Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2023/C 34/10)

Tämä tiedonanto julkaistaan annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Rosé d'Anjou”

PDO-FR-A1007-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 11.11.2022

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Virallinen geokoodi

Maantieteellisen alueen ja sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen kunnat on päivitetty virallisen geokoodin mukaisesti.

Tällä ei ole vaikutusta rajatun maantieteellisen alueen ulkorajoihin.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan 6 ja 9 kohtaa.

2. Rajattu viljelyalue

Muutoksella on lisätty päivämäärät, joina kansallinen toimivaltainen viranomainen hyväksyi maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevan rajatun viljelyalueen muutoksen. Viljelyalueen rajaamisella tarkoitetaan asianomaisen suojatun alkuperänimityksen tuotantoon soveltuvien viljelylohkojen määrittämistä maantieteellisellä tuotantoalueella.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Viiniköynnösten välinen etäisyys

Samalla rivillä olevien köynnösten välinen vähimmäisetäisyys pienenee 1 metristä 0,90 metriin.

Tarkistuksella pyritään lisäämään viiniköynnösten istutustiheyttä muuttamatta rivien välistä etäisyyttä.

Lisäksi on vahvistettu erityinen määräys, joka koskee kaltevuudeltaan yli 10 prosentin rinteillä olevia viiniköynnöksiä. Tällöin köynnösten välinen etäisyys saa olla pienimmillään 0,80 metriä.

Lisäyksen tarkoituksena on ottaa huomioon jyrkille rinteille tehtävät istutukset, jotka edellyttävät erilaista istutustapaa (istutus rinteen suuntaisesti eikä kohtisuoraan rinnettä vasten).

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa.

4. Leikkaus

Leikkausäännöt on yhdenmukaistettu Loiren laakson Anjou Saumurin alueen nimitysten tasolla.

Yhdenmukaistamisen tavoitteena on parantaa toimijoiden tietämystä ja yksinkertaistaa valvontaa. Tarkistuksella lisätään viininviljelijöiden mahdollisuuksia mukautua hallajaksoihin, joita esiintyy yhä myöhemmin.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteyttä muutetaan viittaamalla vuoteen 2021 vuoden 2018 sijasta ja mukauttamalla kuntien määrää kuntaliitosten jälkeen.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 8 kohtaa.

6. Siirtymätoimenpiteet

Eritelmästä on poistettu siirtymätoimenpiteet, joita ei enää sovelleta.

Siihen on lisätty siirtymätoimenpide tietyissä kunnissa toteutetun lohkojen uudelleen rajaamisen vuoksi.

Nämä muutokset eivät vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

7. Merkinnät

Merkintäsääntöjä on tarkennettu, ja ne on yhdenmukaistettu Loiren laakson Anjou Saumurin alueen nimitysten tasolla. Muutos on puhtaasti toimituksellinen.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan 9 kohtaa.

8. Valvontaelintä koskevat tiedot

Valvontaelintä koskevan viittauksen sanamuotoa on tarkistettu sen yhdenmukaistamiseksi muita nimityksiä koskevien eritelmien kanssa. Muutos on puhtaasti toimituksellinen.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

9. Toimitukselliset muutokset

Tuote-eritelmään on tehty useita muutoksia sanamuotoon.

Nämä muutokset eivät vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Rosé d'Anjou

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viini(e)n kuvaus

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinit ovat hiilihapottomia roseeviinejä, joilla on seuraavat analyyttiset ominaisuudet:

Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 9,50 tilavuusprosenttia.

Käymiskykyisten sokereiden (glukoosin + fruktoosin) pitoisuus on käymisen jälkeen vähintään 7 g/l.

Väkevöinnin jälkeen viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla enintään 12 prosenttia.

Kokonaishappopitoisuus, haihtuvien happojen pitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia; jokaisessa pakkaamattomassa viinierässä, josta voidaan käyttää merkintää ”primeur” (varhainen) tai ”nouveau” (uusi), haihtuvien happojen pitoisuus on kuitenkin enintään 10,2 milliekvivalenttia litrassa.

Viineissä on käymiskykyisiä sokereita ja vaihteleva makeusaste. Ne ovat erittäin aromaattisia, ja kussakin viinissä on omalle rypälelajikkeelleen ominaiset vivahteet. Hedelmäisyys tulee joka tapauksessa aina esiin (persikkaa, mansikkaa, sitrushedelmiä...). Suutuntumassa raikkaus ja pyöreys ovat taidokkaasti tasapainossa, ja aromit ovat erittäin pitkäkestoisia.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 9 Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalentteina litrassa) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

1. Istutustiheys – etäisyydet

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 4 000 köynnöstä hehtaarilla. Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,50 metriä, ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava vähintään 0,90 metriä. Jos rinteen kaltevuus on yli 10 prosenttia, viininviljelylohkoilta, joilla köynnösten välinen etäisyys on samalla rivillä alle 0,90 metriä mutta vähintään 0,80 metriä, saadusta sadosta voidaan käyttää tarkistettua alkuperänimitystä.

Jos viiniköynnösten istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä mutta vähintään 3 300 köynnöstä hehtaarilla, viinitarhan sadosta voidaan käyttää tarkistettua alkuperänimitystä edellyttäen, että noudatetaan tässä tuote-eritelmässä vahvistettuja määräyksiä, jotka koskevat sidontasääntöjä ja lehvistön korkeutta. Tällaisissa viinitarhoissa köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 3 metriä ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava vähintään 1 metri.

2. Leikkaus- ja tukilangoitussäännöt

Viljelykäytäntö

Viiniköynnökset leikataan joko matalaleikkauksena, pitkänä juoksijaleikkauksena tai yhdistettynä juoksija- ja kannusleikkauksena siten, että köynnökseen jää enintään 12 silmua.

Viiniköynnökset voidaan leikata niin, että köynnökseen jätetään enintään 2 lisäsilmua, edellyttäen, että 11 tai 12 lehden (erilliset nuput) fenologisessa vaiheessa köynnöksessä on enintään 12 oksaa, jotka tuottavat satovuonna hedelmää.

Sidotun lehvistön korkeus on vähintään 0,6 kertaa köynnösrivien välinen etäisyys. Sidotun lehvistön korkeus mitataan lehvistön alarajasta, jonka on oltava vähintään 0,40 metrin korkeudella maasta, ja lehtileikkauksen ylärajasta, jonka on oltava vähintään 0,20 metriä ylimmän sidontalangan yläpuolella.

Viininviljelylohkoilla, joilla istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä mutta vähintään 3 300 köynnöstä hehtaarilla, noudatetaan lisäksi seuraavia säleikköön kiinnittämisen sääntöjä: säleikön keppien vähimmäiskorkeus maanpinnasta on 1,90 metriä; säleikkö koostuu neljästä sidontalankatasosta; ylimmän langan vähimmäiskorkeus maasta on 1,85 metriä.

3. Kastelu

Viljelykäytäntö

Kastelu on kielletty.

4. Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Viininvalmistukseen tarkoitetun hiilen käyttö yksinään tai valmisteissa olevana seoksena on kielletty.

Puupalojen käyttö on kielletty.

Väkevöinnin jälkeen viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla enintään 12 prosenttia.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

5.2. Enimmäistuotokset

75 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Tarkistetulla alkuperänimityksillä ”Rosé d’Anjou” suojattujen viinien kaikki tuotantovaiheet tapahtuvat maantieteellisellä alueella, johon kuuluvat vuoden 2021 virallisen geokoodin perusteella seuraavat kunnat:

— Deux-Sèvresin departementti: Brion-près-Thouet, Loretz-d’Argenton, Louzy, Plaine-et-Vallées (ainoastaan Oironin liitoskunnan alue), Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Mâcon, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars (ainoastaan Mauzé-Thouarsaisin ja Sainte-Radegonden liitoskuntien alue ja entisen Thouarsin kunnan alue), Tourtenay ja Val en Vignes (ainoastaan Bouillé-Saint-Paulin, Cersayn ja Saint-Pierre-à-Champin liitoskuntien alue);

— Maine-et-Loiren departementti: Allonnes, Angers, Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon, Bellevigne-les-Châteaux, Blaison-Saint-Sulpice, Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brissac Loire Aubance (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire ja Vauchrétien), Brossay, Cernusson, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Chanzeaux, La Jumellière ja Valanjou), Cizay-la-Madeleine, Cléré-sur-Layon, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Denée, Dénezé-sous-Doué, Distré, Doué-en-Anjou, Épieds, Fontevraud-l'Abbaye, Les Garennes sur Loire, Gennes-Val-de-Loire (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies ja Le Thoureil), Huillé-Lézigné (ainoastaan Huillén liitoskunnan alue), Ingrandes-Le Fresne sur Loire (ainoastaan entisen Ingrandesin kunnan alue), Jarzé Villages (ainoastaan Lué-en-Baugeoisin liitoskunnan alue), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon, Mauges-sur-Loire (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine ja Saint-Laurent-du-Mottay), Mazé-Milon (ainoastaan Fontaine-Milonin liitoskunnan alue), Montilliers, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d'Anjou (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré ja La Varenne), Parnay, Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Le Puy-Notre-Dame, Rives-de-Loir-en-Anjou (ainoastaan Villevêquen liitoskunnan alue), Rochefort-sur-Loire, Rou-Marson, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Saumur, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Souzay-Champigny, Terranjou, Tuffalun, Turquant, Les Ulmes, Val-du-Layon, Varennes-sur-Loire, Varrains ja Vaudelnay;

— Viennen departementti: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay ja Les Trois-Moutiers.

Maantieteellistä aluetta kuvaaviin karttoihin voi tutustua alkuperää ja laatua valvovan kansallisen laitoksen (INAO) internet-sivustolla.

7. Viininvalmistuksessa käytettävät rypälelajikkeet

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Cot N - Malbec

Gamay N

Grolleau N

Grolleau gris G

Pineau d’Aunis N

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

1. Maantieteellistä aluetta koskevat tiedot

a) Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät

Maantieteellinen alue, jonka viinitarhat sijaitsevat etupäässä jokien rantarinteillä ja joillakin tasangoilla, kuuluu kahteen geologiseen kokonaisuuteen: Lännessä prekambri- ja paleotsooisen kauden kallioperä liittyy Massif armoricain -vuoristoon. Idässä Pariisin altaan mesotsooiset ja kenotsooiset kerrokset peittävät vanhan kallioperän. Tämä geologinen erikoisuus erottaa alueen länsiosan, jolla on varsinkin saviliusketta ja jota kutsutaan paikallisesti nimellä ”Anjou noir” (musta Anjou), itäosasta, jolla on liitupitoista tufaa (Saumur) ja jota kutsutaan paikallisesti nimellä ”Anjou blanc” (valkoinen Anjou).

Maantieteellinen alue liittyy historiallisesti entiseen Anjoun provinssiin. Vuonna 2021 se levittäytyy ensisijaisesti Maine-et-Loiren departementin eteläosaan (68 kuntaa) sekä Deux-Sèvresin (11 kuntaa) ja Viennen (9 kuntaa) departementtien pohjoisiin reuna-alueisiin.

Rypäleiden korjuuta varten rajatuilla lohkoilla maaperä on peräisin eri geologisista muodostumista. Vaikka nämä maa-alueet ovatkin hyvin erilaisia, ne ovat yleensä ravinneköyhiä ja niillä on kohtalainen vesivarasto. Niiden lämpökäyttäytyminen on niin ikään hyvä.

Maantieteellisellä alueella vallitsee lauhkea valtameri-ilmasto, jonka lämpötilavaihtelut ovat melko pieniä, sillä Atlantin valtameri on suhteellisen lähellä. Toisaalta Loire ja sen sivujoet toimivat lämpötilan säätelijöinä ja lisäksi viiniköynnökset sijaitsevat rinteillä. Yleisesti puhutaan ”lempeästä Anjousta”, ja ilmaisu pitääkin erityisesti paikkansa talvella, pitkän kevään ja syksyn aikana, joskin kesäisin on usein kovia helteitä. Luoteeseen/kaakkoon päin olevat rinteet ovat tärkeä suoja usein hyvin kosteilta länsituulilta. Siksi maantieteellinen alue on vähäsateinen ja hyötyy föhn-tuulen vaikutuksesta. Choletais’n ja Maugesin ylänköalueiden ansiosta alue on suojassa valtameren kosteudelta. Vuotuinen sademäärä on noin 585 millimetriä, kun Choletais’n alueella se on miltei 800 millimetriä.

b) Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät

Tiedetään, että Anjoussa on viljelty viinirypäleitä jo ajanlaskumme ensimmäiseltä vuosisadalta lähtien ja että toiminta on ollut jatkuvaa. Viiniköynnös kukoisti seudulla, mistä ovat osoituksena seuraavat Apolloniuksen runon säkeet (500-luvulta): ”Il est non loin de Bretagne une ville située sur un rocher, riche des dars de Cérès et de Bacchus, qui a tiré d'un nom grec son nom d’Andégave (Angers)”. (”Kovin kaukana Bretagnesta ei ole tuo kallion päällä sijaitseva, Ceresin ja Bacchuksen lahjojen runsaudesta osansa saanut kunta, jonka nimi ”Andégave” (Angers) juontaa juurensa kreikasta”.) Vaikka Anjoun viininviljely kehittyi koko keskiajan luostarien hoivissa Loiren rannoilla ja Angers’n ympäristössä, se alkoi saada mainetta erityisesti 1100- ja 1200-luvulla. Henri II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen kuningaskunnan kukoistuksen vaikutuksesta Anjoun viinit saatiin tarjolle kaikkein hienoimpiin pöytiin.

Tuotanto alkoi kehittyä merkittävästi 1500-luvulta lähtien, kun hollantilaiset kauppiaat saapuivat etsimään viinejä omaa maataan ja siirtomaitaan varten. Hollantilaiset hankkivat viinejä runsain määrin, ja kauppa kukoisti 1700-luvulla niin hyvin, että kuljetusten helpottamiseksi maantieteellisen alueen halkova Layonjoki padottiin. Anjoun viinien maine herätti kuitenkin kateutta, ja lukuisia veroja ryhdyttiin perimään (linnoitusvero, kirstuvero, mittavero, kahdeksasosavero, läpikuljetusvero jne.). Näistä veroista aiheutui kaupankäynnille suurta haittaa. Vendéen kapinoiden aikainen hävitys tuhosi viinitarhat, mutta alue alkoi elpyä 1800-luvulla. Vuonna 1881 viinitarhojen pinta-ala oli 45 000 hehtaaria. Vuonna 1893, viinikirvan leviämisen jälkeen, jäljellä oli vielä 10 000 hehtaaria.

Anjoun viinien maine juontuu ennen kaikkea lajikkeesta Chenin B valmistetuista valkoviineistä. Viinikirvaepidemian jälkeen ryhdyttiin istuttamaan yhä enenevissä määrin lajiketta Cabernet franc N ja hieman myöhemmin lajiketta Cabernet-sauvignon N. Viininvalmistuksessa keskityttiin 1900-luvun alussa pääasiassa rouget-nimellä kutsuttuun paikalliseen kevyeen viiniin, jota juotiin kahviloissa. Tämä oli ensimmäinen vaihe Anjoun viinintuotannon muutoksessa. Yhdistettyinä lajikkeisiin Grolleau N ja Grolleau gris G, joista saadaan väriltään hailakoita clairet-viinejä, toissijaisesti myös lajikkeisiin Gamay N ja Pineau d'Aunis N, kehittyi merkittävää tunnusomaisten roseeviinien tuotantoa: viinit tulivat tunnetuiksi ja tunnustetuiksi tarkistetuilla alkuperänimityksillä ”Cabernet d’Anjou” ja ”Rosé d’Anjou”. Tämän muutoksen toinen vaihe perustui tuottajien saamaan kokemukseen tämän kasviryhmän hoidosta. Sopivimman köynnöslajikkeen etsiminen kullekin istutuspaikalle tarkkailemalla ja analysoimalla, satomahdollisuuksien arviointi ja viiniyttämistekniikoiden hallinta johtivat punaviinien tuotannon kehittymiseen 1960-luvulla

2. Tietoja tuotteen laadusta ja ominaispiirteistä

Roseeviineissä on käymiskykyisiä sokereita ja vaihteleva makeusaste. Viinit ovat erittäin aromaattisia, ja kussakin viinissä on omalle rypälelajikkeelleen ominaiset vivahteet. Hedelmäisyys tulee joka tapauksessa aina esiin (persikkaa, mansikkaa, sitrushedelmiä...). Suutuntumassa raikkaus ja pyöreys ovat taidokkaasti tasapainossa, ja aromit ovat erittäin pitkäkestoisia.

3. Syy- ja seuraussuhteet

Maisemaltaan erityisen pohjoisen viinialueen yhdistyminen lauhkeaan ilmastoon sekä ainutlaatuiseen geologiaan ja maaperään antaa viineille selkeästi tunnistettavan maun, joka aistitaan viinien raikkautena.

Erilaisia geologisia ja maaperäympäristöjä edustavien viininviljelyolosuhteiden monimuotoisuus on antanut tuottajille mahdollisuuden löytää kullekin viiniköynnöslajikkeelle olosuhteet, joissa lajike pääsee parhaiten oikeuksiinsa. Viininviljelijät ovat havainnoineet ja analysoineet satotuloksia löytääkseen kullekin paikalle parhaiten soveltuvan lajikkeen.

Lajikkeita Grolleau N, Grolleau gris G tai Pineau d’Aunis N viljellään runsaasti hiekan- ja soransekaisilla kukkuloilla ja tasangoilla hedelmäisten roseeviinien tuottamiseen, kun taas Cabernet franc N- ja Cabernet-sauvignon N -lajikkeet viihtyvät mainiosti ohuessa maaperässä tai ruskomaassa, jossa vedensaanti on tasaista, ja niistä tuotetaan pyöreitä ja aromeiltaan pitkäkestoisia roseeviinejä.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

API

Oikeudellinen kehys:

EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Rajatun alueen välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue, joka määritellään tarkistetulla alkuperänimityksellä ”Cabernet d’Anjou” suojeltavien viinien viiniyttämistä ja valmistusta koskevan poikkeuksen mukaisesti, käsittää vuoden 2021 virallisen geokoodin mukaan seuraavien kuntien alueen:

— Indre-et-Loiren departementti: Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— Loire-Atlantiquen departementti: Ancenis-Saint-Géréon (ainoastaan entisen Ancenisin kunnan alue), Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (ainoastaan Anetzin liitoskunnan alue) ja Vallet;

— Maine-et-Loiren departementti: Orée d’Anjou (ainoastaan Saint-Laurent-des-Autelsin liitoskunnan alue) ja Saint-Martin-du-Fouilloux.

Merkinnät

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Alkuperänimityksen jälkeen voidaan lisätä merkintä ”primeur” (varhainen) tai ”nouveau” (uusi) tuote-eritelmän määräysten mukaisesti.

Vapaaehtoiset merkinnät, joiden käyttöä jäsenvaltiot voivat unionin lainsäädännön nojalla säännellä, kirjoitetaan etiketeissä kirjaimin, jotka ovat kooltaan eli korkeudeltaan, leveydeltään ja paksuudeltaan enintään kaksi kertaa niin suuret kuin kirjaimet, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Tarkistettua alkuperänimitystä voidaan täydentää maantieteellisellä nimityksellä ”Val de Loire” tuote-eritelmässä esitettyjen sääntöjen mukaisesti. Maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” kirjoitetaan kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta.

Viinien esittelyssä ja kuvauksessa ei saa käyttää ilmaisua ”cabernet”, eikä rypälelajikkeita Cabernet-sauvignon N tai Cabernet franc N saa mainita.

Viinit, joihin voidaan tehdä merkintä ”primeur” (varhainen) tai ”nouveau” (uusi), on varustettava vuosimerkinnällä.

Viinien merkinnöissä voidaan mainita pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin: kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka, ja paikka on mainittu satoilmoituksessa. Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Linkki eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cea1d3f7-577f-445e-9e58-b708a8d13eb8

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.