Virallinen lehti nro C 195 , 22/06/1998 s. 0040



A4-0193/98 Päätöslauselma komission suosituksesta yhteisön ja jäsenvaltioiden talouspolitiikan suuntaviivoiksi (laadittu EY:n perustamissopimuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti) (KOM(98)0279 - C4-0291/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission suosituksen (KOM(98)0279 - C4-0291/98), - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Amsterdamissa 17. kesäkuuta 1997 antaman päätöslauselman vakaus- ja kasvusopimuksesta ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1.)), - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Amsterdamissa 16. kesäkuuta 1997 antaman päätöslauselman kasvusta ja työllisyydestä ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 3.)), - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. ja 13. joulukuuta 1997 antaman päätöslauselman talouspolitiikan koordinoinnista EMUn kolmannessa vaiheessa sekä perustamissopimuksen 109 ja 109 b artiklan, - ottaa huomioon 30. huhtikuuta 1998 antamansa päätöslauselman ((Istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 21.)) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle «Kasvu ja työllisyys vakauteen tähtäävässä talous- ja rahaliitossa: talouspolitiikan arviointia vuoden 1998 talouspolitiikan yleislinjojen pohjaksi» (taloutta koskeva vuosikertomus), - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0193/98), A. katsoo, että komission suositus asettaa politiikan ensisijaisiksi tavoitteiksi selvästi korkean työllisyyden sekä talous- ja rahaliiton onnistumisen, B. katsoo, että komission suositus vahvistaa sen, että hintojen vakaus on olennainen vaatimus keskipitkän aikavälin kasvun toteuttamiselle, ja kiinnittää huomiota siihen, että yhteisö on nyt saavuttanut hintojen vakauden kestävällä tavalla, C. katsoo, että komission suosituksessa toistetaan näkemys kasvuun ja vakauteen tähtäävästä strategiasta, jota aiemmissa suuntaviivoissa suositeltiin sopivana makrotaloudellisten toimien yhdistelmänä, D. katsoo, että komission suositus kehottaa yhtenäisvaluuttaan osallistuvia jäsenvaltioita saavuttamaan tasapainoisen makrotaloudellisen politiikan ja ottamaan huomioon tarpeen lähentyä yhdenmukaista korkoastetta sekä vähemmässä määrin ottamaan huomioon vaihtokurssien lähenemisen kohti ennalta ilmoitettuja kahdenvälisiä vaihtokursseja 1. tammikuuta 1999 mennessä, E. katsoo, että komission suositus asettaa yleiset suuntaviivat, joita seurataan yhteisössä sekä yksittäisissä jäsenvaltioissa asianmukaisen ja tehokkaan julkisen rahoituksen ylläpitämiseksi, F. katsoo, että komission suositus kehottaa yhtenäisvaluuttaan osallistumattomia maita käsittelemään vaihtokurssejaan yhteisen edun mukaisesti, G. katsoo, että komission suositus määrittää yleiset suuntaviivat palkkakehitykselle sekä yhtenäisvaluuttaan osallistuvissa että siihen osallistumattomissa maissa työllisyyttä edistävän toimien yhdistelmän saavuttamiseksi, ja tukee säännöllistä vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten sekä budjetti- ja rahapolitiikasta vastaavien tahojen välillä, H. katsoo komission ilmaisevan, että rakenteellisella politiikalla on merkitystä taloudellisen kasvun aikaansaannissa, kilpailukyvyn palauttamisessa ja työllisyyden parantamisessa ja että talous- ja rahaliitto todennäköisesti nopeuttaa rakenteellista uudistusta, I. katsoo, että EY:n kilpailukyvyn, työllisyyden ja elintason säilyttämiseksi ja edistämiseksi vapaata kauppaa harjoittavassa ja jatkuvasti muuttuvassa maailmassa on olennaista, että jäsenvaltiot ja yhteisö tehostavat pyrkimyksiään parantaa tavara-, palvelu- ja pääomamarkkinoiden tehokkuutta, J. katsoo, että komissio esittää suosituksessaan yhteisön työvoimamarkkinoiden samanaikaista ja kattavaa nykyaikaistamista yhteisön työttömyys- ja toimettomuusongelman ratkaisemiseksi; Korkea työllisyys ja talous- ja rahaliiton onnistuminen 1. Pitää tervetulleena sitä, että komissio haluaa asettaa etusijalle toisaalta korkean työllisyyden ja työllisyyden nopean kasvun ja toisaalta talous- ja rahaliiton onnistuneen toteutuksen sellaisella toimien yhdistelmällä, joka edistää taloudellista kasvua ja työllisyyttä, sekä sijoitusjohtoista kasvua tukevalla rahapolitiikalla; 2. Pyytää komissiota ja neuvostoa huolehtimaan siitä, että työllisyyttä koskevien suuntaviivojen hyväksymiseen tarkoitettujen menettelyjen ja makrotaloudellisen linjauksen välille luodaan todellinen rinnakkainen suhde toimivan koordinoinnin takaamiseksi makrotaloudellisten ja rakenteellisten toimien välillä ja että odotettu kestävä kasvu muunnetaan tuntuvaksi määräksi työpaikkoja; vaatii erityisesti komission ja neuvoston asiasta vastaavia osastoja parantamaan yhteistyötään valmisteluvaiheessa ja päätöksentekomenettelyssä; 3. On samaa mieltä komission kanssa siitä, että EU:n matala työllisyysaste (noin 60 % työikäisestä väestöstä) aiheuttaa suuria sosiaalisia, taloudellisia ja talousarvioon liittyviä kuluja; lisäksi se edustaa hukattua kasvupotentiaalia, kun otetaan huomioon työn tuottavuuden aiheuttama kasvu; 4. Toistaa näkemyksen, jonka mukaan edellä mainittua sijoitusta on tuettava ja laajennettava kumulatiivisesti sopivilla rakenteellisilla toimilla ja uudistuksilla kilpailukyvyn vahvistamiseksi ja kasvun ympäristöystävällisyyden parantamiseksi; Hintojen vakaus 5. On samaa mieltä siitä, että tämänhetkinen keskimäärin alle 2 %:n inflaatioaste merkitsee hintojen vakautta, ja katsoo, että hintojen vakaus voidaan säilyttää yhtenäisvaluuttaan osallistuvien jäsenvaltioiden harjoittaman asianmukaisen talouspolitiikan ansiosta; eurovyöhykkeellä rahapoliittiset ehdot voidaan määrittää niin, että saavutetaan korkea investointeihin perustuva kasvu; 6. On samaa mieltä siitä, että yhtenäisvaluuttaan osallistumattomien jäsenvaltioiden on yhtä tärkeää vahvistaa pyrkimyksiään kohti eurovyöhykkeen tasoa vastaavaa inflaatiovauhtia ja varmistaa EY:n perustamissopimuksen kyseisten määräysten mukaisesti, että nämä jäsenvaltiot pystyvät pitämään yllä vakaita vaihtokursseja suhteessa euroon; Kasvuun ja vakauteen tähtäävä makrotaloudellisten toimien yhdistelmä 7. Tukee voimakkaasti komission näkemystä siitä, että mitä enemmän rahapolitiikan vakautta edistetään asianmukaisilla budjettitoimilla ja palkkakehityksellä, sitä paremmin rahapoliittiset olosuhteet - vaihtokurssit ja pitkäaikaiset korot mukaan lukien - tukevat kasvua ja työllisyyttä; 8. Tukee päättäväisesti komission näkemystä siitä - saman ajatuksen ilmaisi äskettäin myös Kansainvälisen valuuttarahaston hallintoneuvoston väliaikainen komitea - että on tärkeää, että Euroopan talouskasvua ohjaa kasvavassa määrin kotimainen kysyntä; 9. Kehottaa pyrkimään kansallisen budjettipolitiikan yhä selkeämpään koordinaatioon taloudellisten suuntaviivojen yhteydessä ottaen samalla huomioon EY:n perustamissopimuksen 104 - 104 c artiklan, vakaus- ja kasvusopimuksen määräykset, joita toteutetaan nyt Ecofin-neuvoston 1. toukokuuta 1998 antaman lausunnon jälkeen, sekä tarpeen saavuttaa riittävät yksityisten ja julkisten investointien tasot; 10. Kiinnittää huomiota siihen, että yhtenäisvaluuttaan osallistumattomien jäsenvaltioiden on ehdottomasti koordinoitava makrotaloudellista politiikkaansa läheisesti eurovyöhykkeen jäsenvaltioiden kanssa yhtenäismarkkinoiden ja sen tulevan kehityksen suojaamiseksi; 11. On täysin samaa mieltä siitä, että vaikka talous- ja rahaliittoon sen alkuvaiheessa osallistumattomilla jäsenvaltioilla säilyykin niiden kansallista rahapolitiikkaa koskeva itsemääräämisoikeus, EY:n perustamissopimuksen mukaan on välttämätöntä, että ne käsittelevät vaihtokurssejaan yhteisen edun mukaisesti ja että ne sen vuoksi sopivat rakenteellisesta mekanismista, joka takaa tarvittavan vaihtokurssien vakauden suhteessa euroon; 12. On samaa mieltä siitä, että rahapolitiikan koordinointia on tehostettava 1. tammikuuta 1999 edeltävänä valmistelukautena euron käyttöön ottavien jäsenvaltioiden välillä, jotta sekä korot että markkinoiden vaihtokurssit lähenisivät toisiaan, ja kehottaa markkinoiden väärien käsitysten välttämiseksi seuraamaan kaikissa virallisissa lausunnoissa komission, Euroopan rahapoliittisen instituutin ja Euroopan parlamentin kantoja 11 euroon osallistuvan jäsenvaltion taloudellisesta voimasta; 13. Pitää tervetulleena Ecofin-neuvoston tukea 11 euron käyttöön ottavan jäsenvaltion talouspolitiikan koordinoinnille Euro-X-neuvoston avulla kunnioittaen samalla Ecofin-neuvoston etusijaa koko talouspolitiikan koordinoinnissa; 14. Korostaa, että kaikkien jäsenvaltioiden on tärkeää - lähentyä budjettitasapainoa, jolloin veropolitiikalla on liikkumavaraa mahdollisten iskujen tai jaksollisten häiriöiden käsittelemiseksi, ja vakuuttaa taloudelliset toimijat siitä, että vajeiden käyttö taantuman aikana on väliaikaista, mikä estää tarpeettoman korkeat korot, - noudattaa asianmukaista budjettipolitiikkaa pitkäaikaisten korkojen pitämiseksi alhaalla, mikä luo yksityisten investointien virran ja estää yksityisten säästöjen absorboitumisen, - pitää yllä perusylijäämiä sen takaamiseksi, että julkisia velkoja voidaan vähentää pysyvästi korkeamman taloudellisen kasvun tukemana; 15. Kiinnittää erityistä huomiota julkisten ja yksityisten investointien lisäämisen kannustamiseen siten, että hyödynnetään eri keinoja, joita julkisilla viranomaisilla on käytettävissään yhteistyössä yksityisen sektorin kanssa, mukaan luettuna investointien esikuva-analyysivälineiden kehittäminen, julkisten ja yksityisten tahojen kumppanuudet sekä riskipääomakäytäntöjen edistäminen kaikkialla unionissa; 16. Toteaa, että viime vuosina alijäämää on pystytty usein vähentämään tekemällä vähennyksiä julkisten menojen «pehmeissä kohteissa», toisin sanoen tutkimuksessa ja kehityksessä, olennaisissa infrastruktuurin kuluissa ja sosiaalietuuksien maksussa; siksi budjettien saattaminen jälleen tasapainoon voi merkitä sitä, että budjettialijäämän vähennystä ei ehkä aina saavuteta hillitsemällä menoja, lukuun ottamatta maita, joissa julkisia menoja ei ole leikattu ja joissa veroja on nostettu; 17. Pitää tarpeellisena sitä, että komissio käynnistää viidessätoista jäsenvaltiossa uuden eurooppalaisen aloitteen, jolla Jacques Delorsin esittämän valkoisen kirjan ehdotukset saatetaan ajan tasalle, erityisesti Euroopan edun mukaisten suurten töiden käynnistämisen osalta; 18. Katsoo, että yleinen taso ja etenkin verotuksen arvo kuuluu kunkin jäsenvaltion demokraattiseen päätäntävaltaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti; Palkkakehitys 19. Muistuttaa edellä mainitun Amsterdamin päätöslauselman «työllisyyttä ja kasvua» koskevista kannoista, jotka korostivat työmarkkinaosapuolten roolia sellaisen palkkaratkaisun saavuttamisessa, jossa otetaan huomioon se, että palkkaratkaisun ja korkean työllisyyden ja sen kasvun välillä on vallittava tasapaino, ja jossa tuottavuus on riittävä investointien mahdollistamiseksi, kun muut tarpeelliset ehdot täyttyvät; 20. Kannustaa työmarkkinaosapuolia sopimaan palkkapolitiikasta, jossa otetaan huomioon hintavakauden tavoite sekä tarve lisätä investointien tuottoja ja ostovoimaa; erojen tulee heijastaa tuottavuustasoeroja, jotka johtuvat koulutuksesta tai ammattitaidosta ja joita on eri alojen välillä (erityisesti palvelualojen ja tuotantoalojen välillä); 21. Tukee voimakkaasti sitä, että näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää vahvan sosiaalisen vuoropuhelun kehittämistä ja ylläpitoa kaikilla asianmukaisilla tasoilla mutta etenkin yhteisön sekä kansallisella tasolla; tällainen vuoropuhelu on välttämätön ehto, jotta voidaan taata talouspolitiikan koordinoinnin vahvistetun kehyksen menestys - raha- ja budjettipolitiikka mukaan lukien - neuvostossa, komissiossa, Euroopan parlamentissa sekä Euroopan keskuspankissa; Kasvua ja työllisyyttä edistävä rakennepolitiikka 22. On samaa mieltä siitä, että etusijalle on asetettava rakenteellinen uudistus tavara- ja työvoimamarkkinoilla, sosiaaliturvajärjestelmissä ja verotuksessa; katsoo, että rakenteellisten toimien vastavuoroiseen vahvistamiseen tarkoitetusta ohjelmasta on hyötyä - tätä edistää myös asianmukaisesti toimivan talous- ja rahaliiton tulo - markkinoiden tehokkuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta; 23. Pyytää jäsenvaltioita pikaisesti toteuttamaan kansalliset työllisyyssuunnitelmat ja niihin sisältyvät toimet; odottaa, että näiden suunnitelmien ja toimien toteuttaminen merkitsee alkua aivan uudelle kehitykselle kohti sellaista eurooppalaista työllisyyspolitiikkaa, jossa käytetään innovatiivisia strategioita ja toimia, joka perustuu esikuva-analyysiin ja parhaiden käytäntöjen levittämiseen ja jota edistetään unionissa, jäsenvaltioissa ja paikallistasolla; pyytää jäsenvaltioita erityisesti määrittelemään suunnitelmiin sisältyvien tavoitteiden saavuttamiseen tarvittavat määrärahat; 24. Painottaa sellaisten aktiivisten työmarkkinatoimien ratkaisevaa merkitystä, joihin yhdistetään ammatillinen koulutus, jatkokoulutus tai koulutus, josta saadaan työkokemusta, tai oppisopimuskoulutus; tämä voitaisiin osittain rahoittaa aktivoimalla työttömyyskorvaukset ja kehittämällä paikallisia yhteistyön muotoja; 25. Pyytää jäsenvaltioita pitämään työllisyyttä koskevien suuntaviivojen kaikkia neljää pilaria samanarvoisina ja koordinoimaan niiden täytäntöönpanoon tarvittavat poliittiset tavoitteet; pyytää työmarkkinaosapuolia tehostamaan sosiaalista vuoropuhelua ja pyrkimään löytämään yhteisen perustan erityisesti niissä kysymyksissä, jotka koskevat «mukautuvuutta», kuten työmarkkinoiden uudistukset ja hallinnointi; 26. Yhtyy Ecofin-neuvoston 1. toukokuuta 1998 antamaan lausuntoon, jonka mukaan paino on asetettava tuottavuuden lisäämiseen ja koulutukseen, tutkimukseen ja kehitykseen tehtäviin sijoituksiin; Tavara-, palvelu- ja pääomamarkkinat 27. Tukee uudistustarvetta yhtenäismarkkinoiden toiminnan parantamiseksi, jotta voidaan luoda todelliset Euroopan sisämarkkinat; uudistuksissa on otettava huomioon erityisesti useimpien jäsenvaltioiden laiminlyönnit yhtenäismarkkinoita koskevien direktiivien toteutuksessa; 28. Toivoo laajaa julkisuutta yhtenäismarkkinoita koskevalle toimintasuunnitelmalle sekä kuuden kuukauden välein julkaistavalle «Single Market Scoreboardille»; 29. Katsoo, että kehityksen nopeuttaminen on erityisen tärkeää julkisiin hankintoihin ja vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyen; 30. Painottaa, että Luxemburgissa pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan politiikan koordinoinnissa olisi saavutettava tasapaino niin, että jäsenvaltioilla on toisaalta verotuksellinen itsemääräämisoikeus, ja toisaalta on selvästi tarpeen saavuttaa edistystä verojärjestelmän ja -asteiden koordinoinnissa kaikenlaisten kilpailun vääristymien poistamiseksi; 31. Pitää yhtenäismarkkinoiden tukemisessa ja myös globaalistumisen aiheuttamien haasteiden suhteen tärkeänä taata riittävät julkiset ja julkiset/yksityiset sijoitukset Euroopan laajuisiin verkkoihin ja kansallisiin infrastruktuurihankkeisiin ja taata entistä enemmän rahoitusta tutkimukselle ja kehitykselle; 32. Tukee yhteisön kartellien vastaisen toiminnan hajauttamista, mutta vain sillä ehdolla, että kansalliset kilpailuviranomaiset yhtenäistävät lakinsa ja toimeenpanokäytäntönsä kartellien vastaisten sääntöjen tehokkaaksi ja oikeudenmukaiseksi noudattamiseksi koko yhteisössä; toivoo, että yhteisön kartelli- ja kilpailualan politiikkoja täydennetään siten, että osallistutaan vastaavien politiikkojen kehittämiseen kansainvälisellä tasolla; 33. Kannattaa komission näkemystä, jonka mukaan kaikkia jäsenvaltioita kehotetaan noudattamaan tiukkaa itsekuria valtiontukien myöntämisessä; tunnustaa kuitenkin tarpeen tukea rakennemuutostoimia ja edistää investointien tehokkuutta etenkin ympäristöystävällisessä teknologiassa; 34. Tukee yhteisön tasolla sekä kansallisella ja alueellisella tasolla toteutettavia ohjelmia, joilla pyritään tukemaan PK-yritysten kehitystä - erityisesti yrityskulttuurin suosimisen muodossa - mukaan luettuna sääntelytaakan keventäminen ja tukiohjelmat käynnistys-, alku- ja riskipääoman aloilla; 35. Pitää tervetulleena rahoituslaitosten, yritysten ja jäsenvaltioiden hallitusten tavoitetta käyttää uutta euroa nopeasti ja aktiivisesti pankkien välisillä markkinoilla, ulkomaankaupassa sekä pääomamarkkinoilla ja kehottaa kansallisia viranomaisia ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin toimiin markkinoiden integraation oikeudellisten ja taloudellisten esteiden poistamiseksi; Työmarkkinat ja sijoitus tietoon 36. Korostaa, että Amsterdamin sopimuksessa hahmotellulle «työllisyysunionille» on annettava täysi paino Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisen talous- ja rahaliiton olennaisena osapuolena; 37. Kehottaa painottamaan tasapuolisesti kutakin Luxemburgin työllisyyssuuntaviivojen neljästä pilarista - työllistymisen parantamista, yrittäjyyden kehittämistä, yritysten mukautumiskyvyn lisäämistä ja tasaveroisten mahdollisuuksien edistämistä; 38. Kannattaa sitä, että suuntaviivoissa painotetaan tarvetta parantaa samanaikaisesti ja kattavasti yhteisön työmarkkinoiden rakennetta ja toimintaa kapasiteettia lisäävää ja investointipohjaista taloudellista kasvua sekä verotuksellista vakautuspolitiikkaa makrotasolla täydentäen; 39. Tukee voimakkaasti aktiivisen työmarkkinapolitiikan omaksumista kaikissa jäsenvaltioissa yhteisössä saatujen onnistuneiden kokemusten pohjalta; 40. Tukee komission pyyntöä palkan sivukulujen alentamisesta, joka voitaisiin korvata muilla verotuksellisilla uudistuksilla; 41. Yhtyy näkemykseen, jonka mukaan nykyisten sosiaaliavustusjärjestelmien ei pitäisi tehdä työntekoa kannattamattomaksi, mutta niiden pitäisi mahdollistaa edelleen tarkoituksenmukainen sosiaalinen suoja pienituloisille perheille; 42. On samaa mieltä siitä, että on vältettävä «kaksinkertaista turvaverkkoa», joka joissain maissa paitsi suojaa työntekijöitä runsailla avustuksilla, myös ylittää työllisyyden suojan riittävän tason; 43. Pyytää Ecofin-neuvostoa hyväksymään komission suosituksen talouspolitiikan suuntaviivoiksi, sellaisena kuin Euroopan parlamentti sitä tällä päätöslauselmalla tukee. 44. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille.