Erityiskertomus Arvio kauden 2007–2013 
koheesioalan ohjelmien  
ja maaseudun 
kehittämisohjelmien 
päättämisjärjestelyistä FI 2016  nro 36
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN

EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxemburg  
LUXEMBURG
Puh. +352 4398-1
Tiedustelut:  eca.europa.eu/fi/Pages/ContactForm.aspx
Verkkosivut:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2017
Print ISBN 978-92-872-6716-0 ISSN 1831-0958 doi:10.2865/93266 QJ-AB-16-035-FI-C
PDF ISBN 978-92-872-6778-8 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/668270 QJ-AB-16-035-FI-N
EPUB ISBN 978-92-872-6766-5 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/411391 QJ-AB-16-035-FI-E
© Euroopan unioni, 2017
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
Arvio kauden 2007–20 13 
koheesioalan ohjelmien 
ja maaseudun 
kehittämisohjelmien 
päättämisjärjestelyistä
(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla )ErityiskertomusFI 2016  nro 36
02
 Tarkastustiimi
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa käsitellään eri talousarvioaloilla tai hallinnon aloilla toimitettujen 
tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tarkastusten tuloksia. Tilintarkastustuomioistuin valitsee ja suunnittelee nämä 
tarkastustehtävät niin, että niillä saadaan aikaan mahdollisimman suuri vaikutus. Se ottaa valinta- ja suunnitteluvaiheessa 
huomioon tuloksellisuuteen tai säännönmukaisuuteen kohdistuvat riskit, asianomaisten tulojen tai menojen määrän, 
tulevat kehityssuunnat sekä poliittiset näkökohdat ja yleisen edun.
Tämän tuloksellisuuden tarkastuksen toimitti II tarkastusjaosto, jonka puheenjohtaja on tilintarkastustuomioistuimen 
jäsen Iliana Ivanova. Jaosto on erikoistunut yhteenkuuluvuutta, kasvua ja osallisuutta tukevien investointien menoaloihin. 
Tarkastus toimitettiin yhteistyössä luonnonvarojen kestävään käyttöön erikoistuneen I tarkastusjaoston kanssa. Tarkas -
tus toimitettiin raportoivan jäsenen Ladislav Balkon johdolla, ja siihen osallistuivat kabinettipäällikkö Branislav Urbanič, 
toimialapäällikkö Niels-Erik Brokopp, tehtävävastaava Mariya Zhekova, apulaistehtävävastaava Charlotta Törneling sekä 
tarkastajat Milan Smid, Judit Oroszki ja Maria Ploumaki.
Vasemmalta oikealle:  C. Törneling, B. Urbanič, J. Oroszki, M. Smid, L. Balko, N.-E. Brokopp ja M. Zhekova.

03
 Sisällys
Kohta
 Sanasto
I–XV  Tiivistelmä
1–14 Johdanto
1–10 Koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan toimintalohkoilla toteutettujen 
monivuotisten ohjelmien päättäminen
11–14 Vastuualueiden jakautuminen ohjelmien päättämisprosessissa jäsenvaltioiden ja komission 
kesken
15–18 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa
19–115 Huomautukset
19–68 Päättämistä koskevat säännöt ovat parantuneet, mutta menettelyiden tehostaminen ja oikea-
aikaisuus edellyttävät vielä lisätoimia
21–29 Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan päättämisjärjestelyjä on muutettu huomattavasti 
ohjelmakaudesta 2000–2006
30–45 Laillisuus ja sääntöjenmukaisuus (asianmukaisuus) otetaan koheesioalalla huomioon kauden 
2007–2013 ohjelmia päätettäessä, kun taas maaseudun kehittämisen alalla niitä käsitellään erillään 
päättämisprosessista
46–52 Päättämisen yhteydessä ei oteta riittävällä tavalla huomioon tuotosten ja tulosten toteutumista
53–56 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ei anneta ohjelmien päättämisestä konsolidoitua kertomusta, jossa 
käsiteltäisiin menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta sekä saavutettuja tuotoksia ja tuloksia
57–68 Päällekkäisten tukikelpoisuusjaksojen vuoksi päättämisprosessi käynnistetään vasta useita vuosia 
ohjelmakauden loppumisen jälkeen
04 Sisällys 
69–115 Komissio antoi jäsenvaltioille asianmukaista ja oikea-aikaista tukea kauden 2007–2013 ohjelmien 
päättämisen valmistelussa, mutta sen on valvottava tarkasti, että täytäntöönpano jäsenvaltioissa 
tapahtuu tehokkaasti
69–88 Komissio antoi kattavaa ja oikea-aikaista ohjeistusta kauden 2007–2013 päättämismenettelyn osalta
89–91 Tietyt koheesioalan suuntaviivojen vaatimukset menevät säädösvaatimuksia pidemmälle
92–103 Jäsenvaltiot ovat tyytyväisiä komission tukeen, mutta kansallisten ja alueellisten viranomaisten välinen 
koordinointi on ensiarvoisen tärkeää
104 –115 Komission on valvottava tarkasti, että ohjelmakauden 2007–2013 päättämismenettelyt sujuvat vakaasti
116–141 Johtopäätökset ja suositukset
 Liite  I – Ohjelmakauden 2007–2013 ohjelmien päättämisen oikeusperusta
 Liite  II –  Ohjelmakauden 2007–2013 ohjelmien hallinnointi ja valvonta jäsenvaltioiden tasolla
 Liite  III –  Komission varmuuskehyksen ja päättämisjärjestelyjen kehitys kolmen 
ohjelmakauden aikana
 Liite  IV –  Katsaus ohjelmakauden 2007–2013 päättämisen osalta lisäselvennyksiä 
edellyttäviin pääasiallisiin kysymyksiin – jäsenvaltioiden viranomaisten vastaukset 
kyselytutkimukseen/haastatteluihin
 Komission vastaus
05
 Sanasto
Euroopan rakenne- ja investointirahastot (ERI-rahastot) : ERI-rahastot käsittävät viisi erillistä rahastoa, joiden 
tavoitteena on vähentää alueellista epätasapainoa unionissa monivuotisen rahoituskehyksen seitsenvuotisen 
talousarviosyklin ajaksi vahvistetuilla toimintakehyksillä. ERI-rahastoja ovat Euroopan aluekehitysrahasto 
(EAKR), Euroopan sosiaalirahasto (ESR), koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto 
(maaseuturahasto) sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR).
Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa : EU:n talousarvion toteuttamismenetelmä, jossa komissio 
siirtää talousarvion toteuttamistehtäviä jäsenvaltioille; komissiolla on kuitenkin lopullinen vastuu EU:n talousarvion 
toteuttamisesta.
Jäännösriskitaso : Arvio siitä, mikä osuus koko ohjelmakauden kunkin ohjelman ilmoitetuista kertyneistä menoista 
ei ole laillisia ja sääntöjenmukaisia. Jäännösriskitasossa otetaan huomioon kaikki ohjelmakauden alkamisen jälkeen 
tehdyt rahoitusoikaisut ja päättämisajankohtana ilmoitettujen menojen kokonaismäärä.
Koheesiopolitiikka : Yksi suurimmista EU:n talousarviovarojen kohteena olevista politiikanaloista. 
Koheesiopolitiikalla pyritään supistamaan kehityseroja eri alueiden välillä uudistamalla taantuvia teollisuusalueita 
ja monipuolistamalla maaseutualueiden elinkeinorakennetta sekä edistämällä rajat ylittävää, monikansallista ja 
alueiden välistä yhteistyötä. Koheesiopolitiikkaa rahoitetaan Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR), Euroopan 
sosiaalirahastosta (ESR) ja koheesiorahastosta.
Loppumaksu : Toimenpideohjelmaa tai maaseudun kehittämisohjelmaa päätettäessä maksettu tai takaisin peritty 
määrä ohjelmien päättämistä koskevien suuntaviivojen mukaisesti.
Maaseudun kehittämisohjelma : Jäsenvaltion laatima ja komission hyväksymä ohjelma-asiakirja, jonka avulla 
suunnitellaan ja seurataan EU:n maaseudun kehittämispolitiikan täytäntöönpanoa alueellisella tai kansallisella 
tasolla. Maaseudun kehittämisohjelmassa asetetaan jäsenvaltion painopistealueet ja erityistavoitteet sekä 
määritetään, kuinka rahoitus (EU:n sekä kansallinen julkinen osarahoitus) käytetään tietyn ajanjakson (nykyisin 
seitsemän vuoden) kuluessa. Maaseuturahasto osallistuu maaseudun kehittämisohjelmien rahoittamiseen.
Maaseudun kehittämispolitiikka : Yhteisen maatalouspolitiikan toinen pilari, jota osarahoitetaan 
maaseuturahastosta. Maaseudun kehittämispolitiikan tarkoituksena on parantaa maaseudun ja siellä asuvien 
ihmisten tilannetta edistämällä maa- ja metsätalouden kilpailukykyä, parantamalla ympäristöä ja elämänlaatua 
maaseutualueilla sekä myötävaikuttamalla maaseudun elinkeinoelämän monipuolistamiseen. Maaseudun 
kehittämispolitiikka koostuu pinta-alaperusteisista toimenpiteistä ja muista kuin pinta-alaan perustuvista 
toimenpiteistä. Muuhun kuin pinta-alaan perustuvat toimenpiteet ovat tavallisesti investointitoimenpiteitä, kuten 
maatilojen nykyaikaistamista ja maaseudun julkisten infrastruktuureiden luomista.
Monivuotinen rahoituskehys (MRK) : MRK:ssa määritetään varainkäytön painopisteet ja enimmäismäärät, jotka 
EU voi yksittäisillä aloilla käyttää määrätyn ajanjakson (seitsemän vuoden) aikana. MRK:sta annetussa asetuksessa 
määritetyt menojen enimmäismäärät ovat aina suuremmat kuin EU:n talousarviossa mainitut määrät. MRK sisältää 
myös EU:n talousarvion tulonlähteet ja oikaisumekanismit kyseiseltä ajanjaksolta. Nykyinen MRK kattaa kauden 
2014–2020. Edeltävät MRK:t koskivat kausia 2007–2013 ja 2000–2006 (Agenda 2000).
Nettomääräiset rahoitusoikaisut : Komission määräämiä rahoitusoikaisuja, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden 
on palautettava sääntöjenvastaisesti käytetyt varat EU:n talousarvioon, jolloin asianomaiselle jäsenvaltiolle 
osoitettujen varojen määrä lopullisesti vähenee.
06 Sanasto 
Olennaisuusraja : Tarkastajien on annettava lausunto siitä, onko tilinpäätös laadittu kaikilta olennaisilta osiltaan 
tiettyjen sääntöjen mukaisesti. Olennaisuuden arviointiin käytetään ammatillista harkintaa. Komission soveltama 
olennaisuusraja on nykyisin kaksi prosenttia. Sillä tarkoitetaan virheellisten tai sääntöjenvastaisten menojen osuutta 
tarkastetuissa EU:n menoissa.
Rahoitusoikaisu : Rahoitusoikaisujen tarkoituksena on suojata EU:n talousarviota virheellisiltä tai 
sääntöjenvastaisilta maksusuorituksilta. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu niiden kanssa yhteistyössä 
hallinnoituihin menoihin liittyvien aiheettomasti maksettujen varojen takaisinperinnästä. Rahoitusoikaisut voidaan 
tehdä siten, että sääntöjenvastaiset menot poistetaan jäsenvaltioiden menoilmoituksista, tai perimällä varat takaisin 
tuensaajilta. Myös komissio voi määrätä rahoitusoikaisuja.
Rahoitusväline : Yleisnimitys sopimuksille, joiden myötä sopimuksen haltijalle muodostuu saatava velalliselta. 
EU antaa tukea kolmelle erityyppiselle rahoitusvälineelle: oman pääoman ehtoisille rahoitusvälineille ja laina- 
sekä takuuvälineille. Oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet ja lainavälineet ovat sopimuksia investoijan ja 
kohdeyhtiön tai lainanantajan ja -ottajan välillä. Takuut ovat sopimuksia, joilla takaajat takaavat investoijan tai 
lainanantajan oikeudet.
Suoritusvaraus : EAKR:lle, ESR:lle ja koheesiorahastolle tai maaseuturahastolle osoitetuista varoista kuusi prosenttia 
on tarkoitettu otettavaksi käyttöön vuonna 2019 tehtävän tuloksellisuuden arvioinnin jälkeen, jos tietyt vaatimukset 
saavutetaan tai ylitetään.
Suurhanke : Hanke, joka käsittää taloudellisesti toisistaan erottamattomia työkokonaisuuksia, joiden 
avulla toteutetaan tarkasti määritettyjä, selkeisiin tavoitteisiin tähtääviä teknisiä toimintoja. Hankkeen 
kokonaiskustannukset, jotka arvioidaan määritettäessä rahastoista maksettavaa rahoitusosuutta, ylittävät 
50 miljoonaa  euroa (ohjelmakaudella 2007–2013). Komission hyväksyntä tarvitaan koko hankkeen tasolla.
Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely : Komission päätökset menoista, jotka jätetään EU:n rahoituksen 
ulkopuolelle, koska niitä ei ole toteutettu EU:n sääntöjen mukaisesti. Yleensä nämä päätökset kattavat useamman 
kuin yhden varainhoitovuoden menot.
Takaisinperintä : Toinen rahoitusoikaisun kahdesta toteutustavasta (toinen toteutustapa on peruminen). 
Jäsenvaltio pitää menot mukana ohjelmassa, kunnes aiheettomasti maksettu määrä on peritty takaisin tuensaajilta, 
ja vähentää määrän seuraavasta menoilmoituksesta, kun takaisinperintä on suoritettu.
Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen : Komission tehtäviin kuuluva kaksivaiheinen menettely, jolla varmistetaan, 
että jäsenvaltiot täyttävät asianmukaisesti velvoitteensa, jotka koskevat yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) 
perusteella suoritettavia maksuja. Menettely koostuu kunkin maksajaviraston tilien vuotuisesta tarkastamis- ja 
hyväksymismenettelystä sekä monivuotisesta sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelystä, jossa tutkitaan, ovatko 
maksutapahtumat EU:n sääntöjen mukaisia.
Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely : Vuotuinen komission päätös, joka koskee hyväksyttyjen 
maksajavirastojen tilinpäätösten täydellisyyttä, oikeellisuutta ja todenmukaisuutta. Komissio vaatii päätöstä varten 
riippumattoman todentamisviranomaisen todistuksen tileistä.
07 Sanasto 
Toimenpideohjelma : Toimenpideohjelmassa asetetaan jäsenvaltion painopistealueet ja erityistavoitteet sekä 
määritetään, kuinka rahoitus (EU:n sekä kansallinen julkinen ja yksityinen osarahoitus) käytetään hankkeiden 
rahoittamiseen tietyn ajanjakson (nykyisin seitsemän vuoden) kuluessa. Toimenpideohjelman hankkeiden on 
edistettävä tiettyjä tavoitteita. Toimenpideohjelmaa voidaan rahoittaa EAKR:stä, koheesiorahastosta ja/tai ESR:stä. 
Jäsenvaltio laatii toimenpideohjelman, ja komission on hyväksyttävä se, ennen kuin EU:n talousarviosta voidaan 
suorittaa maksuja. Toimenpideohjelmia voidaan muuttaa ohjelmakauden aikana ainoastaan molempien osapuolten 
suostumuksella.
Toimi : Hanke, hankeryhmä tai muu toiminta, joka on valittu noudattaen toimenpideohjelman tai maaseudun 
kehittämisohjelman osalta vahvistettuja perusteita ja jonka yksi tai useampi tuensaaja panee täytäntöön tavalla, 
joka mahdollistaa ohjelman päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisen.
Vuotuinen toimintakertomus : Vuotuisissa toimintakertomuksissa esitetään toimien tulokset muun muassa 
suhteessa toimille asetettuihin tavoitteisiin, toimiin liittyviin riskeihin ja sovellettuun sisäiseen valvonnan tyyppiin. 
Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on komissiossa varainhoitovuodesta 2001 ja kaikissa Euroopan unionin 
(EU) toimielimissä varainhoitovuodesta 2003 lähtien täytynyt laatia toimielimelleen vuotuinen toimintakertomus 
tehtäviensä suorittamisesta. Kertomus sisältää myös taloutta ja hallinnointia koskevat tiedot.
08
 Tiivistelmä
I
Suuri osa (noin 44 prosenttia) kaikista Euroopan unionin (EU) talousarviovaroista käytetään koheesiopolitiikan ja 
maaseudun kehittämispolitiikan menoihin. Näiden kahden toimintapolitiikan tavoitteet täydentävät toisiaan, ja 
niiden täytäntöönpanovälineisiin sovelletaan samankaltaisia hallinto- ja valvontajärjestelmiä.
II
EU:n menot suunnitellaan ja toteutetaan yleensä monivuotisen rahoituskehyksen (MRK) avulla. Se kattaa ohjelma -
suunnittelun määrätyltä usean vuoden ajanjaksolta. Ajanjakso osuu yksiin koheesioalan ja maaseudun kehittämisen 
ohjelmakausien kanssa. Kolme viimeisintä ohjelmakautta kattavat vuodet 2000–2006, 2007–2013 ja 2014–2020.  
Kaudella 2007–2013 toimittamamme tarkastukset osoittivat, että sääntöjenvastaisten menojen taso on usein olen -
nainen niin koheesioalalla kuin maaseudun kehittämisen alalla.
III
Ohjelmakauden päätyttyä koheesioalan ohjelmat ja maaseudun kehittämisohjelmat täytyy päättää ja taloudellisesti 
selvittää. Tätä varten on yksilöitävä, kuinka suuri on EU:n osuus mahdollisesti sääntöjenvastaisiin menoihin käyte -
tystä osarahoituksesta, ja palautettava nämä varat EU:n talousarvioon. Komissiolla ja jäsenvaltioilla on tietyt omat 
tehtävänsä ja vastuualueensa ohjelmien päättämisprosessissa. Niistä säädetään asetuksissa ja niitä täsmennetään 
komission antamissa suuntaviivoissa.
IV
Tässä tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin tutki, voivatko komissio ja jäsenvaltiot ohjelmien päättämisestä 
annettujen sääntöjen ja menettelyjen perusteella päättää koheesioalan ohjelmat ja maaseudun kehittämisohjelmat 
tehokkaasti ja oikea-aikaisesti. Tilintarkastustuomioistuin vertaili näihin kahteen toimintalohkoon edellä maini -
tuilla kolmella ohjelmakaudella sovellettuja päättämisjärjestelyjä. Se arvioi etenkin, miten komissio saa varmuuden 
siitä, että lopullisen menoilmoituksen sisältämät menot ovat lailliset ja sääntöjenmukaiset ja että varat on käytetty 
ohjelmatavoitteiden mukaisesti. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin analysoi ohjelmien päättämisprosessin oikea-ai -
kaisuutta ja sitä, ilmoitetaanko ohjelmien päättämisen tulos budjettivallan käyttäjälle.
V
Koheesioalan ohjelmien ja maaseudun kehittämisohjelmien päättämisjärjestelyt ovat muuttuneet asianomaisten 
kolmen ohjelmakauden kuluessa. Kaudella 2000–2006 järjestelyt olivat kummallakin alalla samanlaiset. Menot ilmoi -
tettiin kumulatiivisesti, ja komissio hyväksyi ne vasta päättämisen yhteydessä. Kaudella 2007–2013 jäsenvaltioiden 
täytyi antaa komissiolle vuosittain varmuus siitä, että EU-varoin rahoitetut toimet olivat lailliset ja sääntöjenmukai -
set, mutta tätä vaatimusta sovellettiin näillä kahdella alalla eri tavoin.
VI
Koheesioalalla päättämismenettelyn voidaan yleisesti ottaen katsoa osoittavan, että menot on lopullisesti hyväk -
sytty laillisiksi ja sääntöjenmukaisiksi. Tätä varten komissio laskee kunkin ohjelman jäännösriskitason ottaen huo -
mioon koko kauden mittaan tehdyt rahoitusoikaisut. Maaseudun kehittämisohjelmien menot selvitettiin sen sijaan 
vuosittain, ja komissio jatkoi laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevia tarkistuksiaan vielä sen jälkeen, kun 
ohjelma oli virallisesti päätetty. Päättäminen on siis puhtaasti taloudellinen tapahtuma, jonka yhteydessä menoja 
ei hyväksytä laillisiksi ja sääntöjenmukaisiksi eikä tehdä laskelmia jäännösvirhetasosta kunkin maaseudun kehittä -
misohjelman kohdalla.
VII
Kaudella 2014–2020 varmuuskehystä on edelleen parannettu ja kyseisten kahden menoalan kehyksiä on lähennetty 
toisiinsa. Tilit hyväksytään nykyisin kummallakin toimintalohkolla vuosittain. Terminologiassa, ajoituksessa ja mää -
räajoissa on kuitenkin yhä tiettyjä eroja.
09 Tiivistelmä 
VIII
Kauden 2007–2013 osalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tuotosten ja tulosten aikaansaamista ei erityisem -
min painotettu. Jäsenvaltioiden täytyy raportoida ohjelmatuloksista, ja komissio arvioi raportit asianmukaisesti, 
mutta loppumaksun suorittamista päättämisvaiheessa ei ole kummallakaan alalla suoraan kytketty siihen, onko 
tuotokset ja tulokset saatu tosiasiallisesti aikaan.
IX
Ohjelmien päättämisen ajankohta puolestaan ei osu yksiin ohjelmakauden eikä tukikelpoisuusjakson päättymisen 
kanssa. Ohjelman muodollinen päättäminen käynnistetään tavallisesti tukikelpoisuusjakson lopussa, kun seuraava 
ohjelmakausi on jo täydessä vauhdissa. Päättämisvaihe voi tilanteesta riippuen kestää vielä useita vuosia. Eri kausia 
koskevien tehtävien huomattava päällekkäisyys ja (jopa kymmenen vuotta aiemmin toteutettujen) toimien seu -
rantaan liittyvät hallinnolliset vaikeudet vaarantavat ohjelmien päättämisen vaikuttavuuden. Lisäksi mahdollisuus 
hyödyntää ohjelmaan osoitettuja määrärahoja jopa kaksi vuotta (n+2) ja ohjelmakauden 2014–2020 yhteydessä jopa 
kolme vuotta (n+3) ohjelmakauden päättymisen jälkeen ei kannusta käynnistämään seuraavan kauden ohjelmia.
X
Kyseenalaista on myös se, kuinka komissio raportoi ohjelmien päättämisen lopputuloksesta koheesioalalla ja maa -
seudun kehittämisen alalla. Komissio ei esimerkiksi tiedota budjettivallan käyttäjälle päättämisprosessin lopullista 
tulosta (olivatko menot sääntöjenmukaiset ja mitä tuotoksia ja tuloksia saatiin aikaan). EU:n talousarviojärjestelmä 
perustuu monivuotiseen ohjelmasuunnitteluun. Siksi tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission olisi annet -
tava Euroopan parlamentille ja neuvostolle ohjelmien päättämisestä konsolidoitu kertomus, joka sisältää keskeiset 
tiedot tärkeimmistä ohjelman toteuttamisen tuloksellisuus- ja sääntöjenmukaisuusnäkökohdista.
XI
Jotta voidaan varmistaa, että koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan toimintalohkoilla sovelletuilla 
ohjelmien päättämisjärjestelyillä parannetaan EU:n varainkäyttöä koskevaa tilivelvollisuutta ja avoimuutta, tilintar -
kastustuomioistuin suosittelee, että komissio
– ehdottaa, että koheesioalan ohjelmien ja maaseudun kehittämisohjelmien päättämistä koskevia säännöksiä 
lähennetään edelleen toisiinsa, jotta vuotuinen varmuusprosessi olisi yhdenmukainen,
– ottaa käyttöön ohjelmien menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta sekä tuotoksia ja tuloksia koskevan 
lopullisen hyväksymismenettelyn, joka toteutetaan ohjelmien päättämisen jälkeen. Tätä varten olisi säädettävä 
ohjelmien jäännösriskitason laskentamenettelyistä ja huolehdittava siitä, että taso ei ohjelmaa päätettäessä 
ylitä olennaisuusrajaa. Lisäksi olisi arvioitava, onko tavoitearvot saavutettu, ja tarvittaessa määrättävä rahoitus -
oikaisuja heikon tuloksellisuuden vuoksi,
– täsmentää, miten se tiedottaa budjettivallan käyttäjälle päättämisprosessin lopputuloksesta,
– poistaa tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyyden ajoittamalla tukikelpoisuusjakson mahdollisimman pitkälti 
vastaamaan ohjelmakautta. Komission olisi myös vaadittava, että ohjelmat päätetään viipymättä tukikelpoisuus -
jakson päätyttyä (jäsenvaltioiden olisi toimitettava päättämisasiakirjat enintään kuuden kuukauden kuluttua ja 
komission tehtävä päätöksensä sitä seuraavien kuuden kuukauden kuluessa).
Nämä suositukset olisi pantava täytäntöön vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevan lainsäädäntökehyksen valmistelun 
yhteydessä.
10 Tiivistelmä 
XII
Tilintarkastustuomioistuin arvioi lisäksi, antoiko komissio jäsenvaltioille riittävästi ohjeita ja tukea oikeaan aikaan, 
kun ne valmistautuivat päättämään vuosien 2007–2013 ohjelmansa. Tilintarkastustuomioistuin totesi, että kauden 
2007–2013 ohjelmien päättämistä koskevat komission suuntaviivat muodostavat sekä koheesioalalla että maaseu -
dun kehittämisen alalla yleisesti ottaen riittävän perustan, jonka avulla jäsenvaltiot saattoivat valmistautua vaikut -
tavasti ohjelmien päättämiseen. Komissio antoi kattavat suuntaviivat oikeaan aikaan, ja se tarjosi lisätukea, joka 
vastasi jäsenvaltioiden tarpeisiin. Jäsenvaltiot olivat tyytyväisiä komission tukeen ja katsoivat suurelta osin valmis -
tautuneensa hyvin ohjelmien päättämiseen.
XIII
Tilintarkastustuomioistuin yksilöi tiettyjä riskejä, jotka on otettava huomioon päätettäessä kauden 2007–2013 
koheesioalan ohjelmia ja maaseudun kehittämisohjelmia. Joillakin päättämisen kannalta relevanteilla aloilla ei 
esimerkiksi ole sitovia määräaikoja, mikä saattaa johtaa lisäviiveisiin päättämisprosessin yhteydessä. Tilintarkas -
tustuomioistuin havaitsi niin ikään, että jotkin vaatimukset – lähinnä ei-toimivia hankkeita ja jäännösriskitasosta 
raportoimista koskevat vaatimukset – helpottavat osaltaan päättämiseen liittyvien riskien lieventämistä. Muut vaati -
mukset, jotka koskevat esimerkiksi muiden kuin suurhankkeiden jaksottamista, ovat välttämättömiä mutta saattavat 
nykyisessä muodossaan hankaloittaa päättämismenettelyä. Tilintarkastustuomioistuin on huolissaan myös siitä, 
että jäsenvaltioissa ja/tai komissiossa tehdyt tarkastukset eivät riitä varmistamaan, että rahoitusvälineisiin, sopimu -
sennakoihin ja joihinkin valtiontuen kannalta relevantteihin suurhankkeisiin liittyvät menot ovat ohjelmien päättä -
misvaiheessa lailliset ja sääntöjenmukaiset.
XIV
Komission on siis oltava tarkkana taatakseen, että ohjelmakauden 2007–2013 päättämismenettelyt sujuvat vakaasti. 
Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio varmistaa kaikkien riskien asianmukaisen huomioonottamisen, 
kun kauden 2007–2013 koheesioalan ohjelmia ja maaseudun kehittämisohjelmia päätetään, huolehtimalla siitä, että
- suurhankkeiden hyväksymispäätökset tehdään nopeasti
- jäsenvaltiot tarkastavat etenkin rahoitusvälineisiin ja sopimusennakoihin liittyvien menojen tukikelpoisuuden 
erillisin menettelyin.
XV
Tilintarkastustuomioistuin suosittelee lisäksi, että jäsenvaltioiden viranomaiset maksavat EU:n rahoitusosuuden 
hankkeiden tuensaajille täysimääräisenä ja viivyttelemättä.
11
 Johdanto
Koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan 
toimintalohkoilla toteutettujen monivuotisten 
ohjelmien päättäminen
Ohjelmakaudet ja määrärahojen kohdentaminen
01 
Suuri osa (44 prosenttia) EU:n kaikista talousarviovaroista käytetään koheesiopo -
litiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan menoihin. Nämä ja muut EU:n menot 
suunnitellaan ja toteutetaan yleensä monivuotisen rahoituskehyksen (MRK) avul -
la. Se kattaa ohjelmasuunnittelun määrätyltä usean vuoden ajanjaksolta. Ajanjak -
so osuu yksiin koheesioalan ja maaseudun kehittämisen ohjelmakausien kanssa. 
Kolme viimeisintä kautta kattavat vuodet 2000–2006, 2007–2013 ja 2014–2020.
02 
Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan täytäntöönpanomekanismit, väli -
neet ja valvontajärjestelmät muistuttavat toisiaan. Kummallakin alalla tarkoituk -
sena on vähentää alueellisia eroja (ks. laatikko 1 ) ja kaudella 2014–2020 kumpaa -
kin alaa rahoitetaan Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI)1.1 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus (EU) N:o 
1303/2013, annettu 17 päivänä 
joulukuuta 2013, Euroopan 
aluekehitys  rahastoa, 
Euroopan sosiaalirahastoa, 
koheesio  rahastoa, Euroopan 
maa  seudun kehittämisen 
maatalousrahastoa ja 
Euroopan meri- ja kalatalous -
rahastoa koskevista yhteisistä 
säännöksistä sekä Euroopan 
aluekehitys  rahastoa, 
Euroopan sosiaali rahastoa, 
koheesiorahastoa ja Euroopan 
meri- ja kalatalous  rahastoa 
koskevista yleisistä säännök -
sistä sekä neuvoston 
ase tuk sen (EY) N:o 1083/2006 
kumoamisesta (EUVL L 347, 
20.12.2013, s. 320), 1 artikla.
Koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan toimintalohkoilla asetetut 
toimintapoliittiset tavoitteet
Koheesiopolitiikalla pyritään supistamaan kehityseroja eri alueiden välillä uudistamalla taantuvia teollisuus -
alueita ja monipuolistamalla maaseutualueita sekä edistämällä rajat ylittävää, monikansallista ja alueiden 
välistä yhteistyötä.
Maaseudun kehittämispolitiikan tarkoituksena on parantaa maaseudun ja siellä asuvien ihmisten tilannetta 
edistämällä maa- ja metsätalouden kilpailukykyä, parantamalla ympäristöä ja elämänlaatua maaseutualueilla 
sekä myötävaikuttamalla maaseudun elinkeinoelämän monipuolistamiseen.Laatikko 1
12 Johdanto 
03 
Koheesioalan ohjelmiin ja maaseudun kehittämisohjelmiin kohdennetaan 
ohjelmakaudella 2014–2020 EU:n talousarviosta noin 460  miljardia  euroa; kau -
della 2007–2013 määrä oli noin 430 miljardia euroa ja kaudella 2000–2006 noin 
300  miljardia  euroa (ks. kaavio 1 ). Tämä vastaa noin 40:tä prosenttia EU:n talous -
arviovarojen kokonaismäärästä kaudella 2000–2006, 44:ää prosenttia kaudella 
2007–2013 ja 43:a prosenttia kaudella 2014–2020. Kaavio 1Ohjelmakausilla 2000–2006, 2007–2013 ja 2014–2020 myönnetty EU:n rahoitus 
(miljardia euroa)
Huom.  Kaavion laadinnassa käytetyt MRK:t on mukautettu kuvaamaan vuosia 2006 (EU-25), 2013 (EU-27) ja 2017 (EU-28).
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin komission tietojen perusteella.618 toimenpideohjelmaa440 toimenpideohjelmaa510 toimenpideohjelmaa
152 maaseudun 
kehittämisohjelmaa94 maaseudun 
kehittämisohjelmaa118 maaseudun 
kehittämisohjelmaa
Maaseudun 
kehittäminenKoheesio2014–2020
2007–2013
2000–2006
500 400 300 200 100 0
13 Johdanto 
Koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan hallinnointi 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
04 
Jäsenvaltiot ja Euroopan komissio vastaavat yhdessä koheesiopolitiikan ja maa -
seudun kehittämispolitiikan täytäntöönpanosta. Komissio hyväksyy monivuotiset 
ohjelmat jäsenvaltioiden ehdotusten pohjalta.
05 
Komissiossa näiden toimintalohkojen hallinnoinnista ovat vastuussa alue- ja kau -
punkipolitiikan pääosasto (PO REGIO), työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden 
pääosasto (PO EMPL) sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto 
(PO AGRI). Jäsenvaltioissa koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan ohjel -
mista vastaavien keskushallinnon ja/tai alueellisten viranomaisten tehtävänä on 
huolehtia osarahoitettujen toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. 
Komissio vastaa valvonnasta ja kantaa lopullisen vastuun2.
Päättäminen ohjelman elinkaaren viimeisenä vaiheena
06 
Monivuotisten ohjelmien hyväksyminen, toteuttaminen ja päättäminen muo -
dostavat syklisen prosessin. Ohjelman elinkaaren kolme vaihetta kuvataan 
kaaviossa 2 .
