Ehdotus Euroopan parlamentin ja Neuvoston direktiivi saastuttamattomien maantieajoneuvojen edistämisestä {SEK(2005) 1588} /* KOM/2005/0634 lopull. - COD 2005/0283 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 21.12.2005 KOM(2005) 634 lopullinen 2005/0283 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI saastuttamattomien maantieajoneuvojen edistämisestä (komission esittämä) {SEK(2005) 1588} PERUSTELUT 1) Ehdotuksen tausta - Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Energiahuollosta vuonna 2000 julkaisemassaan vihreässä kirjassa (KOM(2000) 769: ”Energiahuoltostrategia Euroopalle”) komissio kiinnitti erityistä huomiota liikennealan jatkuvaan kasvuun ja siihen liittyvään huomattavaan energiankulutukseen, suuriin hiilidioksidipäästöihin ja vahvaan riippuvuuteen öljystä. Vihreässä kirjassa painotettiin olevan tärkeää toteuttaa toimia paitsi tarjontapuolella myös kysyntäpuolella, jotta voitaisiin vaikuttaa vaihtoehtoisten polttoaineiden ja teknologioiden kysyntään. Komissio sitoutui toteuttamaan toimia, joilla tuettaisiin uuden sukupolven ajoneuvojen kehittämistä. Vuonna 2001 julkaisemassaan valkoisessa kirjassakin (KOM(2001) 370: ”Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika”) komissio katsoi olevan tarpeen toteuttaa lisätoimia liikenteestä johtuvien päästöjen torjumiseksi ja ilmoitti aikovansa edistää ”saastuttamattomien ajoneuvojen” markkinoiden kehittymistä. Energiatehokkuutta koskevassa vihreässä kirjassa (KOM(2005) 265: ”Enemmän tuloksia vähemmällä”) ehdotetaan puolestaan konkreettisia toimia, kuten vähemmän saastuttavien ja energiatehokkaampien ajoneuvojen julkista hankintaa, jonka avulla voidaan kehittää markkinoita tämäntyyppisille ajoneuvoille. Ajoneuvopäästöjen vähentämiseen on erittäin hyvät mahdollisuudet. Toistaiseksi tällaiset tekniikat ovat kuitenkin kalliimpia kuin tavanomaisissa ajoneuvoissa käytetyt tekniikat. Eurooppalaisesta ajoneuvojen massatuotannosta voidaan todeta, että paikalliset tai kansallisetkaan kannustimet, jotka tähtäävät energiatehokkuuden parantamiseen tai epäpuhtauspäästöjen vähentämiseen, eivät todennäköisesti kannusta valmistajia tuottamaan erityisajoneuvosarjoja. Sen vuoksi tarvitaan yhteisön toimia, joilla voidaan edistää tarvittavia investointeja nykyistä energiatehokkaampien ja vähemmän saastuttavien ajoneuvojen valmistukseen. Näin aikaansaatu kysynnän kasvu kannustaisi ajoneuvojen valmistajia kehittämään ajoneuvoja, jotka kuluttavat vähemmän energiaa ja aiheuttavat vähemmän epäpuhtauspäästöjä. Tämä voisi puolestaan luoda uutta kysyntää sekä riittävän suuret markkinat ja mittakaavaedut, joita tarvitaan teollisuustuotannon laajentamiseksi suuriin valmistussarjoihin. Tämän ehdotuksen tavoitteena on vähentää liikennealan epäpuhtauspäästöjä ja edistää saastuttamattomien ajoneuvojen markkinoiden luomista. Tämä on erityisen tärkeää taajamille ja alueille, joiden on vaikea täyttää ilmanlaatudirektiiveissä asetetut vaatimukset (ilmanlaatua koskeva direktiivi 1996/62/EY ja ilmassa olevien epäpuhtauksien raja-arvoja koskeva direktiivi 1999/30/EY). EU:n lainsäädännössä on jo vahvistettu yli 3,5 tonnin painoisille ajoneuvoille ympäristöystävällisyyttä koskeva normi, jonka noudattaminen on vapaaehtoista ja jota voidaan tukea esimerkiksi verokannustimin. Tässä ehdotuksessa mennään askelta pidemmälle, sillä siinä käytetään ”erittäin ympäristöystävällisen ajoneuvon” (EYA) määritelmää, joka on jo esitetty direktiivissä 2005/55/EY (EUVL L 275, 20.10.2005, s. 1) yli 3,5 tonnin painoisia raskaita hyötyajoneuvoja varten, ja edellytetään, että tietyn osan ajoneuvokannasta on täytettävä tämän määritelmän mukaiset vaatimukset. Julkisyhteisöiltä edellytetään, että tietty vähimmäiskiintiö niiden vuosittain hankkimista (ostamista tai liisaamista) raskaista hyötyajoneuvoista täyttää erittäin ympäristöystävälliselle ajoneuvolle asetetut vaatimukset. Tässä direktiivissä ehdotettu saastuttamattomien ajoneuvojen hankintavelvollisuus on ensimmäisessä vaiheessa rajoitettu koskemaan yli 3,5 tonnin painoisia ajoneuvoja, jotta ympäristökriteerit voitaisiin ottaa vähitellen käyttöön ajoneuvojen hankintaprosessissa ja jotta julkisyhteisöt ja teollisuus voitaisiin valmistaa siihen, että velvollisuus voidaan myöhemmin laajentaa koskemaan muitakin ajoneuvoluokkia. Tätä lainsäädäntöehdotusta varten tehty vaikutusten arviointi on osoittanut, että tällaisella kohdennetulla hankintavelvollisuudella voidaan vaikuttaa myönteisesti Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn sekä saada nettovoittoa ja kaikkein paras kustannus-hyötysuhde. Ehdotuksessa kohteena olevaan ajoneuvoluokkaan kuuluvat linja-autot ja useimmat hyötyajoneuvot, kuten jäteautot. Hankintavelvollisuuden laajentamista koskemaan henkilöautoja ja kevyitä hyötyajoneuvoja voidaan harkita myöhemmin perusteellisen vaikutusten arvioinnin pohjalta, kun niitä varten on kehitetty erittäin hyviä ympäristöominaisuuksia koskevat vaatimukset. Ehdotetun direktiivin odotetaan pitkällä aikavälillä parantavan yleisesti koko ajoneuvokannan ympäristöominaisuuksia mittakaavaetujen, pienentyneiden kustannusten ja erittäin ympäristöystävällisten ajoneuvoteknologioiden laajentuneen käytön ansiosta. - Asiayhteys Eurooppa-neuvosto on useaan otteeseen ilmoittanut toteuttavansa toimenpiteitä tällä alalla. Erityisesti mainittakoon Helsingissä vuonna 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston sopima strategia ympäristöasioiden ja kestävän kehityksen sisällyttämisestä liikennepolitiikkaan (neuvoston asiakirja 11717/99). Eurooppa-neuvosto totesi tuolloin, että liikenteestä peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen lisääntyminen ja muut liikenteen aiheuttamat ympäristöhaitat ovat yksi niistä aloista, joilla toimenpiteitä tarvitaan pikimmiten. Göteborgissa vuonna 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti puolestaan yhteisön kestävää kehitystä koskevan strategian merkityksen ja erityisesti liikenteen alalla toteutettavien ennakoivien toimenpiteiden merkityksen. Euroopan parlamentille ja neuvostolle 9. helmikuuta 2005 annetussa komission tiedonannossa (KOM(2005) 37), jonka aiheena on EU:n kestävän kehityksen strategian uudelleentarkastelu, vahvistetaan ennakoivan liikennepolitiikan merkitys. Tiedonannon mukaan liikenteen kehitys vaikuttaa moniin asioihin, kuten liikenneruuhkiin, ilman epäpuhtauksien aiheuttamiin terveysongelmiin ja CO2-päästöjen kasvuun, joka vaikuttaa puolestaan ilmastonmuutosta koskeviin EU:n tavoitteisiin. Tiedonannossa viitataan vähemmän saastuttavien ajoneuvojen kehittämiseen ja kaupunkialueiden liikenteen hallintaan, kannustetaan edistämään ekologisia innovaatioita julkisten hankintojen avulla ja nimenomaisesti suositetaan siirtymistä saastuttamattomien linja-autojen käyttöön. Euroopan parlamenttikin on kehottanut toteuttamaan uusia toimia näillä aloilla. Mietinnössä (A5-0054/2001), jonka se on antanut yhteisön toimintasuunnitelmasta energiatehokkuuden parantamiseksi Euroopan unionissa, se katsoo, että EU:n tasolla ei ole toteutettu riittävästi toimia, joilla olisi puututtu liikennealan energiankäyttöön. Parlamentti ”katsoo kokemuksen osoittavan, että hyvin kohdennetuilla julkisten hankintojen ohjelmilla on mahdollista merkittävästi alentaa energiatehokkaiden laitteiden hintaa, joka ei vielä ole kaupallisesti elinkelpoinen, ja tehdä niistä siten kilpailukykyisiä perinteiseen tekniikkaan perustuvien laitteiden kanssa”. Lisäksi parlamentti pyytää komissiota tutkimaan, millä tekniikan aloilla laajamittaiset hankinta-aloitteet voisivat johtaa merkittäviin tehokkuuden lisäyksiin. Tämän ehdotuksen lähtökohtina ovat neuvoston ja parlamentin esittämät toiveet edistää saastuttamattomia ja energiatehokkaita ajoneuvoja, jäsenvaltioiden ja sidosryhmien suositukset noudattaa teknologiasta riippumatonta lähestymistapaa sekä 22. ja 23. maaliskuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston Lissabonin strategian yhteydessä vahvistamat painopistealat. - Nykyiset säännökset ehdotuksessa käsitellyllä alalla Ajoneuvojen päästöjä on säännelty EU:n lainsäädännössä niin kutsutuilla Euro-normeilla, joiden raja-arvoja on tiukennettu vuosien kuluessa. Uusimpia normeja, joita on sovellettu tammikuusta 2005 alkaen, ovat henkilöautoja ja kevyitä hyötyajoneuvoja koskevat Euro 4 -normit. Vuonna 2006 annetaan myös ehdotus henkilöautoja ja kevyitä hyötyajoneuvoja koskevista Euro 5 -normeista. Raskaita hyötyajoneuvoja koskevat Euro 4 -normit ovat olleet voimassa lokakuusta 2005 lähtien, ja Euro 5 -normit tulevat voimaan vuonna 2008. Nämä toimenpiteet ovat vaikuttaneet merkittävästi liikenteestä peräisin olevien epäpuhtauksien määriin. Sääntelyyn piiriin kuuluvien epäpuhtauksien päästöt ovat vähentyneet keskimäärin 20–50 prosenttia vuodesta 1995 alkaen. Tämän vähentymisen odotetaan jatkuvan siten, että päästömäärät vähenevät vuoteen 2020 mennessä 25–50 prosenttiin vuoden 2000 tasoon verrattuna (CAFE (Clean Air For Europe) -mallinnus, 2005). Monissa paikoissa ilmanlaatu ei kuitenkaan ole vielä EU:n direktiiveissä asetettujen vaatimusten mukainen. Hiukkasia koskevat raja-arvot, jotka tulivat voimaan tammikuussa 2005, aiheuttavat ongelmia, ja sama voi päteä tulevaisuudessa myös typpioksiduulin raja-arvoihin, joita tiukennetaan tammikuusta 2010 alkaen. Eräissä kaupungeissa ajoneuvoliikennettä on jo rajoitettu päästöjen vähentämiseksi. Direktiivissä 2005/55/EY esitetään ”erittäin ympäristöystävällisen ajoneuvon” (EYA) määritelmä, joka koskee yli 3,5 tonnin painoisia raskaita hyötyajoneuvoja. Määritelmä edellyttää pienempiä raja-arvoja kuin epäpuhtauspäästöille on tähän saakka asetettu Euro 5 -normeissa. Erittäin ympäristöystävällisten ajoneuvojen pakollinen käyttöönotto saattaisi auttaa julkisyhteisöjä täyttämään ilmanlaatudirektiiveistä johtuvat velvoitteet. - Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ehdotuksella täydennetään EU:n toimenpiteitä, jotka liittyvät epäpuhtauspäästöjä koskeviin vähimmäisvaatimuksiin, CO2-päästöjen vähentämiseen vapaaehtoisten sopimusten avulla, merkintöihin, verotoimiin ja biopolttoaineiden markkinoille saattamisen edistämiseen. Direktiivi on komission ajoneuvoverotuksessa noudattaman uuden lähestymistavan mukainen. Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetussa direktiivissä 2003/96/EY sallitaankin jo, tietyillä ehdoilla, eriytettyjen valmisteverokantojen soveltaminen vaihtoehtoisiin polttoaineisiin, kuten biopolttoaineisiin, maakaasuun ja nestekaasuun. Lisäksi komissio on antanut hiljattain direktiiviehdotuksen (KOM(2005) 261, 5. heinäkuuta 2005), jonka mukaan henkilöautojen verotuksen on ainakin osittain perustuttava CO2-päästöihin, jotta voidaan edistää vähemmän saastuttavien ja energiatehokkaampien ajoneuvojen ostoa. Ehdotuksen johdanto-osan kolmannen kappaleen mukaan jäsenvaltioita olisi myös kannustettava soveltamaan koordinoituja verokannustimia sellaisiin henkilöautoihin, jotka täyttävät Euro 4 -normeja tiukemmat epäpuhtauspäästöjen raja-arvot, ja nopeuttamaan sellaisten ajoneuvojen markkinoille saattamista, jotka täyttävät myöhemmät vaatimukset (Euro 5 -normit). Tavanomaisten ajoneuvoteknologioiden parantamista ja seuraavien vaihtoehtoisten ajoneuvoteknologioiden kehittämistä on tuettu yhteisön varoin tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmista sekä rakennerahastoista ja edistetty vaihtoehtoisia polttoaineita koskevilla komission toimintapoliittisilla asiakirjoilla: a) Tavanomaiset tai erityisesti sovitetut ajoneuvot, joiden käyttämässä polttoaineseoksessa biopolttoaineilla on suuri osuus. b) Maakaasukäyttöiset ajoneuvot, joiden moottori on mukautettu maakaasun tärkeimmän aineosan eli metaanin polttoon. c) Sellaisella polttomoottorilla varustetut ajoneuvot, joka toimii kevyiden hiilivetyjen seoksesta, lähinnä propaanista ja butaanista, koostuvalla nestekaasulla. d) Sellaisella sähkömoottorilla varustetut ajoneuvot, joka käyttää uudelleen varattaviin akkuihin varastoitua energiaa. e) Hybridiajoneuvot, jotka on varustettu kahdentyyppisillä moottoreilla, polttomoottorilla ja sähkömoottorilla, jolloin jarrutusenergia voidaan ottaa talteen varastoimalla se akkuihin. f) Vety-/polttokennoajoneuvot, joissa vety toimii energiankantajana joko polttomoottorin polttoaineena tai kemiallisessa reaktiossa, joka tuottaa lämpöä ja sähköä polttokennossa. Biopolttoaineiden käytön lisääminen ajoneuvoissa on tavoitteena myös komission hiljattain antamassa biomassasta saatavaa energiaa koskevassa toimintasuunnitelmassa (KOM(2005) 628 lopullinen), jota täydennetään biopolttoaineita koskevalla tiedonannolla alkuvuodesta 2006. EU:n toivoma biopolttoaineiden kulutuksen kasvu (jossa tavoitteena on saavuttaa 5,75 prosentin markkinaosuus vuoteen 2010 mennessä) edellyttää vakaita puitteita, joihin kuuluu myös kysynnän kasvu kuluttajien keskuudessa. Biopolttoaineiden markkinoiden laajenemista edistäisi myös sellaisten ajoneuvojen määrän kasvu, joiden polttoaineseos voi suureksi osaksi koostua biopolttoaineista. Tässä ehdotuksessa julkisyhteisöille asetetulla saastuttamattomien ajoneuvojen hankintavelvollisuudella edistetään markkinoille saatettujen ajoneuvojen ympäristöominaisuuksia yleisestikin ja kannustetaan valmistajia investoimaan puhtaiden teknologioiden kehittämiseen. 2) Asianomaisten osapuolten kuuleminen ja vaikutusten arviointi - Asianomaisten osapuolien kuuleminen Kuulemismenettelyt, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus osallistujista Komissio on kuullut sidosryhmiä ja jäsenvaltioita mahdollisista toimenpiteistä, joilla voidaan edistää saastuttamattomien ajoneuvojen kehittämistä ja markkinoille pääsyä. Vaikutusten arviointeja on tehty eri lähestymistavoista, jotka perustuvat joko teknisiin tai ympäristövaatimuksiin. Konsultointeja on tehty komission eri yksiköiden välisen ryhmän lisäksi niiden asiantuntijatutkimusten puitteissa, jotka on toteutettu tähän lainsäädäntöaloitteeseen liittyvistä kahdesta lähestymistavasta. Teknologian mukainen lähestymistapa perustui erityisten teknologioiden valintaan. Teknologiasta riippumaton lähestymistapa perustui sen sijaan polttoaineen kulutukseen ja epäpuhtauspäästöihin liittyvien kustannusten sisällyttämiseen ajoneuvon hankintakustannuksiin. Sidosryhmien ja kansallisten asiantuntijoiden kanssa pidettiin kaksi kuulemistilaisuutta. Laajempia tietoja kerättiin kyselylomakkeilla, jotka jaettiin ja arvioitiin asiantuntijatutkimusten puitteissa. Joidenkin sidosryhmien kanssa on vaihdettu tietoja kahdenvälisten yhteyksien avulla. Saastuttamattomien ajoneuvojen edistämistä koskeva lainsäädäntöaloite on esitelty myös komission ja teollisuuden edustajien muodostamalle korkean tason CARS 21 -ryhmälle. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Komission ja teollisuuden muodostama CARS 21 -ryhmä tuki komission aloitetta antaa ehdotus puhtaiden ja energiatehokkaiden ajoneuvojen edistämisestä, mutta se edellytti teknologiasta riippumatonta ja ympäristöominaisuuksiin perustuvaa lähestymistapaa. Kaikissa kuulemisprosessin vaiheissa on annettu tukea julkisyhteisölle asetettavaa hankintavelvollisuutta koskevalle ehdotukselle ja suositettu omaksumaan teknologiasta riippumaton lähestymistapa. Tukea on annettu myös sille ehdotukselle, että toimenpide otettaisiin käyttöön eräänlaisena pilottihankkeena tietyssä osassa markkinoita, mikä antaisi mahdollisuuden testata menetelmiä ja teknologisia vaatimuksia. - Asiantuntijalausunnot Asianomaiset tieteenalat/erikoisalat Asiasta tehdyissä tutkimuksissa tehtiin kustannus-hyötyanalyysiin perustuva kvalitatiivinen ja kvantitatiivinen selvitys tällaisen aloitteen vaikutuksista ja kerättiin tietoja, joiden avulla pyrittiin arvioimaan aloitteen yleisiä puitteita. Käytetty menetelmä Kaksi konsulttia, COWI ja PriceWaterhouseCoopers, ovat itsenäisesti arvioineet kumpaakin lainsäädäntöaloitteeseen liittyvää lähestymistapaa. Teknologiapainotteinen lähestymistapa perustui puhtaina ja energiatehokkaina pidettyjen yksittäisten teknologioiden valintaan. Teknologiasta riippumattomassa lähestymistavassa otettiin sen sijaan huomioon polttoaineen kulutukseen ja epäpuhtauspäästöihin liittyvien kustannusten sisällyttäminen ajoneuvon hankintakustannuksiin. Pääasialliset järjestöt/asiantuntijat, joita on kuultu ACEA (Euroopan autonvalmistajien liitto), AEGPL (European LPG Association), CLEPA (European Association of Automotive Suppliers), CONCAWE (öljy-yhtiöiden ympäristö-, terveys- ja turvallisuuskysymyksiä käsittelevä eurooppalainen järjestö), edustajina toimivat CIVITAS-kaupungit (Stockholm, Bremen ja Rotterdam), Deutscher Städtetag, EEFMA (European Emulsion Fuel Manufacturer's Association), ENGVA (European Natural Gas Vehicle Association), EUCAR (European Council for Automotive R&D), T&E (European Federation for Transport and Environment), UITP (Kansainvälinen joukkoliikenneliitto) ja UNICE (Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö). Kaikkien jäsenvaltioiden kansallisia asiantuntijoita kuultiin liikenne- ja ympäristöasioita käsittelevän yhteisen asiantuntijaryhmän välityksellä. Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista lausunnoista Vakavien ja seurauksiltaan peruuttamattomien riskien mahdollisuutta ei ole mainittu. Tärkeimmät päätelmät olivat, että direktiivillä voi olla myönteinen vaikutus saastuttamattomien ajoneuvojen markkinoihin ja ympäristöön ja optimaalinen vaikutus tiettyihin ajoneuvoluokkiin ja sillä voidaan tukea teollisuutta puhtaiden teknologioiden kehittämisessä. Teknologiasta riippumatonta lähestymistapaa suositettiin, koska se antaisi teollisuudelle mahdollisuuden mukautua joustavasti tekniikan ja talouden kehitykseen. Asiantuntijaneuvojen saattaminen yleisesti saataville Pöytäkirjat jaettiin kaikille asianomaisille järjestöille. - Vaikutusten arviointi Tärkeimmät vaihtoehdot, joita harkittiin, olivat vapaaehtoiset sopimukset, tiedotus ja sääntelytoimet. Toimenpiteiden toteuttamatta jättämistä käytettiin vertailupohjana muiden toimintaskenaarioiden arvioinnissa. o Vapaaehtoiset sopimukset merkitsevät tuloksiin liittyvää epävarmuutta sekä vaikeuksia arvioida tavoitteen saavuttamista ja siihen tähtäävien toimenpiteiden toteutusta. Tällaiset sopimukset kannustavat kuitenkin valmistajia kehittämistyöhön. Vapaaehtoinen aloite koskisi yleisesti katsoen vain tiettyä osaa julkisyhteisöistä, mikä merkitsisi sitä, että sillä olisi huomattavasti pienemmät vaikutukset koko markkinoihin kuin yleisellä velvollisuudella. Toinen mahdollinen ongelma on se, että valmistajat eivät ehkä tarjoaisi kaikkialla EU:ssa sellaisia ajoneuvoja, jotka vastaisivat hankinta-aloitteen vaatimuksia. Koska toimenpiteen tavoitteena on edistää saastuttamattomien maatieajoneuvojen markkinoita, uuden vapaaehtoisen sopimuksen tekeminen autoteollisuuden kanssa ei vaikuta kovin tehokkaalta keinolta sen saavuttamiseen. Vapaaehtoinen järjestelmä edellyttäisi vakuuttavaa tiedotuskampanjaa, jolla voitaisiin vaikuttaa ostopäätöksiin. o Tiedotus , jonka tavoittena on ympäristöperusteiden käyttö ajoneuvojen hankintaprosessissa: Tähän vaihtoehtoon ei liity suoranaisia vaatimuksia. Tietojen ja osaamisen levittäminen on kuitenkin organisoitava, ja EU voi tässä yhteydessä antaa jäsenvaltioille tietoja. Tiedonsaanti auttaa julkisyhteisöjä ottamaan ympäristöperusteet huomioon sopimusten teossa ja ajoneuvojen hankinnassa. Ajoneuvoja koskevia hankintapäätöksiä on helpompi tehdä, jos saatavilla on tietoja ajoneuvojen teknisistä ominaisuuksia ja niihin liittyvistä lisäkustannuksista. Näin voitaisiin ylittää tiedonpuutteesta johtuvat esteet ja lisätä saastuttamattomien ajoneuvojen hankintaa julkisella sektorilla. o Nimenomainen vaatimus siitä, että maantieajoneuvojen julkisissa hankinnoissa otetaan huomioon energiankulutus ja epäpuhtauspäästöt. Tässä yhteydessä on analysoitu erilaisia lähestymistapoja, joita voidaan käyttää saastuttamattomien maantieajoneuvojen edistämistä koskevassa lainsäädäntöaloitteessa. Niihin kuuluvat teknologiasta riippumaton lähestymistapa, jonka perustana on energiankulutukseen ja epäpuhtauspäästöihin liittyvien kustannusten ottaminen huomioon hankintapäätöksissä; teknologiapainotteinen lähestymistapa, joka perustuu tiettyjen teknologioiden valintaan, sekä teknologiasta riippumaton lähestymistapa, joka perustuu nykyisiin päästövaatimuksiin. Vaikutusten arvioinnin perusteella direktiivillä odotetaan olevan myönteisiä vaikutuksia ympäristöön ja Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn. Kohdentamalla hankintavelvollisuus yli 3,5 tonnin painoisten ajoneuvojen luokkaan, johon kuuluvat linja-autot ja useimmat hyötyajoneuvot, kuten jäteautot, voidaan saavuttaa taloudellista nettovoittoa sekä paras kustannus-hyötysuhde. Velvoittamalla julkisyhteisöt varaamaan ajoneuvohankinnoissaan 25 prosentin kiintiö saastuttamattomille ajoneuvoille saadaan aikaan hyvä kompromissi kahden tavoitteen välillä, joista toinen on ilmanlaadun merkittävä parantaminen ja saastuttamattomien ajoneuvojen markkinoiden kehittäminen ja toinen saastuttamattomiin ajoneuvoihin liittyvien investointikustannusten kohtuullisuus ja tällaisten ajoneuvojen saatavuus massamarkkinoilla. Viranomaisille on kuitenkin annettava mahdollisuus tehdä hankintoja myös erityistarkoituksiin, joihin ei ole vielä saatavilla erittäin ympäristöystävällisiä ajoneuvoja. Raskaiden ajoneuvojen markkinoilla, joilla julkisilla hankinnoilla on noin yhden kolmasosan markkinaosuus, 25 prosentin kiintiö vastaa noin 10:tä prosenttia koko markkinoista. Tämä on suurin piirtein vähimmäisvaatimus massatuotannolle, jossa valmistussarjat olisivat niin suuria, että niillä saavutettaisiin mittakaavaetuja. Ympäristöystävällisten ajoneuvojen hankinnassa ei myöskään pitäisi mennä pidemmälle kuin kustannusten vähentäminen edellyttää, jotta julkisia varoja voidaan käyttää optimaalisesti ja vain siinä määrin, että näistä tekniikoista saadaan taloudellisesti elinkelpoisia, jolloin niitä otetaan käyttöön myös laajemmilla yksityisillä markkinoilla kilpailupohjalta. Tämä laajempi markkinoille tulo tuottaa myös huomattavasti suurempia ympäristöhyötyjä. Raskaat hyötyajoneuvot ovat ainoa markkinasektori, jolla julkisilla hankinnoilla on niin suuri markkinavoima, että kohtuullisen pienelläkin tilausmäärällä voidaan saada aikaan tehokas vipuvaikutus. Sen vuoksi saastuttamattomien ajoneuvojen hankintavelvollisuus olisi perusteellisen vaikutusten arvioinnin pohjalta rajoitettava ensimmäisessä vaiheessa koskemaan vain tätä sektoria. Kiintiön suurentamista ja hankintavelvollisuuden laajentamista koskemaan muitakin ajoneuvoluokkia voidaan harkita myöhemmin tämän aloitteen käynnistämän teknisen ja taloudellisen kehityksen perusteella. Komissio on tehnyt työohjelmassaan mainitun vaikutusten arvioinnin. Kyseinen raportti on saatavissa viitenumerolla SEC(2005) 1588. 3) Ehdotuksen oikeudelliset näkökohdat - Tiivistelmä ehdotetuista toimista Julkisyhteisöiltä edellytetään, että tietty vähimmäiskiintiö niiden vuosittain hankkimista (ostamista tai liisaamista) raskaista hyötyajoneuvoista täyttää erittäin ympäristöystävälliselle ajoneuvolle (EYA) asetetut vaatimukset. Direktiivissä ehdotettu saastuttamattomien ajoneuvojen hankintavelvollisuus on ensimmäisessä vaiheessa rajoitettu koskemaan yli 3,5 tonnin painoisia ajoneuvoja, jotta ympäristökriteerit voitaisiin ottaa vähitellen käyttöön ajoneuvojen hankintaprosessissa ja jotta julkisyhteisöt ja teollisuus voitaisiin valmistaa siihen, että kyseinen velvollisuus voidaan laajentaa koskemaan muitakin ajoneuvoluokkia. - Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohta. - Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta noudatetaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Toimenpiteitä, joiden tavoitteena on edistää ympäristöystävällisiä julkisia hankintoja ja energiatehokkaita ja saastuttamattomia ajoneuvoja, on jo toteutettu jonkin verran paikallisella tasolla. Eurooppalaisesta ajoneuvojen massatuotannosta voidaan puolestaan todeta, että paikalliset tai kansallisetkaan kannustimet eivät todennäköisesti saa valmistajia tuottamaan erityisajoneuvosarjoja. Jos EU:n tasolla asetetaan ympäristöystävällisiä julkisia hankintoja koskevat pakolliset tavoitteet, tämä voi vakuuttaa markkinat saastuttamattomien ajoneuvojen tulevaisuudesta, mikä kannustaisi merkittävästi ajoneuvojen valmistajia. Näin voitaisiin huomattavasti parantaa sellaisen ajoneuvotuotannon taloudellista asemaa, jossa on saatava aikaan riittävän suuri kysyntä, jotta kustannukset alenisivat kilpailukykyiselle tasolle. EU:n tasolla toteutetulla toimenpiteellä tuettaisiin myös EU:n autoteollisuuden kilpailuasemaa, kuten vuotta 2004 koskevassa komission kilpailukykyraportissa tähdennetään. Kansallisella tasolla toteutetut toimet voivat pirstoa sisämarkkinoita ja johtaa siihen, että ajoneuvoista kehitetään erilaisia piensarjoja vastaamaan erilaisia kansallisia tai alueellisia vaatimuksia. Tämä aiheuttaisi suuria kustannuksia eikä tuottaisi mittakaavaetuja. Julkiselle sektorille koituisi kohtuuttomat kustannukset, ja teollisuuden kilpailukyky heikkenisi. Kohdentamalla julkisia hankintoja Euroopan tasolla voidaan saada aikaan riittävän suuret saastuttamattomien ajoneuvojen markkinat. Tämä olisi myös luonnollinen jatko yhteisön rahoittamille saastuttamatonta ajoneuvokantaa koskeville pilottihankkeille, joita on tuettu tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmista ja rakennerahastoista. Lisäksi voitaisiin käyttää yhteisön rahoitusta, kuten rakenne- ja koheesiorahastojen varoja, edistämään saastuttamattomien ajoneuvojen teknologista kehittämistä, ympäristöystävällisen joukkoliikenteen kehittämistä kaupunkialueilla ja jakeluverkkojen luomista vaihtoehtoisia ajoneuvopolttoaineita varten. Ehdotuksessa, joka on annettu koheesiopolitiikkaa koskevista yhteisön strategisista suuntaviivoista vuosiksi 2007–2013, todetaan, että ympäristöystävälliseen liikenteeseen tehtäviin investointeihin voitaisiin liittää kansallisten ja yhteisön normien mukaisia liikenteenhallintatoimia, joissa painotettaisiin turvallisuutta. Kansallisissa ja alueellisissa strategioissa voitaisiin myös ottaa huomioon tarve tasapainottaa liikennejakaumaa (ja kehittää sitä ympäristöystävällisempään suuntaan), jotta se täyttäisi sekä taloudelliset että ympäristötarpeet. Jos kaikki julkisyhteisöt hankkisivat saastuttamattomia ajoneuvoja, nämä hankinnat kannustaisivat merkittävästi ajoneuvojen valmistajia ja takaisivat tämäntyyppisten ajoneuvojen markkinat, kuten energiatehokkuutta koskevassa vihreässä kirjassa todetaan. Direktiiviehdotuksessa saastuttamattomille ajoneuvoille varataan ensimmäisessä vaiheessa 25 prosentin vähimmäiskiintiö niissä ajoneuvoluokissa, joissa julkisilla hankinnoilla on merkittävä markkinaosuus. Markkinakokemusten perusteella hankintavelvollisuus voitaisiin laajentaa koskemaan kaikkia ajoneuvoluokkia. Autoteollisuus valmistaa tuotteita hyvin pitkälle yhdentyneille EU:n laajuisille markkinoille. Sen vuoksi on aiheellista yhdenmukaistaa EU:n tasolla saastuttamattomien ajoneuvojen markkinoita tukevia toimenpiteitä, jotta teollisuudelle voidaan luoda kustannustehokkaat toimintapuitteet. Koska EU:n lainsäädännössä on asetettu ilmanlaatua koskevat raja-arvot, epäpuhtauspäästöjen vähentämistäkin on aiheellista tukea koko unionissa sovellettavilla toimilla. Julkisyhteisöjen hankinnat ovat yhteensä noin 16 prosenttia EU:n BKT:stä. Viranomaisten vuosittain hankkimien ajoneuvojen kokonaismäärän arvioidaan olevan 110 000 henkilöautoa, 110 000 kevyttä hyötyajoneuvoa, 35 000 kuorma-autoa ja 17 000 linja-autoa 25 jäsenvaltion EU:ssa. Näiden hankintojen markkinaosuudet ovat henkilöautojen osalta vajaa prosentti, paketti- ja kuorma-autojen osalta noin 6 prosenttia ja linja-autojen osalta noin yksi kolmasosa. Ainoa tapa vaikuttaa tehokkaasti ajoneuvomarkkinoihin on lisätä julkisia hankintoja käyttämällä EU:n tasolla yhdenmukaistettuja vaatimuksia. Saastuttamattomia ajoneuvoja ei voida edistää riittävästi jäsenvaltioiden toimin, koska kustannustehokkaat muutokset Euroopan teollisuudessa edellyttävät riittävän suurta ajoneuvomäärää. Sen vuoksi toimia on toteutettava yhteisön tasolla. Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. - Suhteellisuusperiaate Tässä lainsäädäntöaloitteessa julkisyhteisöiltä edellytetään vapaaehtoisten toimien sijasta pakollisia hankintatoimia, joiden tavoitteena on kasvattaa saastuttamattomien ajoneuvojen kysyntää markkinoilla. Direktiivissä asetetaan yksi ainoa saastuttamattomien ajoneuvojen kiintiö, joka koskee vain yhtä ajoneuvoluokkaa. Jäsenvaltioiden tehtäväksi jää direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaansaattaminen. Kiintiö kattaa vain osan hankinnoista (25 prosenttia), millä pyritään optimoimaan kustannus- ja markkinavaikutukset, mahdollistamaan ympäristövaatimusten joustava käyttöönotto ja antamaan samalla julkisyhteisöille mahdollisuus tehdä hankintoja erityistarkoituksiin. - Säädöslajin valinta Ehdotettu säädös: direktiivi. Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Pakolliset toimenpiteet ovat tarpeen, jotta valmistajia voidaan kannustaa kehittämään saastuttamattomia ajoneuvoja nykyistä laajemmille markkinoille. Viranomaisille asetettu velvollisuus varata tietty kiintiö maantieajoneuvojen vuosihankinnoista saastuttamattomille ajoneuvoille voi vaikuttaa merkittävästi ilmanlaadun paranemiseen ja antaa tarvittavaa tukea innovatiivisten teknologioiden laaja-alaiselle markkinoillesaattamiselle. Riippumattomille liikenteenharjoittajille, jotka tarjoavat liikennepalveluja viranomaisen myöntämän konsessiosopimuksen tai luvan perusteella, asetetaan vastaavat velvollisuudet terveen kilpailun varmistamiseksi. Erittäin ympäristöystävällisten ajoneuvojen pakollinen käyttöönotto saattaisi auttaa julkisyhteisöjä täyttämään ilmanlaatudirektiiveistä johtuvat velvoitteet. 4) Talousarviovaikutukset Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. 5) Lisätiedot - Uudelleentarkastelu-/tarkistus-/raukeamislauseke Ehdotus sisältää uudelleentarkastelulausekkeen. - Vastaavuustaulukko Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä taulukko säännösten ja tämän direktiivin välisestä vastaavuudesta. - Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Ehdotuksen 1 artiklassa määritellään direktiivin tavoite. Ehdotuksen 2 artiklassa määritellään, mitä direktiivissä tarkoitetaan julkisyhteisöllä ja saastuttamattomilla ajoneuvoilla. Ehdotuksen 3 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan, että julkisyhteisöt ja riippumattomat liikenteenharjoittajat, jotka tarjoavat liikennepalveluja julkisyhteisön myöntämän konsessiosopimuksen tai luvan perusteella, varaavat saastuttamattomille ajoneuvoille 25 prosentin kiintiön vuosittain ostamiensa tai liisaamiensa yli 3,5 tonnin painoisten ajoneuvojen kokonaismäärästä. Ehdotuksen 4 artiklassa on säännökset siitä, että 2 artiklan b alakohdassa esitettyä saastuttamattoman ajoneuvon määritelmää ja 3 artiklassa vahvistettua kiintiötä voidaan mukauttaa tekniikan kehitykseen. Tässä yhteydessä komissiota avustaa sääntelykomitea. Ehdotuksen 5 artikla koskee sääntelykomitean perustamista ja työjärjestystä. Ehdotuksen 6 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan tiedot saastuttamattomien ajoneuvojen hankinnasta ja kyseisestä ajoneuvokannasta, ja komissio velvoitetaan keräämään ja julkaisemaan nämä tiedot, arvioimaan direktiivin täytäntöönpanoa ja jäsenvaltioiden toimia, joilla pyritään edistämään alle 3,5 tonnin painoisten ympäristöystävällisten ajoneuvojen ostoa ja liisausta, sekä ehdottamaan mahdollisia lisätoimia, kuten direktiivin laajentamista koskemaan muitakin ajoneuvoluokkia. Ehdotuksen 7, 8 ja 9 artiklassa on tavanomaiset säännökset direktiivin voimaantulosta ja saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. 2005/0283 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI saastuttamattomien maantieajoneuvojen edistämisestä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[1], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[2], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[3], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[4], sekä katsovat seuraavaa: (1) Luonnonvaroihin, joiden harkittuun ja järkevään käyttöön viitataan EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan 1 kohdassa, kuuluu myös öljy, joka on ensisijainen energianlähde Euroopan energiankulutuksessa, mutta myös merkittävä epäpuhtauspäästöjen lähde. (2) Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esitellyssä komission tiedonannossa "Kestävä kehitys Euroopassa paremman maailman vuoksi: Kestävää kehitystä koskeva Euroopan unionin strategia"[5] todetaan, että liikenteen aiheuttamat kasvihuonekaasupäästöt ja ympäristön pilaantuminen kuuluvat kestävän kehityksen suurimpiin esteisiin. (3) Komission vihreässä kirjassa ”Energiahuoltostrategia Euroopalle”[6] tähdennetään, että liikenteen alalla on suuret mahdollisuudet säästää energiaa, ja painotetaan kiireellisten toimien tarpeellisuutta tällä alalla. Vihreässä kirjassa ehdotetaan toimia, joilla voidaan edistää entistä tehokkaampien ja puhtaampien teknologioiden käyttöönottoa. (4) Komission valkoisessa kirjassa ”Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika” katsotaan, että liikenteeseen liittyvien CO2-päästöjen jatkuva kasvu johtuu pääasiassa tieliikenteestä. Valkoisessa kirjassa todetaan, että tähänastiset toimenpiteet, jotka on toteutettu moottoriajoneuvoista peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen ja Euroopan energiariippuvuuden vähentämiseksi, ovat osoittautuneet riittämättömiksi. (5) Kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1600/2002/EY[7] tunnustetaan, että on tarpeen toteuttaa erityistoimia, joilla voidaan edistää energiatehokkuutta ja energiansäästöä sekä ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden yhdentämistä liikenne- ja energiapolitiikkaan, ja että liikenteen alalla tarvitaan myös energiankäyttöön ja kasvihuonekaasupäästöihin liittyviä erityistoimia. (6) Energiatehokkuutta koskevassa komission vihreässä kirjassa ”Enemmän tuloksia vähemmällä”[8] ehdotetaan erityistoimia energiatehokkuuden parantamiseksi liikenteen alalla ja esitetään käytännön toimena vähemmän saastuttavien ja entistä energiatehokkaampien ajoneuvojen julkisia hankintoja markkinoiden luomiseksi tämäntyyppisiä ajoneuvoja varten. (7) Yhteisö on Kioton pöytäkirjan mukaan sitoutunut vähentämään CO2-päästöjä 8 prosentilla vuosien 1990 ja 2008–2012 välisenä aikana. Energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin liittyvät toimenpiteet ovat tärkeä osa toimintaa, jota Kioton pöytäkirjan määräysten noudattaminen edellyttää, kuten komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa ”EU:n politiikka ja toimenpiteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi: kohti eurooppalaista ilmastonmuutosohjelmaa (ECCP)”[9] todetaan. (8) Saastuttamattomien ajoneuvojen käyttöä olisi edistettävä asettamalla ympäristövaatimuksia. Erittäin ympäristöystävällistä ajoneuvoa (EYA) koskeva vaatimus on määritelty yli 3,5 tonnin painoisia ajoneuvoja varten ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä syyskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/55/EY[10]. Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että juuri tämä vaatimus sopii parhaiten tässä direktiivissä esitettävään saastuttamattomien ajoneuvojen määritelmään. Määritelmää on kuitenkin voitava muuttaa, jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan uusin kehitys. (9) Ajoneuvoilla, joiden polttoaineen kulutus on vähäistä tai joissa käytetään vaihtoehtoisia polttoaineita, kuten biopolttoaineita, maakaasua, nestekaasua tai vetyä, tai erilaisia tekniikoita, kuten sähköisiä järjestelmiä tai sähkömoottorin ja polttomoottorin muodostamia hybridijärjestelmiä, voidaan edistää päästöjen sekä ympäristön pilaantumisen vähentämistä. (10) Saastuttamattomien ajoneuvojen hankinnan pakollisuus voisi myötävaikuttaa ympäristön pilaantumisen ja energiankulutuksen vähentämiseen sekä nopeuttaa kyseisten ajoneuvoteknologioiden saattamista markkinoille. (11) Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita edistämästä erittäin ympäristöystävällisten ajoneuvojen hankintaa myös alle 3,5 tonnin painoisten ajoneuvojen luokassa antamalla etusija ajoneuvoille, jotka täyttävät uusimmat direktiivin 70/220/EY mukaiset Euro-epäpuhtauspäästönormit, sekä henkilöautojen luokassa antamalla etusija ajoneuvoille, joiden CO2-päästöt ovat alle 120 g/km; tässä yhteydessä otetaan huomioon ajoneuvoteknologiat, joissa käytetään bensiiniä tai dieselöljyä, sekä vaihtoehtoiset polttoaineet ja teknologiat, kuten biopolttoaineet, maakaasu, nestekaasu, vety ja sähköiset järjestelmät tai sähkö- ja polttomoottorin muodostamat hybridijärjestelmät. (12) Ajoneuvojen ostoa ja liisausta koskevia velvollisuuksia olisi sovellettava samalla tavoin kaikkiin julkisen liikenteen palvelujen tarjoajiin. (13) Koska saastuttamattomien ajoneuvojen markkinat eivät ole kehittyneet pitkälle, tämäntyyppisten ajoneuvojen ostohinta on korkeampi kuin tavanomaisten ajoneuvojen. Luomalla saastuttamattomien ajoneuvojen vähimmäiskysyntä voitaneen varmistaa valmistajien myönteinen reagointi, mikä johtaisi entistä tehokkaampien ja toimivampien teknologioiden saattamiseen markkinoille. Kysynnän kasvaessa mittakaavaedut johtanevat kustannusten vähenemiseen. (14) Saastuttamattomiin ajoneuvoihin liittyvät lisäkustannukset eivät saisi johtaa julkisen liikenteen palvelujen laadun heikkenemiseen. Näiden ajoneuvojen suurempia hankintakustannuksia voidaan tasoittaa kansallisista ja asianmukaisista yhteisön varoista myönnettävällä rahoitustuella. Ympäristö- ja terveysvaikutusten vähenemisen myötä odotetaan yhteiskunnan kannalta myönteistä kustannus-hyötysuhdetta. (15) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[11] mukaisesti. (16) Koska tavoitetta, joka on saastuttamattomien ajoneuvojen edistäminen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska kustannustehokkaat muutokset Euroopan teollisuudessa edellyttävät riittävän suurta ajoneuvomäärää, vaan tavoite voidaan toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Kohde Tässä direktiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan asianmukaiset toimet sen varmistamiseksi, että julkisyhteisöt hankkivat tietyn kiintiön verran saastuttamattomia ajoneuvoja. 2 artiklaMääritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) ”julkisyhteisöllä” valtion viranomaisia, alue- tai paikallisviranomaisia, julkisoikeudellisia yhteisöjä, yhden tai useamman tällaisen viranomaisen taikka yhden tai useamman tällaisen julkisoikeudellisen yhteisön muodostamia yhteenliittymiä; julkisia yrityksiä. ”Julkisoikeudellisella yhteisöllä” tarkoitetaan yhteisöä: - joka on nimenomaan perustettu vastaamaan yleisen edun mukaisiin tarpeisiin ja joka ei harjoita teollista tai kaupallista toimintaa, - joka on oikeushenkilö ja - jota rahoittavat pääosin valtion viranomaiset, alue- tai paikallisviranomaiset taikka muut julkisoikeudelliset yhteisöt tai jonka johto on näiden yhteisöjen valvonnan alainen, taikka jonka hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenistä valtion viranomaiset, alue- tai paikallisviranomaiset taikka muut julkisoikeudelliset yhteisöt nimittävät yli puolet. ”Julkisella yrityksellä” tarkoitetaan yritystä, johon julkisyhteisöt voivat suoraan tai välillisesti käyttää määräysvaltaa omistuksen, rahoitusosuuden tai yritystä koskevien sääntöjen perusteella. Julkisyhteisöillä katsotaan olevan määräysvalta, jos ne suoraan tai välillisesti: - omistavat enemmistön kyseisen yrityksen merkitystä pääomasta tai - hallitsevat enemmistöä yrityksen osakkeisiin perustuvasta äänioikeudesta taikka - voivat nimittää yli puolet yrityksen hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenistä; b) ”saastuttamattomalla ajoneuvolla” tarkoitetaan uusia maantieajoneuvoja, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/55/EY 1 artiklan c alakohdassa määritellyn ja liitteen I kohdassa 6.2.1 kvantifioidun erittäin ympäristöystävällistä ajoneuvoa (EYA) koskevan vaatimuksen ajantasaisen version. 3 artiklaSaastuttamattomien ajoneuvojen edistäminen Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 25 prosentin kiintiö maantieajoneuvoista, joiden suurin teknisesti sallittu paino on yli 3,5 tonnia ja jotka julkisyhteisöt ja liikenteenharjoittajat, jotka tarjoavat liikennepalveluja julkisyhteisön myöntämän konsessiosopimuksen tai luvan perusteella, jäljempänä ’liikenteenharjoittajat’, ostavat tai liisaavat tiettynä vuonna, ovat 2 artiklassa määriteltyjä saastuttamattomia ajoneuvoja. 4 artiklaMukauttaminen tekniikan kehitykseen 1. Edellä 2 artiklan b kohdassa esitetty saastuttamattoman ajoneuvon määritelmä voidaan mukauttaa tekniikan kehitykseen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 2. Edellä 3 artiklassa vahvistettua saastuttamattomien ajoneuvojen kiintiötä voidaan lisätä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti tekniikan kehityksen perusteella sekä ajoneuvomarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi. 5 artiklaKomitea 1. Komissiota avustaa komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan… [ ei saa ylittää kolmea kuukautta ]. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 6 artiklaRaportointi ja uudelleentarkastelu 1. Jäsenvaltioiden on laadittava vuosittain 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä alkaen kyseistä kalenterivuotta koskevat tilastot julkisyhteisöjen tai liikenteenharjoittajien ostamien tai liisaamien erittäin ympäristöystävällisten ajoneuvojen määristä ja suhteellisista osuuksista. Jäsenvaltioiden on toimitettava nämä tiedot komissiolle joka vuosi viimeistään 30 päivänä syyskuuta. 2. Komissio laatii näiden tietojen pohjalta vuosikertomuksen tässä direktiivissä asetettujen vaatimusten noudattamisesta. Komissio laatii viimeistään kolmen vuoden kuluttua 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamista toimista, joiden tavoitteena on alle 3,5 tonnin painoisten saastuttamattomien ajoneuvojen hankinta. Kertomuksessa arvioidaan tämän direktiivin vaikutuksia, jäsenvaltioiden suorittamaa raportointia ja lisätoimien tarpeellisuutta sekä esitetään tarvittaessa ehdotuksia erityisesti saastuttamattomien ajoneuvojen hankintavelvollisuuden laajentamisesta koskemaan henkilöautoja ja alle 3,5 tonnin painoisia kevyitä hyötyajoneuvoja. 7 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 12 kuukauden kuluttua 8 artiklassa tarkoitetusta päivästä. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 8 artiklaVoimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 9 artiklaOsoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] EUVL C , s. . [2] EUVL C , s. . [3] EUVL C , s. . [4] EUVL C , s. . [5] KOM(2001) 264. [6] KOM(2000) 769. [7] EYVL L 242, 10.9.2002, s. 1. [8] KOM(2005) 265. [9] KOM(2000) 88. [10] EYVL L 44, 16.2.2000, s. 1. [11] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.