Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta annetun neuvoston direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista koskevista käytännön perusteista ja säännöistä

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. JOHDANTO

Kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta 28. toukokuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/40/EY [1] tarkoituksena on mahdollistaa toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemän maastapoistamispäätöksen tunnustaminen. Direktiivissä painotetaan, että on varmistettava maastapoistamispäätösten tehokkaampi täytäntöönpano ja tiiviimpi jäsenvaltioiden välinen yhteistyö, maastapoistamispäätösten vastavuoroinen tunnustaminen mukaan luettuna.

[1] EYVL L 149, 2.6.2001, s. 35.

Neuvoston direktiivin 2001/40/EY soveltaminen voi johtaa taloudelliseen epätasapainoon silloin, kun maastapoistamispäätöstä ei voida toteuttaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen kustannuksella. Jäsenvaltiot tasaavat tämän vuoksi keskenään maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta mahdollisesti aiheutuvat kulut.

Tätä varten direktiivin 7 artiklassa edellytetään, että neuvosto hyväksyy asianmukaiset käytännössä sovellettavat perusteet ja säännöt. Tällä neuvoston päätöksellä otetaan käyttöön tarvittavat mekanismit neuvoston direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan taloudellisen epätasapainon kahdenvälistä tasaamista varten.

Direktiivin 7 artiklassa edellytetään lisäksi, että näitä käytännön perusteita ja sääntöjä sovelletaan myös Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 24 artiklan täytäntöönpanoon. Koska tämä monimutkainen kysymys voi huomattavasti viivästyttää neuvoston direktiivin 2001/40/EY (jota jäsenvaltioiden on noudatettava viimeistään 2. joulukuuta 2002 alkaen) täydellistä täytäntöönpanoa, tällä neuvoston päätöksellä ei oteta käyttöön monenvälisiä kustannustenjakoa koskevia mekanismeja siten kuin Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 24 artiklassa (joka koskee yleissopimuksen 23 artiklassa määrätystä velvoitteesta aiheutuvaa taloudellista epätasapainoa) edellytetään. Tässä päätöksessä määriteltyjen, maastapoistamistoimesta palautettavaa henkilöä kohti aiheutuvien kustannusten laskentaa koskevien käytännön perusteiden ja sääntöjen on kuitenkin oltava perustana vastaavalle laskelmalle, jonka täytäntöönpaneva valtio tekee yleissopimuksen 24 artiklaa koskevan tulevan soveltamissäädöksen puitteissa.

2. TAVOITE

Tämän päätöksen tarkoituksena on ottaa käyttöön asianmukaiset käytännön perusteet ja säännöt, jotka koskevat kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta 28. toukokuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista.

Tämän päätöksen perusperiaatteena on, että maastapoistamispäätöksen antaneen jäsenvaltion on korvattava päätöksen täytäntöönpanevalle jäsenvaltiolle aiheutuneet todelliset kustannukset. Neuvostossa käydyissä alustavissa keskusteluissa korostui sellaisten suuntaviivojen tarve, jotka koskevat sekä täytäntöönpanosta aiheutuvia kustannuksia että varsinaista korvausmenettelyä.

Korvaukset ovat tarpeen kolmentyyppisten kustannusten osalta: matka-, hallinto- ja majoituskustannukset. Lisäksi keskustelussa tuli selväksi, että kullekin kustannusluokalle on määritettävä enimmäismäärä, jotta mahdollisten kustannusten kohtuullisuus, vertailtavuus ja tasapainoisuus voitaisiin varmistaa kaikissa olosuhteissa.

3. TOISSIJAISUUSPERIAATE

Ehdotetun toimen tavoitetta eli niiden kustannusten jakamista, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä kolmansien maiden kansalaisten maastapoistamista koskevissa asioissa, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toimen vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

4. ARTIKLAKOHTAISET PERUSTELUT

1 artikla

Tässä artiklassa esitetään päätöksen tavoitteet.

2 artikla

Tässä artiklassa edellytetään, että päätöksen antanut jäsenvaltio korvaa täytäntöönpanevalle jäsenvaltiolle direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvan taloudellisen epätasapainon. Lisäksi siinä määritellään korvattavat todelliset kustannukset.

Tämän päätöksen mukaisesti korvattaviin todellisiin kustannuksiin kuuluvat palautettavan henkilön ja enintään kahden saattajan matkakustannukset, hallinnolliset kustannukset, kuten paluuviisumien ja matkustusasiakirjojen myöntämiseen liittyvät maksut, säilöönottokustannukset enintään kolmelta kuukaudelta sekä täytäntöönpanon yhteydessä joko kolmannen maan kauttakulkualueella tai palautettavan henkilön kotimaassa aiheutuneet majoituskustannukset. Nämä tekijät muodostavat periaatteessa tyhjentävän luettelon korvattavista kustannuksista. Sen tarkoituksena on mahdollistaa selkeän enimmäismäärän määrittäminen korvauksille, jotta voitaisiin varmistaa kustannusten kohtuullisuus, vertailtavuus ja tasapainoisuus.

Tämän artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat kuitenkin sopia kahdenvälisesti vähimmäiskustannukset ylittävien kustannusten tai muiden lisäkustannusten korvaamisesta. Tämä lauseke mahdollistaa sen, että esimerkiksi määritellyn enimmäismäärän ylittävät tilauslentojen kustannukset voidaan korvata, jos asianomaiset jäsenvaltiot ovat sopineet asiasta.

3 artikla

Tässä artiklassa kuvataan menettely, jota jäsenvaltioiden on noudatettava korvaushakemusten toimittamisen ja käsittelyn yhteydessä. Sillä perustetaan oikeusvarmuuden ja ymmärrettävyyden varmistava selkeä menettely.

Päätöksen antaneen jäsenvaltion korvausvelvollisuuden keston määrittämiseksi artiklassa rajoitetaan korvaukset täytäntöönpanotoimiin, jotka toteutetaan kolmen vuoden kuluessa maastapoistamispäätöksen antamisesta. Korvaushakemusten nopean toimittamisen varmistamiseksi päätöksessä säädetään, että korvaushakemus voidaan hylätä, jos sitä ei ole toimitettu vuoden kuluessa täytäntöönpanotoimen toteuttamisesta.

Hakemukset toimitetaan kansallisiin yhteyspisteisiin, jotka osoittavat ne edelleen toimivaltaiselle viranomaiselle tai korvauksen suorittamisesta vastaavalle elimelle. Kansalliset yhteyspisteet varmistavat hakemusten asianmukaisen toimittamisen ja ilmoittavat täytäntöönpanevalle viranomaiselle, mikä elin vastaa korvausten maksamisesta.

Myös maksuilmoitukset ja hakemusten hylkäystä koskevat perustelut toimitetaan kansallisiin yhteyspisteisiin, jotta nämä voivat täyttää päätöksen 4 artiklassa määritellyn ilmoitusvelvollisuutensa.

4 artikla

Tässä artiklassa jäsenvaltioiden kansalliset yhteyspisteet velvoitetaan kirjaamaan ja ilmoittamaan komissiolle vuosittain palauttamisten kokonaismäärä ja direktiivin 2001/40/EY eri artiklojen mukaisesti toteutettujen täytäntöönpanotoimien määrä sekä sellaisten maastapoistamispäätösten määrä, jotka muut jäsenvaltiot pystyivät tunnustamaan ja panemaan täytäntöön.

5 artikla

Tällä artiklalla korvaukset rajoitetaan maastapoistamispäätöksiin, jotka on annettu tämän päätöksen voimaantulon jälkeen. Lisäksi siinä määritellään päätöksen voimaantulotapa ja -ajankohta.

6 artikla

Tässä artiklassa määritellään, kenelle päätös on osoitettu.

2003/0019 (CNS)

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta annetun neuvoston direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista koskevista käytännön perusteista ja säännöistä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [2],

[2] EYVL C [...], [...], s. [...].

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [3],

[3] EYVL C [...], [...], s. [...].

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vakuutti olevansa halukas luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen. Tätä varten on tarpeen, että yhteisellä eurooppalaisella turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikalla pyritään sekä kolmansien maiden kansalaisten tasapuoliseen kohteluun että maahanmuuttovirtojen parempaan hallintaan. Eurooppa-neuvosto vahvisti nämä tavoitteet Laekenissa 14 ja 15 päivänä joulukuuta 2001 ja Sevillassa 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 2002 pidetyissä kokouksissaan. Niissä korostettiin erityisesti tarvetta torjua laitonta maahanmuuttoa, mukaan luettuna sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen, joilla edistetään jäsenvaltioissa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista.

(2) Kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta 28 päivänä toukokuuta 2001 annetun direktiivin 2001/40/EY soveltaminen voi johtaa taloudelliseen epätasapainoon silloin, kun maastapoistamispäätöstä ei voida toteuttaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen kustannuksella. Tämän vuoksi on otettava käyttöön asianmukaiset käytännön perusteet ja säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden kahdenvälisiä korvauksia.

(3) Ehdotetun toimen tavoitetta eli niiden kustannusten jakamista, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä kolmansien maiden kansalaisten maastapoistamista koskevissa asioissa silloin, kun tämä liittyy maastapoistamispäätösten vastavuoroiseen tunnustamiseen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toimen vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(4) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Ottaen huomioon, että tämän päätöksen tarkoituksena on kehittää Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston määräysten nojalla, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän päätöksen, soveltaako se päätöstä.

(5) Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan osalta tämä päätös koskee Euroopan unionin neuvoston ja näiden kahden valtion välillä 18. toukokuuta 1999 tehdyssä sopimuksessa tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä. Sopimuksessa määrättyjen menettelyjen päätyttyä tähän päätökseen perustuvia oikeuksia ja velvoitteita sovelletaan myös näihin kahteen valtioon sekä niiden suhteisiin sellaisiin yhteisön jäsenvaltioihin, joille tämä päätös on osoitettu.

(6) Tässä päätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa yhteisön oikeuden yleisperiaatteiksi tunnustettuja periaatteita. Tällä päätöksellä pyritään perusoikeuskirjan 1, 18 ja 19 artiklan soveltamista edistämällä varmistamaan erityisesti ihmisarvon kunnioittaminen ja henkilöiden suojelu karkottamisen ja maastapoistamisen yhteydessä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Tällä päätöksellä säädetään asianmukaisista käytännön perusteista ja säännöistä, jotka koskevat neuvoston direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvan taloudellisen epätasapainon korvaamista silloin, kun maastapoistamista ei voida suorittaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen (tai kansalaisten) kustannuksella.

2 artikla

1) Päätöksen antanut jäsenvaltio korvaa täytäntöönpanevalle jäsenvaltiolle edellä mainitun direktiivin soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvat kulut silloin, kun maastapoistamista ei voida suorittaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen (tai kansalaisten) kustannuksella.

2) Korvaus suoritetaan täytäntöönpanevan jäsenvaltion pyynnöstä todellisten kustannusten perusteella.

3) Seuraavat palautettavan henkilön ja enintään kahden saattajan kustannukset katsotaan korvattaviksi vähimmäiskustannuksiksi:

- Matkakustannukset: näihin sisältyvät lentolippujen todelliset kustannukset, joiden määrä vastaa enintään asianomaisesta lennosta täytäntöönpanoajankohtana veloitettavaa virallista IATA:n hintaa. Maitse autolla tai junalla tehtävien matkojen todellisista kustannuksista voidaan hakea korvausta vastaavanpituiselta välimatkalta täytäntöönpanoajankohtana veloitettavan toisen luokan junalipun perusteella.

- Hallinnolliset kustannukset: näihin sisältyvät viisumimaksuista ja matkustusasiakirjojen (kulkuluvat) myöntämisestä johtuvista maksuista aiheutuvat todelliset kustannukset.

- Majoituskustannukset: näihin sisältyvät palautettavan henkilön oleskelusta säilöönottokeskuksissa aiheutuvat todelliset kustannukset enintään kolmelta kuukaudelta. Korvaukset kattavat täytäntöönpanon yhteydessä aiheutuneet, palautettavan henkilön ja saattajien majoituskustannukset kolmannen maan kauttakulkualueella ja silloin, kun kustannukset aiheutuvat saattajien välttämättömästä lyhyestä oleskelusta palautettavan henkilön kotimaassa.

4) Tämän artiklan 3 kohta ei estä jäsenvaltioita sopimasta kahdenvälisesti vähimmäiskustannukset ylittävien kustannusten tai muiden lisäkustannusten korvaamisesta.

3 artikla

1) Korvaushakemus tehdään kirjallisesti ja siihen liitetään korvattavat kustannukset todistavat asiakirjat.

2) Korvausta ei voida hakea sellaisista täytäntöönpanotoimista, jotka koskevat maastapoistamispäätöksiä, joiden antamisesta on täytäntöönpanohetkellä kulunut yli kolme vuotta.

3) Korvaushakemus voidaan hylätä, jos sitä ei ole toimitettu vuoden kuluessa täytäntöönpanotoimen toteuttamisesta.

4) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi perustetaan kansalliset yhteyspisteet. Nämä kansalliset yhteyspisteet on lueteltu tämän päätöksen liitteessä.

5) Täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toimittaa korvaushakemuksen oman jäsenvaltionsa kansallisen yhteyspisteen välityksellä. Täytäntöönpanevan jäsenvaltion kansallinen yhteyspiste lähettää korvaushakemuksen päätöksen antaneen jäsenvaltion kansalliseen yhteyspisteeseen, joka toimittaa hakemuksen oman jäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle. Päätöksen antaneen jäsenvaltion kansallinen yhteyspiste ilmoittaa täytäntöönpanevan jäsenvaltion kansalliselle yhteyspisteelle, mikä viranomainen vastaa korvauksen suorittamisesta.

6) Korvaus maksetaan täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun päätöksen antaneen jäsenvaltion kansallinen yhteyspiste on vastaanottanut korvaushakemuksen. Jäsenvaltiot voivat tehdä kahdenvälisiä sopimuksia maksumenettelyistä.

7) Korvaushakemuksen hylkäämisestä ja sen perusteista ilmoitetaan kirjallisesti, ja ilmoitus lähetetään täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.

8) Täytäntöönpanevan jäsenvaltion ja päätöksen antaneen jäsenvaltion kansallisille yhteyspisteille ilmoitetaan maksujen suorittamisesta ja korvaushakemusten hylkäämisestä.

4 artikla

Kansalliset yhteyspisteet toimittavat komissiolle vuosittain raportin, jossa on seuraavat tiedot:

a) asianomaisen jäsenvaltion toteuttamien palauttamisten kokonaismäärä,

b) direktiivin 2001/40/EY mukaisesti toteutettujen täytäntöönpanotoimien kokonaismäärä,

c) hylättyjen korvaushakemusten kokonaismäärä ja hylkäysten perustelut,

d) asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antamien sellaisten maastapoistamispäätösten kokonaismäärä, jotka muut jäsenvaltiot pystyivät tunnustamaan ja panemaan täytäntöön.

Vuosiraporttiin on sisällytettävä myös lausunnot tämän päätöksen täytäntöönpanosta sekä suosituksia, jotka koskevat mahdollisuuksia parantaa päätöksen käytännön perusteita ja sääntöjä.

5 artikla

1) Korvaushakemukset voivat koskea ainoastaan maastapoistamispäätöksiä, jotka on annettu tämän päätöksen voimaantulon jälkeen.

2) Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

6 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

LIITE

Kansalliset yhteyspisteet

[Täydennetään]