A4-0414/96

Päätöslauselma Euroopan unionin metsästrategiasta

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 138 b artiklan toisen kohdan,

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 50 artiklan,

- on pannut merkille, että tähän aloitteeseen verrattavaa ehdotusta ei ole valmisteilla eikä ole kirjattu vuotuiseen lainsäädäntöohjelmaan,

- ottaa huomioon tilaamansa raportin, jonka EUROFOR laati, ja maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan järjestämän kuulemistilaisuuden,

- ottaa huomioon Ephremidisin ja Theonasin päätöslauselman Kreikan tulipaloista (B4-0051/94), Fernández-Alborin päätöslauselman julkisesta osallistumisesta tulen tuhoamien metsäalueiden uudelleen metsittämiseen (B4-0186/94) ja Sánchez Garcían päätöslauselman Kanarian saarten metsästrategiasta (B4-0462/94),

- ottaa huomioon maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan sekä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnot (A4-0414/96),

I. Kehottaa komissiota esittämään EY:n perustamissopimuksen 43, 130 s ja 235 artiklan mukaisesti kahden vuoden kuluessa siitä, kun Euroopan parlamentti on antanut tämän päätöslauselman Euroopan metsästrategiaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen jäljempänä esitettyjen yksityiskohtaisten suositusten mukaisesti:

A. PERIAATTEET JA TAVOITTEET

1. Metsät ovat yksi Euroopan tärkeimmistä uusiutuvista luonnonvaroista. Niiden vastuullisen hoitamisen ja niistä huolehtimisen kautta voidaan markkinakeskeisen lähestymistavan kautta tuottaa tavaroita ja palveluja loputtomiin.

Kun otetaan huomioon metsäalan tärkeys työllisyyden ja vaurauden lähteenä EU:ssa, etusija EU:n metsästrategiassa olisi annettava metsien kaupalliselle hyödyntämiselle, johon olisi integroitava metsien käyttö muihin tarkoituksiin. Metsästrategian olisi perustuttava Euroopan metsien monimuotoisuuden, niiden monikäyttöisyyden sekä ekologisen, taloudellisen ja sosiaalisen kestävyyden tunnustamiseen.

2. Kansallisten politiikkojen koordinoinnin olisi perustuttava toissijaisuusperiaatteen kunnioittamiseen. Täten Euroopan unionin metsästrategian lähtökohtana olisi oltava EU:n (sekä EFTAn ja KIE-maiden) kansallisten metsästrategioiden selkeämpi määrittely, jonka yhteydessä asetetaan tavoitteet sekä maiden sisällä että kansainvälisesti, jaetaan selvästi EU:n ja jäsenvaltioiden vastuualueet sekä määritellään yksityiskohtaiset menettelyt sopivien tasojen teknistä yhteistyötä varten, ja luodaan yhteys metsästrategian ja yleisten politiikkojen, kuten ympäristö- ja maaseutupolitiikan, välille.

3. Metsästrategian olisi kunnioitettava niitä sitoumuksia, jotka EU ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet Rion julistuksen ja Helsingin päätöslauselmien yhteydessä.

4. EU:n metsästrategiassa on otettava huomioon se tosiseikka, että suurin osa Euroopan metsistä kuuluu miljoonille metsänomistajille, joiden on varmistettava metsien hoitaminen monikäyttöisyyttä ajatellen ja taattava metsiin liittyvien luonnonvarojen tarjoamien mahdollisuuksien pysyvyys; näiden metsänomistajien omistusoikeutta on kunnioitettava.

B. EHDOTETUT TOIMET

5. Komission olisi tehtävä ehdotuksia tarkoituksenmukaisista välineistä ja keinoista, joita yhteisön, jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla olisi käytettävä johdonmukaisuuden ja täydentävyyden tähden jäljempänä kuvattuja kolmea pääalaa, suojelua, metsän käyttöä/hyödyntämistä ja metsävarojen lisäämistä, koskevien toimien kehittämiseksi.

