PERUSTELUT

1. EHDOTUKSEN TAUSTA

Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26. maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020[1]. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Koordinointi keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. Koordinointi keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. Eurooppa-neuvosto sopi asettavansa EU:lle yleistavoitteet, jotka ovat jäsenvaltioiden ja unionin toimintaa ohjaavia yhteisiä tavoitteita.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa määrätään, että jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkaansa ja työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevina asioina ja sovittavat ne yhteen neuvostossa. Perussopimuksen kahdessa eri artiklassa määrätään, että neuvosto hyväksyy talouspolitiikan laajat suuntaviivat (121 artikla) ja työllisyyspolitiikan suuntaviivat (148 artikla). Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen on oltava laajojen suuntaviivojen mukaisia. Tämän oikeusperustan vuoksi työllisyyspolitiikan ja talouspolitiikan suuntaviivat esitetään kahtena erillisenä mutta tiiviisti toisiinsa kytkeytyvänä oikeudellisena asiakirjana, jotka ovat:

- Neuvoston suositus jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen I osa

- Neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen II osa.

Nämä suuntaviivat, jotka pannaan täytäntöön edellä mainittujen oikeudellisten asiakirjojen avulla, muodostavat yhdessä yhdennetyt suuntaviivat Eurooppa 2020 -strategian soveltamiseksi. Työllisyyspolitiikan suuntaviivat annettiin 21. lokakuuta 2010, ja kuten hyväksymispäätöksessä on säädetty, ne olisi pidettävä vakaina vuoteen 2014, jotta varmistetaan keskittyminen niiden täytäntöönpanoon.

Suuntaviivoissa mainitut työllisyyspolitiikan yleiset tavoitteet ja painopistealueet pysyvät voimassa. Perussopimuksen 148 artiklan 2 kohdan nojalla suuntaviivojen voimassaolo vuoden 2012 osalta on vahvistettava neuvoston päätöksellä, kun on ensin kuultu Euroopan parlamenttia, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa sekä työllisyyskomiteaa.

2. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

Ei sovelleta.

3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46.

2011/0390 (CNS)

Ehdotus

NEUVOSTON PÄÄTÖS

jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2],

ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[3],

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon[4],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 145 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot ja unioni pyrkivät kehittämään yhteensovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.

(2) Komission esittämän “Eurooppa 2020” -strategian avulla unioni pystyy ohjaamaan taloutensa kohti älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua yhdistettynä työllisyyden, tuottavuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkeaan tasoon. Asianomaisten suuntaviivojen alla luetellut viisi yleistavoitetta muodostavat yhteiset jäsenvaltioiden toimia ohjaavat tavoitteet, ja niissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden suhteelliset lähtökohdat ja kansalliset olosuhteet sekä unionin lähtökohdat ja tavoitteet. Euroopan työllisyysstrategia on keskeisessä asemassa pantaessa täytäntöön uuteen strategiaan sisältyviä työllisyys- ja työmarkkinatavoitteita.

(3) Nämä yhdennetyt suuntaviivat ovat Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisia. Jäsenvaltioille annetaan niissä täsmällisiä ohjeita niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelemisestä ja uudistusten toteuttamisesta siten, että niissä otetaan huomioon keskinäinen riippuvuus ja että ne ovat vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi oltava perustana maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille SEUT-sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan nojalla rinnakkain jäsenvaltioille SEUT-sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan nojalla annettujen maakohtaisten suositusten kanssa. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi myös oltava perustana yhteiselle työllisyysraportille, jonka neuvosto ja Euroopan komissio antavat vuosittain Eurooppa-neuvostolle.

(4) Yhteisen työllisyysraportin luonnokseen sisältyvä jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien luonnosten tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden olisi jatkettava toimia painopistealueilla, joita ovat työvoimaosuuden nostaminen ja rakennetyöttömyyden laskeminen, työvoimamarkkinoiden tarpeita vastaavan ammattitaitoisen työvoiman kehittäminen, työn laadun ja elinikäisen oppimisen edistäminen, koulutusjärjestelmien tulosten parantaminen kaikilla tasoilla ja korkea-asteen koulutukseen osallistumisen lisääminen, yhteiskunnallisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen.

(5) Vuonna 2010 hyväksytyt suuntaviivat olisi pidettävä vakaina vuoteen 2014, jotta niiden täytäntöönpanoon voidaan keskittyä. Välivuosien aikaisia päivityksiä olisi rajoitettava tiukasti vuoteen 2014 asti.

(6) Jäsenvaltioiden olisi tutkittava Euroopan sosiaalirahaston käyttöön liittyviä mahdollisuuksia, kun ne panevat työllisyyden suuntaviivoja täytäntöön.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 21 päivänä lokakuuta 2010 hyväksytyt neuvoston päätöksen liitteessä vahvistetut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat[5] pidetään vuonna 2012 voimassa , ja jäsenvaltioiden on otettava ne huomioon työllisyyspolitiikassaan .

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.

Tehty […]ssa/ssä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] KOM(2010) 2020, 3.3.2010.

[2] EUVL C , , s. .

[3] EUVL C , , s. .

[4] EUVL C , , s. .

[5] Neuvoston päätös 2010/707/EY, tehty 21 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46).