FI Euroopan unionin virallinen lehti C 239/13

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden rekisteröimisestä aidoiksi perinteisiksi tuotteiksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 509/2006 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2012/C 239/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 509/2006 (1) 9 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

AITOA PERINTEISTÄ TUOTETTA KOSKEVA REKISTERÖINTIHAKEMUS

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 509/2006

”MOULES DE BOUCHOT”

EY-N:o: FR-TSG-0007-0048-28.12.2006

1. Hakijaryhmän nimi ja osoite:

Nimi: Groupement des mytiliculteurs sur bouchots (GMB) Osoite: 122 rue de Javel 75015 Paris FRANCE P. +33 112974844 F. — Sähköposti: gmb@cnc-france.com

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Ranska

3. Eritelmä:

3.1 Rekisteröitävä nimi:

”Moules de bouchot”

Nimen ”Moules de bouchot” rekisteröintiä haetaan ainoastaan ranskan kielellä.

Tuotteita kaupan pidettäessä on mahdollista lisätä muille Euroopan unionin virallisille kielille käännettävä maininta, jonka mukana tuote on ”saatu ranskalaista perinnettä noudattaen”.

3.2 Nimi on:

 itsessään erityinen ☒ maataloustuotteen tai elintarvikkeen erityisluonnetta ilmaiseva.

Paaluriveissä (bouchot) tapahtuvassa viljelyssä simpukat viljellään paaluissa, jotka on pystytetty riveihin pystysuoraan sellaisille alueille, jotka tulevat laskuveden aikaan kokonaan tai osittain esiin.

3.3 Asetuksen (EY) N:o 509/2006 13 artiklan 2 kohdan mukainen nimen varaaminen:

☒ Rekisteröintiin liittyy nimen varaaminen  Rekisteröintiin ei liity nimen varaamista.

3.4 Tuotelaji:

Luokka 1.7. Tuoreet kalat, nilviäiset ja äyriäiset sekä niistä valmistetut tuotteet

3.5 Sen maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus, johon 3.1 kohdan mukaista nimeä sovelletaan:

Tätä eritelmää sovelletaan ainoastaan moules de bouchot -simpukoihin eli simpukoihin, joita viljellään paaluissa pakovesivyöhykkeillä. Toukat pyydystetään luonnonympäristöstä. Muut pyynti- ja viljelymenetelmät eivät ole sallittuja.

Aito perinteinen tuote -maininnan ”Moules de bouchot” saaneet simpukat ovat tuoreita, kokonaisia ja eläviä.

Moules de bouchot -simpukoita viljellään kahta lajia: Mytilus edulis ja Mytilus galloprovincialis (tai niiden hybridit).

Nämä lajit on valittu, koska ne

— menestyvät pakovesivyöhykkeellä vallitsevissa viljelyolosuhteissa, jotka määritellään tässä eritelmässä,

— soveltuvat hyvin menetelmiin ja viljelyn kestoon, joilla varmistetaan tuotteiden erityisluonne ja tasalaatuisuus.

Moules de bouchot -simpukoiden anatomiset ja aistinvaraiset ominaisuudet liittyvät sekä lajiominaisuuksiin että erityiseen tuotantotapaan.

3.5.1 Anatomiset ominaisuudet

Simpukan kuori muodostuu kahdesta sileästä ja säännöllisen muotoisesta kuorenpuolikkaasta, joiden väri vaihtelee tummanruskeasta savensiniseen ja joissa on samankeskisiä kasvurenkaita. Kuorellisen simpukan on oltava vähintään 12 millimetrin paksuinen.

Simpukoilla on kaksi erityislaatuista elintä: liikkumisen mahdollistava jalka ja byssus-rauhanen, joka erittää rihmoja alustaan tarttumista varten.

Kun paaluviljelyä harjoitetaan pakovesivyöhykkeillä ja paalut paljastuvat usein vedestä,

— simpukoiden lähentäjälihakset kasvavat vahvoiksi, sillä simpukoiden on pidettävä kuori suljettuna ollessaan poissa vedestä,

— kuori on korjuuvaiheessa kestävämpi ja kovempi, sillä se kasvaa lujaksi ulkoilman ja auringon vaikutuksesta.

Paaluviljeltyjen simpukoiden kuoren täyttymisaste on suuri, ja simpukkaerät ovat tämän kriteerin osalta hyvin tasalaatuisia. Täyttymisaste mitataan Lawrence–Scott-indeksillä, joka on moules de bouchot -simpukoilla vähintään 100.

Moules de bouchot -simpukoissa ei ole vierasesineitä (rapuja, hiekanjyviä) ja niiden kuori on puhdas (ei levää, mutaa eikä hiekkaa), sillä paaluun kiinnitettävän köyden tai nuoria simpukoita sisältävän putkiverkon alareunan on oltava vähintään 30 senttimetrin korkeudella maanpinnasta.

3.5.2 Aistinvaraiset ominaisuudet

Kypsän simpukanlihan väri vaihtelee kermaisesta oranssinkeltaiseen; väriaste riippuu simpukoiden ravinnosta (planktonin karoteeni- ja a-vitamiinipitoisuus) ja fysiologisesta kehitysvaiheesta (lisääntymisvaihe). Moules de bouchot -simpukoiden liha on täyteläistä, pehmeää ja ei-jauhoista, koska viljelymenetelmän ansiosta simpukka kestää hyvin vedestä poissa oloa (kun tuote pakataan, kuljetetaan, varastoidaan ja myydään).

Koska tässä viljelymenetelmässä simpukka ei ole kosketuksissa maahan, siihen ei kehity epämiellyttäviä, esimerkiksi mutaa muistuttavia makuja ja hajuja.

Yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten eräitä näistä kriteereistä arvioidaan myyntivalmiissa simpukkaerissä, esitetään tuotantomenetelmää koskevassa kohdassa 3.6.

3.6 Sen maataloustuotteen tai elintarvikkeen tuotantomenetelmän kuvaus, johon 3.1 kohdan mukaista nimeä sovelletaan:

Moules de bouchot -simpukoiden tuotantovaiheet ovat seuraavat:

3.6.1 Paalujen pystytys

Simpukoita viljellään pakovesialueen viljelyvyöhykkeellä sijaitsevilla lohkoilla tai lohkon osilla. Lohko on vuorovesien ylä- ja alarajojen välissä sijaitseva, aaltojen huuhtoma rantavyöhyke, jonka leveys riippuu maanpinnan kaltevuudesta voimakkaan nousuveden aikana.

Paalurivistöt pystytetään ryhmittäin pakovesialueen yläreunasta kohti merenselkää. Alkupäässä sijaitsevat paaluryhmät toimivat varastointipaikkana, johon simpukat siirretään kun ne ovat kasvaneet elintarvikekokoon.

Jokaisella lohkolla on pystypaalurivejä, jotka sijaitsevat vaakasuorissa riveissä kohtisuorassa rantaviivaan nähden. Niiden sijoittelu ja enimmäistiheys ovat

— 350 paalua 100 metrillä, kun rivejä on kolme

— 250 paalua 100 metrillä, kun rivejä on kaksi

— 200 paalua 100 metrillä, kun rivejä on yksi.

3.6.2 Simpukantoukkien kiinnittyminen keruuköysiin ja siirto

Simpukoiden kehitysasteet ovat

— larve eli toukka: Toukka pystyy pienuutensa ansiosta vielä liikkumaan. Toukat pyydystetään keruuköyteen (hamppua ja/tai kookosta), josta ne voivat vielä irtautua joko jalallaan ryömien tai vedessä kelluen.

— naissain: Tällä nimityksellä kutsutaan tiukasti köyteen kiinnittynyttä simpukkaa ennen kuin se istutetaan paaluun.

— nouvellain: Tällä nimityksellä kutsutaan naissain-simpukoita, jotka on kerätty harventamalla ja jotka pannaan putkiverkkoihin, jotka vuorostaan kiedotaan paalujen ympärille (tätä vaihetta kutsutaan nimellä boudinage).

— jeune moule eli nuori simpukka. Tällä nimityksellä kutsutaan simpukkaa, kun naissain tai nouvellain on lopullisesti istutettu paaluun.

3.6.2.1 Simpukantoukkien kiinnittyminen keruuköysiin

Tämä on moules de bouchot -simpukoiden viljelyssä esivaihe, jossa simpukantoukat pyritään saamaan kiinnittymään luonnonkuituisiin, biohajoaviin keruuköysiin.

Kiinnittymisvaihe toteutetaan merenrannikolla tietyillä ilmoitetuilla ja hyväksytyillä alueilla, jotka on merkitty merirekisteriin tunnistuskoodilla, jonka avulla asianomaisen maan toimivaltaiset viranomaiset voivat varmistaa niiden tarkan sijainnin. Vaihe tapahtuu alueilla, joilla esiintyy luontaisesti paljon merivirtojen tuomia simpukantoukkia.

Toukat voidaan myös kiinnittää suoraan paaluihin.

3.6.2.2 Keruuköysiin kiinnittyneiden simpukantoukkien siirto

Monen viljelypaikan läheisyydessä ei ole toukkien pyydystysalueita, vaan köydet on kuljetettava pyydystyspaikasta eri viljelyvyöhykkeille.

Kun toukka on kiinnittynyt lujasti köysiin, siitä kehittyy naissain, jonka annetaan kasvaa köysissä viljelyvyöhykkeen sisäpuolella sijaitsevissa telineissä tai suoraan paalussa.

3.6.3 Moules des bouchot -simpukoiden viljely ja keruu

3.6.3.1 Istutus

Istutus tarkoittaa köysien, joihin naissain-vaiheen simpukat ovat tarttuneet, kietomista paalujen ympärille ja kiinnittämistä.

Istutus voidaan tehdä myös kietomalla paalujen ympärille nouvellain-vaiheen simpukoilla täytettyjä putkiverkkoja (boudins).

Nouvellain kehittyy paikan päällä kasvatetusta naissain-vaiheen simpukasta, joka on kerätty harventamalla muita samana tuotantovuonna istutettuja paaluja.

Jos köysissä ei poikkeuksellisesti ole riittävästi toukkia, putkiverkkoihin pantavia nouvellain-simpukoita voidaan asianomaisen maan toimivaltaisten viranomaisten luvalla pyytää luonnonesiintymistä, joiden terveyttä valvotaan tuotantopaikkoihin sovellettavan asianomaisen maan sääntelyn mukaisesti.

Hautomoista tai kasvattamoista peräisin olevat tuotteet eivät ole koskaan sallittuja.

Simpukoita viljellään paaluissa pakovesialueilla sijaitsevilla lohkoilla tai lohkojen osissa. Moules de bouchot -simpukoiden viljely tapahtuu enintään kuuden metrin korkuisissa pystysuorissa paaluissa, jotka ovat tukevasti pystyssä silloin kun naissain-simpukat kiinnitetään niihin. Istutettuja simpukoita voi olla paalussa enintään 3,5 metrin matkalla.

Paaluun kiinnitettävän köyden tai boudin-putkiverkon alareunan on oltava vähintään 30 senttimetrin korkeudella maanpinnasta.

3.6.3.2 Viljely

Paaluihin istutuksen ja markkinoille saattamista edeltävien toimien välillä kuluu 6–24 kuukautta.

Paaluviljelyssä on tärkeää optimoida simpukoiden lukumäärä. Simpukat kasvavat nopeammin ulkoreunalla kuin paalun lähellä. Simpukoita voidaan siirtää kasvukaudella uusiin paaluihin: pintakerroksen simpukat poimitaan ja pannaan putkiverkkoon, joka vuorostaan kiinnitetään uuteen paaluun. Tätä vaihetta kutsutaan nimellä boudinage.

Simpukoita voidaan siis niiden viljelyaikana siirtää useita kertoja uusiin paaluihin.

Tällaiset boudin-putkiverkot kiinnitetään yleensä ylempänä pakovesialueella sijaitseviin paaluihin.

3.6.3.3 Keruu

Simpukat kerätään kohdassa 3.6.3.2 kuvatun viljelyvaiheen lopussa. Paaluista irrotetaan simpukkarykelmät joko käsin tai mekaanisesti.

Paalujen juurelle pudonneita simpukoita ei saa kerätä.

3.6.4 Puhdistus ja varastointi

Keruun jälkeen simpukat puhdistetaan, varastoidaan ja lopuksi pakataan.

3.6.4.1 Puhdistus

Simpukat puhdistetaan tarvittaessa, jotta ne olisivat elintarvikkeeksi soveltuvia sen maan lainsäädännön mukaisesti, jossa tuotetta tuotetaan ja pidetään kaupan.

Puhdistus tapahtuu keruun jälkeen

— joko pitämällä simpukoita meressä säilytyshäkkeihin suljettuina niillä pakovesialueilla, joilla ne on viljelty, sijaitsevilla lohkoilla tai lohkon osissa, tai

— pitämällä niitä säilytyshäkkeihin suljettuina puhdistuslaitoksissa tai lähettämöissä sijaitsevissa altaissa, joihin johdetaan merivettä.

Jos simpukoita pidetään vuoronperään sekä meressä että altaissa, enimmäispitoaika on yhteensä 15 päivää.

3.6.4.2 Varastointi

Jos viljelijä lähettää itse simpukat, ne voidaan varastoida hänen tiloissaan, tai hyväksytyssä lähettämössä (tai pakkaamossa). Varastointi on tuotteiden pakkaamista edeltävä vaihe, jolloin simpukat tarvittaessa varastoidaan puhdistusvaiheen jälkeen vedenalaisiin altaisiin tai rannalla sijaitseviin altaisiin, joihin johdetaan merivettä.

Varastointi voi kestää enintään 15 päivää siitä, kun simpukat otetaan vedestä viljelyvyöhykkeellä, siihen kun ne pakataan. Simpukoita voi pitää rannalla olevissa altaissa, joihin johdetaan merivettä, enintään 8 päivän ajan.

3.6.5 Pakkaaminen (tai lähettäminen)

Sen jälkeen kun simpukoiden on mahdollisesti annettu puhdistua meressä tai altaissa, ne irrotetaan rykelmistä, pestään ja lajitellaan lähettämöissä.

Simpukoiden kokoluokitteluissa käytettävien ristikoiden välitankojen on oltava vähintään 12 millimetrin etäisyydellä toisistaan.

Jotta simpukoita voidaan kutsua aidoksi perinteiseksi tuotteeksi ”Moules de bouchot”, pakatuissa erissä simpukoiden paksuuden on oltava vähintään 12 millimetriä, ja enintään 5 prosenttia simpukoista voi olla alle 12 millimetrin paksuisia.

Kuoren täyttymisaste lasketaan Lawrence–Scott-indeksillä seuraavasti:

I.C. = simpukanlihan kuivapaino x 1 000/(kokonaispaino – kuorien paino)

Voidaan myös käyttää yksinkertaistettua indeksiä, joka mitataan seuraavasti:

I.S. = simpukanlihan paino kypsennettynä/kokonaispaino ennen kypsennystä

APT-merkintää varten valittujen simpukoiden Lawrence–Scott-indeksin on oltava ≥ 100.

Pakkaamisvalmiiden simpukoiden täyttymisastetta voidaan tietyn korjuuerän osalta muuttaa asianomaisen maan toimivaltaisten viranomaisten päätöksellä asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä, jos olosuhteet ovat poikkeukselliset (eli luonnolliset ravinnonsaantiolosuhteet ovat epäsuotuisat). Arvot eivät kuitenkaan koskaan voi olla yli 10 prosenttia vähimmäisarvoa 100 pienemmät.

Simpukoiden on myös oltava

— puhtaita ulkonäöltään,

— eläviä.

Moules de bouchot -simpukat lähetetään ja pidetään kaupan enintään 15 kg:n pakkauksissa. Ne voidaan pakata 2–15 kg:n säkkeihin tai 0,5–7 kg:n rasioihin.

3.6.6 Myynti kuluttajille

”Moules de bouchot” -nimityksellä varustettujen simpukoiden merkintöjä koskevien sääntöjen mukaan jokaisessa yksittäisessä pakkauksessa on oltava

— aidon perinteisen tuotteen ”Moules de bouchot” nimi kirjoitettuna, — pakkausmerkinnän suurimmin kirjaimin, — sekä korkeudeltaan että leveydeltään samanlaisin kirjaimin, — samanvärisin kirjaimin, — yhtenä kokonaisuutena.

— Merkintä ”aito perinteinen tuote” ja APT-tunnus välittömästi ennen aidon perinteisen tuotteen nimeä tai välittömästi sen jälkeen, ilman välimerkintöjä.

— Kaikki muut merkinnät (esim. yleissääntelyn mukaisesti pakolliset merkinnät) on erotettava selvästi APT:n nimestä.

3.7 Maataloustuotteen tai elintarvikkeen erityisluonne:

Moules de bouchot -simpukoiden erityisluonne johtuu seuraavista ominaisuuksista, jotka syntyvät tuotteen erityisluonteen ja tasalaatuisuuden takaavien viljelyolosuhteiden ja -menetelmien sekä viljelyn keston ansiosta:

Kova kuori

Koska simpukoita viljellään vyöhykkeellä, jolta meri pakenee säännöllisesti, niiden kuori kasvaa lujaksi ulkoilman ja auringon vaikutuksesta. Sen vuoksi moules de bouchot -simpukoiden kuori on hyvin kova.

Vahva lähentäjälihas ja täyteläinen, pehmeä ja ei-jauhoinen rakenne

Koska simpukoita viljellään vyöhykkeellä, jolta meri pakenee säännöllisesti, simpukoiden lähentäjälihakset kasvavat vahvoiksi, sillä simpukoiden on pidettävä kuori suljettuna ollessaan poissa vedestä. Simpukanliha on täyteläistä, pehmeää ja ei-jauhoista, koska kuori pysyy hyvin kiinni pakkauksen, kuljetuksen, varastoinnin ja myynnin aikana.

Kypsän simpukanlihan kermaisesta oranssinkeltaiseen vaihteleva väri

Viljellyillä simpukoilla on riittävästi tilaa luonnonympäristössä, jossa on paljon planktonia ravinnoksi. Sen vuoksi simpukoiden tumman tai vaalean kermanvärisestä oranssinkeltaiseen vaihteleva liha on värikylläinen. Enintään 10 prosentissa simpukoista väri on muunlainen.

Puhtaus, simpukat vailla mudan hajua ja vierasesineitä

Moules de bouchot -simpukoiden kuori on puhdas eikä niissä ei ole vierasesineitä (rapuja, hiekanjyviä) eikä mudan hajua tai makua, sillä paaluun kiinnitettävän köyden tai nuoria simpukoita sisältävän putkiverkon alareunan on oltava vähintään 30 senttimetrin korkeudella maanpinnasta. Simpukka ei siis ole kosketuksissa maahan.

Kuoren tasainen täyttymisaste, indeksi vähintään 100

Pakovesialueen vesimassa huuhtelee tasapuolisesti kaikkia simpukoita, koska paalut on pystytetty pakovesialueelle tasaisesti ja harvaan ja simpukat jakautuvat paalussa tasaisesti.

Näin simpukat hyötyvät vesimassojen eri syvyyksissä liikkuvista ravinteista ja kuoret täyttyvät tasaisesti (Lawrence–Scott-indeksi vähintään 100).

3.8 Maataloustuotteen tai elintarvikkeen perinteinen luonne:

Moules de bouchot -simpukoiden perinteinen luonne liittyy seuraaviin ominaisuuksiin:

— viljely tapahtuu aina puissa pystypaaluissa, jotka on pystytetty riveihin,

— simpukat käyttävät ainoastaan meressä esiintyviä ravinteita.

Viljely vaatii kaikkien simpukoiden tasaisen kasvun varmistamiseksi tuotteen tarkkaa seurantaa ja nouvellain-simpukoiden siirtelyä.

3.8.1 Puupaaluissa viljely

Simpukoita on viljelty paaluissa vuodesta 1235. Tarinan mukaan irlantilainen Patrick Walton haaksirikkoutui vuonna 1235 Aiguillonin lahdessa. Marteil (1979) kirjoittaa: ”… Walton, ainoana haverista selviytynyt, asettui Esnandesiin ja ryhtyi hengenpitimikseen pyydystämään lintuja erikoislaatuisella verkolla, jonka hän viritti merenpinnan yläpuolelle paksujen mutaan upotettujen keppien varaan. Pian hän huomasi, että keppeihin kiinnittyi simpukoita, jotka kasvoivat nopeammin ja parempilaatuisiksi kuin luonnonvaraiset simpukat. Tällöin hän päätti kokeilla simpukoiden viljelyä”.

Marteil jatkaa: ”Sitä varten hän pystytti paalurivejä, joihin simpukat voisivat kiinnittyä kasvua varten. Paaluja hän kutsui kelttiläistä alkuperää olevalla sanalla ”bouchot”, jossa bout merkitsee aitaa ja choat tai chot merkitsee puista.”

Vielä nykyäänkin simpukanviljely perustuu tähän menetelmään. Välineistö on kehittynyt jonkin verran tekniikan innovaatioiden myötä.

Vuosisatojen saatossa ne muutamat kirjailijat, jotka ovat kirjoittaneet simpukanviljelystä, korostavat irlantilaisen Waltonin kehittämät menetelmien muuttuneen ajan mittaan vain vähän. Esimerkiksi Coste (1855) kirjoittaa, että Waltonin käyttöönottamat menetelmät soveltuivat niin oivallisesti uuden tuotannonalan pysyviin tarpeisiin, että lähes kahdeksan vuosisadan jälkeenkin ne ovat väestölle kulttuuriperinnöksi muodostunut ohjenuora.

Vuodesta 1930 keppien tilalla alettiin käyttää paaluja eli puunrunkoja, jotka ovat vankempia ja paksumpia kuin perinteiset, hauraammat kepit.

Vuoden 1950 jälkeen välineisiin tehtiin muutoksia, kun ensimmäiset simpukanviljelyyn liittyvät säädökset annettiin. Viljelyalueet olivat siirtyneet valtion omistukseen, ja valtio vastasi niiden luovutuksesta ja valvonnasta. V:n muotoiset paalurivit kiellettiin, sillä ne lisäsivät merkittävästi maan liettymistä. Siitä lähtien paalut on pystytetty samansuuntaisiin riveihin kohtisuorassa rantaviivaan nähden. Niiden sijoittelu on säänneltyä. Säännöt vaihtelevat alueittain, koska ympäristöolosuhteet, maaperän laatu, merivirrat, ravinteiden esiintyminen ja monet muut tekijät ovat eri vyöhykkeillä erilaisia.

Tuotantomenetelmä kehittyy tuotoksen kasvattamiseksi, mutta toiminta perustuu yhä riveihin pystyttyihin paaluihin.

3.8.2 Paalujen porrastus

Coste kirjoittaa vuonna 1855, että paalut voidaan pystyttää enimmillään neljään portaaseen.

Porrastuskäytäntö on yhä voimassa. Paalurivistöt pystytetään pakovesialueen kaltevuuden mukaan yläreunasta kohti merenselkää. Alkupäässä sijaitsevat paaluryhmät toimivat varastointipaikkana, johon simpukat siirretään kun ne ovat kasvaneet elintarvikekokoon.

3.8.3 Viljely pelkästään luonnonympäristössä

Simpukoita viljellään ainoastaan niiden luontaisessa ympäristössä. Hedelmöittyminen tapahtuu luonnonmukaisesti meressä ilman ihmisen väliintuloa, ravinto koostuu yksinomaan luonnollisesta elävästä kasviplanktonista eikä meriympäristössä tehdä kasvun aikana mitään kemiallisia käsittelyjä.

3.9 Erityisluonnetta koskevat vähimmäisvaatimukset ja tarkastusmenettelyt:

Tarkastettavat kohteet Raja-arvot Arviointimenettely Tarkastusten vähimmäisaste Paalujen sijainti 100 % paaluista pakovesialueella Visuaalinen ja/tai asiakirjatarkastus Joka vuosi 20 % toimijoista Paalujen tiheys Korkeintaan — 350 paalua/100 m (kolminkertaiset rivit) — 250 paalua/100 m (kaksinkertaiset rivit) — 200 paalua/100 m (yksinkertaiset rivit) Asiakirjatarkastus Joka vuosi 20 % toimijoista Ei kontaktia maahan tai mutaan 100 % paaluista Visuaalinen ja/tai asiakirjatarkastus Joka vuosi 20 % toimijoista Kasvu paalussa 100 % tuotannosta Visuaalinen ja/tai asiakirjatarkastus Joka vuosi 20 % toimijoista Kasvuaika paalussa Vähintään 6 kk ja enintään 24 kk Asiakirjatarkastus 2 kertaa vuodessa Kypsän simpukanlihan väri Kermaisesta oranssinkeltaiseen Enintään 10 % muun värisiä simpukoita Toimenpide 2 kertaa vuodessa Analyyttinen tutkimus Lawrence–Scott-indeksi vähintään 100 ja kuorellisen simpukan paksuus vähintään 12 mm Enintään 5 % simpukoita, joiden paksuus on alle 12 mm Toimenpide ja/tai asiakirjatarkastus 2 kertaa vuodessa Omavalvonta joka toinen kuukausi

4. Tuote-eritelmän noudattamisen tarkastamisesta vastaavat viranomaiset tai elimet:

4.1 Nimi ja osoite:

Nimi: CERTIS Osoite: Immeuble Le Millepertuis Les Landes d'Apigné 35650 Le Rheu FRANCE P. +33 299608282 Sähköposti: certis@certis.com.fr

 Julkinen ☒ Yksityinen

4.2 Viranomaisen tai elimen erityistehtävät:

Ranskassa eritelmän noudattamisen tarkastamisesta vastaa EN 45011 -standardin mukaisesti akkreditoitu sertifiointielin. Valvontaviranomainen vastaa kaikilta osin eritelmän noudattamisen tarkastamisesta.

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.