Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Transatlanttisen kumppanuuden ja vuoropuhelun vahvistaminen"



Virallinen lehti nro C 221 , 07/08/2001 s. 0113 - 0120



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Transatlanttisen kumppanuuden ja vuoropuhelun vahvistaminen" (2001/C 221/20) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 30. marraskuuta 2000 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta "Transatlanttisen kumppanuuden ja vuoropuhelun vahvistaminen". Asian valmistelusta vastannut "ulkosuhteet"-jaosto antoi lausuntonsa 17. toukokuuta 2001. Esittelijä oli Ernst Ehnmark. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 30.-31. toukokuuta 2001 pitämässään 382. täysistunnossa (toukokuun 30 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 119 puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä. Lausunnon tiivistelmä a) Talous- ja sosiaalikomitean kannattaa voimakkaasti transatlanttista yhteistyötä ja suosittaa sen vahvistamista ja laajentamista. b) Komitea pelkää, että niiden kahdenvälisten ja globaalien asioiden lukumäärä, joista Yhdysvallat ja EU ovat eri mieltä, lisääntyy. c) Komitea korostaa, että nykyistä laajemman kumppanuuden ja yhteistyön tulee perustua yhteisymmärrykseen sekä toisen osapuolen näkemysten, arvojen, etujen ja yhteiskuntamallin kunnioittamiseen. d) Komitea suosittaa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan aktiivista ja tarmokasta osallistumista kumppanuuteen. Järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta voi antaa tärkeän kannusteen transatlanttiseen kumppanuuteen liittyvien tapahtuminen valmistelulle ja seurannalle. Kiistojen ja näkemyserojen yleistyessä on ihmisten välisten yhteyksien ulottaminen nykyistä laajemmalle entistä tärkeämpää. e) Komitea tukee ajatusta, että yhteistyö järjestettäisiin entistä enemmän teemoittain kuitenkin niin, että näkemyserojen mahdollisesti kärjistyessä niihin puututaan erityiskeinoin. f) Komitea ehdottaa neljää ensisijaista teemaa: maailmanlaajuistuminen ja monenvälinen kauppajärjestelmä, ympäristö ja ilmastonmuutos, elintarviketurvallisuus ja kuluttajansuoja, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja sosiaalijärjestelmien kestävyys väestön kehityksen kannalta. g) Komitea puoltaa kumppanuuteen liittyen käytävien vuoropuhelujen jatkamista ja vahvistamista. Myös Yhdysvaltojen ja EU:n huippukokousten teemakeskusteluja valmistelevien erityisryhmien (task force) perustamista tulisi harkita. Komitea ilmaisee myös halukkuutensa auttaa niiden perustamisessa. h) Komitea aikoo osallistua aktiivisesti transatlanttiseen yhteistyöhön. Järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa edustavana unionin toimielimenä komitea voi tarjota yhteistyöhön lisäarvoa. i) Osana komitean entistä laajempaa osallistumista komitea esittää vuosittain tai joka toinen vuosi järjestettävän transatlanttisen foorumin perustamista; siinä käsiteltäisiin molemmille osapuolille tärkeitä ja niitä kiinnostavia ajankohtaisia aiheita. Komitea ilmaisee olevansa halukas järjestämään ensimmäisen foorumin keväällä 2002. j) Komitea kehottaa Göteborgissa järjestettävää Yhdysvaltojen ja EU:n huippukokousta ottamaan johtoaseman globaalin kestävän kehityksen strategian muotoilussa. k) Tulevat Quatarissa käytävät WTO-neuvottelut tulevat osoittamaan, miten EU ja Yhdysvallat pystyvät päättämään yhteisestä asialistasta ja sopimaan kiistansa. Komitea kehottaa tulevaa Göteborgissa järjestettävää EU:n ja Yhdysvaltain huippukokousta toimimaan määrätietoisesti tähän suuntaan. 1. Johdanto 1.1. Yhdysvaltojen ja EU:n transatlanttinen yhteistyö laajeni ja uudistui muodoiltaan 1990-luvulla kylmän sodan päätyttyä. Yhteistyön uudet muodot ja käsitys yhteisistä eduista mahdollistivat myös järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa edustavien ryhmien osallistumisen vuoropuhelu- ja yhteistyöhankkeisiin. Vuonna 1995 hyväksytty uusi transatlanttinen toimintaohjelma (New Transatlantic Agenda, NTA) oli huomattava virstanpylväs, sillä se laajensi EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistyön kattamaan kaikki poliittiset ja taloudelliset kysymykset. 1.2. NTA-toimintaohjelma oli merkittävä myös niiden aiemmin käytyjen keskustelujen kannalta, joissa pohdittiin mahdollisuutta luoda EU:n ja Yhdysvaltojen yhteinen vapaakauppa-alue. Keskustelut kariutuivat, eikä aihetta enää käsitellä. Kaikesta huolimatta keskustelut osoittivat, että yhteistyölle pyritään löytämään uusia ulottuvuuksia ja muotoja. 