Neuvottelumuistio

1.Yhdysvaltojen, Euroopan unionin (EU), Islannin ja Norjan valtuuskunnat pääsivät 8. maaliskuuta 2019 yhteisymmärrykseen ad referendum -sopimustekstistä, joka koskee aikarajoituksia ilma-alusten vuokraamisessa miehistöineen, jäljempänä ’sopimus’ (lisäyksessä A), ja jonka ne aikovat toimittaa viranomaisilleen hyväksyttäväksi. Valtuuskuntien jäsenten luettelo on lisäyksessä B.

2.Yhdysvaltojen valtuuskunta ja EU:n valtuuskunta olivat sitä mieltä, että Amerikan yhdysvaltojen sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä 25 ja 30 päivänä huhtikuuta 2007 allekirjoitetun lentoliikennesopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen lentoliikennesopimuksen muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla pöytäkirjalla, jäljempänä ’Yhdysvaltojen ja EU:n välinen lentoliikennesopimus’, laatijoiden tarkoituksena oli edistää joustavuutta 10 artiklan 9 kohdan mukaisissa lentoyhtiöiden välisissä liikennöintijärjestelyissä. Yhdysvaltojen valtuuskunta, EU:n valtuuskunta, Islannin valtuuskunta ja Norjan valtuuskunta esittivät myös näkemyksen, jonka mukaan Yhdysvaltojen ja EU:n välisen lentoliikennesopimuksen määräysten Islantiin ja Norjaan soveltamisesta Yhdysvaltojen, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Islannin ja Norjan kuningaskunnan välillä tehdyn lentoliikennesopimuksen, jäljempänä ’neljänkeskinen lentoliikennesopimus’, laatijoiden tarkoituksen oli edistää vastaavanlaista joustavuutta.

3.Yhdysvaltojen valtuuskunta totesi olevansa huolissaan siitä, että asetuksen (EY) N:o 1008/2008 soveltaminen haittaa Yhdysvaltojen lentoyhtiöiden Yhdysvaltojen ja EU:n välisen lentoliikennesopimuksen, myös niin kuin sitä sovelletaan neljänkeskisellä lentoliikennesopimuksella, mukaisten kaupallisten oikeuksien käyttämistä ja että se on vuodesta 2014 lähtien työskennellyt sekakomitean välityksellä varmistaakseen, että lentoyhtiöt, jotka haluavat hyötyä 10 artiklan 9 kohdan mukaisista kaupallisista vuokrausmarkkinoista, voivat tehdä niin. Yhdysvaltojen valtuuskunta muistutti Yhdysvaltojen liikenneministeriön (DOT) toteuttamista merkittävistä toimista, joiden tarkoituksena on luoda uusia markkinamahdollisuuksia ilma-alusten vuokraamiselle miehistöineen ja joiden tuloksena Yhdysvaltojen virallisessa lehdessä (Federal Register, Volume 73, Number 41) julkaistiin helmikuussa 2008 tarkistettu ohjeistus. Yhdysvaltojen valtuuskunta totesi lisäksi, ettei sen päätös osallistua neuvotteluihin ja sopimuksen laatimiseen sekä toimittaa sopimuksen teksti hyväksyttäväksi vaikuta sen kantaan edellä mainitusta asetuksesta.

4.EU:n valtuuskunta, Islannin valtuuskunta ja Norjan valtuuskunta puolestaan totesivat, etteivät ne jaa Yhdysvaltojen valtuuskunnan huolta asetuksen (EY) N:o 1008/2008 soveltamisesta, ja niiden mukaan se, että Yhdysvallat asettaa aikarajoituksia sopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määritettyjen eurooppalaisten lentoyhtiöiden väliselle ilma-alusten miehistöineen vuokraamiselle vaikeuttaa eurooppalaisten lentoyhtiöiden Yhdysvaltojen ja EU:n välisen lentoliikennesopimuksen, myös niin kuin sitä sovelletaan neljänkeskisellä lentoliikennesopimuksella, mukaisten kaupallisten oikeuksien käyttämistä. Nämä valtuuskunnat totesivat lisäksi, ettei niiden päätös osallistua neuvotteluihin ja sopimuksen laatimiseen sekä toimittaa sopimuksen teksti hyväksyttäväksi vaikuta niiden kantaan edellä mainitusta asetuksesta ja Yhdysvaltojen käytännöstä.



5.Erityisesti sopimuspuolten kattava lentoliikennesuhde huomioon ottaen EU:n valtuuskunta, Norjan valtuuskunta ja Islannin valtuuskunta painottivat kantanaan, ettei tämä sopimus muodosta ennakkotapausta EU:n, Islannin tai Norjan eikä minkään muun maan välisen vastaavan sopimuksen neuvottelemiselle.

6.Vastauksena Yhdysvaltojen valtuuskunnan kysymykseen asetuksen (EY) N:o 1008/2008 ja tämän sopimuksen soveltamisesta Islannissa ja Norjassa Islannin valtuuskunta ja Norjan valtuuskunta vahvistivat, että Islanti ja Norja soveltavat asetusta (EY) N:o 1008/2008 niin, että se on sisällytetty Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen, jäljempänä ’ETA-sopimus’. Islannin valtuuskunta ja Norjan valtuuskunta totesivat myös, että sopimus muodostaa kansainvälisen julkisoikeuden nojalla sitovan sopimuksen, joka sitoo Islantia ja Norjaa.

7.EU:n valtuuskunta totesi, että EU:n lainsäädännön ja erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 216 artiklan 2 kohdan mukaan sopimus, joka on osa EU:n lainsäädäntöä, sitoo jäsenvaltioita, vaikka ne eivät ole sopimuspuolia kansainvälisen oikeuden nojalla, ja näin ollen jäsenvaltioita estetään EU:n lainsäädännön nojalla toimimasta tämän sopimuksen vastaisesti, eli esimerkiksi asettamalla ilma-alusten miehistöineen vuokraamiselle aikarajoituksia, jotka ovat ristiriidassa sopimuksen kanssa.

8.EU:n valtuuskunta totesi lisäksi, että EU:lla, eikä jäsenvaltioilla, on SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti yksinomainen toimivalta tehdä sopimus.



9.Tässä yhteydessä EU:n valtuuskunta totesi, että jos jäsenvaltio toimisi tämän sopimuksen vastaisesti, esimerkiksi asettamalla ilma-alusten miehistöineen vuokraamiselle aikarajoituksia, jotka eivät ole sopimuksen mukaisia, jäsenvaltio ei tällöin täyttäisi EU:n lainsäädännön mukaista velvoitetta, koska sopimus on osa EU:n lainsäädäntöä, ja EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta SEUT-sopimuksen mukaan vastaavana EU:n toimielimenä Euroopan komissio voi SEUT-sopimuksen 258 artiklan mukaan nostaa kanteen jäsenvaltiota vastaan Euroopan unionin tuomioistuimessa. Lisäksi se totesi, että EU olisi sopimuksen perusteella vastuussa siitä, jos jäsenvaltio toimisi tämän sopimuksen vastaisesti, ja jäsenvaltioon sovellettaisiin 3 ja 5 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä.

10.Tässä yhteydessä EU:n valtuuskunta vahvisti myös vastauksena Yhdysvaltojen valtuuskunnan kysymykseen, ettei Euroopan komissiolla ole EU:n lainsäädännön ja erityisesti ETA-sopimuksen nojalla toimivaltaa sen varmistamiseen, että Islanti ja Norja soveltavat sopimusta. Jos Islanti tai Norja mahdollisesti rikkoo sopimusta, siihen sovellettaisiin 3 ja 5 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä. Islannin valtuuskunta ja Norjan valtuuskunta vahvistivat nämä lausunnot.