07 
Päättäminen on ohjelman elinkaaren viimeinen vaihe. EU:n varainhoitoasetukses -
sa ja alakohtaisissa asetuksissa päättäminen on määritelty kummankin toimin -
talohkon osalta tapahtuvaksi, kun maksetaan jäljellä oleva määrä, jonka avulla 
selvitetään kaikki jäsenvaltiolle sitä ennen suoritetut maksut (loppumaksu), tai 
kun peritään takaisin komission aiemmin liian suurina maksamat määrät3.2 Euroopan unionin toiminnasta 
tehty sopimus (SEUT), 
317 artikla.
3 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus (EU, 
Euratom N:o 966/2012, 
annettu 25 päivänä lokakuuta 
2012, unionin yleiseen 
talousarvioon sovellettavista 
varainhoitosäännöistä ja 
neuvoston asetuksen (EY, 
Euratom) N:o 1605/2002 
kumoamisesta (varainhoito -
asetus) (EUVL L 298, 
26.10.2012, s. 1), 90 artikla; 
varainhoitoasetuksen 
soveltamissääntöjen 109 
artik  lan 3 kohta; neuvoston 
asetus (EY) N:o 1083/2006 
Euroopan 
aluekehitysrahastoa, 
Euroopan sosiaalirahastoa ja 
koheesiorahastoa koskevista 
yleisistä säännöksistä 
(EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25), 
89 artiklan 5 kohta; Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
asetus (EU) N:o 1306/2013, 
annettu 17 päivänä joulukuuta 
2013, yhteisen maatalous -
politiikan rahoituksesta, 
hallinnoinnista ja seurannasta 
ja neuvoston asetusten 
(ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 
165/94, (EY) N:o 2799/98, 
(EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 
1290/2005 ja (EY) N:o 
485/2008 kumoamisesta 
(EUVL L 347, 20.12.2013, s. 549), 
37 artikla.
14 Johdanto Kaavio 2Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan monivuotisten ohjelmien elinkaari
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin. Kuluva kausi
Seuraava kausiOhjelmakauden loputtua ohjelmat on päätettävä. 
Kummallakin toimintalohkolla ohjelman päättäminen on määritelty rahoituksen selvittämiseksi suorittamalla loppumaksu jäsenvaltioille tai perimällä takaisin komission liian suurina suorittamat määrät. Jäsenvaltioilla on 6 kk (maaseudun kehittäminen) tai 15 kk (koheesioala) esittää päättämisasiakirjat komissiolle.Jäsenvaltiot panevat ohjelmat täytäntöön sovittujen kriteereiden perusteella valitsemiensa yksittäisten toimien avulla. Jäsenvaltiot korvaavat edunsaajille ohjelmakauden aikana aiheutuneet kulut kuluilmoitusten perusteella. Nämä ilmoitukset kootaan kausittain jäsenvaltion viranomaisten todentamiksi maksupyynnöiksi ja toimitetaan komissiolle osarahoitusta varten. 
Komissio suorittaa jäsenvaltiolle välimaksuja maksupyyntöjen perusteella. 
Ohjelmakauden päättymisen jälkeen jäsenvaltioilla on kaksi vuotta aikaa viimeistellä ohjelmien täytäntöönpano. Kauden 2007–2013 maksut täytyi siis suorittaa viimeistään 31. joulukuuta 2015.Jäsenvaltiot laativat ohjelmia, joilla toimintapolitiikkoja toteutetaan kansallisella tai alueellisella tasolla. Komissio hyväksyy ohjelmat.Komissio myöntää jäsenvaltioille ennakkorahoitusta varmistaakseen maksuvalmiuden niin, että edunsaajille on tarjolla tukea ohjelman alusta lähtien.
Täytäntöönpano
Ohjelmien 
päättäminenOhjelmien 
hyväksyminen 
Ohjelmien päättäminenTäytäntöönpanoOhjelmien hyväksyminen 
15 Johdanto 
08 
Päättämisellä tarkoitetaan kuitenkin myös ohjelman sulkemisprosessia, jossa 
jäsenvaltio toimittaa komissiolle asiakirjoja ja komissio hyväksyy asiakirjat, minkä 
jälkeen suoritetaan loppumaksu. Päättämisjärjestelyjen ehdot on määritetty 
kummankin toimintalohkon asetuksissa, jotka luetellaan liitteessä I .
09 
Päättäminen on tärkeä vaihe ohjelman elinkaaressa seuraavista syistä:
 ο Komission edellytetään antavan hyväksyntänsä ainoastaan menoille, jotka 
ovat toteutuneet EU:n ja kansallisten sääntöjen mukaisesti. Tämä merkitsee 
muun muassa, että EU:n talousarviosta voidaan korvata vain varat, jotka on 
käytetty ohjelman tavoitteiden mukaisesti ja laillisella ja sääntöjenmukaisella 
tavalla.
 ο Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varoja käytettäessä noudatetaan 
sovellettavia oikeudellisia vaatimuksia ja moitteettoman varainhoidon peri -
aatteita. Kaikki sääntöjenvastaiset menot, jotka komissio havaitsee ja korjaa 
päättämisen jälkeen, voivat johtaa ohjelman EU:lta saaman rahoituksen net -
tovähennykseen. Maaseudun kehittämisen alalla kaikilla tällaisilla oikaisuilla 
on nettovaikutus EU:n rahoitukseen.
10 
EU:n asetuksissa vaaditaan myös, että jäsenvaltioissa osarahoitettaviin toimiin 
myönnetyt EU:n varat täytyy käyttää asetuksissa vahvistettujen määräaikojen 
kuluessa. Tukikelpoisuusjakson päättymisajankohdan lähetessä jäsenvaltioilla on 
yhä suurempi paine käyttää varat, sillä muutoin ne saattavat menettää alun perin 
myönnetyistä varoista sen osan, joka on käyttämättä.
Vastuualueiden jakautuminen ohjelmien 
päättämisprosessissa jäsenvaltioiden ja komission 
kesken
Jäsenvaltioiden viranomaiset toimittavat päättämisasiakirjat
11 
Kauden 2007–2013 koheesioalan ohjelmien ja maaseudun kehittämisohjelmien 
hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavat jäsenvaltioiden viranomaiset luetellaan 
liitteessä II . Näiden viranomaisten vastuualueet ohjelmien päättämisprosessissa 
esitetään taulukossa 1 .
16 Johdanto 
Jäsenvaltioiden viranomaisten vastuualueet ohjelmien päättämisvaiheessa
Koheesioala Maaseudun kehittäminen
i) Hallintoviranomainen  esittää 
täytäntöönpanoa koskevan lop -
pukertomuksen, joka kattaa koko 
ohjelmakauden1.i) Hallintoviranomainen  esittää viimeisen vuotuisen 
täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen4.
ii) Todentamisviranomainen  
esittää loppumaksua koskevan 
hakemuksen ja menoilmoituksen2.ii) Maksajavirasto  esittää viimeisen täytäntöönpanovuoden 
tilinpäätöksen5.
iii)  Tarkastusviranomainen  
arvioi loppuerän maksupyynnön 
oikeellisuuden sekä lopullisen 
menoilmoituksen, johon on 
liitetty lopullinen tarkastus -
kertomus, perustana olevien 
tapahtumien laillisuuden ja 
sääntöjenmukaisuuden3.
Tarkastusviranomaisen on ohjel -
man päättämisestä antamassaan 
ilmoituksessa mainittava kunkin 
toimenpideohjelman (tai niiden 
ryhmän) jäännösriskitaso koko oh -
jelmakaudelta. Rahoitusoikaisuja 
sovelletaan tavallisesti silloin, jos 
taso ylittää komission asettaman 
kahden prosentin olennaisuusra -
jan. Ohjelmia ei pitäisi päättää, jos 
niiden tarkastettu jäännösriskitaso 
ylittää olennaisuusrajan.iii) Todentamisviranomainen  antaa lausunnon ja laatii 
kertomuksen viimeisen tilinpäätöksen täydellisyydestä, 
täsmällisyydestä ja todenperäisyydestä sekä sisäisen 
valvonnan järjestelmän toiminnasta6.
1 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 67 artikla.
2 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 61, 78 ja 89 artikla.
3 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 62 artiklan 1 kohdan e alakohta.
4 Asetus (EY) N:o 1698/2005, 82 artiklan 1 kohta, ja asetus (EU) N:o 1306/2013, 37 artikla.
5 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 7 artiklan 3 kohta ja 37 artikla.
6  Asetus (EU) N:o 1306/2013, 9 artikla, ja komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 908/2014, annettu 6 päivänä elokuuta 2014, Euroopan parla -
mentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten, varainhoidon, tilien tarkasta -
misen ja hyväksymisen, tarkastuksia koskevien sääntöjen, vakuuksien ja avoimuuden osalta (EUVL L 255, 28.8.2014, s. 59), 5 artikla.
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.Taulukko 1
17 Johdanto 
Komissio arvioi ja hyväksyy päättämisasiakirjat
12 
Koheesioalalla komissiolla on kautta 2007–2013 päätettäessä viisi kuukautta aikaa 
analysoida jäsenvaltioiden toimittamat asiakirjat ja ilmoittaa näkemyksensä täy -
täntöönpanoa koskevasta loppukertomuksesta4 ja ohjelman päättämistä koske -
vasta ilmoituksesta5. Kun komissio on hyväksynyt asiakirjat, sen täytyy suorittaa 
loppumaksu 45 kalenteripäivän kuluessa6. Jäsenvaltioiden tai komission teke -
mistä tarkastuksista voi seurata toimenpideohjelmaa koskevia rahoitusoikaisuja 
ohjelmakauden aikana. Kaikki valvontatoimiin ja tarkastushavaintoihin liittyvät 
ratkaisematta olevat pulmat on pääsääntöisesti tutkittava ja ratkaistava päättä -
misprosessin kuluessa. Komissio voi kuitenkin toimittaa lisätarkastuksia, joista 
saattaa aiheutua rahoitusoikaisuja loppumaksun suorittamisen jälkeen7.
13 
Maaseudun kehittämisen alalla ohjelmien päättäminen suurelta osin perustuu 
vuotuiseen tarkastamis- ja hyväksymisprosessiin, jossa komissio tarkastaa vuosit -
tain todentamisviranomaisen kertomuksen ja hyväksyy tilit. Kun ohjelmaa pääte -
tään, komissiolla on viisi kuukautta esittää huomautuksensa viimeisen vuotuisen 
täytäntöönpanokertomuksen osalta8. Kun kyseinen kertomus katsotaan hyväk -
syttäväksi ja viimeinen tilinpäätös on selvitetty, komissiolla on kuusi kuukautta 
aikaa suorittaa loppumaksu9. Lisäksi komissio pyrki suojaamaan EU:n talousarvio -
ta sääntöjenvastaisilta menoilta kohdistamalla ohjelmakauden mittaan menojen 
laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen tarkastuksia (monivuotinen sääntöjenmu -
kaisuuden tarkastusmenettely), jotka eivät liity tilien tarkastamis- ja hyväksymis -
menettelyyn. Näistä tarkastuksista seurasi usein nettomääräisiä rahoitusoikaisuja. 
Tarkastuksia voidaan toimittaa tai ne voidaan viedä päätökseen vielä maaseudun 
kehittämisohjelman päättymisen jälkeen.
14 
Jäsenvaltioiden viranomaisten on täytynyt toimittaa päättämisasiakirjat maaseu -
dun kehittämisen alalla viimeistään 30. kesäkuuta 2016. Koheesioalalla määräaika 
on 30. maaliskuuta 2017. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen ajankohtana 
asianomaiset pääosastot olivat valmisteluissaan eri vaiheissa eri määräaikojen 
vuoksi. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto oli viimeistellyt 
ohjelmien päättämistä koskevan sisäisen käsikirjansa ja menettelynsä. Sen sijaan 
alue- ja kaupunkipolitiikan pääosastossa sekä työllisyys-, sosiaali- ja osallisuus -
asioiden pääosastossa viimeistely oli vielä käynnissä ja se oli tarkoitus saada 
valmiiksi vuoden 2016 loppuun mennessä, ennen päättämisasiakirjojen toimitta -
miselle asetetun määräajan umpeutumista.4 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
67 artiklan 4 kohta.
5 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
89 artiklan 3 kohta.
6 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
89 artiklan 4 kohta.
7 Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 
90 artiklan mukaan hallinto -
viranomaisen on varmistet -
tava, että kaikki toimenpide -
ohjelman menoja ja 
tarkas  tuksia koskevat tositteet 
ovat komission ja tilin -
tarkastus  tuomioistuimen 
saatavilla kolmen vuoden ajan 
ohjelman sulkemisen jälkeen.
8 Neuvoston asetus (EY) N:o 
1698/2005, annettu 20 
päivä  nä syyskuuta 2005, 
Euroopan maaseudun 
kehittämisen maatalous -
rahaston (maaseuturahaston) 
tuesta maaseudun kehittä -
miseen (EUVL L 277, 
21.10.2005, s. 1), 82 artiklan 
3 kohta.
9 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 
37 artikla.
18
 Tarkastuksen laajuus ja 
tarkastustapa
15 
Tässä tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin tutki, muodostavatko koheesio -
alan ja maaseudun kehittämisen säännöt ja menettelyt perustan, jonka avulla 
komissio ja jäsenvaltiot voivat päättää ohjelmat tehokkaasti ja oikea-aikaisesti.
Ensinnäkin tarkastettiin
 ο edellyttävätkö koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan ohjelmien päät -
tämistä sääntelevät asetukset, että ohjelmien menoille annetaan laillisuutta 
ja sääntöjenmukaisuutta koskeva lopullinen hyväksyntä ja että tuotosten ja 
tulosten aikaansaamisesta saadaan varmuus
 ο tiedotetaanko budjettivallan käyttäjälle (Euroopan parlamentti ja neuvosto) 
monivuotisten meno-ohjelmien päättämismenettelyn tuloksesta
 ο toteutetaanko päättämisprosessi oikeaan aikaan.
Toiseksi tilintarkastustuomioistuin arvioi, antoiko komissio jäsenvaltioille riittävästi 
tukea oikeaan aikaan auttaakseen niitä valmistautumaan vuosien 2007–2013 toimen -
pideohjelmien ja maaseudun kehittämisohjelmien päättämiseen.
16 
Tilintarkastustuomioistuin keskittyi tarkastuksessaan koheesioalan ohjelmien 
ja maaseudun kehittämisohjelmien päättämisjärjestelyjen vahvuuksiin ja heik -
kouksiin kaudella 2007–2013 sekä kauden 2000–2006 ohjelmien päättämisestä 
saatuihin kokemuksiin. Lisäksi tutkittiin, missä määrin näillä kahdella kaudella 
yksilöidyt puutteet on otettu huomioon ohjelmakaudeksi 2014–2020 annetuissa 
asetuksissa.
19 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa 
17 
Tarkastus koostui seuraavista osista:
 ο ohjelmakausien 2000–2006, 2007–2013 ja 2014–2020 päättämiseen sovelletta -
vien sääntöjen analysointi
 ο komission jäsenvaltioille ohjeiden ja koulutuksen muodossa kauden 2007–
2013 päättämistä varten antaman tuen analysointi
 ο ohjelmien päättämiseen osallistuville keskus- ja aluehallinnon viranomaisille 
osoitettu sähköinen kyselytutkimus, jolla selvitettiin viranomaisten omaa val -
miutta sekä heidän näkemyksiään säännöistä ja komission ohjeista ja tuesta. 
Kyselytutkimus tehtiin marraskuun 2015 ja tammikuun 2016 välisenä aikana. 
Se osoitettiin koheesioalalla hallinto- ja tarkastusviranomaisille ja maaseudun 
kehittämisen alalla maksajavirastoille ja todentamisviranomaisille. Kyselytut -
kimus lähetettiin 480 viranomaiselle, joista 337 vastasi (vastausprosentti noin 
70)
 ο kyselytutkimukseen osallistuneiden jäsenvaltion viranomaisten edusta -
jien haastattelut. Koheesioalalla haastateltiin kaikkiaan 25:tä keskus- ja 
aluehallinnon viranomaista ja maaseudun kehittämisen alalla kaikkiaan 12 
viranomaista.
18 
Tarkastus toimitettiin syyskuun 2015 ja syyskuun 2016 välisenä aikana.
20
 Huomautukset
10 ”Lausuman antavat elimet” 
kaudella 2000–2006.Päättämistä koskevat säännöt ovat parantuneet, 
mutta menettelyiden tehostaminen ja oikea-aikaisuus 
edellyttävät vielä lisätoimia
19 
Päättäminen on monivuotisen ohjelman elinkaaren viimeinen vaihe. Tilivelvolli -
suuden ja avoimuuden varmistaminen edellyttää, että komissio antaa hyväksyn -
tänsä lopullisille menoille todeten ne laillisiksi ja sääntöjenmukaisiksi ja ohjelman 
tavoitteiden mukaisiksi. Ohjelmat pitäisi päättää mahdollisimman pian ohjelma -
kauden päätyttyä, ja komission pitäisi raportoida menettelyn tuloksesta budjetti -
vallan käyttäjälle.
20 
Koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan toimintalohkoilla on tietty -
jä yhteneväisyyksiä (etenkin muissa kuin pinta-alaan perustuvissa investointitoi -
menpiteissä). Lisäksi kumpikin ala on vuodesta 2014 alkaen kuulunut Euroopan 
rakenne- ja investointirahastojen yhteyteen. Näistä syistä päättämisjärjestelyjä 
olisi lähennettävä toisiinsa niin, että avoimuus lisääntyy ja vertaileminen hel -
pottuu. Sidosryhmien olisi myös helpompi ymmärtää päättämismenettely, jos 
järjestelyt olisivat yhdenmukaiset. Yhteiset säännöt saattaisivat jopa tehostaa 
ohjelmien toteuttamista.
Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan 
päättämisjärjestelyjä on muutettu huomattavasti 
ohjelmakaudesta 2000–2006
Ohjelmakausi 2000–2006: ei jäsenvaltioiden antamaa vuotuista 
varmuutta kummallakaan toimintalohkolla
21 
Kaudella 2000–2006 koheesioalalla ja maaseudun kehittämisen alalla sovellettiin 
samanlaista päättämisprosessia ja samanlaisia suuntaviivoja, eivätkä jäsenvaltioi -
den viranomaiset antaneet vuotuista varmuutta kummallakaan toimintalohkolla. 
Päättämisen yhteydessä näiden viranomaisten10 oli annettava otosten tarkasta -
miseen perustuva varmuus kauden kaikkien menojen laillisuudesta ja sääntöjen -
mukaisuudesta. Komission analyysi ja tarkastukset johtivat useissa tapauksissa 
selvityspyyntöihin tai jäsenvaltioiden tasolla lisätyöhön, mikä puolestaan mo -
nesti pidensi päättämisprosessia. Esimerkkinä mainittakoon, että 14 prosentissa 
EAKR:n toimenpideohjelmista päättämisvaihe kesti yli neljä vuotta. Kaavios -
sa 3  esitetään kokonaiskuva siitä, kuinka kauan komission pääosastoilta kului 
kauden 2000–2006 koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan ohjelmien 
päättämiseen.
21 Huomautukset 
Ohjelmakausi 2007–2013: jäsenvaltioiden annettava vuotuinen 
varmuus kummallakin toimintalohkolla
22 
Ohjelmakaudella 2007–2013 jäsenvaltioiden oli annettava vuotuinen varmuus 
kummallakin toimintalohkolla. Näiden vuotuisten ilmoitusten oli tarkoitus muo -
dostaa perusta ohjelmien päättämiselle ja siten helpottaa ja nopeuttaa prosessia 
edelliseen ohjelmakauteen verrattuna. Koheesioalalla tarkastusviranomaiset 
antoivat tätä varten vuotuiset tarkastuskertomukset, jotka komissio hyväksyi. 
Maaseudun kehittämisen alalla komissio laati menojen lopullista määräytymis -
tä varten menettelyn, jota kutsutaan tilien tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi11. 
Menettely koostuu vuotuisesta tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelystä 
sekä monivuotisesta sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelystä (ks. kohta 13). 
Yhteenveto jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hallinto- ja valvonta -
tehtävistä ohjelmakaudella 2007–2013 esitetään liitteessä II .11 Otettiin tuolloin käyttöön 
yhteisen maatalouspolitiikan 
rahoituksesta 21 päivänä 
kesäkuuta 2005 annetulla 
neuvoston asetuksella 
(EY) N:o 1290/2005 
(EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1); 
nykyisin asetuksen (EU) 
N:o 1306/2013 51 artikla.Ohjelmien lukumäärä 
Maaseudun 
kehittämisohjelmat kumulatiivinen (%) ESR kumulatiivinen (%) EAKR kumulatiivinen (%) Maaseudunkehittämisohjelmat päätetyt ESR päätetyttoimenpideohjelmat EAKR päätetyttoimenpideohjelmat 
Päättämiseen käytettävissä oleva aika (%)
> 4 vuotta  3–4 vuotta 2–3 vuotta 1–2 vuotta 6 kk – 
1 vuosi alle 6 
kuukautta 140
120
100
80
60
40
20
0100
80
60
40
20
0Kaavio 3Ohjelmakauden 2000–2006 toimenpideohjelmien ja maaseudun 
kehittämisohjelmien päättämiseen käytetty aika
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin komission tietojen perusteella.
22 Huomautukset 
23 
Koheesioalalla kauden 2007–2013 menot ilmoitettiin kumulatiivisesti ohjelma -
kauden alusta lähtien, eikä komissio hyväksynyt niitä vuosittain. Tarkastusviran -
omaisten antamat vuotuiset tarkastuskertomukset ja -lausunnot, jotka komissio 
hyväksyi, olivat kuitenkin tärkeä osa komission vuotuista varmuusprosessia. 
Komissiolla oli lisäksi mahdollisuus keskeyttää maksut tai lykätä niitä, jos me -
nojen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta vallitsi epävarmuus. Vuotuiset 
tarkastuskertomukset ja -lausunnot yhdessä komission hyväksymien vuotuisten 
täytäntöönpanokertomusten kanssa muodostavat päättämisprosessin perustan.
24 
Maaseudun kehittämisen alalla komissio sen sijaan hyväksyi menoilmoitukset 
vuosittain kaudella 2007–2013. Komission täytyi tarkastaa todentamisviranomai -
sen kertomus ja tarkastuslausunto ja hyväksyä tilit vuosittain (vuotuinen tilien 
tarkastamis- ja hyväksymismenettely). Menettely kattoi tilien lisäksi maksajavi -
raston sisäisen valvonnan järjestelmän toiminnan ja viraston johtajan antaman 
tarkastuslausuman. Menettely ei sen sijaan kattanut menojen laillisuutta ja 
sääntöjenmukaisuutta. Tästä menettelystä riippumatta komission täytyi tutkia 
ohjelman täytäntöönpanoa koskeva vuotuinen kertomus ja antaa sille hyväksyn -
tänsä. Maaseudun kehittämisohjelmien päättäminen perustuu tilinpäätökseen, 
jonka jäsenvaltiot esittävät kauden (2007–2015) kultakin varainhoitovuodelta, 
ja komission sen osalta antamaan hyväksyntään (tilien tarkastamis- ja hyväksy -
mispäätökset). Vuotuinen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely ei kuiten -
kaan sisällä laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta, vaan ne kuuluvat monivuotisen 
sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn piiriin. Monivuotinen sääntöjenmu -
kaisuuden tarkastusmenettely voi jatkua vielä ohjelmien päättämisen jälkeenkin. 
Maaseudun kehittämisen alalla ohjelmien päättäminen voidaan näin ollen nähdä 
prosessina, joka koostuu täytäntöönpanojakson mittaan toteutetuista tarvittavis -
ta toimista ja jatkuu maaseudun kehittämisohjelman virallisen päättämisen jäl -
keen, eikä niinkään kertaluontoisena toimena, joka toteutetaan tietyllä hetkellä.
25 
Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan hallinto- ja valvontajärjestelmän 
muutokset ohjelmien päättämisen näkökulmasta kolmen ohjelmakauden (2000–
2006, 2007–2013 ja 2014–2020) aikana esitetään liitteessä III . Siitä ilmenee myös, 
kuinka jäsenvaltioiden viranomaiset ja komissio ovat antaneet seurantatietoja ja 
hankkineet varmuuden näillä kolmella kaudella.
23 Huomautukset 
Ohjelmakausi 2014–2020: koheesioalan ohjelmien ja maaseudun 
kehittämisohjelmien päättämismenettelyt ovat jälleen 
yhdentymässä, mutta ne eivät vielä vastaa toisiaan täysin
26 
Ohjelmakaudella 2014–2020 tilit hyväksytään vuosittain niin koheesion kuin maa -
seudun kehittämisen alalla12, joten ohjelmat ”päätetään vuosittain” kummallakin 
toimintalohkolla. Koheesioalalla menojen laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen 
liittyvät ongelmat otetaan huomioon tilien vuotuisen hyväksynnän yhteydessä, 
kunhan kansalliset viranomaiset ovat havainneet ja korjanneet ne, ennen kuin 
tilit esitetään komissiolle. Ne voidaan kuitenkin ratkaista myös myöhemmässä 
vaiheessa monivuotisen sääntöjenmukaisuustarkastuksen perusteella siten, että 
komissio määrää tietyin ehdoin nettomääräisiä rahoitusoikaisuja13. Tämä toimin -
tatapa vastaa yleisesti ottaen maaseudun kehittämisen alalla kaudesta 2007–2013 
lähtien sovellettua prosessia. Maaseudun kehittämisen alalla vuotuinen varmuus 
on laajennettu kattamaan laillisuus ja sääntöjenmukaisuus. Todentamisviran -
omaisten on vuodesta 2015 alkaen täytynyt ottaa nämä näkökohdat huomioon 
vuotuisissa kertomuksissaan. Monivuotisia säännönmukaisuuden tarkastuksia, 
joiden perusteella voidaan soveltaa nettomääräisiä rahoitusoikaisuja, tehdään 
erikseen, samoin kuin koheesioalalla.
27 
Kummassakin toimintalohkossa päättäminen vastaa kaudella 2014–2020 pitkälti 
tilien vuotuista hyväksymistä. Erona on, että koheesioalalla vaaditaan täytän -
töönpanoa koskeva loppukertomus viimeisen vuoden vuotuisten asiakirjojen14 
lisäksi. Maaseudun kehittämisohjelmien päättäminen ei edellytä tällaisia lisäasia -
kirjoja. Raportointimuoto on sama kuin vuotuisen päättämisen yhteydessä.
28 
Kaudella 2014–2020 varmuudesta ja päättämisestä annettuja sääntöjä on edel -
leen parannettu ja kyseisten kahden menoalan sääntöjä on lähennetty toisiin -
sa. Menettelyjä on pyritty yksinkertaistamaan yhteisiä säännöksiä koskevan 
asetuksen15 avulla. Toimintalohkoilla sovellettavien päättämisjärjestelyiden 
välillä on tästä huolimatta joitakin eroavaisuuksia. Pääasialliset erot luetellaan 
taulukossa 2 .12 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
84 artikla.
13 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
139 artiklan 5 kohta ja 
145 artiklan 7 kohta.
14 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
141 artikla.
15 Asetus (EU) N:o 1303/2013.
24 Huomautukset 
Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan päättämisjärjestelyjen erot 
ohjelmakaudella 2014–2020
Aihe Koheesioala Maaseudun kehittäminen Erot
Terminologia ja 
jäsenvaltioiden 
viranomaisten rooliHallintoviranomaisten, todentamisvi -
ranomaisten ja tarkastusviranomaisten 
tehtävät ja vastuualueet kuvataan 
liitteessä II .
Kaudella 2014–2020 on otettu käyttöön 
uusi termi “tilien hyväksyminen”1.Hallintoviranomaisten, maksajavi -
rastojen ja todentamisviranomaisten 
tehtävät ja vastuualueet kuvataan 
liitteessä II .
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 
termi “tilien hyväksyminen” on käyttö -
kelpoinen, joskin maaseudun kehittä -
mistä koskevissa säännöissä käytetään 
edelleen termejä “tilien tarkastaminen 
ja hyväksyminen”2 ja “sääntöjenmukai -
suuden tarkastaminen”3.Jäsenvaltioiden viranomaisten tehtävät 
ovat suurin piirtein samat, mutta viran -
omaisia kutsutaan eri nimillä ja niiden 
roolit ovat erilaiset toimintalohkosta 
riippuen.
Koheesioalalla käytetään termiä “tilien 
hyväksyminen”, mutta maaseudun ke -
hittämisen alalla käytetään myös termejä 
“tilien tarkastaminen ja hyväksyminen” ja 
“sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen”.
Laillisuus ja sääntö -
jenmukaisuusKoheesioalalla ohjelmien ensimmäisiä 
ennakkomaksuja täydennetään vuotui -
silla ennakkomaksuilla. Välimaksuista pi -
dätetään järjestelmällisesti 10 prosentin 
osuus, jotta EU:n talousarviota voidaan 
suojata sääntöjenvastaisten menojen 
vaikutuksilta. Määrä vapautetaan, kun 
tilinpäätös on hyväksytty.
Lainsäädännössä4 todetaan nimen -
omaisesti, että laillisuutta ja asianmu -
kaisuutta koskevia kysymyksiä ei pidä 
ottaa huomioon hyväksyttäessä tilejä 
vuosittain.Maaseudun kehittämisen alalla 
jäsenvaltioille maksetaan ainoastaan 
ensimmäinen ennakkomaksu; vuotuisia 
ennakkomaksuja ei ole eikä välimaksuis -
ta pidätetä tiettyä osuutta. Yksittäisen 
ohjelman kumulatiivisten maksujen 
ylärajana on kuitenkin 95 prosenttia, ja 
loput viisi prosenttia vapautetaan vasta 
loppumaksun yhteydessä.
Maaseudun kehittämisen säännöissä 
todentamisviranomaisen vuotuinen 
raportointi laajennetaan kattamaan 
laillisuus ja sääntöjenmukaisuus5.Maaseudun kehittämisen alalla jäsen -
valtioille maksetaan vain ensimmäinen 
ennakkomaksu, mutta koheesioalalla 
ensimmäistä maksua täydennetään 
vuotuisilla ennakkomaksuilla. Maaseudun 
kehittämisen alalla välimaksuista ei 
pidätetä tiettyä osuutta toisin kuin kohee -
sioalalla, jolla välimaksuista pidätetään 
10 prosentin osuus. Toisaalta maaseudun 
kehittämisen alalla ohjelman maksujen 
ylärajana on 95 prosenttia, mitä ei taas 
sovelleta koheesioalalla.
Kummallakaan alalla ei ole selvää, 
missä määrin komissio käytännössä ottaa 
laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden 
huomioon tilien vuotuisen hyväksymisen 
yhteydessä.Taulukko 2
1 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 84 artikla.
2 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 51 artikla.
3 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 52 artikla.
4 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 139 artiklan 5 kohta.
5 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 9 artikla.
25 Huomautukset 
29 
Perimmiltään nämä erot merkitsevät sitä, että päättäminen alkaa koheesioalalla 
myöhemmin kuin maaseudun kehittämisen alalla ja että jäsenvaltioiden täytyy 
toimittaa komissiolle lopullinen täytäntöönpanokertomus ainoastaan koheesio -
alan ohjelmista16. Näiden kahden toimintalohkon tiiviimpi yhdenmukaistaminen 
voisi edistää myös päättämisprosessia.16 Asetus (EY) N:o 1303/2013, 
141 artikla.Taulukko 2Aihe Koheesioala Maaseudun kehittäminen Erot
Tilivuosi, 
varainhoitovuosi 
ja viimeinen 
tilinpäätösKäyttöön on otettu uusi tilivuosi, 
1. heinäkuuta – 30. kesäkuuta6.
Viimeisen tilinpäätöksen täytyy kattaa 
menot viimeiseen tukikelpoisuuspäivään 
saakka (31. joulukuuta 2023)8; virallisesti 
se kattaa tilivuoden 1. heinäkuuta 2023 – 
30. kesäkuuta 2024.Tilivuosi on edelleen 16. lokakuuta – 
15. lokakuuta7 kuten ohjelmakaudella 
2007–2013.
Viimeinen tukikelpoisuuspäivä on sama 
(31. joulukuuta 2023), mutta viimeinen 
tilinpäätös kattaa jakson 15. lokakuuta 
2022 – 31. joulukuuta 2023.Tilivuosien kattama ajanjakso ei ole sama.
Myöskään viimeisen tilinpäätöksen katta -
mat ajanjaksot eivät ole samat.
Määräajat Lopullisten päättämisasiakirjojen 
toimittamisen määräaika on 15. helmi -
kuuta 2025 eli 13,5 kuukautta viimeisen 
tukikelpoisuuspäivän (31. joulukuuta 
2023) jälkeen.Lopullisten päättämisasiakirjojen toi -
mittamisen määräaika on 30. kesäkuuta 
2024 eli kuusi kuukautta viimeisen 
tukikelpoisuuspäivän (31. joulukuuta 
2023) jälkeen.Lopullisten päättämisasiakirjojen toimit -
tamiselle asetettu määräaika ei ole sama.
Päättämisasiakirjat Lopullisen täytäntöönpanokertomuksen 
esittäminen on pakollista9.Ohjelmien päättäminen ei edellytä 
lisäasiakirjoja.Toisin kuin maaseudun kehittämisen 
alalla koheesioalalla vaaditaan lopullinen 
täytäntöönpanokertomus.