Suojelu

6. Metsien turmeltuminen on vakava ongelma Euroopassa. Komissiota pyydetään esittämään ehdotuksia, joiden avulla voidaan torjua eroosiota ja aavikoitumista kaikkialla, missä se on tarpeen, suojella metsäperinnön taloudellista ja biologista arvoa ja säilyttää se sekä parantaa sen asemaa maaseudun tasapainon säilyttäjänä ottaen erityisesti huomioon tiettyjen alueiden, erityisesti vuoristoseutujen ongelmat, valvoa ilmakehän saasteiden vähentämistä koskevien direktiivien tehokasta täytäntöönpanoa, arvioida metsien terveydentila laaja-alaisesti sekä lisätä metsän biologisten ja geneettisten varojen suojelukeinoja ja kasvien terveyden edistämiskeinoja erityisesti integroidun biologisen valvonnan avulla. Lisäksi olisi korostettava tarvittaessa metsämaan suojelua tiivistymiseltä ja eroosiolta asianmukaisten, valikoivien metsänhakkuumenetelmien avulla sekä toimenpitein, jotka koskevat metsien asianmukaista uudistamista ja metsittämistä erityisesti edistämällä sekametsiä sopivilla alueilla.

7. Erityistä huomiota on kiinnitettävä metsäpaloilta suojautumiseen. Komissiota pyydetään erityisesti: esittämään ehdotuksia, joilla mukautetaan asetuksen (ETY) N:o 2158/92 ((EYVL L 217, 31.7.1992, s. 3)) talousarviomäärärahat jäsenvaltioiden kokonaissuojelusuunnitelmien todellisiin tarpeisiin sen jälkeen, kun kaikki tarvittavat toimet on toteutettu jäsenvaltion, alueen ja metsänomistajien tasolla, koordinoimaan eri rakennerahastoista myönnettävien varojen käyttö entistä paremmin, asettamaan etusijalle tulipalojen syitä ja ehkäisemistä koskevien tutkimusten sekä koulutuksen ja tutkimuksen rahoituksen, tekemään ehdotuksia edellytyksistä osallistua palaneiden metsien metsittämiseen, tutkimaan mahdollisuuksia sovittaa tulipalojen torjuntakeinot paremmin yhteen, tutkimaan, voiko yksityisten vakuutusten asettamisella eurooppalaisen tuen saamisen edellytykseksi olla myönteisiä vaikutuksia vai asettaako se Euroopan metsänomistajat eriarvoiseen asemaan ja lisääkö se epäoikeudenmukaista kilpailua heidän välillään.

Metsän käyttö ja hyödyntäminen

8. Metsän pääasialliset arvot liittyvät sen taloudelliseen käyttöön sekä sen merkitykseen ympäristön ja vapaa-ajan kannalta, jotka eivät ole toisiaan poissulkevia, vaan molemmat voidaan usein menestyksekkäästi yhdistää samoilla metsäalueilla.

9. Komissiota pyydetään ehdottamaan muutoksia asiaan liittyviin tavoitteisiin ja toimenpiteisiin, erityisesti asetukseen (ETY) N:o 1610/89 ((EYVL L 165, 15.6.1989, s. 3)), metsien hoitoon ja hyödyntämiseen liittyviä todellisia tarpeita vastaavasti, mukaan luettuna maatilojen metsäalueiden kehittäminen ja parantaminen, ja varmistamaan asianmukaisen teknisen avun antaminen metsänomistajille taloudellisesti kannattavan metsänhoidon varmistamiseksi kestävän kehityksen periaatetta noudattaen.

10. Komissiota pyydetään pitämään metsiä sekä niihin liittyvää teollisuutta olennaisina maaseudun kehittämispolitiikkaan vaikuttavina tekijöinä, jotka tuottavat tuloja ja työpaikkoja ja ovat asianmukainen tapa hyödyntää maaseutualueita. Komission olisi näin ollen laajennettava asetuksen (ETY) N:o 867/90 ((EYVL L 91, 6.4.1990, s. 7)) soveltamista edistämällä metsäalan ja metsäteollisuuden taloudellista kilpailukykyä Euroopan tasolla. Olisi myös kannustettava käyttämään mitoiltaan pientä puuta teollisiin tarkoituksiin, ottaen samalla huomioon metsien hiilidioksidia poistava vaikutus, ja energian tuottamiseksi hajautetuissa energiantuotantojärjestelmissä, joilla korvataan uusiutumattomien energianlähteiden käyttö.

11. Komission olisi esitettävä ehdotuksia, joilla pyritään puualan tehokkaaseen edistämiseen Euroopan tasolla; tähän olisi sisällyttävä suunnitelmia, joilla edistetään puun käyttöä rakennusalalla ja muussa teollisuudessa, sekä biomassan hyödyntämiseksi erityisesti energiantuotannossa ja uusien tuotteiden valmistuksessa; tästä aiheutuvaa välttämätöntä laatupolitiikkaa voitaisiin ilmentää Euroopan laatumerkin kautta; erityishuomiota on myös kiinnitettävä alan pk-yritysten kehittämiseen ja tässä yhteydessä on toteutettava puuta ja puusta saatavia tuotteita koskeva eurooppalainen kampanja.

Metsävarojen lisääminen

12. Metsävarojen lisäämisen olisi tapahduttava taloudellisesti terveeltä pohjalta paikallista elämän monimuotoisuutta ja perinteistä maisemaa kunnioittaen sekä eroosion ja aavikoitumisen estämistä tukien. Sen avulla olisi erityisesti voitava tukea maa- ja metsätalousjärjestelmien kestävää hoitoa sekä niihin liittyviä hoito-ohjelmia, kuten maa- ja metsätalouden kehittämisohjelmat. Komission olisi myös harkittava metsänomistajien ja maanviljelijöiden neuvontapalvelujen, tiedotuksen ja koulutuksen kehittämistä.

13. Edellä 2 kohdassa kuvattujen toimien täytäntöönpanon osalta on olennaista, että komissio varautuu toteuttamaan tiettyjä liitännäistoimenpiteitä, joita ovat esimerkiksi seuraavat:

i. Metsäalan tiedotus- ja viestintäjärjestelmä (EFICS). Siksi metsäalalla on pikaisesti keskusteltava siitä, olisiko hyödyllistä luoda maittainen ja alueittainen Euroopan metsäinventaario, josta unioni saisi tarpeelliset tiedot, joiden perusteella sen metsävarojen kestävää hoitoa voidaan ylläpitää.

ii. Yhteisön tasolla on pyrittävä voimakkaammin ja koordinoidummin edistämään tutkimusta, joka kohdistuu metsäekosysteemeihin ja erityisesti vahinkojen aiheuttajiin (hyönteiset ja taudit, ilmansaasteet) sekä siihen, miten metsänhoitokäytännöt vaikuttavat luonnon monimuotoisuuteen ja ekologiseen ja taloudelliseen tasapainoon maaseudulla ja kaupunkialueiden ulkopuolella.

iii. On tuettava valistusta ja koulutusta, erityisesti vaihtamalla tietoa eri jäsenvaltioiden metsäkäytännöistä sekä järjestämällä yleisölle suunnattavia, metsän moninaisia käyttötarkoituksia koskevia tiedotustoimia ja tietoisuuden lisäämistoimia; eurooppalaisen metsäalan koulutuksen luomista olisi harkittava; puun käyttöä ympäristöystävällisenä ja uusiutuvana raaka-aineena olisi kannustettava.

iv. Metsien taloudellisten ja yhteiskunnallisten etujen kehittäminen, mukaan luettuna metsän ja puusta saatavien tuotteiden hyödyntämisen sopeuttaminen markkinoiden tarpeisiin. Metsän rooli ja arvo matkailun, virkistyksen, terveyden ja veden kiertokulun alalla olisi tunnustettava tämän kuitenkaan tarpeettomasti rajoittamatta metsien taloudellista käyttöä.

14. EU:n laajentumista ajatellen Keski- ja Itä-Euroopan metsiin liittyviin ongelmiin on nyt syytä kiinnittää huomiota. PHARE- ja TACIS-ohjelmien täytäntöönpanon yhteydessä on hyödyllistä tukea tulevaa metsäperinnön yhdentymistä, ja tässä yhteydessä olisi tukeuduttava Euroopan metsästrategian periaatteisiin ja tavoitteisiin. Lisäksi EU:n uudessa metsästrategiassa olisi otettava huomioon EU:n laajentumisen budjettivaikutukset.

