Erityiskertomus EU:n talousarvion 
toteuttaminen 
rahoitusvälineiden avulla –  
ohjelmakaudelta 2007–
2013 saatujen kokemusten 
hyödyntäminenFI 2016  nro 19
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN
EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxemburg  
LUXEMBURG
Puh. +352 4398-1
Tiedustelut:  eca.europa.eu/fi/Pages/ContactForm.aspx
Verkkosivut:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2016
Print ISBN 978-92-872-5377-4 ISSN 1831-0958 doi:10.2865/317474 QJ-AB-16-019-FI-C
PDF ISBN 978-92-872-5437-5 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/74105 QJ-AB-16-019-FI-N
EPUB ISBN 978-92-872-5359-0 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/57236 QJ-AB-16-019-FI-E
© Euroopan unioni, 2016
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
EU:n talousarvion 
toteuttaminen 
rahoitusvälineiden avulla – 
ohjelmakaudelta 2007–
2013 saatujen kokemusten 
hyödyntäminen
(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti)ErityiskertomusFI 2016  nro 19
02
 Tarkastustiimi
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa käsitellään eri talousarvioaloilla tai hallinnon aloilla toimitettujen 
tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tarkastusten tuloksia. Tilintarkastustuomioistuin valitsee ja suunnittelee nämä 
tarkastustehtävät niin, että niillä saadaan aikaan mahdollisimman suuri vaikutus. Se ottaa valinta- ja suunnitteluvaiheessa 
huomioon tuloksellisuuteen tai säännönmukaisuuteen kohdistuvat riskit, asianomaisten tulojen tai menojen määrän, 
tulevat kehityssuunnat sekä poliittiset näkökohdat ja yleisen edun.
Tämän tuloksellisuuden tarkastuksen toimitti II tarkastusjaosto, jonka puheenjohtaja on tilintarkastustuomioistuimen jä -
sen Henri Grethen. Jaosto on erikoistunut rakennepolitiikkojen, liikenteen ja energian menoaloihin. Tarkastus toimitettiin 
raportoivan jäsenen Iliana Ivanovan johdolla, ja siihen osallistuivat kabinettipäällikkö Tony Murphy ja kabinettiavustaja 
Mihail Stefanov, toimialapäällikkö Niels-Erik Brokopp, tehtävävastaava Rares Rusanescu ja tarkastajat Agathoclis Argyrou, 
Marcel Bode, Viorel Cirje ja Maria Ploumaki.
Vasemmalta oikealle:  M. Stefanov, I. Ivanova, N.-E. Brokopp, R. Rusanescu, T. Murphy, A. Argyrou.

03
 Sisällys
Kohta
 Lyhenteet
 Sanasto
I – VIII Tiivistelmä
1 – 22 Johdanto
1 – 4 Mitä rahoitusvälineet ovat?
5 – 22 Rahoitusvälineiden käyttö EU:n talousarvion toteuttamiseen vuodesta 2007
23 – 26 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa
27 – 146  Huomautukset
27 – 61 Olivatko rahoitusvälineet markkinoiden tarpeisiin nähden asianmukaisesti mitoitettuja?
29 – 45 Liiallinen perustamispääoma johti alhaisiin maksatusasteisiin, maksusitoumusten vapauttamisen 
välttelyyn ja mahdolliseen menojen korvaamiseen unionin talousarviosta ohjelman sulkemisen yhteydessä
46 – 54 Hallintoviranomaiset eivät aina arvioineet markkinoiden tarpeita asianmukaisesti ennen varojen 
osoittamista EAKR- ja ESR-rahoitusvälineisiin
55 – 61 Alueellisen painopisteen ansiosta jäsenvaltiot perustivat suuren määrän pienikokoisia rahoitusvälineitä 
ohjelmakaudella 2007–2013
62 – 91 Onnistuttiinko rahoitusvälineillä houkuttelemaan yksityistä pääomaa?
64 – 72 Komission suorittamassa rahoitusvälineiden vipuvaikutusta koskevassa mittauksessa ei oteta 
asianmukaisesti huomioon sitä, missä määrin julkinen rahoitus houkuttelee lisävaroja
73 – 91 Vaikeuksia yksityisen sektorin sijoittajien rahoitusvälineisiin houkuttelemisessa niin yhteistyössä kuin 
keskitetysti hallinnoitujenkin rahoitusvälineiden yhteydessä
04 Sisällys 
92 – 105  Saatiinko rahoitusvälineillä aikaan kierrätettyä rahoitustukea?
93 – 95 Viivytykset täytäntöönpanossa lyhensivät merkittävästi useiden EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden 
tosiasiallista investointikautta
96 – 105  EAKR- ja ESR-rahoitusvälineillä vähäinen kierrätysvaikutus täytäntöönpanon aikana ja epävarma 
kierrätysvaikutus ohjelmakauden 2007-2013 ohjelmien päätyttyä
106 – 146  Osoittautuivatko rahoitusvälineet kustannustehokkaaksi EU:n talousarvion toteuttamistavaksi?
108 – 110  Hallinnointikustannukset ja -palkkiot korkeita loppukäyttäjille maksettuihin tosiasiallisiin määriin 
verrattuna
111 – 120  EU:n talousarviosta ei korvattu säädöksiin perustuvat enimmäismäärät ylittäviä hallinnointikustannuksia 
ja -palkkioita päättämisen yhteydessä
121 – 131  Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevassa komission arviossa ei oteta asianmukaisesti huomioon 
välinetyyppien ja loppukäyttäjille tarjotun tuen tosiasiallisen tason välisiä eroja
132 – 141  Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevat jäsenvaltioiden ilmoitukset puutteellisia
142 – 146  Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita aiheutuu EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmien täytäntöönpanon 
hallintokustannusten lisäksi
147 – 163  Johtopäätökset ja suositukset
 Liite I  —  Yhteistyössä hallinnoitujen rahoitusvälineiden toiminta (ohjelmakausi 2014–2020)
 Liite II  —  Käsitteen ”rahoitusvälineet” määritelmä oikeusperustassa (ohjelmakaudet 2014–
2020 ja 2007–2013)
 Liite III  —  Yleiskatsaus EU:n 28 jäsenvaltion EAKR-rahoitusvälineistä: rahastojen lukumäärä ja 
rahoitusvarat (ohjelmakausi 2007–2013)
 Liite IV  —  Yleiskatsaus EU:n 28 jäsenvaltion ESR-rahoitusvälineistä: rahastojen lukumäärä ja 
rahoitusvarat (ohjelmakausi 2007–2013)
 Liite V  —  Tiivistelmä ennakkoarviointeja koskevista vaatimuksista (ohjelmakausi 2014–2020)
 Komission vastaukset
 Marguerite-rahaston vastaukset
05
 Lyhenteet
(CF: koheesiorahasto)
(COCOF : rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea)
(CPR : yhteisiä säännöksiä koskeva asetus)
(GBER : yleinen ryhmäpoikkeusasetus)
(PFLP : salkun suuririskisin osa)
(SoA : tarkastuslausuma)
CEF : Verkkojen Eurooppa -väline
EAKR : Euroopan aluekehitysrahasto
EaSI : työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskeva Euroopan unionin ohjelma
EEEF : Euroopan energiatehokkuusrahasto
EEPR : yhteisön rahoitustukea energia-alan hankkeille koskeva talouden elvytysohjelma eli Euroopan energia-alan 
elvytysohjelma (European Energy Programme for Recovery)
EIP: Euroopan investointipankki
EIR: Euroopan investointirahasto
EKTR : Euroopan kalatalousrahasto
ERI-rahastoja käsittelevä asiantuntijaryhmä : Euroopan rakenne- ja investointirahastoja käsittelevä 
asiantuntijaryhmä (Expert Group on European Structural and Investment Funds, EGESIF)
ERI-rahastot : Euroopan rakenne- ja investointirahastot
ESIR : Euroopan strategisten investointien rahasto
ESR : Euroopan sosiaalirahasto
Eurooppalainen Progress-mikrorahoitusjärjestely : eurooppalainen työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskeva 
Progress-mikrorahoitusjärjestely
JEREMIE : Euroopan yhteiset resurssit mikro- ja pk-yritysten tukemiseksi
LGTT : Euroopan laajuisille liikenneverkoille tarkoitettu lainavakuusväline
Maaseuturahasto : Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto
06 Lyhenteet 
Marguerite-rahasto : vuoden 2020 Euroopan energia-, ilmastonmuutos- ja infrastruktuurirahasto
MRK : monivuotinen rahoituskehys
PBI: hankejoukkolainoja koskeva aloite
Pk-yritykset : pienet ja keskisuuret yritykset
SEUT : sopimus Euroopan unionin toiminnasta
SICAR : riskipääomasijoitusyhtiö (société d’investissement en capital à risque)
SICAV : vaihtuvapääomainen sijoitusyhtiö (société d’investissement à capital variable)
TEN-E/T : Euroopan laajuinen energiaverkko/Euroopan laajuinen liikenneverkko
TPO : toimenpideohjelma
07
 Sanasto
Delegoitu asetus : Komission delegoitu asetus (EU) N:o 480/2014, annettu 3 päivänä maaliskuuta 2014, Euroopan 
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen 
maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan 
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa 
koskevista yleisistä säännöksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 
täydentämisestä.1
Ehdollinen luottolimiitti  on luottolimiitti, joka voidaan ottaa käyttöön, mikäli aiemmin määritelty tapahtuma 
tapahtuu.
Erityisrahastot  ovat muita kuin holdingrahastoja.
Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR)  tavoitteena on vahvistaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta 
Euroopan unionissa poistamalla keskeisintä alueellista epätasapainoa myöntämällä rahoitustukea infrastruktuurin 
luomiseen sekä lähinnä yritysten tuotannollisiin investointeihin, jotka luovat työpaikkoja.
Euroopan rakenne- ja investointirahastoja käsittelevä asiantuntijaryhmä perustettiin komissioon , ja sen 
tehtävänä on neuvoa komissiota Euroopan rakenne- ja investointirahastoista annettujen asetusten mukaisesti 
hyväksyttyjen ja toteutettavien ohjelmien täytäntöönpanoon liittyvissä kysymyksissä. Ryhmä on toinen niistä 
kahdesta ryhmästä, jotka korvaavat rahastojen yhteensovittamisesta vastaavan komitean (toinen on Euroopan 
rakenne- ja investointirahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea).
Euroopan rakenne- ja investointirahastot (ERI-rahastot)  käsittävät viisi erillistä rahastoa, joiden tavoitteena 
on vähentää alueellista epätasapainoa Euroopan unionissa ohjelmakaudella 2014–2020. ERI-rahastot ovat 
Euroopan aluekehitysrahasto, Euroopan sosiaalirahasto, koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen 
maatalousrahasto sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahasto.
Euroopan sosiaalirahaston (ESR)  tavoitteena on vahvistaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopan 
unionissa parantamalla työ- ja koulutusmahdollisuuksia, pääasiassa koulutustoimenpiteillä ja edistämällä korkeaa 
työllisyystasoa sekä uusien ja parempien työpaikkojen luomista.
Euroopan strategisten investointien rahaston (ESIR)  tarkoituksena on saada käyttöön vähintään 
315 miljardia  euroa yksityisiin ja julkisiin pitkäaikaisiin investointeihin EU:ssa vuosina 2015–2017 ja taata hankkeiden 
rahoitus myöhempinä vuosina. ESIR perustetaan Euroopan investointipankin (EIP) erityisrahastona, jonka kestoa 
ei ole rajattu. Siitä rahoitetaan hankkeiden riskialtteimpia osia. EIP:lle koituvaa lisäriskiä kompensoidaan EU:n 
talousarviosta myönnetyllä takuulla, joka on arvoltaan enintään 16  miljardia  euroa. Jäsenvaltiot voivat osallistua 
lisävaroilla rahaston rahoittamiseen.
08 Sanasto 
Euroopan yhteiset resurssit mikro- ja pk-yritysten tukemiseksi (JEREMIE)  on komission ja Euroopan 
investointirahaston yhteinen aloite. Siinä edistetään rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käyttöä tavoitteena 
parantaa pk-yritysten rahoituksen saantia rakennerahastojen kautta.
Hallintoviranomainen  on kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen taikka muu julkinen tai yksityinen 
elin, jonka jäsenvaltio on nimennyt hallinnoimaan toimenpideohjelmaa. Hallintoviranomaisen tehtävänä on muun 
muassa valita rahoitettavat hankkeet, seurata hankkeiden täytäntöönpanoa ja raportoida komissiolle taloudellisista 
näkökohdista ja saavutetuista tuloksista.
Holdingrahasto  on rahasto, jonka varoja on tarkoitus sijoittaa useisiin riskipääoma-, takuu- ja lainarahastoihin, 
kaupunkialueiden kehitysrahastoihin taikka rahastoihin tai muihin kannustinjärjestelmiin, jotka tarjoavat lainoja, 
takaisinmaksettaville investoinneille annettavia takuita tai vastaavia välineitä, jotka liittyvät energiatehokkuuteen ja 
uusiutuvien energialähteiden käyttöön rakennuksissa, myös nykyisessä asuntokannassa.
Koheesiopolitiikka  kattoi ohjelmakaudella 2007–2013 Euroopan aluekehitysrahaston ja Euroopan sosiaalirahaston 
(eli kaksi rakennerahastoa) sekä koheesiorahaston. Ohjelmakautta 2014–2020 varten koheesiopolitiikan 
ja aluekehitystä edistävien EU:n muiden politiikkojen eli maaseudun kehittämispolitiikan sekä kalastus- ja 
meripolitiikan välistä koordinointia parannettiin antamalla Euroopan rakenne- ja investointirahastoja koskevat 
yhteiset säännökset.
Lainalla  tarkoitetaan sopimusta, joka velvoittaa lainanantajan antamaan lainanottajalle sovitun suuruisen 
rahasumman sovituksi määräajaksi. Lainanottajan on maksettava laina takaisin tietyn ajan kuluttua. Lainanottajan 
on tavallisesti maksettava lainasta korkoa.
Loppukäyttäjä  on muu oikeushenkilö tai luonnollinen henkilö kuin holdingrahasto tai rahoituksen välittäjä, joka 
saa rahoitusta rahoitusvälineestä.
Perustamispääomalla  tarkoitetaan rahoitusvälineeseen sen toiminnan tukemiseksi EU:n talousarviosta tai 
kansallisesta talousarviosta maksettua taikka yksityisten sijoittajien maksamaa rahoitusmäärää. Perustamispääoman 
olisi vastattava rahoitusvälineen investointiedellytyksiä ja kohdemarkkinoita.
Pääomasijoituksella  tarkoitetaan pääoman antamista yrityksen käyttöön suoraan tai välillisesti sijoitettuna 
yrityksen täyttä tai osittaista omistusosuutta vastaan siten, että pääomasijoittaja voi lisäksi osallistua yrityksen 
hallinnoinnin valvontaan ja saada osuuden sen voitoista.
Rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea  on komission pysyvä seurantakomitea. Sen tehtävänä on 
käsitellä Euroopan aluekehitysrahastosta, Euroopan sosiaalirahastosta ja koheesiorahastosta annettujen asetusten 
täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä.
Rahoituksen välittäjä  on toimija, joka toimii yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden kautta kulkevien 
varojen välittäjänä hallintoviranomaisen tai holdingrahaston ja loppukäyttäjien välillä.
Riskipääomasijoitusyhtiö  (société d’investissement en capital à risque, SICAR) on yhtiö, joka on suunniteltu 
pääomasijoituksia varten ja jossa ei ole sijoitusten hajauttamista koskevia sääntöjä eikä luotonantoa tai 
vipuvaikutusta koskevia rajoituksia.
09 Sanasto 
Salkun suuririskisin osa : Kun lainasalkun riski jakautuu useaan osaan, salkun suuririskisin osa on se osa, jolla 
katetaan ensimmäinen osa tappioista (jotka voivat johtua esimerkiksi velanhoidon laiminlyönneistä).
Takauksen enimmäisraja  on prosenttiosuus, jonka takaus enintään kattaa koko lainasalkun arvosta.
Takaus  on kolmannen osapuolen eli takaajan antama sitoumus siitä, että takaaja maksaa lainanottajan velan, jos 
lainanottaja ei pysty maksamaan sitä itse. Takaajan on vastattava kaikista lainanottajan velanhoidon vajeista tai 
laiminlyönneistä takaajan, lainanantajan ja/tai lainanottajan välisen sopimuksen ehtojen mukaisesti.
Toimenpideohjelmassa  asetetaan jäsenvaltion prioriteetit ja erityistavoitteet sekä määritetään, kuinka 
rahoitus käytetään hankkeiden rahoittamiseen tietyn ajanjakson eli yleensä seitsemän vuoden kuluessa. 
Hankkeilla on edistettävä tietyn tavoitejoukon yhden tai useamman tavoitteen saavuttamista, ja tavoitteet 
määritellään toimenpideohjelman toimintalinjan tasolla. Kutakin koheesiopolitiikan alan rahastoa eli Euroopan 
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa varten on oltava toimenpideohjelmia. 
Jäsenvaltio laatii toimenpideohjelman, joka komission on hyväksyttävä ennen kuin EU:n talousarviosta voidaan 
suorittaa maksuja. Toimenpideohjelmia saa muuttaa niiden kattaman ajanjakson aikana vain, jos molemmat 
osapuolet suostuvat muutoksiin.
Toimintalinja : Yksi toimenpideohjelman strategiaan kuuluva painopiste, joka käsittää joukon toisiinsa liittyviä 
toimia, joilla on mitattavissa olevat erityistavoitteet.
Täytäntöönpanoasetus : Komission asetus (EY) N:o 1828/2006, annettu 8 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan 
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja Euroopan aluekehitysrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä.2
Vaihtuvapääomainen sijoitusyhtiö  (société d’investissement à capital variable, SICAV), on avoin sijoitusrahasto, 
jonka pääoman arvo vaihtelee sijoittajien määrän ja sijoitusten arvon mukaan. Rahasto-osuuksia myydään ja 
ostetaan rahaston viimeisimmän nettoarvon perusteella.
Valtiontuella  tarkoitetaan minkä tahansa muotoista suoraa tai välillistä rahoitustukea, jota viranomaiset myöntävät 
yksityisen sektorin yrityksille. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaan valtiontuki on yleensä 
kiellettyä sisämarkkinoilla, paitsi jos sille on asianmukaiset perusteet. EU:n valtiontukisäännöissä määritellään, 
koska valtiontuki ei vääristä (tai uhkaa vääristää) kilpailua. Euroopan komissiolla on yksinomainen toimivalta 
arvioida jäsenvaltioiden myöntämän valtiontuen yhteensoveltuvuutta valtiontukisääntöjen kanssa. Unionin yleinen 
tuomioistuin ja unionin tuomioistuin valvovat komission tekemiä menettelyä koskevia päätöksiä ja toteuttamia 
toimia.
Varainhoitoasetus : Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä 
lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, 
Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta.3
1 EUVL L 138, 13.5.2014, s. 5.
2 EUVL L 371, 27.12.2006, s. 1.
3 EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.
10 Sanasto 
Verkkojen Eurooppa -välineestä annettu asetus : Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1316/2013, 
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 913/2010 
muuttamisesta ja asetusten (EY) N:o 680/2007 ja (EY) N:o 67/2010 kumoamisesta.4
Vähimmäistuottoprosentti  on rahastonhoitajan tai sijoittajan hankkeelta tai sijoitukselta edellyttämä 
vähimmäistuottoprosentti.
Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus  ohjelmakautta 2014–2020 varten: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 
(EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, 
koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa 
koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa 
ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta.5
Yleisiä säännöksiä koskeva asetus  ohjelmakautta 2007–2013 varten: Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, 
annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa 
koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta.6
Ylijäämärahoituksella  tarkoitetaan sitä osaa perustamispääomasta, joka tavoitti loppukäyttäjät, palautettiin 
myöhemmin rahoitusvälineeseen ja on siten taas käytettävissä sijoitettavaksi uudelleen.
4 EUVL L 348, 20.12.2013, s. 129.
5 EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320.
6 EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25.
11
 Tiivistelmä
I
Euroopan unionilla on tällä hetkellä vakavia haasteita, kuten taloudellinen ja rahoituksellinen elpyminen ja pako -
laiskriisin hallinta. EU:n päätöksentekijät etsivät siksi keinoja, joiden avulla maksimoitaisiin käytettävissä olevan EU:n 
talousarvion vaikuttavuus ja tehokkuus. EU:n talousarvio vastaa alle yhtä prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta 
(BKT).
II
Rahoitusvälineiden kautta annetaan rahoitustukea EU:n talousarviosta. Rahoitusvälineiden kautta loppukäyttäjille 
annettava rahoitustuki voi olla muodoltaan lainoja, vakuuksia tai pääomasijoituksia.
III
Jos rahoitusvälineet pannaan täytäntöön asianmukaisesti, niistä voisi olla avustuksiin verrattuna hyötyä erityisesti 
kahdella seuraavalla tavalla:
– mahdollisuus saada aikaan vipuvaikutusta julkisilla varoilla (eli hankkia yksityistä ja julkista lisärahoitusta alku -
peräisen julkisen rahoituksen täydentämiseksi)
– välineiden perustamispääoman kierrätettävyys (samat varat voidaan käyttää uudelleen useaan kertaan).
Lainat on maksettava takaisin, vakuudet vapautettava tai pääomasijoitusten osalta palautettava, minkä pitäisi peri -
aatteessa vaikuttaa myös loppukäyttäjien käytökseen, johtaa parempaa julkisten varojen käyttöön ja vähentää sen 
todennäköisyyttä, että loppukäyttäjistä tulee julkisesta tuesta riippuvaisia.
IV
Ohjelmakaudella 2007–2013 Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) mukai -
sesti perustettuja rahoitusvälineitä käytti 25 jäsenvaltiota EU:n 28 jäsenvaltiosta. Yhteensä EU:ssa oli perustettu 
972 EAKR-rahoitusvälinettä ja 53 ESR-rahoitusvälinettä. Vuoden 2014 loppuun mennessä EAKR:n ja ESR:n toimen -
pideohjelmista oli maksettu näihin välineisiin rahoitusosuuksia noin 16  miljardia  euroa. Tämä oli merkittävästi 
enemmän kuin aiempina kausina: ohjelmakaudella 2000–2006 näihin välineisiin osoitettiin noin 1,3  miljardia  euroa 
ja ohjelmakaudella 1994–1999 yhteensä 0,6  miljardia  euroa. Samalla ohjelmakaudella 2007–2013 EU:n talousarviosta 
maksettiin yhteensä noin 5,5 miljardia euroa rahoitusosuuksia niihin 21 rahoitusvälineeseen, joita komissio hallinnoi 
joko suoraan tai välillisesti. Nämä keskitetysti hallinnoidut rahoitusvälineet toimivat kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
12 Tiivistelmä 
V
Tilintarkastustuomioistuin tutki tällä tarkastuksella, olivatko rahoitusvälineet ohjelmakaudella 2007–2013 tehokas 
mekanismi EU:n talousarvion toteuttamiseksi. Tarkastus toimitettiin lokakuun 2014 ja maaliskuun 2016 välisenä 
aikana. Tarkastuksessa keskityttiin alue-, sosiaali-, liikenne- ja energiapolitiikkaan. Analyysi kattoi kaikki yhteistyössä 
hallinnoidut 1 025 EAKR- ja ESR-rahoitusvälinettä, jotka perustettiin ohjelmakaudella 2007–2013, ja kuusi keskitetysti 
hallinnoitua edellä mainittujen alojen rahoitusvälinettä. Tässä kertomuksessa esitettävät tiedot perustuvat tuoreim -
piin käytettävissä oleviin tietoihin, jotka komissio toimitti syyskuussa 2015 ja jotka kuvaavat vuoden 2014 lopussa 
vallinnutta tilannetta.
VI
Tarkastuksessa havaittiin muutamia merkittäviä tekijöitä, jotka rajoittivat ohjelmakaudella 2007–2013 rahoitusväli -
neiden tehokkuutta EU:n talousarvion toteuttamismekanismina:
– huomattava määrä EAKR- ja ESR-rahoitusvälineitä oli yleensä ylimitoitettuja. Vuoden 2014 lopussa niillä oli 
edelleen merkittäviä vaikeuksia käyttää perustamispääomansa (kaikesta toimenpideohjelmista rahoitusvälinei -
siin maksetusta perustamispääomasta käytettiin keskimäärin noin 57 prosenttia). Liiallisen alkuperäisen perus -
tamispääoman syntymistä edisti myös jäsenvaltioiden pyrkimys vältellä maksusitoumusten vapauttamista koko 
ohjelmakauden 2007–2013 ajan.
– Sen paremmin yhteistyössä hallinnoiduilla kuin keskitetysti hallinnoiduillakaan rahoitusvälineillä ei yleisesti 
ottaen onnistuttu houkuttelemaan yksityistä pääomaa.
– Tähän mennessä vain pieni määrä EAKR- ja ESR-rahoitusvälineistä on onnistunut tarjoamaan kierrätettyä 
rahoitustukea.
– EAKR- ja ESR-rahoitusvälineillä hallinnointikustannukset ja -palkkiot vaikuttavat olevan loppukäyttäjille tosiasial -
lisesti osoitettuun rahoitustukeen verrattuna merkittävästi korkeampia kuin keskitetysti hallinnoiduilla välineillä 
tai yksityisen sektorin sijoitusrahastoilla.
VII
Samaan aikaan tilintarkastustuomioistuin panee merkille myös, että ohjelmakauden 2014–2020 oikeudellista 
kehystä parannettiin rahoitusvälineiden osalta ohjelmakaudelta 2007–2013 kertyneen asiantuntemuksen perus -
teella, mutta tiettyjä ongelmia esiintyy edelleen.
13 Tiivistelmä 
VIII
Tilintarkastustuomioistuin suosittaa kertomuksessa seuraavaa:
– Keskitetysti hallinnoitavia välineitä koskevan komission ennakkoarvioinnin yhteydessä olisi analysoitava järjes -
telmällisesti tähän mennessä saatuja kokemuksia.
– Kokemuksista oppimisen lisäksi komission olisi arvioitava merkittävien sosioekonomisten muutosten vaikutusta 
välineiden käyttöperusteisiin ja vastaavaan EU:n talousarviosta vaadittuun rahoitusosuuteen jokaisesta keskite -
tysti hallinnoitavasta rahoitusvälineestä tehtävässä väliarvioinnissa.
– Komission ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä optimoimaan tiettyjen EAKR- ja ESR-rahastojen kokoa, jotta hyö -
dynnettäisiin mahdollisuuksien mukaan rahastojen toimintakustannusten merkittäviä säästöjä. Jäsenvaltioille 
olisi annettava lisäohjeita siitä, miten tällaisia (suoraan tai välillisesti komission hallinnoimia) rahoitusvälineitä 
perustetaan jäsenvaltioissa tai unionin tasolla.
– Komission olisi määriteltävä varainhoitoasetuksessa (ja tämän jälkeen alakohtaisissa asetuksissa) rahoitusväli -
neiden vipuvaikutus, jota voidaan soveltaa EU:n talousarvion kaikilla aloilla. Määritelmässä olisi tehtävä selkeä 
ero toimenpideohjelmien puitteissa saatujen yksityisten ja kansallisten julkisten varojen ja/tai yksityisten tai 
julkisten pääomanlisäysten vipuvaikutuksen välillä ja otettava huomioon kyseisen välineen tyyppi.
– Komission olisi varmistettava ohjelmakauden 2007–2013 EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden osalta päättämisen 
yhteydessä, että jäsenvaltiot toimittavat kattavia ja luotettavia tietoja perustamispääomaan sekä toimenpideoh -
jelmien puitteissa että niiden lisäksi maksetuista yksityisistä varoista.
– EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden osalta komission olisi annettava jäsenvaltioille lisäohjeita siitä, miten etuus -
kohteluun liittyviä säännöksiä sovelletaan parhaiten yksityisen lisäpääoman houkuttelemiseksi kohdistamatta 
liiallisia riskejä julkisiin tahoihin, jotka osoittavat varoja rahoitusvälineisiin.
– Keskitetysti hallinnoitavia rahoitusvälineitä säätelevässä lainsäädännössä olisi määriteltävä kunkin välineen 
kohdalla EU:n talousarvioon mahdollisesti vaikuttavat yleiset riskinjakoperiaatteet.
– Kaikkien EU:n talousarviosta ohjelmakaudella 2014–2020 rahoitettavien rahoitusvälineiden osalta komission olisi 
varmistettava, että jäsenvaltiot, komissio itse ja EIP-ryhmä panevat toimeen ainoastaan rakenteita, jotka ovat 
komission omien verojärjestelyihin liittyvien suositusten ja toimien mukaisia.
– Komission olisi ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin varmistaakseen, että jäsenvaltiot säilyttävät varojen kierrätet -
tävyyden vaadittujen kahdeksan vuoden ajan ohjelmakautta 2014–2020 koskevan tukikelpoisuusajan päätyttyä.
14 Tiivistelmä 
– Komission olisi annettava ohjeita säännöksistä, joilla sallitaan rahoitusvälineiden käytön jatkaminen seuraavalla 
ohjelmakaudella, erityisesti tapauksissa, joissa rahastonhoitajat valitaan tarjouskilpailun perusteella.
– Komission olisi varmistettava, että jäsenvaltiot raportoivat kattavia tietoja maaliskuuhun 2017 mennessä aiheu -
tuneista hallinnointikustannuksista ja maksetuista hallinnointipalkkioista lähestyvää ohjelmakauden 2007–2013 
päättämistä silmällä pitäen.
– Komission olisi tehtävä selväksi, että hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäisrajoja on sovellettava 
rahoitusvälineen tosiasiallisesti käyttämään perustamispääomaan eli toimenpideohjelmasta saatuun rahoitus -
osuuteen, joka on käytetty rahoitustuen antamiseen loppukäyttäjille.
– Rahastonhoitajille ohjelmakaudella 2014–2020 maksettujen suoriteperusteisten palkkioiden osalta komission 
olisi tehtävä lainsäädäntöehdotus, jonka tarkoituksena olisi tarkistaa yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 
nykyisiä säännöksiä ja täten vahvistaa näiden järjestelyjen kannustinvaikutusta.
– jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten olisi rahoitusjärjestelyistä neuvotellessaan hyödynnettävä laajasti rahas -
tonhoitajien palkkioiden nykyisiä suoriteperusteisia osia.
– Komission olisi tehtävä vertaileva analyysi avustusten ja lähinnä rahoitusvälineiden kautta myönnettävän takai -
sin maksettavan rahoitustuen täytäntöönpanokustannuksista ohjelmakauden 2014–2020 osalta kustannusten 
tosiasiallisen tason määrittämiseksi. Tällaiset tiedot olisivat erityisen oleellisia vuoden 2020 jälkeistä aikaa koske -
vien lainsäädäntöehdotusten valmistelun ja teknisen tuen asianmukaisen tason määrittämisen kannalta.
15
 Johdanto
Mitä rahoitusvälineet ovat?
01 
Euroopan unionilla on tällä hetkellä vakavia haasteita, kuten taloudellinen ja ra -
hoituksellinen elpyminen ja pakolaiskriisin hallinta. EU:n päätöksentekijät etsivät 
siksi keinoja, joiden avulla maksimoitaisiin käytettävissä olevan EU:n talousarvion 
vaikuttavuus ja tehokkuus. EU:n talousarvio vastaa alle yhtä prosenttia EU:n brut -
tokansantuotteesta (BKT).
Rahoitusvälineiden7 avulla annetaan rahoitustukea EU:n talousarviosta lainoina, va -
kuuksina tai pääomasijoituksina (tai oman pääoman luonteisina sijoituksina) hankkei -
den toteuttamista varten (ks. taulukko 1 )8.
Liitteessä I  kuvataan, miten erityyppiset rahoitusvälineet toimivat.7 EAKR:sta ja ESR:sta annetussa 
lainsäädännössä käytettiin 
ohjelmakaudella 2007–2013 
termiä ”rahoitusjärjestelyjä 
koskevat välineet”. Tässä 
kertomuksessa termejä 
”rahoitusjärjestelyjä koskevat 
välineet” ja ”rahoitusvälineet” 
käytetään samassa 
merkityksessä.
8 Kansainvälisen 
tilinpäätösstandardin 32 
mukaan rahoitusinstrumentti 
on ”[…] mikä tahansa sopimus, 
joka synnyttää yhdelle 
yhteisölle rahoitusvaroihin 
kuuluvan erän ja samalla 
toiselle yhteisölle 
rahoitusvelan tai oman 
pääoman ehtoisen 
instrumentin”.Taulukko 1EU:n talousarviosta tuettavien rahoitusvälineiden päätyypit
Lähde:  Euroopan komissio, EIP, ”FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity”, s. 3.Laina
Sopimus, joka velvoittaa lainanantajan suorittamaan lainanottajalle sovitun 
suuruisen rahasumman sovituksi määräajaksi ja jonka mukaan lainanottaja on velvoitettu maksamaan kyseinen rahasumma takaisin sovittuna ajankohtana. Rahoitusvälineen yhteydessä saatu laina voi olla avuksi, jos pankit eivät ole halukkaita lainaamaan lainanottajan kannalta hyväksyttävillä ehdoilla. Lainan korko voi olla alhaisempi, takaisinmaksuajat pidempiä tai vakuusvaatimukset lievempiä.
Pääomasijoitus
Pääoman antaminen yrityksen käyttöön suoraan tai välillisesti sijoitettuna 
yrityksen täyttä tai osittaista omistusosuutta vastaan siten, että pääomasijoittaja voi lisäksi osallistua yrityksen hallinnoinnin valvontaan ja saada osuuden sen voitoista.Tuotto riippuu yrityksen kasvusta ja kannattavuudesta. Tuotto saadaan osinkoina ja myymällä osakkeet toiselle sijoittajalle (irtautuminen) tai listautumisannilla.Vakuus
Kirjallinen sitoumus vastata kokonaan tai osittain kolmannen osapuolen velasta, 
tvelvoitteesta tai siitä, että tämä kolmas osapuoli täyttää menestyksellisesti velvoitteensa, jos vakuuden laukaiseva tapahtuma, kuten velanhoidon laiminlyöminen, toteutuu*.Vakuuksilla katetaan tavallisesti rahoitustapahtumia, kuten lainoja.
Oman pääoman luonteinen sijoitus
Oman pääoman ja velkarahoituksen väliin sijoittuva rahoitusmuoto, jossa riski on 
suurempi kuin etuoikeutetussa velkamuotoisessa sijoituksessa ja alhaisempi kuin osakepääomamuotoisessa sijoituksessa.Oman pääoman luonteinen sijoitus voi olla velkamuotoinen, jolloin se on tyypillisesti vakuudeton ja etuoikeudeltaan huonompi ja joissain tapauksissa muunnettavissa osakepääomaksi, tai se voi olla etuosakkeen muodossa.Oman pääoman luonteinen sijoitus sijoittuu riski-hyötyproﬁililtaan yrityksen pääomarakenteessa tavallisesti velan ja oman pääoman väliin.* Euroopan komissio (2015). Guidance for Member States on Financial Instruments – Glossary.
16 Johdanto 
02 
Jos rahoitusvälineet pannaan täytäntöön asianmukaisesti, niistä voisi olla avus -
tuksiin nähden (perinteiseen EU:n talousarviosta annettavaan rahoitukseen 
verrattuna) hyötyä erityisesti kahdella seuraavalla tavalla:
 ο mahdollisuus saada aikaan vipuvaikutusta julkisilla varoilla (eli hank -
kia yksityistä ja julkista lisärahoitusta alkuperäisen julkisen rahoituksen 
täydentämiseksi)
 ο välineiden perustamispääoman kierrätettävyys (samat varat voidaan käyttää 
uudelleen useaan kertaan) mahdollistaa sen, että jokainen rahoitusvälineiden 
kautta rahoitukseen myönnetty euro voidaan periaatteessa käyttää useam -
paan kertaan.
03 
Lainat on maksettava takaisin, vakuudet vapautettava tai pääomasijoitusten 
osalta palautettava, minkä pitäisi periaatteessa vaikuttaa myös loppukäyttäjien 
käytökseen, johtaa parempaan julkisten varojen käyttöön ja vähentää sen toden -
näköisyyttä, että loppukäyttäjistä tulee julkisesta tuesta riippuvaisia.
04 
Yhteinen rahoitusvälineiden määritelmä vahvistettiin ensimmäisen kerran va -
rainhoitoasetuksen tarkistamisen yhteydessä vuonna 2012. Määritelmää on sen 
jälkeen sovellettu ohjelmakautta 2014–2020 varten annetuissa alakohtaisissa 
asetuksissa (ks. liite II ).
Rahoitusvälineiden käyttö EU:n talousarvion 
toteuttamiseen vuodesta 2007
EU:n talousarviosta rahoitettavien rahoitusvälineiden käyttö
05 
EU:n talousarviota voidaan toteuttaa jaetun hallinnoinnin (eli yhteistyössä jäsen -
valtioiden kanssa, kuten koheesiopolitiikan alalla), suoran hallinnoinnin (jolloin 
toteutuksesta vastaavat komission yksiköt tai toimeenpanovirastot) tai välillisen 
hallinnoinnin (siirtämällä talousarvion toteuttamistehtäviä kolmansille maille tai 
erilaisille yhteisöille) avulla9. Kahta viimeksi mainittua tapaa kutsutaan yhdessä 
keskitetyksi hallinnoinniksi.9 Varainhoitoasetuksen 
58 artikla.
17 Johdanto 
06 
Rahoitusvälineitä käytetään EU:n talousarvion eri osissa:
 ο Yhteistyössä hallinnoitavia rahoitusvälineitä perustetaan koheesiopolitiikan 
alalla pääasiassa Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tuella ja jonkin verran 
Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tuella. Ohjelmakaudella 2014–2020 rahoi -
tusvälineitä voidaan myös käyttää koheesiorahastoa varten. Kukin väline 
on pantava täytäntöön toimenpideohjelman yhteydessä. Rahoitusvälineen 
täytäntöönpanosta, koosta ja suunnittelusta päättävät hallintoviranomaiset10. 
Lisäksi rahoitusvälineitä käytetään Euroopan maaseudun kehittämisen maa -
seuturahastossa (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahastossa (EKTR).
 ο Keskitetysti hallinnoitavia rahoitusvälineitä rahoitetaan useilta talousarvio -
aloilta, kuten tutkimuksen, yritys- ja teollisuustoiminnan sekä koulutuksen ja 
kulttuurin aloilta. Komissio on yhdessä kumppaniensa kanssa suoraan mu -
kana näiden välineiden suunnittelussa sekä investointistrategian ja varojen 
kehittämisessä. Päätöksen välineiden perustamisesta tekevät budjettivallan 
käyttäjät (eli Euroopan parlamentti ja neuvosto) komission ehdotuksen 
perusteella.
Rahoitusvälineiden rahastonhoitajan valintaa koskevat säännöt
07 
Yhteistyössä hallinnoitavia rahoitusvälineitä voidaan perustaa itsenäisinä rahas -
toina tai holdingrahaston alarahastoina, joita molempia kutsutaan jäljempänä 
erityisrahastoiksi (ks. kaavio 1 ). Holdingrahasto, jota kutsutaan toisinaan myös 
”rahasto-osuusrahastoksi”, on rahasto, jolla on tarkoitus hallinnoida erityyppisiä 
välineitä. Holdingrahaston avulla voidaan myös myöntää varoja yhdestä tai use -
ammasta toimenpideohjelmasta yhteen tai useampaan rahoitusvälineeseen.
08 
Rahoitusvälineitä hallinnoivat julkishallinnon sijasta yleensä yksityiset tai julkisen 
sektorin pankit tai muut rahoituksen välittäjät. EAKR- ja ESR-välineissä rahaston -
hoitajan valinnassa on noudatettava julkisia hankintoja koskevia EU:n ja kansalli -
sia sääntöjä, jos rahastonhoito kilpailutetaan. Tilanteissa, joissa julkisia hankintoja 
koskevia sääntöjä ei noudateta (eli kun rahastonhoitoa koskeva sopimus ei ole 
julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus), hallintoviranomainen voi nimetä ra -
hastonhoitajan noudattaen asiaan liittyviä valtiontukisääntöjä (ks. kohdat 10–12).
09 
EIP-ryhmä (joka käsittää Euroopan investointirahaston (EIR) ja Euroopan in -
vestointipankin (EIP)) on erityisasemassa, sillä ryhmä voidaan nimittää ra -
hastonhoitajaksi ilman julkista hankintamenettelyä11. Ryhmä hallinnoi myös 
useimpia keskitetysti hallinnoitavia välineitä, joiden rahastonhoitaja nimetään 
lainsäädäntöehdotuksessa.10 Euroopan parlamentti, 
sisäasioiden pääosasto, 
”Financial Engineering 
Instruments in Cohesion 
Policy - Study”, 2013, s. 46.
11 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 44 artiklan 
b alakohdan i alakohta.
18 Johdanto 
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin.Kaavio 1Yksinkertaistettu yleiskuva EAKR- tai ESR-rahoitusvälineitä varten käytettävästä 
holdingrahastorakenteesta
Perustamispääomaan 
saatu julkinen tai 
yksityinen lisärahoitus 
Toimenpideohjelmasta perustamis-pääomaan maksettu rahoitusosuus(EU:n varat sekä kansalliset julkiset ja yksityiset varat)
Holdingrahastosta perustamispääomaan maksettu rahoitusosuus
Rahoitustuki lainoina, vakuuksina, pääomaosuuksinaRahoitustuen takaisinmaksuPalauttaminen alarahaston purkamisen yhteydessä ja osingot/korot yms. täytäntöönpanon aikanaKäyttämättömän perustamis-pääoman palauttaminen toimenpide-ohjelmaan sulkemisvaiheessa
Loppu-
käyttäjäRahoituksen välittäjäRahoituksen välittäjäHallinto-
viranomainen
Alarahasto (”tuensaaja”)HoldingrahastoEAKR:n tai ESR:n 
toimenpideohjelma
19 Johdanto 
Rahoitusvälineet ja EU:n valtiontukisäännöt
10 
Yhteistyössä hallinnoitavat EU:n varat katsotaan osaksi kansallista tai alueellis -
ta talousarviota. Ne kuuluvat siten mahdollisesti valtiontuen valvonnan piiriin. 
Rahoitusvälinettä käyttäessään hallintoviranomaisten on sen vuoksi varmistet -
tava, että valtiontukisääntöjä noudatetaan12. Asiaan liittyvät valtiontukisäännöt 
sisältyvät uuteen yleiseen ryhmäpoikkeusasetukseen13 ja komission antamiin 
uusiin riskirahoitusta koskeviin suuntaviivoihin14, jotka molemmat tulivat voimaan 
heinäkuussa 2014.
11 
Hallintoviranomaisen on osoitettava jokaisen EAKR- ja ESR-rahoitusvälineen osal -
ta, että rahoitusväline15
 ο on normaalin markkinakäytännön mukainen (käytännössä tämä tarkoittaa, 
että rahaston hallinto on valittu avoimen, läpinäkyvän ja syrjimättömän pro -
sessin avulla) tai
 ο kuuluu de minimis  -asetuksen16 soveltamisalaan tai
 ο on poikkeuksen saanutta tukea, koska rahoitusväline kuuluu ryhmäpoikkeus -
asetuksen soveltamisalaan tai ilmoitettuun tukijärjestelmään riskirahoitusta 
koskevien komission ohjeiden mukaisesti.
12 
Keskitetysti hallinnoidut rahoitusvälineet (jotka eivät käytä kansallisia tai alueel -
lisia varoja eivätkä siten ole osa jäsenvaltioiden talousarviota) eivät kuulu EU:n 
valtiontukisääntöjen soveltamisalaan, koska Euroopan unionin toiminnasta teh -
dyn sopimuksen 107 artiklan keskeinen edellytys ”jäsenvaltion myöntämä taikka 
valtion varoista […] myönnetty” ei täyty.
Taustatietoa rahoitusvälineiden lukumäärästä ja 
perustamispääomasta vuodesta 2007 lähtien
Ohjelmakausi 2007–2013
13 
Ohjelmakaudella 2007–2013 rahoitusvälineitä käytti 25 jäsenvaltiota EU:n 28 jä -
senvaltiosta. Ainoastaan Kroatia, Irlanti ja Luxemburg eivät käyttäneet tätä rahoi -
tusmekanismia17. Liitteissä III  ja IV esitetään yleiskatsaus EAKR- ja ESR-välineistä 
jäsenvaltioittain.12 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 37 artiklan 1 kohta: 
”Tätä osastoa (IV osasto, 
Rahoitusvälineet) 
sovellettaessa 
hallintoviranomaisten ja 
rahasto-osuusrahastojen sekä 
rahoitusvälineiden 
käyttöönotosta vastaavien 
elinten on noudatettava 
sovellettavaa lainsäädäntöä 
erityisesti valtiontuen ja 
julkisten hankintojen osalta.”
13 Komission asetus 
(EU) N:o 651/2014, annettu 
17 päivänä kesäkuuta 2014, 
tiettyjen tukimuotojen 
toteamisesta sisämarkkinoille 
soveltuviksi perussopimuksen 
107 ja 108 artiklan mukaisesti 
(EUVL L 187, 26.6.2014, s. 1).
14 Euroopan komissio, 
”Suuntaviivat valtiontuesta 
riskirahoitussijoitusten 
edistämiseksi” (EUVL C 19, 
22.1.2014, s. 4).
15 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 37 artikla.
16 Neuvoston asetus 
(EU) 2015/1588, annettu 13 
päivänä heinäkuuta 2015, 
Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 107 ja 108 
artiklan soveltamisesta 
tiettyihin valtion monialaisen 
tuen muotoihin (kodifikaatio) 
(EUVL L 248, 24.9.2015, s. 1).
17 Tästä huolimatta keskitetysti 
hallinnoituja rahoitusvälineitä 
on perustettu Luxemburgiin. 
Lisäksi niistä on osoitettu EU:n 
rahoitusta Irlannissa ja 
Kroatiassa toteutettaviin 
hankkeisiin.
20 Johdanto Taulukko 2EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden käyttö (2007–2013) – 31. joulukuuta 2014 vallinnut 
tilanne
Rahoitussopimuksissa rahoitusväli -
neisiin sidotut määrät
(määrät miljoonina euroina)Rahoitusvälineisiin toimenpideohjelmista 
(TPO) maksetut määrät
(määrät miljoonina euroina)Rahoitusvälineistä loppukäyttäjille 
maksetut määrät
(määrät miljoonina euroina)
TOP1EU EU/TPO % TPO EU EU/TPO % TPO EU EU/TPO %
EAKR17 06110 946–15 189 10 452 69 % 8 871 5 594 63 %
ESR 472 829 462 56 % 318 207 65 %
Yhteensä 17 061 11 418 67 % 16 018 10 914 68 % 9 189 5 801 63 %
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin syyskuussa 2015 saatavilla olleiden tuoreimpien komission tietojen perusteella.
1 Komission täytäntöönpanokertomuksessa ei esitetä erikseen toimenpideohjelmien sidottuja määriä EAKR- ja ESR-rahoitusvälineille.
2  EGESIF_15-0027-00, Summary of data on the progress made in financing and implementing financial engineering instruments reported by 
the managing authorities in accordance with Article 67(2)(j) of Council Regulation (EC) No 1083/2006, Programme period 2007-2013, Situation 
as at 31 December 2014, s. 21 ja 54.14 
Kuten taulukosta 2  käy ilmi, vuoden 2014 loppuun mennessä rahoitusvälineisiin 
oli maksettu noin 15,2 miljardia euroa EAKR:n toimenpideohjelmien rahoitus -
osuuksina ja 0,8  miljardia  euroa ESR:n toimenpideohjelmien rahoitusosuuksina. 
Tämä oli merkittävästi enemmän kuin aiempina kausina: ohjelmakaudella 2000–
2006 määrä oli noin 1,3 miljardia euroa ja ohjelmakaudella 1994–1999 yhteensä 
0,6 miljardia  euroa18.
15 
EU:n rahoitusvälineisiin ohjelmakaudella 2007–2013 maksama rahoitusosuus 
on viisi prosenttia EU:n EAKR:lle ja yksi prosentti ESR:lle koko kaudella osoitta -
masta kokonaisrahoituksesta. EU:n talousarvion osuus EAKR-rahoitusvälineiden 
perustamispääoman kokonaismäärästä kaudella 2007–2013 on 69 prosenttia ja 
ESR-rahoitusvälineiden perustamispääoman kokonaismäärästä 56 prosenttia (ks. 
taulukko 2 ). Loppukäyttäjille maksettavan rahoitustuen määrästä EU:n osuus on 
63 prosenttia (EAKR) ja 65 prosenttia (ESR).18 Euroopan komissio, EIP, ”FI 
Compass: Financial 
Instruments - A sustainable 
way of achieving EU economic 
and social objectives”, s. 3.
21 Johdanto Taulukko 316 
Komission tuoreimpien tietojen mukaan EU:ssa oli perustettu yhteensä 
972 EAKR-rahoitusvälinettä ja 53 ESR-välinettä. Näistä 903 on EAKR-erityisrahas -
toja ja 49 ESR-erityisrahastoja (ks. taulukko 3 ). EAKR-välineistä 31 on EIP-ryhmän 
hallinnoimia (ks. kohta 9).
17 
Lisäksi oli 14 maaseuturahastosta rahoitettua välinettä ja kuusi kalatalousrahas -
tosta rahoitettua välinettä. Ohjelmakaudella 2007–2013 näissä kahdessa rahastos -
sa ei edellytetty, että jäsenvaltiot raportoisivat rahoitusvälineistä, joten tältä osin 
käytettävissä ei ole virallisia tietoja19. Tilintarkastustuomioistuimen keräämien 
tietojen perusteella voidaan kuitenkin arvioida, että maaseuturahaston yhteisra -
hoittamien rahastojen perustamispääoma oli vuoden 2013 lopussa noin 700 mil -
joonaa  euroa ja kalatalousrahastojen rahoittamien noin 72  miljoonaa  euroa 
(molemmissa tapauksissa ohjelmien kansalliset rahoitusosuudet mukaan lukien).19 Ks. erityiskertomus nro 5/2015 
”Ovatko rahoitusvälineet 
menestyksekkäitä ja lupaavia 
maaseudun kehittämisen 
välineitä?”, kohta 82 ( http://
eca.europa.eu ).
EAKR- ja ESR-rahoitusvälineet erityisrahastotyypeittäin (2007–2013) – 
31. joulukuuta 2014 vallinnut tilanne
EAKR ESR
Rahastojen 
määräRahoitusvarat  
(milj. euroa)Rahastojen 
määräRahoitusvarat  
(milj. euroa)
Erityisrahastot , joista
– lainavälineet 371 5 637 31 417
– vakuusvälineet 171 2 215 7 196
– pääomasijoitusvälineet 162 2 006 1 70
–  sekamuotoiset välineet (lainojen, vakuuksien, pää -
omavälineiden tai muiden välineiden yhdistelmät)110 2 496 5 59
– muut välineet 6 65 0 0
– tyyppiä ei ilmoitettu 83 770 5 74
Yhteensä 903 13 189 49 816
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin tuoreimpien syyskuussa 2015 saatavilla olleiden komission tietojen perusteella.
22 Johdanto 
18 
Keskitetysti hallinnoituihin välineisiin osoitettiin ohjelmakaudella 2007–2013 kai -
killa talousarvioaloilla EU:n rahoitusta yhteensä 5,5  miljardia  euroa20, joka jakautui 
21 välineen kesken21. Nämä rahoitusvälineet toimivat kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
Ohjelmakausi 2014–2020
19 
Euroopan rakenne- ja investointirahastot (ERI-rahastot) ovat EU:n talousarviosta 
pääomainvestoinneille ja infrastruktuurihankkeille myönnettävän rahoituksen 
tärkein lähde. Rahastojen ohjelmakauden 2014–2020 kokonaistalousarvio on noin 
450 miljardia  euroa.
20 
Vuodesta 2011 lähtien Euroopan parlamentti ja Eurooppa-neuvosto ovat kannus -
taneet lisäämään rahoitusvälineiden käyttöä22. Tämä poliittinen sitoutuminen 
otetaan huomioon myös yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa, jossa sääde -
tään rahoitusvälineiden entistä laajemmasta käytöstä ohjelmissa kaikkien viiden 
ERI-rahaston (siis myös koheesiorahaston) ja kaikkien temaattisten tavoitteiden 
toteuttamiseen23.
21 
Vuoden 2015 lopussa komissio arvioi, että koko ohjelmakaudella 2014–2020 vii -
destä ERI-rahastosta osoitetaan rahoitusvälineisiin yhteensä noin 21  miljardia  eu-
roa24. Koska EU:n keskimääräinen osuus ohjelmakautta 2007–2013 koskevista 
välineiden kokonaisvaroista oli noin 68 prosenttia vuoden 2014 loppuun men -
nessä25, tilintarkastustuomioistuin arvioi, että EU:n talousarviosta myönnettävä 
21 miljardin  euron määrä vastaa todennäköisesti noin 31  miljardin  euron koko -
naisrahoitusta (kun ei oteta huomioon kansallista ja yksityistä lisärahoitusta, jota 
rahastot voivat saada ERI-rahastojen ohjelmien ulkopuolella).
22 
Vertailun vuoksi todettakoon, että Euroopan strategisten investointien rahaston 
(ESIR) tarkoituksena on saada käyttöön vähintään 315  miljardia  euroa yksityisiin 
ja julkisiin pitkäaikaisiin investointeihin EU:ssa vuosina 2015–2017 ja taata hank -
keiden rahoitus myöhempinä vuosina.20 COM(2015) 565 final, 13.11.2015 
”Komission kertomus 
Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle unionin yleisestä 
talousarviosta tuetuista 
rahoitusvälineistä 31. 
joulukuuta 2014 vallinneen 
tilanteen mukaan 
varainhoitoasetuksen 
104 artiklan 8 kohdan 
mukaisesti”, s. 4.
21 SWD(2015) 206 final, 13.11.2015 
”Activities relating to financial 
instruments”, s. 6–12.
22 Euroopan parlamentti, Viides 
koheesiokertomus ja 
koheesiopoliittinen strategia 
vuoden 2013 jälkeen; 
EUCO 169/13, Eurooppa-
neuvoston päätelmät, 
25. lokakuuta 2013, s. 10.
23 Asetus (EU) N:o 1303/2013.
24 Euroopan parlamentti, 
komissio, The 2014 budgetary 
discharge to the Commission – 
Answers to the European 
Parliament’s written questions 
to Commissioner Crețu, 
hearing on 7 December 2015, 
s. 34.
25 EGESIF_15-0027-00, Summary 
of data on the progress made 
in financing and 
implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
Programme period 2007-2013, 
Situation as at 
31 December 2014, s. 21 ja 54.
23
 Tarkastuksen laajuus ja 
tarkastustapa
23 
Tilintarkastustuomioistuin tutki tällä tarkastuksella, olivatko rahoitusvälineet oh -
jelmakaudella 2007–2013 tehokas mekanismi EU:n talousarvion toteuttamiseksi. 
Tässä kertomuksessa käsitellään seuraavia tarkastuksen pääkysymyksiä:
 ο Olivatko rahoitusvälineet markkinoiden tarpeisiin nähden asianmukaisesti 
mitoitettuja?
 ο Onnistuttiinko rahoitusvälineillä houkuttelemaan yksityistä pääomaa?
 ο Saatiinko rahoitusvälineillä aikaan kierrätettyä rahoitustukea?
 ο Osoittautuivatko rahoitusvälineet kustannustehokkaaksi EU:n talousarvion 
toteuttamistavaksi?
Tilintarkastustuomioistuin tutki kunkin edellä esitetyn kysymyksen osalta, mitä tär -
keimmistä todetuista puutteista voitaisiin oppia. Lisäksi arvioitiin, missä määrin ne oli 
otettu huomioon ohjelmakauteen 2014–2020 sovellettavissa asetuksissa.
24 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus kohdistui vuosiin 2009–2015. Siinä kes -
kityttiin alue-, sosiaali-, liikenne- ja energiapolitiikan aloihin. Tarkastelu kattoi 
kaikki EAKR- ja ESR-rahoitusvälineet sekä kuusi keskitetysti hallinnoitua sosiaali-, 
liikenne- ja energiapolitiikan alan rahoitusvälinettä. Useat tässä kertomuksessa 
yksilöidyt seikat saattavat kuitenkin koskea myös muita EU:n talousarvioaloja, 
joissa käytetään rahoitusvälineitä.
25 
Tarkastus koostui seuraavista osista:
 ο Tarkastuksen yhteydessä käytiin läpi useita erilaisia komission, EIP:n, EIR:n ja 
kolmansien osapuolien analyyseja ja julkaisuja.
 ο Lisäksi analysoitiin komission syyskuussa 2015 julkaisemaa tuoreinta vuo -
tuista seurantakertomusta, joka kattaa kaikki 1 025 EAKR- ja ESR-rahoitus -
välinettä. Komission marraskuussa 2015 raportoimien tietoihin pohjautuva 
analyysi koski myös kuutta26 kaikkiaan 21:stä keskitetysti hallinnoidusta 
rahoitusvälineestä (EU:n näihin kuuteen välineeseen myöntämä rahoitus oli 
789 miljoonaa euroa eli 14 prosenttia kaikkien 21 rahoitusvälineen saamasta 
kokonaismäärästä)27.
 ο Tarkastuksessa tutkittiin kymmentä tapaustutkimusta, jotka koskivat tässä 
kertomuksessa käsiteltävien EU:n talousarvioalojen rahoitusvälineitä28. Lisäksi 
yhteen jäsenvaltioon (Slovakia) tehtiin tarkastuskäynti.26 Yhtä näistä kuudesta 
rahoitusvälineestä, 
vuoden 2020 Euroopan 
energia-, ilmastonmuutos- ja 
infrastruktuurirahastoa 
(Marguerite-rahasto), 
hallinnoidaan suoraan (ks. 
kohta 6).
27 SWD(2015) 206 final.  
Euroopan komissio: ”Summary 
of data on the progress made 
in financing and 
implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
Programme period 2007-2013, 
Situation as at 
31 December 2014”, Bryssel, 
syyskuu 2015.
28 Euroopan laajuisille 
liikenneverkoille tarkoitettu 
lainavakuusväline (LGTT), 
hankejoukkolainoja koskeva 
aloite (PBI), Marguerite-
rahasto, Euroopan 
energiatehokkuusrahasto 
(EEEF), eurooppalainen 
työllisyyttä ja sosiaalista 
osallisuutta koskeva 
Progress-
mikrorahoitusjärjestely, 
Kreikan JESSICA, Slovakian 
JEREMIE, Kreikan 
Entrepreneurship Fund 
(”Yrittäjyysrahasto”), Venture 
Finance Hungary (Unkarin 
JEREMIE) ja Sisilian JEREMIE.
24 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa 
 ο Tarkastuksen yhteydessä suoritettiin seurantatarkastus, joka koski tilintarkas -
tustuomioistuimen vuoden 2009 jälkeen suorittamissa säännönmukaisuutta 
koskevissa tarkastuksissa tarkastettuja 45:tä rahoitusvälinettä (joita koskevien 
tarkastusten tuloksista oli raportoitu aiemmin tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomuksissa) ja vuoden 2012 jälkeen suorittamissa tuloksellisuuden 
tarkastuksissa tarkastettuja 54:ää rahoitusvälinettä.
 ο Tarkastuksen yhteydessä tehtiin kyselytutkimus 85 hallintoviranomaiselle ja 
rahastonhoitajalle, jotka osallistuivat rahoitusvälineiden käyttöön. Tutkimuk -
sen kohteena olleista kaikkiaan 85 yksiköstä 82 liittyi yhteistyössä hallinnoi -
tuihin EAKR- ja ESR-välineisiin ja kolme keskitetysti hallinnoituihin välineisiin. 
Yhteistyössä hallinnoitujen välineiden osalta saatiin 66 vastausta ja keskite -
tysti hallinnoitujen osalta kaksi.
 ο Tarkastuksessa haastateltiin yli 40:tä komission, EIP:n ja EIR:n virkamiestä 
sekä yli kymmentä asiantuntijaa, jotka edustivat organisaatioita, joilla on alan 
asiantuntemusta29.
26 
Tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmin toimittanut useita rahoitusvälineiden 
käyttöä koskevia tarkastuksia ja raportoinut vuodesta 2011 lähtien tuloksista 
useissa vuosikertomuksissaan30 ja erityiskertomuksissaan31. Lisäksi komissio sekä 
myös EIP , EIR, Euroopan parlamentti, kansalliset tarkastuselimet ja yksityisen sek -
torin rahastonhoitajat ovat viime vuosina havainneet muutamia tekijöitä, jotka 
yhdessä rajoittivat rahoitusvälineiden vaikuttavuutta ohjelmakaudella 2007–2013. 
Tämä kertomus perustuu myös näihin arviointeihin.29 Caisse des Dépôts, 
Kreditanstalt für 
Wiederaufbau (KfW) ja OECD.
30 Varainhoitovuotta 2010 
koskeva vuosikertomus, 
kohdat 4.30–4.36 (EUVL C 326, 
10.11. 2011),  
varainhoitovuotta 2011 
koskeva vuosikertomus, 
kohta 5.34 
(EUVL C 344, 12.11.2012), 
varainhoitovuotta 2012 
koskeva vuosikertomus, 
kohta 10.31 
(EUVL C 331, 14.11.2013), 
varainhoitovuotta 2013 
koskeva vuosikertomus 
kohdat 5.33–5.36 
(EUVL C 398, 12.11.2014), 
varainhoitovuotta 2014 
koskeva vuosikertomus, 
kohdat 6.46–6.52 
(EUVL C 373, 10.11.2015).
31 Erityiskertomus nro 4/2011 
”Pk-yritysten 
takausjärjestelmän tarkastus”, 
erityiskertomus nro 2/2012 
”Euroopan 
aluekehitysrahaston 
osarahoittamat 
rahoitusvälineet pk-yrityksille”, 
erityiskertomus nro 5/2015 
”Ovatko rahoitusvälineet 
menestyksekkäitä ja lupaavia 
maaseudun kehittämisen 
välineitä?”, erityiskertomus 
nro 8/2015 ”Vastaako EU:n 
antama taloudellinen tuki 
riittävän hyvin mikroyrittäjien 
tarpeita?” ( http://eca.europa.
eu).
25
 Huomautukset
32 Ks. varainhoitovuosia 2013 
(kohta 5.35) ja 2014 
(kohta 6.49) koskevat 
vuosikertomukset sekä 
erityiskertomus nro 8/2015 
(kohta 67).
33 Euroopan komissio: ”Summary 
of data on the progress made 
in financing and 
implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
Programme period 2007‐2013, 
Situation as at 
31 December 2014”, s. 22.Olivatko rahoitusvälineet markkinoiden tarpeisiin 
nähden asianmukaisesti mitoitettuja?
27 
Rahoitusvälineet eivät ole hankkeita, vaan välineitä, joiden kautta annetaan 
rahoitusta EU:n talousarviosta. Koheesiopolitiikan alalla hallintoviranomaisen 
päätöksessä myöntää toimenpideohjelmasta tukea rahoitusvälineen kautta ei ole 
niinkään kyse siitä, sijoitetaanko toimenpideohjelman varoja vai ei (tämä on jo 
määritelty ennalta toimenpideohjelmassa), vaan siitä, miten varat sijoitetaan: ker -
taluonteisena avustuksena vai rahoitusvälineen kautta myönnettävänä tukena, 
joka on takaisin maksettavaa rahoitustukea.
28 
Tilintarkastustuomioistuin on tämän vuoksi tutkinut, missä määrin 1 025 EAKR- ja 
ESR-välinettä on käyttänyt perustamispääomaansa antaakseen loppukäyttäjille 
rahoitustukea sen eri muodoissa, ja analysoinut useita tekijöitä, joiden vuoksi 
välineistä loppukäyttäjille maksettavan tuen maksatusaste oli alhainen ohjelma -
kaudella 2007–2013. Näitä tekijöitä olivat välineiden alkuperäisen perustamis -
pääoman taso, se, ottivatko hallintoviranomaiset markkinoiden tarpeet asianmu -
kaisesti huomioon, ja alueellisiin rahoitusvälineisiin liittyvät erityiset ongelmat. 
Lisäksi analysoitiin, miten vastaavia näkökohtia käsiteltiin keskitetysti hallinnoitu -
jen välineiden yhteydessä.
Liiallinen perustamispääoma johti alhaisiin 
maksatusasteisiin, maksusitoumusten vapauttamisen 
välttelyyn ja mahdolliseen menojen korvaamiseen unionin 
talousarviosta ohjelman sulkemisen yhteydessä
29 
Rahoitusvälineiden maksatusasteita on tarkasteltu jo aiemmin useissa tilintar -
kastustuomioistuimen vuosi- ja erityiskertomuksissa32. Tässä kertomuksessa 
analysoidaan tuoreimpia käytettävissä olevia tietoja, jotka jäsenvaltiot ovat 
ilmoittaneet komissiolle 31. joulukuuta 2014 vallinneesta tilanteesta ja jotka on 
julkaistu syyskuussa 2015. Näitä tuoreimpia tietoja koskeva analyysi osoittaa, että 
merkittävällä määrällä rahoitusvälineistä on edelleen vaikeuksia käyttää perusta -
mispääomaansa suunnitelmien mukaisesti.
30 
Taulukossa 4  esitetään maksatusasteet jäsenvaltioittain niiden 25 jäsenvaltion 
osalta, jotka käyttivät rahoitusvälineitä ohjelmakaudella 2007–201333. Taulukossa 
esitettävät prosenttiosuudet ovat kyseisen jäsenvaltion kaikkien EAKR- ja ESR-vä -
lineiden keskiarvoja. Merkittävä määrä rahoitusvälineistä perustettiin vasta 
vuonna 2012 tai myöhemmin.
26 Huomautukset 
EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden käyttö jäsenvaltioittain – 31. joulukuuta 2014 
vallinnut tilanne
JäsenvaltioToimenpi -
deohjelmi -
en sidotut 
rahoitus -
osuudet  
(miljoonaa 
euroa)josta EU:n 
osuus 
(miljoonaa 
euroa)OsuusRahoitusvälineisiin makse -
tut toimenpideohjelmien 
osuudet
(miljoonaa euroa)Loppukäyttäjille maksetut toimenpideoh -
jelmien osuudet
(miljoonaa euroa)
MääräOsuus 
sitoumuksistaMääräOsuus 
maksuistaOsuus 
sitoumuksista
Viro 200 125 63 % 200 100 % 191 95 % 95 %
Puola 1 196 1 008 84 % 1 190 100 % 1 104 93 % 92 %
Slovenia 124 105 85 % 124 100 % 112 90 % 90 %
Unkari 916 778 85 % 897 98 % 751 84 % 82 %
Saksa 1 629 1 025 63 % 1 554 95 % 1 265 81 % 78 %
Malta 12 10 83 % 12 100 % 10 81 % 81 %
Portugali 854 531 62 % 477 56 % 386 81 % 45 %
Tšekki 278 171 62 % 278 100 % 223 80 % 80 %
Tanska 74 35 47 % 51 68 % 40 80 % 55 %
Romania 150 129 86 % 150 100 % 118 78 % 78 %
Ruotsi 161 74 46 % 157 97 % 121 77 % 75 %
Liettua 507 409 81 % 444 87 % 331 75 % 65 %
Ranska 460 240 52 % 419 91 % 310 74 % 67 %
Belgia 396 159 40 % 396 100 % 288 73 % 73 %
Suomi 75 35 47 % 75 100 % 51 68 % 68 %
Latvia 216 160 74 % 216 100 % 145 67 % 67 %
Yhdistynyt 
kuningaskunta1 632 710 44 % 1 483 91 % 983 66 % 60 %
Kypros 20 17 85 % 20 100 % 13 63 % 63 %
Bulgaria 388 330 85 % 388 100 % 228 59 % 59 %
Itävalta 27 10 37 % 27 100 % 13 49 % 49 %
Alankomaat 75 20 27 % 67 90 % 32 47 % 42 %
Kreikka 1 789 1 477 83 % 1 589 89 % 695 44 % 39 %
Italia 4 538 2 809 62 % 4 460 98 % 1 427 32 % 31 %
Espanja 1 233 954 77 % 1 234 100 % 330 27 % 27 %
Slovakia 112 95 85 % 112 100 % 23 21 % 21 %
Yhteensä 17 061 11 418 67 % 16 018 94 % 9 188 57 % 54 %
Huomautus:  Kroatia, Irlanti ja Luxemburg eivät sisälly taulukkoon, koska niillä ei ollut EAKR- ja ESR-rahoitusvälineitä ohjelmakaudella 2007–2013.
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission vuoden 2015 tietojen perusteella.Taulukko 4
27 Huomautukset 
31 
Vuoden 2014 loppuun mennessä, eli vain vuotta ennen alkuperäisen tukikelpoi -
suusajan päättymistä (31. joulukuuta 2015), EAKR- ja ESR-välineiden rahoitusva -
roista oli maksettu loppukäyttäjille ainoastaan 57 prosenttia. Maksatusaste oli 
alhainen erityisesti Slovakian (21 prosenttia), Espanjan (27 prosenttia) ja Italian 
(32 prosenttia) rahoitusvälineillä. Lisäksi kolme muuta jäsenvaltiota (Kreikka, 
Alankomaat ja Itävalta) oli maksanut loppukäyttäjille alle puolet rahoitusvälinei -
den alkuperäisistä rahoitusvaroista.
32 
Kaiken kaikkiaan 972 EAKR-rahoitusvälineestä 177 välinettä (18 prosenttia) ja 
53 ESR-rahoitusvälineestä 16 välinettä (30 prosenttia) oli maksanut loppukäyttä -
jille alle kolmanneksen rahoitusvaroistaan vuoden 2014 loppuun mennessä. Näi -
den 177 välineen käyttämättömät rahoitusvarat olivat yhteensä 4,2 miljardia eu -
roa 31. joulukuuta 2014. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että näiden välineiden 
osalta on epätodennäköistä, että käytettävissä oleva rahoitus voitaisiin käyttää 
kertaalleen, vaikka komissio onkin jatkanut tukikelpoisuusaikaa maaliskuun 2017 
loppuun (ks. kohta 43). Rahoitusvälineiden lopullinen maksatusaste voidaan 
kuitenkin arvioida vasta niiden elinkaaren lopussa, varsinkin niiden välineiden 
osalta, jotka on perustettu ohjelmakauden loppupuolella.
Maksatusasteet alhaisia rahoitusvälineiden liiallisen alkuperäisen 
perustamispääoman vuoksi
33 
Tarkastuksen aikana haastatellut totesivat usein, että rahoitus- ja talouskriisillä oli 
ollut huomattava vaikutus ja että kriisi oli vaikuttanut kielteisesti loppukäyttäjille 
maksettavan rahoitustuen maksatusasteeseen. Kun otetaan huomioon ongelman 
laajuus, tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että rahoitus- ja talouskriisi 
ei ollut sen paremmin ainoa kuin pääasiallisinkaan syy alhaisiin maksatusasteisiin. 
Itse asiassa alhaiset maksatusasteet johtuvat ensisijaisesti siitä, että perustettui -
hin rahoitusvälineisiin on alun alkaen myönnetty liikaa varoja.
34 
Tilintarkastustuomioistuimen analyysi komission vuonna 2015 julkaisemista 
tiedoista osoittaa, että jäsenvaltioiden EAKR- ja ESR-määrärahojen käyttöasteen 
ja rahoitusvälineistä loppukäyttäjille maksettavan rahoitustuen maksatusasteen 
välillä on positiivinen korrelaatio (ks. kaaviot 2a  ja 2b). Analyysi osoittaa, että 
jäsenvaltioilla, joilla on jo vaikeuksia käyttää EAKR:n ja ESR:n varoja, on vielä 
huomattavampia vaikeuksia rahoitusvälineisiin osoitetun perustamispääoman 
maksamisessa loppukäyttäjille.
28 Huomautukset Kaavio 2aJäsenvaltioiden EAKR-määrärahojen kokonaiskäyttöasteen ja rahoitusvälineistä 
loppukäyttäjille maksettavan rahoitustuen maksatusasteen välinen vertailuRahoitusvälineistä loppukäyttäjille maksettavan
tuen maksatusaste – toimenpideohjelmamäärät 
Jäsenvaltion EAKR-määrärahojen käyttöaste Jäsenvaltioiden 
EAKR-määrärahojen 
keskimääräinen käyttöaste 
(77 %)Trendiviiva
Rahoitusvälineistä loppukäyttäjille 
maksettavan tuen keskimääräinen 
maksatusaste (58 %)
100 % 95 % 90 % 85 % 80 % 75 % 70 % 65 % 60 % 55 % 50 %100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %Yhdistynyt 
kuningaskuntaRuotsi
Suomi
SlovakiaSlovenia
RomaniaPortugaliPolonia
ItävaltaAlankomaatMaltaUnkari
Liettua
Latvia Kypros
ItaliaRanska
EspanjaKreikkaViro
Saksa
TanskaTšekki
BulgariaBelgia
Huom.:  Ympyröiden koko vastaa toimenpideohjelmista rahoitusvälineisiin myönnettyä kokonaisrahoitusta (ks. taulukko 4 ). Korrelaatiokerroin: 0,5.
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission vuoden 2015 tietojen perusteella.
29 Huomautukset Kaavio 2bJäsenvaltioiden ESR-määrärahojen kokonaiskäyttöasteen ja rahoitusvälineistä 
loppukäyttäjille maksettavan rahoitustuen maksatusasteen välinen vertailuRahoitusvälineistä loppukäyttäjille maksettavantuen maksatusaste – toimenpideohjelmamäärät 
Jäsenvaltion ESR-määrärahojen käyttöaste Jäsenvaltioiden ESR-määrärahojen 
keskimääräinen käyttöaste (79 %)Rahoitusvälineistä loppukäyttäjille 
maksettavan tuen keskimääräinen 
maksatusaste (38 %)Trendiviiva
100 % 95 % 90 % 85 % 80 % 75 % 70 %100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %PuolaLiettuaLatvia
Saksa
ItaliaViro
Tanska
Huom.:  Ympyröiden koko vastaa toimenpideohjelmista rahoitusvälineisiin myönnettyä kokonaisrahoitusta (ks. taulukko 4 ). Korrelaatiokerroin: 0,9.
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission vuoden 2015 tietojen perusteella.
30 Huomautukset 
Rahoitusvälineiden perustamispääomia korotettiin 
21 jäsenvaltiossa 25 jäsenvaltiosta
35 
Tarkastuksessa havaittiin myös, että 21 jäsenvaltiossa 25 jäsenvaltiosta alkupe -
räistä perustamispääomaa oli korotettu vuoden 2011 jälkeen. Kaiken kaikkiaan 
rahoitusvälineisiin oli osoitettu vuoden 2011 jälkeen noin 7,1 miljardia euroa 
lisärahoitusta ohjelmakauden 2007–2013 EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmista.
36 
Suurin osa näistä rahoitusvälineiden perustamispääomien korotuksista tehtiin 
Italiassa (2,5  miljardia  euroa), Espanjassa (0,9  miljardia  euroa), Kreikassa (0,9  mil -
jardia  euroa), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (0,7  miljardia  euroa) ja Unkarissa 
(0,5  miljardia  euroa). Näiden viiden jäsenvaltion osuus perustamispääoman ko -
konaiskorotuksesta koko kaudella oli 77 prosenttia. Näistä viidestä jäsenvaltiosta 
neljässä (Italia, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Unkari) EAKR:n käyttöaste 
oli vuoden 2014 lopussa keskiarvon alapuolella (ks. kaavio 2a ).
Ohjelmakautta 2007–2013 varten vahvistetun oikeusperustan 
säännökset houkuttelivat jäsenvaltioita käyttämään 
rahoitusvälineitä EU:n varojen maksusitoumusten vapauttamisen 
riskin välttelyyn
37 
Ohjelmakautta 2007–2013 varten vahvistetussa oikeusperustassa annettiin 
jäsenvaltioille mahdollisuus käyttää EU:n talousarviosta EAKR:n ja ESR:n toimen -
pideohjelmille myönnetty rahoitusosuus etukäteen rahoitusvälineitä käyttämällä. 
Näitä rahoitusosuuksia voitiin käyttää jäsenvaltioissa maksusitoumusten vapaut -
tamisen riskin välttelyyn (n+2-sääntö)34 (ks. laatikko 1 ).34 Talousarviositoumusten 
vapauttamista ilman eri 
toimenpiteitä koskevan 
säännön (n+2-sääntö) 
soveltaminen auttaa 
selvittämään maksattamatta 
olevat sitoumukset. Säännön 
mukaan kaikki ne varat 
vapautetaan ilman eri 
toimenpiteitä, joita ei ole 
käytetty tai joiden osalta ei ole 
esitetty maksupyyntöä 
myöntämisvuotta seuraavan 
toisen vuoden loppuun 
mennessä.
Rahoitusvälineiden perustamiseen myönnetyn EAKR- ja ESR-
rahoitusosuuden maksaminen katsottiin tukikelpoiseksi kustannukseksi 
ohjelmakaudella 2007–2013
Yleisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaan ainoa edellytys rahoitusvälineisiin liittyvien määrien todenta -
miseksi toimenpideohjelman mukaisiksi tukikelpoisiksi menoiksi ohjelmakaudella 2007–2013 oli, että kyseiset 
määrät oli käytetty rahastojen tai holdingrahastojen perustamiseen tai tukemiseen. Tämän perusteella EAKR:n 
ja ESR:n rahoitusosuudet maksetaan EU:n talousarviosta jäsenvaltioille ja katsotaan tilapäisesti käytetyiksi. 
Toisin sanoen asetuksessa ei edellytetty toimenpideohjelmasta välineen perustamispääomaan myönnetyn 
rahoitusosuuden yhdistämistä loppukäyttäjiin. Myös pääomalle kertyvä korko lisää välineiden varoja. Vasta 
toimenpideohjelman sulkemisen yhteydessä komissio määrittää tukikelpoisten menojen kokonaismäärän 
loppukäyttäjille myönnettyjen lainojen, takausten ja pääomasijoitusten todellisten määrien perusteella.Laatikko 1
31 Huomautukset 
38 
Tämä järjestely houkutteli jäsenvaltioita jättämään ainakin osan EU:n toimenpi -
deohjelmille myöntämästä rahoitusosuudesta rahastoja hoitavien pankkien ja 
rahoituksen välittäjien tileille, jolloin varoja ei käytettykään suunniteltuun käyttö -
tarkoitukseen (ks. laatikko 2 ).
Italialaisen Fondo regionale di cogaranzia e controgaranzia per le PMI operanti in 
Sardegna -rahoitusvälineen liialliset rahoitusvarat
Aluehallinto päätti joulukuussa 2009 perustaa takuurahaston, jonka perustamispääoma oli 233  mil -
joonaa  euroa. Perustamispääoma vastasi 14:ää prosenttia toimenpideohjelman koko ohjelmakauden 
kokonaistalousarviosta.
Koko pääomalla oli tarkoitus taata lainoja noin 2,3  miljardin  euron edestä.
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi vuonna 2010 italialaisen takuurahaston tarkastuksen yhteydessä, että 
markkinoiden tarpeiden analyysia, joka olisi antanut perusteet rahoituksen myöntämiselle, ei ollut tehty. Li -
säksi moni muu pakollinen edellytys (kuten investointistrategia ja suunnittelu, rahoitusosuuden pois vetämis -
tä koskeva kuvaus ja lakkauttamista koskevat säännökset) ei täyttynyt, kun aluehallintoyksikkö ja rahaston 
toimeenpaneva aluevirasto allekirjoittivat rahoitussopimuksen.
Liiketoimintasuunnitelma laadittiin ja hyväksyttiin vasta kesäkuussa 2010, tosin epärealististen oletusten 
pohjalta.
Tarkastuksessa todettiin myös, että merkittävää osaa hallintoviranomaisten vuonna 2007 sitomasta toimen -
pideohjelman rahoituksesta ei ollut käytetty vuoden 2009 loppuun mennessä. Suuren perustamispääoman 
myöntäminen rahoitusvälineelle antoi mahdollisuuden kiertää tuolloin käytössä olleen n+2 -säännön, jonka 
mukaan käyttämättömät varat on vapautettava kahden vuoden kuluttua niiden myöntämisestä.
Hallintoviranomainen raportoi, että vuoden 2014 loppuun mennessä 233 miljoonan euron kokonaismäärästä 
oli myönnetty loppukäyttäjille vakuuksina 45 miljoonaa euroa. Maksatusaste oli siis 19 prosenttia.
Vakuudet vastaavat 460  miljoonan  euron lainoja.Laatikko 2
32 Huomautukset 
39 
Toisaalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös yhden tapauksen, jossa rahoi -
tusvälineiden rahoitusvaroja oli vähennetty markkinaolosuhteiden ja ennustettu -
jen maksatusasteiden vuoksi. Tätä pidetään hyvänä käytäntönä (ks. laatikko 3 ).
Tapaustutkimus: Liettualaisen JEREMIE-rahaston rahoitusvarojen vähentäminen 
markkinoiden muuttuvia tarpeita vastaaviksi
Liettuassa perustettiin vuonna 2008 JEREMIE-rahoitusväline (Euroopan yhteiset resurssit mikro- ja pk-yritys -
ten tukemiseksi). Rahoitusvälineen rahoitusvaroja korotettiin asteittain 210 miljoonaan euroon vuoden 2009 
loppuun mennessä. Rahoitusvarat perustuivat syyskuussa 2007 tehtyyn markkinoiden tarpeiden arviointiin.
Hallintoviranomainen päätti kuitenkin myöhemmin vähentää rahaston rahoitusvaroja analysoituaan talous -
kriisin vaikutuksia Liettuan talouteen. Rahaston rahoitusvarat vähennettiin 170  miljoonaan  euroon vuo -
teen 2012 mennessä, ja ylimääräiset varat palautettiin toimenpideohjelmaan.
Alennetusta 170  miljoonan  euron pääomasta oli maksettu tukia 121  miljoonaa  euroa vuoden 2014 loppuun 
mennessä. JEREMIE-rahaston maksatusasteeksi saatiin näin 71 prosenttia. Ilman pääoman alennusta rahaston 
maksatusaste olisi ollut 58 prosenttia. Ilman tätä muutosta Liettuan kaikkien rahoitusvälineiden kokonaismak -
satusaste olisi ollut 68 prosenttia eikä 75 prosenttia (ks. taulukko 4 ).Laatikko 3
40 
Rahoitusvälineiden liialliset rahoitusvarat vaikuttavat kielteisesti hallinnointi -
kustannuksiin ja -palkkioihin, jos nämä määritetään rahastoon maksettavan 
pääoman perusteella eikä rahastonhoitajan suoritteiden perusteella. Ylimitoite -
tuilla rahoitusvaroilla tuotetaan tuloja rahastonhoitajille ilman, että nämä todella 
suorittavat odotetut palvelut (ks. kohdat 116–125).
EIP-ryhmän hallinnoimilla rahoitusvälineillä erityisen alhaiset 
maksatusasteet
41 
Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti, että EIP:n ja EIR:n hallinnoimien 
31 EAKR- ja ESR-rahoitusvälineen keskimääräinen maksatusaste oli erityisen alhai -
nen: 43 prosenttia. Muiden rahastonhoitajien hallinnoimilla välineillä maksatusas -
te oli keskimäärin 60 prosenttia.
33 Huomautukset 
Yhteistyössä hallinnoitujen rahoitusvälineiden 
tukikelpoisuusaikaa jatkettiin maaliskuun 2017 loppuun pelkillä 
komission ohjeilla
42 
EU:n rahoitusosuutta vastaavat käyttämättömät rahoitusvarat (varat, joita ei ole 
maksettu tai taattu loppukäyttäjille tukikelpoisuusajan loppuun mennessä) on 
palautettava EU:n talousarvioon ohjelman sulkemisvaiheessa. Tilintarkastus -
tuomioistuin totesi alhaisten maksatusasteiden perusteella jo varainhoitovuot -
ta 2014 koskevassa vuosikertomuksessaan, ettei voitu olettaa, että kaikki rahoi -
tusvälineet käyttäisivät kaikki käytettävissä olleet varat vuoden 2015 loppuun 
mennessä35.
43 
Huhtikuussa 2015 komissio julkaisi tarkistetut toimenpideohjelmien sulkemista 
koskevat suuntaviivat, joissa rahoitusvälineisiin liittyvien menojen tukikelpoi -
suusaikaa jatkettiin alkuperäisestä päättymispäivästä 31. joulukuuta 2015 aina 
31. maaliskuuta 2017 asti36. Yleinen tukikelpoisuusaika asetetaan kuitenkin yleisiä 
säännöksiä koskevan asetuksen 56 artiklan 1 kohdassa. Tilintarkastustuomioistuin 
katsoi varainhoitovuotta 2014 koskevassa vuosikertomuksessaan, että säädöshie -
rarkian mukaisesti säännöstä voidaan muuttaa vain lainsäädännöllä, jonka oikeu -
dellinen arvo on sama tai suurempi37. Näin ollen todettiin, että komission suunta -
viivoilla ei voida muuttaa sääntöjä, jotka on hyväksytty Euroopan parlamentin ja 
neuvoston lainsäädäntömenettelyllä.
44 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi analyysinsa ja aiempien vuosien maksatuksesta 
tehdyn lineaarisen ennusteen perusteella, että yli 5,0  miljardia  euroa EAKR- ja 
ESR-välineisiin osoitettuja varoja olisi jäänyt käyttämättä vuoden 2015 loppuun 
mennessä, jos tukikelpoisuusaikaa ei olisi jatkettu. Näistä 3,9 miljardia euroa on 
EU:n talousarviosta toimenpideohjelmille maksettuja rahoitusosuuksia. Tam -
mikuun 2015 ja maaliskuun 2017 välisenä aikana käytettyjä määriä koskevat 
tosiasialliset luvut ovat käytettävissä aikaisintaan vasta vuoden 2017 loppuun 
mennessä.
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
45 
Koska toimenpideohjelmista maksettavat rahoitusosuudet maksetaan kuluvalla 
ohjelmakaudella asteittain, rahoitusvälineiden pitäisi olla entistä asianmukaisem -
min mitoitettuja, mikä nostaisi maksatusasteita (ks. laatikko 4 ).35 Varainhoitovuotta 2014 
koskeva vuosikertomus, 
kohta 6.50.
36 C(2015) 2771 final, 30.4.2015 
”Liite asiakirjaan Komission 
päätös Euroopan 
aluekehitysrahastosta, 
Euroopan sosiaalirahastosta ja 
koheesiorahastosta 
annettavaa tukea varten 
vahvistettujen 
toimenpideohjelmien 
(2007–2013) sulkemista 
koskevien suuntaviivojen 
hyväksymisestä annetun 
päätöksen C(2013) 1573 
muuttamisesta”, s. 7.
37 Varainhoitovuotta 2014 
koskeva vuosikertomus, 
kohta 6.52.
34 Huomautukset 
Hallintoviranomaiset eivät aina arvioineet markkinoiden 
tarpeita asianmukaisesti ennen varojen osoittamista EAKR- 
ja ESR-rahoitusvälineisiin
46 
Tilintarkastustuomioistuin tutki myös, oliko markkinoiden tarpeita arvioitu asian -
mukaisesti ennen rahoitusvälineiden perustamista ja varojen osoittamista niihin. 
Markkinoiden tarpeiden arviointien tai ennakkoarviointien avulla olisi oltava 
mahdollista ymmärtää markkinoiden tarpeet ja määrittää, minkätyyppinen tuki 
(lainat, vakuudet vai pääomasijoitukset) sopii parhaiten markkinapuutteiden kor -
jaamiseen. Arvioinneissa olisi myös määritettävä rahoitustarpeet ja viime kädessä 
arvioitava, voidaanko kyseinen toimintapoliittinen tavoite saavuttaa parhaiten 
rahoitusvälineen avulla. Tätä näkökohtaa on korostettu myös tilintarkastustuo -
mioistuimen aiemmissa erityiskertomuksissa sekä muissa tutkimuksissa rahoitus -
välineiden menestyksekkään käytön edellytyksenä38.
Markkinoiden tarpeiden arviointi ei ollut pakollista 
rahoitusvälineiden osalta ohjelmakaudella 2007–2013
47 
Ohjelmakaudella 2007–2013 ainoa lainsäädäntöön sisältyvä selkeä viittaus mark -
kinoiden tarpeiden arviointeihin (joista käytetään myös nimitystä ”rahoitusva -
jearviointi”) liittyy holdingrahastoihin39.Järjestelyt EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden rahoitusvarojen korvaamiselle EU:n 
talousarviosta (ohjelmakausi 2014–2020)
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 41 artiklan 1 kohdan mukaan kuhunkin tukikelpoisuusaikana jätet -
tyyn välimaksupyyntöön sisältyvä rahoitusosuuden määrä saa olla enintään 25 prosenttia asiaankuuluvassa 
rahoitussopimuksessa ohjelmasta rahoitusvälineeseen osoitettujen rahoitusosuuksien kokonaismäärästä. 
Toinen ja kolmas maksu sekä sitä seuraavat maksut suoritetaan vasta, kun tietyt aiempiin maksuihin liittyvät 
määrärahoille asetetut käyttökynnykset on saavutettu.Laatikko 4
38 Erityiskertomukset nro 8/2015 
(kohta 21), nro 2/2012 
(kohta 118) ja nro 5/2015 
(kohta 27); Euroopan komissio, 
EIP , ”Financial Instruments: 
A Stock-taking Exercise in 
Preparation for the 2014-2020 
Programming Period”, 
tutkimus, jonka ovat tehneet 
Mazars/Ecorys/EPRC, s. 52, 66 
ja 73.
39 Rahoitusvajearviointia 
käsitellään holdingrahastojen 
osalta 
täytäntöönpanoasetuksen 
44 artiklan 1 kohdan 
a alakohdassa seuraavasti: 
”[…] Rahoitussopimuksessa 
on tarvittaessa otettava 
huomioon: a) kun kyse on 
yrityksiä, ensisijaisesti pieniä ja 
keskisuuria yrityksiä 
(pk-yritykset), mukaan lukien 
mikroyrityksiä, tukevista 
rahoitusjärjestelyjä koskevista 
välineistä, tällaisten välineiden 
tarjonnan ja kysynnän välisen 
eron arvioinnin tulokset […]”.
35 Huomautukset 
48 
Kaikkien erityisrahastojen osalta oli vuoteen 2009 asti mahdollista päätellä epä -
suora velvoite arvioinnin tekemiseen sen perusteella, että jokaisesta välineestä 
oli toimitettava liiketoimintasuunnitelma40. Syyskuussa 2009 oikeusperustaan 
tehdyissä muutoksissa otettiin kuitenkin käyttöön liiketoimintasuunnitelmia kos -
kevat lievemmät vaatimukset41. Vaikka liiketoimintasuunnitelman toimittaminen 
oli sen jälkeenkin edelleen pakollista, lähes kaikki erityiset vaatimukset poistet -
tiin (kuten vaatimus esittää yritysten tai kaupunkihankkeiden kohdemarkkinat 
sekä niiden rahoittamiseen liittyvät kriteerit ja ehdot sekä toimenpideohjelmista 
saadun rahoitusosuuden perustelut ja käyttötarkoitus). Tilintarkastustuomiois -
tuin katsoo, että näiden tietojen puuttuessa liiketoimintasuunnitelmasta saadaan 
vain vähän lisäarvoa.
49 
Velvoitetta tehdä markkinoiden tarpeiden arviointi ei ollut myöskään ohjelma -
kaudella 2007–2013 perustettujen keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden 
osalta. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tässä kertomuksessa tarkastelta -
viin kuuteen keskitetysti hallinnoituun välineeseen sovellettiin erilaisia käytän -
töjä. Vaikka lakisääteistä vaatimusta ei ollut, tarkastuksessa todettiin yleisesti ot -
taen, että kaikkien näiden rahoitusvälineiden yhteydessä markkinoiden tarpeita 
arvioitiin jonkin verran esimerkiksi vaikutusten arviointien, markkinatutkimusten 
tai julkisen kuulemisen avulla.
Tarkastelluista tapauksista lähes puolessa markkinoiden tarpeet 
oli arvioitu liian suuriksi
50 
Tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmissa erityiskertomuksissaan raportoinut 
markkinoiden tarpeiden arviointien luotettavuudessa havaitsemistaan merkittä -
vistä puutteista42. Erityisen tärkeää olisi, että markkinoiden tarpeiden arvioinnit 
perustuisivat järkeviin ja realistisiin oletuksiin. Muutoin välineet eivät ehkä vastaa 
markkinoiden todellisia tarpeita, mikä johtaa välineen rahoituksen ylimitoituk -
seen ja/tai siihen, että rahoitustuella on vain vähän tai ei ollenkaan todellisia 
vaikutuksia käytännössä.
51 
Markkinoiden tarpeiden arviointeja käytetään useisiin tarkoituksiin, kuten mark -
kinoiden toimintapuutteiden tunnistamiseen ja markkinoiden koon määrittämi -
seen. Tilintarkastustuomioistuimen kokonaisanalyysi osoittaa, että markkinoiden 
tarpeiden arvioinnit eivät olleet tässä suhteessa riittävän luotettavia ohjelmakau -
della 2007–2013. Vaikka suurin osa (82 prosenttia) tilintarkastustuomioistuimen 
tekemään kyselyyn vastanneista ilmoitti tehneensä markkinoiden tarpeiden 
analyysin, analyysin tekeminen ei estänyt rahoitusvälineen ylimitoitusta: lähes 
puolessa niistä rahoitusvälineistä (19:ssä 41:stä), joita markkinoiden tarpeiden 
analyysin tehneet vastaajat olivat hallinnoineet, maksatusaste oli silti alle 50 pro -
senttia välineiden kokonaisrahoitusvaroista vuoden 2014 loppuun mennessä. 
Vain viiden välineen (12 prosenttia) alkuperäiset rahoitusvarat oli käytetty koko -
naan (ks. kaavio 3 ).40 Täytäntöönpanoasetuksen 
alkuperäisen version 
43 artiklan 2 kohta.
41 Komission asetus 
(EY) N:o 846/2009, annettu 1 
päivänä syyskuuta 2009, 
Euroopan 
aluekehitysrahastoa, 
Euroopan sosiaalirahastoa ja 
koheesiorahastoa koskevista 
yleisistä säännöksistä annetun 
neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006 ja 
Euroopan 
aluekehitysrahastosta 
annetun Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
asetuksen (EY) N:o 1080/2006 
täytäntöönpanoa koskevista 
säännöistä annetun asetuksen 
(EY) N:o 1828/2006 
muuttamisesta (EUVL L 250, 
23.9.2009, s. 1), 1 artikla.
42 Erityiskertomukset nro 8/2015 
(kohdat 21 ja 22), nro 2/2012 
(kohdat 33–37 ja kohdat 116–
118) ja nro 5/2015 (kohdat 27 
ja 96).
36 Huomautukset 
52 
Tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmassa erityiskertomuksessaan huomautta -
nut, ettei markkinoiden tarpeiden arviointiin käytetystä menetelmästä ja perus -
tana olleiden oletusten uskottavuudesta suoritettu ohjelmakaudella 2007–2013 
arviointeja, jotka olisi tehnyt hallintoviranomaisesta riippumaton elin. Tämä puu -
te on saattanut osaltaan vaikuttaa siihen, että monet hallintoviranomaiset tekivät 
liian optimistisia arviointeja 43.43 Ks. erityiskertomus nro 2/2012, 
kohta 118.Kaavio 3Niiden rahoitusvälineiden maksatusasteiden analyysi, joiden osalta kyselyssä 
ilmoitettiin, että markkinoiden tarpeiden analyysi oli tehty
Maksatusaste: 30–50 %
Rahastojen määrä: 8 (20 %)Maksatusaste: 0–30 %Rahastojen määrä: 11 (26 %)
Maksatusaste: 50–80 %Rahastojen määrä: 8 (20 %)Maksatusaste: 80–100 %
Rahastojen määrä: 9 (22 %)Maksatusaste: 100 %
Rahastojen määrä: 5 (12 %)
Huom.:  Kysely lähetettiin 50 suurimman EAKR-rahoitusvälineen rahastonhoitajille/hallintoviranomaisille. Vastausprosentti oli 80.
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin kyselyn tietojen perusteella.
37 Huomautukset 
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
53 
Ohjelmakaudella 2014–2020 yhteistyössä hallinnoitavien välineiden osalta yksi -
tyiskohtainen ennakkoarviointi on pakollinen markkinoiden toimimattomuuden 
(tai puutteellisen investointitilanteen) osoittamiseksi ja arvion esittämiseksi 
tarvittavien julkisten investointien tasosta ja laajuudesta. Arvioinnissa on myös 
esitettävä tilanteeseen parhaiten soveltuvat rahoitusvälinetyypit. Lisäksi ennak -
koarviointi on toimitettava toimenpideohjelmien seurantakomiteoille tiedoksi, ja 
yhteenveto arvioinnin havainnoista ja päätelmistä on julkaistava kolmen kuukau -
den kuluessa sen valmistumisesta (ks. liite V ). Vaatimusta toteuttaa ennakkoar -
viointi ja sen perustana olevien oletusten uskottavuuden riippumaton tarkastus 
ennen rahoitusvälineen alkuperäisestä perustamispääomasta tehtävää päätöstä 
ei kuitenkaan vieläkään ole.
54 
Uuden varainhoitoasetuksen tultua voimaan 1. tammikuuta 2013 ennakkoarvioin -
nin toteuttaminen on pakollista myös kaikkien uusien keskitetysti hallinnoitavien 
välineiden osalta (ks. liite V ). Toisin kuin yhteistyössä hallinnoitavien välineiden 
kohdalla ennakkoarviointiin ei kuitenkaan sisältynyt kokemusten analysointia 
eikä mahdollisuutta uudelleentarkasteluun merkittävien sosioekonomisten 
muutosten yhteydessä. Väliarviointi (jossa voidaan tarkastella tällaisia näkökoh -
tia) tehdään suuresta osasta vaikkakaan ei kaikista keskitetysti hallinnoitavista 
rahoitusvälineistä.
Alueellisen painopisteen ansiosta jäsenvaltiot perustivat 
suuren määrän pienikokoisia rahoitusvälineitä 
ohjelmakaudella 2007–2013
EAKR- ja ESR-rahoitusvälineet ovat merkittävästi pienempiä kuin 
keskitetysti hallinnoidut rahoitusvälineet tai yksityisen sektorin 
investointirahastot
55 
EAKR:n ja ESR:n toimenpideohjelmien täytäntöönpanoa hallinnoivat kansalliset ja 
alueelliset viranomaiset yhdessä, mikä tarkoittaa, että kansallisten tai alueellisten 
ohjelmien täytäntöönpanoon tarkoitetuissa rahoitusvälineissä on noudatettava 
ohjelman rajauksia maantieteellisen sijainnin ja tukikelpoisuuden osalta. Tuki -
kelpoisten hankkeiden on sijaittava siinä toimenpideohjelmassa tukikelpoisella 
alueella, josta sen perustamispääoma on lähtöisin44.44 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 35 artikla.
38 Huomautukset 
56 
Euroopan unionissa perustettiin ohjelmakaudella 2007–2013 yhteensä 952 EAKR:n 
ja ESR:n erityisrahastoa (ks. taulukko 3 ). Tämä tarkoittaa, että suurimmalla osalla 
alueista on perustettu useita rahastoja. Tilintarkastustuomioistuimen analyysi 
osoittaa, että EAKR:n ja erityisesti ESR:n rahoitusvälineet ovat suhteellisen pieniä. 
EU:n maksuosuus EAKR-rahoitusvälineissä on keskimäärin 80 miljoonaa euroa 
holdingrahastojen ja 10  miljoonaa  euroa erityisrahastojen osalta. EU:n maksu -
osuus ESR-rahoitusvälineissä on keskimäärin 10  miljoonaa  euroa holdingrahasto -
jen ja 9  miljoonaa  euroa erityisrahastojen osalta. Komission raportoimien tietojen 
mukaan EU:n talousarviosta oli sitä vastoin vuoden 2014 loppuun mennessä 
maksettu jopa 1,2  miljardin  euron rahoitusosuus keskitetysti hallinnoituihin 
rahastoihin, jotka periaatteessa kattavat kaikki jäsenvaltiot. Yksityisten pääomasi -
joitusrahastojen toimintavarat ovat keskimäärin 150–500  miljoonaa  euroa.
57 
Suuremman perustamispääoman rahastojen toteutuksesta voi kuitenkin seurata 
merkittäviä mittakaavaetuja ja tehokkuushyötyjä. Tämä johtuu siitä, että yleis -
kuluja ja niihin liittyviä riskejä voidaan jakaa riittävän monen loppukäyttäjän 
kesken. Toisin sanoen EAKR:n ja ESR:n yksittäisten erityisrahastojen koko ei usein -
kaan ole riittävä siihen, mikä rahastoalalla katsotaan asianmukaiseksi tehokkaan 
toiminnan kannalta.
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
58 
Ohjelmakaudella 2014–2020 jäsenvaltioilla on enemmän joustovaraa rahoitusvä -
lineiden perustamisessa. Toimenpideohjelmissa voidaan esimerkiksi yhdistää yksi 
tai useampia täydentäviä investointiprioriteetteja EAKR:sta, koheesiorahastosta ja 
ESR:sta yhteen temaattiseen tavoitteeseen45.
59 
Lisäksi on otettu käyttöön merkittävästi suuremman perustamispääoman rahoi -
tusvälineiden perustamista koskevat oikeudelliset vaatimukset46. Erityisesti oh -
jelmakaudelle 2014–2020 on otettu käyttöön mahdollisuus perustaa yhteistyössä 
hallinnoitavia EU:n tason välineitä47 (ks. laatikko 5 ).45 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 96 artiklan 1 kohta.
46 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 38 artiklan 1 kohta.
47 Tähän mahdollisuuteen 
sisältyy erityistapaus, jossa 
EAKR:n toimenpideohjelmista 
voidaan tukea pk-yrityksiä 
koskevaa aloitetta, joka on 
komission suoraan 
hallinnoima. Tässä 
tapauksessa sovelletaan 
yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 39 artiklassa 
esitettyä erityissääntöjä.
39 Huomautukset 
60 
Jäsenvaltioille on myös merkittäviä taloudellisia kannustimia, jotta ne perustai -
sivat suuremman perustamispääoman välineitä tai alueellista tasoa laajemmalle 
ulottuvia välineitä. Osarahoituksen enimmäisosuutta voidaan korottaa kymme -
nellä prosenttiyksiköllä, jos toimenpideohjelman toimintalinja toteutetaan koko -
naisuudessaan rahoitusvälineiden avulla. Jos toimenpideohjelmassa perustetaan 
erillinen toimintalinja, jonka tarkoituksena on tukea unionin tasolla perustettujen 
ja komission suoraan tai välillisesti hallinnoimien rahoitusvälineiden avulla toteu -
tettuja toimia, sen osarahoitusosuus voi olla 100 prosenttia48.
61 
Komission ja jäsenvaltioiden olisi käytettävä oikeusperustan tarjoamia mahdolli -
suuksia perustaa suurempia EAKR- ja ESR-erityisrahastoja aina kun se on mahdol -
lista voidakseen hyötyä näiden välineiden toimintakustannusten merkittävistä 
säästöistä. Useampien alueiden ja elinten osallistuessa välineiden perustamiseen 
niiden oikeudellisesta rakenteesta voi kuitenkin tulla monimutkaisempi, mikä 
vuorostaan voi merkitä uusia viivästymisriskejä, ja jäsenvaltioiden olisi otettava 
tämä huomioon suunnitellessaan asianmukaisinta rahoitusrakennetta. Ohjelma -
kauden 2007–2013 oikeusperustassa mahdollistettiin jo rahoitusosuudet useam -
masta kuin yhdestä ohjelmasta samaan rahoitusvälineeseen49. Tällaiset järjes -
telyt eivät kuitenkaan ole tähän mennessä osoittautuneet suosituiksi, koska ne 
mielletään entistä monimutkaisemmiksi. Tilintarkastustuomioistuimen tekemään 
kyselyyn saatujen vastausten perusteella tarvitaan lisää komission ohjeita siitä, 
miten EU:n tason rahoitusvälineitä voidaan perustaa ohjelmakaudella 2014–2020.48 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 120 artiklan 5 ja 
7 kohta.
49 Komissio, rahastojen 
yhteensovittamisesta vastaava 
komitea (COCOF) (10-0014-05), 
Note on Financial Engineering 
Instruments under Article 44 
of the General Regulation.Järjestelyt rahoitusvälineiden perustamiseksi EU:n tasolla (ohjelmakausi 
2014–2020)
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa mahdollistetaan rahoituksen anta -
minen unionin tasolla perustettuihin rahoitusvälineisiin, joita komissio hallinnoi suoraan tai välillisesti, kuiten -
kin noudattaen periaatetta, jonka mukaan ”[...] rahastoille kohdennettu unionin talousarvion osa toteutetaan 
jäsenvaltioiden ja komission yhteistyössä toteutettavan hallinnon puitteissa varainhoitoasetuksen 59 artiklan 
mukaisesti [...]”.Laatikko 5
40 Huomautukset 
Onnistuttiinko rahoitusvälineillä houkuttelemaan 
yksityistä pääomaa?
62 
Yksi rahoitusvälineiden keskeisistä eduista on se, että niillä voidaan houkutella 
lisävaroja, toisin sanoen yksityiset ja julkiset rahastot voivat osallistua rahaston 
perustamispääomaan. Vipuvaikutus osoittaa, missä määrin julkinen rahoitus 
houkuttelee lisää varoja. Vipuvaikutuksen olisi annettava tietoa paitsi välineen 
kyvystä houkutella lisärahoitusta välineen tyypin, sijainnin ja loppukäyttäjien 
mukaan myös komission, hallintoviranomaisen ja/tai rahastonhoitajan valinnoista 
välinettä perustettaessa. Vertailukelpoisten välineiden osalta suurempi vipu -
vaikutus merkitsisi tällöin lisärahoituksen houkuttelun kannalta tehokkaammin 
toimivaa välinettä.
63 
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti tämän vuoksi sen, miten komissio määrittelee 
ja seuraa tätä vipuvaikutusta sekä yhteistyössä hallinnoitujen että keskitetysti 
hallinnoitujen välineiden osalta, ja arvioi, onko välineillä onnistuttu houkutte -
lemaan lisää yksityistä pääomaa. Myös etuus- ja riskinjakojärjestelyjen käyttöä 
yksityisten kumppanien kanssa ja verosopimuksia analysoitiin.
Komission suorittamassa rahoitusvälineiden vipuvaikutusta 
koskevassa mittauksessa ei oteta asianmukaisesti huomioon 
sitä, missä määrin julkinen rahoitus houkuttelee lisävaroja
Merkityksellisten mittaustulosten saamiseksi tarvitaan 
eriytetympiä vipuasteita
Ongelmat yksityisen ja julkisen lisäpääoman vipuvaikutuksen 
määrittämisessä yhteistyössä hallinnoitujen välineiden osalta
64 
Ohjelmakautta 2007–2013 koskevassa lainsäädännössä ei täsmennetty, miten vi -
puvaikutusta olisi mitattava yhteistyössä hallinnoitavien välineiden osalta. Komis -
sio toteutti ensimmäisiä toimia asian tarkastelemiseksi vuonna 2011 ehdottamalla 
ensimmäistä kertaa ”vipuvaikutuksen” määritelmää. Kaksi vuotta myöhemmin 
vipuvaikutus määriteltiin varainhoitoasetuksessa (ks. laatikko 6 ).
41 Huomautukset 
65 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että kaiken kansallisen julkisen 
rahoituksen katsominen vipuvaikutuksella kerätyiksi määriksi, kuten komissio 
ehdottaa yhteistyössä hallinnoitavien välineiden osalta, ei ole asianmukaista. Yh -
teisrahoitusasteet on jo täsmennetty toimenpideohjelman toimintalinjan tasolla, 
ja niihin sisältyy tavallisesti rahoitusvälineiden perustamispääomaan makset -
tu kansallinen maksuosuus. ”Tavanomaista” kansallista yhteisrahoitusta sekä 
”ylimääräistä” kansallista rahoitusosuutta (joka siis ylittää toimenpideohjelmaan 
sisältyvät määrät) ei näin ollen ole eroteltu toisistaan. Kuitenkin vain viimeksi 
mainittu voidaan katsoa EU:n rahoitusosuuden houkuttelemaksi. Tilintarkastus -
tuomioistuin on jo aiemmassa kertomuksessa todennut, että komission käytäntö, 
jossa se jättää toimenpideohjelman kansallisen julkisen rahoituksen pois nimittä -
jästä, johtaa mitatun vipuvaikutuksen keinotekoiseen korottamiseen52.Yhteistyössä hallinnoitavien ja keskitetysti hallinnoitavien rahoitusvälineiden 
”vipuvaikutuksen” määritelmä
Komissio esitti elokuussa 2011 yhteisessä tilintarkastuskehyksessään vipuvaikutukselle määritelmän, jonka 
mukaan vipuvaikutuksella tarkoitetaan ”[...] loppukäyttäjille asti saatavilla olevia lisävaroja rakennerahastojen 
osuuden lisäksi, tavallisesti rahoitusvälineiden ja muiden yksityisten tai julkisten sijoittajien taholta50. Tämän 
määritelmän (joka ei ole oikeudellisesti sitova) mukaan vipuvaikutuksella tarkoitetaan koko loppukäyttäjille 
tarjottua rahoitustukea (kattaen kaikki loppukäyttäjiin sijoitetut varat riippumatta siitä, kuuluvatko ne toimen -
pideohjelmaan tai ovatko ne yksityisiä tai julkisia lisävaroja) jaettuna EU:n rahoitusvälineeseen (toimenpideoh -
jelman kautta) osoittamalla rahoitusosuudella.
Keskitetysti hallinnoitavien välineiden osalta vipuvaikutus on määritelty varainhoitoasetuksessa vuodesta 
2013 alkaen seuraavasti: ”[...] unionin varojen vipuvaikutuksen on oltava yhtä suuri kuin tukikelpoisille varojen 
lopullisille saajille myönnetyn tuen määrä jaettuna unionin rahoitusosuudella”51.
50 Euroopan komissio, alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto, ”Common Audit Framework”, heinäkuu 2011 (osa 2), s. 7.
51 Varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 223 artikla.Laatikko 6
52 Erityiskertomus nro 2/2012, 
laatikko 5 .
42 Huomautukset 
66 
Lisäksi vipuvaikutuksen olisi toimittava indikaattorina rahoitusvälineen tuloksel -
lisuudesta sen osalta, miten rahoitusväline houkuttelee lisää yksityisiä tai julkisia 
varoja (jälleen siis niiden varojen lisäksi, jotka on jo otettu huomioon toimen -
pideohjelman osalta). Tuloksellisuuden arvioinnissa on luonnollisesti otettava 
huomioon erot tällaisen välineen käytössä. Tässä erityisesti riskinjaolla ja yksityi -
sen sektorin kumppaneita koskevilla etuusjärjestelyillä on määräävä asema (ks. 
kohdat 74–78). Lisäksi vipuasteen olisi vaihdeltava erityyppisten rahoitustukien 
välillä (esimerkiksi vakuuksien osalta vivun olisi oltava suurempi kuin lainojen 
osalta), erityyppisten investointien välillä (pienempi riskialttiimpien investointien 
osalta), tuettujen loppukäyttäjien kehitystasojen välillä (esimerkiksi toimintaansa 
käynnistäviin yrityksiin liittyy suurempi riski) ja maantieteellisten markkinoiden 
välillä (pienempi vähemmän kehittyneillä alueilla).
67 
Nykyisessä muodossaan komission ”vipuvaikutusta” koskeva laskelma ei voi 
olla yksityisten tai julkisen lisävarojen houkuttelemisen osalta tosiasiallisen 
tuloksellisuuden luotettava indikaattori. Laskelman avulla ei siis voi erotella 
toisistaan menestyksekkäitä ja vähemmän menestyksekkäitä rahoitusvälineitä 
sen mukaan, kuinka hyvin ne ovat houkutelleet yksityisiä tai julkisia lisävaroja 
perustamispääomaansa.
Keskitetysti hallinnoitujen välineiden vipuvaikutuksen 
epäjohdonmukainen mittaaminen
68 
Keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden osalta tilintarkastustuomioistuimen 
analyysi osoittaa, että komissio käyttää erilaisia tapoja eri välineiden vipuvaiku -
tuksen laskemiseen, kuten esitetään taulukossa 553.
69 
Tämän vuoksi komission keskitetysti hallinnoitujen välineiden osalta raportoimat 
vipuasteet eivät ole keskenään vertailukelpoisia eikä niitä myöskään voi verrata 
yhteistyössä hallinnoitujen välineiden vipuasteisiin.53 SWD(2015) 206 final.
43 Huomautukset 
Komission raportoimat keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden 
vipuvaikutukset
Rahoitusväline Välineen tyyppi LaskentamenetelmäVipuaste 31. joulukuuta 
2014.
LGTT VakuusHankkeen houkuttelema kokonaisrahoitusmäärä jaettuna väli -
neeseen maksetulla EU:n rahoitusosuudella57
Hankejoukkolainoja 
koskeva aloiteVakuus Samanlainen kuin LGTT:n osalta 9
Euroopan 
energiatehokkuusrahastoPääomasijoitusHankkeen houkuttelema kokonaisrahoitusmäärä rahaston tasolla 
jaettuna EU:n rahoitusosuudella2
Marguerite-rahasto PääomasijoitusVälineen hankkima kokonaisrahoitusmäärä (sekä pääomasijoi -
tukset että velka) hankkeen tasolla jaettuna maksetulla EU:n 
rahoitusosuudella157
Eurooppalaisen Pro -
gress-mikrorahoitusjärjes -
telyn takuuvälineVakuusVakuuden kohteena olevien uusien mikroluottojen arvo jaettuna 
vakuuden enimmäismäärällä7
Eurooppalainen Pro -
gress-mikrorahoitusjärjes -
tely, FCP-FISLainatVakuuden kohteena olevien uusien mikroluottojen arvo jaettuna 
maksetulla EU:n rahoitusosuudella2
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission vuoden 2015 tietojen perusteella1.
1 SWD(2015) 206 final.
54 OECD, ”Methodologies to 
measure amounts mobilised 
from the private sector by 
official development finance 
interventions”, DCD/DAC/
STAT(2015)8, 24. helmikuuta 
2015.Taulukko 5
Huomioon ei otettu pelkästään EU:n ja/tai kansallisen rahoitusosuuden 
ansiosta rahoitusvälineen käytössä olevia rahoituslähteitä
70 
Kaikki hankkeen houkuttelemat rahoituslähteet eivät ole EU:n ja/tai kansallisen 
rahoitusosuuden ansiota. Komissio ei kuitenkaan ota tätä huomioon ”vipuasteen” 
laskennassa. OECD:n kehitysapukomitea ehdotti vuonna 2015 vaihtoehtoista 
menetelmää, jossa laskelma perustuu välineen tyyppiin (lainat, vakuudet tai pää -
oma)54. Näiden kahden lähestymistavan eroja kuvataan laatikossa 7  esitetyssä 
esimerkissä.
44 Huomautukset 
Komission menetelmällä laskettuna vipuvaikutus on 39 (7 846  miljoonan  euron koko -
naisrahoitus jaettuna 200  miljoonan  euron EU:n vakuudella).
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että on epärealistista olettaa kansallisten avustus -
ten, jotka muodostivat suurimman osan hankkeen rahoituksesta, olevan vähäisen 
EU:n vakuuden houkuttelemia. Tämä seikka vaikuttaa komission raportointiin sekä 
keskitetysti hallinnoitujen että yhteistyössä hallinnoitujen rahoitusvälineiden osalta, 
vaikkakin näkyvämmin keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden osalta, koska yk -
sityisten yhteissijoitusten osuus on pienempi yhteistyössä hallinnoiduissa hankkeissa.Esimerkki liikennehankkeen rahoitusrakenteesta sekä vipuvaikutuksen laskennan 
eroista komission ja OECD:n menetelmillä
Tässä tuloja tuottavassa liikenneinfras truktuurihankkeessa, joka koski suurnopeusrataa Ranskassa, saatiin 
rahoitusosuuksia useista rahoituslähteistä, joista kansallisten avustusten osuus oli 52 prosenttia ja kaupalli -
sen velan osuus 39 prosenttia. EU:n rahoitusosuus enintään 200 miljoonan euron kaupallisen velan vakuuden 
muodossa on 2,5 prosenttia kokonaisrahoituksesta.
Tässä esimerkissä vipuvaikutus olisi OECD:n menetelmällä laskettuna kuitenkin vain 1, koska EU:n vakuus kos -
kee vain yhtä 200  miljoonan  euron lainaa hankkeen rahoitusrakenteessa.Laatikko 7
Rahoituslähteiden tyypit miljoonaa euroaosuus 
kokonaisrahoituksesta
Kaupallinen luotto 3 038 39 %
Kansalliset avustukset 4 050 52 %
Pääomasijoitus 758 9 %
Kokonaisrahoitus 7 846 100  %
EU:n enimmäisvakuus kaupalliselle luotolle 200 2,5 %
45 Huomautukset 
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
71 
Ohjelmakaudella 2014–2020 yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa ei 
yhteistyössä hallinnoitujen välineiden osalta nimenomaisesti viitata unionin 
varainhoitoasetuksessa esitettyyn vipuvaikutuksen määritelmään. Yhteisiä sään -
nöksiä koskevan asetuksen 37 artiklan 2 kohdan c alakohdassa määritelty käsite 
on kuitenkin olennaisilta osin samanlainen ”[...] arvio rahoitusvälineen avulla 
potentiaalisesti eri tasoilla aina loppukäyttäjän tasolle asti hankittavista julkisista 
ja yksityisistä lisävaroista (oletettu vipuvaikutus)”. Tämän vuoksi komissio katsoo 
edelleen kansallisen yhteisrahoituksen olevan EU:n toimenpideohjelmalle osoit -
taman rahoituksen vipuvaikutuksella kerättyä. Muutoksia ei myöskään ole siinä, 
miten yksityiseltä sektorilta käyttöön saatuja määriä mitataan. Tilintarkastustuo -
mioistuimen mielestä komission olisi tarkasteltava uudelleen EU:n ja kansallisen 
rahoituksen vipuvaikutusta rahoitusvälineissä koskevia laskentamenetelmiään ja 
otettava huomioon OECD:n vuonna 2015 esittämä vaihtoehtoinen menetelmä.
72 
Tilintarkastustuomioistuin pani myös merkille, että jäsenvaltioiden on nyt 
täsmennettävä kunkin välineen ”oletettu vipuvaikutus” (ks. laatikko 8 ). Näistä 
tekijöistä komissio saa tietoa voidakseen seurata tosiasiallista vipuvaikutusta 
verrattuna tavoitevipuvaikutukseen. Koska komissiolla ei ole johdonmukaista 
menetelmää vipuvaikutuksen laskemiseen, on kuitenkin epätodennäköistä, että 
tästä saadaan merkityksellistä tietoa, jota voitaisiin käyttää vertailuun.
Kunkin rahoitusvälineen osalta täsmennettävä ”oletettu vipuvaikutus” 
(ohjelmakausi 2014–2020)
Rahoitusvälineen pakolliseen ennakkoarviointiin on sisällyttävä arvio rahoitusvälineiden avulla potentiaalises -
ti eri tasoilla aina loppukäyttäjän tasolle asti hankittavista julkisista ja yksityisistä lisävaroista. Hallintoviran -
omaisen ja ”rahastojen rahaston” välisessä rahoitussopimuksessa (tai strategia-asiakirjassa, kun hallintoviran -
omainen toteuttaa rahaston täytäntöönpanon suoraan) on täsmennettävä välineen ”oletettu vipuvaikutus”.
Hallintoviranomaisen on laadittava vuosittain vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen liite rahoitusvälineiden 
toiminnasta55.
55 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 soveltamissäännöistä ohjelman rahoitusosuuksien siirtämisen ja hallinnon 
yksityiskohtaisten järjestelyjen, rahoitusvälineistä toimitettavien tietojen, toimien tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden teknisten ominaisuuksien 
sekä datan tallennus- ja säilyttämisjärjestelmän osalta 28 päivänä heinäkuuta 2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 
821/2014 (EUVL L 223, 29.7.2014, s. 7) liite I, jossa esitetään useita jaksoja käytettäväksi mm. rahoitusvälineiden rahoituslähteitä koskevien tietojen 
raportoinnin perustana.Laatikko 8
46 Huomautukset 
Vaikeuksia yksityisen sektorin sijoittajien rahoitusvälineisiin 
houkuttelemisessa niin yhteistyössä kuin keskitetysti 
hallinnoitujenkin rahoitusvälineiden yhteydessä
73 
Yksi rahoitusvälineille asetetuista tavoitteista on yksityisen sektorin lisärahoituk -
sen houkutteleminen täydentämään saatavilla olevaa julkista rahoitusta, koska 
näin useammat hankkeet voivat hyötyä samantasoisista julkisista investoinneista. 
Tilintarkastustuomioistuin pyrki tämän vuoksi määrittämään sekä yhteistyössä 
hallinnoitujen että keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden osalta sen, missä 
määrin välineiden julkiset rahoitusosuudet ovat tosiasiallisesti houkutelleet yksi -
tyistä lisärahoitusta.
Ohjelmakaudella 2007–2013 rahoitusvälineiden yksityisiä 
sijoittajia koskevilla erityisjärjestelyillä ei onnistuttu 
houkuttelemaan merkittävää lisärahoitusta
74 
Haastattelujen ja kirjallisuuskatsauksen tulokset vahvistavat, että ohjelmakaudel -
la 2007–2013 yksityinen sektori ei ollut halukas investoimaan rahoitusvälineisiin, 
koska ne katsottiin liian tiukkaan säännellyiksi (esimerkiksi EU:n erityissäännök -
set, kansalliset säännökset, valtiontukea ja julkisia hankintoja koskevat säännök -
set). On muistettava, että osapuolten tavoitteet poikkeavat toisistaan: julkinen 
sektori pyrkii panemaan täytäntöön erityistä politiikkaa ja investointitavoitteita, 
mutta yksityisen sektorin on suuntauduttava tuottoisaan toimintaan. Lisäksi 
tiedot voivat olla puutteellisia molemmilla puolilla. Julkisella sektorilla ei vält -
tämättä ole riittävästi edistynyttä rahoitusosaamista, ja yksityisellä sektorilla ei 
välttämättä tunneta EU:n lainsäädäntöä. Komissio katsoo, että yksi tapa houku -
tella yksityistä pääomaa on tarjota yksityisille sijoittajille etuuskohtelua ja/tai 
”riskilisää”. Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli tämän vuoksi yksityisen sektorin 
sijoittajiin sovellettavia erityisjärjestelyjä selvittääkseen, jakautuvatko riskit julki -
sen ja yksityisen sektorin kesken asianmukaisesti.
47 Huomautukset 
Komissio ei ole antanut ohjeita siitä, miten etuuskohtelu järjestetään EAKR- 
ja ESR-välineiden osalta
75 
Ohjelmakauden 2007–2013 EAKR- ja ESR-rahoitusvälineitä koskevassa lainsäädän -
nössä tarjottiin mahdollisuus investointien tuoton osoittamiseen ensisijaisesti 
sijoittajille, jotka toimivat markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen mukai -
sesti56. Etuuskohtelu voidaan toteuttaa esimerkiksi sopimuksilla, joissa julkinen 
rahoituskumppani ei saa samoja takaisinmaksuoikeuksia kuin yksityiset kump -
panit, tai voittojen ja tappioiden jakamisena epätasaisesti yksityisten ja julkisten 
kumppanien kesken.
76 
Etuuskohtelua voidaan perustella sillä, että sitä tarvitaan yksityisten investointien 
houkuttelemiseen huonosti toimivilla markkinoilla, kun yksityinen rahoitus voi 
osaltaan edistää julkisen toimintapolitiikan tavoitteiden saavuttamista. Perustee -
ton etuuskohtelu voi johtaa rahoitusvälineen alkuperäisen perustamispääoman 
menettämiseen ja rajoittaa näin valmiuksia kerätä välineen lakkauttamisen 
jälkeen tarvittava ylijäämärahoitus seuraavaa investointikierrosta varten. Oh -
jelmakautta 2007–2013 koskevassa oikeusperustassa tai komission ohjeissa ei 
kuitenkaan ole mitään viitettä siitä, miten riskinjakojärjestelyt olisi hoidettava 
rahoitussopimuksissa tai miten etuuskohtelun soveltuvuus on tarkistettava.
Vaikka komissio vastaa suuremmasta riskistä, keskitetysti hallinnoitujen 
välineiden pääomaan saatiin vain vähän yksityisiä rahoitusosuuksia
77 
Yleisenä käytäntönä on, että keskitetysti hallinnoituihin välineisiin sovellettavas -
sa Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymässä lainsäädännössä esitetään 
vain yleisiä huomioita riskinjaosta ja/tai etuuskohtelusta. Komission näitä välinei -
tä koskeviin rahoitusosuuksiin liittyvät yksityiskohtaiset järjestelyt (myös riskin -
jaon prosentuaaliset osuudet) esitettiin vasta myöhemmin osana erillistä sopi -
musta, jolle ei edellytetä budjettivallan käyttäjän hyväksyntää (ks. laatikko 9 ).56 Täytäntöönpanoasetuksen 
43 artiklan 5 kohta.
48 Huomautukset 
Riskinjako komission ja sen kumppanien kesken – lainavakuusvälineen (LGTT) ja 
hankejoukkolainoja koskevan aloitteen (PBI) tapaustutkimus
Komissio ja EIP perustivat LGTT:n yhdessä vuonna 2008 yhteistyösopimuksella, jonka mukaan molemmat osa -
puolet vastaavat 50 prosentilla luottoriskistä (odotetut ja odottamattomat tappiot).
Väline antaa takauksen ehdollisena luottolimiittinä, jonka hankkeen edistäjä voi ottaa käyttöön ensimmäisten 
5–7 toimintavuoden kuluessa, mikäli hankkeesta saatavat tulot eivät riitä etuoikeutetun lainan takaisinmak -
suun (esimerkiksi tilanteessa, jossa hankkeen todelliset tulot jäävät alle ennustetun tason).
Oikeusperustaan tehdyn muutoksen jälkeen vuonna 2013 otettiin käyttöön salkkuun sovellettava suuririski -
simmän osan lähestymistapa. Komission osuus riskistä salkun suuririskisimpään osaan kohdistuvien tappioi -
den kohdalla oli 95 prosenttia.
Asetuksen (EY) N:o 680/2007 vuonna 2012 toteutetussa tarkistuksessa PBI sisällytettiin asetukseen uutena 
välineenä. PBI tarjoaa luottoriskiä vähentävän järjestelyn toissijaisen velkainstrumentin – lainan tai ehdolli -
sen järjestelmän – muodossa hankeyrityksen etuoikeutettujen joukkovelkakirjojen tukemiseksi. Komission ja 
EIP:n väliset riskinjakojärjestelyt ovat samat kuin LGTT:n osalta, toisin sanoen komissio vastaa 95 prosentista 
tappioista ja EIP jäljelle jäävistä viidestä prosentista.
LGTT:n/PBI:n suuririskisin osa vahvistettiin sellaiselle tasolle, että tosiasialliset tappiot eivät todennäköisesti 
ylitä sitä. Näin ollen komissio vastaa käytännössä suurimmasta osasta tosiasiallista riskiä.
Oikeusperustan mukaan riskinjako perustuu ”suuririskisimpään osaan”, mutta oikeusperustassa ei esitetä yksi -
tyiskohtia tavasta, jolla salkun suuririskisin osa olisi määritettävä, tai lähestymistavasta johtuvasta riskialtistu -
misen tasosta. Komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa57 todetaan, että suuririskisin prosentuaalinen osuus 
vahvistettaisiin tavallisesti hieman suuremmaksi kuin aiempi keskimääräinen tappio. EIP kuitenkin määritti 
enimmäismäärän siten, että odotettu riskille alttiina oleva nettomäärä pysyi vakioriskin sisällä (alle kaksi pro -
senttia odotetusta tappiosta) eikä perustunut aiempiin tietoihin.
57 Komission yksiköiden valmisteluasiakirja SEC(2011) 1237 final, 19.10.2011, komission tiedonantoon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan 
talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaihe – liittyvä 
vaikutustenarviointi, s. 53.Laatikko 9
49 Huomautukset 
Tapaustutkimus – Riskinjako komission ja sen kumppanien kesken – Euroopan 
energiatehokkuusrahasto (EEEF)
Euroopan energiatehokkuusrahasto investoi energiatehokkuuteen, uusiutuvaa energiaa koskeviin hankkeisiin 
ja puhtaaseen kaupunkiliikenteeseen. Rahaston osakkaita ovat komissio, EIP ja kaksi pankkia. EEEF on muodol -
taan julkinen osakeyhtiö, ja sen osakkeet jakautuvat kolmeen luokkaan (A, B ja C) kannetun riskin ja tuotto-oi -
keuksien mukaan siten, että edullisimpia ovat A-osakkeet ja vähiten edullisia C-osakkeet.
Komissio on ainoa osakas, jolla on C-osakkeita, ja se vastaa ensimmäisenä tappioista ja hyötyy viimeisenä voi -
toista. Sen osakkeet lunastetaan takaisinmaksuhetkellä. Lunastaminen riippuu siitä, onko rahastossa riittävästi 
käteistä saatavilla.
Yrityksen tappiot kohdistuvat ensimmäisenä komissioon. Tappiot eivät vaikuta A- ja B-osakkeiden arvoon niin 
kauan kuin C-osakkeen arvo on vielä positiivinen. Tappiot kohdistuvat A- ja B-osakkeisiin vasta, kun C-osakkei -
den arvo laskee nollaan. Tulevat tulot ja myyntivoitot eivät välttämättä johda C-osakkeiden oikaisuihin, koska 
ne käytetään ensin A- ja B-osakkeiden osinkoihin.
Lisäksi C-osakkeita ei voida lunastaa ennen A- ja B-osakkeita.Laatikko 1078 
Joidenkin keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden osalta tilintarkastus -
tuomioistuin totesi, että lähes kaikki tosiasialliset riskit siirrettiin komissiolle (ks. 
laatikko 10 ). Kuitenkin huolimatta siitä, että komission osuus riskeistä oli tämän 
tyyppisissä välineissä suurempi kuin sen kumppaneilla, tilintarkastustuomioistui -
men analyysi osoittaa, että yksityinen sektori ei osallistunut välineisiin merkittä -
vin osuuksin.
Joissakin tapauksissa on käytetty veropäätöksiä tekemään 
rahoitusvälineistä yksityisen sektorin sijoittajia houkuttelevampia
79 
Veropäätös on kansallisen veroviranomaisen laatima kirjallinen päätös siitä, 
kuinka yksikön toiminnan tiettyä näkökohtaa kohdellaan kyseisessä jäsenvaltios -
sa sovellettavassa verolainsäädännössä. Monissa EU:n jäsenvaltioissa menettelyä 
voidaan käyttää varmuuden saamiseksi siitä, miten toimintaa verotetaan. Yleensä 
verovelvolliset henkilöt tai yritykset esittävät tulkintansa siitä, miten verolainsää -
däntöä sovelletaan niihin tai tiettyyn transaktioon tai toimintaan, ja veroviran -
omainen vahvistaa tai kumoaa tämän päätöksellään. Tällaiset verotussopimukset 
ovat yleinen käytäntö myös rahastoalalla. Vaikka veropäätökset voivat olla täysin 
laillisia ja niitä käytetään useilla oikeudenkäyttöalueilla, niitä on käytetty myös 
aggressiivisen verosuunnittelun helpottamiseen.
50 Huomautukset 
80 
Komissio antoi jo vuonna 2012 jäsenvaltioille suosituksen aggressiivisesta ve -
rosuunnittelusta58. Pääasiassa siinä rohkaistaan jäsenvaltioita muuttamaan kan -
sallista lainsäädäntöään ”[...] keinotekoisiin järjestelyihin” puuttumiseksi ja niiden 
käsittelemiseksi ”verotustarkoituksessa niiden taloudellisen sisällön perusteella”. 
Tämän jälkeen on toteutettu useita tätä koskevia erityistoimenpiteitä:
 ο Vuodesta 2014 alkaen komissio on aloittanut useita tutkimuksia selvittääk -
seen, ovatko jäsenvaltioiden veroviranomaisten yritysten yhteisöveroa koske -
vat päätökset EU:n valtiontukisääntöjen mukaisia59.
 ο Maaliskuussa 2015 komissio esitti toimenpidepaketin, jonka avulla oli tar -
koituksena lisätä verotuksen avoimuutta ja ottaa käyttöön jäsenvaltioiden 
automaattinen tietojenvaihto veropäätöksistä60.
 ο Kesäkuussa 2015 komissio hyväksyi toimintasuunnitelman oikeudenmukaisen 
ja tehokkaan yhtiöverojärjestelmän toteuttamiseksi EU:ssa61. Asiakirjassa tar -
kastellaan useiden verotusta koskevien aiheiden lisäksi toimenpiteitä veron -
kierron ja aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi.
81 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin rahoitusvälineitä, joiden osalta oli 
saatu veropäätökset (ks. laatikko 11 ).
Tapaustutkimus – Keskitetysti hallinnoituja rahoitusvälineitä koskevat 
veropäätökset – Marguerite-rahasto
Vuonna 2013 Luxemburgissa annettiin Marguerite-rahastolle ennakkoratkaisu (yleisesti ”veropäätös”) sekä 
ennakkohinnoittelusopimus Marguerite Holdingsille ja sen luxemburgilaisille tytäryhtiöille. Viimeksi mainittu 
sopimus on veronmaksajan ja veroviranomaisen välinen sopimus, jossa täsmennetään hinnoittelumenetelmä, 
jota veronmaksaja soveltaa sidosyritystensä transaktioihin.
Marguerite-rahastoon sovellettu erityisrakenne johtaa tilanteeseen, jossa holdingyhtiöistä rahastolle makset -
tavista osingoista perittävää lähdeveroa vähennetään muuttamalla osinkomaksut korkomaksuiksi käyttämällä 
hybridi-instrumentteja Luxemburgin yksiköiden välillä62. On myös mahdollista, että muita veroja, kuten toi -
minnallisten yritysten sijaintivaltioiden lähdeveroja tai luovutusvoittoon luovutuksen yhteydessä sovellettavia 
veroja, kierretään käyttämällä tätä rakennetta.
62 Hybridi-instrumentit ovat välineitä, joita voidaan kohdella verotuksellisesti eri tavoin lainkäyttöalueella ja/tai lainkäyttöalueiden välillä, kuten 
velkana yhdessä maassa ja pääomana toisessa maassa (ks. OECD, ”Hybrid Mismatch Arrangements - Tax Policy and Compliance Issues” 
maaliskuu 2012, s. 7.Laatikko 1158 Komission suositus, annettu 
6.12.2012, aggressiivisesta 
verosuunnittelusta, C(2012) 
8806.
59 Ks. esimerkiksi lehdistötiedote 
11. kesäkuuta 2014 – IP/14/663.
60 COM(2015) 135 final, 18.3.2015, 
”Ehdotus neuvoston 
direktiiviksi direktiivin 2011/16/
EU muuttamisesta siltä osin 
kuin on kyse pakollisesta 
automaattisesta 
tietojenvaihdosta verotuksen 
alalla”.
61 COM(2015) 302 final, 17.6.2015, 
”Euroopan unionin 
oikeudenmukainen ja tehokas 
yhtiöverojärjestelmä: viisi 
keskeistä toiminta-alaa”.
51 Huomautukset 
82 
Tilintarkastustuomioistuin totesi myös, että ohjelmakaudella 2007–2013 monissa 
EAKR- ja ESR-välineissä on käytetty SICAVia63 tai SICARia64 niiden perustamis -
rakenteissa. Näissä rakenteissa sovelletaan yleisesti veropäätöksiä. Jäsenvaltiot 
eivät kuitenkaan raportoi komissiolle siitä, onko niiden välineissä hyödynnetty tai 
hyödynnetäänkö niissä verosopimuksia.
Yksityiset rahoitusosuudet ovat noin kaksi prosenttia EAKR- ja 
ESR-rahoitusvälineiden perustamispääoman kokonaismäärästä
83 
Tilintarkastustuomioistuin on todennut aiemmissa kertomuksissaan, että vi -
puvaikutus yksityiseen sektoriin oli vähäinen ohjelmakaudella 2007–201365. 
Jäsenvaltioiden komissiolle raportoimien viimeisimpien tietojen mukaan vain 
154 rahoitusvälinettä kaikkiaan 1 025 EAKR- ja ESR-rahoitusvälineestä houkutteli 
11 jäsenvaltiossa rahoitusrakenteeseensa yksityistä rahoitusta osana toimenpide -
ohjelman rahoitusosuutta.
84 
Jäsenvaltioittain raportoitavien toimenpideohjelmien kautta ohjattujen yksityis -
ten varojen osalta on olemassa myös kaksinkertaisen laskennan riski, koska on 
mahdollista, että erityisrahastojen tasolla esitetty yksityinen rahoitus on pelkäs -
tään holdingrahaston toteuttama varojen siirto. Kun analyysi rajataan pelkäs -
tään holdingrahastoihin, ja vältetään näin kaksinkertaisen laskennan riski, vain 
yhdeksän nykyisistä 73 holdingrahastosta neljässä niistä 18 jäsenvaltiosta, joissa 
tällaisia rahastoja on, hyötyi yksityisistä rahoitusosuuksista. Näissä yhdeksässä 
holdingrahastossa yksityisen rahoituksen osuus välineen perustamispääomasta 
vaihtelee viidestä prosentista 50 prosenttiin. Yksityistä pääomaa houkuteltiin 
holdingrahastoihin toimenpideohjelmien kautta yhteensä 325  miljoonaa  euroa. 
Samalla tilintarkastustuomioistuin totesi, että raportoiduista tiedoista riippumat -
ta valtiontukisäännöistä seuraa oikeudellinen velvoite, jonka mukaan pk-yrityk -
siin tehtävien pääomainvestointien yksityisen yhteisrahoituksen vähimmäistaso 
on alueesta riippuen 30 tai 50 prosenttia66.
85 
Lisäksi 11 jäsenvaltion vapaaehtoisesti toimittamien tietojen perusteella rahoitus -
välineisiin maksetut varat toimintaohjelmista maksettujen (yksityisten tai julkis -
ten) varojen lisäksi ovat 342 miljoonaa euroa67. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole 
velvollisia esittämään näitä tietoja, eikä komissio ole tarkistanut vapaaehtoisesti 
raportoituja tietoja.63 SICAV on avoin sijoitusrahasto, 
jonka pääoman arvo vaihtelee 
sijoittajien määrän ja 
sijoitusten arvon mukaan. 
Rahasto-osuuksia myydään ja 
ostetaan rahaston 
viimeisimmän nettoarvon 
perusteella.
64 SICAR on yhtiö, joka on 
suunniteltu pääoma- ja 
riskipääomasijoituksia varten 
ja jossa ei ole sijoitusten 
hajauttamista koskevia 
sääntöjä eikä luotonantoa tai 
vipuvaikutusta koskevia 
rajoituksia.
65 Ks. erityiskertomus nro 2/2012 
(kohdat 105–115 ja kohta 124), 
nro 8/2015 (kohdat 34 ja 35) ja 
nro 5/2015 (kohdat 66 ja 67 ja 
laatikko 7).
66 Yhteisön suuntaviivat 
valtiontuesta pieniin ja 
keskisuuriin yrityksiin 
tehtävien 
riskipääomasijoitusten 
edistämiseksi, kohta 4.3.4. 
(EUVL C 194, 18.8.2006, s. 2).
67 Euroopan komissio: ”Summary 
of data on the progress made 
in financing and 
implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
Programme period 2007‐2013, 
Situation as at 
31 December 2014”, s. 25.
52 Huomautukset 
86 
Tilintarkastustuomioistuin toteaa myös, että ohjelmakautta 2007–2013 koskevas -
sa lainsäädännössä ei säädetty, että hallintoviranomaisten ja rahastonhoitajien 
välisissä rahoitussopimuksissa olisi täsmennettävä odotettu yksityisten lisära -
hoitusosuuksien vipuvaikutus. Lisäksi maksut eivät tavallisesti olleet yhteydessä 
rahastonhoitajien menestykseen yksityisten sijoittajien houkuttelemisessa (ks. 
kohta 136)68. Rahastonhoitajille oli siis vähän kannustimia yksityisten investoijien 
houkuttelemiseen.
87 
Keskitetysti hallinnoitujen välineiden ja erityisesti oman pääoman ehtoisten 
rahoitusvälineiden osalta yksityisen sektorin investointien houkutteleminen on 
osoittautunut vaikeaksi, kuten laatikossa 12  esitetyistä tapaustutkimuksista käy 
ilmi.68 Täytäntöönpanoasetuksen 
43 artiklan 4 kohta.
Tapaustutkimus – Julkisesti rahoitettujen pääomasijoitusvälineiden vaikeudet 
yksityisen sektorin investointien houkuttelemisessa – Marguerite-rahasto ja EEEF
Esimerkkejä kahden keskitetysti hallinnoidun välineen vähäisestä yksityisestä osarahoituksesta69
 οKomission lisäksi Marguerite-rahastolla on kahdeksan rahoittajaa, jotka ovat kaikki julkisesti valvottuja 
pankkeja. Rahoittajat ovat sitoutuneet 710 miljoonan euron kokonaismäärään. Yksityisiltä sijoittajilta ei ole 
vielä saatu houkuteltua varoja, jotta saavutettaisiin 1,5  miljardin  euron kokonaisrahoituksen tavoite70.
 οmyös EEEF on turvautunut pääosin julkisiin varoihin, ja komissio on sen tähän mennessä suurin rahoittaja 
(125 miljoonaa euroa yhteensä 265 miljoonasta sidotusta eurosta). Ainoa yksityinen rahoittaja – Deutsche 
Bank – on tehnyt vähäisen sitoumuksen välineeseen (5 miljoonaa euroa). Tässä vaiheessa sidottu kokonais -
määrä on alle puolet välineen tavoitteesta (700 miljoonaa euroa).
69 SWD(2015) 206 final.
70 Komission päätös, tehty 25. helmikuuta 2010, Euroopan unionin osallistumisesta vuoden 2020 Euroopan energia-, ilmastonmuutos- ja 
infrastruktuurirahastoon (Marguerite-rahasto), C(2010) 941.Laatikko 12
53 Huomautukset 
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
88 
Yhteistyössä hallinnoitavien välineiden osalta ohjelmakautta 2014–2020 koskevan 
lainsäädännön säännöksissä sallitaan edelleen etuuskohtelu, mutta vaaditaan 
myös jakamaan riski asianmukaisesti julkisten ja yksityisten kumppanien kesken 
(ks. laatikko 13 ).
Etuuskohtelua ja riskinjakoa koskevat säännökset (ohjelmakausi 2014–2020)
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 44 artiklassa edellytetään riskien ja tuottojen jakamista asianmukai -
sesti julkisten ja yksityisten sijoittajien kesken, ja delegoidussa asetuksessa säädetään, että etuuskohtelun on 
oltava oikeassa suhteessa näiden investoijien ottamiin riskeihin ja rajoituttava vähimmäismäärään, joka on tar -
peen tällaisten investoijien houkuttelemiseksi71. Jäsenvaltioiden on erityisesti sisällytettävä ennakkoarviointiin 
”arvio [...] erityiskorvauksen tarpeesta ja suuruudesta, jolla voidaan edistää yksityisten investoijien varojen 
käyttöön antamista tuen vastineena, ja/tai kuvaus mekanismeista, joita käytetään tämän erityiskorvauksen 
tarpeellisuuden ja suuruuden määrittelemiseksi [...]”72.
Erityiskorvaus voidaan rahoittaa välineeseen takaisin maksetuista varoista taikka myyntivoitoista tai muista 
ansioista tai tuotoista, jotka voidaan katsoa EU:n varoilla maksetun tuen ansioksi. Etuuskohtelun käsitettä 
sovelletaan myös markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimiviin julkisiin investoijiin73.
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin toteaa, että ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan kuuluvissa tapauksis -
sa, kun on kyse epäsymmetrisestä tappionjakojärjestelystä julkisten ja yksityisten sijoittajien välillä, julkisen 
sijoittajan tappion ylärajaksi on asetettava 25 prosenttia kokonaissijoituksesta74.
Muutoin etuuskohtelun on oltava markkinaehtoinen tai on noudatettava valtiontukea koskevaa 
ilmoitusmenettelyä.
71 Komission delegoitu asetus (EU) N:o 480/2014, 6 artiklan 1 kohdan d alakohta.
72 Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 37 artiklan 2 kohdan c alakohta.
73 Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 44 artiklan 1 kohta.
74 Komission asetus (EU) N:o 651/2014, 21 artiklan 13 kohdan c alakohtaLaatikko 13
54 Huomautukset 
89 
Jäsenvaltioiden velvoite arvioida etuuskohtelun ja riskinjakojärjestelyjen tarvetta 
sekä esittää näille järjestelyille joitakin perusteita voidaan selvästi katsoa edis -
tymiseksi kohti rahoitusvälineiden entistä tehokkaampaa hallinnointia. Tilintar -
kastustuomioistuin katsoo kuitenkin haastattelujensa perusteella, että komission 
on annettava jäsenvaltioille ohjeita siitä, miten etuuskohtelua voidaan parhaiten 
hyödyntää yksityisen lisäpääoman houkuttelemiseen ilman, että rahoitusvälinei -
den käyttöpääomaan liittyvästä julkisten rahoittajien riskistä tulee liian suuri.
90 
Joidenkin keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden osalta lainsäädännössä 
tarkastellaan komission ja sen kumppanien välisen riskinjaon mahdollista laajen -
tamista. Tämän osalta asetuksessa täsmennetään, että ”[...] riskinjakomallia so -
velletaan siten, että riski [...] jaetaan asianmukaisesti unionin ja yhteisön kesken” 
ja että ”unionin talousarviomäärärahoista voidaan kattaa enintään 50 prosenttia 
vieraan pääoman ehtoisen rahoitusvälineen velkasalkusta”75. Jää nähtäväksi, 
ovatko nämä tarkistetut säännökset riittäviä houkuttelemaan enemmän yksityi -
sen sektorin rahoitusosuuksia kuin ohjelmakaudella 2007–2013. Kuten aiemmassa 
kertomuksessa jo todettiin, tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission 
ja sen kumppanien (esimerkiksi EIP:n) välisten riskinjakojärjestelyjen keskeiset 
näkökohdat olisi vahvistettava erityislainsäädännössä kunkin keskitetysti hallin -
noitavan rahoitusvälineen osalta76.
91 
Lopuksi todettakoon, että veropäätösten osalta tilanne ei ole muuttunut ohjel -
makaudesta 2007–2013. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että verosopimusten 
käytön jatkamisesta ohjelmakaudella 2014–2020 keskitetysti hallinnoitavien ja/tai 
yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden osalta voisi seurata maineeseen 
kohdistuva riski, koska verosopimukset voidaan katsoa komission omien verojär -
jestelyjä koskevien suositusten ja toimien vastaisiksi.75 Verkkojen 
Eurooppa -välineestä annetun 
asetuksen liite I, III osa, 6 kohta.
76 Ks. erityiskertomus nro 2/2013, 
suositus nro 7.
55 Huomautukset 
Saatiinko rahoitusvälineillä aikaan kierrätettyä 
rahoitustukea?
92 
Yksi pääasiallinen syy julkisten varojen käytölle rahoitusvälineiden kautta on se, 
että rahat voidaan käyttää useaan kertaan; ne voidaan ”kierrättää”. Jos esimer -
kiksi laina maksettaisiin takaisin kolmen vuoden kuluttua, rahat voitaisiin käyttää 
uuden lainan myöntämiseen. Tämän vuoksi tilintarkastustuomioistuin tutki, onko 
kierrättämisvaikutus tosiasiassa toteutunut. Se, missä määrin varoja voidaan 
kierrättää, riippuu käytännössä rahoitustuen tyypistä, mutta myös rahoitusvä -
lineen investointikaudesta. Tämän vuoksi tilintarkastustuomioistuin analysoi, 
vastaavatko rahoitusvälineiden investointikaudet normaalia markkinakäytäntöä. 
Lisäksi arvioitiin, mitkä tekijät osaltaan edistävät välineen tosiasiallisen investoin -
tikauden rajautumista.
Viivytykset täytäntöönpanossa lyhensivät merkittävästi 
useiden EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden tosiasiallista 
investointikautta
93 
Ohjelmakauden 2007–2013 alussa useimpien jäsenvaltioiden viranomaisilla oli 
vain vähän kokemusta kierrätettävien välineiden muodostamisesta ja hoitami -
sesta kumppanuudessa rahoituksen välittäjien kanssa. Tilintarkastustuomioistuin 
totesi tarkastustensa jälkeen, että suurin osa viivästyksistä johtui rahoitusväli -
neiden aikaa vievästä sisäisestä muodostamisesta, pitkistä neuvotteluista rahoi -
tuksen välittäjien kanssa eri tasoilla (usein hallinnointikustannuksia ja -palkkioita 
koskevista neuvotteluista johtuen), monimutkaisista julkisia hankintoja koskevista 
menettelyistä, valtiontukisääntöjen noudattamiseen liittyvästä epävarmuudesta 
sekä vaikeuksista saada yksityisen sektorin rahoitusosuuksia.
94 
Monissa tapauksissa toimintaan osallistuvilla eri elimillä oli lyhyessä ajassa paljon 
omaksuttavaa, ja useiden sidosryhmien intressien ja näkemysten yhteensovit -
taminen, jotta päästäisiin sopimukseen välineiden investointistrategioista, vei 
paljon aikaa. Monet näistä seikoista on havaittu myös muissa tutkimuksissa77. 
Viime vuosina toteutettujen tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten mukaan 
näitä ongelmia olisi voitu ehkäistä ainakin osittain, jos komissio olisi tarjonnut 
enemmän ohjeita varhaisemmassa vaiheessa.77 Euroopan parlamentti, 
sisäasioiden pääosasto, 
”Financial Instruments under 
Cohesion policy 2007-13: How 
have Member States and 
Selected Financial Institutions 
Respected and Preserved EU 
Financial Interests?” , s. 16; 
Komissio ja EIP , ”Financial 
Instruments: A Stock-taking 
Exercise in Preparation for the 
2014-2020 Programme 
period” – tutkimuksen on 
toteuttanut Mazars/Ecorys/
EPRC, s. 62.
56 Huomautukset 
95 
Alhaiset maksatusasteet monissa jäsenvaltioissa ja tästä seuraavat välineiden 
vähäiset valmiudet kierrättää varoja ovat selvästi seurausta näistä ongelmista. 
Joissakin tapauksissa täytäntöönpanon viivästykset kestivät useita vuosia, mikä 
lyhensi siis ajanjaksoa, jonka aikana rahoitusvälineen rahoitusta voitiin maksaa 
loppukäyttäjille (ks. laatikko 14 ).
Tapaustutkimus – Viivästykset JEREMIE-holdingrahaston perustamisessa 
Slovakiassa
EIR:n ja Slovakian hallituksen välinen yhteisymmärryspöytäkirja kansallisesta JEREMIE-holdingrahastosta 
allekirjoitettiin vuonna 2006, toisin sanoen ennen ohjelmakauden 2007–2013 käynnistymistä. Kun rahaston 
markkinoiden tarpeiden analyysi (rahoitusvajeanalyysi) oli toteutettu, allekirjoitettiin vuonna 2008 puitesopi -
mus, ja vuonna 2009 rahoitussopimukset eri ministeriöiden ja EIR:n välillä.
Tämän jälkeen kului vielä vuosi ennen kuin kaksi lopullista sopimusta (holdingrahastosopimus ja osakassopi -
mus) allekirjoitettiin. Nekin ovat oikeudellisia ennakkoedellytyksiä rahaston tosiasiallisen toiminnan käynnistä -
miselle. Varsinainen holdingrahaston pääoman muodostaminen tapahtui lopulta vuonna 2011. Kaiken kaik -
kiaan kului siis viisi vuotta (vuodesta 2006 vuoteen 2011) ennen kuin JEREMIE-holdingrahasto oli toiminnassa.
Kiinnostuksenilmaisupyynnöt rahoituksen välittäjien palkkaamiseksi esitettiin vuosina 2011, 2012  ja 2013. 
Tämän jälkeen kului vielä kahdesta kolmeen vuotta, ja sopimukset rahoituksen välittäjien kanssa tehtiin vasta 
vuonna 2013 (vakuusvälineen osalta) ja vuonna 2014 (lainavälineet ja pääomasijoitusvälineet). Vasta tällöin 
loppukäyttäjät alkoivat saada rahoitustukea.
Maksatusaste oli vuoden 2014 lopussa 12 prosenttia holdingrahaston tasolla ja jopa alhaisempi alarahastojen 
loppukäyttäjille maksaman rahoitustuen osalta.Laatikko 14
57 Huomautukset 
EAKR- ja ESR-rahoitusvälineillä vähäinen kierrätysvaikutus 
täytäntöönpanon aikana ja epävarma kierrätysvaikutus 
ohjelmakauden 2007–2013 ohjelmien päätyttyä
Alle kolmasosa kaikista EAKR- ja ESR-rahoitusvälineistä oli 
käyttänyt varansa useammin kuin kerran vuoden 2014 loppuu 
mennessä
96 
Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti yleisesti, että 316 EAKR- ja ESR-ra -
hoitusvälinettä (suurimmalta osin erityisrahastoja) 19:ssa jäsenvaltiossa oli onnis -
tunut maksamaan rahoitusvaransa kokonaan loppukäyttäjille 31. joulukuuta 2014 
mennessä. Näidenkin välineiden osalta kierrätysvaikutus muodostui hyvin myö -
häisessä ohjelmakauden vaiheessa. Näin ollen vain vähäinen osuus alkuperäisistä 
rahoitusvaroista käytetään useammin kuin kerran jatketun tukikelpoisuusajan 
päättymiseen mennessä (maaliskuu 2017). Lisäksi yhdessäkään 25:stä rahoitusvä -
lineitä hyödyntävästä jäsenvaltiosta maksatusaste ei yllä sataan prosenttiin (ks. 
taulukko 4 ).
Aikarajoitukset aiheuttivat erityisiä ongelmia pääomasijoitusvälineille
97 
Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoittaa myös, että kierrätysvaikutuksen 
aikaansaaminen oli erityisen ongelmallista pääomasijoitusvälineille. Euroopassa 
pääomasijoitusten pitoaika (toisin sanoen osakkeiden osto- ja myyntiajankohdan 
välinen aika) oli vuonna 2014 keskimäärin noin kuusi vuotta78. Suurin osa EAKR:n 
ja ESR:n pääomasijoitusvälineistä oli kuitenkin toiminnassa enintään kahdeksan 
vuotta (vuodesta 2009 vuoteen 2017). Vaikka toiminta olisi käynnistynyt vuoden 
2009 alussa ja irtautuminen tapahtunut vuoden 2014 lopussa, jäljellä olisi vain 
alle kolme vuotta pääomainvestointien kierrättämiseen ennen toimenpideoh -
jelman päättymistä. Kun otetaan huomioon välineen perustamiseen kuluvat 
vuodet, on siis epätodennäköistä, että toimenpideohjelman rahoitusosuuksia 
pääomasijoitusvälineisiin käytettäisiin uudelleen ohjelmakauden aikana.
98 
Sitä vastoin keskitetysti hallinnoitujen pääomasijoitusvälineiden kesto on paljon 
pidempi, mikä kuvastaa paremmin pääomasijoitusvälineiden luonnetta79 (esi -
merkiksi Marguerite-rahaston toimikausi on 20 vuotta, jota on mahdollista jatkaa 
kahdella vuodella).78 Preqin, Private Equity 
Spotlight, toukokuu 2015, s. 8.
79 SWD(2015) 206 final, s. 151 ja 
159.
58 Huomautukset 
Laaja harkintavalta EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden 
uudelleenkäytön osalta voi aiheuttaa kierrätysvaikutuksen 
poistumisen toimenpideohjelman päätyttyä
99 
Ohjelmakauden 2007–2013 yhteistyössä hallinnoitujen rahoitusvälineiden oikeus -
kehyksessä säädetään, että jäsenvaltiot voivat pitää vähintään kerran ohjelman 
sulkemiseen mennessä käytetyt varat, mutta ne on käytettävä uudelleen kysei -
sen kohderyhmän hyväksi80. Komission rahoitusvälineitä koskevien ohjeiden81 ja 
toimenpideohjelmien (2007–2013) sulkemista koskevien suuntaviivojen82 mukaan 
EAKR- ja ESR-välineiden varat olisi jatkuvasti sijoitettava uudestaan.
100  
Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, ettei ohjelmakautta koskevaa 2007–
2013 yleisistä säännöksistä annettua asetusta voi tulkita tällä tavalla määräaikais -
ten uudelleeninvestointien kohdalla83. Säännökset esimerkiksi mahdollistavat 
myös rahoitusvälineiden pääoman pienentämisen ja rahoitusvälineiden varojen 
käyttämisen avustusten muodossa. Lisäksi oikeudellisesta näkökulmasta ohjelmi -
en sulkemisen jälkeinen mahdollinen toiminta, joka ei koske EU:n talousarviota, 
on yksinomaan jäsenvaltion vastuulla eikä komission valvonnassa, ellei oikeuspe -
rustassa muuta säädetä.
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
101  
Ohjelmakaudella 2014–2020 useita seikkoja, jotka koskevat ERI-rahastojen varo -
jen uudelleenkäyttöä tukikelpoisuusajan päätyttyä vuonna 2023, on selvennetty 
yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen 44 ja 45 artiklassa.
102  
Lisäksi ohjelmakautta 2014–2020 koskevassa lainsäädännössä tunnustetaan 
nimenomaisesti rahoitusvälineiden kierrätettävyys tukikelpoisuusajan jälkeen 
siten, että lainsäädäntöön on sisällytetty säännöksiä vähintään kahdeksan vuo -
den ajan tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen takaisin maksettujen varojen 
uudelleenkäytöstä84. Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen tätä koskevassa 
säännöksessä vahvistetaan vähimmäisajanjakso rahoitusvälineisiin kohdennet -
tujen varojen varaamiseksi, mutta säännöksessä ei esitetä yksityiskohtaisesti sitä, 
miten tämä olisi tehtävä. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission olisi 
selvennettävä tätä näkökohtaa.80 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 78 artiklan 7 kohta.
81 Euroopan komissio: ”Revised 
Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments 
under Article 44 of Council 
Regulation 
(EC) No 1083/2006”, 
COCOF(10-0014-05) 
(neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006 44 artiklan 
mukaisia 
rahoitusjärjestelyvälineitä 
koskeva tarkistettu 
ohjeasiakirja), 8.2.2012, kohta 
5.2.5.
82 C(2015) 2771, 30.4.2015 ”Liite 
asiakirjaan Komission päätös 
Euroopan 
aluekehitysrahastosta, 
Euroopan sosiaalirahastosta ja 
koheesiorahastosta 
annettavaa tukea varten 
vahvistettujen 
toimenpideohjelmien 
(2007–2013) sulkemista 
koskevien suuntaviivojen 
hyväksymisestä annetun 
päätöksen C(2013) 1573 
muuttamisesta”, s. 7.
83 Yleisistä säännöksistä annetun 
asetuksen 108 artikla luettuna 
yhdessä yhteisiä säännöksiä 
koskevan asetuksen 
152 artiklan 1 kohdan ja 
153 artiklan kanssa.
84 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 45 artikla.
59 Huomautukset 
103  
Kriittinen tekijä menneiden virheiden toistumisen ehkäisemisessä on standar -
dointi: hallintoviranomaisten mahdollisuudella suunnitella rahoitusvälineet 
komission esittämien standardoitujen ehtojen ja edellytysten mukaisesti voisi 
yksinkertaistaa ja helpottaa merkittävästi välineiden perustamista.
104  
Ohjelmakautta 2014–2020 koskeva oikeusperusta mahdollistaa myös rahoitusvä -
lineiden käytön jatkamisen seuraavan ohjelmakauden aikana sen sijaan, että ne 
olisi purettava ja korvattava uusilla85. Tämä voi säästää sekä aikaa että rahaa, kun 
rahoitusvälineet ovat valmiina ja toiminnassa ohjelmakauden käynnistyessä ja 
välineen rahoitusvaroja voidaan lisätä tarpeiden ennakkoarvioinnin mukaisesti. 
Tapauksissa, joissa rahastonhoitaja on valittu avoimessa kilpailumenettelyssä, 
ajansäästö voi kuitenkin olla vähäinen, koska joka tapauksessa tarvitaan uusi 
avoin menettely uuden rahastonhoitajan valitsemiseksi. Tilintarkastustuomiois -
tuimen kyselyyn saatujen vastausten perusteella (ks. laatikko 15 ) rahastonhoi -
tajat haluaisivat hyvin mielellään saada komissiolta lisäohjeistusta siitä, miten 
välineet voitaisiin siirtää kaudelle 2014–2020.85 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 38 artiklan 
3 kohdan b alakohta.
Vastaukset tilintarkastustuomioistuimen tekemään kyselyyn: komission  
lisäohjeistusta edellyttävät asiat (ohjelmakausi 2014–2020)
Asia Vastausprosentti1
Edellisellä ohjelmakaudella perustettujen välineiden siirto uudelle ohjelmakaudelle 
(2014–2020)27 %
Poistamista ja purkamista koskeva säännös 21 %
Rahastonhoitajien valintaan sovellettavat säännöt 18 %
Rahoitusvälineeseen tukikelpoisuusajan jälkeen palautuneiden varojen uudelleenkäyttö 17 %
Rahoitusvälineiden perustaminen EU:n tasolla 9 %
Muu 8 %
1 Kysely lähetettiin 50 suurimman EAKR-rahoitusvälineen rahastonhoitajille/hallintoviranomaisille. Vastausprosentti oli 80.
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin.Laatikko 15
60 Huomautukset 
105  
Lopuksi todettakoon, että komissio alkoi ohjelmakauden 2007–2013 aikana jär -
jestää esityksiä ja seminaareja levittääkseen hyviä käytäntöjä ja kouluttaakseen 
jäsenvaltioiden viranomaisia. Vuoden kuluttua ohjelmakauden 2014–2020 käyn -
nistymisestä, tammikuussa 2015, komissio käynnisti myös teknisen neuvoa-anta -
van foorumin ( www.fi-compass.eu ) rahoitusvälineitä koskevia EU:n oikeudellisia 
vaatimuksia koskevan asiantuntemuksen levittämiseksi.
Osoittautuivatko rahoitusvälineet 
kustannustehokkaaksi EU:n talousarvion 
toteuttamistavaksi?
106  
Toisin kuin perinteisiä avustuksia, rahoitusvälineitä hallinnoivat rahastonhoita -
jat (julkishallinnon sijaan). Rahastonhoitajat ovat tavallisesti rahoituksen vä -
littäjiä, kuten yksityisiä tai valtioiden omistamia pankkeja. Rahoitusvälineiden 
hallinnoinnista muodostuu kustannuksia, ja rahastonhoitajat ovat oikeutettuja 
korvaukseen tarjoamistaan palveluista. Rahastonhoitajalle maksettavien hallin -
nointikustannusten (korvataan todentavia asiakirjoja vastaan) ja -palkkioiden 
(suoritetun palvelun osalta sovittu hinta tai korvaus) taso vahvistetaan tavalli -
sesti kunkin rahoitusvälineen rahoitussopimuksessa. Korvauksen olisi katettava 
rahoitusvälineen hallintokustannukset (myös sijoittajasuhteista aiheutuvat kulut, 
oikeudelliset kulut ja tilintarkastuskustannukset) ja taattava yksityisen sektorin 
rahastonhoitajille myös voittomarginaali. Hallinnointikustannukset vaihtelevat 
erilaisten rahoitustuotteiden (kuten vakuudet, lainat tai pääomasijoitukset) kes -
ken, ja kustannusten tason on perustuttava objektiivisiin kriteereihin (esimerkiksi 
suureen määrään pieniä luottoja liittyy tavallisesti enemmän hallintokustannuk -
sia kuin pieneen määrään suuria luottoja).
107  
Tilintarkastustuomioistuin analysoi jäsenvaltioiden komissiolle raportoimien vii -
meisimpien tietojen perusteella tosiasiallisten hallinnointikustannusten ja -palk -
kioiden tasoa sekä yhteistyössä hallinnoitujen että keskitetysti hallinnoitujen ra -
hoitusvälineiden osalta ohjelmakaudella 2007–2013 ja tutki, olivatko ne riittävällä 
tavalla yhteydessä rahastonhoitajan toiminnan tuloksellisuuteen. Lisäksi tilintar -
kastustuomioistuin arvioi ohjelmakauden 2014–2020 osalta sitä, näkyykö rahoi -
tusvälineisiin (joita tavallisesti eivät lisääntyneen rahoituksen vuoksi hallinnoi 
kansalliset tai alueelliset viranomaiset) kohdennetun rahoituksen lisääntyminen 
sen teknisen tuen tasossa, josta maksetaan ERI-rahastoja täytäntöönpaneville 
jäsenvaltioille.
61 Huomautukset 
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot korkeita 
loppukäyttäjille maksettuihin tosiasiallisiin määriin 
verrattuna
Kumulatiiviset hallinnointikustannukset ylittivät loppukäyttäjille 
maksetut tosiasialliset määrät noin kahdessa prosentissa 
rahoitusvälineistä
108  
Joidenkin rahoitusvälineiden hallinnointikustannukset ja -palkkiot jopa ylittivät 
loppukäyttäjille maksetut tosiasialliset määrät. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi 
1 025 EAKR- ja ESR-rahoitusvälinettä koskevassa analyysissään 23 tällaista tapa -
usta (2,2 prosenttia) kahdeksassa jäsenvaltiossa (Bulgaria, Tšekki, Saksa, Espanja, 
Ranska, Italia, Puola, Yhdistynyt kuningaskunta). Yhteensä nämä rahoitusvälineet 
laskuttivat 28 miljoonaa euroa hallinnointikustannuksia ja -palkkioita, ja loppu -
käyttäjille maksettu määrä oli 4  miljoonaa  euroa. Samaan aikaan oli kuitenkin 
vastaavanlaisia välineitä, joista rahoituksen välittäjille ei maksettu lainkaan hallin -
nointikustannuksia ja -palkkioita (ks. laatikko 16 ).
Tapaustutkimus – rahastonhoitajat toteuttavat rahoitusvälineitä maksutta – 
”Yrittäjyysrahasto” Kreikassa ja JEREMIE-holdingrahasto Unkarissa
(a) Yrittäjyysrahasto Kreikassa
Yrittäjyysrahasto Kreikassa ei korvaa rahoituksen välittäjinä toimiville pankeille hallinnointikustannuksia eikä 
maksa hallinnointipalkkioita. Sen sijaan rahasto ja pankit yhteisrahoittavat loppukäyttäjille tarjottuja laino -
ja. Ne myös jakavat luottoriskin. Pankkeja motivoi osallistumaan välineeseen ensisijaisesti riskinjako. Tämän 
vuoksi ne osallistuvat välineeseen laskuttamatta hallinnointikustannuksia ja -palkkioita.
(b) JEREMIE Unkarissa
Myöskään JEREMIE-rahasto Unkarissa ei korvaa hallinnointikustannuksia eikä maksa hallinnointipalkkioita 
luottovälineistä rahoituksen välittäjille. Sen sijaan rahoituksen välittäjille tarjotaan luottoja markkinoihin ver -
rattuna hyvin matalalla korolla. Hyvin matalaa korkotasoa ei voi katsoa korvaukseksi rahastonhoitajalle, sillä 
sitä tasapainottaa rahoituksen välittäjien suurempi riski verrattuna EU:n rahoittamaan rahastoon. Luottotap -
pion toteutuessa rahoituksen välittäjät vastaavat tavallisesti suurimmasta osasta tappiota.Laatikko 16
62 Huomautukset 
Kumulatiiviset hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat jopa 
75 prosenttia loppukäyttäjille maksetusta rahoitustuesta
109  
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin toteutti oman analyysin komission tiedois -
ta suhteuttamalla hallinnointikustannukset ja -palkkiot loppukäyttäjille to -
siasiallisesti maksettuihin määriin. Tulokset esitetään jäsenvaltioiden tasolla 
taulukossa 6 .
110  
Kaikkiaan 25 jäsenvaltion 1 025 EAKR- ja ESR-välineestä kymmenen jäsenvaltion 
(Ruotsi, Itävalta, Latvia, Malta, Suomi, Liettua, Romania, Kreikka, Unkari ja Kypros) 
274 välineestään komissiolle raportoimat hallinnointikustannuksia ja -palkkioita 
koskevat tiedot todettiin kaikkien rahoitusvälineiden osalta kattaviksi. Kuudesta 
jäsenvaltiosta (Puola, Portugali, Saksa, Slovakia, Bulgaria ja Yhdistynyt kuningas -
kunta) raportoidut 392:ta rahoitusvälinettä koskevat tiedot kattoivat 84–98 pro -
senttia rahoitusvälineisiin kohdistetusta kokonaisperustamispääomasta. Kaikista 
muista jäsenvaltioista raportoitiin hallinnointikustannuksista ja -palkkioista luo -
tettavat tiedot rahoitusvälineistä, jotka kattoivat kokonaisrahoitusvaroista kaksi 
kolmasosaa tai vähemmän86. Useista rahoitusvälineistä joko ei raportoitu lainkaan 
tietoja tai ne eivät olleet luotettavia (esimerkiksi kymmenen kertaa tosiasiallisesti 
maksettuja määriä suuremmat hallinnointikustannukset ja -palkkiot). Lisäksi kun 
hallinnointikustannusten ja -palkkioiden raportoitiin olevan ”nolla”, tämä saattoi 
todellakin pitää paikkansa tai merkitä sitä, että tietoja ei raportoitu. Nämä tiedot 
jätettiin analyysin ulkopuolelle.86 Slovenia (66 %), Espanja (63 %), 
Ranska (37 %), Italia (28 %), 
Tanska (18 %), Tšekki (16 %), 
Alankomaat (10 %), Belgia 
(1 %) ja Viro (0 %).
63 Huomautukset 
EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden kumulatiivisten hallinnointikustannusten 
ja -palkkioiden analyysi jäsenvaltioittain – 31. joulukuuta 2014 vallinnut tilanne
JäsenvaltioRaportoidut hal -
linnointikustan -
nukset yhteensä  
(miljoonaa euroa)Välineiden 
määrä  
(sis. alarahastot)Hallinnointikustannukset ja  -palkkiot
prosenttia välineeseen 
maksetuistaprosenttia loppukäyttäjille 
maksetuista
Kumulatiivinen 
osuusKeskimäärin 
vuodessaKumulatiivinen 
osuusKeskimäärin 
vuodessa
Slovakia 9 7 9 % 2 % 75 % 16 %
Tšekki 4 5 9 % 3 % 47 % 16 %
Ranska 14 120 9 % 2 % 19 % 4 %
Ruotsi 21 11 13 % 2 % 17 % 3 %
Kypros 2 5 10 % 2 % 16 % 3 %
Yhdistynyt kuningaskunta 124 74 10 % 2 % 16 % 3 %
Espanja 43 16 6 % 1 % 16 % 2 %
Itävalta 2 2 6 % 1 % 12 % 3 %
Latvia 17 15 8 % 2 % 12 % 2 %
Bulgaria 20 10 6 % 1 % 11 % 3 %
Italia 51 128 4 % 1 % 11 % 2 %
Malta 1 2 8 % 2 % 10 % 2 %
Puola 110 248 9 % 2 % 10 % 2 %
Tanska 1 9 9 % 2 % 10 % 2 %
Liettua 29 36 7 % 1 % 9 % 2 %
Suomi 4 1 6 % 1 % 9 % 1 %
Saksa 105 45 7 % 1 % 9 % 1 %
Alankomaat 0 11 6 % 1 % 8 % 1 %
Romania 8 4 5 % 1 % 6 % 1 %
Portugali 18 56 4 % 1 % 5 % 1 %
Kreikka 29 32 2 % 0 % 4 % 1 %
Slovenia 3 3 3 % 1 % 4 % 1 %
Belgia 0 9 4 % 1 % 4 % 1 %
Unkari 17 170 2 % 0 % 2 % 0 %
Viro 0 6 0 % 0 % 0 % 0 %
Yhteensä 631 1 025
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission vuoden 2015 tietojen perusteella.Taulukko 6
64 Huomautukset 
87 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 78 artiklan 6 kohta.
88 Täytäntöönpanoasetuksen 
43 artiklan 4 kohta.
89 Komission asetus (EY) 
N:o 448/2004, sääntö 8, 
2.7 kohta, ja sääntö 9, 
2.6 kohta.EU:n talousarviosta ei korvattu säädöksiin perustuvat 
enimmäismäärät ylittäviä hallinnointikustannuksia 
ja -palkkioita päättämisen yhteydessä
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot rajoitettiin 
periaatteessa enintään neljään prosenttiin rahoitusvälineen 
kokonaisrahoitusvaroista vuodessa
111 
Ohjelmakauden 2007–2013 oikeusperustan rahastonhoitajan korvauksia koskevat 
ytimekkäät säännökset esitettiin pääasetuksessa87, mutta hallinnointikustan -
nusten ja -palkkioiden enimmäisrajat täsmennettiin jo komission täytäntöönpa -
noasetuksessa88. Erityisesti siinä vahvistettiin seuraavat vuotuiset enimmäisrajat:
 ο kaksi prosenttia toimenpideohjelmasta holding-tyyppisiin rahastoihin tai 
takuurahastoihin myönnetystä pääomasta,
 ο neljä prosenttia toimenpideohjelmasta tai holding-tyyppisestä rahastosta 
mik  royrityksille suunnattuihin mikroluottovälineisiin myönnetystä pääomas -
ta, ja
 ο kaikissa muissa tapauksissa kolme prosenttia toimenpideohjelmasta tai hol -
ding-tyyppisestä rahastosta myönnetystä pääomasta.
Komissio määritti nämä enimmäismäärät lainsäädäntöehdotuksessaan ohjelmakau -
delta 2000–2006 saamiensa kokemusten perusteella. Niin ollen yleinen hallinnointi -
kustannusten ja -palkkioiden enimmäismäärä pääomarahastoissa oli viisi prosenttia 
ja takuurahastoissa kaksi prosenttia89.
112  
Yhteistyössä hallinnoitavissa välineissä hallintoviranomaisten on rahastonhoita -
jan korvausta määrittäessään noudatettava sekä rakennerahastoja että valtiontu -
kea koskevia oikeuskehyksiä. Lisäksi hallintoviranomaisten on huolehdittava siitä, 
että korvauksia koskevat säännökset ovat rahoitusvälineen investointistrategian 
mukaisia, varmistaakseen, että rahastonhoitajalle on taloudellinen kannustin 
toimia toimenpideohjelmassa esitettyjen tavoitteiden mukaisesti. Rahoitusso -
pimusta koskevissa neuvotteluissa ei siis ole kyse vähäpätöisestä tehtävästä, ja 
tilintarkastustuomioistuimen haastattelussa monet hallintoviranomaisten edusta -
jat totesivat, ettei heillä ollut tarvittavaa asiantuntemusta tähän ohjelmakauden 
2007–2013 alussa.
65 Huomautukset 
90 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
42 artiklan 1 kohdan 
d alakohta.
91 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 78 artiklan 
6 kohdan d alakohta, 
täytäntöönpanoasetuksen 43 
artiklan 4 kohdassa 
vahvistetuissa rajoissa.
92 COCOF (10-0014-05), 
8. helmikuuta 2012, 2.6 kohta.113  
Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden lakisääteiset enimmäisrajat voidaan ylit -
tää tietyin edellytyksin (jos esimerkiksi hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat 
markkinaehtojen mukaiset eivätkä ylitä sitä, mitä yksityiset sijoittajat maksavat 
tai jos rahastonhoitaja on valittu julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä). 
Jäsenvaltioiden komissiolle raportoimien tietojen perusteella tietoa siitä, kuinka 
usein enimmäisrajat on ylitetty, ei ole saatavilla.
114  
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot maksetaan rahoitusvälineen perustamis -
pääomasta. Niitä ei veloiteta loppukäyttäjältä. Kustannukset katsotaan tuki -
kelpoisiksi rahaston purkamiseen saakka, mikä useimmiten tapahtuu ohjelman 
sulkemisen yhteydessä90. Komissio tarkastaa ohjelmakaudelle 2007–2013 perus -
tettujen EAKR- ja ESR-rahastojen osalta ilmoitettujen hallinnointikustannusten 
ja -palkkioiden tukikelpoisuuden vasta sulkemista koskevien asiakirjojen analy -
soinnin yhteydessä vuosina 2017 ja 2018.
Kumulatiiviset hallinnointikustannukset todennäköisesti ylittävät 
säädöksiin perustuvat enimmäismäärät joissakin tapauksissa 
ohjelmien sulkemisen yhteydessä
115  
Hallinnointikustannukset tai -palkkiot, jotka aiheutuvat ja maksetaan 31. maalis -
kuuta 2017 mennessä, voidaan ilmoittaa sen EAKR- ja ESR-toimenpideohjelman 
tukikelpoisina kuluina, jonka mukaisesti rahoitusväline on perustettu91. Asetuk -
sessa täsmennetään, että hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäis -
määrät liittyvät toimenpideohjelmasta myönnettyyn pääomaan. Komission 
mukaan täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklassa tarkoitettuja enimmäismääriä on 
sovellettava rahoitusvälineelle osoitettuun pääomasijoituksen kokonaismäärään 
eikä loppukäyttäjille rahoitustukena annettuun tosiasialliseen rahoitusosuuteen. 
Hallinnointikustannuksiin ja -palkkioihin ohjelmakaudella 2007–2013 sovelletut 
ohjeet vahvistavat tämän näkemyksen92.
116  
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission olisi pitänyt tulkita asetuksessa 
hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäisrajoista vahvistettuja sään -
nöksiä siten, että niitä on sovellettava toimenpideohjelmasta rahoitusvälinee -
seen myönnettyyn tosiasiallisesti käytettyyn perustamispääomaan eli tosiasi -
alliseen pääomaan, joka on käytetty rahoitustuen antamiseen loppukäyttäjille. 
Rahastonhoitajia ei pitäisi palkita siitä, etteivät he ole hyödyntäneet välineiden 
perustamispääomaa.
66 Huomautukset 
93 Ohjelmakaudella 2007–2013 
komissio laati kolme 
rahastojen 
yhteensovittamisesta 
vastaavan komitean 
ohjeasiakirjaa 
rahoitusjärjestelyvälineistä: 
COCOF (07/0018/01), COCOF 
(08/0002/03) ja COCOF 
(10-0014-05).
94 Euroopan komissio: Revised 
Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments 
under Article 44 of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
COCOF (10-0014-05) 
(neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006 44 artiklan 
mukaisia 
rahoitusjärjestelyvälineitä 
koskeva ohjeasiakirja), 
8. 2.2012, kohta 2.6.12.Suoriteperusteinen korvaus ei ollut oikeudellinen edellytys 
ohjelmakaudella 2007–2013
117  
Ohjelmakaudella 2007–2013 rahoitusvälineiden moitteettomaan varainhoitoon ja 
rahastonhoitajan tosiasialliseen suoritukseen viitattiin hallinnointikustannuksia 
ja -palkkioita määrittävänä tekijänä ainoastaan komission ohjeasiakirjoissa mutta 
ei missään säädösperustassa93.
118  
Rahoitusvälineitä koskeneiden tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tar -
kastusten perusteella tilintarkastustuomioistuin totesi, että suoritusperusteiset 
palkkiojärjestelmät olivat ennemmin poikkeus kuin sääntö: vuosina 2013–2015 
tarkastelluista yhdeksästä välineestä vain yhdessä oli käytössä rahastonhoitajan 
suoriteperusteinen palkkiojärjestelmä.
119  
Kun rahastonhoitajien palkkiot eivät perustu suoritukseen, rahastonhoitajilla on 
vain vähän kannustimia todella siirtää varoja loppukäyttäjille. Tämä on saattanut 
vaikuttaa kielteisesti rahoitusvälineiden tulokseen ohjelmakaudella 2007–2013. 
Lisäksi EAKR- ja ESR-välineiden hallinnoinnista tulee näin myös melko houkutte -
levaa kokemattomille rahastonhoitajille (ks. kohta 86).
120  
Vuonna 2012 komissio suositteli hallintoviranomaisille, että rahastonhoitajien 
palkkiot liitettäisiin tosiasiallisesti tehtyjen investointien laatuun, jota mitattaisiin 
sillä, miten investoinnit ovat edistäneet toimenpideohjelmien strategisten tavoit -
teiden saavuttamista ja välineestä tehdyistä investoinneista ohjelmaan palautet -
tujen varojen arvoa94. Tämä suositus annettiin kuitenkin rahastojen yhteensovit -
tamisesta vastaavan komitean ohjeasiakirjassa eikä ole oikeudellisesti sitova.
67 Huomautukset 
95 Euroopan komissio: ” Summary 
of data on the progres s made in 
financing and implementing 
financial engineering 
instruments reported by the 
managing authorities in 
accordance with Article 67(2)(j) 
of Council Regulation (EC) No 
1083/2006, Programme period 
2007‐2013, Situation as at 
31 December 2014”, s. 29.Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevassa 
komission arviossa ei oteta asianmukaisesti huomioon 
välinetyyppien ja loppukäyttäjille tarjotun tuen 
tosiasiallisen tason välisiä eroja
Komission arvio 631  miljoonan  euron kumulatiivisista 
hallinnointikustannuksista vuodesta 2007 lähtien todennäköisesti 
liian alhainen
121  
Joulukuussa 2015 komissio arvioi jäsenvaltioiden vuodelta 2014 ilmoittamien 
tietojen perusteella EAKR- ja ESR-välineiden kumulatiivisia hallinnointikus -
tannuksia ja -palkkioita kertyneen ohjelmakauden alusta saakka vähintään 
631 miljoonaa  euroa95.
122  
Komission mukaan tämä on 4,7 prosenttia toimenpideohjelmista kyseisiin välinei -
siin ohjelmakaudella 2007–2013 maksetuista rahoitusosuuksista.
123  
Jos holdingrahastojen ja niiden alaisten erityisrahastojen välillä maksetut määrät 
eivät ole mukana laskelmassa, koska ne on jo otettu mukaan toimenpideohjel -
mien rahoitusosuuksina holdingrahastoille, hallinnointikustannusten ja -palkkioi -
den kokonaisosuus nousee 6,2 prosenttiin. Lisäksi rahastonhoitajat voivat myös 
periä palkkioita loppukäyttäjiltä mutteivät ehkä ole ilmoittaneet näitä palkkioita 
komissiolle. Näin ollen, koska komission laskelma perustuu ainoastaan osittaisiin 
tietoihin, tosiasialliset luvut (sekä absoluuttiset määrät että osuudet toimenpide -
ohjelmien rahoitusosuuksista) ovat todennäköisesti suurempia.
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat huomattavasti 
komission raportoimien tasojen yläpuolella, jos ne lasketaan 
loppukäyttäjille annetun rahoitustuen perusteella
124  
Kaiken kaikkiaan tilintarkastustuomioistuin totesi taulukkoon 6  sisältyvien 
764 EAKR- ja ESR-välineen perusteella, että kumulatiiviset hallinnointikustan -
nukset ja -palkkiot muodostavat jopa 75 prosenttia loppukäyttäjille annetusta 
rahoitustuesta, mikä merkitsee jopa 16 prosentin vuotuista keskiarvoa.
125  
Niiden kymmenen jäsenvaltion osalta, jotka toimittivat luotettavia tietoja kaikista 
274 EAKR- ja ESR-rahastostaan, todettiin, että kumulatiiviset hallinnointikustan -
nukset ja -palkkiot ovat 2–17 prosenttia loppukäyttäjille annetusta rahoitustues -
ta. Tämä merkitsee 1–3 prosentin vuotuista keskiarvoa.
68 Huomautukset 
Huomattavia eroja hallinnointikustannuksissa ja -palkkioissa 
erityyppisten rahoitusvälineiden välillä
126  
Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden taso liittyy myös välinetyyppiin. Ottaen 
huomioon komission ilmoittamat uskottavat tiedot tulokseksi saatiin taulukossa 
7 esitetyt keskiarvot. Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden prosenttiosuus on 
keskimäärin pienin vakuusvälineillä ja suurin pääomasijoitusvälineillä.
Keskimääräiset kumulatiiviset hallinnointikustannukset ja -palkkiot 
rahoitusvälineen tyypin mukaan prosenttiosuutena rahaston rahoitusvaroista
Rahoitusvälineen tyyppiKeskimääräinen kumulatiivinen prosentti -
osuus hallinnointikustannuksista ja  -palkki -
oista 31.  joulukuuta 2014
Laina 4,2 %
Vakuus 2,7 %
Pääomasijoitus 11,0  %
Lähde: Tilintarkastustuomioistuin komission vuoden 2015 tietojen perusteella1.
1  Euroopan komissio: ”Summary of data on the progress made in financing and implementing financial engineering instruments reported by 
the managing authorities in accordance with Article 67(2)(j) of Council Regulation (EC) No 1083/2006, Programme period 2007‐2013, Situati -
on as at 31 December 2014”.Taulukko 7
127  
Lisäksi yleisenä sääntönä voidaan todeta, että holdingrahaston avulla täytäntöön 
pantujen rahoitusvälineiden täytäntöönpano on kalliimpaa, koska hallinnointi -
kustannuksia ja -palkkioita on maksettava molemmilla tasoilla (holdingrahaston 
ja erityisrahaston tasolla). Tarkastuksessa myös havaittiin, että hallinnointikustan -
nusten ja -palkkioiden enimmäismäärät ohjelmakaudella 2007–2013 eivät riipu 
rahoitusvälineen investointien mittakaavasta, koska ne maksetaan prosenttiosuu -
tena toimenpideohjelman rahoitusosuudesta (ks. kohta 108).
69 Huomautukset 
96 Ks. erityiskertomus nro 8/2015, 
kohta 63.
97 Lane Clark & Peacock: 
Investment management fee 
survey, 2015 ja Morningstar: 
Fee Study: Investors Are 
Driving Expense Ratios Down, 
2015.
98 KfW Economic Research No 
18, ’You get what you pay 
for – The remuneration 
structure of VC funds and its 
consequences’, 
7. maaliskuuta 2013.
99 Ks. erityiskertomus nro 8/2015, 
kohdat 62 ja 72.EAKR- ja ESR-välineiden hallinnointikustannukset ja -palkkiot 
ovat annetun rahoitustuen perusteella huomattavasti suurempia 
kuin keskitetysti hallinnoitujen rahoitusvälineiden tai yksityisen 
sektorin investointirahastojen hallinnointikustannukset 
ja -palkkiot
128  
Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti myös, että keskitetysti hallinnoi -
tujen rahoitusvälineiden tai yksityisen sektorin investointirahastojen keskimää -
räiset hallinnointikustannukset ja -palkkiot olivat huomattavasti pienempiä kuin 
EAKR- ja ESR-välineiden hallinnointikustannukset ja -palkkiot, kun niitä verrataan 
loppukäyttäjien vuoden 2014 loppuun mennessä saamaan rahoitustukeen:
 ο EEEF:n perimät kumulatiiviset toimintakustannukset siitä lähtien, kun se aloit -
ti toimintansa vuonna 2011, ovat noin viisi prosenttia investointien kokonais -
määrästä. Tämä merkitsee 1,2 prosentin vuotuisia kustannuksia.
 ο Eurooppalaisen Progress-mikrorahoitusjärjestelyn (sekä lainat että takaus -
välineet) osalta komissio arvioi, että EU:n talousarviosta maksettavat keski -
määräiset vuotuiset kustannukset ovat enintään 0,5–0,7 prosenttia perus -
tamispääomasta96. Niin ollen vuotuinen kustannus vastaa 0,2 prosenttia 
loppukäyttäjille Eurooppalaisen Progress-mikrorahoitusjärjestelyn kautta 
annettujen vakuuksien määrästä.
129  
Analyysi osoitti, että jopa EIP:n ja EIR:n hallinnointikustannukset ja -palkkiot 
EAKR-välineistä olivat yleensä suuremmat kuin ne, joita EIP ja EIR perivät toimies -
saan rahastonhoitajina ”keskitetyn hallinnoinnin” välineissä.
130  
Tarkasteltaessa kahta vuonna 2015 julkaistua selvitystä rahastonhoitajien palkki -
oista yksityisen sektorin investointirahastoissa todettiin, että kaikentyyppisten 
rahastojen (holdingrahastot pois lukien) keskimääräinen vuotuinen hallinnointi -
palkkio oli 0,6–1 prosenttia97. Molemmat selvitykset osoittivat myös, että hal -
linnointipalkkioita on viime vuosina pienennetty. Toinen vuonna 2013 julkaistu 
selvitys kertoo, että riskipääomarahastojen vuotuiset hallinnointipalkkiot vaihte -
levat 2,0 prosentin ja 2,5 prosentin välillä98.
131  
Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti, että yksittäisistä EAKR- ja 
ESR-välineistä perityissä hallinnointikustannuksissa ja -palkkioissa on huomat -
tavia eroja. Komissio ei pysty arvioimaan yksittäisten EAKR- ja ESR-rahoitusväli -
neiden tosiasiallisista täytäntöönpanokustannuksista saatavilla olevien tietojen 
perusteella, ovatko nämä kustannuserot perusteltuja. Tilintarkastustuomioistuin 
on esittänyt samanlaisia huomautuksia eräässä toisessa erityiskertomuksessa99.
70 Huomautukset 
100 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus (EU) 
N:o 1310/2011, annettu 
13 päivänä joulukuuta 2011, 
neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006 
muuttamisesta takaisin 
maksettavan tuen, 
rahoitusjärjestelyjen ja 
tiettyjen menotaulukkoa 
koskevien säännösten osalta 
(EUVL L 337, 20.12.2011, s. 1).
101 Euroopan komissio: ”Summary 
of data on the progress made 
in financing and 
implementing financial 
engineering instruments 
reported by the managing 
authorities in accordance with 
Article 67(2)(j) of Council 
Regulation (EC) No 1083/2006, 
Programme period 2007-2013, 
Situation as at 
31 December 2014”, s. 27.Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevat 
jäsenvaltioiden ilmoitukset puutteellisia
Ainoastaan noin 60 prosenttia kaikista EAKR- ja ESR-
välineistä ilmoittaa komissiolle hallinnointikustannuksistaan 
ja -palkkioistaan
132  
Vuonna 2011 komissio otti käyttöön yhteistyössä hallinnoituja välineitä koskevan 
jäsenvaltioiden vuotuisen raportointivelvoitteen100. Hallintoviranomaisten oli 
ilmoitettava nämä tiedot ensimmäistä kertaa vuotta 2011 koskevissa kertomuk -
sissaan. Komission pyytämät tiedot sisälsivät muun muassa hallinnointikustan -
nuksiin ja -palkkioihin liittyviä tietoja, jotka olivat vapaaehtoisia EAKR:n ja ESR:n 
hallintoviranomaisille. Vuoden 2014 osalta tietoja hallinnointikustannuksista 
ja -palkkioista annettiin välineistä, jotka edustavat vain 63:a prosenttia EAKR- ja 
ESR-toimenpideohjelmista rahoitusvälineisiin osoitettujen maksujen kokonais -
summasta (verrattuna 50 prosenttiin vuonna 2013)101.
133  
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin pani merkille, että ainoastaan maksetut määrät 
on ilmoitettava hallinnointikustannuksina ja -palkkioina. Joissakin tapauksissa 
kustannuksia ja palkkioita on kuitenkin kertynyt muttei vielä maksettu. Nämä 
jätetään  de facto  raportoinnin ulkopuolelle, mikä vaikuttaa sen kattavuuteen ja 
saa aikaan sen, että komissiolle ilmoitetaan itse asiassa liian pienet hallinnointi -
kustannukset ja -palkkiot.
Onko asiaan puututtu ohjelmakaudella 2014–2020?
Hallinnointikustannus- ja palkkiokysymysten osalta ohjelmakaudella 2014–2020 on 
ryhdytty joihinkin toimenpiteisiin.
71 Huomautukset 
102 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 46 artiklan 1 kohta 
ja 111 artikla.
103 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 46 
artiklan 2 kohdan e alakohta.
104 Komission delegoitu asetus 
(EU) N:o 480/2014, 13 artikla.Raportoinnin määräaikoja lyhennetty jäsenvaltioiden osalta ja pidennetty 
komission osalta
134  
Ohjelmakaudella 2014–2020 jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus 
rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta osana vuotuista täytäntöönpanokerto -
mustaan. Tämä tarkoittaa sitä, että raportointi tapahtuu kuukautta aiemmin 
(31. toukokuuta mennessä; edellisellä kaudella määräaika oli 30. kesäkuuta eikä 
raportointi ollut osa vuotuista täytäntöönpanokertomusta; vuosina 2017 ja 2019 
määräaika on edelleen 30. kesäkuuta) 102. Lisäksi säädettiin, että komission on 
arvioitava jäsenvaltioiden raportoimat tiedot kuudessa kuukaudessa. Tämä 
tarkoittaa, että määräaikaa, jonka sisällä komission on esitettävä konsolidoitu täy -
täntöönpanokertomus rahoitusvälineistä, muutettiin vuosia 2017  ja 2019 lukuun 
ottamatta siten, että määräaika on 30. marraskuuta eikä enää 1. lokakuuta. Tu -
loksena on tilanne, jossa vastuuvapauden myöntävät viranomaiset saavat tärkeät 
tiedot rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta käyttöönsä vielä myöhemmin kuin 
tällä hetkellä.
Hallintoviranomaisten on ilmoitettava komissiolle 
hallinnointikustannuksista ja -palkkioista
135  
Ohjelmakauden 2014–2020 rahoitusvälineiden osalta hallintoviranomaisten on 
julkaistava tiedot hallinnointikustannuksista ja -palkkioista vuotuisen täytäntöön -
panokertomuksen liitteenä103. Tämä on tärkeä parannus, jonka ansiosta komissio 
voi analysoida ja valvoa rahoitusvälineiden täytäntöönpanon kustannuksia paljon 
paremmin tulevina vuosina.
Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäismääriä pienennetty 
ottaen huomioon rahoitusvälinetyyppi
136  
Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden osalta tilintarkastustuomioistuin havait -
si kaksi merkittävää eroa ohjelmakauteen 2007–2013. Ensinnäkin rahastonhoita -
jien palkkioiden enimmäismäärissä on otettu huomioon rahoitusvälinetyyppi104 
(ks. taulukko 8 ).
72 Huomautukset 
Erityyppisten yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden 
hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäismäärät (ohjelmakausi 2014–2020)
Enimmäismäärät Peruspalkkio/vuosi Tulosperusteinen palkkio/vuosi
Holdingrahastot 7 %3 % ensimmäiset 12 kk 0,5 %
1 % seuraavat 12 kk 0,5 %
0,5 % seuraavat vuodet 0,5 %
Lainat 8 % 0,5 % 1 %
Vakuudet 10 % 0,5 % 1,5 %
Pääomasijoitukset 20 %2,5 % ensimmäiset 24 kk12,5 %
1 % seuraavat vuodet22,5 %
Mikrolainat 10 % 0,5 % 1,5 %
Muut 6 % 0,5 % 0,5 %
1  Tämä liittyy rahoitussopimuksen allekirjoittamisen jälkeiseen ajanjaksoon. Korkeampaa prosenttiosuutta voidaan käyttää ainoastaan tällä 
ajanjaksolla mutta tosiasiallisesti ainoastaan aikana, jona ohjelman rahoitusosuuksia maksetaan tosiasiallisesti holdingrahastoon.
2 Pääomasijoituksen kohdalla peruspalkkio riippuu rahoitusvälineeseen osoitetuista määristä. 
Lähde:  Euroopan komissio: Guidance for Member States on Article 42(1)(d) CPR – Eligible management costs and fees (EGESIF_15-0021-01), s. 8.Taulukko 8
137  
Toiseksi enimmäismäärät (jotka ovat nyt kumulatiivisia, eivät vuotuisia) ovat 
huomattavasti pienempiä verrattuna ohjelmakaudella 2007–2013 sovellettuihin. 
Kaiken kaikkiaan tilintarkastustuomioistuin katsoo rahastonhoitajan palkkion 
kumulatiiviselle määrälle asetettujen enimmäismäärien pienentämisen parannuk -
seksi, mutta komissio ei perustellut, miten nämä enimmäismäärät määritettiin. 
Analyysi ohjelmakaudelta 2007–2013 tähän mennessä ilmoitetuista tiedoista 
osoittaa prosenttiosuuksien olevan käytännössä pienemmät (ks. kohta 120).
73 Huomautukset 
105 Yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen johdanto-osan 
123 kappale ja 42 artikla.
106 Komission delegoitu asetus 
(EU) N:o 480/2014, 12, 13 ja 
14 artikla.
107 Euroopan komissio: 
”Suuntaviivat valtiontuesta 
riskirahoitussijoitusten 
edistämiseksi”, 3.6.1 kohta.Rahastonhoitajien palkkioiden suoriteperusteisilla osilla vain vähäinen 
kannustinvaikutus
138  
Ohjelmakauden 2014–2020 osalta yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa 
säädetään myös, että rahastonhoitajan suorituksen olisi oltava perusteena hal -
linnointikustannusten ja -palkkioiden määrittämiselle. Erityisesti kaikkien hallin -
nointikustannusten ja -palkkioiden, jotka ilmoitetaan tukikelpoisiksi ohjelmien 
päättämisen yhteydessä, on perustuttava suoriteperusteiseen laskentamenetel -
mään (ks. myös taulukko 6 )105.
139  
Lisää yksityiskohtia suoriteperusteisista kriteereistä hallinnointikustannusten 
ja -palkkioiden määrittämiseksi ja sovellettavista enimmäismääristä on vahvistet -
tu delegoidussa säädöksessä106.
140  
Lisäksi komission riskirahoitussijoituksia koskevien suuntaviivojen107 mukaan tä -
män palkkion suoriteperusteisen osan on oltava huomattava ja sen tarkoituksena 
on oltava palkita etukäteen asetettujen poliittisten erityistavoitteiden saavutta -
misesta sekä rahastonhoitajan taloudellisesta tuloksesta. Viimeksi mainittua ei pi -
täisi mitata ainoastaan alkuperäisten rahoitusvarojen onnistuneella maksamisella 
tai hankitun yksityisen pääoman määrällä vaan myös toteutuneiden investointien 
tuottojen perusteella.
141  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että näillä uusilla suoriteperustei -
silla osilla on toissijainen rooli EU:n talousarviosta korvattavan rahastonhoitajan 
kokonaiskorvauksen määrittämisessä seuraavista syistä:
 ο Kun otetaan huomioon holdingrahaston tai erityisrahaston tavanomainen 
kesto, komission delegoidussa säädöksessä määritetyt enimmäismäärät saa -
vutetaan yleensä helposti saamatta palkkion suoritukseen liittyvää osaa. Näin 
ollen tehokas rahastonhoitaja saavuttaa enimmäispalkkion jo aikaisemmassa 
vaiheessa kuin heikommin suoriutuva, eikä hänen palveluksistaan makseta 
enää siitä lähtien.
 ο Käytössä ei ole heikosta tuloksesta aiheutuvaa maksua, joka takaisi, että 
rahastonhoitaja kantaa osan rahoitusvälineelle mahdollisesti aiheutuvista 
taloudellisista tappioista. Itse asiassa tämänhetkisen palkkiojärjestelmän 
perusteella jopa rahastonhoitajat, jotka saavuttavat negatiivisen tuloksen, 
voivat saada enimmäiskorvauksen.
74 Huomautukset 
108 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 45 artikla.
109 Yleisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen 46 artikla.
110 SEC(2011) 1141 final,  
6. lokakuuta 2011 (ks. myös 
erityiskertomus nro 8/2015, 
kohta 56; erityiskertomus 
nro 16/2013, kohdat 74 ja 75). ο Sääntelykehyksessä ei vaadita hallintoviranomaista määrittämään etukäteen 
vähimmäissuorituksen vertailuarvoja (tai vähimmäistuottoprosenttia), jotka 
on saavutettava, ennen kuin rahastonhoitaja voi saada suoriteperusteisen 
osan palkkiosta.
Tästä syystä tilintarkastustuomioistuin katsoo, että EU:n talousarviosta osarahoitetun 
rahastonhoitajan saaman palkkion suoriteperusteisella osalla on tällä hetkellä kaiken 
kaikkiaan erittäin vähäinen kannustinvaikutus ja että sitä on harkittava uudelleen.
Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita aiheutuu 
EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmien täytäntöönpanon 
hallintokustannusten lisäksi
142  
EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmien hallinnoinnilla, valvonnalla, seurannalla ja ar -
vioinnilla on hintansa: nämä kansallisille viranomaisille aiheutuvat hallintokustan -
nukset sisältävät henkilöstölle maksettavat palkat, toimintakulut (kuten matka- ja 
koulutuskulut) sekä tiedotus- ja viestintätoimiin liittyvät kulut. Jäsenvaltioilla on 
mahdollisuus käyttää EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmiin kuuluvaa teknistä tukea 
näiden hallintokustannusten kattamiseen108.
143  
Ohjelmakaudella 2007–2013 tekninen tuki saattoi muodostaa jopa neljän pro -
sentin osuuden EAKR- tai ESR-toimenpideohjelman kokonaisrahoituksesta109. 
Sama taso on säilytetty ohjelmakaudella 2014–2020. Se määritettiin ohjelma -
kautta 2014–2020 koskevaa vaikutustenarviointia varten tarvitun komissiolle 
vuonna 2010 tehdyn selvityksen perusteella110. Tältä pohjalta komissio arvioi, 
että jäsenvaltiot voivat käyttää koko kauden aikana enintään 13,6  miljardia  euroa 
tekniseen tukeen.
144  
Ohjelmakaudella 2014–2020 EAKR:n ja ESR:n talousarviosta toteutetaan kuitenkin 
huomattavasti suurempi osa rahoitusvälineiden avulla (ks. kohta 21). Tämä tar -
koittaa, että EAKR:n ja ESR:n toimenpideohjelmien avustuksiin perustuvia rahoi -
tustoimia varten on käytettävissä suhteellisesti enemmän teknisen tuen varoja, 
koska rahastonhoitaja hoitaa suurimman osan rahoitusvälineiden hallinnollisista 
toimista. Näiden toimien osalta rahastonhoitajat perivät hallinnointikustannuk -
set ja -palkkiot suoraan toimenpideohjelmilta (tai loppukäyttäjiltä). Näin ollen 
rahoituksen kasvu rahoitusvälineiden kautta lisää epäsuorasti myös EU:n talous -
arviosta maksettavia hallintoon liittyviä kokonaiskustannuksia, koska se lisää EU:n 
talousarviosta jäsenvaltioille muita avustuksiin perustuvia rahoitustoimia varten 
annettavan teknisen tuen määrää.
75 Huomautukset 
111 Euroopan komissio: ”Co-
financing salaries, bonuses, 
top-ups from Structural Funds 
during the 2007-2013 
programme period”, 
loppuraportti, 2014.
112 Ks. erityiskertomus nro 5/2015, 
kohdat 58 ja 71.
113 Ks. erityiskertomus nro 8/2015, 
kohdat 57, 63 ja 64, 71 ja 72 ja 
suositus 4.145  
Tilintarkastustuomioistuin toteaa myös, että ohjelmakauden 2007–2013 osalta 
kansallisilla viranomaisilla ei ole velvoitetta ilmoittaa yksityiskohtaisesti, miten 
tekninen tuki on käytetty111. Tilintarkastustuomioistuin on todennut jo aiemmas -
sa kertomuksessa, ettei komissiolla ole käytössään vertailukelpoisia tietoja kunkin 
jäsenvaltion tosiasiallisista hallintokustannuksista kunkin toimenpideohjelman 
tai kunkin rahoitusmekanismin (avustukset tai rahoitusvälineet) osalta112. Tämän 
vuoksi on vaikeaa arvioida, onko teknisen tuen taso perusteltu, kun otetaan 
huomioon jäsenvaltioille EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmien täytäntöönpanosta 
tosiasiallisesti aiheutuneet kustannukset.
146  
Näin ollen tilintarkastustuomioistuin suosittelee edelleen, että komissio tekisi 
vertailevan analyysin avustusten ja rahoitusvälineiden täytäntöönpanokustan -
nuksista (keskitetyssä ja jaetussa hallinnoinnissa) ohjelmakauden 2014–2020 
osalta kustannusten tosiasiallisen tason määrittämiseksi113. Nämä tiedot olisivat 
erityisen merkityksellisiä vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien lainsäädäntöeh -
dotusten valmistelun kannalta.
76
 Johtopäätökset ja 
suositukset
147  
Tilintarkastustuomioistuin on yleisesti ottaen sitä mieltä, että rahoitusvälineiden 
kautta loppukäyttäjille annettu rahoitustuki tarjoaa huomattavia etuja avustuk -
siin verrattuna, koska rahoitusvälineistä myönnetyn rahoituksen jokainen euro 
voidaan periaatteessa käyttää useammin kuin kerran. Lisäksi lainat on makset -
tava takaisin, vakuudet vapautettava tai pääomasijoitusten osalta palautettava, 
minkä pitäisi periaatteessa vaikuttaa myös loppukäyttäjien käytökseen, johtaa 
parempaa julkisten varojen käyttöön ja vähentää sen todennäköisyyttä, että 
loppukäyttäjistä tulee julkisesta tuesta riippuvaisia.
148  
Tarkastuksessa havaittiin kuitenkin muutamia merkittäviä tekijöitä, joiden vuoksi 
rahoitusvälineet eivät olleet ohjelmakaudella 2007–2013 EU:n talousarvion to -
teuttamisen kannalta tehokas mekanismi:
 ο huomattava määrä EAKR- ja ESR-rahoitusvälineitä oli yleensä ylimitoitettu -
ja. Vuoden 2014 lopussa niillä oli edelleen merkittäviä vaikeuksia käyttää 
perustamispääomansa (kaikesta toimenpideohjelmista rahoitusvälineisiin 
maksetusta perustamispääomasta käytettiin keskimäärin noin 57 prosenttia). 
Liiallisen alkuperäisen perustamispääoman syntymistä edisti myös jäsenvalti -
oiden pyrkimys vältellä maksusitoumusten vapauttamista koko ohjelmakau -
den 2007–2013 ajan.
 ο Sen paremmin yhteistyössä hallinnoiduilla kuin keskitetysti hallinnoiduilla -
kaan rahoitusvälineillä ei yleisesti ottaen onnistuttu houkuttelemaan yksityis -
tä pääomaa.
 ο Tähän mennessä vain pieni määrä EAKR- ja ESR-rahoitusvälineistä on onnistu -
nut tarjoamaan kierrätettyä rahoitustukea.
 ο EAKR- ja ESR-rahoitusvälineillä hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat 
suuria loppukäyttäjille tosiasiallisesti osoitettuun rahoitustukeen verrattuna 
ja myös vaikuttavat olevan merkittävästi suurempia kuin keskitetysti hallin -
noiduilla välineillä tai yksityisen sektorin sijoitusrahastoilla.
149  
Samaan aikaan tilintarkastustuomioistuin panee merkille myös, että ohjelma -
kauden 2014–2020 oikeudellista kehystä parannettiin rahoitusvälineiden osalta 
ohjelmakaudelta 2007–2013 kertyneen asiantuntemuksen perusteella, mutta 
tiettyjä ongelmia esiintyy edelleen. Tilintarkastustuomioistuimen tärkeimmät 
johtopäätökset ohjelmakausilta 2007–2013 ja 2014–2020 sekä suositukset esite -
tään kertomuksen rakennetta myötäillen.
77 Johtopäätökset ja suositukset 
Olivatko rahoitusvälineet markkinoiden tarpeisiin nähden 
asianmukaisesti mitoitettuja?
150  
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että huomattavan suuri määrä rahoitusväli -
neitä oli ylimitoitettuja. Tämä viittaa siihen, että hallintoviranomaiset eivät aina 
ole arvioineet markkinoiden tarpeita asianmukaisesti ennen varojen osoittamista 
EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmista rahoitusvälineisiin. Tämä johti liiallisiin pe -
rustamispääomiin rahoitusvälineiden perustamisvaiheessa, mistä seurasi alhai -
nen maksatusaste. Näitä liiallisia perustamispääomia edisti myös jäsenvaltioiden 
pyrkimys kiertää n+2-sääntöä.
Pakollisten ennakkoarvioiden käyttöönotto ohjelmakaudella 2014–2020 sekä 
yhteistyössä että keskitetysti hallinnoitavien rahoitusvälineiden kohdalla edistää 
tulevaisuudessa rahoitusvälineiden liiallisten rahoitusvarojen ehkäisemistä laajassa 
mittakaavassa. Pakollisen ennakkoarvioinnin onnistuminen riippuu kuitenkin siitä, 
perustuuko se järkeviin olettamuksiin ja analyyseihin. Liiallisten rahoitusvarojen on -
gelmaan on tarkoitus puuttua yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden osalta 
myös vaiheittaisiin maksuihin perustuvan lähestymistavan avulla. Lähestymistapa 
yhdistää maksut EU:n talousarviosta varojen maksamiseen loppukäyttäjille. Lisäksi 
yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa on vahvistettu vaihtoehdoksi ennakkoar -
vioinnin säännöllinen tarkastelu tapauksissa, joissa taloudellinen tai markkinaympä -
ristö muuttuu, mutta tämä ei koske keskitetysti hallinnoitavia välineitä. Väliarviointi 
(jossa voidaan tarkastella useita näkökohtia) tehdään suuresta osasta vaikkakaan ei 
kaikista keskitetysti hallinnoitavista rahoitusvälineistä. Ennakkoarviointien riippumat -
tomasta tarkastelusta ei ole säädetty kummassakaan tapauksessa.
151  
Rahoitusvälineiden alueellisen painopisteen ansiosta jäsenvaltiot perustivat suu -
ren määrän pienikokoisia rahoitusvälineitä ohjelmakaudella 2007–2013. Näiden 
yksittäisten EAKR:n ja ESR:n erityisrahastojen koko ei useinkaan ollut riittävä sii -
hen, mikä rahastoalalla katsotaan asianmukaiseksi tehokkaan toiminnan kannalta 
(ks. kohdat 27–61).
78 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 1
Rahoitusvälineiden ennakkoarvioinnista tilintarkastustuomioistuin toteaa 
seuraavaa:
(a) Komission ennakkoarviointiin keskitetysti hallinnoitavien välineiden kohdal -
la olisi kuuluttava järjestelmällisesti tähän mennessä saatujen kokemusten 
analysointi.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Kun uusi rahoitusväline on perustettu.
(b) Kokemuksista oppimisen lisäksi komission olisi arvioitava merkittävien 
sosioekonomisten muutosten vaikutusta välineiden käyttöperusteisiin ja vas -
taavaa EU:n talousarviosta vaadittua rahoitusosuutta jokaisesta keskitetysti 
hallinnoitavista rahoitusvälineistä tehtävässä väliarvioinnissa.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Mahdollisimman pian väliarviointien jälkeen.
Suositus 2
Komission ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä optimoimaan tiettyjen EAKR- ja 
ESR-rahastojen kokoa, jotta hyödynnettäisiin mahdollisuuksien mukaan rahasto -
jen toimintakustannusten merkittäviä säästöjä. Komission olisi annettava jäsen -
valtioille lisäohjeita siitä, miten tällaisia (suoraan tai välillisesti komission hallin -
noimia) rahoitusvälineitä perustetaan jäsenvaltioissa tai unionin tasolla.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2016 loppuun mennessä (komissio), 
rahoitusvälineiden perustamisen yhteydessä (jäsenvaltiot).
Onnistuttiinko rahoitusvälineillä houkuttelemaan yksityistä 
pääomaa?
152  
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että komissiolla ja jäsenvaltioilla on ollut ohjel -
makaudella 2007–2013 huomattavia vaikeuksia houkutella yksityisen sektorin 
sijoittajia sekä yhteistyössä hallinnoituihin että keskitetysti hallinnoituihin rahoi -
tusvälineisiin. Erityisesti yksityisten sijoittajien etuuskohtelulla rahoitusvälineiden 
osalta ei onnistuttu houkuttelemaan merkittävää lisärahoitusta. Lisäksi tilintar -
kastustuomioistuin katsoo, että komission rahoitusvälineiden vipuvaikutusta kos -
kevassa mittauksessa ei oteta asianmukaisesti huomioon sitä, missä määrin EU:n 
talousarviosta myönnetty julkinen rahoitus houkuttelee lisävaroja. Jäsenvaltiot 
eivät myöskään ole velvollisia toimittamaan komissiolle tietoja EAKR- ja ESR-väli -
neiden perustamispääomaan maksetuista yksityisistä varoista.
79 Johtopäätökset ja suositukset 
153  
Tässä vaiheessa vaikuttaa epätodennäköiseltä, että ohjelmakautta 2014–2020 
varten saadaan houkuteltua huomattava määrä yksityisiä varoja sen paremmin 
toimenpideohjelmien kautta kuin lisävaroinakaan. Komission huhtikuussa 2014 
antamat ohjeet eivät perustu riittävästi ohjelmakaudella 2007–2013 havaittuihin 
”hyviin käytäntöihin” eli siihen, miten etuuskohtelua koskevia säännöksiä sovelle -
taan parhaiten yksityisen lisäpääoman houkuttelemiseksi kohdistamatta liiallisia 
riskejä julkisiin tahoihin.
154  
Ennakkoverosopimusten käyttö rahoitusvälineiden kohdalla ohjelmakaudel -
la 2014–2020 voisi tietyissä olosuhteissa johtaa veronkiertoon, joten se olisi 
vastoin komission omia toimintaperiaatteita (ks. kohdat 62–91).
Suositus 3
Komission olisi määriteltävä varainhoitoasetuksessa (ja tämän jälkeen alakoh -
taisissa asetuksissa) rahoitusvälineiden vipuvaikutus, jota voidaan soveltaa EU:n 
talousarvion kaikilla aloilla. Määritelmässä olisi tehtävä selkeä ero toimenpide -
ohjelmien puitteissa saatujen yksityisten ja kansallisten julkisten varojen ja/tai 
yksityisten tai julkisten pääomanlisäysten vipuvaikutuksen välillä ja otettava huo -
mioon kyseisen välineen tyyppi. Määritelmässä olisi ilmoitettava selkeästi, miten 
EU:n ja kansallisilla julkisilla varoilla hankitut määrät määritetään, mahdollisesti 
noudattaen asiaan liittyviä OECD:n ohjeita.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Varainhoitoasetuksen tarkistuksen yhteydessä ja 
alakohtaisten säädösten osalta väliarvioinnin yhteydessä.
Suositus 4
Komission olisi varmistettava ohjelmakauden 2007–2013 EAKR- ja ESR-rahoitusvä -
lineiden osalta, että jäsenvaltiot toimittavat kattavia ja luotettavia tietoja perus -
tamispääomaan sekä toimenpideohjelmien puitteissa että niiden lisäksi makse -
tuista yksityisistä varoista.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2017 loppuun mennessä.
80 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 5
EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden osalta komission olisi annettava jäsenvaltioille 
ohjeita siitä, miten etuuskohteluun liittyviä säännöksiä sovelletaan parhaiten 
yksityisen lisäpääoman houkuttelemiseksi kohdistamatta liiallisia riskejä julkisiin 
tahoihin, jotka osoittavat varoja rahoitusvälineisiin.
Toteutumisen tavoitemääräaika: Vuoden 2016 loppuun mennessä.
Suositus 6
Keskitetysti hallinnoitavia rahoitusvälineitä säätelevässä lainsäädännössä olisi 
määriteltävä kunkin välineen kohdalla EU:n talousarvioon mahdollisesti vaikutta -
vat yleiset riskinjakoperiaatteet.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: uusien rahoitusvälineiden perustamista ehdo -
tettaessa tai olemassa olevia rahoitusvälineitä tarkistettaessa.
Suositus 7
Kaikkien EU:n talousarviosta ohjelmakaudella 2014–2020 rahoitettavien rahoitus -
välineiden osalta komission olisi varmistettava, että jäsenvaltiot, komissio itse ja 
EIP-ryhmä panevat toimeen ainoastaan rakenteita, jotka ovat komission omien 
verokohteluun liittyvien suositusten ja toimien mukaisia.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2016 loppuun mennessä.
Saatiinko rahoitusvälineillä aikaan kierrätettyä rahoitustukea?
155  
EAKR- ja ESR-välineiden suuren enemmistön kohdalla vuoden 2014 loppuun 
mennessä ei ollut ilmennyt merkittävää varojen kierrätysvaikutusta. Tämä johtui 
siitä, että viivytykset täytäntöönpanossa lisäsivät EAKR- ja ESR-rahoitusvälinei -
den vaikeuksia käyttää rahoitusvaransa kokonaan ohjelmakauden 2007–2013 
aikana. Tukikelpoisuusaikaa oli jatkettava joulukuusta 2015 maaliskuuhun 2017 
sen todennäköisyyden lisäämiseksi, että useimmat rahoitusvälineet ylipäänsä 
käyttäisivät alkuperäiset rahoitusvaransa. Lisäksi rahoitusvälineiden käyttö on 
maaliskuussa 2017 tapahtuvan ohjelmien sulkemisen jälkeen jäsenvaltioiden har -
kinnassa, ja nähtäväksi jää, missä määrin kierrätysvaikutus toteutuu.
81 Johtopäätökset ja suositukset 
156  
Ohjelmakaudella 2014–2020 oikeusperustan säännökset rajoittavat perustamis -
pääomaltaan liian suurten välineiden perustamisen riskiä ja vastaavasti auttavat 
kasvattamaan kierrätysvaikutuksen saavuttamisen todennäköisyyttä. Tämä edel -
lyttää kuitenkin, että ohjelmakaudella 2007–2013 havaituista puutteista on otettu 
opiksi ja että hallintoviranomaiset suhtautuvat realistisemmin ERI-rahastojen 
siihen osuuteen, joka voidaan panna täytäntöön rahoitusvälineiden avulla.
157  
Muita muutoksia, joiden pitäisi auttaa välineiden tehokkaammassa perustamises -
sa, on tehty, mutta tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kahden seikan osalta 
tarvitaan lisäohjeita (ks. kohdat 92–105).
Suositus 8
Komission olisi ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin varmistaakseen, että jäsenval -
tiot säilyttävät varojen kierrätettävyyden vaadittujen kahdeksan vuoden ajan 
varainhoitovuoden 2014–2020 tukikelpoisuusajan päätyttyä. Tämä voitaisiin 
saada aikaan vaatimalla käyttämään rahoitussopimuksessa selkeää lauseketta sen 
varmistamiseksi, että rahoitus käytetään aiottuihin tarkoituksiin.
Toteutumisen tavoitemääräaika: Vuoden 2016 loppuun mennessä.
Suositus 9
Komission olisi annettava ohjeita säännöksistä, joilla sallitaan rahoitusvälineiden 
käytön jatkaminen seuraavalla ohjelmakaudella, erityisesti tapauksissa, joissa 
rahastonhoitajat valitaan tarjouskilpailun perusteella.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2016 loppuun mennessä.
82 Johtopäätökset ja suositukset 
Osoittautuivatko rahoitusvälineet kustannustehokkaaksi EU:n 
talousarvion toteuttamistavaksi?
158  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että huomattava osuus EAKR- ja ESR-rahoi -
tusvälineiden alkuperäisistä rahoitusvaroista käytettiin hallinnointikustannuksiin 
ja -palkkioihin. Lisäksi palkkiotaso oli merkittävästi korkeampi kuin keskitetysti 
hallinnoiduilla välineillä tai yksityisen sektorin sijoitusrahastoilla, kun verrataan, 
minkä verran loppukäyttäjät tosiasiassa saivat rahoitustukea. Vuoden 2014 lop -
puun mennessä todetut suuret osuudet huomioon ottaen on olemassa merkittä -
vä riski, että suuri määrä EAKR- ja ESR-välineitä ylittää ohjelmakauden 2007–2013 
oikeusperustassa vahvistetut hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enim -
mäismäärät. Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden korkea taso saattaa viitata 
perustavanlaatuiseen ongelmaan tavassa, jolla tätä rahoitusmekanismia on pantu 
täytäntöön ohjelmakaudella 2007–2013.
Hallinnointikustannukset tai -palkkiot, jotka aiheutuvat ja maksetaan 31. maalis -
kuuta 2017 mennessä, voidaan ilmoittaa sen EAKR- ja ESR-ohjelmien tukikelpoisina 
menoina, jonka mukaisesti rahoitusväline on perustettu. Asetuksessa täsmennetään, 
että hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäismäärät liittyvät toimenpide -
ohjelmasta rahoitusvälineisiin myönnettyyn pääomaan.
Komission mukaan täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklassa tarkoitettuja enim -
mäismääriä on sovellettava rahoitusvälineelle osoitettuun pääomasijoituksen 
kokonaismäärään eikä loppukäyttäjille rahoitustukena annettuun tosiasialliseen 
rahoitusosuuteen. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että asetuksessa vahvistetut 
enimmäismäärät olisi kuitenkin päättämisen yhteydessä tulkittava siten, että niitä on 
sovellettava toimenpideohjelmasta rahoitusvälineeseen myönnettyyn tosiasiallisesti 
käytettyyn perustamispääomaan eli siihen, joka on käytetty rahoitustuen antami -
seen loppukäyttäjille. Rahastonhoitajia ei pitäisi palkita siitä, etteivät he ole hyödyn -
täneet välineiden perustamispääomaa.
159  
Komissiolla ei ole kattavaa yleiskuvaa EAKR- ja ESR-välineiden täytäntöönpano -
kustannuksista tai siitä, miten hallinnointikustannukset ja -palkkiot määritetään 
ja ovatko ne perusteltuja. Komissiolla ei myöskään ole tietoja hallintoon liittyvis -
tä kokonaiskustannuksista, joita kullekin jäsenvaltiolle aiheutuu ERI-rahastojen 
täytäntöönpanosta ohjelmakaudella 2014–2020, sen mukaan, miten vaihtoehtoi -
sia rahoitusmekanismeja (eli avustuksia tai takaisin maksettavaa rahoitustukea, 
lähinnä rahoitusvälineiden kautta) hyödynnetään.
83 Johtopäätökset ja suositukset 
160  
Tilintarkastustuomioistuin totesi myös, että hallinnointikustannuksia ja -palkki -
oita aiheutuu EAKR- ja ESR-toimenpideohjelmien yleisten hallintokustannusten 
lisäksi. Koska hallinnointikustannukset maksetaan välineen perustamispääomas -
ta, ne laskevat EU:n talousarviosta loppukäyttäjien saatavilla olevan rahoituksen 
tasoa.
161  
Ohjelmakaudella 2014–020 jäsenvaltioille asetettuja raportointimääräaikoja 
on lyhennetty, koska rahoitusvälineistä raportoidaan nykyään osana vuotuista 
täytäntöönpanokertomusta. Kertomus rahoitusvälineistä toimitetaan komissiolle 
vuosia 2017 ja 2019 lukuun ottamatta kuukautta aikaisemmin kuin ennen. Saman -
aikaisesti määräajaksi, jonka kuluessa komission on esitettävä kertomuksensa 
vastuuvapauden myöntäville viranomaisille, on vahvistettu kuusi kuukautta. Sitä 
vastoin ohjelmakaudella 2007–2013 komissiolla oli kolme kuukautta aikaa tarkis -
taa tiedot ja esittää rahoitusvälineistä konsolidoitu täytäntöönpanokertomuksen -
sa. Tämä tarkoittaa, että tietoa rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta ja niihin 
liittyvistä kustannuksista on saatavilla myöhemmin kuin edellisellä kaudella.
162  
Hallinnointikustannusten ja -palkkioiden osalta lainsäädäntöä parannettiin 
merkittävästi asettamalla kumulatiivisille määrille enimmäismäärät, jotka ovat 
pienempiä kuin ohjelmakaudella 2007–2013. Suoriteperusteiset osat eivät kuiten -
kaan ole vielä riittävän suuria, ja komission on annettava lisäohjeita siitä, miten 
hallintoviranomaisten olisi hyödynnettävä näitä säännöksiä neuvotellessaan 
rahoitussopimuksista (ks. kohdat 106–145).
Suositus 10
Kun otetaan huomioon ohjelmakauden 2007–2013 lähestyvä sulkeminen, komis -
sion olisi
(a) varmistettava, jäsenvaltiot ilmoittavat kattavat tiedot aiheutuneista ja 
maksetuista hallinnointikustannuksista ja -palkkioista maaliskuuhun 2017 
mennessä.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2017 loppuun mennessä.
(b) tehtävä selväksi, että hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäisrajo -
ja on sovellettava rahoitusvälineen tosiasiallisesti käyttämään perustamispää -
omaan eli toimenpideohjelmasta saatuun rahoitusosuuteen, joka on käytetty 
rahoitustuen antamiseen loppukäyttäjille.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2017 maaliskuun loppuun mennessä.
84 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 11
Rahastonhoitajille ohjelmakaudella 2014–2020 maksettujen suoriteperusteisten 
palkkioiden osalta
(a) komission olisi tehtävä lainsäädäntöehdotus, jonka tarkoituksena olisi tarkis -
taa yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen nykyisiä säännöksiä vahvistaak -
seen näiden järjestelyjen kannustinvaikutusta.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2016 loppuun mennessä.
(b) jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten olisi rahoitussopimuksista neuvotelles -
saan hyödynnettävä laajasti rahastonhoitajien palkkioiden nykyisiä suori -
teperusteisia osia. Tätä voitaisiin täydentää käyttämällä vapaaehtoisuuteen 
perustuvia lisäosia.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Välittömästi.
Suositus 12
Komission olisi tehtävä vertaileva analyysi avustusten ja lähinnä rahoitusväli -
neiden kautta myönnettävän takaisin maksettavan rahoitustuen täytäntöönpa -
nokustannuksista ohjelmakauden 2014–2020 osalta kustannusten tosiasiallisen 
tason määrittämiseksi. Tällaiset tiedot olisivat erityisen oleellisia vuoden 2020 
jälkeistä aikaa koskevien lainsäädäntöehdotusten valmistelun ja teknisen tuen 
asianmukaisen tason määrittämisen kannalta.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: Vuoden 2017 loppuun mennessä.
85 Johtopäätökset ja suositukset 
163  
Ohjelmakaudella 2014–2020 on myös ratkaisevan tärkeää, että komissio ja EIP 
koordinoivat tehokkaasti yhteistyössä ja keskitetysti hallinnoitavien, EU:n talous -
arviosta rahoitettujen rahoitusvälineiden käyttöä Euroopan strategisten inves -
tointien rahaston (ESIR) kanssa, joka tunnetaan myös Junckerin suunnitelmana. 
Vain näin EU:n talousarvioon kuuluvat rahoitusvälineet voivat mahdollisimman 
tehokkaasti edistää EU:ssa kipeästi tarvittavia infrastruktuuri-investointeja.
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 presidenttiTilintarkastustuomioistuimen II jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen 
Henri GRETHENin johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 
1. kesäkuuta 2016 pitämässään kokouksessa.
 Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

86
 Liitteet
Yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden toiminta (ohjelmakausi 2014–2020)
(a) LainavälineetLiite I
Lähde:  Euroopan komissio, EIP, ”FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity”, s. 5.RAHOITUSTAKAISINMAKSU
TAKAISINMAKSULAINA
LAINA
TAKAISINMAKSU
TUOTTO
INVESTOINTI
TULOT  
   LOPPUKÄYTTÄJÄT
   LOPPUKÄYTTÄJÄT
   LOPPUKÄYTTÄJÄT
   LOPPUKÄYTTÄJÄT    ERI-rahastojen hallintoviranomainen
(ERI-rahastojen ohjelmat) Miten se toimii?
TAKAISINMAKSULAINARAHOITUKSEN VÄLITTÄJÄT
+
INVESTOINTIKUMPPANIT
LAINA
87 Liitteet 
Yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden toiminta (ohjelmakausi 2014–2020)
(b) VakuusvälineetLiite IRAHOITUS
TAKAISINMAKSULAINA
LAINAPALKKIO
TAKAISINMAKSU
  LOPPUKÄYTTÄJÄT
  LOPPUKÄYTTÄJÄT
  LOPPUKÄYTTÄJÄT
  LOPPUKÄYTTÄJÄTTAKAAJA + YHTEISTAKAAJAERI-rahastojen hallintoviranomainen
(ERI-rahastojen ohjelmat)
LAINAAJAMiten se toimii?
TUOTTOTAKAISINMAKSU
LAINA
TAKAISINMAKSU
LAINAMAKSU
Laiminlyönnin
sattuessa
Lähde:  Euroopan komissio, EIP, ”FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity”, s. 9.
88 Liitteet 
Yhteistyössä hallinnoitavien rahoitusvälineiden toiminta (ohjelmakausi 2014–2020)
(c) Pääomasijoitusvälineet (tai oman pääoman luonteiset välineet)Liite IRAHOITUS
TUOTTO
 INVESTOINTI
 LOPPUKÄYTTÄJÄT   HANKITUT 
OSAKKEET   ERI-rahastojen hallintoviranomainen
(ERI-rahastojen ohjelmat)  Miten se toimii?
  IRTAUTUMINEN   RAHOITUKSEN VÄLITTÄJÄT
+
Investointikumppanit
Lähde:  Euroopan komissio, EIP, ”FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity”, s. 14.
89 Liitteet 
Käsitteen ”rahoitusvälineet” määritelmä oikeusperustassa  
(ohjelmakaudet 2014–2020  ja 2007–2013)
Aluepolitiikka
(EAKR ja ESR)Sosiaalipolitiikka
(EaSI)Liikenne- ja 
energiapolitiikka
(Verkkojen 
Eurooppa  -väline)
2014–2020Rahoitusvälineet määritellään varainhoitoasetuksessa, ja näin ollen määritelmää voidaan soveltaa kaikille talousarvioaloille:
2 artikla
”p) rahoitusvälineillä tarkoitetaan unionin rahoitustukia, jotka myönnetään talousarviosta täydentävyyden pohjalta yhden tai 
useamman unionin toimintapoliittisen tavoitteen edistämiseksi. Tällaiset välineet voivat olla muodoltaan pääomasijoituksia tai oman 
pääoman luonteisia sijoituksia, lainoja tai vakuuksia taikka muita riskinjakovälineitä, ja niitä voidaan tarvittaessa yhdistää avustuksiin;”
Ei alakohtaista määritelmää.
Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa viitataan suoraan varainhoi -
toasetuksen määritelmään.Huolimatta varainhoito -
asetukseen sisältyvästä 
yleisestä määritelmästä 
EaSI-asetuksessa viitataan 
”lainoihin”, ”takauksiin”, 
”oman pääoman ehtoisiin” 
ja ”oman pääoman luontei -
siin välineisiin”.Huolimatta yleisestä määritel -
mästä varainhoitoasetuksessa 
Verkkojen Eurooppa  -välinettä 
koskevassa asetuksessa 
viitataan
”oman pääoman ehtoisiin 
välineisiin”, ”lainoihin ja/tai 
takauksiin”, ”hankejoukkolaino -
jen riskinjakovälineisiin”.
Aluepolitiikka
(EAKR ja ESR)Sosiaalipolitiikka (Euroop -
palainen Progress-mikro -
rahoitusjärjestely)Liikenne- ja 
energiapolitiikka
(Euroopan laajuiset verkot)
2007–2013Muodollista määritelmää ei ole.
Epäsuoria määritelmiä on täytäntöönpanoasetuksessa ja rahastojen 
yhteensovittamisesta vastaavan komitean ohjeasiakirjassa.
Täytäntöönpanoasetuksen 43  artikla:
”Tämän asetuksen 43–46 artiklaa sovelletaan rahoitusjärjestelyjä 
koskeviin välineisiin, jotka ovat osakkeiden muodossa, jotka ovat takaisin 
maksettavia investointeja ja/tai tarjoavat takuut takaisin maksettaville 
investoinneille:
[…]”
Rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitean ohjeasiakirja:
1.2.12 Jotta toimenpideohjelmista osoitettavat varat voidaan katsoa 
sosiaalirahastoja koskevien asetusten mukaisiksi rahoitusjärjestelyjä 
koskeviksi välineiksi, niiden on siten oltava [...] takaisin maksettavien 
investointien muodossa, nimittäin pääomasijoituksia tai lainoja ja/tai 
tarjottava takuut tällaisille takaisin maksettaville investoinneille yleisiä 
säännöksiä koskevan asetuksen 44 artiklan ensimmäisen kohdan a, b tai 
c kohdan erityisten säännösten mukaisesti.
1.2.13 Takaisin maksettavat investoinnit erotetaan tuesta, jota ei mak -
seta takaisin, tai avustuksista, jotka tässä ohjeasiakirjassa määritellään 
suoraksi rahoitusosuudeksi lahjoituksen muodossa.Muodollista määritelmää 
ei ole.
Eurooppalaisesta 
Progress-mikrorahoitusjär -
jestelystä tehdyssä päätök -
sessä viitataan kuitenkin 
”takauksiin” ja ”riskinja -
kovälineisiin”, ”oman pää -
oman ehtoisiin välineisiin” 
ja ”velkasitoumuksiin”.Muodollista määritelmää ei ole.
Euroopan laajuisista verkoista 
annetussa asetuksessa viita -
taan kuitenkin ”lainavakuus -
välineeseen”, ”hankejoukkolai -
nojen riskinjakovälineeseen” ja 
”riskipääoman osallistumiseen 
investointirahastoihin”.
Euroopan energia-alan 
elvytysohjelmasta annetussa 
asetuksessa viitataan ”inves -
tointivälineeseen”, jossa EU on 
osakkaana.
Lähde:  Euroopan komissio.Liite II
90 Liitteet Liite IIIYleiskatsaus EU:n 28 jäsenvaltion EAKR-rahoitusvälineistä: rahastojen lukumäärä ja 
rahoitusvarat (ohjelmakausi 2007–2013)
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission tietojen perusteella, tilanne 31. joulukuuta 2014.
SPPTFR
ITBG
GRUK
DEFI SE
AT
RO
MTCYBEPL
CZ
HU
SLNLDKET
LV
LT
SKSaksa
Rahastojen kokonaismäärä
EAKR:n rahoitusosuudet
(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet
(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet
(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet
(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet
(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet
(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviosta
EAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet(miljoonaa euroa)
Osuus EAKR:n talousarviostaEAKR:n rahoitusosuudet 
(miljoonaa euroa)Osuus EAKR:n talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu41
-
21
-
17
3
-
-
838
5 %
Värikoodien merkitys
(% EAKR:n koko
talousarviosta)
< 4
4-8
8-12
12-16Tanska
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu5
-
2
-
-
3
--
13
5 %Ruotsi
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu11
-
--
11
--
-
72
8 %11
-
--
11
---
72
8 %
Yhdistynyt kuningaskunta
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu741032
-
25
7
--
662
12 %
Belgia
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu9
-
7
-
-
2
-
-
159
16 %Alankomaat 
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu11
121
-
7
-
-
18
2 %
Ranska
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu120
2
3412
11
5
-
56
230
3 %
Portugali
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu56
3
8
-
33
7
-
-
376
3 %Espanja
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu16
42
--
10
--
950
4 %
Italia
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu108
182333
62
-
26
2526
12 %Malta
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu21
-
1
----
10
2 %Kreikka
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu32
4
17
245
--
1308
11 %Kypros
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu5122
----
17
      6 %Suomi
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu1
---
-
1
--
35
4 %Viro
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu5
-
3
--
1
1
-
119
6 %Latvia
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu14
151
6
1
-
-
146
6 %Puola
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu227
14
110
9211
-
-
-
973
3 %
Liettua
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu34
3
22
45
-
-
-
396
12 %Tšekki
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu51
3
-
-
1
--
171
1 %Slovakia 
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu71
1
-
-
4
-
1
95
2 %
Unkari
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu170
1
74
2028
47
-
-
762
6 %Bulgaria 
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu10
2
1
133
--
330
10 %Romania 
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu4
1
1
11
-
-
-
129
1 %
Itävalta
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu2
-
-
1
1
-
-
10
1 %Slovenia 
Rahastojen kokonaismäärä
Holding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Sekamuoto 
Muu
Ei ilmoitettu3
1
-
1
-
1
-
-
105
5 %
91 Liitteet Liite IV
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin komission tietojen perusteella, tilanne 31. joulukuuta 2014.
ITDEPLDKET
LV
LT
Värikoodien merkitys
(% ESR:n koko talousarviosta)
< 1
1-2
2-33-41
-
-
1
---
6
2 %Viro Latvia
1
---
-
-
1
13
2 %
211
-
-
-
14
1 %-Liettua
21
1
20
-
-
-
31
<1 %-Puola
4
-
21
1
-
-
126
1 %Saksa 
20
2
75
-
51
261
4 %Italia4
-
1
-
--
3
10
4 %Tanska
ESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismäärä
ESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismäärä
ESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismääräESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismääräESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismäärä
ESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismääräESR:n rahoitusosuudet (miljoonaa euroa)
Osuus ESR:n koko talousarviostaHolding
Laina 
Vakuus
Pääomasijoitus
Ei ilmoitettu
SekamuotoRahastojen kokonaismääräYleiskatsaus EU:n 28 jäsenvaltion ESR-rahoitusvälineistä: rahastojen lukumäärä ja 
rahoitusvarat (ohjelmakausi 2007–2013)
92 Liitteet Liite VTiivistelmä ennakkoarviointeja koskevista vaatimuksista (ohjelmakausi 2014–2020)
OsatekijäYhteistyössä hallinnoitavat koheesiopolitiikan alan 
rahoitusvälineet (ohjelmakausi  2014–2020)Keskitetysti hallinnoitavat sosiaali-, energia- ja 
liikennepolitiikan alan rahoitusvälineet (voimassa 
1. tammikuuta  2013 lähtien)
OikeusperustaOikeusperusta:
Näkökohdat, joita on analysoitava ja joista on raportoitava, on 
vahvistettu yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 37 artiklan 2 
ja 3 kohdassa. Kyseessä ovat seuraavat näkökohdat:Oikeusperusta:
Varainhoitoasetuksen 140 artiklan 2 kohdan f alakohdassa 
säädetään, että rahoitusvälineet perustetaan ennakkoarvioinnin 
perusteella. Tämän arvioinnin osatekijät kuvaillaan varainhoi -
toasetuksen soveltamissäännöissä1 ja esitetään seuraavassa 
lyhyesti.
MarkkinahäiriötAnalyysi markkinahäiriöistä, optimaalista heikommista inves -
tointitilanteista ja sijoitustarpeista.Markkinoiden toimintapuutteiden tai markkinahäiriöiden tai 
optimaalista heikompien investointitilanteiden yksilöinti ja sijoi -
tustarpeiden arviointi toimintapoliittisten tavoitteiden kannalta.
LisäarvoNiiden rahoitusvälineiden, joille harkitaan myönnettävän tukea 
ERI-rahastoista, lisäarvon arviointi; johdonmukaisuus samoja 
markkinoita koskevien muiden julkisen tuen muotojen kanssa; 
suunnitellun toimen oikeasuhteisuus ja toimenpiteet markkinoi -
den vääristymisen minimoimiseksi. ο Sen osoittaminen, että havaittuja markkinatarpeita ei 
voida täyttää asianmukaisesti ja ajallaan markkinalähtöisin 
toimin eikä muilla unionin toimilla kuin rahoitusvälineen 
kautta tapahtuvalla rahoituksella.
 ο Sen osoittaminen, että suunniteltu rahoitusväline on 
johdonmukainen uusien ja vanhojen rahoitusvälineiden 
kanssa, päällekkäisyyden välttämiseksi.
Valtiontuki Mahdolliset valtiontukeen liittyvät vaikutukset. Ei sovelleta
VipuvaikutusArvio rahoitusvälineen avulla potentiaalisesti eri tasoilla aina 
loppukäyttäjän tasolle asti hankittavista julkisista ja yksityisistä 
lisävaroista (oletettu vipuvaikutus).Arvio siitä, onko suunniteltu toimi oikeassa suhteessa havaittuun 
rahoitusvajeeseen, odotettu vipuvaikutus ja muut laadulliset 
vaikutukset.
Investointistra -
tegiaEhdotettu investointistrategia, jossa on tarkasteltu muun muassa 
saatavilla olevien rahoitustuotteiden eri tyyppejä.Määritelmä tehokkaimmasta tavasta rahoitusvälineen 
toteuttamiseksi.
TuloksetYksityiskohtainen selvitys odotetuista tuloksista ja siitä, kuinka 
asianomaisen rahoitusvälineen oletetaan edistävän asiaankuulu -
valle prioriteetille asetettujen erityisten tavoitteiden saavutta -
mista, myötävaikutusta mittaavat indikaattorit mukaan lukien.Asianmukaisten tulosindikaattorien luominen.
Kokemusten 
hyödyntäminenSamankaltaisista välineistä ja jäsenvaltion aiemmin toteuttamis -
ta ennakkoarvioinneista saatuja kokemuksia koskeva arvio.Oikeusperusta ei sisällä vastaavaa säännöstä, jonka pohjalta 
aiempia kokemuksia voitaisiin pohtia.
Tarkistusmahdol -
lisuusSäännökset, joiden nojalla on mahdollista tarkistaa ja ajantasais -
taa ennakkoarviointeja tarpeen mukaan minkä tahansa sellaisen 
rahoitusvälineen täytäntöönpanon aikana, joka on pantu täytän -
töön arvioinnin perusteella, silloin kun hallintoviranomainen täy -
täntöönpanovaiheen kuluessa katsoo mahdolliseksi sen, etteivät 
ennakkoarvioinnissa käytetyt olettamukset enää tarkasti vastaa 
täytäntöönpanovaiheen aikana vallitsevia markkinaolosuhteita.Oikeusperusta ei sisällä tarkistuslauseketta.
1  Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varain -
hoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 
31.12.2012, s. 1), 224 artikla.
93 Komission  
vastaus
Tiivistelmä
II
Komissio myöntää, että EU:n talousarviosta rahoitusvälineiden avulla myönnettävä rahoitustuki on monella tavoin 
hyödyllistä, ja siksi niiden käytön lisäämistä edistetään ja suositaan aktiivisesti ohjelmakaudella 2014–2020.
VI
Komission mielestä tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien ongelmien vaikutus vaihtelee jäsenvaltion ja rahoi -
tusvälineen tyypin mukaan, ja rahoitusvälineet ovat kaiken kaikkiaan yhä tehokas ja vaikuttava keino myöntää EU:n 
rahoitusta.
VI Ensimmäinen luetelmakohta
Komission mielestä 57 prosentin keskimääräinen maksatusaste (vuoden 2014 lopussa) pitää sisällään hyvin epäyh -
tenäisen tilanteen. Riski siitä, ettei kaikkia maksatuksia ole ohjelman sulkemisajankohtana saatu suoritettua, koskee 
vain muutamaa rahoitusvälinettä joissakin jäsenvaltiossa.
Vuoden 2014 lopun alhaisen maksatusasteen taustalla on useita tekijöitä, kuten finanssikriisi, eräiden jäsenvaltioi -
den vähäinen kokemus ja joidenkin välineiden myöhäinen alkamisajankohta.
VI Toinen luetelmakohta
Lakisääteiset raportointivaatimukset eivät antaneet komissiolle mahdollisuutta saada jäsenvaltioilta yhteistyössä 
hallinnoitavien rahoitusvälineiden osalta täydellisiä tietoja yksityisten sijoittajien osallistumisesta. Komissio huo -
mauttaa kuitenkin valtiontukisääntöjen edellyttävän, että tietyissä rahoitusvälineissä on yksityisten sijoittajien 
vähimmäisosuus (esim. 30 % ja joissain tapauksissa jopa 60 %).
Komissio katsoo, että kaudella 2007–2013 luodut keskitetysti hallinnoitavat rahoitusvälineet onnistuivat houkuttele -
maan yksityiseltä sektorilta mittavia resursseja hankkeisiin jopa silloin, kun tiettyyn rahastoon (kuten Marguerite-ra -
hastoon) ei maksettu yksityisiä rahoitusosuuksia. Komission mielestä tällaisista välineistä saatu kokemus auttaa sitä 
kehittämään välineitä, joilla kyetään houkuttelemaan jopa lisää yksityisiä sijoituksia.
VI Kolmas luetelmakohta
Komission mielestä varojen nopea kierrättäminen tukikelpoisuusaikana ei ole päämäärä sinänsä.
Myönnetyn rahoituksen erääntymispäivää lisäksi muutellaan tai sitä täytyy muutella siten, että se vastaa rahoitetta -
vien sijoitusten eri tyyppejä. Tehtäessä päätelmiä kierrätysvaikutuksen vähäisyydestä tulisi vertailukohtana käyttää 
rahoitusvälineen perustamispäivää, lyhennysvapaata, erääntymispäivää ja tuensaajille myönnettyyn rahoitukseen 
sovellettavia viivästyskorkoja.
Komission vastaus 94
VI Neljäs luetelmakohta
Ohjelmakaudelle 2007–2013 laadittujen sääntöjen nojalla hallinnointikustannukset ja -palkkiot kytketään rahoi -
tusvälineisiin maksettaviin määriin eikä loppukäyttäjille maksettuihin määriin. Komissio huomauttaa, että vertailu 
keskitetysti hallinnoitaviin välineisiin voidaan tehdä vasta EAKR- ja ESR-välineiden sulkemisen yhteydessä.
Kaudella 2014–2020 hallinnointikustannukset ja -palkkiot on kytkettävä tuloksellisuuteen, kuten loppukäyttäjille 
maksettavien määriin.
VIII Ensimmäinen suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Kun uutta rahoitusvälinettä kehitetään, ennakkoarvioinnin yhteydessä tulisi aina arvioida myös samanlaisista väli -
neistä aiemmin saadut kokemukset.
VIII Toinen suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Keskitetysti hallinnoitavien rahoitusvälineiden oikeusperustoihin sisältyy vaatimus väliarvioinneista tai 
evaluoinneista.
Komissio aikoo huolehtia siitä, että kaikissa tällaisissa rahoitusvälineiden uusissa väliarvioinneissa arvioidaan aiem -
mat kokemukset ja suurten sosioekonomisten muutosten vaikutus välineen perusteluihin ja EU:n talousarviosta 
välineelle maksettavaan rahoitusosuuteen.
VIII Kolmas suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio katsoo, että tämä suositus on toteutettu jäsenvaltioille ensimmäisen kerran 28. huhtikuuta 2016 esite -
tyllä luonnoksella ohjeasiakirjaksi, jossa käsitellään yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan 
b alakohdan täytäntöönpanovaihtoehtoja ja joka on nyt viimeistelyvaiheessa, sekä jäsenvaltioille pk-yritysaloitetta 
koskevilta osin annetuilla laajoilla selvennyksillä ja esitteellä, jossa jäsenvaltioille annetaan neuvoja siitä, miten ERI- 
ja ESIR-rahastot täydentävät toisiaan.
VIII Neljäs suositus
Komissio ei hyväksy suositusta.
Komissio ei pidä tarpeellisena muuttaa varainhoitoasetusta ja/tai sen taustalla olevia alakohtaisia sääntöjä (yhteisiä 
säännöksiä koskevaa asetusta ja keskitettyä hallinnointia koskevia alakohtaisia sääntöjä) vaan katsoo, että ongelma 
voidaan ratkaista riittävällä tavalla antamalla ohjeistusta.
ERI-rahastosta vastaavat pääosastot ovatkin alkaneet laatia raportointia koskevan ohjeasiakirjan luonnosta. Luon -
nos esiteltiin jäsenvaltioille 28. huhtikuuta 2016, ja siihen on määrä sisällyttää kattavia tietoja vipuvaikutuksen 
laskemisesta varainhoitoasetuksen mukaisesti. Komissio paranteli kesäkuussa 2015 menetelmiä, joilla vipuvaikutus 
lasketaan kaudella 2014–2020 käytettäviä keskitetysti hallinnoitavia rahoitusvälineitä koskevilta osin, jotta varain -
hoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen vaatimuksia vipuvaikutuksen laskemisesta sovellettaisiin johdon- ja 
yhdenmukaisesti.
Komission vastaus 95
VIII Viides suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Jäsenvaltioiden on raportoitava toimenpideohjelmien sulkemisen yhteydessä, kuinka paljon kansallista yksityistä 
osarahoitusta rahoitusvälineeseen on maksettu, ketkä kansallista osarahoitusta ovat myöntäneet, minkä tyyppistä 
kansallista osarahoitusta on myönnetty ja onko ohjelman rahoitusta täydennetty yhteissijoitusrahastoista.
VIII Kuudes suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio on alkanut laatia erityiskorvausta koskevia ohjeita, joiden luonnos esiteltiin jäsenvaltioille lokakuussa 2015 
ja jonka lopullista versiota laaditaan parhaillaan.
VIII Seitsemäs suositus
Komissio hyväksyy suosituksen osittain eli vuoden 2020 jälkeisen ohjelmakauden lainsäädäntöehdotuksia koskevilta 
osin.
VIII Kahdeksas suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio aikoo sisällyttää yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpa -
novaihtoehtoja käsittelevän ohjeasiakirjan lopulliseen versioon yhteisiä hallinnointia koskevia ylimääräisiä suosituk -
sia. Niissä edellytetään, että rahoitusvälineiden rakenteet sovitetaan yhteen veronkierron vastaisesta toimenpidepa -
ketista tammikuussa 2016 annetussa komission tiedonannossa esitetyn politiikan kanssa.
Komissio on jo ollut keskitetysti hallinnoitavien välineiden osalta yhteydessä EIP:hen ja EIR:ään korostaakseen 
veronkierron vastaisten toimenpiteidensä merkitystä ja kannustaen EIP:tä ja EIR:ää edistämään lisää tämän osa-
alueen hyviä käytäntöjä. Komissio ryhtyy käymään aktiivista vuoropuhelua EIP:n ja EIR:n kanssa arvioidakseen 
niiden toimintapolitiikkoja tällä osa-alueella.
VIII Yhdeksäs suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio aikoo yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpanovaihtoeh -
toja käsittelevän ohjeasiakirjan lopullisessa versiossa korostaa kyseisen asetuksen vaatimusta, joka koskee hallinto -
viranomaisten allekirjoittamasta rahoitussopimuksesta palautettavien varojen käyttöä. Se aikoo ilmoittaa, että 
tämän säännöksen riittävyyden varmentaminen kuuluu tarkastusviranomaisten suorittaman säännöllisen tarkastus -
toiminnan piiriin.
VIII Kymmenes suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Toukokuussa 2014 hyväksytyssä ennakkoarvioinnin ohjeasiakirjassa kerrotaan, millä edellytyksillä kauden 2014–
2020 ohjelmien varoja voidaan myöntää jo olemassa olevaan rahoitusvälineeseen. Komission parhaillaan luonnos -
telemaan ohjeasiakirjaan, joka koskee rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten valintaa, aiotaan lisäksi 
laatia luku, jossa kerrotaan sopimusten muuttamisedellytyksistä. Tämän ohjeasiakirjan lopullista versiota laaditaan 
parhaillaan.
Komission vastaus 96
VIII Yhdestoista suositus
Komissio hyväksyy suosituksen.
Toimenpideohjelmien sulkemista koskevien suuntaviivojen (komission päätös C(2015)2771) mukaan maaliskuuhun 
2017 mennessä aiheutuneista ja maksetuista hallinnointikustannuksista ja -palkkioista raportoiminen on pakollista.
VIII Kahdestoista suositus
Komissio ei hyväksy suositusta.
Komission mielestä säännöt esitetään selkeästi oikeusperustassa ja siitä on annettu yksityiskohtaista ohjeistusta, 
joten uuden tulkinnan esittäminen ei ole tässä vaiheessa mahdollista.
VIII Kolmastoista suositus
Komissio ei hyväksy suositusta.
Komissio katsoo, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 42 artiklan 5 kohdassa asetetut suoriteperusteista 
palkkiota koskevat pakottavat säännökset sekä delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 12 artiklassa vahvistetut 
yksityiskohtaiset suoriteperusteet luovat riittävän pohjan toivotun kannustinvaikutuksen aikaan saamiseksi. Komis -
sion mielestä muutosehdotukselle ei ole tässä vaiheessa riittäviä perusteita.
VIII Neljästoista suositus
Komissio toteaa, että suositus on osoitettu jäsenvaltioille.
Komissio on samaa mieltä siitä, että hallintoviranomaisten tulisi hyödyntää mahdollisimman hyvin nykyisiä lakisää -
teisiä vaatimuksia.
VIII Viidestoista suositus
Komissio ei hyväksy suositusta.
Tämän suosituksen toteuttamiskelpoisuudesta ja oikeasuhteisuudesta komissio katsoo, että analyysi edellyttäisi 
hallintoviranomaiselle avustuksista ja rahoitusvälineistä aiheutuvien kustannusten erottelua ja että molemmista 
tehtävistä vastaisi todennäköisesti sama henkilöstö. Avustusten ja rahoitusvälineiden sekä yhteistyössä hallinnoita -
vien ja suoraan hallinnoitavien rahoitusvälineiden kustannusrakenteet poikkeavat lisäksi toisistaan, koska ne ovat 
eri toimintapoliittisia keinoja ja ne kohdistuvat erityyppisiin sijoituksiin.
Johdanto
02
Komissio haluaa tuoda esiin muitakin hyviä puolia, kuten parempi asiantuntemus ja mahdollisuus käyttää laajempaa 
rahoitusvälineiden valikoimaa politiikan toteuttamiseksi.
Komission vastaus 97
08
Komissio korostaa, että delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 7 artiklassa määriteltyjä rahastonhoitajien valinta -
perusteita sovelletaan niissäkin tapauksissa, joissa julkisia hankintoja koskevat säännöt eivät ole toteutettavissa.
Valtiontukisäännöt edellyttävät myös, että rahastonhoitajan valintaprosessi on avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön.
Komissio pitää näitä voimakkaina turvakeinoina, joilla varmistetaan rahastonhoitajan asianmukainen valinta.
09
Komissio huomauttaa, ettei rahastonhoitajaa nimetä lainsäädäntöehdotuksessa kaikissa keskitetysti hallinnoitavissa 
välineissä: esimerkiksi EaSI-asetuksessa mainitaan EIP-ryhmä mutta ei suljeta pois muita rahastonhoitajia.
22
Komissio muistuttaa, että ESIR-rahaston tavoitteena on hankkia käyttöön vähintään 315  miljardin  euron 
rahoitus, josta 16  miljardia  euroa taataan EU:n talousarviosta ja 5 miljardia on EIP:n varoja, joilla parannetaan 
riskinkantokykyä.
Tämän takauksen odotetaan johtavan parempaan tuottosuhteeseen ERI-rahastojen rahoitusvälineillä tarjottaviin eri 
tuotteisiin verrattuna.
Huomautukset
31
Rahoitusvälineiden elinkaaren perusteella maksatusten odotetaan lisääntyvän viimeisinä täytäntöönpanovuosina ja 
maksatusasteista voidaan tehdään kattavia päätelmiä ohjelmien sulkemisvaiheessa.
32
Ks. komission vastaus 43 kohtaan ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa 2014 annettuun suositukseen 
5.
33
Komissio katsoo, että maksatuksen tason ja alkuperäisen perustamispääoman välillä ei ole automaattista yhteyttä 
seuraavista syistä:
Maksatusasteiden analyysi perustuu vuoden 2014 lopulta kerättyihin tietoihin. Vuonna 2014 vuositasolla saavutettu 
edistyminen (+12 % toimenpideohjelman rahoitusosuuksissa rahoitusvälineissä ja +38 % loppukäyttäjille suorite -
tuissa maksuissa, mikä paransi yhteenlaskettuja maksatusasteita 10 prosenttiyksikköä) vastaa rahoitusvälineiden 
elinkaarta. Komissio odottaa, että maksatusaste on huomattavasti suurempi vuoden 2015 kertomuksessa ja vuodet 
2016–2017 kattavassa täytäntöönpanoa koskevassa loppukertomuksessa.
Komissio huomauttaa, että vuoden 2014 lopussa vallinneeseen maksatusasteiden tasoon vaikuttavat myös muut 
tekijät, kuten vuonna 2014 vahvistetut uudet välineet sekä rahoitusvälineiden selvityksen viivästyminen joissakin 
jäsenvaltioissa vuosina 2012–2013.
Ks. myös komission vastaukset 53 ja 54 kohtaan.
Komission vastaus 98
34
Komission mielestä rahoitusvälineissä vuoden 2014 lopussa saavutettua 75 prosentin kokonaiskäyttöastetta ja noin 
60 prosentin maksatusastetta voidaan pitää kohtuullisena. Kuten kaaviosta 2a  käy ilmi, käyttöasteet ovat korkeat 
joissakin jäsenvaltioissa, jotka osoittavat rahoitusvälineisiin huomattavia rahamääriä.
Kaikille tilastollisille esityksille ominaisia poikkeuksia toki ilmenee:
– Romaniassa ja Tšekissä kokonaiskäyttöaste on alhainen ja maksatusaste korkea
– Kreikan ja Ranskan kaltaisissa maissa kokonaiskäyttöaste on korkea ja maksatusaste keskitasoa
– Italiassa, Espanjassa ja Slovakiassa kokonaiskäyttöaste on alhainen.
Komissio otti käyttöön erityistoimia, joilla heikommin suoriutuneita maita autetaan parantamaan hallinnollisia val -
miuksiaan, jotta ne kykenevät käyttämään rahoitusvarat tarpeidensa mukaisesti.
Komission yhteinen vastaus 36–38 kohtiin
Komissio on tunnistanut tilintarkastustuomioistuimen toteaman riskin (tosin korotukset olivat joissakin tapauksissa 
perusteltavissa markkinaolosuhteilla). Tämä ongelma on ratkaistu vaiheittaisia maksuja koskevilla säännöillä, joita 
sovelletaan kaudella 2014–2020.
Komissio haluaa huomauttaa, että rahoituksen välittäjät eivät joka tapauksessa hyväksy rahoitusvälineen käyttöön -
oton aloittamista, jos sitä varten ei ole varattu asianmukaista rahoitusta.
40
Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskeva järjestely on jätetty hallintoviranomaisen ja rahastonhoitajan väli -
seen sopimukseen toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Tällaisiin järjestelyihin sisältyi usein suoriteperusteinen palkkio ja/tai hallinnointikustannukset ja -palkkiot asetettiin 
niissä asetuksessa säädettyjä ylimpiä kynnysarvoja pienemmiksi. Joissakin tapauksissa EU:n talousarviosta makset -
tavia hallinnointikustannuksia ja -palkkioita ei ollut.
Asetuksessa määritellään ainoastaan tukikelpoisten hallinnointikustannusten ja -palkkioiden enimmäistaso, jonka 
rajana on välineeseen maksettuun pääomaan liittyvä kynnysarvo.
41
EIR:n hallinnoimia rahoitusvälineitä alettiin käyttää pk-yrityksiin tehtävissä investoinneissa vuosina 2013–2014, ja joi -
hinkin välineisiin kohdennettiin lisärahoitusta vuonna 2015. Vaikka maksatusasteet olivat vuoden 2014 lopulla keski -
määräistä pienemmät, niiden odotetaan suurenevan huomattavasti lisää tukikelpoisuusajan loppuun mennessä.
EIP ja kaupunkialueiden kehitysrahastot ovat lisänneet voimakkaasti kyseisiin rahastoihin tehtäviä sijoituksia vuo -
den 2014 jälkeen. Investointihankkeiden hidas käynnistyminen loppukäyttäjien tasolla voidaan perustella infrastruk -
tuurin luonteella ja siitä johtuvalla JESSICA-hankkeiden pidemmällä elinkaarella, johon sisältyy monimutkaisempia 
lupaprosesseja sekä valtiontuen ja toiminnan ennakkomaksuja. Useat eteläeurooppalaiset rahastot kärsivät myös 
makrotalouden ja pankkisektorin kriisistä.
Komission vastaus 99
43
Komissio katsoo, että muutokset, joita se teki ohjelmien sulkemista koskeviin suuntaviivoihinsa, kuuluivat asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006, sellaisena kuin se on muutettuna, 78 artiklan 6 kohdan soveltamisalaan, eivätkä ne näin ollen 
edellyttäneet säädöksen muuttamista (ks. myös komission vastaus 6.52 kohtaan ja tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomuksessa 2014 annettuun suositukseen 5).
44
Komission mielestä aiempien vuosien maksatusasteita koskeva ennuste ei ole tarkoituksenmukaisin menetelmä 
arvioida vuoden 2015 loppuun mennessä saavutetun maksatusasteen tasoa, koska ennusteessa ei oteta huomioon 
rahoitusvälineiden koko elinkaarta eikä tietyn rahaston perustamisesta kulunutta aikaa.
Ks. myös komission vastaus kohtaan 43.
48
Kokemus osoitti, ettei liiketoimintasuunnitelman sisältöä ollut tarkoituksenmukaista säännellä yksityiskohtaisesti. 
Tämä on myös yhteisen hallinnoinnin ajatuksen sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaista.
Yleisiä säännöksiä koskevan asetuksen 43 artiklan 2 kohdan alkuperäisen luonnoksen sanamuoto herätti tärkeitä 
kysymyksiä. Esimerkiksi vaatimusta siitä, että ainoastaan rahastonhoitajan on toimitettava yhteisrahoituskumppa -
nien liiketoimintasuunnitelma (tai muu asianmukainen asiakirja), ei pidetty riittävänä. Asetuksen 43 artiklan 2 koh -
dassa ei myöskään erotettu toisistaan holding-rahastojen ja rahoituksen välittäjän liiketoimintasuunnitelmaa, minkä 
vuoksi kohdan sisältö herätti hämmennystä.
Liiketoimintasuunnitelman tarkasta sisällöstä ei säädetä myöskään kauden 2014–2020 oikeudellisessa kehyksessä, 
joka on kattavampi. Keskeinen osa rahoitusvälineen perustamista on hallintoviranomaisen ja rahastonhoitaja välillä 
allekirjoitettava rahoitussuunnitelma. Rahoitussopimuksessa on oltava investointistrategia, liiketoimintasuunni -
telma ja useita muita tärkeitä seikkoja (ks. yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen liite IV).
50
Komissio on toistuvasti kehottanut jäsenvaltioita sisällyttämään rahoitussopimuksiin ehtoja, joiden nojalla rahoitus -
välineiden varoja voidaan perua ja välineisiin voidaan suorittaa vaiheittaisia maksuja (ks. rahastojen yhteensovitta -
misesta vastaavan komitean antamien ohjeiden FEI 10-0014-05-EN 5.3 kohta).
51
Komissio huomauttaa, että samassa maassa olevien eri rahastojen tuloksissa oli eroja.
Komissio katsoo, että välineiden ylimitoitukseen ovat saattaneet vaikuttaa muutkin tekijät kuin vain rahoitusvaje -
arvioinnin paikkansapitävyys (esim. finanssikriisi tai välineiden perustamisen viivästyminen, joka vaikuttaa varojen 
maksatukseen).
Rahoitusvälineet ovat lisäksi markkinavetoisia välineitä. Rahoitusvajearviointi osoittaa, onko tiettyjen markkinoi -
den toiminnassa puutteita vai ei. Markkinaolosuhteet ovat saattaneet muuttua merkittävästi muutaman vuoden 
kuluttua välineiden perustamisesta. Vaikuttaakin siltä, ettei markkinaolosuhteiden muuttumista oteta huomioon, 
kun rahoitusvälineen tuloksellisuutta arvioidaan tarkastelemalla rahoitusvajearvioinnin ja maksatusasteiden välistä 
yhteyttä.
Komission vastaus 100
52
Komissio huomauttaa, että kauden 2007–2013 säädöskehyksessä rahoitusvajearviointia edellytettiin vain välillisesti. 
Näin ollen komissio pitää myönteisenä sitä, että 82 prosenttia tilintarkastustuomioistuimen kyselyyn vastanneista 
on arvioinnin suorittanut.
53
Komissio muistuttaa, että kautta 2007–2013 koskeneeseen epäsuoraan vaatimukseen rahoitusvajearvioinnin suorit -
tamisesta ei sisältynyt mitään niistä pakottavista ja yksityiskohtaisista vaatimuksista, jotka ennakkoarvioinnille ase -
tettiin yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 37 artiklassa kauden 2014–2020 osalta. Komission mielestä uusi laki -
sääteinen vaatimus ehkäisee arviointiin liittyvää riskiä, eikä toisesta arviointikerrasta saataisi tältä osin lisähyötyä.
Ennakkoarvioinnin suorittaminen on hallintoviranomaisen vastuulla. Arvioinnin tulokset on toimitettava seuranta -
komitealle ennen kuin päätöksiä rahoitusvälineisiin maksettavasta ohjelmarahoituksesta tehdään. Ennakkoarviointi 
ei ole varsinaisesti päätös. Se auttaa välttämään eri toimijoiden eri tasoilla käyttöön ottamien rahoitusvälineiden 
välisiä päällekkäisyyksiä ja epäjohdonmukaisuuksia ja joitakin kaudella 2007–2013 havaituista ongelmista.
Komission kokemukset osoittavat, että ennakkoarviointeja suorittavat kaudella 2014–2020 EIP-ryhmä ja muut 
yhteisöt, joilla on kokemusta ja asiantuntemusta markkinoista. Ennakkoarviointia koskevan vaatimuksen tarkoituk -
sena on taata sen riippumattomuus ja puolueettomuus. Ennakkoarviointi on tarkan julkisen valvonnan alla, ja siitä 
saadaan paljon enemmän lisäarvoa kuin ”riippumattomasta tarkastuksesta”, koska tulokset toimitetaan seurantako -
mitealle ja julkaistaan kolmen kuukauden kuluessa arvioinnin valmistumisesta.
Komissio katsoo, että uusi vaiheittaisten maksujen järjestelmä toimii myös markkinatestinä ja toisena suoja -
kerroksena. Jos loppukäyttäjille suoritettavat maksatukset ovat odotettua pienemmät, komissio ei maksa enää 
lisäkorvauksia.
54
Komissio huomauttaa, että ”kokemukset” ja ”merkittävät sosioekonomiset muutokset” otetaan jo huomioon kau -
della 2014–2020 käytettävien keskitetysti hallinnoitavien välineiden järjestelmällisissä väliarvioinneissa. Siksi komis -
sio katsoo, ettei ennakkoarviointeja tarvitse päivittää tällaisten näkökohtien huomioimiseksi.
55
Komissio muistuttaa, että vaikka rahoitusvälineet on perustettava (kansallisten tai alueellisten) ohjelmien sääntö -
jen mukaisesti, tämä ei tarkoita, että rahoitusväline pitäisi perustaa jokaisella alueella. Samaan rahoitusvälineeseen 
voidaan maksaa usean ohjelman rahoitusosuuksia, jolloin saadaan mittakaavaetuja ja kriittistä massaa.
Korostettakoon myös, ettei tietyllä alueella käytettäviin rahoitusvälineisiin kohdenneta rahoitusta sattumanvarai -
sesti. Rahoitusosuudet ovat osa ohjelmaneuvotteluissa käytettävää ohjelmastrategiaa, ja niiden yhteydessä tehdään 
alueen tarveanalyysi, joka vahvistetaan ohjelman ennakkoarvioinnissa.
Komission vastaus 101
57
Koheesiopolitiikassa tavoitteena oli tarjota riittävästi valinnanvaraa, jotta markkinoilla havaitun toimintapuutteen 
osalta valitaan paras vaihtoehto ja voidaan siten tarjota tehokkainta tukea.
Ennakkoarvioinnin perusteella välineet tulisi suunnitella siten, että vältetään päällekkäisyydet ja taataan täyden -
tävyys. Samaan rahoitusvälineeseen voidaan maksaa usean eri alueen ohjelmien rahoitusosuuksia, jolloin saadaan 
mittakaavaetuja ja kriittistä massaa. Välinetyypistä (esim. lainat ja vakuudet) ja jäsenvaltioiden erityispiirteistä 
riippuen jotkin pienemmät rahastot toimivat yhtä tuloksellisesti kuin suuremmat rahastot tai jopa paremmin (esim. 
Saksassa, Puolassa ja Ranskassa).
Komissio katsoo, että koska ennakkoarviointi tuo esiin rahoitusvälineen riittävän koon, se tuottaa luotettavia ja 
tarkoituksenmukaisia tuloksia, jotka ovat tarkempia kuin yritysrahastoalan tarjoamat yleistiedot.
59
Komissio muistuttaa, että tämä yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa tarjottu mahdollisuus ei poista kunkin 
rahoitusta tarjoavan ohjelman maantieteellisiä rajoituksia. Maantieteellinen tukikelpoisuus on yksi koheesiopolitii -
kan tärkeimmistä piirteistä.
Ks. komission vastaukset 55 ja 57 kohtaan.
61
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan hallintoviranomaiset voivat antaa 
rahoitusta unionin tasolla perustettuihin rahoitusvälineisiin, joita komission hallinnoi suoraan tai välillisesti.
Komissio on antanut laajoja selvennyksiä ja tehnyt jäsenvaltioiden kanssa tiiviisti yhteistyötä, joka koskee EU:n tason 
rahoitusvälinettä eli pk-yritysaloitetta. Lisäksi komissio on julkaissut esitteen, jossa jäsenvaltioille annetaan ohjeita 
siitä, miten ERI- ja ESIR-rahastot täydentävät toisiaan. Mikäli uusia EU:n tason välineitä kehitetään, komissio antaa 
jäsenvaltioiden pyynnöstä ohjeistusta ohjelmavarojen myöntämisestä EU:n tason välineisiin.
64
Vipuvaikutuksen määritelmä on peräisin varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 223 artiklasta, ja sen ansiosta 
jäsenvaltiot voivat raportoida vipuvaikutuksesta yhdenmukaisesti.
Keskusteluja vipuvaikutuksen yhteisestä määritelmästä käytiin kaikkien komission yksiköiden välillä. Yhtenäistetty 
käsite otettiin käyttöön 19. lokakuuta 2011 annetun komission tiedonannon KOM(2011) 662 2.3.4 kohdassa.
Komission vastaus 102
65
Tilintarkastustuomioistuimen ja komission välillä vipuvaikutuksen määritelmästä on keskusteltu vuodesta 2010 
alkaen. Kuten komission vastauksessa 64 kohtaan mainitaan, vipuvaikutuksen määritelmä on peräisin varainhoito -
asetuksesta, ja se takaa jäsenvaltioiden yhdenmukaisen raportoinnin.
Komission mielestä tilintarkastustuomioistuimen tulkinta vipuvaikutuksesta poikkeaa EU:n varainhoitoasetuksen 
soveltamissääntöjen 223 artiklassa olevasta määritelmästä, jonka mukaan vipuvaikutus on ”tukikelpoisille varojen 
lopullisille saajille myönnetyn tuen määrä jaettuna unionin rahoitusosuudella”. Vipuvaikutuksena tulisi näin ollen 
pitää rahoitusvälineeseen myönnettyjen unionin rahoitusvarojen (panoksen) ja tukikelpoisille varojen lopullisille 
saajille myönnetyn rahoituksen (kokonais)määrän (tuotoksen) välistä suhdetta.
Tällainen tulkinta takaa nimittäin sen, että vipuvaikutukseen suhtaudutaan samalla tavoin rahoitusvälineiden ja 
avustusten välillä.
Yhteistyössä hallinnoitavia välineitä koskevilta osin jäsenvaltioiden raportointi tarjoaa komissiolle tilaisuuden erot -
taa toisistaan toimenpideohjelmaan sisältyvien yksityisten ja kansallisten julkisten rahoitusosuuksien vipuvaikutus 
ja/tai ylimääräisten yksityisten tai julkisten pääomanlisäysten vipuvaikutus. Yhteisrahoitus ei ole välttämättä ainoas -
taan julkista rahoitusta. Toimintalinjasta voidaan rahoittaa tukikelpoisia julkisia menoja tai tukikelpoisia kokonais -
menoja (kuten julkisia ja yksityisiä menoja). Pk-yrityksiä (ja yleensäkin yksityistä sektoria) tukevasta toimintalinjasta 
korvataan pääasiallisesti kokonaismenoja (ks. yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 120 artikla).
Koska Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastojen) rahoitus toteutetaan aina toimenpideohjelmin, 
joita yhteisrahoitetaan julkisin ja/tai yksityisin varoin (kun taas muilla toimintapolitiikan osa-alueilla käyttöön otet -
tavat rahoitusvälineet eivät edellytä tällaista ohjelmatason yhteisrahoitusta), ei olisi oikein katsoa, ettei tällainen 
yhteisrahoitus kuulu ERI-rahastojen kautta käyttöön otettavien rahoitusvälineiden tapauksessa vipuvaikutuksella 
kerättyihin varoihin.
67
Komissio korostaa, että se voi kaudelta 2014–2020 laadittujen jäsenvaltioiden raporttien ansiosta muun muassa 
antaa tietoja rahoitusvälineiden vipuvaikutuksesta, jossa otetaan huomioon yhteisrahoitusvaatimukset eli se, että 
kansallinen yhteisrahoitus voi muodostua julkisista ja/tai yksityisistä menoista.
68
Komissio on perustanut horisontaalisen työryhmän, joka antaa ohjeita siitä, miten nykyisen varainhoitoasetuksen 
säännöksiä on tulkittava kaudella 2014–2020 käyttöön otettavia rahoitusvälineitä ja myös vipuvaikutusta koskevilta 
osin.
Komissio viittaa myös 69 ja 73 kohdassa antamiinsa vastauksiin.
Komission vastaus 103
69
Nykyinen varainhoitoasetus ja sen soveltamissäännöt edellyttävät, että vipuvaikutuksesta raportoidaan yhtenäiste -
tyin menetelmin. Komissio on ryhtynyt toimiin tarkistaakseen vipuvaikutuksen laskentamenetelmän yksityiskohdat, 
kuten vastauksessa 68 kohtaan todetaan.
Koska rahoitusvälineisiin sovellettavat säännökset tulivat voimaan tammikuussa 2014, tarkistettua menetelmää 
käytetään vain kauden 2014–2020 rahoitusvälineisiin.
Lisäksi on huomautettava, että tällaiset välineet ovat hyvinkin eri laajuisia, mikä selittää jotkin erot käytetyissä 
menetelmissä. Tällaisia eroja ei siis tulisi järjestelmällisesti pitää epäjohdonmukaisuuksina.
70
Komissio on samaa mieltä siitä, että eri välineisiin mukautettuja eri menetelmiä tulisi selkeyttää, ja se huomauttaa, 
että tältä osin on jo ryhdytty toimiin.
Komissio paranteli kesäkuussa 2015 vipuvaikutuksen laskentamenetelmiä, jotta varainhoitoasetuksen ja sen sovel -
tamissääntöjen vaatimuksia vipuvaikutuksen laskemisesta sovellettaisiin johdon- ja yhdenmukaisesti. Menetelmät 
kattavat nykyisellä ohjelmakaudella (2014–2020) käytettävät EU:n tason rahoitusvälineet. Edellä mainittujen mene -
telmien mukaan tukikelpoisille lopullisille saajille myönnetyn rahoituksen määrän tulisi vastata rahoitusvälineen 
rahoitusketjun kautta lopullisille saajille tarjotun rahoituksen määrää, unionin rahoitusosuuden kattama osuus 
mukaan lukien.
Myös rahoitusvälineen rahoitusketjun ulkopuolelta tarjottu rahoitus voidaan ottaa huomioon, mikäli se on selkeästi 
yhteydessä rahoitusvälineen rahoitusketjun kautta tarjottuun rahoitukseen. Edellä esitetyn mukaisesti infrastruk -
tuurirahoituksessa hankkeen saaman rahoituksen laskennassa on otettava huomioon kaikki rahoituslähteet – pää -
omasijoitukset, lainat ja avustukset. EU:n talousarviosta myönnetty liiketoimen rahoitustuki antaa tässä yhteydessä 
suuren varmuuden koko liiketoimen toteutettavuudesta, mikä lisää käyttöön saatavan rahoituksen määrää.
Vuonna 2015 alkavalla raportointikaudella komissio varmistaa, että vipuvaikutus lasketaan yhdenmukaisemmin 
menetelmin kaikissa välineissä ja tuotetyypeissä.
Ks. myös komission vastaukset 69 ja 73 kohtaan.
Komission vastaus 104
Laatikko 7
Komissio huomauttaa, että OECD:n menetelmät koskevat yksityiseltä sektorilta virallisen kehittämisrahoituksen 
kautta hankittujen määrien arviointia.
Komission mielestä EU:n talousarviosta maksetun osuuden ja sen ansiosta saadun rahoituksen määrän välistä 
syy-yhteyttä voidaan arvioida ainoastaan tapauskohtaisesti.
Jo aivan pienilläkin EU:n ja EIP:n rahoitusosuuksilla voi olla myönteisiä vaikutuksia hankkeisiin:
— Ne houkuttelevat lisää yksityistä rahoitusta ainakin saman verran kuin EIP:n etuoikeutettu luotonanto (tämä 
koskee kaikkia LGTT-vakuuden omaavia hankkeita, joissa EIP:n luotonanto on ollut samansuuruista kuin muiden 
pankkien luotonanto).
— Ne toimivat välikätenä, joka auttaa täyttämään yksityisten rahoituslaitosten tai kansallisten kehittämis -
pankkien tarjoaman rahoituksen maksuedellytykset, koska EIP:llä on arvostettu maine AAA-luokiteltuna 
rahoituslaitoksena.
— Julkiset viranomaiset osallistuvat EIP:n kanssa pitempiaikaista rahoitusta vaativiin hankkeisiin, joita ei muuten 
voitaisi rahoittaa yksin alueellisella tai edes kansallisella tasolla, koska yksityiset sijoittavat vaativat nopeampaa 
tuottoa investoinneilleen.
Edellä esitettyjen perustelujen vuoksi komissio katsoo, että EU:n ja EIP:n rahoitusosuudet sekä EIP:n vakiintunut 
asema pankkina kannustavat kansallisia tai alueellisia viranomaisia tekemään päätöksiä julkisen ja yksityisen sek -
torin kumppanuushankkeiden rahoittamisesta siten, että osa rahoituksesta tarjotaan pitkän aikavälin rahoituksena 
kansallisista talousarvioista EU:n ja EIP:n pitkäaikaisen rahoitusosuuden ohella; tällaiseen rahoitukseen yksityiset 
rahoituslaitokset eivät kykenisi yksin sitoutumaan.
Kertoimen laskentamenetelmiä paranneltiin Euroopan strategisten investointien rahaston (ESIR-rahaston) suunnit -
telutyön yhteydessä. Tätä varten hankkeen investointikustannuksien osalta on tehty muutos: niihin ei lueta mitään 
EU:n avustusrahoitusta, EU:n rahoitusvälineitä eikä ERI-rahaston avustuksia tai rahoitusvälineitä (kuten hallintoviran -
omaisilta saatua kansallista julkista osarahoitusta), joita käytetään ehdotetun hankkeen osarahoitukseen.
Komission yhteinen vastaus 71 ja 72 kohtaan
Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa luodaan puitteet ERI-rahaston täytäntöönpanolle. Myös muita säädös -
kehyksiä, kuten hankintadirektiivejä tai valtiontukisääntöjä, sovelletaan, eikä niitä ole tarpeen toistaan yhteisiä 
säännöksiä koskevassa asetuksessa. Myös varainhoitoasetusta ja erityisesti sen säännöksiä yhteisestä hallinnoinnista 
sovelletaan samalla tavoin.
Komissio julkisti huhtikuussa 2016 raportointia koskevan ohjeasiakirjan, jossa käsitellään vipuvaikutuksen laskentaa, 
jotta jäsenvaltioille tarjottaisiin yhdenmukaiset menetelmät. Tämä takaa sen, että oletetusta ja tosiasiallisesta vipu -
vaikutuksesta saadaan luotettavaa ja vertailukelpoista tietoa. Yhteistyössä hallinnoitavia välineitä koskevilta osin 
jäsenvaltioiden raportointi tarjoaa komissiolle myös mahdollisuuden antaa tietoja rahoitusvälineiden vipuvaiku -
tuksesta, jossa otetaan huomioon vaatimukset yhteisrahoituksesta, joka voi muodostua julkisista ja/tai yksityisistä 
menoista.
Komission vastaus 105
73
Komission mielestä tavoitetta yksityisen pääoman houkuttelemisesta ei pitäisi korostaa liikaa varsinkaan aloilla, 
jotka ovat alttiina markkinoiden vakaville toimintapuutteille.
Sekä keskitetysti että yhteistyössä hallinnoitaville välineille voi olla muitakin aivan yhtä tärkeitä tavoitteita (esim. 
investointien luominen tietyille orastaville markkinoille, jotka tuottavat voimakasta eurooppalaista lisäarvoa talou -
den taantumavaiheessa, sekä kasvun, työllisyyden ja kilpailukyvyn tukeminen kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden 
alueilla). Sen vuoksi rahoitusvälineiden menestystekijöitä on arvioitava laajemmin kuin vain saadun yksityisen 
rahoituksen määrän kannalta.
Komissio korostaa, että yksityinen rahoitus on yhteiseen hallinnointiin sovellettava ylimääräinen lakisääteinen vaati -
mus, joka on peräisin valtiontukea koskevasta säädöskehyksestä.
Komission yhteinen vastaus 74–76 kohtaan
Komission mielestä se, että osapuolilla saattaa olla erilaiset tavoitteet, tekee hankkeista laadukkaampia ja tuo tar -
jolle laajemman valikoiman rahoitusvälineitä toimintapolitiikan toteuttamiseksi sekä osallistujia ja asiantuntemusta 
julkiselta sektorilta. Se katsoo, että ammattimaisten ja asiantuntevien mekanismien välityksellä annettu EU:n tuki 
vahvistaa ERI-rahaston hallinnointia ja rahoituksenjaon järjestelmää.
Yhteistyössä hallinnoitavissa rahoitusvälineissä yksityisten sijoittajien tai markkinatalousperiaatteen mukaisesti 
toimivien julkisten sijoittajien erityiskohtelun ja mahdollisten riskinjakojärjestelyjen on oltava valtiontukisääntöjen 
mukaiset, kuten kautta 2007–2013 koskevissa asetuksissa säädetään, ja niiden on rajoituttava vähimmäismäärään, 
joka on välttämätön tällaisten sijoittajien houkuttelemiseksi.
Delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 6 artiklassa säädetään lisäksi, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuk -
sen 37 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja 44 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yksityisten investoijien tai 
markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimivien julkisten investoijien erityiskohtelu on suhteutettava oikein tällais -
ten investoijien ottamiin riskeihin, ja sen on rajoituttava vähimmäismäärään, joka on tarpeen tällaisten investoijien 
houkuttelemiseksi, mikä on varmistettava ehdoilla ja edellytyksillä sekä menettelytakeilla.
77
Komissio katsoo, että oikeusperustaan tulisi sisältyä yleisiä ehtoja riskien ja tuottojen jakomekanismeista, jotta yksi -
tyiskohtaiset järjestelyt, joista sovitaan komission ja täytäntöönpanotehtäviä saavien yhteisöjen valtuutussopimuk -
sissa, olisivat riittävän joustavat (ks. komission vastaus laatikkoon 9).
Laatikko 9
Viides kappale: Komission mielestä korvaus, joka sillä on oikeus saada LGTT- tai PBI-salkusta on oikeassa suhteessa 
otettuun riskiin. Salkun suuririskisimmän osan hävittyä jäljellä olevan riskin kantaa kokonaan EIP .
Kuudes kappale: 19. lokakuuta 2011 päivätty komission yksiköiden valmisteluasiakirja oli valmisteleva asiakirja, jossa 
kartoitettiin aivan uudenlaisen järjestelyn piirteitä.
Lainsäädäntömenettelyssä lainsäädäntövallan käyttäjille kerrottiin tämän yksityiskohtaisen järjestelyn kehityksestä, 
mikä käynnisti komission ja EIP:n taholla lisää laskelmia ja riskianalyysejä. Suuririskisimmän osan jakautuminen 
95 prosenttiin ja 5 prosenttiin ilmoitettiin joka tapauksessa selvästi komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa – 
eikä tätä riskinjakoa koskaan muutettu.
Komission vastaus 106
Komission yhteinen vastaus 78 kohtaan ja laatikkoon 10
Komissio katsoo, että riskien jakaminen tilitarkastustuomioistuimen tutkimissa keskitetysti hallinnoitavissa väli -
neissä oli perusteltua, koska tarkoituksena oli etenkin auttaa poistamaan yksityisen sektorin haluttomuus investoida 
tietyille osa-alueille. Suuririskisimmät osat tulisi perustella asianmukaisesti, ja niihin tulisi soveltaa tiettyjä varaumia, 
joissa otetaan huomioon erityisesti ala ja markkinat, joilla välinettä käytetään, mikä puolestaan saattaa tehdä tällai -
sesta riskinotosta perusteltua.
Euroopan energiatehokkuusrahastoa (EEEF) koskevilta osin todettakoon, että koska investointien edistäminen vasta 
alullaan olevilla, epäyhtenäisillä, pienimuotoisilla ja pääomavaltaisilla energiatehokkuusmarkkinoilla on ollut vai -
keaa, se saattaa edellyttää lisäriskien ottoa tai muita toimenpiteitä.
79
Veropäätöksen käyttäminen rahastoalalla on Luxemburgissa tavanomaista ja tarpeellista erityisesti SICAV-rahasto -
jen tapauksessa, jotta voidaan vähentää sijoittajien epätietoisuutta antamalla heille selkeä käsitys valtioiden rajat 
ylittävien investointien verotuksesta.
Tällaiset rahastot saavat veropäätöksiä ainoastaan niiden toiminnan kohteena olevien markkinoiden vuoksi, eivätkä 
siihen liittyen, että tiettyä rahoitusväline otetaan käyttöön SICAV-rakenteen kautta.
80
Komissio huomauttaa, ettei yksikään mainituista tutkimuksista liity tiettyyn SICAV-rahastoon. Komissio korostaa, 
että vain murto-osassa tapauksista suuret monikansalliset yhtiöt käyttivät veropäätöksiä saadakseen epäoikeuden -
mukaisia etuja. Ehdotukseen neuvoston direktiiviksi COM(2015) 135 on saatava vielä lainsäätäjän hyväksyntä, ja sen 
jälkeen se on saatettava osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Suositus C(2012)8806 on osoitettu jäsenvaltioille.
Komission yhteinen vastaus 81 kohtaan ja laatikkoon 11
Marguerite on Luxemburgista käsin toimiva SICAV-rahasto, joka toimii markkinakäytäntöjen ja -ehtojen sekä kansal -
lisen sääntelyn mukaan.
Veropäätöksiä käytetään yleisesti Luxemburgiin sijoittautuneiden rahoitusvälineiden tapauksessa, jotta voidaan 
vähentää sijoittajiin vaikuttavia epävarmuustekijöitä (etenkin silloin, kun rahaston tavoitteena on houkutella yksityi -
siä sijoittajia).
82
Jäsenvaltioilla ei ole lakisääteistä velvollisuutta ilmoittaa komissiolle yksityiskohtia EAKR:n ja ESR:n rahoitusvälinei -
den rakenteesta. Yhteisen hallinnoinnin ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden vastuulla on varmis -
taa, että rahoitusvälineiden rakenne noudattaa sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä ja jäsenvaltioiden lakeja, jotta 
välineisiin liittyvät kulut ovat lakien ja sääntöjen mukaiset.
Komission vastaus 107
83
Komissio muistuttaa, ettei ole olemassa järjestelmällistä raportointia, jonka perusteella voitaisiin määrittää yksityi -
sen rahoituksen määrä lopullisten rahoituksensaajien tasolla.
Tilintarkastustuomioistuimen analyysissa otetaan huomioon ainoastaan rahoitusjärjestelyvälineiden käyttöönotosta 
laaditut kertomukset, joita koskevat luvut ovat sarakkeessa II.10 Amounts of OP contributions paid to FEI – national 
private co-financing (toimenpideohjelmasta rahoitusjärjestelyvälineeseen maksetut rahoitusosuudet – kansallinen 
yksityinen osarahoitus). Kuten tilintarkastustuomioistuin kuitenkin 85 kohdassa toteaa, yksityistä rahoitusta voidaan 
antaa myös toimenpideohjelman ulkopuolisista lähteistä.
85
Ohjelmakauden 2014–2020 osalta rahoitusvälineitä koskevat raportointivaatimukset asetetaan yhteisiä säännöksiä 
koskevan asetuksen 46 artiklassa ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 821/2014 liitteessä I. Jälkimmäi -
sessä esitetään malli rahoitusvälineistä toimitettaville tiedoille. Mallin kohdassa VIII jäsenvaltioiden on annettava 
tiedot rahoitusvälineen ERI-rahastojen ulkopuolelta keräämien rahoitusosuuksien määrästä, kuten julkisista ja/tai 
yksityisistä rahoitusosuuksista, ja tiedot on annettava sekä rahoitussopimuksiin sidotuista määristä että loppukäyt -
täjien tasolla maksetuista määristä. Sääntelykehyksen mukaan rahoitusvälineistä 46 artiklan nojalla toimitettaviin 
tietoihin tulisi toki sisällyttää tiedot yksityisistä rahoitusosuuksista (vipuvaikutuksen arvioinnin yhteydessä).
86
Vaikka kauden 2007–2013 oikeusperustassa ei nimenomaisesti edellytetty suoriteperusteisia hallinnointikustannuk -
sia ja -palkkioita, palkkio määritetään yleensä hallintoviranomaisen ja rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavan 
elimen välisessä rahoitussopimuksessa. Esimerkiksi ainakin Portugali, Yhdistynyt kuningaskunta ja Puola ovat otta -
neet käyttöön suoriteperusteisen palkkiojärjestelmän joissakin EAKR- ja ESR-välineitä koskevissa rahoitussopimuk -
sissa ohjelmakaudella 2007–2013.
Komissio korostaa myös, että moniin lainarahastoihin tehdään yksityisiä yhteissijoituksia rahaston tasolla, ja rahas -
tonhoitaja tarjoaa niitä itse.
87
Komissio huomauttaa, että rahoitusvälineiden rakenteeseen ja vipuvaikutuksen tuloksellisuuteen ylimääräisten 
yksityisten rahoitusvarojen hankinnassa vaikuttaa myös kohteena olevien loppukäyttäjien riski- ja luottoprofiili. 
Mainitsemisen arvoista on, että eurooppalaisen Progress-mikrorahoitusjärjestelyn kohteena ovat loppukäyttäjät, 
joiden luottoprofiiliin sisältyy suurempia riskejä.
Ks. myös komission vastaus laatikkoon 12.
Komission vastaus 108
Laatikko 12 Ensimmäinen luetelmakohta
Ulkopuoliset konsultit ovat laatineet komission pyynnöstä tapauskohtaisen tarkastuskertomuksen, jonka mukaan 
yksityisen osarahoituksen puuttuminen rahastotasolla ei johtunut yksityisen sektorin haluttomuudesta investoida 
julkisesti rahoitettuihin välineisiin vaan pikemminkin Marguerite-rahaston epätavanomaisesta hallinnointiraken -
teesta, toteutusvalmiiden hankkeiden vähäisestä tarjonnasta ja haastavista markkinaolosuhteista, joissa rahasto on 
joutunut toimimaan.
Laatikko 12 Toinen luetelmakohta
EEEF perustettiin lyhyessä ajassa Euroopan energia-alan elvytysohjelmassa tavoitteena tukea erityisen riskipitoisia 
ja innovatiivisia energiatehokkuushankkeita alalle, jolle ei ollut aiemmin luotu tähän tarkoitukseen varattuja rahas -
toja. Sen vuoksi komissio suostui rahaston keskeiseksi sijoittajaksi. Lisäinvestointeihin on kuitenkin yhä aihetta, 
koska tässä vaiheessa sidottu kokonaismäärä on alle puolet rahaston tavoitteesta, joka on 700 miljoonaa euroa.
89
Komissio on alkanut laatia erityiskorvausta koskevia ohjeita, joiden luonnos esiteltiin jäsenvaltioille lokakuussa 2015 
ja jonka lopullista versiota laaditaan parhaillaan.
90
Komissio uskoo, että komission ja sen kumppanien välisten riskinjakojärjestelyjen keskeiset näkökohdat arvioidaan 
tulevissa oikeusperustoissa.
Eri näkökohdat on kuitenkin otettava tasapuolisesti huomioon riittävän joustavien oikeusperustojen aikaan saa -
miseksi, jotta komission ja täytäntöönpanotehtäviä saavien yhteisöjen välisistä riskin- ja tuotonjakojärjestelyistä 
voidaan sopia valtuutussopimuksessa.
91
Komission mielestä on tärkeää varmistaa, ettei rahoitusvälineisiin kohdistu veronkiertojärjestelyjä. Tämä asia tois -
tetaan komission hiljattain antamassa tiedonannossa, joka koskee 29. tammikuuta 2016 julkistettua veronkierron 
vastaista toimenpidepakettia. Ennakkoverosopimuksia ei voida kuitenkaan sinänsä pitää komission oman toiminta -
politiikan vastaisina.
Varainhoitoasetuksen 140 artiklan 4 kohdassa säädetään keskitetysti hallinnoitavien rahoitusvälineiden osalta ja 
yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 4 kohdassa yhteistyössä hallinnoitavien välineiden osalta, että 
tällaisten välineiden käyttöönotosta vastaavat elimet eivät saa olla sijoittautuneita alueille, joiden tuomioistuimet 
eivät tee unionin kanssa yhteistyötä kansainvälisesti sovittujen veromääräysten soveltamisessa, eivätkä pitää yllä 
liikesuhteita tällaisille alueille rekisteröityjen yhteisöjen kanssa, ja niiden on saatettava mainitut vaatimukset osaksi 
valittujen rahoituksen välittäjien kanssa tekemiään sopimuksia. Tämä on rahoitusvälineiden käyttöönotossa nouda -
tettava lakisääteinen vaatimus ja tarjoaa tehokkaan suojan EU:n varojen käytölle.
Komission mielestä maineriskiä ei tulisi kytkeä ennakkoverosopimusten olemassaoloon vaan tällaisten sopimusten 
yksittäisiin määräyksiin.
Komission vastaus 109
94
Komissio aikoo laatia ajankohtaisia ohjeita jäsenvaltioiden esittämien kysymysten ja tarpeiden perusteella.
Komission yhteinen vastaus 96 ja 97 kohtaan
Komission mielestä varojen nopea kierrättäminen tukikelpoisuusaikana ei ole päämäärä sinänsä.
Lisäksi myönnetyn rahoituksen erääntymispäivää muutellaan tai sitä täytyy muutella siten, että se vastaa rahoitetta -
vien sijoitusten eri tyyppejä. Tehtäessä päätelmiä kierrätysvaikutuksen vähäisyydestä tulisi vertailukohtana käyttää 
rahoitusvälineen perustamispäivää, lyhennysvapaata, erääntymispäivää ja tuensaajille myönnettyyn rahoitukseen 
sovellettavia viivästyskorkoja.
Esimerkiksi kaudella 2014–2020 sovellettavassa energiatehokkuuden käyttövalmiissa ”kunnostuslaina”-välineessä 
erääntymisajaksi voidaan määritellä jopa 20 vuotta.
Täysin ohjelmakautta noudattava kierrätyssykli ei salli tällaista pitkän aikavälin rahoitusta.
Komission yhteinen vastaus 99 ja 100 kohtaan
Komissio korostaa, että hallintoviranomaiset ovat velvollisia ryhtymään asianmukaisiin toimenpiteisiin noudattaak -
seen yleisiä säännöksiä koskevan asetuksen 78 artiklan 7 kohtaa ja esittääkseen tällaiset toimenpiteet ohjelman 
sulkemisvaiheessa. Tässä yhteydessä on esitettävä muun muassa jäljellä olevien EAKR:lle ja ESR:lle määriteltyjen 
varojen uudelleenkäyttöä koskevat tiedot, joissa eritellään kyseisten varojen hallinnoinnista vastaava toimivaltainen 
viranomainen, uudelleenkäyttömuoto, tarkoitus, kyseinen maantieteellinen alue ja suunniteltu kesto (ks. toimenpi -
deohjelmien sulkemista koskevien suuntaviivojen 5.2.5 kohta).
Säännöstö kannustaa jäsenvaltioita käyttämään tällaisia varoja uudelleen saman kohderyhmän hyväksi mutta myös 
sijoittamaan niitä uudelleen useamman kerran, mikäli markkinoilla ilmenee vajetta. Jäsenvaltioiden tehtävänä on 
huolehtia siitä, että kyseisiä säännöksiä noudatetaan.
102
Komissio painottaa, että varat, jotka palautetaan rahastoon tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen, eivät ole enää 
EU:n varoja vaan kansallisia varoja.
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen nojalla jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmis -
tamiseksi, että rahoitusvälineisiin takaisin maksetut varat, jotka ovat syntyneet vähintään kahdeksan vuoden aikana 
tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen, käytetään moitteettomasti (ks. yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 
45 artikla ja rahoitussopimuksen malli liitteessä IV, 1 kohdan j alakohta).
Komissio aikoo tarkastaa rahoitussopimuksissa käyttöön otettujen toimenpiteiden asianmukaisuuden kansallisten 
tarkastusviranomaisten suorittaman säännöllisen tarkastustoiminnan ja sen omien rahoitusvälineistä vastaavien 
yksiköiden välityksellä.
Komission vastaus 110
104
Komissio myöntää, että rahastonhoitajan valitsemiseksi järjestettävä avoin kilpailumenettely vaatii aikaa. Tätä ei 
voida kuitenkaan välttää, koska menettelyssä on noudatettava asiaan sovellettavia valintasääntöjä, kuten julkisia 
hankintoja koskevia sääntöjä.
Helmikuussa 2015 valmistuneessa ennakkoarvioinnin ohjeasiakirjassa kerrotaan, millä edellytyksillä kauden 
2014–2020 ohjelmien varoja voidaan myöntää jo olemassa olevaan rahoitusvälineeseen. Lisäksi komissio on alkanut 
luonnostella ohjeasiakirjaa, joka koskee rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten valintaa. Asiakirjaan 
aiotaan laatia luku, jossa kerrotaan sopimusten muuttamisedellytyksistä (esim. käyttöönottokauden pidentäminen 
tai toimenpideohjelmasta kauden 2007–2013 rahoitusvälineisiin maksettavien rahoitusosuuksien suurentaminen).
110
Komissio muistuttaa, että palkkiot, joiden määräksi ilmoitettiin ”nolla”, koskevat usein tapauksia, joissa hallinnointi -
kustannuksia ja -palkkioita ei ole maksettu lainkaan. Yli 261 rahastoa on ilmoittanut hallinnointikustannuksiksi 
ja -palkkioiksi ”nolla”.
111 Toinen luetelmakohta
Kauden 2007–2013 sovelletussa asetuksessa viitattiin kansallisiin tukikelpoisuussääntöihin eikä EU:n tukikelpoi -
suussääntöihin (asetuksen (EY) N:o 1083/2006 56 artiklan 4 kohta). Tukikelpoisuutta koskevien sääntelyvaltuuksien 
antaminen jäsenvaltioille oli yhteisen hallinnoinnin ja toissijaisuusperiaatteen mukaista.
Hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevat tukikelpoisuussäännöt ovat yksi harvoista lainsäädännön osista, 
joissa tietyille menoille asetetaan raja oikeusperustassa. Asetuksessa asetetaan tarjottavan rahoitustuotteen tyy -
pistä riippuvia erilaisia kynnysarvoja hallinnointikustannuksille ja -palkkioille. Ne voivat olla pienempiä (mutta eivät 
suurempia) kuin 4 prosenttia, kuten 2 prosenttia holding-tyyppisten rahastojen tai takuurahastojen osalta, 3 pro -
senttia laina- ja pääomarahastojen osalta ja 4 prosenttia mikroluottovälineiden osalta. Enimmäisrajojen tavoitteena 
on suojata EU:n taloudelliset edut.
113
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat tukikelpoisia, ja EU korvaa ne vain, jos ne on maksettu. Sen vuoksi jäsen -
valtiot eivät ole velvollisia ilmoittamaan hallinnointikustannuksia ja -palkkioita, joita ei ole maksettu, koska niihin ei 
voida hakea korvausta komissiolta eikä niitä siten rahoiteta EU:n talousarviosta.
Jos hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat kilpailumenettelyn perusteella enimmäisrajoja suuremmat ja ne ilmoi -
tetaan komissiolle ohjelman sulkemisen yhteydessä tukikelpoisina menoina, asiaankuuluvat viranomaiset (hallinto -
viranomaiset, todentamisviranomaiset ja tarkastusviranomaiset) tarkastavat tällaisten menojen tukikelpoisuuden, ja 
ne ovat velvollisia ilmoittamaan komissiolle mahdolliset sääntöjenvastaisuudet.
Komission vastaus 111
Komission yhteinen vastaus 115–117 kohtaan
Komission mielestä säännöt esitetään selkeästi oikeusperustassa ja siitä on annettu yksityiskohtaista ohjeistusta, 
joten uuden tulkinnan esittäminen ei ole tässä vaiheessa mahdollista.
Täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklan mukaan tukikelpoisten menojen enimmäisrajoina käytetään toimenpideoh -
jelmasta rahastoon myönnetyn pääoman osuutta eikä osuutta siitä pääomasta, jota rahasto on käyttänyt lopullisten 
saajien tukemiseen.
Enimmäisrajoilla määritellään tukikelpoisten menojen enimmäismäärät, ja ne on laskettava vuotuisina keskimäärinä 
ja suhteessa kuluneeseen aikaan. Rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä käsittelevässä rahastojen yhteensovitta -
misesta vastaavan komitean ohjeasiakirjassa tarkastellaan oikeusperustaa ja annetaan siitä lisäselvennyksiä (ks. 
2.6.1–2.6.17 kohta).
Kaudella 2014–2020 sovellettava säädöskehys edellyttää, että hallinnointikustannukset ja -palkkiot on kytkettävä 
tuloksellisuuteen, kuten loppukäyttäjille maksettaviin määriin.
118
Ks. komission vastaus 86 kohtaan.
122
Jäsenvaltioiden ilmoittamat tiedot osoittavat, että vuoden 2014 lopussa EAKR- ja ESR-rahoitusvälineiden kumula -
tiivisten hallinnointikustannusten ja -palkkioiden osuus oli 4,7 prosenttia rahoitusvälineisiin maksetuista määristä, 
mikä on vuositasolla alle 1,0 prosenttia. Tämä vastaa lukuja, jotka tilintarkastustuomioistuin on esittänyt EU:n 
talousarviosta keskitetysti hallinnoitaviin välineisiin maksettavista rahoitusosuuksista.
123
Komissiolle ilmoitetaan hallinnointikustannukset ja -palkkiot, jotka hallintoviranomaiset ovat maksaneet ja komissio 
korvannut jäsenvaltioille siitä riippumatta, millä tasolla tai missä vaiheessa käyttöönottoa hallinnointikustannukset 
ja -palkkiot ovat syntyneet. Komissio korostaa, että holding-rahastojen hoitajan ja rahoitusvälineen hoitajan tehtä -
vät eroavat toisistaan, ja niillä on oikeus saada palkkioita tehtäviensä suorittamisesta.
Loppukäyttäjiltä veloitettavat palkkiot on vähennettävä komissiolle ilmoitettavista tukikelpoisista menoista kaksin -
kertaisen rahoituksen välttämiseksi. Tällaiset palkkiot ja niiden oikea käsittely ovat osa hallinnoinnin tarkastusta ja 
tilintarkastusta.
Komission yhteinen vastaus 124–127 kohtaan
Palkkioiden ja loppukäyttäjille maksetun tuen välinen suhde kuvastaa rahoitusvälineiden käyttöönoton tilannetta 
vuoden 2014 lopussa, Se pienenee myöhempinä vuosina, koska loppukäyttäjille myönnettävän rahoitustuen mää -
rän odotetaan suurenevan.
Komission vastaus 112
128
Komissio viittaa 124 kohtaan antamaansa vastaukseen ja huomauttaa, että vertailu voidaan tehdä vasta EAKR- ja 
ESR-välineiden sulkemisen yhteydessä.
131
Yhteisen hallinnoinnin ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on kansallisten viranomaisten vastuulla varmistaa, että 
yksittäiset toimenpiteet toteutetaan niihin sovellettavien säännösten mukaisesti noudattamalla muun muassa kulu -
korvauksille asetettuja enimmäisrajoja.
Komissio korostaa, että EAKR- ja ESR-rahoitusvälineitä koskevat hallinnointikustannukset ja -palkkiot vahvistetaan 
hallintoviranomaisen ja rahastonhoitajan välillä neuvoteltavan rahoitussopimuksen perusteella, eikä komissio ole 
osallinen kyseisessä sopimussuhteessa. Keskitetysti hallinnoitavan välineen osalta tilanne on toinen, sillä komissio 
on rahastonhoitajan kanssa tehdyn sopimuksen sopimuspuoli.
133
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat tukikelpoisia, ja EU korvaa ne vain, jos ne on maksettu. Sen vuoksi jäsen -
valtiot eivät ole velvollisia ilmoittamaan hallinnointikustannuksia ja -palkkioita, joita ei ole maksettu, koska niihin ei 
voida hakea korvausta komissiolta eikä niitä siten rahoiteta EU:n talousarviosta.
Hallintoviranomaisen maksamat hallinnointikustannukset ja -palkkiot voivat olla myös komission asetuksen (EY) 
N:o 1828/2006 43 artiklan 4 kohdassa säädettyjä kynnysarvoja suuremmat, mutta tällöin niitä ei voida korvata 
rakennerahastoista.
134
Ohjelmakaudella 2014–2020 komission on laadittava tiedoista yhteenveto kaikkien viiden ERI-rahaston osalta. 
Rahoitusvälineitä koskevaksi raportointiajaksi vahvistettiin kuusi kuukautta, jotta voitaisiin ottaa huomioon kaikki 
rahastokohtaiset säännöt (ja yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 50 artiklan 6 ja 7 kohdan vaatimukset täyttä -
vien vuotuisten täytäntöönpanokertomusten määräpäivät), jäsenvaltioiden tai hallintoviranomaisten vuotuisessa 
täytäntöönpanokertomuksessa esittämien tietojen yhdistämiseen ja arviointiin tarvittava aika ja kokonaisesitys 
rahoitusvälineiden käyttöönoton edistymisestä kaikissa viidessä ERI-rahastossa.
Jos komissio esittää huomautuksia vuotuisesta täytäntöönpanokertomuksesta, rahoitusvälineet mukaan lukien, 
kertomus palautetaan hallintoviranomaisille, ja kahden kuukauden huomautusaika keskeytetään, kunnes tarkistetut 
tiedot toimitetaan komissiolle. Tämän jälkeen kahden kuukauden huomautusaika alkaa jälleen kulua.
Tiedot voidaan siis koota yhteen, kun komissio on suorittanut kokonaisarvioinnin ja se on saanut riittävän varmuu -
den hallintoviranomaisten antamien tietojen oikeellisuudesta ja totuudenmukaisuudesta.
Komission vastaus 113
141 Ensimmäinen luetelmakohta
Komission mielestä holding- tai erityisrahaston tavanomainen kesto on tukikelpoisuusaikaa lyhyempi rahoitusväli -
neen perustamisen edellyttämän ajan vuoksi (ks. myös 93 kohta).
Komissio korostaa, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 42 artiklan 5 kohdan mukaan suoriteperusteisen 
laskentamenetelmän käyttäminen on pakollista, ja suoriteperusteet vahvistetaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 
480/2014 12 artiklassa. Tukikelpoisten hallinnointikustannusten ja -palkkioiden yleinen yläraja asetetaan delegoidun 
asetuksen (EU) N:o 480/2014 13 artiklan 3 kohdassa, ja sen tavoitteena on suojata EU:n taloudelliset edut.
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevat maksut vahvistetaan rahoitusso -
pimuksessa. Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa ja delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 480/2014 vahvistetaan 
enimmäismäärät ainoastaan ERI-rahastosta osarahoitetuille tukikelpoisille kustannuksille eikä tosiasiallisesti makset -
taville palkkioille. Näin suojataan EU:n taloudelliset edut.
141 Toinen luetelmakohta
Komissio täsmensi hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevassa ohjeasiakirjassa EGESIF 15-0021-01, joka jul -
kaistiin 26. marraskuuta 2015, että jos esimerkiksi hallinnointikustannusten täysi korvaaminen on sidoksissa asiaan -
kuuluvien suoriteperusteisten mukaisesti asetettujen yhdessä sovittujen päämäärien saavuttamiseen, olisi käytet -
tävä niin sanottua bonus/malus-järjestelmää (ks. ohjeasiakirjan 2.2 kohta sivulla 3).
141 Kolmas luetelmakohta
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tällainen ehto voidaan asettaa rahoitussopimuksen tasolla, koska se on asia, 
josta sovitaan hallintoviranomaisen ja rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavan elimen välisissä neuvotteluissa. 
Peruspalkkiolle ja suoriteperusteiselle palkkiolle asetettujen ylärajojen tavoitteena on asettaa katto tukikelpoisten 
kustannusten enimmäismäärälle.
Komissio korostaa lisäksi, että suoriteperusteiden käyttäminen on pakollista.
Suoriteperusteinen palkkio on yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 42 artiklan 5 kohdassa asetettu pakollinen 
vaatimus, ja suoriteperusteet vahvistetaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 12 artiklassa.
Lainsäädäntövallan käyttäjät pitivät tätä sääntelyn kannalta riittävänä keinona varmistaa rahoitusvälineiden moit -
teeton käyttöönotto.
Avoimuuden ja moitteettoman varainhoidon kannalta komissio korostaa myös, että hallintoviranomaisen on ilmoi -
tettava seurantakomitealle säännökset, jotka koskevat aiheutuneiden hallintokustannusten tai rahoitusvälineen 
hallintopalkkioiden suoriteperusteista laskentaa. Seurantakomitea saa vuosittain raportteja edellisen kalenterivuo -
den aikana tosiasiallisesti maksetuista hallintokustannuksista ja -palkkioista.
Komission vastaus 114
144
Rahoitusvälineiden kautta annetun rahoituksen kasvu ei komission mielestä tosiasiassa lisää jäsenvaltioille tekni -
senä apuna annettavan tuen määrää, koska tekniseen apuun sidotut määrät perustuvat ohjelmien toteuttamiseen 
liittyviin tarkoin määrättyihin hankkeisiin eivätkä rahoitusvälineiden kautta annetun rahoituksen määrään.
Osa teknisestä tuesta on lisäksi käytettävä rahoitusvälineiden käyttöönottoon (ks. komission vastaus 94 kohtaan).
Teknisenä apuna annettavan tuen määrä arvioitiin kussakin jäsenvaltiossa suhteessa niihin tarpeisiin, joita odotet -
tiin ilmenevän ohjelmien valmisteluun ja toteutukseen liittyvän työn yhteydessä.
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat rahastonhoitajan saama korvaus rahaston hallinnoinnista ja raportointi -
vaatimusten täyttämisestä.
Teknisen tuen tärkein kustannustekijä ei ole myöskään välttämättä avustusjärjestelyihin myönnettävä kokonais -
määrä, vaan muut tekijät, kuten hallinnointi- ja valvontajärjestelmän ja lakisääteisten vaatimusten monimutkaisuus 
yhdistettynä jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla tapahtuvaan täytäntöönpanoon, toimenpideohjelmien ja suurten 
yhteisrahoitettujen hankkeiden lukumäärä sekä välittäjänä toimivien elinten määrä.
145
Komissio huomauttaa, että hallintoviranomaisen esittämässä vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa on eri -
tyinen luku, jossa esitetään tiettynä vuotena toteutetut tärkeimmät tekniset tukitoimet. Lisäksi komissiolle korvat -
tavaksi ilmoitettavat teknisen tuen kulut tarkastetaan kustannuserittelyn perusteella, ja hallintoviranomaisen tai 
muun elimen on esitettävä niiden tueksi laskuja, palkkakuitteja tai muita tositteita.
Menoilmoitus, jonka hallintoviranomainen tarkastaa otantamenetelmällä, voidaan tarkastuttaa lisäksi todentamis -
viranomaisella, tilintarkastusviranomaisella ja komission tarkastajilla.
146
Komission mielestä ohjelman hallinnointikustannuksia (teknisen tuen määrärahat) ei pitäisi sekoittaa ohjelmaan 
sisältyvien yksittäisten toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuviin kustannuksiin (rahoitusvälineiden hallinnointi -
kustannukset ja -palkkiot), koska näin ei toimita myöskään avustustoimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä (esim. 
hankkeen valvonnasta vastaavan insinöörin palkkioihin liittyvät kustannukset sisällytetään hankkeelle myönnettyyn 
rahoitukseen eikä teknisen tuen rahoitukseen).
Komissio saa jäsenvaltioilta teknisen tuen määrärahoja koskevia raportteja.
Avustusten ja rahoitusvälineiden sekä yhteistyössä hallinnoitavien ja suoraan hallinnoitavien rahoitusvälineiden 
kustannusrakenteet poikkeavat lisäksi toisistaan.
Komissio julkaisi heinäkuussa 2012 tutkimuksen, joka sisältää määrällisiä ja laadullisia tietoja hallintokustannuksista 
ja EU:n rakennerahastojen hoidosta aiheutuvasta hallinnollisesta taakasta  
(http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf /measuring/measuring_impact_report.pdf ). Tut-
kimusta ollaan saattamassa ajan tasalle, ja se on määrä julkaista vuoden 2016 lopussa. Se aiotaan ottaa huomioon 
yksinkertaistamishankkeessa.
Komission vastaus 115
Johtopäätökset ja suositukset
147
Komissio myöntää, että EU:n talousarviosta rahoitusvälineiden avulla myönnettävä rahoitustuki on monella tavoin 
hyödyllistä, ja siksi niiden käytön lisäämistä edistetään ja suositaan aktiivisesti ohjelmakaudella 2014–2020.
148
Komission mielestä tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien ongelmien vaikutus vaihtelee jäsenvaltion ja rahoi -
tusvälineen tyypin mukaan, ja rahoitusvälineet ovat kaiken kaikkiaan yhä tehokas ja vaikuttava keino myöntää EU:n 
rahoitusta.
148 Ensimmäinen luetelmakohta
Komission mielestä 57 prosentin keskimääräinen maksatusaste (vuoden 2014 lopussa) pitää sisällään hyvin epäyh -
tenäisen tilanteen. Riski siitä, ettei kaikkia maksatuksia ole ohjelman sulkemisajankohtana saatu suoritettua, koskee 
vain muutamaa rahoitusvälinettä joissakin jäsenvaltiossa.
Vuoden 2014 lopun alhaisen maksatusasteen taustalla on useita tekijöitä, kuten finanssikriisi, eräiden jäsenvaltioi -
den vähäinen kokemus ja joidenkin välineiden myöhäinen alkamisajankohta.
148 Toinen luetelmakohta
Lakisääteiset raportointivaatimukset eivät antaneet komissiolle mahdollisuutta saada jäsenvaltioilta yhteistyössä 
hallinnoitavien rahoitusvälineiden osalta täydellisiä tietoja yksityisten sijoittajien osallistumisesta. Komissio huo -
mauttaa kuitenkin valtiontukisääntöjen edellyttävän, että tietyissä rahoitusvälineissä on yksityisten sijoittajien 
vähimmäisosuus (esim. 30 % ja joissain tapauksissa jopa 60 %).
Komissio katsoo, että kaudella 2007–2013 luodut keskitetysti hallinnoitavat rahoitusvälineet onnistuivat houkuttele -
maan yksityiseltä sektorilta mittavia resursseja hankkeisiin jopa silloin, kun tiettyyn rahastoon (kuten Marguerite-ra -
hastoon) ei maksettu yksityisiä rahoitusosuuksia. Komission mielestä tällaisista välineistä saatu kokemus auttaa sitä 
kehittämään välineitä, joilla kyetään houkuttelemaan jopa lisää yksityisiä sijoituksia.
148 Kolmas luetelmakohta
Komission mielestä varojen nopea kierrättäminen tukikelpoisuusaikana ei ole päämäärä sinänsä.
Lisäksi myönnetyn rahoituksen erääntymispäivää muutellaan tai sitä täytyy muutella siten, että se vastaa rahoitetta -
vien sijoitusten eri tyyppejä. Tehtäessä päätelmiä kierrätysvaikutuksen vähäisyydestä tulisi vertailukohtana käyttää 
rahoitusvälineen perustamispäivää, lyhennysvapaata, erääntymispäivää ja tuensaajille myönnettyyn rahoitukseen 
sovellettavia viivästyskorkoja.
Komission vastaus 116
148 Neljäs luetelmakohta
Ohjelmakaudelle 2007–2013 laadittujen sääntöjen nojalla hallinnointikustannukset ja -palkkiot kytketään rahoi -
tusvälineisiin maksettaviin määriin eikä loppukäyttäjille maksettuihin määriin. Komissio huomauttaa, että vertailu 
keskitetysti hallinnoitaviin välineisiin voidaan tehdä vasta EAKR- ja ESR-välineiden sulkemisen yhteydessä.
Kaudella 2014–2020 hallinnointikustannukset ja -palkkiot on kytkettävä tuloksellisuuteen, kuten loppukäyttäjille 
maksettavien määriin.
150
Komission mielestä riski siitä, ettei kaikkia maksatuksia ole ohjelman sulkemisajankohtana saatu suoritettua, koskee 
vain muutamaa rahoitusvälinettä joissakin jäsenvaltiossa.
Komissio huomauttaa, että 82 prosenttia kyselyyn vastanneista ilmoitti suorittaneensa markkinatarpeiden rahoitus -
vajearvioinnin siitä huolimatta, että sitä edellytettiin vain välillisesti säädöskehyksessä. Tätä tulisi pitää myönteisenä 
näkökohtana, kun otetaan huomioon, että vaatimus ei ollut sitova kaudella 2007–2013.
151
Komissio huomauttaa, että välinetyypistä (esim. lainat ja vakuudet) ja jäsenvaltioiden erityispiirteistä riippuen jotkin 
pienemmät rahastot toimivat yhtä tuloksellisesti tai jopa paremmin kuin suuremmat rahastot (esim. Saksassa, Puo -
lassa ja Ranskassa).
Suositus 1(a)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Kun uutta rahoitusvälinettä kehitetään, ennakkoarvioinnin yhteydessä tulisi aina arvioida myös aiemmista samanlai -
sista välineistä saadut kokemukset. 
Suositus 1(b)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Keskitetysti hallinnoitavien rahoitusvälineiden oikeusperustoihin sisältyy vaatimus väliarvioinneista tai 
evaluoinneista.
Komissio aikoo huolehtia siitä, että kaikissa tällaisissa rahoitusvälineiden uusissa väliarvioinneissa arvioidaan aiem -
mat kokemukset ja suurten sosioekonomisten muutosten vaikutus välineen perusteluihin ja EU:n talousarviosta 
välineelle maksettavaan rahoitusosuuteen.
Komission vastaus 117
Suositus 2
Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja katsoo, että se on pantu komissiota itseään koskevilta osin täytäntöön.
Komissio on alkanut laatia kansallisen tai alueellisen tason rahoitusvälineiden osalta ohjeasiakirjaa, jossa käsitellään 
yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpanovaihtoehtoja. Ohjeasia -
kirjan luonnos esiteltiin jäsenvaltioille 28. huhtikuuta 2016. Kun ennakkoarvioinnin yhteydessä tarkastellaan yhteisiä 
säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklassa tarkoitettua täytäntöönpanojärjestelyä, on käsiteltävä myös mahdolli -
sia mittakaavaetuja.
Siltä osin kuin on kyse ERI-rahasto-ohjelmasta EU:n tason välineisiin maksetuista rahoitusosuuksista, komissio on 
antanut laajoja selvennyksiä ja tehnyt jäsenvaltioiden kanssa tiiviisti yhteistyötä, joka koskee EU:n tason rahoitusvä -
linettä eli pk-yritysaloitetta.
Lisäksi komissio on julkaissut esitteen, jossa jäsenvaltioille annetaan ohjeita siitä, miten ERI- ja ESIR-rahastot täyden -
tävät toisiaan.
Mikäli uusia EU:n tason välineitä kehitetään, komissio antaa jäsenvaltioiden pyynnöstä ohjeistusta ohjelmavarojen 
myöntämisestä EU:n tason välineisiin.
Toteutumisen tavoitemääräajasta komissio korostaa, että suositusta pannaan parhaillaan komissiota itseään koske -
vilta osin täytäntöön.
152
Komission mielestä tavoitetta yksityisen pääoman houkuttelemisesta ei pitäisi korostaa liikaa varsinkaan aloilla, 
jotka ovat alttiina markkinoiden vakaville toimintapuutteille. Sekä EU:n tasolla että yhteistyössä hallinnoitaville väli -
neille oli muitakin aivan yhtä tärkeitä tavoitteita (esim. investointien luominen tietyille orastaville markkinoille, jotka 
tuottavat voimakasta eurooppalaista lisäarvoa talouden taantumavaiheessa, sekä kasvun, työllisyyden ja kilpailuky -
vyn tukeminen kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden alueilla). Sen vuoksi rahoitusvälineiden onnistumista on arvioitava 
laajemmin kuin vain saadun yksityisen rahoituksen määrän kannalta.
Lakisääteiset raportointivaatimukset eivät antaneet komissiolle mahdollisuutta saada jäsenvaltioilta yhteistyössä 
hallinnoitavien rahoitusvälineiden osalta täydellisiä tietoja yksityisten sijoittajien osallistumisesta. Komissio huo -
mauttaa kuitenkin valtiontukisääntöjen edellyttävän, että tietyissä rahoitusvälineissä on yksityisten sijoittajien 
vähimmäisosuus (esim. 30 % ja joissain tapauksissa jopa 60 %).
Komissio katsoo, että kaudella 2007–2013 luodut keskitetysti hallinnoitavat rahoitusvälineet onnistuivat houkuttele -
maan yksityiseltä sektorilta mittavia resursseja hankkeisiin jopa silloin, kun tiettyyn rahastoon (kuten Marguerite-ra -
hastoon) ei maksettu yksityisiä rahoitusosuuksia. Komission mielestä tällaisista välineistä saatu kokemus auttaa sitä 
kehittämään välineitä, joilla kyetään houkuttelemaan jopa lisää yksityisiä sijoituksia.
EU:n varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 223 artiklassa olevan määritelmän mukaan vipuvaikutus on ”tuki -
kelpoisille varojen lopullisille saajille myönnetyn tuen määrä jaettuna unionin rahoitusosuudella”. Vipuvaikutuksena 
tulisi näin ollen pitää rahoitusvälineeseen myönnettyjen unionin rahoitusvarojen (panoksen) ja tukikelpoisille varo -
jen lopullisille saajille myönnetyn rahoituksen (kokonais)määrän (tuotoksen) välistä suhdetta. Komissio katsoo, että 
tässä kaavassa otetaan sinänsä täysin huomioon, kuinka laajasti EU:n talousarviosta myönnetty julkinen rahoitus 
auttaa hankkimaan lisärahoitusta.
Komission vastaus 118
153
Komission mielestä on ennenaikaista laatia päätelmiä kaudella 2014–2020 saatavan yksityisen rahoituksen määrästä. 
Rahoitusvälineiden käytön laajentaminen kaudella 2014–2020 tarjonnee uusia tilaisuuksia samoin kuin mahdollisuus 
yhdistää välineitä ESIR-rahaston kanssa. Komissio huomauttaa esittäneensä vuoden 2014 ohjeistuksessa erityiskor -
vausta koskevia malleja.
Kaudella 2014–2020 sovellettavien käyttövalmiiden välineiden osalta annetussa täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 
N:o 964/2014 on esimerkkejä siitä, miten erityiskohteluun liittyviä säännöksiä sovelletaan parhaiten yksityisen lisä -
pääoman houkuttelemiseksi kohdistamatta liiallisia riskejä julkiselle sektorille.
Komissio esittää lisäksi 22. helmikuuta 2016 julkaisemassaan esitteessä esimerkkejä ERI- ja ESIR-rahastojen yhdistel -
mistä, joihin sisältyy yksityisille sijoittajille maksettavia erityiskorvauksia (ks. http://ec.europa.eu/regional_policy/
sources/thefunds/fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
Lopuksi todettakoon, että komissio on alkanut laatia erityiskorvausta koskevia ohjeita, joiden luonnos esiteltiin 
jäsenvaltioille lokakuussa 2015 ja jonka lopullista versiota laaditaan parhaillaan.
154
Komission mielestä on tärkeää varmistaa, ettei rahoitusvälineisiin kohdistu veronkiertojärjestelyjä. Tämä asia tois -
tetaan komission hiljattain antamassa tiedonannossa, joka koskee 29. tammikuuta 2016 julkistettua veronkierron 
vastaista toimenpidepakettia. Ennakkoverosopimuksia ei voida kuitenkaan sinänsä pitää komission oman toiminta -
politiikan vastaisina. Käsitteenä ennakkoverosopimus on sopimus, jonka tavoitteena on vähentää sijoittajien 
epätietoisuutta.
Suositus 3
Komissio ei hyväksy suositusta.
Se ei pidä tarpeellisena muuttaa varainhoitoasetusta ja/tai sen taustalla olevia alakohtaisia sääntöjä (yhteisiä 
säännöksiä koskevaa asetusta ja keskitettyä hallinnointia koskevia alakohtaisia sääntöjä) vaan katsoo, että ongelma 
voidaan ratkaista riittävällä tavalla antamalla ohjeistusta.
ERI-rahastosta vastaavat pääosastot ovatkin alkaneet laatia yhteisen hallinnoinnin osalta raportointia koskevan 
ohjeasiakirjan luonnosta. Luonnos esiteltiin jäsenvaltioille 28. huhtikuuta 2016. Siihen on määrä sisällyttää kattavia 
tietoja vipuvaikutuksen laskemisesta varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti sekä siitä, miten 
käyttöön saadut varat määritetään. Jäsenvaltioiden raportointi tarjoaa komissiolle tilaisuuden erottaa toisistaan 
toimenpideohjelmaan sisältyvien yksityisten ja kansallisten julkisten rahoitusosuuksien vipuvaikutus ja/tai ylimää -
räisten yksityisten tai julkisten pääomanlisäysten vipuvaikutus.
Komissio paranteli kesäkuussa 2015 menetelmiä, joilla vipuvaikutus lasketaan kaudella 2014–2020 käytettäviä 
keskitetysti hallinnoitavia rahoitusvälineitä koskevilta osin, jotta varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen 
vaatimuksia vipuvaikutuksen laskemisesta sovellettaisiin johdon- ja yhdenmukaisesti.
Komission vastaus 119
Suositus 4
Komissio hyväksyy suosituksen.
Toimenpideohjelmien sulkemista koskevien suuntaviivojen (komission päätös C(2015)2771) 5.2.5. kohdan mukaan 
sulkemispakettiin kuuluvassa loppukertomuksessa on esitettävä kansallista osarahoitusta myöntävien tahojen 
tunnistetiedot, kansallisen osarahoituksen tyyppi ja ohjelmarahoitusta täydentävät mahdolliset yhteissijoitusrahas -
tot. Liitteessä I olevien mallien 1 ja 2 pakollisessa kentässä III.2.2.4 jäsenvaltioiden edellytetään lisäksi ilmoittavan 
rahoitusvälineeseen tosiasiallisesti maksettu kansallinen yksityinen osarahoitus.
Suositus 5
Komissio hyväksyy suosituksen.
Tapaa, jolla etuisuuskohtelua koskevia säännöksiä voidaan soveltaa yksityisen lisäpääoman houkuttelemiseksi koh -
distamatta liiallisia riskejä julkisiin tahoihin, jotka osoittavat varoja rahoitusvälineisiin, käsitellään huhtikuussa 2014 
julkistetussa rahoitusvälineiden ennakkoarvioinnin suorittamista koskevien yleisten menetelmien (General Metho -
dology to carry out the ex-ante assessment) osassa I.
Kaudella 2014–2020 sovellettavien käyttövalmiiden välineiden osalta annetussa täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 
N:o 964/2014 on lisäksi esimerkkejä siitä, miten erityiskohteluun liittyviä säännöksiä sovelletaan parhaiten yksityisen 
lisäpääoman houkuttelemiseksi kohdistamatta liiallisia riskejä julkiselle sektorille.
Lopuksi todettakoon, että komissio on alkanut laatia erityiskorvausta koskevia ohjeita, joiden luonnos esiteltiin 
jäsenvaltioille lokakuussa 2015 ja jonka lopullista versiota laaditaan parhaillaan.
Toteutumisen tavoitemääräajasta komissio korostaa, että suositusta pannaan parhaillaan komissiota itseään koske -
vilta osin täytäntöön.
Suositus 6
Komissio hyväksyy suosituksen osittain eli vuoden 2020 jälkeisen ohjelmakauden lainsäädäntöehdotuksia koskevilta 
osin.
Suositus 7
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio aikoo sisällyttää yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpa -
novaihtoehtoja käsittelevään ohjeasiakirjaan yhteistä hallinnointia koskevia ylimääräisiä suosituksia, joissa edelly -
tetään, että rahoitusvälineiden rakenteet sovitetaan yhteen veronkierron vastaisesta toimenpidepaketista tammi -
kuussa 2016 annetussa komission tiedonannossa esitetyn politiikan kanssa.
Komissio on jo kirjoittanut keskitetysti hallinnoitavia välineitä koskevilta osin EIP:lle ja EIR:lle korostaakseen veron -
kierron vastaisten toimenpiteidensä merkitystä ja kannustaen EIP:tä ja EIR:ää edistämään lisää tämän osa-alueen 
hyviä käytäntöjä. Komissio ryhtyy käymään aktiivista vuoropuhelua EIP:n ja EIR:n kanssa arvioidakseen niiden toi -
mintapolitiikkoja tällä osa-alueella.
Komission vastaus 120
Komissio huomauttaa lisäksi varainhoitoasetuksen 140 artiklan 4 kohdassa ja yhteisiä säännöksiä koskevan asetuk -
sen 38 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa täsmennettävän, että rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien 
elinten on noudatettava muun muassa rahanpesun ehkäisemisestä, terrorismin torjunnasta ja veropetoksista annet -
tua lainsäädäntöä. Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavat elimet eivät saa olla sijoittautuneita alueille, joiden 
tuomioistuimet eivät tee unionin kanssa yhteistyötä kansainvälisesti sovittujen veromääräysten soveltamisessa, 
eivätkä ne voi pitää yllä liikesuhteita tällaisille alueille rekisteröityjen yhteisöjen kanssa. Hallintoviranomaisten on 
saatettava mainitut vaatimukset osaksi valittujen rahoituksen välittäjien kanssa tekemiään sopimuksia.
Kansallisen lainsäädännön ja EU:n suositusten mukainen verokohtelu on osa järjestelmää, joka on luotu rahoitusvä -
lineiden käyttöönottoa varten. Verokohtelun säännöstenmukaisuus tarkastetaan myös hallinnoinnin tarkastuksissa 
ohjeasiakirjan EGESIF 14/0012/02 mukaisesti.
Toteutumisen tavoitemääräajasta komissio korostaa, että suositusta pannaan parhaillaan sitä itseään koskevilta osin 
täytäntöön.
Komission yhteinen vastaus 155 ja 156 kohtaan
Komission mielestä varojen nopea kierrättäminen tukikelpoisuusaikana ei ole päämäärä sinänsä.
Lisäksi myönnetyn rahoituksen erääntymispäivää muutellaan tai sitä täytyy muutella siten, että se vastaa rahoitetta -
vien sijoitusten eri tyyppejä. Tehtäessä päätelmiä kierrätysvaikutuksen vähäisyydestä tulisi vertailukohtana käyttää 
rahoitusvälineen perustamispäivää, lyhennysvapaata, erääntymispäivää ja tuensaajille myönnettyyn rahoitukseen 
sovellettavia viivästyskorkoja.
Täytäntöönpanokauden päättymisen osalta komissio katsoo, että muutokset, joita se teki ohjelmien sulkemista 
koskeviin suuntaviivoihinsa, kuuluivat asetuksen (EY) N:o 1083/2006, sellaisena kuin se on muutettuna, 78 artiklan 
6 kohdan soveltamisalaan, eivätkä ne näin ollen edellyttäneet säädöksen muuttamista (ks. myös komission vastaus 
43 kohtaan ja komission vastaus tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa 2014 olevaan 6.52 kohtaan ja 
vuosikertomuksen suositukseen 5). Komissio korostaa, että hallintoviranomaiset ovat velvollisia ryhtymään asian -
mukaisiin toimenpiteisiin noudattaakseen yleisiä säännöksiä koskevan asetuksen 78 artiklan 7 kohtaa ja esittääk -
seen tällaiset toimenpiteet ohjelman sulkemisvaiheessa. Tässä yhteydessä on esitettävä muun muassa jäljellä ole -
vien EAKR:lle ja ESR:lle määriteltyjen varojen uudelleenkäyttöä koskevat tiedot, joissa eritellään erityisesti kyseisten 
varojen hallinnoinnista vastaava toimivaltainen viranomainen, uudelleenkäyttömuoto, tarkoitus, kyseinen maantie -
teellinen alue ja suunniteltu kesto (ks. toimenpideohjelmien sulkemista koskevien suuntaviivojen 5.2.5 kohta).
Suositus 8
Komissio hyväksyy suosituksen.
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 45 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 
sen varmistamiseksi, että rahoitusvälineisiin takaisin maksetut varat, jotka ovat syntyneet vähintään kahdeksan 
vuoden aikana tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen, käytetään moitteettomasti (ks. myös rahoitussopimuksen 
malli liitteessä IV, 1 kohdan j alakohta). Varat, jotka palautetaan rahastoon tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen, 
eivät ole enää EU:n varoja vaan kansallisia varoja.
Komissio aikoo yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 38 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöönpanovaihto -
ehtoja käsittelevässä ohjeasiakirjassa korostaa tätä hallintoviranomaisten allekirjoittamaan rahoitussopimukseen 
sisältyvää vaatimusta. Se aikoo ilmoittaa, että tämän säännöksen riittävyyden varmentaminen kuuluu tarkastusvi -
ranomaisten suorittaman säännöllisen tarkastustoiminnan piiriin.
Toteutumisen tavoitemääräajasta komissio korostaa, että suositusta pannaan parhaillaan komissiota itseään koske -
vilta osin täytäntöön.
Komission vastaus 121
Suositus 9
Komissio hyväksyy suosituksen.
Toukokuussa 2014 hyväksytyssä ennakkoarvioinnin ohjeasiakirjassa kerrotaan, millä edellytyksillä kauden 2014–
2020 ohjelmien varoja voidaan myöntää jo olemassa olevaan rahoitusvälineeseen.
Lisäksi komissio on alkanut luonnostella ohjeasiakirjaa, joka koskee rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien 
elinten valintaa. Ohjeasiakirjan luonnos esiteltiin jäsenvaltioille lokakuussa 2015. Asiakirjaan aiotaan laatia luku, 
jossa kerrotaan sopimusten muuttamisedellytyksistä (esim. käyttöönottokauden pidentäminen tai toimenpide -
ohjelmasta kauden 2007–2013 rahoitusvälineisiin maksettavien rahoitusosuuksien suurentaminen). Ohjeasiakirjan 
lopullista versiota laaditaan parhaillaan.
Toteutumisen tavoitemääräajasta komissio korostaa, että suositusta pannaan parhaillaan komissiota itseään koske -
vilta osin täytäntöön.
158
Joulukuun 2014 lopussa rahoitusvälineiden kumulatiivisten hallinnointikustannusten ja -palkkioiden osuus oli 
4,7 prosenttia rahoitusvälineisiin maksetuista määristä, mikä on vuositasolla alle 1,0 prosenttia.
Hallinnointikustannukset ja -palkkiot ovat tukikelpoisia ja EU korvaa ne vain, jos ne on maksettu rahastonhoitajalle. 
Jos maksetut hallinnointikustannukset ja -palkkiot ylittävät sallitut enimmäismäärät, korvaus maksetaan kyseisten 
enimmäismäärien eikä tosiasiallisesti maksettujen suurempien summien perusteella. Tällä toimenpiteellä suojataan 
EU:n taloudellinen etu.
Komission mielestä säännöt esitetään selkeästi oikeusperustassa ja siitä on annettu yksityiskohtaista ohjeistusta, 
joten uuden tulkinnan esittäminen ei ole tässä vaiheessa mahdollista.
Täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklan mukaan tukikelpoisten menojen enimmäisrajoina käytetään toimenpideoh -
jelmasta rahastoon myönnetyn pääoman osuutta eikä osuutta siitä pääomasta, jota rahasto on käyttänyt lopullisten 
saajien tukemiseen.
Enimmäisrajoilla määritellään tukikelpoisten menojen enimmäismäärät, ja ne on laskettava vuotuisina keskimäärinä 
ja suhteessa kuluneeseen aikaan. Rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä käsittelevässä rahastojen yhteensovitta -
misesta vastaavan komitean ohjeasiakirjassa tarkastellaan oikeusperustaa ja annetaan siitä lisäselvennyksiä (ks. 
2.6.1–2.6.17 kohta).
Kaudella 2014–2020 sovellettava säädöskehys edellyttää, että hallinnointikustannukset ja -palkkiot on kytkettävä 
tuloksellisuuteen, kuten loppukäyttäjille maksettaviin määriin.
Komission yhteinen vastaus 159 ja 160 kohtaan
Kauden 2007–2013 osalta komissio seuraa hallinnointikustannuksia ja -palkkioita laatimalla rahoitusvälineitä koske -
vista tiedoista yhteenvedon jäsenvaltioiden raportoinnin perusteella. Tämä vaatimus otettiin käyttöön vuonna 2011.
Kaudella 2014–2020 komissio saa täydellisemmät ja luotettavammat tiedot, joiden avulla se voi seurata rahoitusväli -
neiden käyttöönottoa kokonaisuudessaan, hallinnointikustannukset ja -palkkiot mukaan lukien.
Kansallisten viranomaisten vastuulla on varmistaa molempien kausien osalta, että hallinnointikustannukset ja -palk -
kiot ovat tukikelpoisia sovellettavien sääntöjen ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Komission vastaus 122
Komission mielestä ohjelman hallinnointikustannuksia (teknisen tuen määrärahat) ei pitäisi sekoittaa ohjelmaan 
sisältyvien yksittäisten toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuviin kustannuksiin (rahoitusvälineiden hallinnointi -
kustannukset ja -palkkiot), koska näin ei toimita avustustoimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä (esim. hankkeen 
valvonnasta vastaavan insinöörin palkkioihin liittyvät kustannukset sisällytetään hankkeelle myönnettyyn rahoituk -
seen eikä teknisen tuen rahoitukseen).
Komission haluaa korostaa, että se arvioi jäsenvaltioilta saamansa teknisen tuen määrärahoja koskevat raportit. Näin 
toimittiin kaudella 2007–2013 ja toimitaan myös kaudella 2014–2020.
161
Ohjelmakaudella 2014–2020 komission on laadittava tiedoista yhteenveto kaikkien viiden ERI-rahaston osalta. 
Rahoitusvälineitä koskevaksi raportointiajaksi vahvistettiin kuusi kuukautta, jotta voitaisiin ottaa huomioon kaikki 
rahastokohtaiset säännöt (ja yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 50 artiklan 6 ja 7 kohdan vaatimukset täyttä -
vien vuotuisten täytäntöönpanokertomusten määräpäivät), jäsenvaltioiden tai hallintoviranomaisten vuotuisessa 
täytäntöönpanokertomuksessa esittämien tietojen yhdistämiseen ja arviointiin tarvittava aika ja kokonaisesitys 
rahoitusvälineiden käyttöönoton edistymisestä kaikissa ERI-rahastoissa.
Jos komissio esittää huomautuksia vuotuisesta täytäntöönpanokertomuksesta, rahoitusvälineet mukaan lukien, 
kertomus palautetaan hallintoviranomaisille, ja kahden kuukauden huomautusaika keskeytetään, kunnes tarkistetut 
tiedot toimitetaan komissiolle. Tämän jälkeen kahden kuukauden huomautusaika alkaa jälleen kulua.
Tiedot voidaan siis koota yhteen, kun komissio on suorittanut kokonaisarvioinnin ja se on saanut riittävän varmuu -
den hallintoviranomaisten antamien tietojen oikeellisuudesta ja totuudenmukaisuudesta.
162
Suoriteperusteinen palkkio on yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 42 artiklan 5 kohdassa asetettu pakollinen 
vaatimus, ja suoriteperusteet vahvistetaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 12 artiklassa.
Komissio täsmensi suoriteperusteista laskentamenetelmää hallinnointikustannuksia ja -palkkioita koskevassa 
ohjeasiakirjassa (EGESIF 15-0021-01), joka julkaistiin marraskuussa 2015.
Suositus 10 (a)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Hallinnointikustannuksista ja -palkkioista raportoidaan vastedeskin yhteenvetoilmoituksella, ja toukokuussa 2015 
jäsenvaltioille lähetettiin tällaista raportointia koskevat erityisohjeet.
Toimenpideohjelmien sulkemista koskevien suuntaviivojen (komission päätös C(2015)2771) liitteessä I olevassa mal -
lissa 1 (pakollinen kenttä III.4 ja III.6) ja mallissa 2 (pakollinen kenttä III.4) edellytetään, että jäsenvaltiot ilmoittavat 
maaliskuuhun 2017 mennessä aiheutuneet ja maksetut hallinnointikustannukset ja -palkkiot.
Komission vastaus 123
Suositus 10 (b)
Komissio ei hyväksy suositusta.
Komission mielestä säännöt esitetään selkeästi oikeusperustassa ja siinä on annettu yksityiskohtaista ohjeistusta, 
joten uuden tulkinnan esittäminen ei ole tässä vaiheessa mahdollista.
Täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklan mukaan tukikelpoisten menojen enimmäisrajoina käytetään toimenpideoh -
jelmasta rahastoon myönnetyn pääoman osuutta eikä osuutta siitä pääomasta, jota rahasto on käyttänyt lopullisten 
saajien tukemiseen.
Enimmäisrajoilla määritellään tukikelpoisten menojen enimmäismäärät, ja ne on laskettava vuotuisina keskimäärinä 
ja suhteessa kuluneeseen aikaan. Rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä käsittelevässä rahastojen yhteensovitta -
misesta vastaavan komitean ohjeasiakirjassa tarkastellaan oikeusperustaa ja annetaan siitä lisäselvennyksiä (ks. 
2.6.1–2.6.17 kohta).
Kaudella 2014–2020 sovellettava säädöskehys edellyttää, että hallinnointikustannukset ja -palkkiot on kytkettävä 
tuloksellisuuteen, kuten loppukäyttäjille maksettaviin määriin.
Suositus 11 (a)
Komissio ei hyväksy suositusta.
Komissio katsoo, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 42 artiklan 5 kohdassa asetetut suoriteperusteista 
palkkiota koskevat pakottavat säännökset sekä delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 12 artiklassa vahvistetut 
yksityiskohtaiset suoriteperusteet luovat riittävän pohjan toivotun kannustinvaikutuksen aikaan saamiseksi. Komis -
sion mielestä muutosehdotukselle ei ole tässä vaiheessa riittäviä perusteita.
Komissio huomauttaa lisäksi, että hallintoviranomaisen on ilmoitettava seurantakomitealle säännökset, jotka 
koskevat syntyneiden hallintokustannusten tai rahoitusvälineen hallintopalkkioiden suoriteperusteista laskentaa. 
Seurantakomitea saa vuosittain raportteja edellisen kalenterivuoden aikana tosiasiallisesti maksetuista hallintokus -
tannuksista ja -palkkioista.
Suositus 11 (b)
Komissio toteaa, että suositus on osoitettu jäsenvaltioille.
Komissio on samaa mieltä siitä, että hallintoviranomaisten tulisi hyödyntää mahdollisimman hyvin nykyisiä laki -
sääteisiä vaatimuksia. Kyseisiä vaatimuksia selvennetään ja tulkitaan yksityiskohtaisesti hallinnointikustannuksia 
ja -palkkioita koskevassa ohjeasiakirjassa.
Nykyisen oikeusperustan mukaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 480/2014 12 artiklassa mainittujen suoriteperustei -
den lisäksi voidaan käyttää muitakin suoriteperusteita.
Komission vastaus 124
Suositus 12
Komissio ei hyväksy suositusta.
Tämän suosituksen toteuttamiskelpoisuudesta ja oikeasuhteisuudesta komissio katsoo, että analyysi edellyttäisi 
hallintoviranomaiselle avustuksista ja rahoitusvälineistä aiheutuvien kustannusten erottelua ja että molemmista 
tehtävistä vastaisi todennäköisesti sama henkilöstö. Avustusten ja rahoitusvälineiden sekä yhteistyössä hallinnoita -
vien ja suoraan hallinnoitavien rahoitusvälineiden kustannusrakenteet poikkeavat lisäksi toisistaan.
Tällaisen vertailevan analyysin merkityksestä komissio haluaa vielä korostaa, että avustukset ja rahoitusvälineet 
ovat kaksi eri tapaa toteuttaa ERI-rahastojen toimia, ja ne kohdistuvat erityyppisiin investointeihin.
163
Komissio hyväksyy periaatteen ERI- ja ESIR-rahastojen rahoitusvälineiden koordinoinnin optimoinnista.
Komissio julkaisi 22. helmikuuta 2016 esitteen, joka auttaa paikallisviranomaisia ja hankkeiden vetäjiä hyödyntä -
mään täysimääräisesti ESIR- ja ERI-rahastojen tarjoamia koordinoinnin, synergioiden ja täydentävyyden mahdolli -
suuksia. Kyseisellä kahdella välineellä on eri perusteet, rakenne ja säädöskehys mutta ne täydentävät toisiaan. Ne 
tukevat toinen toistaan. Esite tarjoaa yleiskatsauksen siitä, miten ESIR- ja ERI-rahastoja voidaan yhdistellä joko han -
ketasolla tai rahoitusvälineen, kuten investointijärjestelyn, kautta (ks. http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/
thefunds/fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
125 Marguerite-rahaston 
vastaukset
Vastaukset kohtaan 81 ja laatikkoon 11
Marguerite-rahaston investointirakenne perustettiin lähinnä siksi, että Marguerite-rahasto voisi toteuttaa yksittäiset 
investointinsa yksittäisten tytäryritysten kautta salkkuriskin hallinnointiin liittyvistä syistä (näin investoinnit voidaan 
pitää erillisinä). Lisäksi rakenne helpottaisi sekä investoinneista luopumista tulevaisuudessa että rahojen virtaamista 
(Marguerite-rahastosta investointeihin ja investoinneista Marguerite-rahastoon). Luxemburgin viranomaisilta haet -
tiin asiaa vahvistavaa veropäätöstä.
Tilintarkastustuomioistuin totesi kertomuksessaan, että ”on [...] mahdollista, että muita veroja [...] kierretään käyt -
tämällä tätä rakennetta”. Katsomme, että viittaus veronkiertoon saattaisi olla harhaanjohtava, sillä kyseistä termiä 
käytetään usein viitattaessa järjestelmiin, joiden avulla pyritään kiertämään veroja, jotka on lain mukaan makset -
tava. Marguerite-rahaston veroasioita hallinnoi Marguerite-rahaston neuvonantaja, jonka tehtävänä on varmistaa, 
että rahasto noudattaa verovelvoitteitaan ja maksaa kaikki veronsa.

MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?
Maksuttomat julkaisut:
  yksi kappale:  
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
  enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat:  
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_/f_i.htm),
muissa kuin EU-maissa sijaitsevista lähetystöistä (http://eeas.europa.eu/delegations/index_/f_i.htm),  
ottamalla yhteyttä Europe Direct -palveluun (http://europa.eu/europedirect/index_/f_i.htm)  
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).
(*)  Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit  
tai hotellit voivat periä puheluista maksun.
Maksulliset julkaisut:
 EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
Tapahtuma Päivämäärä
Tarkastuksen suunnittelumuistio hyväksytty/ Tarkastus alkoi 14.1.2015
Kertomusluonnos lähetetty komissioon (tai muulle tarkastuskohteelle) 11.4.2016
Lopullinen kertomus hyväksytty kuulemismenettelyn jälkeen 1.6.2016
Komission (tai muun tarkastuskohteen) viralliset vastaukset saatu kaikilla kielillä 5.7.2016
Rahoitusvälineitä käytetään yhä enemmän EU:n 
talousarviosta lainoina, vakuuksina tai pääomasijoituksina 
annettavaan rahoitustukeen. Ohjelmakaudella  2007–2013 
EU:n talousarviosta osoitettiin noin 21,5 miljardia euroa 
rahoitusvälineisiin.   Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, 
että rahoitusvälineistä saattaa olla tiettyä etua muihin 
EU:n rahoitusmuotoihin, esimerkiksi avustuksiin, 
verrattuna. Tästä huolimatta merkittävät 
täytäntöönpanoon kohdistuvat haasteet saattavat 
rajoittaa välineiden tehokkuutta.
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN