KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista Oheisasiakirja Ehdotus NEUVOSTON ASETUS biopohjaisten teollisuudenalojen yhteisyrityksestä /* SWD/2013/0248 final */





KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista Oheisasiakirja Ehdotus NEUVOSTON ASETUS biopohjaisten teollisuudenalojen yhteisyrityksestä 1. Vaikutusten arvioinnin tarkoitus ja menettelyt Tässä asiakirjassa arvioidaan erilaisia toimintavaihtoehtoja biopohjaisten teollisuudenalojen tutkimus- ja innovointiohjelman toteuttamiseksi vuodet 2014–2020 kattavassa tutkimuksen ja innovoinnin Horisontti 2020 -puiteohjelmassa. Kyseisten teollisuudenalojen haasteisiin vastaamiseksi Euroopan biotalousstrategiassa ja uudessa teollisuuspolitiikassa ehdotettiin biopohjaisten teollisuudenalojen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden perustamista. Lukuisissa muissa politiikoissa tuetaan tätä. Vaikutusten arviointia varten komissio kuuli laajasti teollisuutta, tutkimusyhteisöjä, jäsenvaltioita ja alueita edustavia sidosryhmiä sekä suurta yleisöä. Tämä tapahtui erilaisten tapahtumien, kuulemisten ja asiaa koskevien julkaisujen tarkastelun avulla. Ehdotettua julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskeva julkinen kuuleminen järjestettiin 21. syyskuuta – 14. joulukuuta 2012. Miltei 87 prosenttia vastaajista piti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta tehokkaimpana keinona Horisontti 2020 -puiteohjelman täytäntöönpanemiseksi biopohjaisen teollisuuden alalla. Vaikutusten arvioinnin laati tutkimuksen pääosasto maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston, budjettipääosaston, kilpailun pääosaston, viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosaston, työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston, energian pääosaston, yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston, ympäristöasioiden pääosaston, Eurostatin, henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston, yhteisen tutkimuskeskuksen, sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston, liikenteen ja liikkumisen pääosaston, terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston sekä pääsihteeristön ja oikeudellisen yksikön tuella. Tämän lisäksi aluepolitiikan pääosaston kanssa käytiin kahdenvälisiä keskusteluja. Ulkopuolisista arvioijista koostuva ryhmä avusti komissiota vaikutustenarviointiin tarvittavan tiedon keruussa ja sen analysoimisessa. 2. Ongelman määrittely 2.1. Biopohjaiset teollisuudenalat vihreän kasvun lähteenä Euroopassa Euroopan talous on vahvasti riippuvainen öljystä ja muista fossiilisista luonnonvaroista energian ja tuotteiden tuottamisessa. Tämän riippuvuuden vähentäminen on äärimmäisen tärkeää fossiilisten luonnonvarojen ehtymisen ja niiden ilmastonmuutosvaikutusten vuoksi. On olennaisen tärkeää, että EU saavuttaa ilmastotavoitteensa vuoteen 2020 mennessä ja siirtyy kohti kilpailukykyistä vähähiilistä taloutta vuoden 2050 tähtäimellä. Liikenne, kotitaloudet ja teollisuus ovat suurimpia fossiilisten luonnonvarojen käyttäjiä. Biopohjaiset teollisuudenalat voivat osaltaan auttaa muutoksen aikaansaamisessa korvaamalla osan fossiilisista luonnonvaroista uusiutuvilla luonnonvaroilla biotuotteiden ja biopolttoaineiden tuottamiseksi. Biopohjaisessa teollisuudessa käytettävän teollisen bioteknologian avulla tuotantoprosesseista tulee resurssitehokkaampia ja ympäristöystävällisempiä. Biopohjaiset teollisuudenalat on biotalouden perusta kasvun ja työllisyyden synnyttäjänä. Vaikka biopohjaiset teollisuudenalat edustavat tällä hetkellä vain noin 3:a prosenttia Euroopan biotalouden 2 biljoonan euron vuotuisesta liikevaihdosta ja 1:ä prosenttia 22 miljoonasta biotalouden nykyisestä työpaikasta, niiden odotetaan kasvavan perinteisiä biotalouden aloja voimakkaammin ja nopeammin. Euroopassa on olemassa oikeanlainen teknologia ja teollisuuspohja tämän potentiaalin hyödyntämiseksi. Kehys 1: Biopohjaiset teollisuudenalat, elintarviketurva ja epäsuora maankäytön muutos Biopohjaisilla teollisuudenaloilla muunnetaan kestävästi tuotettuja uusiutuvia biologisia luonnonvaroja (esimerkiksi maa- ja metsätalouden jäämiä ja biojätettä) korkean lisäarvon biotuotteiksi (esim. kemikaalit, lääkkeet ja kosmetiikka) tai biopolttoaineiksi. Tuotantopaikkana toimivat tavallisesti biojalostamot, ja tuotanto perustuu pääosin biopohjaisiin prosesseihin, joissa käytetään teollista bioteknologiaa. Uusiutuvien biologisten luonnonvarojen lisääntyvä käyttäminen teollisiin ja energiantuotantotarkoituksiin on herättänyt huolta Euroopan rajallisten luonnonvarojen kestävästä hoidosta, epäsuorasta maankäytön muutoksesta ja elintarviketurvasta. Toisin kuin muualla maailmassa, missä yhä edistetään perinteisten raaka-aineiden (ravintona käytettävä viljelykasvit) käyttöä, Euroopassa ollaan vähitellen vuoteen 2020 mennessä siirtämässä raaka-ainepohjaa syötäväksi kelpaamattomaan biomassaan. Tätä varten käytetään niin sanottuja ”edistyneitä” biojalostamoja, joiden toimintamalli perustuu elinkaariarviointeihin. Biojalostamoiden on sijaittava lähellä biomassalähteitä(än), jotta niiden toiminta on kestävää ja jotta ne ovat taloudellisesti kannattavia. Niinpä biomassan toimitusketjujen ja alueellisten ja paikallisten biojalostamoiden verkostojen perustaminen luo uusia työpaikkoja ja tulonlähteitä maaseutuyhteisöille. Maailmanlaajuisen kilpailun kasvaessa biopohjaisten teollisuudenalojen tutkimukseen, demonstrointiin ja käyttöönottoon on investoitava entistä enemmän, jotta Euroopan kilpailuasemaa voidaan vahvistaa edelleen. EU:n siirtyminen ”edistyneisiin” biojalostamoihin antaa muille maille etulyöntiaseman, sillä ne voivat kerätä kriittisen massan ”perinteisissä” biojalostamoissa. EU:n on näin ollen kyettävä kuromaan ero nopeasti umpeen. 2.2. Euroopan biopohjaisten teollisuudenalojen teknologia- ja innovointihaasteet Neljä keskeistä teknologia- ja innovointihaastetta kaventaa eurooppalaisten biopohjaisen teollisuudenalojen potentiaalia. Ne olisi ratkaistava arvoketjuun perustuvalla lähestymistavalla: · Varmistetaan, että kestäviä raaka-aineita on riittävästi saatavilla: Biopohjaisten teollisuudenalojen potentiaali ilmastonmuutoksen hillitsemisessä perustuu olettamukselle, että tuotantoinfrastruktuuri kehitetään EU:ssa ja että huomattava osa biomassasta kyetään hankkimaan paikallisesti. Tarvitaan uusia keinoja saatavilla olevan biomassan määrän tuntuvaan kasvattamiseen (esimerkiksi käyttämällä jäämiä ja jätteitä). On niin ikään kehitettävä luotettavia ja kustannuksiltaan kilpailukykyisiä toimitusketjuja. · Kehitetään edistyneille biojalostamoille tehokkaita muuntoprosesseja: Syötäväksi kelpaamattoman biomassan muuntaminen ”edistyneissä” biojalostamoissa on vaikeampaa kuin ravintona käytettävien viljelykasvien muuntaminen ”perinteisissä” biojalostamoissa, sillä se on laadultaan ja koostumukseltaan heterogeenistä. Näin ollen on kehitettävä uusia tehokkaita ja kustannuksiltaan kilpailukykyisiä prosesseja. Biomassan älykästä käyttöä on tehostettava, esimerkiksi porrastamalla tuotantotapoja ja käyttämällä tuotteita uudelleen tai kierrättämällä niitä. · Demonstroidaan ja otetaan käyttöön edistyneitä biojalostamoja: Voidakseen kilpailla asemansa vakiinnuttaneen (petro)kemianteollisuuden kanssa, biopohjaisten teollisuudenalojen on koottava yhteen innovointitoimintaa ja vauhditettava biojalostamojen kehittämistä edistämällä niiden käytön nopeaa kasvua. Tämä edellyttää useita teknologisia läpimurtoja ja teollisuuden eri sektorien välisiä synergioita. · Tuetaan kysyntäpuolen toimia biotuotteiden käyttöönottamiseksi: Tutkimuksen ja innovoinnin avulla voidaan tukea biotuotteiden käyttöönottoa kuluttajamarkkinoilla sekä ympäristöystävällisiä hankintoja, muun muassa kehittämällä standardeja, merkintöjä ja elinkaariarviointeja. Useita kysyntäpuolen toimia on tuettu myös äskettäisissä biotalouteen liittyvissä poliittisissa aloitteissa. 2.3. Taustalla olevat ongelmatekijät ja julkisen vallan toimien tarve Useat markkinahäiriöt johtavat biopohjaisten teollisuudenalojen tutkimus- ja innovointitoiminnan investointivajeeseen: · Demonstroinnin ja käyttöönoton suuret riskit ja niiden kalleus: Koska EU suuntautuu ”edistyneisiin” biojalostamoihin, toimijoiden on vaikea kerätä kriittistä massaa ja saavuttaa edelläkävijän etuja ”perinteisten” biojalostamojen lähtökohdista käsin. Demonstrointi- ja käyttöönottotoimien kalleuden vuoksi yksittäisen toimialan tai yrityksen on vaikea hallita riskiä yksin. · Tietämyksen levittämiseen liittyvä kysymykset: Useita biopohjaisten teollisuudenalojen kehittämisen edellyttämiä innovaatioita on vaikea suojata ja hyödyntää. Siksi yksityissektori suuntaa vähemmän resursseja tämäntyyppiseen tutkimus- ja innovointitoimintaan. · Uusi ja hajanainen teollisuustoimiala: Biopohjaisten teollisuudenalojen kaltaisten vasta muotoutumassa ja hajallaan olevien teollisuustoimialojen on vaikea mobilisoida tarvittavia tutkimus- ja innovointiresursseja. Useat teollisuuden toimialat ovat mukana biopohjaisessa teollisuudessa, mutta alalla ei juuri ole suuria talouden toimijoita, joilla olisi mittava, yksinomaan tutkimus- ja innovointitoimintaan suunnattu budjetti. · Transaktiokustannukset: Yhdessä työskentely monitahoisissa ja monenvälisissä tutkimuksen ja innovoinnin yhteistyömalleissa edellyttää useita tutkimusyhteyksiä ja aiheuttaa korkeita transaktiokustannuksia niihin osallistuville yrityksille. Useat niistä eivät ole aikaisemmin työskennelleet yhdessä tai niissä ei ole ollut tapana harjoittaa yrityksen sisäistä tutkimusta ja innovointia. · Poliittinen kehys: Biopohjaisiin teollisuudenaloihin sovelletaan monenlaisia eri poliittisia strategioita EU:n, jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, mikä johtaa usein monimutkaiseen ja pirstaleiseen poliittiseen ympäristöön. Useat näistä politiikoista hyödyttävät biopohjaisia teollisuudenaloja, mutta selkeät tavoitteet ja houkuttimet puuttuvat. · Epävarmuus resurssien saatavuudesta: Luotettavan tiedon puute biomassan saatavuudesta ja kysynnästä Euroopassa teollisiin ja energiantuotantotarpeisiin hankaloittaa tarkkojen ennusteiden laatimista biopohjaisten teollisuudenalojen realistisesta laajuudesta ja mittakaavasta. 2.4. EU:n tason toimien tarve Jäsenvaltiot ja alueet ovat tukeneet biopohjaisten teollisuudenalojen tutkimus- ja innovointitoimia useilla erilaisilla biotaloutta koskevilla aloitteilla. Rajat ylittävää yhteistyötä on kokeiltu, mutta ei sellaisessa mittakaavassa, joka olisi riittävä sellaisen kriittisen massan saavuttamiseksi, jota tarvitaan uusien yksityisten investointien houkuttamiseksi, tutkimus- ja innovointitoimien edistämiseksi koko arvoketjussa, hajanaisuuden ja päällekkäisyyksien välttämiseksi tai koordinoinnin parantamiseksi. Horisontti 2020 -puiteohjelma tarjoaa ihanteellisen kehyksen tehostetulle EU:n tason toiminnalle biopohjaisten teollisuudenalojen tukemiseksi. Se avulla voidaan helpottaa valtioiden ja toimialojen rajatylittäviä ja tieteidenvälisiä tutkimus- ja innovointitoimia, joita tarvitaan biopohjaisten teollisuudenalojen arvoketjujen luomiseksi. Vahva EU:lta tuleva sysäys on ratkaisevan tärkeä pitkän aikavälin investointien varmistamiseksi, riskien pienentämiseksi ja kriittisen massan saavuttamiseksi, mitä tarvitaan oikeiden kumppaneiden tuomiseksi saman pöydän ääreen ja biopohjaisten teollisuudenalojen teknologisten ja innovointia koskevien ongelmien ratkaisemiseksi – etenkin demonstroinnissa ja käyttöönotossa. EU:n tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen seitsemännen puiteohjelman tutkimusyhteistyömäärärahoista on rahoitettu yli 100 asiaan liittyvää hanketta, joiden joukossa oli muutamia laajoja ja integroituja arvoketjumalliin perustuvia biojalostamohankkeita. Näiden hankkeiden vaikutus olisi kuitenkin voinut olla vielä parempi, jos ne olisivat olleet osa yhtenäistä biopohjaisen teollisuuden pitkän aikavälin strategiaa ja jos demonstrointia ja käyttöönottoa olisi tuettu enemmän. Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus EU:n tasolla voi tarjota strategisen kehyksen ja kriittisen massan, jota tarvitaan biopohjaisten teollisuudenalojen nykyisten rajoitusten voittamiseksi. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen seitsemännen puiteohjelman julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksilla on onnistuttu lisäämään yksityisiä investointeja. Se, että ei pelkästään joukko yrityksiä, vaan myös useat alueelliset aloitteet ja klusterit kokoontuivat yhteen uuden EU:n aloitteen mahdollisuutta silmälläpitäen osoittaa, että useat toimijat “kentällä” katsovat päättäväisten EU:n toimien olevan tarpeellisia. Tällaisen aloitteen merkitys ja ajankohtaisuus näkyi myös biopohjaisia teollisuudenaloja koskevassa julkisessa kuulemisessa, johon osallistuminen oli vilkasta. Kuulemiseen saatiin 638 vastausta, joissa 94,3 prosenttia oli (vahvasti) sitä mieltä, että EU:n toimia tarvitaan. 3. Tavoitteet Biopohjaiset teollisuudenalat voivat merkittävästi edesauttaa älykkääseen, osallistavaan ja kestävään kasvuun pääsemistä Euroopassa vuoteen 2020 mennessä ja vähähiiliseen talouteen siirtymistä vuoteen 2050 mennessä. Biojalostamoiden nykyistä laajempi käyttö voi vähentää EU:n talouden riippuvuutta fossiilisista resursseista ja edistää EU:n ilmastomuutos- ja energiatavoitteita. Biopohjaisten teollisuudenalojen vahva kasvupotentiaali voi johtaa merkittävään talouskasvuun ja uusiin työpaikkoihin vuoteen 2020 mennessä ja sen jälkeisenä aikana, jos Eurooppa onnistuu säilyttämään kilpailukykynsä tällä alalla ja vahvistamaan sitä. Biopohjaisten teollisuudenalojen mahdollisten taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristövaikutusten perusteella tavoitteet ovat seuraavat: · edistetään nykyistä resurssitehokkaampaa ja kestävämpää vähähiilistä taloutta sekä talouskasvun ja työllisyyden lisäämistä erityisesti maaseutualueilla niin, että kehitetään Eurooppaan kestäviä ja kilpailukykyisiä biopohjaisia teollisuudenaloja, joilla biomassa hankitaan kestävällä tavalla ja jalostetaan edistyneissä biojalostamoissa, ja erityisesti: · demonstroidaan tekniikoita, joiden avulla eurooppalaisesta biomassasta saadaan uusia kemiallisia rakenneosia, uusia materiaaleja ja uusia kulutushyödykkeitä ja jotka korvaavat fossiilispohjaisten tuotantopanosten tarpeen; · kehitetään liiketoimintamalleja, jotka yhdistävät taloudelliset toimijat koko arvoketjussa aina biomassan tuotannosta ja biojalostamoista biopohjaisten aineiden, kemikaalien ja polttoaineiden kuluttajiin, muun muassa luomalla uusia monialaisia yhteyksiä ja tukemalla eri toimialojen välisiä keskittymiä; sekä · perustetaan edelläkävijöinä toimivia biojalostamoita, joissa käytetään biopohjaisten materiaalien, kemikaalien ja polttoaineiden tuotantoteknologioita ja liiketoimintamalleja ja joiden kustannukset ja suorituskyky ovat fossiilispohjaisiin vaihtoehtoihin nähden kilpailukykyisellä tasolla. 4. Toimintavaihtoehdot Tässä vaikutusten arvioinnissa käsitellään kolmea toimintavaihtoehtoa biopohjaisten teollisuudenalojen tutkimus- ja innovointitoimien järjestämiseen Horisontti 2020 -puiteohjelmassa. Vaihtoehto ”Ei EU:n toimenpiteitä” jätettiin pois vaikutusten arvioinnista, sillä Horisontti 2020 -ehdotuksen osioihin ”Yhteiskunnalliset haasteet” ja ”Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa” jo sisältyy asiaa koskevia toimia. Toimintavaihtoehdot ovat seuraavat: Nykyiseen kehitykseen perustuvan skenaarion vaihtoehto pohjautuu vain Horisontti 2020 -ohjelman perusvälineisiin. Tämä tarkoittaa seitsemännen puiteohjelman alaisen tutkimusyhteistyömallin jatkamista Horisontti 2020 -ohjelman parannuksilla (muun muassa demonstroinnille enemmän painoa). Sopimusperusteisen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden vaihtoehto perustuu Euroopan komission ja teollisuuden väliseen sopimukseen, eikä siihen liity erityistä unionin elintä. Siinä yksityisille kumppaneille annetaan selkeä neuvoa-antava rooli, ja Horisontti 2020 -ohjelman vakiosääntöjä sovelletaan. Sopimusperusteisessa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudessa mittava monivuotinen EU:n käteisrahoitus ei ole mahdollista, kuten ei myöskään pitkän aikavälin strategisen suunnitelman laatiminen. Institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden vaihtoehto pitää sisällään yhteisen teknologia-aloitteen perustamisen, mikä mahdollistetaan Horisontti 2020 -ohjelmassa tapauksissa, joissa se on tavoitteiden laajuuden ja tarvittavien resurssien suuruuden vuoksi perusteltua. Yhteisillä teknologia-aloitteilla on erityinen rakenteensa, johon kuuluu oma hallintosysteemi ja joka tarjoaa teollisuudelle enemmän mahdollisuuksia rahoitusosuuksien suorittamiseen. Tämä vaihtoehto mahdollistaa EU:n ja teollisuuden pitkän aikavälin talousarviositoumuksen sekä pitkän aikavälin strategisen innovointi- ja tutkimussuunnitelman määrittämisen. Se on vaihtoehdoista ainoa, jossa teollisuus sitoutuu toimintaan oikeudellisesti. Uudessa yhteisessä teknologia-aloitteessa otettaisiin huomioon seitsemännen puiteohjelman yhteisistä teknologia-aloitteista saadut kokemukset. 5. Toimintavaihtoehtojen vaikutusten analyysi 5.1. Arviointiperusteet ja vertaileva vaikutusten arviointi Eri toimintavaihtoehtojen vaikutuksista tehtiin vertaileva analyysi, joka perustuu Horisontti 2020 -ohjelman julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien arviointiperusteiden mukaisesti määriteltyihin kriteereihin. Ne perustuvat oletukseen, että Horisontti 2020 -ohjelmassa osoitetaan 1 000 miljoonaa euroa biopohjaisten teollisuudenalojen tutkimus- ja innovointitoimiin. Vertailevan arvioinnin analyysi ja arviointiperusteiden luokitus esitetään yhteenvetona seuraavassa taulukossa: 5.2. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto Kuten edellä olevassa taulukossa on esitetty, institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus tarjoaa kaikkien arviointiperusteiden suhteen selkeitä etuja verrattuna sopimusperusteiseen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen, jolla puolestaan on tiettyjä etuja nykyiseen kehitykseen perustuvaan skenaarioon nähden. Institutionalisoidun julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden vahva asema perustuu sen kykyyn mobilisoida mittavampia hankeresursseja teollisuuden huomattavan panoksen ansiosta. Se tarjoaisi vankan kehyksen ja pitkän ajan takeet, jotka ovat elintärkeitä riskien pienentämiseksi ja sitoumusten houkuttelemiseksi teollisuudelta paitsi tutkimus- ja innovointirahoitukseen, myös kalliisiin demonstrointitoimiin ja infrastruktuuri-investointeihin. Institutionalisoidun julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden tarjoamat ehdot motivoivat teollisuutta investoimaan EU:n rahoitusta vastaavan määrän, 1 000 miljoonaa euroa, tutkimus- ja innovointitoimiin sekä tämän lisäksi mobilisoimaan noin 1 800 miljoonaa euroa (alustava summa) ja edelläkävijöinä toimivia ja demonstrointibiojalostamoita varten. Institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus kannustaa huomattavasti suurempaan teollisuuden osallistumisasteeseen kuin nykyiseen kehitykseen perustuva skenaario tai sopimusperusteinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus. Sen rakenteen avulla voidaan päästä hajanaisuudesta, sillä se helpottaa monialaisten, yleiseurooppalaisten yhteyksien luomista kokonaisten arvoketjujen laajuudelta, mikä hyödyttää erityisesti pk-yrityksiä. Tällaiset yhteydet ovat edellytys uusien teknologioiden menestyksekkäälle täytäntöönpanolle ja innovointiongelmien ratkaisemiselle. Mahdollisuudet saattaa teknologiat korkean teknologian valmiustasoon ovat teollisuuden vahvan sitoutumisen ansiosta selvästi suuremmat institutionalisoidussa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudessa kuin kahdessa muussa vaihtoehdossa. Institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus edesauttaa näin ollen innovaatiokuilun umpeenkuromista huomattavasti tehokkaammin kuin nykyiseen kehitykseen perustuva skenaario tai sopimusperusteinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus. Institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus tarjoaa myös hallintorakenteen tehokkuuden suhteen jonkin verran etuja. Sillä on myönteinen vaikutus myös johdonmukaisuuteen jäsenvaltioiden ja alueiden ohjelmien kanssa, koska siinä näiden toimijat osallistuvat neuvoa-antavaan komiteaan, ja heitä kuullaan käyttöönottotoimista. Kaiken kaikkiaan institutionalisoidun julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden edellä mainituin kriteerein määritetyt edut nostavat sen selkeästi parhaimmaksi vaihtoehdoksi biopohjaisten teollisuudenalojen teknologia- ja innovointihaasteiden ratkaisemiseksi. Institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus mahdollistaa teknologioiden laajemman käyttöönoton ja nopeuttaa markkinoilletuontia. Koska biopohjaisten teollisuudenalojen myönteiset ympäristövaikutukset sekä taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset riippuvat suuresti niiden käyttöönotosta, institutionalisoitu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus edistää näistä vaihtoehdoista eniten Eurooppa 2020 -strategian älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun tavoitteita. Tällaisen kumppanuuden vaikutuksiin kuuluu lisäksi sellaisten uusien kustannustehokkaiden arvoketjujen luominen, jotka resurssitehokkaissa ja ympäristöystävällisissä prosesseissa muuntavat kestävällä tavalla saadun biomassan lisäarvoa tuottaviksi biotuotteiksi ja biopolttoaineiksi ja jotka näin hyödyttävät kaikkia markkinatoimijoita ja kuluttajia. 6. Seuranta ja arviointi Institutionalisoidun julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden puitteissa toteutettavaa yhteistä teknologia-aloitetta seurataan tarkasti kolmentasoisilla keskeisillä suorituskykyindikaattoreilla (Key Performance Indicators - KPI), joilla mitataan kohdassa 3 esitettyjen tavoitteiden saavuttamista eri ajankohtina. Lisäksi teknologia-aloitetta seurataan vaikuttavuutta, tehokkuutta ja Horisontti 2020 -puiteohjelmaa koskevien suorituskykyindikaattoreiden avulla. Yhteisen teknologia-aloitteen hyvää hallintotapaa seurataan avoimuuden ja menettelyiden läpinäkyvyyden, eturistiriitojen välttämisen ja varainkäytön tarkastuksen suhteen. Sisäisen seurannan tulokset julkaistaan vuotuisessa toimintakertomuksessa. Komissio valvoo vuosittain teollisuuden rahoitusosuuden luonnetta ja tasoa sen varmistamiseksi, että tutkimus- ja innovointibudjettiin saadaan tarvittava tuki sekä julkisen että yksityisen puolen kumppaneilta. Korjaaviin toimenpiteisiin ryhdytään tarvittaessa. Kuten tavallisesti yhteisten teknologia-aloitteiden kohdalla, väliarviointi ja loppuarviointi suoritetaan, samoin kuin kaksi täydentävää arviointia, toinen 3:n ja toinen 6 kuukauden kuluttua yhteisen teknologia-aloitteen toimintakauden päätyttyä. Seurantaa todennäköisesti tuetaan Euroopan biotalousstrategian puitteissa parhaillaan perusteilla olevan biotalouden seurantakeskuksen toimilla.