KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE Erityinen tukikehys perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille (neuvoston asetus 856/1999) - Komission kaksivuotiskertomus 2000

1. Johdanto

Perinteisiä AKT-banaanien tuottajia suosittiin Lomén sopimuksessa takaamalla, että niiden pääsy Euroopan markkinoille olisi vähintään yhtä edullinen kuin aiemminkin. Kohtelusta säädettiin asetuksessa (EY) N:o 404/93, jossa AKT-maille vahvistettiin maakohtaiset tullittomat määrät. Perinteisten AKT-maiden auttamiseksi mukautumaan asetuksen 404/93 markkinoilla aiheuttamiin muutoksiin 31. lokakuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella 2686/94 perustettiin erityinen tukijärjestelmä, jolla maita autetaan lisäämään tuotantonsa tehokkuutta ja jota rahoitettiin budjettikohdasta B7-5023. Järjestelmä lakkasi vuonna 1998, mutta maksuja suoritetaan edelleen. Järjestelmä arvioitiin vuonna 1999.

Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen vuonna 1997 tekemässä päätöksessä todettiin, että komission tuontijärjestelmä ei ollut täysin yhdenmukainen WTO:n sääntöjen kanssa.

Päätöksen johdosta EU teki 1. tammikuuta 1999 muutoksia tuontijärjestelmäänsä [1]. Tarkistetussa järjestelmässä tullittomuutta jatkettiin perinteisten AKT-tuottajien osalta mutta AKT-maiden kokonaismääräksi rajattiin 857 500 tonnia.

[1] Neuvoston asetus (EY) N:o 1637/98 banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 muuttamisesta.

Uudistetun järjestelmän tietyt osatekijät riitautettiin jälleen WTO:ssa menestyksellisesti vuonna 1999, ja Yhdysvallat otti vuositasolla käyttöön 191,4 miljoonan Yhdysvaltain dollarin kauppapakotteet EU:n Yhdysvaltoihin suuntautuvassa viennissä.

Vuonna 1999 otettiin käyttöön uusi erityinen tukikehys AKT-maiden auttamiseksi mukautumaan uuteen markkinatilanteeseen.

2. Erityisen tukikehyksen oikeudellinen tausta

Neuvoston asetus (EY) N:o 856/1999 [2] erityisen tukikehyksen vahvistamisesta perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille annettiin 22. huhtikuuta 1999. Asetuksessa säädetään 12 AKT-maalle annettavasta taloudellisesta ja teknisestä avusta, ja siinä otetaan huomioon banaanien markkinointijärjestelyissä Euroopassa tapahtuneet muutokset, jotka ovat seurausta 1. tammikuuta 1999 tuontijärjestelmään tehdyistä muutoksista.

[2] EYVL L 108, 27.4.1999, s. 2.

Komission asetus (EY) N:o 1609/1999 [3] neuvoston asetuksen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettiin 22. heinäkuuta 1999.

[3] EYVL L 190, 23.7.1999, s. 14.

Komission päätös [4] erityisen tukikehyksen puitteissa vuonna 1999 käytettävissä olevien, arvoltaan yhteensä 45 miljoonan euron määrien vahvistamisesta julkaistiin 30. Syyskuuta 1999. Vastaava, vuoden 2000 talousarviota koskeva komission päätös tehtiin 18. heinäkuuta 2000 (44,5 miljoonaa euroa).

[4] EYVL L 280, 30.10.1999, s. 122.

Tavoitteet

Tämän tukiohjelman yleistavoitteena on parantaa perinteisen AKT-banaanituotannon kilpailukykyä. Neuvoston asetuksessa tämä tavoite pyritään saavuttamaan rahoittamalla hankkeita, jotka on suunniteltu muun muassa lisäämään banaanialan tuottavuutta. Rahoitusta on saatavilla myös tuotannon monipuolistamiseen, jos näyttää siltä, ettei banaanialan kilpailukykyä ole mahdollista parantaa pysyvästi. Tukikelpoisuuden laskemisessa käytettävä menetelmä perustuu kilpailukyvyssä havaittuihin eroihin.

Raportointi

Neuvoston asetuksen 9 artiklan mukaan komissio antaa asetuksen toimivuudesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä ja sen jälkeen joka toinen vuosi kertomuksen, johon sisältyy tarvittaessa ehdotuksia. Tämä kertomus on laadittu kyseisen vaatimuksen täyttämiseksi.

3. Markkinatilanne

Maailman banaanimarkkinoita hallitsevat kulutuspuolella Yhdysvaltain ja EU:n markkinat, joista molemmilla kuluu vuosittain 3,5-4,0 miljoonaa tonnia banaaneja. Yhdysvallat tuo käytännöllisesti katsoen kaikki kuluttamansa banaanit, kun taas EU tuo noin 80 prosenttia kulutuksestaan (loput 20 prosenttia on peräisin yhteisön omilta tuottajilta). Tuotantopuolella Latinalaisen Amerikan tuottajat vastaavat kaikesta Yhdysvaltain markkinoilla olevasta banaanista ja noin 80 prosenttia EU:n tuonnista AKT-tuottajien vastatessa jäljelle jäävästä 20 prosentin tuontiosuudesta. Koska EU:n banaanialan järjestelyihin sisältyy toimitusrajoituksia, hinnat EU:n markkinoilla ovat noin kaksinkertaiset Yhdysvaltain ja Itä-Euroopan markkinoihin verrattuna.

Eurooppaan tuotaessa banaanin hinta vaihtelee suuresti Latinalaisen Amerikan (keskimäärin 558 euroa tonnilta vuonna 1999), AKT-maiden (keskimäärin 620 euroa tonnilta) ja yksinomaan Windwardsaarten (745 euroa tonnilta) toimitusten välillä. Nämä luvut antavat jonkinlaisen käsityksen niistä eroista, joita Latinalaisen Amerikan ja AKT-maiden tuottajien välillä on kilpailukyvyssä, sekä niistä tuottavuuden parannuksista, joihin erityisellä tukikehyksellä pyritään.

Banaanin hinnat laskivat vuonna 1999 lähinnä kahdesta syystä: kansainvälisille markkinoille tuli suuria määriä banaaneja ja kysyntä entisen Neuvostoliiton ja Kiinan uusilla markkina-alueilla kasvoi vain niukasti. Vuoden 2000 aikana banaanin hinnat ovat pudonneet poikkeuksellisen alhaiselle tasolle: Yhdysvaltojen markkinoilla 307 dollariin tonnilta heinäkuussa ja EU:n markkinoilla 622 dollariin tonnilta kesäkuussa. Vaikka hinnat vaihtelevatkin vuoden aikana, mainitut hinnat olivat ainoastaan 62 prosenttia vuoden 1998 keskihinnoista.

Pieni osa hinnanlaskusta EU:n markkinoilla voi selittyä sillä, että Ecuadorista peräisin olevalle ja Etelä-Italiaan suuntautuneelle banaanin tuonnille oli myönnetty vilpillisiä tuontilupia. Italialaisista virkamiehistä ja OLAFin tutkijoista koostuva ryhmä havaitsi 9. kesäkuuta 2000, että vuoden 1998 maaliskuun jälkeen oli esitetty 101 väärää tuontitodistusta yli 160 000 banaanitonnin tuomiseksi vilpillisesti yhteisöön.

4. EU:n järjestelmän muuttaminen WTO:n päätösten johdosta

Käytyään yksityiskohtaisia keskusteluja asianomaisten osapuolten kanssa komissio teki marraskuussa 1999 neuvostolle ehdotuksen asetuksen 404/93 muuttamiseksi. Ehdotukseen sisältyi siirtymäkauden tariffikiintiöjärjestelmä, jossa vahvistetaan kolme kiintiötä ennen ainoastaan tariffiin perustuvan järjestelmän käyttöönottoa, joka on toteutettava vuoteen 2006 mennessä. Kolmansien osapuolten kanssa käydyissä keskusteluissa kävi ilmeiseksi, että eniten kannatusta sai sellainen kiintiöiden hallintajärjestelmä, jossa lupien jakaminen perustuu perinteiseen kaupankäyntiin ja historialliseen viiteajanjaksoon.

Kuukausia kestäneiden tiiviiden keskustelujen jälkeen näytti siltä, että joko aiempien tulosten perusteella tai huutokaupalla myönnettäviin lupiin perustuva tariffikiintiöjärjestelmä olisi vaikea toteuttaa ja että keskustelut historiallisista viiteajanjaksoista olivat umpikujassa. Niinpä komissio ehdotti neuvostolle heinäkuussa antamassaan tiedonannossa, että komission pitäisi saattaa päätökseen kiintiöiden hallinnan "ensin tullutta palvellaan ensin" -menettelyä (FCFS) koskeva selvitystyö. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen, ja komissio esitti tekemänsä FCFS-menettelyn arvioinnin johdosta neuvostolle lokakuussa 2000 uuden tiedonannon, jossa se ilmoitti pitävänsä FCFS-menettelyä mahdollisena vaihtoehtona. Komissio teki useita muutoksia marraskuussa tekemäänsä ehdotukseen:

* enimmäistariffin vahvistaminen 300 euroon tonnilta kolmannen kiintiön osalta (sen sijaan, että tariffi vahvistettaisiin tarjousjärjestelmällä, kuten marraskuun 1999 ehdotuksessa),

* AKT-maille myönnettävän etuuden nostaminen enimmilleen 275 eurosta 300 euroon tonnilta,

* komissiolle mahdollisuus alentaa kolmannen kiintiön enimmäistariffia.

Tiedonantoa tarkasteltiin Luxemburgissa 9. lokakuuta 2000 kokoontuneessa yleisten asioiden neuvostossa. Neuvostolta odotetaan virallista kantaa sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti on antanut lausuntonsa. AKT:n ja EU:n yhteinen edustajakokous antoi Brysselissä 9.-12. lokakuuta pidetyn istuntonsa aikana päätöslauselman EU:n banaanijärjestelmän uudistamisesta.

5. Vuoden 1999 budjettimäärärahat

Vuoden 1999 alkupuoliskolla yhdeksän kahdestatoista perinteisestä AKT-banaanien tuottajamaista laati maakohtaisen strategian ja esitteli sen EKR:n komitealle tiedoksi. Somalia ei pystynyt toimittamaan strategiaa tai investointiehdotusta maassa jatkuvan kahakoinnin ja kansallisen viranomaistahon puuttumisen vuoksi. Madagaskar ei puolestaan voinut toimittaa strategiaa tai investointiehdotusta kansallisen valtuuttavan viranomaisen ylikuormituksen vuoksi. Kap Verden strategia-asiakirja saatiin liian myöhäisessä vaiheessa vuotta, jotta tarvittavat hallinnolliset menettelyt olisi saatu vietyä loppuun ajoissa. Tarvetta ja tehokkuutta tarkkaan punnittuaan komissio osoitti marraskuussa 1999 1 100 000 euroa uudelleen jaettavaksi Norsunluurannikon (600 000 euroa) ja Grenadan (500 000 euroa) kesken. Maakohtaisia ehdotuksia saatiin siis yhdeksän; ne hyväksyttiin vuonna 1999 EKR:n komitean annettua niistä lausuntonsa ja niille myönnettiin yhteensä 44,5 miljoonaa euroa (ks. Taulukko 1).

Komissio allekirjoitti 27. elokuuta 2000 kahdeksan yhdeksästä vuoden 1999 rahoitussopimuksesta. Norsunluurannikon rahoitussopimus allekirjoitetaan marraskuussa komission ja kansallisten viranomaisten välillä kansallisen valtuuttavan viranomaisen ja banaanialan yhteenliittymän tehtäviin liittyvistä menettelykysymyksistä käydyn vuoropuhelun päätteeksi.

6. Vuoden 2000 budjettimäärärahat

Vuoden 2000 alustavat maakohtaiset määrärahat ilmoitettiin 4. huhtikuuta, ja toukokuun loppuun mennessä saatiin yksitoista rahoitusehdotusta. Somalia oli ainoa maa, joka ei tehnyt ehdotusta. SCR ei menettelyllisistä syistä voinut hyväksyä Madagaskarin ehdotusta käyttää varoja tuotannon monipuolistamiseen voimassa olevan, Stabexiin liittyvän yhteisymmärryspöytäkirjan perusteella.

Koska Somaliaa ja Madagaskaria ei katsottu tukikelpoisiksi myönnettäessä rahoitusta vuoden 2000 talousarviosta, uudelleen kohdennettavaksi oli käytettävissä 1,6 miljoonaa euroa. Komissio päätti 11. lokakuuta, että 400 000 euroa varataan seurantaa koskevaan konsultointiin ja että lisävaroja osoitetaan Belizelle (400 000 euroa), Saint Vincentille (250 000 euroa), Kamerunille (200 000 euroa), Kap Verdelle (100 000 euroa) ja Norsunluurannikolle (250 000 euroa); myöntämisperusteina olivat tehokkuus ja kyky käyttää varat tehokkaasti asetetussa määräajassa.

EKR:n komitea tarkastelee kymmentä rahoitusehdotusta loka-, marras- ja joulukuussa, minkä jälkeen rajoituspäätökset tehdään kaikkien kymmenen maan osalta vuoden 2000 loppuun mennessä. Kokonaismääräraha on 44 075 000 euroa, josta 400 000 euroa osoitetaan seurantaa koskevaan konsultointiin (ks. Taulukko 1).

7. Banaanialan kilpailukyvyn parantaminen vai tuotannon monipuolistaminen-

Neuvoston asetuksen mukaisesti edunsaajamaat voivat käyttää teknisen ja taloudellisen avun varoja banaanialan kilpailukyvyn parantamiseen tai tuotannon monipuolistamiseen, jos banaanialan kilpailukyvyn parantaminen ei ole kannattavaa. Käytännössä useimmat edunsaajamaat ovat valinneet strategiakseen banaanialan kilpailukyvyn parantamisen, vaikka epävarmuus EU:n banaanijärjestelmän jatkosta kasvaakin jatkuvasti. Aiempia budjettimäärärahoja koskevan arvioinnin perusteella Norsunluurannikolla ja Kamerunilla on parhaat mahdollisuudet kilpailla kustannuksista Costa Rican tai Ecuadorin kanssa [5].

[5] Arvio asetuksen 2686/94 mukaisesta EU:n tuesta AKT-maiden banaanintuottajille, Nordic Consulting Group/University of Birmingham/Synergie, tammikuu 2000.

Ainoastaan Windwardsaaret ovat kohdentaneet varoja (sekä maatalouden että talouselämän) monipuolistamiseen, Saint Lucialla alasta luopuville on annettu sosiaalista tukea. On syytä mainita, että Windwardsaaret ovat saaneet huomattavia määriä Stabex-varoja, joita on aiemmin käytetty banaanialan tuottavuuden parantamiseen ja nyt viimeksi muille tuotannon monipuolistamiseen ja sosiaaliseen tukemiseen. Kamerun, Belize ja Norsunluurannikko ovat kohdentaneet varoja banaaniplantaasien työntekijöiden sosiaalisten olojen kohentamiseen.

Koska banaanien hinnat ovat laskussa ja tulevaisuuden hintakehitystä koskevat odotukset synkistymässä, komissio on pyytänyt AKT-maita tarkistamaan strategioitaan erityisestä tukikehyksestä myönnettävien varojen sijoittamiseksi nykyistä enemmän tuotannon monipuolistamiseen.

8. Talous- ja rahoitusanalyysien kehittäminen

Yhteistä rahoituspäätöksille on ollut niiden heikot talous- ja rahoitusanalyysit. Yhdessä muiden tekijöiden kanssa se vaikeuttaa tietoihin perustuvien päätelmien tekemistä investointivarojen jakamisesta maittain ja aloittain.

Tilanteen korjaamiseksi on laadittu konsultointia koskeva tehtävänkuvaus, jonka avulla talous- ja rahoitusanalyysien kehittämistä voidaan helpottaa aluksi Jamaikalla ja Kamerunissa, myöhemmin mahdollisesti kaikissa tärkeimmissä edunsaajamaissa. Analyysien erityispiirteenä tulee olemaan arvio tulevaisuuden markkinanäkymistä AKT-maiden banaanintuottajille sen perusteella, mitä muutoksia komissio aikoo tehdä EU:n banaanijärjestelmään, jotta se vastaisi WTO:n vaatimuksia.

9. Seurantajärjestelyt

Jotta edistymisestä saataisiin vertailukelpoisia ja ajantasaisia tietoja ja jotta työryhmä voisi antaa suosituksia ala- ja maakohtaisiin määrärahoihin järkevällä tavalla tehtävistä muutoksista, konsultit kiinnitetään tehtäväänsä vuonna 2000 aluksi kahdeksi vuodeksi, minä aikana he tekevät vuosittaisen vierailun kuhunkin tärkeimpään edunsaajamaahan. Yhteistyössä komission asianomaisten lähetystöjen kanssa he raportoivat siitä, miten banaanien tuotantoa ja markkinointia on tehostettu. Asianomaisissa tapauksissa he raportoivat myös siitä, miten tuotannon monipuolistamisessa on edistytty. Vuotta 2000 koskevaan komission päätökseen on tehty tällaista konsultointia koskeva rahoitusvaraus.

10. Päätelmät

Komissio päättelee, että neuvoston asetuksessa 856/1999 säädettyä erityistä tukikehystä ollaan panemassa täytäntöön komission asetuksessa 1609/1999 säädettyjen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti.

On liian aikaista arvioida erityisestä tukikehyksestä myönnettyjen varojen vaikutusta banaanialan tuottavuuteen ja/tai muille aloille tuotannon monipuolistamiseen asianomaisissa maissa, mutta järjestelyt ovat käynnissä, jotta seurantatehtävään nimetyt henkilöt voisivat arvioida vaikutukset kokonaisuudessaan.

TAULUKKO 1

BUDJETTIKOHTA B7-8710 (BANAANIT) MAAKOHTAISET MÄÄRÄRAHAT 1999 JA 2000 2. lokakuuta 2000

>TAULUKON PAIKKA>