Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Edicom II -ohjelman täytäntöönpanosta (2001–2005) {SEC(2009) 527 lopullinen} /* KOM/2009/0191 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 23.4.2009 KOM(2009) 191 lopullinen KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Edicom II -ohjelman täytäntöönpanosta (2001–2005) {SEC(2009) 527 lopullinen} (komission esittämä) KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Edicom II -ohjelman täytäntöönpanosta(2001–2005) SISÄLLYSLUETTELO Komission kertomus euroopan parlamentille ja neuvostolle Edicom II -ohjelman täytäntöönpanosta (2001–2005) 1 1. Johdanto 3 2. Perusteiden mukainen arviointi 4 2.1. Merkityksellisyys 4 2.2. Vaikuttavuus 4 2.3. Tehokkuus 7 2.4. Käyttökelpoisuus 8 2.5. Kestävyys 9 3. Suosituksia tulevia toimia varten 9 4. Hallintoa koskevia suosituksia 10 5. Yhteydet muihin yhteisön ohjelmiin 11 6. Päätelmät 11 1. JOHDANTO Kun sisämarkkinat luotiin vuonna 1993, tullimuodollisuudet EU:n jäsenvaltioiden väliltä poistettiin ja käyttöön otettiin Intrastat-järjestelmä, jolla seurattiin jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan liikkeitä. Uudella järjestelmällä korvattiin tullitietojen käyttö keräämällä tiedot suoraan yrityksillä kuukausittaisilla kyselyillä. Jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisen kaupan tilastot perustuivat edelleen pääasiassa tullitietoihin. Neuvosto teki näiden muutosten tueksi 9. joulukuuta 1996 päätöksen 96/715/EY[1] jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoja käsittelevien viranomaisten välisistä telemaattisista verkoista (Edicom I -ohjelma). Edicom I -ohjelma helpotti siirtymistä Euroopan tasolla yhteentoimivaan järjestelmään tavarakaupan tilastojen keruuta, laatimista ja levittämistä varten. Edicom I -ohjelman päättyessä yhteisöltä vaadittiin yhä enenevässä määrin nopeasti saatavia luotettavia ja tarkkoja makroekonomisia tietoja. Eurostat laati tiiviissä yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa strategia-asiakirjan, jossa käsiteltiin nykyisen järjestelmän vahvistamista ja valmistelua pitkän aikavälin käyttöä varten. Strategia-asiakirja hyväksyttiin tilasto-ohjelmakomiteassa ja jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoja käsittelevässä komiteassa. Euroopan parlamentti ja neuvosto tekivät – komission laatiman ennakkoarvioinnin perusteella – 12. maaliskuuta 2001 päätöksen N:o 507/2001/EY[2] yhteisön sisäistä ja sen ulkopuolelle suuntautuvaa tavarakauppaa koskevien tilastotietojen keräämistä, tuottamista ja levittämistä koskevaan Euroopan laajuiseen verkkoon liittyvien toimien kokonaisuudesta (Edicom II -ohjelma). Uuden ohjelman yleistavoitteet olivat seuraavat: - edistää tilastoverkon järjestämistä mahdollisimman uudenaikaisella, rationaalisella ja tehokkaalla tavalla ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet menetelmien parantamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi - kehittää edelleen nykyisiä tilastotietojen keruussa, tuottamisessa, siirtämisessä ja levittämisessä käytettäviä tietoteknisiä välineitä ottamalla huomioon viimeisin tekninen kehitys ja pyrkimällä parhaaseen kustannustehokkuussuhteeseen. Näiden yleistavoitteiden saavuttamiseksi asetettiin kuusi toimintatavoitetta, jotka jakautuvat 13 toimeen. Tämän kertomuksen tarkoituksena on antaa tietoa Edicom II -ohjelman täytäntöönpanosta päätöksen N:o 507/2001/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Arviointi perustuu vakioperusteisiin, joita ovat merkityksellisyys, vaikuttavuus, tehokkuus, käyttökelpoisuus ja kestävyys. 2. PERUSTEIDEN MUKAINEN ARVIOINTI 2.1. Merkityksellisyys Päätös toisen Edicom-ohjelman käynnistämisestä oli erittäin aiheellinen, koska ohjelma kohdistui konkreettisiin tarpeisiin ja ongelmiin. Erityisesti on otettava huomioon seuraavat: - Edicom I -ohjelman aikana toteutetut toimet paransivat huomattavasti yhteisön sisäisten kauppatilastojen laatua; sijaa parannuksille kuitenkin havaittiin makroekonomisten kauppatietojen tarpeen lisääntyessä. - Euroopan keskuspankki ilmoitti, että on tarpeen sisällyttää tilastovaatimuksia koskevaan toimintasuunnitelmaan keskeisinä tekijöinä ajantasaiset, luotettavat ja tarkat ulkomaankaupan tilastot. - Intrastatin yksinkertaistamista on jatkettava, jotta kevennetään yrityksille ja viranomaisille aiheutuvaa rasitetta muttei vaaranneta ulkomaankaupan tilastojen laatua. - Jäsenvaltiot eivät pysty yksinään toteuttamaan riittävällä ja kustannustehokkaalla tavalla kaupan tilastotietojen keräämistä, tuottamista ja levittämistä koskevan Euroopan laajuisen verkon nykyaikaistamista. Sen vuoksi tarvitaan yhteisön ohjelmaa, jolla yhdenmukaistetaan ratkaisut ja saadaan mittakaavaetuja. Näin ollen Edicom II -ohjelma suunniteltiin hyödyttämään monia tahoja: viranomaisia ja yrityksiä sekä ulkomaankaupan tilastojen viranomais- ja yksityiskäyttäjiä. Kun otetaan huomioon vaikeudet, joita liittyy strategisten suuntaviivojen laatimiseen viisi vuotta etukäteen, voidaan todeta, että ohjelman sisältö on suunniteltu strategisen näkemyksen pohjalta. Komission ja jäsenvaltioiden hallinnolliset ja tekniset valmiudet ohjelmasisällön kehittämisessä ja käytössä on myös otettu huomioon. 2.2. Vaikuttavuus Edicom II -ohjelmalla saatiin joitakin merkittäviä tuloksia ennakkoarvioinnin mukaisesti. Ulkomaankaupan tilastoja varten luotaviin yhteisiin EU:n puitteisiin liittyi ongelmia, jotka johtuivat kunkin jäsenvaltion hyvin erilaisista teknisistä ja hallinnollisista järjestelmistä. Jäljempänä kuvataan Edicom-päätöksen yleisten tavoitteiden mukaisia suurimpia saavutuksia. Tarkempia tietoja tuloksista löytyy komission yksikköjen valmisteluasiakirjasta ”Loppuraportti Edicom II -ohjelman täytäntöönpanosta”. Tavoite 1: ”Kehitetään Euroopan laajuinen verkko, joka tuottaa yhteisöjen politiikkojen tarpeita vastaavia tilastotietoja, jotka ovat aiempaa parempilaatuisia, edullisempia ja nopeammin käytettävissä.” Tietojen saatavuuden ja laadun parantaminen on ollut päätavoitteena monissa hankkeissa, jotka on toteutettu Edicom II -ohjelman aikana. Useimmat jäsenvaltiot ovat tehneet vertailevia tutkimuksia ja menestyksekkäästi suunnitelleet ja ottaneet käyttöön edistyneitä arviointimenetelmiä. Ohjelman päättyessä kaikki jäsenvaltiot pääsivät tavoitteeseen toimittaa 40 päivän määräajan kuluessa kuukausittaiset yhdistetyt tiedot Eurostatille. Joissakin tapauksissa kuitenkin erot alustavien ja lopullisten lukujen välillä olivat melko suuret, mikä osoittaa, että tätä alaa on vielä kehitettävä edelleen. Keskitetyllä tasolla Eurostat kehitti menetelmiä ja atk-ohjelmia, joilla pystytään arvioimaan EU:n sisäistä ja EU:n ulkopuolista kauppaa koskevia yhdistettyjä tietoja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät noudata tietojen toimittamisen määräaikaa. Eurostatille toimitettavien yksityiskohtaisten tietojen ajantasaisuus ja tarkkuus ovat parantuneet. Vuonna 2005 jäsenvaltiot toimittivat Intrastat-tiedot keskimäärin 8 päivää ennalta ja Extrastat-tiedot 3 päivää ennalta. Uusia voimassaoloon ja luotettavuuteen liittyviä tarkastuksia kehitettiin, ja kynnysarvon alittavan kaupan ja kaupan, josta ei ole saatu vastauksia, arviointimenetelmää parannettiin, ja näin kohennettiin ulkomaankaupan tilastojen laatua kokonaisuudessaan. Näistä tarkastuksista oli apua Eurostatille myös sen laatiessa laaturaportteja jäsenvaltioiden yksityiskohtaisista kauppatiedoista. Epäsymmetrisyys EU:n sisäisen kaupan tiedoissa yhdistetyllä tasolla on vähentynyt, mutta yksityiskohtaisella tasolla on edelleen merkittäviä poikkeavuuksia. Intrastat-tietojen verrataan nyt järjestelmällisesti alv-tietojen sekä alv-tietojen vaihtojärjestelmän (VIES) tietojen kanssa. Tavoite 2: ”Kehitetään Euroopan laajuinen verkko, joka tuottaa tilastotietoja, jotka ovat asianmukaisia ja jotka soveltuvat käyttäjien uusiin tarpeisiin talous- ja rahaliitossa sekä muuttuvassa kansainvälisessä talousympäristössä.” Käyttäjien tarpeisiin vastaamiseksi on laadittu uusia lyhyen aikavälin indikaattoreita ja tilastotuotteita. Tietojen luottamuksellisuuden hallintaa sekä jäsenvaltioiden että Euroopan tasolla on vahvistettu. Eurostat on kehittänyt ja ottanut käyttöön onnistuneesti uuden sovelluksen yksikköarvojen ja -määrien indeksien tuottamista varten. Jäsenvaltiot ovat pääasiassa keskittyneet euroalueen ulkopuolisiin tuontihintaindekseihin vastatakseen EKP:n vaatimuksiin. On suunniteltu uusia menetelmiä ja välineitä, joilla voidaan tuottaa ja julkaista kausitasoitettuja tietoja kuukausittain yhteisöä (EU ja euroalue) ja jäsenvaltioita varten. Vain jotkin jäsenvaltiot ovat tehneet aikasarja-analyysejä ja tilastoarvojen mukautuksia. Jäsenvaltioiden sellaisten hyvien toimintatapojen arvioiminen, joilla saavutettaisiin maksutaseen ja kansantalouden tilinpidon kanssa johdonmukainen kaupan tasapaino, on edelleen kesken. Euroopan tasolla on luotu metodologiset puitteet, joiden avulla voidaan kerätä ja esittää yhteisesti ulkomaankaupan tilastot ja yritystoiminnan rakennetilastot. Useiden jäsenvaltioiden toteuttamien pilottitutkimusten tulokset on julkaistu, ja näin on voitu analysoida ulkomaankauppaa yrityksen ominaisuuksien perusteella. Joissakin jäsenvaltioissa on saatu rohkaisevia tuloksia EU-tilastojen kehittämisessä edelleen yritysten sisällä tapahtuvaa kauppaa koskevien tilastojen alalla. Tavoite 3: ”Integroidaan tavarakaupan tilastot aiempaa paremmin yleiseen tilastojärjestelmään yhteisön ja kansainvälisellä tasolla ja mukautetaan ne hallinnossa tapahtuviin muutoksiin.” Useimmat jäsenvaltiot ovat saaneet päätökseen hankkeet, joiden tarkoituksena on parantaa kaupparekistereiden käytettävyyttä ja laatua. Lähes puolet jäsenvaltioista ei pidä yllä Extrastat-rekisteriä, koska se ei ole pakollinen. Tilastotoimistojen ja tulliviranomaisten välistä yhteistyötä tiivistettiin useissa jäsenvaltioissa. Extrastat-ilmoitusten interaktiivisia korjauksia on otettu käyttöön ja on tarkasteltu mahdollisuutta kerätä lisätietoja tulliasiakirjoista mahdollisimman vähin kustannuksin. Käyttäjien tarpeiden ja tilastotietojen toimittajille Intrastat-järjestelmästä aiheutuvan rasitteen arvioimiseksi tehtiin kyselyitä. Järjestelmän mahdolliseen yksinkertaistamiseen liittyvissä tutkimuksissa keskityttiin yksisuuntaisen järjestelmän hyväksymiseen, yksinkertaistamiseen oikeuttaviin kynnysarvoihin ja tuotteen yksityiskohtien tason alentamiseen. Tilastotietojen toimittajien verkko-opiskelusovelluksia koskevia seminaareja on järjestetty Intrastat-ilmoitusten laadun parantamiseksi ja puutteiden vähentämiseksi. Tavoite 4: ”Parannetaan viranomaisille sekä tietojen toimittajille ja käyttäjille tarjottavaa palvelua antamalla näiden käyttöön kaikki saatavilla olevat tavarakauppaa koskevat tilastot ja metatiedot.” Resursseja on käytetty hyvin jäsennetyn ja kattavan tietojärjestelmän luomiseen Eurostatissa ja jäsenvaltioissa. Uusien automaattisten menettelyiden ansiosta makrotaloustietojen ja kausitasoitettujen tietojen julkaisemista saatiin aikaistettua viidellä päivällä käyttäjien, erityisesti EKP:n, tarpeisiin vastaamiseksi. Yksityiskohtaisten tietojen levittäminen oli lisäkehittämisen kohteena. Eurostatin Comext-tietokantajärjestelmää päivitettiin sisällön ja teknologian osalta. Uusi levitysjärjestelmä (Easy Comext) kehitettiin, ja sen ansiosta kansalaiset pystyvät katsomaan ja poimimaan jäsenvaltioiden yksityiskohtaisia kauppatietoja. Keskitetyllä tasolla kehitettiin erityisvälineitä, joilla pääsee nopeasti ja helposti käyttämään luokituksia, selittäviä huomautuksia, metatietoja ja muita liitännäistuotteita, ja niitä tarjottiin jäsenvaltioille. Euroopan komission ja jäsenvaltioiden virkamiehille järjestettiin kuukausittaisia Comext-kursseja. Tavoite 5: ”Kehitetään tavarakauppaa koskevien tietojen keruuseen käytettyjä välineitä ja edistetään niiden käyttöä siten, että otetaan huomioon viimeisin tekninen kehitys, jotta voidaan parantaa ilmoitusvelvollisille tarjottavia toimintoja.” Eurostat ja jäsenvaltiot onnistuivat kehittämään ja ottamaan käyttöön uusia välineitä ja standardoituja siirtoformaatteja tiedonkeruuta varten. Verkkopohjaisten järjestelmien kehittämiseen paneuduttiin yhä voimakkaammin, ja eurooppalaiset yritykset kannattivat tätä. Näin saatiin alennettua kustannuksia merkittävästi ja parannettua tietojen laatua ja ajantasaisuutta. Noin 100 000 tilastotietojen toimittajaa teki Intrastat-ilmoituksia kuukausittain verkon kautta, mikä vähensi paperilla tehtyjen ilmoitusten määrää 30 prosenttia. Offline IDEP/CN8-pakettia Intrastat-tietojen keruuta varten pidettiin yllä keskitetyllä tasolla vuoteen 2004 asti; sen jälkeen jotkin jäsenvaltiot jatkoivat sen päivitystä ja muut kehittivät vaihtoehtoisia järjestelmiä. Tavoite 6: ”Toteutetaan Edicom-toimet integroidun hankkeen puitteissa. Varmistetaan kehitettyjen välineiden yhteentoimivuus käyttämällä yhteisiä normeja ja standardeja. Järjestelmän eri moduulit olisi voitava siirtää verkkoon, jotta kukin taho voi käyttää kaikkia niitä tai osaa niistä.” Komissio ja jäsenvaltiot käynnistivät erityistoimenpiteitä, joilla pyrittiin modernisoimaan Euroopan laajuisen verkon eri osia. XT/NET-hankkeen puitteissa kehitettiin useita toisiinsa liittyviä välineitä, jotka toimitettiin jäsenvaltioiden käyttöön. XT/NET-hankkeen tarkoituksena on toimia lähtökohtana yksittäisten ja täysin integroitujen tietojärjestelmien kehittämiselle. Vahvistettujen yhteisten sääntöjen perusteella järjestelmä mahdollistaa tietojen validointivastuun siirtämisen Eurostatilta jäsenvaltioille. 2.3. Tehokkuus Edicom-ohjelman täytäntöönpano tapahtui päätöksessä N:o 507/2001/EY vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Komissiolla on vastuu ohjelman hallinnoinnista, jossa sitä avustavat Intrastat- ja Extrastat-komiteat. Eurostatin ulkomaankauppatilastoja käsittelevät yksiköt ovat vastuussa ohjelmasta niitä toimia lukuun ottamatta, jotka liittyvät tietotekniikan keskitettyyn kehittämiseen. Näiden hoitaminen annettiin tilastojen tuottamiseen tarkoitetuista tietoteknisistä järjestelmistä vastaavalle yksikölle. Edicom-ohjelman toteuttamisen kokonaiskustannukset olivat 31,2 miljoonaa euroa eli 61 prosenttia budjetista. Ohjelman toimintaan vaikutti osittain Eurostatin kriisi, joka hidasti tuntuvasti keskitettyjä toimia vuosina 2003 ja 2004. Toukokuussa 2004 tapahtuneesta EU:n laajentumisesta lähtien uusista jäsenvaltioista tuli edunsaajia, mutta alkuperäistä budjettia ei muutettu. Yksityiset yritykset (Eurostatin puolesta) ja jäsenvaltiot toteuttivat yhteensä 393 keskitettyä ja hajautettua hanketta. Lisäksi 19 hanketta hylättiin, lähinnä jäsenvaltioiden taholta, henkilöresurssien puutteen ja/tai äärimmäisen vaikeiden tavoitteiden vuoksi. Jäsenvaltiot saivat päätökseen 72 prosenttia kaikista hankkeista. Taloudellisia resursseja käytettiin kuitenkin lähes yhtä paljon keskitetyissä ja hajautetuissa hankkeissa. Apurahat kattoivat noin 90 prosenttia hajautettujen hankkeiden kokonaiskustannuksista, kun taas keskitetyt hankkeet ohjattiin yksityisille yrityksille tarjouspyyntöjen kautta. Sisällön osalta ohjelmassa keskityttiin pääasiassa kahdelle toiminta-alalle: laadun parantamiseen (tavoite 1) ja tiedonkeruuvälineiden kehittämiseen (tavoite 5). Tavoitteeseen 1 liittyviä hankkeita saatiin päätökseen 124 (21 % kokonaiskustannuksista) ja tavoitteeseen 5 liittyviä 84 (25 % kokonaiskustannuksista). Kustannusten jakautuminen tavoitetta kohti on Edicom-päätöksen liitteessä II tehtyjen arvioiden mukainen tavoitetta 3 ja 5 lukuun ottamatta. Teknisten ja hallinnollisten avustus- ja tukitoimien osuus oli 5 prosenttia kokonaisbudjetista. Edicom-hankkeet arvioitiin komissiolle toimitettujen väli- ja loppuraporttien perusteella. Raportteja saadaan keskimäärin 160 vuodessa, ja Eurostatin hankejohtajat seuraavat tiiviisti kaikkea toimintaa – useimmiten ilman mahdollisuutta arvioida jäsenvaltioiden toimia paikan päällä. Keskitettyjen sopimusten edistystä arvioitiin toimeksisaajien kanssa kuukausittain pidetyissä kokouksissa. Hankeraportit ladattiin komission julkiseen CIRCA-järjestelmään, jonka kautta rekisteröityneet käyttäjät saavat ne nähtäväksi. Näin kansalliset viranomaiset pystyivät tutustumaan muiden tekemiin ratkaisuihin ja käyttämään tietoja omien tutkimustensa lähtökohtana. Kokemuksia on vaihdettu tiettyihin aiheisiin liittyvien opintokäyntien ja seminaarien kautta. Ohjelmalla on merkittävästi vahvistettu tavarakauppaa koskevien tilastotietojen keräämistä, tuottamista ja levittämistä koskevaa Euroopan laajuista verkkoa. Joillakin aloilla jäsenvaltioilla oli vaikeuksia kansallisten järjestelmien muuttamisessa, mikä esti ohjelman tarjoamien mahdollisuuksien täysimittaista hyödyntämistä. Edicom-ohjelman tulokset saavutettiin kohtuullisilla kustannuksilla. Päinvastoin kuin olisi voinut odottaa erikoistumisasteen perusteella, kauppatilastojen alalla työskennelleiden sopimuspuolten palkkiot olivat huomattavasti alhaisempia kuin yleisemmillä aloilla (esim. verotus, rahoitus, henkilöstöhallinto) työskennelleiden. Monien hankkeiden toteutuksesta vastasivat jäsenvaltioiden virkamiehet paikallisilla (eli alemmilla) eikä kansainvälisillä palkkiolla. 2.4. Käyttökelpoisuus Edicom-ohjelma on välttämätön väline, jolla parannetaan jäsenvaltioiden tuottamien ulkomaankauppatilastojen ajantasaisuutta, tarkkuutta, saatavuutta ja yhdenmukaisuutta. Jäsenvaltioita kannustettiin hyväksymään yhteisiä sääntöjä ja standardeja, ja näin luotiin Euroopan laajuisen yhteenliittyneen tietoverkon alustavat osatekijät. Edistymisen myötä kansalliset tiedot talletetaan ainoastaan jäsenvaltioiden tasolla, ja näin vältetään tämänhetkinen päällekkäinen tallettaminen Eurostatin tasolla. Muutamassa tapauksessa standardimenetelmiä ei pystytty toteuttamaan kaikissa jäsenvaltioissa etenkään silloin, kun tekninen ja hallintoympäristö erosivat toisistaan merkittävästi. Ohjelmalla päästiin tuloksiin, joita olisi ollut mahdoton saavuttaa, jos jäsenvaltiot olisivat toimineet yksin. Yksittäiset jäsenvaltiot epäröisivät suurten summien investoimista uuteen teknologiaan tai kansallisten järjestelmien muuttamista. 2.5. Kestävyys Edicom-ohjelmalla saavutetun yleisen edistymisen pitäisi tuoda mukanaan pitkän aikavälin hyötyjä. Konkreettiset lyhyen aikavälin hyödyt ovat jo näkyvissä, ja positiivinen vaikutus jatkuu todennäköisesti keskipitkälle ja pitkälle aikavälille. Kestävyyskriteerin mukaisesti on saavutettu erityyppisiä tuloksia. Ensimmäinen toimien ryhmä, johon sisältyi pilottitutkimuksia, laadunarviointeja sekä tarve- ja tyytyväisyysarviointeja, tuotti lyhyen aikavälin tuloksia palvelemalla päätöksentekijöitä. Tilastomenetelmien tutkimuksen ja uusien tilastovälineiden kehittämisen tuloksena saatiin ratkaisuja, jotka komissio ja jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön, ja näin on saatu pitkän aikavälin hyötyjä ilman lisäresurssien tarvetta. Sähköisten tiedonkeruu- ja tiedonlevitysvälineiden kehittäminen ja viestien standardoiminen saattavat vaatia lisää rahoitustukea keskipitkällä aikavälillä, jotta kaikissa jäsenvaltioissa saavutetaan samat standardit ja käyttötasot. Erittäin strategisen XT NET-hankkeen, jolla on tarkoitus saavuttaa täysin integroitu eurooppalainen verkko, pitäisi olla erityisohjelman kohteena, jotta varmistetaan sen täytäntöönpano Euroopan unionissa. On huomattava, että tilastoja tuotetaan kehittyvässä ympäristössä, joten tilastojärjestelmää, etenkin sen kattavuutta ja tietojen laatua, on syytä seurata jatkuvasti ja tiiviisti. Muutokset talouselämässä, uudet käyttäjien tarpeet ja teknologian kehitys edellyttävät järjestelmän säännöllistä mukauttamista keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. 3. SUOSITUKSIA TULEVIA TOIMIA VARTEN Edicom II:n puitteissa saavutettiin merkittäviä tuloksia, mutta tilastojärjestelmiä olisi parannettava jatkuvasti. Tulevissa ohjelmissa olisi otettava huomioon seuraavat kohdat: - Jäsenvaltiot eivät osallistuneet kaikkiin Edicom-toimiin henkilöstön puutteen vuoksi. - Järjestelmiä ja menetelmiä voidaan edelleen parantaa. - Kaikkien uusien jäsenvaltioiden on työskenneltävä samanlaisten hankkeiden parissa, jotta tietojen laatu paranisi ja ne integroituisivat paremmin Euroopan tilastojärjestelmään. - Olisi pyrittävä luomaan välineitä, joilla päästään automatisoidumpaan tietojenkeruuseen. - Ulkomaankaupan tilastojen tuottamista varten tarkoitettua täysin integroitua eurooppalaista verkkoa koskevat puitteet on luotu, mutta ne eivät ole vielä käytössä täysimittaisesti. Keskeisiä aloja tulevia toimia varten voisivat olla seuraavat: - Jatketaan estimointimenetelmiin ja nykytilannetta koskeviin arviointimenetelmiin, salassapidon hallintaan, tilastoarvoihin, kaupparekistereihin, yritysten väliseen kauppaan ja globalisaatioon liittyviä toimia. - Toteutetaan toimia, joilla parannetaan jäsenvaltioiden ja Eurostatin välistä yhteistyötä perustietojen keräämiseksi ja siirtämiseksi suojatun verkon kautta. - Tehdään uuden teknologian käyttöönottoon liittyviä tutkimuksia. - Lisätään tiedonkeruujärjestelmien yhdenmukaisuutta EU:n tasolla ja mukautetaan välineitä niin, että saadaan täysin integroitu ja yhdenmukaistettu tilastojärjestelmä. 4. HALLINTOA KOSKEVIA SUOSITUKSIA Edicom II -ohjelmasta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että pitkän aikavälin ohjelmat voivat toimia sujuvasti vain, jos niiden taloudelliset resurssit arvioidaan oikein ja ne ovat käytettävissä ajoissa. Komission rahoituspäätöksen myöhäinen hyväksyminen vuonna 2003 ja tiettyjen vuoden 2003 Edicom-toimien lykkääminen komission ohjeiden mukaisesti korostivat sitä, miten riippuvainen ohjelma oli ulkoisista tapahtumista ja päätöksistä. Vaikka ohjelma suunniteltiin viideksi vuodeksi, se kesti pidempään, kun otetaan huomioon strategiseen suunnitteluun, tehtävien toteuttamiseen ja hankkeiden hallinnolliseen päättämiseen tarvittava aika. Ohjelman aikana oli hallinnoitava suuria tietomääriä. Tietovirran tuloksena käsiteltiin monia virallisia asiakirjoja, raportteja ja tiedonantoja. Myös rahoitusmenettelyt, joilla jäsenvaltioille myönnettiin apurahoja ja yrityksille sopimuksia, olivat työläitä. Komission henkilöstön suuri vaihtuvuus vaikutti osittain ohjelman hallintoon, erityisesti silloin kun tiedon ja vastuun siirtoa ei ollut riittävästi organisoitu. Tämän vuoksi arvioijilla oli vaikeuksia saada tietoja; jotkin tiedot olivat vain osittaisia ja joissakin tapauksissa tietoja ei saatu lainkaan. Näiden ongelmien välttämiseksi jatkossa komission olisi otettava käyttöön täydellinen hankehallintojärjestelmä, joihin eri pätevyyksiä edustavilla valituilla käyttäjillä olisi pääsy. Useimmissa tapauksissa Eurostatin hankejohtajat ja jäsenvaltioiden viranomaisten henkilöstö työskentelivät Edicom-hankkeiden parissa muiden päivittäisten töidensä lisäksi. Jäsenvaltioilla oli säännöllisesti puutetta henkilöresursseista niiden pyrkiessä toteuttamaan uusia Edicom-hankkeita. Joissakin jäsenvaltioissa ei voitu sisäisten sääntöjen vuoksi palkata tilapäistä henkilöstöä. Teknisen ja hallinnollisen avun käyttökelpoisuutta ei pidä aliarvioida, ja niiden pitäisi olla saatavilla pitkän aikavälin ohjelmien koko keston ajan. Sama koskee arviointitoimia, koska tuloksia on erittäin vaikea arvioida, jos suoritusindikaattoreita ei ole kerätty ja seurattu säännöllisesti. Jälkiarviointi olisi käynnistettävä vasta kun kaikki tekniset ja hallinnolliset tiedot ovat saatavilla, eli noin kolme vuotta viimeisen vuotuisen työohjelman hyväksymisen jälkeen. 5. YHTEYDET MUIHIN YHTEISÖN OHJELMIIN Edicom-päätöksen 5 artiklan mukaan arvioinnissa olisi varmistettava synergia muiden yhteisön toimien kanssa. Ohjelmalla oli selviä yhteyksiä hallintojen välistä telemaattista tietojenvaihtoa koskevan IDA-ohjelman DSIS-hankkeeseen (Distributed Statistical Information Services) ja eDAMIS-hankkeeseen (electronic Dataflow Management and Information System). Eurostat ja jäsenvaltiot hyödynsivät IDA-hankkeissa kehitettyjä komponentteja ulkomaankaupan tilastojen tiedonsiirron, hallinnoinnin ja tallentamisen parantamiseksi. Uusien standardoitujen protokollien hyväksyminen helpotti rakennetietojen jakamista ja levittämistä eri tietojärjestelmiin ja eri käyttäjille. Lisäksi IDAn yleiskäyttöistä Circa-palvelua on käytetty yhteisenä palveluympäristönä, jonka kautta Eurostat ja jäsenvaltiot tallentavat ja jakavat Edicom-tutkimuksissa laadittuja raportteja ja välineitä. Edicom II:n tuloksia voidaan tarkastella yhdessä Euroopan laajuisia sähköisiä palveluja koskevalla eTEN-ohjelmalla edistetyn sähköisten viranomaispalvelujen (”eGovernment”) teeman tavoitteiden kanssa. Tähän liittyviä esimerkkejä ovat Intrastat-verkkolomakkeiden kehittäminen ja kauppatilastotietojen ilmainen levitys verkossa kansallisten verkkosivujen ja Eurostatin Easy Comex -tietokannan kautta. 6. PÄÄTELMÄT Edicom II -ohjelman puitteissa saatujen tulosten ansiosta pystyttiin nykyaikaistamaan huomattavasti yhteisön sisäistä ja sen ulkopuolelle suuntautuvaa tavarakauppaa koskevien tilastotietojen keräämistä, tuottamista ja levittämistä koskevaa Euroopan laajuista verkkoa. Ohjelma kattoi vuodet 2001–2005, mutta hallinnolliset tehtävät kestivät vuoteen 2008 asti. Eurostat ja jäsenvaltiot toteuttivat yhteensä 393 hanketta, joiden kustannukset olivat 31,2 miljoonaa euroa eli 61 prosenttia Edicom-päätöksessä hyväksytystä kokonaisbudjetista. Komissio ja jäsenvaltiot kehittivät onnistuneesti uutta tieto- ja viestintätekniikkaa ja verkkopohjaisia ratkaisuja, joista oli hyötyä tilastotietojen toimittajille, asiaan liittyville viranomaisille sekä käyttäjille. Nyt pystytään tuottamaan nopeammin ja kustannustehokkaammin korkealaatuisia kauppatilastoja ja kehittämään uusia tilastotuotteita, jotka tyydyttävät viranomaistahojen ja yksityisten käyttäjien tarpeet. Tilastotietoja tuotiin maksutta kaikkien käyttäjien saataville. Resurssien käyttö tehostui sekä Eurostatin että jäsenvaltioiden tasolla. Intrastatin yksinkertaistamiseen liittyvissä tutkimuksissa tuli esiin, että tilastotietojen toimittajat pitävät Intrastat-raportoinnin aiheuttamaa rasitetta hyväksyttävänä. Tulevissa yksinkertaistamistoimissa olisi keskityttävä tietojen laadun ylläpitämiseen tai parantamiseen käyttäjien kannalta. Tietoteknisiä välineitä on kehitetty keskitetysti ja niitä on annettu jäsenvaltioiden käyttöön, jotta ne voivat kehittää täysin integroidun ja yhteentoimivan eurooppalaisen järjestelmän. Järjestelmän täytäntöönpano ei ole vielä täydellistä, koska jäsenvaltioilla on ollut vaikeuksia muuttaa kansallisia järjestelmiään. Monet tulokset ovat olleet lupaavia, mutta vielä on joitakin puutteita, joiden korjaamiseksi tarvitaan tukea tulevista ohjelmista. [pic] Kaavio 1: Ehdotus ohjelman hallintojärjestelmäksi [1] EYVL L 327, 18.12.1996, s. 34–37. [2] EYVL L 76, 16.3.2001, s. 1–4.