6 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 2 artiklan 29 kohta.
7 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 39 artikla.
8 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 65 artiklan 2 kohta.
9 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 141 artikla.
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
26 Huomautukset 
Laillisuus ja sääntöjenmukaisuus (asianmukaisuus) otetaan 
koheesioalalla huomioon kauden 2007–2013 ohjelmia 
päätettäessä, kun taas maaseudun kehittämisen alalla niitä 
käsitellään erillään päättämisprosessista
Kauden 2007–2013 päättämiseen liittyvät käsitykset ja oletetut 
seuraukset vaihtelevat jossakin määrin
Jäsenvaltioiden tulkinta päättämisprosessin tarkoituksesta on laaja-
alaisempi kuin lainsäädännön mukainen määritelmä
30 
Ohjelmien päättämisen tarkoitus olisi syytä ilmaista asetuksissa selkeästi ja 
siitä olisi tiedotettava, jotta komission ja jäsenvaltioiden käsitykset vastaisivat 
toisiaan.
31 
Useimmat tilintarkastustuomioistuimen kyselytutkimukseen vastanneet jäsen -
valtioiden viranomaiset totesivat, että päättämisprosessin tarkoitus oli selvä. 
Viranomaisten käsitys päättämisen tarkoituksesta oli kuitenkin kummallakin 
toimintalohkolla laaja-alaisempi kuin asetuksissa määritellään (eli laajempi kuin 
”loppumaksun suorittaminen”17). Merkittävä osa vastanneista katsoi lisäksi, että 
päättämisprosessiin on muitakin syitä, esimerkiksi ”viimeinen tarkistus, että 
kulujen korvaaminen tapahtuu laillisesti ja sääntöjenmukaisesti”, ”jäsenvaltio saa 
oikeusvarmuuden, että Euroopan komissio hyväksyy kaudelta ilmoitetut kulut” ja 
”arvioidaan, saavutettiinko tavoitteet”.
32 
Koheesioalalla komissio oli samaa mieltä tästä väljemmästä tulkinnasta. Alue- ja 
kaupunkipolitiikan pääosaston sekä työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden 
pääosaston mukaan loppumaksu suoritetaan, kun ohjelman saavutuksia on tar -
kasteltu lopullisen täytäntöönpanokertomuksen perusteella. Pääosastot katsovat, 
että loppumaksu riippuu tarkastusviranomaisen asiakirjasta, jossa todennetaan 
komissiolle ilmoitettujen menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus.17 Koheesioalalla asetus 
(EY) N:o 1083/2006, 89 artiklan 
5 kohta, ja maaseudun 
kehittämisen alalla asetus 
(EU) N:o 1306/2013, 37 artikla.
27 Huomautukset 
33 
Sen sijaan käsitys, jonka mukaan koheesioalan ohjelman päättäminen antaisi 
oikeusvarmuuden siitä, että komissio hyväksyy menot, ei saa tukea asetuksista, 
sillä rahoitusoikaisut ovat mahdollisia vielä päättämisen jälkeen. Rahoitusoikai -
suja tarvitaan käytännössä jälkeenpäin vain harvoin. Maaseudun kehittämisen 
yhteydessä virheellisiä odotuksia on jonkin verran enemmän, sillä (mahdollisesti 
rahoitusoikaisuihin johtavia) sääntöjenmukaisuustarkastuksia tehdään ohjel -
mien päättämisen jälkeen usein ja “tosiasiallinen” päättäminen tapahtuu vasta, 
kun kaikki tarkastukset on saatu päätökseen ja selvitetty komission päätöksellä 
rahoitusoikaisuista.
Toisin kuin maaseudun kehittämisen alalla koheesioalalla 
kumulatiivinen jäännösriskitaso lasketaan ohjelmien 
täytäntöönpanon aikana ja ohjelmia päätettäessä, jotta voidaan 
arvioida menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus
34 
Komissio on laatinut kummallakin alalla jäsenvaltioita varten kehyksen, jonka 
avulla pyritään saamaan varmuus ilmoitettujen menojen laillisuudesta ja sääntö -
jenmukaisuudesta koko ohjelmakauden ajalta. Kauden lopussa ohjelman meno -
jen pitäisi olla kaiken kaikkiaan lailliset ja sääntöjenmukaiset, kun mahdolliset 
rahoitusoikaisut on otettu huomioon. Jos jäännösriskitaso laskettaisiin koko kau -
delta, saataisiin selville, missä määrin jäljellä on virheitä sen jälkeen, kun kaikki 
rahoitusoikaisut on huomioitu. Näin voitaisiin arvioida, onko sääntöjenvastaisten 
menojen osuus alhaisempi kuin komission asettama olennaisuusraja, joka tällä 
hetkellä on kaksi prosenttia kummallakin toimintalohkolla. Ohjelmien jäännösris -
kitason laskeminen ja analysointi antaisi lisäksi mahdollisuuden yksilöidä jäljellä 
olevien virheiden syyt ja toteuttaa lisää korjaavia toimenpiteitä niin, että sääntö -
jenvastaisten menojen osuus saataisiin alennettua hyväksyttävälle tasolle.
35 
Koheesioalalla tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että jäännösriskitaso lasketaan 
päättämisvaiheessa kunkin ohjelman ja koko ohjelmakauden osalta ja että rahoi -
tusoikaisut otetaan tällöin huomioon. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto sekä 
työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto voivat määrätä päättämisvai -
heessa lisää rahoitusoikaisuja, jos toimenpideohjelman tarkastettu jäännösriskita -
so on olennainen.
28 Huomautukset 
36 
Maaseudun kehittämisen alalla todentamisviranomaiset tai komissio eivät laske 
ohjelman jäännösriskitasoa, jossa otettaisiin huomioon kaikkien rahoitusoikai -
sujen vaikutus. Koska tällaista laskelmaa ei tehdä vuosittain eikä koko ohjelma -
kaudelta, päätösvaiheessa ei ole mahdollista saada varmuutta siitä, onko riski 
oikaisujen jälkeenkään alle olennaisuusrajan. Maatalouden ja maaseudun kehittä -
misen pääosaston toimintakertomuksessa vuodelta 2015 todetaan, että ei voida 
realistisen varmasti odottaa, että jäljelle jäävä rahoitusriski voi olla kohtuullisin 
ponnistuksin alle kaksi prosenttia maaseudun kehittämisen osalta18.
37 
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintaker -
tomuksessa esitetään tarkempia tietoja arvioidusta riskinalaisesta määrästä ja 
arvioidusta oikaisukapasiteetista19 koko maaseuturahaston osalta. Näin saadaan 
viitteitä EU:n talousarvioon kohdistuvasta rahoitusriskistä, joka on jäljellä kaik -
kien korjaavien toimien jälkeen. Tiedot koskevat kuitenkin vain yhtä varainhoi -
tovuotta, eikä tässä vaiheessa tehdä ohjelma- tai maksajavirastotason laskelmia. 
Toisin kuin koheesioalalla, näiden tietojen avulla ei myöskään pyritä varmista -
maan, että jäännösriskitaso jää alle komission olennaisuusrajan.
38 
Kummankaan toimintalohkon kauden 2014–2020 asetuksissa ei vaadita, että 
tarkastusviranomaisten ja todentamisviranomaisten on toimitettava tarkastus -
lausunto tai -kertomus koko ohjelmakaudelta tai laskettava kunkin ohjelman 
jäännösriskitaso päättämisajankohtana. Tilintarkastustuomioistuin panee kui -
tenkin merkille, että vuotuisten jäännösvirhetasojen raportoinnista vastaavat 
tarkastusviranomaiset ja virhetasojen sekä sääntöjen noudattamatta jättämisten 
raportoinnista puolestaan todentamisviranomaiset. Komissio vastaa ilmoitettu -
jen lukujen tarkistamisesta. Tässä yhteydessä otetaan huomioon jäsenvaltioiden 
tasolla tehdyt rahoitusoikaisut.
Maaseudun kehittämisen menoja ei hyväksytä lopullisesti 
laillisiksi ja sääntöjenmukaisiksi päättämisen yhteydessä tai sen 
jälkeen
39 
Ohjelman menojen lopullisella hyväksymisellä laillisiksi ja sääntöjenmukaisik -
si olisi tiettyjä käytännön vaikutuksia. Se muun muassa selkeyttäisi tilannetta 
jäsenvaltioiden kannalta. Lisäksi sen avulla saataisiin hyödyllistä tietoa vastuu -
vapausmenettelyä ajatellen. Menettelyssä Euroopan parlamentti myöntää 
neuvoston suosituksesta komissiolle lopullisen hyväksynnän EU:n talousarvion 
toteuttamistavan osalta. Vastuuvapausmenettely on yksi keinoista, joiden avulla 
parlamentti ja neuvosto voivat pitää komissiota tilivelvollisena EU:n talousarvion 
toteuttamisesta20.18 Maatalouden ja maaseudun 
kehittämisen pääosaston 
toimintakertomus vuodelta 
2015, osa 3.3, s. 86 (viite 
Ares(2016)2325961 – 
19.5.2016).
19 Oikaisukapasiteetti lasketaan 
komission edellisten kolmen 
vuoden aikana määräämien 
rahoitusoikaisujen ja 
jäsenvaltioiden tuensaajilta 
takaisin perimien määrien 
keskiarvona.
20 Sopimus Euroopan unionin 
toiminnasta, 319 artikla.
29 Huomautukset 
40 
Koheesioalalla tilintarkastustuomioistuin tutki prosessia, joka kulminoituu 
kunkin toimenpideohjelman loppumaksun suorittamiseen. Kaikki laillisuuteen 
ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvät ratkaisematta olevat pulmat on pääsääntöi -
sesti tutkittava ja ratkaistava ennen toimenpideohjelman päättämismenettelyä. 
Saatuaan arviointinsa valmiiksi komissio lähettää jäsenvaltiolle ohjelman päättä -
mistä koskevan kirjeen, josta ilmenee, kuinka suuri määrä ohjelman menoja on 
hyväksytty tukikelpoisina. Tällä tavoin menot periaatteessa hyväksytään laillisiksi 
ja sääntöjenmukaisiksi. Tuensaajien täytyy säilyttää asiakirjat kolmen vuoden 
ajan ohjelman päättämisestä, joten alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto sekä 
työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto voivat toimittaa tarkastuksia 
päättämisen jälkeenkin. Käytännössä ne kuitenkin tekevät siinä vaiheessa tarkas -
tuksia hyvin harvoin.
41 
Maaseudun kehittämisen alalla komissio hyväksyy lopullisen menoilmoituksen 
tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn avulla. Menettelyssä komissio tekee 
vuotuista tilien tarkastamista ja hyväksymistä sekä monivuotista sääntöjenmukai -
suuden tarkastusta koskevat päätökset (ks. kohta 13). Tilintarkastustuomioistuin 
tutki, miten nämä päätökset otetaan huomioon loppumaksun laskennassa. Lop -
pumaksun laskennassa otetaan huomioon kaikki tilien tarkastamista ja hyväk -
symistä koskevat päätökset, mutta sääntöjenmukaisuuden tarkastusta koskevat 
päätökset käsitellään erikseen, sillä ne vähentävät käytettävissä olevia talousar -
viomäärärahoja suoraan (eli merkitsevät nettomääräistä rahoitusoikaisua). Tämä 
saattaa tapahtua vielä senkin jälkeen, kun komissio on tehnyt virallisen päätök -
sen ohjelman viimeisen tilinpäätöksen tarkastamisesta ja hyväksymisestä.
42 
Sääntöjenmukaisuustarkastusta koskeviin päätöksiin sisältyy monesti rahoitusoi -
kaisuja, jotka perustuvat koko kauden mittaan tehtyihin sääntöjenmukaisuustar -
kastuksiin, joissa komissio tutkii, ovatko menot sääntöjen mukaisia. Sääntöjenmu -
kaisuuden tarkastaminen on olennaisen tärkeä osa maatalouden ja maaseudun 
kehittämisen pääosaston tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä. Se ei 
kuitenkaan liity vuotuiseen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyyn. 
Sääntöjenmukaisuustarkastuksia ja -päätöksiä voidaan tehdä ohjelman päättä -
misen jälkeen. Komissio olettaa saavansa tehtyä useimmat kauden 2007–2013 
viimeisistä vuotuisista tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksistä vuoden 2016 
loppuun mennessä. Komissio arvioi, että tuolloin on edelleen käynnissä noin 80 
sääntöjenmukaisuustarkastusta.
43 
Koska sääntöjenmukaisuustarkastusta koskevia päätöksiä voidaan tehdä ohjel -
mien päättämisen jälkeenkin, päättämisen yhteydessä maksettu loppumaksu21 ei 
välttämättä ole ”lopullinen” – sääntöjenmukaisuustarkastuksen tuloshan voi olla 
se, että komissio perii varoja takaisin jäsenvaltiolta.21 Sellaisena kuin se on 
määriteltynä asetuksen 
(EU) N:o 1306/2013 
37 artiklassa.
30 Huomautukset 
44 
Tilintarkastustuomioistuin toi esiin erityiskertomuksessaan nro 7/201022, että vuo -
tuisen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn pitämisellä erillään monivuo -
tisesta sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelystä voidaan saavuttaa joitakin 
toiminnallisia etuja. Komissio katsoi, että menettelyn jakaminen oli tarpeen sään -
töjenmukaisuustarkastusten pituuden vuoksi ja antoi komissiolle mahdollisuuden 
seurata tiiviimmin ohjelman rahoituksen vuotuista toteuttamista. Tilintarkastus -
tuomioistuin kritisoi kuitenkin sitä, että komissio ei laadi yhteenvetoa, jossa se 
määrittäisi tietyn vuoden kaikki menot sen jälkeen, kun kaikki sääntöjenmukai -
suustarkastukset on saatu päätökseen. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, ettei 
yhteenvetoa laadita myöskään ohjelmia päätettäessä. Tällaisessa päätöksessä 
todettaisiin hyväksytty menojen nettomäärä kaikkien rahoitusoikaisujen jälkeen 
ja annettaisiin määrä samalla tiedoksi vastuuvapauden myöntävälle viranomai -
selle. Lisäksi päätöksen avulla saataisiin yksi maaseudun kehittämisohjelmien 
jäännösriskitason laskennassa tarvittavista osatekijöistä. Komissio ei korjannut 
tätä puutetta kaudeksi 2014–2020.
45 
Jako tilien vuotuiseen hyväksymispäätökseen ja monivuotisiin sääntöjenmukai -
suustarkastuksiin säilytettiin kaudella 2014–2020, ja se laajennettiin koskemaan 
myös koheesioalaa23.
Päättämisen yhteydessä ei oteta riittävällä tavalla huomioon 
tuotosten ja tulosten toteutumista
46 
Päättämismenettelyn pitäisi sisältää ohjelmaa koskeva loppuraportointi ja 
arviointi, mukaan lukien seuranta ja koko kauden tuotosten ja tulosten saavutta -
misen analyysi. Komission olisi saatava luotettavat tiedot tavoitearvojen saavut -
tamisesta, jotta se voi arvioida, miten tehokkaasti ja vaikuttavasti EU:n varoja on 
käytetty kauden mittaan.22 Erityiskertomus nro 7/2010 
”Tilien tarkastamis- ja 
hyväksymismenettelyä 
koskeva tarkastus” ( http://eca.
europa.eu ), kohdat 77, 81, 100 
ja 104.
23 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
139 artiklan 5 kohta.
31 Huomautukset 
Ohjelmakausi 2007–2013: jäsenvaltioiden täytyy raportoida 
todennettavissa olevista erityisistä tavoitearvoista ohjelmissa 
määriteltyjen indikaattoreiden avulla
47 
Jäsenvaltioiden edellytettiin raportoivan ohjelmakauden aikana siitä, miten 
ohjelmien toteuttaminen edistyi24. Niiden oli annettava raporteissaan tiedot to -
dennettavissa olevista erityisistä tavoitearvoista ohjelmissa määriteltyjä indikaat -
toreita käyttäen. Lisäksi asetuksissa säädettiin maaseudun kehittämisohjelmien 
väliarvioinnista (vuonna 2010) sekä kummankin toimintalohkon jälkiarvioinnista 
(vuonna 2015)25.
48 
Kummallakin toimintalohkolla tavoitearvojen saavuttamisesta on raportoitava 
päättämisvaiheessa – koheesioalalla lopullisessa täytäntöönpanokertomuksessa 
ja maaseudun kehittämisen alalla viimeisessä vuotuisessa täytäntöönpanoa kos -
kevassa kertomuksessa –, ennen kuin loppumaksu voidaan suorittaa (ks. tauluk -
ko 1 ). Loppumaksun määrä ei kuitenkaan ole suoraan riippuvainen tuotosten ja 
tulosten aikaansaamisesta.
49 
Koheesioalan osalta eräät jäsenvaltioiden viranomaiset toivat esiin, että ei ollut 
selvää, miten päättämisen määräaikana kesken olevat toimet olisi otettava huo -
mioon raportoitaessa tuloksellisuudesta. Osa viranomaisista oli epävarmoja siitä, 
millaisia taloudellisia seurauksia voi aiheutua, jos niiden ohjelmissa määriteltyjä 
tavoitearvoja ei saavuteta. Komissio vastasi jäsenvaltioille, että rahoitusoikaisuja 
ei määrätä automaattisesti, vaikka indikaattoreita ei olisi saavutettu. Toimista 
vastaavat viranomaiset olivat silti yhä epävarmoja alue- ja kaupunkipolitiikan 
pääosaston ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston soveltamasta 
lähestymistavasta.
50 
Maaseudun kehittämisen alalla jotkin jäsenvaltioiden viranomaiset katsoivat, 
että kahdelta ohjelmakaudelta rahoitusta saaneiden toimien tuotoksia ja tuloksia 
koskevasta raportoinnista annetut säännöt olivat edelleen epäselvät.
51 
Jäsenvaltioiden tarkastus- ja todentamisviranomaiset toivat kyselytutkimuksessa 
ja haastatteluissa esiin, että ne eivät aikoneet tarkistaa, oliko tavoitearvot saa -
vutettu tai miksi niitä ei ollut saavutettu. Tämä seikka sekä se, että viranomaiset 
olivat epävarmoja ohjelmakauden lopussa keskeneräisiin toimiin sovellettavasta 
raportointitavasta, vaarantavat kauden 2007–2013 tavoitearvojen saavuttamises -
ta raportoitujen tietojen luotettavuuden ja oikeellisuuden.24 Koheesioalalla vuotuisessa 
täytäntöönpanokertomuksessa 
ja maaseudun kehittämisen 
alalla vuotuisessa täytäntöön -
panoa koskevassa kertomuk -
sessa (ks. liite II ).
25 Asetus (EY) N:o 1698/2005, 
84 artikla, ja asetus 
(EY) N:o 1083/2006, 49 artikla.
32 Huomautukset 
26 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
20 artikla ja 22 artiklan 2 kohta.
27 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
22 artiklan 7 kohta.
28 Euroopan tilintarkastus-
tuomio  istuimen vuosi -
kertomus varainhoito -
vuodelta 2014 (EUVL C 373, 
10.11.2015), kohdat 3.61–3.65.Ohjelmakausi 2014–2020: suoritusvarauksen kohdentaminen 
riippuu siitä, onko ohjelman painopistealueiden välitavoitteet 
saavutettu
52 
Kaudella 2014–2020 ohjelmien toteuttamisessa ja valvonnassa (sekä ohjelmien 
hyväksymisessä, arvioinnissa ja tarkastamisessa) on korostettu aiempaa enem -
män tuotoksia ja tuloksia. Tätä lähestymistapaa on vielä tehostettu muokkaa -
malla tuloskehystä ja ottamalla tässä yhteydessä uudelleen käyttöön suoritusva -
raus, joka vastaa kuutta prosenttia ohjelman määrärahoista. Suoritusvarauksen 
kohdentaminen riippuu ohjelman painopistealueiden tasolla määritettyjen 
välitavoitteiden saavuttamisesta26. Jos tavoitearvioihin ei päästä, komissio voi 
myös määrätä rahoitusoikaisuja27. Tilintarkastustuomioistuin on kuitenkin tuonut 
aiemmassa kertomuksessaan esiin useita puutteita kummankin toiminta-alan 
tuloskehyksen suunnittelussa28. Nähtäväksi myös jää, kuinka suoritusvarausta 
sovelletaan käytännössä ja mikä sen tosiasiallinen vaikutus on.
Euroopan parlamentille ja neuvostolle ei anneta ohjelmien 
päättämisestä konsolidoitua kertomusta, jossa käsiteltäisiin 
menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta sekä 
saavutettuja tuotoksia ja tuloksia
53 
EU:n talousarviojärjestelmä perustuu monivuotiseen ohjelmasuunnitteluun. 
Päättämisprosessin tuloksesta olisi raportoitava budjettivallan käyttäjälle, jotta 
voidaan varmistaa tilivelvollisuus ja avoimuus ohjelmien toteutuksen osalta. 
Komission olisi siis annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedoksi, 
olivatko ohjelmakauden menot lopultakin sääntöjenmukaisia ja saavutettiinko 
tavoitteet.
54 
Nykyisin budjettivallan käyttäjällä on saatavillaan useita ohjelmien toteuttamista 
koskevia asiakirjoja:
 ο tiedonanto Euroopan unionin talousarvion suojaamisesta
 ο maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston, työllisyys-, sosiaali- 
ja osallisuusasioiden pääosaston sekä alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston 
vuotuiset toimintakertomukset
 ο vuotuinen yhteenveto komission hallintosaavutuksista
 ο jälkiarvioinnit toimenpideohjelmien ja maaseudun kehittämisohjelmien 
tavoitteiden saavuttamisesta kauden aikana
33 Huomautukset 
 ο jälkiarviointeja koskeva yhteenvetokertomus
 ο komission päätökset siitä, ovatko menot EU:n sääntöjen mukaisia
 ο maaseudun kehittämisen alalla komission vuotuinen tilien tarkastamista ja 
hyväksymistä koskeva päätös (joista viimeinen sisältää loppumaksun).
55 
Komissio esittää budjettivallan käyttäjälle vuotuisen tilannekatsauksen 
asianomaisten pääosastojen laatimien vuotuisten toimintakertomusten avulla. 
Koko ohjelmakauden osalta ei kuitenkaan laadita erillistä kertomusta päättä -
misprosessin lopullisesta tuloksesta. Tilanne pysyy entisellään ohjelmakaudella 
2014–2020.
56 
Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että komissio laati vuonna 2013 erilli -
sen kertomuksen ohjelmakauden 2000–2006 osalta toteutetuista rahoitusoikai -
suista ja EAKR:n ja ESR:n ohjelmien ja koheesiorahaston hankkeiden päättämisen 
edistymisestä.
Päällekkäisten tukikelpoisuusjaksojen vuoksi 
päättämisprosessi käynnistetään vasta useita vuosia 
ohjelmakauden loppumisen jälkeen
57 
Ohjelmat pitäisi päättää mahdollisimman pian ohjelmakauden päätyttyä, jotta 
seuraavat ohjelmat voivat alkaa viipymättä. Päättämisprosessin vaikuttavuuden 
varmistamiseksi siihen liittyviin tehtäviin on lisäksi tärkeää osoittaa riittävästi 
aikaa ja resursseja.
34 Huomautukset 
Lisäaikaa EU:n varojen käyttämiseen: vuodesta n+2 kaudella 
2000–2006 vuoteen n+3 kaudella 2014–2020
58 
Kolmen viimeisimmän ohjelmakauden aikana EU:n asetuksissa on annettu 
jäsenvaltioille lisää aikaa käyttää niille myönnetyt varat. Kausilla 2000–2006 ja 
2007–2013 jäsenvaltiot saattoivat käyttää varoja vielä kahden vuoden ajan ohjel -
makauden päättymisestä. Ohjelmakauden 2007–2013 tukikelpoisuusjakso jatkui 
siis 31. joulukuuta 2015 saakka (eikä vain vuoden 2013 loppuun).
59 
Ohjelmakauden 2014–2020 osalta tukikelpoisuusjaksoa (jonka aikana ohjelman 
määrärahat on käytettävä) on pidennetty jatkumaan kolme vuotta ohjelmakau -
den päättymisen jälkeen (n+3)29, kun aiemmilla ohjelmakausilla jatkoaika oli kaksi 
vuotta (n+2). Näin ollen tukikelpoisuusjakso päättyy vuonna 2023, eli täydet 
kymmenen vuotta sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyi -
vät lainsäädäntökehyksen (vuoden 2013 lopulla). Tätä seuraa päättämisvaihe, joka 
merkitsee koheesioalalla vähintään kahta lisävuotta. Siihen mennessä Euroopan 
parlamentin kokoonpano on vaihtunut kahdesti ja päättämisen loppuun saatta -
miseen mennessä mahdollisesti jo kolmasti.
Koheesioalalla jäsenvaltioilla on enemmän aikaa esittää 
päättämisasiakirjat
60 
Kauden 2000–2006 päättämistä koskevissa säännöissä sallittiin tukikelpoisuus -
jakson jatkaminen yksittäistapauksissa kuudella tai 12 kuukaudella. Jatkaminen 
ei ollut mahdollista kauden 2007–2013 hankkeiden kohdalla kummallakaan 
toimintalohkolla. Tämän odotetaan lyhentävän päättämisprosessia. Koheesio -
alan ja maaseudun kehittämisalan välillä on kuitenkin keskeinen ero, joka liittyy 
päättämisasiakirjojen laadintaan ja komissiolle toimittamiseen asetettavaan 
aikarajaan30: koheesioalalla jäsenvaltioilla on tähän aikaa 15 kuukautta tukikelpoi -
suusjakson päättymisen jälkeen, mutta maaseudun kehittämisen alalla aikaa on 
vain kuusi kuukautta31. Näin ollen jäsenvaltioiden on saatettava ohjelmakautta 
2007–2013 koskeva päättämisprosessi loppuun koheesioalan osalta 31. maalis -
kuuta 2017 mennessä ja maaseudun kehittämisen kohdalla 30. kesäkuuta 2016 
mennessä (ks. kaavio 4 ).29 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 
38 artikla, ja asetus 
(EU) N:o 1303/2013, 65 artikla.
30 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
89 artiklan 1 kohta.
31 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 
37 artikla, ja asetus 
(EY) N:o 1698/2005, 82 artiklan 
1 kohta.
35 Huomautukset Kaavio 4
61 
Eroa voidaan selittää sillä, että maaseudun kehittämisen alalla suuri osa työs -
tä on tehty jo kauden aikana, joten päättäminen keskittyy lähinnä viimeiseen 
varainhoitovuoteen. Sitä vastoin koheesioalalla päättäminen on pidempi pro -
sessi, ja sen yhteydessä validoidaan menot koko ohjelmakaudelta (ks. myös 
kohdat 22–25).
62 
Kauden 2014–2020 osalta näiden kahden toimintalohkon päättämisjärjeste -
lyt vastaavat tiiviimmin toisiaan, mutta koheesioalalla asiakirjojen komissiolle 
toimittamiselle asetettu aikaraja on yhä huomattavasti pidempi: 13,5 kuukautta 
tukikelpoisuusjakson päättymispäivästä (maaseudun kehittämisen alalla kuusi 
kuukautta).Päättämisen aikataulu
Toimitetaan 
päättämisasiakirjat
Maaseudun
kehittäminenToimitetaan 
päättämisasiakirjat
KoheesioViimeinen 
tukikelpoisuuspäiväOhjelmakausi 
päättyy
31. maaliskuuta 2017 30. kesäkuuta 2016 31. joulukuuta 2015 31. joulukuuta 2013 Tammikuu 2007Jäsenvaltioiden 
toteuttamat 
sulkemistoi-
met, 
maaseudun 
kehittäminen 
(6 kk)
Jäsenvaltioiden toteuttamat 
sulkemistoimet, koheesioala 
(15 kk)Pidennetty tukikelpoisuuskausi (n+2) Ohjelmakausi 2007–2013
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
36 Huomautukset 
64 
Marraskuun 2016 alussa oli työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston 
kohdalla ilmoitettu nimityksistä 140 ohjelman osalta (ohjelmia yhteensä 215) ja 
alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston kohdalla 163 ohjelman osalta (ohjelmia 
yhteensä 295). Vuotta 2016 koskevat välimaksupyynnöt oli esitetty 66 ohjelman 
osalta, joista raportoidaan työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosastolle, 
ja 53 ohjelman osalta, joista raportoidaan alue- ja kaupunkipolitiikan pääosastol -
le32. Tämä osoittaa, että toimenpiteiden täytäntöönpano oli jo käynnissä. Jäsen -
valtioiden viranomaiset ovat siis yleisesti ottaen alkaneet panna kauden 2014–
2020 ohjelmiaan täytäntöön. Valtaosassa ohjelmia täytäntöönpano ei kuitenkaan 
ole vielä alkanut siitä yksinkertaisesta syystä, että rahoitusta oli vielä käyttämättä 
kauden 2007–2013 ohjelmista, joita koskeva tukikelpoisuusjakso päättyi vasta 
31. joulukuuta 2015. Tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyys ei kannusta käynnistä -
mään seuraavan ohjelmakauden ohjelmia.Tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyys vaikuttaa osaltaan siihen, 
että seuraavat ohjelmat alkavat viiveellä
63 
Monet ohjelmakauden 2014–2020 ohjelmat hyväksyttiin vuonna 2015 tai jopa 
vasta vuonna 2016, kuten taulukosta 3  käy ilmi. Joulukuussa 2013 tapahtuneen 
oikeusperustan hyväksymisen jälkeen uutta kautta koskevat täytäntöönpanotoi -
met ovat olleet jäsenvaltiossa täydessä vauhdissa ja vaatineet komission pääosas -
tojen huomion. Kumppanuussopimuksista sekä toimenpideohjelmista ja maaseu -
dun kehittämisohjelmista käytyjen neuvottelujen seurauksena useat jäsenvaltiot 
ovat koheesioalan osalta vaiheessa, jossa ne nimeävät hallinto- ja todentamis -
viranomaisia, jotka tarkastusviranomaisten on tarkistettava. Välimaksupyynnöt 
voidaan esittää vain, jos nämä nimitykset on ilmoitettu komissiolle. Taulukko 3Ohjelmakautta 2014–2020 koskevien ohjelmien 
hyväksyminen
PääosastoHyväksyttyjen ohjelmien lukumäärä
2014 2015 2016Yh-
teensä
Alue- ja kaupunkipolitiikan PO 132 (45 %) 143 (48 %) 20 (7 %) 295
Työllisyys-, sosiaali- ja osalli -
suusasioiden PO153 (71 %) 62 (29 %) 215
Maatalouden ja maaseudun 
kehittämisen PO9 (8 %) 109 (92 %) 118
Vuotuiset määrät yhteensä 294 (47 %) 314 (50 %) 20 (3 %) 628
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin komission tietojen perusteella.32 Lähde:  alue- ja kaupunki -
politiikan pääosaston ja 
työllisyys-, sosiaali- ja 
osallisuusasioiden pääosaston 
toimittamat tiedot.
37 Huomautukset 
Tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyys lisää myös ohjelmien 
hallinnointiin ja valvontaan liittyvää työmäärää jäsenvaltiossa ja 
komissiossa
65 
Komissio katsoo päättämisen kuuluvan lainsäädännöllisiin vaatimuksiin eikä 
se seuraa erikseen päättämisestä aiheutuvia kustannuksia kummallakaan toi -
mintalohkolla eikä budjetoi seurantaan erillisiä määrärahoja. Komissio ei vaadi 
jäsenvaltioita toimittamaan tietoja niiden päättämismenettelyyn liittyvistä 
kuluista tai resurssitarpeista; komissio ei myöskään laadi kattavaa arviota omien 
pääosastojensa kokonaisresurssitarpeista. Jäsenvaltiot pitävät päättämistä osana 
ohjelmien hallinnointiin liittyviä velvollisuuksiaan, joten ne eivät myöskään arvioi 
tai seuraa erikseen päättämiseen liittyviä resurssivaatimuksia kummallakaan 
toimintalohkolla.
66 
Jäsenvaltiot toivat kyselyn ja haastattelujen aikana esille huolensa lähinnä ai -
kapaineista, joita aiheutuu sekä tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyydestä että 
päättämisen edellyttämästä työstä. Etenkin tarkastus- ja todentamisviranomai -
set pitävät aikapaineita keskeisenä riskitekijänä. Jotkin viranomaiset mainitsivat 
pyrkivänsä ratkaisemaan ongelman palkkaamalla lisähenkilöstöä tai ulkoistamalla 
toimintoja. Budjettileikkausten seurauksena useat muut tahot eivät kuitenkaan 
kyenneet toimimaan näin. Myös komissio on havainnut lisähenkilöstön tarpeen 
päättämisen yhteydessä ja harkitsee tiettyjen tehtävien ulkoistamista.
67 
Lisäksi hallinnollinen rakenneuudistus oli vaikuttanut kielteisesti joihinkin päättä -
miseen osallistuviin jäsenvaltioiden viranomaisiin, kun henkilöstöä on irtisanottu 
tai siirretty uusiin tehtäviin. Näin ollen on olemassa vakava riski siitä, että kansalli -
sella tasolla ei ole saatavilla riittävästi kokenutta henkilöstöä päättämistoimiin.
