/* KOM/2010/0542 lopull. - COD 2010/0271 */ Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o …/2010 kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 4.10.2010 KOM(2010) 542 lopullinen 2010/0271 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o …/2010 kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EN {SEK(2010) 1151} {SEK(2010) 1152} PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta - Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Termillä ’luokan L ajoneuvot’ tarkoitetaan lukuisia kaksi- kolmi- tai nelipyöräisten ajoneuvojen eri tyyppejä, kuten kaksi- ja kolmipyöräisiä mopoja, kaksi- ja kolmipyöräisiä moottoripyöriä sekä sivuvaunullisia moottoripyöriä. Nelipyöräisiä ajoneuvoja, joita nimitetään myös nelipyöriksi, ovat esimerkiksi mönkijät ja pienikokoiset miniautot. Uusien luokan L ajoneuvojen tyyppihyväksyntävaatimukset vahvistetaan nykyisin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/24/EY1 (puitedirektiivi). Luokan L ajoneuvoihin liittyviä yksityiskohtaisia teknisiä vaatimuksia on myös erinäisissä puitedirektiivissä mainituissa direktiiveissä. Komissio on yksilöinyt joitakin keskeisiä ongelmia, jotka liittyvät nykyisiin luokan L ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskeviin säännöksiin ja joihin on puututtava: – oikeudellisen kehyksen monimutkaisuus – päästöjen taso ja niiden lisääntyvä osuus tieliikenteen kokonaispäästöistä, jotka puolestaan ovat vähenemässä – tyyppihyväksyntävaatimuksiin liittyvät ajoneuvon toimintaturvallisuutta koskevat näkökohdat – oikeudellisen kehyksen puuttuminen sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka varustetaan uudella teknologialla – tiettyjen sellaisten EU:n markkinoille tuotavien ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden myynti ja rekisteröinti, jotka eivät täytä nykyisiä ajoneuvon toimintaturvallisuuteen ja/tai ympäristönsuojeluun liittyviä tyyppihyväksyntävaatimuksia. | Voimassa olevat aiemmat säännökset Euroopan parlamentin ja neuvoston puitedirektiivi 2002/24/EY[1] Seuraavat direktiivit: 93/14/ETY[2] 93/30/ETY[3] 93/33/ETY[4] 93/93/ETY[5] 95/1/EY[6] 97/24/EY[7] 2000/7/EY[8] 2002/51/EY[9] 2009/62/EY[10] 2009/67/EY[11] 2009/78/EY[12] 2009/79/EY[13] 2009/80/EY[14] 2009/139/EY[15] Tyyppihyväksyntälainsäädäntöä käsitellään poliittisessa CARS 21 -aloitteessa.[16] Aloite käynnistettiin vuonna 2005, ja sen tarkoituksena oli luoda autoteollisuuden sääntelyä ja politiikkaa koskeva katsaus, jonka pohjalta komissio voisi pohtia tulevia poliittisia linjauksia. Yksi peruste CARS 21 -aloitteen käynnistämiselle oli autoteollisuuden huoli siitä, että sääntelyn aiheuttamat kokonaiskustannukset heikentävät kilpailukykyä ja nostavat ajoneuvojen hintoja tarpeettomasti. CARS 21 -työryhmä totesi loppuraportissaan,[17] että vaikka suurin osa nykyisestä lainsäädännöstä pitäisikin säilyttää voimassa kansalaisten ja ympäristön suojelemiseksi, olisi ryhdyttävä yksinkertaistamistoimiin, jotta voitaisiin järkeistää sääntelykehystä ja siirtyä vaatimusten kansainväliseen yhdenmukaistamiseen. Yksinkertaistamistoimia kaavailtiin komission toisessa välikertomuksessa sääntely-ympäristön yksinkertaistamisstrategian edistymisestä.[18] Mahdollisten aloitteiden olisi oltava tämän strategian mukaisia. Euroopan ilmanlaatustrategian[19] mukaisesti Euroopan unioni on jatkuvasti tiukentanut moottoriajoneuvojen päästönormeja erityisesti hiilivetyjen, hiilimonoksidi, typen oksidien ja hiukkasten osalta. Näin toimitaan myös nyt ehdotettavassa luokan L ajoneuvoja koskevassa sääntelykehyksessä. Kehyksessä asetettavat tyyppihyväksyntään liittyvät toimenpiteet ovat lisäksi linjassa tieliikenneturvallisuuden eurooppalaisen toimintaohjelman 2011–2020 ja tieliikenneturvallisuuden eurooppalaisen peruskirjan[20] 2000–2010 kanssa. Peruskirjan tavoitteena oli, että liikennekuolemien määrä puolittuu vuoteen 2010 mennessä. Luokan L ajoneuvojen kuljettajat muodostavat valitettavasti turvattomassa asemassa olevan tienkäyttäjäryhmän, jossa kuolemaan johtavat ja loukkaantumisia aiheuttavat onnettomuudet ovat yleisempiä kuin muissa tienkäyttäjäryhmissä. Tähän ehdotukseen on lisäksi otettu eräitä säännöksiä, jotka sisältyvät tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä yhteisistä puitteista tehtyyn Euroopan Parlamentin ja neuvoston päätökseen N:o 768/2008/EY[21] ja joilla pyritään tehostamaan uuden asetuksen täytäntöönpanoa ja sen noudattamisen valvontaa. Säännöksissä määritellään toimitusketjun eri toimijoiden ja vastaavien markkinavalvontaviranomaisten vastuulle kuuluvat tehtävät, jotka liittyvät erityisesti markkinoille saattamisen jälkeiseen seurantaan ja Euroopan unionin markkinoille tulevien tuotteiden valvontaan. Lisäksi tiukennetaan niitä elimiä tai organisaatioita koskevia vaatimuksia, joiden tehtäväksi jäsenvaltiot voivat antaa eräitä ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden arviointiin liittyviä tehtäviä. Näin halutaan tarjota yhtäläiset toimintaedellytykset ja välttää kilpailun vääristymistä sen seurauksena, että kaikki nämä kolmannet osapuolet eivät noudattaisi yhtä tiukkoja toiminta- ja muita vaatimuksia testatessaan, tarkastaessaan ja arvioidessaan tyyppihyväksyntähakemuksen kohteena olevia ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä. | 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen Euroopan komissio käynnisti julkisen kuulemisen, jossa se halusi kuulla intressitahojen näkemyksiä hahmottelemistaan ehdotuksista uudeksi luokan L ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaksi lainsäädännöksi. Julkaistussa kuulemisasiakirjassa[22] annettiin taustatietoja ja pyydettiin mielipiteitä uudesta lainsäädäntökehyksestä, joka korvaisi nykyisen kehyksen. Julkisen kuulemisen kohteena olivat ne ryhmät, joihin uusi lainsäädäntökehys eniten vaikuttaisi. Niitä olivat jäsenvaltioiden tyyppihyväksyntäviranomaiset, ajoneuvojen valmistajat ja toimittajat sekä kuluttajat. Asiakirja julkaistiin englannin-, ranskan- ja saksankielisenä erityisellä tarkoitukseen varatulla verkkosivustolla. Euroopan komissio on vahvistanut vastaanottaneensa kaikki sidosryhmiltä kuulemiseen tulleet vastaukset ja julkistanut ne.[23] | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Ehdotusta laatiessaan Euroopan komissio kuuli sidosryhmiä eri tavoin: Julkinen kuuleminen järjestettiin internetissä 22.12.2008–27.2.2009, ja siinä käsiteltiin ehdotukseen mahdollisesti liittyviä ristiriitoja herättäviä seikkoja. Kommentteja saatiin jäsenvaltioilta, luokan L ajoneuvojen ja osien valmistajilta, liikennealan organisaatiolta, käyttäjäorganisaatioilta, muilta valtiosta riippumattomilta organisaatioilta sekä yksityishenkilöiltä. Ehdotusluonnoksen eri osatekijöistä on keskusteltu useissa luokan L ajoneuvoja käsittelevän Euroopan komission työryhmän[24] kokouksissa. Lisäksi järjestettiin yksittäisten sidosryhmien kanssa lukuisia kahdenvälisiä keskusteluja, joissa ryhmien edustajat saattoivat vapaasti ilmaista näkemyksensä. | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Euroopan komissio sai internet-kuulemisessa 57 vastausta. Sidosryhmät toivat esiin erinäisiä seikkoja. Julkisen kuulemisen tulokset esitettiin tiivistetysti raportissa,[25] josta keskusteltiin 29. kesäkuuta 2009 järjestetyssä luokan L ajoneuvoja käsittelevän Euroopan komission työryhmän kokouksessa ja jota kaikkia sidosryhmiä pyydettiin kommentoimaan. Esiin tuotuja näkökohtia käsitellään tämän ehdotuksen ohessa toimitettavassa vaikutustenarviointiraportissa, jossa myös kerrotaan, miten ne on otettu huomioon. | Vaikutusten arviointi Ehdotuksen kunkin keskeisen osa-alueen osalta analysoitiin eri vaihtoehtoja kokoamalla yhteen mahdolliset talouteen, ympäristöön, turvallisuuteen ja yhteiskuntaan liittyvät edut ja haitat. Analyysissa oli mukana sekä laadullisia että määrällisiä näkökohtia. Seuraavassa vaiheessa eri vaihtoehtoja vertailtiin, ja sitten valittiin ja kuvailtiin yksi parhaimpana pidetty vaihtoehto tai kahden parhaimpana pidetyn vaihtoehdon looginen yhdistelmä. Nämä parhaiksi arvioidut vaihtoehdot muodostavat tämän uuden puiteasetuksen perustan. Raporttiluonnos annettiin vaikutustenarviointilautakunnan tarkasteltavaksi, ja suositellut parannusehdotukset sisällytettiin lopulliseen raporttiin mahdollisuuksien mukaan. Vaikutustenarviointilautakunnan raportista antama lausunto julkaistaan yhdessä tämän ehdotuksen kanssa, ja samalla julkaistaan myös lopullinen vaikutustenarviointiraportti ja siitä tehty tiivistelmä. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT OIKEUSPERUSTA Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 114 artikla. Toissijaisuusperiaate Ennen luokan L ajoneuvojen EU-tyyppihyväksynnän toteuttamista jäsenvaltiot vahvistivat standardeja itse. Jäsenvaltioiden vahvistamat säädökset poikkesivat usein toisistaan, jolloin ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä useilla markkinoilla myyvien valmistajien oli muokattava tuotantoaan sen mukaan, mihin jäsenvaltioihin ne aikoivat ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä suunnata, ja lisäksi testautettava ne kaikissa asianomaisissa jäsenvaltioissa. Tämä vei runsaasti aikaa ja oli kallista. Toisistaan poikkeavat kansalliset säännöt haittasivat kauppaa ja sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa. Edellisen vuoksi tarvittiin EU:n tason direktiivejä, joilla puututtaisiin erityisesti koko EU:ta koskeviin, valtionrajat ylittäviin huoliin turvallisuudesta ja ilmansaasteiden terveys- ja ympäristöhaitoista. Jäsenvaltiot pystyvät omin toimin rajoittamaan paikallisia suuria päästöjä kaupungeissa, mutta globaalit päästöt eivät pysähdy yksittäisen jäsenvaltion rajalle. Ongelma koskee koko EU:ta, ja sen ratkaiseminen edellyttää yhdenmukaistettuja EU:n laajuisia toimenpiteitä. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklaan perustuvalla puitedirektiivillä 2002/24/EY21 pyrittiin juuri tähän. Tavoitteena oli sisämarkkinoiden toteuttaminen sekä korkeatasoinen terveyden, turvallisuuden ja ympäristön suoja. Nämä perusteet pätevät edelleen, sillä tarvitaan Euroopan unionin toimia, jotta voidaan estää sisämarkkinoiden hajanaistuminen ja varmistaa korkeatasoinen ja yhtäläinen suoja koko Euroopassa. EU-lainsäädäntö tuo lisäarvoa myös sen myötä, että teollisuus voi yhdenmukaistettujen lakisääteisten vaatimusten ansioista hyödyntää mittakaavaetuja: ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä voidaan esimerkiksi valmistaa koko Euroopan markkinoille sen sijaan, että niitä olisi muokattava kansallisen tyyppihyväksynnän saamiseksi kustakin yksittäisestä jäsenvaltiosta. Lisäksi kun oikeudellista kehystä mukautetaan tekniikan edistymiseen, pystytään valmistajille tarjoamaan yhtäläiset toimintaedellytykset uuden teknologian suhteen. Kuluttajat taas hyötyvät siitä, kun EU:n laajuisen kilpailun jatkuva paine pudottaa ajoneuvojen, järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hintoja. Vahvemmat markkinavalvontatoimenpiteet puolestaan auttavat pääsemään siihen, että kaikkia valmistajia, jotka myyvät ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä tai vastaavat niiden käyttöönotosta EU:n markkinoilla, koskevat samat säännöt ja että ympäristöön ja ajoneuvon turvallisuuteen liittyvät tyyppihyväksyntävaatimukset toimivat tehokkaasti. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja taata samalla korkeatasoinen suoja yleiselle turvallisuudelle ja ympäristölle. Sääntelytavan valinta Puiteasetusta pidetään tarkoituksenmukaisena säädöstyyppinä, koska sillä varmistetaan säännösten vaadittu noudattaminen eikä se edellytä säännösten saattamista osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. Ehdotuksessa käytetään niin sanottua ositettua mallia, joka otettiin alun perin käyttöön Euroopan parlamentin pyynnöstä ja jota on käytetty myös muissa moottoriajoneuvojen EU-tyyppihyväksyntään liittyvissä säädöksissä. Tässä mallissa lainsäädäntöä annetaan kolmessa vaiheessa: Olennaisista säännöksistä ja soveltamisalasta säädetään SEUT-sopimuksen 114 artiklaan perustuvalla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. Olennaisiin säännöksiin liittyvät tekniset eritelmät vahvistetaan kolmessa komiteamenettelyllä annettavassa delegoidussa säädöksessä (290 artikla): 1) asetus ympäristöominaisuuksia ja käyttövoimaa koskevista vaatimuksista: sähkömagneettinen yhteensopivuus ympäristöominaisuuksia koskevat testausmenetelmät, jotka liittyvät pakokaasupäästöihin, haihtumispäästöihin, kasvihuonekaasupäästöihin ja polttoaineenkulutukseen moottorin suurin rakenteellinen nopeus, suurin vääntömomentti ja moottorin suurin nettoteho melu 2) asetus ajoneuvon toimintaturvallisuusvaatimuksista ja siihen liittyvistä seikoista: äänimerkinantolaitteet jarrut, mukaan luettuina lukkiutumisenesto- ja yhdistetyt jarrujärjestelmät sähköturvallisuus etu- ja takasuojarakenteet ikkunat, tuulilasinpyyhkimet ja -pesimet sekä huurteen- ja huurunpoistolaitteet hallintalaitteiden, ilmaisimien ja osoittimien merkinnät valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus näkyvyys taakse turvavöiden kiinnityspisteet ja turvavyöt renkaat ajoneuvossa matkustavien turvajärjestelmät, kuten ajoneuvon sisävarusteet, pääntuet ja ajoneuvon ovet rakenteellisesti toteutettu ajoneuvon nopeuden rajoittaminen ajoneuvon rakenteellinen kestävyys 3) asetus ajoneuvon rakenteellisia ominaisuuksia koskevista vaatimuksista: virittämisenestojärjestelyt kytkentä- ja kiinnityslaitteet luvattoman käytön estävät laitteet ulkonevat osat polttoaineen varastointi kuormalavat massat ja mitat ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä matkustajien kädensijat ja jalkatuet korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavat tiedot takarekisterikilven asennustila seisontatuet lakisääteiset merkinnät. Täytäntöönpanosäädöksessä (291 artikla) vahvistetaan hallinnolliset säännökset, jotka koskevat ilmoituslomaketta, tyyppihyväksyntätodistuksen määritelmiä, vaatimustenmukaisuustodistusta ja siihen liittyviä tuotannon vaatimustenmukaisuuteen liittyviä vaatimuksia jne. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tällä puiteasetusehdotuksella ei ole vaikutusta Euroopan unionin talousarvioon siltä osin kuin kyse on kahdesta ensimmäisestä päästöjenvähentämisvaiheesta (Euro 4 ja 5 moottoripyörille sekä Euro 3 ja 4 kaikille muille L-ajoneuvoluokille). Kolmannessa päästöjenvähentämisvaiheessa otetaan käyttöön Euro 6 moottoripyörille ja Euro 5 kaikille muille L-ajoneuvoluokille (mopoille sekä kolmi- ja nelipyörille). Nämä päästörajat vastaavat absoluuttisesti henkilöautojen Euro 5 -päästörajoja. Ympäristövaikutuksista on tekeillä lisätutkimus, jolla on tarkoitus määritellä vaiheiden Euro 3, 4 ja 5 lyhyen aikavälin ympäristövaikutukset ja selvittää, onko tavoitteena oleva Euro 6 asianmukaista ottaa käyttöön suunnitellulla aikavälillä. Tutkimus saatetaan päätökseen vuosina 2016–2017, ja se rahoitetaan komission talousarviosta. 5. LISÄTIEDOT Ehdotettu säädös koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. | 2010/0271 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o …/2010 kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun säädösluonnos on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,[26] ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon,[27] noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: 1. Sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisärajoja ja jolla on taattava tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus. Sitä varten luotiin kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 18 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/24/EY21 kattava EY-tyyppihyväksyntäjärjestelmä kaksi- ja kolmipyöräisille ajoneuvoille. Näitä periaatteita olisi sovellettava myös tässä asetuksessa ja siihen liittyvissä delegoiduissa ja täytäntöönpanosäädöksissä. 2. EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän tarkoituksena on, että kukin jäsenvaltio voi varmistaa, että jokainen ajoneuvotyyppi on tarkastettu tässä asetuksessa ja siihen liittyvissä delegoiduissa ja täytäntöönpanosäädöksissä säädettyjen tarkastusten mukaisesti ja että ajoneuvon valmistaja on hankkinut tyyppihyväksyntätodistuksen. Lisäksi edellytetään, että valmistajat laativat vaatimustenmukaisuustodistuksen jokaiselle hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistetulle ajoneuvolle. Kun ajoneuvolla on tällainen todistus, se voidaan myydä ja rekisteröidä käytettäväksi koko unionin alueella. 3. Tämän asetuksen tarkoituksena on vahvistaa yhdenmukaiset säännöt luokan L ajoneuvojen hyväksynnälle ja varmistaa siten sisämarkkinoiden toiminta. Luokan L ajoneuvot ovat kaksi-, kolmi- tai nelipyöräisiä ajoneuvoja, joihin kuuluvat esimerkiksi moottorikäyttöiset kaksipyöräiset ajoneuvot, kolmipyörät, tieliikenteessä käytettävät mönkijät sekä miniautot. Lisäksi tavoitteena on yksinkertaistaa nykyistä oikeudellista kehystä, vähentää päästöjen osuutta tieliikenteen kokonaispäästöistä oikeasuhteisemmalle tasolle, parantaa turvallisuuden yleistä tasoa, mukautua tekniikan kehitykseen ja vahvistaa markkinavalvontasääntöjä. 4. Direktiiviä 2002/24/EY ja sen erillisdirektiivejä on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Selkeyden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen nimissä direktiivi 2002/24/EY ja sen erillisdirektiivit olisi kumottava ja korvattava yhdellä asetuksella ja pienellä määrällä delegoituja ja täytäntöönpanosäädöksiä. Asetusta käyttämällä pitäisi pystyä varmistamaan, että säännöksiä sovelletaan sellaisenaan ja että ne voidaan saattaa ajan tasalle entistä nopeammin ja tehokkaammin, niin että tekniikan edistyminen voidaan ottaa paremmin huomioon. 5. Jotta tyyppihyväksyntäsäännöstöä voitaisiin yksinkertaistaa niiden suositusten mukaisesti, jotka esitettiin CARS 21 -työryhmän raportissa kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten[28] ( CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century ), on syytä kumota kaikki erillisdirektiivit heikentämättä kuitenkaan suojelun tasoa. Kumottavissa direktiiveissä vahvistetut vaatimukset olisi siirrettävä tähän asetukseen tai siihen liittyviin delegoituihin säädöksiin ja korvattava soveltuvin osin viittauksilla vastaaviin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE:n) sääntöihin, jotka on sisällytetty unionin lainsäädäntöön Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen 27 päivänä marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/836/EY 4 artiklan mukaisesti. Sopimus koskee pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin järjestelmiin, osiin tai erillisiin teknisiin yksiköihin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja (vuoden 1958 tarkistettu sopimus).[29] Tyyppihyväksyntämenettelyn hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi olisi asianmukaista sallia ajoneuvojen valmistajien saada tämän asetuksen mukainen tyyppihyväksyntä tarvittaessa siten, että hyväksyntä saadaan suoraan tämän asetuksen liitteissä ja erillisissä delegoiduissa säädöksissä mainittujen soveltuvien E-sääntöjen[30] mukaisesti. 6. Näin ollen ne E-säännöt muutoksineen, joihin unioni päätöksen 97/836/EY mukaisesti liittyy, olisi sisällytettävä EU-tyyppihyväksyntämenettelyyn joko ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntävaatimuksina tai vaihtoehtoina voimassa olevalle unionin oikeudelle. Jos unioni päättää, että jokin E-sääntö olisi otettava osaksi ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntävaatimuksia ja että sillä korvattaisiin voimassa olevaa unionin lainsäädäntöä, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä tarvittavat muutokset tähän asetukseen tai tarvittavat täytäntöönpanosäädökset. 7. Tässä asetuksessa tulisi olla sisällöllisiä vaatimuksia, jotka koskevat ympäristönsuojelua ja ajoneuvon toimintaturvallisuutta. Tämän asetuksen keskeiset osatekijät perustuvat tuloksiin vaikutustenarvioinnista,[31] jossa analysoitiin eri vaihtoehtoja kokoamalla yhteen mahdolliset talouteen, ympäristöön, turvallisuuteen ja yhteiskuntaan liittyvät edut ja haitat. Analyysissa oli mukana sekä laadullisia että määrällisiä näkökohtia. Eri vaihtoehtojen vertailun jälkeen parhaina pidetyt vaihtoehdot valittiin tämän asetuksen perustaksi. 8. Tämän asetuksen tavoitteita ei saisi vaarantaa tiettyjen järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden asentamisella sen jälkeen, kun ajoneuvot on myyty, rekisteröity tai otettu käyttöön. Siksi olisi asianmukaisilla toimenpiteillä varmistettava, että hyväksyntäviranomainen tarkastaa ennen myyntiä, rekisteröintiä tai käyttöönottoa ne järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt, jotka on mahdollista asentaa ajoneuvoihin ja jotka voivat merkittävästi haitata ympäristönsuojelun tai toimintaturvallisuuden kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa. 9. Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta, moottorin suurimmasta vääntömomentista ja suurimmasta nettotehosta 2 päivänä helmikuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/1/EY21 annettiin jäsenvaltioille mahdollisuus kieltäytyä ensirekisteröimästä ja edelleenrekisteröimästä alueellaan ajoneuvoja, joiden moottorin suurin nettoteho on yli 74 kW. Otaksuttua korrelaatiota turvallisuuden ja ehdottoman tehorajoituksen välillä ei ole pystytty vahvistamaan useissakaan tieteellisissä tutkimuksissa. Tästä syystä ja jotta voitaisiin poistaa sisäisiä kaupan esteitä unionin markkinoilta, tätä mahdollisuutta ei pitäisi enää säilyttää. Käyttöön olisi otettava muita, tehokkaampia turvatoimenpiteitä, jotka auttavat vähentämään niitä lukuisia kuolemantapauksia ja loukkaantumisia, joita kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen kuljettajille sattuu liikenneonnettomuuksissa unionissa. 10. Tässä asetuksessa asetetaan erityisiä turvallisuus- ja ympäristövaatimuksia. Tästä syystä on tärkeää antaa säännöksiä sen varmistamiseksi, että jos ajoneuvo aiheuttaa käyttäjille tai ympäristölle vakavan vaaran, valmistaja tai muu toimitusketjussa toimiva talouden toimija on toteuttanut tehokkaita suojatoimenpiteitä, joihin voi kuulua ajoneuvon vetäminen pois markkinoilta tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008/[32] 20 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Hyväksyntäviranomaisten olisi siksi voitava arvioida, ovatko toimenpiteet riittäviä. 11. Tyyppihyväksyntälainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja hyväksynnän antamisen nopeuttamiseksi on ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevassa EU-lainsäädännössä otettu käyttöön uusi sääntelymalli, jonka mukaan lainsäätäjä vahvistaa tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä pelkästään asiaan liittyvät olennaiset säännöt ja periaatteet ja siirtää komissiolle vallan antaa täsmällisempiä teknisiä yksityiskohtia koskevia säädöksiä. Sisällöllisten vaatimusten osalta tässä asetuksessa olisi siksi vahvistettava ainoastaan olennaiset toimintaturvallisuutta ja ympäristöominaisuuksia koskevat vaatimukset ja siirrettävä komissiolle valta vahvistaa tekniset määräykset. 12. Markkinavalvontaa autoalalla ja erityisesti luokan L ajoneuvojen kohdalla olisi parannettava kehittämällä niitä säännöksiä, jotka koskevat tuotannon vaatimustenmukaisuutta, sekä täsmentämällä toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden velvollisuudet. Erityisesti olisi selkeytettävä tyyppihyväksynnästä ja markkinavalvonnasta jäsenvaltioissa vastaavien viranomaisten tehtävät ja vastuualat ja tiukennettava niitä vaatimuksia, jotka koskevat ajoneuvon tyyppihyväksynnän suorittavien tutkimuslaitosten pätevyyttä, velvollisuuksia ja suoritustasoa. Autoalaa koskevassa lainsäädännössä olevien tyyppihyväksyntää ja tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten noudattaminen olisi säilytettävä tyyppihyväksyntäviranomaisten keskeisenä vastuualana, kun taas vastuu markkinavalvonnasta voitaisiin jakaa eri kansallisten viranomaisten kesken. 13. Väärinkäytösten estämiseksi olisi mahdolliset pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat yksinkertaistetut menettelyt rajattava tapauksiin, joissa tuotanto on hyvin vähäistä. Sen vuoksi on syytä määritellä käsite ’pieni sarja’ täsmällisesti sen mukaan, mikä myytyjen, rekisteröityjen ja käyttöön otettujen ajoneuvojen määrä on. 14. Jotta voidaan varmistaa, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta pannaan täytäntöön asianmukaisesti ja että se toimii moitteettomasti, toimivaltaisten viranomaisten tai tarkoitusta varten nimetyn tutkimuslaitoksen, jolla on alalla tarvittava tekninen pätevyys, olisi säännöllisesti tehtävä tarkastuksia valmistajien luona. 15. Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava säännöt tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava niiden täytäntöönpano. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. 16. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan mukaisesti yleiset säännöt ja periaatteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, vahvistetaan etukäteen tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetulla asetuksella. Siihen saakka, kun tällainen uusi asetus hyväksytään, sovelletaan edelleen menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehtyä neuvoston päätöstä 1999/468/EY[33] lukuun ottamatta valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä, jota ei enää sovelleta. 17. Komissio olisi valtuutettava antamaan SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä toimintaturvallisuudesta ja ympäristöominaisuuksista, testauksesta, korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saannista sekä tutkimuslaitosten nimeämisestä ja niille nimenomaisesti uskotuista tehtävistä, jotta voidaan täydentää tai muuttaa joitakin säädösten muita kuin keskeisiä osia yleisesti sovellettavilla säännöksillä. Tämän valtuutuksen perusteella ei pitäisi voida muuttaa liitteessä IV vahvistettuja soveltamispäiviä tai liitteessä VI vahvistettuja päästörajoja. Kyseisiä päiviä tai rajoja koskevat muutokset olisi tehtävä SEUT-sopimuksen 114 artiklassa määrätyssä tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. 18. Komissiolle olisi annettava valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä perussopimuksen 291 artiklan mukaisesti, jotta voidaan vahvistaa yhtenäiset edellytykset tämän asetuksen panemiseksi täytäntöön seuraavien seikkojen osalta: luettelo tyyppihyväksyntää haettaessa toimitettavista tiedoista, tyyppihyväksyntämenettelyt, valmistajan lisäkilpien mallit, EU-tyyppihyväksyntätodistukset, myönnettyjen tyyppihyväksyntien luettelo, EU-tyyppihyväksynnissä käytettävä numerointijärjestelmä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistusmenettelyt. Näiden seikkojen osalta on tarpeen, että täytäntöönpanoon liittyvät edellytykset ovat yhdenmukaiset kaikissa jäsenvaltioissa, jotta voidaan turvata sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta siten, että helpotetaan eri jäsenvaltioissa tehtyjen hallinnollisten päätösten – etenkin tyyppihyväksyntien – vastavuoroista tunnustamista ja ajoneuvonvalmistajien antamien asiakirjojen (etenkin vaatimustenmukaisuustodistusten) hyväksymistä. 19. Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa asetettua tavoitetta eli sisämarkkinoiden toteuttamista ottamalla käyttöön kaikkia luokan L ajoneuvoja koskeva pakollinen EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmä vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. 20. Seuraavat direktiivit olisi kumottava: 21. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/139/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen lakisääteisistä merkinnöistä[34] 22. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/80/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen hallintalaitteiden, ilmaisimien ja osoittimien tunnistamisesta[35] 23. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/79/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen matkustajan kädensijasta (kodifioitu toisinto)[36] 24. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/78/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen seisontatuesta[37] 25. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/67/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksesta[38] 26. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/62/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen takarekisterikilven kiinnityspaikasta[39] 27. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/51/EY, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2002, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämisestä ja direktiivin 97/24/EY muuttamisesta[40] 28. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/24/EY, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2002, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä ja neuvoston direktiivin 92/61/ETY kumoamisesta[41] 29. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/7/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen nopeusmittareista ja kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY muuttamisesta[42] 30. neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivi 97/24/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 1997, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista[43] 31. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/1/EY, annettu 2 päivänä helmikuuta 1995, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta, moottorin suurimmasta vääntömomentista ja suurimmasta nettotehosta[44] 32. neuvoston direktiivi 93/93/ETY, annettu 29 päivänä lokakuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen massoista ja mitoista[45] 33. neuvoston direktiivi 93/33/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estävästä suojalaitteesta[46] 34. neuvoston direktiivi 93/30/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteesta[47] 35. neuvoston direktiivi 93/14/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen jarrulaitteista[48], 36. OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde 37. Tässä asetuksessa vahvistetaan hallinnolliset ja tekniset vaatimukset kaikkien 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien ajoneuvojen hyväksyntää ja markkinavalvontaa varten. 38. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös vaatimukset, jotka koskevat tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden myyntiä ja käyttöönottoa. 39. Tämä asetus ei rajoita ajoneuvojen toimintaturvallisuutta ja ympäristöominaisuuksia koskevien soveltuvien unionin säädösten soveltamista. 2 artikla Soveltamisala 40. Tätä asetusta sovelletaan kaikkien 4 artiklassa ja liitteessä I kuvattujen, yleisillä teillä käytettäviksi tarkoitettujen uusien kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien, jäljempänä ’luokan L ajoneuvot’, tyyppihyväksyntään ja yksittäishyväksyntään, myös siinä tapauksessa, että ajoneuvo suunnitellaan ja valmistetaan useammassa kuin yhdessä vaiheessa, sekä tällaisia ajoneuvoja varten suunniteltujen ja valmistettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään ja yksittäishyväksyntään. 41. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin ajoneuvoihin: a) ajoneuvot, joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 6 km/h b) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu yksinomaan liikuntarajoitteisten käyttöön c) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu yksinomaan kävellen ohjattaviksi d) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu käytettäväksi yksinomaan tiellä tai maastossa käytävissä kilpailuissa e) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu yksinomaan asevoimien, lainvalvontaviranomaisten, väestönsuojelun, palokuntien tai julkisia töitä suorittavien elinten käyttöön f) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/37/EY[49] soveltamisalaan kuuluvat maatalous- tai metsäajoneuvot, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2006/42/EY[50] ja 97/68/EY[51] soveltamisalaan kuuluvat koneet sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY[52] soveltamisalaan kuuluvat moottoriajoneuvot g) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu ensisijaisesti maastokäyttöön ja käytettäväksi päällystämättömillä pinnoilla h) apumoottoreilla varustetut polkupyörät, joissa on jatkuvalta nimellisteholtaan enintään 0,25 kW:n sähkömoottori, jonka tehonsyöttö katkeaa, kun pyöräilijä lopettaa polkemisen, ja vähenee muutoin asteittain ja lopulta katkeaa ajoneuvon saavuttaessa nopeuden 25 km/h i) tasapainottuvat laitteet j) ajoneuvot, joissa ei ole yhtäkään istuinpaikkaa. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa ja liitteessä II luetelluissa säädöksissä, ellei niissä toisin säädetä, sovelletaan seuraavia määritelmiä: 42. ’Tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset määräykset ja tekniset vaatimukset. 43. ’Tyyppihyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on hyväksytty. 44. ’Kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että kokonainen ajoneuvo täyttää sitä koskevat hallinnolliset määräykset ja tekniset vaatimukset. 45. ’EU-tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset. 46. ’EU-tyyppihyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan todistusta, joka perustuu tämän asetuksen nojalla annetussa täytäntöönpanosäädöksessä vahvistettuun malliin taikka delegoiduissa säädöksissä oleviin luetteloihin sisältyvissä soveltuvissa E-säännöissä vahvistettuun ilmoituslomakkeeseen. 47. ’Järjestelmän tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että tiettyä tyyppiä olevaan ajoneuvoon asennettu järjestelmä täyttää sitä koskevat hallinnolliset määräykset ja tekniset vaatimukset. 48. ’Erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että erillinen tekninen yksikkö täyttää sitä koskevat hallinnolliset määräykset ja tekniset vaatimukset suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin. 49. ’Osan tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että osa täyttää ajoneuvosta erillään sitä koskevat hallinnolliset määräykset ja tekniset vaatimukset. 50. ’Kansallisella tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädettyä tyyppihyväksyntämenettelyä; tällainen hyväksyntä on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella. 51. ’Yksittäishyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että yksittäinen ajoneuvo on hyväksytty. 52. ’Vaatimustenmukaisuustodistuksella’ tarkoitetaan täytäntöönpanosäädöksessä vahvistettuun malliin perustuvaa asiakirjaa, jonka ajoneuvon valmistaja toimittaa todistuksena siitä, että ajoneuvo on valmistumisajankohtanaan tämän asetuksen mukaisesti tyyppihyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen. 53. ’Perusajoneuvolla’ tarkoitetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa ajoneuvoa, jota käytetään monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn ensimmäisen vaiheen aikana. 54. ’Keskeneräisellä ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka valmistuksessa tarvitaan vielä vähintään yksi lisävaihe tämän asetuksen soveltuvien teknisten vaatimusten täyttämiseksi. 55. ’Valmistuneella ajoneuvolla’ tarkoitetaan monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn tuloksena saatavaa ajoneuvoa, joka täyttää tämän asetuksen soveltuvat vaatimukset. 56. ’Valmiilla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota ei tarvitse saattaa valmiiksi, jotta se täyttäisi tämän asetuksen soveltuvat vaatimukset. 57. ’Järjestelmällä’ tarkoitetaan yhden tai useamman erityisen toiminnon suorittamiseksi ajoneuvossa yhdistettyjen laitteiden kokoonpanoa, jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin delegoidun tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimuksia. 58. ’Osalla’ tarkoitetaan tämän asetuksen tai jonkin siihen liittyvän delegoidun tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimusten piiriin kuuluvaa ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, joka voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillisesti tämän asetuksen tai siihen liittyvien delegoitujen tai täytäntöönpanosäädösten mukaisesti. 59. ’Erillisellä teknisellä yksiköllä’ tarkoitetaan tämän asetuksen tai jonkin siihen liittyvän delegoidun tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimusten piiriin kuuluvien laitteiden yhdistelmää, joka on tarkoitettu ajoneuvon osaksi ja voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillisesti tämän asetuksen tai siihen liittyvien delegoitujen tai täytäntöönpanosäädösten mukaisesti. 60. ’Toimintaturvallisuudella’ tarkoitetaan sitä, että olemassa ei ole kohtuutonta riskiä, että ihmisille aiheutuisi fyysinen vamma tai terveyshaitta sellaisten vaarojen vuoksi, jotka liittyvät mekaanisten, hydraulisten, pneumaattisten, sähköisten ja/tai elektronisten järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden virheelliseen toimintaan. 61. ’Pilaantumista rajoittavalla laitteella’ tarkoitetaan ajoneuvon osia, jotka säätelevät ja/tai rajoittavat pakokaasu- ja/tai haihtumispäästöjä. 62. ’Istuinpaikalla’ tarkoitetaan tilaa, jonka valmistaja on ilmoittanut sellaiseksi, johon voidaan sijoittaa 50. persentiilin henkilöä edustava nukke, taikka satulaa. 63. ’Puristussytytteisellä moottorilla’ tarkoitetaan diesel-prosessin mukaisesti toimivaa polttomoottoria, josta käytetään lyhempää nimitystä dieselmoottori. 64. ’Kipinäsytytteisellä moottorilla’ tarkoitetaan Otto-polttoprosessin mukaisesti toimivaa polttomoottoria, josta käytetään lyhempää nimitystä ottomoottori. 65. ’Hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan moottorikäyttöistä ajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi erilaista energiamuunninta ja kaksi erilaista energianvarastointijärjestelmää (ajoneuvossa) ajoneuvon voimanlähteinä. 66. ’Sähkökäyttöisellä hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan hybridiajoneuvoa, joka saa energian käyttövoimaansa molemmista seuraavista ajoneuvossa olevista varastoidun energian lähteistä: a) käyttöpolttoaine b) sähköenergian varastointilaite. 67. ’Käyttövoimalla’ tarkoitetaan polttomoottoria, sähkömoottoria, hybridijärjestelmää tai näiden moottorien yhdistelmää taikka muuta moottorityyppiä. 68. ’Estolaitteella’ tarkoitetaan rakenteeseen kuuluvaa laitetta, joka havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon nopeutta, moottorin pyörimisnopeutta ja/tai kuormitusta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta parametria aktivoidakseen, muuttaakseen, viivästääkseen tai poistaakseen päästöjenrajoitus- tai pakokaasujen jälkikäsittelyjärjestelmän jonkin osan toiminnan ja vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta sellaisissa olosuhteissa, joiden voidaan kohtuudella odottaa esiintyvän ajoneuvon tavanomaisen toiminnan ja käytön aikana. 69. ’Kestävyydellä’ tarkoitetaan osien ja järjestelmien pysymistä sellaisessa kunnossa, että sovellettavia päästörajoja voidaan noudattaa liitteessä VII määritellyn kilometrimäärän jälkeen ja että ajoneuvon toimintaturvallisuus on taattu ajoneuvon koko käyttöiän ajan, kun ajoneuvoa käytetään tavanomaisissa tai sille tarkoitetuissa olosuhteissa. 70. ’Sylinteritilavuudella’ tarkoitetaan a) iskumäntämoottoreiden tapauksessa moottorin nimellistä iskutilavuutta b) kiertomäntämoottoreiden (Wankel) tapauksessa moottorin kaksinkertaista nimellistä iskutilavuutta. 71. ’Haihtumispäästöillä’ tarkoitetaan moottoriajoneuvon polttoainesäiliöstä ja polttoaineensyöttöjärjestelmästä haihtuvia hiilivetyhöyryjä, jotka eivät ole pakokaasuista peräisin olevia hiilivetypäästöjä. 72. ’SHED-testillä’ tarkoitetaan ajoneuvolle haihtumispäästöjen määrittämiseksi ilmatiiviissä tilassa tehtävää testiä, joka on delegoidussa säädöksessä määritelty erityinen haihtumispäästötesti. 73. ’Kaasupolttoainejärjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka koostuu kaasumaisen polttoaineen säiliöstä, polttoaineensyötöstä sekä mittaus- ja valvontaosista, jotka on asennettu moottoriin, jotta se voi käyttää nestekaasua, paineistettua maakaasua tai vetyä yhtä, kahta tai useampaa polttoainetta hyödyntävänä sovelluksena. 74. ’Epäpuhtauksilla’ tarkoitetaan pakokaasujen hiilimonoksidipäästöjä, typen oksidien päästöjä typpidioksidiekvivalenttina (NO2) ilmaistuna, hiukkaspäästöjä ja hiilivetypäästöjä olettaen hiilivetysuhteeksi a) C1H1,85 bensiinin osalta b) C1H1,86 dieselpolttoaineen osalta. 75. ’Pakokaasupäästöillä’ tarkoitetaan ajoneuvon pakoputkesta tulevia epäpuhtauspäästöjä. 76. ’Hiukkasilla’ tarkoitetaan pakokaasun komponentteja, jotka poistetaan laimennetusta pakokaasusta enintään 325 K:n (52 °C) lämpötilassa suodattimilla, jotka on kuvattu delegoidussa säädöksessä vahvistetussa testausmenetelmässä, jolla määritetään keskimääräiset pakokaasupäästöt. 77. ’Maailmanlaajuisella moottoripyörien testisyklillä’ tarkoitetaan maailmanlaajuista ja yhdenmukaista moottoripyörien laboratoriotestisykliä WMTC sellaisena kuin se on määritelty UNECE:n maailmanlaajuisessa teknisessä säännössä nro 2. 78. ’Valmistajalla’ tarkoitetaan henkilöä tai elintä, joka vastaa hyväksyntäviranomaiselle kaikista tyyppihyväksyntämenettelyyn liittyvistä seikoista, lupamenettelystä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta sekä valmistamiensa ajoneuvojen, järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaan liittyvistä seikoista, riippumatta siitä, onko tämä henkilö tai elin suoraan osallisena hyväksyttävän ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön kaikissa valmistusvaiheissa. 79. ’Valmistajan edustajalla’ tarkoitetaan luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on sijoittautunut unioniin ja jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan valmistajaa hyväksyntäviranomaisiin nähden ja toimimaan valmistajan puolesta tämän asetuksen kattamissa asioissa. 80. ’Tuojalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista tai oikeushenkilöä, joka myy tai rekisteröi kolmannesta maasta tuotavan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tai vastaa sen käyttöönotosta unionin markkinoilla. 81. ’Jakelijalla’ tarkoitetaan toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista tai oikeushenkilöä, joka myy tai rekisteröi kolmannesta maasta tuotavan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tai vastaa sen käyttöönotosta unionin markkinoilla. 82. ’Talouden toimijoilla’ tarkoitetaan valmistajia, valmistajan edustajia, tuojia ja jakelijoita. 83. ’Hyväksyntäviranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista, jonka jäsenvaltio on perustanut tai nimennyt ja ilmoittanut komissiolle ja joka on toimivaltainen kaikissa ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypin hyväksyntään tai ajoneuvon yksittäishyväksyntään liittyvissä kysymyksissä ja lupamenettelyssä ja antaa ja tarvittaessa peruuttaa hyväksyntätodistukset, toimii toisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimeää tutkimuslaitokset ja huolehtii siitä, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta. 84. ’Markkinavalvontaviranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista, jolla on vastuu markkinavalvonnan toteuttamisesta kyseisen valtion alueella. 85. ’Kansallisella viranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion hyväksyntäviranomaista, markkinavalvontaviranomaista tai muuta viranomaista, joka osallistuu tämän asetuksen piiriin kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään, rekisteröintiin, markkinavalvontaan tai tuontitarkastukseen ja vastaa näistä toimista. 86. ’Tutkimuslaitoksella’ tarkoitetaan organisaatiota tai elintä, jonka jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia hyväksyntäviranomaisen puolesta. 87. ’Itsetestauksella’ tarkoitetaan tutkimuslaitokseksi tiettyjen vaatimusten noudattamisen arvioimista varten nimetyn valmistajan omissa tiloissaan suorittamaa testausta, testitulosten kirjaamista ja päätelmät sisältävän selosteen toimittamista hyväksyntäviranomaiselle. 88. ’Virtuaalitestausmenetelmällä’ tarkoitetaan tietokonesimulointeja, laskelmat mukaan luettuina, jotka osoittavat, täyttääkö ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö tämän asetuksen tai siihen liittyvien delegoitujen ja täytäntöönpanosäädösten tekniset vaatimukset, ilman että tarvitsisi käyttää itse ajoneuvoa, järjestelmää, osaa tai erillistä teknistä yksikköä. 89. ’Ajoneuvon sisäisellä valvontajärjestelmällä’ tarkoitetaan valvontajärjestelmää, joka kykenee ilmoittamaan osien tai järjestelmien toimintahäiriöiden todennäköiset sijainnit tietokoneen muistiin tallennettujen vianmäärityskoodien ja ympäristötietojen avulla ja mahdollistaa niiden lukemisen tavanomaisella lukulaitteella sekä antaa kuljettajalle varoituksen vakavasta toimintaturvallisuuteen tai ympäristöominaisuuksiin liittyvästä häiriöstä sytyttämällä kojetaulussa olevan toimintahäiriöstä ilmoittavan valon. 90. ’Ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavilla tiedoilla’ tarkoitetaan kaikkia ajoneuvon vianmääritystä, huoltoa, tarkastusta, määräaikaishuoltoa, korjaamista, uudelleenohjelmointia tai uudelleenalustusta koskevia tietoja, jotka valmistajat antavat valtuutetuille jälleenmyyjille ja korjaamoille, mukaan luettuna kaikki muutokset ja lisäykset tällaisiin tietoihin. Näihin tietoihin on sisällyttävä tiedot, joita tarvitaan järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden asentamiseen ajoneuvoihin. 91. ’Riippumattomalla toimijalla’ tarkoitetaan sellaisia muita yrityksiä kuin valtuutettuja jälleenmyyjiä ja korjaamoja, jotka osallistuvat suoraan tai välillisesti moottoriajoneuvojen korjaukseen ja huoltoon. 92. ’Uudella ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä: a) sitä ei ole milloinkaan aiemmin rekisteröity tai b) se on rekisteröity alle kuusi kuukautta ennen yksittäishyväksynnän hakemishetkeä. 93. ’Sarjan viimeisillä ajoneuvoilla’ tarkoitetaan varastossa olevia ajoneuvoja, joita ei voida myydä, rekisteröidä tai ottaa käyttöön, koska voimaan on tullut uusia teknisiä vaatimuksia, joiden osalta niitä ei ole hyväksytty. 94. ’Kaksipyöräisellä moottoriajoneuvolla’ tarkoitetaan moottorikäyttöisiä kaksipyöräisiä ajoneuvoja, joihin luetaan kaksipyöräiset moottorilla varustetut polkupyörät, mopot ja moottoripyörät. 95. ’Moottorikäyttöisellä kolmipyörällä’ tarkoitetaan ajoneuvoluokan L5e luokitteluperusteet täyttävää kolmipyöräistä moottoriajoneuvoa. 96. ’Nelipyörällä’ tarkoitetaan ajoneuvoluokan L6e tai L7e luokitteluperusteet täyttävää nelipyöräistä ajoneuvoa. 97. ’Tasapainottuvalla laitteella’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka on luonnostaan epävakaa ja jonka tasapainon säilyttämiseen tarvitaan apujärjestelmä ja joihin luetaan moottorikäyttöiset yksipyöräiset tai kahdella rinnakkaisella pyörällä varustetut ajoneuvot. 98. ’Maantiemönkijällä’ tarkoitetaan nelipyöräistä ajoneuvoa, joka on tarkoitettu käytettäväksi päällystetyillä yleisillä teillä ja joka täyttää ajoneuvoluokan L6Ae (kevyet maantiemönkijät) tai L7Ae (maantiemönkijät) luokitteluperusteet. 99. ’Perävaunulla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka ei kulje omalla käyttövoimallaan ja joka on suunniteltu ja rakennettu luokan L ajoneuvon vedettäväksi. 100. ’Paripyörillä’ tarkoitetaan kahta samalle akselille asennettua pyörää, joita pidetään yhtenä pyöränä ja joiden maata koskettavien pintojen keskipisteiden välinen etäisyys on enintään 460 mm. 101. ’Rekisteröinnillä’ tarkoitetaan ajoneuvolle tieliikennekäyttöä varten myönnettyä hallinnollista käyttöönottolupaa, jonka yhteydessä ajoneuvo on tunnistettu ja sille on annettu sarjanumero eli rekisterinumero ja joka on voimassa pysyvästi, tilapäisesti tai lyhytaikaisesti. 102. ’Käyttöönotolla’ tarkoitetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön käyttötarkoituksensa mukaista ensimmäistä käyttöä unionissa. 103. ’Myynnillä’ tarkoitetaan kaikkea myyntiä ajoneuvon valmistajalta jälleenmyyjälle tai myyntiä loppukäyttäjälle. 104. ’Asettamisella saataville markkinoilla’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta. 105. ’Markkinoille saattamisella’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön asettamista saataville ensimmäistä kertaa unionissa. 106. ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan samaan luokkaan kuuluvia ajoneuvoja ja niiden variantteja ja versioita, jotka eivät eroa toisistaan ainakaan seuraavien olennaisten seikkojen suhteen: a) luokka tai alaluokka b) valmistaja c) alusta, runko, alarunko, pohjalevy tai muu rakenne, johon keskeiset osat on kiinnitetty d) käyttövoimaan liittyvät toimintaperiaatteet e) valmistajan antama tyyppinimi. 