YHTEINEN KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Hongkongin erityishallintoalue: vuosikertomus 2013 /* JOIN/2014/018 final */





Yhteenveto Hongkong palautettiin Kiinan kansantasavallalle vuonna 1997. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat siitä lähtien seuranneet tiiviisti Hongkongin erityishallintoalueen taloudellista ja poliittista kehitystä tilanteessa, jossa noudatetaan periaatetta ”yksi maa, kaksi järjestelmää”. Euroopan parlamentille vuonna 1997 annetun sitoumuksen mukaisesti Hongkongin kehityksestä laaditaan vuosittain kertomus. Tämä 16. vuosikertomus koskee kehitystä vuonna 2013. EU katsoo, että Kiinan ja Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisessä julistuksessa ja Hongkongin peruslaissa (Basic Law of Hong Kong) vahvistettu ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaate toimi vuonna 2013 edelleen hyvin. Hongkongin asukkaiden oikeuksia ja perusvapauksia kunnioitettiin edelleen, oikeusvaltioperiaate pidettiin voimassa ja markkinatalouden ja liiketoiminnan edellytykset säilytettiin. Euroopan unionin ja Hongkongin kahdenväliset suhteet syvenivät edelleen esimerkiksi Euroopan komission puheenjohtajan José Manuel Barroson marraskuisen vierailun myötä. Kauppa- ja taloussuhteet kehittyivät hyvin, ja EU ja Hongkong jatkoivat ja laajensivat vuoropuhelua ja yhteistyötä monilla molempia osapuolia kiinnostavilla aloilla, joita ovat esimerkiksi rahoituspalvelut, tulli, ympäristö, tutkimus, koulutus ja kulttuuri. EU pitää Hongkongin vakautta, vaurautta ja demokraattista kehitystä hyvin tärkeinä. Se katsoo, että vastuuvelvollinen hallinto edistää vakautta ja vaurautta ja auttaa Hongkongia säilyttämään asemansa keskeisenä kansainvälisenä liiketoimintakeskuksena. EU tukee edelleen toimia, joilla pyritään saavuttamaan Hongkongin hallituksen ja Kiinan kansankongressin pysyvän komitean asettama tavoite yleisestä äänioikeudesta pitäen silmällä vuotta 2017, jolloin pidetään hallintojohtajan vaali, ja vuotta 2020, jolloin valitaan lainsäädäntöneuvosto. Tämä on sekä Hongkongin erityishallintoalueen peruslain että Hongkongin asukkaiden toiveiden mukaista. Poliittinen kehitys Hallintojohtaja Chun-ying Leung esitteli ensimmäisessä linjapuheessaan tammikuussa 2013 Hongkongia koskevat pitkän aikavälin suunnitelmansa ja tavoitteensa, joiden tunnuslause on ”pyri muutokseen, säilytä vakaus, palvele kansaa käytännönläheisesti”. Hän lupasi vaalia Hongkongin ydinarvoja, toteuttaa ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatetta peruslain mukaisesti ja hallinnoida asianmukaisesti Hongkongin ja Manner-Kiinan suhteita. Hän sanoi Hongkongin saavan Kiinaan kuuluvana erityishallintoalueena vahvaa ja vankkumatonta tukea keskushallinnolta. Hän uskoi, että hyödyntäessään ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatteen etuja Hongkong on paitsi avannut laajat Manner-Kiinan markkinat taloudelliseksi vaikutusalueekseen myös kasvattanut Hongkongin asemaa kansainvälisenä keskuksena. Tärkeimmissä toiminta-aloitteissa keskityttiin talouskehityksen tukemiseen mm. vahvistamalla taloussuhteita Manner-Kiinaan, kehittämällä Hongkongin rahoitus-, yritys- ja asiantuntijapalveluita sekä kansainvälistä laivaliikennettä, innovointia ja testausta, lisäämällä maa-alan tarjontaa ja tarjoamalla tuettua asumista lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Samoin otettiin käyttöön toimenpiteitä köyhyyden lieventämiseksi, vanhustenhoidon parantamiseksi, naisten ja etnisten vähemmistöjen aseman parantamiseksi ja työvoimapolitiikan kehittämiseksi edelleen ja varmistettiin ympäristön suojelu ja säilyttäminen parantamalla ilmanlaatua, huolehtimalla jätteistä ja kannustamalla ympäristöystävälliseen rakentamiseen. Vuoden 2012 tapaan toimeenpanovallan ja lainsäädäntövallan käyttäjien väliset suhteet olivat vaikeat myös vuonna 2013. Lainsäätäjät pysäyttivät tai viivästyttivät useita aloitteita. Toimeenpanovallan ja lainsäädäntövallan käyttäjät eivät päässeet yhteisymmärrykseen Hongkongin kannalta elintärkeistä kysymyksistä, kuten kiinteän jätteen käsittelystä, erityisesti kaatopaikoista. Vuoden 2012 tapaan muutamat lainsäädäntöneuvoston jäsenet pyrkivät saavuttamaan tavoitteensa jarrutustekniikalla. Tämä vaikutti erityisesti vuoden 2013 talousarviosta käytyyn keskusteluun, sillä pieni joukko lainsäätäjiä teki vuoden 2013 määrärahalakiesitykseen yli 700 muutosehdotusta. Lainsäädäntöneuvoston puhemies Jasper Tsang arveli toimeenpanovallan ja lainsäädäntövallan käyttäjien vaikean suhteen syyn olevan rakenteellinen ja huomautti, että nykyinen hallintojärjestelmä ei tarjonnut toimeenpanovallan käyttäjille vahvaa ja luotettavaa enemmistön tukea neuvostossa. Hän huomautti myös, että niin lainsäädäntövallan kuin toimeenpanovallankin käyttäjien oli kunnioitettava yleisön näkemyksiä ja otettava ne huomioon. Hongkongin hallintojohtajan ja lainsäädäntöneuvoston vaalijärjestelmän valinnan pitäisi tehostaa Hongkongin hallinnointia. Hongkong oli edelleen sitoutunut lahjomattomuuteen, ja riippumaton korruptionvastainen komitea (ICAC) teki väestön kanssa yhteistyötä korruption torjumiseksi tehokkaan lainvalvonnan, valistuksen ja ehkäisyn avulla. Vuonna 2013 ICAC vastaanotti 2 652 korruptiota koskevaa valitusta. Vähennystä vuonna 2012 saatuihin 3 932 valitukseen verrattuna oli 33 prosenttia, ja jatkotoimiin johtaneiden valitusten määrä väheni 41 prosenttia. Vähenemisen tarkkoja syitä on vaikea määritellä. Korruptiota käsittelevän neuvoa-antavan komitean puheenjohtaja ehdotti yhdeksi syyksi sitä, että suuren yleisön tietoisuus korruption torjunnasta on lisääntynyt ICAC:n tehostettua ehkäisevää valistustoimintaansa. Toinen syy voi olla se, että yleisön luottamus ICAC:hen on vähentynyt johtuen äskettäisestä kiistasta, joka koski ICAC:n entisen jäsenen liiallisia edustuskuluja. Asiaa käsittelivät hallintojohtajan nimittämä ICAC:n edustustilaisuuksien, liikelahjojen ja työvierailujen hallinnointia koskevia sääntelyjärjestelmiä ja menettelyjä tarkasteleva riippumaton tutkintakomitea sekä lainsäädäntöneuvoston julkisen talouden komitea. ICAC ilmoitti panevansa täytäntöön kaikki kyseisten komiteoiden suositukset. Poliittista keskustelua dominoivat koko vuoden 2013 keskustelut yleisen äänioikeuden ottamisesta käyttöön hallintojohtajan vaalissa vuonna 2017. Asiassa esittivät erilaisia aloitteita mm. tiedemaailman edustajat, kansalaisyhteiskunta, yritysjärjestöt ja puolueet. Useimpien tarkoituksena oli tehdä ehdokkaiden nimeämistä koskevasta uudesta järjestelmästä aiempaa demokraattisempi. Yksi aloitteista, Occupy Central, käynnisti demokraattista vaalijärjestelmää tukevan kampanjan, jossa ilmoitettiin Hongkongin liikekeskustan, Centralin, valtaamisesta, jos Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen uudistusehdotus ei olisi kansainvälisten normien mukainen. Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen jäsenet ja Kiinan kansantasavallan valtioneuvoston Hongkongin-yhteystoimiston johtaja liittyivät julkiseen keskusteluun vaalijärjestelmän uudistamisesta. Yhteystoimiston johtaja korosti, että uudistuksen oikeusperustana ovat peruslaki sekä Kiinan kansankongressin pysyvän komitean päätökset, jotka koskevat hallintojohtajan valitsemistapaa ja lainsäädäntöneuvoston muodostamistapaa. Hän kertoi lisäksi, että keskushallinto odottaa uuden vaalijärjestelmän takaavan sen, että vain ehdokkaat, jotka ”rakastavat maata ja Hongkongia”, voivat tulla valituiksi ja nimitetyiksi. Hallintojohtaja ilmoitti 17. lokakuuta 2013 perustavansa valtiosäännön kehittämistyöryhmän, jonka puheenjohtajina toimisivat hallinnon kansliapäällikkö, oikeusministeriön päällikkö ja perustuslakiasioista ja Manner-Kiinan asioista vastaavan ministeriön päällikkö. Hongkongin erityishallintoalueen hallitus käynnisti 4. joulukuuta julkisen kuulemisen vaalijärjestelmän uudistamisesta vuoden 2017 hallintojohtajan ja vuoden 2016 lainsäädäntöneuvoston vaaleja silmällä pitäen. Kuulemisasiakirjassa[1] yleisöä kehotettiin lähettämään näkemyksensä perustuslaillisten ja mannermaata koskevien asioiden ministeriöön 3. toukokuuta 2014 mennessä. Julkisen kuulemisen käynnistäminen antoi vaalijärjestelmän uudistamisesta käytävään keskusteluun ryhtiä ja suuntaa. Näkemykset poikkesivat toisistaan suuresti etenkin ehdokkaiden nimeämisen osalta. Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen ja keskushallinnon ja toisaalta demokratiaa ajavien puolueiden ja muiden samanhenkisten näkökannat olivat edelleen toisensa poissulkevia. Tähän keskeiseen aiheeseen ja muihin tärkeisiin teemoihin on löydettävä kompromissiratkaisu vuonna 2015, jotta varmistetaan vaalijärjestelmän uudistamisen loppuunsaattaminen ajoissa ennen vuoden 2016 lainsäädäntöneuvoston ja vuoden 2017 hallintojohtajan vaaleja, jotka ovat olennaiset Hongkongin hallinnon toimivuuden kannalta. Oikeusvaltioperiaatetta ja tuomioistuinlaitoksen riippumattomuutta koskevien Hongkongin korkeiden normien säilyttämisestä käydään edelleen julkista keskustelua. Ylimmän muutoksenhakutuomioistuimen päätuomari Geoffrey Ma Tao-li korosti lainsäädäntövuoden 2013 avauspuheessaan lainsäädännön eheyden tarvetta sekä tuomarien perustuslaillisen roolin ja oikeusprosessin läpinäkyvyyden merkitystä. Päätuomari Ma ilmaisi suhtautuvansa erittäin luottavaisesti siihen, että oikeuslaitos säilyy Hongkongissa jatkossakin riippumattomana. Kaksi ylimmän muutoksenhakutuomioistuimen vuonna 2013 antamista päätöksistä tukee päätuomarin näkemystä siitä, että oikeusvaltioperiaatetta koskevia Hongkongin korkeita normeja pidetään yllä jatkossakin. Päätöksistä toisessa vahvistettiin sukupuolen korjausleikkauksen läpikäyneiden transsukupuolisten henkilöiden oikeus mennä naimisiin ja todettiin, että voimassa oleva oikeudellinen este tälle on perustuslain vastainen. Toisessa todettiin, että hallituksen periaate rajoittaa kattava sosiaaliturvaetuus niihin, jotka ovat asuneet Hongkongissa vähintään seitsemän vuotta, on perustuslain vastainen. Joitakin säännöksiä, kuten pienituloisille tarjottavaa oikeusapua koskevia säännöksiä, voitaisiin parantaa. Hongkongissa toimivat eurooppalaiset yritykset mainitsivat edelleen oikeusvaltioperiaatteen ja oikeuslaitoksen korkean laadun keskeisimpinä syinä sille, että ne olivat perustaneet Kiinan tai Aasian pääkonttorinsa juuri Hongkongiin. Oikeusministeriön päällikkö Rimsky Yuen hyödynsi edelleen Hongkongin oikeusvaltiomainetta kaupungin markkinoinnissa kansainvälisen sovittelun ja oikeuspalveluiden alueellisena keskuksena. Kiinan merenkulun sovittelukomissio ilmoitti perustavansa sivutoimipisteen Hongkongiin, ja Haagissa sijaitseva pysyvä välitystuomioistuin tekee parhaillaan valmisteluja sovittelukuulemisten helpottamiseksi Hongkongissa. Jotta yhteiskunnan muuttuviin tarpeisiin voitaisiin vastata paremmin, oikeusministeriön päällikkö ryhtyi lainsäädännön uudistamista käsittelevän komission puheenjohtajan ominaisuudessa tutkimaan mahdollista lainsäädännön uudistamista myös arkistolain, tiedonsaannin ja sovittelutoiminnan ulkopuolisen rahoittamisen aloilla. Hongkongin asukkaat käyttivät edelleen sanan- ja yhdistymisvapauttaan. Vuonna 2013 järjestettiin vuotuiset kesäkuun 4. päivän ja heinäkuun 1. päivän kulkueet sekä kaksi muuta suurta poliittista mielenosoitusta. Tasa-arvokomission puheenjohtaja piti puheen vuotuisessa gay pride -paraatissa, ja lisäksi vuoden aikana järjestettiin lukuisia pienempiä mielenosoituksia Hongkongia ja Manner-Kiinaa koskevista poliittisista tai sosioekonomisista aiheista. Valtaosa mielenosoituksista oli rauhallisia, ja poliisi noudatti toiminnassaan yleensä kohtuullisuutta. Viestimet, myös digitaaliset, toimivat vapaasti ja toivat kuuluviin erilaisia näkemyksiä. Tästä huolimatta vaikutti enenevässä määrin siltä, että niin painetut kuin sähköisetkin viestimet harjoittivat itsesensuuria erityisesti käsitellessään Manner-Kiinaa koskevia asioita. Asiasta kerrottiin Hongkongin journalistiliiton vuosikertomuksessa. Vuoden 2013 suuntausten perusteella Hongkongin sijoitus Toimittajat ilman rajoja -järjestön lehdistönvapausvertailussa putosi kolme sijaa sijalle 61. Syiksi mainittiin mm. itsesensuuri ja keskushallinnon yhteystoimiston vaikutuksen kasvu. ”Yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatteen toteutuminen sekä Hongkongin maine alueena, jossa liiketoimintaympäristö hyötyy vapaasta tiedonkulusta, riippuvat jatkossakin tiedonvälityksen vapaudesta. Tiedonvälityksen vapautta tukevat hallintojohtajan lausunnot olivat näin ollen erittäin tervetulleita. Hongkongin suhteet Manner-Kiinaan herättivät paljon julkista keskustelua ja mielenkiintoa viestimissä. Nopeasti kasvava talous ja ihmisten väliset yhteydet, mm. matkailu, aiheuttivat ajoittain sosiaalista levottomuutta Hongkongissa ja tuottivat viranomaisille toimintapoliittisia ongelmia. Näitä olivat esimerkiksi Manner-Kiinasta tulevien ihmisten lisääntynyt tarve asunnoille ja oppilaspaikoille perus- ja keskiasteen kouluissa (etenkin lähellä Hongkongin ja Manner-Kiinan välistä rajaa), työpaikat mannerkiinalaisille työnhakijoille, julkiseen liikenteeseen kohdistuvan paineen kasvu mannerkiinalaisten matkailijoiden määrän nopean lisääntymisen vuoksi (35 miljoonaa vuonna 2012, 41 miljoonaa vuonna 2013[2]) ja tiettyjen kulutustuotteiden, kuten äidinmaidonkorvikkeen, kasvava kysyntä, joka aiheutti ajoittain tuotteiden puutetta Hongkongissa. Hallitus otti käyttöön erilaisia toimenpiteitä Hongkongin asukkaiden etujen suojaamiseksi ja markkinoiden vakauttamiseksi nopeasti nousevia hintoja ja puutoksia vastaan. Toimenpiteet eivät kuitenkaan pysäyttäneet Manner-Kiinan vastaisten tunteidenilmausten määrän kasvua viestimissä (ja sosiaalisessa mediassa) eivätkä joidenkin radikaalien Manner-Kiinan vastaisten ryhmittymien syntymistä. Talouskehitys Hongkong on edelleen yksi maailman johtavista finanssialan ja kaupan keskuksista. Hongkongin neljä tärkeintä elinkeinoa (rahoituspalvelut, kauppa ja logistiikka, matkailu ja asiantuntija- ja tuottajapalvelut) ovat pitäneet yllä Hongkongin talouskasvua, antaneet kasvusysäyksen muilla aloilla ja luoneet työpaikkoja. Hongkong hyödyntää Kiinan voimakasta talouskasvua, ja sillä on tärkeä rooli kaupassa ja investoinneissa Manner-Kiinan suuntaan. Hongkong on voinut kukoistaa ydinarvojensa – oikeusvaltioperiaate, vapaa tiedonkulku, avoimuus ja korruptionvastaisuus – ansiosta. Vuosi 2013 oli Hongkongille taloudellisesti hyvä, ja se sijoittui edelleen korkealle monissa kansainvälisissä tutkimuksissa, joissa mitattiin talouden vapautta ja kilpailukykyä.[3] Taloudellisista saavutuksistaan huolimatta Hongkongilla on myös uusia kilpailuhaasteita, jotka johtuvat Kiinan talouden vapautumisesta ja muiden taloudellisten keskusten syntymisestä alueelle. Hongkongin talouden reaalikasvu oli vuonna 2013 vakaat 2,9 prosenttia. Kasvua piti yllä lähinnä kotimaan kysyntä, kun taas viennin tulos pysyi vaisuna maailmantalouden heikkojen olosuhteiden vuoksi. Työllisyys oli terveellä tasolla ja työttömyysaste pysytteli 3,3 prosentin vaiheilla lähes koko vuoden ajan. Kuluttajahinnat nousivat 4,3 prosenttia.[4] Hongkong oli keskushallinnon tuella edelleen maailman suurin renminbin (RMB) offshore-keskus. Siellä oli suurin Manner-Kiinan ulkopuolinen RMB-määräisten talletusten varanto, yli biljoona[5] renminbiä vuoden 2013 lopussa. Hongkong säilytti markkinoiden infrastruktuurin ja likviditeetin osalta kilpailuetunsa suhteessa muihin rahoituskeskuksiin, ja sillä oli hyvä valikoima RMB-määräisiä sijoitustuotteita. Heinäkuun 24. päivänä 2013 aloitettiin virallisesti CNH Hong Kong Interbank Offered Rate (CNH HIBOR) -koron laskeminen, jolla asetetaan viitekorko offshore-antolainaukselle ja helpotetaan uusien suojautumisvaihtoehtojen (hedging) kehittämistä. Rahastotuotteiden vastavuoroista tunnustamista Manner-Kiinan ja Hongkongin välillä pidetään seuraavana vaiheena Hongkongin vakiinnuttamisessa rahastonhoidon Aasian-keskuksena. Sääntelyviranomaiset Manner-Kiinassa ja Hongkongissa ovat laatineet järjestelmän tulevaa käyttöönottoa koskevia suunnitelmia. Järjestelmän myötä kansainväliset rahastonhoitajat voisivat myydä rahastotuotteita Manner-Kiinaan ja Manner-Kiinan rahastoja voitaisiin myydä Hongkongissa. Samaan aikaan Kiina kiihdytti renminbin kansainvälistämistä, joten Lontoosta, Pariisista, Frankfurtista, Singaporesta ja Taipeista voi nyt kaikista kehittyä RMB-määräisen liiketoiminnan offshore-keskuksia. Hongkong muodosti nopeasti liittoutumia muiden offshore-markkinoiden kanssa. Hongkongin ja Singaporen pörssit allekirjoittivat joulukuussa 2013 yhteistyösopimuksen RMB-määräisten sijoitustuotteiden kehittämisestä. Ulkoisen kilpailun odotetaan kuitenkin kiristyvän uusien markkinatoimijoiden myötä. Kiinan talousuudistukset tuottivat Hongkongille mahdollisuuksia ja haasteita. Pekingin suunnitelma perustaa Shanghaihin kokeiluluontoinen vapaakauppa-alue synnytti voimakkaita reaktioita Hongkongissa. Toimenpiteet, jotka mahdollistivat RMB:n laajemman vaihtokelpoisuuden ja vapaampien, markkinasuuntautuneiden korkotasojen testaamisen, aiheuttivat paljon spekulointia viestimissä ja liikemaailmassa. Jotkut pelkäävät, että näiden alojen vapauttaminen uhkaisi Hongkongin asemaa Aasian johtavana rahoituskeskuksena. Yrityssektori katsoi yksimielisesti, että Hongkongin oli terävöitettävä toimintaansa säilyttääkseen kilpailukykynsä. Hongkongin ja Manner-Kiinan taloudellisia siteitä vahvisti entisestään niiden vapaakauppasopimuksen kattamien palveluiden laajentaminen. Hongkong ja Manner-Kiina allekirjoittivat 29. elokuuta 2013 tiiviimpää taloudellista kumppanuutta koskevan järjestelyn (CEPA, Closer Economic Partnership Arrangement) kymmenennen lisäyksen. Molemmat osapuolet ovat todenneet julkisesti, että CEPAn puitteissa tehtävä vapauttaminen on laajempaa ja perusteellisempaa kuin Manner-Kiinan minkään muun kumppanin kanssa tekemässä vapaakauppasopimuksessa. CEPAan sisältyy kaikkiaan 403 vapauttamistoimea palvelukaupan alalla. Keskushallinto on luvannut saattaa Manner-Kiinan ja Hongkongin palvelukaupan vapauttamisen päätökseen CEPAn avulla vuoden 2015 loppupuolelle mennessä eli ennen 12. viisivuotissuunnitelman voimassaolon päättymistä. Guangdongin maakuntahallinto on esittänyt Guangdongin, Hongkongin ja Macaon vapaakauppa-alueen luomista tavoitteena vapauttaa palvelukauppa Guangdongin maakunnan ja Hongkongin välillä vuoden 2014 loppuun mennessä. Hongkongin ja Guangdongin hallitukset ovat investoineet yhdessä suuriin infrastruktuurihankkeisiin, joilla luodaan uusia liikenneyhteyksiä Hongkongin ja Helmijoen suiston välille. Guangzhou–Shenzhen–Hongkong -pikajunayhteyden ja Hongkong–Zhuhai–Macao-siltayhteyden rakentaminen alkoi vuonna 2010 ja etenee tasaisesti. Hongkong on vastauksena paikallisten yritysten pyyntöihin toiminut aiempaa aktiivisemmin alueellisissa ja monenvälisissä aloitteissa säilyttääkseen kilpailukykynsä kaupan/palvelujen alueellisena keskuksena. Hongkong suunnitteli alun perin liittymistä Kaakkois-Aasian maiden liiton (ASEAN) ja Kiinan vapaakauppa-alueeseen, mutta suostui lopulta ASEANin ehdotukseen kahdenvälisen sopimuksen neuvottelemisesta. Hongkong ilmoitti toukokuussa 2013 osallistuvansa neuvotteluihin palvelukauppasopimuksesta, jossa on mukana 23 Maailman kauppajärjestön jäsenvaltiota. CEPAn lisäksi Hongkong on allekirjoittanut vapaakauppasopimukset Uuden-Seelannin, Euroopan vapaakauppaliiton ja Chilen kanssa. Hongkongin sisäisissä asioissa hallituksen tärkein painopiste vuonna 2013 oli puuttuminen ylikuumenneisiin kiinteistömarkkinoihin. Kysynnän hillitsemiseksi otettiin käyttöön joukko toimenpiteitä, mukaan lukien kiinteistöliiketoimia koskevat huomattavat leimaverot ja asuntolainasääntöjen kiristäminen. Lisäksi hallitus lakkautti 14 vuotta vanhan hakemusten listausmenettelyn ja otti uudelleen vastatakseen hallituksen omistamien kohteiden myynnin vuotuisessa maanmyyntiohjelmassa, joka perustuu hallituksen aloitteesta laadittuun myyntijärjestelmään. Tämän seurauksena asuntojen hinnat vakiintuivat selvästi ja myynti laski 37,7 prosenttia[6] vuonna 2013. Korkojen ollessa äärimmäisen matalalla ja varallisuuskuplan siten uhatessa hallitus ilmaisi toistuvasti vakaan aikomuksensa pitää tiukat finanssipoliittiset toimenpiteet voimassa kiinteistöalan painostuksesta huolimatta. Hallintojohtaja Leung lupasi myös lisätä asuntotarjontaa pysäyttääkseen hintojen huiman nousun, joka oli siirtämässä omistusasumisen suuren yleisön ulottumattomiin ja siten lisäämässä sosiaalista tyytymättömyyttä. Hallitus ilmoitti uudesta tarjontaperusteisesta asuntostrategiasta, jonka tavoitteena oli luoda seuraavien kymmenen vuoden aikana 470 000 uutta asuntoa, joista 60 prosenttia olisi julkisin varoin rahoitettuja. Hallitus tehosti toimiaan kasvavien tulo- ja varallisuuserojen kaventamiseksi. Eräs merkittävä toimi oli Hongkongin virallisen köyhyysrajan julkaiseminen ensimmäistä kertaa syyskuussa 2013. Rajaksi oli määritetty puolet kotitalouksien mediaanikuukausitulosta. Vuoden 2012 tilanteen analyysi osoitti, että ennen asiaan puuttumista rajan alapuolella oli 541 000 kotitaloutta ja kaikkiaan 1 312 000 ihmistä ja köyhyysaste oli 19,6 prosenttia. Asiaan puuttumisen jälkeen köyhyysrajan alapuolella eli noin miljoona ihmistä ja köyhyysaste oli 15,2 prosenttia. Köyhyysrajan julkaiseminen on synnyttänyt odotuksia siitä, että hallitus toteuttaisi aiempaa tuloksellisempia toimia köyhyyden vähentämiseksi. Hallitus käynnisti lokakuussa 2013 Hongkongin väestöpolitiikkaa koskevan neljä kuukautta kestävän kuulemisen, jonka tarkoituksena oli saavuttaa yhteisymmärrys ja muotoilla kestäviä politiikkatoimia. Työvoiman määrä alkaa arvioiden mukaan vähetä vuonna 2018. Köyhyyden vähentäminen ja ikääntyvän väestön auttaminen ovat molemmat keskeisiä julkisen talouden haasteita pitkällä aikavälillä. Hallituksen on tulevina vuosina hallinnoitava monitahoista ja kiistanalaista poliittista toimintaohjelmaa, joka kattaa mm. seuraavat aiheet: tuottavuuden lisääminen, lahjakkaiden ihmisten houkutteleminen, työvoiman tuonti, uusien maahanmuuttajien kotouttaminen, sosiaalihuolto, vanhustenhoito, julkisen talouden kestävyys, sekä talouskasvun hallinnointi. Samalla on huolehdittava tasapainoisen ja sopusointuisen yhteiskunnan ylläpitämisestä. Hongkongin yrityssektori piti vahvasti esillä työvoimapulaa ja kehotti löyhentämään työvoiman tuontia koskevaa järjestelmää. Hongkongin keskuskauppakamarin mukaan täyttämättömiä työpaikkoja oli (heinäkuussa 2013) 110 000, mikä on lähellä vuoden 1989 ennätyslukua 122 000. Työvoimapulasta kärsivät säännönmukaisesti rakennus-, vähittäiskauppa-, ateriapalvelu- ja hoitoala. Ongelma saattaa aiheuttaa tulevaisuudessa palavia keskusteluja ammattiliittojen, lainsäätäjien ja yritysjohtajien välillä. Suotuisien työmarkkinaolosuhteiden vallitessa palkat nousivat huomattavasti vuonna 2013. Myös matalan osaamistason työntekijöiden palkkoja nostettiin yleisesti ottaen tiukkaan työmarkkinatilanteeseen nähden tuntuvasti. Lakisääteinen vähimmäispalkka nousi 28:sta Hongkongin dollarista 30:een toukokuussa 2013. Hallitus käynnisti vuonna 2013 kaksi tärkeää ympäristöpoliittista suunnitelmaa: ”Suunnitelma Hongkongin ilman puhdistamiseksi” ja ”Resurssien kestävä käyttö vuosina 2013–2022”. Lisäksi se korvasi ilmansaastetta mittaavan indeksinsä uudella terveyteen perustuvalla ilmanlaatuindeksillä, joka antaa reaaliaikaisten ilmansaastelukemien perusteella Hongkongin asukkaille tietoa lyhyen aikavälin terveysriskeistä. Koska tavoitteena on vähentää kiinteän jätteen määrää 40 prosenttia kymmenen vuoden kuluessa, resurssien käyttöä koskeva toimintasuunnitelma kattaa mm. mahdollisen jätemaksujärjestelmän, nykyisten kaatopaikkojen laajentamisen ja uuden jätteenpolttouunin rakentamisen sekä kannustamisen kierrätykseen ja jätteiden vähentämiseen lähteellä. Suuri yleisö on enenevässä määrin huolissaan ja kiinnostunut ympäristökysymyksistä. Näiden hallituksen suunnitelmien täytäntöönpano edellyttäisi vankkaa poliittista sitoutumista, suuren yleisön osallistumista ja tukea ja rajatylittävää yhteistyötä Helmijoen suistoalueella etenkin puhdasta ilmaa koskevissa aloitteissa. Euroopan unionin ja Hongkongin väliset suhteet ja yhteistyö Euroopan unionin ja Hongkongin kahdenväliset suhteet ja yhteistyö kehittyivät ja lujittuivat vuonna 2013 edelleen. Hongkong on alueellaan edelleen merkittävä toimija ja tärkeä kauppa- ja investointivirtojen kanava molempiin suuntiin EU:n ja Manner-Kiinan välillä. EU säilytti asemansa Hongkongin toiseksi suurimpana kauppakumppanina Manner-Kiinan[7] jälkeen. Kahdenvälinen tavarakauppa EU:n ja Hongkongin välillä kasvoi 3,9 prosentin vauhtia ja ylsi 46 miljardiin euroon vuonna 2013. Samalla EU:n kauppataseen ylijäämä kasvoi.[8] Suurin osa Hongkongissa toimivista ulkomaisista yrityksistä on lähtöisin EU:sta. Siellä toimi (kesäkuussa 2013) 452 alueellista pääkonttoria, 725 alueellista toimistoa ja 744 paikallistoimistoa eli kaikkiaan 1 921 EU:sta lähtöisin olevaa yritystä.[9] Niiden liiketoiminta Hongkongissa käsittää useita eri toimialoja, lähinnä rahoitus- ja yrityspalveluja, kauppaa, logistiikkaa, rakentamista ja vähittäiskauppaa. EU:n liikeyritykset ovat keskeisiä toimijoita Hongkongin pankki-, vakuutus- ja arvopaperialalla. Hongkongissa on yksi Aasian suurimmista eurooppalaisten yritysten keskittymistä, ja siellä asuu ja työskentelee runsaasti EU:n kansalaisia. EU:n ja Hongkongin investointisuhteet ovat vahvistuneet viime vuosina merkittävästi. EU:sta Hongkongiin suuntautuvat suorat ulkomaiset sijoitukset ovat nelinkertaistuneet 3,7 miljardista eurosta vuonna 2009 15 miljoonaan euroon vuonna 2012[10], mikä on osoitus EU:n yritysten jatkuvasta kiinnostuksesta Hongkongiin sijoituskeskuksena. Samana ajanjaksona Hongkongista EU:hun suuntautuvien suorien ulkomaisten sijoitusten määrän vuotuinen keskiarvo oli 5,3 miljardia euroa. EU:n ulkomaisten suorien sijoitusten summa Hongkongissa nousi 90 miljardista eurosta vuonna 2009 133 miljardiin euroon vuonna 2012. EU:ssa olevien Hongkongin sijoitusten määrä puolestaan lähes kaksinkertaistui samana ajanjaksona 27,5 miljardista eurosta 50 miljardiin euroon. EU:n yrityssektori pitää arvossa sitä, että Hongkong kunnioittaa oikeusvaltioperiaatetta. Se arvostaa myös Hongkongin korkeita avoimuusnormeja, tiedonsaannin ja -välityksen vapautta, etuuskohteluun perustuvaa pääsyä Manner-Kiinan markkinoille ja laadukkaiden palveluntarjoajien olemassaoloa. EU pitää näitä seikkoja olennaisen tärkeinä, jotta Hongkong voi jatkossakin kukoistaa ja säilyttää vahvuutensa alueellisena ja kansainvälisenä liiketoiminnan keskuksena. Hongkongissa pidettiin 14. marraskuuta 2013 seitsemäs Euroopan unionin ja Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen rakenteellisen vuoropuhelun kokous. Rakenteellinen vuoropuhelu on tehokas järjestely, jonka avulla EU ja Hongkong keskustelevat molempia osapuolia kiinnostavista aiheista ja määrittelevät tulevan yhteistyön aloja. Vuoden 2013 kokouksessa osapuolet päättivät lujittaa yhteistyötä ja yhteyksiä koulutuksen, innovoinnin, ympäristön ja kilpailuoikeuden aloilla. EU arvosti Hongkongin pyrkimyksiä saattaa rahoituspalvelusääntelynsä ajan tasalle ja sen aktiivista toimintaa rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen torjumiseksi. EU ilmaisi haluavansa aloittaa Hongkongin kanssa tekniset keskustelut verotietojen automaattisesta vaihtamisesta ottaen huomioon kansainvälisen kehityksen veroviranomaisten yhteistyön alalla. Se toivoi myös näkevänsä nopeaa edistymistä EU:n jäsenvaltioiden ja Hongkongin välisten lentoliikennesopimusten ajantasaistamisessa, jotta niiden kahdenväliset lentoliikennesopimukset olisivat EU:n nimeämislausekkeen mukaisia. EU ilmaisi myös haluavansa tiivistää sijoitusrahastojen sääntelyä koskevaa vuoropuhelua. Euroopan unionin toimielimistä tehtiin vuonna 2013 useita korkean tason vierailuja Hongkongin erityishallintoalueelle. Näistä merkittävin oli Euroopan komission puheenjohtajan José Manuel Barroson marraskuinen vierailu, jonka aikana hän tapasi Hongkongin hallintojohtajan ja lainsäädäntöneuvoston puhemiehen. Puheenjohtaja Barroso puhui Hongkongin ja Macaon EU-edustuston 20-vuotisjuhlassa, jossa hän korosti EU:n ja Hongkongin pitkäaikaisia suhteita ja EU:n korkeimmalla taholla antamaa sitoumusta jatkaa näiden suhteiden kehittämistä. Toinen korkean tason vierailu oli Euroopan pankkiviranomaisen puheenjohtajan Andrea Enrian vierailu maaliskuussa. Säännöllisillä korkeiden virkamiesten vierailuilla on varmistettu vuorovaikutus molempia osapuolia kiinnostavilla aloilla, kuten Euroopan unionin ulkosuhteissa, rahoituspalvelujen sääntelyssä, makrotaloudellisissa kysymyksissä, kauppa- ja investointikysymyksissä, tuote- ja elintarviketurvallisuudessa, ympäristökysymyksissä ja kilpailualan kysymyksissä. Hongkongissa kävi myös neljä Euroopan parlamentin valtuuskuntaa, jotka auttoivat parantamaan entisestään kahdenvälisiä suhteita ja yhteistyötä lainsäädäntöneuvoston kanssa. Eurooppalaisia yrityksiä edustaa Hongkongissa ensisijaisesti Hongkongin eurooppalainen kauppakamari, joka toteutti useita toimenpiteitä hallituksen kanssa käytävän vuoropuhelun helpottamiseksi ja paransi EU:n yritysten ja teollisuuden näkyvyyttä vuonna 2013. Osa kauppakamarin toiminnasta toteutettiin vuoden aikana yhdessä 1. syyskuuta 2012 käynnistetyn Hongkongin ja EU:n välisen akateemisen ohjelman kanssa. Ohjelmaa johtaa Hong Kong Baptist University, ja siinä ovat mukana Chinese University of Hong Kong, University of Hong Kong ja Lingnan University. Se edistää akateemista tutkimusta, toteuttaa toimia EU:n näkyvyyden parantamiseksi ja vahvistaa akateemista yhteistyötä EU:n korkea-asteen oppilaitosten kanssa. Suhteiden tiivistämiseksi entisestään EU:ta ja sen jäsenvaltioita edustavat valtuuskunnat ovat jatkaneet diplomaattisia toimia lisätäkseen EU:n tunnettuutta Hongkongissa sekä parantaakseen tietämystä EU:n politiikoista ja antaakseen niistä lisätietoja. Näihin kuuluvat muiden muassa kauppa- ja sääntelypolitiikka, energia-asiat ja ilmastonmuutos, rahoituspalvelujen sääntely, tulliasiat, sukupuolten tasa-arvo, kulttuurien välinen vuoropuhelu, akateemiset kysymykset ja EU:n rooli maailmassa. Tässä ovat olleet keskeisessä roolissa hedelmälliset tapaamiset EU:n edustustojen päälliköiden, Hongkongin hallituksen ja lainsäädäntöneuvoston korkea-arvoisten jäsenten ja muiden johtohahmojen kanssa. EU:n diplomaattiedustustot ovat tehneet yhteistyötä lisätäkseen ihmisten välisiä yhteyksiä ja edistääkseen korkeakoulujen vaihto-ohjelmia yhteisillä toimilla, joita ovat esimerkiksi EU:n koulutusmessut, EU:n filmifestivaali ja Model EU -aloite. EU jatkaa suhteidensa kehittämistä Hongkongin kanssa parantamalla taloudellisia, kaupallisia ja sijoittamiseen liittyviä yhteyksiä, lisäämällä yhteistyötä yrityssektorin ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa sekä edistämällä liikkuvuutta ja yhteyksiä Hongkongin kansalaisiin. Keskeisiä painopisteitä vuonna 2014 ovat mm. rahoituspalvelujen sääntely ja verotus, tulliasiat, immateriaalioikeuksien täytäntöönpano sekä koulutus-, tutkimus-, kauppa- ja investointisuhteiden kehittäminen edelleen. [1] Kuulemisasiakirja hallintojohtajan valitsemistavasta vuonna 2017 ja lainsäädäntöneuvoston muodostamisesta vuonna 2016 (Consultation Document on the Methods for Selecting the Chief Executive in 2017 and for Forming the Legislative Council in 2016). Asiakirja liittyy lainsäädäntöneuvoston muodostamiseen vuonna 2016, ei 2020. [2] Lähde: Hongkongin matkailulautakunta. [3] Maailmanpankkiryhmä sijoitti Doing Business 2014 -raportissaan Hongkongin Singaporen jälkeen toiselle sijalle maailman yritysystävällisimpien paikkojen luettelossa. UNCTADin vuonna 2013 julkaiseman, vuosittaisen maailman investointiraportin mukaan Hongkong oli vuonna 2012 maailman kolmanneksi suurin suorien ulkomaisten sijoitusten vastaanottaja (75 miljardia Yhdysvaltain dollaria) ja Aasian kolmanneksi suurin suorien ulkomaisten sijoitusten lähde (84 miljardia Yhdysvaltain dollaria). [4] Kaikki Hongkongin talouteen liittyvät indikaattorit ovat Hongkongin väestönlaskenta- ja tilastokeskuksen julkaisemia virallisia tilastotietoja. [5] Hongkongin rahaviranomaisen mukaan RMB-määräisten talletusten ja liikkeeseen laskettujen sijoitustodistusten yhteissumma oli 1 053 miljardia juania vuoden 2013 lopussa. Vuoden 2012 lopussa RMB-määräisten talletusten ja liikkeeseen laskettujen sijoitustodistusten yhteissumma oli 720 miljardia juania [6] Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen mukaan asunto-omaisuuden ostosopimusten määrä väheni 81 333:sta (vuonna 2012) 50 676:een (vuonna 2013). [7] Sijoitus perustuu Hongkongin väestönlaskenta- ja tilastokeskuksen julkaisemiin kauppatilastoihin. [8] Lähde: Eurostat: Comext-tietokanta. [9] Lähde: Hongkongin väestönlaskenta- ja tilastokeskus. [10] Suoria ulkomaisia sijoituksia koskevat tiedot on saatu Eurostatilta 16. joulukuuta 2013.