Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä (Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen)" CdR 75/98 fin -



Virallinen lehti nro C 051 , 22/02/1999 s. 0041 - 0047



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä (Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen)" (1999/C 51/07) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon ympäristöstä ja työllisyydestä (Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen) KOM(97) 592 lopull., ottaa huomioon komission 26. marraskuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen alakohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. maaliskuuta 1998 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "Maankäyttö Taajama-asiat Energia Ympäristö" tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 4:n 22. huhtikuuta 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 75/98 rev. 2, jonka esittelijä oli José Ramón García Cañal ja hänen tilallaan sittemmin Leonardo Verdín, hyväksyi 18. 19. marraskuuta 1998 pitämässään 26. täysistunnossa (marraskuun 19. päivän kokouksessa) enemmistön äänin seuraavan lausunnon. I. JOHDANTO Voimavaraongelma 1. Alueiden komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että työttömyys on yksi tärkeimmistä haasteista, joihin Euroopan talouksien on vastattava tällä hetkellä. Työttömyyden seurauksena on käytettävissä olevien henkilöresurssien alikäyttö. 2. AK katsoo, että useita vuosikymmeniä jatkuneen kasvun jälkeen ympäristön saastumiseen ja luonnonvarojen ehtymiseen liittyvät ongelmat ovat siinä määrin lisääntyneet, että talouskasvumallia on tarpeen tarkistaa. Nykyinen luonnonvarojen liikakäyttö saattaa vaarantaa tulevan talouskasvun. Luonnonympäristön liiallinen hyödyntäminen liittyy läheisesti teollisuusmaiden tuotanto- ja kulutusmalleihin. Koska Euroopan valtiot kuuluvat teollisuusmaiden ryhmään, ne ovat omalta osaltaan vastuussa tilanteesta. Ympäristöä pilaavat eniten tehdas- ja energiateollisuus, teollistettu maatalous ja liikenne, mutta myös kotitalouksien kulutustottumukset. Poliittinen toimivalta 3. Lausunnon aiheena oleva Euroopan komission tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä perustuu Amsterdamin Eurooppa-neuvoston päätelmiin (kesäkuulta 1997), jotka on sisällytetty äskettäin allekirjoitettuun Amsterdamin sopimukseen. 4. AK pitää myönteisenä, että uudessa sopimuksessa EU:n ympäristö- ja työllisyysongelmia pidetään erityisen tärkeinä. 5. Amsterdamissa tehtyjen työllisyyteen liittyvien sopimusten mukaisesti komissio ehdotti tiedonannossaan "Ehdotus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 1998" (1. lokakuuta 1997) useita toimintalinjoja, jotka muodostivat puitteet työllisyyttä käsitelleessä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa 20. 21. marraskuuta 1997 Luxemburgissa käydylle keskustelulle. AK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoissa on keskityttävä kyseisiin toimintalinjoihin. Näin voidaan taata, että käynnissä oleva talouden elpyminen luo samalla korkealaatuisia kestäviä työpaikkoja ja vakaan makrotaloudellisen ympäristön. 6. AK suhtautuu myönteisesti siihen, että uudessa Amsterdamin sopimuksessa kestävän kehityksen saavuttaminen on määritelty yhdeksi unionin nimenomaisista tavoitteista ja että yhteisön politiikalla pyritään saavuttamaan korkea suojelutaso huomioimalla alueiden ja kuntien väliset erot ja ottamalla lähtökohdaksi varovaisuus ja ennalta ehkäisevä toiminta, ympäristövahinkojen korjaaminen mieluiten niiden lähteellä sekä "saastuttaja maksaa" -periaate. II. YMPÄRISTÖN JA TYÖLLISYYDEN VÄLISET YHTEYDET Talouskasvu ja kestävä kehitys 7. AK:n mielestä lausunnon johdanto-osassa mainitun voimavaraongelman ratkaisu edellyttää sellaisen uuden kasvumallin käyttöönottoa, joka on sopusoinnussa ympäristönsuojelun kanssa ja jonka avulla pystytään luomaan työpaikkoja. Euroopan komission valkoisessa kirjassa, joka käsittelee kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä, todetaan, että "eräs uuden kehitysmallin tärkeä tavoite on katkaista menestyvän talouden ja ympäristön saastumisen välinen suora suhde". Pyrkimyksenä olisi saavuttaa kestävä talouskehitys kunnioittamalla ympäristöä ja vaarantamatta luonnonvarojen tulevaa käyttöä. 8. Ympäristön kanssa sopusointuisten uusien prosessien ja tuotteiden kehittäminen edellyttää entistä puhtaampien ja vähemmän voimaperäisten uusien teknologioiden käyttöönottoa luonnonvaroja hyödynnettäessä, mitä varten on tehtävä uusien työpaikkojen luomista edistäviä uusia investointeja. Näin olisi mahdollista päästä samanaikaisesti kahteen asetettuun tavoitteeseen. Kohti kestävän kehityksen ja täystyöllisyyden Eurooppaa 9. AK katsoo, että kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen merkitsee seuraavien tavoitteiden yhdistämistä: kilpailukykyinen talous, saasteiden vähentäminen, energian- ja raaka-aineiden käytön tehostaminen sekä työllisyysasteen kohottaminen. Tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävien toimien kehittäminen edellyttää perehtymistä ympäristön ja työllisyyden väliseen suhteeseen. 10. Ympäristön ja työllisyyden välisiä suhteita tarkasteltiin perusteellisesti komission ja Euroopan parlamentin toukokuussa 1997 järjestämässä ympäristö- ja työllisyyskonferenssissa. Tarkastelu osoitti, että ympäristötoimenpiteiden käyttöönotolla on sekä myönteisiä että kielteisiä työllisyysvaikutuksia. 11. AK:n käsityksen mukaan myönteisiä vaikutuksia syntyy tuotettaessa ympäristöhyödykkeitä ja -palveluita, jotka on tapana sisällyttää nimikkeeseen ympäristöteollisuus tai ekoteollisuus. Tällaisiin toimintoihin on lisättävä puhtaiden teknologioiden alaan kuuluvat toimet, uusiutuvat energialähteet, jätteiden kierrätys, luonnon- ja maisemansuojelu sekä taantuneiden kaupunkialueiden kohentaminen. Näin luodaan suoraan uusia työpaikkoja, mutta lisäksi toimilla on epäsuoria vaikutuksia muihin talouselämän aloihin ympäristöteollisuuden ostaessa välihyödykkeitä ja -palveluita ja alan työntekijöiden lisätessä kulutustaan. 12. AK on tietoinen siitä, että ympäristönormien täytäntöönpanolla saattaa olla kielteisiä työllisyysvaikutuksia säännellyillä aloilla. Tällaisia vaikutuksia ovat käytännössä kilpailuhaitat, tehtaiden sulkeminen ja teollisuuden siirtyminen toiselle paikkakunnalle. 13. AK tähdentää, että kielteiset kilpailuvaikutukset riippuvat ennen kaikkea kyseisestä alasta tai yritystyypistä. Ympäristölainsäädännön täytäntöönpanokustannukset ovat korkeammat saastuttavilla ja luonnonvarojen käyttöön perustuvilla aloilla tai sitten sellaisilla aloilla tai yrityksissä, joiden kilpailukyky on heikentynyt, jolloin kilpailuongelmista ei voida syyttää pelkästään ympäristövaatimuksia. 14. AK katsoo, että on kyseenalaista syyttää tehtaiden sulkemisesta tai teollisen tuotannon supistamisesta koituvista epäsuotuisista työllisyysvaikutuksista yksinomaan ympäristöpolitiikkaa, sillä tavallisesti tämänkaltaisiin päätöksiin ajaudutaan lukuisten kielteisten tekijöiden vuoksi. 15. AK toteaa teollisuuden sijoittamispäätöksistä tehtyjen tutkimusten perusteella, että teollisuuslaitoksen sijoittamisesta päätettäessä ympäristövaatimukset ovat ratkaiseva tekijä ainoastaan hyvin konkreettisissa tapauksissa, kun on kyse erittäin saastuttavista ja tavallisesti taantuvista teollisuudenaloista. 