1.3. NTA-toimintaohjelma oli myös osoitus uudesta EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä tasapainosta. EU:n yhä merkittävämpi rooli kansainvälisissä kysymyksissä ja kansainvälisenä toimijana on kevään 2001 aikana selkiytynyt ja painottunut. Samalla läntisen pallonpuoliskon huomattavat tapahtumat ovat osaltaan muuttaneet NTA:n ja laajemminkin koko transatlanttisen yhteistyön näkymiä ja ehtoja. Niistä mainittakoon erityisesti Quebecin sopimus, joka luo Kuubaa lukuun ottamatta kaikki Amerikan valtiot kattavan vapaakauppa-alueen. 1.4. NTA-toimintaohjelma lisäsi olennaisesti yhteistyöhön liittyvien ongelmien ratkaisumekanismeja. Se ei kuitenkaan pyrkinyt peittämään sitä tosiseikkaa, että esiin nousee jatkuvasti erityisesti kauppaan liittyviä konfliktin aiheita ja näkemyseroja tai molempia. Näiden ongelmien ratkaiseminen ennen niiden kärjistymistä on kuitenkin muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta onnistunut hyvin. 1.5. Ongelmanratkaisukapasiteetti säilynee riittävänä myös tulevina vuosina. Kuten kaikissa vuosikymmeniä kestävissä suhteissa, keskinäinen yhteisymmärrys ja sopu toisinaan vaihtelevat vuosien kuluessa. 1.6. Nyt on mahdollisesti alkamassa jakso, jolloin Yhdysvaltojen ja EU:n näkemykset tärkeimmissä kahdenvälisissä ja maailmanlaajuisissa kysymyksiä yhä useammin eroavat tosistaan. Mikäli näin on, korostuu Atlantin ylittävän kansalaisyhteiskuntien välisen toimivan vuoropuhelun sekä riittävien ongelmanratkaisumekanismien merkitys entisestään. 1.7. Komissio toteaa transatlanttisen yhteistyön tulevaisuutta käsittelevässä tiedonannossaan(1), että ilmenevistä ongelmista huolimatta "EU:n ja Yhdysvaltojen suhteet muodostavat kaikesta huolimatta tärkeimmän strategisen kumppanuuden maailmassa". 1.8. Talous- ja sosiaalikomitea ilmaisee vankan tukensa edellä mainitulle toteamukselle. Samalla komitea toistaa kantansa, että mielipide-erojen lisääntyminen voi rasittaa suhdetta entisestään. 1.9. Komitea ei kuitenkaan ole vielä katsonut tarkoituksenmukaiseksi niiden aiheiden tutkimista, joista mielipide-eroja yhä selkeämmin vallitsee. Yhteen näistä aiheista TSK kuitenkin haluaa ottaa kantaa. 1.10. Talous- ja sosiaalikomitea pitää valitettavana, että maailman ilmastonsuojeluun liittyvän Kioton pöytäkirjan toimeenpanossa on ajauduttu kriisiin Yhdysvaltojen ilmoitettua vetäytyvänsä pöytäkirjan ulkopuolelle. 1.11. Komitea keskittyy tässä transatlanttisen yhteistyön tulevaisuutta käsittelevässä lausunnossa pohtimaan, miten yhteistyötä ja vuoropuhelua voidaan tulevina vuosina vahvistaa. Yhteistyön ja vuoropuhelun vahvistaminen, osapuolten välisten väärinkäsitysten ehkäiseminen sekä järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on entistä tärkeämpään niiden aiheiden kohdalla, joiden osalta vallitsee poliittisia näkemyseroja. 1.12. Oma-aloitteisen lausuntonsa myötä komitea tarkastelee transatlanttisesta yhteistyöstä saatuja kokemuksia. Lisäksi se esittää joukon keinoja, joilla yhteistyön mekanismeja ja vuoropuheluja voidaan tietyiltä osin vahvistaa. Yhdysvaltojen johdon vaihtuessa on oikea aika pohtia sekä tähänastisia kokemuksia että yhteistyön tulevia ensisijaisia painopistealoja. 1.13. Samalla komitea katsoo, että sen omaa transatlanttiseen yhteistyöhön ja vuoropuheluun liittyvää roolia on myös paikallaan pohtia sen edellä mainitun olettamuksen pohjalta, että järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan yhteyksiä Atlantin poikki tulisi tiivistää. 1.14. Komitea uskoo, että se voi antaa yhteistyölle ja yhteyksille konkreettisen panoksen vahvistamalla vuoropuheluaan amerikkalaisen yhteiskunnan eri osien kanssa. Tähän tähtääviä yksityiskohtaisia ehdotuksia esitetään jäljempänä lausunnossa. 1.15. Tämä lausunto muodostaa myös komitean panoksen kesäkuussa Göteborgissa Eurooppa-neuvoston huippukokouksen yhteydessä järjestettävään EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokoukseen. 1.16. EU:n ja Yhdysvaltojen kumppanuuden todellinen haaste on siinä, miten keskittyä pitkän aikavälin yhteisiin arvoihin ja etuihin lyhyen aikavälin ongelmien sijasta ja miten löytää niitä vastaavia yhteistyön aiheita ja muotoja. 2. Transatlanttisen yhteistyön kehitys 1990-luvulla 2.1. Neuvostoliiton luhistuminen ja kylmän sodan päättyminen värittivät 1990-luvun alkupuolella transatlanttiseen yhteistyöhön liittyviä keskusteluja. Näkyvissä oli uusia kahdenvälisiä ja maailmanlaajuisia yhteistyömahdollisuuksia, ja yhteistyön rakenteen parantamiseksi tehtiin uusia aloitteita. 2.2. Atlantin ylittävän vapaakauppa-alueen perustamisesta käyty keskustelu kuvastaa 1990-luvun alussa vallinnutta käsitystä mahdollisuuksien rajattomuudesta. Lopulta mahdollisuuksien rajallisuus kuitenkin paljastui ja ajatus vapaakauppa-alueesta hylättiin. 2.3. Transatlanttiselle yhteistyölle luotiin 1990-luvun puolivälissä uusi rakenne transatlanttisen kumppanuuden ja toimintaohjelman muodossa. 2.4. Vuonna 1995 sovittiin uudesta transatlanttisesta toimintaohjelmasta (NTA). Tämä oli osoitus aiempaa päättäväisemmästä etenemisestä yhteistyö- ja vuoropuhelualojen määrittämiseksi. Toimintaohjelmassa asetettiin neljä päätavoitetta: - Rauhan ja vakauden sekä demokratian ja kehityksen edistäminen ympäri maailmaa - Maailmanlaajuisiin haasteisiin vastaaminen, terrorismin vastainen toiminta ja ympäristönsuojelu mukaan luettuina - Maailmankaupan laajentumisen ja entistä läheisempien taloussuhteiden edistäminen - Atlantin ylittävien yhteyksien luominen. 2.5. Osana Atlantin ylittävien yhteyksien luomista pantiin alulle useita kansalaisten välisen toiminnan aloitteita. Liike-elämää ja työmarkkinoita sekä kuluttaja- ja ympäristökysymyksiä käsittelevät neljä erityisvuoropuhelua aloitettiin vuonna 1995. 2.6. Rakenteeltaan uusi transatlanttinen toimintaohjelma koostuu kahdesti vuodessa järjestettävästä huippukokouksesta, monitahoisesta virkamiesrakenteesta ja epävirallisista yhteyksistä, joilla pyritään tunnistamaan kumppanuuteen liittyviä ongelmia ja erittelemään siihen kuuluvia eri vaihtoehtoja. Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen toimintaohjelmaan on ollut varsin suppeaa. 2.7. Vuonna 1998 aloitettiin myös transatlanttinen talouskumppanuus (Transatlantic Economic Partnership, TEP). Sen tavoitteena oli antaa NTA-toimintaohjelman puitteissa uusi sysäys EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistyölle kaupan ja investointien alalla. 3. Transatlanttisesta yhteistyöstä 1990-luvulla saadut kokemukset 3.1. Komissio on tiivistänyt osan saaduista kokemuksista seuraavasti: "Vaikka EU:n ja Yhdysvaltojen välillä nousee ajoittain poliittisiin toimintalinjoihin liittyviä tai niiden institutionaalisten rakenteiden tai hallinnollisten käytäntöjen erilaisuudesta johtuvia ongelmia, EU:n ja Yhdysvaltojen suhteet muodostavat kaikesta huolimatta tärkeimmän strategisen kumppanuuden maailmassa." 3.2. Komissio on täydentänyt tätä yleistä toteamusta asianmukaisella analyysillä ja määrittelemällä kuusi tärkeintä puutteiden taustalla ollutta syytä: - Yhdysvaltojen hallinnon toimeenpanovaltaa rajoittaa maan kongressin lähinnä sisäpoliittisesti suuntautunut lainsäädäntäprosessi. - Perustamissopimuksista johtuvat institutionaaliset rajoitteet EU:ssa ja EU:n päätöksentekoprosessin rakenteelliset rajoitteet. - Osapuolten halukkuus tehdä taloudellisia uhrauksia kansainvälisten ympäristönormien edistämiseksi on eri luokkaa. - Kuluttajien suhtautuminen esimerkiksi geneettisesti muunnettujen organismien käyttöön on erilaista. - Yhdysvaltojen liittovaltion hallinto ei pysty maan perustuslain vuoksi velvoittamaan sääntelyelimiä ja osavaltioita suhteissa EU:hun. - Molemmilla osapuolilla on vaikeuksia varmistaa WTO:n päätösten nopea ja täysimääräinen toimeenpano. Komissio toteaa lisäksi, että korkean tason poliittinen johtajuus ja sitoutuminen molemmin puolin voivat auttaa näiden vaikeuksien yli. 3.3. TSK on tyytyväinen komission analyysin selkeään kieleen ja on yhtä mieltä sen sisällöstä. Tulevasta yhteistyöstä käytävän keskustelun on perustuttava aiempien ja nykyisten ongelmien ja vaikeuksien riittävän avoimeen ja suoraan arviointiin. Komission tiedonanto on innostavaa luettavaa kaikille transatlanttisessa yhteistyössä toimiville. 3.4. Transatlanttisen yhteistyön tulevaisuutta koskevat TSK:n havainnot tukevat komission päätelmiä. Perustuslailliset, institutionaaliset ja julkiseen mielipiteeseen liittyvät tekijät ovat toisinaan estäneet uudet aloitteet tehokkaasti. Toisaalta tulee korostaa, että uusi transatlanttinen toimintaohjelma on osaltaan edistänyt huomattavasti yhteyksien ja vuoropuhelujen laajentamista ja tuonut uusia aiheita käsiteltäviksi. 3.5. Samalla on NTA-mekanismeista huolimatta ilmennyt kauppakiistoja ja muita ongelmia. Se, että huomattavan monen ongelman ratkaiseminen on edellyttänyt pitkiä ponnisteluja, osoittaa etteivät mekanismit ole riittäviä. Laskelmien mukaan kauppakiistat koskevat ainoastaan, 1-1,5 prosenttia kahdenvälisen kaupan kokonaisvolyymistä. Lisäksi Yhdysvalloissa on pantu merkille, että osa esim. geneettisesti muunnellun viljan kaltaisista ratkaisemattomista ongelmista voi nopeasti muodostua erittäin huomattavaksi kiistaksi. 3.6. TSK on kuitenkin voinut panna merkille myös, että aktiivisesti EU:n ja Yhdysvaltojen väliseen vuoropuheluun ja seminaareihin osallistuvien järjestöjen edustajat ovat viime vuosina korostaneet, että kumppanuuden vahvistamiseksi on aika ryhtyä uusiin aloitteisiin. 3.7. Yritysmaailman sekä kuluttaja- ja ympäristöliikkeen edustajat ovat myös kiinnittäneet eri tavoin huomiota samaan tarpeeseen. Yhdysvaltalaisten ammattiyhdistysliikkeiden edustajat ovat esittäneet näkemyksen, että niillä on vakaat kahdenväliset suhteet ammattiyhdistysliikkeisiin niiden eurooppalaisten ja maailmanlaajuisten järjestöjen kautta. 3.8. Yhteyksissään EU:n ja Yhdysvaltojen järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajiin TSK on voinut panna erityisesti merkille seuraavat kommentit ja huomiot: Sitoutuminen transatlanttiseen yhteistyöhön näyttää Yhdysvalloissa heikenneen. Tämä muuttaa epäilemättä NTA:n ilmapiiriä. Samalla monissa keskusteluissa korostettiin Yhdysvaltojen ja muiden Amerikan mantereen valtioiden suhteiden ensisijaisuutta Yhdysvalloille. Transatlanttisen toimintaohjelman ja vuoropuhelun vahvistamisen tarpeellisuudesta päästiin laajaan yksimielisyyteen. Käsiteltävien aiheiden valintaperusteena ei kuitenkaan voida pitää sitä, että niistä todennäköisesti päästään yksimielisyyteen. Suositeltavampaa olisi valita aiheita, joissa kannat ja ratkaisut eroavat toisistaan, mutta joista käytävä vuoropuhelu voi olla molempien osapuolten kannalta inspiroivaa. Kansalaisyhteiskuntaa edustavien järjestöjen aktiivista ja tarmokasta osallistumista kannatetaan laajasti. Yhdysvaltojen osalta kuitenkin pantiin merkille, että paikallisten valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan väliset suhteet eivät ole yhtä tiiviit kuin Euroopassa. Uuden transatlanttisen toimintaohjelman osana käytävä vuoropuhelu ei voi jatkua ilman hallitusten voimakasta osallistumista. Tämä koskee erityisesti liike-elämän vuoropuhelua, mutta sama näkemys välittyi myös muilta aloilta. Myös kysymys vuoropuhelun rahoitustuesta otettiin esille, erityisesti ympäristöalaan liittyvän vuoropuhelun osalta. Yhdysvaltojen teollisuuden poikkeuksellinen kasvu viime vuosikymmenellä nousi usein esiin keskusteltaessa voimakkaasta viestintä- ja tietotekniikkaan sijoittamisesta ja henkilöresurssien voimaperäisestä kehittämisestä. Tämä aiherypäs mainittiin yhtenä mahdollisena kahdenvälisen lisäanalyysin ja jatkovertailun kohteena. Työmarkkinasuhteisiin Yhdysvalloissa vaikuttaa yritysten ja maan uuden hallinnon suhteen entistä ongelmallisempi tilanne. Tähän liittyen EU voisi selkeästi tarjota inspiroivaa tietoa ja näkökulmia. 4. Transatlanttisen kumppanuuden strategiset aiheet ja yhteistyön painopisteet 4.1. Ennen kuin siirrytään käsittelemään laajennettua vuoropuhelua tai entistä kattavampia yhteyksiä, lienee paikallaan keskittyä transatlanttisen kumppanuuden strategisiin aiheisiin, joihin vähintään tulevien neljän vuoden ajan on tarkoitus paneutua. 4.2. Vuoropuhelu neljällä vuonna 1995 määritellyllä alalla, jotka olivat liike-elämä ja työmarkkinat sekä kuluttaja- ja ympäristökysymykset, ei ole kaikilta osin onnistunut. Liike-elämää käsittelevä vuoropuhelu on selvästi onnistunut parhaiten ja johtanut päätelmiin, joiden avulla on onnistuttu ratkaisemaan kahdenvälisiä kauppaan ja teollisuuteen liittyviä ongelmia. Sama koskee kuluttajakysymyksiä käsitellyttä vuoropuhelua, joka on antanut virikkeitä lainsäädäntöön Atlantin molemmilla puolilla. Työmarkkinoihin liittyvää vuoropuhelua on pitkälti käyty vakiintuneiden kahdenvälisten ammattijärjestösuhteiden puitteissa. Ympäristökysymyksiä käsittelevässä vuoropuhelussa asetetut tavoitteet on saavutettu vain osittain. Vaikka vuoropuhelu käynnistyi onnistuneesti, se on sittemmin jouduttu keskeyttämään yhdysvaltalaisen osapuolen resurssien puutteessa. Tasapainon löytäminen aiheiden ja kokoontumismekanismien välille on osoittautunut joidenkin vuoropuheluiden osalta vaikeaksi. Eräs liike-elämän edustaja totesi, että joissain tapauksissa kokousten koolle kutsumiseen ja järjestämiseen liittyvästä mekanismista on tullut relevanttien keskusteluaiheiden löytymistä tärkeämpi. 