107. ’Variantilla’ tarkoitetaan samaa tyyppiä olevia ajoneuvoja, joihin pätevät seuraavat: a) Korin muodon perusominaisuudet ovat samat. b) Käyttövoima ja käyttövoiman konfiguraatio ovat samat. c) Jos käyttövoimajärjestelmään kuuluu polttomoottori, sen toimintatapa on sama. d) Sylintereiden määrä ja järjestely ovat samat. e) Vaihdelaatikon tyyppi on sama. f) Ajokuntoisen ajoneuvon massan pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 20 prosenttia pienimmästä arvosta. g) Ajoneuvon suurimman sallitun massan pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 20 prosenttia pienimmästä arvosta. h) Moottorin (kun kyse on polttomoottorista) sylinteritilavuuden pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 30 prosenttia pienimmästä arvosta. i) Moottorin nettotehon pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 30 prosenttia pienimmästä arvosta. 108. ’Versiolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka muodostuu 27 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa hyväksyntäasiakirjoissa esitetystä yhdistelmästä. 4 artikla Ajoneuvoluokat 109. Luokan L ajoneuvoja ovat seuraavissa kohdissa ja liitteessä I esitetyn luokituksen mukaiset moottorikäyttöiset kaksi-, kolmi- tai nelipyöräiset ajoneuvot, kuten moottorikäyttöiset polkupyörät, kaksi- ja kolmipyöräiset mopot, kaksi- ja kolmipyöräiset moottoripyörät, sivuvaunulliset moottoripyörät, kevyet maantiemönkijät ja maantiemönkijät sekä kevyet miniautot ja miniautot. 110. Tätä asetusta sovellettaessa käytetään seuraavia ajoneuvoluokkia ja -alaluokkia sellaisina kuin ne on kuvattu liitteessä I: a) Luokan L1e ajoneuvo (kevyt kaksipyöräinen moottorikäyttöinen ajoneuvo); alaluokat seuraavasti: i) luokan L1Ae ajoneuvo (moottorilla varustettu polkupyörä) ii) luokan L1Be ajoneuvo (kaksipyöräinen mopo) b) luokan L2e ajoneuvo (kolmipyöräinen mopo) c) luokan L3e ajoneuvo (kaksipyöräinen moottoripyörä); alaluokat seuraavasti: i) moottoripyörän teho;[53] alaluokat seuraavasti: – luokan A1 ajoneuvo (pienitehoinen moottoripyörä) – luokan A2 ajoneuvo (keskitehoinen moottoripyörä) – luokan A3 ajoneuvo (suuritehoinen moottoripyörä) ii) Ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus: - enintään 130 km/h - yli 130 km/h d) luokan L4e ajoneuvo (sivuvaunullinen kaksipyöräinen moottoripyörä) e) luokan L5e ajoneuvo (moottorikäyttöinen kolmipyörä); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L5Ae ajoneuvo (kolmipyörä) ii) alaluokan L5Be ajoneuvo (hyötykolmipyörä); alaluokat seuraavasti: – alaluokan L5Be–U ajoneuvo: hyötykolmipyörä, joka on tarkoitettu yksinomaan tavaroiden kuljettamiseen – alaluokan L5Be–P ajoneuvo: pääasiassa matkustajien kuljettamiseen suunniteltu ja käytetty ajoneuvo f) luokan L6e ajoneuvo (kevyt nelipyörä); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L6Ae ajoneuvo (kevyt maantiemönkijä) ii) alaluokan L6Be ajoneuvo (kevyt miniauto); alaluokat seuraavasti: – alaluokan L6Be–U ajoneuvo: hyötyajoneuvo, joka on tarkoitettu yksinomaan tavaroiden kuljettamiseen – alaluokan L6Be–P ajoneuvo: pääasiassa matkustajien kuljettamiseen suunniteltu ja käytetty ajoneuvo g) luokan L7e ajoneuvo (nelipyörä); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L7Ae ajoneuvo (maantiemönkijä) ii) alaluokan L7Be ajoneuvo (miniauto); alaluokat seuraavasti: – alaluokan L7Be–U ajoneuvo: hyötyajoneuvo, joka on tarkoitettu yksinomaan tavaroiden kuljettamiseen – alaluokan L7Be–P ajoneuvo: pääasiassa matkustajien kuljettamiseen suunniteltu ja käytetty ajoneuvo. 111. Edellä 2 kohdassa luetellut luokan L ajoneuvot luokitellaan myös ajoneuvon käyttövoiman perusteella seuraavasti: a) käyttövoimana sisäinen polttomoottori: - puristussytytys (dieselmoottori) - kipinäsytytys (ottomoottori) b) käyttövoimana ulkoinen polttomoottori, turbiinimoottori tai kiertomäntämoottori; tällaisella käyttövoimanlähteellä varustettua ajoneuvoa pidetään ympäristö- ja toimintaturvallisuusvaatimusten täyttämiseksi samana kuin ajoneuvoa, jonka käyttövoimana on otto-tyyppinen polttomoottori c) käyttövoimana paineilmalla toimiva moottori, jonka epäpuhtaus- ja/tai inerttien kaasujen päästöt eivät ylitä ympäröivässä ilmassa olevia tasoja; tällaista ajoneuvoa pidetään toimintaturvallisuutta sekä polttoaineen varastointia ja syöttöä koskevien vaatimusten osalta ajoneuvona, joka toimii kaasumaisella polttoaineella d) käyttövoimana sähkömoottori e) hybridiajoneuvo, jossa käytetään jonkin a, b, c tai d alakohdassa esitetyn käyttövoimajärjestelmän yhdistelmää tai muuta useamman käyttövoimajärjestelmän yhdistelmää mukaan luettuna useampi kuin yksi poltto- ja/tai sähkömoottori. 112. Edellä 2 kohdassa olevassa luokan L ajoneuvojen luokittelussa sovelletaan seuraavaa: jos ajoneuvo ei kuulu tiettyyn luokkaan, koska se ylittää vähintään yhden kyseiselle luokalle säädetyistä perusteista, se luetaan kuuluvaksi seuraavaan sellaiseen luokkaan, jota koskevat perusteet se täyttää. Tämä koskee seuraavia luokkien ja alaluokkien ryhmiä: a) luokka L1e ja sen alaluokat L1Ae ja L1Be sekä luokka L3e ja sen alaluokat L3e-A1, L3e-A2 ja L3e-A3 b) luokka L2e sekä luokka L5e ja sen alaluokat L5Ae ja L5Be c) luokka L6e ja sen alaluokat L6Ae ja L6Be sekä luokka L7e ja sen alaluokat L7Ae ja L7Ab d) muu luokkien ja/tai alaluokkien looginen järjestys, jota valmistaja ehdottaa ja jonka tyyppihyväksyntäviranomainen hyväksyy. II LUKUYLEISET VELVOITTEET 5 artikla Jäsenvaltioiden ja kansallisten viranomaisten yleiset velvoitteet 113. Jäsenvaltioiden on perustettava ja nimettävä tyyppihyväksyntäviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia hyväksyntää koskevissa kysymyksissä, ja markkinavalvontaviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia markkinavalvontaa koskevissa kysymyksissä tämän asetuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisten viranomaisten perustamisesta ja nimeämisestä 68 artiklan mukaisesti. Tyyppihyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisia koskevassa ilmoituksessa on ilmoitettava niiden nimet, osoitteet, myös sähköpostiosoitteet, ja vastuualueet. 114. Kansalliset viranomaiset saavat sallia ainoastaan sellaisten ajoneuvojen, osien tai erillisten teknisten yksiköiden, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset, myynnin, rekisteröinnin ja käyttöönoton. 115. Kansalliset viranomaiset eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää ajoneuvojen, osien tai erillisten teknisten yksiköiden rekisteröintiä, myyntiä, käyttöönottoa tai käyttöä tieliikenteessä perustein, jotka liittyvät tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin niiden rakennetta ja toimintaa koskeviin näkökohtiin, jos ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. 116. Jäsenvaltioiden on järjestettävä ja toteutettava markkinavalvontaa ja unionin markkinoille tulevien ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden tarkastuksia asetuksen (EY) N:o 765/2008 III luvun mukaisesti. 6 artikla Hyväksyntäviranomaisten yleiset velvoitteet 117. Hyväksyntäviranomaisten on varmistettava, että tyyppihyväksyntää hakevat valmistajat täyttävät tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. 118. Hyväksyntäviranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. 7 artikla Valmistajia koskevat yleiset velvoitteet 119. Valmistajien on varmistettava, että kun niiden suunnittelemia ja valmistamia ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä myydään tai otetaan käyttöön, ne on valmistettu ja hyväksytty tässä asetuksessa ja tämän asetuksen nojalla annetuissa delegoiduissa ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. Jos kyseessä on monivaiheinen tyyppihyväksyntä, kukin valmistaja on vastuussa hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta niiden järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden osalta, jotka on lisätty siinä ajoneuvon valmistusvaiheessa, josta se on huolehtinut. Valmistaja, joka muuttaa aiemmissa vaiheissa jo hyväksyttyjä osia tai järjestelmiä, on vastuussa kyseisten osien ja järjestelmien hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta. 120. Valmistaja, joka muuttaa keskeneräistä ajoneuvoa siten, että ajoneuvon ajoneuvoluokka muuttuu ja sen myötä myös hyväksynnän aiemmassa vaiheessa arvioidut lakisääteiset vaatimukset muuttuvat, on vastuussa myös näiden vaatimusten noudattamisesta. 121. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden valmistajien on tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden hyväksymistä varten nimettävä yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen nähden. 122. Niiden on lisäksi nimettävä markkinavalvontaa varten edustaja, joka voi olla toisessa kohdassa tarkoitettu edustaja tai toinen edustaja. 123. Valmistaja on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn tekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta riippumatta siitä, onko valmistaja suoranaisesti osallistunut ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin valmistusvaiheisiin. 124. Valmistajien on varmistettava, että käytössä on menettelyt, joilla varmistetaan sarjatuotannon jatkuva vaatimustenmukaisuus. Ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön suunnittelun tai ominaisuuksien sekä niiden vaatimusten muuttuminen, joiden mukainen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön on vakuutettu olevan, on otettava asianmukaisesti huomioon. 125. Valmistajien on niiden lakisääteisten merkintöjen ja tyyppihyväksyntämerkkien lisäksi, jotka on kiinnitetty niiden ajoneuvoihin, järjestelmiin, osiin tai erillisiin teknisiin yksiköihin 37 artiklan mukaisesti, ilmoitettava nimensä, rekisteröity kauppanimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä osoite yhteydenottoja varten itse ajoneuvossa, järjestelmässä, osassa tai erillisessä teknisessä yksikössä tai, jos se ei ole järjestelmien, osien tai teknisten yksiköiden kohdalla mahdollista, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön pakkauksessa tai sen mukana seuraavassa asiakirjassa. Osoitteessa on ilmoitettava yksi yhteyspiste, jonka kautta valmistajaan voi ottaa yhteyttä. 126. Valmistajien on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö on niiden vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten suhteen. 8 artikla Ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden vaatimustenmukaisuuteen liittyvät valmistajien velvoitteet 127. Valmistajien, jotka katsovat tai joilla on syytä uskoa, että niiden ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö, joka on myyty tai otetaan käyttöön, ei ole tämän asetuksen tai sen nojalla annettujen delegoitujen ja täytäntöönpanosäädösten vaatimusten mukainen, on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin kulloisenkin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi tai sen poistamiseksi markkinoilta tai sen palautuksen järjestämiseksi. 128. Mikäli ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö aiheuttaa riskin, valmistajien on välittömästi tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden markkinavalvonta- ja hyväksyntäviranomaisille, joissa ne saattoivat ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön markkinoille, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja mahdollisista toteutetuista korjaavista toimenpiteistä. 129. Valmistajien on pidettävä 25 artiklassa tarkoitetut valmistusasiakirjat ja 36 artiklassa tarkoitetut vaatimustenmukaisuustodistukset hyväksyntäviranomaisten saatavilla vähintään 10 vuoden ajan. 130. Valmistajien on perustellusta pyynnöstä annettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, jollakin kyseisen viranomaisen jäsenvaltion virallisella kielellä. Valmistajien on tehtävä kansallisen viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan myytyjen, rekisteröityjen tai käyttöön otettujen ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden aiheuttamat riskit. 9 artikla Markkinavalvontaan liittyvät valmistajan edustajan velvoitteet Valmistajan edustajan, joka on nimetty markkinavalvontaa varten, on suoritettava valmistajalta saamassaan toimeksiannossa määritellyt tehtävät. Toimeksiannossa on valtuutettava edustaja suorittamaan vähintään seuraavat tehtävät: (1) Edustaja pitää 25 artiklassa tarkoitetut valmistusasiakirjat ja 36 artiklassa tarkoitetut vaatimustenmukaisuustodistukset hyväksyntäviranomaisten saatavilla vähintään 10 vuoden ajan. (2) Edustaja antaa hyväksyntäviranomaisen perustellusta pyynnöstä kyseiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi. (3) Edustaja tekee markkinavalvonta- ja/tai hyväksyntäviranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan edustajan toimeksiannon piiriin kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden aiheuttamat riskit. 