16. Koska ympäristöpolitiikat on suunniteltava siten, että ne vahvistavat myönteisiä ja lievittävät kielteisiä vaikutuksia, AK yhtyy komission tiedonannossa ympäristöstä ja työllisyydestä korostettuihin kolmeen näkökohtaan, jotka on huomioitava ympäristöpolitiikkoja laadittaessa: taloudellisten välineiden käyttö, ympäristön kohentamiseen tähtäävät investoinnit käyttämällä uusia ja vähemmän saastuttavia teknologioita, joilla korvataan piipunpääratkaisut, sekä kyseisten yritysten kilpailukyvyn parantaminen. Siirtymävaiheen hallitseminen 17. AK:n käsityksen mukaan on erittäin aiheellista kiinnittää erityistä huomiota strategiaan, jonka avulla edistetään siirtymistä kohti kestävän kehityksen mallia ja lievennetään siirtymävaiheen mahdollisia epäsuotuisia vaikutuksia kansainväliseen kilpailukykyyn sellaisilla aloilla, alueilla ja kunnissa, jotka saattavat reagoida tiukemman ympäristöpolitiikan kehittämiseen herkemmin kuin muut. On hyvä, että ehdotetaan politiikan asteittaista toteuttamista, laajaa kansainvälistä yhteensovittamista ja ympäristökustannusten suuntaamista sekä alueittain että aloittain. III. YMPÄRISTÖÄ JA TYÖPAIKKOJA TUKEVAT POLITIIKAT Kiireelliset tehtävät 18. AK yhtyy komission mielipiteeseen siitä, että kestävän kehityksen saavuttaminen edellyttää edellä mainittujen ympäristönäkökohtien ja tukipolitiikkojen yhdistämistä EU:n alueella pahiten ympäristöä pilaavilla aloilla. Tällaisella strategialla saavutetaan myönteisten ympäristövaikutusten lisäksi myönteisiä työllisyysvaikutuksia ja parannetaan samalla Euroopan kilpailukykyä kokonaisvaltaisesti rakennemuutosprosessin yhteydessä. AK korostaa, ettei ympäristönsuojeluun sijoittamista voida perustella ainoastaan työllisyyspolitiikalla, vaan siihen on ryhdyttävä ensisijaisesti ympäristönsuojelun vuoksi. Tämän vuoksi, vaikka ohjelma perustuukin tutkimustietoon, komitea suhtautuu epäillen komission 180 miljardin ecun sijoitusohjelmiin, joilla luodaan puoli miljoonaa työpaikkaa. Myös Euroopan väestön kulutustottumuksia on pyrittävä muuttamaan, mikä puolestaan vaikuttaa seuraavilla aloilla tapahtuviin muutoksiin: Tehdasteollisuus 19. AK:n mielestä entistä tiukemman lainsäädännön soveltaminen, puhtaampien ja tehokkaampien teknologioiden käyttöönotto, ympäristöä säästävien tuotteiden kehittäminen ja laatuun keskittyvien yrityspolitiikkojen vakiinnuttaminen merkitsevät monilla teollisuudenaloilla huomattavaa kasvupotentiaalia, koska niiden ansiosta yritysten kilpailukyky paranee ja markkinat laajenevat. Kaikki tämä edistää ympäristöä säästävien tuotannonalojen ja hyödykkeiden vakiintumista. 20. AK katsoo komission tavoin, että työn ja yritysten uudelleenorganisoinnin mukanaan tuomat odotetut muutokset, varsinkin alihankinnan vilkastumisen aiheuttamat muutokset vaikuttavat merkittävästi pk-yritysten kykyyn luoda työpaikkoja. Liikenne 21. AK katsoo, että tärkeimmät alan ongelmat johtuvat maantieliikenteen intensiivisestä käytöstä, jolla on selvästi kielteisiä ympäristövaikutuksia, sekä Euroopan nykyisten rautatie- ja laivaliikenneverkkojen tehottomuudesta. Tässä yhteydessä komitea viittaa edistyksellisen ja kestävän liikennepolitiikan periaatteisiin, sellaisina kuin ne on mainittu sen 14. toukokuuta 1998 antamassa päätöslauselmassa "Alueiden ja kuntien eurooppalainen peruskirja edistyksellisestä ja kestävästä liikennepolitiikasta" (). On tehtävä kaikki mahdollinen siinä esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. 22. Tämän vuoksi AK suhtautuu myönteisesti EU:ssa toteutettaviin alan toimiin: rautatie-, joki- ja meriliikenteen kehittäminen; yhdistelmäliikenteen edistäminen; kaupunkien sisäisten ja kaupunkeja yhdistävien julkisten liikennemuotojen käyttö; uusien, ympäristöä säästävien liikennemuotojen käyttö; liikenteen älykkäiden tukijärjestelmien käyttöönotto sekä autoteollisuuden innovaatiot ja tekninen kehittäminen. Kaikki nämä aloitteet mahdollistavat kestävämmän liikenteen ja ovat samalla omalta osaltaan edistämässä työpaikkojen luomista. Energiantuotanto 23. AK:n mielestä on välttämätöntä etsiä ympäristöä säästävä energiamalli, joka käyttää luonnonvaroja tehokkaammin hyväkseen. On siis kehitettävä toimia, jotka on suunnattu energian säilyttämiseen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön. AK on tyytyväinen toimiin, joita eräät erityisen aktiivisesti alalla toimivat jäsenvaltiot (kuten Tanska ja Saksa) ovat toteuttaneet. Toimet ovat lisäksi omiaan parantamaan työllisyyttä. Maatalouskäytännöt 24. Vuonna 1992 toteutetussa YMP:n uudistuksessa siihen lisättiin toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ympäristönäkökohtien sisällyttäminen maatalousalaan. Sama tavoite on myös Agenda 2000:lla, jossa todetaan tarve saavuttaa nykyistä parempi tasapaino laadukkaiden maataloustuotteiden tarjonnan ja luonnonympäristön suojelun välillä, luonnonvarat (vesi ja maaperä) mukaan lukien. 25. AK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että tiedonannossa ympäristöstä ja työllisyydestä mainitut neljä alaa ovat työpaikkojen luomisen kannalta erityisen merkittäviä. Alat ovat arvokkaiden maisemien, luonnonalueiden ja elinympäristöjen säilyttäminen ja suojelu; kestävä metsätalous; uudenlaisen, muuhun kuin elintarviketuotantoon liittyvän maataloustuotannon kehittäminen ja käyttö sekä luomuviljelyn kehittäminen. Kulutusrakenteet ja kotitaloudet 26. Kuluttajien tottumukset suuntautuvat uusille aloille, ympäristöä säästäviin tuotteisiin. Muutos vaikuttaa suoraan kyseisiin aloihin, koska yritysten on sopeutettava tuotantonsa uudenlaiseen kysyntään. 27. AK yhtyy komission käsitykseen, jonka mukaan kaikki toimet, joiden tarkoituksena on antaa sekä kuluttajille että tuottajille tietoa välttämättömyydestä lisätä "vihreiden" hyödykkeiden käyttöä ja palveluita ja omaksua ympäristön kanssa sopusointuisia käyttäytymismalleja, vahvistavat eri aloilla toteutettavien oheistoimien vaikutusta. Alueelliset näkökohdat 28. Koska ympäristön pilaantumisella on tietyillä alueilla välittömiä vaikutuksia, AK korostaa erityisesti ongelman alueellista ulottuvuutta. Vaikka ympäristö ei olekaan pilaantunut samassa määrin kaikilla Euroopan alueilla ja kaikissa kunnissa, niillä on kuitenkin kaksi yhteistä tekijää: tarve elvyttää kaupunkialueet ja saada asukkaat palaamaan niille sekä tarve säilyttää maaseutualueiden luonnonympäristö ja väestö. Näihin kahteen näkökohtaan sisältyy puolestaan merkittäviä mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja. Ryhdyttäessä toimiin ympäristökuormituksen haitallisten vaikutusten korjaamiseksi täytyy ottaa huomioon myös valtiokohtaiset, alueelliset ja paikalliset olosuhteet kuten ilmastoon, maahan ja vesistöön, kasvistoon ja eläimistöön sekä geologiaan liittyvät seikat. Tämä koskee erityisesti unionin sellaisia osia, joissa maantieteelliset luonnonolosuhteet poikkeavat monessa suhteessa unionin muissa osissa vallitsevista olosuhteista. Kaupunkien kehittäminen 29. Useimmilla Euroopan kaupunkialueilla on aihetta korjata sellaisen talouskasvun seurauksia, jossa ympäristövaikutuksia ei ole otettu huomioon. Kaupunkien keskustan ja rakennusten kohentaminen, perusrakenteiden kehittäminen ja parantaminen, eräiden lähiöiden sosiaalinen kriisitilanne ja lähiöiden mahdollinen välttämätön kunnostaminen, vanhojen teollisuusalueiden väistämätön uudelleensuuntaaminen, historiallisen kulttuuriomaisuuden hyödyntäminen ja säilyttäminen tai kaupunkiväestön kasvava kiinnostus viheralueisiin on saanut monet kaupungit tarkistamaan taajamapolitiikkaansa. 30. AK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että kaupunkien uudistuspolitiikkojen avulla on mahdollista luoda paljon uusia työpaikkoja. Maan tehokas hyödyntäminen 31. Maan jatkuva hyödyntäminen, käytettävien maa-alueiden rajallisuus ja maan rasittaminen edellyttävät vastaisuudessa yleisesti maan käytön tehostamista maan kierrättämisen, uudelleen käyttämisen ja muokkaamisen keinoin. Ne ovat toimia, jotka tarjoavat yleensä suuria työllistämismahdollisuuksia. Maaseudun kehittäminen 32. Euroopan maaseutualueiden ympäristön pilaantuminen on saanut useissa tapauksissa alkunsa maaltapaosta, jonka seurauksena entiset viljelysmaat on hylätty, ja näin ollen ympäristön perinteiset säilyttämismenetelmät ovat kadonneet. Maaseutuympäristöä pilaa myös viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana tapahtunut viljelymenetelmien jatkuva tehostuminen. Näin on luonnon monimuotoisuus kadonnut, maaperää vaivaa eroosio, ja nitraatit ja kasvinsuojeluaineet ovat saastuttaneet veden. Voimaperäinen matkailu vaarantaa eräiden luonnonalueiden, kuten rannikko- ja vuoristoalueiden ekologista tasapainoa. 33. AK yhtyy komission Agenda 2000:ssa tekemiin ehdotuksiin ja katsoo niiden luovan työpaikkoja maanviljelysalueille tai maaseudulle ylipäätään työvoimavaltaisilla aloilla, kuten luomuviljely, metsänhoito, luonnonsuojelu ja uusien palveluiden, esim. maatilamatkailun kehittäminen. Tukipolitiikat 34. Komissio ehdottaa tiedonannossaan ympäristöstä ja työllisyydestä ympäristön ja kestävän kehityksen viidennen toimintaohjelman mukaisesti sellaisten mekanismien käyttöönottoa, joilla taataan ympäristölainsäädännön tehokas täytäntöönpano. Komissio korostaa sellaisen verotuspolitiikan kehittämistä, joka on suunnattu sekä ympäristö- että työllisyystavoitteiden saavuttamiseen, ja toteaa, että ympäristönäkökohdat on yhdistettävä muihin politiikkoihin (tutkimus ja teknologinen kehittäminen, julkiset hankinnat, kauppapolitiikka sekä työllisyyspolitiikka ja koulutus). Yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpano 35. Komission tiedonannossa yhteisön ympäristölainsäädännön voimaan saattamisesta () esitetään, miten EU:n jäsenvaltiot voivat parantaa ja tehostaa ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa. AK on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että edistystä tarvitaan ja että on käynnistettävä mekanismeja, joilla taataan lainsäädännön asianmukainen soveltaminen ja tehokas käytännön täytäntöönpano. Koska heikoimmin kehittyneillä unionin jäsenvaltioilla, alueilla ja kunnilla on vähiten voimavaroja käytettävissään, AK:n mielestä merkittävä osa yhteisön rahastojen tuista olisi osoitettava ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon kannalta välttämättömiin investointeihin. Työllisyyttä ja ympäristön säästämistä edistävä verotus 36. AK katsoo, että EU:n alueella työvoimaverotus on viime vuosina kiristynyt, ja työlle on sälytetty liian suuria kustannuksia, joilla rangaistaan työvoiman käyttöä. Komitea yhtyy komission tiedonannossa ympäristöstä ja työllisyydestä ilmaistuun tarpeeseen korjata tilanne helpottamalla työn verotuspainetta ja lisäämällä samanaikaisesti muita veroja ympäristö- ja energiaverot mukaan lukien jolloin toimenpide on verotuksellisesti neutraali. Teknologian arvioiminen ja kehittäminen 37. AK toteaa komission tapaan, että ottamalla ympäristönäkökohdat huomioon kehitettäessä T& K-politiikkoja ympäristöä voidaan suojella ja sen tilaa parantaa. Lisäksi näin parannetaan tutkimukseen panostavien maiden ympäristöalan kilpailuasemaa, minkä ansiosta alan kasvu nopeutuu ja sille luodaan uusia työpaikkoja. 