Yli kaksi vuotta pandemian julistamisen jälkeen nämä ilmiöt ovat edelleen havaittavissa. Niiden vaikutus on kuitenkin vähentynyt, koska tietoisuus näistä rikollisista uhkista on lisääntynyt ja kansalaiset ovat suurelta osin palanneet pandemiaa edeltävään käyttäytymiseensä. Rikolliset tulevat kuitenkin jälleen mukauttamaan toimintatapojaan. Samaan aikaan EU:ssa toimivat rikolliset rakenteet voivat edelleen hyötyä pandemian aiheuttamista muutoksista ja vahvistaa valmiuksiaan.

Rahanpesun torjuntajärjestelmään kuuluvien viranomaisten, kuten valvojien, rahanpesun selvittelykeskusten ja lainvalvontaviranomaisten, oli mukauduttava uusiin toimintatapoihin, jotka rajoittivat liikkumista ja henkilökohtaista vuorovaikutusta. Näihin sisältyi muun muassa toimitiloihin tehtävien tarkastusten, haastattelujen ja rajat ylittävän toiminnan arvioimiseksi muissa maissa toteutettavien lainvalvontaoperaatioiden rajoittaminen tai keskeyttäminen. Tämä on saattanut heikentää kykyä hoitaa tehtäviä tehokkaasti joillakin aloilla. Käyttöön on kuitenkin otettu myös uusia tutkintavälineitä ja ‑käytäntöjä, kuten verkossa toteutettavat haastattelut ja tutkinnat, mikä on rajoittanut valtion toimenpiteiden vaikutusta toimivaltaisten viranomaisten valvonta- ja tutkintakapasiteettiin.

Covid-19-kriisi on johtanut ennennäkemättömiin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja talouden häiriöihin. Sen jälkeen kun Maailman terveysjärjestö (WHO) julisti covid-19-epidemian kansainväliseksi pandemiaksi maaliskuussa 2020, hallitukset eri puolilla maailmaa ovat toteuttaneet erilaisia toimenpiteitä pandemian torjumiseksi. Näihin kuuluvat elvytysvarat, sosiaaliavustukset ja verohelpotukset, mutta myös erilaiset sulku- ja eristystoimet, kuten ulkonaliikkumiskiellot, koulujen sekä vähittäismyymälöiden ja majoitus- ja ravitsemisalan toimipaikkojen sulkeminen, rajojen sulkeminen ja matkustusrajoitukset. Ennennäkemättömät muutokset ihmisten käyttäytymisessä, vallitseva epävarmuus ja pelko sekä viranomaisten asettamat rajoitukset ovat muuttaneet myös rikollisten käyttäytymistä. Myös rikolliset ovat hyödyntäneet julkisia tukiohjelmia.

Tätä kertomusta valmistellessaan komissio on toteuttanut laajan kuulemisen, johon osallistui mahdollisimman monia asiaankuuluvia sidosryhmiä. Kuulemisen aikana komissio käsitteli eri aloja käymällä kahdenvälistä ja alakohtaista vuoropuhelua näitä aloja EU:n tasolla edustavien organisaatioiden, kansallisten asiantuntijoiden sekä tiedeyhteisön kanssa. Lisäksi jäsenvaltioiden laatimat kansalliset riskiarviot sekä viimeisimmät rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevat julkaisut on otettu asianmukaisesti huomioon. Komissio on kuullut myös muita EU:n virastoja ja kansallisia viranomaisia, kuten Europolia, Euroopan pankkiviranomaista (EPV) sekä rahanpesun selvittelykeskuksia EU:n rahanpesun selvittelykeskusten foorumin kautta. Kuulemiset järjestettiin vuosina 2020–2022.

Vuoden 2021 lainsäädäntöpaketti on osa komission sitoumusta suojella EU:n kansalaisia ja rahoitusjärjestelmää rahanpesulta ja terrorismin rahoitukselta. Tavoitteena on parantaa epäilyttävien liiketoimien ja epäilyttävän toiminnan havaitsemista ja tukkia porsaanreikiä, joita rikolliset käyttävät laittomien tuottojen pesemiseen tai terrorismin rahoittamiseen rahoitusjärjestelmän kautta. Paketti toimii ehdotettujen riskejä vähentävien toimenpiteiden perustana ja keinona puuttua ongelmiin, joiden on todettu olevan luonteeltaan rakenteellisia ja joita ei ole voitu ratkaista pelkästään rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien EU:n sääntöjen aiemmilla tarkistuksilla.

