KOMISSION TIEDONANTO - YHTEISÖN YLEISSIVISTÄVÄN JA AMMATILLISEN KOULUTUKSEN OHJELMIEN UUSI SUKUPOLVI VUODEN 2006 JÄLKEEN

Tiivistelmä

Tämä tiedonanto on jatkotoimi komission ehdotukselle budjettikeinoista ja poliittisista prioriteeteista vuosiksi 2007-2013. Siinä kuvataan komission suunnitelmia yhteisön koulutusalan liikkuvuus- ja yhteistyöohjelmien uutta sukupolvea varten Sokrates-, Leonardo da Vinci- ja Tempus III -ohjelmien korvaamiseksi, kun ne päättyvät vuoden 2006 lopussa. Tiedonannossa osoitetaan, miten uuden sukupolven ohjelmilla edistetään komission prioriteetteja vuoteen 2013 mennessä ja etenkin kestävää kehitystä Euroopan unionissa ja vakautta ja hyvinvointia ympäröivissä maissa.

Uuden sukupolven ohjelmiin sisältyvät seuraavat:

- uusi elinikäiseen oppimiseen liittyvä liikkuvuus- ja yhteistyöohjelma, joka kattaa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen; ohjelma on tarkoitettu EU:n jäsenvaltioille, ETA-/EFTA-maille ja ehdokasmaille

- uusi Tempus Plus -yhteistyöohjelma, joka kattaa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen koko kirjon; ohjelma on tarkoitettu jäsenvaltioille, unionin naapurimaille ja nykyisille Tempus-maille.

Uusilla ohjelmilla vastataan alan merkittävään poliittiseen kehitykseen, jota on tapahtunut Euroopan tasolla siitä lähtien, kun nykyisten ohjelmien sukupolvi luotiin 1990-luvun lopulla. Lissabonin Eurooppa-neuvostossa vuonna 2000 asetettiin päämääräksi, että Euroopasta on tultava vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous, joka kuitenkin lisää sosiaalista yhteenkuuluvuutta; koulutus asetettiin keskeiseen asemaan tämän tavoitteen saavuttamisessa. Bolognassa ja Kööpenhaminassa käynnistetyillä hallitustenvälisillä prosesseilla pyritään parantamaan johdonmukaisuutta, laatua ja siirrettävyyttä korkea-asteen ja ammatillisessa koulutuksessa. Lisäksi pyritään nimenomaisesti tuomaan esiin yhteisön ohjelmien merkittävä vaikutus näiden prosessien menestykseen. Vuonna 2003 komissio käynnisti uuden "naapuruusstrategian" laajentunutta Euroopan unionia ympäröivien maiden hyvinvoinnin, vakauden ja turvallisuuden vahvistamiseksi. Kaikki nämä merkittävät poliittiset kehitysaskelet ja muut tiedonannossa esitetyt tekijät on otettava huomioon uusien ohjelmien suunnittelussa.

Koulutusalan yhteistyön kasvavan merkityksen ja valtavan tyydyttämättömän tarpeen vuoksi sisäisten ja ulkoisten ohjelmien uusi sukupolvi on huomattavasti kunnianhimoisempi kuin tällä hetkellä, kuten komission uudesta rahoitusnäkymiä koskevasta ehdotuksesta käy selvästi ilmi. Elinikäistä oppimista koskevassa integroidussa ohjelmassa lisääntyisivät merkittävästi yksityishenkilöille suunnatut hajautetut liikkuvuustoimet sekä oppilaitosten välinen kumppanuustoiminta. Sen tavoitteita olisivat esimerkiksi seuraavat:

- vähintään 10 prosenttia oppilaista ja opettajista mukana Comenius-toimissa vuosina 2007-2013

- vähintään 3 miljoonaa Erasmus-opiskelijaa vuoteen 2010 mennessä

- vähintään 150 000 Leonardo-harjoittelupaikkaa vuosittain vuoteen 2013 mennessä

- vähintään 50 000 aikuista vuodessa opiskelee ja opettaa ulkomailla vuoteen 2013 mennessä ja vähintään joka viides jäsennetyn aikuiskoulutuksen tarjoaja osallistuu eurooppalaiseen yhteistyöhön ohjelman loppuun mennessä.

Integroitu ohjelma jakautuu neljään alakohtaiseen ohjelmaan: Comenius toimii kouluopetuksen, Erasmus korkea-asteen koulutuksen, Leonardo da Vinci ammatillisen perus- ja täydennyskoulutuksen sekä Grundtvig aikuiskoulutuksen alalla. Yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen välisen synergian vahvistamiseksi ja poliittisten prioriteettien ja levittämistarpeiden käsittelyn parantamiseksi integroituun ohjelmaan sisältyy poikittaisohjelma, jossa keskitytään politiikan kehittämiseen (myös tiedon keruuseen ja analysointiin), kieltenoppimiseen, tietotekniikkaan sekä levittämiseen. Näin lähestymistavasta saadaan strategisempi ja koordinoidumpi kuin nykyisissä ohjelmissa.

Integroituun ohjelmaan sisältyy myös uusi Jean Monnet -ohjelma, jossa keskitytään Euroopan yhdentymiseen. Siihen sisällytetään nykyinen Jean Monnet -toimi Euroopan yhdentymistä koskevan korkeakouluopetuksen ja -tutkimuksen edistämiseksi. Lisäksi pyritään tukemaan merkittäviä eurooppalaisia koulutusalan järjestöjä ja yhdistyksiä.

Uusi Tempus Plus -ohjelma rakentuu menestyksekkääseen Tempus-lähestymistapaan, joka tähän asti on rajoittunut korkeakoulutukseen ja johtanut järjestelmien kehittymiseen ja jäsenvaltioiden ja kumppanuusmaiden välisen yhteistyön vahvistumiseen. Tempus Plus ulottaa toimet kattamaan koko elinikäisen oppimisen: koulut, ammattikoulutuksen ja aikuiskoulutuksen. Ohjelmaan sisältyy toimenpiteitä, joilla tuetaan järjestelmien nykyaikaistamista, ihmisten liikkuvuuden lisäämistä sekä monenvälisiä hankkeita. Ohjelman tavoitteena olisi

- tukea vähintään 100 000 ihmisen liikkuvuutta vuoteen 2013 mennessä.

Komission yksityiskohtainen lainsäädäntöehdotus tässä tiedonannossa kuvailluista uusista ohjelmista julkaistaan kesällä 2004 osana laajamittaista luonnospakettia seuraavalle ohjelmakaudelle.

Johdanto

Nykyiset koulutusalan liikkuvuutta ja yhteistyötä koskevat yhteisön ohjelmat päättyvät vuonna 2006 [1]. Komissio antaa myöhemmin tänä vuonna ohjelmien uutta sukupolvea koskevat yksityiskohtaiset lainsäädäntöehdotukset samanaikaisesti uusien rahoitusnäkymien kanssa. Tässä tiedonannossa esitetään - ottaen huomioon komission hiljattain julkaistu tiedonanto Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen: Politiikan haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007-2013 [2] - komission tulevien lainsäädäntöehdotusten perustelut: miten niissä otetaan huomioon aiemmat kokemukset, mitkä ovat niiden keskeiset tekijät ja miten niissä hyödynnetään kyseisessä tiedonannossa ehdotettua rahoitusta. Tässä asiakirjassa luonnostellaan keskeiset seikat, joiden kautta Euroopan tasolla organisoidulla koulutusalan yhteistyöllä edistetään komission prioriteettien saavuttamista uudella rahoituskaudella. Keskeisellä sijalla on kestävä kehitys, jolla tuodaan Euroopan unioni eturintamaan osaamistaloudessa ja -yhteiskunnassa sekä autetaan vahvistamaan vakauteen ja hyvinvointiin perustuvia suhteita naapurimaiden kanssa. Tässä tiedonannossa esitetyt seikat eivät rajoita millään tavalla komission antamien lainsäädäntöehdotusten lopullista sisältöä, myöskään rahoitukseen liittyviä näkökohtia.

[1] Neuvoston päätös N:o 382/1999/EY (EYVL L 146, 11.6.1999 - Leonardo da Vinci); Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 253/2000/EY (EYVL L 28, 3.2.2000 - Sokrates); neuvoston päätös 1999/311/EY (EYVL L 120, 8.5.1999 - Tempus).

[2] KOM(2004) 101.

Tässä tiedonannossa käsitellään sekä Euroopan unionissa että ehdokasmaissa toteutettavia toimia sekä ulkoisia toimia, joissa ovat mukana uudet naapurimaat ja muut kolmannet maat, jotka osallistuvat tällä hetkellä Tempus III -ohjelmaan. Tiedonanto on jaettu kuuteen osaan:

- Ensimmäisessä osassa esitetään keskeinen poliittinen ja toiminnallinen kehitys, jota on tapahtunut koulutusalan yhteistyössä nykyisten yhteisön ohjelmien hyväksymisestä (vuosina 1999-2000) lähtien ja joka vaikuttaa ohjelmien uuden sukupolven suunnitteluun.

- Toisessa osassa käsitellään jatkuvaa ja kasvavaa tarvetta yhteisön toimiin koulutusalalla sekä EU:ssa että sen ulkopuolella.

- Kolmannessa osassa tarkastellaan ohjelmista saatuja kokemuksia, etenkin niiden väliarviointeja ja tulevasta kehittämisestä käytyä julkista kuulemista.

- Neljännessä osassa kuvaillaan uutta yhteisön sisäistä ohjelmaehdotusta -elinikäiseen koulutukseen liittyvää integroitua liikkuvuus- ja yhteistyöohjelmaa, jossa yhdistetään yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen toimet - ja annetaan tarkempia tietoja sen keskeisistä ominaisuuksista ja suunnitelluista tuloksista.

- Viidennessä osassa selvitetään uutta yhteisön ulkoista ohjelmaehdotusta, komission hyväksymiä tärkeimpiä suuntaviivoja sekä uuden Tempus Plus -ohjelman keskeisiä ominaisuuksia ja suunniteltuja tuloksia.

- Kuudennessa osassa tarkastellaan, miten uudet ohjelmaehdotukset edistävät komission pyrkimystä yksinkertaistaa välineitä toteutuksen parantamiseksi.

I osa - poliittinen tausta

Lissabonin prosessi

1.1 Eurooppa on hyväksynyt osaamisyhteiskuntaan liittyvät haasteet. Korkeatasoiset yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmät ovat kilpailukykyisen osaamisyhteiskunnan ennakkoedellytys. Globalisaatio sekä tekniset ja väestörakenteelliset muutokset merkitsevät sitä, että taitoja on päivitettävä jatkuvasti, jos halutaan, että yhteisö säilyy kilpailukykyisenä muun maailman tasolla ja kansalaiset välttävät työttömyyden ja siitä seuraavan sosiaalisen syrjäytymisen. Yhteisön koulutusjärjestelmien nykyaikaistaminen on todettu yhteisön strategian keskeiseksi tekijäksi Lissabonin Eurooppa-neuvostossa ja sen jälkeisissä Eurooppa-neuvostoissa, viimeksi Brysselissä lokakuussa 2003. Lissabonin kokouksesta lähtien yhteisön koulutuspolitiikka on ollut ennennäkemättömän dynaamista: sillä on keskeinen tehtävä pyrittäessä tekemään Euroopasta vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous, joka kykenee luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

1.2 Euroopan työllisyysstrategialla on keskeinen asema tässä prosessissa samoin kuin tutkimusta ja innovaatiota, osallisuuden edistämistä sekä kestävää kehitystä koskevalla politiikalla. Euroopan työllisyysstrategian panos aktiivisen työmarkkinapolitiikan ja koulutuksen työllisyysnäkökohtien kehittämiseen on ollut merkittävä. Sitä tuetaan erityisesti Euroopan sosiaalirahastosta ESR:sta, joka - kuten kolmannessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa [3] todettiin - edusti kolmasosaa rakennerahastojen menoista vuosina 1994-1999. Ohjelmakaudella 2000-2006 työllisyysstrategian ja ESR:n yhteyttä on vahvistettu, ja 60 miljardin euron budjetillaan ESR on tärkein väline työllisyysstrategian tarjoamien poliittisten puitteiden tukemiseksi.

[3] Uusi koheesiokumppanuus - Lähentyminen, kilpailukyky, yhteistyö, KOM(2004) 107.

Tavoitteisiin liittyvä prosessi - Euroopan koulutusjärjestelmien parantaminen

1.3 Lissabonissa pidetyn ratkaisevan Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeisellä kaudella koulutusalalla on nähty paljon merkittävää kehitystä EU:n tasolla. Ensimmäistä kertaa alalla on käynnissä laajamittaista poliittista yhteistyötä, jossa kaikki aloitteet pyritään yhdentämään yhtenäiseksi koulutuspolitiikaksi yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla. Politiikkaa ja rakenteita uudistetaan, jotta ne lähentyisivät EU:n keskeisiä tavoitteita. Huomiota kiinnitetään koulutuspolitiikan eurooppalaisten näkökohtien lisäksi myös eurooppalaisen yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen asemaan maailmassa.

1.4 Neuvosto antoi keväällä 2001 koulutusjärjestelmien konkreettisia tavoitteita käsittelevän raportin, jossa kartoitettiin vuoteen 2010 mennessä kolme keskeistä tavoitetta: parannetaan Euroopassa annetun yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen laatua, parannetaan koulutukseen pääsyä kaikissa elämänvaiheissa ja lähennetään koulutusjärjestelmiä ympäröivään maailmaan, jotta niillä voitaisiin paremmin auttaa ihmisiä valmistautumaan tulevaisuuteen. Nämä kolme keskeistä tavoitetta on jaettu 13 yksityiskohtaisempaan tavoitteeseen, jotka vaihtelevat opettajien ja kouluttajien koulutuksen parantamisesta oppimisen houkuttelevuuden lisäämiseen ja resurssien paremmasta hyödyntämisestä yhteistyön ja liikkuvuuden lisäämiseen. Tähän on yhdistetty uusi prosessi, jolla pyritään kartoittamaan ja keräämään indikaattoreita, jotta voitaisiin mitata edistystä sovittujen tavoitteiden saavuttamisessa. Komissio on kartoittanut 29 tällaista indikaattoria, ja neuvosto hyväksyi toukokuussa 2003 viisi eurooppalaista vertailuarvoa, joilla voidaan mitata edistystä vuoden 2010 tavoitteisiin nähden.

Elinikäinen oppiminen

1.5 Samaan aikaan elinikäisen oppimisen käsitettä on korostettu ja kehitetty Euroopan tasolla, etenkin Lissabonissa ja Feirassa kokoontuneissa Eurooppa-neuvostoissa. Komission muistiosta käydyn laajan kuulemisen jälkeen saavutettiin luja yksimielisyys uudesta oppimismallista, jossa asetetaan oppija oppimisprosessin keskiöön ja korostetaan yhdenvertaisia mahdollisuuksia sekä tarjottavan koulutuksen laatua ja asiaankuuluvuutta. Elinikäisen oppimisen käsite ulottuu esikoulusta eläkeikään, ja siihen sisältyvät virallinen, epävirallinen ja arkioppiminen. Toisiaan tukevia tavoitteita ovat myös aktiivinen kansalaisuus, henkilökohtainen kehitys ja sosiaalinen osallisuus sekä työllisyyteen liittyen työllistettävyys ja sopeutumiskyky.

1.6 Keväällä 2004 kokoontuvalle Eurooppa-neuvolle osoitettavassa yhteisessä väliraportissa, josta sovittiin 26. helmikuuta 2004 kokoontuneessa koulutusasioiden neuvostossa, kehotetaan kaikkia jäsenvaltioita ottamaan käyttöön yhtenäiset ja kattavat kansalliset elinikäisen oppimisen strategiat vuoteen 2006 mennessä. Näillä strategioilla olisi edistettävä keskeisten toimijoiden kuten yritysten, työmarkkinaosapuolten ja kaiken tasoisten oppilaitosten toimivampaa kumppanuutta, aiemman oppimisen validointia oppimismotivaation parantamiseksi sekä sellaisten avointen ja houkuttelevien oppimisympäristöjen luomista, jotka ovat kaikkien, etenkin heikommassa asemassa olevien ryhmien, saatavissa.

Korkeakoulutuksen muuttuva maailma -Bolognan prosessi

1.7 Korkeakoulumaailma on muuttumassa nopeasti nykyisissä ja uusissa jäsenvaltioissa osaamisyhteiskunnan, globalisoituvan tutkimustyön ja korkeakoulutukseen osallistumista koskevien kohoavien kansallisten tavoitteiden asettamien uusien vaatimusten vuoksi. Tavoitteisiin ei kuitenkaan yleensä liity vastaavaa opetus- tai tutkimusresurssien lisäystä, mikä näin ollen merkitsee muutoksia korkeakouluissa tehdyn työn organisointiin ja tasapainoon. Samalla jäsenvaltiot ovat yhä yleisemmin huolissaan opetuksen ja tutkimuksen laadun ja asiaankuuluvuuden parantamisesta korkeakoulutuksessa sekä korkeakoulutuksen tehokkuudesta ja hallintotavasta. Korkeakoulujärjestelmät ja -laitokset ovat yhä vähemmän "suojattuja" kansallisten rajojen sisällä ja yhä avoimempia rajojen ulkopuoliselle kilpailulle ja paineille. [4]

[4] Asiaa on tarkasteltu perusteellisemmin komission tiedonannossa Yliopistojen rooli tietojen ja taitojen Euroopassa, KOM(2003) 58 lopullinen.

1.8 Yhtenäisen, kilpailukykyisen ja houkuttelevan eurooppalaisen korkeakoulualueen luominen vuonna 1999 annetun Bolognan julistuksen mukaisesti on tärkein rakenteellinen keino vastata näihin haasteisiin, ja yhteisö on ollut tässä osallisena yhä tiiviimmin viime vuosina. Bolognan julistuksen tavoitteissa tulevat monin tavoin esiin tavoitteet unionin korkeakouluohjelmissa, myös tohtoritason ohjelmissa, joten tiiviimpi yhteys on luonnollista ja välttämätöntä. Tämä on ilmeistä esimerkiksi laadunvarmistukseen, eurooppalaiseen opintosuoritusten siirtojärjestelmään, liikkuvuuden edistämiseen ja koulutuksen eurooppalaiseen ulottuvuuteen liittyvissä asioissa.

Ammattikoulutuksen laadun ja houkuttelevuuden parantaminen - Kööpenhaminan prosessi

1.9 Barcelonan Eurooppa-neuvosto kehotti toteuttamaan ammatillisen koulutuksen alalla Bolognan julistuksen kaltaisia toimia, ja vastauksena tähän neuvosto antoi marraskuussa 2002 päätöslauselman, joka koski yhteistyön lisäämistä ammatillisen koulutuksen alalla. Tämän seurauksena 31 valtion ministerit, Euroopan tason työmarkkinaosapuolet ja komissio antoivat "Kööpenhaminan julistuksen", joka on sopimus eurooppalaisen yhteistyön tiivistämisestä useilla ammatilliseen koulutukseen liittyvillä aloilla. Tällaisia ovat esimerkiksi tutkinto- ja pätevyysvaatimusten selkeys, laadunvarmistus, opintosuoritusten siirtäminen, yhteiset epävirallisen ja arkioppimisen validointimuodot sekä elinikäinen ohjaus.

1.10 Euroopan tasolla on saavutettu merkittävää edistystä Kööpenhaminan julistuksen täytäntöönpanossa. Komissio teki joulukuussa 2003 ehdotuksen yhteisistä tutkinto- ja pätevyysvaatimuksia selkeyttävistä puitteista (Europass) 2003 [5]. Tähän liittyen on kehitetty yhteiset laadunvarmistuspuitteet, joihin sisältyvät yhteiset laatukriteerit ja yhtenäiset indikaattorit. Lisäksi on luotu perusta ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten siirtämistä varten.

[5] KOM(2003) 796 lopullinen.

Muuttuvan unionin uudet rajat

1.11 Yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskeva politiikka ei toimi eristyksissä, vaan sillä edistetään myös yhteyksien kehittämistä naapurimaihin. Suhteet laajentunutta yhteisöä ympäröiviin maihin ovat keskeisen tärkeitä. Tiedonannossa laajentuneesta Euroopasta komissio totesi seuraavaa: "EU:lla on velvollisuus, ei pelkästään sen omia ja uusien jäsenvaltioiden kansalaisia kohtaan vaan myös sen nykyisiä ja tulevia naapureita kohtaan, varmistaa sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja talouden dynaamisuuden jatkuvuus. EU:n on edistettävä alueellista ja pienalueiden välistä yhteistyötä ja integraatiota, jotka ovat ennakkoedellytyksenä poliittiselle vakaudelle, talouskehitykselle sekä köyhyyden ja yhteiskunnallisten erojen vähentämiselle yhteisellä alueellamme." [6] Koulutusalan yhteistyön syventäminen ja laajentaminen on keskeinen osa tässä tehtävässä.

[6] KOM(2003) 104 lopullinen, s. 3. Politiikan kattamat maat ovat eteläisellä Välimerellä Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Libanon, Libya, Marokko, palestiinalaishallinto, Syyria ja Tunisia, sekä Venäjä ja läntiset uudet itsenäiset valtiot Ukraina, Moldova ja Valko-Venäjä.

II osa - Tarve yhteisön tason toimiin

2.1 Yhteisön toimien tuleva tarve on arvioitava näiden keskeisten poliittisten tavoitteiden ja edistysaskelten valossa. Maailman laajimmista yhteismarkkinoista ei koskaan tule perustaa maailman kilpailukykyisimmälle osaamisyhteiskunnalle, ellei ryhdytä päättäväisiin toimiin, joilla saadaan poistettua yhteensopimattomuudet ja epäyhtenäisyydet laajentumisen jälkeisistä 25:stä erilaisesta koulutusjärjestelmästä, joissa tutkintoja ja pätevyyksiä ei tunnusteta rajojen yli eikä yhden maan ylivoimainen osaaminen tule tietoon muissa maissa. Yhtenäismarkkinoiden ja yhteisen valuutan välttämätön täydennys on työvoima, joka pystyy hyödyntämään ammatillista ja alueellista liikkuvuutta. Tähän tarvitaan yhtenäistä strategiaa, jonka kautta jäsenvaltiot oppivat toisiltaan. Tämä ei tarkoita sitä, että unionin olisi otettava vastuu koulutusjärjestelmien hoitamisesta; päinvastoin - päävastuun koulutuksen organisoinnista, sisällöstä ja rahoituksesta on säilyttävä jäsenvaltioilla. Tähän ne saavat rakennerahastojen täyden tuen, etenkin heikommin kehittyneillä alueilla; rakennerahastot ovat yhteisön tärkein rahoitusväline tällä alalla. Euroopan sosiaalirahasto antaa tukea koulutusjärjestelmien laadun ja reagointivalmiuden parantamiseen sekä henkilöpääomaan tehtäviin investointeihin. Jäsenvaltiot voivat myös hyödyntää yhteisön aloitteiden seuraavaa sukupolvea.

2.2 Rakennerahastot toimivat jäsenvaltioiden nimeämien viranomaisten kautta. EU:n suoremmin tukemilla toimilla voidaan myös täydentää koulutusalaan liittyviä toimia kaikissa jäsenvaltioissa, ja niillä voidaan saada tuloksia, jotka ovat mahdollisia vain yhteisön toimin ja yhteisön tasolla. Esimerkiksi opiskelijoiden, harjoittelijoiden, aikuisopiskelijoiden, opettajien, kouluttajien ja tutkijoiden mutta myös toimintatapojen ja ideoiden liikkuvuuden turvaaminen on merkittävä ala, jolla pelkät jäsenvaltioiden toimet eivät tuota haluttuja tuloksia. Tämä on kuitenkin keskeisen tärkeää osaamisyhteiskunnan kehittämiselle, koska siihen liittyy uusien lähestymistapojen ja taitojen välitön siirtäminen ja niitä koskevat kokemukset ja sillä edistetään Euroopan tasolla yhteistyötä tekevien oppilaitosten verkottumista, mikä on yhtä tärkeää.

2.3 Liikkuvuuden ja yhteistyökumppanuuden merkitystä aliarvioidaan toisinaan. Järjestelmien kansainvälinen vertailu on erittäin tehokas tapa edistää muutosta; osuva esimerkki tästä on PISA-tutkimuksen tuloksiin liittyvä keskustelu. Vaihto- ja liikkuvuustoimilla on samanlainen vaikutus, mutta vain yksilöihin ja ruohonjuuritasolta ylöspäin. Vaihto- ja liikkuvuustoimet sekä kansainvälinen yhteistyö saavat osallistujat näkemään, mitä muut tekevät ja voivat tehdä, ja saavat heidät tarkastelemaan omaa toimintaansa uudessa valossa. Tässä mielessä vaihto- ja liikkuvuustoimet tarjoavat vastauksen yhteen koulutusjärjestelmien keskeiseen haasteeseen: miten saada oppimisen edistäjät motivoitua tarkistamaan ja päivittämään ammatillisia käytäntöjään ja vastaamaan yhä kasvaviin vaatimuksiin.

2.4 Juuri tämä kansainvälinen ja yksilökohtainen tekijä erottaa koulutusohjelmien vaikutuksen niistä monista kansallisella tasolla toteutetuista toimista, joilla pyritään parantamaan alan laatua ja joista myös unioni joissakin tapauksissa tukee rakennerahastojen kautta. Nämä toimet, jotka usein ovat erinomaisia suunnittelultaan ja toteutukseltaan, toteutetaan yleensä kansallisessa tai alueellisessa ympäristössä, joten ulkoiseen ja yksilölliseen vertailuun liittyvät tekijät eivät useinkaan nouse esiin samalla tavalla. [7] Kansainvälisen vaihdon vaikutuksia koskevat tutkimukset vahvistavat tämän. Esimerkiksi Erasmus-opiskelijat pitävät yleensä vaihtokokemustaan elämänsä tärkeimpänä uutena kokemuksena. Tässä mielessä koulutusohjelmat ovat tärkeitä tekijöitä unionin koulutusjärjestelmien muuttamisessa ja nykyaikaistamisessa.

[7] Yhteisön Interreg-aloite on merkittävä poikkeus: sillä pyritään vahvistamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta kaikkialla unionissa kannustamalla mantereen tasapuolista kehittämistä rajatylittävän, kansainvälisen ja alueiden välisen yhteistyön kautta. Yhteistyötä voidaan tehdä myös yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla, kyseisten alueiden tarpeista riippuen.

2.5 Koulutusalan yhteistyö ei ole pelkästään EU:n sisäinen asia. Ulkoinen ulottuvuus, joka menestyksekkäästi kiteytyi Tempus-ohjelmaan ja jota hiljattain laajennettiin Erasmus Mundus -ohjelmalla, käsittelee yhtä tärkeitä mutta erilaisia tarpeita. Koulutusalan yhteistyö on varsin voimakas väline, jonka avulla voidaan vahvistaa suhteita EU:n ulkopuolisiin maihin ja edistää EU-maiden ja muiden maiden välistä ymmärtämystä. Tämä koskee etenkin - muttei yksinomaan - maita, joista tulee EU:n uusia naapureita laajentumisen jälkeen. Jo tästäkin syystä on olennaisen tärkeää vahvistaa jatkossa yhteisön toimia alalla. Edut ulottuvat kuitenkin laajemmallekin. Tempus-ohjelman arvioinneissa on tullut esiin, että koulutusalan yhteistyö on erittäin tärkeää siirtymävaiheessa maille, joista saattaa tulla ehdokasmaita lyhyellä aikavälillä. Eivätkä edut ole vain yksisuuntaisia: on tärkeää, että EU:n koulutusjärjestelmistä tulee yhä avoimempia muuhun maailmaan nähden ja EU-maat pystyvät oppimaan ja omaksumaan löydettyjä hyviä toimintatapoja, jos halutaan, että EU saavuttaa Barcelonan Eurooppa-neuvostossa vuonna 2002 asetetut tavoitteet ja että eurooppalaisista koulutusjärjestelmistä tulee maailmanlaajuisia esimerkkejä.

2.6 Näistä syistä komissio katsoo, että on olennaisen tärkeää jatkaa yhteisön sisäisiä ja ulkoisia yhteistyöohjelmia koulutusalalla tulevina vuosina, integroida ne elinikäistä oppimista koskevan yhden periaatteen alle ja laajentaa niiden määrää ja ulottuvuutta merkittävästi tämän tiedonannon neljännessä ja viidennessä osassa esitetyn mukaisesti.

2.7 Koulutusalan toimia koskevissa yhteisön uusissa ohjelmapuitteissa on myös otettava huomioon erilaisia poliittisia, yhteiskunnallisia, taloudellisia ja kulttuurisia tekijöitä. Haasteet eivät ole ominaisia pelkästään koulutusalalle, ja joissakin tapauksissa rahoitus tulee pääasiassa muista välineistä, etenkin työllisyys- ja koheesiopolitiikan alalla. Euroopan tasoisella koulutusalan yhteistyöllä on joka tapauksessa ainutlaatuinen ja arvokas panos annettavanaan.

Liikkuvuus

2.8 Ihmisten kansainvälinen liikkuvuus hyödyttää Eurooppaa kokonaisuudessaan. Se rikastaa kansallista kulttuuria ja vahvistaa liikkuvuuteen osallistuvien kulttuurillisia, koulutuksellisia ja ammatillisia kokemuksia. Tällaiset kokemukset ovat yhä välttämättömämpiä, kun otetaan huomioon nykyiset rajalliset työllisyysnäkymät ja työmarkkinat, jotka vaativat yhä enemmän joustavuutta ja sopeutumiskykyä muutoksiin. Kuten edellä on esitetty, liikkuvuus on tärkeä tekijä, joka johtaa järjestelmien muutoksiin suorien jaettujen kokemusten kautta. Euroopan parlamentti ja neuvosto tunnustivat liikkuvuuden kasvavan merkityksen antaessaan vuonna 2001 suosituksen opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä [8]. Komissio katsoo, että ohjelmien uusi sukupolvi on yksi tärkeimmistä välineistä, joilla lisätään kansainvälisen liikkuvuuden määrää ja laatua, ja näin ollen se asettaa toimen keskeiselle sijalle lainsäädäntöehdotustensa joukossa.

[8] EYVL L 215, 9.8.2001.

Kieltenoppiminen

2.9 Vuonna 2001 järjestetyn Euroopan kielten teemavuoden jälkeen komissio järjesti julkisen kuulemisen, joka koski kieltenoppimisen edistämistä ja kielellistä monimuotoisuutta ja jonka perusteella se esitti kieltenoppimista koskevan toimintasuunnitelman [9]. Siinä keskitytään kolmelle keskeiselle alueelle: ulotetaan elinikäisen oppimisen hyödyt koskemaan kaikkia kansalaisia, parannetaan kieltenopetusta ja luodaan kieltenoppimiselle suotuisampi ympäristö. Kansainvälisyytensä ja monikielisyytensä vuoksi unionia pidetään kansalaisten keskuudessa kielellisen monimuotoisuuden edistäjänä (ja takaajanakin).

[9] KOM(2003) 449 lopullinen.

Tieto- ja viestintätekniikka

2.10 Yhteisö on tukenut tietotekniikkaan liittyvän pedagogiikan kehittämistä jo vuosia ja monin tavoin. Tuoreimpia esimerkkejä ovat Sokrates-ohjelman Minerva-toimi sekä eLearning-ohjelma [10]. Tietoteknisen vallankumouksen vaikutusten levitessä kaikkialle yhteiskuntaan on entistä tärkeämpää, että kaikki kansalaiset, ilman poikkeuksia, suhtautuvat myönteisesti uuden teknologian käyttöön.

[10] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2318/2003/EY, EUVL L 345, 31.12.2003.

Yhteiskunnan muutokset

Komission kolmannessa koheesioraportissa kartoitettiin laajentuneen unionin eri haasteita. Ihmisiin ja erityisesti henkilöpääomaan tehtävien investointien osalta raportissa todettiin, että koheesiotoimissa ja muissa yhteisön välineissä, kuten koulutusalan yhteistyö- ja liikkuvuusohjelmissa, olisi keskityttävä seuraaviin neljään pääalaan:

Ikääntyvä yhteiskunta merkitsee pidempää oppimisaikaa

2.11 Väestön ikääntyminen jatkuu. Euroopan unionin väestöpyramidi on yhä painavampi yläosastaan, kun elinikä nousee ja eläke- ja terveydenhuoltorasitteet kasvavat vastaavasti. Aihetta on käsitelty vuoden 2003 työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa [11], joissa jäsenvaltioita kehotetaan kehittämään aktiivisena ikääntymistä koskevaa politiikkaa sekä asettamaan erityiset tavoitteet ikääntyvien työllisyysasteelle.

[11] KOM(2003) 170 lopullinen.

Nopeasti kehittyvät työmarkkinat

2.12 Globalisaatio ja uusi osaamistalous ovat saaneet aikaan dramaattisia ja nopeita muutoksia Euroopan työmarkkinoilla. Kuten työllisyyden suuntaviivoissa ja talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa [12] suositeltiin, uusien yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmien on tarjottava Euroopan työvoimalle ammattitaito, jota se tarvitsee selviytyäkseen muutoksista. Yhteisön ohjelmilla voidaan merkittävästi edistää tätä prosessia sekä antamalla kansalaisille mahdollisuus päivittää ja hankkia uusia taitoja ulkomailla opiskelun avulla että edistämällä laatua ja mukautumista koulutusjärjestelmien uusiin vaatimuksiin yhteistyön ja hyvien toimintatapojen vaihdon kautta.

[12] Neuvoston päätös N:o 578/2003/EY, EUVL L 197, 5.8.2003.

Monimuotoisempi yhteiskunta

2.13 EU:n sisäinen kulttuurien monimuotoisuus kasvaa yhä, ja kulttuurit liittyvät yhä tiiviimmin yhteen toisaalta globalisaation ja uuden tietotekniikan ja toisaalta Euroopan yhteismarkkinoiden ja maahanmuuton vuoksi. Tämä tekee eri kulttuurien ymmärtämisen ja kunnioittamisen samoin kuin aktiiviseen kansalaisuuteen liittyvien tapojen korostamisen ja vahvistamisen erityisen tärkeäksi. Samaan aikaan on yhä tarpeellisempaa syventää kansalaisten käsitystä eurooppalaisen identiteetin luonteesta.

Sosiaalisen osallisuuden edistäminen

2.14 Yleissivistävä peruskoulutus on portti tuleviin mahdollisuuksiin. On kiinnitettävä erityishuomiota sen varmistamiseen, että virallisista koulutusjärjestelmistä saadut kielteiset kokemukset eivät saa ihmisiä hylkimään koulutusta koko loppuikäänsä. Olisi kaikin keinoin pyrittävä tarjoamaan niille, jotka ovat keskeyttäneet koulunkäynnin ilman perustutkintoa, vaihtoehtoisia uusia mahdollisuuksia saada yleissivistävää ja ammatillista koulutusta, joka palvelee heidän tarpeitaan. Jotta tämä onnistuisi, tarvitaan innovatiivista pedagogiikkaa ja erikoistuneita neuvontapalveluita, yhteyksiä paikallisiin yrityksiin sekä muita toimenpiteitä, joilla pyritään luomaan motivoiva oppimisympäristö, jossa uuden mahdollisuuden tarjoavaa koulutusta pyritään kehittämään täysimittaisesti.

Koulutusalan ulkoiset kehitysaskelet

Korkeakoulutus - Tempus ja Erasmus Mundus

2.15 Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin kohdistuvassa yhteisön politiikassa on keskitytty yli kymmenen vuoden ajan Tempus-ohjelman kautta korkeakoululaitoksiin ja -järjestelmiin sillä perusteella, että ne ovat erityisen merkittäviä yhteiskunnallisten ja taloudellisten siirtymäkausien aikana ja kulttuurin kehittymisen kannalta. Niihin on myös kertynyt asiantuntemusta ja henkilöresursseja, ja ne tarjoavat koulutusta poliittisten, hallinnollisten ja yritysjohtajien uusille sukupolville. Alun perin ohjelma suunniteltiin kommunismista pois siirtyville maille (joihin kuuluvat useimmat nykyiset liittymässä olevat maat), mutta sitä on laajennettu eri vaiheissa niin, että nyt sen piiriin kuuluvat entisen Neuvostoliiton maat, Länsi-Balkanin maat sekä Välimeren maat. Ohjelma toimii tällä hetkellä 27 maassa ja ulottuu Mongoliasta Marokkoon.

2.16 Vaikka Tempus-ohjelmasta pääasiallisesti tuetaan kumppanuusmaita, sen kautta myös jäsenvaltioilla on paremmat mahdollisuudet saada tietoa aloilta, joilla asiantuntemuksen taso on korkeampaa kuin unionissa, ja näin voidaan luoda kestävää ja kaikkia osapuolia hyödyttävää yhteistyötä.

2.17 Tempus on ollut tärkein koulutusalan vaihto-ohjelma EU:n ulkopuolisten maiden sekä EFTA-/ETA-maiden ja ehdokasmaiden kanssa muttei kuitenkaan ainoa. Vuonna 1995 tehtiin erityissopimuksia korkeakoulujen vaihtotoiminnasta Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa, ja komissio on käynnistänyt keskeisistä sisäisistä ohjelmista saatuihin kokemuksiin perustuvia muita ohjelmia Latinalaisen Amerikan maiden (ALFA ja AlBan) ja Aasian maiden (Asia-Link) kanssa sekä pilottiohjelmia Japanin, Australian ja Uuden-Seelannin kanssa.

2.18 Korkeakoulutuksen merkitys kansainvälistymisen ja sitä kautta talouskasvun ja -kehityksen käynnistävänä voimana on hiljattain saanut yhä enemmän tunnustusta. Korkeakoulut ovat havainneet joutuvansa kilpailemaan yhä ankarammin parhaista kyvyistä etenkin tutkimuksen alalla, eikä tämä kilpailu rajoitu vain EU:hun vaan on maailmanlaajuista. Erasmus Mundus -ohjelmalla [13] edistetään eurooppalaisia master-kursseja, joita järjestävät eri maiden korkeakoulut yhdessä. Siihen liittyy apurahaohjelma, josta myönnetään apurahoja eri puolilta maailmaa tuleville opiskelijoille. Kyseessä on unionin ensimmäinen vastaus tähän kyvyistä käytävään kilpailuun.

[13] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2317/2003/EY, EUVL L 345, 31.12.2003.

Tulevat tarpeet

2.19 Unionin ja sen lähinaapurien (ja muiden Tempus-ohjelmaan kuuluvien maiden) yhteistyöpolitiikan taustalla olevat monimuotoiset tekijät voidaan esittää tiivistetysti seuraavasti:

- Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus ovat avaintekijöitä EU:n lähinaapurien ja yhteistyökumppanien kehityksessä. On Euroopan etujen mukaista edistää demokratiaa, hyvinvointia ja vakautta, jotka voidaan taata vain kasvun avulla. Tässä mielessä koulutusalan yhteistyö on merkittävä osa unionin kehitysapua.

- Henkilökohtaisten kontaktien, jotka ovat osa koulutuksen ulkoista ulottuvuutta, katsotaan yhä useammin edistävän kulttuurienvälistä vuoropuhelua ja vaikuttavan järjestelmiin enemmän kuin mitä pelkkä osallistujien lukumäärän arvio antaisi ymmärtää. Ne myös tarjoavat unionille arvokkaan kulttuuridiplomatian välineen, jonka avulla voidaan ymmärtää paremmin oman kulttuurin ja kulttuuriperinnön erityispiirteitä ja jota kumppanuusmaat voivat hyödyntää oman koulutustarjontansa rikastamiseen.

- Yhteydet kumppanuusmaiden koulutusjärjestelmiin vaihto- ja yhteistyöohjelmien kautta kehittävät synergiaa ja yhdenmukaisuutta unionin järjestelmien kanssa ja lisäävät näin niiden houkuttelevuutta kumppanuusmaiden kannalta.

2.20 Tempus-ohjelma on osoittanut arvonsa edistämällä korkeakoulujärjestelmien nykyaikaistamista kumppanuusmaissa ja tiiviimpiä yhteyksiä EU-maiden ja EU:n ulkopuolisten maiden välillä sekä valmistelemalla maita ehdokasmaan asemaa varten. Ohjelma on toimiva väline, jolla on hyvät laajentumismahdollisuudet. Se on osoittanut, että EU:n koulutusjärjestelmillä (ja niitä hallinnoivilla tahoilla) on kapasiteettia ja halukkuutta auttaa yhteistyökumppaneita kehittämään omia järjestelmiään.

2.21 Vaikka korkeakoulutuksen vaikutus kasvuun on merkittävä, maissa, joissa talouskehityksen yleinen taso on alhainen, yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen parantaminen on välttämätöntä. Pelkästään korkeakoulutus ei vaikuta kaikkiin kansalaisiin, ja sillä voi olla vain rajallinen osuus maan yleisessä kehityksessä ja ihmisten auttamisessa sekä rakentavien suhteiden luomisessa unioniin. EU:n laajentuminen muuttaa perusteellisesti EU:n poliittista, maantieteellistä ja taloudellista painoarvoa maailmassa ja EU:ta ympäröivillä alueilla ja vastaavasti edellyttää uusiin naapureihin kohdistuvaa politiikkaa, joka syventää ja laajentaa koulutusalan yhteistyötä. Vaikka unionin tavoitteet ovat kunnianhimoiset - kuten niiden komission mielestä pitääkin olla - sen on oltava valmis ulottamaan toimet korkeakoulutusta laajemmalle yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen yleisiin järjestelmiin, koska vain niiden kautta voidaan saada aikaan suurin mahdollinen vaikutus. Tämä tarkoittaa sitä, että Tempus-ohjelmaa olisi kehitettävä korkeakoulutusta laajemmalle niin, että sillä edistetään elinikäisen oppimisen kaikkia osatekijöitä kouluopetuksesta ammatilliseen koulutukseen, korkeakoulutukseen ja aikuisopetukseen.

III osa - Ohjelmista saadut kokemukset

Sokrates- ja Leonardo da Vinci -ohjelmista saadut kokemukset - Väliarvioinnit

3.1 Komissio on kerännyt mittavasti kokemuksia koulutusalan ohjelmista. Tuorein ja merkittävin panos on saatu Sokrates- ja Leonardo da Vinci -ohjelmien väliarviointiraporteista, jotka julkaistiin maaliskuussa 2004 [14]. Tärkeimmät esiin tulleet seikat ovat seuraavat:

[14] KOM(2004) 153 ja KOM(2004) 152.

- Ohjelman toimien kattavuutta ja kohdentamista arvostetaan yleisesti ja niitä pidetään asianmukaisina.

- Hallinto- ja rahoitusmenettelyt ovat kehittyneet ensimmäisestä vaiheesta, mutta niitä pidetään edelleen suhteettoman raskaina ja hitaina. Myös jotkin valintamenettelyt [15] kaipaavat uudistamista.

[15] Erityisesti Leonardo da Vinci -ohjelman menettely B.

- Toimien ja ohjelmien välille tarvitaan enemmän synergiaa ja johdonmukaisuutta.

- Ohjelmista saatuja hyviä tuloksia ei levitetä riittävästi.

- Ohjelmien ja politiikan kehittämisen välille olisi luotava tiiviimpi yhteys.

- Nykyisiin ohjelmiin liittyvän lainsäädännön liiallinen yksityiskohtaisuus aiheuttaa täytäntöönpano-ongelmia.

Tempus III -ohjelmasta saadut kokemukset - Väliarviointi

3.2 Tempus-ohjelman väliarviointiraportista [16] kävivät ilmi seuraavat pääseikat:

[16] KOM(2004) 157.

- Tempus on mukautunut hyvin Euroopan ja kumppanuusmaiden muuttuneisiin geopoliittisiin ja sosioekonomisiin olosuhteisiin kymmenen viime vuoden aikana.

- Jäljellä on mittavia sosioekonomiseen kehitykseen liittyviä haasteita, jotka vahvistavat tarvetta asettaa ammatillisen koulutuksen ja korkeakoulutuksen uudistaminen etusijalle.

- Lisähuomiota olisi kiinnitettävä liikkuvuuteen, tulosten levittämiseen, kansallisten viranomaisten kanssa käytävään vuoropuheluun ja rakenteellisten toimien tehostamiseen korkeakoulutuksen alalla.

- Ohjelman lähestymistavan muuttaminen strategisemmaksi on lisännyt sen vaikutusta kumppanuusmaiden lainsäädäntöön ja lisännyt avoimuutta ja valmiutta kansainväliseen yhteistyöhön näissä maissa.

Julkinen kuuleminen ohjelmien tulevasta kehittämisestä

3.3 Edellä esitetyn poliittisen kehityksen huomioon ottaen komissio järjesti marraskuun 2002 ja maaliskuun 2003 välisenä aikana kattavan kuulemisen, johon vastasivat yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen sekä nuorisoalan ohjelmiin osallistuvat tai niistä kiinnostuneet taho. Asiasta on laadittu yksityiskohtainen raportti (laatijana Pôle Universitaire de Nancy-Metz komission tilauksesta), joka on luettavana verkossa. [17] Sen tärkeimmät kohdat olivat seuraavat:

[17] http://europa.eu.int/comm/dgs/ education_culture.

- Ohjelmista ja varsinkin liikkuvuustoimista ollaan hyvin innostuneita.

- Yleisesti katsotaan, että ohjelmilla pitäisi edistää eurooppalaista ulottuvuutta ja Euroopan kansalaisuutta sekä kieltenopetusta. Myös ohjelmien alueellista ulottuvuutta koskevista toimista ollaan hyvin kiinnostuneita.

- Ohjelmia pidetään yleisesti erittäin byrokraattisina, joustamattomina ja ylettömän monimutkaisina varsinkin ottaen huomioon, että useimmat tuet ovat hyvin pieniä.

- Hajautettuja menettelyitä (joita kansalliset toimistot hoitavat osallistuvissa maissa) pidetään yksinkertaisempina ja käyttäjän kannalta parempina kuin komission suoraan hoitamia menettelyitä.

IV osa - Sisäinen politiikka: Integroitu liikkuvuus- ja yhteistyöohjelma elinikäistä oppimista varten

Uuden sukupolven ohjelmien suuntaviivat

4.1 Komissio on tarkastellut edellä esitettyjä eri tekijöitä ottaen huomioon peräkkäisten Eurooppa-neuvostojen antamat toimeksiannot, omat poliittiset pohdintansa ja nykyisistä ja aiemmista ohjelmista saadut kokemukset ja ehdottaa seuraavaa:

- Säilytetään tässä vaiheessa erilliset ohjelmat EU-maille [18] ja sen naapurimaille. Tässä rakenteessa voidaan parhaiten ottaa huomioon, että koulutusyhteistyöhön liittyvät toimet ovat tyypiltään ja tarkoitukseltaan erilaisia eri ympäristöissä, kuten edellä esitettiin.

[18] Mukaan lukien ETA-/EFTA-maat ja ehdokasmaat, kunhan asianmukaiset sopimukset on tehty.

- Kun otetaan huomioon koulutustoimien ja oppilaitosten lisääntyvä integraatio EU:ssa ja elinikäisen oppimisen mallin esiintulo, Sokrates- ja Leonardo da Vinci -ohjelmien kattamien alojen yhdistämisestä yhteen rakenteeseen on suurta hyötyä. Yhdistetyllä ohjelmalla voidaan paremmin tukea politiikan kehittämistä osallistuvissa maissa, vastata tehokkaammin käyttäjien tarpeisiin ja saada yksinkertaistumiseen ja tehostumiseen liittyviä etuja ohjelman täytäntöönpanon tasolla, etenkin aloilla jotka tällä hetkellä ulottuvat sekä yleissivistävän että ammatillisen koulutuksen puolelle. Komissio ehdottaa näin ollen integroitua ohjelmaa, joka kattaa sekä yleissivistävän että ammatillisen koulutuksen EU:ssa.

- Kaikki tekijät integroidussa ohjelmassa - yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen merkitys Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa, Bolognan ja Kööpenhaminan prosessien käynnistäminen, tavoitteita koskeva prosessi sekä niihin liittyvä poliittinen kehitys - osoittavat, että politiikan kehittämisen tueksi tarvitaan selkeämpiä välineitä. Muut asiaan liittyvät yhteisön tason poliittiset aloitteet (esim. eLearning-ohjelma ja Europass-aloite) olisi myös sisällytettävä ohjelmaan. Komissio pitäisi myös hyödyllisenä Jean Monnet -toimen sisällyttämistä integroidun ohjelman tarjoamaan laajempaan rakenteeseen samoin kuin Euroopan tasoisille tärkeimmille laitoksille - European University Institute (Firenze) ja College of Europe (Brügge ja Natolin) - annettavaa tukea, jotta näihin toimiin ja näille laitoksille annettava rahoitus olisi aiempaa vankemmalla ja strategisemmalla pohjalla ja jotta näiden Euroopan yhdentymiseen liittyvien toimien ja koulutusalan yhteistyötoimien välistä synergiaa saataisiin parannettua.