10 artikla Tuojien yleiset velvoitteet 131. Tuojat saavat myydä tai rekisteröidä unionin markkinoilla ainoastaan vaatimukset täyttäviä ajoneuvoja, järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä. 132. Ennen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön myyntiä, rekisteröintiä tai käyttöönottoa tuojien on varmistettava että kyseinen ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö on EU-tyyppihyväksytty. Tuojien on varmistettava, että hyväksyntäasiakirjat täyttävät 27 artiklan 10 kohdassa vahvistetut vaatimukset, että ajoneuvossa, järjestelmässä, osassa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu tyyppihyväksyntämerkki, että sen mukana seuraavat vaaditut asiakirjat, että se on 7 artiklan 7 kohdan mukainen ja että valmistaja on täyttänyt 7 artiklan 6 kohdan vaatimukset. 133. Jos tuoja katsoo tai tuojalla on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen ja erityisesti ettei se vastaa tyyppihyväksyntäänsä, tuoja ei saa myydä tai rekisteröidä ajoneuvoa, järjestelmää, osaa tai erillistä teknistä yksikköä ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Lisäksi jos tuoja katsoo tai tuojalla on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö aiheuttaa riskin, tuojan on ilmoitettava asiasta valmistajalle sekä markkinavalvonta- ja hyväksyntäviranomaisille. 134. Tuojien on ilmoitettava nimensä, rekisteröity kauppanimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä osoite yhteydenottoja varten itse ajoneuvossa, järjestelmässä, osassa tai erillisessä teknisessä yksikössä tai, jos se ei ole järjestelmien, osien tai teknisten yksiköiden kohdalla mahdollista, niiden pakkauksessa tai niiden mukana seuraavassa asiakirjassa. 135. Tuojien on varmistettava, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön mukana seuraavat 59 artiklan mukaisesti vaaditut ohjeet ja tiedot asianomaisten jäsenvaltioiden virallisilla kielillä. 136. Tuojien on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö on niiden vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten suhteen. 137. Silloin, kun se katsotaan ajoneuvoon, järjestelmään, osaan tai erilliseen tekniseen yksikköön liittyvien riskien kannalta tarkoituksenmukaiseksi, tuojien on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi tutkittava valitukset, vaatimustenvastaiset ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt ja niiden palautukset ja tarvittaessa pidettävä niistä kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille tällaisesta valvonnasta. 11 artikla Ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden vaatimustenmukaisuuteen liittyvät tuojien velvoitteet 138. Tuojien, jotka katsovat tai joilla on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö, jonka ne ovat myyneet tai rekisteröineet tai joiden käyttöönotosta ne vastaavat, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin kulloisenkin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi tai sen poistamiseksi markkinoilta tai sen palautuksen järjestämiseksi. 139. Mikäli ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö aiheuttaa riskin, tuojien on välittömästi tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden markkinavalvontaviranomaisille, joissa he ovat asettaneet ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön saataville, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista korjaavista toimenpiteistä. 140. Tuojien on pidettävä 10 vuoden ajan vaatimustenmukaisuustodistuksen jäljennös markkinavalvonta- ja hyväksyntäviranomaisten saatavilla ja varmistettava, että 27 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat voidaan asettaa pyynnöstä kyseisten viranomaisten saataville. 141. Tuojien on perustellusta pyynnöstä annettava kansalliselle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, jollakin kyseisen viranomaisen jäsenvaltion virallisella kielellä. Tuojien on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan tuojien myymien tai rekisteröimien tai niiden vastuulla käyttöön otettujen ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden aiheuttamat riskit. 12 artikla Jakelijoiden yleiset velvoitteet 142. Jakelijoiden on toimittava asiaankuuluvaa huolellisuutta noudattaen suhteessa niihin vaatimuksiin, joita sovelletaan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön myyntiin, rekisteröintiin tai käyttöönottoon. 143. Jakelijoiden on ennen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön myyntiä, rekisteröintiä tai käyttöönottoa varmistettava, että ajoneuvossa, järjestelmässä, osassa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu lakisääteinen kilpi tai tyyppihyväksyntämerkintä, että sen mukana ovat vaaditut asiakirjat sekä ohjeet ja turvallisuustiedot, jotka on laadittu sen jäsenvaltion virallisilla kielillä, jossa ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö on tarkoitus myydä, rekisteröidä tai ottaa käyttöön, ja että valmistaja ja tuoja ovat noudattaneet 7 artiklan 6 kohdassa, 7 artiklan 7 kohdassa ja 10 artiklan 4 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia. 144. Jakelijoiden on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö on niiden vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten suhteen. 13 artikla Ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden vaatimustenmukaisuuteen liittyvät jakelijoiden velvoitteet 145. Jos jakelija katsoo tai jakelijalla on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelija ei saa myydä tai rekisteröidä ajoneuvoa, järjestelmää, osaa tai erillistä teknistä yksikköä ja sen on estettävä sen käyttöönotto, ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. 146. Jakelijoiden, jotka katsovat tai joilla on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö, jonka ne ovat myyneet tai rekisteröineet tai joiden käyttöönotosta ne vastaavat, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on varmistettava, että toteutetaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet kulloisenkin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi tai sen poistamiseksi markkinoilta tai sen palautuksen järjestämiseksi. 147. Mikäli ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö aiheuttaa riskin, jakelijoiden on välittömästi tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden markkinavalvonta- ja hyväksyntäviranomaisille, joissa ne myivät tai rekisteröivät kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tai vastasivat sen käyttöönotosta, sekä valmistajalle ja tuojalle, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja mahdollisista toteutetuista korjaavista toimenpiteistä. 148. Jakelijoiden on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava sille kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi. Niiden on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan niiden myymien tai rekisteröimien tai niiden vastuulla käyttöön otettujen ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden aiheuttamat riskit. 14 artikla Muut tuojien ja jakelijoiden velvoitteet Tuojaa tai jakelijaa on tätä asetusta sovellettaessa pidettävä valmistajana ja niitä koskevat samat velvollisuudet kuin valmistajaa 7–9 artiklan mukaisesti silloin, kun ne myyvät tai rekisteröivät ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tai vastaavat niiden käyttöönotosta omalla nimellään tai tavaramerkillään tai muuttavat jo myytyä, rekisteröityä tai käyttöön otettua ajoneuvoa, järjestelmää, osaa tai erillistä teknistä yksikköä tavalla, joka voi vaikuttaa sovellettavien vaatimusten täyttymiseen. 15 artikla Talouden toimijoita koskevat tiedot Talouden toimijoiden on pyynnöstä esitettävä markkinavalvonta- ja hyväksyntäviranomaisille seuraavien tunnistetiedot kymmenen vuoden ajan: (1) kaikki talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet niille ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön (2) kaikki talouden toimijat, joille ne ovat toimittaneet ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön. III LUKUAINEELLISET VAATIMUKSET 16 artikla Yleiset aineelliset vaatimukset 149. Luokan L ajoneuvojen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden on täytettävä liitteissä II–VIII luetellut vaatimukset. 150. Jotta voidaan varmistaa turvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso, komissio vahvistaa 76, 77 ja 78 artiklan mukaisesti annetuilla delegoiduilla säädöksillä yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset, joihin kuuluvat tapauksen mukaan myös testausmenetelmät ja raja-arvot, ainoastaan muiden kuin tämän asetuksen liitteessä VI ja VII lueteltujen ympäristöllisten raja- ja kynnysarvojen osalta. 17 artikla Estolaitteitten käytön kielto Kielletään sellaisten estolaitteitten käyttö, jotka heikentävät turvallisuuden, sähkömagneettisen yhteensopivuuden, ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän, meluntorjuntajärjestelmän tai päästöjenrajoitusjärjestelmän tasoa tai tehokkuutta. Rakenteeseen kuuluvaa laitetta ei pidetä estolaitteena, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy: (1) laite on perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta ja ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi (2) laite ei toimi muutoin kuin moottorin käynnistämiseksi (3) toimintaedellytykset sisältyvät merkittävissä määrin niihin testausmenetelmiin, joilla tarkastetaan, onko ajoneuvo tämän asetuksen ja sen delegoitujen ja täytäntöönpanoasetusten mukainen. 18 artikla Ajoneuvojen voimalaitteeseen tehtäviä muutoksia koskevat järjestelyt 151. ’Voimalaitteella’ tarkoitetaan ajoneuvon osia ja järjestelmiä, jotka tuottavat käyttövoimaa ja siirtävät sen tienpintaan ja joihin kuuluvat moottorit, moottorinhallintajärjestelmät tai jokin muu hallintamoduuli, pilaantumista rajoittavat laitteet, voimansiirto hallintajärjestelmineen, joko vetoakseli tai käyttöhihna tai käyttöketju, tasauspyörästö, vetopyörästö sekä vetävän pyörän rengas (säde). 152. Luokan L ajoneuvot on varustettava erityisillä järjestelyillä, joilla estetään ajoneuvon voimajärjestelmän virittäminen ja jotka vahvistetaan delegoidussa säädöksessä annettavilla teknisillä vaatimuksilla ja eritelmillä, joilla on seuraavat tavoitteet: a) estetään muutokset, jotka voivat heikentää turvallisuutta ja joilla erityisesti lisätään ajoneuvon tehoa virittämällä voimalaitetta tarkoituksena lisätä suurinta vääntömomenttia ja/tai tehoa ja/tai ajoneuvon suurinta rakenteellista nopeutta arvoista, jotka ajoneuvon valmistaja on ilmoittanut tyyppihyväksynnän yhteydessä, ja/tai b) ehkäistään ympäristövahinkoja. 153. Komissio vahvistaa 2 kohdassa tarkoitettuja järjestelyjä koskevat erityiset vaatimukset 76, 77 ja 78 artiklan mukaisesti annettavassa delegoidussa säädöksessä. 154. Voimalaitteeseen tehtyjen muutosten jälkeen ajoneuvon on täytettävä ne tekniset vaatimukset viimeisine muutoksineen, joita sovelletaan alkuperäiseen ajoneuvoluokkaan ja -alaluokkaan tai tapauksen mukaan uuteen ajoneuvoluokkaan ja -alaluokkaan ja jotka olivat voimassa silloin, kun alkuperäinen ajoneuvo myytiin, rekisteröitiin tai otettiin käyttöön. 19 artikla Ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää koskevat yleiset vaatimukset 155. Neljän vuoden kuluttua 82 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä on kaikki uudet alaluokkien L1Be, L3e, L5e, L6Ae ja L7Ae ajoneuvot varustettava ensimmäistä sukupolvea edustavalla ajoneuvon sisäisellä valvontajärjestelmällä (OBD), joka seuraa moottorin ja ajoneuvon käytönohjausjärjestelmän virtapiirien eheyttä, oikosuljettuja ja avoimia virtapiirejä ja virtapiirien loogisuutta sekä ilmoittaa niistä, jäljempänä ’OBD I’. 156. Kuuden vuoden kuluttua 82 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä on kaikki uudet alaluokkien L6Be ja L7Be ajoneuvot varustettava OBD I -järjestelmällä. 157. Kahdeksan vuoden kuluttua 82 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä on kaikki uudet ajoneuvot varustettava OBD I -järjestelmällä. 158. Mikäli komissio asian vahvistaa 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti antamassaan päätöksessä, on kahdeksan vuoden kuluttua 82 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä kaikki uudet (ala)luokkien L1Be, L3e, L5e, L6Ae ja L7Ae ajoneuvot varustettava OBD I -järjestelmän lisäksi järjestelmän toista sukupolvea edustavalla OBD II -järjestelmällä, joka seuraa paitsi täydellisiä vikaantumisia myös järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden heikkenemistä ajoneuvon käyttöiän aikana, sillä edellytyksellä, että sen kustannustehokkuus osoitetaan 21 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa. 159. OBD-järjestelmän täsmälliset päästöraja-arvot vahvistetaan liitteessä VI olevassa B kohdassa. 160. Siirretään komissiolle valta antaa 76, 77 ja 78 artiklan mukaisesti delegoitu säädös, jossa vahvistetaan ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään liittyvät yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset, mukaan luettuina OBD-järjestelmän toiminnalliset vaatimukset ja testausmenetelmät 1–5 kohdassa lueteltuja seikkoja varten, jotta voidaan varmistaa toimintaturvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso sekä se, että kaikille ajoneuvojen korjaajille tarjotaan samantasoinen standardoitu pääsy ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittaviin tietoihin. 20 artikla Ajoneuvojen toimintaturvallisuutta koskevat vaatimukset 161. Valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, rakennetaan ja kootaan niin, että kuljettajan ja matkustajien ja muiden tienkäyttäjien loukkaantumisvaara on mahdollisimman pieni. Ajoneuvon toimintaturvallisuus on taattava ajoneuvon koko käyttöiän ajan, kun ajoneuvoa käytetään tavanomaisissa tai sille tarkoitetuissa olosuhteissa. 162. Valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, osat ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat liitteissä II ja VIII vahvistettuja asiaankuuluvia vaatimuksia ja ovat delegoidussa säädöksessä vahvistettujen testausmenetelmien ja suoritusvaatimusten mukaisia. 163. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin, järjestelmiin, osiin ja erillisiin teknisiin yksiköihin, mikäli niiden on tässä asetuksessa ilmoitettu soveltuvan asianomaiseen ajoneuvoluokkaan. 164. Jotta voidaan varmistaa turvallisuuden korkea taso, komissio vahvistaa 76, 77 ja 78 artiklan mukaisesti annettavalla delegoidulla säädöksellä erityiset ajoneuvojen toimintaturvallisuutta koskevat vaatimukset mukaan luettuina testausmenetelmät ja raja-arvot. 21 artikla Ympäristöominaisuuksiin liittyvät vaatimukset 165. Valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, rakennetaan ja kootaan niin, että niiden ympäristövaikutukset jäävät mahdollisimman pieniksi. Valmistajien on varmistettava, että tyyppihyväksytyt ajoneuvot täyttävät liitteissä V, VI ja VII asetetut ympäristövaatimukset ajoneuvon koko käyttöiän ajan. 166. Valmistajien on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, osat ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat niitä testausmenetelmiä ja testivaatimuksia, jotka vahvistetaan 12 artiklassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä. 167. Valmistajien on varmistettava, että kestävyysvaatimusten tarkastamista koskevat tyyppihyväksyntävaatimukset täyttyvät. Valmistajan valinnan mukaan voidaan käyttää jompaakumpaa seuraavista kestävyystestausmenetelmistä sen osoittamiseen tyyppihyväksyntäviranomaiselle, että tyyppihyväksytyn ajoneuvon ympäristöominaisuudet ovat kestävät: a) Ajoneuvolle tehdään varsinainen kestävyystesti, jossa ajetaan liitteessä VII olevassa A osassa vahvistettu matka ja osoitetaan tyyppihyväksyntäviranomaiselle, että tässä asetuksessa ja siihen liittyvissä delegoiduissa ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut ympäristövaatimukset täyttyvät ajomatkaa kerrytettäessä säännöllisin välein ja ajomatkan päättyessä. b) Kerrotaan sellaisen ajoneuvon, jolla on ajettu yli 100 km sen jälkeen, kun se käynnistettiin ensimmäisen kerran tuotantolinjan lopussa, ympäristötestitulokset liitteessä VII olevassa B osassa vahvistetuilla huononemiskertoimilla; laskelman tulosten on oltava pienemmät kuin liitteessä VI olevassa A osassa annetut ympäristöraja-arvot, ja lisäksi on osoitettava seuraavat: - Valmistajan on tällä menettelyllä osoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle sellaisen ajoneuvon ympäristöominaisuudet, jolla on ajettu yli 100 km sen jälkeen, kun se käynnistettiin ensimmäisen kerran tuotantolinjan lopussa, ja joka on varustettu nopeasti vanhennetuilla järjestelmillä ja osilla. - Jos valmistaja käyttää tätä menetelmää, sen on esitettävä tyyppihyväksyntäviranomaiselle näyttöä ja osoitettava a ja b alakohdassa vahvistettujen kestävyysmenetelmien välisen korrelaation paikkansapitävyys. - Komissio laatii viimeistään 1 tammikuuta 2016 kattavan ympäristövaikutustutkimuksen. Tutkimuksessa arvioidaan ilmanlaatu ja luokan L ajoneuvojen tuottama osuus epäpuhtauksista, ja sen piiriin kuuluvat liitteessä V lueteltuihin testityyppeihin I, IV, V, VII ja VIII liittyvät vaatimukset. Siihen kootaan ja siinä arvioidaan viimeisimmät tieteelliset tiedot, tieteellisten tutkimusten tulokset, mallinnukset ja kustannustehokkuusnäkökohdat, ja tarkoituksena on laatia täsmällisiä poliittisia toimenpiteitä vahvistamalla liitteessä IV asetetut Euro 5 -rajan (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) soveltamispäivät, liitteessä V sekä liitteessä VI olevassa A3, B2 ja C2 kohdassa vahvistetut Euro 5 -rajaa (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) koskevat ympäristövaatimukset samoin kuin liitteessä VII olevat Euro 5 -rajan (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) kestävyyskilometrimäärät ja huononemistekijät. - Komissio vahvistaa ympäristövaikutustutkimuksessa tehtyjen havaintojen perusteella seuraavat seikat: a) liitteessä IV tarkoitetut Euro 5 -rajan (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) soveltamispäivät b) liitteessä VI olevassa A3 kohdassa tarkoitetut Euro 5 -päästörajat (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) ja liitteessä VI olevassa B2 kohdassa esitetyt OBD-kynnykset c) kaikki uudet (ala)luokkien L3e, L5e, L6Ae ja L7Ae ajoneuvot on varustettava OBD I -järjestelmän lisäksi OBD II -järjestelmällä, kun Euro 5 -rajaa (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) aletaan soveltaa d) käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testaamiseen liittyvät vaatimukset otetaan käyttöön Euro 5 -rajan (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) soveltamisen yhteydessä, jolloin käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testaus otetaan käyttöön luokan L (ala)luokkien ajoneuvojen osalta ja johon mennessä testaus tulee pakolliseksi kaikille luokan L ajoneuvoluokille. ’Käytönaikaisella vaatimustenmukaisuudella’ tarkoitetaan markkinoilla olevasta ajoneuvokannasta otettujen edustavien ajoneuvojen testaamista sen varmentamiseksi, että valmistajan toteuttamat tekniset toimenpiteet ovat edelleen omiaan varmistamaan, että pakokaasu- ja haihtumispäästöjä rajoitetaan tehokkaasti ja että tämän asetuksen mukaiset toimintaturvallisuustoimenpiteet ja niihin liittyvät turvallisuusominaisuustasot todella täyttyvät ajoneuvojen koko tavanomaisen käyttöiän tavanomaisissa käyttöolosuhteissa e) mihin (ala)luokista L1Ae, L1Be, L2e, L5Be, L6Be ja L7Be olisi Euro 5 -rajan yhteydessä sovellettava pelkästään SHED-testausta tai vaihtoehtoisesti ainoastaan polttoainesäiliön ja polttoaineputkistojen läpäisevyystestausta liitteessä VI olevassa C2 kohdassa lueteltujen testiraja-arvojen mukaisesti f) liitteessä VII olevassa A osassa tarkoitetut kestävyyttä koskevat ajokilometrit Euro 5 -rajan (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) yhteydessä sekä liitteessä VII olevassa B osassa tarkoitetut huononemiskertoimet Euro 5 -rajan (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) yhteydessä g) Euro 5 -rajaa (luokan L3e moottoripyörien tapauksessa Euro 6) pitemmälle menevien syklin ulkopuolisiin päästöihin liittyvien vaatimusten toteutettavuus, soveltamispäivä sekä ne (ala)luokat, joihin vaatimuksia sovellettaisiin. 168. Yksinomaan sähkökäyttöisiin ja/tai yksinomaan paineilmakäyttöisiin ajoneuvoihin ei sovelleta liitteessä V lueteltuja testityyppeihin I–VIII sovellettavia ympäristövaatimuksia. Tällaisten ajoneuvojen on täytettävä delegoidussa säädöksessä vahvistetut OBD-järjestelmään liittyvät toimintavaatimukset, jotta ne voidaan korjata tehokkaasti niiden vikaantuessa. 169. Kaasumaista polttoainetta käyttävien ajoneuvojen on täytettävä tyyppihyväksyntään liittyvät päästörajoitukset ja OBD-järjestelmään liittyvät päästörajoitukset, jotka koskevat kipinäsytytys- eli ottomoottoreita. Niiden on vastattava myös asiaan liittyviä testausmenetelmiä ja vaatimuksia, jotka määritellään 12 kohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä. Yhtä, kahta tai useampaa polttoainetta käyttäviin kaasukäyttöisiin ajoneuvoihin ja/tai hybridisähköajoneuvoihin ei sovelleta haihtumispäästöjä koskevia SHED-testivaatimuksia. Sähköhybridi- ja/tai kaasukäyttöisten ajoneuvojen, joiden yhtenä käyttövoimana on bensiinillä, bensiiniseoksilla tai etanolilla käyvä ottomoottori, on täytettävä ainoastaan polttoainesäiliön ja polttoaineen syöttöjohtoon sovellettavat läpäisevyysvaatimukset, jotka vahvistetaan 12 kohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä. 170. Ajoneuvoihin, joiden käyttövoimana on puristussytytteinen moottori, jonka polttoaineena on ainoastaan vähän haihtuva diesel- tai vastaava polttoaine, ei sovelleta haihtumispäästörajoja tai -vaatimuksia. 171. Luokkaan L4e kuuluvien ajoneuvojen on täytettävä liitteessä V luokan L3e ajoneuvoille asetetut ympäristövaatimukset; tässä yhteydessä voidaan valmistajan valinnan mukaan tehdä liitteessä V kuvattujen testityyppien I, IV, VII ja VIII mukainen testi joko pelkästään perusmoottoriajoneuvolle ilman sivuvaunua tai koko asennelmalle. 172. ’Korvaavalla pilaantumista rajoittavalla laitteella’ tarkoitetaan pilaantumista rajoittavaa laitetta tai tällaisten laitteiden kokoonpanoa, joka on tarkoitettu korvaamaan alkuperäinen pilaantumista rajoittava laite ja joka voidaan hyväksyä tähän asetukseen liittyvissä delegoiduissa ja täytäntöönpanosäädöksissä tarkoitettuna erillisenä teknisenä yksikkönä. Valmistajien on varmistettava, että kaikki uudet Euroopan unionissa myytävät tai käyttöön otettavat korvaavat pilaantumista rajoittavat laitteet tyyppihyväksytään tämän asetuksen mukaisesti. 173. Edellä 1–10 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin, järjestelmiin, osiin ja erillisiin teknisiin yksiköihin liitteen II mukaisesti. 174. Jotta voidaan varmistaa ympäristönsuojelun korkea taso, komissio vahvistaa 76, 77 ja 78 artiklan mukaisesti annettavassa delegoidussa säädöksessä ympäristövaatimuksiin sovellettavat yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset, mukaan luettuina testausmenetelmät 2, 3, 4 ja 5 kohdassa lueteltuja tekijöitä varten. 22 artikla Kasvihuonekaasupäästöjä ja polttoaineenkulutusta koskevat muut ympäristövaatimukset 175. Valmistajan on määritettävä hiilidioksidipäästöt soveltuvaa laboratoriossa tehtävää päästötestisykliä käyttäen ja ilmoitettava tulokset hyväksyntäviranomaiselle. Polttoaineenkulutus on joko laskettava tyyppihyväksyntään liittyvien laboratoriossa saatujen päästötulosten perusteella tai mitattava ja ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle. 176. Hiilidioksidimittauksen tulos ja laskennallisesti määritetty tai mitattu polttoaineenkulutus on sisällytettävä valmistusasiakirjoihin, ja molemmat on ilmoitettava myös vaatimustenmukaisuustodistuksessa. Sen lisäksi, että hiilidioksidipäästöjä ja polttoaineenkulutusta koskevat tiedot ilmoitetaan vaatimustenmukaisuustodistuksessa, valmistajan on varmistettava, että ne annetaan ajoneuvon ostajalle uuden ajoneuvon ostamisen yhteydessä valmistajan asianmukaiseksi katsomassa muodossa. 177. Komissio vahvistaa hiilidioksidipäästöjen mittaamisessa ja polttoaineenkulutuksen laskennallisessa määrittämisessä tai mittaamisessa käytettävät menetelmät 76, 77 ja 78 artiklan mukaisesti annettavassa delegoidussa säädöksessä. IV LUKUEU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYT 23 artikla EU-tyyppihyväksyntämenettelyt 178. Hakiessaan ajoneuvon tyyppihyväksyntää valmistaja voi valita jonkin seuraavista menettelyistä: a) asteittainen tyyppihyväksyntä b) yksivaiheinen tyyppihyväksyntä c) monivaiheinen hyväksyntä. Järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovelletaan yksivaiheista tyyppihyväksyntämenetelmää. 179. Ajoneuvon asteittaisessa tyyppihyväksyntämenettelyssä kerätään asteittain kaikkien ajoneuvoon liittyvien järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntätodistukset, ja lopullisen vaiheen tuloksena saadaan kokonaisen ajoneuvon hyväksyntä. 180. Yksivaiheisessa tyyppihyväksynnässä koko ajoneuvon hyväksyntä suoritetaan yhdellä kertaa. 181. Monivaiheisessa tyyppihyväksyntämenettelyssä yksi tai useampi hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää valmistusvaiheen mukaan siihen sovellettavat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset. Monivaiheinen tyyppihyväksyntä on myönnettävä keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon tyypille, joka on valmistusasiakirjan tietojen mukainen ja täyttää liitteessä II lueteltujen soveltuvien säädösten tekniset vaatimukset ajoneuvon valmistusvaiheen mukaisesti. Lopullisen valmistusvaiheen tyyppihyväksyntä voidaan myöntää vasta, kun hyväksyntäviranomainen on varmentanut, että keskeneräiselle ajoneuvolle myönnetyissä tyyppihyväksynnissä todistetaan, että lopullisessa vaiheessa hyväksytty ajoneuvotyyppi täyttää kaikki ne tekniset vaatimukset, joita tyyppihyväksyntien antamishetkellä sovellettiin siihen ajoneuvoluokkaan, jolle valmistuneen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua monivaiheista hyväksyntää sovelletaan ainoastaan alaluokkiin L5Be–U, L6Be–U ja L7Be–U kuuluviin hyötyajoneuvoihin. 182. Hyväksyntämenettelyn valinta ei vaikuta niihin soveltuviin vaatimuksiin, jotka hyväksyttävän ajoneuvotyypin on täytettävä silloin, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään. 183. Siirretään komissiolle täytäntöönpanovalta vahvistaa 73 artiklassa tarkoitetut tyyppihyväksyntämenettelyjen täsmälliset järjestelyt. 24 artikla Tyyppihyväksynnän hakeminen 184. Valmistajan on jätettävä tyyppihyväksyntähakemus hyväksyntäviranomaiselle. 185. Kustakin ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypistä voidaan jättää ainoastaan yksi hakemus, ja se voidaan jättää ainoastaan yhteen jäsenvaltioon. 186. Jokaisesta hyväksyttäväksi haettavasta tyypistä on jätettävä erillinen hakemus. 25 artikla Valmistusasiakirjat 187. Hakijan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle valmistusasiakirjat. 188. Valmistusasiakirjojen on sisällettävä 1) ilmoituslomake, jossa noudatetaan komission 73 artiklan mukaisesti vahvistamaa mallia 2) kaikki tiedot, piirustukset, valokuvat ja muut tiedot, joita edellytetään 73 artiklan mukaisesti annetuissa täytäntöönpanosäädöksissä 3) ajoneuvojen osalta ilmoitus 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti valitusta menetelmästä. 189. Valmistusasiakirjat voidaan antaa paperilla tai sähköisessä muodossa. 26 artikla Tiedot, jotka on toimitettava eri tyyppihyväksyntämenettelyjen mukaisissa hakemuksissa 190. Asteittaista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 25 artiklan mukaiset valmistusasiakirjat sekä kaikki tyyppihyväksyntätodistukset, joita vaaditaan kussakin sovellettavassa, liitteessä II luetellussa säädöksessä. 191. Yksivaiheista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 25 artiklan mukaiset valmistusasiakirjat, joissa on liitteessä II luetelluissa säädöksissä mainitut tiedot. 192. Monivaiheista tyyppihyväksyntää varten on toimitettava seuraavat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista: a) ensimmäisessä vaiheessa valmista ajoneuvoa varten vaadittavien valmistusasiakirjojen ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat perusajoneuvon valmistusvaihetta b) toisessa ja seuraavissa vaiheissa valmistusasiakirjojen ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat senhetkistä valmistusvaihetta, sekä yksi kappale ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta, joka on annettu edellisessä valmistusvaiheessa, samoin kuin kaikki tiedot ajoneuvoon mahdollisesti tehdyistä muutoksista ja lisäyksistä. 193. Esittämällä perustellun pyynnön hyväksyntäviranomainen voi vaatia valmistajaa toimittamaan kaikki tarvittavat lisätiedot, joita edellytetään tarvittavista testeistä päättämiseksi tai testien toteuttamisen helpottamiseksi. V LUKUEU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYJEN TOTEUTTAMINEN 27 artikla Yleiset säännökset 194. Hyväksyntäviranomaiset voivat myöntää EU-tyyppihyväksynnän vasta varmistuttuaan siitä, että 31 artiklassa tarkoitettuja tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevia menettelyjä on noudatettu ja että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää siihen sovellettavat vaatimukset. 195. EU-tyyppihyväksynnät on myönnettävä 29, 30, 31 ja 32 artiklan mukaisesti. 196. Jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi vastaa asetettuja vaatimuksia mutta silti muodostaa vakavan vaaran turvallisuudelle tai voi vahingoittaa vakavasti ympäristöä tai kansanterveyttä, se voi evätä EU-tyyppihyväksynnän. Tässä tapauksessa viranomaisen on viipymättä lähetettävä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille ja komissiolle yksityiskohtaiset tiedot, joissa selostetaan päätöksen syyt ja esitetään todisteet, joihin käsitys perustuu. 197. EU-tyyppihyväksyntätodistukset on numeroitava 73 artiklan mukaisesti annetussa täytäntöönpanosäädöksessä vahvistetun yhdenmukaisen järjestelmän mukaisesti. 198. Hyväksyntäviranomaisen on lähetettävä yhden kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille jäljennös EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta liitteineen jokaisen ajoneuvotyypin osalta, jonka se on hyväksynyt. Jäljennös voidaan toimittaa sähköisenä tiedostona. 199. Hyväksyntäviranomaisen on viipymättä ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille epäämistään tai peruuttamistaan ajoneuvon hyväksynnöistä ja päätöksensä syistä. 200. Hyväksyntäviranomaisen on lähetettävä kolmen kuukauden välein muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille luettelo edeltävän kauden aikana myöntämistään, muuttamistaan, epäämistään tai peruuttamistaan järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksynnöistä. 201. EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on toisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen pyynnöstä lähetettävä sille yhden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta jäljennös kyseisestä EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta liitteineen. Jäljennös voidaan toimittaa sähköisenä tiedostona. 202. Jos komissio sitä pyytää, hyväksyntäviranomaisen on toimitettava 5–8 kohdassa tarkoitetut tiedot myös komissiolle. 203. Hyväksyntäviranomaisen on laadittava hyväksyntäasiakirjat, jotka sisältävät valmistusasiakirjat ja tutkimuslaitoksen tai hyväksyntäviranomaisen toimiensa yhteydessä siihen liittämät testausselosteet ja muut asiakirjat. Hyväksyntäasiakirjoissa on oltava hakemisto, jossa esitetään hyväksyntäasiakirjojen sisältö numeroituna tai merkittynä siten, että jokainen sivu on helposti todettavissa; tämä hakemisto on laadittava siten, että siitä käyvät ilmi EU-tyyppihyväksynnän eri hallinnolliset vaiheet, varsinkin tarkistusten ja päivitysten päivämäärät. 28 artikla Koko ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän antamista koskevat erityiset säännökset 204. Tyyppihyväksyntätodistuksessa on oltava liitteinä seuraavat: a) 27 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat b) testien tulokset c) vaatimustenmukaisuustodistukset allekirjoittamaan valtuutettujen henkilöiden nimet ja nimikirjoitusnäytteet sekä asema yrityksessä. 205. Tyyppihyväksyntätodistus on annettava 73 artiklan mukaisesti annetussa täytäntöönpanosäädöksessä vahvistettua mallia käyttäen. 206. Hyväksyntäviranomaisen on kunkin ajoneuvotyypin osalta a) täytettävä kaikki asiaankuuluvat EU-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, myös siihen liitetty testausselostesivu, tyyppihyväksyntätodistuksen mallin mukaisesti b) koottava hyväksyntäasiakirjojen hakemisto c) toimitettava hakijalle täytetty todistus liitteineen viipymättä. 207. Jos kyseessä on EU-tyyppihyväksyntä, jossa 39 artiklan mukaisesti on asetettu tyyppihyväksynnän voimassaoloa koskevia rajoituksia tai jossa tämän asetuksen tai sen nojalla annettujen delegoitujen tai täytäntöönpanosäädösten tietyistä säännöksistä on poikettu, EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa on mainittava kyseiset rajoitukset tai poikkeukset. Jos valmistaja valitsee yksivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn, hyväksyntäviranomaisen on laadittava sovellettavista vaatimuksista tai säädöksistä luettelo ja liitettävä kyseinen luettelo EU-tyyppihyväksyntätodistukseen. 29 artikla Järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä koskevat erityiset säännökset 208. Järjestelmälle on myönnettävä EU-tyyppihyväksyntä, jos se on valmistusasiakirjoissa annettujen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä II olevaan luetteloon sisältyvissä soveltuvissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset. 209. Osalle tai erilliselle tekniselle yksikölle on myönnettävä osan tai erillisen teknisen yksikön EU-tyyppihyväksyntä, jos se on valmistusasiakirjoissa annettujen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä II olevaan luetteloon sisältyvissä soveltuvissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset. 210. Jos osat tai erilliset tekniset yksiköt, riippumatta siitä, onko ne tarkoitettu korjaus-, huolto- vai ylläpitokäyttöön, kuuluvat ajoneuvon osalta myös järjestelmän tyyppihyväksynnän piiriin, osalta tai erilliseltä tekniseltä yksiköltä ei vaadita lisähyväksyntää, ellei liitteessä II olevaan luetteloon sisältyvissä soveltuvissa säädöksissä sitä edellytetä. 211. Jos osa tai erillinen tekninen yksikkö täyttää tehtävänsä tai sillä on erityinen ominaisuus ainoastaan ajoneuvon muiden osien yhteydessä, jolloin vaatimustenmukaisuus voidaan tarkastaa ainoastaan osan tai erillisen teknisen yksikön toimiessa yhdessä muiden ajoneuvon osien kanssa, osan tai erillisen teknisen yksikön EU-tyyppihyväksynnän laajuutta on rajoitettava vastaavasti. Tällaisissa tapauksissa EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa on mainittava osan tai erillisen teknisen yksikön käyttöä koskevat mahdolliset rajoitukset ja asennusta koskevat erityisedellytykset. Jos ajoneuvon valmistaja asentaa tällaisen osan tai erillisen teknisen yksikön, näiden käyttörajoitusten ja asennusedellytysten noudattaminen on tarkastettava ajoneuvon hyväksynnän yhteydessä. 30 artikla EU-tyyppihyväksynnässä vaaditut testit 212. Tässä asetuksessa ja liitteessä II luetelluissa säädöksissä vahvistettujen teknisten vaatimusten noudattaminen on osoitettava asianmukaisin, nimettyjen tutkimuslaitosten suorittamin testein. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut testausmenetelmät ja testeissä käytettävät laitteet ja työvälineet vahvistetaan liitteessä II luetelluissa soveltuvissa säädöksissä. 213. Valmistajan on asetettava hyväksyntäviranomaisen saataville sellainen määrä ajoneuvoja, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä, jonka vaadittavien testien suorittaminen liitteessä II lueteltujen soveltuvien säädösten mukaisesti edellyttää. 214. Vaaditut testit on suoritettava ajoneuvoilla, osilla ja erillisillä teknisillä yksiköillä, jotka edustavat hyväksyttäväksi haettua tyyppiä. Valmistaja voi kuitenkin hyväksyntäviranomaisen suostumuksella valita ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön, joka ei edusta hyväksyttäväksi haettua tyyppiä mutta jossa yhdistyy joukko mahdollisimman epäsuotuisia ominaisuuksia vaadittuun suoritustasoon nähden. Valintaprosessissa voidaan käyttää päätöksenteon apuna virtuaalitestausmenetelmiä. 215. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen testausmenetelmien asemesta voidaan hyväksyntäviranomaisen suostumuksella käyttä