Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Terveydenhuoltoalan työvoimaa, hoitoa ja hoivaa koskeva strategia Euroopan tulevaisuutta varten”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2022/C 486/06)

Esittelijä: Danko RELIĆ Esittelijä: Zoe TZOTZE-LANARA

Komitean täysistunnon päätös 20.1.2022 Oikeusperusta työjärjestyksen 52 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava jaosto työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus Hyväksyminen jaostossa 6.9.2022 Hyväksyminen täysistunnossa 21.9.2022 Täysistunnon numero 572 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 194/4/3

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) pitää tiukasti kiinni periaatteesta, jonka mukaan vahvat ja selviytymiskykyiset terveydenhuoltojärjestelmät edellyttävät välttämättä koulutettuja, ammattitaitoisia ja motivoituneita terveydenhuollon työntekijöitä. Tämä on perustekijä menestyksekkään terveyspolitiikan kannalta ja näin ollen olennaisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa kaikkien pääsy ihmiskeskeiseen terveydenhuoltoon sekä ”oikeus terveyteen” Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin suosituksen mukaisesti ja niin, että kaikille eurooppalaisille taataan yhdenvertainen ja kestävä pääsy kohtuuhintaiseen, ennaltaehkäisevään, hoitavaan ja laadukkaaseen terveydenhuoltoon.

1.2 ETSK suhtautuu myönteisesti aloitteeseen EU:n tason toimista pitkäaikaishoidon ja varhaiskasvatuksen vahvistamiseksi Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin mukaisesti. Tämä edistää osaltaan laadukkaita, esteettömiä, yhdenvertaisia ja kohtuuhintaisia hoito- ja hoivapalveluja ja auttaa vahvistamaan sukupuolten tasa-arvoa ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta.

1.3 ETSK kehottaa soveltamaan hoito- ja hoiva-alaan muutosvoimaista lähestymistapaa, jossa keskitytään ihmisiin, heidän oikeuksiinsa ja tarpeisiinsa ja otetaan heidät mukaan kaikkiin tärkeisiin keskusteluihin, konsultointeihin ja päätöksiin. Komitea kehottaa komissiota laatimaan kunnianhimoisen hoito- ja hoivastrategian, joka lisää jäsenvaltioiden välistä ja sisäistä yhteenkuuluvuutta ja ylöspäin tapahtuvaa lähentymistä terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon alalla.

1.4 Eurooppalaisella hoitotakuulla voidaan varmistaa, että kaikilla EU:ssa asuvilla on elinikäinen mahdollisuus kohtuuhintaisiin ja laadukkaisiin terveydenhuolto- ja hoitopalveluihin, puuttua hoitovajeisiin, edistää säällisiä työoloja ja -ehtoja ja tarjota koulutusmahdollisuuksia. Omaishoitajien tukeminen ja parempi tunnustaminen sekä toimintalinjat, joilla pyritään puuttumaan palkatun ja palkattoman omaishoidon ongelmiin, ovat keskeisiä resurssien tehokkaan käytön kannalta.

1.5 Kun otetaan huomioon, että tehokkaat, vastuulliset ja riittävästi rahoitusta saavat julkiset palvelut ovat edelleen keskeisessä asemassa laadukkaan hoidon yhtäläisen saatavuuden varmistamiseksi, ETSK kehottaa Euroopan unionia varmistamaan kaikkien hoitopalvelujen tarjoajien välisen täydentävyyden solidaarisuuden pohjalta, kannustamaan julkisiin palveluihin ja yhteisötalouteen tehtäviin investointeihin ja tukemaan yhteisötalouden toimijoita hoito- ja hoiva-alalla.

1.6 Työvoimasuunnittelussa tulisi huomioida digitaaliteknologioiden kehittyminen, sillä näiden alojen innovaatiot avaavat mahdollisuuksia luoda uusia työympäristöjä ja järjestelyjä, joissa hoito toteutetaan, ja edellyttävät uusia taitoja. Pitkäaikaishoitopalvelujen digitalisoinnin tukeminen on keskeisen tärkeää digitaalisen kuilun kaventamiseksi ja digitaalisen köyhyyden torjumiseksi.

1.7 ETSK ehdottaa Euroopan unionin terveydenhuolto- ja hoitoalan työntekijöitä koskevan toimintasuunnitelman ( 1 ) päivittämistä. Terveysalan integroidun työvoimasuunnittelun ja -ennakoinnin kehittäminen sekä terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon henkilöstön osaamisen mukauttaminen ovat olennaisen tärkeitä asioita näiden palvelujen saatavuuden ja laadun parantamiseksi. Ajantasaistetulla suunnitelmalla voitaisiin varmistaa parempi tiedonkeruu, valjastaa käyttöön digitalisaation mahdollisuudet kaikkialla EU:ssa ja kehittää menetelmiä, joilla voidaan ennakoida paremmin henkilöstö- ja osaamistarpeita.

1.8 ETSK korostaa, että oikeutta liikkumiseen on kunnioitettava EU:ssa. Rajat ylittävä liikkuvuus tuo työvoiman suunnitteluun lisäulottuvuuden. Terveydenhuoltoalan työntekijöiden eurooppalaisen seurantapalvelun perustaminen auttamaan jäsenvaltioita suunnittelurakenteiden luomisessa ja ylläpitämisessä ja koordinoimaan suunnittelun rajat ylittäviä näkökohtia olisi hyödyllinen pitkän aikavälin infrastruktuuriosatekijä.

1.9 Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu, johon osallistuvat hallitukset, työnantajat ja työntekijät sekä heitä edustavat järjestöt, on keskeisen tärkeä tekijä muutosvoimaisen hoito- ja hoivastrategian ja selviytymiskykyisten terveydenhuolto-, hoito- ja hoivajärjestelmien kannalta EU:ssa. Hoito- ja hoivapalvelujen tarjoajat ja vastaanottajat on otettava mukaan osallistavan, selviytymiskykyisen ja tasa-arvoisen hoito- ja terveydenhuoltoekosysteemin kartoittamiseen.

2. Yleisiä huomioita hoidosta ja hoivasta

2.1 EU:n kansalaisten sosiaalisen suojelun ja hyvinvoinnin kannalta elintärkeä pitkäaikaishoito koostuu erilaisista palveluista ja avusta henkilöille, jotka kärsivät henkisestä tai fyysisestä heikkoudesta tai vammasta pitkien jaksojen ajan, ovat riippuvaisia avusta jokapäiväisessä elämässä ja tarvitsevat jonkinlaista pysyvää hoitoa ammattilaisilta tai muilta kuin ammattilaisilta, jotka antavat hoitoa palkattuina tai palkatta, joko kotona tai hoitolaitoksissa ( 2 )

2.2 Covid-19-pandemia testasi ankarasti hoitojärjestelmien selviytymiskykyä ja riittävyyttä eri puolilla EU:ta ja osoitti rakenteellisia ongelmia, kuten rahoituksen riittämättömyyttä ja henkilöstövajetta monissa maissa. Nämä ongelmat voivat pahentua meneillään olevien taloudellisten ja poliittisten haasteiden, inflaation, epävarmuuden ja energiakriisin vuoksi.

2.3 Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa vahvistetaan oikeus hoitoon ja oikeus siihen, että laadukkaat viralliset hoitopalvelut ovat tarvittaessa kaikkien saatavilla. Komission puheenjohtaja von der Leyen ilmoitti vuoden 2021 unionin tilaa koskevassa puheessaan, että uuteen EU:n hoito- ja hoivastrategiaan sisältyy kaksi neuvoston suositusta lastenhoidosta (Barcelonan tavoitteiden tarkistaminen) ja pitkäaikaishoidosta. Euroopan parlamentti on suosittanut elinikäisen hoidon tarjonnan parantamista hoidon saajien ja tarjoajien tarpeiden perusteella ja kehottanut komissiota tukemaan jäsenvaltioita laadukkaiden hoitopalvelujen kehittämisessä ( 3 )

2.4 ETSK on antanut useita lausuntoja hoidon tarjoamisesta EU:ssa ( 4 ) ja korostanut tarvetta investoida laadukkaaseen, kestävään ja kaikkien saatavilla olevaan hoitoon sekä puuttua lastenhoidon ja pitkäaikaishoidon puutteisiin. Komitea on havainnut puutteita hoidon tarjoamisessa kaikille. Puutteita ovat ”ongelmat kaikkien pääsyssä hoitoon, palvelutarjonnan monimuotoistuminen ja hajanaisuus, palvelutarjonnan puutteellinen sääntely, vaikeudet hallinnon tasojen välisessä koordinoinnissa, sosiaali- ja terveyspalvelujen niveltämiseen liittyvät ongelmat, palvelujen kasvava kaupallistuminen sekä ennaltaehkäisypolitiikkojen ja -toimenpiteiden tarve”. ETSK on vastustanut stereotypioita ja muunlaista ikääntyvien henkilöiden syrjintää ja kehottanut tarjoamaan ihmiskeskeistä hoitoa digitalisaation tuella. ETSK suosittaa, että digitalisaatiota hyödynnetään kaikin tavoin hoivatyöntekijöiden paperityön vähentämiseksi ja että otetaan käyttöön järkevän sääntelyn parhaat saavutukset.

3. Muutosvoimainen lähestymistapa hoitoon

3.1 Tehokas eurooppalainen hoito- ja hoivastrategia edellyttää sitoutumista muutosvoimaiseen ja kunnianhimoiseen lähestymistapaan, jonka ytimessä ovat ihmiset ja heidän perusoikeutensa ja -tarpeensa, jolla varmistetaan heidän osallistumisensa konsultointeihin ja päätöksentekoon ja joka voi edistää yhteenkuuluvuutta ja ylöspäin tapahtuvaa lähentymistä jäsenvaltioiden välillä ja niiden sisällä.

3.2 Tätä muutosvoimaa ilmentää eurooppalainen hoitotakuu, joilla varmistettaisiin, että kaikilla EU:ssa asuvilla on mahdollisuus saada kohtuuhintaisia ja laadukkaita hoitopalveluja koko elämänsä ajan. Sillä myös annettaisiin jäsenvaltioille yhtenäiset puitteet, jotta ne voivat tarjota laadukkaita palveluja ja elinikäisen hoidon strategioita sekä parantaa hoitajien työoloja ja koulutusta ja tukea omaishoitajia.

3.3 Hoitotalouteen ja -infrastruktuuriin on tehtävä laajamittaisia investointeja muutosvoimaista lähestymistapaa varten. Näin pystytään puuttumaan jatkuviin hoitovajeisiin ja luomaan vuoteen 2035 mennessä mahdollisesti noin 300 miljoonaa työpaikkaa, jotka myös edistäisivät sukupuolten tasa-arvoa ja naisten pääsyä työmarkkinoille ( 5 )

3.4 Vaikka jäsenvaltioissa on käytössä erilaisia malleja, tehokkaat, vastuuvelvolliset ja asianmukaisesti rahoitetut julkiset palvelut ovat edelleen keskeisessä asemassa varmistettaessa kaikkien yhdenvertainen mahdollisuus laadukkaaseen hoitoon ja tuettaessa palkattomia hoitopalvelujen tarjoajia, erityisesti naisia. ETSK korostaa tarvetta huolehtia mahdollisimman suuresta täydentävyydestä ja synergiasta kaikkien hoito- ja terveydenhuoltopalveluja tarjoavien, niin julkisen kuin yksityisen sektorin (voittoa tavoittelevien ja voittoa tavoittelemattomien) tahojen välillä, jotta saavutettaisiin hoidon yleinen kattavuus ( 6 ) ottaen huomioon parhaat käytännöt ja myönteiset esimerkit eri jäsenvaltioissa ja kunnioittaen samalla kansallisia erityispiirteitä ja eroja.

3.5 Yksityistämissuuntaukset ja markkinalähtöiset käytännöt, kuten riskien valinta ja voiton maksimointi hoidon ja terveyden kustannuksella, voivat pahentaa epätasa-arvoa, mikä vaikuttaa haavoittuvimmassa asemassa oleviin, joiden hoitotarpeet jäävät täyttämättä. Solidaarisuuteen, kansallisen toimivallan kunnioittamiseen ja toissijaisuusperiaatteeseen pohjautuva pitkäaikaishoito ja lastenhoito edellyttävät EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla vahvoja sosiaalisen suojelun järjestelmiä ja julkisia palveluja, sosiaalisia investointeja ja yhteisötalouden toimijoita, kuten keskinäisiä yrityksiä, jotta voidaan varmistaa, että asianmukaisesti koulutetut hoitajat tarjoavat optimaalista yhteisöperustaista ja kotihoitoa ( 7 )

3.6 EU:n rakenne- ja investointirahastoja voidaan käyttää hoitoinvestointien tukemiseen. Komission tulisi täsmentää EU-ohjausjaksoon sisältyviä maakohtaisia suosituksiaan terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon alalla ja tarvittaessa auttaa jäsenvaltioita priorisoimaan alalle riittävästi rahoitusta, jota on pidettävä tuottavana investointina eikä taloudellisena rasitteena.

4. Työolot, haasteet ja työllisyyspotentiaali

4.1 Pitkäaikaishoidon alalla EU:ssa työskentelee noin 6,3 miljoonaa ihmistä, kun taas 44 miljoonaa ihmistä antaa usein toistuvaa epävirallista pitkäaikaishoitoa sukulaisille tai ystäville. Kyse on yhdestä nopeimmin kasvavista aloista maailmassa ( 8 ) . On odotettavissa, että vuoteen 2030 mennessä luodaan jopa 7 miljoonaa työpaikkaa terveydenhuollon ammattilaisille ja hoito- ja hoiva-alan työntekijöille. ( 9 )

4.2 Hoitoalan suuria haasteita ovat henkilöstöpula, vaativat työolot, jotka eivät houkuttele, työvoiman ikääntyminen sekä rahoituksen puute, joka johtuu sosiaali- ja terveysalan määrärahojen leikkauksista vaihtelevin määrin eri jäsenvaltioissa vastauksena vuoden 2008 talouskriisiin. ( 10 ) Lähes kaikissa EU-maissa alan työpaikat eivät lisäänny samaa tahtia kuin kysyntä kasvaa, mikä johtuu henkisesti ja fyysisesti rankoista työoloista, jotka saavat hoitotyöntekijät jättämään alan. Pandemia on kärjistänyt tätä suuntausta, joka vaikuttaa haitallisesti sekä hoitotyöntekijöiden että hoidon saajien terveyteen ja turvallisuuteen.

4.3 Muutosvoimaisella lähestymistavalla olisi edistettävä sukupuolten tasa-arvoa, kun otetaan huomioon, että naisten osuus hoitoalan työvoimasta on yli 80 prosenttia, he ovat pääasiallisia hoitajia ja hoidon saajia virallisissa ja epävirallisissa ympäristöissä ( 11 ) ja he ovat keskimäärin vanhempia kuin EU:n työvoima kokonaisuudessaan. Koska naiset kantavat valtaosan perheeseen liittyvistä hoitovelvollisuuksista, saatavilla olevat ja kohtuuhintaiset varhaiskasvatuspalvelut ja pitkäaikaishoitoon liittyvät palvelut mahdollistaisivat yhä useampien naisten pääsyn työmarkkinoille. Työ- ja yksityiselämän tasapainottamista koskevaan direktiiviin sisältyvä oikeus vähintään viiteen työpäivään omaishoitovapaata vuodessa antaa jonkin verran tukea omaishoitajille, jotka yrittävät tasapainottaa työ- ja hoitovelvoitteitaan. Ilman riittävää palkallista lomaa tämä direktiivissä säädetty oikeus jää kuitenkin ainakin osittain käyttämättä, ja tilanne voi pahentaa sukupuolten välistä eriarvoisuutta.

4.4 Alan palkat ovat monissa EU-maissa keskimääräistä alhaisemmat huolimatta raskaista työoloista, osaamista tai pätevyyttä ja tutkintoja koskevista erityisvaatimuksista sekä suurista työterveys- ja työturvallisuusriskeistä ( 12 ) . Useissa jäsenvaltioissa järjestäytyminen, työehtosopimusneuvottelujen kattavuus, työtyytyväisyys ja henkilöstön määrän suhde käyttäjien määrään ovat alhaisella tasolla. Pandemia paljasti muun muassa henkilönsuojainten riittämättömyyden.

4.5 Palkaton omaishoito, tai perhehoito, on pitkäaikaishoidon kulmakivi Euroopassa, mutta kotihoito ja yhteisöllinen hoito ovat monissa maissa edelleen alikehittyneitä ja vaikeasti saatavilla ( 13 ) . Ottaen huomioon omaishoidon tarjoamisen vaikutuksen elämän keskeisiin tuloksiin ETSK suosittelee painokkaasti sellaisia politiikkoja, joilla edistetään omaishoidon ”virallistamista”, tuetaan omaishoitajia ja edistetään resurssien tehokasta käyttöä.

