[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 14.3.2006

KOM(2006) 128 lopullinen

2000/0069 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 muuttamisesta (EU-OPS)

2000/0069 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 muuttamisesta (EU-OPS)

Taustaa

Ehdotus (asiakirja KOM(2000)[121] lopullinen – [2000]/[0069]COD) toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle: | [24. maaliskuuta 2000] |

Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: | [19. lokakuuta 2000] |

Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä: | [18. tammikuuta 2001] |

Muutettu ehdotus (asiakirja KOM(2002) [30] lopullinen – [2000]/[0069]COD) toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle: | [4. helmikuuta 2002] |

Euroopan parlamentti antoi toisen lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä: | [3. syyskuuta 2002] |

Tarkistettu muutettu ehdotus (asiakirja KOM(2004) [73] lopullinen – [2000]/[0069]COD) toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle: | [12. helmikuuta 2004] |

Neuvosto pääsi yhteisestä kannasta osittaiseen poliittiseen yhteisymmärrykseen (määräenemmistöllä) | [10. joulukuuta 2004] |

Yhteinen kanta vahvistettiin: | [9. maaliskuuta 2006] |

1. KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE

1.1. Neuvosto ja komissio sopivat vuonna 1989 toista ilmailualan vapauttamispakettia laatiessaan, että yhteisön lentoliikennepolitiikassa on käsiteltävä myös siviili-ilmailuun sovellettavan sääntelykehyksen yhdenmukaistamista, jotta voitaisiin pitää yllä korkeaa lentoturvallisuustasoa ja varmistaa hyvän kauppatavan mukainen kilpailu lentoyhtiöiden välillä . Tässä yhteydessä yhteisö antoi teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamista siviili-ilmailun alalla koskevan asetuksen (ETY) N:o 3922/91, jonka tavoitteena oli vahvistaa ilma-alusten suunnittelua, valmistusta, käyttöä ja huoltoa sekä näitä tehtäviä suorittavia henkilöitä ja laitoksia koskevat yhdenmukaiset säännöt sekä pitää nämä säännöt ajan tasalla.

1.2. Komissio antoi maaliskuussa 2000 neuvostolle asetuksen muuttamista koskevan ehdotuksen, jonka tavoitteena oli sisällyttää mainittuun asetukseen toimintasäännöt, joilla varmistettaisiin, että ilma-alukset toimivat riittävän turvallisissa olosuhteissa[1]. Nämä lentoyhtiöitä koskevat säännöt perustuivat Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöelimen (JAA:n)[2] jo laatimiin sääntöihin.

1.3. Koska tämä ensimmäinen asetuksen (ETY) N:o 3922/91 muuttamista koskeva ehdotus juuttui neuvostoon, komissio antoi helmikuussa 2004 muutetun ehdotuksen kyseisen asetuksen muuttamisesta . Muutetussa ehdotuksessa pyrittiin erityisesti ottamaan huomioon kommentit, joita neuvosto ja parlamentti olivat esittäneet käsitellessään komission alkuperäistä ehdotusta.

1.4. Komission uusi ehdotus sisälsi matkustamomiehistöä koskevat vähimmäisvaatimukset [3] . Ehdotuksen mukaan miehistön jäsenillä on nyt oltava lupakirjat kuten Yhdysvalloissakin ja kuten kyseinen henkilöstö ja osa ilmailualasta on vaatinut. Vähimmäisvaatimuksilla pyritään parantamaan ilmailun turvaamista kohottamalla henkilöstön tasoa. Niillä pyritään myös helpottamaan henkilöstön liikkuvuutta lentoliikennemarkkinoilla, jotka on vapautettu kokonaan.

1.5. Komission uusi ehdotus sisälsi myös ohjaamomiehistöä koskevat lentoaikarajoitukset , joita Euroopan parlamentti oli vaatinut kansallisten rajoitusten välisten erojen vuoksi. Ammattilentäjien liitot ja monet lentoyhtiöt ovat itse asiassa jo kauan suhtautuneet hyvin kriittisesti näihin eroihin, jotka haittaavat turvallisuutta ja tavanomaista kilpailua:

- Monissa lento-onnettomuustutkinnoissa on todettu, että miehistön väsymys oli yksi onnettomuuteen vaikuttaneista tekijöistä.

- Kansalliset lentoaikasäännökset ovat joissakin tapauksissa liian löyhiä ja antavat lentoyhtiöille mahdollisuuden vaatia henkilöstöltä liian pitkiä työaikoja, millä on kielteinen vaikutus turvallisuuteen ja lentoyhtiöihin, joiden on noudatettava tiukempia säännöksiä.

Komission ehdotukseen sisältyvät lentoaikasäännökset esitettiin vähimmäisvaatimuksina, joita jäsenvaltioilla on mahdollisuus tiukentaa. Niihin on myös jätetty niin paljon liikkumavaraa, että kansalliset erityisolot voidaan ottaa huomioon.

2. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

2.1. Yhteisessä kannassaan neuvosto toteaa, että parlamentin ehdottama tarkistus on hyväksytty pieniä mukautuksia lukuun ottamatta kokonaan. Komissio on samaa mieltä siitä, että neuvoston yhteisen kannan tekstillä ja siinä tehdyillä pienillä mukautuksilla saavutetaan parlamentin tarkistuksen päämäärä.

2.2. Hyväksyessään neuvoston yhteisen kannan komissio hyväksyy myös sen, että vaikka neuvosto on omaksunut komission ehdotuksen pääperiaatteet, se on joissakin kohdissa muuttanut ehdotuksen tekstiä. Näitä muutoksia neuvosto on perustellut teksin selkeyttämisellä, yksinkertaistamisella ja helppotajuistamisella.

2.3. Artiklojen sisältö:

- Neuvosto on tehnyt joitakin muutoksia 8 artiklan 4 kohdan joustavuussäännöksiin laajentamalla jäsenvaltioiden oikeutta antaa tai pitää voimassa säännöksiä, jotka liittyvät hyvin rajalliseen määrään OPS-säännöksiä (siviili-ilmailualan tekniset säännöt ja hallinnolliset menettelyt), kunnes tieteelliseen tietämykseen ja parhaisiin käytäntöihin pohjautuvat yhteisön säännöt on laadittu. Komissio hyväksyy tämän kompromissin erityisesti sillä perusteella, että keinot, joilla säännöksiä noudatetaan tällä alalla, voivat vaihdella heikentämättä kuitenkaan turvallisuuden tasoa. Lisäksi komissio on antanut uuden ehdotuksen[4], jossa muun muassa annetaan Euroopan lentoturvallisuusviraston (EASA) tehtäväksi kehittää täytäntöönpanosääntöjä kaikilla kyseisillä aloilla.

- Neuvosto katsoo 8 a artiklassa, että liitteen III luvun Q säännöksistä (lentoaikarajoitukset) ja tarvittaessa myös luvun O säännöksistä (matkustamomiehistö) on tehtävä tieteellinen ja lääketieteellinen arviointi kolmen vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta. Neuvoston yhteisen kannan mukaan tästä työstä vastaa Euroopan lentoturvallisuusvirasto, jonka tehtävänä on myös avustaa komissiota luvun Q teknisten säännösten muuttamista koskevien ehdotusten valmistelussa. Komissio hyväksyy nämä säännökset erityisesti sillä perusteella, että ne vastaavat komission rinnakkain tekemää aloitetta lentoturvallisuusviraston toimivallan laajentamisesta ( ks. edellä ).

- Neuvosto toteaa, että ottaen huomioon uusiin teknisiin sääntöihin mukautumiseen tarvittava aika jäsenvaltioiden olisi sovellettava liitettä III kahdeksantoista kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta (eikä kuuden kuukauden kuluttua, kuten komissio oli ehdottanut). Komissio hyväksyy tämän kompromissin.

- Neuvosto on myös tehnyt joitakin muutoksia liitteeseen III, jotta sen teksti olisi täysin yhdenmukainen JAR-OPS 1 -vaatimusten kahdeksannen muutoksen kanssa. Siten se on pyrkinyt selventämään ja tarkentamaan komission ehdottamaa tekstiä. Komissio hyväksyy nämäkin muutokset.

2.4. Komissio yhtyy neuvoston yhteisessä kannassa esitettyyn näkemykseen, jonka mukaan liitteen III tekstiä voitaisiin jo parantaa muutamissa kohdissa ottaen huomioon tekniikan edistyminen ja muuttuneet olosuhteet ilmailualalla ja se pitkähkö aika, joka tarvittiin teksin viimeistelyyn toimielinten välisissä neuvotteluissa. Tämän laajan tekstin pitkäaikainen käsittely on kuitenkin edennyt siihen vaiheeseen, että teksti voidaan viimeistellä nykyisessä muodossaan.

2.5. Tässä yhteydessä komissio toteaa jälleen kerran sitoutuneensa siihen, että sen yksiköt aloittavat mahdollisimman pian asetuksen voimaantulon jälkeen tekstin parantamisen ja päivittämisen komiteamenettelyllä. Tällöin komissio harkitsee huolellisesti eräiden jäsenvaltioiden jo esittämiä muutosehdotuksia.

Päätelmät

Komissio katsoo, että 9 maaliskuuta 2006 vahvistettu yhteinen kanta on suureksi osaksi Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä antaman lausunnon mukainen. Komissio on myös tietoinen siitä, että neuvoston tekstiin sisältyvä hienosäädetty, tasapainoinen kompromissi saavutettiin vasta hyvin pitkien keskustelujen jälkeen. Sen vuoksi komissio hyväksyy yhteisen kannan.

KOMISSION JULKILAUSUMA

Komissio antoi yhteisen kannan vahvistamisen yhteydessä neuvoston kanssa yhteisen lausuman (ks. liite).

LIITE

Komission ja neuvoston lausuma 8 a artiklasta

Komissio on antanut Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1592/2002 muuttamisesta. Ehdotuksen tarkoituksena on laajentaa mainitun asetuksen soveltamisalaa, jotta se käsittäisi myös lentotoiminnan ja miehistön lupakirjojen myöntämisen. Jos ehdotuksesta tehdään päätös, lentoturvallisuusvirasto voi suorittaa 8 a artiklassa tarkoitetun arvioinnin. Neuvosto sitoutuu käsittelemään ehdotuksen ensisijaisena asiana.

[1] Toimintasäännöt koskevat lentotoiminnan harjoittajien hyväksymistä, ilma-alusten käyttöä ja huoltoa sekä miehistön koulutusta.

[2] Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöelin on 37 Euroopan maan kansallisten viranomaisten muodostama järjestö, jonka jäseninä ovat EU:n kaikki 25 jäsenvaltiota. Järjestö on perustettu yhdenmukaistamaan ilmailun turvallisuutta koskevia vaatimuksia.

[3] Jäsenvaltiot voivat täydentää näitä vähimmäisvaatimuksia ja asettaa vielä tiukempia vaatimuksia. Matkustamomiehistölle asetetut vähimmäisvaatimukset koskevat ikää, fyysistä kuntoa ja ammattikoulutusta. Vähimmäisvaatimuksessa voidaan vahvistaa esimerkiksi vähimmäisikä tai koulutuksen vähimmäissisältö. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa tiukempiakin sääntöjä (joissa vaaditaan enemmän koulutusta tai nostetaan ikärajaa). Vähimmäisvaatimuksessa voidaan myös vahvistaa miehistön vähimmäislepoaika (jota jäsenvaltioilla on mahdollisuus pidentää muttei lyhentää) tai enimmäislentoaika. Jos kansallisissa säännöissä sallitaan pitempi enimmäislentoaika kuin asiaa koskevassa vähimmäisvaatimuksessa, ne eivät ole kyseisen vaatimuksen mukaisia. Jos enimmäislentoaika on lyhyempi, säännöt täyttävät vaatimuksen.

[4] Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1592/2002 muuttamisesta (asiakirja KOM(2005) [579] lopullinen – [2005]/[0228]COD).