68 
Kausi 2014–2020 pahentaa ongelmaa, joka aiheutuu kahdelle eri kaudelle kuu -
luvien ohjelmien samanaikaisesta täytäntöönpanosta, sillä menot ovat tukikel -
poisia vielä kolme vuotta ohjelmakauden päättymisen jälkeen ohjelmakaudella 
2007–2013 sallitun kahden vuoden sijasta. Näin ollen – olettaen, että seuraava 
ohjelmakausi ei viivästy – jäsenvaltioiden vuotuinen tilien hyväksymistyö oh -
jelmakaudella 2014–2020 on päällekkäinen uusien ohjelmien täytäntöönpanon 
kanssa 1. tammikuuta 2021 ja joko 30. kesäkuuta 2024 (maaseudun kehittäminen) 
tai 15. helmikuuta 2025 (koheesioala) välisen ajanjakson.
38 Huomautukset 
Komissio antoi jäsenvaltioille asianmukaista ja oikea-
aikaista tukea kauden 2007–2013 ohjelmien 
päättämisen valmistelussa, mutta sen on valvottava 
tarkasti, että täytäntöönpano jäsenvaltioissa tapahtuu 
tehokkaasti
Komissio antoi kattavaa ja oikea-aikaista ohjeistusta kauden 
2007–2013 päättämismenettelyn osalta
69 
Sääntöjen olisi oltava selkeitä, yksinkertaisia ja käytännöllisiä, ja niiden olisi löy -
dyttävä asetuksista helposti. Monimutkainen oikeudellinen kehys saattaisi lisätä 
päättämiseen liittyvien virheiden esiintyvyyttä, jos viranomaiset eivät ymmärrä 
vaatimuksia kunnolla tai tulkitsevat niitä eri tavoin kuin komissio. Tämä saattaa 
aiheuttaa myös tehottomuutta, jos komission on laadittava jäsenvaltioille selven -
nyksiä. Mainittujen riskien lieventämistä silmällä pitäen komission on laadittava 
ennalta suuntaviivat, joissa esitetään yhteenveto ja tarkennuksia päättämistä 
koskevista säännöksistä. Asetukset sisältävät yleiset puitteet koko ohjelmakau -
delle (ohjelmasuunnittelu, varainhoito, tarkastus jne.), joten suuntaviivoissa olisi 
keskityttävä enemmän komission säädöstulkintoja koskeviin teknisiin ja käytän -
nön näkökohtiin.
Komission suuntaviivat helpottivat päättämistä koskevien 
sääntöjen ymmärtämistä molemmilla toimintalohkoilla
70 
Tilintarkastustuomioistuimen oikeudelliseen kehykseen kohdistama tarkastus 
osoitti, että päättämistä koskevat säännöt on haettava molemmilla toiminta -
lohkoilla eri asetuksista33. Tämä koskee erityisesti maaseudun kehittämistä, jolla 
lukuisat päättämiseen liittyvät asetukset lisäävät monimutkaisuutta entisestään. 
Lisäksi kauden 2007–2013 päättämisprosessin taloudelliset näkökohdat perustu -
vat ohjelmakauden 2014–2020 osalta vuosina 2013 ja 2014 hyväksyttyihin uusiin 
asetuksiin34, kun taas menojen tukikelpoisehtojen perustana ovat ohjelmakautta 
2007–2013 koskevat asetukset35. Valvontajärjestelyt36 ja siirtymäsäännökset37 
annetaan puolestaan muissa asetuksissa.33 Liitteessä I  luetellaan päättämisjär -
jestelyjen määrittelyn perustana 
olevat asetukset kummankin 
toimintalohkon osalta.
34 Asetus (EU) N:o 1306/2013, 
komission delegoitu asetus (EU) 
N:o 907/2014, annettu 11 päivänä 
maaliskuuta 2014, Euroopan 
par la mentin ja neu  vos ton 
ase tuksen (EU) N:o 1306/2013 
täydentämisestä maksajavirastojen 
ja muiden elinten, varainhoidon, 
tilien tarkastamisen, vakuuksien 
sekä euron käytön osalta 
(EUVL L 255, 28.8.2014, s. 18), sekä 
asetus (EU) N:o 908/2014.
35 Asetus (EY) N:o 1698/2005 ja 
komission asetus (EY) N:o 
1974/2006, annettu 15 päivänä 
joulukuuta 2006, Euroopan 
maaseudun kehittämisen 
maa  talousrahaston (maaseutura -
haston) tuesta maaseudun 
kehittämiseen annetun neuvoston 
asetuksen (EY) N:o 1698/2005 
soveltamista koskevista yksityis -
kohtaisista säännöistä (EUVL L 368, 
23.12.2006, s. 15).
36 Komission asetus (EU) N:o 65/2011, 
annettu 27 päivänä tammikuuta 
2011, neuvoston asetuksen (EY) N:o 
1698/2005 soveltamista koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä 
maa  seudun kehittämisen 
tuki toi men  piteitä koskevien 
tarkastusmenettelyjen ja 
täydentävien ehtojen täytäntöön -
panon osalta (EUVL L 25, 28.1.2011, 
s. 8), sekä asetus (EU) N:o 908/2014.
37 Euroopan parlamentin ja 
neu voston asetus (EU) N:o 
1310/2013, annettu 17 päivänä 
joulukuuta 2013, eräistä maaseu -
dun kehittämisen maatalousrahas -
tosta (maaseuturahasto) 
myön  nettävää tukea koskevista 
siirtymäsäännöksistä, Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
asetuksen (EU) N:o 1305/2013 
muuttamisesta varojen ja niiden 
jaon osalta vuonna 2014 sekä 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 
73/2009 ja Euroopan parlamentin 
ja neuvoston asetusten (EU) N:o 
1307/2013, (EU) N:o 1306/2013 ja 
(EU) N:o 1308/2013 muuttamisesta 
niiden soveltamisen osalta vuonna 
2014 (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 
865); komission delegoitu asetus 
(EU) N:o 807/2014, annettu 
11 päivänä maaliskuuta 2014, 
Euroopan maaseudun kehittämi -
sen maatalousrahaston (maaseutu -
rahasto) tuesta maaseudun 
kehittämiseen annetun Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
asetuksen (EU) N:o 1305/2013 
täydentämisestä ja siirtymäsään -
nöksistä (EUVL L 227, 31.7.2014, s. 1).
39 Huomautukset 
71 
Komissio puuttui kuitenkin kummallakin alalla oikeudellisen kehyksen monimut -
kaisuudesta aiheutuvaan ongelmaan laatimalla erilliset päättämistä koskevat 
suuntaviivat. Suuntaviivoissa esitetään tiivistetysti prosessin keskeiset vaatimuk -
set ja määräajat. Niissä annetaan myös lisäselvennyksiä, joita suurin osa päättämi -
seen osallistuneista viranomaisista piti tervetulleina.
72 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissio oli kaiken kaikkiaan laatinut 
kattavat suuntaviivat, joissa selvennettiin sovellettavia asetusten säännöksiä 
kummallakin toimintalohkolla. Suuntaviivoista laaditut luonnokset esitettiin 
jäsenvaltioille hyvissä ajoin, joten niillä oli tilaisuus kommentoida suuntaviivojen 
sisältöä. Taulukossa 4  esitetään suuntaviivojen hyväksymiselle asetettu aikara -
ja kummankin toimintalohkon osalta. Suuntaviivojen luonnoksiin tehtiin hyvin 
vähän muutoksia ennen hyväksymistä. Taulukko 4Päättämistä koskevien suuntaviivojen hyväksymiselle 
asetettu aikaraja
Koheesio Maaseudun kehittäminen
Jäsenvaltioille esitetyt suuntaviivo -
jen ensimmäiset luonnoksetkesäkuu 20121huhtikuu 20134
Hyväksytyt suuntaviivat maaliskuu 20132maaliskuu 20155
Hyväksytyt muutetut suuntaviivat huhtikuu 20153joulukuu 20156
1 Rahastojen yhteensovittamisesta vastaavan komitean kokouksessa 7. kesäkuuta 2012.
2  Komission päätös C(2013) 1573, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan aluekehitysra -
hastosta, Euroopan sosiaalirahastosta ja koheesiorahastosta annettavaa tukea varten vahvistet -
tujen toimenpideohjelmien (2007–2013) sulkemista koskevien suuntaviivojen hyväksymisestä.
3  Komission päätös C(2015) 2771, annettu 30.4.2015, 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetun päätök -
sen C(2013) 1573 muuttamisesta.
4 Maaseudun kehittämisen komitean kokouksessa 19. huhtikuuta 2013.
5  Komission päätös C(2015) 1399, annettu 5.3.2015, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalous -
rahastosta (maaseuturahasto) annettavaa tukea varten ohjelmakaudeksi 2007–2013 vahvistettu -
jen maaseudun kehittämisohjelmien päättämistä koskevien suuntaviivojen hyväksymisestä.
6  Komission päätös C(2015) 8866 annettu 11.12.2015, 5 päivänä maaliskuuta 2015 annetun päätök -
sen C(2015) 1399 muuttamisesta.
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
40 Huomautukset 
73 
Molemmilla toimintalohkoilla suuntaviivat sisältävät selvennyksiä ja käytännön 
ohjeita kysymyksistä, joita ei ollut käsitelty asetuksissa yksityiskohtaisesti tai 
riittävän selkeästi.
74 
Lähes kaikki kyselytutkimukseen osallistuneet viranomaiset katsoivat kum -
mallakin toimintalohkolla, että komissio toimitti suuntaviivat riittävän ajoissa 
päättämisen valmistelun kannalta. Kaksi kolmannesta vastaajista katsoi, että 
suuntaviivoissa selvennettiin monia kysymyksiä, joita ei ollut käsitelty riittävästi 
asetuksissa (ks. kaavio 5 ). Lähes kaikki viranomaiset katsoivat niin ikään, että 
suuntaviivoissa annettiin selkeä kuvaus päättämisen organisoinnista sekä siihen 
liittyvistä vastuualueista ja määräajoista.
75 
Noin viidesosa kyselytutkimukseen vastanneista viranomaisista ilmoitti tarvitse -
vansa lisäohjeita tai selvennystä tietyistä kysymyksistä. Liitteessä IV  luetellaan 
alat, joiden kohdalla vähintään 15 prosenttia vastaajista piti ohjeita epäselvinä tai 
melko epäselvinä. Kaavio 5Jäsenvaltioiden vastaukset kyselytutkimuksen kysymykseen, jossa pyydettiin 
arvioimaan, annettiinko komission suuntaviivoissa riittävästi selvennyksiä
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kyselytutkimus.
Ei mielipidettäEi
Kaikkia aiheita käsitellään
jo selkeästi asetuksissaKyllä
67 %11 %
13 %9 %
41 Huomautukset 
Tiettyjä päättämisprosessin osa-alueita koskevien määräaikojen 
puuttuminen saattaa vaarantaa päättämisen saattamisen loppuun 
ajoissa
76 
Selkeät määräajat ovat tärkeä päättämistä koskevien sääntöjen osatekijä, sillä 
niiden avulla kyetään osaltaan varmistamaan, että tehtävät saadaan päätökseen 
ajoissa ja päättämisprosessi on kokonaisuudessaan vaikuttava.
77 
Asetuksissa vahvistettiin määräajat useimpien osa-alueiden osalta, mutta seu -
raavilla kolmella alalla ei ollut määräaikoja: jäsenvaltioiden vastaukset päättämis -
asiakirjoja koskeviin komission kysymyksiin, suurhankkeita koskeva komission 
hyväksyntä ja jäsenvaltioiden tuensaajille maksama julkinen rahoitusosuus 
koheesioalalla.
Asetuksissa ei ole vahvistettu määräaikaa jäsenvaltioiden vastauksille 
komission kysymyksiin: riskinä on päättämismenettelyn pitkittyminen
78 
Jos päättämisasiakirjat ovat laadukkaita, asetusten säännökset ovat riittäviä 
aikataulunmukaisen päättämisen kannalta. Päättämismenettely saattaa kuitenkin 
viivästyä tapauksissa, joissa komissio ei ole tyytyväinen jäsenvaltion toimitta -
miin tietoihin, koska asetuksissa ei ole säädetty aikarajaa komission kysymyksiin 
annettavien vastausten esittämiselle.
79 
Yhdessäkään ohjelmakautta 2007–2013 koskevassa asetuksessa ei yksilöity 
määräaikaa, johon mennessä jäsenvaltioiden on vastattava päättämisasiakirjoja 
koskeviin komission kysymyksiin. Koheesioalaa koskevissa suuntaviivoissa on 
tältä osin asetettu kahden kuukauden määräaika, jota voidaan pyynnöstä jatkaa 
kahdella kuukaudella; maaseudun kehittämisen suuntaviivoissa tällaista säännös -
tä ei ole.
42 Huomautukset 
Koheesioalan suurhankkeiden esittämiselle ja hyväksymiselle ei ole 
asetettu määräaikaa: tilanne hankaloittaa päättämistä ja aiheuttaa riskin 
varojen käyttämiselle
80 
Ohjelmakaudella 2007–2013 koheesioalan suurhankkeet määritettiin toimenpi -
teiksi, joiden kokonaiskustannukset ylittävät 50 miljoonaa euroa38. Tällaisia hank -
keita koskeva EU:n rahoitusosuus on huomattava, joten komission oli arvioitava 
hankkeet ja hyväksyttävä niitä koskeva rahoitus39.
81 
Ohjelmakauden 2007–2013 sääntelykehykseen ei sisältynyt määräaikaa suurhank -
keita koskevien hakemusten esittämiselle eikä käytännössä myöskään lopullista 
määräaikaa, johon mennessä komission olisi hyväksyttävä niitä koskevat päätök -
set. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto ei ollut hyväksynyt seitsemän jäsen -
valtion esittämiä suurhankkeita koskevia 19:ää hakemusta vielä 15. marraskuuta 
2016. Hankkeiden tukikelpoiset kokonaiskustannukset olivat 1  miljardia  euroa ja 
EU:n osarahoitusosuus 854 miljoonaa euroa.
82 
Suurhanketta koskevan päätöksen viivästyminen hankaloittaa toimenpideoh -
jelman päättämistä, kun hallinto- ja tarkastusviranomaiset eivät tiedä, kuinka 
asianomaisia menoja on käsiteltävä päättämisasiakirjoja valmisteltaessa. Päätös -
ten viivästyminen aiheuttaa myös oikeudellista epävarmuutta jäsenvaltioille. Jos 
komissio esimerkiksi hylkää suurhankkeen sen päättämiselle asetetun määräajan 
lähestyessä, kasvaa riski, että jäsenvaltio ei enää pysty korvaamaan hanketta toi -
silla tukikelpoisilla menoilla. Tällöin jäsenvaltiolla voi olla vaikeuksia käyttää EU:n 
rahoitusosuus kokonaisuudessaan.
83 
Ohjelmakaudella 2014–2020 suurhankkeisiin liittyvät menot voidaan sisällyttää 
maksupyyntöön40, jos komissiolle ilmoitetaan ensin riippumattomien asiantunti -
joiden myönteisestä arviosta tai jos hankehakemus on jo toimitettu komissiolle 
hyväksyttäväksi. Komission olisi tehtävä päätös suurhankkeelle myönnettävän 
rahoitusosuuden hyväksymisestä kolmen kuukauden kuluessa41.38 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
39 artikla.
39 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
41 artikla.
40 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
102 artiklan 6 kohta.
41 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
102 artiklan 1 ja 2 kohta.
43 Huomautukset 
Koheesioalan julkisten rahoitusosuuksien maksulle tuensaajille ei ole 
asetettu määräaikaa: tämä muodostaa maineriskin
84 
Yleissääntönä on, että koheesioalan menot oikeuttavat EU:n osarahoitukseen, jos 
tuensaaja tosiasiassa panee niiden avulla toimia täytäntöön tukikelpoisuusjakson 
aikana42. Näin ollen tuensaaja ei ole välttämättä saanut vastaavaa julkista osara -
hoitusta, ennen kuin jäsenvaltio hakee korvausta komissiolta.
85 
Hallintoviranomaisten on varmistettava, että tuensaajat saavat julkisen rahoitus -
osuuden mahdollisimman pian täysimääräisenä43. Sen sijaan kautta 2007–2013 
koskevassa koheesioalan sääntelykehyksessä ei säädetä erillistä määräaikaa tuen -
saajille suoritettaville maksuille. Näin ollen jäsenvaltiot saattavat hakea ohjelmien 
päättämisen yhteydessä korvausta menoista, joihin liittyviä maksuja ei vielä ole 
suoritettu tuensaajille44.
86 
Tilintarkastustuomioistuin on hiljattain kiinnittänyt huomiota tuensaajille 
maksettavien julkisten rahoitusosuuksien pahoihin viivästyksiin (ks. laatikko 2 ). 
Komissio ei velvoita jäsenvaltioita raportoimaan päättämisen yhteydessä tai sen 
jälkeen siitä, mikä osa julkisesta rahoitusosuudesta on itse asiassa maksettu. Näin 
ollen on mahdollista, että tuensaajat eivät saa koko rahoitusosuutta oikea-aikai -
sesti, vaikka komissio on maksanut osuutensa jäsenvaltiolle kokonaisuudessaan. 
Tämä saattaisi periaatteessa merkitä, että tuensaajat eivät ole saaneet hankkeil -
lensa EU:n rahoitusosuutta edes ohjelman päättämisen jälkeen (vuonna 2018 tai 
myöhemmin). Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että maksujen viivästymiset 
muodostavat huomattavan maineriskin EU:lle.42 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
56 artiklan 1 kohta ja 
78 artiklan 1 kohta.
43 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
80 artikla.
44 Koheesiorahaston ohjelmien 
päättämistä koskevat 
suuntaviivat, osa 5.1.1.
Tuensaajille tarkoitettujen EU:n rahoitusosuuksien maksun viivästyminen
Ranskassa ilmeni vakavia viivästyksiä EU-varojen siirrossa kansallisilta viranomaisilta tuensaajina oleville alu -
eellisille elimille: kahdessa tapauksessa viive oli yli viisi kuukautta45.
Eräässä Italiassa toteutetussa hankkeessa, jonka tarkoituksena oli laatia raportti koulutustarpeista Italian eri 
alueilla, tuensaaja toimitti maksupyynnön hallintoviranomaiselle maaliskuussa 2014. Maksupyyntöön sisälty -
vät kulut olivat kansallisten viranomaisten todentamia, ja ne oli ilmoitettu komissiolle. Vaikka komissio maksoi 
ilmoitetut kulut kesäkuussa 2014, tuensaaja sai välimaksun vasta viisi kuukautta myöhemmin, marraskuussa 
2014.
Samankaltaisia tapauksia havaittiin neljässä muussa hankkeessa Italiassa, yhdessä hankkeessa Ranskassa ja 
kuudessa hankkeessa Alankomaissa46.
45 Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 2013 (EUVL C 398, 12.11.2014), laatikko 6, kohta 3a.
46 Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 2014, laatikko 6, kohta 5a.Laatikko 2
44 Huomautukset 
87 
Toisin kuin koheesioalalla, maaseudun kehittämisen alalla ainoastaan menot, joi -
ta koskeva tuki on tosiasiassa maksettu tuensaajalle, ovat EU:n rahoitusosuuden 
kannalta tukikelpoisia47.
88 
Ohjelmakautta 2014–2020 koskevassa asetuksessa täsmennetään, että tuensaajil -
le myönnetty julkinen rahoitusosuus on maksettava 90 päivän kuluessa siitä, kun 
tuensaaja esittää maksupyynnön48. Asetukseen sisältyy myös lauseke, jossa jäsen -
valtiota vaaditaan varmistamaan päättämisajankohtaan mennessä, että tuensaa -
jille maksetun julkisen tuen määrä on ainakin yhtä suuri kuin EU:n talousarviosta 
maksettu osuus49.
Tietyt koheesioalan suuntaviivojen vaatimukset menevät 
säädösvaatimuksia pidemmälle
89 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että koheesioalan suuntaviivoihin sisältyi 
tiettyjä vaatimuksia, jotka menivät säädösvaatimuksia pidemmälle. Kyseiset vaati -
mukset liittyivät rahoitusvälineisiin, ei-toimiviin hankkeisiin, hankkeiden jaksotta -
miseen sekä jäännösriskin tasoon. Vaatimukset esitetään taulukossa 5 , josta käy 
myös ilmi, kuinka vaatimuksia käsitellään maaseudun kehittämisen alalla ja onko 
kauden 2014–2020 osalta tehty muutoksia. Maaseudun kehittämisen alan suunta -
viivoihin ei sisällytetty lisävaatimuksia.
90 
Noin 19 prosenttia hallintoviranomaisista ja 24 prosenttia tarkastusviranomaisista 
toi lisäksi kyselyvastauksissaan esille, että jotkin suuntaviivoihin sisältyvät vaati -
mukset menivät asetuksissa esitettyjä vaatimuksia pidemmälle.
91 
Kaikkien taulukossa 5  lueteltujen vaatimusten avulla oli tarkoitus puuttua 
tiettyihin puutteisiin. Ei-toimivia hankkeita ja jäännösriskitasosta raportoimista 
koskevat vaatimukset helpottavat osaltaan päättämiseen liittyvien riskien lieven -
tämistä. Selvennykset, jotka koskevat muiden kuin suurhankkeiden jaksottamista, 
ovat tarpeen, mutta selvennykset on muotoiltu tavalla, joka saattaa hankaloit -
taa päättämismenettelyä. Tilintarkastustuomioistuin on aiemmin raportoinut 
rahoitusvälineiden tukikelpoisuusjakson jatkamisesta päättämistä koskevien 
komission suuntaviivojen avulla50, mikä on ongelmallista normihierarkian kan -
nalta. Komissio vastustaa tätä näkemystä ja on kieltäytynyt esittämästä asetuk -
sen (EY) N:o 1083/2006 muuttamisesta lainsäädäntöehdotuksen, jonka ansiosta 
jäsenvaltiot saisivat oikeusvarmuuden51.47 Asetus (EY) N:o 1698/2005, 
71 artiklan 1 kohta.
48 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
132 artikla.
49 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
129 artikla.
50 Euroopan tilintarkastus-
tuomio  istuimen vuosi -
kertomus varainhoitovuodelta 
2015, kohta 6.45; Euroopan 
tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomus varainhoito -
vuodelta 2014, kohta 6.52; 
erityiskertomus nro 19/2016, 
kohta 43.
51 Komission vastaus Euroopan 
tilintarkastustuomioistuimen 
varainhoitovuoden 2014 
vuosikertomuksen kohtaan 
6.52 ja varainhoitovuoden 
2015 vuosikertomuksen 
kohtaan 6.45 sekä erityis -
kertomus nro 19/2016 ”EU:n 
talousarvion toteuttaminen 
rahoitusvälineiden avulla – 
ohjelmakaudelta 2007–2013 
saatujen kokemusten 
hyödyntäminen”, kohta 43 
(http://eca.europa.eu ).
45 Huomautukset Taulukko 5Asetusten vaatimuksia pidemmälle menevät koheesioalan suuntaviivojen 
vaatimukset
Aihe Koheesioalaa koskevan kysymyksen kuvausMaaseudun kehittämisen alalla 
sovellettava lähestymistapaKaudella 2014–2020 sovel -
lettava lähestymistapa
Rahoitusvälineiden 
piiriin kuuluvien 
menojen 
tukikelpoisuusjakso1Tilintarkastustuomioistuin totesi varainhoitovuo -
den 2015 vuosikertomuksessaan, että asetuksen 
(EY) N:o 1083/2006 56 artiklan 1 kohdassa 
määritettiin maksujen viimeiseksi tukikelpoisuus -
ajankohdaksi 31. joulukuuta 2015. Huhtikuussa 
2015 komissio päätti jatkaa tukikelpoisuusjaksoa 
31. maaliskuuta 2017 saakka. Komissio teki päätök -
sen yksipuolisesti päättämistä koskevia suuntavii -
voja muuttavalla komission päätöksellä sen sijaan, 
että se olisi pyytänyt neuvostoa ja parlamenttia 
muuttamaan asetusta. Asiasta ei vieläkään ole 
säädetty asianmukaista normihierarkiaa noudat -
taen, joten tilintarkastustuomioistuin katsoo, että 
31. joulukuuta 2015 jälkeen tehdyt maksatukset 
ovat sääntöjenvastaisia2.Tukikelpoisuusjakson päättymisajan -
kohtaa ei muutettu, vaan se on yhä 
31. joulukuuta 2015, kuten kaikkien 
muidenkin menojen kohdalla.Rahoitusvälineiden piiriin 
kuuluviin menoihin liittyvät 
maksut on molemmilla 
toimintalohkoilla yleensä 
pitänyt tosiasiallisesti maksaa 
tai takuiden tapauksessa sitoa 
tukikelpoisuusjakson aikana3.
Suurhankkeiden 
jaksottaminen4 
suhteessa muihin 
hankkeisiinAsetuksessa säädetään suurhankkeiden jaksotta -
misesta5 (hankkeet jaetaan erillisiin vaiheisiin, jotka 
toteutetaan eri ohjelmakausilla), mutta suuntavii -
vat6 sisältävät jaksottamisesta tarkempia sääntöjä, 
jotka kattavat muiden kuin suurhankkeiden rahoit -
tamisen kahdella eri ohjelmakaudella (2007–2013 
ja 2014–2020). Hankkeiden rahoittamista kahdella 
eri ohjelmakaudella koskevat vaatimukset ovat 
koheesioalalla monimutkaisempia ja rajoittavampia 
kuin maaseudun kehittämisen alalla.Asetuksessa ei säädetä hankkeiden 
jaksottamisesta. Keskeneräiset hank -
keet ovat yleensä tukikelpoisia7 (il-
man hankkeen kokonaiskustannuksia 
koskevaa vaatimusta) yhteisrahoi -
tuksen jatkamiseen uudella ohjelma -
kaudella siirtymäkauden sääntöjen 
perusteella. Tukikelpoisuusjakso 
katkeaa menoihin perustuvien mak -
sujen suorittamispäivämäärään.Ohjelmakautta 2014–2020 
koskevat asetukset kat -
tavat ohjelmakauden 
2007–2013 asetusten tavoin 
ainoastaan suurhankkeiden 
jaksottamisen.
1 Rahoitusvälineestä suoritettavat maksut lopullisille tuensaajille, hallintokulujen korvaaminen ja vakuuksien myöntäminen.
2 Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 2015, kohta 6.45 (EUVL C 375, 13.10.2016).
3  Asetus (EU) N:o 1303/2013, 42 artiklan 1 kohta: “ohjelman päättämisen yhteydessä rahoitusvälineen tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan 
rahoitusvälineestä tukikelpoisuusaikana tosiasiallisesti maksettu ohjelman osuuksien kokonaismäärä tai, vakuuksien tapauksessa, sidottu 
kokonaismäärä”. Tähän sovelletaan 42 artiklan 2 ja 3 kohdassa määritettyjä poikkeuksia.
4 Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 39 artiklassa määritetään suurhankkeeksi toimi, jonka kokonaiskustannukset ovat yli 50 miljoonaa euroa.
5 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 40 artiklan d kohta.
6 Koheesiorahaston ohjelmien päättämistä koskevat suuntaviivat, osat 3.3 ja 3.4.
7 Lukuun ottamatta kolmea toimenpidettä, joita ei jatkettu.
46 Huomautukset 
Aihe Koheesioalaa koskevan kysymyksen kuvausMaaseudun kehittämisen alalla 
sovellettava lähestymistapaKaudella 2014–2020 sovel -
lettava lähestymistapa
Ei-toimivien 
hankkeiden 
määritelmä ja 
vaatimuksetHanketoimien toiminnassa olosta päättämisajan -
kohtaan mennessä ei ole olemassa lainsäädän -
nöllisiä vaatimuksia, joten olemassa on riski, että 
EU:n osarahoitusta saavia toimia ei koskaan saada 
päätökseen. Tämä vaatimus on sisällytetty suunta -
viivoihin8. Ei-toimivia hankkeita voidaan kuitenkin 
poikkeuksellisesti tietyissä olosuhteissa  osarahoit -
taa. Hankkeet on saatettava päätökseen 31. maa -
liskuuta 2019 mennessä. Muussa tapauksessa 
komissio suorittaa rahoitusoikaisun.Keskeneräiset hankkeet ovat 
yleensä tukikelpoisia edellä esitetyn 
mukaisesti.Voimassa ei edelleenkään ole 
vaatimusta, jonka mukaan 
hankkeiden pitäisi olla toimin -
nassa päättämisajankohtana.
Jäännösvirhetason 
laskentaa koskeva 
vaatimusSuuntaviivoissa9 laajennetaan lainsäädäntöön pe -
rustuvaa vuotuisen virhetason laskentaa koskevaa 
vaatimusta siten, että tarkastusviranomaisten on 
ilmoitettava jäännösvirhetaso kunkin toimenpide -
ohjelman päättämistä koskevassa ilmoituksessa. 
Päättämisajankohtana vallitseva jäännösvirhetaso 
määritetään laskemalla yhteen vuotuiset jäännös -
virheen määrät (ottaen huomioon peruuntuneet ja 
takaisin perityt määrät) ja jakamalla yhteenlaskettu 
määrä päättämisajankohtana ilmoitetulla menojen 
yhteenlasketulla kokonaismäärällä. Tarkastusviran -
omaisten olisi otettava jäännösriskitaso huomioon 
laatiessaan tarkastuslausuntoa päättämisen yh -
teydessä. Vaatimus saattaa merkitä huomattavaa 
lisätyötä joillekin tarkastusviranomaisille. Vaatimus 
antaa kuitenkin komissiolle lisävarmuuden siitä, 
että ohjelman päättämisajankohtana jäljellä oleva 
virhetaso jää olennaisuusrajan alapuolelle.Asetuksissa ei vaadita, että 
todentamisviranomaisten on 
toimitettava tarkastuslausunto 
tai -kertomus koko ajanjaksolta tai 
laskettava ohjelman jäännösriskitaso 
päättämisajankohtana.Asetuksissa ei vaadita, että 
tarkastus- tai todentamisvi -
ranomaisten on toimitettava 
tarkastuslausunto tai -kerto -
mus koko kaudelta tai lasket -
tava ohjelman jäännösriskitaso 
päättämisajankohtana.Taulukko 5
8  Ei-toimivia hankkeita koskevan osan 3.5 mukaan jäsenvaltioiden on päättämisasiakirjojen toimittamisajankohtana varmistettava, että kaikki 
ohjelman päättämiseen sisältyvät hankkeet ovat toiminnassa eli saatettu päätökseen ja käytössä ja että hankkeet voidaan näin ollen katsoa 
tukikelpoisiksi.
9  Koheesiorahaston ohjelmien päättämistä koskevien suuntaviivojen liite VI, jossa annetaan ohjeet lopullisen tarkastuskertomuksen ja päättä -
mistä koskevan ilmoituksen laadintaan.
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
47 Huomautukset 
Jäsenvaltiot ovat tyytyväisiä komission tukeen, mutta 
kansallisten ja alueellisten viranomaisten välinen 
koordinointi on ensiarvoisen tärkeää
92 
Komission olisi autettava jäsenvaltioiden viranomaisia valmistautumaan ohjel -
mien päättämiseen tarjoamalla oikea-aikaista ja tarkoituksenmukaista tukea 
järjestämällä koulutusta ja antamalla selvennyksiä aina ongelmien esiintyessä. 
Jäsenvaltioiden olisi aloitettava valmistelut hyvissä ajoin etukäteen ja järjestettä -
vä kansalliset ja alueelliset päättämistoimet oikea-aikaisesti.
Jäsenvaltiot ovat tyytyväisiä komission tukeen ja katsovat 
olevansa kaiken kaikkiaan valmistautuneita päättämiseen
93 
Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti, että komissio oli antanut kummal -
lakin toimintalohkolla riittävästi tukea koulutuksen, konferenssien, seminaarien, 
kokousten sekä kysymyksiä ja vastauksia sisältävien asiakirjojen avulla. Asiakirjat 
olivat kaikkien vastuuviranomaisten saatavilla ja viranomaisia kutsuttiin osallistu -
maan komission järjestämiin koulutusjaksoihin.
94 
Useimmat tilintarkastustuomioistuimen kyselytutkimukseen vastanneista kum -
mankin toimintalohkon viranomaisista pitivät komission koulutuksia ja tukea 
hyödyllisinä ja raportoivat saaneensa kysymyksiinsä vastaukset oikea-aikaisesti. 
Valtaosa vastaajista oli tyytyväisiä myös komission antaman tuen tyyppiin; ai -
noastaan kymmenesosa kaikista viranomaisista ilmoitti pitävänsä toisentyyppistä 
tukea parempana.
95 
Lähes kolmasosa vastaajista (29 prosenttia) piti komission ohjelmakauden 
2007–2013 päättämistä varten antamaa tukea parempana kuin edellisellä ohjel -
makaudella (2000–2006) (ks. kaavio 6 ).
48 Huomautukset 
96 
Vastaajista 89 prosenttia katsoi jo syyskuussa 2015 olevansa hyvin tai kohtalaisen 
hyvin valmistautuneita ohjelmakauden päättämiseen. Valtaosa ilmoitti myös 
olevansa valmiita tai pitkällä sisäisten käsikirjojen ja menettelyjen valmistelussa. 
Vastaajista 85 prosenttia katsoi, että aikaa tehtävien asianmukaiseen viimeiste -
lyyn on riittävästi.