4.6 ETSK ilmaisee huolensa laajalle levinneistä hoitoalan epävarmoista työsuhteista, joissa hoitotyötä tekevät pimeänä työnä pääasiassa naispuoliset kotihoidon työntekijät, jotka asuvat kyseisessä kotitaloudessa ja tulevat pääasiassa maahanmuuttajaryhmistä tai liikkuvien kansalaisten ryhmistä. Tämä harmaa alue, jota kärjistävät virallisten hoitopalvelujen saavuttamattomuus ja taloudellinen välttämättömyys, edellyttää yhtenäistä toimintapoliittista lähestymistapaa, jossa kiinnitetään asianmukaista huomiota osaamisen sertifiointiin, aseman laillistamiseen ja oleskelulupamenettelyihin.

4.7 Samalla kun pitkäaikaishoidon kysyntä kasvaa, ala hyötyy korkeammista ja houkuttelevammista palkoista, tehokkaasta kollektiivisesta edustuksesta ja työehtosopimusneuvotteluista sekä lisäkoulutuksesta. Julkisella rahoituksella, jolla parannetaan työoloja (esimerkiksi julkisiin hankintoihin sovellettavien vaatimusten avulla), voidaan auttaa puuttumaan henkilöstövajeeseen ja varmistamaan laadukas pitkäaikaishoito. Alan uudistamisessa on olennaisen tärkeää ammatillistaminen, laadun määrittely ja standardien laatiminen laadun arvioimiseksi tai mittaamiseksi sekä standardien yhdenmukaistaminen jäsenvaltioiden välillä ( 14 )

5. Muita huomioita

5.1 Pandemia on paljastanut pirstaleisuutta ja hajanaisuutta erityisesti hoidon tarjonta- ja rahoitusvastuissa monissa jäsenvaltioissa, ja tämä on osoittanut, että terveydenhuoltojärjestelmien ja kansallisten hoitojärjestelmien välistä integrointia on parannettava ( 15 ) ja että kansallisilla järjestelmillä on parhaat mahdollisuudet varmistaa hoidon tehokkuus ja saatavuus kaikille.

5.2 Yksi merkittävä uusi haaste, joka edellyttää yhteensovitettuja toimenpiteitä uudessa hoito- ja hoivastrategiassa, koskee sellaisten mielenterveysongelmien ennaltaehkäisyä ja niihin puuttumista, jotka ovat seurausta pandemiasta ja väestön ikääntymiseen liittyvistä kasvavista mielenterveysongelmista (esim. dementia).

5.3 Kuten viimeaikaiset kokemukset covid-19-pandemian torjumisesta ja hillitsemisestä pitkäaikaishoitolaitoksissa ovat osoittaneet ( 16 ) , sekä julkisten että yksityisten hoitopalveluja tarjoavien laitosten tosiasiallinen arviointi ja niitä koskevat tehokkaat ja virtaviivaistetut ulkoiset valvonta- ja tarkastusmenettelyt ovat keskeisessä asemassa ehkäistäessä väärinkäytöksiä ja varmistettaessa turvallisuus ja laatu erityisesti haavoittuvassa asemassa olevien väestöryhmien, vanhusten ja lasten hoidossa hyödyntämällä jäsenvaltioissa käytössä olevia hyviä käytäntöjä.

5.4 EU:n laajuisen standardoidun tiedonkeruun ja pitkäaikaishoitoa koskevien indikaattorien kehittäminen on keskeisen tärkeää menestyksekkään hoito- ja hoivastrategian kannalta jäsenvaltioiden tasolla, mukaan lukien raportointivaatimukset ja säännölliset tarkistukset. Tässä on käytettävä tehokkaita ja virtaviivaisia menettelyjä. Erityisesti riittävä lastenhoidon tarjoaminen edellyttää määrällisiä ja laadullisia tavoitteita edistymisen mittaamiseksi ja Barcelonan tavoitteiden saavuttamiseksi ja ylittämiseksi.

5.5 Pitkäaikaishoitopalvelujen digitalisoinnin tukeminen on keskeistä digitaalisen kuilun umpeenkuromisessa. Erityistä huomiota on kiinnitettävä saavutettavuuteen, tukijärjestelmiin, digitaalisen lukutaidon parantamiseen, työn laadun parantamiseen digitalisaation avulla, osaamisen kehittämiseen ja uusiin diagnoosi-, seuranta- ja hoitomenetelmiin.

5.6 ETSK tuomitsee Venäjän federaation Ukrainassa tekemät sotarikokset, jotka kohdistuvat hoitotyöntekijöihin ja terveydenhuoltoalan työntekijöihin, potilaisiin, lapsiin, sairaaloihin ja muihin laitoksiin. Tällä hyökkäyksellä on kuolemien ja loukkaantumisten lisäksi vakavia seurauksia Ukrainan terveys- ja hoitojärjestelmälle, mikä vaatii kohdennettuja avustus- ja tukitoimenpiteitä – myös kun otetaan huomioon, että Ukrainan kriisi leviää kaikkialle ja vaikuttaa moniin sosiaalisen ja taloudellisen ympäristön osa-alueisiin.

5.7 Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu, johon osallistuvat hallitukset, työnantajat ja työntekijät sekä heitä edustavat järjestöt, on keskeisen tärkeää muutosvoimaisen hoito- ja hoivastrategian ja selviytymiskykyisten terveydenhuoltojärjestelmien kannalta EU:ssa. Tärkeää on, että hoitoa saavien ja tarjoavien henkilöiden tulee olla mukana nykyistä osallistavamman, selviytymiskykyisemmän ja tasa-arvoisemman hoito- ja terveydenhuoltoekosysteemin kartoittamisessa, johon osallistuvat kansalaisyhteiskunta ja muut sidosryhmät, kuten kirkko ja hyväntekeväisyysorganisaatiot.

6. Yleisiä huomioita terveydenhuoltohenkilöstöstä

6.1 Hyvä terveydenhuolto on vakaan, turvallisen ja vauraan yhteiskunnan tukipilari, ja sen järjestäminen on hallituksen vastuulla. Monissa maissa yleisenä käytäntönä on turvautua halpaan ja nopeaan terveydenhuoltoalan työntekijöiden rekrytointiin muista Euroopan maista. Tämä katsotaan yksinkertaisesti luonnolliseksi tosiasiaksi, ja se on jäänyt järkyttävällä tavalla ratkaisematta.

6.2 ETSK pitää tiukasti kiinni periaatteesta, jonka mukaan vahvoja ja selviytymiskykyisiä terveydenhuoltojärjestelmiä on mahdollista kehittää ainoastaan, jos ne perustuvat koulutettuun, ammattitaitoiseen ja motivoituneeseen terveydenhuoltoalan henkilöstöön. Tällaisen henkilöstön olemassaolo on perustavanlaatuista menestyksekkään terveyspolitiikan kannalta ja siten välttämätöntä, jotta kaikki pääsevät terveydenhuollon piiriin ja turvataan oikeus terveyteen. Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin suosituksilla pyritään luomaan oikeus terveyteen, jotta kaikille eurooppalaisille taataan kohtuuhintaisen, ennaltaehkäisevän, hoitavan ja laadukkaan terveydenhuollon saatavuus yhdenvertaisesti.

6.3 Euroopan terveysunionin olisi parannettava EU:n tason suojelua, ennaltaehkäisyä, varautumista ja reagointia ihmisten terveydelle aiheutuviin uhkiin. Tässä yhteydessä kaikkien Euroopan terveysunionin keskeisten aloitteiden menestys riippuu suuresti korkealaatuisesta terveydenhuoltohenkilöstöstä.

6.4 ETSK on käsitellyt useissa lausunnoissaan ( 17 ) terveydenhuoltohenkilöstöä koskevaa kysymystä monissa muissa yhteyksissä ja toimissa. Erityisesti pandemian aikana terveydenhuoltoalan työntekijät ovat eturintamassa ja osoittavat erinomaista solidaarisuutta kaikkein vaikeimpina aikoina.

6.5 ETSK tukee toimenpiteitä, joihin olisi ryhdyttävä, jotta terveydenhuoltoalan työpaikat olisivat houkuttelevampia nuorille. Tämä on yksi tärkeimmistä edellytyksistä luoda riittävät terveydenhuoltojärjestelmien henkilöresurssien valmiudet terveydenhuollon tarpeiden täyttämiseksi, terveyden edistämiseksi ja sairauksien ehkäisemiseksi.

6.6 Terveydenhuoltohenkilöstöön liittyviä lukuja, muuttoliikettä, taitoja ja muita erityispiirteitä koskevia tietoja olisi standardoitava ja jaettava jatkuvasti jäsenvaltioiden kesken. Lukuisat tapahtumat (covid-19-pandemia, maanjäristykset, tulvat, Venäjän hyökkäys Ukrainaan jne.) ovat osoittaneet nopean reagoinnin merkityksen erityisesti kriisitilanteissa.

6.7 Työpaikat sosiaali- ja terveyspalvelujen alalla lisääntyivät OECD-maissa 48 prosenttia vuosina 2000–2017 ( 18 ) . Väestön ikääntyessä ja muuttuessa myös terveyspalvelujen kysyntä kasvaa ja muuttuu. Terveysalan työntekijöiden maailmanlaajuisen kysynnän arvioidaan lähes kaksinkertaistuvan vuoteen 2030 mennessä ( 19 )

6.8 Jo ennen covid-19-pandemiaa kyky tarjota perusterveydenhuoltopalveluja oli monissa maissa rajallinen, mikä johtui jatkuvasta terveydenhuoltoalan työvoimapulasta ja ennustetusta 18 miljoonan terveydenhuollon ammattilaisen vajeesta maailmanlaajuisesti vuoteen 2030 mennessä ( 20 )

6.9 On tärkeää määritellä selkeästi osaamisen ja tehtävien mahdollisen siirron tai yhdistämisen periaatteet (tehtävien siirto / osaamisyhdistelmä). Terveydenhuoltohenkilöstöä kouluttavia laitoksia on koordinoitava, jotta ne voivat vastata asianmukaisesti kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän tarpeisiin tekemällä oikea-aikaisia korjauksia koulutukseen otettavien määrään ja opetussuunnitelmiin.

6.10 Sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstöresurssien kehittämisessä olisi noudatettava koordinoinnin, monialaisen yhteistyön ja hoidon integroinnin periaatetta niin, että yhteisenä tavoitteena on saavuttaa kansalaisten hoidon jatkuvuus 24/7/365-mallissa.

6.11 Erityistä huomiota tulee kiinnittää hoidon saatavuuteen paikallisyhteisöissä, erityisesti harvaan asutuilla alueilla, syrjäisillä tai eristyksissä olevilla maaseutualueilla sekä saarilla, missä nykyaikaisia kuljetus- ja telelääketieteen ratkaisuja on käytettävä entistä aktiivisemmin.

7. Terveydenhuollon henkilöstösuunnittelu

7.1 ETSK katsoo, että terveydenhuollon henkilöstösuunnittelussa on pyrittävä luomaan edellytykset hoidon laatua ja potilasturvallisuutta parantavalle ammatilliselle käytännölle. Samalla on varmistettava valmiudet laadukkaaseen koulutukseen kaikilla tasoilla.

7.2 Terveydenhuoltohenkilöstön hallinnointia on pidettävä strategisesti tärkeänä toimintana koko valtionhallinnon tasolla niin, että jäsenvaltion hallituksella on siinä keskeinen rooli, ja se on toteutettava monialaisesti ottamalla huomioon erilaiset näkökulmat ja painopisteet.

7.3 Terveydenhuoltohenkilöstön hallinnoinnissa on käsiteltävä kaikkia ”ammattilaisten elinkaaren” vaiheita tulevien opiskelijoiden rekrytoinnista eläkeläisten työllistämiseen. Koulutukseen, työhön ja uralla etenemiseen pyrkivien ehdokkaiden valintaprosessin olisi oltava avoin ja oikeudenmukainen, ilman minkäänlaista syrjintää.

7.4 Terveysalan työvoiman suunnittelussa on tärkeää ottaa huomioon ja tuoda selkeästi esiin kansalaisten ja terveydenhuollon työntekijöiden tarpeet. Suunnittelu- ja hallinnointiprosesseissa on määriteltävä menetelmät, joiden avulla on mahdollista kartoittaa ammattilaisten kaikki tarpeet työoloista, aineellisista oikeuksista, etenemismahdollisuuksista, oppimiseen ja tutkimukseen osoitetusta riittävästä ajasta ja resursseista aina henkilökohtaisen ja työelämän välisen kestävän tasapainon luomiseen.

7.5 Terveydenhuoltohenkilöstön suunnittelussa on otettava huomioon rakenteen suunnittelu, mutta myös toimenpiteet ja prosessit asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, jotta voidaan määritellä, mitä on saavutettava ja millä erityisellä tavalla.

7.6 ETSK ehdottaa Euroopan unionin terveydenhuolto- ja hoitoalan työntekijöitä koskevan toimintasuunnitelman ( 21 ) päivittämistä. Terveysalan integroidun työvoimasuunnittelun ja -ennakoinnin kehittäminen sekä terveydenhuollon ja pitkäaikaishoidon henkilöstön osaamisen mukauttaminen ovat olennaisen tärkeitä asioita näiden palvelujen saatavuuden ja laadun parantamiseksi.

7.7 Työmarkkinaosapuolilla ja kaikilla asiasta kiinnostuneilla kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla on oltava aktiivinen rooli terveydenhuoltoalan työvoiman suunnitteluprosessissa. On tarpeen määritellä eri ammattiryhmien väliset suhteet, väestön erityistarpeet ja järjestelmä tiettyjen pätevyyksien hankkimiseksi.

7.8 Oikeuksien turvaamiseksi ja riittävien kannustimien tarjoamiseksi terveydenhuollon ammattilaisille on tarpeen määrittää maantieteelliset alueet, jotka eivät ole houkuttelevia, tai toiminta-alueet, missä henkilöresursseista on pulaa. ETSK ehdottaa, että Euroopan komissio antaa suosituksia resurssien vähimmäisosuuksista väestöyksikköä kohti yleistä perusterveydenhuoltoa ja hätätilanteita varten. Suosituksissa olisi otettava huomioon maantieteellinen jakauma ja ikäprofiili ( 22 )

7.9 Näiden suositusten perustana on tärkeää parantaa kansainvälisiä tiedonkeruutoimia tietoluokkien yhdenmukaistamiseksi mahdollisuuksien mukaan, jotta voidaan tunnistaa erot ja välttää tietojen virheellistä tulkintaa. On tärkeää ottaa huomioon kansalliset poikkeamat yhdenmukaistetuista luokista eri puolilla Eurooppaa, jotta tiedot voidaan asettaa asiayhteyteen ( 23 )

7.10 Kysymystä taloudellisista resursseista käsitellään eri tavoin kunkin jäsenvaltion taloudellisen tilanteen mukaan. Saatavilla oleva näyttö viittaa siihen, että jäsenvaltioiden on tarpeen varmistaa, että järjestelmäsuunnittelussa yleisesti ja terveydenhuoltoalan työvoiman suunnittelussa erityisesti otetaan huomioon sekä laajempi ympäristö että hallituksen suhteellinen kyky vaikuttaa siihen ( 24 )

7.11 Henkilöstön suunnittelussa tulisi huomioida digitaaliteknologioiden kehittyminen, sillä innovaatiot näillä aloilla avaavat mahdollisuuksia luoda uusia työympäristöjä ja ympäristöjä, joissa hoito toteutetaan, ja edellyttävät uusia taitoja.

8. Työolot ja -ehdot

8.1 Työolojen merkitys tekijänä ammattilaisten päätöksissä aloittaa ura lääketieteen alalla, jäädä alalle tai lähteä alalta korostaa johdonmukaisen politiikan merkitystä koulutuksen, työllisyyden, perhe-elämän, rahoituksen ja muuttoliikkeen kaltaisilla osa-alueilla. Terveysalan työvoiman suunnittelusta käydyssä keskustelussa keskitytään paljon ammatilliseen korvaukseen keskeisenä tekijänä rekrytoinnissa ja työvoiman säilyttämisessä. Kuitenkin koulutukseen pääsy, mukaan lukien ammatillinen kehittyminen ja kyky ylläpitää taitoja, käytännön olosuhteet, kuten hoidon saatavuus, virallinen työaika, turvallinen henkilöstötaso, mielekkäät ammatillisen kehittymisen mahdollisuudet ja työ- ja yksityiselämän tasapaino, edistävät kaikki osaltaan terveellistä työympäristöä, jossa lääketieteen ala on houkutteleva ja kestävä uravalinta ( 25 )

8.2 Eurooppalaiset ja kansainväliset lääketieteen alan organisaatiot panevat merkille, että sairaaloissa, yleislääkärin vastaanotoilla ja yksityisillä vastaanotoilla työskentelevät lääkärit kohtaavat yhä enemmän väkivaltatilanteita – joskus äärimmäistä väkivaltaa – päivittäisessä työssään, konfliktialueiden ulkopuolella ( 26 ) . ETSK kehottaa Euroopan komissiota ja kaikkia sidosryhmiä osoittamaan poliittista sitoutumista ja olemaan tietoisia kiireellisestä tarpeesta suojella terveysalan henkilöstöä heidän tehdessä työtään.

8.3 Terveydenhuollon työntekijät ovat vaarassa sairastua tartuntatauteihin työssä tapahtuvan altistumisen kautta. Sairauksien leviäminen johtaa terveydenhuollon työntekijöiden keskuudessa poissaoloihin, sairastamiseen ja joissakin tapauksissa kuolemantapauksiin. Viime kädessä tämä johtaa työvoiman vähenemiseen ja vaikuttaa näin potilaiden hoidon ja turvallisuuden laatuun.

8.4 Terveydenhuollon työntekijät voivat myös kärsiä psyykkisestä stressistä ja mahdollisesti mielenterveysongelmista, jotka vaikuttavat sekä heidän työhönsä että henkilökohtaiseen elämäänsä. Viime vuosina on raportoitu yhä enemmän terveydenhuollon työntekijöistä, jotka vähentävät ammattinsa harjoittamista tai jäävät eläkkeelle varhaisessa vaiheessa työuupumuksen, masennuksen tai muiden mielenterveysongelmien vuoksi ( 27 ) . ETSK kehottaa investoimaan julkisiin mielenterveyspalveluihin, jotta varmistetaan, että nämä palvelut ovat kaikilta osin ja maksuttomasti kaikkien terveydenhuollon ammattilaisten saatavilla.

9. Liikkuvuus

9.1 ETSK korostaa, että oikeutta liikkuvuuteen on kunnioitettava sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. Rajatylittävää liikkuvuutta olisi helpotettava yksittäisten työntekijöiden ja koko ammatin hyväksi, sillä se tarjoaa mahdollisuuden tietämyksen siirtämiseen ja keskinäiseen oppimiseen, mikä hyödyttää potilashoitoa ja viime kädessä koko terveydenhuoltojärjestelmää. Jos muuttoliikettä tapahtuu taloudellisen välttämättömyyden tai epäsuotuisten työolojen johdosta, on ratkaisevan tärkeää tunnistaa tämän dynamiikan perimmäiset syyt ja puuttua niihin sekä pyrkiä parantamaan terveydenhuoltohenkilöstön tilannetta ( 28 )

9.2 Rajatylittävä liikkuvuus tuo työvoiman suunnitteluun lisäulottuvuuden. Terveydenhuoltoalan työntekijöiden eurooppalaisen seurantapalvelun perustaminen auttamaan jäsenvaltioita suunnittelurakenteiden luomisessa ja ylläpitämisessä ja koordinoimaan suunnittelun rajatylittäviä näkökohtia olisi hyödyllinen pitkän aikavälin infrastruktuuriosatekijä. Se olisi nivottava EU:n prosesseihin, erityisesti eurooppalaiseen ohjausjaksoon ja pandemioita koskevaan suunnitteluun, jota kaavaillaan tulevassa vakavia rajatylittäviä terveysuhkia koskevassa EU:n asetuksessa ( 29 )

9.3 Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön eettisiä rekrytointikäytäntöjä terveydenhuoltoalan henkilökunnan kansainvälistä rekrytointia koskevien WHO:n käytännesääntöjen mukaisesti ( 30 ) . Ammattilaisten rekrytointia ulkomailta ei tulisi pitää pelkästään keinona lieventää kotimaan terveydenhuoltoalan henkilöstöpulaa. Jos liikkuvuusvirrat ovat epäsymmetrisiä, olisi pyrittävä luomaan tasapainottavia mekanismeja, jotka edistävät kaikkia osapuolia hyödyttävää vaihtoa.

10. Muita huomioita

10.1 Tehokas johtaminen on ratkaisevan tärkeää kaikilla tasoilla tapahtuvaa terveydenhuoltoalan ammattilaisten hallinnointia ajatellen. Se on terveydenhuoltoalan koulutuksen monitahoinen ja suuresti arvostettu osatekijä, joka yhä laajemmin tunnustetaan olennaisen tärkeäksi koulutuksen, tutkimuksen ja kliinisten käytäntöjen korkeiden vaatimusten saavuttamisen kannalta.

10.2 Laadukkaan ja riittävän johtamiskoulutuksen ja johtamiseen liittyvien valmiuksien kehittämisen olisi näin ollen oltava osa kaikkien terveysalan ammattien opetussuunnitelmia ( 31 )

Bryssel 22. syyskuuta 2022. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Christa SCHWENG

(1) Euroopan komissio julkaisi vuonna 2012 EU:n terveysalan työvoimaa koskevan toimintasuunnitelman.

(2) Euroopan komissio, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, julkaisutoimisto, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352 s. 14.

(3) Euroopan parlamentin 15 marraskuuta 2018 antama päätöslauselma sukupuolten tasa-arvoa edistävistä hoitopalveluista EU:ssa https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2018-0464_FI.html

(4) EUVL C 129, 11.4.2018, s. 44, EUVL C 487, 28.12.2016, s. 7, EUVL C 204, 9.8.2008, s. 103, esite ja ETSK:n lausunto aiheesta ”Taloudellinen, teknologinen ja sosiaalinen murros ikääntyneille tarjottavissa kehittyneissä terveyspalveluissa” (EUVL C 240, 16.7.2019, s. 10) sekä ETSK:n lausunto ”Kohti uutta vanhustenhoitomallia: covid-19-pandemian opetukset” (EUVL C 194, 12.5.2022, s. 19).

(5) Addati, L., Cattaneo, U., ja E. Pozzan, raportti vuodelta 2022 aiheesta ”Care at work: investing in care leave and services for a more gender equal world of work”, ILO, Geneve https://www.ilo.org/global/topics/care-economy/WCMS_838653/lang--en/index.htm

(6) https://www.who.int/publications/i/item/WHO-HIS-SDS-2018.53

(7) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Sosiaalisten investointien vaikutukset työllisyyteen ja julkistalouteen” (EUVL C 226, 16.7.2014, s. 21).

(8) Eurofound (2020), ”Long-term care workforce: Employment and working conditions”, EU:n julkaisutoimisto, Luxemburg. https://www.eurofound.europa.eu/nb/publications/customised-report/2020/long-term-care-workforce-employment-and-working-conditions

(9) Barslund, Mikkel et. al (2021), ”Study: Policies for long-term Carers” (2021), Bryssel, Euroopan parlamentti, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2021/695476/IPOL_STU(2021)695476_EN.pdf

(10) https://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0011/186932/12-Summary-Economic-crisis,-health-systems-and-health-in-Europe.pdf

(11) Euroopan komissio, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto, ”Long-term care report: trends, challenges and opportunities in an ageing society”, (2021) Volume I, Chapter 3, julkaisutoimisto, s. 12, 28, https://data.europa.eu/doi/10.2767/677726

(12) Ks. alaviite 11, s. 68–70.

(13) Euroopan komissio, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto, Zigante, V., ”Informal care in Europe: exploring formalisation, availability and quality”, julkaisutoimisto, 2018, https://data.europa.eu/doi/10.2767/78836

Spasova, S., et al (2018), ”Challenges in long-term care in Europe. A study of national policies”, Euroopan sosiaalipolitiikkaverkosto (ESPN), Bryssel, Euroopan komissio, https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=fi&pubId=8128&furtherPubs=yes

(14) Ks. alaviite 11, luku 3.

(15) Euroopan komissio, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (2014), ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, julkaisutoimisto, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352 s. 36 ja Pan-European Commission on Health & Sustainable Development (2021), ”Drawing light from the pandemic: a new strategy for health and sustainable development. A review of the evidence”, https://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0015/511701/Pan-European-Commission-health-sustainable-development-eng.pdf

(16) Danis, K., Fonteneau, L., et al.,(2020), ”High impact of COVID-19 in long-term care facilities: suggestion for monitoring in the EU/EEA”, Euro Surveillance: European Communicable Disease Bulletin, 25(22). https://doi.org/10.2807/1560-7917.ES.2020.25.22.2000956

(17) EUVL C 286, 16.7.2021, s. 109, EUVL C 429, 11.12.2020, s. 251, EUVL C 242, 23.7.2015, s. 48; EUVL C 143, 22.5.2012, EUVL C 18, 19.1.2011, s. 74, EUVL C 77, 31.3.2009, s. 96.

(18) https://one.oecd.org/document/ECO/WKP(2021)43/en/pdf

(19) Liu J.X., Goryakin Y., Maeda A., Bruckner T., Scheffler R., Global health workforce labor market projections for 2030. Human Resources for Health 2017;15:11 (https://human-resources-health.biomedcentral.com/articles/10.1186/s12960-017-0187-2).

(20) https://www.who.int/health-topics/health-workforce#tab=tab_1

(21) Euroopan komissio julkaisi vuonna 2012 EU:n terveysalan työvoimaa koskevan toimintasuunnitelmansa.

(22) Pienten ja keskisuurten yritysten keskusjärjestön (CPME) terveysalan työvoimaa koskeva politiikka (https://www.cpme.eu/policies-and-projects/professional-practice-and-patients-rights/health-systems-and-health-workforce).

(23) Ks. alaviite 2.

(24) Russo G., Pavignani E., Guerreiro C.S., Neves C., Can we halt health workforce deterioration in failed states? Insights from Guinea Bissau on the nature, persistence and evolution of its HRH crisis. Human Resoures for Health 2017;15(1):12.

(25) Ks. alaviite 2.

(26) https://www.cpme.eu/api/documents/adopted/2020/3/EMOs.Joint_.Statement.on_.Violence.FINAL_.12.03.2020.pdf

(27) Dyrbye, L. N., T. D. Shanafelt, C. A. Sinsky, P. F. Cipriano, J. Bhatt, A. Ommaya, C. P. West ja D. Meyers, 2017, ”Burnout among health care professionals: A call to explore and address this underrecognised threat to safe, high-quality care”, NAM Perspectives. Tausta-asiakirja, National Academy of Medicine, Washington, DC.

(28) Euroopan komissio, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, julkaisutoimisto, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352 s. 14.

(29) Euroopan komissio, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, julkaisutoimisto, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352 s. 14.

(30) https://www.who.int/publications/m/item/migration-code

(31) Van Diggele, C., Burgess, A., Roberts, C., & Mellis, C. (2020), ”Leadership in healthcare education”, BMC Medical Education, 20 (Suppl. 2), 456. https://doi.org/10.1186/s12909-020-02288-x