Komission tiedonanto - Komission täydentävä lausunto toimielinten uudistamista käsittelevälle hallitustenväliselle konferenssille Yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellinen suojaaminen: Euroopan syyttäjäviranomainen /* KOM/2000/0608 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO - Komission täydentävä lausunto toimielinten uudistamista käsittelevälle hallitustenväliselle konferenssille - Yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellinen suojaaminen: Euroopan syyttäjäviranomainen Johdanto Komissio ehdottaa 26. tammikuuta 2000 antamassaan lausunnossa "Toimielinjärjestelmän muuttaminen laajentumisen onnistumiseksi" [1], että perustamissopimukseen sisällytetään yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi oikeusperusta petoksentorjuntasäännöstölle, jossa säädetään petosten määritelmästä ja niistä määrättävistä rangaistuksista, rikossyytteen nostamisen edellyttämistä menettelysäännöksistä sekä Euroopan syyttäjäviranomaisen toimivaltuuksista ja tehtävistä. Syyttäjäviranomaisen tehtävänä olisi tutkia petoksia koko Euroopan unionin alueella ja nostaa rikossyytteitä kansallisissa tuomioistuimissa. Komissio on uudessa petostentorjuntastrategiassaan vahvistanut tahtovansa tehostaa tässä suhteessa yhteisön taloudellisten etujen suojaamista. [1] KOM (2000) 34, http://europa.eu.int/comm/igc2000/offdoc/opin_igc_fi.pdf Jäsenvaltiot ja komissio ovat arvioineet yhteisön taloudellisiin etuihin vuonna 1998 kohdistuneiden petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien kokonaismääräksi yli miljardi euroa [2]. Järjestäytyneen rikollisuuden osallisuus yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvissa petoksissa ja petosten rajatylittävä luonne edellyttää yhteistyötä yhteisön viidentoista eri säännöksiä ja menettelyjä soveltavan oikeusjärjestelmän kesken. Nykyiset yhteistyömenetelmät osoittautuvat usein riittämättömiksi niihin ongelmiin nähden, joita oikeus- ja poliisiviranomaiset kohtaavat tällaisia petoksia torjuessaan. [2] Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta - Vuosikertomus 1998, 1.3 kohta, KOM (99) 590 lopullinen. Ongelmat lisääntyvät, kun jäsenvaltioiden ja yhteisön varojen hallinnoinnissa mukana olevien toimijoiden ja viranomaisten määrä kasvaa. Tässä lausunnossa ehdotettu Euroopan syyttäjäviranomaiselle myönnettävä toimivalta rajataan tiukasti jo ennestään EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan 1 kohdassa määriteltyyn ja rajattuun yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen. Tässä lausunnossa ehdotetaan sisällytettäväksi perustamissopimukseen ainoastaan tärkeimmät Euroopan syyttäjäviranomaista koskevat asiat (nimittäminen, erottaminen, tehtävät, riippumattomuus) ja jätetään syyttäjäviranomaisen toimintasäännöistä ja -tavoista säätäminen johdetun oikeuden tehtäväksi. 1. Ongelmakokonaisuudet ja yhteisön erityistehtävät taloudellisten etujensa suojaamisessa Nykyisen järjestelmän puutteellisuus johtuu lähinnä siitä, että Eurooppa on rikosoikeudellisesti epäyhtenäinen alue, sillä kansallisten poliisi- ja oikeusviranomaisten toimivalta koskee vain oman valtion aluetta. Perinteiset menetelmät, joihin keskinäinen oikeusapu ja yhteistyö oikeus- ja poliisiasioissa perustuvat, ovat kankeita eivätkä usein sovellu rajatylittävien petosten tehokkaaseen torjumiseen. Kokemus osoittaa, kuinka vaikeaa syytteen nostaminen on silloinkin, kun siihen olisi hallinnollisten tutkimusten perusteella aihetta. Yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa on noudatettava kuitenkin erittäin korkeaa vaatimustasoa ja suojan on oltava yhtäläistä eri jäsenvaltioissa, koska on kyse yhteisistä varoista. Taloudellisten etujen suojaaminen kuuluu yhtä lailla yhteisölle kuin jäsenvaltioillekin. Euroopan unionin on taattava jäsenvaltioille ja niiden kansalaisille, että petoksista ja lahjontarikoksista todella joutuu syytteeseen. 1.1. Rikosoikeuden epäyhtenäisyys EY:n perustamissopimuksen 280 artiklassa määrätään, että toimenpiteet, joista päätetään yhteispäätösmenettelyllä ja jotka on tarkoitettu yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvan laittoman toiminnan torjumiseksi "eivät koske kansallisen rikosoikeuden soveltamista tai kansallista oikeudenhoitoa". EY:n perustamissopimus ei näin ollen nykymuodossaan mahdollista Euroopan rikosoikeusalueen eikä syyttäjäviranomaisen kaltaisen yhteisen oikeusviranomaisen perustamista. Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26. heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen allekirjoittaminen oli ensimmäinen askel kohti yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellista suojaamista. Kyseiset "kolmannen pilarin" hallitustenvälisenä yhteistyönä laaditut asiakirjat ovat merkittävä saavutus, sillä niillä tehdään petollisista menettelyistä, varojen väärinkäytöstä ja lahjontarikoksista rangaistavia kaikissa jäsenvaltioissa. Yleissopimus pöytäkirjoineen ei ole kuitenkaan vieläkään tullut voimaan, koska kaikki sopimuspuolet eivät ole sitä ratifioineet. Kun sitä aletaan soveltaa, on edelleen epäselvää, millä tavoin sopimuspuolet saattavat sen osaksi kansallista rikoslainsäädäntöä. Lisäksi nämä määräykset eivät yksinään riitä poistamaan Euroopan rikosoikeusalueen epäyhtenäisyyttä, koska syytteet on edelleen nostettava jäsenvaltioissa. Viidentoista erilaisen rikosoikeusjärjestelmän vuoksi yhteisöllä on hyvin rajalliset keinot taata perustamissopimuksessa määrätty yhteisön taloudellisten etujen tehokas ja yhtäläinen suojelu jäsenvaltioissa. Olipa Euroopan petostentorjuntaviraston harjoittama hallinnollinen koordinointi kuinka tehokasta tahansa, nykyisessä tilanteessa rikossyytteiden nostaminen ei ole varmaa. Yhteisöltä puuttuu välineet torjuntatoimenpiteiden ja hallinnollisen tutkinnan täydentämiseksi syytteitä nostamalla. Esimerkki: Jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten toimiminen toisistaan erillään johtaa päällekkäisiin ja vaillinaisiin syytteisiin, jos johtaa syytteisiin lainkaan. Kolmesta jäsenvaltiosta peräisin olevat toimijat kiersivät tietyille yhteisön alueille BSE-taudin vuoksi asetettua naudanlihan vientikieltoa viemällä lihaa yhteisön ulkopuoliseen maahan. Komission tutkimukset ja tämän maataloustukeen kohdistuvan petoksen paljastuminen johti päällekkäisten syytteiden nostamiseen samoista teoista samoja henkilöitä vastaan useissa eri jäsenvaltioissa. Vaikka oikeudenkäynnit alkoivat vuoden 1997 puolivälissä, vain yhdessä jäsenvaltiossa ollaan ratkaisuvaiheessa. Tilanne on kestämätön etenkin yhteisen maatalouspolitiikan kaltaisilla tuetuilla aloilla. 1.2. Jäsenvaltioiden perinteisten oikeudellisen yhteistyön menetelmien kankeus ja soveltumattomuus Jäsenvaltioiden järjestelmät ovat välttämätön perusta taloudellisten etujen rikosoikeudelliselle suojaamiselle rajatylittävältä rikollisuudelta. Rikosoikeuden alalla tehdään jo nyt kansainvälistä yhteistyötä, joka vahvistuu entisestään, kun kolmannen pilarin yhteistyötä oikeusasioissa vahvistetaan. Yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuva järjestäytynyt rikollisuus kuitenkin lisääntyy, mistä seuraa, että perinteiset keskinäisen oikeusavun välineet eivät sovellu sen torjuntaan eikä oikeudellisessa yhteistyössä saavutettu edistys riitä. Perustamissopimus ei nykyisin tarjoa keinoja, joilla voidaan taata yhteisön ja jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten yhteistoiminta. Esimerkki: Jäsenvaltioiden yhteistyön riittämättömyys rikosasioissa hidastaa käsittelyä, johtaa muutoksenhakuun ajan voittamiseksi ja rikoksia jää rankaisematta. Rajatylittävissä petostapauksissa se liian usein helpottaa todisteiden hävittämistä ja vaikeuttaa epäiltyjen kiinnijäämistä. Yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvissa petoksissa tämä haittaa erityisesti rahavirtojen rekonstruointia ketjun loppupäässä. Euroopan parlamentin julkisessa kuulemistilaisuudessa syyttäjä eräästä jäsenvaltiosta kertoi, että yhdessä ja samassa yhteisön taloudellisia etuja koskevassa asiassa oli haettu kyseisessä jäsenvaltiossa muutosta jopa 60 kertaa. Muutosta haettiin aina uudestaan, jotta voitiin hyötyä ajasta, jonka täytyi kulua ennen kuin valitus voitiin hylätä. Kansainvälinen oikeusapu tällaisissa olosuhteissa on yleensä hyödytöntä. 