4.3. Tästä näkökulmasta on erittäin tärkeää, että uuteen transatlanttiseen toimintaohjelmaan liittyvän työn aiheet - ajankohtaisiin kriiseihin liittyviä aiheita lukuun ottamatta - ovat molempien osapuolten kannalta pitkällä aikavälillä tärkeitä. Komissio on omassa analyysissään yksilöinyt kahdeksan aihetta, joilla on strategista ulottuvuutta. Se on esittänyt, että uuteen transatlanttiseen toimintaohjelmaan liittyvässä prosessissa tulisi yhden ajanjakson aikana keskittyä yhteen tai kahteen aiheeseen. 4.4. Komission määrittämät kahdeksan aihetta ovat: a) Kehittymässä olevat turvallisuushaasteet b) Maailmanlaajuistuminen ja monenvälinen kauppajärjestelmä c) Kansainvälisen rikollisuuden ja erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen d) Energia - valmistautuminen tulevaisuuteen e) Kuluttajansuoja-asiat, erityisesti elintarvikkeiden turvallisuus f) Makrotaloudelliset asiat g) Köyhyyden lievittäminen kehitysmaissa h) Digitaalitalous ja sen vaikutukset tuotantoon, työelämään jne. Yleisten asioiden neuvosto on täydentänyt luetteloa yhdeksännellä aiheella: ympäristö ja ilmastonmuutos. 4.5. Komissio esittää painopisteiden määrittämistä näiden aiheiden sisällä. Näin NTA-rakenteessa voitaisiin keskittyä vuosittain rajattuun määrään aiheita eikä uuteen aiheeseen siirtyminen olisi mahdollista ennen jonkinlaisen tuloksen saavuttamista. 4.6. TSK on samaa mieltä siitä, että NTA-prosessin kohdentamista voitaisiin parantaa ja siten lisätä jonkinlaisten tulosten saavuttamisen mahdollisuutta. Tärkeää on kuitenkin, että tulosten määritteleminen perustuu osapuolten keskinäiseen halukkuuteen ja pyrkimykseen työskennellä tavoitteeksi asetettujen tulosten saavuttamiseksi, olivatpa kyseessä sitten sopimukset, uusien hankkeiden tai ohjelmien alullepaneminen tai maakohtaiset aloitteet. 4.7. Komitea on myös yhtä mieltä siitä, että komission ehdottamat kahdeksan aihetta ovat sekä asianmukaisia että relevantteja. Ne kattavat erittäin laajan alueen ja kuvastavat joko molempien tai jomman kumman osapuolen kannalta erittäin tärkeitä teemoja. Komitea ei vastusta niistä yhdenkään valintaa aiheluetteloon. 4.8. Kansalaisyhteiskunnan näkökulmasta TSK kuitenkin painottaisi seuraavia aiheita, koska ne heijastelevat erityisellä tavalla laajojen kansalaisryhmien mielipiteitä ja etuja Atlantin molemmin puolin: - Maailmanlaajuistuminen ja monenvälinen kauppajärjestelmä: Aiheen tulisi kattaa EU:n ja Yhdysvaltojen tuen järjestäminen monenvälisen kauppajärjestelmän uudelleenmuotoilulle, toiminta maailmantalouden kestävän kasvun ja kehityksen edistämiseksi ja siihen liittyen tärkeimpien ILO:n standardien noudattaminen, yhteistoiminta tavoitteena monikansallisia yrityksiä koskevien OECD:n ohjeiden(2) tunnetuksitekeminen, soveltaminen ja toimeenpano sekä seuraavan WTO-kierroksen valmistelu. - Ympäristö ja ilmastonmuutos: Aiheen tulisi kattaa sekä valmistautuminen Rio+10-konferenssiin että uudistettujen ilmastonmuutoksen torjuntaan tähtäävien strategioiden luominen. - Elintarviketurvallisuus ja kuluttajansuoja: Aiheen tulisi vastata erityisesti kuluttajien keskuudessa laajalle levinneeseen huoleen siitä, että turvalliset elintarvikkeet ovat käyneet harvinaisiksi. - Sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja sosiaalijärjestelmien kestävyys väestön kehityksen kannalta: Aihe vastaisi kattavasti laajojen järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa edustavien ryhmien etuja ja kattaisi yhä kiireellisemmin ratkaisuja vaativia kysymyksiä. Komitea on myös pohtinut muita aiheita järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kannalta. Lähes kaikki niistä voidaan sisällyttää komission listaan tai yllä mainittuihin neljään aiheeseen. Näistä aiheista mainittakoon muuttoliike ja digitaalinen turvallisuus. Transatlanttisen yhteistyön tulevien aiheiden valintaan liittyen komitea haluaisi kuitenkin kiinnittää erityistä huomiota kestävään kehitykseen, jota käsitellään tarkemmin jaksossa 8 sekä kysymyksiin, jotka liittyvät työelämän kehitykseen uudessa ja tieto- ja viestintätekniikan muovaamassa taloudessa. 4.9. Yhteenvetona voidaan todeta, että TSK kannattaa voimakkaasti järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kannalta laajalti merkittävien aiheiden käsittelyä. 4.10. Komissio esittää EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksille jatkuvaa työohjelmaa, joka perustuisi valittuihin teemoihin ja aiheisiin ja varmistaisi ylhäältä alas suuntautuvan toimintalinjan, jossa keskityttäisiin saavutuksiin ja tuloksiin. 4.11. Komitea ei ole vakuuttunut, että ylhäältä alas suuntautuva lähestymistapa on kaikissa tapauksissa soveltuvin, mikäli pyritään tuloksiin, joiden merkitys ulottuu seuraavaa huippukokousta laajemmalle. 4.12. TSK suosittaa voimakkaasti, että transatlanttisen kumppanuuden kehittämisessä nojaudutaan sekä alhaalta ylös että ylhäältä alas suuntautuvien menettelyjen rinnakkaiseen soveltamiseen. Alhaalta ylöspäin suuntautuva lähestymistapa johtaa kansalaisyhteiskunnan entistä tiiviimpään osallistumiseen. Tätä seikkaa ei pidä aliarvioida. Samalla ylhäältä alas suuntautuvaa lähestymistapaa tarvitaan luonnollisesti huippukokouksen päätelmien toimeenpanovaiheessa. 4.13. Komissio ehdottaa, että huippukokousten tulokset voisivat vaihdella muodoltaan. Johtajat voisivat antaa virkamiesten tehtäväksi tietyn määräajan puitteissa etsiä ratkaisuja ongelmiin, ehdottaa yhteistyötä tai esittää EU:n ja Yhdysvaltojen yhteisen kannan ennen kansainvälisiä neuvotteluja. 4.14. Talous- ja sosiaalikomitea ehdottaakin, että EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa voitaisiin päättää myös kansalaisyhteiskunnan laajojen piirien osallistumisesta kannanottojen valmisteluun ja punnintaan sekä huippukokouksen tulosten ja uusien aloitteiden valvontaan ja seurantaan. 4.15. Huippukokouksissa tehtävään työhön liittyy aina riski, että se jää liian kauas tavallisten kansalaisten elämästä ja näköaloista. 4.16. TSK haluaa esittää myös erityisesti neljään vuonna 1995 aloitettuun vuoropuheluun liittyviä lisähuomautuksia. 4.17. Eri alojen vuoropuheluista liike-elämää ja teollisuutta koskeva vuoropuhelu on onnistunein. TSK kannattaa useiden vuoropuheluun osallistuneiden ilmaisemaa näkemystä, jonka mukaan liike-elämän vuoropuhelun tulee jatkua entisellään. 4.18. Työmarkkina-alalla vuoropuhelun ulkopuoliset yhteydet ja keskustelut ovat huomattavasti vuoropuheluun kuuluvia yleisempiä. Ammattiliitojen keskusjärjestöjen kannalta uusiin aloitteisiin osallistumien voisi kuitenkin olla kiinnostavaa. 4.19. Kuluttajakysymyksistä käytävä vuoropuhelu on aina ollut erittäin aktiivista ja pääosin onnistunutta. Vuoropuhelun jatkaminen on lähes välttämätöntä. Tämän vuoropuhelun tulisi luonnollisesti liittyä tiiviisti kuluttajansuojan ja monenvälisten kauppajärjestelmien kaltaisiin uusiin aiheisiin. 4.20. Ympäristöalan vuoropuhelu, joka on toistaiseksi lopetettu Yhdysvalloista johtuvista rahoitussyistä, olisi käynnistettävä uudelleen. Tämä vuoropuhelu on erittäin tärkeä, erityisesti kun otetaan huomioon erot EU:n ja Yhdysvaltojen ensisijaisissa ympäristötavoitteissa. Vuoropuhelu on erittäin tärkeässä asemassa, kun etsitään Yhdysvaltojen ja EU:n yhteistä kantaa. Ratkaistavien asiakohtien tunnistaminen ei voi olla vaikeaa. Vaikuttaa siltä, että ongelmia pikemminkin ovat aiheuttaneet Atlantin eri puolia edustavien osapuolten näkemyserot. TSK kuitenkin suosittaa, että ympäristöalan vuoropuhelu sisällytettäisiin aluksi uuteen kestävän kehityksen tavoitteeseen ja sen uudeksi muodoksi valittaisiin erityisryhmä. 5. Transatlanttisen kumppanuuden rakenteiden ja muotojen vahvistaminen 5.1. TSK toistaa kantansa, jonka mukaan transatlanttista kumppanuutta ei tulisi ensisijaisesti järjestää ylhäältä alas suuntautuvasti, vaan siihen olisi lisättävä myös alhaalta ylös suuntautuva ulottuvuus. 5.2. Tämän näkemyksen mukaisesti TSK haluaa esittää tulevien neljän vuoden transatlanttisen kumppanuuden rakenteita ja muotoja koskevia pohdintoja. 5.3. Huippukokousten aiheita (joita valittaessa on joissain tapauksissa kuultu järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajia) voitaisiin valmistella rinnakkain sekä virallisten kanavien kautta että yhdessä järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kanssa. Joissain tapauksissa tämä voisi tapahtua jonkin edellä mainitun vuoropuhelun puitteissa. Toisissa tapauksissa sopivin toimintamuoto voisi olla erikoisvaltuudet omaavan määräaikaisen erityisryhmän perustaminen. Tällainen ryhmä voitaisiin valtuuttaa osallistumaan jonkin EU:n ja Yhdysvaltain huippukokouksessa käsiteltävän aiheen valmisteluun. Erityisryhmän tulisi nähdä tarjoavan mahdollisuus molempien osapuolten eri etujen kokoamiseen yhteisen teeman ympärille. Hyvä esimerkki tällaisesta teemasta on kestävä kehitys. 5.4. On paikallaan mainita, että erityisryhmillä tulee olla mahdollisuus järjestää keskustelutilaisuuksia, seminaareja ja kuulemisia, kuten vuoropuhelujenkin kohdalla on kuluneina vuosina ollut tapana. 5.5. Mitä tulee eri alojen vuoropuhelujen väliseen dialogiin, on käynyt selväksi, ettei tätä koskevaan aloitteeseen nykyään ole aitoa kiinnostusta. 5.6. Komission tiedonannossa todetaan, että Euroopan parlamentin tulisi osallistua transatlanttisen kumppanuuteen entistä aktiivisemmin. TSK tukee esitystä voimakkaasti. 5.7. Talous- ja sosiaalikomitea korostaa, että myös järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta tulisi tulevaisuudessa ottaa entistä aktiivisemmin mukaan transatlanttiseen kumppanuuteen. Etenkin huippukokouksissa käsiteltävien aiheiden ja teemojen tekeminen nykyistä laajemmin tunnetuksi suurelle yleisölle edellyttää kansalaisyhteiskunnan järjestöjen aktiivista osallistumista. 5.8. TSK:n roolia transatlanttisessa yhteistyössä käsitellään tämän lausunnon jaksossa 7. 5.9. Transatlanttisen kumppanuuden ja yhteistyön rahoitusta on pohdittava uudelleen. Tärkeän ympäristöalan vuoropuhelun päättyminen rahoituksen loppumisen vuoksi on huolestuttavaa. 5.10. Transatlanttisen kumppanuuden ja siihen liittyvien vuoropuhelujen jatkuvuuden varmistamiseksi TSK esittää vuosittaisten budjettikehysten perustamista. Valmistelua ja seurantaa varten luotaisiin omat budjettijärjestelynsä. Rahoituksen jakamiseen liittyvä erityisvastuu olisi uuden transatlanttisen toimintaohjelman piirissä toimivista ylemmän tason diplomaateista koostuvalla ryhmällä. 5.11. Lopuksi komitea haluaisi ehdottaa harkittavaksi uuden transatlanttisen toimintaohjelman vuoropuhelujen kaltaisen dialogin aloittamista myös EU:n ja Japanin kesken. 6. Kauppaan liittyvät kysymykset 6.1. Kiistanalaiset kauppaan liittyvät kysymykset ovat rasittaneet EU:n ja Yhdysvaltojen suhteita viimeisten 5-10 vuoden aikana. Kaupallisten kiistakysymysten ilmaantuminen ole yllättävää, koska EU ja Yhdysvallat ovat kaksi maailman suurinta taloutta, joilla on maailmankaupassa hallitseva asema. 6.2. On kuitenkin jossain määrin yllättävää, että osa kauppakiistoista on jäänyt lukuisista yrityksistä huolimatta ratkaisematta. Hiljattain ratkaistu banaaneihin liittyvä kysymys on vain yksi esimerkki. 6.3. Tilannekuvaa on täydennettävä esim. geenimuunneltuun viljaan liittyvällä kysymyksellä, jonka osalta kiistan osapuolten asemat ovat edelleen täysin muuttumattomat. 6.4. Laajasti kansalaisyhteiskuntaa edustavana tahona TSK voi luonnollisesti arvioida kauppakiistojen ratkaisumekanismeja. Komitea käsittelee tätä tulevassa WTO-neuvotteluihin liittyvässä lausunnossaan. 6.5. On selvää, että on pyrittävä luomaan nykyistä nopeampia ja tehokkaampia kauppakiistojen ratkaisumekanismeja. Ääritapauksessa kyseessä on poliittiseen johtajuuteen liittyvä seikka. On huomattava, että kaupallinen kiista vaikeuttaa nopeasti ja laajalti yhteistyötä muillakin aloilla. Tätä ei voida hyväksyä. Komitea katsoo, että ratkaiseva tekijä on lopultakin se, että molemmat osapuolet sitoutuvat ja soveltavat WTO:n päätöksiä, jos ja kun EU:n ja Yhdysvaltojen väliset kiistat etenevät maailman kauppajärjestön tasolle. Tämä on ratkaiseva tekijä, jonka seuraukset ulottuvat myös muihin maihin. Olisi kohtalokasta, mikäli kaksi maailman suurinta taloutta heikentäisivät WTO:n järjestelmää. Samalla on kuitenkin pyrittävä siihen, että kiistat ratkaistaan ennenkuin ne yltävät WTO:n tasolle. 6.6. Uuden WTO-kierroksen aloittaminen on molempien osapuolten kannalta erittäin merkittävä ja kiireellinen aihe. TSK pitää erittäin tärkeänä, että EU ja Yhdysvallat voivat muodostaa uutta WTO-kierrosta ajatellen yhteisen kannan, joka selvästi tukee vapaakauppaa sekä työvoiman perusoikeuksien huomioonotto kaupankäynnissä. 6.7. EU on päättänyt luopua 49 kaikkein köyhimmän maan kohdalla tulleista aseita lukuun ottamatta kaikkien tuotteiden osalta. Vaikka joidenkin tuotteiden kohdalla sovelletaan siirtymäaikoja, on kyseessä profiilia nostava päätös. 6.8. TSK ilmaisee päätökselle voimakkaan tukensa ja toivoo, että Yhdysvallat on valmis tekemään vastaavan päätöksen. 6.9. Köyhien maiden kannalta niiden tuotteita koskevista tulleista ja maksuista luopuminen on erityisen arvokasta maiden talouskasvun tukemisen kannalta. Maailman suurimpien talouksien tulisi toimia asiassa yhteisvastuullisesti. 7. TSK:n rooli 7.1. Tässä lausunnossa TSK ilmaisee kannattavansa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan entistä laajempaa osallistumista transatlanttisen kumppanuuden uusien teemojen ja aiheiden valmisteluun ja seurantaan. 7.2. Tämän vuoksi on paikallaan pohtia komitea omaa roolia. 7.3. TSK on EU:n toimielimistä ainoa, joka edustaa laajasti järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa. TSK kehittää tätä rooliaan ja asemaansa läheisessä yhteydessä ja yhteistyössä muiden EU:n toimielinten ja erityisesti parlamentin ja komission kanssa. 7.4. Komitea pitää johdonmukaisena, että sillä näin ollen olisi myös oma roolinsa transatlanttisessa kumppanuudessa ja toimintaohjelmassa. 7.5. Tämän roolin osana komitea voisi järjestää vuosittain tai joka toinen vuosi transatlanttisen foorumin, jossa käsiteltäisiin kumppanuuteen liittyviä ajankohtaisia aiheita. Foorumissa käytävä keskustelu voisi pohjustaa tulevaa huippukokousta sekä tukea samalla edeltävien huippukokousten seurantaa. 7.6. Foorumi kokoaisi yhteen järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajat Atlantin molemmilta puolilta. Komitea harkitsee aloitetta edelleen ja pyrkii esittämään konkreettisen ehdotuksen vuoden 2001 loppuun mennessä. Tällöin ensimmäinen transatlanttinen foorumi olisi mahdollista järjestää keväällä 2002. 7.7. TSK on valmis ja halukas avustamaan erityisryhmien perustamisessa. 7.8. Talous- ja sosiaalikomitean osallistumisella olisi myös toinen melko merkittävä vaikutus. Komitean osallistuminen voisi myös helpottaa syntymässä olevien kiistojen tunnistamista. Kuten tässä lausunnossa edellä todettiin, ongelmanratkaisumekanismien vahvistaminen ja siihen liittyen mahdollisten kiistojen tunnistaminen varhaisessa vaiheessa on entistä tarpeellisempaa. 8. Oman ja tulevan sukupolven tulevaisuuden rakentaminen 8.1. Eräs unionin politiikan keskeisiä aiheita tänä keväänä on nykyisen ja seuraavan sukupolven tulevaisuuden rakentaminen. Kestävän kehityksen otsikon alla käytävässä poliittisessa keskustelussa keskitytään käsittelemään taloudellisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöpoliittisia ulottuvuuksia. Ensimmäiset EU:n huippukokoustason poliittiset päätökset tehtäneen kuluvan vuoden kesäkuussa. 8.2. Yksi maiden ryhmittymä ei yksin pysty rakentamaan tulevaisuutta työn ja ajattelun globaalistuneessa maailmassa. Kyseessä on lopultakin maailmanlaajuista ja kaikkein maaryhmittymien sitoutumista edellyttävä tehtävä. 8.3. Nyt, kun kylmän sodan päättymisestä on kulunut kymmenisen vuotta ja kun yleinen mielipide on entistä tietoisempi mm. ilmastoa, elintarvikkeita ja liikennettä koskevista kestämättömistä suuntauksista, on tullut aika ryhtyä uusiin ponnisteluihin maailmanlaajuisen kestävän kehityksen politiikan luomiseksi. 8.4. Sen on oltava alku, joka kuitenkin ulottuu pitkälle tulevaisuuteen. 8.5. Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa tulevaa EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokousta ottamaan ohjat luotaessa kestävän kehityksen politiikalle maailmanlaajuista toimintamallia. Bryssel 30. toukokuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) KOM(2001) 154 lopullinen, 20.3.2001. (2) Monikansallisia yrityksiä koskevat OECD:n ohjeet ovat suosituksia, jotka OECD:n 30:n jäsenvaltion sekä Argentiinan, Brasilian ja Chilen hallitukset ovat osoittaneet maissaan toimiville tai maistaan käsin muualla toimiville monikansallisille yrityksille. Kyseessä ovat vapaaehtoisuuteen perustuvat vastuullisen liiketoiminnan periaatteet ja standardit. Laajat ohjeet kattavat kymmenen eri osa-aluetta: käsitteet ja periaatteet, yleisen politiikan, ilmoittamismenettelyt, työllisyyden ja työmarkkinasuhteet, ympäristön, lahjonnan torjunnan, kuluttajasuojan, tieteen ja teknologian sekä kilpailun ja verotuksen. Jotta ohjeet tehoaisivat, on niiden soveltamisen ja toimeenpanon on tapahduttava asianmukaisesti. Transatlanttisen vuoropuhelun tulisi edistää tätä tavoitetta.Hallituksilla on nyt tilaisuus tehdä ohjeita tunnetuksi ja saada yritykset kautta maailman noudattamaan niitä. Tämä kuitenkin edellyttää yhtäältä EU:n ja Yhdysvaltojen ja toisaalta järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan yhteistyötä.