Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "EU:n ja Venäjän välinen strateginen kumppanuus: Mitkä ovat seuraavat virstanpylväät?"

(2002/C 125/10)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta 2001 työjärjestyksensä 2 artiklan nojalla antaa lausunnon aiheesta "EU:n ja Venäjän välinen strateginen kumppanuus: Mitkä ovat seuraavat virstanpylväät?".

Asian valmistelusta vastannut "ulkosuhteet"-jaosto antoi lausuntonsa 28. helmikuuta 2002. Esittelijä oli Filip Hamro-Drotz.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. maaliskuuta 2002 pitämässään 389. täysistunnossa (maaliskuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 86 ääntä puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. EU:n ja Venäjän suhteet ovat edistyneet huomattavasti viime vuosina. Laaja-alainen yhteistyö kattaa kaikki molemmille osapuolille merkittävät politiikan alat. EU:n ja Venäjän hyvät suhteet ovat Euroopan kukoistavan tulevaisuuden keskeinen osatekijä.

1.2. EU:n tulisi aktiivisesti edistää niin kahden- kuin monenvälisiä avoimia naapuruussuhteita Venäjään. Etenkin Euroopan unionin tulevaa laajentumista ajatellen sekä EU:n ja Venäjän hyvät suhteet että yleinen ymmärtämys vakaata kumppanuutta kohtaan ovat yhä tarpeellisempia. Tämä koskee EU:n, sen jäsenvaltioiden ja Venäjän ohella myös ehdokasmaita, ETA-maita ja muita Euroopan valtioita.

1.3. Käsillä olevan lausunnon tarkoituksena on tehdä päätelmiä ja esittää suosituksia, joiden mukaan etenkin järjestäytyneiden talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden osallistuminen EU:n ja Venäjän väliseen yhteistyöhön sekä kasvava yleinen kiinnostus kyseistä yhteistyötä kohtaan edistäisivät EU:n ja Venäjän välistä kumppanuutta.

2. Institutionaalisen kehyksen keskeisiä tekijöitä

2.1. EU:n ja Venäjän välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus (PCA-sopimus) allekirjoitettiin vuonna 1994, ja se tuli voimaan vuonna 1997. Sopimuksen piiriin kuuluu laaja-alainen poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen yhteistyö, esim. kauppa-, koulutus-, ympäristö- ja energia-asiat sekä siirtyminen markkinatalouteen. Yhteistyömekanismi on määritelty PCA-sopimuksessa, jonka mukaan osapuolet tapaavat kahdesti vuodessa järjestettävissä huippukokouksissa; tärkein elin on vuosittain kokoontuva yhteistyöneuvosto, ja toiminnasta vastaa yhteistyökomitea. Vuoropuhelua käydään useissa alakomiteoissa. Lisäksi on perustettu EU:n ja Venäjän välinen parlamentaarinen yhteistyökomitea. PCA-sopimuksen 93 artiklassa todetaan, että "yhteistyöneuvosto voi päättää perustaa erityisen komitean tai toimielimen avustamaan sitä sen tehtävien suorittamisessa". PCA-sopimus on alkuun voimassa kymmenen vuotta, ja se voidaan uusia hiljaisella suostumuksella.

2.2. Jäsenvaltiot päättivät Venäjää koskevasta Euroopan unionin yhteisestä strategiasta vuonna 1999(1). Strategiassa hahmotellaan periaatteet ja välineet, joiden avulla EU ja sen jäsenvaltiot toteuttavat PCA-sopimukseen perustuvia toimia. Keskeisiä toimia ovat laillisuusperiaatteen ja julkisten instituutioiden lujittaminen, Venäjän talousuudistusten vahvistaminen, kansalaisyhteiskunnan voimistaminen sekä turvallisuuden ja vakauden edistäminen. Yhteinen strategia on voimassa kesäkuuhun 2003 asti.

2.3. Yhteisen eurooppalaisen talousalueen (Common European Economic Space) perustaminen mainitaan niin PCA-sopimuksessa kuin yhteisessä strategiassa.

2.4. PCA-sopimuksen 1 artiklassa todetaan, että "(tämän kumppanuuden tavoitteena on) - - luoda asianmukaiset puitteet Venäjän ja Euroopan laajemman yhteistyöalueen väliselle asteittaiselle yhdentymiselle".

2.5. Venäjää koskevan Euroopan unionin yhteisen strategian kohdan "Päätavoitteet" 2 alakohdassa hahmotellaan "Venäjän integroiminen yhteiseen Euroopan taloudelliseen ja sosiaaliseen alueeseen". Tärkeitä toimia tässä yhteydessä ovat Venäjän valmistaminen WTO-jäsenyyteen, julkisten instituutioiden lujittaminen sekä sosiaalisten näkökohtien huomioonottaminen markkinatalouteen siirryttäessä.

2.6. Moskovassa toukokuussa 2001 pidetyssä EU:n ja Venäjän huippukokouksessa päätettiin, että osapuolet tutkivat yhdessä mahdollisuutta luoda yhteinen eurooppalainen talousalue. Brysselissä lokakuussa 2001 pidetyssä huippukokouksessa sovittiin korkean tason ryhmää koskevista puite-ehdoista. Ryhmälle annettiin tehtäväksi laatia yhteistä eurooppalaista talousaluetta koskeva suunnitelma sekä muokata talousalueen toteuttamiseen tarvittavat välineet. Korkean tason ryhmä aloitti työnsä joulukuussa 2001, ja sen on määrä raportoida työnsä tuloksista viimeistään vuonna 2003 EU:n ja Venäjän huippukokoukselle. Osapuolet pohtivat aluksi yhteisen eurooppalaisen talousalueen rakennetta ja sisältöä. Talousalueen on tarkoitus osittain perustua EU:n ja Venäjän lainsäädännön vastaavuuden parantamiseen tavoitteena lainsäädännön yhdensuuntaistaminen.

2.7. EU on viime vuosina yhdessä kumppanuusmaiden kanssa sitoutuneesti kehittänyt EU:n pohjoista ulottuvuutta. EU:n ja Venäjän yhteistyö on keskeisellä sijalla kyseisessä monenvälisen yhteistyön toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2000-2003. Helsingissä marraskuussa 1999 pidetyssä, pohjoista ulottuvuutta käsitelleessä ministerikonferenssissa määriteltiin perusta pohjoiselle ulottuvuudelle. Luxemburgissa huhtikuussa 2001 pidetyssä ministerikonferenssissa sekä Göteborgissa kesäkuussa 2001 pidetyssä EU:n huippukokouksessa käynnistettiin toimintasuunnitelma. Talous- ja sosiaalikomitea on osaltaan vaikuttanut Luxemburgin ministerikonferenssin päätelmiin sekä Göteborgin huippukokouksen päätelmissä mainittuun EU:n pohjoisen ulottuvuuden toimintasuunnitelmaan. Pohjoista ulottuvuutta käsitellään ministeritasolla Tanskan EU-puheenjohtajuuskauden aikana vuoden 2002 jälkimmäisellä puoliskolla.

2.8. Vuodesta 1999 lähtien Tacis on ollut johtava teknisen avun ohjelma, jolla on tuettu siirtymäprosessia Venäjällä. Tärkeimmät EU:n ja Venäjän instituutiot tekevät yhteistyötä ohjelman puitteissa. Tähän mennessä on suunnattu yli 2,4 miljardia EUR yli 1500 hankkeeseen monilla eri politiikan aloilla.

3. Vahvistettavat lenkit

3.1. EU on tietoinen siitä, että talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden on osallistuttava unionin toimintaan yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi luotaessa ja parannettaessa suhteita unionin ulkopuolisiin maihin. Tämä koskee kaikkia merkittäviä ulkosuhteiden osa-alueita: EU:n ja Välimeren alueen maiden talous- ja sosiaalineuvostojen ja vastaavien elinten huippukokoukset; EU:n, Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen kansalaisyhteiskunnan edustajien kokoukset; EU:n ja ehdokasmaiden kahdenväliset neuvoa-antavat sekakomiteat; EU:n ja Yhdysvaltojen transatlanttiseen yhteistyöhön sisältyvä talouselämän, ammattiliittojen ja kuluttajien välinen vuoropuhelu; liike-elämän välinen vuoropuhelu Aasian-suhteissa; EU:n ja Intian väliset pyöreän pöydän keskustelut; EU:n ja ETA:n neuvoa-antava sekakomitea; Cotonoun sopimus ja alueelliset seminaarit AKT-maiden kanssa; Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2001 antamat päätelmät, jossa mm. ilmaistiin toive vuoropuhelun ja monenvälisen yhteistyön käynnistämisestä pohjoisen ulottuvuuden toimijoiden kesken; sosiaalisen vuoropuhelun ja kansalaisvuoropuhelun edistäminen Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen yhteydessä. Monissa edellä mainituissa tapauksissa suhteet on institutionalisoitu TSK:n välityksellä.

3.2. EU:n ja Venäjän yhteistyötä ohjaavat EU:n toimielimet ja Venäjän hallitus. EU:n ja Venäjän teollisuusjohtajien pyöreän pöydän ryhmää (EU-Russia Industrialists' Round Table) pidetään hyödyllisenä neuvoa-antavana elimenä, mutta kansalaisyhteiskunnan talous- ja yhteiskuntaelämän edustajat osallistuvat kuitenkin vain marginaalisesti yhteistyöhön. Niin PCA-sopimuksessa kuin yhteisessä strategiassa kuitenkin painotetaan, että osapuolten on tehtävä yhteistyötä kansalaisyhteiskunnan vahvistamiseksi sekä kansalaisyhteiskuntien lähentämiseksi toisiinsa.

3.3. Tärkeimmät venäläiset talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmät ovat viime vuosina vahvistaneet organisaatiotaan sekä kykyään toimia riippumattomina ja uskottavina eturyhminä. Tämä koskee etenkin liike-elämää/työnantajia ja ammattiliittoja, mutta myös muita kansalaisyhteiskunnan organisaatioita. Esimerkiksi kuluttajat voimistavat rooliaan ja virallista verkottumistaan. Yhteydet EU:ssa toimiviin vastaaviin organisaatioihin ovat kuitenkin vielä monissa tapauksissa suppeat. Edellä mainittua EU:n ja Venäjän teollisuusjohtajien pyöreän pöydän ryhmän toimintaa täydentää äskettäin aloitettu ammattiliittojen (Euroopan ammatillisen yhteistyöjärjestön [EAY] ja Venäjän ammattiliittojen keskusjärjestön [FNPR]) yhteistyö. Myös muut toimijat ovat ryhtyneet yhteistyöhön sekä kahden- että monenväliseltä pohjalta. Eurooppalaiset yritykset ovat perustaneet Moskovaan European Business Clubin (EBC). Venäläiset toimijat osallistuvat, tosin vaihtelevalla intensiteetillä, kansainväliseen yhteistyöhön: Venäjän suurimmat työnantaja- ja palkansaajajärjestöt osallistuvat Kansainvälisen työjärjestön (ILO) toimintaan; Venäjän kauppakamarit ovat mukana kauppakamarien kansainvälisessä verkostossa; Venäjän tärkeimmät ammatilliset keskusjärjestöt ovat Vapaiden ammattijärjestöjen kansainvälisen liiton, VAKL (International Confederation of Free Trade Unions, ICFTU) jäseniä; venäläiset toimijat osallistuvat Itämeren alueen yhteistyöhön. Venäjän kansalaisyhteiskunnan tärkeimmät organisaatiot ovat ilmaisseet kiinnostuksensa luoda ja parantaa yhteyksiä ja yhteistyötä EU:n toimijoiden kanssa.

3.4. Yleinen tietoisuus kumppanuudesta on heikkoa sekä Venäjällä että EU:n jäsenvaltioissa. Suuri yleisö ei ole juurikaan kiinnostunut kumppanuudesta tai EU:n ja Venäjän suhteita ja niiden tulevaisuutta koskevasta keskustelusta. Tiedotusvälineillä on keskeinen rooli julkisen mielipiteen vireyttämisessä. EU:n ja Venäjän välinen integraatioprosessi on heikosti nivoutunut yhteiskuntaan, mikä vaikuttaa kielteisesti nykyistä tiiviimpien yhteyksien edellyttämään EU:n ja Venäjän lainsäädännön yhdensuuntaistamiseen.

3.5. Sekä taloudellisella että yhteiskunnallisella alalla Venäjän hallituksella ja muilla toimijoilla on institutionalisoidut suhteet. Ainakin työministeriö sekä talouskehitys- ja kauppaministeriö ovat perustaneet kolmikantakomissioita ja kolmikantatyöryhmiä. Esimerkkinä mainittakoon yhteiskunnallisten suhteiden ja työsuhteiden sääntelyä käsittelevä Venäjän kolmikantakomissio. Komission kunkin tärkeimmän osapuolen (työnantajat, ammattiliitot ja hallitus) kymmenen edustajaa tapaavat kuukausittain. Komissio on perustanut seitsemän pysyvää työryhmää. Komissiossa on käsitelty esimerkiksi Euroopan neuvoston sosiaalisen peruskirjan ratifiointia ja täytäntöönpanoa, uuden työlain täytäntöönpanoa sekä eläkejärjestelmän uudistusta. Komissiossa mukana olevat osapuolet katsovat, että heidän toimintansa on perusteltua ja että hallitus ottaa sen asianmukaisesti huomioon. Järjestelmä toimii parhaiten liittovaltiotasolla ja tärkeimmillä alueilla.

3.6. Uusi työlaki tuli voimaan 1. helmikuuta 2002. Sen katsotaan kohentavan laajalti työmarkkinoita ja työntekijöiden oikeuksia. Työlaissa institutionalisoidaan työmarkkinaosapuolten rooli, ja siihen sisältyy erityinen artikla sosiaalisesta vuoropuhelusta. Työmarkkinoiden tulevat toimet perustuvat pääasiassa työmarkkinaosapuolten sopimuksiin. Osapuolten vaativa tehtävä tulevina vuosina on työlain täytäntöönpano kaikilla tasoilla. Uusi laki ammattiliittojen ja työnantajien oikeuksista ja velvollisuuksista on valmisteilla.

3.7. Tärkeä toimenpide työmarkkinoita ajatellen oli kolmikantaperiaatteella toimivan "yhteiskunnallisen kumppanuuden keskuksen" ja "mallityötuomioistuimen" perustaminen syyskuussa 2001. Molempien instituutioiden perustaminen rahoitettiin Tacis-ohjelmasta. Niiden odotetaan vaikuttavan merkittävästi uuden työlain täytäntöönpanoon.

3.8. Venäjän hallitus tunnustaa yhä suuremmassa määrin kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden roolin. Venäjällä pyritäänkin luomaan tärkeimpien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa ja välillä käytävää vuoropuhelua. Venäjän presidentti on äskettäin tavannut useiden Venäjän kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden edustajia, ja kyseisten organisaatioiden syntymässä olevan verkoston kanssa ollaan luomassa uusia yhteydenpitomuotoja. Myös duuman erään jäsenen hiljattain tekemä aloite "integroituvassa Euroopassa toimivan kansainvälisen Venäjän komitean" perustamisesta on myönteinen merkki.

3.9. Julkisten instituutioiden lujittamista sekä uuden lainsäädännön täytäntöönpanoa on kuitenkin edelleen parannettava Venäjällä. Tämä koskee myös sosiaalisen vuoropuhelun ja kansalaisvuoropuhelun kehittämistä sekä Venäjän työmarkkinaosapuolten välisten työmarkkinasuhteiden parantamista. Venäjän kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja työmarkkinaosapuolten haasteena on osaltaan vaikuttaa myönteiseen kehitykseen lisäämällä valmiuttaan osallistua rakentavaan vuoropuheluun sekä neuvonanto- ja neuvotteluprosesseihin.

3.10. Venäjälle suunnatun Tacis-ohjelman sekä kansalliset että horisontaaliset ohjelmat ovat laaja-alaisia. Useimmilla hankkeilla pyritään tukemaan talouden ajanmukaistamista sekä vahvistamaan laillisuusperiaatetta, demokratiaa ja sosiaalialaa. Ajanjaksoa 2002-2006 varten on laadittu maata koskeva strategia-asiakirja ja ajanjaksoksi 2002/2003 kansallinen viiteohjelma. Tacis-ohjelma näyttää olevan pragmaattisesti keskitetty tärkeimpiin kysymyksiin. Ohjelmahallinnon hajauttaminen Moskovassa toimivaan komission edustustoon vaikuttaa tehostaneen ohjelmaa. Venäläiset kumppanit kritisoivat kuitenkin byrokratiaa ja aikaavieviä valmistelumenettelyjä. Myös eri ohjelmiin kuuluvien hankkeiden (esim. Interreg IIIA ja Tacis-ohjelmaan kuuluvat pienet hankkeet) välistä koordinointia olisi parannettava. Pohjoisen ulottuvuuden hankkeiden käytännön toteutuksessa ilmenee usein eri ohjelmien (Tacis, Phare jne.) rahoitusosuuksien koordinointivaikeuksia. Komissiossa on myös parannettava pohjoista ulottuvuutta koskevan hallinnon koordinointia.

4. Päätelmät ja suositukset

4.1. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu erittäin myönteisesti kaikkiin toimiin, joilla on tarkoitus edistää EU:n ja Venäjän kumppanuutta. Kumppanuuden avulla tulisi kannustaa integraatiota Euroopassa ja ottaa samalla huomioon erityisesti Venäjän taloudellinen ja yhteiskunnallinen muutos, kauppa sekä Venäjän WTO-jäsenyys, taloudellinen yhteistyö ja kasvu, työllisyys, hyvinvoinnin lisääminen ja elintason parantaminen, ympäristönsuojelu, toimivat perusrakenteet ja rajan yli tapahtuva kanssakäyminen, sijoitukset sekä niin liike-elämän kuin kansalaisten välinen yhteistyö.

4.2. Komitea kannattaa yhteisessä strategiassa esitettyjä EU:n näkökantoja siitä, että yhteiseen eurooppalaiseen talousalueeseen tulisi sisältyä sekä taloudellisia että sosiaalisia näkökohtia. Huomiota tulisi talouselämän, teknologisen yhteistyön, kaupan, yritysten toimintaedellytysten jne. ohella kiinnittää myös erityisaiheisiin, kuten työllisyyteen, koulutukseen ja yliopistojen väliseen vaihtotoimintaan, sosiaaliturvaan, työ- ja elinoloihin, korruption vastaiseen taisteluun, kansanterveyteen sekä riippumattomien tiedotusvälineiden rooliin. Komitea harkitsee käsittelevänsä asiaa yksityiskohtaisesti erillisessä lausunnossa.

4.3. Tärkeimmistä aiheista käytävissä neuvotteluissa tulisi päätyä innovatiivisiin ja molemmille osapuolille edullisiin ratkaisuihin. Venäjän WTO-jäsenyyden edellytyksiä ovat mm. kauppa- ja investointiesteiden poistaminen. Venäjän pankki-, vakuutus- ja palvelualan sekä energiamarkkinoiden liberalisointia tulisi tarkastella ennakkoluulottomasti. Osapuolten tulisi ennen unionin laajentumista selvittää mahdollisimman pitkälle kysymykset, jotka koskevat EU:n laajenemisen vaikutusta EU:n ja Venäjän suhteisiin, mukaan luettuina Kaliningrad sekä henkilöiden ja tavaroiden liikkuminen.

4.4. Komitean näkemys on, että kansalaisten turvallisuutta ja perusihmisoikeuksien kunnioittamista tulisi edistää erityisesti Venäjän kriisialueilla. EU:n tukiohjelmat, ennen kaikkea demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite sekä Tacis-toimintaohjelma, tulisi panna täytäntöön tarkoituksenmukaisesti. Komitea kannattaa myös pyrkimyksiä käsitellä näitä aiheita Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestössä Etyjissä ja YK:ssa. Komitea seuraa kehitystä eri kriisialueilla, myös Tsetseniassa. Se saattaa puuttua näihin kysymyksiin myöhemmin omien vastuualueidensa ja asiantuntemuksensa pohjalta.

4.5. Venäjän kehitys on saavuttanut vaiheen, jossa olisi hyödyllistä nivoa kansalaisyhteiskunnan tärkeimmät toimijat yhteisiin ponnistuksiin EU:n ja Venäjän kumppanuuden edistämiseksi sekä EU:n ja Venäjän toimijoiden välisen säännöllisen vuoropuhelun luomiseksi osana yhteistyötä. Talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmät voisivat kokemustensa ja tietojensa avulla osaltaan edistää PCA-sopimuksen piiriin kuuluvia talous- ja sosiaalipolitiikkaa.

4.6. Komitea antaa käsillä olevassa lausunnossaan seuraavat suositukset toimivan kumppanuuden saavuttamiseksi: kansalaisyhteiskunnan järjestäytyneiden toimijoiden kokemuksen hyödyntäminen kutsumalla ne mukaan EU:n ja Venäjän väliseen yhteistyöhön; kumppanuuden nivominen yhteiskuntaan edistämällä yleistä tiedotusta ja vuoropuhelua; Venäjän toimien tukeminen edelleen institutionaalisen kehyksen ja vuoropuhelun edistämiseksi; Venäjän kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden toimet panoksensa vahvistamiseksi.

a) Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti päätökseen tutkia EU:n ja Venäjän yhteisen eurooppalaisen talousalueen luomista. Komitea suosittaa kohtaan 4.2 viitaten, että korkean tason ryhmä, jonka tehtävänä on valmistella raportti vuoden 2003 huippukokousta varten, järjestäisi kuulemistilaisuuksia tai vastaavia tapahtumia. Näin sekä EU:n että Venäjän tärkeimmille toimijoille annettaisiin mahdollisuus ilmaista näkökantojaan yhteisestä eurooppalaisesta talousalueesta.

b) Yhteistyöneuvoston tulisi edellä mainituista kuulemistilaisuuksista saatujen kokemusten pohjalta perustaa pysyvä, järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan tärkeimmistä osapuolista koostuva neuvoa-antava foorumi. Sen tehtävänä olisi neuvoa tarvittavalla tavalla eri tasoilla toimivia yhteistyöelimiä (huippukokoukset, yhteistyöneuvosto ja -komitea, alakomiteat). Neuvoa-antava foorumi perustettaisiin PCA-sopimuksen 93 artiklan(2) pohjalta. Myös yhteisessä strategiassa tulisi vahvistaa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen. Talous- ja sosiaalikomitea on suosittanut myös aiemmin antamissaan lausunnoissa neuvoa-antavan foorumin perustamista(3).

c) EU:n tulisi vahvistaa yleistä tiedotustoimintaa sekä parantaa EU:n ja Venäjän välisen kumppanuuden näkyvyyttä. Kumppanuuden ankkuroiminen yhteiskuntaan vahvistaisi lainsäädännön yhdensuuntaistamisen perustaa. Yleistä tietoisuutta, ymmärtämystä ja vuoropuhelua tulisi edistää ja kannustaa kaikilla yhteiskunnallisilla tasoilla Venäjällä, EU:n jäsenvaltioissa, hakijavaltioissa ja muissa Euroopan maissa. Lisäksi tulisi laatia julkaisuja sekä järjestää seminaareja ja tiedotuskampanjoita. Jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, EU-edustustojen sekä tiedotusvälineiden ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden tulisi osallistua kyseisiin toimiin.

EU:n tulisi myös parantaa EU:n ja Venäjän välisten nykyisten yhteistyötoimien avoimuutta unionin sisällä. Lisäksi tulisi parantaa huippukokouksista ja erilaisista vuoropuheluista laadittavia tiedotteita ja seurantakertomuksia sekä ohjelmia ja EU:n kunkin puheenjohtajuuskauden tuloksia käsitteleviä kertomuksia.

d) Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen Venäjän viranomaisten toimiin kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa käytävän vuoropuhelun edistämiseksi sekä tärkeimpien toimijoiden sitomiseksi uuden lainsäädännön valmisteluun, täytäntöönpanoon ja vahvistamiseen. Tacis-hankkeet tulisi suunnitella siten, että niillä tuetaan työlain täytäntöönpanoa ja parannetaan yhteydenpitomekanismien luomista paikallisesti, alueellisesti ja alakohtaisesti (sekä toimijoiden parissa että toimijoiden ja asianomaisten viranomaisten välillä). Tacis-ohjelman hallintoa tulisi yhtenäistää lisätoimin, ja parhaita käytänteitä tulisi hyödyntää.

Myös Venäjän kansalaisyhteiskunnan organisaatioita tulisi asianmukaisesti kannustaa parantamaan valmiuttaan toimia uskottavina kumppaneina. Tällaisen toiminnan tulisi ulottua Venäjän liittovaltion eri alueille. EU:n ja jäsenvaltioiden talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita tulisi kannustaa avustamaan näitä pyrkimyksiä.

e) EU:n pohjoisen ulottuvuuden hankkeen toteuttamista tulisi jatkaa ja kehittää määrätietoisesti tulevina vuosina, sillä se on hyödyllinen väline EU:n ja Venäjän välisten suhteiden edistämiseksi. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että EU valmistelee vuonna 2002 seuraavan toimintaohjelman ja pyrkii varmistamaan sekä pohjoisen ulottuvuuden että sen hallinnon nykyistä paremman keskittämisen ja koordinoinnin, jotta toimintaohjelma voidaan jatkossa toteuttaa entistä tehokkaammin.

Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen suositukseen säännöllisesti järjestettävästä korkean tason kokouksesta, johon osallistuisi toimijoita kaikilta yhteiskunnan osa-alueilta. Olisi ihanteellista, jos kyseinen foorumi järjestettäisiin vuonna 2002, jotta sen avulla voitaisiin valmistella aihetta käsittelevää, Tanskan puheenjohtajuuskaudella järjestettävää ministerikonferenssia, kuten kesäkuussa 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä mainitaan. Suositus asianmukaisista toimista kyseisten maiden talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden välisten säännöllisten monenvälisten suhteiden luomiseksi on myös merkittävä. Komitea järjesti Uumajassa helmikuussa 2001 monenvälisen kokouksen marraskuussa 1999 pidetyn, pohjoista ulottuvuutta käsitelleen ministerikonferenssin suosituksen mukaisesti. Kokouksessa laadittu julkilausuma osoitettiin Luxemburgin ministerikonferenssille. Ihannetapauksessa monenvälinen kokous nivottaisiin nyt edellä mainittuun korkean tason valmistelukokoukseen sekä Itämeren valtioiden neuvostossa tehtävään yhteistyöhön. EU voi luottaa talous- ja sosiaalikomitean panokseen kyseisissä toimissa.

f) Talous- ja sosiaalikomitea on valmis osallistumaan EU:n tuleviin toimiin EU:n ja Venäjän välisen dynaamisen kumppanuuden saavuttamiseksi. Venäjän ja EU:n kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden suhteita tulisi parantaa. Komitea pyrkiikin löytämään soveltuvia tapoja luoda säännöllisiä yhteyksiä ja vuoropuhelua Venäjän järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan päätoimijoiden kanssa sekä kannustaa kyseiseen toimintaan.

Bryssel 20. maaliskuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) (1999/414/CFSP), EYVL L 157, 24.6.1999, s. 1.

(2) Ks. kohta 2.1.

(3) TSK:n lausunto aiheesta "Relations between the European Union and Russia, Ukraine and Belarus"EYVL C 102, 24.4.1995, s. 40; TSK:n lausunto aiheesta "Euroopan unionin ja Itämeren rannikkovaltioiden väliset suhteet", EYVL C 73, 9.3.1998, s. 57; TSK:n lausunto aiheesta "Pohjoinen ulottuvuus: EU:n ulkoisen ja rajatylittävän politiikan pohjoista ulottuvuutta koskeva toimintaohjelma vuosiksi 2000-2003", EYVL C 139, 11.5.2001, s. 42-50.