FI    FI  
 EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 11.7.2012  
SWD(2012) 196 final 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 
unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin 
keinoin 
  
{COM(2012) 363 final} 
{SWD(2012) 195 final} 
 
 
2 
  
1. Ongelman määrittely.................................................................................................... 3 2. Toissijaisuusperiaatteen analysointi............................................................................. 4 3. Keskeiset poliittiset tavoitteet ...................................................................................... 4 4. Toimintavaihtoehdot .................................................................................................... 5 4.1. Vaihtoehtojen vaikutusten arviointi ............................................................................. 6 4.2. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto....................................................................................... 7 4.3. Seuranta ja arviointi ..................................................................................................... 8 
 
 
3 
 1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
 
EU:lla ja sen jäsenvaltioilla on velvollisuus torjua  petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka 
vaikuttaa unionin taloudellisi in etuihin. Tästä velvollisuude sta määrätään Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopi mus) 310 artiklan 6 kohdassa. Lisäksi SEUT-
sopimuksen 325 artiklan mukaan on toteutettava  toimenpiteitä, joil la on ennaltaehkäisevä 
vaikutus ja jotka tarjoavat ta sapuoliset toimintaedellytykset. 
 EU:lla on jo käytössään oikeudellisia välineitä, joilla jäsenvaltiot velvoitetaan ottamaan 
käyttöön rikosoikeudelliset vähimmäissäännöt EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi 
(erityisesti yhteisöjen tal oudellisten etujen suojaamises ta petoksilta vuonna 1995 tehty 
yleissopimus ja korruptiota ja rahanpesua kos kevat pöytäkirjat). Nämä välineet ovat kuitenkin 
osoittautuneet riittämättömiksi halutun suoj an saavuttamiseksi, mikä vaikuttaa EU:n 
budjettikurin uskottavuuteen. Kyseiset säännöt ka ttavat vain pienen osan EU:n taloudellisia 
etuja vahingoittavasta laittomasta toimi nnasta, ja monet käytännössä usein kohdatut 
merkittävät ilmiöt jäävät niiden ulkopuolelle.  Nykyinen järjestelmä ei ole vielä tarpeeksi va hva, jotta se hillitsisi EU:lle osoitettujen 
veronmaksajien varojen menetyksiä niin tulo- kuin menopuolella. Hyvä esimerkki tästä on, 
että vuonna 2010 havaittiin yhteensä 13 631 tapausta , joissa oli kyse EU:n varoihin liittyvästä 
laittomasta toiminnasta (ns. ’sääntöjenvastaisuud et’). Näissä raportoidui ssa tapauksissa väärin 
kerättyjen ja käytettyjen EU:n julkisten varo jen kokonaismäärä oli noin 2 miljardia euroa. 
 EU:n julkisten varojen suojeluke inoihin liittyvät puutteet koske vat seuraavia osa-alueita:  
• EU:n taloudellisten etujen suojaamista koske vien säännösten riittämätön ennaltaehkäisevä 
vaikutus;  
• olemassa olevien kieltojen täytäntöönpanossa  esiintyvät puutteet, jotka johtuvat heikosta 
valmiudesta havaita rikollinen toiminta ja jatkotoimien vähäisestä määrästä, joka johtuu 
siitä, että oikeudellisten menettelyjen tuloks et ovat keskimäärin er ittäin vaatimattomia; 
sekä  
• väärin käytettyjen varojen alha iset takaisinperintäasteet.  
 
Aineellisen rikosoikeuden kannalta edellä main ittujen ongelmien taustalla olevat syyt ovat 
monenlaisia.  
• Ensinnäkään nykyiset rikosten määritelmät, jo iden avulla on tarkoitus suojella EU:n 
taloudellisia etuja, eivät ol e riittävän laaja-alaisia silt ä osin kuin on kyse vastuutahon 
määrittämisestä ja sellaisten lainkäyttövaltaa koskevien sääntöjen määrittämisestä, joita tarvitaan syytteen nostamiseen ulkomailla tehdyistä rikoksista.  
• Toiseksi rikosten joukko on epätäydellinen osittain nykyisten määritelmien riittämättömän 
täytäntöönpanon vuoksi, mutta myös siitä syystä, että EU:n tasolla on ylipäänsä määritelty 
riittämätön määrä rikoksia. Tämä voi puolestaan  johtaa jopa siihen, ettei ole olemassa 
suojaa tietyntyyppistä laitonta toimintaa vastaan. 
 
4 
 • Kolmanneksi seuraamusten tyypit ja tasot ovat us ein liian alhaisia, ja joka tapauksessa ne 
vaihtelevat voimakkaasti eri jäsenvaltioi ssa. Tämän seurauksena ennaltaehkäisevää 
vaikutusta ei synny, ja seuraamusten eril aisuus luo epäoikeudenmukaisuutta. Lisäksi 
tasapuolisten toiminta edellytysten puute vähentää m yös keskinäistä luottamusta 
oikeusviranomaisten välillä, joiden on teht ävä yhteistyötä EU:n taloudellisia etuja 
koskevien rajat ylittävien tapausten ratkaisemiseksi. 
• Lisäksi rikosoikeuden soveltamiselle on lii allisia esteitä. Syy tteeseenpanoon kuluu usein 
perustellusti paljon aikaa, koska  se edellyttää monimutkaisia taloudellisia tutkimuksia, ja 
sen vuoksi tapaukset vanhentuvat usein oi keudenkäynnin ollessa jo käynnissä.  
 
EU:n taloudelliset edut ovat kärsineet siitä, e ttä EU:lle kuuluvia rahoja ei  ole kerätty sille tai 
ne on kohdennettu väärin oikeudellisia sääntöjä  rikkoen. Laiton toiminta on niin vakavaa ja 
yleistä, että ylimääräiset suojatoimet ovat paikallaan.  Kaikkien edellä kuvattujen syiden takia tarvitaan määrätietoisia toimia, jotta ennaltaehkäisevän vaikutuksen a vulla voidaan saavuttaa yhtäläi nen ja oikeasuht einen suojelun 
taso. Tämä lujittaa EU:n talousarvio- ja va rainhoitosääntöjen tehokkuu tta ja edistää myös 
EU:n varainhoidon ja rikosoi keuden yleistä uskottavuutta luomalla tasapuoliset 
toimintaedellytykset kaikkialla EU:ssa. 
2. T
OISSIJAISUUSPERIAATTEEN ANALYSOINTI  
 
EU:n taloudelliset edut liittyvät EU:n hallinnoimiin tai sen puoles ta hallinnoitaviin varoihin ja 
vastuisiin. Koska ne sijoittuva t luonteeltaan EU:n tasolle, niitä ei kohtuudella  voida suojata 
pelkästään jäsenvaltioiden to imin. EU ja jäsenvaltiot kant avat yhdessä va stuun petosten 
torjunnasta.  EU:lla on parhaat edellytykset arvioida, mitkä toimenpiteet ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia sen taloudellisten etujen suojaamiseksi, ottaen  huomioon tällä alalla sovellettavat erityiset 
EU:n säännöt.  Tämä koskee myös sitä, missä määrin rikosoi keudellisia säännöksiä EU:n taloudellisten 
etujen suojaamiseksi on yhdenmukaistettava.  Vain EU pystyy luomaan tasavertaiset 
toimintaedellytykset kaikkia jäsenvaltioita sitovalla lainsäädännöllä ja näin ollen 
muodostamaan oikeudellisen kehyksen, joka au ttaa poistamaan nykytilanteen heikkoudet.  
Rikosoikeutta koskevat tämän alan EU:n sää nnökset voisivat tuoda erityistä lisäarvoa 
määrittelemällä relevantteja uusia rikoksia ja seuraamustyyppejä ja -tasoja, joita 
sovellettaisiin yhtäläisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Siten myös saatettaisiin päätökseen Euroopan yhteisöjen taloudell isten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 
täytäntöönpanon seuranta ja opittaisiin siitä. 
3. K
ESKEISET POLIITTISET TAVOITTEET  
 
Havaittujen ongelmien perusteella voidaan määrit tää yleiset, erityiset ja toiminnalliset 
tavoitteet:  Yleiset tavoitteet:
 
 EU:n varojen menettämisen ehkäisy ja vähentäminen 
 
5 
  EU:n talousarviovastuun uskottavuuden lisääminen. 
 
Erityistavoitteet : 
 EU:n taloudellisiin etuihin liittyvien kieltojen ennaltaehkä isevän vaikutuksen 
asianmukainen lisääminen EU:n perusoikeuskirjan mukaisesti 
 tietynlaista EU:n julkisiin varoihin lait tomasti vaikuttavaa toimintaa koskevien 
kieltojen parempi täytäntöönpano EU:n peru soikeuskirjan mukaisesti parantamalla 
tutkinnan tuloksia, mukaan lukien epäiltyjen tunnistaminen ja laittomista liiketoimista hyötyvien löytäminen  
 laittoman toiminnan kohteena olevien EU:n julkisten varojen takaisinperinnän riittävä 
parantaminen EU:n perusoikeuskirjan mukaisesti 
 EU:n taloudellisia etuja suojaavien säännösten yhtälä isyyden ja oikeudenmukaisuuden 
varmistaminen kaikkialla EU:ssa  
 jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten välisen  keskinäisen luottamuksen lisääminen  
 tietoisuuden lisääminen EU:n taloudellisten etujen suojaamista koskevista säännöistä 
tutkijoiden ja mahdollisten rikoksentekijöiden keskuudessa. 
Toiminnalliset tavoitteet:
  
 Olisi tarjottava ri ittävän laaja soveltamisala, joka kattaa ne rikoksentekijöiden ryhmät, 
jotka aiheuttavat vakavinta ja/tai use immin vahinkoa EU:n julkisille varoille 
 Olisi laajennettava riittävä sti rikosten lukumäärää siten, että voidaan kattaa kaikkein 
vakavinta vahinkoa aiheuttava ja /tai yleisin EU:n julkisiin varoihin vaikuttava laiton 
toiminta 
 Olisi säädettävä sell aisista seuraamustyypeistä ja -tasoista, jotka varmistavat 
oikeudenmukaisuuden ja oikeasuhteisuuden EU:n julkisten varo jen suojaamisessa 
kaikkialla EU:ssa 
 Olisi luotava selkeitä ja asianmukaisia  täydentäviä sääntö jä täytäntöönpanon 
valvonnan helpottamiseksi.  
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
 
Viittä vaihtoehtoa on tarkasteltu yksityiskohtaisesti:   Vaihtoehto 1:
 Nykytilanteen säilyttäminen (perussk enaario), johon yhdi stetään nykyisten 
välineiden täytäntöönpa non jatkuva seuranta. 
 Vaihtoehto 2:
 Muut toimet kuin lainsäädännön antaminen mahdollisten rikoksentekijöiden ja 
oikeusalan ammattilaisten tietämyksen lisäämiseksi asiaa koskevista säännöksistä ja niiden ymmärtämisen ja soveltamisen helpottamiseksi, esimerkiksi vaihtamalla parhaita käytänteitä ja tapauskohtaisia tietoja.  
 
6 
 Vaihtoehto 3:  Annetaan säädös, jolla ta loudellisten etujen suojaam ista koskeva yleissopimus 
ja sen pöytäkirjat muunnetaan uuden perussopimuks en sääntöjen mukaiseksi säädökseksi ja 
lisätään samalla sen sisältämie n määräysten johdonmukaisuutta. 
 Vaihtoehto 4:
 Annetaan säädös, jonka mukaan  jäsenvaltioiden on lähennettävä 
rikosoikeudellisia sääntöjään tavoitteena laaj entaa niiden kattavuutta asianmukaisesti, ottaa 
käyttöön uusia rikostyyppejä ja vahvistaa EU :n taloudellisten etujen suojaamiseksi 
määrättävien vähimmäisseuraamusten tyyppejä ja tasoja.  
Vaihtoehto 5:
 Annetaan säädös, johon sisältyy suoraan  sovellettavia aine ellisen rikosoikeuden 
säännöksiä EU:n taloudellisten etujen suojaamis eksi, mukaan lukien tarkat seuraamusluokat 
(vähimmäis- ja enimmäismäärät). 
4.1. Vaihtoehtojen vaikutusten arviointi 
Vaihtoehto 1:  Tämän vaihtoehdon tehokkuus tavoitteide n saavuttamisessa on hyvin pieni, 
jopa olematon. Tällä vaihtoehdolla ei odot eta olevan nykyistä oikeudellista kehystä 
suurempaa vaikutusta perusoikeuksiin, kansallisiin oikeusjärjestelmiin tai talouteen ja varainhoitoon.   Vaihtoehto 2:
 Tämän vaihtoehdon tehokkuus katsotaan vä häiseksi, koska ei ole mahdollista 
lisätä ennaltaehkäisevää vaikutusta ja täyt äntöönpanoa, jos rikosoik eutta ei sovelleta. 
Vaikutuksen perusoikeuksiin odotetaan olevan pien i tai keskitasoa. Taloude llinen vaikutus on 
arviolta +37 miljoonaa euroa EU:n  tasolla. Tämä on seurausta siitä, että jäsenvaltioiden 
oikeuslaitokset seuraavat ta pauksia tehokkaammin, jolloin ta kaisinperintätasot nousevat. 
Tästä aiheutuu komissiolle ylimääräisiä ku stannuksia 3 miljoonaa euroa, erityisesti 
koulutustoimenpiteistä. Tämä vaihtoehto täy ttää oikeasuhteisuutta koskevan vaatimuksen.  
 Vaihtoehto 3:
 Tämän vaihtoehdon tehokkuus on vähäin en, eikä sen odoteta vaikuttavan 
perusoikeuksiin eikä kansallisiin oikeusjärj estelmiin paljoa nykyistä kehystä enempää. 
Myönteinen vaikutus EU:n talousarvioon on arviolta 17 miljoonaa euroa seurauksena 
täytäntöönpanon ja takaisinperi nnän parantumisesta. Lainsääd äntöprosessista arvioidaan 
aiheutuvan jäsenvaltioiden tasolla kustannuks ia 3 miljoonaa euroa. Kun otetaan huomioon 
suuri rakenteellinen merkitys EU:n loukkaamatto muudelle, kulutuskapasiteetille ja maineelle 
sekä intrusiivisuuden vähäinen lisääntymi nen verrattuna nykyiseen kehykseen, voidaan 
todeta, että toimenpide on oikeassa suht eessa tavoitteeseen nähden. Sen lisäarvo 
veronmaksajien rahojen suojaamisen kanna lta on kuitenkin er ittäin vähäinen. 
 Vaihtoehto 4:
 Tämän vaihtoehdon voidaan odottaa ol evan kohtalaisen ta i erittäin tehokas 
väline vähentää EU:n varojen menettämistä ja palauttaa luottamus talousarvion kurinalaisuutta edistäviin toimiin. Sen perusteella  ei kuitenkaan toteutet a kaikkia teoreettisesti 
mahdollisia rikosoikeudellisia toimenpite itä tai yhdenmukaisteta täydellisesti 
seuraamustyyppejä ja -tasoja. Nykyisten rikost en laajempi määrittely lisää seuraamusten 
tasavertaisuutta kaikkialla EU:ssa ja parantaa  oikeusviranomaisten keskinäistä luottamusta ja 
siten helpottaa täytäntöönpanon valvontaa  ja takaisinperintää  rajat ylittävissä tapauksissa. 
Laajempien ja uusien rikostyyppien määrittely sekä EU:n varojen häviöön liittyvät tiukemmat 
seuraamustyypit ja -tasot merkitsevät sitä, että tällaisten toimien ennaltaehkäisevä vaikutus  
on todennäköisesti erittäin suuri. Nämä yht eiset määritelmät ja seuraamuksia koskevat 
säännöt myös lisäävät seuraamusten tasave rtaisuutta kaikkialla  EU:ssa ja siten 
oikeusviranomaisten keskinäistä luottamusta, mikä helpottaa täytäntöönpanon valvontaa  ja 
takaisinperintää  rajat ylittävissä tapauksissa.  
 
7 
 Tällä vaihtoehdolla olisi kohtalainen vaikutus perusoikeuksiin, sillä siinä määritetään uusia 
rikoksia, laajennetaan olem assa olevien rikosten katt avuutta ja vahvistetaan 
vähimmäisseuraamusten tyypit ja tasot. Näillä toimenpiteillä pyritään  saavuttamaan unionin 
asettamat yleisen edun mukaiset tavoitteet (ks. peru soikeuskirjan 52 arti klan 1 kohta) ja 
erityisesti luomaan tehokkaita ja ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä  EU:n taloudell isten etujen 
suojaamiseksi. Koska sääntöjenvastaisuuksie n ja petosepäilyjen määrä kasvaa ja 
taloudellisten etujen su ojaamista koskevan yleissopimuksen  mukaiset nykyiset toimenpiteet 
ovat tehottomia, toimenpiteet eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.  
Ennaltaehkäisevän vaikutuksen kasvun (joka vähentää menetett yjen varojen määrää) sekä 
paremman täytäntöönpanon valvonnan ja takais inperinnän (joka lisää palautettujen varojen 
määrää) johdosta toimintavaihtoehdon tuoton odotetaan olevan korkea, 471 miljoonaa euroa EU:n tasolla. Organisatoriset ja hallinnolliset  kustannukset pysyvät kuitenkin jäsenvaltioiden 
tasolla suhteellisen alhaisina (29 miljoonaa eu roa), erityisesti lain säädäntötyön osalta.  
Kun otetaan huomioon yhtäältä EU:n julkisten varojen suoj aamisen suuri rakenteellinen 
merkitys EU:n loukkaamattomuude lle, kulutuskapasiteetille ja  maineelle sekä toisaalta 
rikosmääritelmien kattavuuden riittävä laajenta minen ja uskottavat vähimmäisseuraamusten 
tasot, oikeasuhteisuutta koske va arviointiperuste täyttyy. 
Koska tämä vaihtoehto vaikuttaa huoma ttavasti ennaltaehkäisevään vaikutukseen, 
lainvalvontavalmiuksiin ja takaisinperintätas oihin, sen katsotaan olevan kohtalaisen tai 
erittäin tehokas.  Vaihtoehto 5:
 Tämän vaihtoehdon tehokkuutta pidetään yhtä suurena kuin vaihtoehdon 4, sillä 
siinä sovelletaan laajempia ja uusia rikosmäärite lmiä, säädetään riittävistä seuraamustyypeistä 
ja -tasoista ja siihen sisältyy sääntöjä, jotka helpottavat rikosmääritelmien soveltamista. Tämä 
vaikuttaisi erittäin myönteise sti lainvalvontavalmiuksiin ja  takaisinperintätasoihin. 
Vaikutukset perusoikeuksiin ja rikosoikeusjärjestelmiin ovat tässä vaihtoehdossa keskitasoa kuten vaihtoehdossa 4. Lisävaikutuksena olisi se, että EU:n lainsäädäntöä sovellettaisiin sellaisenaan suoraan syytteesee npanossa ja tuomitsemisessa.  
Vaikutus kansallisiin oikeusjärjestelmiin olisi merkittävä, koska kansallisten rikosoikeusviranomaisten olisi pantava su oraan täytäntöön EU:n rikosoikeudelliset 
rikosmääritelmät.  Taloudellisten vaikutusten odotetaan sa mankaltaisia kuin vaihtoehdossa 4. 
Kun otetaan huomioon yhtäältä EU:n julkisten varojen suoj aamisen suuri rakenteellinen 
merkitys EU:n loukkaamattomuude lle, kulutuskapasiteetille ja  maineelle sekä toisaalta 
rikosmääritelmien kattavuuden riittävä laajenta minen ja uskottavat vähimmäisseuraamusten 
tasot, oikeasuhteisuutta koske va arviointiperuste täyttyy todennäköisesti. Vaihtoehto on 
kuitenkin vaikutuksiltaan voimakkaampi ja se n vaikutus perusoikeuksiin on suurempi kuin 
vaihtoehdossa 4 ilman tuntuvasti myönt eisempää taloudellista vaikutusta. 
4.2. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto 
Edellä mainittujen vaikutusten vertailun perusteella voidaan päätellä, että vaihtoehdot 4 ja 5 
ovat tehokas keino saavuttaa kaikki  yleiset ja erityiset tavoitteet . Vaihtoehto 4 ei kuitenkaan 
vaikuta yhtä voimakkaasti jäsenva ltioiden oikeusjärjestelmiin. 
 
→ Pääero vaihtoehtojen 4 ja 5 välillä on se, että jäsenvaltioilla on vaihtoehdossa 4 enemmän 
liikkumavaraa, sillä ne voivat suurelta osin noud attaa taloudellisten etujen suojaamiseen liittyvien 
rikosten tapauksessa tavanomaista ri kosoikeusjärjestelmäänsä ja tap aansa laatia lainsäädäntöä ja 
laatia säädöksiä, jotka ovat EU:n tekstiä tiukempia . Vaihtoehdolle 5 puolestaan on ominaista, että 
EU:n säännöt ovat erittäin tiukkoja ja jäsenvaltioiden syyttäjäviranomaisten ja 
rikostuomioistuinten olisi sovellettava niitä sellaisenaan. 
 
8 
 Vaihtoehto 4 
 Vaihtoehto 5 
 
• Direktiivi • Asetus 
• varmistaisi laajemman suojan ja jättäisi 
jäsenvaltioille mahdollisuuden asettaa 
tiukempia sääntöjä  • muodostaisi yhtenäisen, kiinteän 
sääntökokonaisuuden  EU:n 
taloudellisten etuj en suojaamiseksi 
rikosoikeudellisin keinoin  
• antaisi rikoksille vähimmäismääritelmät , 
joita jäsenvaltiot voisivat laajentaa 
esimerkiksi lisäämällä vakavia tapauksia 
tai vastuun huolimattomuudesta • asettaisi perinpohjaiset määritelmät  
katetuille rikostyypeille 
• sisältäisi seuraamustyyppejä ja -tasoja 
koskevat vähimmäissäännöt  • vahvistaisi määrätyt seuraamustyypit ja 
-tasot  
• sisältäisi lisäsäännöksiä, jotka 
jäsenvaltioiden olisi saatettava osaksi 
kansallista lainsäädäntöään 
oikeusperinteensä mukaisesti  • sisältäisi kattavan joukon erinäisiä 
lisäsäännöksiä , jotka saattaisivat poiketa 
kansallisen rikoslainsäädännön perinteistä 
ja löytyisivät muualta kuin kansallisesta 
rikoslainsäädännöstä 
• jäsenvaltioiden syyttäjät ja tuomioistuimet 
soveltaisivat kansallisia 
täytäntöönpanotoimia  kansallisessa 
rikoslainsäädännössä • jäsenvaltioiden viranomaiset soveltaisivat 
asetuksen  säännöksiä suoraan  
 
Tämän vuoksi vaihtoehto 4 on parhaaksi arvioitu vaihtoehto .  
 Parhaaksi arvioitu vaihtoehto lisäisi EU:n ta loudellisten etujen suojaa sekä laajentamalla 
rikosoikeudellisen suojan alueille , joilla esiintyy vakavaa ja/tai  erityisen haitallista laitonta 
toimintaa, joka ei kuulu taloudellisten et ujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen 
soveltamisalaan, ja sä ätämällä asianmukaisista seuraa musten vähimmäistasoista sekä 
nykyisten että uusien rikostyyp pien osalta. Näin sillä va rmistetaan tasavertaiset 
toimintaedellytykset ja lainsääd ännön selkeys kai kkialla EU:ssa. 
 Vaihtoehto 4 on oikeassa suht eessa legitiimeihin tavoitteis iinsa, koska yhdessäkään muussa 
vaihtoehdossa ei saavuteta samanlaista vähäiste n kustannusten ja edellä 3 jaksossa lueteltujen 
tavoitteiden tehokkaan saavuttamisen yhdi stelmää. Vaikka parhaaksi arvioitu 
lainsäädännöllinen vaihtoehto todennäköisesti ed ellyttää sitä, että useat jäsenvaltiot tekevät 
rikoslainsäädäntöönsä muutoksia direktiivin panemiseksi täytäntöön, muuta yhtä tehokasta 
keinoa saavuttaa yleiset ja erityiset po liittiset tavoitteet ei tunnu olevan.  
 
4.3. Seuranta ja arviointi 
Ehdotukseen liittyvässä täytäntöönpanosuunnitelmassa käsitellään mahdollisia riskejä, jotka 
liittyvät täytäntöönpanoon jäsenv altioissa direktiivin saatta miselle osaksi kansallista 
lainsäädäntöä asetetun määräajan puitteissa. 
 
 
9 
 On tarkoitus laatia riittävä seuranta- ja arvi ointijärjestelmä, jonka mukaan jäsenvaltioiden 
olisi raportoitava la insäädännön tai muiden toimenpiteiden tehokkaasta täytäntöönpanosta 
ehdotettujen muutosten luonteen perusteella. Jäsenvaltioiden (S EUT-sopimuksen 325 artiklan 
5 kohdan mukaisesti), Eurostatin, Eur obarometrin, tulevan eurooppalaisen 
rikosrekisteritietojärjestelmän ja Euroopan neuvoston toimittamien tietojen perusteella on 
mahdollista luoda hyödyllinen lähtökohta tilanteen  seuraamiselle ja arvioida jälkikäteen 
tämän aloitteen vaikutusta suorittamalla vertai lu lukuihin, jotka jäsenvaltiot ilmoittivat ennen 
sen voimaantuloa. Jäsenvaltioiden toimittamien määrällisten tietojen lisäksi muita mahdollisia 
lähteitä, joista voitaisiin  saada laadullista tietoa  lainsäädännön konkreettisesta 
noudattamisesta, ovat jäsenval tioiden petosraportit, oike usalan foorumi, Euroopan 
petostentorjuntavirasto (OLAF) ja Eurojust.  Komissio aikoo tehdä tietojen keruuseen ke skittyvän empiirisen tutkimuksen 1–3 vuoden 
kuluttua ehdotuksen täytäntöönpanosta.