (sähköiset raportointilaitteet ja ohjelmisto elektronisen kalastuspäiväkirjan pitämiseksi) että kalastuksenseurantakeskuksissa (sähköistä raportointia ja aluksenpaikannusjärjestelmiä varten), - liittymässä olevien maiden kalastuksenseurantakeskusten on kyettävä toimimaan samojen standardien mukaisesti kuin muidenkin maiden keskusten, jotta vältetään aukkojen jääminen koko yhteisön laajuiseen valvontajärjestelmään. Tietotekniikka- ja tietoverkkoinvestoinnit ovat tarpeen. d) Nykyaikainen valvontatekniikka kehittyy jatkuvasti. Sen arvioimiseksi ja käyttöön ottamiseksi yhteisön talousarviosta on rahoitettu kalastustoimiin liittyviä pilottihankkeita tasolla, joka ylittää 50 prosenttia aiheutuneista kustannuksista. Todettakoon, että VMS on otettu käyttöön pilottihankkeiden perusteella. On suositeltavaa säätää tästä toimesta myös tuleville vuosille ottaen huomioon, että kalastuksenvalvonnan alalla todennäköisesti kehitetään uusia teknisiä sovelluksia (joiden avulla voidaan esim. havaita, koska alus harjoittaa kalastusta tai punnitsee saalista). e) Kaikissa edellä mainituissa selvityksissä ja kertomuksissa korostetaan kalastusalan seuranta-, valvonta- ja tarkkailutehtävissä toimivien virkamiesten koulutus- ja vaihto-ohjelmien tärkeyttä [29]. Ne ovat itse asiassa osoittautuneet erittäin kustannustehokkaiksi, ja valvonnan laadun paraneminen näkyy muun muassa siinä, että tuomioistuinten langettamiin seurauksiin johtaneiden rikkomisten lukumäärä on kasvanut [30]. Tärkeää on myös suotuisien työsuhteiden rakentaminen eri jäsenvaltioiden viranomaisten välille, mikä on myös johtanut koordinoituihin valvontakampanjoihin, jotka ovat muodostaneet perustan eri jäsenvaltioiden tarkastajien yhdessä merellä toteuttamille kehittyneemmille ja monipuolisemmille valvontatoimille. [29] "50 prosentin rahoitusosuus koulutukseen vaikuttaa järkevältä, ja jos Italian esimerkistä voi jotakin päätellä, sen kustannustehokkuus voi olla erittäin hyvä. Ehdotamme sen jatkamista." (Asiakirja FISH/2002/12, s. 103). [30] Skotlanti tarjoaa hyvän esimerkin tuloksista, jotka on saavutettu antamalla tarkastajille erityistä lainopillisten valmiuksien parantamiseen tähtäävää koulutusta. Komissio on tuonut julki aikomuksensa kannattaa aktiivisesti tällaisia aloitteita, joita se pitää YKP:n uudistusta koskevassa tiedonannossa ("toimintasuunnitelma") [31] tarkoitetun yhteisen kalastuksen tarkastusorganisaation esivaiheina. Tämä toimi on siksi etusijalla myös järjestelmän uudella voimassaolokaudella. Vaikka jäsenvaltiot ovatkin käyttäneet mahdollisuutta hakea korvausta koulutusmenoista, sitä ei kuitenkaan ole tapahtunut komission toivomassa laajuudessa, ja sen vuoksi jäsenvaltioita kannustetaan turvautumaan laajamittaisesti uusien virkamiesten kouluttamiseen, säännöllisesti tapahtuvaan jatkokoulutukseen ja tarkastajien vaihtojärjestelmiin myönnettävään tukeen. Todettakoon, että uuden tekniikan käyttöönottaminen ja eri tietokantojen toisiinsa liittäminen vaatii erityisiä taitoja, jotka voidaan hankkia vain siihen suunnitellulla koulutuksella. On myös ilmeistä, että koulutusohjelmat ovat erityisen tarpeellisia liittymässä olevien maiden virkamiehille. [31] KOM(2002) 181. Ks. myös "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Kohti yhteisen kalastuspolitiikan yhtenäistä ja tehokasta toteutusta", KOM(2003) 130, erityisesti toimi 9. f) Kustannus-hyötyanalyysi ja toimivaltaisten viranomaisten kalastustoiminnan seurannasta, valvonnasta ja tarkkailusta aiheutuneiden kokonaismenojen arviointi toimivat välineinä, joiden avulla voidaan löytää kustannustehokkaimmat valvontakeinot ja mitata kunkin jäsenvaltion taloudellisen panoksen määrää sen pyrkiessä täyttämään sille yhteisön sääntöjen perusteella syntyvät velvollisuudet. Valitettavasti vain muutama jäsenvaltio päätti käynnistää tällaisen analyysin. Komissio pyrkii saamaan sekä nykyiset että tulevat jäsenvaltiot vakuuttuneiksi siitä, että tähän toimeen kannattaa hakea yhteisön rahoitusta, sillä sen tulokset koituvat kaikkien hyödyksi. g) Rahaa ei ole käytetty lainkaan toimeen, joka liittyy tarkastusjärjestelmiä ja tarkkailijoita koskevien pilottihankkeiden toteuttamiseen. Näin on käynyt siksi, että vain alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymien pilottihankkeiden menot olivat tukikelpoisia eikä sellaisia ole toistaiseksi suunniteltu. Komissio aikoo säilyttää tämän toimen, mutta sitä ei enää sidota kalastusjärjestöjen hyväksymiin tarkastus- ja tarkkailijajärjestelmiin. Komissio katsoo, että tarkkailijoiden sijoittaminen kalastusaluksille kirjaamaan toimintoja aluksilla ja raportoimaan niistä on keino parantaa sääntöjen noudattamista silloin kun muut järjestelmät ovat riittämättömiä (esimerkiksi poisheittämiskiellon noudattaminen, sivusaaliiden tai muiden kuin kohdelajien saaliiden vähentäminen taikka laittomien pyydysten käyttäminen) [32]. Tarkkailijoita voitaisiin käyttää myös biologisten rajojen ulkopuolella olevien kantojen elvytyssuunnitelmien valvonnassa [33]. Näihin tarkoituksiin voidaan käyttää myös tarkastusjärjestelmiä. [32] Ks. KOM(2002) 181. [33] Ks. asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 artikla. Kummassakin tapauksessa tukea myönnetään ainoastaan pilottihankkeille. Kun järjestelmä ei enää ole kokeiluvaiheessa, jäsenvaltiot maksavat kustannuksensa. h) Kokemus on osoittanut, että kalastajat ja valvontatoimiin osallistuvat toimijat, kuten tarkastajat, viralliset syyttäjät ja tuomarit, ja suuri yleisö kokonaisuudessaan, eivät ole täysin tiedostaneet, miten tärkeätä on noudattaa säilyttämistoimenpiteitä, jotta luonnonvarojen hyödyntäminen olisi järkevällä ja kestävällä pohjalla [34]. Tietoisuuden lisäämiseksi tästä perustavanlaatuisesta kysymyksestä komissio ehdottaa rahoittavansa sellaisia aloitteita kuin seminaarien järjestäminen ja tiedotusvälineiden käyttö tämän aiheen käsittelemiseksi. Komissio pyytää jäsenvaltioita laatimaan tällaisia aloitteita, mahdollisesti yhteistyössä kalatalousalan ja täytäntöönpanon valvontaa hoitavien viranomaisten kanssa. Kuluttajajärjestöillä on tärkeä tehtävä saada kuluttajat vakuuttumaan siitä, että nämä ostavat ainoastaan kestävällä tavalla pyydettyä kalaa. Ne olisi sen vuoksi saatava mukaan näihin aloitteisiin aina kun se on mahdollista. [34] Ks. vakavia rikkomisia koskevat komission raporttien päätelmät (KOM(2001) 650 ja KOM(2002) 687). 3. Vaihtoehdot Tämän järjestelmän alusta vuodesta 1990 alkaen yhteisö on tukenut kalastuksenvalvonnan investointeja korvaamalla jäsenvaltioille niille aiheutuneet menot. Korvaustaso on vaihdellut 35 prosentista 100 prosenttiin tukikelpoisista kustannuksista. Tämä on katsottu sopivimmaksi tavaksi, koska suurin osa jäsenvaltioista ei ole ollut halukkaita uhraamaan varoja alalle, joka on itse asiassa varsin vähämerkityksinen muihin kansantalouden aloihin verrattuna. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kalastuksen osuus bruttokansantulosta onkin sitä luokkaa, ettei julkisten varojen käyttö olisi perusteltavissa pelkästään taloudellisin perustein. Kuten olemme havainneet, yhteinen etu vaatii kuitenkin seuraamaan kalastustoimintaa niin Euroopan yhteisön yksinomaisella talousalueella kuin sen ulkopuolellakin, koska eri lippuvaltioiden alukset toimivat samoilla kalastusalueilla ja koska yhteisöllä on velvollisuus turvata vesiluonnonvarojen kestävä hyödyntäminen. Rahoitustukea hakemalla jäsenvaltiot ovat pakotettuja varaamaan kansallisiin talousarvioihinsa yhteisön osuuden edellyttämät tarvittavat määrärahat. Koska valvontaohjelmat kuuluvat kansallisten viranomaisten vastuulle, nämä ovat ainoita tuensaajia. Luonnollisesti tukea saavien viranomaisten on oltava juuri niitä, jotka vastaavat kalastuksen valvonnasta. On myös huomattava, että rakennerahastoja ei voida käyttää tähän tarkoitukseen, aluksenpaikannuslaitteiden asentamisesta kalastusaluksiin aiheutuvia kustannuksia lukuun ottamatta [35]. Aiemmissa järjestelmissä, nykyinen mukaan luettuna, yhteisön osallistumistaso on vaihdellut. Nyt tarkoituksena on yksinkertaistaa asioita vahvistamalla yleinen taso, joka on enintään 50 prosenttia todellisista kustannuksista. Tästä on kaksi poikkeusta: [35] Toistaiseksi yksikään jäsenvaltio ei ole käyttänyt tätä mahdollisuutta. - pilottihankkeissa ja aloitteissa, joilla pyritään lisäämään tietoisuutta säilyttämistavoitteista, korvaus voi olla jopa 100 prosenttia, koska tarvitaan vahvaa panostusta, jotta tavoitteet voitaisiin saavuttaa mahdollisimman nopeasti, - aluksenpaikannuslaitteiden yksikkökohtainen korvaus voi ylittää 50 prosenttia, mutta sen lienee kuitenkin syytä jäädä alle 100 prosentin kustannusten puristamiseksi mahdollisimman alas, - ilma-alusten ja alusten osalta korvaus ei voi olla enempää kuin 35 prosenttia kustannuksista, ja tämä investointi on tukikelpoinen ainoastaan uusien jäsenvaltioiden osalta 1.1.2004 alkaen. Näin ollen vaikka kustannukset ovatkin hyvin suuret, on tärkeätä ottaa huomioon, että tuoreiden tietojen perusteella nykyisillä jäsenvaltioilla on riittävä varustus. 4. Vaikutukset ja mahdolliset indikaattorit Valvontajärjestelmän kokonaistavoitteena on tukea komission jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä ja YKP:n mukaisesti harjoittamaa säilyttämispolitiikkaa. Säilyttämistoimenpiteillä saavutetaan halutut tulokset vain, jos suuri enemmistö taloudellisista toimijoista noudattaa säännöksiä. Ei ole yllättävää, että ilman koko yhteisön kattavaa tehokasta ja vedenpitävää valvontajärjestelmää kalastajia ja muita toimijoita ei yksinkertaisesti voida pakottaa noudattamaan sääntöjä, varsinkin kun ottaa huomioon tämän elinkeinoalan rakenteellisen tilanteen sekä sen tosiasian, että kalastajat ovat toistensa kilpailijoita samoilla kalastusalueilla. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että jäsenvaltiot osoittavat valvontaan asianmukaiset varat. Yhteisö voi jossakin määrin keventää jäsenvaltioiden taloudellista taakkaa ja edistää soveltuvimmiksi katsomiensa valvontavälineiden kehittämistä. Kun kalastajat ja muut asianomaiset toimijat lisäksi pitävät valvontajärjestelmää tehokkaana, sillä on sääntöjenrikkomisaikeisiin ennalta ehkäisevä vaikutus. Ihannemaailmassa rikkomisten puuttuminen olisi tällöin osoitus siitä, että järjestelmä toimii täydellisellä tavalla. Todellisuudessa kansallisten viranomaisten havaitsemien rikkomisten lukumäärä on hyvä valvonnan tehokkuuden indikaattori. Sen vuoksi tietyn ajan kuluessa havaittujen rikkomisten lukumäärää voidaan käyttää järjestelmän vaikutuksista kertovana indikaattorina. Korkea rikkomisten lukumäärä voidaan selittää tehokkaan valvonnan merkiksi. Näin ollen tietyn ajan kuluessa havaittujen rikkomisten vähäinen lukumäärä erityisesti sellaisessa maassa, jossa kalastusala on tärkeä, osoittaa huonoa täytäntöönpanon valvontaa. Havaittuja vakavia rikkomisia koskeva vuosikertomus antaa kuvan tilanteesta. Päätökseen saatettujen menettelyiden määrä verrattuna aloitettujen menettelyiden määrään on myös hallinnon tehokkuudesta kertova indikaattori. Peräkkäisiä vuosia koskevien lukujen vertaaminen on keino arvioida tehokkuuden lisääntymistä tai vähenemistä, kunhan edellä mainittu ennalta ehkäisevä vaikutus otetaan asianmukaisella tavalla huomioon. Myös merellä tai satamissa suoritettujen tarkastusten lukumääriä tai ilmavalvonnan kalastusalusten paikannusten lukumääriä voidaan pitää indikaattoreina, kun niitä verrataan sekä käytettävissä olevien tarkastajien lukumäärään että partiointialusten käyttämien partiointituntien tai ilma-alusten käyttämien lentotuntien lukumäärään sekä havaittujen rikkomisten lukumäärään. Yhdessä näitä indikaattoreita voidaan käyttää mittaamaan välineisiin, kaukoseurantaan ja koulutukseen tehtyjen investointien keskeisiä vaikutuksia. Vesiluonnonvaroja hallinnoidaan myöntämällä jäsenvaltioille kalastuskiintiöitä. Kiintiöiden hallinnointi on moitteetonta, kun kiintiöiden ylityksiä ei esiinny. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi jäsenvaltioilla on oltava käytössään tietotekniikkajärjestelmät, joiden avulla pitkin niiden rannikkoa hajallaan sijaitsevista purkupaikoista tiedot voidaan kerätä, käsitellä, muuntaa ja lähettää nopeasti ja turvallisesti vastaanottajille, kuten komission yksiköille. Liikakalastuksen määrän vaihtelua voidaan käyttää indikaattorina, jonka avulla voidaan arvioida tietotekniikkaan ja tietoverkkoihin, tarkkailijajärjestelmiin ja koulutukseen tehtyjen investointien vaikutusta. Toteutettavuus on indikaattori pilottihankkeiden kohdalla, kun taas kustannus-hyötyanalyysihankkeet arvioidaan saavutettujen tulosten perusteella. Erityisten hoitosääntöjen alaisten kalakantojen tilan vaihtelu toimii yleisindikaattorina. 5. Riskinarviointi ja seurantajärjestelmät Jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain komissiolle kalastuksenvalvontasuunnitelmansa, josta käy ilmi, mihin toimiin avustusta yhteisöltä haetaan. Komission yksiköt tutkivat hakemuksen ottaen huomioon asetetut tavoitteet ja toimien tukikelpoisuussäännöt. Komission päätöksessä, jota varten pyydetään lausunto hallintokomitealta, vahvistetaan myönnettävän osuuden enimmäismäärä. Kun jäsenvaltiot toimittavat korvaushakemuksensa, niiden on tarkistettava ja todistettava (tarkoitusta varten säädettyä erityistä vakuutusta käyttäen), että menot ovat aiheutuneet sekä neuvoston päätöksessä määriteltyjen yleisten edellytysten että niiden erityisten edellytysten mukaisesti, jotka komissio mahdollisesti on säätänyt päätöksessä, jossa vahvistetaan myönnettävä korvausmäärä. Lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle säännöllisesti tietoja rahoitusosuuden käytöstä. Komissio voi myös vaatia jäsenvaltioita tekemään hankkeita koskevia tarkastuksia paikalla tai teettää niitä itse omilla virkamiehillään. Kaikissa tapauksissa aiheettomasti maksetut määrät on maksettava komissiolle takaisin korkoineen. Todettakoon, että komissio korvaa jäsenvaltioille ainoastaan kansallisten hallintoelimien maksamat kauppalaskut. Toistaiseksi ei korvauksia koskevia väärinkäytöksiä ole ilmennyt. Jäsenvaltioiden on raportoitava vuosittain komissiolle ohjelmiensa täytäntöönpanosta ja ohjelmiin tehdyistä muutoksista sekä arvioitava valvonta-, tarkastus- ja tarkkailutoimista aiheutuneiden menojen vaikutukset. Koko vuosien 2001-2005 ohjelman loppuarviointi on tehtävä vuonna 2006. Komissio laatii järjestelmän tuloksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 2007 toimitettavan kertomuksen. Kertomuksessa käytetään edellä mainittuja indikaattoreita mittaamaan järjestelmän vaikutuksia. 6. Yhteisön osallistumisesta saatava lisäarvo Niin kuin on säädetty [36], jäsenvaltioiden on valvottava YKP:n soveltamisalaan kuuluvia toimia alueellaan tai niiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla ja vesialueilla. Niiden on myös valvottava niiden lipun alla purjehtivien yhteisön kalastusalusten ja niiden kansalaisten kalastusvyöhykkeille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kalastustoimia yhteisön kalastusvyöhykkeen ulkopuolella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta lippuvaltion ensisijaista vastuuta. Jäsenvaltiot ovat vastuussa tarkkailijoiden sijoittamisesta kalastusaluksille ja tarpeellisten päätösten tekemisestä, kalastustoimien kieltäminen mukaan luettuna. [36] Ks. asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23 artiklan 2 kohta. On kuitenkin todennäköistä, että ilman komission jatkuvaa painostusta ja seurantaa jäsenvaltiot eivät täytä velvollisuuksiaan yhteisön lainsäädännön vaatimusten mukaisella tavalla. Lisäksi valvontajärjestelmän tehostamista koskevien parannusten aikaansaaminen kaikkialla yhteisössä on vaikeaa ilman kannustimia, erityisesti kun uutta teknologiaa testataan ja otetaan käyttöön, jos se osoittautuu tarkoituksenmukaiseksi. Kokemuksen ja edellä mainituissa kertomuksissa esitettyjen suositusten perusteella näyttää selvältä, että ainoastaan komission yksiköiden kansallisia valvontajärjestelmiä koskevat jatkuvat tarkastukset yhdessä rahoitustuen kanssa, jolla taataan tarpeellisiksi katsottujen investointien tekeminen, tarjoavat kylliksi tehokkaan keinon saavuttaa tavoitteeksi asetettu vesiluonnonvarojen kestävä hyödyntäminen. 7. Aiempien kokemusten opetukset ja tulevaisuudennäkymät Koska kalastustoimien valvonnan parantaminen on yhteisön edun mukaista, komissio on pannut vuodesta 1978 lähtien täytäntöön joukon säännöksiä, joilla jäsenvaltiot saavat menoihinsa yhteisön rahoitusosuuden. Ensimmäinen neuvoston päätös tehtiin 1978, ja se koski Tanskan ja Irlannin toteuttamien toimenpiteiden tukemista. Sen syrjäytti vuonna 1987 tehty uusi päätös myöntää rahoitusosuus kaikille jäsenvaltioille seurantaa, valvontaa ja tarkkailua koskevien valmiuksien kehittämiseen edelleen erityisillä valvonta- ja tarkkailualueilla. Näistä järjestelmistä ei ole arviointeja käytettävissä. Sen jälkeen neuvoston päätöksellä 89/631/ETY vahvistettiin puitteet jäsenvaltiolle aiheutuneita menoja koskevalle yhteisön rahoitustuelle, jonka viisivuotiskaudelle 1991-1995 jakautunut kokonaismäärä oli 110 miljoonaa euroa. Seuraava viisivuotiskautta 1996-2000 koskenut ohjelma hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 95/527/EY. Siinä vastaavanlaisen puiteohjelman käyttöön varattiin 205 miljoonaa euroa. Viimeksi tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/431/EY, jonka voimassaolo päättyy vuoden 2003 lopussa, vahvistettiin kolmivuotisen (2001-2003) ohjelman määrärahaksi 105 miljoonaa euroa. Saatujen kokemusten perusteella ja jälkiarviointikertomuksen päätelmien mukaisesti voidaan todeta, että yleisesti ottaen rahoitus on ohjattu siten, että se kohdistuu kunkin jäsenvaltion puutteellisimpiin (EU:n keskiarvoon verrattuna [37]) keinoihin. Tällä tavoin on voitu korjata jäsenvaltioiden valvontakapasiteetissa ilmennyttä epätasapainoa joskaan sitä ei ole voitu kokonaan poistaa, ja tiettyjä lisämenoja on vielä odotettavissa [38]. [37] Konsulttiyritys määritteli EU:n keskiarvon jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella päätöksen 2001/431/EY mukaisesti. Näin määritellyllä keskiarvolla on luonnollisesti ainoastaan suhteellinen arvo. [38] Asiakirja FISH/2002/12, s. 101-102. Vaikka arviointi riippuukin suuressa määrin kunkin jäsenvaltion omaksumista seuranta-, valvonta- ja tarkkailustrategioista, jotka puolestaan ovat seurausta laivaston erilaisista ominaispiirteistä, kalastusalueiden koosta sekä purettujen saaliiden määristä ja arvosta, vaikuttaa siltä, että - partioalusten ja ilma-alusten osalta jäsenvaltiot ovat samalla viivalla Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Espanjaa lukuun ottamatta. Ei kuitenkaan vaikuta tarpeelliselta avustaa näitä valtioita lisäämällä niiden varustusta, koska tämän puutteen voi helposti korvata laajentamalla alusten kaukovalvonnan kattamaa aluetta; - kaikki jäsenvaltiot ovat parantaneet merkittävästi tietotekniikkajärjestelmiään ja tietoverkkojaan. Jatkossa on tarpeen lähinnä laajentaa järjestelmiä, jotta niiden kapasiteetti riittää sekä tietomäärän että eri kohteisiin - syrjäiset toimipaikat, partioalukset ja ilma-alukset, muut jäsenvaltiot ja komission yksiköt - suuntautuvien tietoliikenneyhteyksien lukumäärän huomattavan (sekä alusten että viestien lukumäärän kaksinkertaistumisesta johtuvan) kasvun tarpeisiin. Lisäksi suositellaan sähköisen raportoinnin käyttöönottamista, koska sen avulla jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin voidaan soveltaa laaduntarkastuksia, eikä kalastajilla ole siinä muuta mahdollisuutta kuin korjata virheet lähes reaaliajassa ja ennen tietojen lähettämistä. Sen seurauksena tähän liittyvät komission hallintokustannukset voivat vähentyä; - VMS on käytössä kaikissa jäsenvaltioissa, mutta 1.1.2005 alkaen se laajennetaan koskemaan kaikkia yli 15 metrin pituisia aluksia. Liittymässä olevien valtioiden on noudatettava sääntöjä 1.5.2004 alkaen; - koulutus on ollut erittäin kustannustehokasta ja sen tukemista jatketaan erityisesti jäsenvaltioissa, jotka eivät ole vielä käyttäneet täysin hyväkseen tätä mahdollisuutta. Kaikissa jäsenvaltioissa suunnitellaan säännöllistä jatkokoulutusta ja lainopillisten valmiuksien parantamista. Liittymässä olevien maiden on laadittava erityiskursseja, joiden päämääränä on yhteisön sääntöjä koskevan tietouden lisääminen; - pysyäkseen mukana valvontatekniikan uudistumisvauhdissa yhteisö jatkaa pilottihankkeiden tukemista. Muistutettakoon, että VMS otettiin aluksi pilottihankkeena testikäyttöön 1990-luvulla; - valvontatoimista aiheutuneiden menojen kustannus-hyötyanalyysi ei ole vielä tuottanut tuloksia, mutta se on tärkeä arviointiväline, ja jäsenvaltioiden edellytetään aloittavan sitä koskevia erityishankkeita. 8. Kesto Päätöksen 2001/431/EY soveltamiskauden kestoksi päätettiin vain kolme vuotta, 31.12.2003 saakka, jotta neuvosto voisi rahoitustuen tulevaisuudesta päättäessään ottaa huomioon YKP:n uudistuksen. Kun muistetaan uudistuksen sisältö ja otetaan huomioon liittymässä olevien maiden tarpeet - muutamilla niistä on kalastusalaan liittyviä intressejä - katsottiin, että nykyistä rahoitusjärjestelmää on aiheellista jatkaa edelleen. Kun tehdään päätös jatkettavan järjestelmän kestosta, on otettava huomioon komission ehdotus perustaa yhteinen tarkastusorganisaatio, jonka tehtävänä on koota yhteen kansalliset tarkastus- ja valvontakeinot näiden jäsenvaltioiden käytössä olevien keinojen käyttämiseksi koordinoidulla tavalla ja tarvittaessa hankkia uusia keinoja [39]. Koska tämä organisaatio tulee käsittelemään hyvin monenlaisia seurantaan, valvontaan ja tarkkailuun liittyviä toimintoja ja koska sen on tarkoitus aloittaa toimintansa vuodesta 2006, vaikuttaa suositeltavalta, ettei rahoitusjärjestelmän voimassaoloa uloteta pidemmälle kuin 31.12.2005 saakka, eli että sitä jatketaan ainoastaan kahdella vuodella. [39] Ks. KOM(2003) 130. 9. Arviointijaksot Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka vuosi välikertomus, jonka avulla komissio voi arvioida valvontaohjelmien täytäntöönpanoa ja puuttua tarvittaessa asiaan kohdentaakseen suunniteltuja investointeja tarvittaessa uudelleen. Jäsenvaltioiden on laadittava loppukertomus 31.12.2006 mennessä. Sen avulla järjestelmästä voidaan tehdä perusteellinen arviointi, jonka komissio esittää seuraavana vuonna Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Valvontaa koskevien tulosten kvantifiointi ei ole helppoa, ei varsinkaan lyhyellä aikavälillä Aloitteen perimmäisenä tavoitteena on tehostaa kalastusalan toimijoiden valvontakulttuuria niin, että tuloksena on YKP:n sääntöjen varaukseton noudattaminen. Ilman tehokasta valvontaa säilyttämistä koskevat säännöt ovat hyödyttömiä; ilman sääntöihin sitoutumista valvontatoimet eivät tule koskaan tuottamaan tulosta. 10. Määrärahat Sen lisäksi että rahoitusosuuden määrää mukautetaan saadun kokemuksen ja jälkiarvioinnissa lueteltujen suositusten huomioon ottamiseksi, suunniteltujen menojen jaottelu eri toimien kesken heijastelee komission asettamaa tärkeysjärjestystä. Sen vuoksi tietotekniikkaan ja tietoverkkoihin, aluksenpaikannuslaitteisiin ja koulutukseen osoitettavat osuudet ovat kustannuksiin verrattuina suhteellisen suuria. 5.1. Täytäntöönpanomenetelmät Toimintaa johtaa suoraan komissio, joka käyttää vakinaista henkilöstöä. 6. RAHOITUSVAIKUTUKSET 6.1. Kokonaisrahoitusvaikutus, B osa (koko ohjelmakaudeksi) (Alla olevassa taulukossa ilmoitettujen kokonaismäärien laskutapa on esitettävä taulukossa 6.2 esitetyn jaottelun avulla) 6.1.1. Rahoitustuki MSM (milj. euroa kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 6.2. Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B-osa (koko ohjelmakaudeksi) [40] [40] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. MSM (milj. euroa kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> 7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN Henkilöstö- ja hallintoresurssien tarve katetaan hallinnoivalle pääosastolle vuotuisessa määrärahajaossa myönnetystä osuudesta. 7.1. Vaikutus henkilöstöön >TAULUKON PAIKKA> 7.2. Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 7.3. Muut toimesta johtuvat hallintomenot >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 1 Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu. >TAULUKON PAIKKA> 8. SEURANTA JA ARVIOINTI 8.1. Seurantajärjestelmä Kuten edellä 5 kohdassa on kuvattu, seurantaa varten on määritelty erityisindikaattoreita. 8.2. Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksot Kuten 5 kohdassa on laajasti kuvattu, jäsenvaltioiden on toimitettava välikertomukset vuosittain ja loppukertomus 31.12.2006 mennessä. Komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen vuonna 2007. 9. PETOSTEN TORJUNTATOIMET Jäsenvaltioiden on tarkistettava ja todistettava, että menot, joihin korvausta haetaan, ovat aiheutuneet päätöksessä säädettyjen sääntöjen mukaisesti. Jos komissio katsoo, ettei hakemus ole säädettyjen edellytysten mukainen, se evää kyseessä olevien menojen korvaamisen joko kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki sen pyytämät tiedot ja säilytettävä tositteet komission käytettävissä vähintään viiden vuoden ajan korvauksen maksamispäivästä. Komission virkamiehet voivat suorittaa jälkitarkastuksia tai osallistua niihin. Väärinkäytöstapauksissa on aiheettomasti maksetut määrät maksettava komissiolle takaisin korkoineen.