1.3. Syytteen nostamisen vaikeus hallinnollisen tutkinnan seurauksena Viime vuosien kokemukset yhteisössä ovat useissa tapauksissa osoittaneet, että alalla on pysyviä esteitä, vaikka yhteisön ja jäsenvaltioiden erityinen vastuu nimenomaan edellyttää, että suojeltavat edut määritellään selvästi ja syytteitä nostetaan yhteisössä tehokkaammin. Esimerkki: Tietojen välitys jäsenvaltioiden välillä ja Euroopan petostentorjuntavirastosta (OLAF) jäsenvaltioille törmää esteisiin, jotka johtuvat siitä, että syytteiden nostamista säännellään kussakin jäsenvaltiossa erilaisin säännöin. Jos samoja tekoja tutkii joissakin jäsenvaltioissa syyttäjä ja toisissa hallintoviranomainen, suora yhteys näiden välillä osoittautuu useimmiten mahdottomaksi de facto ja de jure. Kyseisillä kansallisilla viranomaisilla ei ole myöskään kaikilla samanlaista tiedonsaantioikeutta erilaisten, erityisesti verotietojen, liikesalaisuuksien ja rikostutkintaa koskevien kansallisten salassapitosäännösten vuoksi. Esimerkki: Esimerkki tästä on yritys nostaa syyte yhteisön omiin varoihin kohdistuvan huomattavan, jäsenvaltioissa A ja B tehdyn rajatylittävän petoksen tekijöitä vastaan. Kansalliset tulliviranomaiset olivat panneet asian vireille jäsenvaltiossa C, koska syytetty asui siellä. Tuomioistuin ei ottanut asiaa käsiteltäväksi, koska jäsenvaltio A:n viranomaisten toimittamat todistukset eivät olleet riittäviä syytteen nostamiseksi jäsenvaltiossa C. Todistuksista kävi kuitenkin ilmi, että todettu petos oli jäsenvaltion A lainsäädännön vastainen, ja niissä viitattiin teoista kyseisessä valtiossa määrättäviin rangaistuksiin. Jäsenvaltion C sääntöjen mukaan tuomioistuin ei voinut hyväksyä jäsenvaltion A tulliviranomaisten todistuksia todisteiksi. *** 2. Ehdotettu järjestelmä Erityisen yhteisön tason elimen puuttuessa nykyiset järjestelmät, olivatpa ne kuinka oikeutettuja ja korvaamattomia tahansa, estävät poliisi- ja oikeusviranomaisia nostamasta syytteitä ja hyödyttävät rikollisia. Komissio suosittelee, että tilanteeseen vastataan primaarioikeudessa täydentämällä EY:n perustamissopimusta niin, että Euroopan syyttäjäviranomaisen perustaminen on mahdollista, ja säätämällä sen organisaatiosta ja toiminnasta yhteisön johdetussa oikeudessa. 2.1. Perusteellinen valmistelu Komission ehdotus hallitustenväliselle konferenssille pohjautuu perusteelliseen valmistelutyöhön. Kaikkien jäsenvaltioiden rikosoikeusasiantuntijoista koostuva työryhmä on Euroopan parlamentin ja komission pyynnöstä käsitellyt yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellista suojelua pian kymmenen vuoden ajan. Työryhmä on tehnyt ehdotuksen yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellista suojelua koskeviksi säännöiksi. Ehdotus tunnetaan nimellä Corpus juris [3]. Siinä suositellaan, että Euroopan syyttäjäviranomainen liitettäisiin kansallisiin oikeusjärjestelmiin ja luotaisiin yhteisön oikeusalue, joka koskisi prosessin valmisteluvaihetta, mutta rikoksista tuomitseminen jätettäisiin jäsenvaltioille [4]. [3] Corpus juris portant dispositions pénales pour la protection des intérêts financiers de l'Union européenne, laadittu Mireille Delmas-Martyn johdolla, Economica, Pariisi, 1997. Corpus juris on saatavilla englanniksi ja ranskaksi myös Internetissä (http://www.law.uu.nl/wiarda/corpus/index1.htm). [4] Näiden suositusten lisäksi asiantuntijat ovat äskettäin saaneet valmiiksi Corpus jurisin tarpeellisuutta, oikeutusta ja toteutettavuutta koskevan merkittävän vertailevan tutkimuksen, jossa analysoidaan Euroopan syyttäjäviranomaisen