Toiseksi, jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että eläinten hyvinvointitarkastukset suoritetaan asetuksessa (EY) N:o 882/2004 annettujen virallisen valvonnan sääntöjen mukaisesti. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten vastuulla on se, että näiden tarkastusten tulokset raportoidaan vuosittain komissiolle. Komissio on käyttänyt jäsenvaltioiden vuosilta 2013 ja 2014 toimittamia tietoja, koska nämä tiedot kuvastavat viimeaikaista tilannetta. Katsaus tarkastettavien tilojen määrästä ja tarkastettujen tilojen prosenttiosuuksista on esitetty liitteen I taulukossa 2.

Komission päätöksessä 2006/778/EY vahvistetaan säännökset tiettyjen tuotantoeläintilojen tarkastusten aikana kerättäviä tietoja koskevista vähimmäisvaatimuksista. Sen liitteenä olevat vaatimustaulukot on tarkastettava vaatimustenvastaisuuksien varalta. Tämän päätöksen mukaisesti jäsenvaltioiden on tullut toimittaa komissiolle vuosikertomukset vuoden 2009 kesäkuusta alkaen. Lisäksi päätöksen johdanto-osan 9 kappaleessa ilmoitetaan, että ”tietojen keruu eläinten hyvinvointia koskevista tarkastuksista on tärkeää, jotta voidaan arvioida alaa koskevan yhteisön politiikan vaikutukset”.

Lopuksi on tärkeää ottaa huomioon, että riskeihin perustuvaa lähestymistapaa noudatettaessa tarkastukset kohdistuvat erityisesti tiloihin, joilla rikkomiset ovat kaikkein todennäköisimpiä. Tämän seurauksena rikkomisten määrän nousu ei välttämättä tarkoita hyvinvoinnin heikentymistä. Tämän lisäksi riskeihin perustuvan lähestymistavan tarkoituksena on yleisesti ottaen eläinten hyvinvointiin liittyvien ongelmien nopeampi korjaaminen ja olosuhteiden parantaminen.

Toisekseen sääntöjenvastaisuustapausten määrän osalta on huomioitava, että ne sisältävät kaiken tyyppiset EU-lainsäädännön rikkomiset, vähäiset rikkomiset mukaan lukien. Taulukon 3 luokat A ja B kattavat sääntöjenvastaiset hallinnolliset toimenpiteet, joiden seurauksena ongelma pyydetään korjaamaan joko kolmen kuukauden tai joskus pidemmän ajan kuluessa. Luokka C kattaa vakavammat rikkomiset, jotka johtavat välittömästi hallinnollisiin tai rikosoikeudellisiin seuraamuksiin. Esimerkiksi vuonna 2014 ainoastaan 8,1 prosenttia kotieläiminä pidettyjä kanalintuja kasvattavien tilojen rikkomisista olivat välittömiin toimenpiteisiin johtavia vakavia rikkomisia.

Verkkolomake suunniteltiin vuonna 2012 päätöksen 2006/778/EY taulukoiden pohjalta, ja jäsenvaltiot ovat käyttäneet sitä vuosina 2013 ja 2014. Tämän verkkolomakkeen avulla komissio on voinut analysoida raportoidut luvut tehokkaammin. Joitakin epäjohdonmukaisuuksia on kuitenkin yhä. Tämä koskee erityisesti kotieläiminä pidettyjä kanalintuja. ”Kotieläiminä pidetyt kanalinnut” käsite on määritelty siten, että kyseinen sarake on tarkoitettu ainoastaan lihantuotantoa varten pidettäville kanoille (broilerit). Useat jäsenvaltiot ovat kuitenkin sisällyttäneet pienten kananmunantuottajien luvut kotieläiminä pidettyjen kanalintujen sarakkeeseen. Tämän vuoksi on mahdotonta tietää koskevatko tulokset broileritiloja vai kananmunantuottajia.

”Tietojen kirjaaminen” on yksi luokista, jossa ilmenee paljon vaatimustenvastaisuuksia lähes kaikissa tuotantoeläinlajeissa. Tämä luokka koskee karjankasvattajien noudattamaa puutteellista lääkehoitojen ja kuolemien jäljitettävyyttä, ja kyseessä on tärkeä tietolähde.

Muut havaitut pääasialliset vaatimustenvastaisuustyypit vaihtelevat tuotantoeläinlajien mukaan. Vasikoiden osalta ne koskevat ”liikkumisvapautta”, mikä pitää sisällään eläimen mahdollisuuden liikkua sekä eläimen kytkettynä pitämistä koskevat säännöt, kun taas kotieläiminä pidettyjen kanojen osalta ne koskevat säännöllisiä ”automaattisten ja mekaanisten laitteiden” toiminnan tarkastuksia. ”Rehuun, veteen ja muihin aineisiin” liittyvät ongelmat olivat melko yleisiä munivien ulkokanojen, nautojen, lampaiden ja vuohien osalta. Tämä viimeinen aihepiiri pitää sisällään itse ruokavalion, eläinten pääsyn rehuun ja veteen samoin kuin automaattisten syöttö- ja juottolaitteiden tarkastukset.

Jäsenvaltioiden kertomukset osoittavat, että sikojen ja koskettelumateriaaliin saatavuuden osalta vaatimustenvastaisuuksien taso oli 8,4 prosenttia vuonna 2013. Leikkaamisten (ts. hännän katkaisu mutta myös kastrointi ja hampaiden katkaiseminen) osalta jäsenvaltioiden rekisteröimä vaatimustenvastaisuusaste oli 2,2 prosenttia.

Kantelut

Vuosina 2013 ja 2014 komissio kirjasi kahdeksan jäsenvaltioiden sikojen koskettelumateriaalin saatavuuden laiminlyömistä ja rutiininomaista häntien leikkaamista koskevaa kantelua. Nämä kantelut vastaavat komission tarkastusten havaintoja. Näistä tapauksista viisi on tähän mennessä käsitelty loppuun. Tällä välin komissio on antanut aiheeseen liittyviä ohjeita.

Vaikka kanteluita on tehty muidenkin eläinten hyvinvointia koskevien asioiden osalta, liittyen esimerkiksi hanhenmaksan tuotantoon, kuljetuksiin ja teurastuksen aikaiseen hyvinvointiin, luvut pysyvät alhaisina jokaisen aihealueen osalta. Kaikki kantelut on arvioitu huolellisesti, ja on todettu, että yhdessäkään tapauksista ei ole ollut riittäviä perusteita ryhtyä toimenpiteisiin. Näin ollen suurin osa tapauksista on käsitelty loppuun.

4 Päätelmät

Tuotantoeläinten suojelusta annetun neuvoston direktiivin 98/58/EY yleiset periaatteet ja säännökset ovat edistäneet yhteisten puitteiden luomista tuotantoeläinten hyvinvoinnille EU:ssa. Direktiivi on myös auttanut jäsenvaltioita varmistamaan, että lainsäädäntö pannaan asianmukaisesti täytäntöön ja että sen noudattamista valvotaan. Ratkaisevaa on, että jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain kertomukset eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen soveltamiseen liittyvien tarkastusten tuloksista ja nimettävä uusia tavoitteita täytäntöönpanon parantamiseksi, mikä on johtanut hyvinvointiin liittyvien kysymysten priorisointiin. Kertomuksista käy ilmi, että jäsenvaltiot työskentelevät systemaattisesti havaittujen vaatimustenvastaisuuksien korjaamiseksi ja EU:n eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen täytäntöönpanemiseksi. Aikaisemman komission kertomuksen luvut vuodelta 2006 samoin kuin jäsenvaltioiden vuosille 2013 ja 2014 raportoimat luvut vahvistavat tämän. Sääntöjä noudattavien tilojen määrä on kohonnut merkittävästi.

Toimenpiteet, joihin komissio on ryhtynyt kahden viimeisimmän käyttöön otetun toimenpiteen osalta – munivien kanojen varustelemattomien häkkien kieltäminen (2012) ja emakoiden yksittäiskarsinoiden käyttökielto (2013) – kannustaakseen jäsenvaltioita saattamaan voimaan nämä kiellot, ovat osoittautuneet tehokkaiksi. Tällä hetkellä komission käytössä olevien tietojen mukaan kaikki jäsenvaltiot noudattavat sääntöjä ja käyttävät muniville kanoille joko varusteltuja häkkejä tai vaihtoehtoisia järjestelmiä. Emakoiden ryhmäkarsinoiden osalta 25 jäsenvaltiota noudattaa vaatimuksia ja kolme on ilmoittanut sääntöjen täysimääräisen noudattamisen. Komissio on parhaillaan tarkastamassa väitteiden tueksi toimitettuja asiakirjoja.

Useimmissa tapauksissa tiedot osoittavat hienoisia parannuksia vuosien 2013 ja 2014 välillä. Esimerkiksi kotieläiminä pidettyihin kanoihin ja ”automaattisiin ja mekaanisiin laitteisiin” koskevaan vaatimukseen liittyvä rekisteröity vaatimustenmukaisuus parani 82,1 prosentista 86,4 prosenttiin. Myös ”tietojen kirjaaminen” ja ”rakennukset ja eläinsuojat” -kohdissa raportoitiin yleinen parannus vuosien 2013 ja 2014 välillä suurimmalle osalle eläinlajeista ja tuotantojärjestelmistä. Suurin osa jäsenvaltioista, jotka toimittivat tuloksistaan analyysin, ilmoittivat myös, että yleinen kehityssuunta on kohti parempaa. Jotkin myös nostivat esille, että vaatimustenvastaisuus johtuu usein puutteellisista tiedoista ja ovat tämän vuoksi lisänneet tulevan vuoden toimintasuunnitelmiinsa koulutustoimia.

Komission saman ajanjakson aikana totuttamat tarkastukset tukevat näitä yleisiä parannuksia. Niistä käy ilmi, että jäsenvaltiot ovat noudattaneet suosituksia ja että tilanne on parantunut aiempiin tarkastuksiin nähden.

Jäsenvaltioiden kanssa on kuitenkin edelleen tehtävä töitä eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen noudattamisen raportointitapojen parantamiseksi. Esimerkiksi komission antaman päätöksen 2006/778/EY jälkeen on hyväksytty muita eläinten hyvinvointia koskevia oikeudellisia vaatimuksia. Näitä myöhemmin käyttöön otettuja lainsäädännöllisiä muutoksia ei ole otettu huomioon nykyisissä raportointivaatimuksissa. Onkin pohdittava, kuinka näitä lisätietoja ryhdytään soveltamaan yhdenmukaisesti niin, että hallinnollinen taakka säilyy mahdollisimman pienenä.

Lopuksi kerätyt tiedot osoittavat selvästi, että tarvitaan parempi yhteinen käsitys olemassa olevista eläinten hyvinvointia koskevista säännöistä sekä niiden noudattamisesta ja täytäntöönpanosta. Tämä pätee erityisesti tiettyihin sikojen hyvinvointia koskeviin oikeudellisiin vaatimuksiin. Jäsenvaltioiden tiedot vuosilta 2013 ja 2014 osoittavat, että kirjattujen rikkomisten määrä kasvoi vain hieman koskettelumateriaalin saatavuuden osalta ja että rikkomiset sikojen häntien typistämisen osalta vähenivät. Tiedot ovat ristiriidassa komission tarkastuskertomusten kanssa, joista ilmenee paljon suurempi rikkomisten määrä näiden kahden vaatimuksen osalta useimmissa tarkastetuissa jäsenvaltioissa. Tämän lisäksi näitä asioita koskevien valitusten määrä näyttää osoittavan lisääntynyttä tietoisuutta EU:n kansalaisten keskuudessa ja kiinnostusta sikojen hyvinvointia kohtaan. Jäsenvaltioiden raportoimat alhaisemmat luvut voivat johtua siitä, että vaatimustenvastaisuuksia ei tunnisteta. Komission tarkastukset osoittivat, että häntien typistämisen osalta jäsenvaltiot katsoivat noudattavansa unionin lainsäädäntöä. Aihetta koskevaa työtä onkin tehty useiden vuosien ajan tiedon lisäämiseksi ja asenteiden muuttamiseksi. Maaliskuun 8 päivänä 2016 annetussa komission suosituksessa (EU) 2016/336 otettiin käyttöön hännänpurennan vähentämisen kannalta merkityksellisiä parametreja ja lueteltiin optimaalisen virikemateriaalin ominaisuudet. Liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa jäsenvaltioille on annettu lisätietoja aiheesta samoin kuin välineitä ja indikaattoreita, joita voidaan käyttää maatilojen tilanteen arviointiin.

Komissio tulee jatkamaan ainakin neuvoston direktiivin 98/58/EY täytäntöönpanon valvontaa. Annettujen toimintasuunnitelmien ja kommenttien perusteella on kuitenkin ilmeistä, että jäsenvaltiot käyttävät useita välineitä täytäntöönpanon parantamiseksi tällä alueella. Tämän ohella komissio katsoo, että on tärkeää kehittää edelleen sidosryhmien vuoropuheluja erityisten aloitteiden ja projektien tukemiseksi, jotka voivat hyödyttää kaikkia osapuolia sekä taloudelliselta että eläinten hyvinvoinnin kannalta. Tätä taustaa vasten komissio suunnittelee parhaillaan järjestelmällisempiä ja näkyvämpiä muotoja tälle vuoropuhelulle, jotta kaikki asianomaiset osapuolet (eläinsuojelujärjestöt, tieteilijät, eläinlääkärit, maanviljelijät, elintarvikkeiden jalostajat ja jälleenmyyjät, etc.) voivat ilmaista huolensa sekä jakaa tietoja ja resursseja yhteisten toimien luomiseksi.

Lisäksi virallista valvontaa koskevan komission ehdotuksen hyväksyminen antaa mahdollisuuden eläinten hyvinvoinnin viitekeskusten eurooppalaisen verkon perustamiselle, mikä voisi tuoda lisäparannuksia paremman teknisen ja tieteellisen asiantuntemuksen laatimisen ja vaihtamisen muodossa.

Liite I