Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/374/ETY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 095 , 30/03/1998 s. 0069



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/374/ETY muuttamisesta" () (98/C 95/17) Neuvosto päätti 30. lokakuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 6. tammikuuta 1998. Esittelijä oli Bernardo Hernández Bataller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. 29. tammikuuta 1998 pitämässään 351. täysistunnossa (tammikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 99 ääntä puolesta ja 14 vastaan 7:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Neuvoston 25. heinäkuuta 1985 tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä antamassa direktiivissä () jätettiin maatalouden alkutuotteet sekä riistatuotteet direktiivin soveltamisalueeseen kuuluvien "tuotteiden" ulkopuolelle. Direktiivissä määriteltiin maatalouden alkutuotteiksi maanpinnan kasvutuotteet sekä kotieläintalouden ja kalastuksen tuotteet sellaisia tuotteita lukuunottamatta, joille on suoritettu ensimmäisen asteen jalostus. 1.2. Komission alkuperäisessä direktiiviehdotuksessa ei tällaista poikkeusta ollut, vaan se liitettiin siihen ehdotuksen käsittelyvaiheessa Euroopan parlamentin pyynnöstä. 1.3. Direktiivillä 85/374/ETY säädetään järjestelmästä, joka koskee valmistajan vastuuta viallisten tuotteiden aiheuttamista vahingoista ja joka muodostuu pääosin seuraavista tekijöistä: Objektiivinen eli tuottamuksesta riippumaton vastuu: vahinkoa kärsineen osapuolen on näytettävä toteen vahinko, tuotteen puutteellinen turvallisuus sekä tämän ja vahingon välinen syy-yhteys ilman, että hänen täytyy näyttää toteen tuottamuksellisuutta. Tuote on turvallisuudeltaan puutteellinen, jos se ei ole niin turvallinen kuin on ollut aihetta odottaa ottaen huomioon kaikki seikat, kuten tuotteesta annetut tiedot, tuotteen kohtuudella ennakoitavissa oleva käyttö ja ajankohta, jona tuote laskettiin liikkeelle. Tuotetta ei pidetä turvallisuudeltaan puutteellisena pelkästään sen vuoksi, että myöhemmin on laskettu liikkeelle parempi tuote. "Vahingolla" tarkoitetaan kuolemaa ja muuta henkilövahinkoa tai muun esineen kuin tuotteen itsensä vahingoittumista tai tuhoutumista vähennettynä kuitenkin 500 ecun omavastuumäärällä. Korvausvaatimukset vanhentuvat kolmessa vuodessa siitä päivästä, jona kantaja sai tiedon tai hänen olisi pitänyt saada tieto vahingosta, tuotteen puutteellisesta turvallisuudesta ja valmistajasta. Vahinkoa kärsineelle kuuluvat oikeudet vanhentuvat kymmenessä vuodessa päivästä, jona valmistaja laski vahinkoa aiheuttaneen tuotteen liikkeelle. Valmistajan vastuuta ei saa rajoittaa tai poistaa sopimusehdolla, joka rajoittaa hänen vastuutaan tai poistaa sen. Valmistaja voi vapautua vastuusta eräiden tarkasti rajattujen ehtojen perusteella ("valmistajan suoja"). Jäsenvaltio voi säätää, että valmistajan kokonaisvastuu samalla tavalla turvallisuudeltaan puutteellisten samanlaisten tuotteiden aiheuttamista kuolemantapauksista ja muista henkilövahingoista rajoitetaan määrään, joka on vähintään 70 miljoonaa ecua. Joka viides vuosi neuvosto arvioi komission ehdotuksesta direktiivissä mainitut rahamäärät ja tarvittaessa muuttaa niitä yhteisön talouskehityksen ja rahaolojen kehityksen perusteella. 1.4. Jo vuonna 1991 talous- ja sosiaalikomitea totesi aiheesta "Sisämarkkinoiden toteutuminen ja kuluttajansuoja" antamassaan lausunnossa (): "Sisämarkkinat voivat toimia vain, jos kuluttajat luottavat heille tarjottavien tuotteiden turvallisuuteen. Tämän vuoksi on tärkeätä toteuttaa johdonmukaista tuoteturvallisuuspolitiikkaa, jonka yksi osatekijä on tuotevastuu. Komitea pyytääkin komissiota aloittamaan tarvittavat työt tuotevastuudirektiivin soveltamisalueen laajentamiseksi kattamaan maataloustuotteet ja kehitysriskit. Lisäksi tuotteiden vapaan liikkuvuuden periaate edellyttää, että perustetaan eurooppalainen rahasto viallisten tuotteiden uhreille maksettavia korvauksia varten." 1.4.1. BSE:tä eli ns. hullun lehmän tautia käsittelevässä lausunnossaan () TSK toisti, että on syytä arvioida yleisestä tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin 92/59/ETY tehokkuutta sekä ulottaa tuotevastuudirektiivi 85/374/ETY koskemaan maataloustuotteita ja niihin liittyviä vaaroja. 1.5. Euroopan parlamentin BSE:tä käsittelevän väliaikaisen tutkintavaliokunnan työn perusteella 19. helmikuuta 1997 antamassa päätöslauselmassa () pyydettiin komissiota noudattamaan väliaikaisen tutkintavaliokunnan raportin suosituksia ja ryhtymään välittömästi tarvittaviin lainsäädäntö-, organisaatio- ja henkilötason toimiin. 1.5.1. Parlamentin komissiolta pyytämien lainsäädäntötoimien joukossa oli pyyntö laatia syyskuuhun 1997 mennessä tuotevastuuta koskevan yhteisön lainsäädännön muutosehdotus alkutuotteiden saattamiseksi sen soveltamisalueeseen. 1.5.2. Ottaen huomioon mm. mainitun parlamentin päätöslauselman komissio julkaisi vihreän kirjan aiheesta "Euroopan unionin elintarvikelainsäädännön yleiset periaatteet" (), jossa määritettiin eräitä yhteisön elintarvikelainsäädännön perustavoitteita. Yhteisön elintarvikestrategian tulisi käsittää koko elintarvikeketju ("pellolta pöytään"), mikä nostaa esiin mm. kysymyksen direktiivillä 85/374/ETY säädetyn valmistajien tuotevastuun pakollisesta soveltamisesta maatalouden alkutuotteisiin. 1.5.3. Kyseisessä vihreässä kirjassa esitettiin mahdollisuus muuttaa tuotevastuudirektiiviä niin, että sen soveltamisalueeseen liitettäisiin maatalouden alkutuotteet. Tämän ei kuitenkaan katsottu korvaavan tuoteturvallisuutta koskevien säännösten ja tehokkaiden virallisten valvontajärjestelmien luomista vaan täydentävän sitä. 1.5.4. Vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa () komitea ilmoitti jälleen kerran kannattavansa maatalouden jalostamattomien alkutuotteiden sisällyttämistä direktiivin 85/374/ETY soveltamisalueeseen. 2. Komission ehdotus 2.1. Ehdotuksen tavoitteena on parantaa kuluttajien suojelua viallisten tuotteiden heidän terveydelleen tai omaisuudelleen aiheuttamia vahinkoja vastaan sekä jatkaa aikanaan aloitettua jäsenvaltioiden tuotevastuulainsäädännön lähentämistä. 2.1.1. Nämä tavoitteet ovat osa strategista kokonaistavoitetta luoda kaikkia kansalaisia hyödyttävät yhtenäismarkkinat, kuten komissio toteaa tiedonannossaan "Yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelma" (). 2.1.2. Ehdotettu toimi on omiaan lisäämään kuluttajien luottamusta kaikentyyppisiin yhtenäismarkkinoille tuotaviin tuotteisiin. Lisäksi sisämarkkinoiden toteuttaminen ja toiminta on yksi ainoastaan yhteisön vastuualueeseen kuuluvista aloista. 2.2. Komissio ehdottaa direktiivin 85/374/ETY 2 artiklassa säädetyn "maatalouden alkutuotteita ja riistatuotteita" koskevan poikkeuksen kumoamista. "Maataloustuotteet" on määritelty EY:n perustamissopimuksen 38 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä, ja määritelmä kattaa perustamissopimuksen liitteessä II luetellut tuotteet. 2.2.1. Näin kaikkia direktiivin 85/374/ETY säännöksiä sovellettaisiin maataloustuotteisiin. Tällaisia säännöksiä ovat vahinkoa, tuotteen puutteellisuutta ja näiden kahden seikan syy-yhteyttä koskeva, vahinkoa kärsineelle lankeava todistustaakka, yhteisvastuullisuus, mikäli vastuullisia on enemmän kuin yksi, puutteellisuuden käsite, 7 artiklassa säädetyt vastuusta vapauttavat ehdot (), vahingon käsite, korvausvaatimusten ja vastuun vanhentumisajat, vastuun rajoittamisen tai poistamisen kielto sekä muiden vastuujärjestelmien kautta syntyvän vastuun (sopimukseen perustuva tai sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu) rajoittamattomuus. 2.3. Uusia säännöksiä sovelletaan maatalouden alkutuotteisiin ja riistatuotteisiin, jotka lasketaan liikkeelle direktiivin voimaantulon jälkeen; direktiivi ei siis ole taannehtiva. 3. Yleistä 3.1. Komitea on hyvin tyytyväinen komission direktiiviehdotukseen, jossa on otettu huomioon komitean useissa lausunnoissaan esittämät kehotukset maatalouden alkutuotteiden sekä riistatuotteiden sisällyttämisestä direktiivin 85/374/ETY soveltamisalueeseen. 3.2. TSK on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että unionin kansalaisten tärkeimpiin vaatimuksiin kuuluu pyrkimys korkeatasoisempaan terveydensuojeluun koko elintarvikeketjussa, ja komitea pitää tämän direktiiviehdotuksen kaltaisia kuluttajien luottamuksen parantamiseen tähtääviä toimia ensisijaisina. 3.2.1. Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteisiin pyrittäessä on pidettävä mielessä yleisen edun asettamat vaatimukset kuten kuluttajansuoja sekä kansalaisten terveyden suojelu, joita yhteisön toimielinten tulee kunnioittaa toimivaltaansa käyttäessään. 3.2.2. Jotta todelliset yhtenäismarkkinat saavutetaan, on kansanterveydelle luotava riittävät takeet, mikä puolestaan edellyttää asianmukaista laadunvalvontaa. Tämä kansanterveydellisten näkökohtien huomioonottaminen ei liity ainoastaan konkreettiseen tarpeeseen lisätä tai, kuten tässä tapauksessa, palauttaa kuluttajien luottamus markkinoiden normaalin toiminnan varmistamiseksi, vaan se johtuu koko yhteisön lainsäädännön perustana olevaan kansalaisten oikeuksien suojeluun erottamattomasti liittyvistä korkeammista vaatimuksista. 3.2.3. Direktiiviehdotuksen tulisi parantaa kansanterveyden suojelun tasoa, mikä on yksi perustamissopimuksessa nimenomaisesti määritetyistä tavoitteista. 3.2.4. Komitea katsoo, että terveyden suojelussa tulee ensisijaisesti soveltaa ennaltaehkäisyn periaatetta. 3.3. Tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta sovellettaessa on otettava huomioon erityisesti kansalaisten terveyden suojeluun liittyvät vaatimukset, mikä puolestaan saattaa merkitä tarvittaviin toimiin ryhtymistä kansanterveyden suojelun asianmukaisen tason takaamiseksi. Komitea kannattaa erityisesti sellaista sääntelykehystä, joka sallisi ainoastaan turvallisten tuotteiden liikkeelle laskemisen sekä velvoittaisi korvaamaan viallisten tuotteiden aiheuttamat vahingot. 3.4. Direktiiviehdotus täydentää sisämarkkinoiden yhdenmukaistamista ja poistaa kilpailuvääristymät tuottajien välillä, jotka ovat erilaisten vastuujärjestelmien alaisia sen mukaan, missä tuote on laskettu liikkeelle. Komitea kannattaa yhteisön tuottajien välillä nykyisin vallitsevan syrjinnän poistamista. 3.5. Komission ehdottama direktiivin 85/374/ETY soveltamisalueen laajentaminen saattaisi kohentaa kuluttajansuojan tasoa, sillä: kuluttajat voisivat toisin kuin tähän asti perustella korvausvaatimuksensa objektiiviseen (eli tuottamuksesta riippumattomaan) vastuuseen liittyvillä seikoilla ja heillä olisi paremmat oikeudelliset mahdollisuudet puolustaa oikeutettuja etujaan, taata nykyistä paremmin taloudelliset oikeutensa ja saada korvaus viallisten tuotteiden aiheuttamista vahingoista; se edistäisi näiden tuotteiden yleisten turvallisuusvaatimusten noudattamista, koska direktiiviä sovellettaisiin koko elintarvikeketjussa alkutuotannosta kuluttajalle myytävään lopputuotteeseen asti; se helpottaisi viallisen maatalouden alkutuotteen liikkeelle laskemisesta vastaavan tahon löytämistä ("tuotteen jäljitettävyys"), sillä vaikkei tuotteen varsinaista valmistajaa saataisikaan selville, valmistajana pidetään tuotteen toimittajia. 3.6. Komitea arvioi myös, ettei ehdotettu direktiivi todennäköisesti aiheuta lisärasitusta asianomaisille tuottajille eikä se direktiivin 85/374/ETY soveltamisesta saatujen kokemuksien mukaan lisää merkittävästi korvausvaatimusten määrää tai nosta vakuutusmaksuja. 3.6.1. Komitea kehottaa komissiota laatimaan yhteisön vakuutussäännöt siten, että markkinoiden kehittymisen (esim. geneettisesti muunneltujen organismien) mukanaan tuomat uudet riskit voidaan vakuuttaa. 3.7. Komitea katsoo, että tämän direktiiviehdotuksen hyväksymisen jälkeen direktiivillä 85/374/ETY säädettyä järjestelmää tulisi arvioida kokonaisvaltaisesti ottaen huomioon yhteisön nykyinen lainsäädäntö ja kertomukset direktiivin soveltamisesta. 3.7.1. Tämä kokonaisvaltainen arviointi tulisi tehdä vihreän kirjan avulla, jotta kaikkia yhteiskunta- ja talouselämän osapuolia voidaan kuulla. 3.7.2. Arvioinnissa tulisi kiinnittää erityistä huomiota todistustaakkaan, kehitysriskeihin, vastuun rahallisiin enimmäismääriin sekä tiettyjä tuotteita koskeviin vanhentumisaikoihin. Bryssel, 29. tammikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 337, 7.11.1997, s. 54. () EYVL L 210, 7.8.1985. () EYVL C 339, 31.12.1991, kohta 5.3.4. () EYVL C 295, 7.10.1996. () EYVL C 85, 17.3.1997. () KOM(97) 176 lopull. () EYVL C 19, 21.1.1998. () CSE(97) 1 lopull., 4.6.1997. () Yksi näistä on luetelmakohta d: "että tuotteen puutteellinen turvallisuus on seurausta siitä, että tuotteen on oltava viranomaisten antamien pakottavien määräysten mukainen;".