mahdollisia vaikutuksia kansallisiin syytejärjestelmiin: La mise en oeuvre du Corpus juris dans les États membres, Mireille Delmas-Marty / J.A.E. Vervaele, Intersentia, Utrecht, 2000. Corpus jurisin laatijat ovat määritelleet, minkälainen olisi riippumaton Euroopan syyttäjäviranomainen, jonka tehtävänä olisi yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevissa asioissa johtaa tutkintaa ja toimia syyttäjänä toimivaltaisissa kansallisissa tuomioistuimissa sekä niveltää toimintansa kansallisiin menettelyihin. Organisaation olisi oltava hyvin hajautettu. Euroopan syyttäjäviranomainen tukeutuisi jäsenvaltioissa valtuutettuihin Euroopan syyttäjäviranomaisiin. Tällä tavoin taataan yhteys yhteisön järjestelmän ja kansallisten oikeusjärjestelmien välillä. 2.2. Uudistuksen kohde Tätä taustaa vasten komissio suosittelee riippumattoman Euroopan syytäjäviranomaisen perustamista suojaamaan yhteisön taloudellisia etuja. Tämä täydentäisi komission täydentävässä lausunnossaan hallitustenväliselle konferenssille 1. maaliskuuta 2000 ehdottamaa yhteisön tuomioelinjärjestelmän uudistamista [5] oikeudellisella elimellä, jonka tehtävänä olisi toimia syyttäjänä jäsenvaltioiden toimivaltaisissa tuomioistuimissa ja joka kykenisi harjoittamaan jatkuvaa rikostutkinnan valvontaa yhteisön alueella tarkoituksena lainsäädännön noudattaminen ja yhteisön varojen suojaaminen. Tarkoituksena ei ole yhteisöllistää rikoksista tuomitsemista, joka kuuluisi edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. [5] Komission täydentävä asiakirja hallitustenväliselle konferenssille toimielinten uudistamisesta -Euroopan yhteisöjen tuomioistuinjärjestelmän uudistaminen (KOM/2000/0109 lopullinen). 2.3. Uudistuksen yksityiskohdat Komission mielestä perustamissopimukseen tarvittavissa muutoksissa voidaan rajoittua määräämään Euroopan syyttäjäviranomaisen nimittämisestä ja erottamisesta sekä määrittelemään hänen tehtävänsä ja viran tärkeimmät tunnusmerkit uudessa 280 a artiklassa. Perustamissopimuksessa määrättäisiin, että Euroopan syyttäjäviranomaisen perussäännöstä ja tehtävistä säädetään tarkemmin johdetussa oikeudessa. 2.3.1. Euroopan syyttäjäviranomaisen nimittäminen (uuden 280 a artiklan 1 ja 2 kohta) Komissio ehdottaa, että neuvosto nimittäisi Euroopan syyttäjäviranomaisen määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamentilta puoltavan lausunnon saatuaan. Ehdotuksen tekeminen kuuluisi komissiolle, koska sillä on erityisvastuu yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta. Ehdotus tehtäisiin esimerkiksi ehdokasluettelona, josta neuvosto voisi valita Euroopan syyttäjäviranomaisen. Komissio pitää yhtä lailla tarkoituksenmukaisena määrätä, millä edellytyksillä Euroopan syyttäjäviranomainen voidaan erottaa (uuden 280 a artiklan 2 kohta). Komissio ehdottaa Euroopan syyttäjäviranomaisen toimikaudeksi kuutta vuotta. Samaa henkilöä ei voitaisi nimittää uudeksi toimikaudeksi (uuden 280 a artiklan 1 kohta). Euroopan syyttäjäviranomaisen keskeistä erityisluonnetta on korostettava: se on riippumaton oikeudellinen elin (uuden 280 a artiklan 2 kohta). Tarkistetussa perustamissopimuksessa määrättäisiin, että näitä keskeisiä tekijöitä lukuun ottamatta syyttäjäviranomaisen perussäännöstä (kokoonpano, kotipaikka jne.) säädetään yhteisön johdetussa oikeudessa EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (määräenemmistö neuvostossa ja yhteispäätösmenettely parlamentin kanssa). 