Kiertotalous edellyttää myös teollisuusprosessien mukauttamista. Komissio on sisällyttänyt kiertotalouden näkökohtia (energian kulutus ja materiaalien käyttö, jätteen syntymisen ehkäiseminen, kierrätys ja vaarallisten kemikaalien määrän vähentäminen) erityisiin parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskeviin vertailuasiakirjoihin (BREF-asiakirjat) teollisuuden päästöistä annetun direktiivin puitteissa ja on tehnyt niistä tällä tavoin vertailustandardeja, joita jäsenvaltiot käyttävät myöntäessään lupia teollisuuslaitoksille. Lisäksi ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS) toimivuustarkastuksen tulos vahvisti, että järjestelmällä voidaan parantaa organisaatioiden ympäristötehokkuutta.

Tuotteiden elinkaari alkaa suunnittelusta, ja jo suunnittelulla on varmistettava kiertotalouden näkökohtien huomioon ottaminen. Ekologista suunnittelua koskevan työsuunnitelman 2016–2019 täytäntöönpanon avulla komissio on edistänyt edelleen kiertotalouden mukaista tuotteiden suunnittelua energiatehokkuustavoitteiden lisäksi.

Tässä kertomuksessa esitetään toimintasuunnitelman täytäntöönpanon tärkeimmät tulokset. Siinä hahmotellaan myös tulevia haasteita talouden muokkaamiseksi ja kilpailuetujen luomiseksi ja valmistellaan samalla ilmastoneutraalia taloutta, jossa luonnonvaroihin, makean veden varoihin ja ekosysteemeihin kohdistuu mahdollisimman vähän paineita. Kertomus on vastaus neuvoston pyyntöön toimittaa ”vuosittain kirjallinen tilanneselvitys toimintasuunnitelman täytäntöönpanon edistymisestä”. Saman pyynnön on esittänyt myös Euroopan parlamentti. Kattava selvitys toimintasuunnitelman täytäntöönpanon tilanteesta esitetään liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa (SWD).

Toimintasuunnitelmalla edistettiin ensimmäistä kertaa systeemistä lähestymistapaa kokonaisissa arvoketjuissa. Komissio on sen avulla valtavirtaistanut kiertotalouden periaatteita muovin tuotannossa ja kulutuksessa, vesihuollossa, elintarvikejärjestelmissä ja tiettyjen jätevirtojen hallinnassa. Tämä on ollut mahdollista jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, elinkeinoelämän edustajien ja kansalaisten vankan tuen ja sitoutumisen ansiosta. Toimintasuunnitelma on myös osaltaan edistänyt kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman toteuttamista.

EU:n kiertotalouden seurantakehys osoittaa, että kiertotalouteen siirtyminen on parantanut EU:n mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja. Kiertotalouden kannalta merkityksellisillä aloilla työskenteli vuonna 2016 yli neljä miljoonaa työntekijää, mikä on 6 prosenttia enemmän kuin vuonna 2012. Tulevina vuosina on luotava vielä uusia työpaikkoja, jotta voidaan vastata täysin toimivista uusioraaka-aineiden markkinoista johtuvaan odotettuun kysyntään.

Komissio hyväksyi joulukuussa 2015 kiertotaloutta koskevan toimintasuunnitelman, jonka tarkoituksena on edistää työllisyyttä, kasvua ja investointeja sekä kehittää hiilineutraali, resurssitehokas ja kilpailukykyinen talous. Toimintasuunnitelman 54 toimea on nyt saatu päätökseen tai niitä ollaan parhaillaan toteuttamassa, vaikka joissakin toimissa työ jatkuu vielä vuoden 2019 jälkeen.

Jotta hyödynnettäisiin viranomaisten mahdollisuuksia edistää kiertotalouden tuotteiden ja palveluiden markkinoita, komissio on hyväksynyt uusia ja tarkistettuja EU:n ympäristöä säästävien julkisten hankintojen kriteereitä, joihin sisältyy muun muassa kiertotalouden näkökohtia, ja se on kannustanut niiden käyttöönottoa opaskirjoilla ja koulutustilaisuuksilla. Komissio toimii esimerkkinä omissa hankinnoissaan. Komission yksiköt Brysselissä ovat noudattaneet ympäristöä säästävien julkisten hankintojen kriteereitä 93 prosentissa kaikista sellaisista sopimuksista, joiden arvo on yli 60 000 euroa.

2.3Jätteestä resurssiksi

Varmat ja tehokkaat jätehuoltojärjestelmät ovat olennainen osa kiertotaloutta. Jätepolitiikan tarkistettu lainsäädäntökehys tuli voimaan heinäkuussa 2018 unionin jätehuoltojärjestelmien uudenaikaistamiseksi ja eurooppalaisen mallin lujittamiseksi yhtenä maailman tehokkaimmista malleista. Siihen sisältyy muun muassa -uusia kunnianhimoisia mutta silti realistisia kierrätysasteita -yksinkertaistettuja ja yhdenmukaistettuja määritelmiä ja laskentamenetelmiä sekä kierrätettyjen materiaalien ja sivutuotteiden selkeämpi oikeudellinen asema -erilliskeräystä koskevia tiukennettuja sääntöjä ja uusia velvoitteita (bio- ja tekstiilijäte, kotitalouksien vaarallinen jäte sekä rakennus- ja purkujäte) -laajennetun tuottajan vastuun vähimmäisvaatimukset -jätteen synnyn ehkäisemistä ja jätehuoltoa koskevia tiukennettuja toimenpiteitä, jotka koskevat muun muassa merien roskaantumista, elintarvikejätteitä ja kriittisiä raaka-aineita sisältäviä tuotteita.

Komissio tukee jätelainsäädännön täytäntöönpanoa ja osallistuu siihen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, jotta voidaan parantaa kiertotalouden tarjoamien mahdollisuuksien näkyvyyttä ja ymmärtämistä sellaisissa jäsenvaltioissa, joille kierrätystavoitteiden saavuttaminen aiheuttaa suurimpia haasteita. Komission jäsenten johtamilla kohdennetuilla maakohtaisilla vierailuilla eri jäsenvaltioista peräisin olevat asiantuntijat jakavat kokemuksia ja neuvoja siitä, miten jätepolitiikan tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa.

Komissio on selkeyttänyt erilaisten jätteestä energiaa -prosessien suhdetta ja merkitystä, jotta arvokkaita resursseja ei menetettäisi tarpeettomasti polttamalla tai sijoittamalla niitä kaatopaikoille. Jäsenvaltioita on lisäksi kannustettu yksilöimään energiaa ja materiaaleja tehokkaasti käyttäviä talteenottoteknologioita, jotta hyödynnetään tehokkaammin taloudellisia välineitä ja parannetaan suunnittelua polton ylikapasiteetin ehkäisemiseksi.

Ympäristön kannalta järkevä jätehuolto EU:ssa ja sen ulkopuolella on avainasemassa, kun pyritään vahvistamaan kiertotaloutta. Jätehuoltoalan toimijat ja tulliviranomaiset ovat hyötyneet EU:n tullikoodeksin selkeyttämisestä, koska jätevirtoja on nyt helpompi yksilöidä. Organisaatioiden välisen tiedonsiirron paraneminen on myös edistänyt jätteiden siirrosta annetun asetuksen parempaa täytäntöönpanoa. Lopuksi ehdotetut velvoitteet, joiden mukaan EU:n satamissa käyvien alusten jätteet on kerättävä erikseen, edistävät parempaa jätehuoltoa.

2.4Talteenotettujen materiaalien kierto kuntoon

Uudella lannoitevalmisteista annetulla asetuksella otetaan käyttöön yhdenmukaistettuja sääntöjä, jotka koskevat uusioraaka-aineista, kuten maatalouden sivutuotteista ja hyödynnetystä biojätteestä, valmistettuja orgaanisia lannoitteita. Uusi asetus -vähentää huomattavasti yhä kestävämpien kiertotalouden mukaisten tuotteiden merkittäviä markkinoille pääsyn esteitä -sisältää uusia raja-arvoja kaikkien, myös ensiöraaka-aineista valmistettujen, lannoitteiden sisältämille vaarallisille aineille ja alentaa näin sellaisten materiaalikiertojen riskiä, jotka sisältävät hälyttäviä määriä tiettyjä myrkyllisiä aineita -sisältää jätteeksi luokittelun päättymisen kriteereitä ja edistää siten kemikaali-, tuote- ja jätelainsäädännön rajapinnan moitteetonta toimintaa sekä parantaa sijoittajien oikeusvarmuutta.

Kiertotaloutta koskevan toimintasuunnitelman tavoitteisiin kuuluu uusioraaka-aineiden käytön edistäminen. Tämä edellyttää markkinatoimijoiden keskeisten haasteiden ymmärtämistä, ja sen olisi perustuttava vahvoihin ja tehokkaisiin sisämarkkinoihin. Vuonna 2017 alulle pannussa raaka-aineita koskevassa tietojärjestelmässä yksilöidään strategisten teollisuudenalojen tietotarpeita kiinnittäen huomiota erityisesti asiaankuuluvien materiaalien kierrätyksen seurantaan ja tietojen saatavuuteen keskeisillä aloilla.

Kemikaali-, tuote- ja jätelainsäädännön rajapintaa käsittelevä tiedonanto käynnisti laajan keskustelun siitä, millä tavoin uusioraaka-aineiden turvallisen käytön neljä keskeistä estettä olisi poistettava. Kuulemisen tulosten alustava analyysi vahvistaa, että sidosryhmät ovat yleensä ottaen yhtä mieltä yksilöityjen aiheiden merkityksestä. Se osoittaa, että sidosryhmät tukevat voimakkaasti aineiden jäljitettävyyden ja tiedonkulun parantamista, muiden toimenpiteiden parempaa soveltamista ja käyttöä tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi EU:n ja EU:n ulkopuolisten toimijoiden välillä sekä jätteeksi luokittelun päättymistä koskevien kriteerien parempaa yhdenmukaistamista ja vastavuoroista tunnustamista. Ne tukevat myös kiertotalouden näkökohtien vahvistamista eri välineissä, kuten ekosuunnitteludirektiivissä. Lisäksi on käynnistetty kolme rajapinnan eri näkökohtia käsittelevää tutkimusta, joista saadaan merkityksellistä lisätietoa vuonna 2019 ja vuoden 2020 alussa.

On olennaisen tärkeää saada tietoa vaarallisten aineiden esiintymisestä ja koostumuksesta jätevirroissa, kun parannetaan jätteiden talteenottoa helpottavia purkamis- ja puhdistamistekniikoita. Euroopan kemikaalivirasto perustaa tietokannan, jonka tarkoituksena kerätä tietoa huolta aiheuttavista aineista tuotteissa ja jätteeksi tulevissa tuotteissa, sekä parantaa niitä koskevaa tietämystä. Lisäksi kierrättäjille tietoa jakava EU:n foorumi kerää ja jakaa tietoa siitä, miten unionin markkinoille ensimmäistä kertaa saatettuja laitteita käsitellään ja valmistellaan uudelleenkäyttöä varten.

Jätteiden koostumusta koskevaa tietoa voidaan käyttää myös kriittisten raaka-aineiden tehokkaan talteenoton mahdollistamiseksi. Komission kertomuksessa Critical Raw Materials and the Circular Economy määritetään keskeisiä toimia, jotka ovat välttämättömiä tällaisten potentiaalisten etujen hyödyntämiseksi: keskeisten osien talteenotto käyttöiän lopussa, kaivosjätteitä koskevien tietojen hallinnan tehostaminen ja rahoituksen hankkiminen. Kertomus osoittaa kuitenkin myös, että kierrätystä voidaan edelleen tehostaa huomattavasti ja varmistaa, että kriittiset raaka-aineet pysyvät Euroopassa.

Lisätäkseen osaltaan luottamusta uusioraaka-aineisiin komissio on käynnistänyt yhdessä eurooppalaisten standardointiorganisaatioiden kanssa standardointimenettelyn, ja ensimmäisenä analysoidaan kattavasti kaikki asiaan liittyvät standardointitoimet. Standardointiorganisaatiot suunnittelevat myös mahdollisia standardeja käytetyistä akuista, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta ja muista monimutkaisista käytöstä poistetuista tuotteista saatavien kriittisten raaka-aineiden laadukasta ja materiaaleja tehokkaasti hyödyntävää kierrätystä varten.

Toimintasuunnitelmalla pyritään myös edistämään uudelleenkäytettävän veden markkinoita ja torjumaan näin veden niukkuutta kaikkialla EU:ssa. Komissio ehdotti asiaa koskevaa lainsäädäntöä, jossa asetetaan vähimmäisvaatimuksia veden uudelleenkäytölle viljelysten kastelussa. Veden uudelleenkäyttöä koskevat käytännöt sisällytetään lisäksi vesialan suunnitteluun ja hallintaan tai otetaan huomioon asiaa koskevien BREF-asiakirjojen tarkastelussa.

2.5Systeeminen lähestymistapa: EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa

EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa on ensimmäinen EU:n laajuinen poliittinen toimintakehys, jossa noudatetaan materiaalikohtaista elinkaariajattelua kiertotalouden mukaisen suunnittelun, käytön, uudelleenkäytön ja kierrätyksen sisällyttämiseksi muovin arvoketjuihin. Se toimii sellaisenaan toiminnan katalysaattorina. Strategiassa esitetään selkeä visio ja EU:n tason määrällisiä tavoitteita, jotta muun muassa kaikki EU:n markkinoille saatetut muovipakkaukset ovat uudelleenkäytettäviä tai kierrätettäviä vuoteen 2030 mennessä.

Strategiassa myös määritetään keskeisiä toimia, jotka mahdollistavat useiden sidosryhmien osallistumisen ja yhteistyön arvoketjussa. Esimerkiksi komission sidosryhmille esittämä kehotus antaa vapaaehtoisia lupauksia kannusti voimakkaasti teollisuutta edistämään kierrätettyjen muovien käyttöä tuotteissa. Kuten liitteenä olevassa, näitä lupauksia arvioivassa asiakirjassa kuitenkin todetaan, toimia on vielä lisättävä, jotta voidaan saavuttaa strategiassa esitetty tavoite, jonka mukaan on varmistettava, että 10 miljoonaa tonnia kierrätettyjä muoveja päätyy uusiin tuotteisiin vuoteen 2025 mennessä. Vaikka muovin toimittajilta saadut lupaukset takaavat tämän tavoitteen saavuttamisen, jos lupaukset lunastetaan odotetusti, kierrätetyn muovin kysyntä on teollisuuden lupausten perusteella noin 6,2 miljoonaa tonnia vuodessa vuoteen 2025 mennessä. Hiljattain perustettu Circular Plastics Alliance -foorumi helpottaa yritysten jatkotoimia, joilla tätä epätasapainoa korjataan, sekä auttaa edellä mainitun tavoitteen saavuttamisessa tukien samalla tämän strategian tavoitetta parantaa muovin kierrätyksen laatua ja kannattavuutta Euroopassa.

Tärkeitä välitavoitteita on jo saavutettu muovin kierrätyksen laadun parantamiseksi. Tällaisia ovat muun muassa muovipakkausten uusi 55 prosentin kierrätystavoite vuodelle 2030, erilliskeräysvelvoitteet sekä laajennetun tuottajavastuun järjestelmiin tehdyt parannukset. Viimeksi mainittujen parannusten odotetaan helpottavan kierrätysnäkökohdat huomioon ottavaa suunnittelua mukauttamalla tuottajilta perittäviä maksuja ympäristönäkökohtien perusteella. Vuoden 2020 lopussa toteutettavaksi suunniteltu olennaisten pakkausvaatimusten tarkistus tuo mukanaan lisäparannuksia.

Strategia luo synergiaa taloudellisten ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden välille. Mikromuovisaasteen mahdollisesti aiheuttamia terveys- ja ympäristöriskejä koskevien todisteiden nojalla on perusteltua rajoittaa tarkoituksellisesti lisättyjen mikromuovien käyttöä ja kerätä tietoa mittauksista ja merkinnöistä tapauksissa, joissa mikromuovia on vapautunut tahattomasti. Komissio on myös sitoutunut kehittämään muovien biohajoavuutta koskevia puitteita, jotta tämäntyyppisten muovituotteiden kehittämistä ja käyttöä kannustetaan vain silloin, kun se on ympäristölle suotuisaa eikä vaikuta jätehuoltojärjestelmiin tai vaaranna elintarviketurvallisuutta. Tässä yhteydessä toimiin sisältyy muun muassa tietojen toimittaminen siitä, miten tällaisia tuotteita käsitellään käyttöiän päätyttyä (esimerkiksi kotona kompostoitavien muovisten kantokassien merkinnät). Hiljattain julkaistussa muovien kiertotaloutta koskevassa kertomuksessa tarkastellaan myös muita politiikkojen synergiavaikutuksia, erityisesti yhdessä tutkimustarpeiden kanssa.

Strategia kannustaa muutokseen yli Euroopan rajojen. EU:n johtoasema kahden- ja monenvälisillä foorumeilla on kannustanut jatkamaan esimerkillisten toimien, erityisesti kertakäyttömuoveja käsittelevien toimien, pohjalta muoviin liittyvää kansainvälistä toimintaa, kuten muun muassa YK:n ympäristöohjelman Global Plastics Platform -aloite ja tuleva Baselin yleissopimuksen yhteydessä muovijätteitä käsittelevä kansainvälinen kumppanuus osoittavat. Samaan aikaan EU tukee kehitysmaita niiden pyrkiessä torjumaan muovijätteitä.