A4-0034/99

Päätöslauselma unionin toimielinten lujittamisesta demokratiaan ja vapauteen perustuvan alueen vakiinnuttamiseksi

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon 10. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman kansalaisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden osallistumisesta Euroopan unionin toimielinjärjestelmään ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 31.)),

- ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta CONF 4007/97 - C4-0538/97 ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)),

- ottaa huomioon 22. lokakuuta 1998 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin tulevaa politiikkaa käsittelevän, lokakuussa 1998 pidetyn valtioiden ja hallitusten päämiesten kokouksen valmistelusta ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 2.));

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon (A4-0034/99),

A. katsoo, että Amsterdamin huippukokouksessa havaitut esteet toimielinuudistuksen jatkamiselle, varsinkin määräenemmistöpäätösten lisääminen, johtuvat pääasiassa siitä, että integraation tavoitteita ei ole tarkasteltu perusteellisesti,

B. katsoo, että demokratiaan perustuva Eurooppa voi syntyä vain sillä ehdolla, että kansalaisten tunnustetaan sekä saavan välitöntä hyötyä integraatiohankkeesta että myötävaikuttavan aktiivisesti yhteisten valintojen valmisteluun,

C. katsoo, että sen kuuluu näin ollen arvioida, millaista vapauteen ja demokratiaan perustuvaa aluetta vastaa Amsterdamin sopimuksen jälkeinen kansalaisten Eurooppa, ja vauhdittaa sen kehittämistä,

D. katsoo, että Amsterdamin sopimuksen ratifiointia seuraavan viiden vuoden määräajan kuluttua neuvosto voi päättää määräenemmistöllä yhteispäätösmenettelyn mukaisesti IV osastoon (entinen III a osasto) kuuluvia asioita koskevista määräyksistä,

E. katsoo, että Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa seuraavan viiden vuoden siirtymäkauden aikana on tärkeää käyttää kaikkia uusia mahdollisuuksia, joita tähän perussopimukseen kätkeytyy, jotta päästäisiin mahdollisimman nopeasti yhteiseen lainsäädäntöön kaikissa henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvissä asioissa;

1. Toteaa, että Amsterdamin sopimus on monessa suhteessa uusi vaihe Euroopan unionille vapauteen ja demokratiaan perustuvan alueen vakiinnuttamiseksi, varsinkin siksi, että siinä

- taataan paremmin perusoikeuksien kunnioittaminen Euroopassa antamalla yhteisön tuomioistuimelle mahdollisuus vedota Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja ottamalla käyttöön menettely, jonka mukaan perusoikeuksia loukkaavalle jäsenvaltiolle aiheutuu seuraamuksia, sekä ottamalla käyttöön oikeusperusta syrjimättömyysperiaatteen toteuttamiseksi

- vahvistetaan Euroopan integraation sosiaalista ulottuvuutta aloittamalla jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen koordinointi Euroopan tasolla ja sisällyttämällä sopimukseen sosiaalilainsäädännön määrittelemiseksi tarvittavat oikeusperustat, jotka on tähän asti rajoitettu 14 jäsenvaltion allekirjoittamaan pöytäkirjaan sosiaalipolitiikasta

- tuodaan julki mahdollisuus toteuttaa tosiasiallinen henkilöiden vapaa liikkuvuus lisäämällä sopimukseen osasto, joka liittyy ulkorajoilla tehtäviin tarkastuksiin, tarkastusten poistamiseen sisärajoilla sekä turvapaikka- ja maahanmuuttoasioihin;

2. Katsoo kuitenkin, että nämä edistysaskeleet on koottava yhteen yleissuunnitelmaksi toteutettavasta vapauteen ja demokratiaan perustuvasta eurooppalaisesta alueesta;

3. Pitää välttämättömänä, jotta tällainen alue voitaisiin luoda näiden periaatteiden perusteella, että

- eurooppalaisten yhteiskuntien yhteiset tavoitteet täsmennetään

- Euroopan unionin kansalaisuuteen liittyviä oikeuksia kehitetään

- vähemmistöjen oikeuksia vahvistetaan noudattamalla tiukasti eurooppalaisia yleissopimuksia

- määritetään tarkoituksenmukaisimmat oikeudelliset välineet ja menettelyt näiden oikeuksien käyttöönottamiseksi

- organisoidaan kansalaisten osallistuminen tämän alueen perustamiseen ja asteittaiseen kehittämiseen;

Vapaa liikkuvuus

4. Katsoo, että henkilöiden vapaa liikkuvuus on vapauteen ja demokratiaan perustuvan eurooppalaisen alueen kulmakivi;

5. Toteaa, että Amsterdamin sopimuksessa ei täsmennetä, mitä poliittisia tavoitteita on otettava huomioon määritettäessä vapaan liikkuvuuden toteuttamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, varsinkin mitä tulee viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan sekä oikeudelliseen yhteistyöhön yksityisoikeudellisissa asioissa;

6. Panee merkille, että EY:n perustamissopimuksen IV osastoon (entinen III a osasto) (viisumit, turvapaikka, maahanmuutto ja vapaa liikkuvuus) kuuluvien neuvoston päätösten tekeminen yksimielisesti viiden ensimmäisen vuoden ajan estää rajojen ylittämistä, turvapaikkaa ja maahanmuuttoa koskevien asioiden kehitystä;

7. Katsoo, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen liittyvien asioiden kehityksen on kuljettava rinnakkain välttämättömien demokraattisten ja oikeudellisten takuiden kanssa;

8. Vaatii tästä syystä neuvostoa ottamaan käyttöön hyvissä ajoin ennen säädettyä määräaikaa yhteisön menettelyn vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alalla ja aloittamaan etenkin yhteispäätösten tekemisen Euroopan parlamentin kanssa; kehottaa komissiota ja neuvostoa aloittamaan parlamentin kanssa vuoropuhelun mahdollisimman pikaisesti toimielinten välisen sopimuksen tekemiseksi, jolla taataan parlamentin esittämien tarkistusten huomioonottaminen ja helpotetaan mahdollisimman nopeaa siirtymistä yhteispäätösmenettelyyn näissä asioissa;

9. Varoittaa jäsenvaltioita kiusauksesta siirtää niille tällä alalla kuuluvat vastuutehtävät «Brysselin» harteille käyttämällä hyväkseen sitä, että henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskeviin toimiin ei kohdistu todellista parlamentaarista valvontaa; pyytää näin ollen neuvostoa järjestämään tämän alan työtehtävänsä avoimuutta ja oikeusturvaa koskevien periaatteiden mukaisesti;

10. Pahoittelee yhteisön tuomioistuimelle uudessa osastossa asetettuja rajoitteita;

11. Pahoittelee, että Schengenin säännöstöä ei ole vieläkään kokonaisuudessaan sisällytetty ensimmäiseen pilariin, ja korostaa, että tämä puute on välttämättä korjattava ennen Amsterdamin sopimuksen lopullista ratifiointia;

12. Kehottaa Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksia osallistumaan alusta alkaen yhteisön toimiin tällä alalla;

13. Ehdottaa, että Amsterdamin sopimuksessa julki tuodulle tavoitteelle korkeatasoisesta suojasta poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä rikosasioissa annetaan laajempi määritelmä, jota voidaan soveltaa kaikkiin henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen sekä sisämarkkinoiden puitteissa toteutettuihin yhteisön tärkeisiin vapauksiin liittyviin näkökohtiin;

14. Pitää itse asiassa välttämättömänä tämän tavoitteen toteuttamiseksi, että otetaan käyttöön lainsäädäntöä, jolla pyritään varmistamaan kansalaisille Euroopan tasolla vastaavat takeet kuin heillä on jäsenvaltioissa, varsinkin seuraavissa tapauksissa:

- henkilöiden vapaa liikkuvuus, sikäli kuin se ilmenee henkilökohtaisten suhteiden kehittymisenä eri valtioiden kansalaisten välille, edellyttää nimenomaan erityisponnisteluja yksityisoikeutta koskevan lainsäädännön koordinoimiseksi (esimerkiksi avioerolainsäädäntö)

- työntekijöiden vapaa liikkuvuus edellyttää eläkejärjestelmän parantamista

- tavaroiden vapaata liikkuvuutta pitäisi täydentää määräyksillä, joilla varmistetaan tehokas kuluttajansuoja;

15. Korostaa, että ollakseen tehokasta henkilöiden vapaan liikkuvuuden on koskettava sekä Euroopan unionin kansalaisia että kolmansien valtioiden kansalaisia, jotka ovat saapuneet unionin alueelle laillisesti tai oleskelevat siellä laillisesti;

16. Sitoutuu mahdollistamaan keskuudessaan mahdollisimman laajan keskustelun, jonka välttämättömyys korostuu laajentumisen yhteydessä, jotta näillä aloilla voitaisiin valmistella yhteisiä valintoja;

17. Panee merkille, että oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön hallitusten välisestä luonteesta johtuen edistys riippuu laajalti neuvoston ja jäsenvaltioiden poliittisesta tahdosta;

18. Kehottaa komissiota käyttämään aktiivisesti äskettäin saamaansa aloiteoikeutta tällä alalla;

19. Vaatii neuvostoa ja jäsenvaltioita parantamaan kansalaisten oikeusturvaa ja erityisesti antamaan tarvittavan julistuksen, jotta Euroopan yhteisön tuomioistuin voi antaa asioista ennakkoratkaisuja;

20. Pyytää jäsenvaltioita, jotka niin haluavat, käyttämään laajasti niille EY:n perustamissopimuksen 37 artiklassa (entinen K.7 artikla) annettuja mahdollisuuksia toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä kolmanteen pilariin kuuluvissa asioissa;

Sosiaaliset oikeudet

21. Muistuttaa, että jäsenvaltioiden eroista huolimatta olennainen osa niiden yhteisestä identiteetistä johtuu yhteydestä, jonka ne ovat säilyttäneet markkinatalouden ja sosiaalipolitiikasta huolehtimisen välillä;

22. Uskoo, että yleinen mielipide tulee pitämään sisämarkkinoiden ja yhtenäisvaluutan kehittymistä, jotka ovat jo osoittautuneet todellisiksi maailmantalouden vakautta vahvistaviksi tekijöiksi, myönteisenä ja välttämättömänä asiana;

23. Katsoo, että vapaata liikkuvuutta ei voida erottaa yhteisen vähimmäisperustan määrittelemisestä määräyksille, jotka koskevat oikeutta työhön ja sosiaaliturvaan, ja että tältä kannalta Strasbourgissa 11. joulukuuta 1989 hyväksytty sosiaalisten perusoikeuksien peruskirja on otettava kokonaisuudessaan käyttöön viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta;

24. Muistuttaa, että parlamentti korostaa todellisen miesten ja naisten tasavertaisuutta koskevan politiikan toteuttamista työpaikkojen suhteen lisäksi myös kaikilla talous- ja yhteiskuntaelämän aloilla sekä oikeusasioissa;

25. Korostaa juhlallisesti, että ajatus Euroopan integraatiosta perustuu jäsenvaltioiden väliseen yhteisvastuullisuuteen; laajentumista Keski- ja Itä-Euroopan maihin ei voida siis pitää sisämarkkinoiden laajentamisena vaan Euroopan integraatiosta ja yhteisvastuullisuudesta johtuvana velvoitteena;

Poliittinen kansalaisuus

26. Panee tyytyväisenä merkillä puheenjohtajavaltio Saksan sitoutumisen kannattamaan Euroopan perusoikeuksien peruskirjaa ja ryhtyy edistämään tätä työtä vuodelta 1994 peräisin olevan luonnoksen perusteella;

27. Katsoo, että Euroopan unionin kansalaisuus edellyttää välitöntä yhteyttä kansalaisten ja unionin toimielinten välillä ja että tältä kannalta on välttämätöntä kehittää Euroopan yhteiskunnallisten toimijoiden tehtävää;

28. Katsoo, että Euroopan unioni tarvitsee hallintonsa avoimuutta koskevan direktiivin, jossa määritellään tarkasti, millaiset oikeudet kansalaisilla on saada tietoja unionista ja sen toimielimistä;

29. Katsoo, että Euroopan unionin kansalaisuus edellyttää kansalaisten aktiivista osallistumista Euroopan unionin toimielinten demokraattiseen toimintaan; pitää tässä suhteessa välttämättömänä kansalliset rajat ylittävien poliittisten puolueiden tehtävää, joka on laillistettava ja jota on edistettävä tunnustamalla puolueiden laillinen asema ja myöntämällä niille unionin talousarviosta varat niiden tehtävän täyttämistä varten;

30. Pitää välttämättömänä, että Euroopan unionin kansalaisten ilmaisuvapaus ja oikeus saada mahdollisimman helposti tietoja tunnustetaan;

31. Palauttaa mieleen usein esittämänsä kannanotot eurooppalaisia yhdistyksiä koskevien sääntöjen käyttöönottamiseksi siten, että kansalaisyhteiskuntaa edustavien järjestöjen mahdollisuutta ilmaista näkemyksiään helpotettaisiin; ehdottaa lisäksi, että esimerkiksi yleishyödyllisten palveluverkostojen perustamista, alueellisia hankkeita ja alueiden välistä yhteistyötä edistetään;

32. Ehdottaa, että «kansalaisten oikeudet» -nimiseen sopimuksen erityisosastoon kootaan yhteen kaikki oikeudet, jotka kansalaiset saavat kuuluessaan Euroopan unioniin; pyytää komissiota tarkastelemaan näiden välittömästi vaikuttavien oikeuksien mahdollisesta tunnustamisesta aiheutuvia oikeudellisia ja talousarvioon liittyviä seurauksia ja sisällyttämään tarkastelunsa komission osuuteen seuraavasta toimielinuudistuksesta, jonka se aikoo valmistella vuonna 1999;

33. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.