2.3.2. Euroopan syyttäjäviranomaisen tehtävien harjoittaminen (uuden 280 a artiklan 3 kohta) Euroopan syyttäjäviranomaisen tehtävien harjoittaminen sekä rikosoikeuden aineellisten sääntöjen että rikosprosessioikeuden kannalta moitteettomasti edellyttää erityistä järjestelmää, jossa rajoitutaan yhteisön taloudellisia etuja koskevaan toimintaan. Neuvoston olisi annettava tätä koskevat säännökset yhteispäätösmenettelyssä. Jotta syyttäjäviranomaisen toimivalta olisi selvä, olisi yhteisön taloudellisia etuja haittaavaan toimintaan liittyvien rikosten (petosten, lahjonnan, rahanpesun jne.) tunnusmerkistö ja niistä määrättävät rangaistukset määriteltävä selvemmin yhteisön tasolla. Olemassa olevat eroavaisuudet sopivat huonosti yhteen rikosoikeuden tinkimättömyyden kanssa, jos tarkoituksena on taata yhteisön taloudellisten etujen tehokas ja yhtäläinen suojelu. Yhteisön oikeutta toteuttavina yleisinä tuomioistuimina jäsenvaltioiden tuomioistuinten olisi voitava soveltaa yhteistä rikosten tunnusmerkistöä yhdenmukaisesti kansallisissa oikeusjärjestelmissä, mikä edellyttää erityisten säännösten antamista. Edellä mainitun 26. heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen yhteydessä neuvotellut välineet ovat hyvä perusta, sillä niiden sisällöstä jäsenvaltiot ovat yhtä mieltä. Lisäksi on välttämätöntä säätää syyttäjäviranomaisen toimintaa koskevista menettelyistä (esim. asian vireillepano, tutkintavaltuudet, tutkinnan aloittaminen ja päättäminen) ja oikeudellisesta valvonnasta (esim. niiden toimien valvonta, joita syyttäjäviranomainen toteuttaa kansallisen tuomioistuimen valtuuttamana tai valtuutuksetta). Corpus jurisissa esitetään eräitä vaihtoehtoja menettelysäännöiksi ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja syyttäjäviranomaisen työn koordinointia koskeviksi säännöiksi, joista olisi säädettävä tarkemmin johdetussa oikeudessa kansallisia oikeusjärjestelmiä ja -perinteitä kunnioittaen. Tämän vuoksi on säädettävä EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti - petoksen määritelmästä (uuden 280 a artiklan 3 kohdan a alakohta), - syyttäjäviranomaisen toimintaan sovellettavista menettelyistä sekä todisteiden hyväksyttävyydestä (uuden 280 a artiklan 3 kohdan b alakohta), - syyttäjäviranomaisen toimenpiteiden oikeudelliseen valvontaan sovellettavista säännöksistä, jotka ovat viranhoidon kannalta välttämättömiä (uuden 280 a artiklan 3 kohdan c alakohta). Näissä johdetun oikeuden säännöksissä olisi myös määriteltävä, miten yhteisön järjestelmä ja kansalliset tuomioistuinjärjestelmät liittyvät yhteen. *** Yhteenvetona komissio ehdottaa hallitustenväliselle konferenssille, että perustamissopimuksessa olevia yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevia nykymääräyksiä täydennetään oikeusperustalla, jonka nojalla olisi mahdollista: * nimittää riippumaton Euroopan syyttäjäviranomainen, joka toimii syyttäjänä jäsenvaltioiden toimivaltaisissa tuomioistuimissa yhteisön taloudellisten etujen suojelua koskevissa asioissa tätä koskevien erityissäännösten mukaisesti * antaa myöhemmin johdetussa oikeudessa: - syyttäjäviranomaisen perussääntö - Euroopan syyttäjäviranomaisen harjoittamaa taloudellisten etujen suojelua koskevat aineellisen oikeuden säännökset (rangaistavat teot, rangaistukset) - rikosoikeudellista menettelyä ja todisteiden hyväksyttävyyttä koskevat säännökset - syyttäjäviranomaisen viranhoidossaan toteuttamien toimenpiteiden oikeudellista valvontaa koskevat säännökset. EY:n perustamissopimuksen sanamuoto 280 artikla 1. Yhteisö ja jäsenvaltiot suojaavat yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta laittomalta toiminnalta tämän artiklan mukaisesti toteutettavilla toimenpiteillä, joilla on ennaltaehkäisevä vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan jäsenvaltiossa. 2. Jäsenvaltiot toteuttavat samat toimenpiteet suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan petolliselta menettelyltä. 3. Jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa, jonka tarkoituksena on suojata yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän sopimuksen muiden määräysten soveltamista. Tätä varten ne yhdessä komission kanssa järjestävät toimivaltaisten viranomaistensa kiinteän ja säännöllisen yhteistoiminnan. 4. Neuvosto toteuttaa tämän sopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen ja tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan tarvittavat toimenpiteet yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi petolliselta menettelyltä ja tällaisen menettelyn torjumiseksi tarkoituksena tehokkaan ja yhtäläisen suojelun tarjoaminen jäsenvaltioissa. Nämä toimenpiteet eivät koske kansallisen rikosoikeuden soveltamista tai kansallista oikeudenhoitoa. 5. Komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa antaa vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle selvityksen tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Muutosehdotus Uusi 280 artikla 1. Yhteisö ja jäsenvaltiot suojaavat yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta laittomalta toiminnalta tämän artiklan mukaisesti toteutettavilla toimenpiteillä, joilla on ennaltaehkäisevä vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan jäsenvaltiossa. 2. Jäsenvaltiot toteuttavat samat toimenpiteet suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan petolliselta menettelyltä. 3. Jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa, jonka tarkoituksena on suojata yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän sopimuksen muiden määräysten soveltamista. Tätä varten ne yhdessä komission kanssa järjestävät toimivaltaisten viranomaistensa kiinteän ja säännöllisen yhteistoiminnan. 4. Neuvosto toteuttaa tämän sopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen ja tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan tarvittavat toimenpiteet yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi petolliselta menettelyltä ja tällaisen menettelyn torjumiseksi tarkoituksena tehokkaan ja yhtäläisen suojelun tarjoaminen jäsenvaltioissa. Nämä toimenpiteet eivät koske kansallisen rikosoikeuden soveltamista tai kansallista oikeudenhoitoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 280 a artiklan määräysten soveltamista. 5. Komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa antaa vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle selvityksen tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä. 280 a artikla 1. Myötävaikuttaakseen 280 artiklan 1 kohdan tavoitteiden toteuttamiseen neuvosto nimittää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja saatuaan Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon kuudeksi vuodeksi Euroopan syyttäjäviranomaisen, jota ei voida nimittää uudeksi toimikaudeksi. Euroopan syyttäjäviranomaisen tehtävänä on yhteisön taloudellisia etuja loukkaavaan rikkomiseen syyllistyneiden henkilöiden tekojen tutkinta ja syytteeseen asettaminen tuomioistuimessa sekä tällaisia rikkomisia koskevien syytteiden ajaminen jäsenvaltioiden toimivaltaisissa tuomioistuimissa 3 kohdan säännösten mukaisesti. 2. Euroopan syyttäjäviranomainen valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus on kiistaton ja jotka täyttävät kotimaassaan korkeimpien tuomarin virkojen kelpoisuusvaatimukset. Tehtäväänsä hoitaessaan Euroopan syyttäjäviranomainen ei pyydä eikä ota ohjeita miltään taholta. Jos hän ei enää täytä tehtävänsä edellyttämiä vaatimuksia tai hän on syyllistynyt vakavaan virheeseen, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin voi Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä erottaa hänet. Neuvosto vahvistaa Euroopan syyttäjäviranomaisen perussäännön 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 3. Neuvosto vahvistaa 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen Euroopan syyttäjäviranomaisen tehtävien suorittamista koskevat ehdot antamalla erityisesti a) säännöksiä, joissa vahvistetaan petosten ja yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvan muun laittoman toiminnan tunnusmerkistö sekä kustakin rangaistavasta teosta määrättävä rangaistus; b) säännöksiä Euroopan syyttäjäviranomaisen toimintaan sovellettavista menettelyistä sekä todisteiden hyväksyvyyttä koskevat säännöt; c) säännöksiä, joita sovelletaan Euroopan syyttäjäviranomaisen viranhoidossaan toteuttamien prosessitoimien oikeudelliseen valvontaan.