Jäsenvaltioiden eri viranomaisten välistä koordinointia pidetään 
riskinä päättämistoimien perusteellisen loppuun saattamisen 
kannalta
97 
Päättämisen vaikuttavuuden ja tehokkuuden varmistamisen kannalta on en -
sisijaisen tärkeää laatia vaikuttava koordinointimenettely jäsenvaltion eri vi -
ranomaisten välillä. Kaikilla viranomaisilla olisi oltava riittävästi aikaa toteuttaa 
päättämistehtävänsä asianmukaisesti. Kaavio 6Jäsenvaltioiden näkemys komission ohjelmakauden 2007–2013 päättämisen 
yhteydessä antamasta tuesta ohjelmakauteen 2000–2006 verrattuna1
1  Bulgarian, Romanian ja Kroatian viranomaisten vastauksia ei ole otettu huomioon, koska maat eivät olleet mukana ohjelmakauden 2000–
2006 päättämisessä.
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kyselytutkimus.
1 %
43 %27 %29 %
Ei sovelleta tai
ei mielipidettäSamoin kuin aiemmin
HuonomminParemmin
49 Huomautukset 
98 
Kyselytutkimus osoitti, että 44 prosenttia maaseudun kehittämisen alasta vas -
taavista viranomaisista ja 56 prosenttia koheesioalalla toimivista viranomaisista 
katsoi, että koordinointi muiden viranomaisten kanssa aiheutti keskinkertaisen 
tai suuren riskin päättämiselle.
99 
Etenkin tarkastus- ja todentamisviranomaiset toivat esille huolen siitä, antavatko 
kansallisella tasolla laaditut aikataulut riittävästi aikaa tehtävien asianmukaiseen 
suorittamiseen. Tarkoituksenmukaiset sovitut määräajat ovat näille viranomai -
sille, jotka suorittavat tehtävänsä viimeisenä, merkittävämpiä kuin hallintoviran -
omaisille ja maksajavirastoille.
100  
Koheesioalalla tietyntyyppiset menot ovat tukikelpoisia asiakirjojen toimittami -
selle asetettuun määräaikaan (31. maaliskuuta 2017) saakka (ks. kohdat 106–113), 
joten tarkastusviranomaisille saattaa jäädä päättämisprosessin yhteydessä liian 
vähän aikaa lopullisten menoilmoitusten tarkistamiseen. Tätä pidetään erityisen 
suurena riskinä.
101  
Etenkin sellaisten ohjelmien tapauksessa, joiden kohdalla EU:n rahoitusosuutta ei 
ole käytetty kokonaan, jäsenvaltion laatimassa aikataulussa saattaa olla myöhem -
pi määräaika, johon mennessä hallintoviranomaisen on ilmoitettava lopulliset 
menot tarkastusviranomaiselle. Joissakin tapauksissa määräajaksi on sovittu 
vuoden 2016 loppu, mikä lisää tarkastusviranomaisen työmäärää ja saattaa johtaa 
tarkastuslausunnon laajuuden rajoittamiseen. Lausunto on toimitettava 31. maa -
liskuuta 2017 mennessä. Tällaisissa tapauksissa komissio voi pyytää tarkastusvi -
ranomaista kohdistamaan asianomaisiin menoihin lisätarkastuksia. Käytännössä 
tämä tarkoittaa lisäajan myöntämistä tarkastusviranomaisille ja päättämismenet -
telyn pidentämistä. Vaihtoehtoisesti komissio voi määrätä rahoitusoikaisuja. On 
epäselvää, kuinka laajuuden rajoittaminen otetaan huomioon jäännösriskitason 
laskennassa.
102  
Laatikossa 3  annetaan esimerkki hyvästä käytännöstä, joka liittyy eri viranomais -
ten sopimaan aikatauluun.
50 Huomautukset 
103  
Osa vastaajista katsoi, että komission olisi pitänyt asettaa sitovat määräajat kaikil -
le asianomaisille viranomaisille. Eri kansallisten ja alueellisten viranomaisten työn 
aikatauluttaminen on kuitenkin ohjelmakaudella 2014–2020 edelleen jäsenvalti -
oiden vastuulla.
Komission on valvottava tarkasti, että ohjelmakauden 2007–
2013 päättämismenettelyt sujuvat vakaasti
104  
Tarkoituksenmukainen suunnittelu ja valmistelu ovat olennaisia, joskaan eivät 
riittäviä, osatekijöitä pyrittäessä varmistamaan koheesioalan ja maaseudun kehit -
tämisen alan ohjelmien vaikuttava ja oikea-aikainen päättäminen. Onnistuminen 
riippuu lähinnä päättämisprosessin käytännön toteutuksesta, jäsenvaltioiden 
toimittamien päättämisasiakirjojen laadusta sekä siitä, käykö komissio asiakirjat 
läpi johdonmukaisesti ja perusteellisesti asetuksissa asetettujen määräaikojen 
puitteissa.Eräällä Saksan alueella sovittu sitova aikataulu
Saksassa Schleswig-Holsteinin alueella hallinto-, todentamis- ja tarkastusviranomaiset sopivat aikataulusta, 
joka oli sitova kaikille kolmelle viranomaiselle. Tavoitteena oli antaa kullekin viranomaiselle riittävästi aikaa 
tehtävien suorittamiseen.
Tehtävä Vastuuviranomainen Määräaika
Viimeinen välimaksupyyntö toimitettu komissiolle Hallintoviranomainen, 
todentamisviranomainen29.4.2016
Tukitoimia koskevat tarkastukset saatettu päätökseen Tarkastusviranomainen 31.8.2016
Lopullisen maksupyynnön valmistelu Hallintoviranomainen, 
todentamisviranomainen30.11.2016
Lopullinen täytäntöönpanokertomus Hallintoviranomainen 30.11.2016
Päättämisasiakirjojen tarkastus Tarkastusviranomainen 31.1.2017
Seurantakomitean hyväksyntä Hallintoviranomainen 20.2.2017
Päättämistä koskevan paketin toimittaminen 
komissiolleHallintoviranomainen, to -
dentamisviranomainen, 
tarkastusviranomainen1.3.2017Laatikko 3
51 Huomautukset 
105  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi aiemmassa tarkastuksessa, joka koski ohjelma -
kauden 2000–2006 päättämisen alkuvaihetta koheesioalalla, että päättäminen oli 
vain osittain vaikuttavaa, koska jäsenvaltiot olivat toimittaneet ilmoituksia, joissa 
lopullisiin virhetasoihin oli tehty perusteettomia vähennyksiä52. Ne pyrkivät näin 
välttämään rahoitusoikaisut päättämisen yhteydessä. Valvontakehyksen paran -
nuksista huolimatta tämä riski koskee myös ohjelmakauden 2007–2013 päättä -
mistä. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin havaitsi joukon riskejä, joihin on kiinni -
tettävä erityistä huomiota ohjelmakauden 2007–2013 päättämisen yhteydessä.
Menojen sääntöjenmukaisuuteen kohdistuu tiettyjä riskejä 
rahoitusvälineiden, sopimusperusteisten ennakkomaksujen ja 
joidenkin valtiontuen kannalta relevanttien suurhankkeiden 
kohdalla
Riski siitä, että menojen tukikelpoisuutta rahoitusvälineistä maksettavan 
tuen kannalta ei tarkisteta riittävän hyvin päättämisen yhteydessä
106  
Rahoitusvälineet ovat EU:n talousarvioon sisältyvä rahoitusmekanismi, jota 
voidaan käyttää lainojen, vakuuksien tai pääomasijoitusten (tai oman pääoman 
luonteisten sijoitusten) muodossa. Rahoitusvälineitä käytetään sekä koheesioalal -
la että maaseudun kehittämisen alalla.
107  
Kun rahoitusväline perustettiin ohjelmakaudella 2007–2013, välineelle maksettiin 
ennakko ja komissio suoritti EU:n rahoitusosuuden53 jäsenvaltiolle. Rahoitus -
välineistä maksettavan tuen kannalta tukikelpoiset menot voidaan kuitenkin 
määrittää vasta päättämisen yhteydessä. Niihin sisältyvät lopullisille tuensaajille 
myönnetyt lainat, vakuudet ja pääomainvestoinnit sekä tukikelpoiset hallinnoin -
tikulut ja -palkkiot54. Tarkastus- ja todentamisviranomaisia ei vaadittu tarkasta -
maan asianomaisia menoja ohjelmakauden aikana. Riskinä on näin ollen, että 
näiden menojen tukikelpoisuutta ei tarkasteta riittävän hyvin. Se, että koheesio -
alan rahoitusvälineistä voidaan maksaa lopullisille tuensaajille taloudellista tukea 
31. maaliskuuta 2017 saakka (ks. taulukko 5 ), rajoittaa entisestään tarkastusviran -
omaisten mahdollisuutta saada varmuus menojen laillisuudesta ja sääntöjenmu -
kaisuudesta (ks. myös kohta 100).
108  
Ohjelmakaudella 2014–2020 rahoitusvälineisiin suunnattavat julkiset rahoitus -
osuudet maksetaan erissä. Erä maksetaan, jos tietty prosenttiosuus edellisestä 
erästä on tosiasiallisesti käytetty55. Käytön tarkistaminen on tarkastus- ja toden -
tamisviranomaisten vastuulla. Tukikelpoisten menojen määrä vahvistetaan silti 
edelleen vasta päättämisvaiheessa56. Näiden toimenpiteiden avulla pienennetään 
riskiä, että EU:n talousarviosta osarahoitettaisiin sääntöjenvastaisia menoja.52 Euroopan tilintarkastus-
tuomio  istuimen vuosi -
kertomus varainhoitovuodelta 
2011 (EUVL C 344, 12.11.2012), 
kohta 5.61.
53 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
56 artiklan 2 kohta, ja asetus 
(EY) N:o 1974/2006, 52 artikla.
54 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 
78 artiklan 6 kohta, ja asetus 
(EY) N:o 1974/2006, 52 artiklan 
1 kohta.
55 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
41 artiklan 1 kohta.
56 Asetus (EU) N:o 1303/2013, 
42 artikla.
52 Huomautukset 
Sopimusperusteiset ennakkomaksujärjestelyt koheesioalalla: haaste 
tukikelpoisuuden tarkistamiselle
109  
Sopimusperusteiset ennakkomaksut ovat ennakoita, jotka liittyvät töiden tai 
palveluiden toteuttamiseen tavallisen kauppaoikeuden ja -käytännön mukaisesti. 
Maksut perustuvat lopullisen tuensaajan tai lopullisen vastaanottajan tekemiin 
sopimuksiin.
110  
Komissio katsoo tuensaajan 31. joulukuuta 2015 mennessä maksamat sopimusen -
nakot tukikelpoisiksi menoiksi, kunhan ne muunnetaan tosiasiallisiksi menoiksi 
ennen 31. maaliskuuta 2017. Maksun on oltava kansallisten sääntöjen ja sopimus -
velvoitteiden mukainen.
111 
Sopimusennakoiden ilmoittamiseen sisältyy huomattava riski siitä, että päättämi -
sen yhteydessä on yhä olemassa tukeen oikeuttamattomia menoja. Tämä koskee 
erityisesti tilanteita, joissa sopimusennakoiden osuus sopimuksen arvosta on 
suuri. Jotta tämä riski jäisi mahdollisimman pieneksi, on välttämätöntä arvioi -
da erittäin huolella, ovatko suoritetut suuret ennakkomaksut kauppaoikeuden 
ja -käytäntöjen mukaisia. Mahdollisuus muuntaa ennakot tosiasiallisiksi menoiksi 
missä vaiheessa tahansa 31. maaliskuuta 2017 mennessä merkitsee myös, että 
tarkastusviranomaiset eivät useinkaan kykene tarkistamaan asianomaisia menoja 
ja antamaan näin varmuutta niiden tukikelpoisuudesta (ks. myös kohta 100).
112  
Puuttuakseen huomattavaan riskiin, joka liittyy sopimusennakoiden ilmoitta -
miseen päättämisen yhteydessä, useat jäsenvaltiot (esim. Bulgaria, Tanska, Viro) 
ovat päättäneet jättää ne lopullisten maksupyyntöjen ulkopuolelle.
113  
Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että myös komissio yksilöi rahoi -
tusvälineisiin ja sopimusennakoihin liittyvien menojen tukikelpoisuuden 
riskialttiiksi alaksi. Komissio antoi syyskuussa 2016 niiden osalta lisäohjeita 
tarkastusviranomaisille57.57 Esityksissä, jotka pidettiin 
komission ja tarkastusviran -
omaisten yhteistyöryhmän 
(Homologue group ) 
kokouksessa Budapestissä 
syyskuussa 2016.
53 Huomautukset 
Ennen vuotta 2012 hyväksytyt suurhankkeet: suurempi 
valtiontukisääntöjen noudattamatta jättämisen riski
114  
Ohjelmakaudelle 2007–2013 hyväksyttiin kaikkiaan 918 suurhanketta. Niistä 
440 hankkeen osalta komissio vahvisti hyväksymispäätökset ennen vuoden 2012 
loppua. Kilpailun pääosasto ei tarkistanut systemaattisesti, liittyikö hankkeiden 
kohteena olleisiin julkisiin infrastruktuuri-investointeihin mahdollisesti valtiontu -
kea. Komissio laati marraskuussa 2012 jäsenvaltioille ohjeen, jossa todettiin, ettei 
se aikonut järjestelmällisesti tutkia valtiontukisääntöjen noudattamista sellaisten 
ohjeen piiriin kuuluvien infrastruktuuria koskevien suurhankkeiden kohdalla, jois -
ta oli jo tehty päätös ennen ohjeiden päiväystä58. Periaatteessa on siis mahdollis -
ta, että jäsenvaltio on saanut komission päätöksen, jossa suurhanke hyväksytään, 
vaikka se on valtiontukisääntöjen vastainen59.
115  
Lisäksi ennen vuotta 2012 ja ennen tarkennuksia, jotka sisältyivät unionin tuo -
mioistuimen valtiontukea koskeneessa asiassa antamaan tuomioon (Leipzig/
Halle-tuomio), jäsenvaltiot ilmoittivat vain harvoin infrastruktuuri-investoinneista 
komissiolle60.58 Euroopan komissio, Guidance 
Note No 12-0059-01, 
”Verification of compliance 
with state aid rules in 
infrastructure cases” , 
21.11.2012.
59 Erityiskertomus nro 24/2016: 
“Koheesiopolitiikan alalla 
lisätoimet tarpeen 
valtiontukisääntöjen 
noudattamisen valvomiseksi 
ja niitä koskevan tietoisuuden 
lisäämiseksi”, kohta 71.
60 Erityiskertomus nro 24/2016, 
kohta 121.
54
 Johtopäätökset ja 
suositukset
Päättämistä koskevat säännöt ovat parantuneet, mutta 
menettelyiden tehostaminen ja oikea-aikaisuus edellyttävät 
vielä lisätoimia
Koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan 
päättämisjärjestelyjä on vielä mukautettava vuoden 2020 
jälkeiseen aikaan
116  
Päättämisen käsite on kehittynyt viimeisten kolmen ohjelmakauden aikana 
hallinto- ja valvontajärjestelmissä tapahtuneiden parannusten mukaisesti sekä 
koheesioalalla että maaseudun kehittämisen alalla. Varmuus on pyritty enene -
vässä määrin hankkimaan säännöllisin väliajoin pitkin ohjelmakautta, joten sen 
hankkimiseen on tarvinnut keskittyä vähemmän ohjelmakauden lopussa. Tämä 
on myös vähentänyt työmäärää etenkin päättämisen yhteydessä.
117  
Ohjelmakaudella 2000–2006 päättämisjärjestelyt olivat samat sekä koheesioalalla 
että maaseudun kehittämisen alaan kuuluvien investointitoimenpiteiden koh -
dalla. Näihin kahteen toimintalohkoon sovellettiin myös yhteisiä suuntaviivoja. 
Menot ilmoitettiin kumulatiivisesti, ja komissio hyväksyi ne vasta päättämisen 
yhteydessä. Ohjelmakaudella 2007–2013 painotettiin enemmän vuotuista var -
muutta, mutta muutoin asianomaiset toimintalohkot eriytyivät, kun maaseudun 
kehittämisen alaan kuuluvien investointitoimenpiteiden kohdalla otettiin käyt -
töön menojen vuotuinen hyväksyminen. Koheesioalalla tarkastusviranomaiset ja 
komissio tarkastivat menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden vuosittain. 
Komissio voi lisäksi tarpeen mukaan keskeyttää maksut tai lykätä niitä. Menot 
ilmoitettiin kuitenkin edelleen kumulatiivisesti ja komissio hyväksyy ne virallisesti 
vasta päättämisen yhteydessä.
118  
Ohjelmakaudella 2014–2020 sekä koheesioalaa että maaseudun kehittämisen 
alaa koskevat EU:n menot rahoitetaan Euroopan rakenne- ja investointirahastois -
ta. Tilintarkastustuomioistuin suhtautuu myönteisesti varmuuden hankkimista 
ja ohjelmien päättämistä koskevien järjestelyjen yhdenmukaistamiseen toimin -
talohkojen välillä; yhdenmukaistaminen on seurausta mainitusta muutoksesta. 
Varmuuden hankkimista ohjelmakauden aikana painotetaan aiempaa enemmän 
ja päättämiseen liittyvien tehtävien määrää on vähennetty. Tämä on myönteinen 
kehityssuunta, sillä se saattaa myös vähentää toimiin liittyviä riskejä ja mahdol -
lisesti lyhentää päättämisprosessia. Menettelyjä on pyritty yhdenmukaistamaan 
yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen avulla. Toimintalohkoilla sovelletta -
vien päättämisjärjestelyiden välillä on tästä huolimatta yhä eroavaisuuksia (ks. 
kohdat 21–29).
55 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 1
Komission olisi ehdotettava vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevissa lainsäädän -
töehdotuksissa, että koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alaan kuulu -
vien investointitoimenpiteiden päättämistä koskevia säännöksiä lähennetään 
edelleen toisiinsa, jotta näiden kahden alan vuotuinen varmuusprosessi olisi 
yhdenmukainen.
Lähentämisen avulla olisi pyrittävä erityisesti yhdenmukaistamaan terminolo -
giaa ja näistä kahdesta toimintalohkosta vastaavien jäsenvaltion viranomaisten 
rooleja. Samalla olisi pyrittävä yhdenmukaistamaan laillisuuden ja sääntöjen -
mukaisuuden arviointia vuotuisessa hyväksymismenettelyssä ja määrittämään 
vakiomuotoinen tilivuosi.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien lain -
säädäntöehdotusten laadinnan yhteydessä.
Asetuksissa olevaan päättämisen määritelmään ei vielä sisälly 
menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta ja ohjelmien 
tuloksia koskevaa lopullista komission hyväksyntää
Päättämisen tarkoitusta ja seurauksia koskevissa odotuksissa on eroja
119  
Päättämistä ei ole määritelty koheesioalan ja maaseudun kehittämisen alan ase -
tuksissa. Komissio on määrittänyt menettelyt ja käytännön näkökohdat useissa 
ohjeasiakirjoissa, joista käytiin keskustelua myös jäsenvaltioiden kanssa. Kohee -
sioalalla tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissiolla ja jäsenvaltioilla on 
samankaltainen näkemys päättämisen tarkoituksesta. Molemmat tulkitsevat sen 
laajemmin kuin asetuksissa annettu määritelmä edellyttäisi; asetuksissa päättä -
minen määritellään ainoastaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyksi. 
Maaseudun kehittämisen alalla jäsenvaltioiden käsitys päättämisestä kuitenkin 
poikkeaa jokseenkin komission käsityksestä.
120  
Molemmilla aloilla – etenkin maaseudun kehittämisen alalla – vallitsee vääriä 
odotuksia, mikä johtuu siitä, että jäsenvaltioiden käsityksen mukaan päättämi -
nen antaa oikeusvarmuuden komission hyväksymien menojen laillisuudesta ja 
sääntöjenmukaisuudesta. Tämä ei kuitenkaan tarkalleen ottaen pidä paikkaansa 
(ks. kohdat 30–33).
56 Johtopäätökset ja suositukset 
Ohjelmakauden 2007–2013 osalta lopullinen ohjelman menojen laillisuutta 
ja sääntöjenmukaisuutta koskeva hyväksyntä annetaan vain koheesioalan 
menoista
121  
Ohjelmakautta 2007–2013 koskevassa koheesioalan päättämismenettelyssä 
otetaan huomioon kaikkien ohjelmatoimiin kohdistettujen EU:n ja kansallisten 
tarkistusten sekä tarkastusten tulokset. Päättämisen voidaan näin ollen katsoa 
ilmentävän ohjelmakauden menojen hyväksymistä laillisiksi ja sääntöjenmukai -
siksi. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuus -
asioiden pääosasto voivat myös suorittaa lisätarkistuksia, jotka saattavat johtaa 
rahoitusoikaisuihin enintään kolmen vuoden kuluttua päättämisestä. Käytännös -
sä näin tapahtuu kuitenkin vain poikkeustapauksissa. Sitä vastoin maaseudun 
kehittämisen alalla sääntöjenmukaisuustarkastukset ovat käynnissä vielä päät -
tämisajankohtana, joten päättäminen merkitsee pelkästään taloudellista tapah -
tumaa, jonka yhteydessä ei hyväksytä menoja laillisiksi ja sääntöjenmukaisiksi. 
Komissio ei anna menoille lopullista hyväksyntää laillisiksi ja sääntöjenmukaisiksi 
vuosittain eikä myöskään koko ohjelmakauden osalta. Tilanne pysyy entisellään 
myös ohjelmakaudella 2014–2020 (ks. kohdat 39–45).
Komission olisi ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle 
päättämismenettelyn lopullisista tuloksista
122  
Julkisten menojen tuloksesta raportointi on keskeinen tilivelvollisuuden vä -
line. Komissio esittää budjettivallan käyttäjälle vuotuisen tilannekatsauksen 
asianomaisten pääosastojen laatimien vuotuisten toimintakertomusten avulla. 
Koko ohjelmakauden osalta ei kuitenkaan laadita erillistä kertomusta päättämis -
prosessin lopullisesta tuloksesta. Tilanne pysyy entisellään myös ohjelmakaudella 
2014–2020.
123  
Monivuotiseen ohjelmasuunnitteluun perustuvassa EU:n budjettijärjestelmäs -
sä ohjelmien päättämiseen pitäisi tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen 
mukaan liittyä komission lopullinen hyväksyntä siitä, että ohjelmakauden menot 
ovat kaiken kaikkiaan lailliset ja sääntöjenmukaiset. Tässä yhteydessä olisi otetta -
va huomioon EU:n ja kansallisten tarkistusten ja tarkastusten tulokset ja rapor -
toitava ohjelman täytäntöönpanosta sekä tuloksista. Näistä kaikkein relevan -
teimmista tuloksellisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevista näkökohdista olisi 
tämän jälkeen raportoitava myös budjettivallan käyttäjälle. Tällaisten järjestelyi -
den käyttöä olisi harkittava valmisteltaessa vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevia 
lainsäädäntöehdotuksia (ks. kohdat 53–55).
57 Johtopäätökset ja suositukset 
Jäännösriskitaso olisi määritettävä, jotta menojen laillisuus 
ja sääntöjenmukaisuus kyettäisiin arvioimaan sekä ohjelman 
täytäntöönpanon että sen päättämisen aikana
124  
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että jäännösriskitason määrittäminen jokaisen 
koheesio-ohjelman kohdalla on tarkoituksenmukainen ja hyödyllinen toimenpi -
de, jonka avulla voidaan saada varmuus siitä, että päättämisajankohtana jäljellä 
oleva virhetaso jää olennaisuusrajan alapuolelle.
125  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että maaseudun kehittämisen alalla 
tällä hetkellä sovellettavien menettelyjen avulla ei kyetä varmistamaan tilien vuo -
tuisen tai lopullisen tarkastamisen ja hyväksymisen avulla taikka sääntöjenmu -
kaisuustarkastusten toimittamisen jälkeen, että ohjelman jäännösvirhetaso jää 
komission määrittämän kahden prosentin olennaisuusrajan alapuolelle. Komissio 
ei määritä jäännösriskitasoa ohjelman tasolla ottamalla huomioon sääntöjenmu -
kaisuustarkastuksiin perustuvat rahoitusoikaisut. Näin ollen ei ole varmuutta siitä, 
että ohjelman jäännösvirhetaso ei ylitä olennaisuusrajaa (ks. kohdat 34–38).
Päättämisen yhteydessä olisi arvioitava ohjelman tuloksellisuutta sekä 
tuotosten ja tulosten saavuttamista
126  
Ohjelmakauden 2007–2013 sääntelykehyksessä ja suunnittelussa painotettiin hy -
vin vähän tuotosten ja tulosten saavuttamista. Jäsenvaltioiden viranomaisten on 
raportoitava ohjelman tavoitearvojen saavuttamisesta, mutta tietoihin ei yleensä 
kohdisteta tarkastus- tai todentamisviranomaisten tarkistuksia. Komission on 
arvioitava raportoituja tietoja, mutta loppumaksun suorittaminen ei ole suoraan 
kytköksissä tavoitearvojen saavuttamiseen.
127  
Tilintarkastustuomioistuin suhtautuu myönteisesti siihen, että ohjelmakauden 
2014–2020 sääntelykehyksessä painotetaan enemmän tuloksellisuutta. Yhtenä 
keskeisenä muutoksena on suoritusvarauksen ottaminen uudelleen käyttöön. 
Suoritusvarauksen avulla pyritään sitomaan toisiinsa maksut ja tuotosten sekä 
tulosten saavuttaminen. Nähtäväksi jää, kuinka suoritusvarausta sovelletaan käy -
tännössä ohjelmakaudella 2014–2020 (ks. kohdat 46–52).
58 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 2
Komission olisi asetettava vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevissa lainsäädäntöeh -
dotuksissa käyttöön ohjelmien menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta sekä 
tuotoksia ja tuloksia koskeva lopullinen hyväksymismenettely ohjelmien päättä -
misen yhteydessä. Tässä yhteydessä komission olisi kummallakin toimintalohkolla
– laadittava menettelyt, joiden avulla jäännösriskitaso määritetään ohjelman 
tasolla kaikkien rahoitusoikaisujen jälkeen; komission olisi myös varmistetta -
va, että päättämisvaiheessa jäännösriskitaso jää olennaisuusrajan alapuolelle
– arvioitava, onko ohjelman tavoitearvot saavutettu ja määrättävä tarvittaessa 
rahoitusoikaisuja heikon tuloksellisuuden vuoksi.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien lain -
säädäntöehdotusten laadinnan yhteydessä.
Suositus 3
Komission olisi täsmennettävä vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevissa lainsäädän -
töehdotuksissa, miten se tiedottaa antamansa hyväksynnän jälkeen budjettival -
lan käyttäjälle päättämisprosessin lopputuloksesta.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien lain -
säädäntöehdotusten laadinnan yhteydessä.
Tukikelpoisuusjaksojen ei pitäisi olla päällekkäisiä ja päättämisen olisi 
tapahduttava mahdollisimman pian tukikelpoisuusjakson päättymisen 
jälkeen
128  
Ohjelmakausilla 2000–2006 ja 2007–2013 jäsenvaltioilla oli ohjelmakauden 
päättymisen jälkeen kaksi lisävuotta aikaa käyttää niille myönnetyt varat. Ohjel -
makaudella 2014–2020 tätä ajanjaksoa on jatkettu kolmeen vuoteen seitsemän 
vuotta kestävän alkuperäisen ohjelmakauden lisäksi. Näin ollen tukikelpoisuus -
jakso päättyy vuonna 2023, eli täydet kymmenen vuotta sen jälkeen, kun Euroo -
pan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät lainsäädäntökehyksen (vuoden 2013 
lopulla). Tätä seuraa päättämisvaihe, joka merkitsee koheesioalalla vähintään 
kahta lisävuotta.
59 Johtopäätökset ja suositukset 
129  
Päättäminen on aina päällekkäinen seuraavan kauden kanssa. Tilintarkastustuo -
mioistuin katsoo, että inhimillisten resurssien saatavuus muodostaa keskeisen 
haasteen ohjelmien päättämiselle vaikuttavalla tavalla. Tästä syystä jakson, jonka 
aikana kahden eri ohjelmakauden ohjelmia toteutetaan samanaikaisesti, on 
oltava mahdollisimman lyhyt, jotta yleistä hallinnollista työmäärää kyetään vä -
hentämään. Lisäksi mahdollisuus käyttää ohjelman määrärahoja ohjelmakauden 
päättymisen jälkeen ei kannusta käynnistämään uuden ohjelmakauden ohjelmia.
130  
Näin ollen tilintarkastustuomioistuin katsoo, että tukikelpoisuusjaksot eivät saisi 
olla päällekkäisiä, ja tukikelpoisuusjakson päättymisajankohdan olisi osuttava 
mahdollisimman pitkälti yksiin seuraavan ohjelmakauden alun kanssa. Tämä lisäi -
si jäsenvaltioiden painetta käyttää EU:n myöntämät varat oikea-aikaisesti ja mie -
lekkäästi. Menettelyn avulla varmistettaisiin niin ikään, että seuraava ohjelmakau -
si käynnistyy ajoissa. Jaksottamista koskevien sääntöjen yksinkertaistaminen voisi 
varsinkin koheesioalalla helpottaa ohjelmakausien välistä siirtymävaihetta.
131  
Lisäksi tilien vuotuista hyväksymistä sovelletaan ohjelmakaudella 2014–2020 
molemmilla toimintalohkoilla, joten päättämistoimien pitäisi varsinkin koheesio -
alalla olla vähemmän työläitä kuin aiemmin. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin 
havaitsi, että jäsenvaltioiden viranomaisille päättämisasiakirjojen laadintaan ja 
toimittamiseen annettu aika on yhä eripituinen näillä kahdella toimintalohkolla: 
koheesioalalla 13,5 kuukautta ja maaseudun kehittämisen toimintalohkolla kuusi 
kuukautta (ks. kohdat 58–68).
Suositus 4
Komission olisi varmistettava vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevissa lainsäädän -
töehdotuksissa, että tukikelpoisuusjaksot eivät ole enää päällekkäisiä seuraavan 
ohjelmakauden kanssa ja että päättämismenettely saatetaan päätökseen viipy -
mättä tukikelpoisuusjakson päättymisen jälkeen. Kummankin toimintalohkon 
osalta voidaan tarkemmin todeta, että
– tukikelpoisuusjaksot eivät saisi jatkossa olla päällekkäisiä, ja tukikelpoisuus -
jakson päättymisajankohdan olisi osuttava mahdollisimman pitkälti yksiin 
seuraavan ohjelmakauden alun kanssa.
– jäsenvaltioita olisi vaadittava toimittamaan kaikki päättämisasiakirjat kuuden 
kuukauden kuluessa tukikelpoisuusjakson päättymispäivästä
– komission olisi lyhennettävä lopullisen täytäntöönpanokertomuksen ja 
viimeisen tilinpäätöksen hyväksymispäätöksen tekoon tarvittavaa aikaa, lop -
pumaksun laskenta mukaan lukien. Kuusi kuukautta pitäisi olla tähän riittävä 
aika (12 kuukautta tukikelpoisuusjakson päättymispäivästä).
Toteuttamisen tavoiteajankohta: vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien lain -
säädäntöehdotusten laadinnan yhteydessä.
60 Johtopäätökset ja suositukset 
Komissio antoi jäsenvaltioille asianmukaista ja oikea-
aikaista tukea kauden 2007–2013 ohjelmien päättämisen 
valmistelussa, mutta sen on valvottava tarkasti, että 
täytäntöönpano jäsenvaltioissa tapahtuu tehokkaasti
132  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että päättämistä koskevat suuntaviivat aut -
toivat kaikkein kaikkiaan jäsenvaltioita päättämismenettelyn ymmärtämisessä 
ja organisoinnissa: suuntaviivoissa esitetään kummankin toimintalohkon osalta 
keskeiset vaatimukset ja määräajat, jotka sisältyvät lukuisiin eri asetuksiin; suun -
taviivoissa annetaan tarpeen mukaan myös lisäselvityksiä. Komissio myös järjesti 
päättämistä koskevaa koulutusta ja tukea, jotka yleensä kohdentuivat oikea-ai -
kaisesti jäsenvaltioiden tarpeisiin. Jäsenvaltiot katsoivat yleisesti ottaen olevansa 
hyvin valmistautuneita päättämismenettelyyn, ja komissio saattaa parhaillaan 
päätökseen tarvittavia sisäisiä menettelyjä.
Ohjelmakauden 2007–2013 päättämiseen liittyy yhä tiettyjä 
riskejä
133  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tiettyjä riskejä, joihin on kiinnitettävä erityistä 
huomiota ohjelmakauden 2007–2013 päättämisen yhteydessä. Esimerkiksi tiet -
tyjä päättämiseen liittyviä määräaikoja ei joko ole lainkaan määritetty tai ne on 
määritetty vain suuntaviivoissa. Tämä saattaisi osaltaan pitkittää päättämispro -
sessia liikaa. Mikäli jäsenvaltio ei suorita maksuja tuensaajille ajoissa, tilanteesta 
saattaa aiheutua myös maineriski EU:lle. Lisäksi komissio ei ollut marraskuun 2016 
puoliväliin mennessä vielä hyväksynyt suurhankkeita koskevia hakemuksia, joihin 
liittyvä EU:n rahoitusosuus oli 854 miljoonaa euroa (ks. kohdat 70–88 ja 93–96).