38. AK panee tyytyväisenä merkille, että komission tiedonannossa "Huomisen keksiminen" () kestävään kehitykseen ja työllisyyteen kiinnitetään huomiota yhtenä Euroopan unionin tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennen puiteohjelman pääaiheista, mikä osoittaa selvästi, että yhteisön TTK-politiikassa arvostetaan kestävää kehitystä ja työllisyyttä. 39. AK:n mielestä komission esittämä ajatus joustavan tiedonvaihtojärjestelmän kehittämisestä on erittäin asiallinen. Järjestelmän avulla saataisiin tietoa uusimmista, työllisyyden kannalta myönteisistä ympäristöteknologioista, ja julkisen ja yksityisen sektorin yritykset ja instituutiot saisivat siitä helposti ajantasaista tietoa. Tietojen levittäminen 40. Komission tiedonannossa ympäristöstä ja työllisyydestä todetaan toteutetun lukuisia aloitteita, joiden tarkoituksena on antaa sekä sijoittajille että kuluttajille tietoa ympäristöä säästävistä tuotantomenetelmistä, tuotteista ja palveluista julkaisujen, tietokantojen, kokousten, ympäristömerkkien jne. avulla. 41. AK:n mielestä on myönteistä, että tiedonannossa korostetaan kuitenkin tarvetta ylläpitää ja kehittää tiedotustoimia edelleen tulevaisuudessa. Komitea suosittelee lisäksi, että Euroopan ympäristökeskus sekä alueet ja paikallisyhteisöt vaihtavat keskenään tietoja entistä vilkkaammin. Kotimaan- ja ulkomaanmarkkinat 42. Komitea muistuttaa, että Euroopan sisämarkkinat tarjoavat Euroopan yrityksille historiallisen mahdollisuuden parantaa tarjontaansa, käyttää hyväkseen suurtuotantoa ja saada ylipäätään kilpailuetua maailmanmarkkinoilla. EU:n ympäristösektori voi käyttää hyväkseen näitä etuja, joiden tarjoamia mahdollisuuksia voitaisiin lisätä ympäristöä saastuttamattomien prosessien, hyödykkeiden ja palveluiden tehokkaampaan käyttöön tähtäävillä erityispolitiikoilla. Eräs tehokas toimenpide olisi ympäristönäkökohtien huomioiminen julkisissa hankinnoissa. AK antaa tukensa komission aloitteelle laatia aiheesta lähiaikoina tiedonanto. 43. Lisäksi AK toteaa, että koska julkiset hankinnat ovat taloudellisesti merkittäviä, niiden vapauttaminen saattaa säästää huomattavasti yhteiskunnan varoja. Tällöin ne voidaan suunnata ympäristöön liittyvien julkisten hankkeiden, hyödykkeiden ja palveluiden kysynnän kasvattamiseen. Työmarkkinapolitiikkojen tarkastelu 44. AK:n mielestä on erittäin tärkeää, että aktiivisilla työmarkkinapolitiikoilla (ammattikoulutus ja koulutus) pyritään huolehtimaan ympäristötoimien ja -teknologioiden mahdollisesti synnyttämistä tarpeista. Rahoitustuki 45. AK panee tyytyväisenä merkille, että sekä komissio että Euroopan parlamentti ovat ilmaisseet tarpeen lisätä yhteisön talousarvion menojen ympäristöosuutta. 46. AK kannattaa rakennerahastojen ja koheesiorahaston tiettyjen määrärahojen kohdentamista ympäristöön liittyviin hankkeisiin ja sitä, että rakennerahastojen tukikelpoisuusvaatimuksiin sisältyy hankkeen ympäristövaikutusten arviointi tuensaaja-alueilla ja -kunnissa direktiivien 85/337/ETY, 96/61/EY ja 97/11/EY () mukaisesti. Toisaalta on tärkeää noudattaa edelleen vakiintunutta strategiaa tukemalla sellaisia hankkeita, jotka edistävät ympäristödirektiivien täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. 47. AK pitää myönteisenä, että YMP:hen on sisällytetty nimenomaisesti ympäristöön liittyviä oheistoimenpiteitä, joilla pyritään tukemaan maaseutualueiden kestävää kehitystä ja vastaamaan ympäristöpalveluiden kasvavaan kysyntään. 48. AK pitää erittäin myönteisenä, että komissio on maininnut Agenda 2000:ssa tarpeen sisällyttää ympäristö- ja työllisyystavoitteet rakennerahastojen ja koheesiorahaston uusiin asetusehdotuksiin ja YMP:n kehittämiseen sekä varsinkin maaseutupolitiikkaan. 49. AK:n mielestä komission tiedonannossa ympäristöstä ja työllisyydestä esitetty ehdotus käyttää ympäristöpalveluiden käyttäjiltä kerättyjä maksuja vaihtoehtoisena rahoituslähteenä on kiintoisa. Se helpottaisi tämänkaltaisten menojen jäsenvaltioiden ja alueiden talousarvioihin aiheuttamia paineita. Myös ympäristörikkomuksista perittäviä rangaistusmaksuja ja sakkoja voitaisiin käyttää tähän tarkoitukseen, ja ne voitaisiin ohjata takaisin sille alueelle, jolla rikkomus on tapahtunut. IV. TULEVAISUUDEN KYSYMYKSIÄ TÄRKEIMMÄT TOIMET 50. AK katsoo aiheelliseksi tehdä joitakin huomioita komission tiedonannossa ympäristöstä ja työllisyydestä esitetyistä viidestä toimesta. Ensimmäinen toimi (Ympäristön ja yhteiskunnan esikuva-analyysi) 51. AK:n mielestä komission olisi hyvä korostaa tämän toimen yhteydessä tarvetta parantaa ympäristötilastoja sekä EU:n tasolla että jäsenvaltioissa, sisällyttää ekologiset näkökohdat alakohtaisiin tilastoihin teollisuus, energia, maatalous ja liikenne yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden antamat ympäristökulutusta koskevat tiedot sekä ottaa käyttöön tietotekniset ja telemaattiset perusrakenteet, joita tarvitaan ympäristöstä ja varsinkin parhaista saatavilla olevista teknologioista ja esikuva-analyysista tiedottamisen valmistelussa ja levittämisessä. 52. AK haluaa korostaa tarvetta edistää tiedon välittämistä alueille ja paikallisyhteisöille ja pyytää komissiolta apua tämänsuuntaisten hankkeiden kehittämiseen. 53. AK:n mielestä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota fyysisten osoittimien kehittämiseen ja jäsenvaltioiden valtiontalouksien käsitteiden laajentamiseen pitämällä ympäristöstä satelliittivälitteistä kirjaa. Toinen toimi (Teknologian arviointi ja kehittäminen) 54. AK:n mielestä komission olisi lisäksi hyvä painottaa nykyistä puhtaampien ja tehokkaampien teknologioiden käytön ja kehittämisen edistämiseen tähtäävien toimien yhteydessä kahta näkökohtaa. Ensinnäkin yrityksille on syytä antaa entistä enemmän tukea alaan liittyvään innovaatioon ja teknologiseen kehittämiseen taloudellisin ja verokannustimin. Toisaalta pitäisi edistää tällaisten teknologioiden levittämistä ja siirtämistä EU:n heikoimmin kehittyneille alueille ja kuntiin. Näin vältettäisiin kärjistämästä kyseisten alueiden ja sellaisten niitä dynaamisempien alueiden välisiä eroja, joille tutkimustoiminta on perinteisesti keskittynyt. Kolmas toimi (Rakentaminen Agenda 2000:n pohjalle) 55. AK:n näkemyksen mukaan komission tulisi ottaa huomioon, että vaikka ympäristötoimien nettovaikutukset koko EU:n työllisyyteen saattavatkin olla myönteisiä, niiden hyöty ja kustannukset saattavat jakautua epätasaisesti alueiden ja kuntien kesken. 56. Myönteiset vaikutukset keskittyvät maihin ja/tai alueille, joilla on pitkät ympäristönsuojeluperinteet ja jotka lähtevät näin ollen liikkeelle muita edullisemmasta asemasta. 57. Kielteiset työllisyysvaikutukset kohdistuvat erityisesti runsaasti saastuttaviin teollisuudenaloihin, jotka ovat tavallisesti huippunsa saavuttaneita ja taantuvia perusteollisuuden aloja. Tämäntyyppiseen toimintaan erikoistuneet maat/alueet kärsivät eniten ympäristönsuojelutoimista. Jos ne eivät lisäksi ole kehittäneet ympäristöä säästävää teollisuutta, niistä tulee nettotuojia, mikä aiheuttaa työllisyydelle lisäongelmia. Ympäristölainsäädäntö saattaa vaikuttaa kielteisesti nykyisiin työpaikkoihin, eikä uusien työpaikkojen luominen korvaisi kielteisiä vaikutuksia, koska työpaikkoja syntyisi maan/alueen ulkopuolelle. 58. Edellä esitetyn välttämiseksi AK suositteleekin, että pantaessa täytäntöön tiukempaa lainsäädäntöä lisättäisiin samanaikaisesti rakennerahastoista ja koheesiorahastosta myönnettävää yhteisön rahoitusta, koska jäsenvaltioiden budjettitilanne on tällä hetkellä kireä. Tuki saattaa osoittautua riittämättömäksi, kun otetaan huomioon EU:n tuleva laajentuminen Keski- ja Itä-Eurooppaan, jos yhteisön talousarvion BKT-osuus säilytetään nykyisellä tasolla. Neljäs toimi (Verotus ja hinnat) 59. AK korostaa, että kyseinen toimi on eräs tärkeimpiä näkökohtia pyrittäessä saavuttamaan asetetut tavoitteet, jotka ovat eli työpaikkojen luominen ja ympäristön säilyttäminen. AK:n mielestä komission tulisi ottaa huomioon, että tehokkaasti täytäntöönpantuna tämänkaltaisen veron tulisi olla pikemminkin progressiivinen kuin lineaarinen, ja eniten saastuttavissa maissa ja/tai alueilla toimivien yritysten tulisi maksaa veroa enemmän. 60. AK:n mielestä komission tulisi kehittää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa uusia markkinavälineitä, joita voitaisiin käyttää Euroopassa ympäristötarkoituksiin. Komission kannattaisi keskittyä välineisiin, jotka sen mielestä ovat tehokkaimpia ja asianmukaisimpia. 61. AK suosittaa, että komissio tarkistaa unionin ulkopuolisten maiden kanssa käytävää kauppaa koskevan lainsäädännön siten, että unionin ulkopuolelta tuleville elintarvikkeiden raaka-aineille, luonnontuotteille ja jalosteille asetetaan samat laatua, terveellisyyttä ja turvallisuutta koskevat ympäristövaatimukset kuin EU:ssa tuotetuille tai jalostetuille tuotteille. Viides toimi (Ympäristökoulutus ja -kasvatus) 62. AK:n näkemyksen mukaan ympäristö- ja luonnonvarakoulutus saattaa olla erityisen kiintoisaa vanhoja teollisuusalueita silmällä pitäen, ja sen merkitys kasvaakin koko Euroopan unionissa. Vanhoilla teollisuusalueilla on vakavia, ratkaisua vaativia ympäristön pilaantumisongelmia, ja tällaisten alueiden teollisuus on yleensä hyvin saastuttavaa. Teollisuus on kriisissä, ja huomattavia määriä työpaikkoja katoaa. Ympäristön elvyttäminen, nykyisten teollisuudenalojen kehittäminen etenkin teknologialtaan puhtaammaksi ja tuotantorakenteen monipuolistamisen tarve aikaansaavat sen, että ympäristöä säästävien alojen kehittämistä on harkittava vankkana tulevaisuuden vaihtoehtona. Näin työntekijöiden ympäristötaidot ovat ensiarvoisen tärkeä osatekijä. Niitä varten olisi kehitettävä uudenlaista peruskoulutusta ja ennen kaikkea keski- ja korkea-asteen koulutusta sekä työelämässä olevien ja työttömien työntekijöiden täydennys- ja uudelleenkoulutusta. V. LOPPUHUOMIOITA 63. AK katsoo, että komission ehdottamissa toimissa on huomioitava lisäksi seuraavat näkökohdat: Koska matkailu on monen alueen taloudelle tärkeä elinkeino, ala tulisi mainita erikseen. Matkailua sitovat toisaalta muilla talouden aloilla toteutetut ympäristötoimet ja toisaalta toiminta, jonka vaikutukset ulottuvat koko alueelle, sekä kaupunkeihin että maaseudulle. Matkailutoiminnassa on lisäksi tärkeää ottaa huomioon ympäristöön liittyvät erityistoimet, joiden ansiosta matkailusta tulee todella kestävää. Koska pk-yrityksillä on hyvät mahdollisuudet luoda työpaikkoja ja juuri niillä saattaa olla eniten vaikeuksia ottaa käyttöön puhtaita teknologioita, olisi korostettava tarvetta laatia pk-yritysten kannustus- ja tukiohjelmia mahdollisten teknisten ja rahoituksellisten esteiden voittamiseksi. Ohjelmien toteuttamista tulisi edistää EU:n tasolla. Kulutustottumuksia olisi muutettava ympäristötavoitteiden suuntaisiksi, minkä vuoksi ympäristön huomioon ottamisesta aiheutuvat kustannukset olisi välttämätöntä sisällyttää tuotteiden markkinahintoihin. Bryssel 19. marraskuuta 1998. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER () EYVL C 251, 10.8.1998, s. 7. () KOM(96) 500 lopull. () KOM(96) 332 lopull. () EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40; EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26; EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.