FI Euroopan unionin virallinen lehti C 317/43

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Lasten suojeleminen seksuaalirikoksiin syyllistyviltä matkailijoilta”

(2009/C 317/07)

Esittelijä: Madi SHARMA

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 10. heinäkuuta 2008 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Lasten suojeleminen seksuaalirikoksiin syyllistyviltä matkailijoilta.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 25. kesäkuuta 2009. Esittelijä oli Madi Sharma.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. heinäkuuta 2009 pitämässään 455. täysistunnossa (heinäkuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 157 ääntä puolesta ja 2 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä.

1. Suositukset – ”Lasten hyväksikäyttö ei saa matkustaa” (1)

1.1 Eurooppalainen strategia lasten suojelemiseksi seksuaalirikoksiin syyllistyviltä matkailijoilta on hyväksyttävä, pantava täytäntöön ja tunnustettava painopistealaksi.

Seksuaalirikosten tekijöitä EI SAA enää tuomita ulkomaisen lainsäädännön mukaisesti. EU:n ulkopuolella annetuissa tuomioissa ei aina määrätä vapausrangaistusta. Kiinnijoutumisen välttämiseksi rikoksenuusijat pysyvät usein samassa maassa tai matkustavat toiseen maahan. Tämän vuoksi unionin viranomaiset ja jäsenvaltioiden hallinto eivät tiedä, milloin lasten hyväksikäyttäjä saapuu unionin alueelle. Tämä kasvattaa eurooppalaisille lapsille aiheutuvaa vaaraa.

Sen vuoksi on omaksuttava vahvistettu ja kokonaisvaltainen, lapsiin keskittyvä lähestymistapa, joka kattaa seuraavat seikat:

— hyväksikäytön ehkäiseminen: on tutkittava seksuaalirikoksiin syyllistyvien matkailijoiden taustoja (2)

— uhrien ja potentiaalisten uhrien suojelu, johon kuuluu haavoittuvassa asemassa olevien lasten kartoittaminen (3) puhelinneuvontapalvelujen ja vihjelinjojen perustamisen avulla

— lasten hyväksikäyttäjien syytteeseenpano lainsäädännön mukaisesti

— kumppanuus valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kanssa ja niiden kanssa, jotka eivät vielä osallistu tähän työhön

— nuorten ja kansalaisyhteiskunnan osallistuminen tietoisuuden parantamiseksi.

ETSK kannattaa komission tiedonantoon ”Tavoitteena lasten oikeuksia koskeva EU:n strategia” sisältyviä suosituksia, Euroopan parlamentin suositusta (4) sekä Euroopan neuvoston yleissopimusta (5), joissa kaikissa keskitytään lasten suojeluun hyväksikäytöltä. ETSK kehottaa kuitenkin niitä jäsenvaltioita (6), jotka eivät ole vielä niin tehneet, allekirjoittamaan ja ratifioimaan kiireellisesti YK:n lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen (7) ja Euroopan neuvoston yleissopimuksen, jotta Eurooppa voi tarkistaa tehokkaasti säännöt niiden eurooppalaisten kohtelusta, jotka hyväksikäyttävät lapsia työskennellessään tai matkustellessaan ulkomailla.

1.2 Tehokkaan ja ennakoivan strategian tulee sisältää seuraavat toimet:

— tehokas kansainvälinen kumppanuus, johon kuuluu tiedonsaannin parantaminen sekä poliisiyhteistyö ja niiden tietotekniikan välineiden vahvistaminen, joita poliisi käyttää seksuaalirikoksiin syyllistyvien matkailijoiden jäljittämiseen.

— asianomaisten maiden kanssa tehtävien kahdenvälisten yhteistyösopimusten lujittaminen

— yhteiset tutkintaryhmät muiden lainvalvontaviranomaisten kanssa

— ulkomaisten hallitusten kanssa tehtävät sopimukset rikostuomion saaneiden karkottamisesta ja saattajan määräämisestä sekä sen pohtiminen, tuleeko käyttää ulkomailla matkustamista koskevia määräyksiä sellaisten seksuaalirikollisten matkustamisen rajoittamiseksi, joilla on suuri todennäköisyys syyllistyä uusiin rikoksiin

— seksuaalirikollisten valvonta ja ulkomailla työskentelyn kielto (8)

— Euroopan tasoinen ja mikäli mahdollista maailmanlaajuinen valistuskampanja seksuaalirikollisista ilmoittamiseksi; kampanjaa tulisi tukea maksuttomalla kansainvälisellä vihjepuhelimella, jossa on reaaliaikainen sähköinen ilmoitusmenettely (9)

— kansalaisyhteiskunnan toimijoiden ja työmarkkinaosapuolten osallistuminen valistustoimintaan

— koulutuksen, henkisen tuen ja terapian/lääkäripalveluiden tarjoaminen uhreille sekä alalle erikoistuvien koulutus.

1.3 Keskeinen haaste on yleisen tietoisuuden lisääminen ongelman laajuudesta. Tämä voitaisiin toteuttaa luomalla unionin hanke: ”Eurooppa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä vastaan” (10). EU:n toimielimet voisivat näyttää tietä korostamalla eettistä ja lasten seksuaalista hyväksikäyttöä vastustavaa matkustuspolitiikkaansa kaikissa matkakustannusten korvauslomakkeissa.

1.4 Tässä lausunnossa ei käsitellä ihmiskauppaa ja lapsikaappauksia, sillä ne edellyttävät erillisiä säädöksiä ja toimia, joita tulee käsitellä omassa asiakirjassaan.

2. Taustaa

2.1 Tässä lausunnossa käsitellään matkustamiseen liittyvää lasten seksuaalista hyväksikäyttöä Euroopassa ja sen ulkopuolella.

2.2 Valtaosa lapsia seksuaalisesti väärinkäyttävistä tai hyväksikäyttävistä ihmisistä on paikallisia. Näin on kaikkialla maailmassa. Nykyään lasten seksuaalinen hyväksikäyttö matkailussa on kuitenkin osa vakiintunutta ja tuottoisaa maailmanlaajuista seksiteollisuutta.

2.3 Matkustamisen halventuminen, viisumivapaus ja uusi teknologia antavat rikoksentekijöille mahdollisuuden ottaa kohteekseen maailman, myös Euroopan, haavoittuvimmassa asemassa olevat lapset erityisesti siellä, missä köyhyys, puute ja tunne-elämän kehittymättömyys ovat suurimmillaan ja sosiaaliset olot huonoimmillaan. Usein väärinkäyttö kuvataan digitaalisesti ja kuvia levitetään maailmanlaajuisesti. Useat valtiovallasta riippumattomat organisaatiot, joista ECPAT (11) on tunnetuin, työskentelevät poliisin ja matkailuteollisuuden kanssa suojellakseen näitä lapsia.

2.4 Kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä käsittelevä ensimmäinen maailmankongressi järjestettiin Tukholmassa vuonna 1996. Kongressissa 122 maata sitoutui ”maailmanlaajuiseen kumppanuuteen kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvan lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi”. Nykyään paikallisissa (12) ja kansainvälisissä (13) konferensseissa todetaan ja toistetaan, että tehokkaalla ennaltaehkäisyllä on edelleen samat esteet.

2.5 EU:ssa on lisäksi tehty useita raportteja ja sitoumuksia (14). Kuten Euroopan parlamentin tuoreessa mietinnössä (15) todetaan, monet jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole vieläkään allekirjoittaneet tai ratifioineet näitä yleissopimuksia.

2.6 Tämä tarkoittaa, että samalla kun tehdään loistavaa työtä (16), joka sisältää monia käytännön toimia EU-tasolla (17), Eurooppa ei valitettavasti ole onnistunut suojelemaan kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevia lapsia, estämään kansalaistensa harjoittamaa väärinkäyttöä eikä noudattamaan Tukholmassa tekemiään sitoumuksia. Lapsia voidaan suojella kotimaassa ja ulkomailla vain käytännön toimin.

2.7 On mahdotonta arvioida, miten paljon lapsia on joutunut seksuaalirikoksiin syyllistyvien matkailijoiden uhreiksi. Lapsiin kohdistuvien seksuaalirikosten piilossa pitäminen ja rikollinen luonne sekä erityisesti köyhyydessä elävien lasten haavoittuva asema tekevät tietojenkeruusta vaikeaa. Lapsiin kohdistuva seksuaalinen väkivalta on osa kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvan lasten seksuaalisen hyväksikäytön maailmanlaajuista ilmiötä. Siihen sisältyy

— lasten ostaminen ja myyminen prostituutiota varten

— pedofiliaan liittyvä lasten seksuaalinen hyväksikäyttö

— lapsiin kohdistuvaa seksuaalista välivaltaa koskevien kuvien tuottaminen ja lapsipornografian muut muodot.

2.8 Tyypillistä on, että hyväksikäyttäjät matkustavat paikkoihin, joissa he eivät usko jäävänsä kiinni. Näille paikoille on usein tyypillistä alhainen koulutusaste, köyhyys, tietämättömyys, korruptio, välinpitämättömyys, puutteellinen lainvalvonta tai hallituksen toimettomuus. Lasten väärinkäyttöä harjoittavat ihmiset, jotka ovat tarkoituksellisesti perustaneet orpo-koteja (18), lapsille kohdistettuja hankkeita ja kouluja heikossa asemassa olevissa yhteisöissä pelkästään sitä varten, että he voivat ruokkia omaa ja kumppaniensa hyväksikäyttötaipumusta. Rikoksenuusijat matkustavat maasta toiseen ja välttävät näin kiinnijäämisen seksuaalirikollisten valvontajärjestelmissä. Lasten seksuaalista väärinkäyttöä harjoittavien ajattelutapaa on tutkittava lisää. Finkelhors on yksilöinyt seuraavat neljä ennakkoedellytystä, joista riippuu, tekeekö henkilö lapseen kohdistuvia seksuaalirikoksia vai ei (19):

— hyväksikäyttämisen motivaatio

— sisäiset estävät seikat, jotka liittyvät henkilökohtaiseen etiikkaan

— ulkoiset estävät seikat

— uhrin vastustus.

2.9 Lastensuojelun ammattilaiset ja suuri yleisö ei tiedä paljoa ulkomailla tehtävistä rikoksista. Tiedotusvälineet kertovat vain kaikkein sensaatiomaisimmista tapahtumista. Eurooppalaisiin lapsiin kohdistuvasta vaarasta, sitten kun rikoksentekijät lopulta palaavat, puhutaan vain vähän.

2.10 CEOP (20) käyttää hyvin soveltuvaa termiä ”seksuaalirikoksiin syyllistyvät matkailijat” kuvaamaan niitä, jotka matkustavat ulkomaille ja hyväksikäyttävät lapsia. Ihmiset olettavat yleisesti, että jos joku tekee ulkomailla rikoksen, hänet merkitään automaattisesti seksuaalirikollisten rekisteriin. Näin on kuitenkin vain harvoin, mikä johtuu useista monimutkaisista seikoista: rekisterejä ei ehkä ole, tietoa ei siirretä tai tietosuojaa koskeva lainsäädäntö ei mahdollista valvontaa.

2.11 Seksimatkailua täytyy tarkastella ”lomamatkailua” laajempana ilmiönä. Nykyään monet yritykset siirtävät toimintansa muualle tai niillä on toimistoja ja neuvotteluja kaikkialla maailmassa. Työnantajien sekä ammattiliittojen ja organisaatioiden täytyy asettaa selvät säännöt, joiden mukaan lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ei suvaita missään olosuhteissa.

3. Maailmanlaajuinen vastuu

3.1 Hallitukset ovat maailmanlaajuisesti vastuussa kansalaisilleen haavoittuvassa asemassa olevien lasten suojelemisesta siitä riippumatta, missä nämä ovat. Viimeisimpien 50 vuoden aikana tapahtuneeseen matkailun kasvuun on viime aikoina liittynyt myös seksuaalirikoksiin syyllistyvien matkailijoiden määrän lisääntyminen. Lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön syyllistyvät useimmiten henkilöt, jotka hyödyntävät oleskeluaan vieraassa maassa unohtaakseen sosiaaliset tabut, jotka tavallisesti ohjaavat heidän käyttäytymistään.

3.2 Matkailun maailmanlaajuisissa eettisissä säännöissä (21) asetetaan viitekehys vastuulliselle ja kestävän kehityksen periaatteen mukaiselle kansainväliselle matkailulle. Euroopalle tulisi olla yhteisöllinen häpeä, että jotkut eurooppalaiset kuuluvat niihin, jotka käyttävät lapsia seksuaalisesti hyväkseen EU:ssa ja muualla maailmassa. Unionin kansalaiset kuuluvat unionin vastuulle, ja on täysin mahdotonta hyväksyä sitä, että rikoksentekijät voidaan asettaa syytteeseen kotimaassaan ja antaa heidän sen jälkeen matkustaa vapaasti muihin maihin ilman valvontaa. Unionin täytyy puuttua oikeudelliseen kahtiajakoon, joka mahdollistaa ihmisten liikkumisvapauden, mutta joka myös antaa lasten hyväksikäyttäjien matkustaa rajoituksetta.

3.3 Voimassa olevan kansainvälisen oikeudenmukaisuuden periaatteen mukaan henkilöä ei saa tuomita kahta kertaa samasta rikoksesta. Kun rikoksentekijä palaa vastaanottajamaahan, tuomion tulee jatkua siellä tai mikäli on saatu uutta näyttöä, voidaan antaa uusi tuomio. Tämän vuoksi kansainvälinen yhteistyö on ensiarvoisen tärkeää. Komitea on erittäin tyytyväinen komission uuteen puitepäätökseen (22), jolla puututaan tähän kysymykseen.

3.4 Näin ollen on syytä koordinoida toimintaa, seurata ja arvioida tilastoja ja antaa käytännöllisiä ja oikea-aikaisia suosituksia. Kuitenkin unionin alueella, jossa voidaan määrätä jopa vapausrangaistus ja näin ollen puuttua henkilön perusoikeuksiin, vain jäsenvaltiot voivat antaa tällaisia määräyksiä poliisitoimintaa ja oikeusjärjestystä koskevan lainsäädäntönsä mukaisesti. Eurooppalaiset ja kansainväliset valtiovallasta riippumattomat organisaatiot tekevät erinomaista työtä lastensuojelun alalla, mutta ne eivät voi korvata poliisia eivätkä oikeusjärjestelmää.

Köyhyyden torjumisen (23), koulutuksen, terveyden ja sosiaalisen kehityksen aloilla tehtävän kehitysyhteistyön ja -avun täytyy tukea nykyistä määrätietoisemmin lasten suojelemista seksuaaliselta hyväksikäytöltä. Valtiovallasta riippumattomat organisaatiot ja työmarkkinaosapuolet tulee ottaa huomioon, ja niille tulee tarjota tukea koulutuksen sekä henkisen/psykologisen tuen muodossa. On olennaisen tärkeää parantaa alalla ja laajemmin palvelualalla (esim. tiedotusvälineet, majoitus- ja ravintola-ala, opettajat, hoitajat ja poliisi) työskentelevien koulutusta, jotta rikoksesta ilmoittamisen esteet voidaan ymmärtää ja poistaa. Kuten Tanskan ”Pelastakaa lapset” -järjestön raportissa (24) korostetaan, lapsia ja erityisesti suurimmassa vaarassa olevia lapsia tulee opastaa, jotta he ovat tietoisia tilanteesta ja osaavat toimia oikein. Kehittyneissä maissa ja kehitysmaissa on tarpeen antaa lapsille opetusta internetin asianmukaisesta käytöstä, jotta voidaan varoittaa heitä hyväksikäyttäjistä, sillä he tuntevat hyvin tämän välineen ja etsivät sen kautta uhreja.

3.5 Lasten hyväksikäyttäjille tulee tarjota terapiaa ja henkistä tukea heidän kuntoutuksensa edistämiseksi (25).

4. Kansalaisyhteiskunnan vastuu

4.1 Euroopan kansalaisyhteiskunnalla on velvollisuus vastustaa rikoksia ja ryhtyä toimiin, silloin kun jonkun turvallisuus on uhattuna – kotona tai ulkomailla – erityisesti lasten hyväksikäyttötapauksissa. Arvioidaan, että nykypäivän Euroopassa 10–20 prosenttia lapsista joutuu seksuaalisen väkivallan kohteeksi lapsuutensa aikana, ja väkivalta lisääntyy määrällisesti ja laajenee maantieteellisesti. Jotkut unionin kansalaiset ovat seksuaalirikoksiin syyllistyviä matkailijoita Euroopassa ja sen ulkopuolella.

4.2 Näin ollen on syytä kehittää yhteisiä strategioita ja lisätoimia, joissa keskitytään ennaltaehkäisyyn ja seuraamuksiin tämän vitsauksen torjumiseksi. Eurooppalaisten työnantajien tulisi nyt pitää lapsiprostituution ja -pornon torjuntaa yritysten yhteiskuntavastuun piiriin kuuluvana asiana.

4.3 4,5 prosenttia 842 miljoonasta matkailijasta (vuonna 2006) on seksuaalirikollisia, ja 10 prosenttia heistä on pedofiileja (26). Matkayhtiöt ovat vuodesta 2003 alkaen voineet sitoutua käytännesääntöihin, jotka koskevat lasten suojelemista seksuaaliselta hyväksikäytöltä matkailun yhteydessä (27). Nykyään yli 600 yhtiötä yli 30 maasta on sitoutunut näihin käytännesääntöihin. Lasten seksuaalinen hyväksikäyttö matkailussa ei ole kuitenkaan pelkästään matkailuteollisuuden vastuulla. Yritystoiminnan kaikilla aloilla täytyy torjua tällaista toimintaa.

4.4 ITUC kannustaa jäseniään luomaan strategioiden vahvistamiseksi vastuuhenkilöistä, komiteoista ja työryhmistä muodostuvia rakenteita. Saadakseen yhteyden kentän toimijoihin ITUC on omaksunut alakohtaisen lähestymistavan ja luonut arvokkaita kumppanuuksia kansainvälisten puitesopimusten täytäntöönpanemiseksi. Koska lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on keskeisten työntekijöiden oikeuksien ja ihmisoikeuksien vakava loukkaus, on lapsityövoiman vakavimpien muotojen torjuminen erottamaton osa niiden työtä (28). Sen vuoksi ammattiliitot edistävät edelleen asiaa koskevien kansainvälisten standardien ratifioimista ja seuraavat, miten sekä hallitukset että työnantajat (29) panevat täytäntöön toimintalinjoja ja säännöksiä valistaessaan jäseniään ja suurta yleisöä (30) ja käsitellessään asiaa työehtosopimusneuvotteluissa (31).

4.5 Euroopan neuvoston ministerineuvosto hyväksyi 12. heinäkuuta 2007 yleissopimuksen, jonka mukaan kukin sopimusosapuoli kannustaa yksityissektoria sekä kansalaisyhteiskuntaa osallistumaan lasten suojelemista seksuaaliselta hyväksikäytöltä koskevien toimintalinjojen laatimiseen ja täytäntöönpanoon sekä ottamaan käyttöön itse- ja yhteissääntelyyn perustuvia sisäisiä sääntöjä. Sen vuoksi yhteinen eurooppalainen hanke on toteuttamiskelpoinen.

5. Erityistoimenpiteet

5.1 Jokaisen toimen ainoa tavoite täytyy olla lasten hyväksikäytön LOPETTAMINEN ja haavoittuvassa asemassa olevien suojeleminen. Jos lasten hyväksikäyttö saadaan loppumaan, uhreja ei enää ole. Tämän täytyy olla lapsiin kohdistettavien toimintalinjojen prioriteetti ja ensisijainen tavoite.

5.2 EU:n toimielimet voivat näyttää esimerkkiä tuomitsemalla lasten seksuaalisen hyväksikäytön osana eettistä matkustuspolitiikkaa ja sisällyttämällä periaatteen kaikkiin matkakustannusten korvauslomakkeisiin.

Jäljempänä lueteltavat toimet ja esimerkit voidaan esitellä vain tiivistelmänomaisesti. Niiden laatimisessa on kuultu johtavaa maailmanlaajuista lasten oikeuksia puolustavaa organisaatiota ECPATia (32), joka kampanjoi lasten suojelemiseksi kaupalliselta seksuaaliselta hyväksikäytöltä. ECPAT toimii yli 70 maassa hallinnon korkeimmilla tasoilla ja on yhteydessä alan toimijoihin ja suoraan lasten kanssa työskenteleviin tutkimuksen, koulutuksen ja valmiuksien parantamisen avulla.

5.3.1 Valvonta ja kiellot: Tällä hetkellä ulkomailla toimivilla kouluilla ei ole käytössään menettelyjä sen selvittämiseksi, soveltuvatko työnhakijat työskentelemään lasten kanssa. Tämä on suuri puute haavoittuvassa asemassa olevien lasten suojelussa. Tulee ottaa käyttöön menettelyjä, joiden avulla rekisteröidyt kansainväliset organisaatiot ja poliisi voivat saada käyttöönsä näitä tietoja.

5.3.2 Kahdenvälisen yhteistyön sopimukset: Valtiovallasta riippumattomat organisaatiot vaihtavat kaikkialla maailmassa koko ajan enemmän elintärkeää tietoa entisiin rikoksentekijöihin liittyvistä epäilyistä. Tämä mahdollistaa nopean ja oikea-aikaisen toiminnan. Ironista kyllä hallitukset ovat juuttuneet byrokratiaan ja tietosuojasäännöksiin eivätkä voi toimia nopeasti; ne ovat valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden varassa, kun pitää ryhtyä toimiin kansainvälisen poliisitoiminnan epäonnistuessa. Lastensuojelun tulisi aina olla tietosuojamääräyksiä tärkeämpää. Edistämällä yhteistyöllä maiden välistä luottamusta ja tietämystä on mahdollista reagoida ennakoivasti, kun on kyse seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta. Jotta toiminta on tehokasta, sen täytyy mennä koulutusta ja valmiuksien parantamista pidemmälle ja täydentää niitä.

5.3.3 On annettava määräykset kansainvälisistä vihjepuhelimista ja palvelevista puhelimista, jotta vältytään siltä, ettei vallalle pääse vaikenemisen tai silmien sulkemisen kulttuuri. Mainituilla keinoilla on tuettava reaaliaikaista toimintaa. On luotava yhdennetty, ammattimaisesti toimivista elimistä ja palveluntarjoajista muodostuva lastensuojelujärjestelmä, joka voisi tehdä yhteistyötä valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kanssa uhrien tai potentiaalisten uhrien suojelemiseksi ja yksilöimiseksi.

5.3.4 Yhteiset tutkimusryhmät ja kansalliset lainvalvontaviranomaiset: Eurooppa tarvitsee lastensuojelulle omistautuneita viranomaisia, joiden toiminta ulottuu oman maan ulkopuolelle ja joilla on riittävät resurssit tehdä tiedossa olevia, ulkomailla matkustavia seksuaalirikollisia koskevia tutkimuksia ja kerätä näyttöä ulkomailla rikoksiin syyllistyvistä henkilöistä.

5.3.5 Rikoksesta tuomittujen karkottamista ja saattajan määräämistä koskevat sopimukset: Järjestelmät syytteeseenpanosta tai rikostuomiosta ilmoittamiseksi maiden välillä eivät ole pakollisia. Sen vuoksi seksuaalirikolliset voidaan tuomita ulkomailla, eikä tuomiosta tiedetä kotimaassa. On suurlähetystöjen tai edustustojen vastuulla ilmoittaa rikoksentekijän kotimaahan, jos ne saavat tiedon tuomiosta. Saatuaan tuomion ja suoritettuaan sen ulkomailla monet rikoksentekijät pysyvät samassa maassa tai matkustavat toiseen maahan, mutta eivät palaa kotimaahansa, jotta heitä ei merkitä seksuaalirikollisten rekisteriin. Tekijän pakeneminen on riski tapauksissa, joissa henkilö tuomitaan ja lähetetään takaisin kotimaahansa pitkällä välilaskullisella lennolla. Tämän vuoksi tarvitaan sopimuksia kahdenvälisestä yhteistyöstä ja lain täytäntöönpanon varmistavia saattajia.

5.3.6 Malli, jossa useat elimet huolehtivat kansalaisten suojelusta: Tätä mallia käytetään Yhdistyneessä kuningaskunnassa seksuaalirikollisten arvioinnissa ja kohtelussa. Siihen osallistuu monia elimiä (rikosoikeusjärjestelmä, sosiaalihuolto, asumis- ja terveyspalveluiden tarjoajat), jotta ne voivat minimoida kansalaisille aiheutuvat vakavat haitat ja avustaa uusintarikollisten jäljittämisessä. Järjestelmä ei tällä hetkellä kata ulkomailla matkustavia Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia. Siihen kuuluu neljä keskeistä toimintoa:

— rikoksentekijöiden tunnistaminen

— riskin arvioinnissa tärkeiden tietojen vaihtaminen

— riskin ja vakavan vahingon arviointi

— riskinhallinta.

5.3.7 Ulkomailla matkustamista koskevien määräysten käyttö ja tehokkuus: Tuomioistuimet voivat antaa näitä määräyksiä kieltääkseen henkilöitä matkustamasta joko tiettyyn maahan tai ylipäätään ulkomaille. Näin voidaan toimia tietyn lapsen suojelemiseksi tai lasten suojelemiseksi yleensä. Määräykset ovat voimassa tietyn ajan. Vuonna 2005 Australian hallitus muutti passilakia ja antoi poliisille mahdollisuuden mitätöidä sellaisten seksuaalirikollisten passin, joilla on suuri todennäköisyys tehdä uusintarikoksia.

5.4 Aivan erityinen toimi: eurooppalainen hanke ”Eurooppa ei hyväksy lasten seksuaalista hyväksikäyttöä – SANO SILLE EI!”

Voidaan toteuttaa eurooppalainen hanke, jossa kootaan yhteen kaikki jo tehty työ ja kaikki laaditut peruskirjat ja joka parantaa tietoisuutta sitouttamalla järjestöt lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaan pelkästään perustietoja korostamalla. Maailmanlaajuisesti hyväksytyt ”käytännesäännöt” ja ”peruskirjat” voisivat täydentää liitteessä I ehdotettavaa ”arvojulistusta”. Myös jo vahvistettu tai uusi lainsäädäntö tehokkaasti täytäntöön pantuna tukisi tätä tavoitetta.

Bryssel 15. heinäkuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Maailman matkailujärjestön kampanjan iskulause.

(2) Tanskan”Pelastakaa lapset” -järjestön raportti. ”ex Offenders without Borders”, toukokuu 2009.

(3) The Rio de Janeiro Declaration ja Call for Action to Prevent and Stop the Sexual Exploitation of Children and Adolescence, marraskuu 2008.

(4) Euroopan parlamentin suositus neuvostolle lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta, 3.2.2009, (2008/2144(INI))

(5) Euroopan neuvoston yleissopimus lasten suojelemiseksi seksuaaliselta riistolta ja hyväksikäytöltä, 25.10.2007, ks. http://conventions.coe.int/Treaty/EN/treaties/Html/201.htm.

(6) http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ChercheSig.asp?NT=201&CM=&DF=&CL=ENG Jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä ratifioineet YK:n lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen valinnaista pöytäkirjaa ovat Saksa, Unkari, Irlanti, Luxemburg, Malta ja Yhdistynyt kuningaskunta. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä allekirjoittaneet Euroopan neuvoston yleissopimusta ovat Tšekki, Unkari, Latvia, Luxemburg, Malta ja Slovakia. Vain Kreikka on ratifioinut sen.

(7) Lapsen oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen valinnainen lisäpöytäkirja lapsikaupasta, lapsiprostituutiosta ja lapsipornografiasta, hyväksytty toukokuussa 2000 ja tullut voimaan tammikuussa 2002. Ks. http://www.unhchr.ch/html/menu2/6/crc/treaties/opsc.htm.

(8) The End of the Line for Child Exploitation. Ks. ECPAT 2006 raportti.

(9) Ks. Childwise ECPAT Australia.

(10) Ks. liite 1.

(11) ECPAT – End Child Prostitution, Child Pornography and the Trafficking of Children for Sexual Purposes – sillä on erityinen neuvoa-antava rooli YK:n talous- ja sosiaalineuvostossa (ECOSOC).

(12) ”When Travelling, Put a Stop to Indifference” Stopchildprostitution.be, ”Travelling abusers in Europe”, toukokuu 2007.

(13) Lasten ja nuorten seksuaalista hyväksikäyttöä käsittelevä kolmas maailmankongressi, marraskuu 2008.

(14) Ks. alaviitteet 4 ja 5. Ks. myös

http://www.nspcc.org.uk/Inform/policyandpublicaffairs/Europe/Briefings/councilofeurope_wdf51232.pdf ja http://www.unhchr.ch/html/menu2/6/crc/treaties/opsc.htm.

(15) Ks. alaviite 4.

(16) PE 410.671, tammikuu 2009.

(17) KOM(1996) 547 lopullinen, KOM(1999) 262 lopullinen, neuvoston puitepäätös 2000/375/JHA (EYVL L 138, 9.6.2000), neuvoston puitepäätös 2004/68/JHA (EUVL L 13, 20.1.2004) sekä KOM(2009) 135 lopullinen.

(18) Rikoksentekijät käyttävät virallista termiä ”orpokoti” toimintansa kätkemiseksi. Ne ovat lasten hyväksikäyttöä varten perustettuja lastenkoteja.

(19) Tanskan ”Pelastakaa lapset” järjestön raportti ”Sex Offenders without Borders”, toukokuu 2009.

(20) UK CEOP - Child Exploitation and Online Centre.

(21) Säännöt hyväksyttiin päätöslauselmalla A/RES/406(XIII) YK:n Maailman matkailujärjestön 13. yleiskokouksessa (27.9.–1.10.1999).

(22) KOM(2009) 135 lopullinen.

(23) Temaattinen tutkimus lasten köyhyyttä koskevista toimista.

(24) Ks. edellä.

(25) Sarah Macgregor: ”Sex offenders treatment programs: effectiveness of prison and community based programs in Australia and New Zealand”, http://www.indigenousjustice.gov.eu/briefs/brief003.pdf; Dario Dosio, Friedemann Pfaefflin, Reinhard Eher (toim.): ”Preventing Sexual Violence Through Effective Sexual Offender Treatment and Public Policy”, 10th Conference of the International Association for the Treatment of Sexual Offenders (IATSO), ks. www.iatso.org.

(26) Lähde: ACPE – Association against child prostitution.

(27) Ruotsin ECPAT otti käytännesäännöt käyttöön vuonna 1998, ja Unicef ja WTO ovat tunnustaneet ne. Ks. myös http://www.thecode.org.

(28) ILO:n yleissopimus nro 182.

(29) http://www.ituc-csi.org/IMG/pdf/FINAL_EU_CLS_2009_report__2_.pdf.

(30) http://www.itfglobal.org/campaigns/traffickingstate.cfm.

(31) http://www.iiicongressomundial.net/congresso/arquivos/thematic_paper_csr_eng.pdf.

(32) ECPAT – End Child Prostitution, Child Pornography and Trafficking of Children for Sexual Purposes.