Aiempien kertomusten tapaan myös tässä kolmannessa kertomuksessa analysoidaan nykyisiä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä ja ehdotetaan kattavia toimia niiden torjumiseksi. Kertomuksessa arvioidaan myös, missä määrin vuoden 2019 kertomuksessa esitetyt riskejä vähentäviä toimenpiteitä koskevat komission suositukset on pantu täytäntöön, ja arvioidaan jäljellä olevia riskejä. Lisäksi kertomuksessa on hyödynnetty työtä ja sidosryhmien kuulemisprosessia, jotka johtivat komission vuoden 2020 toimintasuunnitelman ja vuonna 2021 ehdotetun rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan lainsäädäntöpaketin hyväksymiseen.

Rahanpesunvastaisen direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että komissio saattaa kertomuksensa ajan tasalle joka toinen vuosi (tai tarvittaessa useammin). Meneillään olevassa arvioinnissa, joka on hieman viivästynyt covid-19-pandemian vaikutusten vuoksi, arvioidaan uudelleen kaikki aiempien arviointien kattamat alat ja päivitetään ja täsmennetään vuoden 2019 kertomukseen sisältyvät tiedot, jos olosuhteet eivät ole muuttuneet. Mikäli joidenkin alojen tai tuotteiden osalta on havaittu merkittäviä muutoksia, arviointi on myös johtanut asiaankuuluvien riskitasojen uudelleenlaskentaan (esimerkiksi kryptovarojen ja sähköisten rahapelien aloilla riski on kasvanut).

1.2.Venäjän hyökkäyssota Ukrainaa vastaan

Maaliskuusta 2014 lähtien EU on ottanut asteittain käyttöön rajoittavia toimenpiteitä (pakotteita) Venäjää vastaan, alun perin vastauksena Krimin ja Sevastopolin laittomaan liittämiseen Venäjään ja Ukrainan vakauden tahalliseen horjuttamiseen. EU laajensi näitä pakotteita 23. helmikuuta 2022, kun Venäjä tunnusti Donetskin ja Luhanskin alueiden muiden kuin Ukrainan hallituksen hallinnoimien osien itsenäisyyden ja määräsi Venäjän armeijan joukkoja kyseisille alueille. Venäjän Ukrainaan kohdistaman sotilaallisen hyökkäyksen seurauksena EU on laajentanut pakotteita massiivisesti 24. helmikuuta 2022 lähtien. Se on lisännyt pakoteluetteloon huomattavan määrän henkilöitä ja yrityksiä ja hyväksynyt ennennäkemättömiä toimenpiteitä, joiden tavoitteena on heikentää merkittävästi Venäjän taloudellista perustaa, riistää siltä kriittiset teknologiat ja markkinat sekä rajoittaa tuntuvasti Venäjän valmiuksia käydä sotaa.

Samaan aikaan Valko-Venäjää koskevaa EU:n pakotejärjestelmää on laajennettu jo käytössä olevien pakotteiden lisäksi vastauksena maan osallistumiseen Venäjän Ukrainaan kohdistamaan hyökkäykseen. Pakotejärjestelmä koostuu useista rahoituksellisista, taloudellisista ja kauppaan liittyvistä toimenpiteistä.

Komissio perusti erityisen jäädyttämis- ja takavarikointityöryhmän varmistaakseen, että EU:n toimenpiteet Venäjän hyökkäykseen kytkeytyviin henkilöihin ja yrityksiin kohdistuvien varojen jäädyttämiseksi pannaan tehokkaasti täytäntöön. Työryhmän tavoitteena on koordinoida unionin elinten ja kansallisten viranomaisten toteuttamia toimia ja käsitellä EU:n pakotteiden täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia. Työryhmä on jo saavuttanut merkittäviä tuloksia: jäsenvaltiot ovat jäädyttäneet varoja lähes 10 miljardin euron arvosta, taikka yhteensä 32 miljardin euron arvosta, kun mukaan lasketaan myös Venäjän keskuspankin varat. Pakotteiden kokonaisvaikutus tuntuu jo nyt Venäjän taloudessa. Työryhmän tavoitteena on myös helpottaa lainvalvontaviranomaisten välistä tietojenvaihtoa pakotteiden kohteena oleviin henkilöihin mahdollisesti liittyviä rikoksia koskevista tutkimuksista ja menetetyksi tuomitsemisista (sekä mainittujen pakotteiden kiertämisistä). Lisäksi työryhmä tutkii mahdollisuuksia käyttää takavarikoituja varoja Ukrainan kansan hyväksi.

Komission 28. maaliskuuta 2022 antamassa suosituksessa sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjä ja sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjä koskevista välittömistä toimista Venäjän hyökättyä Ukrainaan kehotetaan jäsenvaltioita arvioimaan uudelleen tällaisten järjestelyjen nojalla venäläisille ja valkovenäläisille myönnetyt kansalaisuudet ja oleskeluluvat, jotta voidaan varmistaa, etteivät nämä henkilöt sisälly EU:n pakoteluetteloon Ukrainan sodan vuoksi. Komissio suositteli myös, että sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen mukaisten oleskelulupien myöntäminen keskeytetään kaikkien Venäjän ja Valko-Venäjän kansalaisten osalta.

Sisäisen turvallisuuden rahaston poliisiyhteistyötä koskevasta osiosta rahoitetun DATACROS-välineen avulla tehdyn tuoreen tutkimuksen mukaan Euroopassa on lähes 31 000 yritystä, joiden tosiasialliset omistajat ja edunsaajat ovat venäläisiä (näistä useimmat toimivat kiinteistö-, rakennus-, hotelli-, rahoitus- tai energia-alalla). Näistä yrityksistä 1 400:ssa on omistajana (omistusosuus enintään 5 prosenttia) 33 sellaista henkilöä, joihin on viime aikoina kohdistettu pakotteita – niin kutsuttuja oligarkkeja. Jotkut oligarkit saattavat pyrkiä häivyttämään omistajuuttaan tai määräysvaltaansa yrityksissä EU:n ulkopuolisissa maissa rekisteröityjen väliyhtiöiden tai paikallisten nimellisten osakkeenomistajien kautta.

Monet näistä yrityksistä olivat jo ennen pakotteiden asettamista osoittaneet korkean riskin merkkejä. Näihin kuuluvat esimerkiksi esiintyminen Offshore Leaks ‑tietokannassa, yritysrakenteen perusteeton monimutkaisuus, läpinäkymättömien oikeudellisten järjestelyjen käyttö ja yhteydet korkean riskin lainkäyttöalueisiin. Tämä tarkoittaa sitä, että nämä yritykset olisivat voineet (ja niiden olisi pitänyt) herättää kysymyksiä toimivaltaisten viranomaisten ja valvontaviranomaisten keskuudessa jo ennen viimeaikaisia tapahtumia.

Tätä taustaa vasten rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n kehyksen tavoite suojella EU:n rahoitusjärjestelmän eheyttä edistää osaltaan vapauden, oikeuden ja turvallisuuden suojelua koko Euroopassa. Varojen jäädyttämistä koskevien EU:n toimenpiteiden asianmukainen täytäntöönpano edellyttää myös tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien sääntöjen tehokasta täytäntöönpanoa (eli yritystietojen ja yritystoiminnan avoimuutta), eri rekisterien (tosiasiallista omistajia ja edunsaajia koskevat rekisterit, yritysrekisterit, kiinteistörekisterit) välisten yhteyksien kehittämisen jatkamista, viranomaisten välisen yhteistyön ja tietojenvaihdon sujuvoittamista sekä veroviranomaisilta piilotetun omaisuuden riittävää havaitsemista ja valvontaa. Kuoriyhtiöiden perustaminen on suhteellisen helppoa, ja siksi niitä käytetään edelleen satojen miljoonien eurojen kierrättämiseen läpinäkymättömien liiketoimien kautta. Kuoriyhtiöitä käyttämällä rikolliset voivat salata varojen alkuperän ja määränpään sekä häivyttää operaation todellisen edunsaajan. Näitä varoja voidaan käyttää sekä henkilökohtaiseen hyötyyn että kokonaisten maiden vakauden horjuttamiseen. Näin ollen likaisten rahavirtojen valaiseminen ei ainoastaan edistä demokratian ja unionin kansalaisten turvallisuuden puolustamista vaan auttaa myös torjumaan itsevaltaisten valtioiden vaikutusvaltaa.

Jäädyttämis- ja takavarikointityöryhmässä käydyissä keskusteluissa on korostettu, että oligarkkien hallinnassa olevien varojen tunnistaminen on vaikeaa, koska tosiasialliset omistajat ja edunsaajat on usein piilotettu monimutkaisten ja eri lainkäyttöalueilla sijaitsevien oikeudellisten rakenteiden taakse. Tämä on suuri haaste pakotteiden täytäntöönpanolle ja lainvalvontaviranomaisten tutkintatoimille. Siksi on erittäin tärkeää varmistaa, että rahanpesun torjuntaa koskevasta paketista käytävissä neuvotteluissa edistytään ripeästi, jotta voidaan varmistaa, että tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot ovat toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. Kun lisäksi otetaan huomioon rekisterien merkitys kohdennettujen taloudellisten pakotteiden tehokkaan täytäntöönpanon varmistamisessa, on tärkeää, että jäsenvaltiot ennakoivat mahdollisimman pitkälle paketissa ehdotettujen toimenpiteiden hyväksymistä sen varmistamiseksi, että tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat rekisterit sisältävät riittävät tiedot.

2.Ylikansallisen riskiarvion tulokset

Tässä kolmannessa ylikansallisessa riskiarviossa komissio analysoi 43 tuotteeseen ja palveluun liittyviä mahdollisia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä EU:n sisämarkkinoille. Nämä tuotteet ja palvelut on ryhmitelty kahdeksaan luokkaan, ja ne on yksilöity rahanpesunvastaisessa direktiivissä, samoin kuin useat muut tuotteet ja palvelut, joilla on katsottu olevan merkitystä riskiarvion kannalta niiden luontaisen riskin perusteella.

Näitä 43:a tuotetta ja toimintaa arvioitiin jo toisessa ylikansallisessa riskiarviossa (2019), joka puolestaan oli päivitetty ja paranneltu versio komission ensimmäisestä kertomuksesta (2017). Kyseiset tuotteet ja palvelut ryhmitellään seuraavasti:

(1)käteiseen liittyvät tuotteet ja palvelut (käteiskuriirit, yritystoiminta, jossa käytetään paljon käteistä, arvoltaan suuret setelit, käteismaksut ja yksityisomisteiset pankkiautomaatit)

(2)rahoitusala (tilitalletukset, vähittäis- ja yhteisösijoittaminen, yrityspankkitoiminta, yksityispankkitoiminta, joukkorahoitus, valuutanvaihto, sähköinen raha, varainsiirrot, laittomat varainsiirrot, maksupalvelut, virtuaalivaluutat ja muut virtuaalivarat, yrityslainat, kulutusluotot ja arvoltaan vähäiset lainat, kiinnitysluotot ja arvokkaat omaisuusvakuudelliset luotot, vakuutukset (henki- ja vahinkovakuutukset) ja säilytyspalvelut)

(3)muut kuin rahoitustuotteet ja ‑palvelut (oikeudelliset järjestelyt, arvotavarat, arvo-omaisuus, jalometallien ja jalokivien kuriirit, kiinteistöt, kirjanpitäjien tarjoamat palvelut ja oikeudelliset palvelut)

(4)rahapeliala

(5)voittoa tavoittelemattomat järjestöt

(6)ammattilaisurheilu (ammattilaisjalkapalloilu)

(7)vapaa-alueet

(8)sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt.