Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteinen liikennepolitiikka - Kestävä liikkuvuus: tulevaisuuden näkymät"



Virallinen lehti nro C 258 , 10/09/1999 s. 0006 - 0011



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteinen liikennepolitiikka - Kestävä liikkuvuus: tulevaisuuden näkymät" (1999/C 258/02) Komissio päätti 7. joulukuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 8. kesäkuuta 1999. Esittelijä oli Peter Morgan. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 7. ja 8. heinäkuuta 1999 pitämässään 365. täysistunnossa (heinäkuun 7. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 107 puolesta, yksi vastaan kahden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komissio julkaisi vuonna 1992 valkoisen kirjan yhteisen liikennepolitiikan tulevasta kehityksestä(1). Vuonna 1995 se hyväksyi liikennealan viisivuotisen toimintaohjelman(2). Joulukuun 1. päivänä 1998 komissio julkaisi nyt käsillä olevan tiedonannon, jossa luodaan katsaus saavutettuun edistykseen, arvioidaan, mitä nykyisen toimintaohjelman kahtena viimeisenä vuotena tulisi tehdä, ja tarkastellaan, mitä toimia tarvitaan jaksolla 2000-2004. 1.2. Liikennepolitiikan monet osa-alueet vaikuttavat vahvasti toisiinsa, ja niitä tulee tarkastella yhdessä. Liikenteen kehittämisen aikataulu edellyttää, että toimet suunnitellaan hyvissä ajoin etukäteen. Tämän vuoksi komitea on tyytyväinen komission päätökseen tarkastella uudelleen tulevaa yhteisen liikennepolitiikan toimintaohjelmaansa. 1.3. Komissio hahmottelee yhteiselle liikennepolitiikalle kolme päätavoitetta, jotka sisältävät lukuisia alatavoitteita: a) tehokkuuden ja kilpailukyvyn parantaminen, i) markkinoille pääsy ja markkinoiden toiminta, ii) yhtenäiset liikennejärjestelmät, iii) liikenteen oikeudenmukainen ja tehokas hinnoittelu(3), iv) taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, v) sääntöjen soveltamisen varmistaminen, b) laadun parantaminen, i) turvallisuus, ii) ympäristö, iii) kuluttajien suojeleminen ja liikennepalvelujen parantaminen, iv) valmistautuminen tulevaisuuteen, c) ulkoisen tehokkuuden parantaminen. 2. Tavoitteet ja seuranta 2.1. Komitean mielestä on keskeistä, että yhteisellä liikennepolitiikalla on selvät tavoitteet, joita lainsäädäntöohjelma noudattelee tarkasti. Tässä yhteydessä komitea pahoittelee, ettei komissio ole vielä kehittänyt vuotta 2010 kauemmas ulottuvia visioita. Tämä tulee olemaan yksi uuden komission ensisijaisista tehtävistä, mutta ennen tällaisen hahmotelman laatimista on vaikea arvioida vuoteen 2004 ulottuvan lyhyen aikavälin ohjelman asianmukaisuutta. Komissiolla lisäksi on nyt käytössään monia tilastoja, jotka osoittautuvat toivottavasti asianmukaisiksi ja hyödyllisiksi. Komitea haluaisi nähdä niitä käytettävän enemmän aiempien aloitteiden tehokkuuden osoittamiseen ja tulevien tavoitteiden tukemiseen. 2.2. TSK katsoo, että "kestävä liikkuvuus" edellyttää liikennepolitiikkaa, jolla saavutetaan nykyiset ja tulevat taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristötavoitteet hyödyntämällä mahdollisimman tehokkaasti nykyistä teknologiaa, kehittämällä uutta kestävää teknologiaa ja samalla minimoimalla ihmisille ja luonnolle aiheutuvat haitat. Sen vuoksi lopullisten tavoitteiden tulisi olla taloudellisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä. 2.2.1. Liikenteen taloudelliset tavoitteet ovat a) keskeinen rooli yhtenäismarkkinoiden tukemisessa, b) yhteyksien edistäminen jäsenehdokas- ja muihin maihin, c) Euroopan kilpailukyvyn tukeminen maailmanmarkkinoilla, d) työllisyyden suora ja epäsuora kasvu. 2.2.2. Taloudelliset tavoitteet auttavat saavuttamaan yhteiskunnallisia tavoitteita verojen ja työpaikkojen luomisen kautta, mutta muita yhteiskunnallisia tavoitteita ovat a) Euroopan unionin yhteiskunnallinen ja alueellinen koheesio, b) syrjäytyneiden kansalaisten mahdollisuus käyttää liikennevälineitä, c) ympäristöä säästävien liikennemuotojen tarjoaminen, d) asianmukaisten kaupunkiliikennejärjestelmien tarjoaminen, e) turvallisuus. Tässä yhteydessä komitea on ottanut kantaa koheesiota ja liikennettä koskevaan tiedonantoon. 2.2.3. Ympäristötavoitteet takaavat, että talouskehitys on kestävää ja sopusoinnussa ihmisten ja luonnon suojelun kanssa. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio kiinnittää huomiota tähän asiaan. Tärkeimpiä kysymyksiä ovat a) kaikkien liikennemuotojen saaminen tehokkaiksi, b) rautateiden ja julkisen moottoriajoneuvoliikenteen elvyttäminen, c) ilman- ja melusaasteiden vähentäminen minimiin, d) ilmaston lämpenemiseen puuttuminen, e) aluesuunnittelu, f) kaupunkiliikennejärjestelmien kehittäminen. 2.3. Vaikka muut tavoitteet kuten komission korostama laadun parantaminen ovat tärkeitä keinoja päämäärän saavuttamiseksi eli talouden, yhteiskunnan ja ympäristön tilan parantamiseksi, on muistettava, että ne ovat tarkoitusta palvelevia keinoja eivätkä tavoitteita sinänsä. 2.4. Komission tiedonannossa tulee painottaa enemmän liikenteen roolia Euroopan unionissa. Tiedonannossa ei yhdistetä riittävästi välitavoitteita ja toimintasuunnitelmaa päätavoitteeseen, Euroopan talouden, yhteiskunnan ja ympäristön tilan parantamiseen liikenteen avulla. Jos niin tehtäisiin, tiedonannon ohjeet olisivat painokkaampia ja tehokkaampia. 2.5. Tavoitteiden asettamisen lisäksi on tärkeää seurata edistymistä, ja siksi komission aikomus perustaa Euroopan liikennealan tietojärjestelmä on kannatettava. Tutkimuksen ja tietojen keruun avulla saavutettava liikenteen parempi ymmärtäminen lisää yhteisön mahdollisuuksia tehdä parannuksia. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä jo TTK-alan neljännessä puiteohjelmassa (1994-1998)(4) tehtyyn tutkimukseen, mutta haluaisi nähdä tietoja käytettävän enemmän tärkeimpien tavoitteiden tukemiseen ja toivoo, että näin tapahtuu, kun yhteistä liikennepolitiikkaa tarkastellaan uudelleen vuonna 2000. 3. Liikennemuotokohtaisia kysymyksiä Tieliikenne 3.1. Moottoriajoneuvoliikenne on lentoliikenteen lailla nykymaailmassa aivan välttämätöntä. Koska polttomoottori muodostaa kuitenkin huomattavan ympäristöongelman, näitä liikennemuotoja vastaan tehdään niiden käytännöllisyydestä ja taloudellisesta merkityksestä huolimatta jatkuvasti poliittisia ja yhteiskunnallisia hyökkäyksiä. TSK:n mielestä oikea toimintatapa olisi hyväksyä toimia, joilla hidastetaan tai jopa vähennetään näiden liikennemuotojen kasvua tarjoamalla houkuttelevia ja käytännöllisiä vaihtoehtoja, joihin kuuluu myös julkinen liikenne, ja hyödyntämällä samanaikaisesti uutta teknologiaa matkustaja- tai rahtitonnikilometriä kohti syntyvien ympäristöhaittojen vähentämiseksi. Ratkaisua ei löydetä nostamalla näiden liikennemuotojen hintoja mielivaltaisesti, sillä tämä uhkaisi Euroopan talouden kilpailukykyä. 3.2. Tieverkko on keskeinen yhteisöä yhdistävä tekijä. Tavoitteena tulee olla riittävien investointien, tieverkon tehokkaan käytön ja kestävän hallinnoinnin varmistaminen. 3.3. EU:n Euroopan laajuiset liikenneverkot (TEN-T-verkot) muodostavat EU:n liikennejärjestelmän, myös tieyhteyksien, selkärangan. Jäsenvaltioiden saavuttama edistys monilla näistä reiteistä on kuitenkin ollut hidasta, mikä ei ole hyväksyttävää. Komitea odottaa kiinnostuneena valkoista kirjaa, jossa tarkistetaan TEN-T-verkkoja koskevat suuntaviivat. Vaikka on oikein keskittyä suurimpiin ensisijaisiin hankkeisiin, myös pyrkimykset löytää keinoja, joilla varmistetaan myös muiden TEN-verkkojen osien tehokkuus, ovat olleet liian ponnettomia. Komissiolta on saatavissa seurantatietoja jäsenvaltioiden edistymisestä. 3.4. Tieverkko on tärkeä sekä rahti- että henkilöliikenteen kannalta, mutta komissio on liikennepolitiikassaan (ja hinnoittelua koskevissa ehdotuksissaan) keskittynyt pääasiassa rahti- ja kaupalliseen liikenteeseen. Tämä on virhe, ei vain siksi, että yhtenäismarkkinat tarvitsevat tehokasta henkilöliikennettä, vaan myös siksi, että yksityisautoilu muodostaa suurimman osan liikenteestä ja, ellei tätä seikkaa oteta huomioon, kaikki yritykset ruuhkautumisen helpottamiseksi epäonnistuvat varmasti. Otaksuttavasti yksityisautojen määrällä on rajansa. Julkinen moottoriajoneuvoliikenne on tehokkaan henkilöliikennejärjestelmän ratkaiseva tekijä ja vaihtoehto yksityiselle henkilöliikenteelle. 3.5. Pyrittäessä saamaan Euroopan unionin tieverkko täyttämään tehtävänsä on oleellista tasapainottaa kysyntä ja tarjonta. Ympäristö asettaa rajansa rakennettavien teiden määrälle, vaikka tiettyjä pääväyliä tarvitaan yhä. Liikennehuippujen aikaan kysyntä on monin paikoin liian suuri ja tarjonta riittämätöntä osittain sen vuoksi, että liikenteen hinnoittelun antamat signaalit ovat vääriä. Tämän vuoksi komitea tukee komission aikomusta rohkaista liikenteen, myös tieliikenteen(5), oikeudenmukaista ja tehokasta hinnoittelua siellä missä tarvitaan erottelevaa hinnoittelua. On kuitenkin muistettava, että arvioituihin ulkoisiin rajakustannuksiin liittyy aina epävarmuutta ja että liikenteen hinnoittelulla ei saa vahingoittaa kilpailukykyä. 3.6. Euroopan sodanjälkeinen aluekehitys (niin asuin-, teollisuus- kuin liikealueilla) on lisännyt riippuvuutta tieliikenteestä muiden liikennemuotojen kustannuksella. Tämä pätee sekä lähiöihin että laajempaan ympäristöön. Jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasolla tulevaisuudessa hyväksyttävillä aluekehityspolitiikoilla on syvällekäyviä vaikutuksia liikenteeseen ja erityisesti riippuvuuteen tieliikenteestä. On pettymys, ettei tässä suhteessa ole edistytty nopeammin. Tämä on yksi ensi vuosisadan keskeisistä kysymyksistä. TSK kehottaa komissiota ottamaan maankäyttökysymykset paremmin huomioon rakennerahastotuen jaossa. 3.7. Kaupallisen liikenteen ajoneuvoja ja ajajia koskevien sääntöjen noudattamisen valvominen on hyvin tärkeää tasapuolisten kilpailuolosuhteiden varmistamiseksi ja turvallisuuden lisäämiseksi. Rautatiet 3.8. Komissio kiinnittää perustellusti paljon huomiota rautateiden elvyttämiseen, mutta samalla on huomattava, että rautatiet ovat vain yksi monista ratkaisuista liikenteen taloudellisiin ja ympäristöongelmiin. 3.9. Komissio on oikeassa sanoessaan, että tärkeintä on puuttua rautateiden liikenneosuuden pienenemiseen. Jos nykyistä politiikkaa jatketaan, osuus pienenee edelleen, mikä johtaa ympäristökustannusten kasvuun ja rautateiden työpaikkojen katoamiseen. 3.10. Kaikki mahdollisuudet rautateiden rahtiliikenneosuuden kasvattamiseksi on käytettävä hyväksi, ja komitea kehottaa neuvostoa ja komissiota jatkamaan rautateiden elvyttämistä yhä tarmokkaammin ja nopeammin. Rahtiliikenteen valtaväylien ja liikennöijien kilpailuttamisen kaltaiset suunnitelmat ovat käyttökelpoisia, mutta niiden on saavutettava koko Euroopan laajuinen hyväksyntä lunastaakseen lupaukset. Komission tulisi pyrkiä saamaan aikaan todellista rajatylittävää yhteistyötä. 3.11. Myös rautateiden henkilöliikenteessä tarvitaan muutosta kohti joustavia, kilpailukykyisiä ja matkustajien tarpeisiin mukautuvia palveluja. Kehittyvä suurten nopeuksien rautatieverkko on tärkeä Euroopan unionin yhdentymisen, markkinoiden lähentämisen ja lyhyiden matkojen lentoliikenteen vähentämisen kannalta. 3.12. Taajamien ja niitä ympäröivien asuinalueiden tieruuhkien vähentämiseksi monet suuret kaupungit vaativat, että 1800-luvulla rakennettuja lähiliikenteen rautatieverkkoja parannetaan ja laajennetaan 2000-luvun tekniikan avulla, jotta ne vastaisivat nykyajan matkustajien tarpeita. Myös linja-autoliikenteen tulisi olla osa näitä suunnitelmia. Komitea on tyytyväinen, että komissio aikoo jatkaa toimintaohjelmaansa Kansalaisten verkko -aloitteen jälkeen.(6) 3.13. Rautateiden omistussuhteita ja liikennöintiä koskeviin järjestelyihin ei varmasti ole yhtä ainoaa oikeata ratkaisua. Jos kuitenkin halutaan saada aikaan tarvittava radikaali muutos, rahti- ja henkilöliikenteen liikennöijille on annettava mahdollisuudet vastata asiakkaiden odotuksiin sekä rahti- että henkilöliikenteen kaupunki- ja valtiokohtaisilla samoin kuin kansainvälisillä markkinoilla.(7) 3.14. Rautateiden henkilö- ja rahtiliikenteen saumattomien rajanylitysten saavuttaminen edellyttää järjestelmien yhteentoimivuuden ja tarvittavien taitojen parantamista. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio aikoo käsitellä tätä kysymystä lähiaikoina. Lentoliikenne 3.15. Euroopan lennonjohtoverkkojen yhdentämisessä ja uudenaikaistamisessa on edettävä tähänastista nopeammin. Ilmatilan ruuhkautuessa aina vain pahemmin tämä on yhä tärkeämpää. Lentojen tehokas reitittäminen lisää asiakkaiden tyytyväisyyttä ja vähentää ympäristöhaittoja. 3.16. Lennonjohdon parantamisen lisäksi on tärkeää pitää lentoasemakapasiteetin tarjonta kysyntää suurempana. Lentoasemien rahoituksen tulisi olla avointa, ja epätervettä kilpailua tulisi välttää. 3.17. Vilkkaimmin liikennöidyillä lentoasemilla vallitseva pula lähtö- ja saapumisajoista saattaa estää uusien toimijoiden pääsyn ilmailumarkkinoille. Komission tulee varmistaa, että uudet yrittäjät saavat lähtö- ja saapumisaikoja. 3.18. Kuluttajat ja koko talous hyötyvät lentoyhtiöiden kilpailun mukanaan tuomista halvoista hinnoista. Käytännössä markkinoiden oikeudenmukaisiin ja avoimiin toimintaehtoihin on vielä matkaa. Sen vuoksi on tärkeää, että komissio osallistuu ilmailualan kilpailun kehityksen seurantaan ja että kilpailun tuomat edut ovat saatavissa koko EU:n alueella. Tärkeää on myös ymmärtää markkinoiden liberalisoinnin sosiaaliset seuraukset ja vaikutukset työehtoihin, laatuun ja turvallisuuteen. Euroopan lentoliikennettä käsittelevässä komission tiedonannossa(8) tarkastellaan ilmailualan markkinoiden näkökohtia. 3.19. On myös tärkeää, että kilpailun lisääntymisen tuoma hyöty tuntuu sisäisten yhteyksien lisäksi myös Euroopan yhteyksissä muuhun maailmaan. On päästävä Open Skies -sopimuksiin, ja tämän vuoksi komission ja jäsenvaltioiden näkemykset on välttämättä sovitettava toisiinsa. Vesiliikenne 3.20. Satamat, vesiväylät ja laivaliikenne ovat merkittäviä yhteyksiä EU:n liikenneverkossa. Komission tulee varmistaa, että kilpailu laivaliikennereiteillä ja niitä palvelevissa satamissa on kestävän kehityksen mukaista, tervettä ja turvallista. TSK odottaa kiinnostuneena ehdotuksia satamapalvelujen vapauttamisesta(9). Eurooppalainen liikenneverkko tarvitsee myös satamiin liittyviä tehokkaita tie- ja raideyhteyksiä. 3.21. Sisävesireitit ovat osa TEN-verkkoa. Rein-Tonava-Rhône -reitillä on keskeinen asema tässä verkostossa, ja Tonava on sijainniltaan sellainen, että EU:n tulee kiinnittää siihen erityistä huomiota. Eri maiden järjestelmien yhteentoimivuuden parantamiseksi on tärkeää ponnistella vesiväylien toiminnallisten olosuhteiden yhtenäistämiseksi. 3.22. Laivaliikenteen verotuksella ja sääntelyllä täytyy pyrkiä säilyttämään Euroopan (jossa laivoille ja miehistöille asetetaan korkeat laatuvaatimukset) houkuttelevuus laivojen kotipaikkana käynnistämättä kuitenkaan vahingollista verokilpailua Euroopassa. 3.23. Laajentumissuunnitelmissa ja jäsenyysneuvotteluissa on puututtava tiettyjen hakijamaiden (esim. Maltan ja Kyproksen) alusrekisterien turvallisuusstandardeihin. EU-jäsenyyden ehtona tulee olla, että standardit ovat EU:n nykystandardien veroisia. 4. Yleistä 4.1. Komitea on aiemmissa lausunnoissaan(10) kiinnittänyt huomiota seuraaviin seikkoihin, joista eräät ovat yhä ratkaisematta: 4.1.1. Jäsenvaltioiden talouksien rakennemuutoksiin ja niiden vaikutuksiin liikenteeseen ja liikennemuotojen kehitykseen on kiinnitettävä enemmän huomiota. 4.1.2. On vaikeaa sovittaa yhteen liberaali talouspolitiikka, jolla varmistetaan liikennealan valintamahdollisuudet ja kilpailu, ja tuet, joilla edistetään tiettyjä liikennemuotoja. 4.1.3. Komissio ei ole julkaissut tietoja eri liikennemuotojen nykyisestä käytöstä ja vaikutuksista eri puolilla EU:ta eikä ennusteita EU:n sisäisen ja sen ulkopuolelle suuntautuvan liikenteen kysynnästä ja tarjonnasta tulevaisuudessa. 4.1.4. Komission tulee antaa yksityiskohtaisia ohjeita liikenteeseen liittyvistä ulkoisista kustannuksista ja ympäristöverotuksesta. 4.2. Komitean lausuntojen antamisen jälkeen komissio on saavuttanut huomattavaa edistystä hinnoittelualoitteillaan. Liikennetilastojen kehittäminen on edennyt hyvin, ja komitea toivoo, että niitä käytettäisiin nykyistä laajemmin. Valkoinen kirja liikenteen oikeudenmukaisesta ja tehokkaasta hinnoittelusta(11) on tervetullut, mutta siinä esitetty aikataulu ei anna aihetta odottaa nopeaa edistystä. 4.3. Yhteisen liikennepolitiikan tehokkuus riippuu siitä, kuinka hyvin kilpailusääntöjä ja lainsäädäntöä noudatetaan. Komitea kannattaa komission pyrkimyksiä tämän varmistamiseksi. Samalla on tärkeää varmistaa, että eri liikennemuotojen välinen kilpailu säilyy vapaana ja terveenä. Integraatio 4.4. Eri liikennemuotojen liittäminen toisiinsa on oleellista tehokkaan liikennejärjestelmän kannalta. Komitea on tyytyväinen komission viidennen puiteohjelman(12) yhteydessä harjoittamaan tutkimukseen intermodaalisuudesta. On myös tärkeää, että Euroopan eri osien liikennettä tukevat tekniset järjestelmät liitetään paremmin toisiinsa. 4.5. Komitea pitää tervetulleina myös viidennen puiteohjelman keskeisiä toimia, joilla tutkitaan, miten yksittäisten liikennemuotojen, etenkin lentokoneiden, laivojen, rautatiejärjestelmien ja ajoneuvojen tehokkuutta ja ympäristöystävällisyyttä voidaan parantaa. Myös melusaasteeseen tulisi kiinnittää huomiota.(13) 4.6. Älykkäät liikennejärjestelmät ja elektroniset tiemaksujärjestelmät ovat hyvin lähellä laajan hyväksynnän saavuttamista Euroopassa. Komission tiedonannossa todetaan, että tekninen yhteensopivuus tulee varmistaa, mutta tämä esitetään pitkän aikavälin tavoitteena. Asia tulee kuitenkin hoitaa nopeammin. 4.7. Kohdassa 3.1 käsiteltiin tie- ja lentoliikenteen etuja ja haittoja. Vaikka maakuljetuksissa tieliikenne on usein niin rahti- kuin henkilökuljetusten käyttäjäystävällisin ja taloudellisin vaihtoehto, sen aiheuttamat ympäristöhaitat ovat pitkällä aikavälillä huomattavat. Jos tieliikenteen hintoja korotetaan, korotuksissa on otettava huomioon vaikutukset kilpailukykyyn ja niillä on oltava suuren yleisön hyväksyntä. TSK kannattaa tekniikan ja vaihtoehtoisten muotojen kehittämiseen perustuvia valintoja. 4.7.1. Tekniikan kehittäminen koskee polttomoottoria ja merkitsee sekä tehokkuuden parantamista että korvaavien polttoaineiden käyttöönottoa. Toistaiseksi yhteisessä liikennepolitiikassa on vähennetty päästöjä enemmän teknisten vaatimusten kuin hinnoittelun avulla, ja polttokennotekniikan edistys näyttäisi viittaavan siihen, että sääntelyviranomaisten kannattaa edelleen painottaa teknisiä parannuksia. 4.7.2. Liikennemuotojen kehittäminen tarkoittaa intermodaalista yhdentämistä ja liikennemuotojen sopeuttamista maalla tapahtuvan rahti- ja henkilöliikenteen nykyisiin käyttötapoihin, niin että yksityisautoilun asema oletusarvoisena vaihtoehtona heikkenee. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio on kiinnittänyt huomiota intermodaalikuljetuksiin, mutta sitä huolestuttaa, ettei saavutetuista tuloksista esitetä todisteita. Aluesuunnittelu ja lähiliikennejärjestelmät ovat tässä yhteydessä keskeisen tärkeitä. 4.8. Oikeudenmukaista ja tehokasta hinnoittelua tarvitaan, jotta kutakin liikennemuotoa voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti ja päästään parempaan tasapainoon. Puhtaasti taloudellisesta näkökulmasta katsottuna heikkona kohtana ovat tiemaksut. Ne hyödyttävät Eurooppaa kuitenkin vain, jos niillä onnistutaan olemaan korottamatta liiaksi yleisiä kuljetuskustannuksia ja helpottamaan yksityisautojen eikä vain rahtiliikenteen aiheuttamia ruuhkia. 4.9. Kun otetaan huomioon kaikki edellä esitetyt näkökohdat, hyvänä esimerkkinä ovat rahtiliikenteen valtaväylät. Voitaisiin tutkia mahdollisuuksia luoda "saumattomia" kansainvälisen tie-, rautatie- (ja ilma)rahtiliikenteen valtaväyliä siten, että jako eri liikennemuotojen välillä tehtäisiin markkinamekanismien pohjalta ja kaikkien järjestelmien kapasiteettia parannettaisiin teknologisten innovaatioiden avulla. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus 4.10. Liikenteellä on tärkeä rooli Euroopan yhdentämisessä. Tämä todetaan tiedonannossa taloudellisesti heikkojen alueiden osalta, mutta siinä tulisi kiinnittää huomiota liikenteen merkitykseen myös syrjäisillä ja äärialueilla. 4.11. Liikennejärjestelmien kehittäminen on tärkeää myös sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta, sillä siten parannetaan kansalaisten kulkuyhteyksiä työpaikoille ja laajennetaan ja syvennetään työnantajien työvoimavarantoja. 4.12. Kun julkisia palveluja vapautetaan, on kuitenkin annettava säännöksiä, joilla estetään sosiaalinen syrjäytyminen. Julkisen palvelun ajatusta ei tule hävittää yhteiskunnan reuna-alueilta. 4.13. Erityisesti liikenteen eri sektoreilla tapahtuvan markkinoiden liberalisoinnin vuoksi on tärkeää, että työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu toimii hyvin. 4.14. Työaikadirektiivin ulottaminen koskemaan aiemmin sen piiriin kuulumattomia liikenteen sektoreita tulee toteuttaa siten, että turvallisuus taataan heikentämättä kuitenkaan työllisyystilannetta liiallisella sääntelyllä ja jäykkyydellä.(14) 4.15. Verovapaan myynnin lakkauttaminen EU:n alueella on valtioiden välisiin liikenneyhteyksiin liittyvä taloudellinen ja työllisyyskysymys. Ulkoinen tehokkuus 4.16. Tiedonannossa ei juurikaan käsitellä kansainvälisiin, muuhun maailmaan suuntautuviin liikenneyhteyksiin liittyviä laajempia kysymyksiä eikä tehokkaiden kauppareittien taloudellista merkitystä. 4.17. Komissio asettaa perustellusti etusijalle laajentumisen liikennevaikutukset. Tähän aiheeseen liittyy suuria haasteita, jotka edellyttävät lainsäädännön ja tekniikan yhteensopivuuden kehittämistä. Keski- ja Itä-Euroopan maille myönnettävän investointituen tulee käsittää muutkin kuin vain tärkeimmät kaupunkienväliset reitit, jotta hakijamaita autetaan välttämään aluesuunnitteluongelmat, jotka ovat kärjistäneet liikenteen ympäristövaikutuksia EU:n jäsenmaissa. Rautateiden rappeutuminen on pysäytettävä ja julkista (kaupunki)liikennettä on parannettava. 4.18. Jäsenehdokasmaissa noudatettavia toimintalinjoja voidaan soveltaa myös Välimeren ja Mustanmeren alueen naapurimaihin. Turvallisuus 4.19. Turvallisuustoimien kustannustehokkuuden arviointi on tervetullut keino hyödyntää käytettävissä olevat resurssit mahdollisimman tarkkaan. Komitea on tyytyväinen siihen, että siviili-ilmailun sekä meri- ja tieliikenteen turvallisuuskysymyksiin kiinnitetään edelleen huomiota. Uuden autoarviointiohjelman (EURO-NCAP) kehittämistä tulee jatkaa ja keskittyä jatkossakin erityisesti ajoneuvojen turvallisuuteen pyöräilijöiden ja jalankulkijoiden kannalta. Komitea toivoo myös, että tieliikenneonnettomuuksien ehkäisytoimia painotetaan edelleen. 4.20. Kun vuosittain Euroopan unionin teillä kuolee kymmeniätuhansia ihmisiä, turvallisuuden tulee olla yksi tärkeimmistä näkökohdista kaikessa liikennepolitiikassa. Aiemmat toimet ovat olleet hyvin menestyksellisiä, mutta on vielä arvioitava, mitkä keinot ovat toimineet parhaiten. Tulevassakin politiikassa on keskityttävä turvallisuuteen, ja sille tulisi antaa enemmän painoarvoa komission asiakirjassa. 5. Päätelmät 5.1. TSK on tyytyväinen, että se on saanut tämän tilaisuuden arvioida yhteisen liikennepolitiikan tilaa. Komitea esittää kuitenkin joukon ehdotuksia: 5.1.1. Komitea kehottaa komissiota keskittymään yhteisessä liikennepolitiikassa taloudellisiin, yhteiskunnallisiin ja ympäristötavoitteisiin, kuten luvussa 2 esitettiin. 5.1.2. Tämän painopisteen siirtymän vuoksi TSK uskoo, että suunniteltuja toimia voidaan viedä eteenpäin liikennepolitiikan merkitystä vastaavalla kiireellisyydellä ja tarmolla. Jos näin tapahtuu, voidaan myös hyödyntää liikenteen huomattavaa työllistämispotentiaalia. 5.1.3. Liikennetilastojen kehitys on rohkaisevaa, ja komitea toivoo, että niitä käytetään nykyistä laajemmin liikennepolitiikan tukena. Tosiseikkoihin perustuvilla edistysraporteilla on paremmat mahdollisuudet luoda hyödyllistä kiireellisyyden ilmapiiriä. Samassa yhteydessä voidaan parantaa EU-rahoitteisten hankkeiden arviointia ja valvontaa. 5.1.4. TSK ymmärtää, että monissa kysymyksissä, varsinkin kaupunki- ja lähiliikenteessä, on noudatettava läheisyysperiaatetta. Ne ovat kuitenkin niin tärkeitä liikennepolitiikan yleisen kehityksen ja kohdissa 2.1.1-2.2.3 esitettyjen taloudellisten, yhteiskunnallisten ja ympäristötavoitteiden saavuttamisen kannalta, että neuvoston ja komission on asetettava ne aivan etusijalle. 5.1.5. Yksityisautoilun kehitys ja määrä, oli autojen voimanlähteenä polttomoottori tai ei, ovat tärkeitä strategisia kysymyksiä, jotka on otettava huomioon tulevassa yhteisessä liikennepolitiikassa. 5.1.6. Yksi kaikkein tärkeimmistä kysymyksistä, joka myös kuuluu jäsenvaltioiden päätäntävaltaan, on aluesuunnittelupolitiikka. Ellei maankäyttöä suunnitella kestävän liikkuvuuden periaatteiden mukaisesti, yhteisen liikennepolitiikan tavoitteita ei todennäköisesti koskaan saavuteta. Bryssel 7. heinäkuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) "Komission tiedonanto - Yhteisen liikennepolitiikan kehitys tulevaisuudessa (valkoinen kirja)" - KOM(92) 494 lopull. - TSK:n lausunto: EYVL C 352, 30.12.1993. (2) "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteinen liikennepolitiikka - Toimintaohjelma 1995-2000" - KOM(95) 302 lopull. - TSK:n oma-aloitteinen lausunto: EYVL C 39, 12.2.1996. (3) "Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä: Vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa - Valkoinen kirja" - KOM (1998) 466 lopull.; TSK:n lausunto: EYVL C 116, 28.4.1999. (4) Ks. TSK:n lausunto aiheesta TTK-alan neljäs puiteohjelma (1994-1998), EYVL C 34, 2.2.1994. (5) "Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä: Vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa - Valkoinen kirja" - KOM (1998) 466 lopull.; TSK:n lausuntoEYVL C 116, 28.4.1999. (6) EYVL C 138, 18.5.1999, s. 7. (7) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 22. (8) "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Euroopan lentoliikenne: yhtenäismarkkinoilta maailmanlaajuisiin haasteisiin", KOM(1999) 182 lopull. TSK valmistelee aiheesta lausuntoa. (9) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 92. (10) "Oikeudenmukainen maksu infrastruktuurin käytöstä: Vaiheittainen lähestymistapa liikenneinfrastruktuurin yhtenäiseen hinnoitteluun Euroopan unionissa - Valkoinen kirja" - KOM (1998) 466 lopull.; TSK:n lausuntoEYVL C 116, 28.4.1999. (11) EYVL C 116, 28.4.1999. (12) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 123. (13) TSK:n lausunto aiheesta "Komission vihreä kirja tulevaisuuden melupolitiikasta", EYVL C 206, 7.7.1997. (14) "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyistä työajan järjestelyä koskevista seikoista 23. marraskuuta 1993 annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta ja sen soveltamisalan ulottamisesta koskemaan kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja ja ehdotus neuvoston direktiiviksi maantieliikenteen alalla työskentelevien liikkuvien työntekijöiden ja itsenäisten kuljettajien työajan järjestämisestä ja Ehdotus neuvoston direktiiviksi merenkulkijoiden työaikojen valvonnasta yhteisön satamia käyttävillä aluksilla", KOM(1998) 662 lopull.; TSK:n lausunto, EYVL C 138, 18.5.1999.