EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 11.10.2018 COM(2018) 673 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Kestävä biotalous Euroopalle:

talouden, yhteiskunnan ja ympäristön välisen yhteyden lujittaminen {SWD(2018) 431 final}



1. Johdanto Maailman luonnonvarat ovat rajalliset. Ilmastonmuutoksen ja maaperän ja ekosysteemien huonontumisen kaltaiset maailmanlaajuiset haasteet yhdessä väestönkasvun kanssa pakottavat meidät etsimään uusia tuotanto- ja kulutustapoja, joissa otetaan huomioon planeettamme ekologiset rajoitukset. Samaan aikaan tarve saavuttaa kestävyys muodostaa vahvan kannustimen uudenaikaistaa teollisuuttamme ja vahvistaa Euroopan asemaa voimakkaan kilpailun leimaamassa maailmantaloudessa ja siten varmistaa Euroopan kansalaisten hyvinvointi. Vastataksemme näihin haasteisiin meidän on parannettava ja uudistettava tapaa, jolla tuotamme ja kulutamme elintarvikkeita, tuotteita ja materiaaleja terveessä ekosysteemissä kestävän biotalouden avulla. Kestävä ja kiertävä: biotalous eurooppalaiseen tapaan Biotalous kattaa kaikki alat ja järjestelmät, jotka ovat riippuvaisia biologisista resursseista (eläimet, kasvit, mikro-organismit ja niistä saatu biomassa, mukaan lukien orgaaninen jäte), niiden toiminnasta ja periaatteista. Siihen sisältyvät seuraavat toisiinsa liittyvät alat: maa- ja meriekosysteemit ja niiden tarjoamat palvelut, kaikki alkutuotantoalat, jotka käyttävät ja tuottavat biologisia resursseja (maatalous, metsätalous, kalastus ja vesiviljely) sekä kaikki talouden ja teollisuuden alat, jotka käyttävät biologisia resursseja ja prosesseja elintarvikkeiden, rehujen, biopohjaisten tuotteiden, energian ja palvelujen tuotantoon . Jotta Euroopan biotalous voisi menestyä, sen on perustuttava kestävyyden ja kierron periaatteisiin. Tämä ajaa teollisuutemme uudistamista, alkutuotantojärjestelmiemme uudenaikaistamista ja ympäristön suojelua ja parantaa biologista monimuotoisuutta. Tämän vuoden 2012 biotalousstrategian päivityksen tarkoituksena on vastata näihin haasteisiin 14 konkreettisella toimella, jotka käynnistetään viimeistään vuonna 2019. Näissä toimissa otetaan huomioon tästä strategiasta vuonna 2017 tehdyn uudelleentarkastelun päätelmät . 2. Kuinka biotalous edistää EU:n ensisijaisia tavoitteita? Tällä vuoden 2012 biotalousstrategian päivityksellä maksimoidaan biotalouden vaikutus Euroopan keskeisiin poliittisiin painopisteisiin . Kestävyys ei ole ainoastaan oikeudellinen velvoite, vaan mahdollisuus Euroopan kaikille osille ja perusta useimmille EU:n prioriteeteille. EU on jo maailmanlaajuinen johtaja luonnonvarojen kestävässä käytössä tehokkaassa biotaloudessa, mikä on olennaisen tärkeää useimpien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi . Biotalouden liikevaihdon arvo on yli 2,3 biljoonaa euroa ja se työllistää 8,2 prosenttia EU:n työvoimasta , minkä vuoksi se on yksi keskeinen tekijä EU:n talouden toiminnassa ja menestyksessä. Kestävän eurooppalaisen biotalouden toteuttaminen loisi työpaikkoja, etenkin rannikko- ja maaseutualueilla, kun alkutuottajat osallistuisivat tiiviimmin paikallisiin biotalouksiinsa. Teollisuuden arvioiden mukaan biopohjaisilla teollisuudenaloilla voitaisiin luoda miljoona uutta työpaikkaa vuoteen 2030 mennessä . Bioteknologia-alan vahva ja nopeasti kasvava startup-ekosysteemi on johtavassa asemassa näiden mahdollisuuksien toteuttamisessa. Kestävä eurooppalainen biotalous on välttämätön Pariisin sopimuksen ilmastotavoitteiden mukaisen hiilineutraalin tulevaisuuden rakentamiseksi. Esimerkiksi rakennusalalla tekniset puutuotteet tarjoavat huomattavia ympäristöhyötyjä sekä erinomaisia taloudellisia mahdollisuuksia. Tutkimukset osoittavat, että jos rakentamisessa käytettäisiin yksi tonni puuta yhden betonitonnin sijaan, hiilidioksidipäästöt voisivat vähentyä keskimäärin 2,1 tonnia tuotteen koko elinkaaren aikana (mukaan lukien käyttö ja hävittäminen) . Kestävä biotalous on myös keskeinen tekijä Euroopan energiasektorin päästöjen vähentämisessä. Bioenergia on nykyisin EU:n suurin uusiutuva energialähde, ja sen odotetaan pysyvän keskeisenä osana energialähteiden yhdistelmää vuonna 2030 ja auttavan EU:ta saavuttamaan uusiutuvien energialähteiden osuutta koskevat tavoitteensa, jotka ovat 20 prosenttia vuonna 2020 ja vähintään 32 prosenttia vuonna 2030 . Biotalouden yleisen kestävyyden pohjana on maalla ja merellä tapahtuva kestävä alkutuotanto, joka tuottaa ’negatiivisia päästöjä’ eli toimii hiilinieluna Pariisin sopimuksen sitoumusten mukaisesti.

Kestävä eurooppalainen biotalous tukee EU:n teollisuuspohjan nykyaikaistamista ja vahvistamista luomalla uusia arvoketjuja ja ympäristömyötäisempiä, kustannustehokkaampia teollisuusprosesseja. Euroopan teollisuus voi ylläpitää ja vahvistaa maailmanlaajuista johtoasemaansa hyödyntämällä biotieteiden ja bioteknologian ennen näkemättömiä edistysaskeleita sekä fyysisen, digitaalisen ja biologisen maailman yhdistäviä innovaatioita. Tutkimus ja innovointi ja innovatiivisten ratkaisujen käyttöönotto uusien ja kestävien biopohjaisten tuotteiden (esim. biokemikaalien ja biopolttoaineiden) tuotannossa parantaa myös kykyämme korvata fossiiliset raaka-aineet huomattavassa osassa Euroopan teollisuutta (kuten rakentamisessa, pakkauksissa, tekstiileissä, kemikaaleissa, kosmetiikassa, lääkkeiden ainesosissa ja kulutustavaroissa) uudistetun teollisuuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti . Teollisuuden ennusteiden mukaan teollisten bioteknologioiden kysynnän odotetaan lähes kaksinkertaistuvan seuraavan vuosikymmenen aikana . Kestävä biotalous on kiertotalouden uusiutuva osa-alue. Se voi muuntaa biojätteet, tuotantojätteet ja hylkymateriaalit arvokkaiksi resursseiksi ja luoda innovaatioita ja kannustimia, joiden avulla vähittäismyyjät ja kuluttajat voivat vähentää elintarvikejätteen määrää 50 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Esimerkiksi kotieläintaloudessa innovaatiot mahdollistavat entistä paremmin tiettyjen elintarvikejätteiden muuntamisen turvallisesti eläinten rehuksi, kunhan sovellettavia sääntöjä ja lakisääteisiä vaatimuksia noudatetaan . Arvioiden mukaan näiden innovaatioiden myötä vapautuvalla viljelyalalla, jota nykyisin käytetään eläinrehun tuotantoon, voitaisiin ruokkia kolme miljardia ihmistä . Kaupungeista olisi tultava kiertoon perustuvan biotalouden merkittäviä keskuksia. Kiertotalouteen perustuvat kaupunkien kehityssuunnitelmat voisivat tuottaa erittäin huomattavia taloudellisia ja ympäristöhyötyjä. Esimerkiksi Amsterdamin kaupunki arvioi, että arvokkaiden orgaanisten jätevirtojen parempi kierrättäminen voisi tuottaa 150 miljoonaa euroa lisäarvoa vuosittain, luoda pitkällä aikavälillä 1 200 uutta työpaikkaa ja vähentää hiilidioksidipäästöjä 600 000 tonnilla vuodessa . Euroopan 50 suurimmassa kaupungissa, joissa asuu 11 prosenttia EU:n väestöstä, yhdistetyt vaikutukset olisivat vähintään 50 kertaa suuremmat. Terveiden ekosysteemien tukeminen on Euroopan ensisijainen tavoite. Biotalous voi edistää ekosysteemien ennallistamista, kuten merten muovittomuuden saavuttamista. Euroopan ympäristökeskus on jo neuvonut käyttämään biopohjaisia, biohajoavia materiaaleja muovien sijaan, jos on olemassa suuri riski aineiden leviämisestä ekosysteemiin; tämä koskee muun muassa voiteluaineita, kulumiselle alttiita materiaaleja ja kertakäyttötuotteita. Kestävä biotalous edistää myös kestävän kehityksen tavoitteisiin lukeutuvaa tavoitetta saavuttaa maaperän pilaantumisen nollataso vuoteen 2030 mennessä, samoin kuin pyrkimystä ennallistaa vähintään 15 prosenttia huonontuneista ekosysteemeistä vuoteen 2020 mennessä . Nämä mahdollisuudet eivät toteudu itsestään. Se vaatii investointeja, innovointia, strategioiden laatimista ja sellaisten systeemisten muutosten toteuttamista, jotka ylittävät eri alojen rajat (maatalous, metsätalous, kalatalous, elintarvikeala, biopohjaiset teollisuudenalat). Se merkitsee sitä, että on parannettava kykyämme muuttaa kaiken tyyppisten innovaatioiden tarjoamat mahdollisuudet uusiksi tuotteiksi ja palveluiksi markkinoilla, mikä luo uusia paikallisia työpaikkoja. Kaikki tämä toteutetaan eurooppalaiselle tavalla: huolehtimalla taloudellisesta kannattavuudesta samalla kun pidetään kestävyys ja kiertävyys muutoksen ytimessä. Tässä suhteessa keskeistä on EU:n tutkimus- ja innovointitoimien vaikutuksen maksimointi . Sääntelyn ja rahoituksen on luotava suotuisat olosuhteet innovoinnille, jotta Euroopasta voi tulla edelläkävijä markkinoita luovassa innovoinnissa. Tätä korostettiin hiljattain uudistetussa eurooppalaisessa tutkimuksen ja innovoinnin ohjelmassa . Horisontti 2020 -ohjelma ja Euroopan aluekehitysrahasto tuottavat jatkossakin toisiaan täydentävällä tavalla merkittäviä tutkimus- ja innovointituloksia, joissa voidaan käsitellä biotalouden monialaisia haasteita ja mahdollisuuksia. Komission ehdottamassa vuosien 2021–2027 monivuotisessa rahoituskehyksessä aiotaan lisätä huomattavasti systeemisen tutkimuksen ja innovoinnin tukea biotalouden kattamilla aloilla, etenkin osoittamalla 10 miljardia euroa Euroopan horisontti -ohjelman klusteriin ”Elintarvikkeet ja luonnonvarat” . Tämä biotalouden merkityksen tunnustaminen näkyy myös monissa älykkään erikoistumisen strategioissa, joissa on määritelty biotalouteen liittyviä prioriteetteja, sekä biotalouteen liittyvillä älykkään erikoistumisen foorumeilla ja kumppanuuksissa toteutetussa alueiden välisessä yhteistyössä, jolla pyritään helpottamaan EU:n alueiden osallistumista . Biotalouteen liittyvä tutkimus ja innovointi on myös tärkeä maailmanlaajuisen yhteistyön ala. On kuitenkin toimittava tutkimusta ja innovointia laajemmalti ja omaksuttava strateginen ja systeeminen lähestymistapa innovaatioiden käyttöönottoon, jotta biotalouden taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristöhyödyt voidaan saavuttaa täydessä mitassaan. Tällaisen lähestymistavan olisi koottava yhteen kaikki toimijat eri alueilta ja arvoketjuista kartoittamaan tarpeita ja toteutettavia toimia. Se edellyttää sellaisten systeemisten muutosten käsittelyä, jotka ylittävät eri sektoreiden rajat, mukaan lukien synergiat ja kompromissit, jotta voidaan mahdollistaa kiertotalousmallien käyttöönotto ja nopeuttaa sitä. Tällaisessa lähestymistavassa on myös hyödynnettävä mahdollisimman laajasti olemassa olevia välineitä ja toimintapolitiikkoja ja haettava synergioita muiden EU:n ja kansallisten rahastojen ja välineiden kanssa, erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan, yhteisen kalastuspolitiikan sekä koheesiopolitiikan ja InvestEU-ohjelman rahoitusvälineiden kanssa. 3. Biotalouden tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen Vuoden 2012 biotalousstrategian tavoitteena oli ”raivata tietä innovatiivisemmalle, resurssitehokkaammalle ja kilpailukykyisemmälle yhteiskunnalle, jossa huolehditaan sekä elintarvikkeiden saatavuudesta että uusiutuvien varojen kestävästä teollisuuskäytöstä ja samalla suojellaan ympäristöä.” Tämä tavoite pätee edelleen. Strategian uudelleentarkastelussa sen todettiin olleen onnistunut. Sen avulla on erityisesti edistetty tutkimusta ja innovointia, lisätty yksityisiä investointeja, kehitetty uusia arvoketjuja, tuettu kansallisten biotalousstrategioiden toteuttamista ja varmistettu sidosryhmien osallisuus. Uudelleentarkastelun päätelmissä todettiin, että vuoden 2012 biotalousstrategian viisi tavoitetta ovat edelleen ajankohtaisia. Uudelleentarkastelussa tunnustetaan biotalousstrategian merkitys sekä kiertotalouden että energiaunionin kannalta, mutta siinä korostetaan myös, että strategian tavoitteita täytyy mukauttaa Euroopan yleisten prioriteettien mukaisesti. Toimet olisi siten kohdistettava uudelleen, jotta niiden vaikutus näihin prioriteetteihin voidaan maksimoida; tämä koskee erityisesti uudistetussa teollisuuspolitiikassa , kiertotalouden toimintasuunnitelmassa ja Puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille -säädöspaketissa vahvistettuja prioriteetteja . Ensimmäinen tavoite, elintarvike- ja ravitsemusturvan varmistaminen, on edelleen ratkaisevan tärkeä. Elintarviketuotannon ja maatalouden järjestelmät tarjoavat noin kolme neljäsosaa biotalouden työpaikoista ja tuottavat noin kaksi kolmasosaa sen liikevaihdosta. Niiden kestävyyttä kuormittavat kuitenkin maapallon väestönkasvu, muuttuvat kulutus- ja ravitsemustottumukset, biomassan kestämätön käyttö ja tuhlaaminen sekä ilmastonmuutokseen liittyvät uhat . On nopeutettava siirtymistä kestäviin, terveellisiin, ravitsemuksen huomioon ottaviin, resurssitehokkaisiin, sietokykyisiin, kiertotalouteen perustuviin ja osallistaviin elintarviketuotanto- ja maatalousjärjestelmiin. Tähän sisältyy orgaanisen jätteen, tuotantojätteiden ja ruokahävikin muuntaminen arvokkaiksi ja turvallisiksi biopohjaisiksi tuotteiksi, esimerkiksi ottamalla käyttöön pieniä biojalostamoja ja auttamalla viljelijöitä, metsänomistajia ja kalastajia monipuolistamaan tulolähteitään ja hallitsemaan paremmin markkinariskejä, samalla kun huolehditaan kiertotalouden tavoitteiden saavuttamisesta. Toinen tavoite, luonnonvarojen kestävä hoito, on entistäkin tärkeämpi nykyisessä tilanteessa, jossa ympäristöpaineet kasvavat ja biologisen monimuotoisuuden väheneminen kiihtyy . Tarvitaan pikaisia toimia, jotta voidaan ehkäistä ekosysteemien huonontumista, palauttaa ja parantaa ekosysteemitoimintoja, jotka voivat parantaa elintarvike- ja vesiturvaa, ja vaikuttaa merkittävästi ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja sen hillitsemiseen ’negatiivisten päästöjen’ ja hiilinielujen avulla . Etenkin terveiden ekosysteemien säilyttäminen merissä, metsissä ja maaperässä ja niiden tuottavuus riippuu biologisesta monimuotoisuudesta. Meidän on myös parannettava kykyämme seurata ja ennustaa luonnonvarojemme tilaa ja kehitystä.

Kolmas tavoite, riippuvuuden vähentäminen sekä kotimaisista että ulkomaisista uusiutumattomista, kestämättömistä luonnonvaroista, on olennaisen tärkeää, jotta EU:n energia- ja ilmastotavoitteet voidaan saavuttaa, sillä bioenergian, joka nykyisin on EU:n suurin uusiutuva energialähde, odotetaan pysyvän keskeisenä osana energialähteiden yhdistelmää vuonna 2030 . Vahvempi biopohjainen sektori voi nopeuttaa uusiutumattomien luonnonvarojen korvaamista EU:n Pariisin sopimuksessa tekemien sitoumusten mukaisesti. Lisäksi teollinen symbioosi ja innovatiiviset teolliset biopohjaiset prosessit edistävät teollisuuden viherryttämistä ja kiertoon perustuvien biotalouksien ja -tuotteiden kehittämistä, esimerkiksi tuottamalla innovatiivisia tapoja, joilla kaupungit voivat lisätä huomattavan biojätteiden osuutensa arvoa. Kolmas tavoite, ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventäminen ja ilmastonmuutokseen sopeutuminen, on tämän sukupolven maailmanlaajuinen haaste. Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevassa pitkän aikavälin strategiassa kestävä ja kiertoon perustuva biotalous on keskeinen tekijä kasvihuonekaasupäästöjen kannalta neutraalin Euroopan saavuttamiseksi. Kestävä biotalous tarjoaa suuria mahdollisuuksia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen, sillä se edistää resurssitehokkaampia, aktiivisempia ja kestävämpiä alkutuotantotapoja maalla ja merellä ja parantaa ekosysteemien kykyä säännellä ilmastoa, esimerkiksi ottamalla käyttöön hiilen sitoutumista lisäävään viljelyyn liittyviä innovaatiota. Viides tavoite, Euroopan kilpailukyvyn parantaminen ja työpaikkojen luominen, on yksi biotalouden keskeinen poliittinen tavoite. Biotalous tukee Euroopan teollisuuden maailmanlaajuista kilpailukykyä ja muutosta tarjoamalla puitteet innovaatioiden kehittämiselle ja käyttöönotolle ja edistämällä biopohjaisten tuotteiden markkinoiden kehitystä esimerkiksi julkisten hankintojen , standardien, uusiutuvaa energiaa koskevien toimintapolitiikkojen ja hiilen hinnoittelun kautta.5 Biotalous tarjoaa merkittäviä mahdollisuuksia uusien työpaikkojen luomiselle, alueelliselle talouskehitykselle ja paremmalle alueelliselle yhteenkuuluvuudelle myös kaukaisilla tai syrjäisillä alueilla. Se voi tarjota merkittäviä mahdollisuuksia viljelijöiden, metsänomistajien ja kalastajien tulojen monipuolistamiseen ja vahvistaa paikallista maaseututaloutta lisäämällä investointeja taitoihin, osaamiseen, innovointiin ja uusiin liiketoimintamalleihin, kuten vuonna 2016 annetussa Cork 2.0 -julistuksessa suositellaan . 4. Kestävään, kiertoon perustuvaan biotalouteen johtavat toimet Jotta edellä mainittuja viittä tavoitetta voitaisiin tukea kehittyvien poliittisten prioriteettien mukaisesti, tässä päivitetyssä strategiassa ehdotetaan kolmea päätoiminta-aluetta: 1.biopohjaisten alojen lujittaminen ja kasvattaminen, investointien ja markkinoiden synnyttäminen 2.paikallisten biotalouksien nopea toteuttaminen kaikkialla Euroopassa 3.biotalouden ekologisten rajoitusten ymmärtäminen Ehdotetuissa toimissa hyödynnetään aikaisempia onnistuneita tutkimus- ja innovaatioinvestointeja ja laajennetaan niitä. Toimintasuunnitelmassa sovelletaan systeemistä lähestymistapaa biotalouden kehittämiseen ja laajentamiseen ja sen yleisen kestävyyden ja kiertävyyden varmistamiseen. Se kattaa useita biotalouteen liittyviä aloja ja toimintapolitiikkoja, luo yhteyksiä niiden välille ja parantaa koherenssia ja synergioita. Siinä käsitellään myös kompromisseja, kuten biomassan kilpailevaa käyttöä, ja esitetään suunnitelma, joka auttaa unionia hyödyntämään biotalouden mahdollisuuksia ja käyttämään sitä tehokkaasti monien poliittisten tavoitteidensa saavuttamisessa. Toimet toteutetaan kansainvälisen biotalousfoorumin ja maailman biotaloushuippukokouksen muodostamissa olemassa olevissa kansainvälisissä puitteissa synergioiden luomiseksi kumppanien toteuttamien samanhenkisten toimien kanssa. 4.1 Biopohjaisten alojen lujittaminen ja kasvattaminen, investointien ja markkinoiden synnyttäminen Sellaisten kestävien ja kiertoon perustuvien biopohjaisten ratkaisujen kehittämisen ja toteuttamisen nopeuttamiseksi, jotka luovat perustan teollisuuspohjamme nykyaikaistamiselle, vahvistamiselle ja kilpailukyvylle, EU pyrkii lisäämään julkisten ja yksityisten sidosryhmien osallistumista biopohjaisten ratkaisujen tutkimukseen, demonstrointiin ja käyttöönottoon (toimi 1.1). Tähän sisältyy muun muassa sellaisten teknologioiden (kuten tekoälyn) ja innovatiivisten ratkaisujen edistäminen, jotka voidaan ottaa käyttöön pienessä mittakaavassa ja jotka on helppo jäljentää. Biopohjaisia teollisuudenaloja koskeva julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus on Horisontti 2020 -ohjelmassa vaikuttanut keskeisellä tavalla sellaisten uusien biopohjaisten arvoketjujen kehittämiseen ja käyttöönottoon, jotka perustuvat uusiutuvien resurssien, myös jätteen, käyttöön . Tämän toimen tuloksena kehitetään ratkaisuvalikoima biomassan muuntamiseksi biopohjaisiksi tuotteiksi, jotka tukevat teollisuutemme nykyaikaistamista ja uudistamista useilla aloilla. Horisontti 2020 -ohjelman tutkimus- ja innovaatioavustusten lisäksi EU ottaa käyttöön kohdennetun rahoitusvälineen, eli 100 miljoonan euron suuruisen kiertobiotalouden aihekohtaisen investointifoorumin (toimi 1.2). Sillä pyritään vähentämään kestäviin ratkaisuihin tehtävien yksityisten investointien riskejä. Tässä hyödynnetään ja vahvistetaan synergioita olemassa olevien ja tulevien EU:n aloitteiden kanssa, kuten pääomamarkkinaunionin, InvestEU-ohjelman, yhteisen maatalouspolitiikan ja päästökauppajärjestelmän innovaatiorahaston kanssa. Jotta biopohjaisen alan tarjoamat mahdollisuudet voidaan toteuttaa, alan myönteisiä vaikutuksia on tuotava vahvemmin esiin, ja sen on oltava markkina- ja sääntelyedellytysten suhteen samassa asemassa kuin fossiilisiin polttoaineisiin perustuvat teollisuudenalat. Tässä toimessa määritellään biopohjaisiin innovaatioihin vaikuttavia pullonkauloja, mahdollistavia tekijöitä ja puutteita ja annetaan vapaaehtoista ohjeistusta niiden laajamittaisesta käyttöönotosta, jotta voidaan edistää olemassa olevia standardeja ja merkkejä ja arvioida tarvetta kehittää uusia, etenkin biopohjaisia tuotteita varten (toimi 1.3).

Jotta voitaisiin edistää näiden tuotteiden leviämistä markkinoilla ja parantaa kuluttajien luottamusta, on välttämätöntä käyttää monia välineitä. Tämä edellyttää, että ympäristönsuojelun tasosta on saatavilla luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja ja että niitä sovelletaan ympäristösuuntautuneisiin politiikan välineisiin (esim. EU:n ympäristömerkki ja ympäristöä säästävät julkiset hankinnat), kun ne on todettu hyödyllisiksi ympäristönäkökulmasta. Tietojen tuottamisessa ja käytössä on noudatettava tuotteen ympäristöjalanjälkeä koskevaa menetelmää. Muita huomioon otettavia näkökohtia ovat sellaisten standardien edistäminen ja laatiminen, joita voidaan käyttää tuotteen ominaisuuksien varmentamisessa ja jotka toimivat pohjana olemassa oleville vapaaehtoisille merkeille (toimi 1.4). Yleisesti ottaen toimet edistävät biopohjaisten ratkaisujen monipuolistamista, kehittämistä ja käyttöönottoa. Lisäksi niillä pyritään helpottamaan uusien kestävien biojalostamojen kehittämistä ja määrittelemään niiden tyyppi ja arvioitu määrä; nykyisten arvioiden mukaan uusia biojalostamoja syntyy noin 300 (toimi 1.5). Tämä riippuu kestävällä tavalla hankittujen resurssien saatavuudesta. Jotta voitaisiin vastata merten muovittomuuden muodostamaan maailmanlaajuiseen haasteeseen ja tarjota samalla kasvunäkymiä innovatiivisille biopohjaisille liiketoimintamalleille ja tuotteille, toimissa kanavoidaan biotalouden tarjoamia mahdollisuuksia muovijätteen vähentämiseen Euroopan merissä ja sisävesissä ja veden laadun ja ekosysteemien palauttamiseen (toimi 1.6). Toimessa muun muassa mobilisoidaan muovien arvoketjun tärkeimmät toimijat tukemaan vaihtoehtojen kehittämistä fossiilisille luonnonvaroille ja erityisesti biopohjaisten, kierrätettävien ja meressä biohajoavien vaihtoehtojen kehittämistä muoveille. 4.2 Paikallisten biotalouksien nopea toteuttaminen kaikkialla Euroopassa Euroopan komissio tukee aktiivisesti ja edistää kaiken tyyppisiä kestäviin elintarviketuotanto- ja maatalousjärjestelmiin, metsänhoitoon ja biopohjaiseen tuotantoon liittyviä innovaatioita ja käytäntöjä soveltamalla systeemistä ja monialaista lähestymistapaa, joka tuo yhteen toimijoita, alueita ja arvoketjuja. Se laatii strategisen käyttöönottosuunnitelman (toimi 2.1), joka tarjoaa pitkän aikavälin vision tavoista, joilla voidaan edetä kohti biotalouden toteuttamista ja laajentamista kestävällä ja kiertoon perustuvalla tavalla. Tässä systeemisessä lähestymistavassa käsitellään muun muassa seuraavia aloja: -tulevaisuuden vaatimusten huomioon ottaminen elintarviketuotanto- ja maatalousjärjestelmissä (maalla ja vedessä) käsittelemällä muun muassa elintarvikejätettä, hävikkiä ja sivutuotteita (mukaan lukien ravinteiden kierrätys), sietokykyä, ravitsemuksen huomioon ottavan elintarviketuotannon tarvetta sekä merten kestävään käyttöön perustuvan elintarviketuotannon lisäämistä ja EU:n vesiviljelytuotannon ja sen markkinaosuuden kasvattamista; -biopohjaiset innovaatiot, myös maataloudessa, uusien kemikaalien, tuotteiden, prosessien ja arvoketjujen kehittämiseksi maaseutu- ja rannikkoalueiden biopohjaisille markkinoille siten, että alkutuottajat osallistuvat toimiin ja saavat niistä uusia hyötyjä; -metsätalousalalle aukeavat uudet mahdollisuudet korvata kestämättömiä raaka-aineita rakentamisessa, ottaa käyttöön biopohjaisia materiaaleja pakkauksissa ja tarjota kestävämpiä innovaatiota sellaisilla aloilla kuten metsätalouspohjaiset tekstiilit, huonekalut ja kemikaalit sekä tarjota metsien ekosysteemipalvelujen arvottamiseen perustuvia uusia liiketoimintamalleja; -valtameriviljelyn – levien ja muiden merten luonnonvarojen – tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen laajentamalla meriä hyödyntäviä biopohjaisia teollisuudenaloja ja kasvattamalla niiden osuutta markkinoilla sekä lähentämällä meri- ja maapohjaista viljelyä tiiviimmin toisiinsa. Tähän strategiseen käyttöönottosuunnitelmaan liittyvissä konkreettisissa toimissa tuodaan esiin suuret mahdollisuudet, joita biotalous tarjoaa maaseutu-, rannikko- ja kaupunkialueiden kehittämiselle. Tarkoituksena on toteuttaa pilottihankkeita (toimi 2.2), jotka lisäävät synergioita paikallisia toimia tukevien EU:n olemassa olevien välineiden välillä kohdentamalla niitä enemmän biotalouteen. Ensimmäisessä vaiheessa käynnistetään viisi pilottitointa: ·”Sininen biotalous” -pilottitoimessa pyritään hyödyntämään sinisen biotalouden tarjoamia mahdollisuuksia rannikkoalueilla ja saarilla. EU:n Itämeri-strategia on osoittautunut hyväksi alhaalta ylöspäin suuntautuvaksi välineeksi suunnata olemassa olevat varat paikallisesti mukautettuihin biotalousmalleihin . Vastaavat toimet ehdotetaan laajennettavaksi muiden merten ympäristöön sekä rannikko- ja merialueille myös käyttämällä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa. ·Yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa kehitetään erityisiä toimia, joilla tuetaan maaseutualueiden osallistavia biotalouksia. Tavoitteena on linkittää paremmin toisiinsa kansalliset biotalousstrategiat ja yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa laaditut kansalliset strategiasuunnitelmat. Biotalouden toteuttamisen edistämiseksi tehtävä hyvien toimintatapojen jakaminen antaa alkutuottajille mahdollisuuden hyötyä biotalouden uusien systeemisten lähestymistapojen tarjoamista mahdollisuuksista. ·Kaupunkien biotaloudet -pilottitoimi antaa kymmenelle Euroopan kaupungille mahdollisuuden muuttaa orgaaninen jäte yhteiskunnallisesta ongelmasta arvokkaaksi resurssiksi, jota voidaan käyttää biopohjaisten tuotteiden valmistuksessa. Myös ympäristövaurioalueiden ennallistamista ja kiertoon perustuvan biotalouden prosessien ja teknologioiden soveltamista kaupunkialueilla olisi kehitettävä edelleen, jotta voidaan monipuolistaa biomassan kestävää hankintaa ja luoda uusia liiketoimintamahdollisuuksia. ·Hiilen sitoutumista lisäävää viljelyä koskevassa pilottitoimessa jäsenvaltioita kannustetaan perustamaan rahasto päästöhyvitysten ostamiseksi niiltä viljelijöiltä ja metsänomistajilta, jotka toteuttavat erityisiä hankkeita, joilla pyritään lisäämään hiilen sitoutumista maaperään ja biomassaan ja/tai vähentämään kotieläintalouden päästöjä tai lannoitteiden käyttöön liittyviä päästöjä. ·”Elävät laboratoriot” -pilottitoimessa kehitetään ja testataan paikkakohtaisia innovaatioita, jotka perustuvat ekologisiin lähestymistapoihin ja kiertoon alkutuotanto- ja elintarviketuotantojärjestelmissä. Tämä mahdollistaa innovaatioiden mukauttamisen paikkakohtaisiin tarpeisiin ja asianomaisten sidosryhmien osallistamisen ja helpottaa innovaatioiden tulevaa käyttöönottoa.

Jotta voitaisiin varmistaa, että kaikilla unionin alueilla on mahdollisuus hyödyntää biotalouden tarjoamia mahdollisuuksia, Horisontti 2020 -ohjelmassa perustetaan EU:n biotalouspolitiikan tukiväline jäsenvaltioita varten (toimi 2.3). Se tukee kansallisten/alueellisten biotalousstrategioiden kehittämistä, myös syrjäseuduilla sekä ehdokasmaissa ja liittymisneuvotteluja käyvissä maissa . Biotalouden uusien ja kehittyvien toimintamallien systeeminen ja monialainen luonne ja uudet arvoketjut edellyttävät uusia taitoja ja koulutusta (toimi 2.4). Nämä on mukautettava biotalouden eri alojen erilaisiin tarpeisiin (esim. agrologian, biojalostuksen, ekologian ja muiden tieteenalojen rajapinnassa) ja niiden on pystyttävä vastaamaan nopeasti ja joustavasti biotalouden esiin nouseviin ja alati kasvaviin tarpeisiin. Tätä tointa tuetaan myös pilotoimalla ammatillisen ja korkea-asteen koulutuksen opetussuunnitelmia, kuulemalla työmarkkinaosapuolia ja kehittämällä yrittäjyysohjelmia. 4.3 Biotalouden ekologisten rajoitusten ymmärtäminen Jotta biotaloudella voitaisiin edistää kestävää kehitystä, meidän on voitava paremmin ymmärtää ja mitata sen vaikutuksia planeettamme ekologisiin rajoituksiin. Tämä on välttämätöntä, jotta biotaloutta voidaan kehittää tavalla, joka vähentää ympäristöön kohdistuvia paineita, arvostaa ja suojelee biologista monimuotoisuutta ja parantaa kaikkia ekosysteemipalveluja. Seuraavilla toimilla pyritään lisäämään yleistä tietämystä biotaloudesta ja parantamaan sen seurantaa. Niillä kaikilla vastataan tarpeeseen saavuttaa syvällinen tietämys biomassan kestävän saatavuuden rajoista paikallisella, alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla. Tämä tietämys tukee tämän strategian muita operatiivisia toimia. Nämä toimet muodostavat perustan maa- ja meriekosysteemien sietokyvyn ja niiden biologisen monimuotoisuuden parantamiselle ja varmistavat niiden vaikutuksen ilmastonmuutoksen hillitsemiseen samalla kun fossiilipohjainen taloutemme muutetaan biopohjaiseksi taloudeksi. Biotalouden erityisaloja koskevan tietopohjan ja ymmärryksen parantaminen (toimi 3.1) perustuu lisädatan hankintaan, paremman tiedon tuottamiseen sekä datan ja tietojen systeemiseen analysointiin (esimerkiksi tekoälyä hyödyntäen), mukaan lukien: -maan (maatalous ja metsätalous) ja merten ekosysteemien tila ja sietokyky ja biologinen monimuotoisuus. Tähän sisältyvät niihin liittyvät sosio-ekonomiset kustannukset ja hyödyt sekä niiden kyky toimia kestävänä kotimaisena biomassan lähteenä, sitoa hiiltä ja parantaa ilmastokestävyyttä; -kestävän biomassan saatavuus sekä julkiset ja yksityiset biotalousinvestoinnit. Tietopohjan parantamiseen sisältyy ennakoivia, monialaisia arviointeja, mallinnuksia ja skenaarioita. Biotalouden edistymistä seurataan systemaattisesti vastuullista ja osallistavaa hallinnointia ja johdonmukaista päätöksentekoa varten. Lisäksi seurataan biologisen monimuotoisuuden, ekosysteemien, huonontuneiden maa-alueiden ja ilmastonmuutoksen vaikutuksille, kuten aavikoitumiselle, alttiiden maa-alueiden tilaa maa- ja meriekosysteemien ennallistamiseksi. Komissio toteuttaa EU:n laajuisen, kansainvälisesti johdonmukaisen seurantajärjestelmän (toimi 3.2), jotta voidaan seurata kehitystä kohti kestävää, kiertoon perustuvaa biotaloutta Euroopassa ja luoda pohjaa siihen liittyville politiikan aloille. Saatua tietämystä käytetään vapaaehtoisen ohjeistuksen antamiseen biotalouden toiminnasta turvallisten ekologisten rajojen sisällä (toimi 3.3). Biologisesti monimuotoisten ekosysteemien hyödyt integroidaan paremmin alkutuotantoon kohdentamalla tukea agroekologiaan, mikrobiomipohjaisten ratkaisujen kehittämiseen ja uusiin välineisiin pölyttäjien integroimiseksi arvoketjuihin (toimi 3.4). Näissä toimissa tuotetut data ja tiedot asetetaan julkisesti saataville biotalouden tietokeskuksen kautta. 5. Päätelmät