15. Toimielinten tasolla komission olisi esitettävä ehdotus, jolla laajennetaan pysyvän metsätalouskomitean roolia, jotta siitä voi tulla metsäasioiden koordinoinnin pääinstrumentti. Sitä pyydetään myös perustamaan lopulta neuvoa-antava metsäkomitea, josta se ilmoitti Euroopan parlamentille jo vuonna 1995. Lopuksi komissiota kehotetaan luomaan yksikköjensä yhteyteen yhtenäinen hallinnollinen kehys, jonka avulla on mahdollista jakaa toimivalta ja tehtävät loogisesti, järkevästi ja avoimesti niiden yksikköjen kesken, joita metsästrategia koskee, ja näin korjata nykyinen tilanne, jossa EU:n metsäalan tehtävät on ripoteltu eri tahoille ja koordinointi ja organisointi on riittämätöntä.

16. Kansainvälisellä tasolla Euroopan unionin olisi toimittava aktiivisesti kauppaneuvotteluissa, kun ne liittyvät metsäalan ongelmiin. Sen on sovitettava paremmin yhteen metsään liittyvät käsitteet, jotta ne otetaan huomioon unionin yleisten kauppapolitiikkojen yhteydessä.

17. Komission olisi myös esitettävä tehokas toimintaohjelma ekologisen ja sosiaalisen polkumyynnin torjumiseksi EU:iin suuntautuvan puutavaran tuonnin yhteydessä.

18. Komission olisi tehtävä yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ehdotuksia, joilla jatketaan aktiivisesti pyrkimyksiä metsien suojelua ja metsien kestävää hoitoa koskevan yleissopimuksen aikaansaamiseksi.

19. Komission olisi harkittava, miten luodaan kansainvälisesti tunnustettu metsien kestävää hoitoa koskeva sertifiointijärjestelmä. Sertifiointijärjestelmän olisi oltava avoin, vapaaehtoinen ja syrjimätön, ja sen olisi otettava huomioon kunkin maan ekologiset, biologiset ja sosiaalis-taloudelliset erityispiirteet, mukaan lukien metsänomistuksen muodot. Sertifioinnin olisi täysin saavutettava sille asetettava tavoite, joka on metsien taloudellisesti, sosiaalisesti ja ekologisesti kestävän käytön vahvistaminen kansallisen, EU:n ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti.

20. Euroopan unionin ulkopuolella tapahtuvan metsänhoidon suhteen komissiota kehotetaan tekemään ehdotuksia integroidusta kansainvälisestä strategiasta, jonka tarkoituksena on varmistaa metsien sekä laadullinen että määrällinen säilyminen sekä varata tarvittava rahoitusapu ja tekninen apu, joilla tuetaan maiden pyrkimyksiä säilyttää ja hoitaa metsiään kestävällä tavalla kunnioittaen samalla alkuperäiskansojen oikeuksia ja tarpeita; näiden kansojen olisi osallistuttava metsähankkeiden suunnitteluun heti alusta alkaen ja niiden olisi voitava käyttää hyväkseen metsien kehitysohjelmia.

C. RAHOITUS

21. Yhtenäisen ja yhteensovitetun yhteisön metsästrategian täytäntöönpanoa silmällä pitäen komission olisi talousarvion avoimuuden nimissä ehdotettava metsäalan hyväksi toteutettavien toimien järjestelyä uudelleen talousarviossa, jotta järkeistettäisiin menojen kirjaamista EU:n talousarvioon ja korjattaisiin nykyinen tilanne, jossa metsiin liittyvät budjettikohdat on ripoteltu eri tahoille.

22. Komission on mahdollisimman pian laskettava, kuinka paljon rahoitusta EU on tosiasiassa myöntänyt metsäalan toimiin viime vuosikymmenen aikana erilaisten asiaan liittyvien toimenpiteiden ja politiikkojen yhteydessä. Tähän rahoituksen arviointiin olisi, jos suinkin mahdollista, liityttävä myös tekninen arviointi (kustannustehokkuusanalyysi), ja näiden perusteella voidaan ehdottaa eri alojen ensisijaisiin tavoitteisiin mukautettuja talousarvion suuntaviivoja, kun samalla kunnioitetaan toissijaisuusperiaatetta EU:n metsätoimien rahoittamisen suhteen.

II. Olisi tutkittava mahdollisuutta perustaa EP:iin metsäasiain alivaliokunta.

III. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.