Suositus 5
Jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten olisi varmistettava, että kaikki tuensaajat 
saavat toteuttamiaan EAKR:n, koheesiorahaston ja ESR:n hankkeita koskevan EU:n 
rahoitusosuuden kokonaisuudessaan ajoissa. Ohjelmakauden 2014–2020 osalta 
asetettu 90 kalenteripäivän määräaika, joka alkaa maksupyynnön esittämisestä, 
on tältä osin sopiva.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: maaliskuu 2017.
61 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 6
Komission olisi hyväksyttävä pikaisesti ohjelmakauden 2007–2013 osalta vielä 
avoimina olevat suurhankkeita koskevat päätökset. Alue- ja kaupunkipolitiikan 
pääosaston olisi laadittava ohjelmakautta 2014–2020 varten sisäiset menettelyt, 
joiden avulla voitaisiin taata, että suurhankkeita koskevat päätökset tehdään no -
peasti – lainsäädännössä asetetun kolmen kuukauden määräajan puitteissa.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: tammikuu 2017.
Päättämistä koskevat komission suuntaviivat menevät 
säädösvaatimuksia pidemmälle
134  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että koheesioalan ohjelmien päättämistä 
koskevat komission suuntaviivat menevät joissakin tapauksissa asetusten vaati -
muksia pidemmälle. Tilintarkastustuomioistuin on hiljattain raportoinut vakavim -
masta tällaisesta ongelmasta, joka liittyy rahoitusvälineitä koskevan tukikelpoi -
suusjakson jatkamiseen61. Tämä koskee kuitenkin myös tiettyjä muita aloja.
135  
Jotkin näistä vaatimuksista – lähinnä hankkeiden toiminnassa oloa ja jäännösris -
kitasosta raportoimista koskevat vaatimukset – helpottavat osaltaan päättämi -
seen liittyvien riskien lieventämistä. Muut vaatimukset, jotka koskevat esimerkiksi 
muiden kuin suurhankkeiden jaksottamista, ovat välttämättömiä, mutta saattavat 
nykyisessä muodossaan hankaloittaa päättämismenettelyä (ks. kohdat 89–91).
Komission on valvottava tarkasti, että ohjelmakauden 2007–2013 
päättämismenettelyt sujuvat vakaasti
136  
Tarkoituksenmukainen suunnittelu ja valmistelu ovat olennaisia, joskaan eivät 
riittäviä, osatekijöitä pyrittäessä varmistamaan koheesioalan ja maaseudun ke -
hittämisen alan ohjelmien vaikuttava ja oikea-aikainen päättäminen. Aivan yhtä 
tärkeitä ovat seuraavat näkökohdat: päättämisprosessin täytäntöönpano käytän -
nössä, jäsenvaltioiden toimittamien päättämisasiakirjojen laatu ja asiakirjojen 
läpikäynti komissiossa johdonmukaisesti ja perusteellisesti asetuksissa asetettu -
jen määräaikojen puitteissa.61 Euroopan tilintarkastus-
tuomio  istuimen vuosi -
kertomus varainhoitovuodelta 
2015, kohta 6.45; Euroopan 
tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomus varainhoito -
vuodelta 2014, kohta 6.52; 
erityiskertomus nro 19/2016, 
kohta 43.
62 Johtopäätökset ja suositukset 
137  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että jäsenvaltioiden eri viranomaisten väli -
nen koordinointi sekä viranomaisten töiden huolellinen aikatauluttaminen on 
ensiarvoisen tärkeää päättämismenettelyn onnistumisen kannalta. Määräajoista 
on sovittava, jotta tarkastus- ja todentamisviranomaisille jää tarpeeksi aikaa 
hankkia riittävä varmuus kaikkien päättämisen yhteydessä ilmoitettujen menojen 
laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Nähtäväksi jää myös, noudatetaanko 
kansallisella ja alueellisella tasolla sovittuja määräaikoja.
138  
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi aiemmassa tarkastuksessa, joka koski ohjelma -
kauden 2000–2006 päättämisen alkuvaihetta koheesioalalla, että päättäminen oli 
vain osittain vaikuttavaa, koska jäsenvaltiot olivat toimittaneet ilmoituksia, joissa 
lopullisiin virhetasoihin oli tehty perusteettomia vähennyksiä. Ne pyrkivät näin 
välttämään rahoitusoikaisut päättämisen yhteydessä. Valvontakehyksen paran -
nuksista huolimatta tilintarkastustuomioistuin katsoo, että tämä riski koskee 
myös ohjelmakauden 2007–2013 päättämistä.
139  
Tilintarkastustuomioistuin on myös pannut aiemmassa kertomuksessaan merkil -
le, että komissio ei etenkään ohjelmakauden 2007–2013 alkuvaiheessa tarkista -
nut systemaattisesti valtiontukisääntöjä koskevien vaatimusten noudattamista 
suurhankkeiden kohdalla62. Tämän vuoksi on olemassa riski, että jotkin EU:n 
osarahoittamat suurhankkeet eivät sovellu sisämarkkinoille. Tämä johtuu myös 
siitä, että ennen vuotta 2012 jäsenvaltiot ilmoittivat infrastruktuuri-investointeja 
vain harvoin komissiolle.
140  
Tilintarkastustuomioistuin suositti, että komissio pyytäisi tarkastusviranomaisia 
tarkistamaan valtiontukisääntöjen noudattamisen ennen vuoden 2012 loppua 
hyväksyttyjen suurhankkeiden yhteydessä63. Komissio ei hyväksynyt tätä suo -
situsta. Näin ollen tilintarkastustuomioistuin katsoo, että ennen vuoden 2012 
loppua hyväksyttyjen suurhankkeiden kohdalla on olemassa valtiontukisääntöjen 
noudattamiseen liittyvä riski.
141  
Tilintarkastustuomioistuin katsoo niin ikään, että etenkin rahoitusvälineiden ja 
sopimusennakoiden tapauksessa on olemassa yhä riski, että päättämisen yhtey -
dessä ilmoitetaan tukeen oikeuttamattomia menoja (ks. kohdat 97–115).62 Erityiskertomus nro 24/2016, 
kohta 71.
63 Erityiskertomus nro 24/2016, 
suositus 4b.
63 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 7
Komission olisi varmistettava päättämisen yhteydessä, että jäsenvaltiot panevat 
täytäntöön erilliset menettelyt, joiden tarkoituksena on tarkistaa, että rahoitus -
välineisiin ja sopimusennakoihin liittyvät menot ovat tukikelpoisia. Lisätarkastuk -
set saattavat olla välttämättömiä, jos tarkastus- ja todentamisviranomaiset eivät 
saa riittävää varmuutta asianomaisten menojen tukikelpoisuudesta.
Toteuttamisen tavoiteajankohta: maaliskuu 2017.
Tilintarkastustuomioistuimen II jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen 
Iliana Ivanovan johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 
14. joulukuuta 2016 pitämässään kokouksessa.
 Tilintarkastustuomioistuimen puolesta
 Klaus-Heiner LEHNE
 presidentti
64
 Liitteet
Ohjelmakauden 2007–2013 ohjelmien päättämisen oikeusperusta
Ohjelmakautta 2007–2013 koskevien koheesioalan toimenpideohjelmien päättämisjärjestelyistä 
säädetään seuraavissa asetuksissa:
 Ø Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Eu -
roopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä
 Ø komission asetus (EY) N:o 1828/2006, annettu 8 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroo -
pan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) 
N:o 1083/2006 ja Euroopan aluekehitysrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 
N:o 1080/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä.
Ohjelmakautta 2007–2013 koskevien maaseudun kehittämisen alan ohjelmien päättämisjärjeste -
lyistä säädetään seuraavissa asetuksissa:
 Ø Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhtei -
sen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, 
(EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta
 Ø komission delegoitu asetus (EU) N:o 907/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä maksajavirastojen ja muiden elinten, varainhoidon, 
tilien tarkastamisen, vakuuksien sekä euron käytön osalta
 Ø komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 908/2014, annettu 6 päivänä elokuuta 2014, Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten, varainhoidon, 
tilien tarkastamisen ja hyväksymisen, tarkastuksia koskevien sääntöjen, vakuuksien ja avoimuuden osalta
 Ø Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1310/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, eräistä maa -
seudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) myönnettävää tukea koskevista siirtymäsäännök -
sistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 muuttamisesta varojen ja niiden jaon 
osalta vuonna 2014 sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten 
(EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1306/2013 ja (EU) N:o 1308/2013 muuttamisesta niiden soveltamisen osalta vuonna 
2014
 Ø komission delegoitu asetus (EU) N:o 807/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, Euroopan maaseudun kehit -
tämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun Euroopan parlamentin 
ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 täydentämisestä ja siirtymäsäännöksistä
 Ø neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005, annettu 20 päivänä syyskuuta 2005, Euroopan maaseudun kehittämisen 
maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen; komission asetus (EY) N:o 1974/2006, 
annettu 15 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) 
tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yk -
sityiskohtaisista säännöistä.
 Ø komission asetus (EU) N:o 65/2011, annettu 27 päivänä tammikuuta 2011, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 
soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteitä koskevien tar -
kastusmenettelyjen ja täydentävien ehtojen täytäntöönpanon osalta.Liite  I
65 Liitteet 
Ohjelmakauden 2007–2013 ohjelmien hallinnointi ja valvonta jäsenvaltioiden tasolla
Sekä koheesioalalla että maaseudun kehittämisen alalla toimenpideohjelmien / maaseudun kehittämisohjelmi -
en hallinnoinnista vastaa kolme erityyppistä viranomaista. Kyseiset elimet tekevät yhteistyötä komission valvon -
nassa ja vastuulla1. Tarkoituksena on varmistaa laillisuus ja sääntöjenmukaisuus seuraavilta osin:
Koheesio Maaseudun kehittäminen
i) Hallintoviranomaiset  vastaavat toimenpideohjelmien suunnittelusta 
ja täytäntöönpanosta, yksittäisten toimenpiteiden valinta sekä ohjelmien 
arviointi mukaan luettuina. Ne myös suorittavat toimenpiteitä ja menoja 
koskevat perustason tarkastukset. Ne toimittavat vuotuiset täytäntöönpa -
nokertomukset, jotka on hyväksytettävä komissiolla2.i) Hallintoviranomaiset  vastaavat maaseudun kehittämisoh -
jelmien suunnittelusta, täytäntöönpanosta, toimittamisesta ja 
arvioinnista. Ne toimittavat komissiolle vuotuiset kertomukset 
maaseudun kehittämisohjelmien täytäntöönpanosta.
ii) Todentamisviranomaiset  todentavat ilmoitettujen menojen laillisuuden 
ja sääntöjenmukaisuuden ja toimittavat komissiolle välimaksupyynnöt3.ii) Maksajavirastot  vastaavat menojen hallinnoinnista ja 
valvonnasta. Niillä pitäisi olla sisäisen valvonnan järjestelmä, 
jonka avulla saadaan riittävät takuut maksujen laillisuudesta ja 
sääntöjenmukaisuudesta. Ne toimittavat komissiolle neljännes -
vuosittain maksupyynnöt ja laativat vuotuiset tilinpäätökset.
iii) Tarkastusviranomaisten  on oltava riippumattomia hallinto- ja 
todentamisviranomaisista. Tarkastusviranomaiset antavat komissiolle 
varmuuden toimenpideohjelmaan sovellettavien hallintojärjestelmien ja 
sisäisten kontrollien vaikuttavasta toiminnasta ja todentamisviranomaisten 
todentamien menojen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Niiden on 
toimitettava komissiolle vuotuiset tarkastuskertomukset4 sekä vuotuinen 
tarkastuslausunto, joka kattaa järjestelmien toiminnan ja jossa esitetään 
arvio vuotuisesta virhetasosta. Tarkastuskertomuksille ja -lausunnoille 
tarvitaan komission tarkistus ja hyväksyntä5.iii) Todentamisviranomaiset  antavat komissiolle varmuuden 
maksajavirastojen vuotuisten tilinpäätösten täydellisyydestä, 
täsmällisyydestä ja todenperäisyydestä sekä niiden sisäisen 
valvonnan järjestelmien tarkoituksenmukaisesta toimin -
nasta. Todentamisviranomaisten on oltava riippumattomia 
maksajavirastoista.
Todentamisviranomaisten on vuodesta 2015 alkaen pitänyt 
esittää myös varmuus niiden menojen laillisuudesta ja sääntö -
jenmukaisuudesta, joiden korvaamista on haettu komissiolta.
1 Sopimus Euroopan unionin toiminnasta, 317 artikla.
2 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 67 artiklan 1 ja 3 kohta.
3 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 61 artikla.
4 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 62 artiklan 1 kohdan d alakohta.
5 Asetus (EY) N:o 1083/2006, 72 artiklan 1 kohta.
 
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.Liite  II
66 Liitteet 
Komission varmuuskehyksen ja päättämisjärjestelyjen kehitys kolmen ohjelmakau -
den aikana
a) KoheesioLiite  III
Komissio: laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkastuksia Koheesioala 2000–2006
Komissio : 
mahdollisesti 
tarkastuksia ja 
nettomääräisiä 
rahoitusoikaisujaKomissio: lopullisen 
täytäntöönpanokerto-muksen ja tuen loppumisesta annetun ilmoituksen hyväksyminen, loppumaksun suorittaminenHallintoviranomainen: lopullinen täytäntöönpa-nokertomus 
Maksajavirasto: 
todennettu lopullinen menoilmoitus 
Lausuman antava elin: 
ilmoitus tuen loppumisesta (varmuus koko kaudelta)Hallintoviranomai-nen: vuotuinen 
täytäntöönpanokerto-
mus
3/uni00A0vuotta 15 kuukautta 2 vuotta1/2000 12/2006 ??? 3/2010 12/2008
Ohjelmakausi 
7/uni00A0vuottaMonivuotinen varmuusKomissio: vuotuisen täytäntöönpanokertomuk-sen hyväksyminenSuoritetaan loppumaksu Toimitetaan
päättämisasiakirjatViimeinen tukikelpoisuuspäivä Ohjelmakausi päättyy
Ohjelmien päättäminen Vuotuinen seuranta ja arviointi
Koheesioala 2007–2013
Komission tavoite: 1/uni00A0vuosiTarkastusviranomainen: 
vuotuinen tarkastuskerto-mus ja -lausuntoKomissio: vuotuisen tarkastuskertomuksen hyväksyminenVuotuinen varmuus
Komissio : 
mahdollisesti 
tarkastuksia ja 
nettomääräisiä 
rahoitusoikaisujaKomissio : lopullisen 
täytäntöönpanokerto-muksen ja päättämistä koskevan ilmoituksen hyväksyminen, loppumaksun suorittaminenHallintoviranomainen: lopullinen täytäntöönpa-nokertomus Todentamisviranomainen: loppumaksun maksamista koskeva pyyntö
Tarkastusviranomainen: 
päättämistä koskeva ilmoitusHallintoviranomainen: 
lopullinen täytäntöönpa-nokertomus Todentamisviranomainen: loppumaksun maksamista koskeva pyyntö
Tarkastusviranomainen: 
päättämistä koskeva ilmoitusHallintoviranomainen: vuotuinen täytäntöönpa-nokertomus
3/uni00A0vuotta 15 kuukautta 2 vuotta1/2007 12/2013 ??? 3/2017 12/2015
Ohjelmakausi 
7/uni00A0vuotta
Komissio : laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkastuksia Monivuotinen varmuusKomissio: vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen hyväksyminenSuoritetaan loppumaksu Toimitetaan 
päättämisasiakirjat Viimeinen tukikelpoisuuspäiväOhjelmakausi 
päättyy
Ohjelmien päättäminen
Vuotuinen seuranta ja arviointi
67 Liitteet Liite III
Komissio : vuotuisen 
täytäntöönpanokertomuk-
sen hyväksyminenHallintoviranomainen: vuotuinen täytäntöönpa-nokertomusKoheesioala 2014–2020
Hallintoviranomainen : 
hallinnollinen vahvistuslausuma ja kontrolleja ja tarkastuksia koskeva vuotuinen yhteenveto
Todentamisviranomainen : 
todennetut tilit
Tarkastusviranomainen : tilejä 
koskeva vuotuinen tarkastusker-tomus ja -lausunto/uni00A0/uni00A0/uni00A0Komissio :
vuotuisen tilinpäätöksen hyväksyminen,loppumaksun laskeminenVuotuista varmuutta koskeva toimenpidekokonaisuusKomissio : 
lopullisen täytäntöönpa-
nokertomuksen ja viimeisen tilinpäätöksen hyväksyminen, viimeisen vuoden loppumaksun laskeminenVuotuista varmuutta koskevan toimenpideko-konaisuuden lisäksi:
Hallintoviranomai-
nen: lopullinen täytäntöönpanokerto-mus
3/uni00A0vuotta 13,5 kuukautta 3/uni00A0vuotta1/2014 12/2020 ??? 15/2/2025 12/2023
Ohjelmakausi 
7/uni00A0vuottaKomissio : sääntöjenmukaisuustarkastuksia ja mahdollisesti nettomääräisiä rahoitusoikaisujaMonivuotinen varmuusSuoritetaan loppumaksu Toimitetaan 
päättämisasiakirjatViimeinen 
tukikelpoisuuspäivä Ohjelmakausi päättyy
Ohjelmien päättäminen Vuotuinen seuranta ja arviointi
68 Liitteet 
b) Maaseudun kehittäminenLiite  III
Komissio: täytäntöön-
panokertomuksen hyväksyminenHallintoviranomainen: vuotuinen täytäntöönpa-noa koskeva kertomus
1/2018
2 vuottaMaaseudun kehittäminen 2007–2013
Komission tavoite: 1/uni00A0vuosiMaksajavirasto: tilinpäätös, vahvistusilmoitus, tarkastuksia ja kontrolleja koskeva vuotuinen yhteenvetoTodentamisviranomainen: lausunto ja kertomus tilinpäätöksestäKomissio: tilinpäätöksen hyväksyminen, loppumaksun suorittaminen Vuotuinen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyKomissio: täytäntöönpanokerto-muksen ja viimeisen 
tilinpäätöksen 
hyväksyminen, loppumaksun laskeminen
Hallintoviranomai-nen: viimeisen vuoden täytäntöönpanokerto-mus 
Maksajavirasto: 
viimeisen täytäntöön-panovuoden tilit 
Todentamisviran-omainen: lausuma 
viimeisen täytäntöön-panovuoden tileistä
6 kuukautta 2 vuotta1/2007 12/2013 6/2016 12/2015
Ohjelmakausi 
7/uni00A0vuottaKomissio: laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevia tarkastuksia ja mahdollisesti nettomääräisiä rahoitusoikaisujaMonivuotinen sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelySuoritetaan loppumaksu 
(oletettu ajankohta)Toimitetaan 
päättämisasiakirjatViimeinen
tukikelpoisuuspäiväOhjelmakausi päättyy
Ohjelmien päättäminen Vuotuinen seuranta ja arviointi
Päättämismenettely kesti keskimäärin
20 kuukauttaMaaseudun kehittäminen 2000–2006
Komissio: 
mahdollisesti 
tarkastuksia ja 
nettomääräisiä 
rahoitusoikaisujaKomissio : lopullisen 
täytäntöönpanokerto-
muksen ja tuen loppumisesta (koko kaudelta) annetun ilmoituksen hyväksyminen, loppumaksun 
laskeminenHallintoviranomainen: 
lopullinen täytäntöönpa-nokertomus 
Maksajavirasto: 
todennettu lopullinen menoilmoitus Lausuman antava elin: ilmoitus tuen loppumisesta (koko kaudelta) Hallintoviranomai-nen: vuotuinen täytäntöönpanoker-tomus
3 vuotta 15 kuukautta 2 vuotta1/2000 12/2006 ??? 3/2010 12/2008
Ohjelmakausi
7 vuottaKomissio : laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkastuksia Monivuotinen varmuusKomissio : vuotuisen 
täytäntöönpanokerto-muksen hyväksyminenSuoritetaan loppumaksu Toimitetaan 
päättämisasiakirjat Viimeinen tukikelpoisuuspäiväOhjelmakausi 
päättyy
Ohjelmien päättäminen Vuotuinen seuranta ja arviointi
69 Liitteet 
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.Liite III
Maksajavirasto : hallinnollinen 
vahvistuslausuma,
kontrolleja ja tarkastuksia koskeva 
vuotuinen yhteenveto
Todentamisviranomainen : lausunto 
ja kertomus tilinpäätöksestä (myös 
laillisuus ja sääntöjenmukaisuus)Komissio : vuotuisen 
täytäntöönpanokerto-
muksen hyväksyminenHallintoviranomainen : vuotuinen 
täytäntöönpanokertomus
1/2026
2 vuottaMaaseudun kehittäminen 2014–2020
Komissio :
vuotuisen tilinpäätöksen hyväksyminen,loppumaksun laskeminenVuotuinen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyKomissio : 
lopullisen täytäntöönpa-nokertomuksen ja viimeisen tilinpäätöksen 
hyväksyminen, 
viimeisen vuoden loppumaksun laskeminenEi lisäasiakirjoja
6 kuukautta 3/uni00A0vuotta1/2014 12/2020 30/6/2024 12/2023
Ohjelmakausi 
7/uni00A0vuottaKomissio : laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevia tarkastuksia ja mahdollisesti nettomääräisiä rahoitusoikaisuja Monivuotinen sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelySuoritetaan 
loppumaksu Toimitetaan 
päättämisasiakirjatViimeinen
tukikelpoisuuspäiväOhjelmakausi päättyy
Ohjelmien päättäminen Vuotuinen seuranta ja arviointi
70 Liitteet 
Katsaus ohjelmakauden 2007–2013 päättämisen osalta lisäselvennyksiä edel -
lyttäviin pääasiallisiin kysymyksiin – jäsenvaltioiden viranomaisten vastaukset 
kyselytutkimukseen/haastatteluihin1
Kysymykset Koheesio Maaseudun kehittäminen
Jäännösvirhetasoa koskevat laskelmat ja kahden prosentin olennaisuusrajaa 
suuremmasta tasosta aiheutuvat seurauksetX X
Epäsäännöllisten virheiden määrittely ja käsittely X X
Rahoitusvälineet X X
Raportointi ohjelman tuloksellisuudesta sekä mahdollisista seurauksista, jos 
tavoitteet jäävät saavuttamattaX X
Toimien lykkääminen oikeudellisten tai hallinnollisten menettelyjen vuoksi X X
Käytännön lisäesimerkit X
Ei-toimivat hankkeet X
Tuloja tuottavat hankkeet X
Raportointi peruutuksista, takaisinperinnästä ja vireillä olevista takaisinperintä -
menettelyistä ja näiden ottaminen huomioonX
Siirtymäsäännöt X
1 Luettelo sisältää ainoastaan kysymykset, jotka yli 15 prosenttia viranomaisista raportoi epäselviksi tai melko epäselviksi.
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kyselytutkimus ja jäsenvaltioiden viranomaisten haastattelut.Liite  IV
71 Komission  
vastaus
Tiivistelmä
II
Komissio tekee jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä sääntöjenvastaisten menojen syiden selvittämiseksi.
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset ovat vuodesta 2009 lähtien osoittaneet, että koheesiopolitiikassa virhetaso oli 
ohjelmakaudella 2007–2013 huomattavasti alhaisempi kuin ohjelmakaudella 2000–2006.
Maaseudun kehittämisen alalla virhetaso on myös alentunut kolmen viime vuoden aikana.
VI
Maaseudun kehittämisen alalla maaseuturahaston menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus varmistetaan sääntöjenmukai -
suuden tarkastusmenettelyllä, joka on päättämismenettelystä riippumaton. Jos sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenette -
lyyn liittyvässä selvityksessä havaitaan puutteita menojen hallinnoinnissa ja valvonnassa, komissio soveltaa rahoitusoikai -
suja menoihin, jotka on toteutettu enintään 24 kuukautta ennen, kuin komissio antaa tulokset tiedoksi asetuksen (EU) N:o 
1306/2013 52 artiklan mukaisesti.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa ilmoitetaan joka vuosi sekä 
jäsenvaltioiden ja tuensaajien välisten tapahtumien arvioidut virhemäärät että jälkitarkastusten ja -menettelyjen oikaisuka -
pasiteetti, joiden perusteella peritään varoja takaisin tuensaajilta ja tehdään nettomääräisiä rahoitusoikaisuja. Näitä kahta 
vertailemalla komissio voi päätellä vuotuisen jäännösriskin EU:n talousarvion kannalta sen jälkeen, kun kaikki tarkastukset ja 
oikaisut on otettu huomioon.
Komission näkemys on edelleen sama kuin maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakerto -
muksessa 2015 esitetty näkemys. Maaseudun kehittämispolitiikassa tarvetta laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmista -
miseen on punnittava kunnianhimoisiin poliittisiin tavoitteisiin nähden, minkä vuoksi toimenpiteiden suunnittelu on joskus 
ollut monimutkaista. Tilannetta seurataan edelleen tiiviisti, ja komissio on sitoutunut auttamaan jäsenvaltioita virheiden 
perimmäisten syiden torjumisessa.
VII
Komissio katsoo, että tilien vuotuinen vahvistaminen yhdenmukaisesti parantaa maksujen laillisuutta ja säännönmukaisuutta 
ja edistää kauden 2014–2020 ohjelmien nopeaa päättämistä.
VIII
Koheesiopolitiikan vuosien 2007–2013 oikeudellinen kehys ei salli sitä, että maksujen ehtona olisivat tulokset tai saavutukset. 
Ohjelmien päättämistä koskevissa suuntaviivoissa vaaditaan raportoimaan järjestelmällisesti indikaattoreista toimintalinjoit -
tain, jos saavutukset poikkeavat enemmän kuin 25 prosenttia tavoitteista, ja perustelemaan, miksi tavoitteita ei ole saavu -
tettu eikä ole toteutettu korjaavia toimia.
Jäsenvaltioiden olisi annettava selvitykset ja perustelut indikaattorien saavuttamisessa esiintyvistä eroista. Rahoitusoikai -
susta voitaisiin päättää tapauskohtaisesti, jolloin erot toisivat esiin tapaukset, joihin viitataan yleisasetuksen 99 artiklassa 
(sääntöjenvastaisuudet ja vakavat puutteet hallinto- ja valvontajärjestelmissä).
Tuotoksiin ja tuloksiin perustuva lähestymistapa on otettu kaudella 2014–2020 laajemmin käyttöön kummallakin 
politiikanalalla.
Komission vastaus 72
IX
Komissiota sitoo oikeudellinen kehys, josta päättää lainsäätäjä.
Kahden kauden päällekkäisyyden katsotaan olevan välttämätöntä, koska monien toimien toteuttaminen kestää useita vuosia 
ja kaikilla ohjelmakausilla on aina käynnistysvaihe ja lopetusvaihe.
Sitä, että ohjelman lopullinen päättäminen vaatii viranomaisilta paljon hallinnollista työtä siinä vaiheessa, kun niiden pitäisi 
keskittyä uusien ohjelmien käynnistämiseen, on jo käsitelty kautta 2014–2020 koskevassa asetuksessa tilien vuotuisen hyväk -
symisen yhteydessä (ks. komission vastaus edellä olevaan kohtaan VII).
Lisäksi komissio on kannustanut jäsenvaltioita lisäämään ohjelmien päättämiseen liittyviä valmiuksiaan ja käyttämään tähän 
tarkoitukseen kauden 2007–2013 tai kauden 2014–2020 teknisen avun määrärahoja.
Päättämisprosessi alkoi valmistelulla ennen tukikelpoisuusjakson loppumista ja oli täydessä vauhdissa heti tukikelpoisuusjak -
son loppumisen jälkeen. Jäsenvaltioille tosiaankin annettiin ohjelmien täytäntöönpanoon kaksi lisävuotta (kauden 2014–2020 
ohjelmille kolme vuotta).
Komissio katsoo, että ohjelmien hallinnointi ja täytäntöönpano on tällöin parempaa, niihin osallistuvien viranomaisten pai -
neet ja työmäärä ovat pienempiä ja kausien välinen siirtymä onnistuu paremmin.
X
Komissio tiedottaa budjettivallan käyttäjälle päättämisprosessin etenemisestä (menojen sääntöjenmukaisuudesta sekä saa -
vutetuista tuotoksista ja tuloksista) asiaankuuluvan pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa.
Lisäksi alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto antoivat vuonna 2013 
kauden 2000–2006 ohjelmien päättyessä vastuuvapauden myöntäjälle selvityksen niiden päättämisestä ja yleisestä rahoitus -
oikaisujen tasosta.
Kaikki maaseuturahastoa koskevat tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätökset julkaistaan myös Euroopan unionin virallisessa 
lehdessä .
XI Ensimmäinen luetelmakohta:
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio ei voi tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
ERI-rahastojen kautta 2014–2020 koskevia sääntöjä on jo yhdenmukaistettu huomattavasti sekä vuotuisten tilikausien että 
päättämisvaiheen suhteen. Komissio pyrkii edelleen yhdenmukaistamaan rahastojen välisiä säännöksiä, myös niiden termi -
nologiaa sekä varmuus- ja päättämisprosesseja, silloin kun se auttaa parantamaan EU:n varojen hallintaa ja edistää ohjelmien 
yksinkertaisempaa ja tehokkaampaan täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja alueilla.
Komissio katsoo, että maaseudun kehittämispolitiikan ja koheesiopolitiikan järjestelyjen lähentäminen toisiinsa ei saa hei -
kentää YMP:n täytäntöönpanon johdonmukaisuutta. Lainsäätäjä on todennut, että kahden pilarin (Euroopan maatalouden 
tukirahaston ja maaseuturahaston) välillä saavutettujen synergioiden säilyttäminen on tärkeää (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 
johdanto-osan 4 kappale). YMP:n kummassakin pilarissa sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely toteutetaan erillään 
vuotuisesta tilien tarkastamisesta.
Komission vastaus 73
XI Toinen luetelmakohta:
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio ei voi tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
Koheesiopolitiikassa ohjelmakautta 2014–2020 koskevat säännöt sisältävät jo tilintarkastustuomioistuimen vaatimukset. 
Tuloksellisuutta koskevan suosituksen toisesta osasta voidaan todeta, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 22 artiklan 
7 kohdan mukaan komissio voi jo tehdä rahoitusoikaisuja, jos se toteaa, että tuloskehyksessä asetetut tavoitteet ovat merkit -
tävässä määrin jääneet saavuttamatta taloudellisten indikaattorien, tuotosindikaattorien ja täytäntöönpanon avainkohtien 
osalta.
Komissio katsoo, että eri politiikanalojen mahdollinen lähentäminen toisiinsa ei saisi heikentää YMP:n kahden rahaston, 
Euroopan maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston, hallinnoinnissa saavutettuja synergioita. Lainsäätäjä on todennut, 
että kahden pilarin (Euroopan maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston) välillä saavutettujen synergioiden säilyttämi -
nen on tärkeää (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 johdanto-osan 4 kappale).
XI Kolmas luetelmakohta:
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio tiedottaa edelleen budjettivallan käyttäjälle täysin avoimesti ohjelmien täytäntöönpanosta, mukaan lukien ohjel -
mien päättämisen tuloksista. Se ei voi kuitenkaan tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta 
koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
XI Neljäs luetelmakohta:
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio uskoo vahvasti, että tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyyden lopettaminen vähentäisi politiikan täytäntöönpanoa, 
pienentäisi mahdollisuutta päättää monivuotisista ohjelmista täytäntöönpanokauden viimeisenä vuotena, koska se lisäisi 
hallintotaakkaa, ja olisi myös kahden kauden välisen siirtymän kannalta haitallista. Maaseuturahaston osalta tämä vaikuttaisi 
kielteisesti monivuotisten ympäristösitoumusten tai yritysten monivuotisiin liiketoimintasuunnitelmiin perustuvien käynnis -
tyshankkeiden sujuvaan täytäntöönpanoon.
XIII
Koheesiopolitiikassa ohjelmien päättämisen kannalta tärkeitä osa-alueita ovat täytäntöönpano (jota käsitellään täytäntöön -
panoa koskevassa loppukertomuksessa), menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus (joita käsitellään ohjelman päättämistä 
koskevassa ilmoituksessa ja lopullisessa tarkastuskertomuksessa) ja lopullinen menoilmoitus. Näiden tärkeiden osa-alueiden 
määräajat on ilmoitettu asetuksessa. Komissiolla on myös viisi kuukautta aikaa antaa jäsenvaltiolle lausuntonsa täytäntöön -
panoa koskevan loppukertomuksen ja ohjelman päättämistä koskevan ilmoituksen sisällöstä.
Komission vastaus 74
Maaseudun kehittämisen alan tärkeimmät määräajat (esimerkiksi asiakirjojen toimittaminen ohjelman päättämistä varten ja 
loppumaksu) on määritelty lainsäädännössä. Joitakin määräaikoja ei kuitenkaan ole määritelty, jotta ohjelman asianmukaista 
päättämistä koskevan päätöksen ja EU:n talousarvion suojaamisen varmistamiseen olisi riittävästi aikaa.
Komissio on laatinut ohjelmien päättämistä koskevat suuntaviivat, joiden tarkoituksena on selventää komission tulkintaa 
sovellettavista säännöksistä sekä sen odotuksia.
Mitä tulee tilintarkastustuomioistuimen yksilöimiin ohjelmien päättämiseen liittyviin riskeihin, komissio on kiinnittänyt ohjel -
maviranomaisten, myös tarkastusviranomaisten, huomion niihin.
Komissio soveltaa rahoitusoikaisuja tarpeen mukaan.
XIV Ensimmäinen luetelmakohta:
Komissio hyväksyy suosituksen.
XIV Toinen luetelmakohta:
Komissio hyväksyy suosituksen.
XV
 Komissio toteaa, että suositus on osoitettu jäsenvaltioille.
Johdanto
02
Koheesiopolitiikalla ja maaseudun kehittämispolitiikalla on kaudella 2007–2013 erilliset oikeudelliset kehykset, ohjelmahallin -
not ja korvausmekanismit sekä itsenäiset poliittiset tavoitteet.
09
Ohjelmien päättäminen on EU:n asetuksissa asetettu oikeudellinen vaatimus.
Koheesiopolitiikan kauden 2007–2013 ohjelmien monivuotisen valvontakehyksen mukaan jäsenvaltioiden oli varmistettava, 
että sääntöjenvastaisuuksia ehkäistiin, havaittiin ja oikaistiin koko ohjelmakauden ajan. Havaitessaan sääntöjenvastaisuuksia, 
joita ei vielä ollut oikaistu, komissio määräsi tekemään lisärahoitusoikaisuja.
09 Ensimmäinen luetelmakohta:
Maaseudun kehittämisen alalla todentamisviranomaisia vaaditaan esittämään vuotuisen tilien tarkastamisen puitteissa 
komissiolle lausunto maksajavirastojen vuotuisista tileistä, jotka komissio hyväksyy tässä vaiheessa. Komissiota ei vaadita 
vahvistamaan menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta vuotuisen tilien tarkastamisen yhteydessä.
Menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus tarkastetaan lisäksi sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyllä, joka toteutetaan 
erikseen ja päättämisestä riippumatta lainsäätäjän vahvistamalla tavalla.
Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyt kestävät noin kaksi vuotta, mikä aika tarvitaan välimiesprosessin täyden avoi -
muuden varmistamiseen. Tällöin on aikaa keskustella havainnoista ja vahvistaa, miten suuri EU:n talousarvioon kohdistuva 
riski on katettava nettomääräisillä rahoitusoikaisuilla.
Komission vastaus 75
09 Toinen luetelmakohta:
Komission sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn perusteella tekemät tilapäiset päätökset takaavat, että tunnistetut 
muut kuin tukikelpoiset menot suljetaan rahoituksen ulkopuolelle eikä niitä tosiasiallisesti korvata EU:n talousarviosta (netto -
määräiset rahoitusoikaisut). Maataloudessa maaseudun kehittäminen mukaan lukien kaikilla rahoitusoikaisuilla on nettovai -
kutus EU:n rahoitukseen.
Lisäksi maaseudun kehittämisohjelmiin osallistuvat jäsenvaltiot ovat velvollisia vaatimaan sääntöjenvastaisten menojen 
palauttamista tuensaajilta ja hyvittämään ne komissiolle vielä ohjelman päättämisen jälkeenkin.
14
Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto ovat ohjelmien päättämistä kos -
kevien käsikirjojen ja menettelyjen viimeistelyn ja validoinnin määräajan eli vuoden lopun suhteen hyvin aikataulussa.
Huomautukset
19
Ohjelmien päättäminen on EU:n asetuksissa asetettu oikeudellinen vaatimus, ja komissio valmistautuu siihen niin tehokkaasti 
kuin mahdollista.
Koheesioalalla vaaditaan ohjelmakaudella 2007–2013 jäsenvaltioiden viranomaisia toimittamaan päättämisasiakirjat komis -
siolle viimeistään 31. maaliskuuta 2017. Komissiolla on viisi kuukautta aikaa antaa jäsenvaltiolle lausuntonsa täytäntöönpanoa 
koskevasta loppukertomuksesta ja ohjelman päättämistä koskevasta ilmoituksesta. Loppumaksu suoritetaan vasta päättä -
misasiakirjojen arvioimisen jälkeen sen varmistamiseksi, että lopulliseen menoilmoitukseen ei jää mitään olennaisia virheitä.
Maaseudun kehittämisen alalla komission on noudatettava kaikkia lainsäätäjän vahvistamia oikeussäännöksiä, erityisesti 
päättämismenettelyn riippumattomuutta sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelystä, jota sovelletaan YMP:n meno -
jen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamiseen. Komission on noudatettava myös loppumaksun suorittamisen 
määräaikaa, joka on kuusi kuukautta asiaankuuluvien asiakirjojen vastaanottamisesta. Sääntöjenmukaisuuden tarkastus -
menettelyt kestävät noin kaksi vuotta, mikä aika tarvitaan välimiesprosessin täyden avoimuuden varmistamiseen. Tällöin 
on aikaa keskustella havainnoista ja vahvistaa, miten suuri EU:n talousarvioon kohdistuva riski on katettava nettomääräisillä 
rahoitusoikaisuilla.
Pääosastot ilmoittavat vuotuisissa toimintakertomuksissaan vuosittain tehdyistä rahoitusoikaisuista, mikä koskee myös ohjel -
makausien 1994–1999 ja 2000–2006 päätettyjä ohjelmia. Nämä kertomukset esitetään budjettivallan käyttäjälle vastuuva -
pausmenettelyn yhteydessä.
20
Koheesioalalla perustettiin päättämistä koskevien suuntaviivojen laatimista varten työryhmä, johon osallistui useita keskei -
siä alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston yksiköitä. Suuntaviivoja ja 
niihin tehtyjä muutoksia käsiteltiin yksiköiden välisessä kuulemisessa ja useissa kansallisten viranomaisten kuulemisissa.
Komissio katsoo, että maaseudun kehittämispolitiikan ja koheesiopolitiikan järjestelyjen lähentäminen toisiinsa ei saa hei -
kentää YMP:n täytäntöönpanon johdonmukaisuutta. Lainsäätäjä on todennut, että kahden pilarin (Euroopan maatalouden 
tukirahaston ja maaseuturahaston) välillä saavutettujen synergioiden säilyttäminen on tärkeää (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 
johdanto-osan 4 kappale1). YMP:n kummassakin pilarissa sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely on päättämismenette -
lystä riippumaton.
1 ”Yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, osalta on jo saavutettu merkittäviä synergioita yhdenmukaistamalla ja sovittamalla yhteen 
YMP:n ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto) ja toisen pilarin (maaseuturahasto) hallinto- ja valvontasääntöjä. Euroopan 
maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston välinen vahva yhteys ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet olisi sen vuoksi säilytettävä.”
Komission vastaus 76
23
Komissio analysoi joka vuosi vuotuiset tarkastuskertomukset ja vaatii toteuttamaan korjaavia toimenpiteitä, jos vuotuiset 
virhemäärät tai kumulatiiviset jäännösriskit (jäännösriskitaso ohjelmien päättyessä) ovat olennaisia.
Komissio on myös soveltanut välimaksujen keskeyttämiseen tai lykkäämiseen perustuvaa määrätietoista politiikkaa silloin, 
kun on löydetty vakavia puutteita. Tämän pitäisi vähentää työmäärää ohjelmia päätettäessä, koska monia ongelmia on jo 
tunnistettu ja ratkaistu täytäntöönpanon aikana.
24
Maaseudun kehittämisen alalla päättämismenettely tarkoittaa viimeisen täytäntöönpanovuoden tarkastamis- ja hyväksy -
mismenettelyä. Ohjelmaa päätettäessä lasketaan ja suoritetaan loppumaksu vain, jos kaikki ohjelmakauden tilinpäätökset on 
tarkastettu (tarkastus- ja hyväksymismenettely).
Maaseuturahaston menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus varmistetaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyllä, 
joka on päättämismenettelystä riippumaton. Jos sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyssä havaitaan puutteita meno -
jen hallinnoinnissa tai valvonnassa, komissio soveltaa rahoitusoikaisuja menoihin, jotka on toteutettu enintään 24 kuukautta 
ennen komission ilmoitusta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisesti.
Ks. myös komission vastaus kohtaan 19.
28
Koheesiorahastojen tapauksessa komission vuotuiset talousarviot suojataan maksamalla vain 90 prosenttia välimaksuista. 
Tämä on verrattavissa maaseuturahaston sääntöön, jonka mukaan enimmäismäärä on 95 prosenttia ohjelmakauden lopussa 
(asetuksen (EU) N:o 1306/2013 34 artikla).
Maaseuturahastolla ei ole tätä ylimääräistä vuosittain tarkastettavaa esirahoitusjärjestelmää eikä sen siksi tarvitse pidättää 
välimaksuja ennen 95 prosentin täytäntöönpanoa.
29
Mahdollisessa myöhemmässä lähentämisessä olisi otettava huomioon tarve säilyttää johdonmukaisuus YMP:n kahden pilarin 
välillä.
Ks. myös komission vastaus kohtaan 20.
32
Koheesiopolitiikassa päättämisen tarkoitus on jo vahvistettu selvästi kautta 2014–2020 koskevissa asetuksissa.
Komission vastaus 77
33
Asetuksessa säädetään koheesiopolitiikan osalta, että tositteet on säilytettävä loppumaksun suorittamisen jälkeen kolmen 
vuoden ajan ja tänä aikana voidaan tehdä tarkastuksia ja niiden seurauksena rahoitusoikaisuja.
Maaseudun kehittämisen alalla tuensaajat ovat velvollisia ylläpitämään osarahoitettua investointia viiden vuoden ajan 
maksun jälkeen tai jäsenvaltio on velvollinen palauttamaan aiheettomasti maksetut määrät. Komission on voitava tarkastaa 
näiden velvoitteiden noudattaminen ja määrätä rahoitusoikaisuja, jos niitä ei noudateta.
Kauden 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmien päättämistä koskevissa suuntaviivoissa todetaan selvästi, että sääntöjen -
mukaisuutta koskevia tarkastuksia jatketaan päättämisestä riippumatta. Rahoitusoikaisut eivät vaikuta loppumaksun lasken -
taan. Rahoitusoikaisumäärät vahvistetaan komission sääntöjenmukaisuustarkastuksia koskevissa päätöksissä, ja ne pannaan 
täytäntöön takaisinperintämääräyksillä (nettomääräiset rahoitusoikaisut).
34
Maaseudun kehittämisen alalla ei ole oikeusperustaa rahoitusoikaisujen määräämiselle arvioidun virhetason perusteella ja 
virhetason pienentämiseksi olennaisuusrajan alapuolelle. Se voidaan tehdä vain sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenette -
lyllä, jonka komissio tarvittaessa toteuttaa.
Ks. myös komission vastaus kohtaan 36.
35
Koheesiopolitiikan alalla komissio laskee kumulatiivista jäännösriskiä koko ohjelmakauden ajan, mikä mahdollistaa virheiden 
riskin vähentämisen alle olennaisuusrajan missä tahansa vaiheessa ohjelmakautta. Tarkastusviranomaisia vaaditaan ilmoit -
tamaan jäännösvirhetaso päättämisvaiheessa ja, jos se ylittää olennaisuusrajan, ohjelmaviranomaisia vaaditaan tekemään 
tarvittavat lisärahoitusoikaisut ennen ohjelman päättämistä koskevan ilmoituksensa antamista.
36
Maaseudun kehittämisen alan voimassa olevan oikeudellisen kehyksen mukaan päätöksiä sääntöjenmukaisuuden tarkasta -
misesta voidaan tehdä edelleen myös ohjelman päättämisen jälkeen. Siksi käsite ”jäännösvirhetaso päättämisvaiheessa” ei 
ole tällä hetkellä YMP:n toisen pilarin perustana olevan lainsäädännön mukainen.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa ilmoitetaan kuitenkin joka vuosi 
sekä jäsenvaltioiden ja tuensaajien välisten tapahtumien arvioidut virhemäärät että jälkitarkastusten ja -menettelyjen 
oikaisukapasiteetti, joiden perusteella peritään varoja takaisin tuensaajilta ja tehdään nettomääräisiä rahoitusoikaisuja. Näitä 
kahta vertailemalla komissio voi päätellä vuotuisen jäännösriskin EU:n talousarvion kannalta sen jälkeen, kun kaikki tarkastuk -
set ja oikaisut on otettu huomioon.
Komission näkemys on edelleen sama kuin maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakerto -
muksessa 2015 esitetty näkemys. Maaseudun kehittämispolitiikassa tarvetta laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmista -
miseen on punnittava kunnianhimoisiin poliittisiin tavoitteisiin nähden, minkä vuoksi toimenpiteiden suunnittelu on joskus 
ollut monimutkaista. Tilannetta seurataan edelleen tiiviisti, ja komissio on sitoutunut auttamaan jäsenvaltioita virheiden 
perimmäisten syiden torjumisessa.
Komission vastaus 78
37
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa ilmoitetaan joka vuosi mukautettu 
virhetaso ja arvioitu riskinalainen määrä maaseudun kehittämisen alalla. Mukautetut virhetasot lasketaan ensin maksajaviras -
totasolla ja yhdistetään sitten toiminta-alueella.
YMP:n (myös maaseudun kehittämisen) menoja koskevien voimassa olevien sääntöjen mukaan laillisuus ja sääntöjenmukai -
suus varmistetaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyssä eikä laskemalla jäännösvirhetaso päättämisvaiheessa.
Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely käynnistetään, kun todentamisviranomainen ilmoittaa, että kokonaisvirhetaso 
ylittää olennaisuusrajan. Rahoitusoikaisut tehdään sitten, kun todentamisviranomaisen tulokset on vahvistettu.
38
Kauden 2014–2020 ohjelmien tilien osalta vahvistetaan vuosittain menoryhmä, jolle tehdään vuotuinen hyväksyntä/tarkastus 
ja jonka laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta tutkitaan tarkemmin. Menoja ei enää todenneta kumulatiivisesti ohjelmakauden 
aikana, ja siksi ei tarvitse laskea kumulatiivista jäännösriskitasoa tai vaatia tarkastuslausuntoa koko ohjelmakaudelta pää -
tösvaiheessa. Koheesioalalla tarkastusviranomaiset ilmoittavat kauden viimeiseltä vuodelta vuotuisen jäännösriskitason ja 
antavat sen perusteella viimeisen vuotuisen tarkastuslausuntonsa. Maaseudun kehittämisen alalla todentamisviranomaiset 
ilmoittavat viimeisessä vuotuisessa tarkastuslausunnossaan virhetasot ja sääntöjenvastaisuustasot.
39
Koheesio- ja maaseudun kehittämisohjelmien päättämisen etenemisestä kerrotaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
vuotuisissa toimintakertomuksissa.
40
Komissio korostaa, että ohjelmien päättämisprosessin tarkoituksena on tutkia ja ratkaista kaikki valvontatoimiin ja tarkastus -
havaintoihin liittyvät avoimet kysymykset, ja katsoo, että ohjelmakauden aikana ja päättämisvaiheessa tehtävä kumulatiivi -
nen tarkastustyö takaa riittävän varmuuden päättämisvaiheessa eikä lisätarkastuksia tarvitse tehdä sen jälkeen.
Mitä tulee ohjelmakauteen 2007–2013, viime vuosien 2015–2016 tarkastussuunnitelma on selvästi kohdennettu jäsenvaltioi -
den päättämisen valmistelun tason tarkistamiseen, ja siinä keskitytään tarkastusviranomaisten tekemien tarkastusten uusi -
miseen, mutta siihen kuuluu myös riskialttiiden toimintaohjelmien sekä jäsenvaltioiden ilmoittamien peruttujen ja takaisin 
perittyjen määrien luotettavuuden tarkastuksia. Päättämisen jälkeen tehtäviä tarkastuksia ei kuitenkaan ole suljettu pois, 
vaan niitä tehdään päättämisasiakirjojen analyysin jälkeen jäljellä olevien riskien arvioinnin perusteella.
43
Komissio katsoo, että nykyinen sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely suojaa riittävästi EU:n talousarvion taloudellisia 
etuja.
Ks. myös komission vastaus kohtaan 24.
Komission vastaus 79
46
Komissio katsoo, että päättämisprosessi kestäisi paljon pidempään ja vaatisi paljon enemmän resursseja, jos ohjelman loppu -
raportoinnin ja -arvioinnin sekä seurannan ja tuotosten ja tulosten saavuttamisen analyysin olisi katettava koko kausi.
48
Koheesiopolitiikan vuosien 2007–2013 oikeudellinen kehys ei salli sitä, että maksujen ehtona olisivat tulokset tai saavutukset. 
Ohjelmien päättämistä koskevien suuntaviivojen kohdassa 5.2.6 vaaditaan raportoimaan järjestelmällisesti indikaattoreista 
toimintalinjoittain, jos saavutukset poikkeavat enemmän kuin 25 prosenttia tavoitteista, ja perustelemaan, miksi tavoitteita ei 
ole saavutettu eikä ole toteutettu korjaavia toimia.
Jäsenvaltioiden olisi annettava selvitykset ja perustelut indikaattorien saavuttamisessa esiintyvistä eroista. Rahoitusoikai -
susta voitaisiin päättää tapauskohtaisesti, jolloin erot toisivat esiin tapaukset, joihin viitataan yleisasetuksen 99 artiklassa 
(sääntöjenvastaisuudet ja vakavat puutteet hallinto- ja valvontajärjestelmissä).
Tuotoksiin ja tuloksiin perustuva lähestymistapa on otettu kaudella 2014–2020 laajemmin käyttöön kummallakin politiikan -
alalla (ks. kohta 52). Tätä lähestymistapaa on vielä tehostettu ottamalla käyttöön suoritusvaraus, joka vastaa kuutta prosent -
tia ohjelman määrärahoista. Tuloskehys perustuukin tuloshakuisuuden osatekijöihin. Sen tavoitteena on tarjota ohjelmille ja 
toimintalinjojen vastuutahoille kannustimia heidän vastuullaan olevien tavoitteiden saavuttamiseen. Se palkitsee suoritusva -
rauksella ohjelmia, jotka etenevät hyvin kohti tavoitteita, mutta antaa myös aiheen käynnistää toimenpiteitä prioriteeteissa, 
joissa siinä ei onnistuta. Näille indikaattoreille on asetettu vuoden 2018 loppuun mennessä saavutettavia välitavoitteita ja 
vuoden 2023 loppuun mennessä saavutettavia tavoitteita. Varauksen kohdentaminen on sidoksissa näiden ohjelman prio -
riteettien tasolla asetettujen välitavoitteiden saavuttamiseen (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 20 artikla ja 22 artiklan 2 kohta). 
Jos tavoitearvoihin ei päästä, komissio voi myös määrätä rahoitusoikaisuja, niin että maksut ovat sidoksissa tuotosten ja 
tulosten tosiasialliseen toteutumiseen.
49
Komissio katsoo, että päättämistä koskevien suuntaviivojen kohdassa 3.5 kerrotaan selvästi, miten keskeneräisiä toimia 
käsitellään.
Liittyen siihen, mitä taloudellisia seurauksia on sillä, että ohjelmissa asetettuja tavoitearvoja ei saavuteta, komissio viittaa 
päättämistä koskeviin kysymyksiin ja vastauksiin2 (ks. vastaukset kysymyksiin 200–205). Niissä sanotaan, että jäsenvaltion olisi 
ilmoitettava täytäntöönpanoa koskevassa loppukertomuksessa ohjelman fyysisillä ja taloudellisilla indikaattoreilla mitatuista 
saavutuksista ja annettava tietoa indikaattoreista. Vain silloin, kun ero on merkittävä, on annettava selitys ja perustelut päät -
tämistä koskevien suuntaviivojen vaatimusten mukaisesti.
Ks. myös komission vastaus kohtaan 48.
2 http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic/official/guidelines/closure_2007_2013/qa_closure20072013_en.pdf
Komission vastaus 80
50
Komissio on antanut tästä asiasta jäsenvaltioille asiaankuuluvat ohjeet esimerkiksi maaseudun kehittämiskomitean ja arvioin -
tiasiantuntijaryhmän yhteydessä.
51
Koheesioalan ohjelmien päättämistä koskevien suuntaviivojen mukaan jäsenvaltioiden on päättämisasiakirjojen toimitta -
misajankohtana varmistettava, että kaikki ohjelman päättämiseen sisältyvät hankkeet ovat toiminnassa eli saatettu pää -
tökseen ja käytössä. Komissio tekee tästä poikkeuksen ei-toimivien hankkeiden ja vaiheittain toteutettavien hankkeiden 
kohdalla, ja niitä seurataan (liitteet III, IV ja V). Ne täydentävät tavoitearvojen saavuttamisesta ilmoitettuja tietoja.
Tarkemmin sanottuna jaksottaminen ja sen toteuttaminen käytännössä ovat olleet aiheena useissa päättämiseen liittyvän 
kysymyksiä ja vastauksia -asiakirjan vastauksissa, päättämistä koskevissa koulutuksissa ja jäsenvaltioille parempaa täytän -
töönpanon tehostamista käsittelevän työryhmän yhteydessä annettavassa erityistuessa.
Maaseudun kehittämisen alalla tavoitearvojen saavuttamisesta raportoidaan viimeisessä vuotuisessa täytäntöönpanokerto -
muksessa (jäsenvaltioiden toimittama taulukko G.3 osoittaa näiden tavoitearvojen saavuttamisen tason). Nämä indikaattorit 
ja tavoitearvojen saavuttaminen otetaan huomioon jälkiarvioinneissa.
52
Komissio viittaa kohtaan 48 antamaansa vastaukseen.
Tuloskehys tarjoaa mekanismin, jolla voidaan seurata, eteneekö prioriteettien täytäntöönpano suunnitellusti. Suoritusvaraus 
muodostaa kannustimen saavuttaa välitavoitteet, jotka ovat väistämättä haluttujen tulosten saavuttamisen ennakkoedelly -
tys. Suoritusvaraus on vain yksi seikoista, joilla tuetaan vahvempaa tuloksiin keskittymistä. Tulossuuntautuneisuuden keskei -
nen elementti on kuhunkin ohjelmaan sisällytetty toimintalogiikka siihen liittyvine tuotos- ja tulosindikaattoreineen.
Komissio viittaa myös tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2014 koskevan vuosikertomuksen III luvussa esitettyihin 
huomautuksiin.
Komissio toteaa myös, että ohjelman jälkiarviointi vaaditaan tehtäväksi vasta viimeistään 31. joulukuuta 2024 (asetuksen 
(EU) N:o 1303/2013 57 artikla). Lisäksi vuoden 2019 täytäntöönpanokertomuksesta peräisin olevissa päätelmissä arvioidaan 
ohjelman tavoitteiden saavuttamisen etenemistä ja sen vaikutusta unionin älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun 
tähtäävään strategiaan. Tätä tukee myös tuloksellisuuden arvioinnin käyttöönotto.
54
Komissio katsoo, että kunkin pääosaston antamat vuotuiset toimintakertomukset varmistavat tarvittavan tilivelvollisuuden 
ja avoimuuden ohjelman toteutuksen osalta. Näissä vuotuisissa toimintakertomuksissa esitetään joka vuosi kaikki kyseisten 
ohjelmien taloutta ja tuloksellisuutta koskevat tiedot.
Komission vastaus 81
55
Ks. komission vastaukset kohtiin 54 ja 39.
56
Budjettivallan käyttäjä saa tiedot kauden 2007–2013 päättämisprosessin tuloksista kunkin pääosaston vuotuisesta 
toimintakertomuksesta.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 57 ja 58:
Komissio myöntää, että ohjelmat pitäisi päättää mahdollisimman pian, mutta jäsenvaltioilla on kuitenkin oltava riittävästi 
aikaa saattaa toimensa päätökseen ennen päättämispaketin toimittamista. Päättäminen voidaan kuitenkin aloittaa vasta sit -
ten, kun päättämisasiakirjat on toimitettu. Komissio katsoo, että tähän liittyviin tehtäviin on myös tärkeää osoittaa riittävästi 
aikaa ja resursseja.
Kahden kauden töissä on aina päällekkäisyyksiä. Toisen kauden työt on aloitettava jo ennen edellisen kauden päättymistä, 
koska muuten kahden ohjelmakauden välille saattaisi jäädä taukoa.
Koheesiopolitiikan ohjelmien hallinnointi on monimutkaista ja usein olosuhteet muuttuvat seitsemän vuoden ohjelmakau -
den aikana. Se voi aiheuttaa viivästyksiä hankkeiden valmistelussa ja toteutuksessa. Yksi osoitus tästä on vuoden 2008 talous -
kriisi, jonka seurauksena komissio antoi jäsenvaltioiden pidentää tukikelpoisuusjaksoa kriisin vuoksi viivästyneiden hankkei -
den saattamiseksi päätökseen. Tukikelpoisuusjakson jatkaminen seitsemän vuoden ohjelmakauden yli tarjoaa jäsenvaltioille 
mahdollisuuden saattaa viivästyneet hankkeet päätökseen ja siten maksimoida unionin talousarvion vaikutuksen.
59
Komissio toteaa, että tilien hyväksyminen vuosittain yksinkertaistaa kauden 2014–2020 ohjelmien päättämistä. Tämä oli lain -
säätäjän aiempien kausien kokemuksiin perustuva erityinen tavoite, kun se hyväksyi kauden 2014–2020 säännöt.
Rahoituskehyksessä määritellään vuotuiset talousarviositoumukset, jotka jaetaan seitsemälle vuodelle. On luonnollista, että 
monivuotisissa hankkeissa maksujen tahti ei voi olla täsmälleen sama kuin sitoumusten.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 60–62:
Komissio toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat määräajat ovat koheesioalan yleisasetuksessa säädettyjä 
määräaikoja ja komissiota oikeudellisesti sitovia.
Komission vastaus 82
64
On syytä huomata, että käytännön toteutus voi tapahtua, vaikka EU:n maksuja ei olisi suoritettu.
Hankkeiden valinta ja käytännössä syntyvät menot antavat tarkemman kuvan toteutuksesta kuin EU:n maksut. Valittujen 
hankkeiden määrä kaksinkertaistui vuoden 2016 alkupuoliskolla kahdeksasta prosentista 15 prosenttiin, mikä osoittaa, että 
käytännön toteutus on päässyt vauhtiin. Kesäkuuhun 2016 mennessä on jo myönnetty 48 miljardia euroa EU:n varoja noin 
200 000:lle käytännön hankkeelle, joita jo toteutetaan käytännössä. Kun otetaan mukaan kansallinen osarahoitus, reaalitalou -
teen on investoitu jo yli 68 miljardia euroa, mikä on luonut työpaikkoja ja kasvua eri puolilla Eurooppaa. Jotkin maat (esimer -
kiksi Irlanti, Ruotsi, Tanska ja Suomi) ovat suoriutuneet näitäkin lukuja paremmin. Siirretyt ennakkorahoitussummat kattavat 
suurelta osin käytännössä syntyvät menot. Kausien päällekkäisyys ei välttämättä auta, ja jäsenvaltioiden väliset huomattavat 
erot toteutuksessa osoittavat, että tässä suhteessa olennaisia ovat muut tekijät (kuten hallinnolliset valmiudet).
65
Komissio katsoo, että siirtymäjärjestelyjä ja päällekkäisiä kausia tarvitaan, jotta voidaan varmistaa politiikkojen sujuva 
jatkuminen ja ohjelmien parempi täytäntöönpano. Tukikelpoisuusjakson pidentäminen edelleen (n+2:sta n+3:een) lisäsi 
joustavuutta ohjelmien täytäntöönpanoon ja poliittisten tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseen. Kausien päällekkäisyys 
pienentää resursseihin kohdistuvaa painetta ja työkuormaa.
Komissio muistuttaa, että ohjelmien päättäminen on EU:n asetuksissa säädetty oikeudellinen vaatimus, johon pääosastot 
valmistautuvat mahdollisimman tehokkaasti, vaikka samalla vähennetään henkilöstöä. Kustannusarvioiden laatimisen tai 
päättämiskustannusten seurannan ei kuitenkaan katsota olevan olennaista tai toivottavaa. Komissio ei raportoi tiettyjen 
toimien kustannuksista vaan kaikkien toimiensa hallinnoinnin kokonaiskustannuksista.
Komissio on kiinnittänyt jäsenvaltioiden huomiota siihen, miten tärkeää on kohdentaa resursseja päättämiseen, eri kokouk -
sissa (kuten homologiryhmän kokouksissa ja vuotuisissa koordinointikokouksissa) jäsenvaltioiden kanssa vuodesta 2014 
lähtien sekä kaikille jäsenvaltioille tarjotuissa koulutuksissa ja seminaareissa, jotka ovat koskeneet koheesioalan kauden 
2007–2013 ohjelmien päättämistä.
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin yhteydessä päättämiseen kohdennetut resurssit ovat jäsenvaltioiden vastuulla, ja 
jäsenvaltiot vastaavat niiden suunnittelusta ja valvonnasta.
66
Kummallakin politiikanalalla on käytettävissä myös teknisen avun resursseja ohjelmien päättämistä varten ja päättämiseen 
liittyviä toimia voidaan rahoittaa kaudesta riippumatta (eli kauden 2014–2020 teknisen avun resursseja voidaan käyttää myös 
kauden 2007–2013 päättämistoimien toteuttamiseen).
Komissio toteaa myös, että päättämistä koskevissa suuntaviivoissa suositeltujen määräaikojen tarkoituksena on auttaa eri 
viranomaisia suorittamaan työnsä ajoissa päättämistä koskevien säännösten mukaisen määräajan puitteissa.
Jos päällekkäistä ajanjaksoa lyhennettäisiin, aikapaine ja työkuorma suurenisivat entisestään.
Komission vastaus 83
67
Kysymys kansallisten viranomaisten hallinnollisesta rakenneuudistuksesta tuotiin esiin jäsenvaltioissa järjestetyissä seminaa -
reissa, joissa komissio on toistuvasti esittänyt, että päättämiseen liittyvään työhön tarvitaan siihen perehtynyttä henkilöstöä.
Ks. myös komission vastaukset kohtiin 65 ja 66.
68
Komissio huomauttaa, että ohjelmakauden 2014–2020 päättämisprosessi on aiempaa yksinkertaisempi, koska tilit hyväksy -
tään vuosittain ja laillisuus- ja sääntöjenmukaisuusnäkökohtia tutkitaan tarkemmin. Erityisesti viimeisenä vuotena päättämi -
nen koskee vain viimeisen tilikauden osalta vahvistettua menoryhmää.
69
Komissio viittaa kohtaan 20 antamaansa vastaukseen.
70
Siirtymäjärjestelyjen sääntelyssä on aina otettava huomioon säännöt, joita sovelletaan kahteen eri ohjelmakauteen ja toden -
näköisimmin joihinkin tiettyihin (poikkeuksien suhteen), jotta voidaan määritellä tarkemmin tai hyväksyä tiettyjä sitoumuksia 
tai käyttää varoja.
75
Komissio jatkoi vuonna 2016 kohdennetun avun antamista jäsenvaltioiden viranomaisille, jotka sitä pyysivät (vuosien 2015 
ja 2016 päättämistä koskevat istunnot homologityöryhmän kokouksissa tarkastusviranomaisten kanssa ja annetut kirjalliset 
lisäselvitykset).
Maaseuturahastoa varten laadittiin kysymyksiä ja vastauksia sisältävä asiakirja, jossa käsiteltiin useimpia jäsenvaltioiden esit -
tämiä yleisiä kysymyksiä ja aiheita. Ohjelmien päättämistä käsitelleen konferenssin lisäksi maksajaviranomaiset ja todenta -
misviranomaiset kokoontuivat kaksipäiväiseen asiantuntijaryhmän tapaamiseen vuonna 2015.
77
Kaikkia komission ja jäsenvaltioiden välisten kuulemismenettelyjen näkökohtia ei ole esitetty koheesioalan yleisasetuksen 
tasolla, mutta niitä käsiteltiin kuitenkin päättämistä koskevissa suuntaviivoissa.
Prosessin nopeuttamiseksi päättämistä koskevissa suuntaviivoissa annetaan jäsenvaltioille kaksi kuukautta aikaa vastata 
komission kysymyksiin ja pyydettäessä vielä toiset kaksi kuukautta.
Tuensaajille maksettavia maksuja käsitellään kautta 2007–2013 koskevassa asetuksessa (yleisasetuksen 80 artikla), vaikkakaan 
siinä ei määritellä päivien lukumäärää vaan siinä sanotaan, että ne olisi maksettava mahdollisimman pian ja täysimääräisinä. 
Kautta 2014–2020 koskevassa asetuksessa maksujen maksamiselle tuensaajille on vahvistettu 90 päivän määräaika.
Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto on parhaillaan hyväksymässä jäljellä olevia suurhankkeita koskevia päätöksiä, ja hyväk -
synnät on tarkoitus saada päätökseen vuoden 2016 loppuun mennessä.
Komission vastaus 84
78
Koheesioalan ohjelmien päättämistä koskevissa suuntaviivoissa (kohta 5.2) asetetaan sekä komissiolle että jäsenvaltioille 
määräaika loppukertomuksesta annettavien huomautusten esittämiselle. Lisäksi suuntaviivoissa todetaan, että jos jäsenval -
tio ei pysty parantamaan loppukertomustaan, komissio hylkää sen ja toteuttaa päättämisen käytettävissä olevien asiakirjojen 
perusteella. Komissio voi silloin tehdä myös rahoitusoikaisuja yleisasetuksen 99 artiklan mukaisesti. Tämä komission mahdol -
lisuus hylätä kertomus ja tehdä rahoitusoikaisuja kannustaa jäsenvaltioita vastaamaan komission kysymyksiin ajoissa.
79
Komissio viittaa kohtaan 78 antamaansa vastaukseen.
Maaseudun kehittämisen alalla viimeisen vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen tutkiminen ei viivästytä päättämis -
prosessia. Loppumaksu voidaan maksaa, kun kaikki tilit on tarkastettu ja vuotuinen täytäntöönpanokertomus katsotaan 
vastaanotetuksi.
81
Komissio viittaa kohtaan 78 antamaansa vastaukseen.
82
Jäsenvaltiolla joko on ohjelman määrärahat ylittäviä menoja tai sitten ei sen mukaan, mitkä ovat täytäntöönpanon edellytyk -
set ja lähestymistapa ylikirjausten soveltamiseen. Tämä päätös oli tehtävä ennen tukikelpoisuuden päättymistä 31. joulu -
kuuta 2015.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 84 ja 85:
Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 80 artiklan mukaan jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tuensaajat saavat julkisen rahoitus -
osuuden kokonaisuudessaan mahdollisimman pian ja täysimääräisenä. Tämän viestin komissio toimitti jäsenvaltioille päättä -
mistä koskevien seminaarien aikana. Asiaa on käsitelty ohjelmakaudella 2014–2020 (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 132 artik -
lan mukaan edellyttäen, että varoja on käytettävissä ensimmäisen ja vuotuisen ennakkomaksun ja välimaksujen johdosta, 
hallintoviranomaisen on varmistettava, että tuensaaja saa erääntyneiden tukikelpoisten julkisten menojen kokonaismäärän 
täysimääräisenä viimeistään 90 päivän kuluessa päivästä, jona tuensaaja on esittänyt maksatushakemuksen).
86
Komissio katsoo, että laatikossa 2 mainitut jäsenvaltiot olivat joko käyttäneet varovaista lähestymistapaa maksuissaan ESR:n 
tuensaajille (loppumaksu maksettiin vasta kaikkien menojen yksityiskohtaisen tarkastamisen jälkeen) tai maksaneet tuensaa -
jien pyynnöstä ennakoita, mikä mahdollistaa kyseisten hankkeiden sujuvan toteuttamisen.
Lisäksi komissio toteaa, että ohjelmakaudella 2014–2020 on toteutettu toimenpiteitä maksuviivästysten välttämiseksi (ks. 
komission vastaus kohtaan 85).
Komission vastaus 85
89
Suuntaviivojen tarkoituksena on selventää komission tulkintaa sovellettavista säännöksistä sekä sen odotuksia. Siksi niitä ei 
voida pitää lisävaatimuksina. Niissä myös annetaan jäsenvaltioille suosituksia, joiden noudattamisen pitäisi helpottaa päättä -
misprosessia. Näin suuntaviivat takaavat jäsenvaltioiden sääntöjen suuremman yhdenmukaisuuden ja avoimuuden komis -
sion päättämistä koskevien vaatimusten suhteen. Suuntaviivoissa vahvistetaan yleisesti, miten komissio tulkitsee asetusta. 
Sen pitäisi auttaa välttämään komission ja jäsenvaltioiden välisiä ristiriitoja päättämisprosessin aikana. Suuntaviivat sitovat 
ainoastaan komissiota, eivät jäsenvaltioita.
90
Komissio toteaa, että suurin osa kuulemisiin osallistuneista viranomaisista ei katsonut, että suuntaviivoissa asetettaisiin 
lisävaatimuksia.
Kohdat eivät myöskään ole uusia vaatimuksia. Tiettyjä yksityiskohtia oli kuitenkin selvennettävä tiettyjen kysymysten sekä 
laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamisen lujittamiseksi päättämisvaiheessa.
91
Toiminnan päättämistä ja toiminnan jatkamista päättämisvaiheessa koskevan selvennöksen tarkoituksena on (yleisasetuksen 
57 artiklan hengessä) EU:n varojen tehokas käyttö ohjelmissa määriteltyihin tavoitteisiin. Ei-toimivien hankkeiden käsitettä ja 
käsittelyä on sovellettu jo kauden 2000–2006 ohjelmia päätettäessä.
Jäännösvirhetason suhteen päättämistä koskevissa suuntaviivoissa selvennetään, että tarkastusviranomaisen päättämisen 
yhteydessä antamassa tarkastuslausunnossa voidaan ottaa huomioon rahoitusoikaisut, jotka on suoritettu ennen päättämis -
asiakirjojen toimittamista. Komissio on itse laskenut kumulatiivisen virhetason vuodesta 2011, ja se on ollut edellytyksenä 
vuotuisten toimintakertomusten varaumalle. Tämä lieventää edelleen riskejä päättämisvaiheessa ja antaa tietoa jäljellä 
olevista virhetasoista kumulatiivisesti todennetuissa menoissa (ks. kohta 91).
Jaksottamisen käsite oli mukana jo ensimmäisissä hyväksytyissä päättämistä koskevissa suuntaviivoissa. Hankkeiden jak -
sottaminen on perusteltua, jos halutaan varmistaa investointien jatkuvuus ohjelmakausien välissä, estää seitsemän vuoden 
ohjelmasyklin aiheuttamaa keinotekoista investointitarpeiden kierrettä (joka johtuu korkeista hinnoista) ja varmistaa lopulli -
sen tavoitteen täyttyminen.
Komissio katsoo, että päättämistä koskevissa suuntaviivoissa selvennetään riittävästi muiden kuin suurhankkeiden jaksotta -
mista koskevia erityisiä sääntöjä eikä tämä hankaloita päättämisprosessia.
Mitä tulee rahoitusvälineisiin, päätös muuttaa sulkemista koskevia komission suuntaviivoja ei vaikuta asetuksen (EY) N:o 
1083/2006 säännöksiin, joiden mukaan rahastojen rahoitusosuudet on maksettava rahoitusvälineisiin 31. joulukuuta 2015 
mennessä. Siksi suuntaviivat ovat vain selventäneet voimassa olevia sääntöjä. Ks. myös komission vastaukset kohtaan 6.45 ja 
tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa 2015 annettuun suositukseen 3.
Komission vastaus 86
Komission yhteinen vastaus kohtiin 98 ja 99:
Komission koheesioalan ohjelmien päättämistä koskevissa suuntaviivoissa suositeltujen määräaikojen tarkoituksena on aut -
taa eri viranomaisia tekemään työnsä ajoissa.
Jäsenvaltioiden vastuulla on varmistaa tehtävien asianmukainen jako ja koordinointi kansallisessa hallinnossa.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 100 ja 101:
Jäsenvaltioille tarkoitetussa ohjelmien päättämistä koskevia kysymyksiä ja vastauksia sisältävässä asiakirjassa (kysymys 98) 
komissio tunnustaa, että hallintoviranomaisen on otettava tämä viive huomioon rahoitusvälineiden suhteen, jotta toden -
tamisviranomainen ja tarkastusviranomainen voivat tehdä työnsä ajoissa. Siinä suositellaan, että todentamisviranomainen 
lähettää viimeisen välimaksupyynnön (joka sisältää päättämisvaiheessa todennettavat menot) tarkastusviranomaiselle 30. 
kesäkuuta 2016 mennessä, jotta se voisi suorittaa tarvittavan tarkastuksen. Komissio on antanut tarkastusviranomaisille tästä 
erityiset ohjeet esimerkiksi Riikassa syyskuussa 2015 pidetyssä homologiryhmän kokouksessa.
105
Komissio kiinnittää jo erityistä huomiota aiemmin raportoiduissa virhetasoissa tapahtuneiden muutosten vahvistamiseen. 
Tavallista riskialttiimmissa toimintaohjelmissa tehdään tiettyjä tarkastuksia ennen niiden päättämistä.
Tilintarkastustuomioistuin on tutkinut komission arvion kansallisten viranomaisten vuodesta 2010 lähtien antamissa vuotui -
sissa tarkastuskertomuksissa ilmoitetuista virhetasoista.
107
Rahoitusvälineisiin maksettava rahastojen osuus sisältyy komissiolle esitettäviin maksupyyntöihin asetuksen (EY) N:o 
1083/2006 78 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Komission ohjeen mukaan nämä menot olisi aina sisällytettävä tarkastettavaan 
perusjoukkoon. Lisäksi tarkastusviranomaiset voivat sovitun tarkastusmenetelmän mukaan tehdä rahoitusvälineiden aihe -
kohtaisia tarkastuksia, jotka kattavat sekä rahaston perustamisen että hankkeiden tosiasiallisen täytäntöönpanon siten, että 
tarkastetaan rahoituksen välittäjien ja/tai lopullisten tuensaajien toteuttamien hankkeiden otanta. Tarkastusviranomaisten 
on ohjelman päättämistä koskevaa ilmoitusta varten pyrittävä saamaan ja antamaan varmuus siitä, että toimintaohjelman 
maksama osuus rahoitusvälineitä käyttöönottaviin rahastoihin ja toimintaohjelman osuuden käyttö lopullisten tuensaajien 
toteuttamien tapahtumien kautta on laillista ja sääntöjenmukaista.
Maaseuturahaston osalta komissio vaati, että todentamisviranomaiset vahvistavat viimeistä sääntöjenmukaisuuden tarkas -
tusmenettelyä varten rahoitusvälineiden tukikelpoiset menot.
Komissio viittaa kohtaan 100 antamaansa vastaukseen.
Komission vastaus 87
108
Maaseudun kehittämisen alalla maksajaviranomaisten ja todentamisviranomaisten olisi tarkistettava, että edellinen erä on 
tosiasiallisesti käytetty ennen seuraavan erän maksamista. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 46 artiklan mukaisesti vahvistetut 
perusteelliset raportointivaatimukset varmistavat myös asianmukaisen täytäntöönpanon ja moitteettoman varainhoidon.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 109 ja 110:
Kansalliset ja kansainväliset normit edellyttävät, että sopimuksen allekirjoitushetkellä suoritetaan ennakkomaksuja. Ennakko -
maksu on siis töiden ja palveluiden toteuttamisen aloittamisen edellytys.
111
Sopimusperusteiset ennakot ovat tukikelpoisia vain, jos ne maksetaan kansallisten sääntöjen ja yleisen markkinakäytännön 
mukaisesti. Siksi on epätodennäköistä, että niiden prosenttiosuudet olisivat suuria, ja jos ne ovat, sille on markkinaperustei -
nen syy.
Komissio on vahvistanut, että ennakkomaksut ovat tukikelpoisia vain, jos vastaavan täytäntöönpanon fyysinen arvo on 
vähintään sama kuin ennakkomaksut päättämisvaiheessa. Tämä asia on tarkastettava jo hallinnoinnin tarkastusten yhtey -
dessä. Tämän vuoksi kansallisten viranomaisten on tarkistettava, että maksut on suoritettu tukipäätöksen perusteella ja että 
maksujen edestä on tehty tosiasiallisia töitä ja palveluja.
Tämä kysymys selvitettiin jo ohjelmakaudella 2000–2006.
Tarkastusviranomaisten päättämisvaiheessa tarkastuksen perusteella saatu varmuus kattaa myös kysymyksen sopimusperus -
teisista ennakkomaksuista sekä sen, että hallintoviranomaiset ovat tarkastaneet niiden tukikelpoisuuden. Tästä muistutettiin 
kaikille tarkastusviranomaisille vuoden 2016 vuotuisessa tarkastusten koordinointikokouksessa ja homologiryhmän kokouk -
sessa syyskuussa 2016 (ks. kohta 113).
Komission yhteinen vastaus kohtiin 114 ja 115:
Komissio muistuttaa, että jäsenvaltioiden velvollisuutena on ilmoittaa valtiontukitoimenpiteistä ja että komission suurhan -
ketta koskeva päätös ei ole päätös siitä, onko suurhanke valtiontukisääntöjen mukainen.
Kuitenkin vain pienen osan suurhankkeista tarvitsee antaa valtiontuki-ilmoitus (ilmoitusta ei vaadita esimerkiksi silloin, jos 
valtiontukea ei käytetä tai jos hanke kuuluu ryhmäpoikkeusasetuksen tai hyväksytyn tukiohjelman soveltamisalaan).
Lisäksi on erotettava toisistaan tilanne ennen asiassa Leipzig/Halle annettua tuomiota ja sen jälkeen sekä ohjelmakaudet 
2007–2013 ja 2014–2020.
Komission vastaus 88
Komissio toteaa myös, että alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto kuuli kilpailun pääosastoa muodollisissa yksiköiden välisissä 
kuulemisissa suurhankkeita koskevista päätöksistä jo ennen vuoden 2012 loppua, vaikkakaan ei järjestelmällisesti.
Leipzig/Halle-tuomion jälkeen alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto ja kilpailun pääosasto ovat tehostaneet yhteistyötään 
suurhankehakemusten arvioinnissa. Komissio painottaa, että viime vuosina ei ole ollut mitään suurhanketta, jonka osalta 
komissio olisi tehnyt päätöksen EAKR:n tai koheesiorahaston rahoituksen hyväksymisestä ja josta olisi sen jälkeen tehty val -
tiontukisääntöjen mukainen kielteinen päätös. Tämä osoittaa, että toteutetut yhteistyöjärjestelyt toimivat käytännössä.
Johtopäätökset ja suositukset
Suositus 1
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio ei voi tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
ERI-rahastojen kautta 2014–2020 koskevia sääntöjä on jo yhdenmukaistettu huomattavasti sekä vuotuisten tilikausien että 
päättämisvaiheen suhteen. Komissio pyrkii edelleen yhdenmukaistamaan rahastojen välisiä säännöksiä, myös niiden termi -
nologiaa sekä varmuus- ja päättämisprosesseja, silloin kun se auttaa parantamaan EU:n varojen hallintaa ja edistää ohjelmien 
yksinkertaisempaa ja tehokkaampaan täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja alueilla.
Komissio katsoo, että maaseudun kehittämispolitiikan ja koheesiopolitiikan järjestelyjen lähentäminen toisiinsa ei saa hei -
kentää YMP:n täytäntöönpanon johdonmukaisuutta. Lainsäätäjä on todennut, että kahden pilarin (Euroopan maatalouden 
tukirahaston ja maaseuturahaston) välillä saavutettujen synergioiden säilyttäminen on tärkeää (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 
johdanto-osan 4 kappale3). YMP:n kummassakin pilarissa sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely toteutetaan erillään 
vuotuisesta tilien tarkastamisesta.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 119 ja 120:
Komissio ei ole saanut maaseudun kehittämisen alalla jäsenvaltioilta vääriä oletuksia koskevia valituksia. Päättämisprosessissa 
selvitetään talouteen liittyviä kysymyksiä. Se toteutetaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelystä erillään.
Sovellettavan lainsäädännön (asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artikla) mukaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyt 
kattavat 24 kuukauden jakson ennen kyselyn käynnistämistä. Jäsenvaltiot ovat perehtyneet järjestelmän rakenteeseen. Ne 
ovat täysin selvillä siitä, minkä jakson kukin kysely kattaa. Maaseudun kehittämisen alalla tehtiin myös aiemmalla ohjelma -
kaudella rahoitusoikaisuja kauden 2000–2006 ohjelmien päättämisen jälkeen. Jäsenvaltiot eivät kyseenalaistaneet rahoitus -
oikaisupäätösten ajoitusta.
3 ”Yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, osalta on jo saavutettu merkittäviä synergioita yhdenmukaistamalla ja sovittamalla yhteen 
YMP:n ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto) ja toisen pilarin (maaseuturahasto) hallinto- ja valvontasääntöjä. Euroopan 
maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston välinen vahva yhteys ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet olisi sen vuoksi säilytettävä.”
Komission vastaus 89
121
Lainsäätäjä on säätänyt, että YMP:n menoissa – myös maaseudun kehittämisen alalla – toisaalta vuotuinen tilien tarkastami -
nen ja sulkemismenettely ja toisaalta sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely on erotettava toisistaan kaudella 2007–
2013, ja vahvistanut saman koskevan kautta 2014–2020. Tilinpito- sekä laillisuus- ja sääntöjenmukaisuuskysymysten välinen 
erottelu on osoittautunut tehokkaaksi ja tulokselliseksi.
122
Komissio katsoo, että tällainen erityinen koko ohjelmakautta koskeva raportointi päättämisen lopputuloksesta voidaan 
toteuttaa kunkin pääosaston vuotuisen toimintakertomuksen yhteydessä.
123
Komissio viittaa kohtiin 40 ja 54 antamiinsa vastauksiin.
Koheesiopolitiikan alalla vuotuisissa toimintakertomuksissa annetaan tietoja sisäisistä prosesseista, joiden tarkoituksena on 
varmistaa kohteena olevien tapahtumien laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvien riskien riittävä hallinta ottaen 
huomioon ohjelmien monivuotinen luonne ja kyseisten maksujen luonne. Kauden 2007–2013 tarkastustavoitteena on tässä 
suhteessa varmistaa kaikkien käytettävissä olevien tarkastustulosten perusteella, että kunkin ohjelman kumulatiivinen jään -
nösriski ei ylitä kahta prosenttia kumulatiivisesta kokonaismäärästä. Kautta 2014–2020 koskevassa asetuksessa otetaan käyt -
töön tilien hyväksyminen vuosittain sekä komission suorittama laillisten ja sääntöjenmukaisten menoryhmien hyväksyminen 
vuosittain ja täytäntöönpanoa koskevan loppukertomuksen hyväksyminen ohjelmakohtaisesti edellytyksenä loppumaksun 
hyväksymiselle.
Maaseuturahaston osalta lainsäätäjä on kausia 2007–2013 ja 2014–2020 varten säätänyt, että ohjelmien päättäminen 
perustuu lopulliseen tilien tarkastamiseen ja rahoitusoikaisuja on mahdollista tehdä sääntöjenmukaisuuden tarkastusten 
perusteella loppumaksun suorittamisen jälkeen. Vuotuisissa toimintakertomuksissa annetaan edelleen tietoja maaseudun 
kehittämistoimenpiteiden tuloksellisuudesta ja ilmoitetaan sääntöjenmukaisuudesta vuotuisen tilien tarkastamisen sekä 
sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten perusteella.
Komissio ei voi tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
125
Komissio on luonut maaseudun kehittämisen alalle prosesseja, joiden tarkoituksena on varmistaa kohteena olevien tapah -
tumien laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvien riskien riittävä hallinta ottamalla samalla huomioon ohjelmien 
monivuotinen luonne ja kyseisten maksujen luonne ja pitämällä tavoitteena sitä, että jäännösriski EU:n talousarvio ei ylitä 
kahta prosenttia.
Menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus tarkastetaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyllä, joka toteutetaan erik -
seen ja päättämisestä riippumatta. Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn tuloksena määrätään rahoitusoikaisuja.
Voimassa olevan oikeudellisen kehyksen mukaan päätöksiä sääntöjenmukaisuuden tarkastamisesta voidaan tehdä edelleen 
myös ohjelman päättämisen jälkeen.
Komission vastaus 90
Komission yhteinen vastaus kohtiin 126 ja 127:
Kaudella 2007–2013 ei tosiaankaan ole mitään oikeusperustaa, jonka perusteella komissio voisi yhdistää loppumaksun suorit -
tamisen päättämisvaiheessa suoraan tosiasiallisiin saavutuksiin ohjelman tai toimintalinjan tasolla.
Se, että tuloksellisuuden ja maksujen välillä ei ole mitään kytköstä, ei tarkoita, että ohjelmia ja niiden tuloksellisuutta ei 
arvioitaisi.
Kautta 2014–2020 varten vahvistettu tuloskehys luo maksujen sekä tuotosten ja tulosten saavuttamisen välille kytköksen 
toimintalinjatasolla.
Suositus 2
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio ei voi tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
Koheesiopolitiikassa ohjelmakautta 2014–2020 koskevat säännöt sisältävät jo tilintarkastustuomioistuimen kummankin lue -
telmakohdan vaatimukset. 
Tuloksellisuutta koskevan suosituksen toisesta osasta voidaan todeta, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 22 artiklan 
7 kohdan mukaan komissio voi jo tehdä rahoitusoikaisuja, jos se toteaa, että tuloskehyksessä asetetut tavoitteet ovat merkit -
tävässä määrin jääneet saavuttamatta taloudellisten indikaattorien, tuotosindikaattorien ja täytäntöönpanon avainkohtien 
osalta.
Komissio katsoo, että eri politiikanalojen mahdollinen lähentäminen toisiinsa ei saisi heikentää YMP:n kahden rahaston, 
Euroopan maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston, hallinnoinnissa saavutettuja synergioita. Lainsäätäjä on todennut, 
että kahden pilarin (Euroopan maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston) välillä saavutettujen synergioiden säilyttämi -
nen on tärkeää (asetuksen (EU) N:o 1303/2013 johdanto-osan 4 kappale4).
Suositus 3
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio tiedottaa edelleen budjettivallan käyttäjälle täysin avoimesti ohjelmien täytäntöönpanosta, mukaan lukien ohjel -
mien päättämisen tuloksista. Se ei voi kuitenkaan tässä vaiheessa antaa erityisiä sitoumuksia vuoden 2020 jälkeistä kautta 
koskevista lainsäädäntöehdotuksista.
4 ”Yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, osalta on jo saavutettu merkittäviä synergioita yhdenmukaistamalla ja sovittamalla yhteen 
YMP:n ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto) ja toisen pilarin (maaseuturahasto) hallinto- ja valvontasääntöjä. Euroopan 
maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston välinen vahva yhteys ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet olisi sen vuoksi säilytettävä.”
Komission vastaus 91
129
Komissiota sitoo oikeudellinen kehys, josta päättää lainsäätäjä.
Kahden kauden päällekkäisyys on välttämätöntä, koska monien toimien toteuttaminen kestää useita vuosia ja niissä on aina 
käynnistysvaihe ja lopetusvaihe.
Komission yksiköt ovat kannustaneet jäsenvaltioita lisäämään ohjelmien päättämiseen liittyviä valmiuksiaan ja käyttämään 
tähän tarkoitukseen kauden 2007–2013 tai kauden 2014–2020 teknisen avun määrärahoja.
Päättämisprosessi alkoi valmistelulla ennen tukikelpoisuusjakson loppumista ja oli täydessä vauhdissa heti tukikelpoisuusjak -
son loppumisen jälkeen. Jäsenvaltioille tosiaankin annettiin ohjelmien täytäntöönpanoon kaksi lisävuotta (kauden 2014–2020 
ohjelmille kolme vuotta). Tämä mahdollistaa ohjelmien paremman hallinnoinnin ja hyödyntämisen ottaen huomioon moni -
vuotisten hankkeiden toteuttamisen tarpeen, pienentää asianomaisten viranomaisten painetta ja työkuormaa ja helpottaa 
kahden kauden välistä siirtymää.
130
Komissio uskoo vahvasti, että tukikelpoisuuskausien päällekkäisyyden lopettaminen heikentäisi politiikan täytäntöönpanoa.
131
Maaseudun kehittämisen alan lyhyempi kausi voi johtua siitä, että todentaminen ja sääntöjenmukaisuuden tarkastusprosessi 
ovat olleet käytössä yli kymmenen vuotta, ja yleisesti ottaen voidaan sanoa, että todentamiselimet ja maksajavirastot tunte -
vat vaatimukset.
Komissio katsoo, että hallinnollisen taakan keventämisen sekä menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamisen 
välille on löydettävä tasapaino.
Suositus 4
Komissio ei hyväksy tätä suositusta.
Komissio uskoo vahvasti, että tukikelpoisuusjaksojen päällekkäisyyden lopettaminen vähentäisi politiikan täytäntöönpanoa, 
pienentäisi mahdollisuutta päättää monivuotisista ohjelmista täytäntöönpanokauden viimeisenä vuotena, koska se lisäisi 
hallintotaakkaa, ja olisi myös kahden kauden välisen siirtymän kannalta haitallista. Maaseuturahaston osalta tämä vaikuttaisi 
kielteisesti monivuotisten ympäristösitoumusten tai yritysten monivuotisiin liiketoimintasuunnitelmiin perustuvien käynnis -
tyshankkeiden sujuvaan täytäntöönpanoon.
Komission vastaus 92
133
Komissio katsoo, että kaikilla päättämisen kannalta olennaisilla osa-alueilla on asetettu määräajat.
Koheesiopolitiikassa ohjelmien päättämisen kannalta tärkeitä osa-alueita ovat täytäntöönpano (jota käsitellään täytäntöön -
panoa koskevassa loppukertomuksessa), menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus (joita käsitellään ohjelman päättämistä 
koskevassa ilmoituksessa ja lopullisessa tarkastuskertomuksessa) ja lopullinen menoilmoitus. Näiden osa-alueiden määräajat 
on ilmoitettu asetuksessa. Komissiolla on myös viisi kuukautta aikaa antaa jäsenvaltiolle lausuntonsa täytäntöönpanoa koske -
van loppukertomuksen ja ohjelman päättämistä koskevan ilmoituksen sisällöstä. Kauden 2007–2013 suurhankkeista alle kaksi 
prosenttia on hyväksymättä.
Maaseudun kehittämisen alan tärkeimmät määräajat (esimerkiksi asiakirjojen toimittaminen ohjelman päättämistä varten ja 
loppumaksu) on määritelty lainsäädännössä. Joitakin määräaikoja ei kuitenkaan ole määritelty, jotta ohjelman asianmukaista 
päättämistä koskevan päätöksen ja EU:n talousarvion suojaamisen varmistamiseen olisi riittävästi aikaa.
Suositus 5
Komissio toteaa, että suositus on osoitettu jäsenvaltioille.
Suositus 6
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio käsittelee parhaillaan jäljellä olevia suurhankkeita koskevia päätöksiä kaudelta 2007–2013, ja tarkoituksena on 
hyväksyä mahdollisimman suuri osa niistä vuoden 2016 loppuun mennessä. Suurhankkeita koskevien päätösten tekemiseen 
kolmen kuukauden kuluessa asetusten vaatimusten mukaisesti on käytössä menettelyjä. Kauden 2017–2013 suurhankkeista 
alle kaksi prosenttia on enää hyväksymättä.
Komissio on nopeuttanut ohjelmakauden 2014–2020 suurhankkeiden käsittelyä, ja ne hyväksytään nyt keskimäärin 110 päi -
vän kuluessa.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 134 ja 135:
Yleisesti ottaen ohjelmien päättämistä koskevia suuntaviivoja ei voida pitää lisävaatimuksena, vaan niiden tarkoituksena on 
selventää komission tulkintaa sovellettavista säännöksistä sekä sen odotuksia. Niissä myös annetaan jäsenvaltioille suosituk -
sia, joiden noudattamisen pitäisi helpottaa päättämisprosessia. Näin suuntaviivat takaavat jäsenvaltioiden sääntöjen suurem -
man yhdenmukaisuuden ja avoimuuden komission päättämistä koskevien vaatimusten suhteen.
Komissio toteaa, että tilintarkastustuomioistuin pitää tällaisia selvennöksiä hyödyllisinä ja asianmukaisina esimerkiksi jään -
nösriskitason suhteen (ks. kohdat 123 ja 135).
Komissio on selittänyt kantaansa yleisasetuksen 78 artiklan 6 kohdassa tarjottuun oikeudelliseen mahdollisuuteen ottaa kau -
della 2007–2013 huomioon rahoitusvälineiden osalta tukikelpoiset menot päättämisvaiheessa. Ks. myös komission vastaus 
tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa 2015 annettuun suositukseen 3.
Komissio viittaa myös kohtaan 89 antamaansa vastaukseen.
Komission vastaus 93
Komissio katsoo, että päättämistä koskevissa suuntaviivoissa selvennetään riittävästi muiden kuin suurhankkeiden jaksotta -
mista koskevia erityisiä sääntöjä eikä tämä hankaloita päättämisprosessia.
137
Komissio katsoo, että päättämisen sisäinen valmistelu etenee hyvin, mikä varmistaa sujuvan päättämisprosessin.
Jäsenvaltioiden vastuulla on varmistaa tehtävien asianmukainen jako ja koordinointi kansallisessa hallinnossa.
138
Komissio korostaa, että kauden 2007–2013 ohjelmien päättämisessä jäsenvaltioiden raportoimaa lopullisten virhetasojen 
perusteettomien vähennysten riskiä pienentää vuotuisten tarkastuskertomusten laatiminen ja rahoitusoikaisujen tekeminen 
silloin, kun jäännösvirhetasot ylittävät olennaisuusrajan. Komissio analysoi ja validoi perusteellisesti tarkastusviranomaisten 
ilmoittaman virhetason vuosittain ja päättämisvaiheessa. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa tämän prosessin vuosittain.
Komission yhteinen vastaus kohtiin 139 ja 140:
On syytä huomata, että vain pienen osan suurhankkeista tarvitsee antaa valtiontuki-ilmoitus (ilmoitusta ei vaadita esi -
merkiksi silloin, jos valtiontukea ei käytetä tai jos hanke kuuluu ryhmäpoikkeusasetuksen tai hyväksytyn tukiohjelman 
soveltamisalaan).
Komissio viittaa erityiskertomuksen nro 24/2016 suositukseen 4 antamaansa vastaukseen.
Mitä tulee sen tarkistamiseen, että suurhankkeet ovat valtiontukisääntöjen mukaisia, komissio hylkäsi suosituksen. Komissio 
katsoi, että on komission jäsenvaltioille vuonna 2012 antamissa ohjeissa esitettyjen tavoitteiden vastaista olla tutkimatta 
systemaattisesti uudelleen hankkeita, joista on päätetty ennen tuota ajankohtaa – jolloin jäsenvaltioilla on mahdollisuus 
ilmoittaa tai olla ilmoittamatta niistä –, ja taata jäsenvaltioille ja tuensaajille vakaus tällaisten hankkeiden käsittelyn suhteen.
141
Komissio on tietoinen siitä, että maaseudun kehittämisen alalla samoin kuin muissakin maksajaviraston hallinnoimissa toi -
menpiteissä on rahoitusvälineiden tapauksessa tukeen oikeuttamattomien menojen ilmoittamisen riski.
Komissio haluaa kuitenkin korostaa, että se on jo aiemmissa tarkastuksissa varoittanut jäsenvaltioita mahdollisista sääntöjen -
vastaisista menoista.
Takuurahastojen päättämistä koskevia tarkastuksia on suunniteltu, ja ne voivat tarvittaessa johtaa rahoitusoikaisuihin.
Menojen tukikelpoisuudesta rahoitusvälineiden ja sopimusennakoiden tapauksissa kansallisille viranomaisille on jo annettu 
erityiset selvennökset, jotta ne voivat saada riittävän varmuuden päättämisvaiheessa.
Koheesioalan osalta komissio viittaa kohtiin 100 ja 107 antamiinsa vastauksiin.
Komission vastaus 94
Suositus 7
Komissio hyväksyy suosituksen.
Menojen tukikelpoisuudesta rahoitusvälineiden ja sopimusennakoiden tapauksissa ohjelmaviranomaisille on jo annettu 
erityiset selvennökset, jotta ne voivat saada riittävän varmuuden päättämisvaiheessa.
MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?
Maksuttomat julkaisut:
  yksi kappale:  
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
  enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat:  
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_/f_i.htm),
muissa kuin EU-maissa sijaitsevista lähetystöistä (http://eeas.europa.eu/delegations/index_/f_i.htm),  
ottamalla yhteyttä Europe Direct -palveluun (http://europa.eu/europedirect/index_/f_i.htm)  
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).
(*)  Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit  
tai hotellit voivat periä puheluista maksun.
Maksulliset julkaisut:
 EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
Tapahtuma Päivämäärä
Tarkastuksen suunnittelumuistio hyväksytty / tarkastus alkoi 15.9 .2015
Kertomusluonnos lähetetty komissioon (tai muulle tarkastuskohteelle) 13.10.2016
Lopullinen kertomus hyväksytty kuulemismenettelyn jälkeen 14.12.2016
Komission (tai muun tarkastuskohteen) viralliset vastaukset saatu kaikilla kielillä 25.1 .2017
Koheesioalan ohjelmat ja maaseudun kehittämisohjelmat 
täytyy päättää ja selvittää ohjelmakauden päätyttyä. 
Komissiolla ja jäsenvaltioilla on tietyt omat tehtävänsä ja 
vastuualueensa ohjelmien päättämisprosessissa. Tässä 
tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin tutki, voivatko 
komissio ja jäsenvaltiot päättää ohjelmat tehokkaasti ja 
oikea-aikaisesti ohjelmien päättämisestä annettujen 
sääntöjen ja menettelyjen perusteella. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että kauden 2007–2013 
ohjelmien päättämistä koskevat komission suuntaviivat 
muodostavat sekä koheesioalalla että maaseudun 
kehittämisen alalla yleisesti ottaen riittävän perustan, 
jonka avulla jäsenvaltiot voivat valmistautua tehokkaasti 
ohjelmien päättämiseen. Tästä huolimatta tarkastuksessa 
ilmeni, että joihinkin puutteisiin ja riskeihin on 
kiinnitettävä erityistä huomiota ohjelmakauden 
päättämisen yhteydessä. Kertomuksessa esitetään myös 
suosituksia vuoden 2020 jälkeen sovellettavaa 
lainsäädäntökehystä ajatellen.
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN