EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 21.05.1997 
KOM(97) 203 lopull. 
Komission tiedonanto 
Euroopan parlamentille j a neuvostolle 
lausunnoista, joita on annettu Euroopan telepalvelujen 
numerointipolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta 

Komission tiedonanto 
Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
lausunnoista, joita on annettu Euroopan telepalvelujen 
numerointipolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta 
Sisällysluettelo 
Tiivistelmä 2 
I Johdanto 5 
II Kuulemismenettely 6 
III Vihreän kirjan keskeisiä kohtia koskevat lausunnot 
1. Yleiset huomiot 7 
2. Operaattorin valinta / operaattorin ennaltavalinta 7 
3. Numeron siirrettävyys 11 
4. Kansallisten numerointisuunnitelmien muuttaminen 14 
5. Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus 15 
6. Euroopan numeroavaruuden hallinnointi •. 16 
7. Pitkän aikavälin eurooppalainen numerointisuunnitelma 16 
8. Aakkosnumeerinen valinta 17 
9. Internet-osoitteet 18 
IV Arviointi 
1. Suuren enemmistön tai yksimielisen kannatuksen saaneet 
näkemykset 18 
2. Lisäkäsittelyä edellyttävät kysymykset 20 
V Toiminnan painopistealueet 
1. Numerointi ja tehokkaan kilpailun varmistaminen 21 
2. Numerointi ja yhtenäismarkkinat 24 
VI Aikataulu 26 
VII Päätelmät 28 
Sanasto 28 
Luettelo kirjallisista lausunnoista 32 
TIIVISTELMÄ 
Johdanto 
Marraskuussa 1996 komissio julkaisi Euroopan telepalvelujen numerointipolitiikasta1 
vihreän kirjansa, jossa esiteltiin eri vaihtoehtoja yhteiseksi, tiettyjä numerointiin 
liittyviä aiheita koskevaksi toimintatavaksi sovittujen, kilpailukykyisiä ja vapaita 
televiestintämarkkinoita koskevien päämäärien saavuttamiseksi. Näistä 
vaihtoehdoista haluttiin kuulla eri tahoja aineiston saamiseksi sellaista 
konkreettisempaa toimintasuunnitelmaa varten, joka vastaisi tarkasti yksityis- ja 
yritysasiakkaiden ja televiestintämarkkinoiden uusien tulokkaiden tarpeita ja 
vaatimuksia, ja jossa otettaisiin huomioon nykyisten teletoiminnan rakenteiden 
asettamat rajoitukset. 
Julkiseen kuulemistilaisuuteen osallistui yli sata kiinnostunutta, ja yksityis- ja 
yrityskäyttäjien järjestöiltä, tietoliikenteen verkko-operaattoreilta ja 
palveluntarjoajilta, laite- ja ohjelmistovalmistajilta ja kansallisilta 
sääntelyviranomaisilta sekä näiden järjestöiltä saatiin noin 80 kirjallista lausuntoa. 
Vihreä kirja on myös Euroopan parlamentin talous- ja rahakomitean, talous- ja 
sosiaalikomitean ja alueiden komitean esityslistalla. Näillä foorumeilla on jo 
alustavasti vaihdettu mielipiteitä, mutta virallisia kantoja ei vielä ole muodostettu. 
Televiestinnän sekakomitea, johon kuuluu unionin tietoliikenteen verkko-
operaattoreiden ja palveluntarjoajien johtoa ja ammattijärjestöjen edustajia, julkisti 
kantansa 28. helmikuuta. 
Lausuntokierroksen tulokset 
Lausunnoissa on laajasti tuettu vihreän kirjan ehdotuksia ottaa käyttöön 
puhelukohtainen operaattorin valinta, operaattorin ennaltavalinta ja operaattorin 
numeron siirrettävyys, joiden tarkoituksena on mahdollistaa asiakkaalle hyöty uusista 
kilpailutetuista markkinoista. Lausuntoja voidaan myös käyttää pohjana 
määriteltäessä niitä palveluita ja palveluntarjoajia, joille nämä numerointitoiminnot 
ovat pakollisia, sekä toimintojen käyttöönoton aikataulua. 
Lausunnoista kävi lisäksi ilmi se, miten tärkeää on, että kansalliset 
numerointisuunnitelmat antavat kaikille markkinoilla toimijoille on yhtäläiset 
määrälliset ja laadulliset mahdollisuudet käyttää numero varoja. Tätä pidettiin yleisesti 
keskeisenä edellytyksenä tasapuoliselle pääsylle vapautetuille 
televiestintämarkkinoille. 
KOM(96)590 lopull., 20.11.1996 
Laajalti oltiin yhtä mieltä '388'-maatunnukseen perustuvan Euroopan 
puhelinliikenteen numerointiavaruuden perustamisesta niin nopeasti kun se on 
mahdollista sen jälkeen, kun kansainvälinen teleliitto ITU on virallisesti varannut 
tämän tunnuksen yleiseurooppalaisille palveluille. Kyseisen tunnuksen olisi katettava 
suuri joukko erilaisia palvelutyyppejä, ja samalla eri palvelujen hintojen olisi oltava 
helposti käyttäjän saatavilla. Eurooppalaisen numerointiavaruuden hallinnointia 
koskevissa ehdotuksissa viitattiin CEPTin (Conférence Européenne des Postes et 
Telecommunications) tai ECTRAn (European Committee of Telecommunications 
Regulatory Affairs) alaisuudessa toteutettavaan malliin. 
Kannatusta sai myös kansallisten numerointisuunnitelmien keskipitkän aikavälin 
lähentäminen niin, että numerointisuunnitelmiin ei enää tarvitsisi tehdä suuria 
lisämuutoksia. Yhteistä ITU-T:n suosituksen E. 161 vaihtoehto A:han perustuvaa 
kantaa aakkosnumeeriseen valintaan pidettiin hyvänä ajatuksena. Yleisesti oltiin sitä 
mieltä, että ajatus pitkän aikavälin numerointisuunnitelmasta yhdenmukaiseksi 
eurooppalaiseksi numerointiympäristöksi vaatisi lisäselvityksiä erityisesti 
kustannushyödyn osalta, ja sitä pitäisi tarkastella 10-20 vuoden aikajänteellä. 
Internet-osoitteisiin liittyvien kysymysten analyysi hyväksyttiin, mutta useimmat 
olivat sitä mieltä, että mahdolliset ongelmat ratkaistaan itsesääntelyllä pikemminkin 
kuin lainsäädännöllisin keinoin. Eurooppalaisten etujen valvonnassa katsottiin 
kuitenkin olevan parantamisen varaa. 
Ehdotetut tavoitteet 
Kuulemistilaisuuden ja lausuntojen perusteella komissio pitää seuraavia tavoitteita 
sopivina operaattorin valinnan, operaattorin esivalinnan ja numeron siirrettävyyden 
käyttöönotolle ja Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden perustamiselle: 
1. tammikuuta 1998 : 
• puhelukohtainen operaattorin valinta kaikilla paikallisliittymiä tarjoavilla, 
merkittävän markkinaosuuden omaavilla operaattoreilla kaikissa jäsenvaltioissa, 
joissa edellytetään markkinoiden täydellistä vapautta kyseiseen päivämäärään 
mennessä, ja jos pidemmistä siirtymäajoista on sovittu, tuon siirtymäajan loppuun 
mennessä. 
1. tammikuuta 1999 : 
• 388-maatunnukseen perustuva Euroopan puhelinliikenteen numerointiavaruus 
käytössä 
1. tammikuuta 2000: 
• operaattorin ennaltavalinta mahdollinen käyttäjälle kaikilla kiinteän verkon 
paikallisliittymiä tarjoavilla, merkittävän markkinaosuuden omaavilla 
operaattoreilla kaikissa jäsenvaltioissa 
operaattorin numeron siirrettävyys kaikilla kiinteän verkon paikallisliittymien 
tarjoajilla 
• numeron siirrettävyys kaikilla muin kuin maantieteellisin perustein numeroituja 
erityispalveluita (maksuton, yhteisesti kustannettava, lisämaksullinen palvelu) 
tarjoavilla operaattoreilla 
Toimintasuunnitelma 
Lausuntokierroksen perusteella komissio ehdottaa edellä olevien tavoitteiden 
saavuttamiseksi toimenpiteille seuraavaa aikataulua: 
v. 1997 
puoliväliin 
mennessä Neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöslauselmat, joissa 
vahvistetaan lausuntokierroksen perusteella laadittu tärkeysjärjestys 
ja aikataulu 
Komission katsaus kansallisiin numerointisuunnitelmiin 
kilpailudirektiivin säännöksiä silmällä pitäen 
v. 
loppuun 
mennessä 1997 Ehdotus aiheellisista lainsäädännöllisistä toimenpiteistä operaattorin 
ennaltavalinnan ja numeron siirrettävyyden saatavuuden 
varmistamiseksi yhteismarkkinoilla 1. tammikuuta 2000 mennessä 
ETOn kertomus, joka sisältää yksityiskohtaisen kuvauksen 
kansallisista numerointisuunnitelmista 
Aakkosnumeerisia näppäimistöjä koskevan ETSIn standardin 
hyväksyminen 
Käynnistetään selvitykset 1) mahdollisista vähimmäisvaatimuksista 
ja standardointiedellytyksistä, jotka liittyvät numeron 
siirrettävyyden pitkän aikavälin ratkaisuun ja 2) vaihtoehtoisesti 
näytöllä näkyvästä tai palvelupuhelun yhteydessä ilmoitettavasta 
käyttäjälle suunnatusta hintatiedosta 
v. 1998 
loppuun 
mennessä Tutkitaan mahdollisuuksia laajentaa vaatimus operaattorin 
valinnasta ja numeron siirrettävyydestä koskemaan myös 
matkaviestinoperaattoreita 
alkuvuoteen 
1999 
mennessä Aiheelliset lainsäädännölliset toimenpiteet operaattorin 
ennaltavalinnan ja numeron siirrettävyyden saatavuuden 
varmistamiseksi yhteismarkkinoilla 1. tammikuuta 2000 mennessä 
Jäsenvaltiot ottavat käyttöön Euroopan puhelinliikenteen 
numeroavaruuden tunnuksen '388' 
Komissio julkistaa yhteiset suuntaviivat oikeudenmukaisista ja 
kilpailua edistävistä järjestelyistä numeron siirrettävyyden 
kustannusten jakamiseksi 
Komission suositukset kansallisten numerointisuunnitelmien 
lisämuutoksista kilpailuedellytysten ja kansallisten 
numerointisuunnitelmien asteittaisen lähentämisen mukaisesti 
v. 1999 
loppuun 
mennessä Tutkitaan tarvetta laajentaa operaattorin valintaan liittyviä 
vaatimuksia koskemaan myös sellaisia kiinteiden tilaajaliittymien 
tarjoajia, joilla ei ole merkittävää markkina-asemaa 
alkuvuoteen 
2000 
mennessä Vapaista televiestinnän yhtenäismarkkinoista ja ETNS:stä saadun 
kokemuksen perusteella tehtävät lisätutkimukset eurooppalaisen 
yhdenmukaisen numerointiympäristön tarpeesta ja 
kustannushyödyistä. 
I. JOHDANTO 
Euroopan unionin vapaiden televiestintämarkkinoiden synnyn myötä on numeroiden 
saatavuudesta ja asianmukaisista oikeudenmukaisuuteen, avoimuuteen ja 
syrjimättömyyteen perustuvista numerointimekanismeista tullut ehdoton edellytys 
tehokkaalle kilpailulle, innovaatioille ja asiakkaiden valinnanvapaudelle. 
Tämän lisäksi Euroopan numerointiympäristön peruspiirteet, jotka tällä hetkellä 
koostuvat kansallisista numerointisuunnitelmista ja maailmanlaajuisista 
numerointivaroista, vaikuttavat todennäköisesti merkittävästi mahdollisuuksiin 
kehittää yleiseurooppalaisia palveluita yhtenäismarkkinoilla. 
Euroopan numerointiympäristöön vaikuttavaa numerointipolitiikkaa kehitetään 
parhaillaan kansallisella, yhteisön, koko Euroopan ja maailmanlaajuisella tasolla ja 
monissa eri organisaatioissa. Tämä menettely noudattaa toissijaisuusperiaatetta, jonka 
mukaan toimenpiteet on suoritettava sopivimmalla tasolla. 
Euroopan unionissa nykyisiä ja tulevia numerointirakenteita on arvioitava suhteessa 
vapaiden ja kilpailutettujen telepalvelumarkkinoiden tavoitteeseen koko unionissa ja 
tehokkaiden yhtenäismarkkinoiden luomisen tavoitteeseen. 
Näistä syistä komissio julkaisi vihreän kirjansa Euroopan telepalvelujen 
numerointipolitiikasta2, jossa esiteltiin eri vaihtoehtoja yhteiseksi, tiettyjä 
numerointiin liittyviä aiheita koskevaksi toimintatavaksi sovittujen kilpailukykyisiä ja 
vapaita televiestintämarkkinoita koskevien päämäärien saavuttamiseksi. Näistä 
vaihtoehdoista pyydettiin lausuntoja eri tahoilta aineiston saamiseksi sellaista 
konkreettisempaa toimintasuunnitelmaa varten, joka vastaisi tarkasti yritys- ja 
yritysasiakkaiden ja televiestintämarkkinoiden uusien tulokkaiden tarpeisiin ja 
vaatimuksiin ja jossa otettaisiin huomioon nykyisten teletoiminnan rakenteiden 
asettamat rajoitukset. 
KOM(96)590 lopull., 20.11.1996 
II. KUULEMISMENETTELY 
Vihreässä kirjassa pyydettiin kaikkien asianosaisten tahojen lausuntoja ja mielipiteitä 
sellaisen numerointiympäristön suuntaviivoista ja piirteistä, joka voisi edistää 
todellista kilpailua vapailla televiestintämarkkinoilla ja vaikuttaa 
yhtenäismarkkinoiden syntyyn käyttäjiä hyödyttävästi. 
Vihreä kirja julkistettiin marraskuussa 1996 ja julkinen kuulemistilaisuus, johon 
osallistui yli sata kiinnostunutta, järjestettiin 5. helmikuuta 1997. 
Koti-ja yrityskäyttäjien järjestöiltä, verkko-operaattoreilta ja palveluntarjoajilta, laite-
ja ohjelmistovalmistajilta ja kansallisilta sääntelyviranomaisilta sekä näiden 
järjestöiltä saatiin noin 80 kirjallista huomautusta. 
Vihreä kirja on myös Euroopan parlamentin talous- ja rahakomitean, talous- ja 
sosiaalikomitean ja alueiden komitean esityslistalla. Näillä foorumeilla on jo 
alustavasti vaihdettu mielipiteitä, mutta virallisia kantoja ei vielä ole muodostettu. 
Televiestinnän sekakomitea, johon kuuluu unionin verkko-operaattoreiden ja 
palveluntarjoajien johtoa ja ammattijärjestöjen edustajia, julkisti kantansa 28. 
helmikuuta. 
Liitteessä on luettelo komissiolle lähetetyistä kirjallisista lausunnoista. 
III. VIHREÄN KIRJAN KESKEISIÄ KOHTIA KOSKEVAT LAUSUNNOT 
II1.1 Yleiset huomiot ——— . 
Vihreä kirja numeroinnista toivotettiin laajalti tervetulleeksi ja siinä käsitellyt asiat 
tunnustettiin ensiarvoisen tärkeiksi tehokkaan kilpailun kannalta Euroopan 
televiestinnän yhtenäismarkkinoilla. Vihreää kirjaa kiiteltiin pyrkimyksestä herättää 
henkiin keskustelua Euroopan tasoisesta numeroinnista ja yrityksestä luonnostella 
yhdenmukainen näkemys numerointiasioista yhdistettynä konkreettisiin 
toimintaehdotuksiin. 
Samalla kuitenkin huomautettiin, että kaikissa numeroinnin muutoksissa ja 
numerointimekanismeissa painopisteen tulisi olla käyttäjän tarpeissa. 
Numerointisuunnitelmiin tehdyt muutokset aiheuttavat aina huomattavia haittoja niin 
yritys- kuin yksityiskäyttäjillekin, ja niihin olisikin ryhdyttävä vain, jos hyödyt ovat 
selkeästi kustannuksia suuremmat. 
Eräs kuluttajajärjestö ja useat palveluntarjoajat pitivät tärkeänä puolueetonta 
tiedotuskampanjaa uusien mahdollisuuksien, erityisesti numeron siirrettävyyden, 
operaattorin valinnan ja euroopanlaajuisten palvelunumeroiden, saattamiseksi ajoissa 
käyttäjien tietoon. Käyttäjien olisi saatava selkeitä ohjeita siitä, miten näistä uusista 
vaihtoehdoista voi hyötyä. 
Vakiintuneet operaattorit vaativat, että keskeiset numerointimekanismit olisi 
yhdenmukaistettava ja sovitettava ajallisesti yhteen koko Euroopan unionissa, jotta 
vältyttäisiin kilpailun vääristymiltä. Jotkut operaattorit pelkäsivät, että tällainen 
menettely johtaisi epätoivottuihin viiveisiin niissä maissa, jotka ovat valmiita 
etenemään nopeammin. Kansalliset sääntelyviranomaiset katsoivat, että eri 
jäsenvaltioissa tulisi olla eri määräajat toimeenpanolle sen mukaan, mikä on 
verkkojen kehitystaso ja millaiset siirtymäajat telepalvelujen vapauttamiselle on 
myönnetty. 
Lukuisista lausunnoissa epäiltiin, että vihreässä kirjassa annetaan liian optimistinen 
kuva numerointimuutosten ja uusien mekanismien hyödyistä ja aliarvioidaan niistä 
syntyvät kustannukset. 
III.2 Operaattorin valinta / Operaattorin ennaltavalinta 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Operaattorin valinnan käyttöönotto kahdessa vaiheessa: puhelukohtaisen 
operaattorin valinnan käyttöönotto 1.1.1998 mennessä ja operaattorin 
ennaltavalinnan käyttöönotto 1.1.2000 mennessä. 
Lausunnot -
Keskeiset kysymykset 
Koskeeko velvoite vain kiinteän verkon vai myös matkaviestinverkon 
operaattoreita? 
Koskeeko velvoite vain operaattoreita, joilla on merkittävä markkina-asema, vai 
myös uusia tulokkaita? 
Helppo valinta vai tasavertainen valinta? 
Muut kysymykset 
• Kustannusmekanismi 
• Laskutusjärjestelyt 
• Tekninen toteutettavuus 
• Tunnusten allokointi 
• Oletusarvoisen operaattorin määrittelemismenetelmä 
• Ajoitus • 
• 
Operaattorin valinnan mahdollinen kilpailua lisäävä vaikutus tunnustettiin laajalti 
sekä niiden keskuudessa, jotka juuri tästä syystä kannattavat nopeaa ja laajaa 
käyttöönottoa, että samasta syystä varovaisempaa ja rajoitetumpaa lähestymistapaa 
haluavien keskuudessa. Lausunnoissa keskityttiin sisällytettäviin palvelutyyppeihin 
(kiinteä ja matkaviestinverkko), operaattoriluokkiin, jotka velvoitetaan tarjoamaan 
operaattorin valintaa (vain operaattorit, joilla on merkittävä markkina-asema, vai 
kaikki), ja erilaisten operaattorin valintamekanismien etuihin. 
Matkaviestinverkko vastaan kiinteä verkko 
Matkapuhelinverkon operaattorit olivat tyypillisesti sitä mieltä, että 
matkapuhelinalaan ei pitäisi soveltaa operaattorin valintaa, koska ala on jo tarpeeksi 
kilpailtu. Jotkut huomauttivat myös operaattorin valinnan käyttöönotosta 
matkapuhelinverkoissa aiheutuvista teknisistä ongelmista, joihin olisi ensin 
kehitettävä standardoidut ratkaisut. Kaukopalvelujen tarjoajat vaativat puolestaan, että 
kaikki niin kiinteän kuin matkapuhelinverkonkin paikallisliittymien tarjoajat olisi 
velvoitettava tarjoamaan operaattorin valintaa. 
Vakiintuneet operaattorit vastaan uudet tulokkaat 
Jotkut kiinteän verkon paikallisliittymien tarjoajat olivat sitä mieltä, että väittely 
operaattorin valinnasta perustuu sille väärälle olettamukselle, että paikallisliittymä on 
julkinen hyödyke eikä kilpailutettu tuote. Ne pitivät operaattorin valintaa hyödyllisenä 
tilapäisenä keinona alentaa merkittävän markkina-aseman omaavien operaattoreiden 
ulkomaan- ja kaukopuheluista veloittamia hintoja. Yleinen paikallisliittymien 
tarjoajien velvoite tarjota operaattorin valintaa vähentäisi kuitenkin halukkuutta 
sijoittaa paikalliseen infrastruktuuriin. Erityisesti kauko- ja kansainvälisten palvelujen 
tarjoajat eivät hyväksyneet näitä näkökohtia vaan uskoivat, että sääntelyn ei pitäisi 
suosia yhtä tiettyä kilpailun (infrastruktuuria tai palveluita koskevan kilpailun) 
tuloksena syntynyttä rakennetta. Edelleen ne lisäsivät, että operaattorin valinta myös 
kannustaa sijoittamaan tilaajaliittymiin, kun otetaan huomioon asiakasomisteisuuden 
tärkeys. 
"Helppo valinta"3 vastaan "tasavertainen valinta"4 
Mitä tulee operaattorin valintamekanismiin, pieni vähemmistö oli sitä mieltä, että 
helppo valinta on riittävä keino mahdollistaa kilpailu kauko- ja ulkomaanpuheluiden 
hintojen alentamiseksi. Lisäksi arveltiin, että silloin kun helppo valinta jo on 
olemassa, pakollisesta siirtymisestä tasavertaiseen valintaan aiheutuvat kustannukset 
eivät olisi suurempia kuin hyödyt. 
Joka tapauksessa enemmistössä lausuntoja, eikä ainoastaan kauko- ja 
ulkomaanpuheluiden markkinoiden uusien tulokkaiden ja yritys- ja yksityiskäyttäjien 
lausunnoissa, vaan myös vakiintuneiden operaattoreiden ja kansallisten 
sääntelyviranomaisten lausunnoissa kannatettiin siirtymistä myöhemmin täysin 
tasavertaiseen valintaan. Useat kansainvälisten palvelujen tarjoajat ilmaisivat huolensa 
siitä mahdollisuudesta, että helppo valinta on täysin riittämätön luomaan tehokasta 
kilpailua, koska se niin voimakkaasti suosii vakiintuneita operaattoreita. He sanoivat 
kokemuksen osoittavan, että asiakkaat kokevat hankalana ylimääräisten numeroiden 
valinnan, jota tarvitaan muun kuin paikallisliittymän tarjoajan oletusarvoksi 
määrittelemän operaattorin valitsemiseen. Oletusarvoinen operaattori on useimmissa 
tapauksissa vakiintunut operaattori myös täysin vapailla markkinoilla. 
Samassa yhteydessä vakiintuneet operaattorit painottivat, että kilpailua edistävät 
numerointimekanismit otetaan yhdenmukaisesti ja samanaikaisesti käyttöön koko 
EU:n alueella, jotta vältyttäisiin kilpailun vääristymiltä (ks. jäljempänä kohta 
"Ajoitus"). 
Kustannuslaskelmat 
Monissa lausunnoissa korostettiin, että on tärkeää saada oikeudenmukaisia ja 
rehellisiä laskelmia liityntämaksuista, joita paikallisliittymien tarjoajat voivat veloittaa 
valitulta operaattorilta, koska niillä on merkittävä vaikutus valitun operaattorin 
voittomarginaaliin. Paikallisliittymiä on käsiteltävä tarpeeksi pieninä 
kokonaisuuksina, mikä on ehdoton edellytys sen varmistamiseksi, että valittu 
operaattori ja tämän asiakas maksavat ainoastaan paikallisoperaattorin verkon sen 
osan käytöstä, jota tarvitaan puhelun muodostamiseen. Tärkeä seikka on myös se, 
3 Helppo valinta tarkoittaa operaattorin valinnan yhteydessä tilannetta, jossa paikallisliikenteen 
operaattori on määritellyt oletusarvoisen kaukopuheluoperaattorin, mutta kuitenkin niin, että käyttäjä 
voi puhelukohtaisesti valita toisen operaattorin valitsemalla tämän (lyhyt-) tunnuksen. 
4 Operaattorin valinnan yhteydessä tasavertaisella valinnalla tarkoitetaan tilannetta, jossa käyttäjä 
valitsee itse ennalta oletusarvoisen kaukopuhelujen operaattorin ja voi muuttaa operaattoria 
puhelukohtaisesti. 
IX) 
laskuttaako paikallisliittymän tarjoaja myös muodostumattomista puheluista (linja 
varattu, ei vastausta). 
Laskutusjärjestelyt 
Kustannuslaskelmiin liittyy kysymys laskutusjärjestelyistä. Lausunnoista ei käynyt 
ilmi muita suuntauksia kuin se, että laskutusjärjestelyitä pidetään tärkeänä asiana. 
Useissa lausunnoissa katsottiin, että asiakkaiden laskuttaminen suoraan on tärkeää 
palveluntarjoajille liikenimen vakiinnuttamisen ja asiakassuhteen rakentamisen 
kannalta. Tämä edellyttää kuitenkin sitä, että paikallisverkosta voidaan lähettää 
kutsuvan tilaajan tunnistustiedot kaukopuheluoperaattorille. Osan mielestä valitulla 
operaattorilla tulee olla valinnanmahdollisuus suoran laskutuksen ja alihankinnan 
välillä sen mukaan, mitä neuvotteluissa paikallisliittymän tarjoajan kanssa sovitaan. 
Eräs kuluttajajärjestö huomautti, että olisi käyttäjien etujen mukaista siirtää laskutus 
kolmannelle osapuolelle, jotta valinnanvapauden käyttäminen vaihtelemalla 
operaattoria ei johtaisi yhtä moneen laskuun kuin on käytettyjä operaattoreita. 
Tekninen toteutettavuus 
Operaattorin valinnan ja operaattorin ennaltavalinnan teknistä toteutettavuutta 
ehdotetussa aikataulussa ei asetettu kyseenalaiseksi, muiden kuin analogisiin 
keskuksiin liitettyjen tilaajaliittymien osalta. Erityisesti kutsuvan tilaajan 
tunnistustietojen (CLI) puuttuminen tällaisilta liittymiltä nähdään ongelmana, koska 
nämä tiedot ovat välttämättömiä, jotta valittu operaattori voi identifioida asiakkaansa. 
Katsottiin, että ei ole tarpeellista pelkästään operaattorin ennaltavalinnan 
mahdollistamiseksi vaatia tällaisten analogisten keskusten korvaamista digitaalisilla, 
jos digitalisointi kuuluu jo investointisuunnitelmiin. 
Operaattoritunnukset 
Operaattoritunnusten osalta monien mielestä oli liian myöhäistä yhdenmukaistaa 
tunnuksia Euroopan tasolla , koska eri jäsenvaltiot ovat jo varanneet erilaisia 
tunnussarjoja operaattorin valintaa varten. Näiden sarjojen yhdenmukaistaminen juuri, 
kun ne on otettu käyttöön, olisi kallista ja aiheuttaisi häiriöitä ja sekaannusta. 
Muissa tunnuksia koskevissa lausunnoissa painotettiin valintapariteetin tärkeyttä 
suhteessa vakiintuneeseen operaattoriin sekä lyhyitä tunnuksia, jotka on helppo 
muistaa ja joita soittaja ei jätä pituuden vuoksi käyttämättä siksi, että ei voi 
esiohjelmoida päätelaitteeseen. Toisaalta yksinumeroisia tunnuksia pidettiin 
riittämättöminä, koska sellaisia riittää vain kuudelle tai seitsemälle vaihtoehtoiselle 
operaattorille. 
Useat sääntelyviranomaiset totesivat, että operaattoritunnuksen myöntäminen riippuisi 
tietyn operaattorin kyvystä kattaa koko kansallinen alue (tai suurin osa siitä). Toiset 
huomauttivat, että käyttämällä eri pituisia operaattoritunnuksia voitaisiin edistää 
sijoituksia infrastruktuuriin allokoimalla lyhyet tunnukset infrastruktuuriin 
panostaville operaattoreille ja pidemmät palveluihin painottuville operaattoreille. 
5 yhdenmukaistamisen ensimmäisessä vaiheessa noudatettaisiin Euroopaassa yhteistä tunnusrakennetta 
(esim.. lOxy), jossa jätettäisiin xy-osan allokointi kansalliselle tasolle; toisessa vaiheessa xy-osa 
allokoitaisiin Euroopan tasolla niin, että tietyn operaattorin voisi valita samalla tunnuksella kaikkialla 
Euroopassa. 
1-1 
Siirtyminen tasavertaiseen valintaan 
Operaattorin ennaltavalintaa kannattavien keskuudessa annettiin laajaa tukea sille, että 
asiakas vaihtaa itse oletusarvoisen kaukopuheluoperaattorin, ja asiakkaan valintaan 
pyritään vaikuttamaan markkinointikampanjoiden avulla. Menetelmä, jossa 
sääntelyviranomaiset pyytävät kaikkia tilaajia äänestämään, minkä operaattorin he 
mieluiten haluavat oletusarvoiseksi kaukopuheluoperaattoriksi, herätti laajaa 
vastustusta markkinoilla toimijoiden keskuudessa. Eräs kuluttajajärjestö oli kuitenkin 
sitä mieltä, että sääntelyviranomaisella tulisi olla vahva rooli kuluttajille 
tiedottamisessa ja täydellisen ja puolueettoman tiedon tarjoamisessa kuluttajille. 
Ajoitus 
Kansalliset sääntelyviranomaiset ja vakiintuneet operaattorit esittivät vahvoja 
mielipiteitä tarpeesta yhdenmukaistaa ja sovittaa ajallisesti yhteen muun muassa 
operaattorin valinnan ja ennaltavalinnan käyttöönotto koko EU:ssa. Koska erityisesti 
operaattorin valinnalla ja ennaltavalinnalla on merkittäviä kilpailuvaikutuksia, 
enemmistö uskoi, että jos eri jäsenvaltioissa noudatettaisiin eriaikaisesti eri 
mekanismeja, tästä seuraisi kilpailun vääristymiä, joita ei voida hyväksyä. Pieni 
vähemmistö oli vastakkaista mieltä ja sanoi, että valintamekanismin tulisi perustua 
kilpailutilanteeseen kyseisillä kansallisilla markkinoilla sekä verkon tekniseen 
kehitysasteeseen. 
Siitä tuntuu kuitenkin vallitsevan yleinen yksimielisyys, että operaattorin valinta ja 
ennaltavalinta sovitetaan ajallisesti yhteen puhelunvälitystoiminnan vapauttamisen 
kanssa, mikä merkitsee sitä, että niissä jäsenvaltioissa, joille on sovittu ylimääräisä 
siirtymäkausia, myös operaattorin valinnan ja ennaltavalinnan käyttöönotto siirtyy 
kyseisiin myöhempiin määräaikoihin. Jotkut operaattorit huomauttivat, että näissä 
tapauksissa helpon valinnan välivaihe tulisi ohittaa, jotta tasavertainen valinta 
toteutuisi samanaikaisesti koko Euroopan unionissa. 
Monet eri palveluntarjoajat pitävät kaksivaiheista etenemistapaa tarpeettomana ja ei-
toivottavana. Niiden mielestä operaattorin ennaltavalinnan lykkäämiselle ei ole muita 
todellisia syitä kuin nykyisten markkinaosuuksien turvaaminen. Enemmistö kuitenkin 
kannattaa operaattorin valinnan pakollista käyttöönottoa jossakin muodossa 1.1.1998 
mennessä ja operaattorin ennaltavalinnan käyttöönottoa 1.1.2000 mennessä. Myös 
niille operaattoreille ja käyttäjäjärj estoille, joiden mielestä aikataulu voisi olla 
kunnianhimoisempi, tämä tuntuu olevan hyväksyttävä ehdotus. 
III.3 Numeron siirrettävyys 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Numeron siirrettävyyden käyttöönotto (kiinteän verkon) paikallisliittymille 1.1.1998 
alkaen ja viimeistään 1.1.2000 mennessä kaikissa merkittävissä väestökeskittymissä 
ja 1.1.2000 lähtien matkaviestinverkoissa ja erityispalveluissa. 
1-2 
Lausunnot 
Keskeiset kysymykset 
• kattavuus (palvelutyypit) 
• kustannusten j akomekanismi 
• tekniset ratkaisut 
• ajoitus 
Yleisesti ollaan samaa mieltä siitä, että numeron siirrettävyys on tärkeää 
paikallisliittymien tarjoajien välisen todellisen kilpailun aikaansaamiseksi. 
Tärkeimmät kiistan aiheet ovat tekninen toteutettavuus, toteutuskustannukset ja se, 
miten kustannukset jaetaan operaattoreiden kesken. 
Kattavuus 
Kuten operaattorin valinnankin kohdalla, matkaviestinverkon operaattorit vastustavat 
ratkaisua, sillä heidän mielestään siirrettävyyttä ei alan nykyisessä 
markkinatilanteessa tarvita ja toteutuskustannukset olisivat suuremmat kuin hyödyt. 
Mitä tulee asiakkaiden toiveisiin tässä asiassa, useat matkaviestinverkon operaattorit 
toteavat, että matkaviestinkäyttäjille numeron vaihtaminen ei ole merkittävä 
haittatekijä. Yksi matkapuhelinverkon operaattori, joka kannattaa 
matkaviestinnumeron siirrettävyyttä, viittaa kuitenkin markkinatutkimukseen, jossa 
väitetään, että 40 % matkapuhelimen käyttäjistä erityisesti yrityssektorilla pitää 
numeron muuttumista merkittävänä esteenä verkko-operaattorin vaihtamiselle. Myös 
eräs merkittävä kuluttajajärjestö ilmaisee kannatuksensa numeron siirrettävyydelle 
myös matkaviestinsektorilla. 
Yleisesti ollaan yhtä mieltä siitä, että numeron siirrettävyyden on oltava 
vastavuoroista, mikä tarkoittaa sitä, että sekä vakiintuneiden että uusien 
operaattoreiden olisi tarjottava asiakkailleen tätä mahdollisuutta. 
Toisin kuin vihreän kirjan ehdotuksessa (ja yhteenliittämisdirektiivissä) monissa 
lausunnoissa kannatettiin yleistä alueellista kattavuutta pikemminkin kuin 
vaiheittaista etenemistä, jossa ensimmäisessä vaiheessa edellytetään vain suurimpien 
väestökeskittymien kattavuutta, koska jälkimmäinen vaihtoehto saattaisi vähentää 
halukkuutta sijoittaa infrastruktuuriin harvaan asutuilla alueilla. 
Useat kansainväliset operaattorit ja jotkut sääntelyviranomaiset painottavat, että 
numeron siirrettävyys on erityispalveluissa (maksuton, lisämaksullinen ja yhteisesti 
kustannettava palvelu) kiireellisesti toteutettava ominaisuus, koska tällaisten 
numeroiden haltijat ovat vieläkin haluttomampia vaihtamaan operaattoria, jos se 
edellyttää myös numeron vaihtamista. 
Maantieteellistä siirrettävyyttä (numero pysyy samana muutettaessa asuinpaikkaa) ei 
pidetä tärkeänä ominaisuutena tavallisen kuluttajan kannalta, mutta sitä pidettiin 
1-3 
erittäin toivottavana yritys- ja yhteisöasiakkaiden kohdalla. Ongelma voidaan 
kuitenkin ratkaista muin kuin maantieteellisin perustein määräytyvien numeroiden 
avulla6 
Kuluttajärjestot ja operaattorit tähdensivät, että nykyiset numerot sisältävät tärkeää 
hinnoittelutietoa, joka olisi säilytettävä (esim. onko kyseessä kaukopuhelu tai 
lisämaksullinen puhelu). Numeron siirrettävyys ei saisi vaikeuttaa puhelun hinnan 
ennakoimista. 
Tekniset ratkaisut 
Yhtä mieltä ollaan siitä, että kaikki keskuksen toimintoihin perustuvat tavat toteuttaa 
numeron siirrettävyys, esimerkiksi puhelun etäsiirto tai drop-back-menetelmä, ovat 
pitkällä aikavälillä huonoja ratkaisuja, koska ne ovat tehottomia ja saattavat heikentää 
verkon palvelujen tasoa. Lisäksi numeron vastaanottava operaattori on riippuvainen 
aikaisemman operaattorin puhelunohjauksesta, ja puhelun edelleen reitittämisestä 
aiheutuvat kustannukset ovat korkeita, eikä niiden alentamiselle ole kannustinta. 
Yhtä mieltä ollaan myös siitä, että teknisesti ja taloudellisesti ehdottomasti paras 
ratkaisu numeron siirrettävyyden toteuttamiseksi on rinnakkaistietokanta, johon 
kaikilla operaattoreilla on tasavertainen pääsy ilman keskinäistä riippuvuutta. Useissa 
lausunnoissa ollaan kuitenkin sitä mieltä, että tietokantaratkaisun kustannukset on 
aliarvioitu. Toisaalta eräs kansainvälinen operaattori katsoi, että älyverkkoratkaisun 
käyttöönoton tulisi olla muodollinen edellytys, jonka toteuttamiselle tulisi asettaa 
määräajat. 
Eräässä toisessa lausunnossa ehdotettiin, että pitäisi FCC:n esimerkkiä seuraten 
määritellä pitkän aikavälin ratkaisua varten vähimmäisvaatimukset, joissa otettaisiin 
huomioon nykyisten kansallisten numerointisuunnitelmien ominaispiirteet ja 
eroavaisuudet niin, että keskusten valmistajat voisivat kehittää yhteistä standardia. 
Jotkin sääntelyviranomaiset vaativat, että numeron siirrettävyyden toteutusmenetelmät 
tulisi jättää niiden päätettäväksi, ja vastaavasti vakiintuneet operaattorit katsoivat, että 
tekniset ratkaisut kuuluisivat niiden tehtäviksi, olettaen että yhteensopivuus 
turvattaisiin ETSI:n standardein. 
Kustannukset ja kustannusten jakaminen 
Arvioitujen kustannusten tueksi esitettiin vain vähän todisteita. Eri ratkaisujen 
kokonaiskustannuksia ja tapaa, jolla kyseiset operaattorit ne jakaisivat, käsiteltiin 
monissa lausunnossa ja erilaisissa lausunnoissa, joskaan ei aina kovin perusteellisesti. 
6 Muin kuin maantieteellisin perustein määritelly numerot ovat (kansallisia) numerosarjoja, jotka eivät 
ole sidoksissa tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, kaupunkiin tai paikallisyhteisöön. Niitä käytetään 
esimerkiksi maksuttomissa, yhteisesti kustannettavissa ja lisämaksullisissa palveluissa. 
7 Numeron siirrettävyyden muoto, jossa siirretty numero voidaan tunnistaa vain alkuperäisessä 
paikalliskeskuksessa. 
14 
Kaikki olivat kuitenkin samaa mieltä oikeudenmukaisen kustannustenjakomekanismin 
tärkeydestä numeron siirrettävyyden onnistuneen toteuttamisen kannalta. 
Tätä asiaa koskevan erityiskokemuksensa perusteella eräs operaattori ehdotti 
kustannusten kohdentamistapaa, jossa hallinnollisista ja liittymäkohtaisista 
puhelunmuodostuskustannuksista vastaisi vastaanottava operaattori, kukin operaattori 
vastaisi omaan järjestelmäänsä liittyvistä puhelunmuodostuskustannuksista ja muista 
siirtokustannuksista vastaisi luovuttava operaattori, jolle kustannukset korvautuisivat 
yleisistä verkkomaksuista. Tämä rohkaisisi käyttämään mahdollisimman tehokkaita 
reititysmenetelmiä. Tällaisessa tilanteessa pitäisi tosin olla mahdollisuus määritellä 
tilapäisiä lisäsiirtomaksuja vastaanottavalle operaattorille tehokkaan reitityksen 
mahdollistamiseksi. 
Älyverkkoratkaisun osalta eräs kansainvälinen operaattori ehdotti kaikilta 
palveluntarjoajilta perittäviä palveluosuuksiin perustuvia maksuja kattamaan 
tarpeellisen tietokannan luomisesta ja hallinnasta koituvia yhteisiä kustannuksia. 
Ehdotettiin myös, että komission olisi annettava yksityiskohtaisia ohjeita 
kustannusasioissa. 
Ajoitus 
Monet vakiintuneista operaattoreista painottivat, miten tärkeää on sovittaa ajallisesti 
yhteen numeron siirrettävyyden käyttöönotto, kun taas toisten mielestä asteittainen 
käyttöönotto olisi parempi ratkaisu, jotta operaattorit voisivat sisällyttää numeron 
siirrettävyyden käyttöönoton yleisiin verkonparannusohjelmiinsa. 
Mitä tulee käyttöönottopäivämäärään, numeron siirrettävyys on jo toteutettu useissa 
jäsenvaltioissa ja toteutetaan joissakin jäsenvaltioissa ensi vuoteen mennessä. Nämä 
jäsenvaltiot ja niiden operaattorit eivät pitäneet ehdotettua aikataulua tarpeeksi 
kunnianhimoisena. Myös käyttäjien etujärjestöt, laitevalmistajat ja vaihtoehtoisia 
liittymiä tarjoavat ehdottivat aikaisempia määräaikoja. 
Muutamat sääntelyviranomaiset ja vakiintuneet operaattorit katsoivat kuitenkin, että 
ehdotettu päivämäärä (1.1.2000) oli liian aikainen ja että yhteenliittämisdirektiivissä 
asetettu määräaika (2003) tulisi säilyttää. 
III.4 Kansallisten numerointisuunnitelmien muuttaminen 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Kansalliset numerointijärjestelmät tarkistetaan kansallisten 
numerointisuunnitelmien yhdenmukaistamisen edistämiseksi. Kansalliset 
numerointijärjestelmät muutetaan sovittujen yhteisten suuntaviivojen mukaisiksi 
vuoteen 2000 mennessä. Yli 13 merkin mittaisia numeroita ei anneta (kun 
operaattoritunnusta ja kansainvälisen liikenteen tunnusta ei lasketa mukaan). 
1-5 
- Lausunnot -
Kansallisten numerointisuunnitelmien lisämuutoksista käyttäjille lyhyellä ja 
keskipitkällä aikavälillä aiheutuvista kuluista ja vaikutuksista oltiin laajasti 
huolestuneita. Monille kansallisille numerointisuunnitelmille oli juuri suoritettu 
merkittäviä tarkistuksia, ja kaikki olisivat pitäneet tilanteen vakiintumista 
tervetulleena. 
Samalla annettiin kuitenkin tukea yhteisten suuntaviivojen mukaiselle pitkän 
aikavälin lähentymiselle, mutta aikajänteen tulisi ulottua reilusti vihreässä kirjassa 
ehdotettua vuotta 2000 pitemmälle. 
Lisäksi monissa lausunnoissa tähdennettiin sitä, miten tärkeitä markkinakilpailun 
turvaamiselle ovat avoimet, tasapuoliset ja selkeät kansalliset numerointisuunnitelmat, 
joita hallinnoivat riippumattomat viranomaiset. Eräs sääntelyviranomainen ehdotti, 
että kansalliset numerointisuunnitelmat tarkistettaisiin CEPT/ECTRA:n teknisellä 
tuella järjestelmällisesti kilpailun edellytysten täyttymisen varmistamiseksi. 
Mahdollisesti tarvittaville lisämuutoksille tulisi myöntää kohtuullinen määräaika. 
III.5 Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruus 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden käyttöönotto 1. tammikuuta 1998 
mennessä. 
- Lausunnot -
Yleiseurooppalaiset operaattorit ja muut operaattorit, joiden liiketoimintastrategioihin 
liittyy eurooppalainen ulottuvuus, ilmaisivat voimakkaan tukensa Euroopan 
puhelinliikenteen numeroavaruuden kehittämiselle ja uskoivat sen luovan edellytyksiä 
yleiseurooppalaisten palveluiden synnylle. Monet muut, vaikkakaan eivät 
periaatteessa vastustaneet ajatusta, asettivat kyseenalaiseksi nykyisen vaatimuksen 
euroopanlaajuisista erityispalvelunumeroista. Jotkut tosin myönsivät, että tarjontaa 
olisi tässä tapauksessa ehkä luotava ennen kysynnän muodostumista. 
Laajaa tukea annettiin 388-maatunnukseen perustuvan Euroopan puhelinliikenteen 
numeroavaruuden toteuttamiselle. Koska kuitenkin Kansainvälisen teleliiton (ITU) 
lupaa tämän tunnuksen käytölle odotetaan toukokuussa 1997, ehdotettua käyttöönoton 
määräaikaa 1.1.1998 pidettiin epärealistisena ja sen sijaan tavoitteeksi tulisi asettaa 
vuoden 1998 loppu tai 1999 alku. 
Monissa lausunnoissa vaadittiin, että euroopanlaajuisten palveluiden kehitys ei saisi 
häiritä maailmanlaajuisten palvelujen kehitystä ja että päällekkäisyyttä tulisi välttää. 
Joidenkin mielestä 388-tunnusta ei tästä syystä pitäisi käyttää maksuttomiin 
1-6 
puhelinpalveluihin, koska ne kuuluvat jo yleismaailmallisen maksuttoman 
puhelinpalvelun (UIFS) 800-tunnuksen piiriin. Todettiin myös, että 
yleismaailmallisten numeroiden käyttö voidaan rajoittaa Euroopan maihin, jos 
palveluntarjoaja niin haluaa. 
Toisaalta Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden haluttiin kattavan laajan 
valikoiman eurooppalaisia erityispalveluita. Useissa lausunnoissa nähtiin Euroopan 
puhelinliikenteen numeroavaruuden tuovan etuja monikansallisten yritysasiakkaiden 
palvelemisessa. 
Kuluttajajärjestöt painottivat, että maksuttomien palvelunumeroiden ja 
lisämaksullisten palvelunumeroiden tulisi selkeästi erottua toisistaan, jotta käyttäjillä 
ei syntyisi epäselvyyttä puheluidensa hinnasta. Lisäksi olisi tarpeellista tarjota 
mahdollisuus valikoivaan puhelunestoon samalla, kun käyttöön otetaan 
euroopanlaajuiset lisämaksulliset palvelut. 
Useissa lausunnoissa ehdotettiin, että 388-tunnus voisi toimia hyödyllisenä kokeiluna 
selvitettäessä yleiseurooppalaisiin palveluihin kohdistuvaa kysyntää ja numeroinnin 
Euroopan tasolla tapahtuvan hallinnan tuomaa arvonlisää. Tämän tunnuksen 
menestyksen perusteella voitaisiin sitten päättää jatkotoimenpiteistä. 
III.6 Euroopan numeroavaruuden hallinnointi 
- Vihreän kirjan ehdotus -
EU ehdottaa yhdessä ECTRAn kanssa uutta eurooppalaista numeroinnin 
hallinnoinnin ja sääntelyn rakennetta viimeistään 1. tammikuuta 1998 mennessä. 
- Lausunnot -
Suurin osa tähän aiheeseen liittyvistä lausunnoista saatiin sääntelyviranomaisilta ja 
vakiintuneilta operaattoreilta. Muilta verkko-operaattoreilta ja palveluntarjoajilta 
saatiin vain vähän lausuntoja. Yleisesti hyväksyttiin, että Euroopan puhelinliikenteen 
numerointiavaruuden luominen edellyttäisi rajoitetussa mittakaavassakin numerojen 
allokoinnin hallinnointia eurooppalaisella tasolla. Jos kuitenkin otetaan huomioon ne 
vaatimattomat tavoitteet, jotka Euroopan puhelinliikenteen numerointiavaruudelle on 
ensimmäisessä vaiheessa asetettu, hallinto hoituisi monien mielestä tässä vaiheessa 
nykyisillä rakenteilla. Useissa lausunnoissa ehdotettiin Euroopan 
televiestintätoimistoa (ETO) Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden 
hallinnoijaksi. 
Eräs kuluttajajärjestö huomautti, että mahdollisesti perustettavan hallinnointielimen 
tulisi valvoa myös kuluttajien etuja. 
1-7 
III.7 Pitkän aikavälin eurooppalainen numerointisuunnitelma 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Eurooppalaisen numeroinnin pitkän aikavälin strateginen suunnitelma laaditaan 
1.1.1998 mennessä. Tähän pitäisi liittyä eurooppalaisen maatunnuksen (3xy) 
luominen, jolloin kahden viimeisen merkin hallinto- ja hallintavastuu siirtyy 
Eurooppaan ja yhdenmukainen numerointiympäristö syntyy vuoteen 2000 
mennessä. 
- Lausunnot -
Useimmissa lausunnoissa katsottiin, että yhdenmukaisen eurooppalaisen 
numerointiympäristön hyödyistä ja tarpeellisuudesta ei vielä ollut tarpeeksi näyttöä. 
Laajalti uskottiin, että kustannukset olisivat suuremmat kuin hyödyt, ja että ehdotettu 
aikaraja 1.1.2000 on joka tapauksessa epärealistinen. Yleisesti oltiin yhtä mieltä siitä, 
että tällaisen muutoksen kustannukset ja hyödyt, samoin kuin tekniset aspektit, olisi 
perusteellisesti selvitettävä, ennen kuin päätöksiä voidaan tehdä. 388-tunnuksen 
käytöstä ja Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruudesta saadut kokemukset ovat 
keskeisellä sijalla. Vaikka lisätutkimusten tulokset olisivat rohkaisevia , 
yhdenmukaistettua eurooppalaista numerointia tulisi joka tapauksessa tarkastella 10-
20 vuoden aikajänteellä. 
III.8 Aakkosnumeerinen valinta 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Hyväksytään yhteinen standardi aakkosnumeerista valintaa tukeville 
näppäimistöille. 
- Lausunnot -
Voimakasta tukea annettiin aakkosnumeerista valintaa koskevalle yhteiselle kannalle, 
joka perustuu kansainvälisen teleliiton (ITU) suosituksen E. 161 vaihtoehtoon A. Siinä 
määritellään formaatti, jolla kirjainmerkkejä liitetään numeroihin. Eräs 
kuluttajajärjestö huomautti, että käyttäjille olisi erittäin hyödyllistä, jos myös merkit 
"*" ja "# " standardoitaisiin. 
Eräässä lausunnossa varoitettiin luomasta sellaista kuvaa, että käyttäjät voisivat 
tavallaan omistaa tiettyjä numeroita. Vaikkakin numeroita voitaisiin laajalti liittää 
13 
kirjainyhdistelmiin, yritysasiakkaat eivät saisi olettaa omaavansa numeroiden suhteen 
samanlaisia oikeuksia kuin mitä tavaramerkkeihin liitetään. 
III.9 Internet-osoitteet 
- Vihreän kirjan ehdotus -
Oikeudenmukainen ja syrjimätön Internet-osoitteiden antaminen olisi turvattava. 
Tilanne jäsenvaltioissa selvitetään konkreettisten toimenpiteiden määrittelemiseksi 
- Lausunnot -
Internet-osoitteet herättivät vähemmän mielenkiintoa kuin muut vihreän kirjan aiheet. 
Nimeämiskäytänteiden arvioinnista oltiin kuitenkin yhtä mieltä ja katsottiin, että 
huomattuihin ongelmiin tulisi puuttua. 
Joidenkin mielestä tarvitaan maailmanlaajuista Internet-osoitteiden käytön ja 
allokoinnin yhdenmukaistamista ja uudelleenarviointia. Eräässä toisessa lausunnossa 
vaadittiin, että kansallisten ylätason domain-osoitteiden käyttöä tulisi tukea, jotta 
voitaisiin varmistaa, että osoitteiden myöntämiskäytänteet eivät ole ristiriidassa 
kansallisten tavaramerkkisäännösten kanssa. Käytettäessä maailmanlaajuisia domain-
osoitteita tavaramerkkien suojaaminen on paljon vaikeampaa. 
Yleisesti ottaen lausunnoissa todettiin, että paras tapa ratkaista ongelmat on jatkuva 
itsesääntely eikä asiaan puuttuminen lainsäädännöllä. Usein kaivattiin kuitenkin 
muunlaisia aloitteita Euroopan etujen valvonnan parantamiseksi kansainvälisessä 
keskustelussa. 
IV ARVIOINTI 
IV. 1 Suuren enemmistön tai yksimielisen kannatuksen saaneet näkemykset 
Kuulemistilaisuudessa saatujen ja kirjallisten lausuntojen perusteella komissio toteaa 
lausuntokierroksen osoittaneen, että: 
• numeroinnin keskeinen merkitys tehokkaan kilpailun varmistamisessa tunnustetaan 
yleisesti; 
19 
• operaattorin valinnan käyttöönotto kiinteissä tilaajaverkoissa niillä operaattoreilla, 
joilla on merkittävä markkina-asema, samalla kun markkinat avataan avoimelle 
kilpailulle, saa laajaa tukea; 
vain operaattorin enrmltavalJnnaUa voidaan taata käyttäjille kauko- ja 
ulkomaanpuheluiden kilpailun täydet edut, ja kiinteän tilaajaverkon liittymien 
tarjoajien, joilla on merkittävä markkina-asema, on mahdollista toteuttaa ja 
tuleekin toteuttaa tämä toiminne 1.1.2000 mennessä; 
• operaattorin numeron siirrettävyyttä' vastavuoroisuusperiaatteella (sekä 
vakiintuneiden että uusien operaattoreiden osalta) pidetään kiinteissä verkoissa 
tärkeänä vaatimuksena; 
• numeron siirrettävyyden alueittaista vaiheittaisuutta. joka alkaisi merkittävistä 
väestökeskittymistä, ei pidetä tarpeellisena tai toivottavana; sen sijaan kannatettiin 
yleistä alueittaista kattavuutta; 
• muin kuin maantieteellisin perustein määriteltyjen numeroiden (maksuton, 
lisämaksullinen, yhteisesti kustannettava) siirrettävyyttä pidetään yleisesti 
ominaisuutena, joka on toteutettava kiireellisesti; 
• alkuvaiheessa 388-maatunnukseen perustuvan Euroopan puhelinliikenteen 
numeroavaruuden käyttöönottoa kokeilumielessä lisämuutoksia silmällä pitäen 
pidettiin laajalti parhaana lähestymistapana; 
• kansainvälisen teleliiton (ITU) suosituksen E. 164 euroopanlaajuiseen 
toteuttamiseen perustuva yhteinen lähestymistapa aakkosnumeeriseen valintaan 
olisi toivottava; 
• itsesääntelyn jatkamista pidettiin parhaana tapana käsitellä Internet-osoitteisiin 
liittyviä ongelmia; aihepiiriä on kuitenkin tarkasteltava yksityiskohtaisemmin, jotta 
voidaan tehdä eurooppalaisia aloitteita Euroopan etujen paremmasta valvonnasta 
kansainvälisellä tasolla. 
Kysymykseen puhelukohtaisesta operaattorin valinnasta, jossa oletusarvona on 
paikaillisliittymän tarjoaja (helppo valinta), sekä kysymykseen asiakkaan 
suorittamasta operaattorin ennaltavalinnasta (tasavertainen valinta) saatiin 
lausuntokierroksella yksityiskohtaisia mielipiteitä niiltä, jotka vastustavat tasavertaista 
valintaa sekä siltä suurelta enemmistöltä, joka kannattaa sen käyttöönottoa. Vaikka 
muita käydyssä keskustelussa esiintulleita argumentteja ei tässä yhteydessä 
käsitelläkään, kannattaa yhtä keskeistä keskustelunaihetta ja komission näkemystä 
siitä hieman selventää. Kyseessä on tasavertaisen valinnan vaikutus kilpailuun 
paikallisverkon tarjonnassa. 
Vähemmistö on sitä mieltä, että operaattorin ennalta valinta pienentää aikoinaan 
tehdyn sääntelypäätöksen vuoksi paikallisliittymien tarjoajien voittomarginaaleja 
avaamalla kauko- ja ulkomaanpuheluiden markkinat kovalle kilpailulle. Tämä 
puolestaan vähentäisi halukkuutta investoida paikalliseen infrastruktuuriin ja jättäisi 
20 
paikallisliittymien tarjonnan useimmissa tapauksissa yksittäiselle, käytännössä 
monopoliasemassa olevalle toimittajalle. 
Suurimmassa osassa lausuntoja katsotaan kuitenkin, että palvelujen kilpailun 
rajoitteiden säilyttäminen infrastruktuureja koskevan kilpailun edistämiseksi ei johda 
taloudelliseen tehokkuuteen eikä asiakkaan kannalta parhaaseen lopputulokseen. 
Duopoli infrastuktuurin tarjonnassa ei sekään ole tae todelliselle kilpailulle 
paikallisliittymien tarjonnassa ja toisaalta käyttäjäystävällisten keinojen puuttuminen 
jonkin muun paikallisen verkon palveluntarjoajan valitsemiseksi pitää vääjäämättä 
tariffit korkeina. Palveluiden kilpailun rajoitteiden säilyttäminen luo lisäksi 
keinotekoisen kannustimen infrastruktuuri-investoinneille, mikä saattaa pitemmällä 
aikavälillä osoittautua kestämättömäksi ilmiöksi. 
Komissio katsoo lausuntojen perusteella, että tasavertainen valinta on paras tapa luoda 
vakiintuneille,operaattoreille ja uusille tulokkaille tasavertainen toimintaympäristö. 
Kuten käyttäjien järjestöt ovat huomauttaneet, asiakkaita voidaan lisäksi parhaiten 
palvella käyttäjäystävällisillä käytänteillä, jotka mahdollistavat pääsyn kaikkiin 
palveluihin eikä puhelukohtainen operaattorin valinta, jossa asiakas ei voi valita omaa 
oletusarvoaan, vaikuta kovin käyttäjäystävälliseltä toimintamallilta. Näistä syistä 
komissio ehdottaa operaattorin ennaltavalinnan käyttöönottoa yhteismarkkinoilla 
määrättyyn päivämäärään mennessä. Myös komissio on huolissaan siitä, kohdistuuko 
paikalliseen infrastruktuuriin tarpeeksi sijoituksia. Kannustin sijoittaa 
paikallisliittymiin löytyy kuitenkin todennäköisesti kasvavassa määrin pikemminkin 
uusien multimediapalvelujen tarjonnasta kuin kilpailusta perinteisen puhelinliikenteen 
alalla. Vielä tärkeämpää on kuitenkin se, että paikallisliittymien saatavuus ja laatu 
voidaan katsoa turvattavan yleispalveluvelvoitteiden avulla, jotka ovat nyt kiinteästi 
määritelty yhteisön lainsäädännössä. Näillä velvoitteilla varmistetaan, että jokaisella 
kansalaisella on mahdollisuus kohtuuhintaiseen ja laatuvaatimusten mukaiseen 
palveluun kaikkialla yhteisössä. 
IV.2 Lisäkäsittelyä edellyttävät kysymykset 
Komissio toteaa lausuntojen perusteella, että tässä vaiheessa ei ole perusteltua 
velvoittaa paikallisliittymien tarjoajia, joilla ei ole merkittävää markkina-asemaa, 
tarjoamaan operaattorin valintaa tai operaattorin ennaltavalintaa. Näyttää siltä, että jos 
sellaisille paikallisliittymien tarjoajille, joilla on merkittävä markkina-asema, 
asetetaan tällaisia velvoitteita, markkinavoimat toimivat riittävänä kannustimena 
sellaisille paikallisliittymien tarjoajille, joilla ei ole merkittävää markkina-asemaa, 
jotta nekin katsovat ilman lainsäädännöllisiä velvoitteita parhaaksi tarjota kyseisiä 
toiminteita tai vaihtoehtoisesti alentaa hintojaan kilpailukykyiselle tasolle. Mikäli näin 
ei tapahdu, ne eivät ole varteenotettava vaihtoehto käyttäjien kannalta, jotka 
tällaisessa tilanteessa päätyvät käyttämään sellaista palveluntarjoajaa, joka nämä 
toiminteet voi tarjota. 
Kysymystä siitä, pitäisikö velvoitteen soveltamisalaa laajentaa, käsitellään osana 
vuodelle 1999 suunniteltua yleiskatsausta, jossa tarkastellaan televiestinnän eri 
vapauttamis- ja yhdenmukaistamistoimenpiteiden seurauksia (kuten kyseisissä 
direktiiveissä on ennakoitu) 
2-1 
Komissio katsoo myös, että tarvetta velvoittaa matkaviestinverkon operaattorit 
tarjoamaan operaattorin valintaa, operaattorin ennaltavalintaa ja numeron 
siirrettävyyttä on vielä tutkittava, varsinkin kun se edellyttäisi GSM-standardiin 
muutoksia (joita tutkitaan parhaillaan ETSIssä) ja käyttöönotto saattaisi aiheuttaa 
suuria kustannuksia. Vaikka monilla kansallisilla matkaviestinmarkkinoilla jo 
vallitseekin kova kilpailu, joka takaa asiakkaille kohtuullisen valinnanvapauden, useat 
muut markkinat ovat vielä kehityksen alkuvaiheessa ja jää nähtäväksi millainen 
kilpailun taso niillä saavutetaan. Näistä syistä on komission mielestä järkevää arvioida 
kuluttajan valinnanmahdollisuutta lisäävien numerointimekanismien tarve 
matkaviestinsektorilla uudelleen vuoden 1998 loppuun mennessä. 
Lisäksi komissio katsoo, että seuraavia aiheita on edelleen tutkittava: 
• millainen on sopiva numeron siirrettävyyden kustannustenjakomekanismi: 
• miten voidaan lopulta helpottaa numeron siirrettävyyden älyverkkoratkaisun 
käyttöönottoa ja miten yhteensopivuusvaatimuksiin voidaan vastata; 
• operaattorin valinnan ja numeron siirrettävyyden tekniset ja kustannusnäkökohdat 
matkaviestinverkoissa: 
• kansallisten numerointisuunnitelmien yhdenmukaistamisen kustannukset, hyödyt 
ja tekniset näkökohdat pitkän aikavälin eurooppalaista numerointisuunnitelmaa 
silmällä pitäen 
V. TOIMINNAN PAINOPISTEALUEET 
V.l Numerointi ja tehokkaan kilpailun varmistaminen 
Lausunnoista on käynyt ilmi, että laajasti ollaan yhtä mieltä siitä, että asianmukaisia 
numerointijärjestelmiä ja mekanismeja tarvitaan, jotta käyttäjät hyötyvät 
vapautettujen markkinoiden kilpailusta. 
Jäsenvaltoille asetaan numerointia koskevia velvoitteita perustamissopimuksen 
yleisten kilpailusääntöjen soveltamisen lisäksi myös televiestinnän 
lainsäädännöllisissä puitteissa. Komission direktiivissä täydellisen kilpailun 
toteuttamisesta televiestintämarkkinoilla8 edellytään, että asianmukaiset numerot 
kaikille televiestintäpalveluille ovat saatavilla ennen 1. heinäkuuta 1997. 
Yhteenliittämisdirektiivissä9 toistetaan tämä vaatimus ja säädetään, että "kansallisten 
sääntelyviranomaisten on varmistettava, että numerointisuunnitelmia ja -menettelyjä 
sovelletaan kaikkien yleisesti saatavilla olevia televiestintäpalveluja tarjoavien 
palveluntarjoajien kannalta tasapuolisesti ja oikeudenmukaisesti" ja että "aiheetonta 
8 Komission direktiivi 96/19/EY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996, täydellisen kilpailun 
toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta, EYVL N:o 
L74, 22.3.1996, s. 13 
9 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/ /EY televiestinnän yhteenliittämisestä yleispalvelun 
ja yhteentoimivuuden takaamiseksi avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita soveltaen (odottaa 
virallista hyväksymistä) 
2-2 
syrjintää ei saa esiintyä muiden televiestintäoperaattorien palvelujen käyttöön 
tarvittavissa numerosarjoissa". Lisäksi yhteenliittämisdirektiivissä asetetaan 
operaattorin numeron siirrettävyyden käyttöönotolle ainakin suurissa 
väestökeskittymissä määräajaksi 1. tammikuuta 2003, mutta lausuntojen perusteella 
näyttäisi siltä, että tätä määräpäivää olisi siirrettävä eteenpäin. Joka tapauksessa on 
niin, että direktiivissä 96/19/EY tarkoitettujen kilpailusääntöjen mukaan 
jäsenvaltioiden numerointipolitiikka ei esimerkiksi saa johtaa markkinoille pääsyn 
esteiden säilymiseen keinotekoisen korkeina niin, että määräävä markkina-asema 
saavutetaan, säilytetään tai vahvistuu, vaikka erityis- tai yksinoikeudet olisikin 
poistettu. 
1. Operaattorin valinta / operaattorin ennaltavalinta 
Tilanteessa, jossa operaattoreita on useita, käyttäjän on voitava yksinkertaisesti ja 
edullisesti valita haluamansa operaattori, vaikka tällä ei olisi suoraa yhteyttä 
asiakkaan toimipisteeseen tai kotiin. Tässä suhteessa operaattorin valinta ja 
operaattoreiden yhteenliitettävyys ovat saman kolikon kaksi puolta. Jos hyväksytään, 
että on tärkeää velvoittaa vakiintuneet operaattorit tarjoamaan uusille 
markkinatulokkaille pääsy verkkoonsa, pitäisi myös varmistaa, että käyttäjillä on 
asianmukaiset keinot käyttää verkkoon liittyneitä uusia operaattoreita. 
Lausunnoissa on yleensä tuettu sitä, että operaattorin valinta otetaan käyttöön 
välittömästi aikaisessa vaiheessa ja tämän jälkeen otetaan käyttöön operaattorin 
ennaltavalinta tasavertaisen valinnan mahdollistamiseksi. 
Vaikka yhteenliittämisdirektiivissä ei määrätäkään, pitäisikö oletusarvoisen 
palveluntarjoajan valinnan suorittaa asiakas vai paikallisliittymän tarjoaja, siinä 
kuitenkin edellytetään, että kaikkia palveluntarjoajia kohdellaan numeroinnin suhteen 
tasavertaisesti. Käytännössä tämä tarkoittaa, että jäsenvaltioden on luotava joukko 
numerotunnuksia, joilla asiakkaat voivat käyttää muita kuin paikallisliittymänsä 
tarjoajaa. 
Komissio katsoo, että tehokkaan kilpailun turvaamiseksi on toteutettuna oltava 
nykyisiin lainsäädännöllisiin puitteisiin perustuvia kansallisia 
täytäntöönpanotoimia, joilla varmistetaan» että 
• kaikki kiinteän tilaajaverkon liittymien tarjoajat» joilla on merkittävä 
markkina-asema, tarjoavat 1. tammikuuta 1998 mennessä kaikissa 
jäsenvaltioissa, joissa puhelinliikenteen on tuohon päivämäärään mennessä 
oltava vapaata, tasapuolisen ja käyttäjäystävällisen mekanismin, jonka avulla 
asiakas voi suoraan valita kauko* ja ulkomaanpuheluidensa operaattorin» 
• kauko- ja ulkomaanpuheluihin liittyvien palveluiden tarjoajat voivat 
neuvotella vakiintuneen operaattorin kanssa kilpailua edistävistä 
kustannusten laskenta- ja laskutusjärjestelyistä. 
Lisää yhteisön toimenpiteitä tarvitaan, jotta: 
2-3 
• operaattorin ennaltavalinta on kaikkien niiden kiinteän tilaajaverkon 
liittymien tarjoajien, joilla on merkittävä markkina-asema, asiakkaiden 
saatavilla 1. tammikuuta 2000 mennessä kaikissa jäsenvaltioissa. 
Tarve laajentaa operaattorin valinta ja ennaltavalinta koskemaan myös 
matkaviestinverkon operaattoreita on arvioitava uudelleen vuoden 1998 
loppuun mennessä ja tarve laajentaa niitä koskemaan sellaisia kiinteän 
verkon operaattoreita, joilla ei ole merkittävää markkina-asemaa, on 
selvitettävä vuoden 1999 tarkastelussa. 
2. Numeron siirrettävyys 
Sekä yritys- että yksityiskäyttäjät pitävät numeronvaihtopakkoa operaattoria 
vaihdettaessa merkittävänä esteenä. Mahdollisuus numeron siirrettävyyteen on 
keskeisellä sijalla paikallisliittymien kilpailun edistämisessä. Numeron siirrettävyyttä 
merkittävissä väestökeskittymissä 1. tammikuuta 2003 mennessä edellytetäänkin jo 
juridisesti yhteenliittämisdirektiivissä . Vaikka siirrettävyyden käyttöönoton 
tärkeydestä ollaan laajasti yhtä mieltä, käyttöönoton laajuudesta ja aikataulusta 
esiintyi lausunnoissa vielä eri näkemyksiä. 
Huomautusten perusteella komissio uskoo, että yhteenliittämisdirektiiviä olisi 
muutettava niin, että 
• edellytetään kaikkien operaattorien, jotka myöntävät muin kuin 
maantieteellisin perustein määräytyneitä numeroita (maksuttomat, 
lisämaksulliset ja yhteisesti kustannettavat) tarjoavan tällaisten numeroiden 
siirrettävyyttä 1.1.2000 mennessä. 
• edellytetään kaikkien kiinteän tilaajaverkon paikallisliittymien tarjoajien 
tarjoavan siirrettävyyttä 1. tammikuuta 2000 mennessä. 
Näitä edellytyksiä tarkasteltaessa lausunnoista kävi ilmi, tttä tarvitaan myös 
tiettyjä oheistoimenpiteitä. Erityisesti on tärkeää 
• laatia vuoteen 1998 mennessä suuntaviivat oikeudenmukaisista ja kilpailua 
edistäville järjestelyille numeron siirrettävyyden kustannusten arvioimiseksi 
ja jakamiseksi operaattoreiden kesken. 
• selvittää mahdolliset vähimmäisvaatimukset ja standardointiedellytykset, 
joilla taataan yhteensopivuus numeron siirrettävyyden pitkän aikavälin 
ratkaisussa (älyverkko). 
Mahdollisen numeron siirrettävyyden laajentamisen suhteen komissio on 
huomautusten perusteella tehnyt seuraavat johtopäätökset: 
24 
• vuoden 1998 loppuun mennessä olisi ETSIn tutkimukset huomioon ottaen 
uudelleen arvioitava sitä, onko toivottavaa ja milloin edellyttää 
matkaviestinoperaattoreiden tarjoavan numeron siirrettävyyttä. 
ei ole toivottavaa soveltaa numeron siirrettävyyttä sijainnista kertoviin 
numeroihin tai eri palveluluokkien (kiinteä tai matkaviestinverkko) välillä, 
jolloin soittajalla ei enää olisi käytettävissään hintatietoa. Tähän liittyen on 
tarpeellista selvittää, miten useita operaattoreita käsittävillä markkinoilla, 
joilla itse numero ei enää luotettavasti anna käsitystä puhelun hinnasta, 
voitaisiin toteuttaa käyttäjälle on-line-periaatteella puhelukohtaista 
hintatietoa antava toiminne. 
3. Kansallisten numerointisuunnitelmien avaaminen kilpailulle 
Vihreään kirjaan liittyvistä lausunnoista on jälleen käynyt ilmi, miten tärkeinä 
operaattorit ja palveluntarjoajat ja erityisesti uudet markkinatulokkaat ja sellaiset 
vakiintuneet operaattorit, joilla on yleiseurooppalainen strategia, pitävät avoimia ja 
tasapuolisia kansallisia numerointisuunnitelmia, joita hallinnoivat riippumattomat 
viranomaiset. Nämä vaatimukset on kokonaisuudessaan otettu huomioon yhteisön 
televiestintälainsäädännössä, ja jäsenvaltioille on asetettu velvoitteita niiden 
mukaisesti. 
Komissio tarkastaa kilpailudirektiivin nojalla kansalliset 
numerointisuunnitelmat varmistaakseen, että ne on asianmukaisesti mukautettu 
uuteen kilpailuympäristöön. Osa arvioinnissa tarvittavista tiedoista saadaan 
Euroopan televiestintätoimiston (ETO) tekeillä olevasta tutkimuksesta. 
Komissio ehdottaa ETOn tutkimuksen perusteella ja keskusteltuaan kaikkien 
osapuolien kanssa suosituksia mahdollisiksi kansallisten 
numerointisuunnitelmien muutoksiksi, joiden avulla useita operaattoreita 
käsittävien liiketoimintaympäristöjen numerointitarpeet voidaan tyydyttää 
tasapuolisesti ja syrjimättä. 
V.2 Numerointi ja yhtenäismarkkinat 
10 Komission direktiivi 96/16/EY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996, täydellisen kilpailun 
toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta, EYVL N:o 
L 74, 22.3.1996, s.13. 
2-5 
On selvää, että nykyisessä tilanteessa, jossa televiestintäpalvelut ja -verkot edelleen 
jakautuvat ja toimivat valtioiden rajojen mukaisesti, on vaikeaa ennakoida yhtenäisten 
eurooppalaisten markkinoiden televiestintäpalveluille asettamia vaatimuksia. Vain 
harvoissa lausunnoissa on pystytty katsomaan tulevaisuuteen ja tunnistamaan 
televiestintäpalveluiden yhtenäismarkkinoiden tarpeita ja mahdollisuuksia. 
Käytännöllisesti katsoen kaikissa lausunnoissa korostettiin, miten tärkeää on 
mahdollistaa numerointisuunnitelmien merkittävien muutosten toteuttamisessa pitkät 
tai erittäin pitkät siirtymäkaudet. Tämä merkitsee sitä, että numerointisuunnitelmat 
ovat järjestelmiä, joita ei voi helposti ja nopeasti sopeuttaa muuttuviin tarpeisiin, 
varsinkin kun muutoksia tarvitaan ainakin viiteentoista suunnitelmaan. 
1. Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruuden käyttöönotto 
Markkinat itsessään ovat paras karsintamekanismi sen selvittämiseksi, mitkä arviot 
tulevaisuuden yleiseurooppalaisten palveluiden kysynnästä ovat oikeita. 
Markkinareaktioiden mahdollistamiseksi yleiseurooppalaisten palveluiden on 
kuitenkin oltava saatavilla ennen kuin kysyntää syntyy. 
Komissio katsoo tarpeelliseksi 
• pyrkiä käyttöönottamaan 388-maatunnukseen perustuva Euroopan 
puhelinliikenteen numeroavaruus 1. tammikuuta 1999 mennessä. 
• määritellä laaja valikoima palveluita, joita voidaan käyttää 388-tunnuksella, 
ja samalla varmistaa, että käyttäjät voivat helposti erottaa eri palvelutyypit ja 
niiden hinnat toisistaan. 
• antaa CEPT/ECTRAn alaisen elimen tehtäväksi kehitellä 
yleiseurooppalaisten numeroiden käyttötapoja ja sovitella kiistoja. 
2. Kansallisten numerointisuunnitelmien lähentäminen 
Lausunnoista kävi ilmi, että yhdenmukaistamista sinänsä ei pidetty riittävänä 
perusteena numerointisuunnitelmien muuttamiselle. Samalla kuitenkin myönnettiin 
tietyn tasoisen yhdenmukaistamisen suomat edut, mutta tämän saavuttamiseksi 
haluttiin ennemminkin noudattaa luonnollista ja asteittaista, yksimielisiin päätöksiin 
perustuvaa lähentymistä. Komissio uskookin, että numerointisuunnitelmien tulevien 
muutosten olisi perustuttava yhteisesti sovittuihin suuntaviivoihin, ja päämääränä 
olisi pidettävä niin kilpailua kuin lähentämistäkin. Näin eurooppalaisen 
numerointiympäristön yleiseurooppalaisen ulottuvuuden kasvu ja laajeneminen 
voidaan saavuttaa ilman merkittäviä lisämuutoksia kansallisissa 
numerointisuunnitelmissa. 
26 
Aiotut komission suositukset koskevat kansallisten numerointisuunnitelmien 
muutoksia, joiden tarkoitus on tarjota kaikille markkinoilla toimijoille (ks. 
edellä) tasavertaiset määrälliset ja laadulliset mahdollisuudet käyttää 
numerovaroja Näihin suosituksiin tulisi myös sisältyä tarpeelliseksi katsotun 
kansallisten numerointisuunnitelmien lähentymisen varmistamiseen tähtääviä 
vaatimuksia. 
3. Pitkän aikavälin eurooppalainen numerointisuunnitelma 
Vihreästä kirjasta annetut lausunnot ovat osoittaneet, että yhdenmukaisen 
eurooppalaisen numerointiympäristön kustannuksista ja hyödyistä vallitsee 
huomattava epätietoisuus, ja että tästä syystä tarvitaan lisäselvityksiä. 
Vapailta yhtenäismarkkinoilta ja Euroopan puhelinliikenteen 
numeroavaruudesta vuoden 1999 loppuun mennessä saatujen kokemusten 
perusteella komissio teettää yksityiskohtaisen tutkimuksen yhdenmukaiseen 
eurooppalaiseen numerointiympäristöön todennäköisesti liittyvistä 
kustannuksista ja hyödyistä. 
4. Aakkosnumeerinen valinta 
Yksimielinen tuki, joka on annettu kansainvälisen teleliiton (ITU) suosituksen E. 161 
vaihtoehdolle A perustuvalle aakkosnumeerista valintaa koskevalle yhteiselle 
kannalle, olisi kirjattava yhteisen standardin muotoon. 
Kuluttajat ovat ilmaisseet mielenkiintonsa myös merkkien "*" ja "# " 
yhdenmukaistamista kohtaan. Tässä on kyse hieman erilaisesta ja 
monimutkaisemmasta yhdenmukaistamisen muodosta, koska se edellyttää yhteistä 
standardia näiden merkkien tarkoittamien toimintojen saatavuudesta verkossa. Niinpä 
asiassa tarvitaankin kaikkien verkko-operaattoreiden yhteistyötä ja yksimielisyyttä. 
ETSIssä valmistellaan parhaillaan yhteistä standardia. 
Komission mielestä ETSIn olisi pyrittävä vuoden 1997 loppuun mennessä 
luomaan yhteiset standardit sekä aakkosnumeerisesta valinnasta että merkeistä 
"*"ja"#". 
5. Internet-osoitteet 
2-7 
Vaikka Internet-osoitteiden määrittelyn merkityksestä ja esiintyneistä ongelmista 
oltiin yhtä mieltä, mahdollisten toimenpiteiden laajuudesta ja luonteesta ei ole päästy 
yksimielisyyteen. Komissio katsoo tämän tukevan komission epävirallista mutta 
aktiivista toimintaa Euroopan etujen valvomiseksi maailmanlaajuisessa keskustelussa. 
Komissio tarkkailee tilannetta ja ehdottaa muita kuin lainsäädännöllisiä toimia 
silloin, kun niistä saadaan lisäarvoa Euroopan etujen kansainvälisen valvonnan 
kattilalta. 
VI. AIKATAULU 
Toiminnan painopistealueita koskevan edellisen kappaleen perusteella aikataulu 
operaattorin valinnan ja ennaltavalinnan, numeron siirrettävyyden ja 
yleiseurooppalaisten numeroiden käyttöönotolle on seuraava: 
1. tammikuuta 
mennessä 1998 Puhelukohtainen operaattorin valinta käytössä kaikilla 
kiinteän tilaajaverkon operaattoreilla, joilla on 
merkittävä markkina-asema, kaikissa jäsenvaltioissa, 
joissa täyttä vapauttamista edellytetään kyseiseen 
päivämäärään mennessä, ja jäsenvaltioissa, joille on 
myönnetty ylimääräinen siirtymäkausi, myönnetyn 
lisäajan loppuun mennessä. 
1. tammikuuta 
mennessä 1999 388-maatunnukseen perustuva Euroopan 
puhelinliikenteen numeroavaruus perustetaan 
1. tammikuuta 
mennessä 2000 Operaattorin ennaltavalinta, jossa oletusarvon voi 
määrätä ja käytetyn operaattorin puhelukohtaisesti valita 
tilaaja itse, käytössä kaikissa jäsenvaltioissa kaikilla 
kiinteän tilaajaverkon operaattoreilla, joilla on 
merkittävä markkina-asema, 
Operaattorin numeron siirrettävyys käytössä kaikilla 
kiinteän verkon paikallisliittymien tarjoajilla 
Muin kuin maantieteellisin perustein määriteltyjen 
erityispalvelunumeroiden (maksuttomat, lisämaksulliset, 
yhteisesti kustannettavat) siirrettävyys käytössä kaikilla 
operaattoreilla 
23 
Jotta nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ja jatkotoimenpiteistä päättää, tarvitaan 
seuraavia toimenpiteitä: 
v. 1997 
puoliväliin 
mennessä Neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöslauselmat, joissa 
vahvistetaan huomautusten perusteella määritetyt painopistealueet ja 
toimenpiteiden aikataulu 
Komissio tarkastaa, ovatko kansalliset numerointisuunnitelmat 
kilpailudirektiivin mukaisia 
v. 
loppuun 
mennessä 1997 Ehdotus aiheellisiksi lainsäädännöllisiksi toimenpiteiksi, joilla 
varmistetaan mahdollisuus operaattorin ennaltavalintaan ja numeron 
siirrettävyyteen yhteismarkkinoilla 1. tammikuuta 2000 mennessä 
Kansallisten numerointisuunnitelmien yksityiskohtaiset kuvaukset 
sisältävä ETOn kertomus 
Aakkosnumeerisia näppäimistöjä koskeva ETSIn standardi 
hyväksytään 
Käynnistetään tutkimukset 1) numeron siirrettävyyden pitkän 
aikavälin ratkaisuun mahdollisesti liittyvistä 
vähimmäisedellytyksistä ja standardoinnin vaatimuksista ja 2) 
käyttäjän keinoista saada hintatietoa näytölle tai on-line-periaatteella 
ennen puhelua 
v. 1998 
loppuun 
mennessä Tutkitaan operaattorin valintaa ja numeron siirrettävyyttä koskevien 
vaatimusten laajentamista koskemaan matkaviestinoperaattoreita 
alkuvuoteen 
1999 
mennessä Aiheelliset lainsäädännölliset toimenpiteet, joilla varmistetaan 
mahdollisuus operaattorin ennaltavalintaan ja numeron 
siirrettävyyteen yhteismarkkinoilla 1. tammikuuta 2000 mennessä 
Jäsenvaltiot ottavat käyttöön 388-tunnuksen tarkoittamaan 
Euroopan puhelinliikenteen numerointiavaruutta 
Komissio julkistaa yhteiset suuntaviivat oikeudenmukaisista ja 
kilpailua edistävistä toimenpiteistä, joilla jaetaan numeron 
siirrettävyydestä aiheutuvat kustannukset 
Komission suositukset kilpailun ja asteittaisen lähentämisen 
edellyttämistä kansallisten numerointisuunnitelmien lisämuutoksista 
v. 1999 
loppuun Tarkastellaan operaattorin valintaa koskevien vaatimusten 
laajentamista koskemaan sellaisia kiinteän verkon liittymien 
29 
mennessä tarjoajia, joilla ei ole merkittävää markkina-asemaa 
alkuvuoteen 
2000 
mennessä Vapautetuista televiestinnän yhtenäismarkkinoista ja Euroopan 
puhelinliikenteen numerointiavaruudesta saatuihin kokemuksiin 
perustuvat lisäselvitykset yhdenmukaisen eurooppalaisen 
numerointiympäristön tarpeesta sekä kustannuksista ja hyödyistä. 
VII. PÄÄTELMÄT 
Lausunnoissa on annettu laajaa tukea vihreän kirjan ehdotuksille operaattorin 
valinnan, operaattorin esivalinnan ja operaattorin numeron siirrettävyyden 
käyttöönotosta. Näiden toiminteiden tarkoituksena on antaa käyttäjälle mahdollisuus 
hyötyä markkinoiden uudesta kilpailutilanteesta. Lausuntojen perusteella voitiin myös 
määritellä se, millaisiin palveluihin ja palvelujen tarjoajiin näitä toiminteita koskevia 
vaatimuksia tulisi soveltaa, sekä saatin selkeä kuva niiden käyttöönoton aikataulusta. 
Komissio aikoo ehdottaa konkreettisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että nämä 
numerointimekanismit toteutetaan halutussa ja realistisessa aikataulussa. 
Lausunnot osoittivat myös sen, miten tärkeää on, että kansalliset 
numerointisuunnitelmat suovat kaikille operaattoreille määrällisesti ja laadullisesti 
tasavertaiset mahdollisuudet käyttää numerointivaroja. Tätä pidettiin yleisesti 
keskeisenä edellytyksenä tasapuoliselle pääsylle vapautetuille 
televiestintämarkkinoille. Komissio tarkkailee edelleen tiiviisti kansallisia 
numerointisuunnitelmia ja ryhtyy tarvittaessa toimenpiteisiin. Lisäksi annetaan 
suosituksia lisämuutoksista. Näissä suosituksissa otetaan huomioon myös 
lähentämisen asettamat vaatimukset. 
Yhtenäismarkkinoihin liittyvissä muissa numerointiasioissa on todettu tarvittavan 
useita toimenpiteitä, ja komissio seuraa aktiivisesti ja tukee CEPT/ECTRAssa 
tehtävää Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruutta koskevaa kehitystyötä. 
Tarvittaessa ETSIlle ja ETOlle annetaan toimeksiantoja lausunnoissa esiin tulleissa 
asioissa. 
Vapautetuista markkinoista ja Euroopan puhelinliikenteen numeroavaruudesta 
saatujen kokemusten perusteella on kehitettävä pitkän aikavälin näkemys Euroopan 
numerointiympäristöstä. Komissio laatii tässä asiassa yksityiskohtaisen selvityksen 
kustannuksista ja hyödyistä. 
Komissio luovuttaa tämän julkisen kuulemisen ja lausuntojen perusteella laaditun 
tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja 
alueiden komitealle. 
30 
Sanasto 
Aakkosnumeerinen 
valinta/näppäimistö Puhelinnumeron valinta käyttämällä puhelimen 
näppäimistön aakkosnumeerisia merkkejä, jotka 
vastaavat palvelun tai kutsutun osapuolen nimeä, 
esimerkiksi 0-800-'KUKAT\ 
ECTRA Euroopan telehallintojen yhteistyökomitea, luotu 
yhdeksi CEPTin (Conférence des Postes et 
Télécommunations) alaisena toimivista kolmesta 
komiteasta. ECTRAan sisältyy joukko 
hankeryhmiä, jotka käsittelevät muun muassa 
toimilupia, numerointia, yhteenliittämistä, 
matkaviestintää, testausta ja tyyppihyväksyntää. 
Neuvoston 19.11.1992 antamassa 
päätöslauselmassa 92/C318/ETY yhteistyön 
edistämisestä Euroopan laajuisessa numeroinnissa 
yksilöitiin ECTRAlle useita tehtäviä, mm. 
Euroopan numeroavaruuden luominen ja 
Euroopan kannan valmistelu ITUssa käytäviä 
keskusteluja varten. 
ETNS 
puhelinliikenteen 
numeroavaruus 
ETO 
televiestintätoimisto Euroopan (toistaiseksi luomatta) Numeroavaruus, joka on 
olemassa rinnan kansallisten numeroavaruuksien 
kanssa. ETNS:n numerot ovat tulevaisuudessa 
käytettävissä kaikkialla Euroopan unionissa (ja 
koko Euroopassa). 
Euroopan Euroopan televiestintätoimisto (ETO) on 
ECTRAn alaisuuteen perustettu, teknisisiä asioita 
ja valmistelutehtäviä hoitava toimisto. 
ETSI - Eurooppalainen telealan ETSIn tehtävänä on tuottaa euroopanlaajuisia 
standardointilaitos televiestintästandardej a. 
Helppo valinta 
ITU- Kansainvälinen teleliitto 
ITU-T Operaattorin valintamenetelmä, jossa 
oletusoperaattorin määrittää paikallisliittymän 
tarjoaja. Käyttäjä voi vaihtaa tämän operaattorin 
puhelukohtaisesti valitsemalla tunnuksen. 
Kansainvälinen teleliitto (ITU), Yhdistyneiden 
Kansakuntien televiestinnän erityiselin. 
ITUn televiestintäyksikkö. 
3-1 
Lisämaksullinen 
tulojen palvelu tai jaettujen Palvelut, josta soittaja maksaa lisämaksun. 
Operaattori laskuttaa tämän lisämaksun, josta osa 
maksetaan palvelun tarjoajalle. 
Maksuton puhelinpalvelu 
Muin kuin maantieteellisin 
perustein numeroidut palvelut 
Numeron siirrettävyys 
Operaattorin ennaltavalinta 
Operaattorin valinta 
Tasavertainen valinta Palvelu, joka on asiakkaalle ilmainen (ja johon 
hän voi soittaa ilmaiseksi). Tunnus 800 liittyy 
yleisesti maksuttomiin palvelupuheluihin. 
Televiestintäpalvelut, jotka numeroidaan 
(kansallisista) numerosarjoista ja jotka eivät liity 
yhteen tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, 
kaupunkiin tai paikalliseen yhteisöön. 
Tilaajan mahdollisuus säilyttää puhelinnumeronsa 
samana vaihtaessaan a) operaattoria, b) 
palvelutyyppiä tai c) sijaintia. 
Asiakas voi määritellä itselleen oletusarvoisen 
operaattorin ja näin välttyä operaattoritunnuksen 
valinnalta joka puhelun kohdalla 
Asiakas voi valita kauko- tai ulkomaanpuheluiden 
operaattorin esimerkiksi valitsemalla puhelimella 
tietyn tunnuksen tai määrittelemällä oletusarvoisen 
operaattorin. 
Menetelmä operaattorin valitsemiseksi suosimatta 
tiettyä kauko- tai ulkomaanpuheluiden 
operaattoria. Asiakas joko määrittelee 
oletusarvoisen operaattorin ja voi muuttaa sitä 
puhelukohtaisesti, tai oletusarvoista operaattoria ei 
määritellä, vaan jokaisessa kauko- tai 
ulkomaanpuhelussa valitaan erikseen 
operaattoritunnus. (Jälkimmäistä menetelmää ei 
pidetä käyttäjäystävällisenä.) 
Yhteisesti kustannettavat Näissä palveluissa kustannukset jaetaan soittajan 
palvelut ja palvelun tarjoajan kesken. Soittaja maksaa 
puhelusta yleensä paikallispuhelua vastaavan 
hinnan. Verkon tarjoaja veloittaa palvelujen 
tarjoajalta mahdolliset lisäkustannukset. 
32 
KIRJALLISET LAUSUNNOT 
Jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset ja kansalliset sääntelyviranomaiset 
Belgia BIPT/IBPT 
Tanska Forskningsministeriet / Telepolitisk Kontor 
Saksa Bundesministerium fur Post und Telekommunikation 
Kreikka Ministry of transport and telecommunications 
Ranska Pysyvä edustusto Euroopan unionissa 
Irlanti Department of Transport, Energy and Communications 
Italia Ministero dell Poste e delle Telecommunicazioni 
Alankomaat Ministerie van Verkeer en Waterstaat 
Itävalta Bundesministerium fur Wissenschaft, Verkehr und Kunst 
Portugali Institute das comunicaçoes de Portugal 
Suomi Telehallintokeskus/ Telefbrvaltningscentralen 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Pysyvä edustusto Euroopan unionissa 
Norj a Ministry of transport and communications 
Sveitsi BAKOM (Bundesamt fur Kommunikation) 
Järjestöt 
AFTEL 
AFUTT (Association Française des Utilisateurs du téléphone et des 
télécommunications) 
AK Wien (Bundeskammer fiir Arbeiter und Angestellte - Wien) 
AOST (Association des Opérateurs de Services de Télécommunications) 
BEUC (Bureau Européen des Unions des Consommateurs) 
CEEP (Centre Européen des Entreprises à Participation Publique) 
CIGREF (Club Informatique des grandes entreprises françaises) 
CNPF (Conseil National du Patronat français) 
DIH (Deutscher Industrie- und Handelstag) 
ECCO (European Competitive Carriers' Organization) 
ECMA ( European Computer Manufacturers Association) 
ECTEL (European Telecommunications Manufacturers Asociation) 
ECTRA (European Committee of Telecommunications Regulatory Affairs) 
ETNO (European Public Telecommunications Network Operators* Association) 
ETO (European Telecommunications Office) 
ETSI (European Telecommunications Standards Institute) 
EU Committee of the American Chamber of Commerce 
EURIM (European Informatics Market) 
FEDIM (Fédération Européenne du marketing direct) 
33 
FEI (Federation of the Electronics Industry) 
GITEP (Groupement des Industries de Télécommunications et d'Electronique 
Professionnelle en France) 
GSM MoU Association 
HDE (Hauptverband des Deutschen Einzelhandels) 
INTUG (International Telecommunications Users Group) 
ONP-CCP / EIF (European Interconnection Forum) 
RNID (Royal Institute for Deaf People) 
UNICE (Union des Confédérations de l'Industrie et des Employeurs d'Europe) 
Union Internationale des Chemins de fer 
Televiestintä- ja verkkopalvelujen tarjoajat 
ACC telecom UK 
Airtouch 
AT&T 
Belgacom 
British Telecom 
Cegetel 
Cellnet 
Companhia Portuguesa Radio Marconi 
Debitel Kommunikationstechnik 
DeTeMobil 
Deutsche Telekom 
Easynet 
E-plus Mobilfunk 
Energis 
France Telecom 
Global One 
Ionica 
Mannesmann Eurokom 
Mannesmann Mobilfunk 
Mercury communications 
Orange 
Portugal Telecom 
Post & Telekom Austria 
Proximus 
PTT Telecom - Alankomaat 
STET - Italia 
Telecential communications 
Telecom Eireann 
Telecom Italia 
Telefonica - Espanja 
Telenet operaties 
Telenor 
34 
Unisource 
Vebacom & RWE 
VIAG 
Worldcom- MFS 
Laitevalmistajat 
Alcatel /Alsthom 
Olivetti 
Konsultit 
International Integrated Information Systems 
Craig Macbride 
NCSi Datentechnik 
Tri Clive Page 
35 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 203 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 01 
Luettelonumero : CB-C0-97-234-FI-C 
ISBN 92-78-19894-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg