PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Puola, Kiina, Japani, Korean tasavalta, Venäjä ja Yhdysvallat allekirjoittivat vuonna 1994 yleissopimuksen seitivarojen säilyttämisestä ja hoidosta keskisellä Beringinmerellä, jäljempänä ’yleissopimus’. Yleissopimuksen tavoitteena on i) kansainvälisen järjestelmän perustaminen seitivarojen säilyttämistä, hoitoa ja optimaalista hyödyntämistä varten yleissopimuksen alueella; ii) Beringinmeren seitivarojen palauttaminen niiden kestävän enimmäistuoton mahdollistaville tasoille ja pitäminen näillä tasoilla; iii) yhteistyö seitiä ja muita Beringinmeren elollisia luonnonvaroja koskevien asiatietojen keräämisessä ja tarkastelemisessa; ja iv) tarjota, jos osapuolet niin sopivat, foorumi jolla tarkastellaan muita meren elollisia luonnonvaroja kuin seitiä koskevien vastaisuudessa mahdollisesti tarvittavien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vahvistamista yleissopimuksen alueella.

Kaupallinen kalastus yleissopimuksen alueella saavutti huippunsa vuonna 1989 ja sen saaliit olivat jopa 1 447 600 tonnia vuodessa; kalastus keskeytettiin vuonna 1993. Keskeytyksen jatkamista puoltaa tieteellinen näyttö, joka on toistuvasti osoittanut, että seitikantojen elpyminen on ollut erittäin hidasta. Kaupallinen kalastus jatkuu kuitenkin Yhdysvaltojen ja Venäjän talousvyöhykkeillä.

Euroopan unionin osallistuminen yleissopimukseen

Puola on ollut järjestön osapuoli vuodesta 1994. Puolan EU:hun liittymisen myötä vuonna 2004 seitivarojen suojelun ja hoidon hallinnointi keskisellä Beringinmerellä oli määrä siirtyä EU:lle liittymisasiakirjan 6 artiklan 9 kohdan 1 alakohdan nojalla. Yleissopimuksen tekstissä määrätään kuitenkin tällä hetkellä vain valtioiden jäsenyydestä. Sen vuoksi tekstiä olisi muutettava, jotta EU:sta alueellisena taloudellisen yhdentymisen järjestönä voisi tulla sopimuksen osapuoli. Puolan tasavalta valtuutettiin neuvoston päätöksellä neuvottelemaan Euroopan unionin edun mukaisesti yleissopimuksen muutoksesta, joka mahdollistaisi Euroopan unionin liittymisen yleissopimukseen täysivaltaisena osapuolena. Tätä varten Puolan tasavalta ehdotti yleissopimukseen muutosta, jolla mahdollistetaan alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen liittyminen ja siten Euroopan unionin tuleminen yleissopimuksen osapuoleksi. Puolan tasavalta ehdotti yleissopimuksen tallettajalle yleissopimuksen muutosta lokakuussa 2016. Tallettaja toimitti muutoksen osapuolille vuonna 2017.

EU:n jäsenyyden vaikutukset

Yleissopimukseen liittymisellä on EU:lle vain vähäisiä vaikutuksia, koska liittymiseen ei liity talousarviovaikutuksia (järjestöllä ei ole sihteeristöä) ja kalastuksen keskeytyksen odotetaan jatkuvan lähitulevaisuudessa. Jos alue kuitenkin avataan uudelleen kalastukselle, EU:n tehtävänä olisi edistää yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita ja normeja tässä kansainvälisessä järjestössä, ja erityisesti parhaaseen tieteelliseen tietoon perustuvia hoitotoimenpiteitä.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Alueellisia kalastuksenhoitojärjestöjä ovat maiden, joista osa on rantavaltioita, muodostamat kansainväliset järjestöt, alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt, kuten EU, sekä kalastuselimet, joilla on kalastukseen liittyviä intressejä tietyllä alueella. Jotkin alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hoitavat kaikkia tietyllä alueella esiintyviä kalakantoja, kun taas toiset keskittyvät yksittäisiin laajoilla maantieteellisillä alueilla esiintyviin laajasti vaeltaviin lajeihin, erityisesti tonnikalaan. Vaikka jotkin kyseisistä järjestöistä ovat pelkästään neuvoa-antavia, useimmilla on valtuudet vahvistaa saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksia, teknisiä toimenpiteitä ja valvontavelvoitteita.

Alueellisiin kalastusjärjestöihin osallistumista koskevan komission tiedonannon, yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 28 ja 29 artiklan ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti EU, jota edustaa komissio, toimii aktiivisesti kuudessa tonnikalajärjestössä ja 11:ssä muussa järjestössä.

Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan sekä komission yhteisessä tiedonannossa ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtameren hoitoon” ja siitä 3. huhtikuuta 2017 annetuissa neuvoston päätelmissä edistetään toimenpiteitä alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tukemiseksi, niiden toiminnan tehostamiseksi ja tarvittaessa niiden hallinnoinnin parantamiseksi. Tämä on keskeinen osa EU:n toimintaa näillä foorumeilla.