FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/15

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Hiilidioksidipäästöjä aiheuttamattomiin energialähteisiin perustuvan yhteiskunnan luomiseen liittyvät koulutustarpeet”

(valmisteleva lausunto)

(2009/C 277/03)

Esittelijä: Edgardo Maria IOZIA

Euroopan komissio pyysi 23. lokakuuta 2008 päivätyssä kirjeessään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa laatimaan valmistelevan lausunnon aiheesta

Hiilidioksidipäästöjä aiheuttamattomiin energialähteisiin perustuvan yhteiskunnan luomiseen liittyvät koulutustarpeet.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 15. huhtikuuta 2009. Esittelijä oli Edgardo Maria Iozia.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. toukokuuta 2009 pitämässään 453. täysistunnossa (toukokuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 161 ääntä puolesta ja 7 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on tietoinen sekä kaikille ikäryhmille annettavan koulutuksen että asiantuntijoiden ja korkeakoulututkinnon suorittaneiden koulutuksen tärkeästä merkityksestä pyrittäessä kasvihuonekaasupäästöttömään yhteiskuntaan. Hallitukset ja tiedemaailma ovat tunnustaneet ensisijaisen tarpeen estää maapallon jatkuva lämpeneminen. Suurimman osan päästöistä aiheuttavat kehittyneet maat ovat vastuussa merkittävimpien toimenpiteiden toteuttamisesta ja kehitysmaiden tukemisesta sovellettaessa ekologisesti ja sosiaalisesti kestäväpohjaisia kehittämispolitiikkoja.

1.2 Juhlallisista sitoumuksista (Kiovan julistus vuonna 2003, YK:n Kestävää kehitystä edistävän koulutuksen vuosikymmen 2005–2014) huolimatta hallitusten ja paikallisviranomaisten toteuttamat koulutusaloitteet ovat muutamia merkittäviä esimerkkejä lukuun ottamatta olleet täysin riittämättömiä.

1.3 Euroopan komissio on sitoutunut edistämään jäsenvaltioissa energiatehokkuutta, energiankulutuksen alentamista, energiariippuvuuden vähentämistä kolmansista maista sekä energiaverkoston rajatylittävien liitäntöjen toteuttamista yhteysprotokollia yksinkertaistamalla. Komissio pyrkii sinnikkäästi toteuttamaan yhdellä äänellä puhuvan, energiapoliittisesti yhtenäisen Euroopan. Viime vuosien aikana saavutetut edistysaskeleet ovat huomattavia, mutta kansalaisyhteiskunnan osallistuminen sekä edistyminen koulutuksen alalla ovat jääneet vähäisiksi. ETSK suhtautuu myönteisesti energian pääosaston paluuseen ja toivoo, että unionin toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi voitaisiin koordinoida aiempaa tehokkaammin kokoamalla siihen liittyvä toimivalta yhdelle viranomaiselle.

1.4 Tähän tavoitteeseen pyrkivien valtioista riippumattomien järjestöjen ansiosta tiedonlevitysaloitteiden lukumäärä on eräissä maissa moninkertaistunut. ETSK:n järjestämässä kuulemistilaisuudessa, johon osallistui myös energiasta vastaava komission jäsen Andris Piebalgs, esiteltiin joitakin näistä aloitteista, kuten Terra Mileniul III, Eurec, Fondazione Collodi (Pinokkio voisi olla ihanteellinen lasten ympäristökasvatusta edustava hahmo), Arene – Île-de-France ja Kith (Kyoto in the Home). Myös ammatilliset järjestöt, kuten Euroopan rakennusyritysten yhteenliittymä (European Building Confederation, EBC), sosiaalisen asuntotuotannon järjestöt, kuten Cecodhas, tai polttokennojen valmistajien järjestöt, kuten Fuel Cell Europe, levittävät tehokkaasti tietoa markkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista.

1.5 ETSK on vakuuttunut siitä, että on pyrittävä toimimaan paremmin, tekemään entistä enemmän ja vaikuttamaan laaja-alaisesti yhteiskunnan keskeisiin toimijoihin:

— Opettajat. On investoitava opettajiin, sillä he voivat välittää nuorille sukupolville ympäristötietoa ja -tietoisuutta. Ympäristökasvatuksen tulisi kuulua paitsi opetusohjelmiin myös elinikäiseen oppimiseen liittyvään opetusmateriaaliin.

— Paikallisviranomaiset. Paikallisviranomaiset voivat vaikuttaa sekä kaupunkisuunnittelua koskeviin päätöksiin että nuorille sukupolville suunnattuihin opetusohjelmiin ja integroida hallinto-ohjelmiinsa mataliin hiilidioksidipäästöihin perustuvan yhteiskunnan edellyttämät tekijät. Eurooppalaisen kaupunginjohtajien yleiskokous -hankkeen (Covenant of Mayors) yhteydessä yli kolmesataa kaupunginjohtajaa on sitoutunut energiansäästöön ja energiatehokkuuteen alueellaan, mikä on osoitus hankkeen merkityksestä ja vaikutusmahdollisuuksista.

— Etenkin pk-yrityksiä edustavat yrittäjäjärjestöt. Jokaisen alueellisen järjestön tulisi tarjota yrityksille koulutushankkeiden toteuttamista edistäviä palveluita. Espanjassa on kokeiltu menestyksekkäästi ns. liikkuvia luentosaleja, erityisvarusteltuja busseja, joita yritykset voivat varata tarjotakseen ”liikkuvia” kursseja yritysten toimipisteissä. Yritysten yhteenliittymän toteuttamassa hankkeessa, johon Kastilian ja Leónin aluevaltuusto osallistui, on annettu koulutusta 5 600:lle uusiutuvan energian alan työntekijälle.

— Ammattiyhdistykset. Esimerkiksi brittiläinen ammattiliittojen keskusjärjestö (Trades Union Congress) on käynnistänyt kokeiluhankkeen Greening Workplaces, josta on jo saatu huomattavia tuloksia. Sen yhteydessä on eräiden yritysten ja laitosten kanssa tehty sopimuksia energiankulutuksen ja päästöjen vähentämisestä. Työehtosopimuksiin olisi otettava mukaan energiatehokkuutta koskevia ohjelmia, joiden tavoitteet olisivat yhteisiä ja joissa tavoitteisiin pääsystä palkittaisiin. Näin voitaisiin järkevällä tavalla lisätä tuloja ja hyötyjä.

— Valtioista riippumattomat järjestöt. Ympäristöjärjestöjen asiantuntevuus yhdistettynä professoreiden ja tutkijoiden didaktiseen kokemukseen tuo korvaamatonta lisäarvoa. Opetushenkilöstölle, yrityksille ja hallintovirkamiehille voitaisiin järjestää kursseja yhdessä paikallisviranomaisten kanssa.

— Arkkitehdit ja rakennusinsinöörit voivat vaikuttaa merkittävällä tavalla uudisrakentamiseen ja vanhojen asuinrakennusten uudistamiseen.

— Viranomaiset voivat ympäristöystävällisten julkisten hankintojen (Green Public Procurement) osuutta lisäämällä vaikuttaa entistä tarkempia ympäristökriteereitä noudattavien hankintojen avulla myönteisesti markkinoiden suuntautumiseen.

— Jäsenvaltioiden hallitukset voivat toteuttaa ympäristökasvatuksen edistämistä koskevat juhlalliset sitoumukset käytännön toimissa.

1.6 Investointi vähän kasvihuonekaasupäästöjä aiheuttavaan energiaan on kaikilta osin kannattavaa. Tulevaisuudessa tarvitaan useita miljoonia uusia korkealaatuisia työpaikkoja, jotta voidaan saavuttaa tavoitteet, jotka koskevat päästörajoituksia, riippuvuuden vähentämistä ulkoisista energiantoimittajista sekä innovatiivisten teknologioiden kehittämistä ja tutkimusta.

1.7 Koska opetusohjelmien sisältöä ei voida yhdenmukaistaa Euroopan tasolla, on tarpeen suunnitella laatua mittaava vertailunanalyysi.

1.8 Elintavat muuttuvat, kun kehitetään taitoja ja saadaan lapset kiinnostumaan ympäristöongelmiin liittyvästä toiminnasta myös kouluympäristön ulkopuolella ja kun lasten annetaan päättää aloitteista, mikä merkitsee myös yhdessäolon merkityksen uudelleen löytämistä. Lapset voivat sulkea television ja leikkiä ystäviensä kanssa.

1.9 Suurin osa toteutettavista toimista on jäsenvaltioiden, paikallisviranomaisten, instituutioiden, tuottavien ja sosiaalisten järjestelmien ja yleensä kansalaisten vastuulla. EU:lla voi kuitenkin olla merkittävä rooli kannustettaessa ja edistettäessä tarvittavia laaja-alaisia toimia.

1.10 Kuluttajaneuvonta. On vahvistettava direktiiviä 2006/32 ja laajennettava sen soveltamisalaa yleensä ja etenkin niiden säännösten osalta, jotka käsittelevät kuluttajille suunnattua tiedonlevitystä erilaisten hyödykkeiden ja palvelujen energiatehokkuudesta, jotta he voivat toimia ”vastuuntuntoisina kansalaisina”. Komission tulisi sisällyttää kansallisista energiasuunnitelmista tietoa antaviin malleihin ne koulutus- ja tiedotusalan aloitteet, jotka jäsenvaltiot aikovat toteuttaa.

1.11 Rakennusalan merkitys. Komission ehdottamassa uudessa direktiivissä parannetaan rakennusten energiatehokkuutta. Komissio voisi käynnistää eurooppalaisen ohjelman, jonka avulla kannustetaan ja edistetään ammattilaisten pätevyyden huomattavaa parantamista.

1.12 Julkiset hankinnat. Julkisilla hankinnoilla voidaan edistää valtavasti energiatehokkuuden parantamista. Kaikissa rakennusalan julkisissa hankinnoissa tulisi olla merkittävät ja tiukat energiatehokkuusvaatimukset, jotta energiansäästöstä muodostuisi yksi tärkeimmistä tekijöistä arvioitaessa hankintamenettelyssä esitettyjä ehdotuksia. Asianomaisille virkamiehille tulisi järjestää erityiskoulutusta.

1.13 Kun otetaan huomioon aiheen monialaisuus, on huolehdittava erityiskursseista opettajien kouluttamiseksi. Puhtaan energian sisällyttämistä opetusohjelmiin voitaisiin edistää luomalla puhdasta energiaa edistävien kansallisten foorumeiden eurooppalainen verkko. Tällainen verkosto voisi perustua nykyisiin puhdasta energiaa edistäviin aloitteisiin ja organisaatioihin, jotka toimivat asianmukaisten ohjelmien ja materiaalien levityskanavana jäsenvaltioissa. ETSK kannattaa kyseisen verkoston perustamista.

2. Johdanto

2.1 Ympäristöministerien konferenssissa (Kiova 2003) annettiin seuraava juhlallinen julistus: ”Tunnustamme, että koulutus on ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen tärkeä väline. Kehotamme kaikkia maita sisällyttämään kestävän kehityksen kaikkien koulutustasojen opetusohjelmiin tarhoista korkeakouluihin, jotta koulutus voisi toimia muutoksen kantavana voimana”.

2.2 Yhdistyneiden Kansakuntien 57. yleisistunnossa julistettiin joulukuussa 2002, että vuosina 2005–2014 toteutetaan Yhdistyneiden Kansakuntien kestävää kehitystä edistävän koulutuksen vuosikymmen yhteistyössä Unescon ja muiden asianomaisten järjestöjen kanssa.

2.3 Komission jäsen Andris Piebalgs on vahvistanut, että ”on luotava yhteiskunta, joka hyödyntää maailman luonnonvaroja tavalla, jolla voidaan varmistaa tulevien sukupolvien elinmahdollisuudet pitkällä aikavälillä, ja tämä yhteiskunta on toteutettava terveyttä, rauhaa ja hyvinvointia edistävällä tavalla. Kyse on suuresta haasteesta, joka edellyttää yhteiskunnan radikaalia muutosta, eräänlaista kolmatta teollista vallankumousta”.

2.4 Ilmakehän hiilidioksidipitoisuus, joka pysyi tuhansia vuosia tasaisena noin 260 ppm:ssä, on nykyään lähes 390 ppm. Pitoisuus nousee vuosittain noin 2 ppm. Jos päästöjä ei panna kuriin tehokkailla toimenpiteillä, vuonna 2050 ilmakehän hiilidioksidipitoisuus on 550 ppm. Kansainväliset organisaatiot ja hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli pitävät mahdollisena, että tällainen hiilidioksidipitoisuus voi nostaa planeetan keskilämpötiloja jopa 6 °C:lla 2000-luvun aikana.

2.5 Eurooppa osallistuu Kööpenhaminan konferenssiin tietoisena omasta vastuustaan yhtenä suurimmista ”saastuttajista”. Eurooppa pyrkii noudattamaan sitoumuksiaan ja odottaa myös muilta suurilta kansainvälisiltä kumppaneilta merkittäviä sitoumuksia. Energiasta vastaavan pääosaston perustaminen on tärkeä askel, mutta olisi loogista, että ilmastonmuutokseen liittyvistä ongelmista vastaisi vain yksi viranomainen.

2.6 On selvää, että asetettujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää yhteiskunnan ja sen yksittäisten kansalaisten ponnisteluja. Tietoisuutta on lisättävä ja vastuuta jaettava jo kouluiästä ja mieluiten esikouluiästä alkaen. Maapallon lämpenemisen ongelma on sisällytettävä laajempaan, luonnonvarojen rajallisuutta ja kestävää kehitystä koskevaan ongelmaan.

2.7 Julkisen kuulemisen yhteydessä Kith-aloitteen edustaja päätti puheenvuoronsa tehokkaasti J.F. Kennedyä lainaten: ”Älä kysy, mitä maapallo voi tehdä hyväksesi, vaan mitä sinä voit tehdä maapallon hyväksi”. Tämä ajatustavan muutos on avain ihmiskunnan tulevaisuuteen.

3. Koulutuksen merkitys mataliin hiilidioksidipäästöihin perustuvassa yhteiskunnassa

3.1 Mataliin hiilidioksidipäästöihin perustuvan yhteiskunnan toteuttaminen edellyttää infrastruktuuriverkon nopeaa rakentamista. Erityisen tärkeitä infrastruktuureja ovat ne, joiden tarkoituksena on 1) taata kansalaisille totuudenmukaiset tiedot hiilidioksidipäästöihin liittyvistä aiheista, 2) kouluttaa riittävä määrä eritasoisia asiantuntijoita, jotka ovat erikoistuneet uusiin ilmaston kannalta neutraaleihin (carbon-free) teknologioihin, ja 3) investoida alan tutkimus- ja kehittämistoimintaan. Useissa tapauksissa totunnaiset käyttäytymiskaavat estävät vähemmän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa käyttäytymistä. Niinpä myös tähän asiaan on puututtava koulutustoimin. Sen lisäksi kansalaisten teknis-tieteellinen koulutus on välttämätöntä. Asiantuntijoiden kouluttaminen on edellytys sille, ettei alan kehitys pysähdy alan ammattilaisten puutteeseen. Ns. lowcarbon -teknologioiden, joihin perehtyneitä asiantuntijoita ja insinöörejä on tarpeen kouluttaa riittävä määrä, joukosta ei pidä unohtaa ydinvoimaa, joka vielä useiden vuosien ajan säilyy kasvihuonekaasupäästöiltään matalana energianlähteenä. On erittäin tärkeää, että kansalaiset saavat kattavaa ja selkeää tietoa ydinvoiman eduista ja haitoista.

3.2 Erityisen hyödyllisiä ovat aloitteet, joissa lapsia innostetaan leikin varjolla lisäämään tietoisuutta ympäristönsuojelusta järjestämällä esimerkiksi kotitalouksien ympäristövaikutuksiin perustuvia pieniä kilpailuja. Tuomalla kouluun luettelon perheessä päivittäin toteutetuista toimenpiteistä ja oppimalla arvioimaan moniin jokapäiväisiin askareisiin liittyvän energian ja hiilidioksidipäästöjen säästöt lapset kilpailevat keskenään ja lisäävät samalla aikuisten tietoisuutta hyvistä käytännöistä ja saavat heidät toteuttamaan niitä.

3.3 Koulutus on aloitettava peruskoulussa. Peruskoulutuksesta on varmasti hyötyä lisättäessä nuorten tietoisuutta ympäristöongelmista ja uusista energiaa säästävistä käyttäytymistavoista. Koulutus on kuitenkin vietävä vähitellen mahdollisimman korkealle tekniselle tasolle kaikissa teknis-tieteellisesti painottuneissa toisen asteen oppilaitoksissa. Näiden laitosten tarkoituksena on vaikuttaa entistä tietoisemman yhteiskunnan luomiseen ja tarjota monille nuorille perustiedot, joiden perusteella he voivat suuntautua hiilidioksidipäästöjen valvontaan liittyvään ammattiin.

3.4 Eurooppaa ravistelee parhaillaan yleinen talouskriisi. Yksi keino kriisistä ulospääsyyn liittyy ympäristönsuojeluun perustuvien korkean teknologian alojen kehittämiseen. Hiilidioksidipäästöjen vähentäminen on yksi tällaisista aloista, sillä päästöjä voidaan vähentää monilla edistyneiden talouksien avainaloilla, kuten autoteollisuudessa, julkisessa henkilö- ja tavaraliikenteessä, rakennusteollisuudessa ja sähköenergian tuotannossa, joka usein yhdistetään paremman energiatehokkuuden tuomiin mahdollisiin säästöihin.

3.5 Nopeus, jolla eurooppalainen tuotantojärjestelmä kykenee suuntautumaan kohti uusia teknologioita muihin maailmantalouden vaikuttajiin verrattuna, voi olla Euroopan talouden tulevaisuuden kannalta ratkaisevaa.

3.6 Eräät Euroopan maat ovat johtavassa asemassa useilla energiansäästöön ja mataliin hiilidioksidipäästöihin liittyvillä tekniikan aloilla. Muualla maailmassa toteutetut viimeaikaiset investoinnit (esimerkiksi Yhdysvaltain hallinnon hyväksymät autoteollisuuden investoinnit) voivat kuitenkin nopeasti jättää Euroopan vaarallisesti jälkeen kehityksestä.

3.7 Jäsenvaltioiden välisiä huomattavia eroja alan tuotanto- ja innovointikyvyssä sekä oppilaitosten ja yliopistojen opetuksen laadussa on joka tapauksessa kurottava umpeen edistämällä jäsenvaltioiden välisiä henkilövaihtoja korkean teknologian koulutusaloilla.

3.8 Vaikeus ottaa käyttöön yhteisiä eurooppalaisia ympäristöopetuksen didaktisia standardeja ei saa estää tiedon levitystä. Tässä yhteydessä onkin hyödynnettävä edistyneempien maiden tarjoamia mahdollisuuksia. Euroopan keskitasoa olisi nostettava ottamalla käyttöön laatua mittaava vertailuanalyysi.

3.9 EU-ohjelmat ManagEnergy, Intelligent Energy Europe, Comenius ja Leonardo da Vinci ovat suuntautuneet eri tavoin koulutukseen, neuvontaan ja opetukseen. Ne edistävät omalta osaltaan parhaimmalla mahdollisella tavalla omia henkilö- ja ympäristöresurssejaan hyödyntävän Euroopan kehittämistä.

3.10 Puhtaampia energioita koskevan opetuksen kansallisten foorumeiden eurooppalainen verkosto, joka perustuisi jo olemassa oleviin puhtaan energian organisaatioihin ja aloitteisiin ja joka toimisi asianmukaisten ohjelmien ja materiaalien avulla kouluttajat yhdistävänä kansallisena levityskanavana, voisi edistää puhtaan energian ja ympäristönäkökohtien sisällyttämistä kansallisiin opetusohjelmiin.

3.11 Näin ollen EU:n olisi nopeasti toteutettava johdonmukaisia ja koordinoituja toimia, joilla kehitetään matalien hiilidioksidipäästöjen teknologiaa. Tässä yhteydessä olisi välttämätöntä muodostaa asiantuntijoiden ”kriittinen massa”, joka edistäisi alan kehitystä tulevina vuosikymmeninä.

3.12 Keskiasteen oppilaitosten ja yliopistojen tarjoamaa koulutusta voidaan kielimuurien ylittämisen ansiosta koordinoida Euroopan tasolla. Esimerkkejä tällaisesta yliopistojen välisestä koordinoinnista on jo Euroopassa. Sellaisia ovat EUREC-yhteenliittymä, joka järjestää uusiutuvien energioiden eurooppalaisen ylemmän korkeakoulututkinnon yhteistyössä saksalaisen, ranskalaisen, englantilaisen, kreikkalaisen ja espanjalaisen yliopiston kanssa, sekä kansainvälinen ylempi korkeakoulututkinto kasvihuonekaasupäästöjä vähentävistä teknologioista, jonka järjestävät yhteisesti Perugian yliopisto (Italia), Liègen yliopisto (Belgia) ja Mälardalenin yliopisto Västeråsissa (Ruotsi) (www.masterghg.unipg.it). Yhteisön olisi levitettävä ja rahoitettava tällaisia koulutusesimerkkejä ja ohjattava niiden sisältöä alan erityisiin näkökohtiin koordinoidun suunnitelman avulla. Suunnitelma takaisi pätevien asiantuntijoiden sukupolven koulutuksen kaikilla taloudellisesti merkittävillä aloilla.

3.13 Kolmannen asteen koulutuksessa erityisesti kestävää kehitystä (hiilidioksidiongelmat, energiansäästö, ”puhtaan” energian tuotanto jne.) koskevien, alempiin ja ylempiin tutkintoihin johtavien koulutusohjelmien perustamisen lisäksi olisi näiden alojen tutkimukseen ohjattava enemmän varoja. Korkealaatuista opetusta ei voida taata, jos opetushenkilökunta ei osallistu myös opetusalaansa koskevaan kansainväliseen tutkimukseen.

4. Koulutus: hyviä esimerkkejä

4.1 Koulutustoimista on Euroopassa ja koko maailmassa erinomaisia esimerkkejä, jotka liittyvät ympäristönsuojelun levittämiseen ja joissakin tapauksissa erityisesti hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen.

4.2 Austinissa sijaitseva Teksasin yliopisto ja sen geotieteiden osasto Jackson School of Geosciences on jo muutama vuosi sitten käynnistänyt yhteistyöohjelman osavaltion ensimmäisen ja toisen asteen koulujen kanssa. Ohjelman nimi on GK-12. Sen yhteydessä julkisista varoista rahoitetaan professoreille ja opiskelijoille tarkoitettuja kursseja (professorit saavat myös pienen 4 000 Yhdysvaltain dollarin vuotuisen rahallisen kannustimen).

4.3 Euroopassa toteutetaan useita vastaavanlaisia aloitteita. Niistä yksi on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen aloite, jossa kannustetaan laskemaan oma hiilijalanjälki ja annetaan ohjeita energiankulutuksen vähentämiseksi (http://actonco2.direct.gov.uk/index.html).

4.4 Île-de-Francen alueneuvosto on hiljattain (2007) ryhtynyt toteuttamaan ja rahoittamaan ympäristöopetuksen ja kestävän kehityksen integroitua hanketta (EEDD), jossa edistetään pedagogisia erityisaloitteita ja järjestöjen liittoa, joka koordinoi alueellisia aloitteita.

4.5 EU:n Young Energy Savers -hankkeen yhteydessä tuotetaan hauskoja, tunnettujen ohjaajien piirroselokuvia, joissa lapsille kerrotaan innostavasti, kuinka he voivat elokuvan hahmojen tapaan toteuttaa pieniä mutta tehokkaita toimenpiteitä hiilijalanjälkensä pienentämiseksi.

4.6 Koulu, perhe ja työpaikka ovat parhaita paikkoja opetusvälineillä tapahtuvan tiedon ja tietoisuuden lisäämiseen. Vain laajalle levinneiden ja yleisten menettelytapojen sekä uusien elämäntapojen myötä voidaan saavuttaa asetetut kunnianhimoiset ja välttämättömät tavoitteet.

4.7 On laadittava mekanismeja ja välineitä, joiden avulla nuoret voivat toteuttaa omia toimiaan kouluympäristön ulkopuolella. Nuoret ovat innovatiivisia ja innostuneita muutoksesta mutta haluavat usein tehdä asiat itse. Monet nuoret eivät osallistu aikuisten luomaan toimintaan, mutta heidän ajattelutapaansa voidaan vaikuttaa monin eri tavoin.

5. Ammattilaisten ja asiantuntijoiden ammatillinen koulutus

5.1 Eurooppaan ja maailmaan syntyy tulevaisuudessa useita miljoonia uusia työpaikkoja.

5.2 Syyskuussa 2008 julkaistiin YK:n ympäristöohjelman (UNEP), Kansainvälisen työjärjestön ILOn, Maailman eläintautijärjestön (IOE) ja ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestön (ITUC) raportti Green Jobs: Towards Decent Work in a Sustainable, Low-Carbon World. Tässä erittäin mielenkiintoisessa tutkimuksessa ennustetaan, että EU:ssa syntyy – tavanomaista tai edistynyttä strategiaa noudattaen – vuoteen 2010 mennessä 950 000 – 1 700 000 työpaikkaa ja vuoteen 2020 mennessä 1 400 000 – 2 500 000 työpaikkaa. Näistä työpaikoista 60–70 prosenttia syntyy uusiutuvien energioiden aloille, ja vähintään kolmasosa työllisyyden kasvusta tapahtuu korkeaa ammattitaitoa edellyttävillä aloilla.

5.3 Jos otetaan huomioon energiatehokkuuteen ja energiansäästöön, jätteiden käsittelyyn ja kierrätykseen, vesivaroihin ja niiden hoidon tehokkuuteen sekä kestävään ja innovatiiviseen kuljetukseen liittyvät teknologiat ja toimenpiteet, odotettavissa olevat merkittävän työllisyyskasvun aikaansaavat investoinnit nousevat satoihin miljardeihin dollareihin.

5.4 Näistä ennusteista käy ilmi tieteellisen ja ammatillisen koulutuksen merkitys työntekijöiden valmistamisessa tulevaisuuden toimintoihin.

5.5 Suunnanmuutoksen nopeuttaminen edellyttää, että ”vihreään työhön” ohjataan valtioiden talousarviovaikeuksista huolimatta huomattavasti rahoitusta. Myös nuorten sukupolvien koulutukseen ja työntekijöiden ammatilliseen kehitykseen tarkoitettujen kurssien rahoittaminen edellyttää huomattavia julkisia kannustimia.

5.6 Teollisuusalojen, ammattiliittojen, valtioista riippumattomien järjestöjen ja viranomaisten olisi tehtävä yhteistyötä ja järjestettävä erityisiä kansallisia konferensseja, jotta voitaisiin löytää kansallisiin erityispiirteisiin soveltuvia ratkaisuja tukemaan ammatillista koulutusta ja harjoittelua innovatiivisilla aloilla yleensä ja mataliin hiilidioksidipäästöihin perustuvan yhteiskunnan alalla erityisesti.

5.7 Julkisen kuulemisen aikana painotettiin etenkin julkishallinnon johtajille ja toimihenkilöille suunnattujen tiedotustoimien ja teknisen tuen merkitystä. Niiden avulla voidaan organisoida työ tehokkaasti, saada tietoa matalien hiilidioksidipäästöjen tuotteiden ja teknologian saatavuudesta ja määrittää kohtuullinen määrä ympäristöystävällisiin hankintoihin sovellettavia normeja.

5.8 Rakennusalalla voidaan toteuttaa merkittäviä energiansäästöjä ja sitä kautta vähentää päästöjä. Rakennukset käyttävät 40 prosenttia energiasta, mutta 22 prosenttia tästä osuudesta voitaisiin säästää. Työntekijöistä 41,7 prosentilla (maiden välillä on huomattavia eroja) on matala koulutustaso, ja heidän kouluttamisestaan koituu pienille yrityksille merkittäviä kustannuksia. Onkin syytä edistää Espanjan mallin mukaisia aloitteita, joissa liikkuvan koulun avulla valistetaan työntekijöitä ekologisista rakennustekniikoista ilman, että heidän tarvitsee poistua pitkiksi ajoiksi työpaikaltaan. Sosiaalisen asuntotuotannon järjestöt ovat edistäneet aloitteita, joiden avulla annetaan tietoa asianomaisille isännöitsijöille ja asukkaille. Energy Ambassadors -hankkeen tarkoituksena on kouluttaa niin sanottuja energialähettiläitä, jotka on valittu paikallisviranomaisten henkilökunnasta sekä voittoa tuottamattomien ja yhteiskunnallisten järjestöjen edustajista ja joiden tehtävänä on aluksi toimia energia-asioiden yhteyspisteenä omassa organisaatiossaan ja myöhemmin levittää tietoa suuren yleisön keskuudessa.

5.9 Arkkitehdit ovat päästömäärien alentamiseen vaikuttava ammattiryhmä. Heidän parissaan on leviämässä kulttuurisen lähestymistavan muutos. Se kannustaa muuttamaan elämäntapaa ja suunnittelemaan ympäristöjä, joissa otetaan huomioon luonnollisten rytmien asettamat vaatimukset tekniikkaa ja sähköä paljon hyödyntäviin keinotekoisiin elämäntapoihin ohjaavan suunnittelun sijaan. On myös tärkeää levittää erityistä teknistä tietämystä energiaa säästävien innovatiivisten materiaalien ominaisuuksista.