Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta {SEK(2005) 433 } /* KOM/2005/0121 lopull. - COD 2005/0050 */





Bryssel, 6.4.2005 KOM(2005) 121 lopullinen 2005/0050 (COD) . Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta (komission esittämä){SEK(2005) 433 } PERUSTELUT JOHDANTO Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi, että unionista on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Eurooppa-neuvosto korosti, että on tärkeää luoda suotuisa ympäristö pk-yrityksille ja levittää hyviä toimintatapoja sekä varmistaa mahdollisimman suuri yhdenmukaisuus jäsenvaltioiden välillä. Göteborgissa kesäkuussa 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto määritteli kestävää kehitystä koskevan EU:n strategian, jolla varmistetaan, että taloudellista kasvua, sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja ympäristönsuojelua ei eroteta toisistaan. Yritysten tuotantotavat ovat tärkeitä kestävän kehityksen kannalta. Helmikuussa 2005 antamassaan uudistettua Lissabonin strategiaa koskevassa tiedonannossa komissio ehdottaa, että keskitytään ”varmistamaan vahvempi ja kestävä kasvu sekä luomaan enemmän ja parempia työpaikkoja”[1]. Tähän tarvitaan toimia, joilla varmistetaan kasvu ja kilpailukyky ja saadaan Eurooppa houkuttelevammaksi investoijille ja työntekijöille. Tiedonannossa korostetaan tarvetta kannustaa yrittäjyyttä, houkutella riittävästi riskipääomaa uusien yritysten perustamiseksi ja säilyttää vahva eurooppalainen teollisuuspohja sekä helpottaa innovointia, varsinkin ekoinnovointia, investoida entistä voimakkaammin ja paremmin koulutukseen ja osaamiseen, edistää tieto- ja viestintätekniikan käyttöönottoa ja resurssien kestävää käyttöä. Lissabonin prosessi on nostanut kilpailukyvyn poliittisen huomion keskipisteeksi. Viime vuosina tarve lisätä Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen kannalta olennaisten yhteisön ohjelmien ja välineiden yhtenäisyyttä ja synergiaa on kasvanut. Kevään 2003 Eurooppa-neuvosto[2] edellytti komissiolta integroitua kilpailukykystrategiaa ja sekä horisontaalisten että alakohtaisten kysymysten tarkastelua säännöllisesti. Asiaa koskevassa tiedonannossaan[3] komissio analysoi vasta alustavasti olennaisia toiminta-aloja ja ilmoitti aikomuksestaan tehdä ehdotuksia seuraavan varainhoitokauden valmistelutyön yhteydessä; tarkoituksena on määritellä poliittinen hanke laajennettua unionia varten vuosiksi 2007−2013. Sen vuoksi komissio teki heinäkuussa 2004 seuraavaa varainhoitokautta koskevien ehdotustensa[4] yhteydessä ehdotuksen kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta. KILPAILUKYVYN JA INNOVOINNIN PUITEOHJELMA Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa (CIP) kootaan samoihin puitteisiin tiettyjä yhteisön tukiohjelmia ja yhteisön muiden ohjelmien olennaisia osia aloilla, jotka ovat merkityksellisiä Euroopan tuottavuuden, innovointivalmiuksien ja kestävän kasvun edistämiseksi. Lisäksi siinä otetaan huomioon ympäristön suojeluun liittyviä kysymyksiä. Näitä yhteisön toimia ovat seuraavat tällä hetkellä käynnissä olevat toimet: neuvoston päätös 96/413/EY[5] Euroopan teollisuuden kilpailukykyä edistävistä toimenpiteistä, neuvoston päätös 2000/819/EY[6] monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), hyväksi, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/2000[7] ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE), Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2256/2003/EY eEurope 2005 -toimintasuunnitelman seurantaa, hyvien toimintatapojen levittämistä sekä verkko- ja tietoturvan parantamista koskevasta monivuotisesta ohjelmasta, neuvoston päätös 2001/48/EY yhteisön monivuotisesta ohjelmasta maailmanlaajuisten verkkojen eurooppalaisen digitaalisen sisällön kehittämisen ja käytön sekä tietoyhteiskunnan kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi, neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95 Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1336/97/EY[8] Euroopan laajuisia televerkkoja koskevista suuntaviivoista ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1230/2003/EY[9] energia-alan toimien monivuotisesta ohjelmasta ”Älykäs energiahuolto Euroopassa” energiatehokkuuden ja uusien ja uusiutuvien energialähteiden tukemiseksi kaikilla aloilla, myös liikennealalla. Puiteohjelmalla luodaan merkittävä ja johdonmukainen oikeusperusta yhteisön toimille, joiden yhteisenä tavoitteena on kilpailukyvyn ja innovoinnin edistäminen ja jotka täydentävät yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmassa edistettäviä tutkimustoimia. Se tulee olemaan yleisölle näkyvä ja selkeä. Puiteohjelman tavoitteet ja kohderyhmät ovat kuitenkin monipuoliset ja sen vuoksi on tarpeen taata yksittäisten osien näkyvyys. Puiteohjelma tulee koostumaan erityisohjelmista, joita ovat Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma, Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma ja Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma. Puiteohjelmaan voivat osallistua Euroopan talousalueen jäsenet, ehdokasmaat ja Länsi-Balkanin maat. Muut EU:n ulkopuoliset maat, erityisesti EU:n naapurimaat ja yhteisön kanssa tehtävästä innovaatiotyöstä kiinnostuneet maat, voivat osallistua puiteohjelmaan, jos siitä määrätään niiden kanssa solmituissa kahdenvälisissä sopimuksissa. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma Kevään 2004 Eurooppa-neuvosto[10] korosti, että ”kilpailukyky, innovointi ja yrittäjyyskulttuurin edistäminen ovat tärkeitä kasvun edellytyksiä – ne ovat olennaisia koko talouden kannalta, ja erityisen tärkeitä pienille ja keskisuurille yrityksille”. Päätelmissä[11] todettiin myös seuraavaa: ”Jotta kasvu olisi kestävää, sen on oltava ympäristöllisesti kestävää. Kasvun ja kielteisten ympäristövaikutusten välinen kytkös on katkaistava. Puhtaat teknologiat ovat elintärkeitä yritysten ja ympäristön välisten synergioiden hyödyntämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla.” Perustamissopimuksen[12] mukaan yhteisön ja jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn kannalta tarpeelliset edellytykset turvataan. Tähän pyritään helpottamalla mukauttamista rakenteellisiin muutoksiin, edistämällä yrittäjyyden ja pk-yritysten kannalta suotuisaa toimintaympäristöä, edistämällä yritysten välisen yhteistyön kannalta suotuisaa toimintaympäristöä ja edistämällä yritysten innovatiivisen potentiaalin parempaa hyödyntämistä. Käynnissä olevalla yhteisön monivuotisella ohjelmalla tuetaan yrityksiä ja yrittäjyyttä koskevien toimintalinjojen kehittämistä sekä pk-yrityksille suunnattuja tukipalveluja ja yhteisön rahoitusvälineitä. Lisäksi komissio toteuttaa tutkimuksia ja toimia Euroopan teollisuuden ja palvelualojen kilpailukykystrategioiden määrittämiseksi ja edistämiseksi myös toimialakohtaisten kilpailukyvyn määrittäjien osalta. Kuudennella tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmalla[13] tuetaan useita toimia, jotka ovat välttämättömiä Euroopan teknologisten valmiuksien parantamiseksi ja innovaatiotoiminnan lisäämiseksi. LIFE-ohjelmalla tuetaan innovatiivisia tekniikoita ja menetelmiä ympäristön alalla. Suurin osa tästä tuesta myönnetään pk-yrityksille puhtaiden teknologioiden käyttöönottamiseksi sellaisilla avainaloilla kuin veden laatu ja jätteiden kierrätys. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmassa kootaan yhteen yrittäjyyteen, pk-yrityksiin, teollisuuden kilpailukykyyn ja innovointiin liittyviä toimia. Ohjelma on suunnattu erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille[14] huipputekniikan nopeasti kasvavista yrityksistä (”gasellit”) perinteisiin mikro- ja perheyrityksiin, jotka muodostavat suurimman osan Euroopan yrityskannasta. Ohjelman piiriin kuuluvat sekä teollisuus että palvelualat. Ohjelmalla kannustetaan yrittäjyyttä ja mahdollisia tulevia yrittäjiä sekä yleisesti että tiettyjä kohderyhmiä huomioimalla. Myös tasa-arvoasioihin kiinnitetään erityistä huomiota. Ohjelmalla edistetään eurooppalaisen nuorisosopimuksen[15] mukaisesti nuorten yrittäjähenkeä ja helpotetaan nuorten ryhtymistä yrittäjiksi. Sillä tulee olemaan tärkeä merkitys, kun pannaan täytäntöön ”Yrittäjyyden edistäminen Euroopassa -toimintasuunnitelmassa”[16] määriteltyjä strategisia politiikan aloja koskevia päätoimenpiteitä ja annetaan yhteisön tukea jäsenvaltioiden toimille pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan[17] täytäntöönpanemiseksi. Vaikka pk-yritysten etuja käsitellään erityisesti yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmassa, ne otetaan huomioon kaikissa puiteohjelmaan liittyvissä toimissa. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma on myös yksi välineistä, joilla tuetaan ympäristöteknologioita koskevaa toimintasuunnitelmaa[18], jolla pyritään jäljellä olevien esteiden poistamiseen, jotta ympäristöteknologian kaikki mahdollisuudet suojella ympäristöä ja samalla edistää kilpailukykyä ja talouskasvua voidaan hyödyntää, ja sen varmistamiseen, että Euroopan unioni toimii tulevina vuosina edelläkävijänä ympäristöteknologian kehittämisessä ja soveltamisessa ja että kaikki sidosryhmät saadaan tukemaan näitä tavoitteita. Kevään 2004 Eurooppa-neuvosto suhtautui myönteisesti toimintasuunnitelmaan ja kehotti panemaan sen täytäntöön. Eurooppa-neuvosto kehotti erityisesti komissiota ja Euroopan investointipankkiryhmää (EIP) selvittämään mahdollisuuksia ottaa käyttöön erilaisia rahoitusvälineitä näiden teknologioiden edistämiseksi. Kevään 2005 Eurooppa-neuvostolle annetussa komission tiedonannossa[19] korostettiin edelleen, että ekoinnovointia on edistettävä voimakkaasti, ja todettiin, että komissio tehostaa ympäristöteknologian edistämistä. Innovointi on liiketoimintaprosessi, jossa hyödynnetään uusien tuotteiden, palvelujen ja liiketoimien markkinamahdollisuuksia. Kova kilpailupaine on välttämätön voimakkaiden kannustimien luomisessa yrityksille, jotta ne panostaisivat jatkuvasti innovointiin, tutkimukseen ja kehitykseen. Tähän liittyy läheisesti halu ottaa riskejä ja kokeilla uusia ideoita markkinoilla, minkä lisäksi myös riskirahoituksen saatavuus on olennaisen tärkeää. Innovoinnin riittämättömyys on yksi pääsyistä Euroopan heikolle kasvuvauhdille. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmalla pyritään siksi tukemaan monialaisia toimia yrityksissä tapahtuvan innovoinnin, myös ekoinnovoinnin, parantamiseksi, kannustamiseksi ja edistämiseksi. Tähän pyritään tukemalla alakohtaista innovointia, klustereita, julkisen ja yksityisen sektorin välisiä innovointikumppanuuksia sekä innovaatiojohtamista. Ohjelmalla edistetään myös innovointia tukevia alueellisia palveluja, joita voidaan hyödyntää erityisesti tiedon ja teknologian kansainvälisessä siirrossa sekä teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnoinnissa. Kilpailukykyneuvosto, joka kokoontui 13 päivänä toukokuuta 2003, kehotti jäsenvaltioita määrittelemään innovoinnin poliittiset tavoitteet ja ottamaan määritelmissä huomioon kunkin maan innovointijärjestelmien erityispiirteet. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmalla tuetaan innovaatiohallinnon ja -kulttuurin kehittämistä analysoimalla ja seuraamalla innovaatiotoimintaa ja kehittämällä ja koordinoimalla innovaatiopolitiikkaa. Sillä tuetaan myös kansallisten ja alueellisten innovaatiotoimijoiden huippuosaamiseen tähtäävää keskinäistä oppimista, rohkaistaan julkisten ja yksityisten innovaatiotoimijoiden välistä yhteistyötä, tehdään innovaatiotoimintaa tunnetuksi ja levitetään innovointiin liittyviä hyviä toimintatapoja. Asianmukaisten rahoitusmuotojen vaikea saatavuus mainitaan usein suurimmaksi esteeksi yrittäjyydelle ja yritysten innovaatiotoiminnalle[20]. Ongelmaa voivat pahentaa uudet kirjanpitonormit, jotka saavat pankit riskitietoisiksi ja johtavat luokittelukulttuuriin. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmalla pyritään korjaamaan pysyviä markkinapuutteita, joiden takia pk-yritysten on vaikea saada pääomaa, riskipääomaa ja lainoja. Tämä tapahtuu yhteisön rahoitusvälineillä, joita hallinnoi komission puolesta Euroopan investointirahasto (EIR), joka on riskipääomaan ja pk-yritysten takauksiin erikoistunut yhteisön elin. Monivuotisen ohjelman yhteydessä tehdyissä riippumattomissa arvioinneissa pidettiin markkinalähtöistä lähestymistapaa ja näiden välineiden hallinnointia EIR:ssä parhaana käytäntönä[21]. Sen vuoksi samaa käytäntöä jatketaan ja sitä sovelletaan uudessa ohjelmassa. Pk-yrityksille suunnatuilla yhteisön rahoitusvälineillä helpotetaan innovatiivisten uusien yritysten ja nuorten yritysten siemenpääoman ja alkuvaiheen pääoman saantia. Kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuen (GIF) avulla riskit ja palkkiot jaetaan yksityisten pääomasijoittajien kanssa, mikä aiheuttaa huomattavia kerrannaisvaikutuksia innovatiivisille yrityksille suunnatun pääoman tarjontaan. GIF-välineillä lisätään innovatiivisten pk-yritysten kehittämiseen tarkoitetun pääoman tarjontaa yrityksen alku- ja kasvuvaiheessa ja helpotetaan siten lisäpääoman saamista, jotta yritykset saavat tuotteensa ja palvelunsa markkinoille ja voivat jatkaa tutkimus- ja kehitystoimintaansa. Pk-yritysten takausjärjestelmällä annetaan jatkossakin vasta- tai yhteistakauksia kelpoisuusehdot täyttävissä maissa toimiville takausjärjestelmille ja suoria takauksia rahoituksen välittäjille. Sillä keskitytään korjaamaan markkinoiden puutteita: i) kasvupotentiaalia omaavien pk-yritysten lainan (tai lainoja korvaavien vaihtoehtojen kuten leasingin) saannissa, ii) pienluottojen myöntämisessä ja iii) pääomasijoituksissa tai muissa oman pääoman ehtoisissa sijoituksissa. Uudella arvopaperistamisen osajärjestelmällä iv) pk-yritysten käyttöön saadaan lisää velkarahoitusta sen piiriin kuuluvien rahoituslaitosten kanssa tehtyjen asianmukaisten riskinjakojärjestelyjen mukaisesti. Valmiuksien kehittämisen järjestelmällä tuetaan rahoituksen välittäjien valmiuksia keskittyä lisäsijoituksiin ja teknologisiin näkökohtiin. Toimella pyritään myös edistämään pk-yrityksille suunnattua rahoitusta maissa, joissa pankkien harjoittama välitystoiminta on selvästi vähäisempää kuin EU:ssa keskimääräisesti. Euroopan yrityksiä ja innovointia tukevilla palveluilla on merkittävä osuus sen varmistamisessa, että pk-yritykset saavat tietoa tavaroiden ja palveluiden sisämarkkinoiden toiminnasta ja mahdollisuuksista sekä innovoinnin, tiedon ja teknologian kansainvälisestä siirrosta. Näillä palveluilla voi olla laaja-alainen merkitys erityisesti yhteisön ohjelmia koskevan tiedon ja ohjelmien tulosten edistämisessä ja levittämisessä sekä komission ja pk-yritysten välisen vuorovaikutuksen aikaan saamisessa. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmalla tuetaan myös myönteisten toimintalinjojen kehittämistä vertailuanalyyseillä ja tutkimuksilla sekä vaihtamalla yrityksiin, yrittäjyyteen, innovointiin ja kilpailukykyyn liittyviä hyviä toimintatapoja kansallisten ja alueellisten viranomaisten sekä muiden asiantuntijoiden välillä. Ohjelman puitteissa tehdään yhteistyötä jäsenvaltioiden ja muiden siihen osallistuvien maiden kanssa yrityksiä koskevan sääntely- ja hallintoympäristön parantamiseksi. Kansallisten ja alueellisten viranomaisten välillä voidaan käynnistää kummitoimintaa edellä mainittuja toimintalinjoja koskevien suositusten seuraamiseksi. Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma Toimet tieto- ja viestintätekniikoiden käyttöönoton edistämiseksi yrityksissä, hallinnossa ja julkisten palvelujen alalla on pääasiassa toteutettu eEurope-aloitteella, jolla koordinoidaan jäsenvaltioiden toimia[22]. Niihin kuuluu yhteisön rahoitus eTEN-ohjelmalle (Euroopan laajuiset televerkot)[23], jolla tuetaan Euroopan laajuisten tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvien palvelujen validointia ja käyttöönottoa, eContent-ohjelma[24], jonka tarkoituksena on edistää innovatiivisen eurooppalaisen digitaalisen sisällön kehittämistä ja MODINIS-ohjelma, jolla tuetaan suoraan vertailuanalyysien ja tutkimusten tekemistä, foorumien järjestämistä ja edistämis- ja tiedotustoimia eEuropen toteuttamiseksi. Tieto- ja viestintätekniikkojen käyttöönotto sekä yksityisellä että julkisella sektorilla on avaintekijä innovaatiotoiminnan ja kilpailukyvyn parantamisessa. Tieto- ja viestintätekniikat ovat osaamistalouden kulmakivi. Ne edistävät organisatorista muutosta ja innovointia. Tieto- ja viestintätekniikka on voimakkaasti kasvava ala, ja kaikkien tuotteiden ja palvelujen lisäarvosta huomattava ja lisääntyvä osa saadaan aikaan sen avulla. On arvioitu, että vuosina 1995−2000 EU:n vuosittaisesta 1,4 prosentin tuotannon kasvusta 0,7 prosentin osuus oli tieto- ja viestintätekniikan ansiota. Tieto- ja viestintätekniikoiden avulla voidaan vastata kasvaviin haasteisiin, joita terveydenhuollon parantaminen (eHealth), koulutuksen tehostaminen ja elinikäinen oppiminen (eLearning), ikääntyneiden elämänlaadun parantaminen sekä turvallisuuden, osallisuuden ja osallistumisen edistäminen asettavat. Tieto- ja viestintätekniikoiden avulla julkisia palveluja ja uusia digitaalisia sisältöjä voidaan tuottaa tehokkaammin, ne voidaan kohdistaa ja räätälöidä paremmin sekä niiden saatavuutta voidaan parantaa. Investoinnit tieto- ja viestintätekniikoihin ja sähköisten palvelujen käyttö on Euroopassa kuitenkin vähäisempää ja hitaampaa kuin sen tärkeimmissä kilpailijamaissa erityisesti palvelualoilla. Vuosina 1995−2001 tietotekniikan tuotantohyödykkeiden investointien osuus BKT:stä oli 1,6 prosenttia pienempi kuin Yhdysvalloissa[25]. Vaikka ensisijainen vastuu investointiohjelmista onkin yrityksillä ja julkishallinnoilla, myös yhteisön toimilla on merkitystä. Televiestintäneuvosto vaatikin joulukuussa 2004 kokonaisvaltaisen tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan laatimista. Tämä vahvistettiin maaliskuussa 2005 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa, joka pyysi komissiota valmistelemaan uutta tietoyhteiskunta-aloitetta. Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma tulee olemaan yksi keino tukea toimia, jotka ovat osa komission helmikuussa 2005 antamassa uudistettua Lissabonin strategiaa koskevassa tiedonannossa[26] mainittua uutta aloitetta ”i2010: eurooppalainen tietoyhteiskunta”. Ohjelmalla halutaan rohkaista kansalaisia, yrityksiä ja julkishallintoja hyödyntämään tieto- ja viestintätekniikkaa laajemmin sekä lisätä julkisia investointeja tieto- ja viestintätekniikkaan. Ohjelmassa hyödynnetään eTEN-, eContent- ja MODINIS-ohjelmista saatuja kokemuksia ja parannetaan niiden välisiä synergioita ja vaikutuksia. Ohjelmalla tuetaan toimia yhtenäisen eurooppalaisen tietoalueen kehittämiseksi ja vahvistetaan tietotuotteiden ja -palvelujen sisämarkkinoita. Sen tarkoituksena on lisätä innovointia soveltamalla tieto- ja viestintätekniikkaa laajemmin ja investoimalla siihen enemmän, ja siten kehittää osallisuutta edistävää tietoyhteiskuntaa sekä tehokkaampia ja toimivampia sähköisiä palveluja yleistä etua palvelevilla aloilla sekä parantaa elämänlaatua. Sillä pyritään myös vaikuttamaan eurooppalaisten digitaalisen sisällön markkinoiden pirstoutumiseen, tukemaan sähköisen eurooppalaisen sisällön tuottamista ja jakelua sekä edistämään Euroopan kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta. Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelmalla jatketaan vuodesta 2008 alkaen Euroopan parlamentin ja neuvoston äskettäin hyväksymää eContent+-ohjelmaa. Vaikka suurin osa rahoitustuesta tieto- ja viestintätekniikan levittämiseksi ja mahdollisimman tehokkaaksi hyödyntämiseksi on peräisin yksityissektorilta ja jäsenvaltioilta, yhteisön tuella voidaan kuitenkin kehittää yhteisiä lähestymistapoja ja koordinoida toimia, levittää hyviä toimintatapoja ja edistää yhteentoimivien ratkaisujen käyttöönottoa koko unionin alueella. Yhteisöllä on myös tärkeä asema monikielisen ympäristön luomisessa ja kulttuurisen monimuotoisuuden huomioon ottamisessa. Yhteisön toimet ovat olennaisia, jotta voidaan varmistaa yhteneväisyys EU:n muiden politiikoiden kanssa, mukaan luettuina sähköisen viestinnän ja Televisio ilman rajoja -toimen sääntelykehykset sekä sisämarkkinat, työllisyys, koulutus ja nuoriso, kestävä kehitys ja turvallisuus- ja kauppapolitiikka. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmaa (2003−2006)[27] jatketaan ja laajennetaan kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa. Perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohdan perusteella Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman tavoite on tukea kestävää kehitystä energia-alalla ja edistää ympäristönsuojeluun, toimitusvarmuuteen ja kilpailukykyyn liittyvien yleisten tavoitteiden saavuttamista. Lähes 94 prosenttia kasvihuonekaasupäästöistä johtuu energiankulutuksesta, ja 90 prosenttia hiilidioksidipäästöjen lisäyksestä on peräisin liikenteestä. Energiatehokkuus ja uusiutuvat energialähteet ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan täyttää Kioton sopimuksessa esitetyt vaatimukset ja vähentää Euroopan kasvavaa riippuvuutta energian tuonnista, joka saattaa nousta melkein 70 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä. Unionilla on ollut kunnianhimoisena päämääränä kasvattaa uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaiskulutuksesta 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä[28] ja vähentää edelleen energian kokonaiskulutusta. Tavoitteita tuskin saavutetaan ellei jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla toteuteta huomattavia lisätoimenpiteitä. Unioni on asettanut älykkään energiahuollon toteuttamiseksi selkeitä määrällisiä tavoitteita, jotka on tarkoitus saavuttaa vuoteen 2010 mennessä. Tavoitteena on muun muassa kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus EU:n energian kokonaiskulutuksesta 12 prosenttiin, nostaa uusiutuvista energialähteistä saadun sähkön osuus 21 prosenttiin ja biopolttoaineiden osuus liikennekäyttöön tarkoitetusta bensiinistä ja dieselöljystä 5,75 prosenttiin. Lisäksi on määrä saavuttaa joukko laadullisia tavoitteita, kuten lisätä energiatehokkaiden tuotteiden ja laitteiden myyntiä sekä laajentaa suuritehoista yhteistuotantoa. On tehty kaksi tärkeää ehdotusta, jotka koskevat jäsenvaltioiden energian loppukulutuksen vähentämistä vuosittain 1 prosentilla, energiaa käyttävien tuotteiden energiankulutuksen vähentämistä ja ekologisen suunnittelun vaatimukset täyttäviä tuotteita. Samanaikaisesti näiden lainsäädäntötoimenpiteiden kanssa yhteisöllä on käynnissä ohjelmia yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon helpottamiseksi. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma on yhteisön ei-tekninen energia-alan ohjelma, jossa keskitytään ei-teknisten esteiden poistamiseen, markkinamahdollisuuksien luomiseen ja tietoisuuden lisäämiseen. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmaa seuraavan ohjelman ennakkoarvioinnissa todettiin, että nykyinen ohjelma on kustannustehokas ja että uudella ohjelmalla olisi taattava jatkuvuus. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman yhteydessä Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman tavoitteena on siksi nopeuttaa alaa koskevaan yhteisön strategiaan liittyviä toimia ja keskittyä kestävään energiankäyttöön ja siten erityisesti: edistää energia-alan sääntelykehyksen kehittämistä ja täytäntöönpanoa ja lisätä investointeja uusiin ja tehokkaimpiin tekniikoihin sekä lisätä energiatehokkuutta, uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja energiansaannin monipuolistamista sekä niiden kysyntää myös liikenteen alalla tiedottamalla ja herättämällä tietoisuutta EU:n tärkeimpien toimijoiden keskuudessa. Ohjelmalla kavennetaan kuilua innovatiivisten teknologioiden onnistuneen esittelyn ja niiden tosiasiallisen markkinoille saattamisen välillä, jotta teknologioita saataisiin käyttöön laajassa määrin. Sen avulla voidaan vahvistaa hallinnollisia valmiuksia sekä strategioiden ja politiikoiden kehittämiseksi että olemassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi erityisesti uusien jäsenvaltioiden osalta. Ohjelmalla pyritään kestävään talouskasvuun, jonka avulla luodaan työpaikkoja, edistetään sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja parannetaan elämänlaatua sekä estetään luonnonvarojen tuhlausta. Ohjelma tulee rakentumaan kolmesta erityisalasta: i) energiatehokkuus ja energian järkevä käyttö erityisesti rakennusalalla ja teollisuudessa (SAVE), ii) uudet ja uusiutuvat energialähteet sähkön ja lämmön keskitetyssä ja hajautetussa tuotannossa ja niiden integrointi paikallisympäristöön ja energiajärjestelmiin (ALTENER) ja iii) liikenteen energianäkökohdat, polttoaineiden käytön monipuolistaminen esimerkiksi uusien kehitteillä olevien ja uusiutuvien energialähteiden avulla, uusiutuvista energialähteistä tuotetut polttoaineet ja energiatehokkuus liikenteessä (STEER). Lisäksi ohjelman kautta myönnetään rahoitusta monialaisiin aloitteisiin, joilla voidaan integroida energiatehokkuus ja uusiutuvat energialähteet talouden eri toimialoihin ja/tai yhdistää eri välineitä, menetelmiä ja toimijoita saman toimen tai hankkeen sisällä. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman kansainvälistä ulottuvuutta (COOPENER) jatketaan komission syyskuussa 2004 ehdottamilla uusilla ulkomaanavun välineillä[29]. Tuen kohteena on kahdenlaisia hankkeita: ensinnäkin sellaisten hankkeiden edistäminen ja levittäminen, joiden avulla on määrä luoda suotuisat edellytykset kestävään energiahuoltoon liittyvien tekniikoiden edistämiseksi, mukaan luettuina hallinnolliset rakenteet, yleinen tietoisuus, monialainen ja alakohtainen yhteistyö ja verkostoituminen sekä sääntelykehyksen täytäntöönpanon parantaminen, ja toisaalta markkinoille saattamiseen liittyviä hankkeita, joilla edistetään järjestelmällisesti uusien kestävien energiatekniikoiden käyttöönottoa. Ohjelman täytäntöönpanemiseksi ja hallinnoimiseksi komissio harkitsee jatkavansa vasta perustetun ”Älykkään energiahuollon toimeenpanon viraston” toimikautta ja siirtävänsä sille sellaiset ohjelmaan liittyvät hallinnolliset toimet, jotka eivät edellytä poliittista päätöstä. UUDEN KILPAILUKYVYN JA INNOVOINNIN PUITEOHJELMAN HALLINNOINTI Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa vahvistetaan kokonaisvaltainen lähestymistapa yhteisten tavoitteiden toteuttamiseksi, vaikka siihen kuuluvia erityisohjelmia hallinnoidaankin erillisten hallintokomiteoiden avulla ja niillä on omat työohjelmansa. Toimeenpanovälineitä voidaanhyödyntää usein monien ohjelmien yhteydessä, mikä selkeyttää ohjelmia käyttäjille.Puiteohjelma tulee sen vuoksi olemaan yksinkertaisempi kuin nykyiset järjestelyt, joissa yhdistyy monenlaisia järjestelmiä ja välineitä. Esimerkiksi: - Yhteisön rahoitusvälineillä tuetaan sekä perinteisillä toimialoilla toimivia että tieto- ja viestintätekniikkaan, innovointiin ja ympäristöteknologiaan investoivia pk-yrityksiä. - Yrityksiä ja innovointia tukevilla palveluilla tulee olemaan merkittävä osuus sen varmistamiseksi, että pk-yritykset saavat tietoa tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoiden toiminnasta ja mahdollisuuksista ja voivat antaa palautetta toimintalinjojen kehittämistä ja vaikutusten arviointia varten ja että yritysten välinen rajatylittävä yhteistyö helpottuu. Niiden avulla voidaan myös levittää tietoa innovointiin liittyvistä politiikoista, lainsäädännöstä ja tukiohjelmista sekä tiedottaa niistä, edistää tutkimusohjelmien tulosten hyödyntämistä ja tuottaa välityspalveluita teknologian ja tiedon siirtoon sekä kumppanuuksien muodostamiseen innovaatiotoimijoiden välillä[30]. - Sidosryhmien välinen verkostoituminen on keskeinen osa ohjelmaa. Sillä helpotetaan osaamisen ja ideoiden kulkua, mikä itsessään on ratkaiseva edellytys innovoinnille. Komissio aikoo hallinnoida tiettyjä erityisohjelmiin kuuluvia tehtäviä välillisesti perustamalla uusia ja/tai mukauttamalla olemassa olevia toimeenpanovirastoja. Näin toimitaan erityisesti energia-alan hankkeissa, joita tulee hallinnoimaan ja toteuttamaan ”Älykkään energiahuollon toimeenpanon virasto”, jonka toimikautta jatketaan. Pk-yrityksille suunnattuja yhteisön rahoitusvälineitä hallinnoi pääasiassa EIR. Kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tehtävässä yhteistyössä yhteistyökumppaneina ovat kansainväliset kehityspankit, kuten Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki. JOHDONMUKAISUUS YHTEISÖN MUIDEN POLITIIKKOJEN KANSSA Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma, rakennerahastot ja maaseudun kehittäminen Alueellinen ulottuvuus on tärkeä Euroopan kilpailukyvyn ja innovoinnin parantamiseksi. Komission ehdottamalla uudella koheesiopolitiikalla pyritään poistamaan pysyviä alueellisia eroja kilpailukyvyssä ja innovoinnissa ottamalla ne keskeisiksi perusteiksi rakennerahaston tuen myöntämiselle silloin, kun kyseessä on ”Lähentymistä” ja ”Alueellista kilpailukykyä ja työllisyyttä” koskevat tavoitteet. Lisäksi komissio tulee ehdottamaan koheesiota koskevien yhteisön strategisten suuntaviivojen vahvistamista sen määrittelemiseksi, kuinka rakennerahastojen hallinnoinnista vastaavien kansallisten ja alueellisten viranomaisten olisi otettava huomioon EU-tason ensisijaiset tavoitteet, joita ovat myös kilpailukyky ja innovointi. Suuntaviivoilla voidaan rohkaista hallintoviranomaisia tukemaan investointeja, jotka täydentävät EU:n kilpailukyky- ja innovaatiopolitiikkaa. Jotta nämä tavoitteet voidaan toteuttaa tehokkaasti ja järkevästi, tukitoimien on perustuttava pk-yritysten tarpeiden ymmärtämiseen, tehokkaisiin poliittisiin toimiin yritysten, yrittäjyyden ja innovoinnin sekä tieto- ja viestintätekniikan käytön edistämiseksi, ympäristöteknologian ja energia-alan investointeihin, velkarahoitusvälineitä ja omaehtoista pääomasijoituksia koskeviin hyviin toimintatapoihin sekä teknologian siirtoon. Samanlaiset periaatteet sopivat moniin maaseudun kehittämispolitiikan tukitoimiin. Maaseudun kehittämispolitiikan päätavoitteilla – elintarvikeketjun kilpailukyvyn parantaminen, kestävä maankäyttö, elinkeinojen monipuolistaminen ja paikallinen kehittäminen – pyritään edistämään koko EU:n maaseutualueiden kestävää kehitystä, kasvua ja työllisyyttä. Erityisesti korostetaan innovoinnin tärkeyttä. Suurin osa maaseudun yrityksistä on pk-yrityksiä, erityisesti mikro- ja pienyrityksiä, joille innovaatiot ja tieto- ja viestintätekniikka ovat elintärkeitä. Lähentymistä koskevan rakennerahastojen tavoitteen osalta tukikelpoisia alueita rohkaistaan osallistumaan puiteohjelman yhteydessä järjestettyyn vaihtoon, jotta niiden erityistarpeet otetaan huomioon, kun määritetään niille tarkoitettuja hyviä toimintatapoja. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa määritetään ja edistetään niitä koskevia hyviä toimintatapoja ja huippuosaamista, kun taas koheesiorahastojen ja uuden maaseudun kehittämisrahaston tehtävänä olisi auttaa kansallisia ja alueellisia viranomaisia saattamaan kehityksestä jälkeen jääneet samalle huippuosaamisen tasolle muiden kanssa edistämällä alueellista kilpailukykyä ja innovointia ja kaventamalla siten eroja. Alueellisten rahoitusehdotusten on tultava alueellisilta elimiltä, jotta niiden tarpeet ja odotukset toteutuisivat (toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti). Siksi on pidettävä huolta siitä, että ei loukata koheesioperiaatetta eikä jouduta ristiriitaan rakennerahastojen alhaalta ylöspäin etenevän (”bottom-up”) hallinnointirakenteen kanssa. Puiteohjelmalla olisi kuitenkin aktiivisesti rohkaistava jäsenvaltioita ja alueita varmistamaan, että Euroopan aluekehitysrahaston ja Euroopan maatalouden kehittämisrahaston tukemissa toimissa noudatetaan puiteohjelman toimien yhteydessä kehitettyjä ja määritettyjä esimerkkejä hyvistä toimintatavoista. Tämä voisi tapahtua erityisesti verkostoitumisen avulla. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma ja seitsemäs TTK-puiteohjelma Euroopan kilpailukykyä ja innovointia tuetaan kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman lisäksi tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn seitsemännellä puiteohjelmalla. Ohjelmat täydentävät ja tukevat toisiaan ja pyrkivät edistämään Lissabonin strategian mukaisia tavoitteita. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa käsitellään sekä innovoinnin teknisiä että ei-teknisiä näkökohtia. Teknisen innovoinnin osalta siinä keskitytään tutkimus- ja innovointiprosessin loppuosaan. Sillä pyritään edistämään erityisesti innovointia tukevia palveluja teknologian siirtämiseksi ja käyttöön ottamiseksi, hankkeita uusien tekniikoiden toteuttamiseksi ja käyttöön ottamiseksi markkinoilla esimerkiksi tieto- ja viestintätekniikassa, energia-alalla ja ympäristösuojelussa[31] sekä kansallisten ja alueellisten innovointiohjelmien ja -politiikoiden kehittämistä ja koordinointia. Sillä myös parannetaan innovatiivisten pk-yritysten mahdollisuutta saada ulkopuolista rahoitusta, T&K- ja innovointitoimet mukaan luettuina, ja edistetään niiden osallistumista seitsemänteen TTK-puiteohjelmaan. Seitsemännellä TTK-puiteohjelmalla tuetaan edelleen vahvasti kansainvälistä yhteistyötä tutkimuksessa, teknologian kehittämisessä ja esittelyssä erityisesti yritysten ja julkisten tutkimusorganisaatioiden välillä sekä erityisiä pk-yrityksille suunnattuja TTK-järjestelmiä ja tutkijoiden liikkuvuutta yritysten ja tutkimusyhteisöjen välillä. Siinä keskitytään siten enemmän teollisuuden teknisen innovoinnin tarpeisiin ja otetaan käyttöön uusia toimia, jotka käsittävät yhteisiä teknologia-aloitteita teollisuudelle tärkeillä avainalueilla. Lisäksi siinä edistetään edelleen tutkimustulosten levittämistä ja hyödyntämistä hankkeiden välillä ja tietyillä aloilla sekä kansallisten tutkimusohjelmien ja -politiikoiden koordinointia. Tutkimuspainotteisten alueellisten klustereiden välistä rajatylittävää yhteistyötä tukevilla toimilla täydennetään kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman samantyyppisiä toimia, joissa keskitytään alueellisiin innovointitoimiin ja -politiikoihin. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma ja elinikäinen oppiminen Ammatillisella ja yleissivistävällä koulutuksella on tärkeä merkitys sen varmistamiseksi, että Euroopan inhimillistä pääomaa kehitetään jatkuvasti innovoinnin edellyttämän osaamisen ja tiedon ylläpitämiseksi. Hyvin koulutettu työvoima täyttää paremmin yritysten nopeasti muuttuvat vaatimukset ja sen on helpompi liikkua työstä toiseen. Ammatillinen ja yleissivistävä koulutus edistää tiedon levitystä ja auttaa organisaatioita oppimaan kokemuksistaan ja parantamaan siten prosessejaan, tuotteitaan ja palvelujaan. Euroopassa on investoitava enemmän ja voimakkaammin kestävään ammatilliseen ja yleissivistävään koulutukseen, ja ”integroidusta toimintaohjelmasta elinikäisen oppimisen alalla”[32] tehdyn ehdotuksen hyväksyminen tulee edistämään yrittäjyyttä, tukemaan ammatillista koulutusta ja rohkaisemaan organisaatioita muuttumaan ’oppiviksi organisaatioiksi’. Myös Euroopan sosiaalirahasto (ESR) tukee elinikäisen oppimisen järjestelmiä osana ensisijaisia tavoitteitaan, joihin kuuluu työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn parantaminen erityisesti edistämällä yritysten, varsinkin pk-yritysten, ja työntekijöiden investointeja inhimillisiin voimavaroihin. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma, ESR ja elinikäisen oppimisen ohjelma, erityisesti Leonardo da Vinci -ohjelmaan kuuluvat toimet, tukevat siten toisiaan. Tietoteknisiä taitoja tukevissa toimissa otetaan huomioon ”Koulutus 2010” -ohjelmalla perusvalmiuksien takaamiseksi toteutettavat poliittiset toimet ja ”elinikäisen oppimisen ohjelmaan” kuuluvat, tietoteknisten taitojen edistämistä tukevat toimet. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma ja Euroopan laajuiset verkot Euroopan unionin kilpailukyvyn ja sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden kannalta on elintärkeää, että Euroopan laajuiset verkot liikenteen, energian ja televiestinnän alalla saadaan valmiiksi ja käyttöön. Pääsy näihin verkkoihin on avaintekijä pk-yritysten menestykselle sisämarkkinoilla, kuten perustamissopimuksen 154 artiklassa todetaan. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma ja Euroopan laajuisia verkkoja koskeva politiikka tukevat toisiaan, sillä molemmissa edistetään yritysten kilpailukykyä: esimerkiksi Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmalla tuetaan järkevää, tehokasta ja kestävää energiankäyttöä kartoittamalla ja poistamalla hallinnollisia, viestinnällisiä ja muita ei-teknisiä esteitä. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmalla helpotetaan Euroopan laajuisten energiaverkkojen yhteenliittämistä ja pääsyä niihin. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Komission ehdottaman kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman vaikutuksia on arvioitu ja siitä on järjestetty julkinen kuuleminen. Sidosryhmien mielipiteitä puiteohjelmaehdotuksesta kerättiin joulukuusta 2004 helmikuuhun 2005 kuulemisasiakirjan perusteella. Asiakirjassa keskityttiin niihin etuihin ja lisäarvoon, joita saataisiin kokoamalla eri osat yhdeksi ohjelmaksi, ja siihen, kuinka ohjelma sopii yhteen muiden kilpailukykyyn ja innovointiin liittyvien yhteisön toimien kanssa. Sidosryhmiltä pyydettiin erilliset lausunnot tietyistä kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman osista. Ajatus kilpailukykyä ja innovointia edistävien toimien kokoamisesta yksiin puitteisiin otettiin yleensä myönteisesti vastaan, vaikka jotkin vastaajat pelkäsivätkin, että yksittäisten ohjelmien omaleimaisuus, näkyvyys ja poliittinen painotus saattaisivat heiketä. Ohjelman keskeisiä tavoitteita, erityisesti innovoinnin tukemista, pidettiin erittäin onnistuneina. Vastauksista kävi ilmi, että nämä alat hyötyisivät selvästi Euroopan tasolla toteutettavista tukitoimista, vaikka ensisijainen vastuu niistä on jäsenvaltioilla. Useimmat sidosryhmät näkivät ehdotetun puiteohjelman mahdollisuutena helpottaa pk-yritysten osallistumista erityisohjelmiin ja tehdä niistä käyttäjäystävällisempiä. Kuulemismenettelyssä esitettiin monia hyödyllisiä huomautuksia ja ehdotuksia, jotka koskevat kuitenkin enemmän ohjelmasuunnittelua ja täytäntöönpanoa kuin oikeussäädöstä, ja ne tullaan ottamaan huomioon asianmukaisessa ohjelman vaiheessa. TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUS Oikeusperusteidensa mukaisesti ohjelmalla pyritään korjaamaan todettuja puutteita oikeasuhteisesti ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti[33]. Jäsenvaltiot ja yhteisö ovat yhteisesti vastuussa kaikista kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman aloista[34]. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaa sovelletaan vain silloin, kun saadaan selvää Euroopan tason lisäarvoa siitä, että käytetään yhteisön välineitä kansallisten ja alueellisten tulosten parantamiseksi ja yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi. Ohjelmaan kuuluvia erityisohjelmia varten perustetuilla hallintokomiteoilla varmistetaan, että ohjelmilla tuetut toimet ovat jäsenvaltioiden ensisijaisten tavoitteiden mukaisia. Suhteellisuus varmistetaan pääasiassa kohdistamalla tukitoimet markkinoiden puutteisiin. Myös ohjelmavälineet ovat toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisia: - Pk-yrityksille suunnatuilla yhteisön rahoitusvälineillä lisätään kansallisilla välineillä saatavia kerrannaisvaikutuksia EIR:n AAA-luokituksen tuella. Markkinoilla toimivien välittäjien aikaan saamilla kerrannaisvaikutuksilla taataan välineiden suhteellisuus. Niillä puututaan markkinoiden toimintahäiriöistä johtuviin ongelmiin, joita yhä esiintyy rahoituspalvelumarkkinoiden integroitumisesta huolimatta, ja täydennetään muita (omiin varoihin perustuvia) EIR:n tukitoimia ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten toimia. Eurooppalaisella ulottuvuudella varmistetaan välineiden käyttöön liittyvien hyvien toimintatapojen levittäminen ja edistetään koordinoituja toimia. Monissa jäsenvaltioissa tällaisista välineistä on puutetta ja sopivan rahoituksen saaminen on edelleen este yrittäjyydelle, innovoinnille ja tietoyhteiskunnan kehittämiselle sekä ympäristöteknologian kehittämiselle ja soveltamiselle. - Euroopan yrityksiä ja innovointia tukeville palveluille myönnettävällä yhteisön tuella autetaan jäsenvaltioissa toimivia kumppaniorganisaatioita tuottamaan pk-yrityksille lisää yrityksiä ja innovointia tukevia palveluja ja edistämään yritysten välistä yhteistyötä koko EU:n alueella. Käytettäessä yhteisiä tukirakenteita yksittäiset keskukset pystyvät tarjoamaan hajautettuja tieto- ja neuvontapalveluja. Suhteellisuus varmistetaan tekemällä yhteistyötä sellaisten kumppaniorganisaatioiden kanssa, jotka ovat hyvin integroituneita alueensa talouselämään. - Toimintalinjojen kehittämistoimet, kuten kokemuksen vaihto, vertailuanalyysit ja kansallisten politiikkojen koordinointi, auttavat viranomaisia parantamaan toimintalinjojaan yrittäjyyden, pk-yritysten kehittämisen, innovoinnin, ekoinnovoinnin ja tieto- ja viestintätekniikan kehittämisen ja soveltamisen edellyttämällä tavalla. Tällainen vaihtotoiminta on osa avointa koordinointimenetelmää ja sillä autetaan kansallisia viranomaisia niiden poliittisten linjausten parantamisessa. Tähän voi liittyä myös kummitoimintaa, jonka lisäarvo yhteisölle syntyy toiminnan rajatylittävästä luonteesta. - Suurin osa Euroopan yritysten innovaatiohankkeiden saamasta tuesta on peräisin kansallisilta ja alueellisilta ohjelmilta ja järjestelmiltä. Nämä ohjelmat on kuitenkin edelleen pirstottu kansallisiin ja alueellisiin segmentteihin, ja ne pystyvät harvoin hyödyntämään muissa EU-maissa saatavilla olevaa potentiaalia. Ongelman poistamiseksi tuetaan kansallisten ja alueellisten innovointiohjelmien yhdistämistä erityisesti vaihtamalla ja edistämällä hyviä toimintatapoja. - Kustannustenjakoperiaatteella toteutettavilla hankkeilla, kuten täytäntöönpano-, pilotti- ja markkinoille saattamista koskevilla hankkeilla, pyritään rohkaisemaan innovointia, sidosryhmien välistä verkostoitumista ja uusien teknologioiden siirtoa ja käyttöönottoa. Nämä ovat usein rajatylittäviä toimia. Tällaisille hankkeille myönnetään rahoitusta sen perusteella, kuinka paljon lisäarvoa ne tuovat yhteisölle ja kuinka hyvin hanke vastaa asianmukaisen ohjelman tavoitteita ja työohjelmaa. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tämän päätöksen kanssa esitetyssä ”säädökseen liittyvässä rahoitusselvityksessä” selvitetään arvioidut vaikutukset talousarvioon. Se on komission vuosille 2007–2013 ehdottaman rahoitussuunnitelman mukainen[35]. 2005/0050 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 156 artiklan, 157 artiklan 3 kohdan ja 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[36], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[37], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[38], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[39], sekä katsovat seuraavaa: Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi, että unionista on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Eurooppa-neuvosto korosti, että on tärkeää luoda suotuisa ympäristö pk-yrityksille, levittää hyviä toimintatapoja ja varmistaa mahdollisimman suuri yhdenmukaisuus jäsenvaltioiden välillä. Göteborgissa kesäkuussa 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto määritteli kestävää kehitystä koskevan yhteisön strategian, jolla varmistetaan, että taloudellista kasvua, sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja ympäristönsuojelua ei eroteta toisistaan. Yritysten tuotantotavat ovat tärkeitä kestävän kehityksen kannalta. Jotta voidaan edistää yhteisön kilpailukykyä ja innovointikapasiteettia, kehittää osaamisyhteiskuntaa ja varmistaa tasapainoiseen talouskasvuun perustuva kestävä kehitys, olisi perustettava kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma (jäljempänä ”puiteohjelma”). Tämä on komission kevään Eurooppa-neuvostolle antaman tiedonannon ”Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi − Uusi alku Lissabonin strategialle”[40] mukaista; tiedonannossa vaaditaan toimia, joilla varmistetaan kasvu ja kilpailukyky ja saadaan Eurooppa houkuttelevammaksi investoijille ja työntekijöille, ja korostetaan, että yrittäjyyttä koskevia aloitteita on kannustettava, yritysten perustamiseen on houkuteltava riittävästi riskipääomaa ja vahva eurooppalainen teollisuuspohja on säilytettävä, ja että innovointia, erityisesti ekoinnovointia eli ympäristöteknologioihin tai niiden käyttöön liittyviä innovaatioita, ja tieto- ja viestintätekniikan käyttöönottoa ja resurssien kestävää käyttöä olisi edistettävä. Vaikka kilpailukyky perustuu suureksi osaksi avoimilla ja kilpailukykyisillä markkinoilla toimivaan elinvoimaiseen liike-elämään ja sitä tuetaan sopivilla puitteilla, erityisesti innovaatioita tukevalla sääntelykehyksellä, yhteisö voi vaikuttaa markkinoiden puutteiden poistamiseen myöntämällä tukea ja lisärahoitusta. Puiteohjelman tarkoituksena on koota yhteen yrittäjyyttä, pk-yrityksiä, teollisuuden kilpailukykyä, innovointia, tieto- ja viestintätekniikkaa, ympäristöteknologioita ja älykästä energiahuoltoa koskevat yhteisön toimet, joista on tähän saakka säädetty seuraavissa säädöksissä: Euroopan teollisuuden kilpailukykyä edistävän yhteisön toimintaohjelman täytäntöönpanosta 25 päivänä kesäkuuta tehty neuvoston päätös 96/413/EY[41], monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), hyväksi 20 päivänä joulukuuta 2000 tehty neuvoston päätös 2000/819/EY[42], ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE) 17 päivänä heinäkuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/2000[43], eEurope 2005 -toimintasuunnitelman seurantaa, hyvien toimintatapojen levittämistä sekä verkko- ja tietoturvan parantamista koskevasta monivuotisesta ohjelmasta 17 päivänä marraskuuta 2003 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2256/2003/EY[44], yhteisön monivuotisesta ohjelmasta maailmanlaajuisten verkkojen eurooppalaisen digitaalisen sisällön kehittämisen ja käytön sekä tietoyhteiskunnan kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi 22 päivänä joulukuuta 2000 tehty neuvoston päätös 2001/48/EY[45], Euroopan laajuisia televerkkoja koskevista suuntaviivoista 17 päivänä kesäkuuta 1997 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1336/97/EY[46] ja energia-alan toimien monivuotisesta ohjelmasta ”Älykäs energiahuolto Euroopassa” 26 päivänä kesäkuuta 2003 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1230/2003/EY[47] kestävän kehityksen tukemiseksi energia-alalla. Puiteohjelmassa vahvistetaan joukko yhteisiä tavoitteita ja talousarviosta myönnettävät määrärahat niiden toteuttamiseksi, erilaiset täytäntöönpanotoimenpiteet sekä seurantaa, arviointia ja yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevat järjestelyt. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla EY:n perustamissopimuksen 166 artiklan mukaisesti toteutettu toiminta ei kuulu puiteohjelmaan; sillä täydennetään Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä […][48] perustettua yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaa. Puiteohjelman yhteisiä tavoitteita olisi toteutettava erityisohjelmilla, joita ovat ”Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma”, ”Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma” ja ”Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma”. Tässä päätöksessä vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen[49] 33 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä. Kullekin erityisohjelmalle olisi laadittava erillinen alustava talousarvio. Jotta voidaan varmistaa, että rahoitus kohdistetaan markkinoiden toimintahäiriöiden poistamiseen ja vältetään markkinavääristymiä, puiteohjelmasta myönnettävän rahoituksen olisi oltava yhteisön valtiontukisääntöjen ja asiaan liittyvien säädösten sekä voimassa olevan pk-yrityksiä koskevan yhteisön määritelmän mukaisia. Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyssä sopimuksessa ja assosiaatiosopimusten lisäpöytäkirjoissa määrätään asianomaisten maiden osallistumisesta yhteisön ohjelmiin. Muiden maiden osallistumisen olisi oltava mahdollista, jos se on sopimusten ja menettelyjen mukaista. Puiteohjelmaa ja erityisohjelmia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisesti, jotta niitä voidaan tarvittaessa mukauttaa. Olisi myös toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärinkäytettyjen varojen takaisinperimiseksi seuraavien asetusten mukaisesti: Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95[50], komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annettu neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96[51], ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999[52]. Teollisuuden ja palvelualojen yritysten kasvu ja kilpailukyky riippuu niiden kyvystä sopeutua muutoksiin nopeasti ja hyödyntää innovatiivista potentiaaliaan. Tämä haaste koskee kaikenkokoisia yrityksiä, mutta on erityisen tärkeä pienemmille yrityksille. Sen vuoksi on asianmukaista perustaa erityinen yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma. Yhteisö voi edistää ja koordinoida jäsenvaltioiden toimia. Se voi myötävaikuttaa jäsenvaltioiden saavutuksiin ja täydentää niitä erityisesti edistämällä kansallisten ja alueellisten kokemusten ja toimintatapojen vaihtoa, määrittämällä ja levittämällä hyviä toimintatapoja ja parantamalla Euroopan laajuisten yrityksiä ja innovointia tukevien palvelujen saatavuutta erityisesti pk-yrityksille. Komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa ”Kestävän kehityksen teknologioiden edistäminen: Ympäristöteknologioita koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma”[53] korostetaan, että ympäristöteknologioiden kehittämiseksi ja käyttöön ottamiseksi tarvitaan yhteisön ohjelmia ja että on otettava käyttöön erilaisia rahoitusvälineitä ympäristöteknologiainvestointeihin liittyvien riskien jakamiseksi. Markkinaperusteiset pk-yrityksille suunnatut yhteisön rahoitusvälineet täydentävät kansallisen tason rahoitusjärjestelyjä ja lisäävät niiden kerrannaisvaikutuksia. Niillä voidaan edistää yksityisiä investointeja uusien innovatiivisten yritysten luomiseksi ja tukea suuren kasvupotentiaalin omaavia yrityksiä kasvuvaiheessa, ja siten vähentää havaittua pääoman puutetta. Niillä voidaan parantaa olemassa olevien pk-yritysten mahdollisuuksia saada lainaa kilpailukykyä ja kasvua tukevien toimien toteuttamiseen. Euroopan investointirahasto (EIR) on yhteisön elin, joka tarjoaa riskipääomaa ja takauksia pk-yrityksille. Se edistää osaamisyhteiskuntaan, innovointiin, kasvuun, työllisyyteen ja yrittäjähengen edistämiseen liittyvien yhteisön tavoitteiden saavuttamista. EIR varmistaa tarpeellisen jatkuvuuden yhteisön ohjelmien hallinnoinnissa ja on kerännyt siinä laajasti kokemusta. Riippumattomissa arvioinneissa onkin pidetty hyvänä käytäntönä, että EIR hallinnoi komission puolesta pk-yrityksille suunnattuja yhteisön rahoitusvälineitä. EIR:llä on lisäksi asiantuntemusta tukea jäsenvaltioiden käynnistämiä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvia uusia toimia, joiden tarkoituksena on houkutella pääomamarkkinoilta riskihakuisia sijoitusvirtoja pienten yritysten käyttöön. Rahoitusympäristöä uhkaavat muutokset ja uudet kirjanpitonormit saavat rahoituslaitokset entistä tietoisemmiksi riskeistä, johtavat luokittelukulttuuriin ja saattavat supistaa luottojen tarjontaa pk-yrityksille ainakin siirtymävaiheen ajan. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmalla olisi sen vuoksi vastattava pk-yritysten muuttuviin rahoitustarpeisiin, myös lähirahoituksen tarpeeseen, ja autettava niitä sopeutumaan uuteen rahoitusympäristöön sekä samalla estettävä markkinavääristymien syntymistä. Yrityksiä ja innovointia tukevilla palveluilla on tärkeä tehtävä sen varmistamiseksi, että pk-yritykset saavat tietoa tavaroiden ja palveluiden sisämarkkinoiden toiminnasta ja mahdollisuuksista sekä innovoinnin, tiedon ja teknologian kansainvälisestä siirrosta. Lisäksi pk-yritykset saavat palvelujen välityksellä tietoa niitä koskevasta voimassa olevasta yhteisön lainsäädännöstä sekä valmisteilla olevasta lainsäädännöstä ja voivat valmistautua niiden asettamiin vaatimuksiin kustannustehokkaasti. Ulkoisissa arvioinneissa on korostettu, että Euroopan yrityksiä tukevien palvelujen monialaisuutta olisi lisättävä. Tällä tarkoitetaan, että olisi levitettävä yhteisön ohjelmia koskevaa tietoa ja edistettävä pk-yritysten osallistumista näihin ohjelmiin, erityisesti yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmaan. Arvioinneissa on myös korostettu komission ja pk-yritysten välisen vuorovaikutuksen helpottamisen tärkeyttä. Yhteisön on luotava vankka analyyttinen perusta pk-yrityksiä, yrittäjyyttä, teollisuuden innovointia ja kilpailukykyä koskevan päätöksenteon tueksi. Tällaisen perustan olisi annettava lisäarvoa näitä aloja koskevaan kansallisen tason tietoon. Yhteisön olisi vastattava teollisuuden ja palvelualojen kilpailukykystrategioiden yhteisestä kehittämisestä ja yrittäjyysympäristöön ja -kulttuuriin, mukaan luettuina yritysten sosiaalinen vastuu ja tasa-arvoasiat, liittyvien hyvien toimintatapojen edistämisestä sekä helpotettava nuorten ryhtymistä yrittäjiksi. Eurooppa-neuvosto, joka kokoontui 20 ja 21 päivänä maaliskuuta 2003, asetti innovoinnin ja yrittäjyyden etusijalle ja korosti, että Euroopan on pyrittävä nykyistä paremmin muuttamaan ideat todelliseksi lisäarvoksi. Se kehotti toteuttamaan lisätoimia, jotta voidaan luoda otolliset olosuhteet yritysten innovoinnille. Lineaarinen innovaatiomalli, jossa oletetaan että tutkimus johtaa suoraan innovaatioon, ei riitä selittämään innovaatiotuloksia ja muotoilemaan asianmukaisia innovaatiopoliittisia linjauksia. Koska on tiedostettu, että yritykset ovat innovaatioprosessin ydin, yritysten innovointitoimien edistämiseen ja innovaatioiden markkinoille saattamisen valmisteluun myönnettävän rahoituksen sekä innovoinnin hallinnoinnin ja kulttuurin olisi sen vuoksi oltava osa yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmaa. Tällä voitaisiin varmistaa, että innovointi edistää kilpailukykyä ja että sen tuloksia sovelletaan käytännön liiketoiminnassa. Eurooppa-neuvosto, joka kokoontui 25 ja 26 päivänä maaliskuuta 2004, totesi lisäksi, että puhtaat teknologiat ovat elintärkeitä yritysten ja ympäristön välisten synergioiden hyödyntämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla. Puhtaiden teknologioiden potentiaalia voidaan hyödyntää edistämällä ekoinnovointia, jonka piiriin innovatiiviset puhtaat teknologiat kuuluvat. Tiedon siirron ja hyödyntämisen markkinat ovat usein vaikeaselkoiset ja markkinaesteitä syntyy tiedon ja yhteyksien puutteesta. Yrityksillä on usein vaikeuksia ottaa käyttöön teknologioita, jotka eivät kuulu niiden perinteiseen toimialaan, ja hyödyntää uudentyyppistä osaamista. Innovointiin liittyvät taloudelliset riskit saattavat olla suuria, voiton saanti saattaa lykkääntyä kehityksen takerrellessa ja onnistumisen ja epäonnistumisen veroseuraamukset eivät välttämättä ole tasapuolisia. Mahdollisuuksien hyödyntämiseen tarvittavasta osaamisesta saattaa olla puutetta. Institutionaaliset ja oikeudelliset esteet voivat viivästyttää tai heikentää uusien markkinoiden avautumista ja niille pääsyä. Lisäksi taloudelliset olosuhteet voivat määrätä, mitkä innovaatiot toteutetaan ja mitkä jäävät toteuttamatta. Innovatiivisten teknologioiden markkinoille saattamista haittaavat esteet ovat erityisen huomattavia ympäristöteknologioissa. Liian usein markkinahinnat eivät täysin vastaa tuotteiden ja palvelujen ympäristökustannuksia. Markkinahintojen ulkopuolelle jäävät kustannukset lankeavat koko yhteiskunnan eivätkä saastuttajan maksettavaksi. Tämä markkinoiden toimintahäiriö sekä yhteisön tavoite säästää luonnonvaroja, estää saastumista ja suojella luontoa antavat oikeutuksen ekoinnovoinnin voimakkaalle tukemiselle. Yhteisön innovointitoimilla pyritään tukemaan jäsenvaltioiden ja niiden alueiden innovaatiopolitiikan kehittämistä ja edistämään kansallisten, alueellisten ja EU:n innovaatiopolitiikoiden synergiavaikutusten ja tukitoimien hyödyntämistä. Yhteisö pystyy edistämään rajatylittävää vaihtoa, keskinäistä oppimista ja verkostoitumista sekä innovaatiopolitiikan alalla tehtävää yhteistyötä. Sidosryhmien välinen verkostoituminen on ensiarvoisen tärkeää innovoinnille välttämättömän osaamisen ja ideoiden kulun helpottamiseksi. Televiestintäneuvostossa 9. päivänä joulukuuta 2004 hyväksytyssä neuvoston päätöslauselmassa vahvistetaan perusteet uutta tietoyhteiskunta-aloitetta koskevalle ehdotukselle, jotta tietoyhteiskunta voisi osaltaan vaikuttaa Euroopan menestykseen. Uudistettua Lissabonin strategiaa koskevassa tiedonannossaan komissio ehdottaa, että keskitytään ”varmistamaan vahvempi ja kestävä kasvu sekä luomaan enemmän ja parempia työpaikkoja”. Siinä korostetaan, että tieto- ja viestintätekniikkojen käyttöönotolla sekä yksityisellä että julkisella sektorilla on tärkeä merkitys innovaatioiden tuottamiseksi ja kilpailukyvyn parantamiseksi. Sen vuoksi olisi perustettava erityinen ”tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma”. Tieto- ja viestintätekniikat ovat osaamistalouden kulmakivi. Niiden osuus tuottavuuden kasvusta on nykyaikaisissa talouksissa noin puolet, ja ne tarjoavat ainutlaatuisia ratkaisuja keskeisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin. Julkisia palveluja ja yleishyödyllisiä palveluja on parannettava läheisessä yhteistyössä asiaankuuluvien yhteisön politiikoiden kanssa, esimerkiksi kansanterveyden, koulutuksen, ympäristön ja liikenteen sekä sisämarkkinoiden kehittämisen ja kilpailun alalla. Tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvien innovatiivisten ratkaisujen käyttöönottoa ja hyödyntämistä parhaalla mahdollisella tavalla olisi kannustettava erityisesti yleistä etua palvelevilla aloilla. Lisäksi yhteisön tuella olisi helpotettava tietoyhteiskunnan kehittämiseen tähtäävien toimien koordinointia ja toteuttamista kaikissa jäsenvaltioissa. eTEN-ohjelman (Euroopan laajuiset televerkot) väliarvioinnissa suositellaan, että yhteisön tukitoimissa otetaan huomioon kysynnän lähtökohdat hankkeissa, joilla tuetaan Euroopan laajuisia palveluja yleistä etua palvelevilla aloilla. Sähköistä hallintoa[54] ja sähköistä terveydenhuoltoa[55] koskevissa komission tiedonannoissa ja asiaankuuluvissa neuvoston päätelmissä korostetaan, että ponnistuksia innovoinnissa, hyvien toimintatapojen vaihtamisessa ja yhteentoimivuudessa on lisättävä, ja todetaan, että asiaa koskevien EU:n ohjelmien välisiä synergioita on edistettävä. On määritelty lainsäädännölliset puitteet digitaalisen sisällön tuomien haasteiden ratkaisemiseksi tietoyhteiskunnassa. Ne määritellään julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 17 päivänä marraskuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/98/EY[56], tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY[57] ja tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11 päivänä maaliskuuta 1996 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 96/9/EY[58]. Jäsenvaltioiden erilaiset käytännöt muodostavat edelleen teknisiä esteitä, jotka haittaavat julkisen sektorin tiedon laajaa saavutettavuutta ja uudelleenkäyttöä yhteisössä. Digitaaliseen sisältöön liittyvissä yhteisön toimissa olisi otettava huomiin yhteisön monikielisyyden ja monikulttuurisuuden erityispiirteet. Luonnonvaroihin, joiden harkittu ja järkevä käyttö asetetaan tavoitteeksi perustamissopimuksen 174 artiklassa, kuuluvat uusiutuvien energialähteiden lisäksi öljy, maakaasu ja kiinteät polttoaineet, jotka ovat keskeisiä energialähteitä mutta myös pääasiallisia hiilidioksidipäästöjen lähteitä. Komission vihreässä kirjassa ”Energiahuoltostrategia Euroopalle”[59] todettiin, että Euroopan unioni on tulossa yhä riippuvaisemmaksi ulkoisista energialähteistä ja että riippuvuus saattaa kasvaa 70 prosenttiin 20–30 vuoden kuluessa. Sen vuoksi siinä korostettiin tarvetta tasapainottaa tarjontaan liittyvää politiikkaa selkeillä kysyntään liittyvää politiikkaa edistävillä toimilla ja kehotettiin hallinnoimaan kulutusta paremmin ja ohjaamaan sitä ympäristöystävällisempään suuntaan erityisesti liikenne- ja rakennusalalla. Lisäksi siinä korostettiin, että energian tarjonnan suhteen etusijalle asetetaan uusien ja uusiutuvien energialähteiden käytön kehittäminen, jotta voitaisiin vastata ilmaston lämpenemisen asettamaan haasteeseen ja saavuttaa aikaisemmissa toimintasuunnitelmissa ja päätelmissä jo asetettu tavoite kasvattaa uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaiskulutuksesta 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla 27 päivänä syyskuuta 2001 annetussa direktiivissä 2001/77/EY[60] säädetään, että jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ohjeelliset kansalliset tavoitteet ovat johdonmukaisia ohjeellisen yhteisön kokonaistavoitteen kanssa, joka on 12 prosenttia kotimaisesta energian bruttokulutuksesta vuoteen 2010 mennessä sekä erityisesti ohjeellisen osuuden kanssa, jonka mukaan 21 prosenttia yhteisön kokonaissähkönkulutuksesta on vuoteen 2010 mennessä oltava uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä. Komission tiedonannossa ”Uusiutuvien energialähteiden osuus EU:ssa”[61] varoitettiin, että tarvitaan merkittäviä lisätoimia, jotta tavoite uusiutuvien energialähteiden osuuden nostamisesta 12 prosenttiin energian kokonaiskulutuksesta voitaisiin saavuttaa vuoteen 2010 mennessä. Rakennusten energiatehokkuudesta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/91/EY[62] säädetään, että jäsenvaltioissa on sovellettava uusiin ja olemassa oleviin rakennuksiin energiatehokkuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia, suoritettava rakennusten energiasertifiointi ja tarkastettava rakennusten lämmityskattilat ja ilmastointijärjestelmät säännöllisesti. Liikenteen biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä 8 päivänä toukokuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/30/EY[63] säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden markkinoille saatetaan biopolttoaineita ja muita uusiutuvia polttoaineita vähimmäisosuus. Hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla ja direktiivin 92/42/ETY muuttamisesta 11 päivänä helmikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/8/EY[64] säädetään, että jäsenvaltioiden on analysoitava mahdollisuutensa tehokkaaseen yhteistuotantoon ja perustettava tukijärjestelmiä kansallisten mahdollisuuksien mukaisesti. Jotta voitaisiin helpottaa näiden yhteisön toimien täytäntöönpanoa, lisätä uusiutuvien energialähteiden markkinaosuutta ja parantaa energiatehokkuutta, yhteisön tasolla on toteutettava erityisiä edistämisohjelmia, joilla voitaisiin luoda edellytykset kehitykselle kohti kestävien energiajärjestelmien käyttöä, erityisesti uusiutuviin energialähteisiin perustuvan energian tuottamiseen ja kuluttamiseen tarkoitettujen laitteiden standardoinnin tukemiseksi, teknologian käyttöönoton lisäämiseksi ja kysyntäpuolen hallinnointia koskevien hyvien toimintatapojen levittämiseksi. Sama koskee yhteisön toimia, jotka liittyvät sähkö- ja elektroniikkalaitteiden sekä toimisto- ja viestintälaitteiden sähköenergiatehokkuutta koskeviin merkintöihin ja valaistus-, lämmitys- ja ilmastointilaitteiden standardointiin. Sen vuoksi olisi perustettava erityinen ”Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma”. Jotta kestävän energiahuollon strategiaa voidaan täysin hyödyntää, yhteisön on määrätietoisesti tuettava politiikoiden kehittämistä ja täytäntöönpanoa sekä poistettava olemassa olevia ei-teknisiä esteitä edistämiskampanjoilla sekä erityisesti tuettava investointien nopeuttamista ja innovatiivisten teknologioiden käyttöönoton edistämistä koko yhteisön alueella. Uusiutuvat energialähteet ja energiatehokkuus ovat paitsi ympäristöystävällisiä myös yhteisön nopeimmin kasvavia teollisuuden aloja, jotka luovat uusia ja innovatiivisia työpaikkoja. Euroopan uusiutuviin energialähteisiin perustuva teollisuus on maailmanlaajuisesti edelläkävijä uusiutuvista energialähteistä tuotettavaan sähköön liittyvien teknologioiden kehittämisessä. Ne tukevat taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja vähentävät luonnonvarojen tuhlausta. Energia-alan toimien monivuotisesta ohjelmasta "Älykäs energiahuolto Euroopassa" (2003–2006) 26 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1230/2003/EY[65] voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006. Päätöksellä N:o 1230/2003/EY perustetuista neljästä erityisalasta kolmea erityisalaa olisi jatkettava tällä ohjelmalla. Erityisalat ovat: i) energiatehokkuuden parantaminen ja energian järkevä käyttö (SAVE), ii) uusien ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen (ALTENER) ja iii) energiatehokkuuden sekä uusien ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen liikenteen alalla (STEER). Päätöksellä N:o 1230/2003/EY perustettua ohjelman kansainvälistä ulottuvuutta (COOPENER) olisi jatkettava yhteisön uusien ulkomaanavun välineiden[66] puitteissa. Hyvää hallintotapaa ja parempaa sääntelyä koskevien periaatteiden mukaisesti komissio on pyytänyt puolueettomia asiantuntijoita tekemään ennakkoarvioinnin uudistetusta monivuotisesta yhteisön energia-alan ohjelmasta, jolla on tarkoitus jatkaa tällä hetkellä voimassa olevaa Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmaa 31 päivän joulukuuta 2006 jälkeen. Antamassaan kertomuksessa asiantuntijat totesivat, että on tarpeellista varmistaa Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman jatkuminen vuoden 2006 jälkeen, ja että sitä on kehitettävä kokonaisvaltaisemmaksi ja kunnianhimoisemmaksi. Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa yhteisön suunnittelemia kilpailukykyä ja innovointia koskevien toimien tavoitteita sen edellyttämien monenvälisten kumppanuuksien, kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteisön laajuisen tiedonvaihdon vuoksi ja koska nämä tavoitteet voidaan toimien ja toimenpiteiden luonteen vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[67] mukaisesti. Kun otetaan huomioon tämän ohjelman yhteydessä käsiteltävien asioiden luonne, komissiota avustaa kunkin erityisohjelman täytäntöönpanossa eri komitea. Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o xxx/2005/EY[68] perustetaan digitaalisen sisällön saatavuuden, käytettävyyden ja hyödynnettävyyden parantamista Euroopassa koskeva monivuotinen yhteisön ohjelma eContentplus. Kyseisen päätöksen voimassaolo päättyy vuoden 2008 lopussa. Sen jälkeen toimenpiteitä digitaalisen sisällön saatavuuden, käytettävyyden ja hyödynnettävyyden parantamiseksi Euroopassa olisi jatkettava tällä päätöksellä perustettavalla tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelmalla. Päätöksen 96/413/EY mukaiset toimenpiteet olisi integroitava yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmaan. Päätös 96/413/EY olisi sen vuoksi kumottava, OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA: I OSASTO YHTEISET SÄÄNNÖKSET I luku Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma 1 artikla Perustaminen 1. Perustetaan kilpailukykyä ja innovointia tukevien yhteisön toimien puiteohjelma, jäljempänä ’puiteohjelma’, 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi ajaksi. 2. Puiteohjelmalla edistetään yhteisön kilpailukykyä ja innovointikapasiteettia ja tuetaan siten yhteisön toimintaa kehittyneenä osaamisyhteiskuntana, joka kykenee ylläpitämään kestävää kehitystä, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu, erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous sekä korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja ympäristön laadun parantaminen. 3. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla EY:n perustamissopimuksen 166 artiklan mukaisesti toteutettu toiminta ei kuulu puiteohjelmaan. 2 artikla Tavoitteet 1. Puiteohjelman tavoitteena on (a) parantaa yritysten, varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten), kilpailukykyä; (b) edistää innovointia, ekoinnovointi mukaan luettuna; (c) vauhdittaa kilpailukykyisen, innovatiivisen ja osallisuutta edistävän tietoyhteiskunnan kehittymistä; (d) edistää energiatehokkuutta sekä uusia ja uusiutuvia energialähteitä kaikilla aloilla, liikenne mukaan luettuna. 2. Puiteohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi toteutetaan seuraavat II osastossa perustetut erityisohjelmat, jäljempänä ’erityisohjelmat’: (a) yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma; (b) tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma; (c) Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma. 3 artikla Määrärahat 1. Puiteohjelman toteuttamiseen osoitetun rahoituksen ohjeellinen määrä on 4 212,6 miljoonaa euroa. 2. Erityisohjelmiin tarkoitetun rahoituksen ohjeellinen jakautuminen esitetään liitteessä I. 3. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 4 artikla Kolmansien maiden osallistuminen Puiteohjelmaan voivat osallistua (a) ETA:an kuuluvat EFTA-maat ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti; (b) ehdokasmaat, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, kunkin maan osalta puitesopimuksessa ja assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen yhteisön ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden sekä yleisten ehtojen mukaisesti; (c) Länsi-Balkanin maat niiden sääntöjen mukaisesti, jotka määritellään näiden maiden kanssa tehtävien, niiden osallistumista yhteisöohjelmiin koskevien puitesopimusten johdosta; (d) muut kolmannet maat tehtyjen sopimusten rajoissa. II luku Puiteohjelman täytäntöönpano 5 artikla Työohjelmat 1. Komissio vahvistaa erityisohjelmia koskevat vuotuiset työohjelmat 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Komissio varmistaa niiden täytäntöönpanon. 2. Sellaiset 1 kohdassa tarkoitettuihin vuotuisiin työohjelmiin tehtävät muutokset, jotka koskevat yli 1 miljoonan euron suuruisia budjettimäärärahoja, vahvistetaan 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 6 artikla Täytäntöönpanotavat 1. Työohjelmat pannaan täytäntöön erityisesti seuraavien toimenpiteiden avulla: (a) pk-yrityksille suunnatut yhteisön rahoitusvälineet; (b) verkostot, jotka tuovat yhteen joukon sidosryhmiä; (c) pilottihankkeet, markkinoille saattaminen, innovaation käyttöönottoa tukevat hankkeet ja toimenpiteet; (d) toimintalinjojen analysointi, kehittäminen ja koordinointi osallistujamaiden kanssa; (e) tietojen vaihto sekä levittäminen ja tiedottaminen; (f) jäsenvaltioiden tai alueiden yhteisten toimien tukeminen; (g) yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa laadittuihin teknisiin eritelmiin perustuvat hankinnat; (h) viranomaisten välinen kummitoiminta kansallisella ja alueellisella tasolla. 2. Näitä sekä II osaston I, II ja III luvussa olevan 2 jakson mukaisia täydentäviä täytäntöönpanotoimenpiteitä voidaan soveltaa kaikkiin erityisohjelmiin asianomaisen työohjelman rajoissa. 3. Myönnetyn rahoituksen on oltava kaikilta osin yhteisön valtiontukisääntöjen sekä asiaan liittyvien säädösten mukainen. 7 artikla Tekninen apu Tämän päätöksen nojalla vahvistetuilla määrärahoilla voidaan kattaa myös tämän päätöksen täytäntöönpanon ja sen tavoitteiden saavuttamisen kannalta välttämättömiin valmistelutoimiin, seurantaan, valvontaan, tarkastukseen ja arviointiin liittyviä menoja. Tällaisia toimia ja menoja voivat olla etenkin selvitykset, kokoukset, tiedotustoimet, julkaisut sekä menot, jotka aiheutuvat tietojenvaihdossa ja -käsittelyssä käytettävistä tietoteknisistä välineistä, järjestelmistä ja verkoista sekä teknisestä, tieteellisestä ja hallinnollisesta avusta ja asiantuntemuksesta, joihin komissio voi joutua turvautumaan tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi. 8 artikla Seuranta ja arviointi 1. Komissio seuraa säännöllisesti tämän puiteohjelman ja sen erityisohjelmien täytäntöönpanoa. Komissio laatii kunkin erityisohjelman osalta vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen, joka koskee tuettuja toimia ja niiden taloudellista toteutusta, tuloksia ja vaikutuksia. 2. Puiteohjelmasta ja sen erityisohjelmista tehdään väli- ja loppuarvioinnit, joissa tarkastellaan muun muassa aiheellisuutta, johdonmukaisuutta ja synergiavaikutuksia, vaikuttavuutta, tehokkuutta, kestävyyttä ja hyödyllisyyttä. Väliarviointeihin voi sisältyä myös jälkiarviointiosioita, joissa tarkastellaan edellisiä ohjelmia. 3. Erityisohjelmien väli- ja loppuarvioinnit sekä tarvittavat budjettimäärärahat sisällytetään vastaaviin työohjelmiin. Puiteohjelman väli- ja loppuarviointi sekä tarvittavat budjettimäärärahat sisällytetään II osaston I luvussa perustetun ”yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma” -erityisohjelman työohjelmaan. 4. Puiteohjelman väliarviointi suoritetaan 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä ja loppuarviointi 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä. Erityisohjelmien väli- ja loppuarvioinnit järjestetään niin, että niiden tulokset voidaan ottaa huomioon puiteohjelman väli- ja loppuarvioinnissa. 5. Komissio toimittaa puiteohjelmaa ja sen erityisohjelmia koskevien väli- ja loppuarviointien pääasialliset tulokset Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. 9 artikla Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen 1. Komissio varmistaa, että kun tämän päätöksen mukaisesti rahoitettuja toimia pannaan täytäntöön, yhteisön taloudelliset edut suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perusteettomasti maksettujen varojen takaisinperinnällä ja – jos väärinkäytöksiä todetaan – soveltamalla tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia seuraamuksia asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja (Euratom, EY) N:o 2185/96 sekä asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti. 2. Tämän päätöksen mukaisia yhteisön toimia rahoitettaessa asetusta (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja asetusta (Euratom, EY) N:o 2185/96 sovelletaan jokaiseen yhteisön oikeuden säännösten samoin kuin ohjelman perusteella määrättyjen sopimusvelvoitteiden rikkomiseen, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko Euroopan yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai yhteisöjen hoidossa oleville talousarvioille perusteettoman menon takia. 3. Kaikkiin tästä päätöksestä johtuviin täytäntöönpanotoimenpiteisiin on erityisesti sisällytettävä määräykset komission (tai sen valtuuttaman edustajan) suorittamasta varainhoidon ja muusta valvonnasta sekä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen suorittamista tarkastuksista, jotka voidaan tarvittaessa tehdä paikan päällä. II OSASTO ERITYISOHJELMAT I luku Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma 1 jakso TAVOITTEET JA TOIMINTA-ALAT 10 ARTIKLA Perustaminen ja tavoitteet 1. Perustetaan yrityksiä ja pk-yrityksiä, yrittäjyyttä, innovointia ja teollisuuden kilpailukykyä tukeva ohjelma (jäljempänä ’yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma’). 2. Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmaan kuuluvilla toimilla tuetaan, parannetaan, rohkaistaan ja edistetään (a) rahoituksen saantia pk-yritysten käynnistämistä ja kasvua varten sekä innovointitoimiin, ekoinnovointi mukaan luettuna, suuntautuvia sijoituksia; (b) suotuisan ympäristön luomista pk-yritysten yhteistyölle; (c) yrityksissä tapahtuvaa innovointia, ekoinnovointi mukaan luettuna; (d) yrittäjyyttä ja innovaatiokulttuuria; (e) yrityksiin ja innovointiin liittyviä taloudellisia ja hallinnollisia uudistuksia. 11 artikla Rahoituksen saanti pk-yritysten käynnistämistä ja kasvua varten Seuraavat osa-alueet voivat kuulua toimeen, jonka kohteena on rahoituksen saanti pk-yritysten käynnistämistä ja kasvua varten sekä innovointitoimiin, ekoinnovointi mukaan luettuna, suuntautuvia sijoituksia varten: (a) lisätään sellaisten riskipääomarahastojen ja sijoitusvälineiden sijoitusvolyymejä, joihin yksityiset pääomasijoittajat (bisnesenkelit) osallistuvat; (b) saadaan aikaan kerrannaisvaikutuksia pk-yrityksille tarkoitettujen velkarahoitusvälineiden kannalta; (c) parannetaan pk-yritysten rahoitusympäristöä. 12 artikla Pk-yritysten yhteistyö Seuraavat osa-alueet voivat kuulua toimeen, jonka kohteena on pk-yritysten yhteistyö: (a) kehitetään pk-yrityksiä tukevia palveluja; (b) osallistutaan toimenpiteisiin, joiden avulla pk-yrityksiä autetaan tekemään rajatylittävää yhteistyötä muiden yritysten kanssa, pk-yritysten toiminta eurooppalaisessa standardoinnissa mukaan luettuna; (c) edistetään ja helpotetaan yritysten kansainvälistä yhteistyötä. 13 artikla Yrityksissä tapahtuva innovointi, ekoinnovointi mukaan luettuna Seuraavat osa-alueet voivat kuulua toimeen, jonka kohteena on innovointi, ekoinnovointi mukaan luettuna: (a) tuetaan alakohtaista innovointia, klustereita, innovointiverkostoja, julkisen ja yksityisen sektorin välisiä innovointikumppanuuksia, yhteistyötä asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen kanssa sekä innovaatiojohtamista; (b) tuetaan yritysten innovoinnin alalla toteutettavia kansallisia ja alueellisia ohjelmia; (c) tuetaan innovatiivisen teknologian käyttöönottoa; (d) tuetaan palveluja, joita käytetään tiedon ja teknologian kansainvälisessä siirrossa sekä teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnoinnissa; (e) tutkitaan uusia innovaatiopalvelutyyppejä; (f) edistetään teknologiaa ja tietämystä tietojen arkistoinnin ja siirron avulla. 14 artikla Yrittäjyys ja innovaatiokulttuuri Seuraavat osa-alueet voivat kuulua toimeen, jonka kohteena on yrittäjyys ja innovaatiokulttuuri: (a) edistetään yrittäjähenkisyyttä ja -valmiuksia sekä yrittäjyyskulttuuria ja tasapainotetaan yrittäjäriski ja -palkka varsinkin nuorten yrittäjien rohkaisemiseksi; (b) luodaan yrityksille toimintaolosuhteet, jotka kannustavat innovointiin, yritystoiminnan kehittämiseen ja kasvuun; (c) tuetaan toimintalinjojen kehittämistä ja yhteistyötä toimijoiden välillä, kansalliset ja alueelliset ohjelmien hallinnoijat mukaan luettuina. 15 artikla Yrityksiin ja innovointiin liittyvät taloudelliset ja hallinnolliset uudistukset Seuraavat osa-alueet voivat kuulua toimeen, jonka kohteena ovat yrityksiin ja innovointiin liittyvät taloudelliset ja hallinnolliset uudistukset: (a) kerätään tietoja, analysoidaan ja seurataan tuloksia sekä kehitetään ja koordinoidaan toimintalinjoja; (b) tuetaan teollisuus- ja palvelualoihin liittyvien kilpailustrategioiden määrittämistä ja edistämistä; (c) tuetaan huippuosaamiseen tähtäävää keskinäistä oppimista valtion- ja aluehallinnoissa. 2 jakso TÄYTÄNTÖÖNPANO 16 ARTIKLA Pk-yrityksille suunnatut yhteisön rahoitusvälineet 1. Yhteisön rahoitusvälineillä pyritään helpottamaan pk-yritysten rahoituksen saantia tietyissä yrityksen elinkaaren vaiheissa: siemen-, käynnistys- ja kasvuvaiheessa sekä liiketoiminnan luovutuksessa. Rahoitusvälineiden piiriin sisällytetään investoinnit, joita pk-yritykset tekevät muun muassa teknologiseen kehittämiseen, innovointiin ja teknologian siirtoon. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja välineitä ovat seuraavat: (a) kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuki ( High Growth and Innovative SME Facility,GIF ); (b) pk-yritysten takausjärjestelmä ( SME Guarantee Facility, SMEG ) ; (c) valmiuksien kehittämisen järjestelmä ( Capacity Building Scheme,CBS ). 3. Eri välineiden täytäntöönpanoa koskevat järjestelyt vahvistetaan liitteessä II. 17 artikla Kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuki (GIF) 1. GIF-järjestelmää hallinnoi EIR komission puolesta. Sen tehtävänä on (a) tukea pk-yritysten perustamista ja rahoitusta sekä pienentää osaltaan oman pääoman ja riskipääoman markkinapuutetta, joka estää pk-yrityksiä hyödyntämästä kasvumahdollisuuksiaan; (b) tukea innovatiivisia, suuren kasvupotentiaalin pk-yrityksiä, varsinkin sellaisia, jotka toteuttavat tutkimus-, kehitys- ja muita innovointitoimia. 2. GIF sisältää kaksi osajärjestelmää: Ensimmäinen osajärjestelmä eli GIF1 kattaa alkuvaiheen (siemen- ja käynnistysvaiheen) sijoitukset. Se sijoittaa varoja erikoistuneisiin riskipääomarahastoihin, kuten alkuvaiheen rahastoihin, alueellisiin rahastoihin, rahastoihin, jotka ovat keskittyneet tiettyihin aloihin tai teknologioihin tai tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen, sekä yrityshautomoihin liittyviin rahastoihin, jotka puolestaan tarjoavat pääomaa pk-yrityksille. Se voi myös tehdä yhteissijoituksia sellaisiin rahastoihin ja sijoitusvälineisiin, joihin yksityiset pääomasijoittajat (bisnesenkelit) osallistuvat. Toinen osajärjestelmä eli GIF2 kattaa kasvuvaiheen sijoitukset, ja se sijoittaa varoja erikoistuneisiin riskipääomarahastoihin, jotka puolestaan tekevät pääomasijoituksia tai muita oman pääoman ehtoisia sijoituksia innovatiivisiin, suuren kasvupotentiaalin pk-yrityksiin niiden kasvuvaiheessa. GIF2-sijoituksia ei tule tehdä yritysostoja tai pääoman uudelleenrahoitusta varten. GIF voi sijoittaa varoja välittäjärahastoihin tekemällä tarvittaessa yhteistyötä sellaisten kansallisten järjestelmien kanssa, joiden tavoitteena on edistää pienyrityksiin suuntautuvia sijoituksia. 18 artikla Pk-yritysten takausjärjestelmä (SMEG) 1. Pk-yritysten takausjärjestelmää hallinnoi EIR komission puolesta. Sen tehtävänä on (a) myöntää vastatakauksia tai tarvittaessa yhteistakauksia kelpoisuusehdot täyttävissä maissa toimiville takausjärjestelmille (b) myöntää suoria takauksia muille soveltuville rahoituksen välittäjille. 2. Pk-yritysten takausjärjestelmässä on neljä osajärjestelmää: Ensimmäinen osajärjestelmä, a) lainoihin tai leasing-järjestelyihin perustuva velkarahoitus, pienentää pk-yritysten rahoituksen saantiin liittyviä ongelmia, jotka johtuvat riittävien vakuuksien puuttumisesta ja siitä, että erikoisosaamista edellyttäviin toimintoihin, kuten teknologiseen kehittämiseen, innovointiin ja teknologian siirtoon katsotaan kytkeytyvän suurempia riskejä. Toinen osajärjestelmä, b) pienluottoihin perustuva rahoitus, on järjestelmä, jonka tavoitteena on rohkaista rahoituslaitoksia tarjoamaan aktiivisemmin määrältään pienempiä lainoja, joiden lainakohtaiset kustannukset ovat yleensä suhteessa korkeammat sellaisille lainanottajille, joiden vakuudet ovat riittämättömät. Rahoituksen välittäjille voidaan takausten ja vastatakausten lisäksi myöntää lisätukea pienluotoille ominaisten suurten hallintokulujen osittaiseksi kattamiseksi. Kolmas osajärjestelmä, c) takaukset pk-yrityksiin tehdyille pääomasijoituksille tai muille oman pääoman ehtoisille sijoituksille, kattaa siemenpääomaa ja/tai käynnistysvaiheen pääomaa myöntävien paikallisten tai alueellisten rahastojen sijoitukset samoin kuin välirahoitusta myöntävät rahastot; tavoitteena on pienentää heikosta rahoitusrakenteesta ja liiketoiminnan luovutuksista johtuvia pk-yritysten ongelmia. Neljäs osajärjestelmä, d) pk-yrityslainasalkkujen arvopaperistaminen, on järjestelmä, jonka tavoitteena on saada pk-yritysten käyttöön lisää velkarahoitusta osajärjestelmän piiriin kuuluvien rahoituslaitosten kanssa tehtyjen asianmukaisten riskinjakojärjestelyjen mukaisesti. Kyseisille transaktioille myönnettävän tuen ehtona on se, että alullepanijoina toimivat laitokset myöntävät merkittävän osan käyttöön saadun pääoman perusteella syntyvästä likviditeetistä uusina luottoina pk-yrityksille kohtuullisen ajan kuluessa. 19 artikla Valmiuksien kehittämisen järjestelmä (CBS) 1. CBS-järjestelmää hallinnoidaan kansainvälisten rahoituslaitosten, muun muassa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, Euroopan investointipankin, Euroopan investointirahaston sekä Euroopan neuvoston kehityspankin, kanssa. Sen tehtävänä on (a) parantaa sijoitus- ja teknologia-alan asiantuntemusta rahastoissa, jotka sijoittavat innovatiivisiin pk-yrityksiin tai pk-yrityksiin, joilla on kasvupotentiaalia; (b) edistää luottojen tarjontaa pk-yrityksille parantamalla arviointimenettelyjä, joita sovelletaan pk-yrityksille suuntautuvassa lainanannossa. 2. CBS-järjestelmä muodostuu siemenpääomatoimesta sekä kumppanuustoimesta. Siemenpääomatoimessa myönnetään avustuksia, joiden tavoitteena on edistää riskipääoman saatavuutta sellaisten innovatiivisten ja muiden, myös perinteisillä talouden aloilla toimivien, pk-yritysten keskuudessa, joilla on kasvupotentiaalia; avustukset kanavoidaan siemen- ja käynnistysrahastoille tai vastaaville organisaatioille. Avustusten avulla on tarkoitus palkata pitkäaikaisesti lisähenkilöstöä, jolla on sijoitus- tai teknologia-alan erityisasiantuntemusta. Kumppanuustoimessa rahoituksen välittäjille myönnetään avustuksia, joilla katetaan välittäjien pk-yrityksille suuntaamassa lainanannossa soveltamien arviointimenettelyjen parantamiseksi hankitun teknisen avun kustannukset; tavoitteena on edistää pk-yrityksille osoitettua rahoitustarjontaa sellaisissa maissa, joissa pankkien harjoittama rahoituksen välitystoiminta on vähäistä. Kumppanuustoimen yhteydessä ”vähäinen välitystoiminta” koskee pankkitoimintaa sellaisissa maissa, joissa kotimaisten luottojen prosenttiosuus maan bruttokansantuotteesta on Euroopan keskuspankin tai Kansainvälisen valuuttarahaston vahvistamien asiaankuuluvien tietojen mukaisesti merkitsevästi alle yhteisön keskiarvon. Kumppanuustoimet liittyvät limiittiluottoihin ja riskinjakojärjestelyihin, joita kansainväliset rahoituslaitokset myöntävät kelpoisuusehdot täyttävistä maista oleville yhteistyöpankeille tai -rahoituslaitoksille. Kumppanuustoimet suuntautuvat merkittävässä määrin toimenpiteisiin, joiden avulla parannetaan pankkien valmiuksia arvioida ekoinnovointiin painottuvien hankkeiden kaupallista kannattavuutta. 20 artikla Yrityksiä ja innovointia tukevat palvelut 1. Ohjelmassa kannustetaan kehittämään yrityksiä ja innovointia tukevia palveluja erityisesti pk-yrityksille. 2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi rahoitustukea voidaan myöntää verkoston jäsenille erityisesti seuraavien palvelujen järjestämistä varten: (a) tiedotuspalvelut sekä palautetta ja yritysten yhteistyötä koskevat palvelut; (b) innovointiin sekä teknologian ja tiedon siirtoon liittyvät palvelut; (c) palvelut, joiden avulla pk-yrityksiä kannustetaan osallistumaan yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaan. Kyseisiä palveluja koskeva erittely on liitteessä III. 3. Komissio valitsee verkoston jäsenet järjestämällä ehdotuspyyntöjä, jotka koskevat 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja palveluja. Ehdotuspyyntöjen perusteella komissio voi tehdä valittujen verkoston jäsenten kanssa kumppanuutta koskevan puitesopimuksen, jossa eritellään tarjottavat toimet, jäsenille tarkoitettuja avustuksia myönnettäessä sovellettava menettely sekä kunkin osapuolen yleiset oikeudet ja velvollisuudet. Kumppanuutta koskeva puitesopimus voi olla voimassa ohjelman koko kestoajan. 4. Edellä 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen palvelujen lisäksi komissio voi antaa rahoitustukea muiden toimien toteuttamiseen puiteohjelman rajoissa verkoston jäsenille suunnattujen rajoitettujen ehdotuspyyntöjen perusteella. 5. Komissio tukee verkoston jäseniä koordinoimalla toimintaa ja antamalla tarvittavaa operatiivista apua. Sellaisilla organisaatioilla, joiden sijoittautumismaa ei osallistu ohjelmaan, voi olla mahdollisuus hyödyntää tätä koordinointia ja operatiivista apua. 6. Komissio varmistaa, että verkoston jäsenet tekevät keskenään yhteistyötä ja että jäsenet, joka eivät pysty käsittelemään niille osoitettuja kyselyjä, toimittavat kyselyt asiasta vastaaville verkoston jäsenille. 21 artikla Yritysten innovointia tukeva järjestelmä 1. Yritysten innovointia tukeva järjestelmä edistää kansainvälistä yhteistyötä yritysten innovointia tukevien ohjelmien välillä. 2. Yhteistyötä tekevien ohjelmien muodostama ryhmä voi saada yhteisön tukea, jos (a) yksittäisten ohjelmien hallinnoinnista vastaavat kansalliset tai alemman tason viranomaiset; ja (b) ryhmässä on mukana vähintään kolme osallistujamaata; ja (c) ohjelmia koordinoidaan tai niitä hallinnoidaan yhdessä. 3. Tuensaajiksi voidaan valita yhteisön ehdotuspyyntöjen perusteella sellaisia yhteistyötä tekevien ohjelmien muodostamia ryhmiä, jotka täyttävät tukikelpoisuusehdot. 4. Valituille yhteistyötä tekevien ohjelmien muodostamille ryhmille voidaan myöntää tukea seuraavien tavoitteiden saavuttamiseksi: lisäarvon aikaan saaminen koko ryhmälle taikka yhdelle tai useammalle ryhmään kuuluvalle toimelle, synergiavaikutusten luominen yhteistyötä tekevien ohjelmien välille ja kriittisen massan varmistaminen. 5. Tuki voidaan osoittaa antamalla valituille yhteistyötä tekevien ohjelmien muodostamille ryhmille yhteisön lisärahoitusta seuraavin järjestelyin: (a) rahoitus osoitetaan yhteiseen rahastoon, jolla tuetaan yhteistyötä tekevien ohjelmien ryhmään kuuluvaa toimea; tai (b) rahoitus osoitetaan tietyille yhteisille toimille, joita yhteistyötä tekevien ohjelmien ryhmä toteuttaa. 6. Tällaisesta yhteisestä rahastosta tuetut toimet tai yhteisön rahoitusta saaneet yhteiset toimet ovat avoimia kaikille, jotka olisivat olleet oikeutettuja osallistumaan vastaavaan toimeen minkä tahansa yhteistyötä tekevän ohjelman perusteella kyseisessä ryhmässä. 22 artikla Toimintalinjojen analysointi, kehittäminen ja koordinointi osallistujamaiden kanssa Toimintalinjojen analysointia, kehittämistä ja koordinointia osallistujamaiden kanssa voidaan tukea seuraavin toimin: (a) selvitykset, tietojen keruu, kyselytutkimukset ja julkaisut, jotka perustuvat mahdollisuuksien mukaan virallisiin tilastotietoihin; (b) asiantuntijakokoukset, joissa on mukana myös julkisten elinten ja sidosryhmien edustajia, konferenssit ja muut tapahtumat; (c) tiedottaminen, verkostoituminen ja muut asiaankuuluvat toimet; (d) kansallisten ja alueellisten tulosten vertailuanalyysi ja hyvien toimintatapojen käsittely, levittäminen ja täytäntöönpano. 23 artikla Viranomaisten välinen kummitoiminta kansallisella ja alueellisella tasolla 1. Hallinnollisen yhteistyön kohdentamiseksi voidaan perustaa kummitoimintahankkeita kansallisille yhteyspisteille osoitettujen ehdotuspyyntöjen perusteella. Yhteyspisteet voivat nimetä johtavan asiantuntijan tai asiantuntijaryhmän yhteisymmärryksessä asianomaisten kansallisten tai alueellisten viranomaisten kanssa. 2. Komissio arvioi johtavan asiantuntijan tai asiantuntijaryhmien laatiman työohjelman ja voi myöntää viranomaisille avustuksen. 3. Kummitoimintahankkeet voivat saada apua komission keskustukipalveluilta. 24 artikla Ohjelmaa tukevat toimet Komissio voi toteuttaa seuraavat toimenpiteet: (a) kilpailukykyä ja alakohtaisia kysymyksiä koskeva analysointi ja seuranta, Euroopan teollisuuden kilpailukyvystä annettava komission vuosikertomus mukaan luettuna; (b) vaikutustenarvioinnit sellaisista yhteisön toimenpiteistä, jotka ovat yritysten kilpailukyvyn kannalta erityisen tärkeitä; (c) tähän ohjelmaan liittyvien erityisten näkökohtien tai täytäntöönpanotoimenpiteiden arviointi; (d) tätä ohjelmaa koskevien asianmukaisten tietojen levittäminen. 3 jakso TYÖOHJELMA 25 ARTIKLA Työohjelma Työohjelmassa vahvistetaan yksityiskohtaisesti tavoitteet ja painopisteet, toimintaa koskeva aikataulu samoin kuin osallistumista koskevat säännöt sekä perusteet 16–23 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden valintaa ja arviointia varten. II luku Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma 1 jakso TAVOITTEET JA TOIMINTA-ALAT 26 ARTIKLA Perustaminen ja tavoitteet 1. Perustetaan tieto- ja viestintätekniikkapolitiikkaa tukeva ohjelma, jäljempänä ’tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma’. 2. Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma sisältää seuraavat toimet: (a) kehitetään yhtenäinen eurooppalainen tietoalue ja lujitetaan tietotuotteiden ja -palvelujen sisämarkkinoita; (b) edistetään innovointia laajentamalla tieto- ja viestintätekniikoiden käyttöä ja investoimalla niihin; (c) kehitetään osallisuutta edistävää tietoyhteiskuntaa, parannetaan palvelujen tehokkuutta ja vaikuttavuutta yleistä etua palvelevilla aloilla sekä kohennetaan elämänlaatua. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja toimia toteutettaessa kiinnitetään erityistä huomiota sellaisiin edistämis- ja tiedotustoimiin, joissa käsitellään tieto- ja viestintätekniikan kansalaisille ja yrityksille tarjoamia mahdollisuuksia ja etuja. 27 artikla Yhtenäinen eurooppalainen tietoalue Yhtenäistä eurooppalaista tietoaluetta koskevalla toimella on seuraavat tavoitteet: (a) taataan tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvien palvelujen ongelmaton saatavuus ja vahvistetaan tarkoituksenmukaiset perusedellytykset toisiaan lähentyvien digitaalisten viestintäyhteyksien ja palvelujen nopeaa ja asianmukaista käyttöönottoa varten, yhteentoimivuus-, turvallisuus- ja luotettavuusnäkökohdat mukaan luettuina; (b) parannetaan digitaalisen sisällön kehittämisedellytyksiä ottaen erityisesti huomioon kielellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus; (c) seurataan eurooppalaisen tietoyhteiskunnan kehittymistä keräämällä sitä koskevia tietoja sekä analysoimalla digitaalisten viestintäpalvelujen kehittymistä, saatavuutta ja käyttöä sekä muun muassa Internetin käytön leviämistä, laajakaistayhteyksien saatavuutta sekä sisällön ja palvelujen kehittymistä. 28 artikla Tieto- ja viestintätekniikan käytön laajentamiseen ja TVT-investointeihin perustuva innovointi Tieto- ja viestintätekniikan käytön laajentamiseen ja TVT-investointeihin perustuvaa innovointia koskevalla toimella on seuraavat tavoitteet: (a) edistetään tieto- ja viestintätekniikan mahdollistamaa innovointia prosessien, palvelujen ja tuotteiden alalla varsinkin pk-yrityksissä ja julkisissa palveluissa ottaen huomioon tarvittavia valmiuksia koskevat vaatimukset; (b) helpotetaan julkisen ja yksityisen sektorin vuorovaikutusta sekä kumppanuuksia innovoinnin ja tieto- ja viestintätekniikkaa koskevien investointien vauhdittamiseksi; (c) toteutetaan edistämis- ja tiedotustoimia, joissa käsitellään tieto- ja viestintätekniikan kansalaisille ja yrityksille tarjoamia mahdollisuuksia ja etuja, ja kannustetaan eri osapuolia käymään Euroopan tasolla keskustelua tieto- ja viestintätekniikan uusista suuntauksista. 29 artikla Osallisuutta edistävä tietoyhteiskunta, tehokkaammat ja toimivammat palvelut yleistä etua palvelevilla aloilla ja parempi elämänlaatu Osallisuutta edistävän tietoyhteiskunnan kehittämistä, yleistä etua palvelevilla aloilla tarjottujen palvelujen tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantamista sekä elämänlaadun kohentamista koskevilla toimilla on seuraavat tavoitteet: (a) parannetaan tieto- ja viestintätekniikan saatavuutta ja tietoteknisiä taitoja; (b) vahvistetaan luottamusta tieto- ja viestintätekniikkaan ja tuetaan sen käyttöä ottaen huomioon erityisesti yksityisyyden turvaaminen; (c) parannetaan sähköisten palvelujen laatua, tehokkuutta ja saatavuutta yleistä etua palvelevilla aloilla ja edistetään tieto- ja viestintätekniikan tuomia osallistumismahdollisuuksia; tämän tavoitteen piiriin kuuluvat myös yleiseurooppalaiset tai rajatylittävät julkiset palvelut samoin kuin yhteisten olennaisten osa-alueiden kehittäminen sekä hyviä toimintatapoja koskeva tiedonvaihto. 2 jakso TÄYTÄNTÖÖNPANO 1 alajaksoHankkeiden, parhaita toimintatapoja koskevien toimien ja aihekohtaisten verkostojen täytäntöönpano 30 artikla Yleistä Tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelma voidaan panna täytäntöön hankkeina, parhaita toimintatapoja koskevina toimina ja aihekohtaisina verkostoina, ja täytäntöönpanoon voi kuulua myös laajamittaisia testejä ja esittelytoimia, joiden kohteina ovat yleiseurooppalaiset innovatiiviset julkiset palvelut. Hankkeiden, parhaita toimintatapoja koskevien toimien ja aihekohtaisten verkostojen tavoitteena on edistää tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvien innovatiivisten ratkaisujen käyttöönottoa ja mahdollisimman tehokasta hyödyntämistä varsinkin yleistä etua palvelevilla aloilla tarjottujen palvelujen osalta. Lisäksi yhteisön tuen avulla helpotetaan tietoyhteiskunnan kehittämiseen tähtäävien toimien koordinointia ja täytäntöönpanoa kaikissa jäsenvaltioissa. 31 artikla Hankkeet, parhaita toimintatapoja koskevat toimet ja aihekohtaiset verkostot 1. Tukea osoitetaan seuraaviin kohteisiin: (a) täytäntöönpano- ja pilottihankkeet sekä markkinoille saattamista koskevat hankkeet; (b) parhaita toimintatapoja koskevat toimet tiedon levittämiseksi ja kokemusten vaihtamiseksi koko yhteisön alueella; (c) aihekohtaiset verkostot, jotka tuovat yhteen joukon sidosryhmiä tietyn tavoitteen pohjalta ja joiden tarkoituksena on helpottaa koordinointitoimia ja tiedon siirtoa. 2. Hankkeiden tavoitteena on edistää innovointia, teknologian siirtoa sekä sellaisten uusien teknologioiden levittämistä, jotka ovat valmiita otettaviksi käyttöön markkinoilla. Yhteisö voi myöntää 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen hankkeiden budjettiin avustuksen, jonka määrä on enintään 50 prosenttia hankkeiden kokonaiskustannuksista. Julkisen sektorin elimille voidaan korvata 100 prosenttia lisäkustannuksista. 3. Parhaita toimintatapoja koskevat toimet toteutetaan tiettyjä aiheita käsittelevinä klustereina, jotka kytkeytyvät toisiinsa aihekohtaisten verkostojen kautta. Edellä 1 kohdan b alakohdassa esitettyihin toimenpiteisiin osoitettava yhteisön rahoitusosuus rajoittuu välittömiin kustannuksiin, jotka katsotaan tarpeellisiksi tai tarkoituksenmukaisiksi toimen erityistavoitteiden saavuttamiseksi. 4. Aihekohtaiset verkostot voidaan kytkeä parhaita toimintatapoja koskeviin toimiin. Aihekohtaisissa toimissa tukea myönnetään verkoston koordinoinnista ja toteuttamisesta aiheutuviin tukikelpoisiin lisäkustannuksiin. Yhteisön osallistuminen voi kattaa näiden toimenpiteiden tukikelpoiset lisäkustannukset. 2 alajaksoMuut säännökset 32 artikla Hakemukset Yhteisön tukea koskeviin hakemuksiin on tarvittaessa liitettävä rahoitussuunnitelma, joka sisältää hankkeiden rahoituksen kaikki osatekijät, mukaan luettuina yhteisöltä pyydettävä rahoitustuki sekä kaikista muista lähteistä pyydetty tai saatu tuki. 33 artikla Toimintalinjojen analysointi, kehittäminen ja koordinointi osallistujamaiden kanssa Toimintalinjojen analysointia, kehittämistä ja koordinointia osallistujamaiden kanssa tuetaan seuraavin toimin: (a) selvitykset, tietojen keruu, kyselytutkimukset ja julkaisut, jotka perustuvat mahdollisuuksien mukaan virallisiin tilastotietoihin; (b) julkisia elimiä ja sidosryhmiä edustavien asiantuntijoiden kokoukset, konferenssit ja muut tapahtumat; (c) tiedottaminen, verkostoituminen ja muut asiaankuuluvat toimet julkisia elimiä ja sidosryhmiä edustavien asiantuntijoiden välillä; (d) kansallisten tulosten vertailuanalyysi ja hyvien toimintatapojen käsittely, levittäminen ja täytäntöönpano. 34 artikla Edistämistoimet, viestintä sekä tietojen vaihto ja levittäminen 1. Ohjelman toteuttamisen edistämiseksi ja tulevien toimien valmistelun tukemiseksi toteutetaan seuraavia toimia: (a) edistämis-, levitys-, tiedotus- ja viestintätoimet; (b) tietojen, tietämyksen ja kokemusten vaihto, konferenssit, seminaarit, työpajat tai muut kokoukset ja klusteritoiminnan hallinnointi. 2. Tuotteiden, prosessien tai palvelujen kaupallistaminen, markkinointi ja myynnin edistäminen eivät kuulu tuen piiriin. 35 artikla Yhteisen edun mukaiset hankkeet: jäsenvaltioiden kanssa koordinoidusti laadittuihin teknisiin eritelmiin perustuvat hankinnat Komissio voi perustaa tarvittavat tekniset ja organisatoriset tehtävät käsittäviä yhteisen edun mukaisia hankkeita, jos se on tarpeellista tieto- ja viestintätekniikan tukiohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi tai jos se on jäsenvaltioiden yhteisen edun mukaista tuotteiden, palvelujen tai ydinpalvelujen tai olennaisten osa-alueiden levittämiseksi Euroopan tasolla. Komissio vahvistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhteiset tekniset eritelmät ja toteutusaikataulut tällaisille hankkeille. Komissio esittää sovittujen yhteisten teknisten eritelmien ja toteutusaikataulujen perusteella tarjouspyyntöjä kyseisten hankkeiden toteuttamiseksi. Hankinnat suorittaa yksinomaan komissio yhteisön hankintoihin sovellettavien sääntöjen perusteella. 3 jakso TYÖOHJELMA 36 ARTIKLA Työohjelma Työohjelmassa vahvistetaan yksityiskohtaisesti tavoitteet ja painopisteet s