- Jotta koulutusalan eurooppalaisesta yhteistyöstä saataisiin täysimittaisesti etua ja jotta voitaisiin ottaa huomioon alan kasvanut merkitys kaikissa jäsenvaltioissa ja Euroopan tasolla, komissio ehdottaa vankempaa ohjelmaa seuraavaksi ohjelmakaudeksi. Lisäys kohdennetaan pääasiassa ohjelman hajautettuihin toimiin ja etenkin yksityishenkilöiden kansainväliseen liikkuvuuteen. Sitä koskevat hakemukset tehdään suoraan kunkin maan nimetylle kansalliselle toimistolle, jolla on perusteelliset tiedot kansallisista olosuhteista ja siitä, miten parhaiten täytetään ohjelman käyttäjien tarpeet.

- Seuraavalla ohjelmakaudella ehdotetun integroidun ohjelman vuosibudjetti saattaisi olla nelinkertainen nykytasoon verrattuna. Tämäntasoisella rahoituksella pystyttäisiin saavuttamaan monia kunnianhimoisia mutta realistisia tavoitteita, jotka ovat oikeassa suhteessa uuden ohjelman poliittiseen merkitykseen. Tätä asiaa selvitetään kohdissa 4.4-4.7.

- Ohjelmaa olisi yksinkertaistettava ja sen joustavuutta olisi lisättävä. Uutta ohjelmaa koskevassa lainsäädännössä olisi rajoituttava kuvaamaan toiminta-aloja ja yleisiä tuettavia toimia, ja yksityiskohtaiset täytäntöönpanoa koskevat järjestelyt olisi esitettävä ohjelman suuntaviivoissa, joista päätetään ohjelmakomiteassa.

- Pakettiin kuuluvissa ohjelmissa olisi oltava mahdollisimman paljon yhteistä. Jokaisessa integroituihin puitteisiin sisältyvässä ohjelmassa on samoja yleisiä toimia (esim. liikkuvuus, hankkeet, verkostot), ja tämän ansiosta niiden välillä pitäisi olla enemmän yhtenäisyyttä ja siirrettävyyttä. Nykyisten monien ohjelmakomiteoiden ja -alakomiteoiden sijaan perustetaan yksi ohjelmakomitea, joka kokoontuu eri kokoonpanoissa (esim. koulut, ammattikoulut) tarpeen mukaan. Kullakin kokoonpanolla on täysi toimintavalta, minkä ansiosta vältetään nykyiset viiveet, jotka johtuvat siitä, että jotkin asiat on vietävä useiden komiteoiden käsiteltäviksi.

- Integroituun ohjelmaan voivat osallistua kaikki ne maat, jotka tällä hetkellä osallistuvat Sokrates- ja Leonardo-ohjelmiin, ja osallistumismahdollisuus voidaan laajentaa myös Sveitsiin ja Länsi-Balkanin maihin [19]. Merkittävää lisäjoustoa tarjoaa mahdollisuus käyttää enintään 1 prosentti ohjelman budjetista rahoittamaan sellaisten laitosten osallistumista, jotka sijaitsevat ohjelman ulkopuolisissa maissa, jos tästä on lisäarvoa kyseisessä toimessa. Kyseessä on huomattava edistysaskel verrattuna nykyisiin ohjelmiin, joissa käytössä on vaivaiset 250 000 euroa kussakin ohjelmassa tällaisen toiminnan rahoittamiseen ja täytäntöönpanomenettelyt ovat niin raskaita, että tätä ei ole koskaan hyödynnetty Leonardo-ohjelmassa.

[19] Tempus Plus -ohjelmalla autetaan Länsi-Balkanin maiden valmistautumista, jotta ne voisivat myöhemmin osallistua integroituun ohjelmaan.

Ohjelmien suunnittelu

4.2 Integroituun ohjelmaan sisältyy neljä erillistä alakohtaista ohjelmaa: kouluopetus (Comenius), korkeakoulutus (Erasmus), ammatillinen perus- ja täydennyskoulutus (Leonardo da Vinci) ja aikuiskoulutus (Grundtvig). Ne perustuvat nykyisiin ohjelmiin pienin mukautuksin. Neljän alakohtaisen ohjelman lisäksi on kaksi horisontaalista ohjelmaa: "poikittaisohjelma" kattaa kaikille yhteiset aiheet (politiikan kehittämisen tuki, kieltenoppiminen, uusi tieto- ja viestintätekniikka sekä tulosten levittäminen ja hyödyntäminen) ja Jean Monnet -ohjelmasta tuetaan Euroopan yhdentymiseen keskittyviä laitoksia ja toimia (varsinainen Jean Monnet -toimi, toimintatuen myöntäminen tärkeimmille laitoksille ja toimintatuen myöntäminen koulutusalalla toimiville Euroopan tason järjestöille).

>TAULUKON PAIKKA>

4.3 Tärkein ero nykyisen ohjelman ja tulevan integroidun ohjelman välillä olisi toiminnan laajuus. Komissio ehdottaa erittäin merkittävää lisäystä hajautettuihin toimiin, etenkin liikkuvuuteen ja yhteistyökumppanuuteen, jäljempänä esitettyjen määrällisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Vastaavasti toiminta lisääntyisi kaikissa ohjelmissa nykyiseltä tasolta. Ehdotuksessa ohjelmalle myönnettäisiin resurssit, jotka ovat oikeantasoiset suhteessa haluttuihin tavoitteisiin [20] ja tämäntyyppisten toimien kasvavaan poliittiseen merkitykseen. Sillä myös vastataan valtavaan kysyntään Euroopan kansalaisten keskuudessa. On selvää, että näin merkittävä hajautettujen toimien lisääminen vaatii täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten toimistojen verkoston vahvistamista. Tämän vuoksi komissio aikoo lisätä tukea, jota se myöntää näille toimistoille.

[20] Nykyiseen Sokrates-ohjelmaa koskevaan päätökseen sisältyy tavoite, jonka mukaan olisi saatava osallistumaan 10 % korkeakouluopiskelijoista ja 10 % kouluoppilaista, mutta ohjelmalle myönnetyt resurssit ovat aivan liian pienet, jotta tavoitteet voitaisiin saavuttaa. Nykyisellä tasolla toimintaan osallistuu 2-3 % oppilaspopulaatiosta ja 3-4 % opiskelijapopulaatiosta.

Neljä alakohtaista ohjelmaa - Comenius, Erasmus, Leonardo da Vinci, Grundtvig

4.4 Ehdotuksen mukaan Comenius-ohjelman nykyiset toimet jatkuvat suureksi osaksi ennallaan, ja niihin sisältyvät henkilökohtainen liikkuvuus, koulujen yhteistyökumppanuus, monenkeskiset hankkeet, Comenius-verkot ja liitännäistoimenpiteet. Hajautetut liikkuvuus- ja kumppanuustoimet lisääntyvät määrällisesti nelinkertaisesti, jotta saataisiin 10 prosenttia oppilaista osallistumaan yhteisiin koulutustoimiin (kumppanuus ja liikkuvuus) ja 10 prosenttia opettajista liikkuvuustoimiin integroidun ohjelman seitsenvuotiskaudella.

4.5 Näkyvin ehdotettu muutos Erasmus-ohjelmaan on opiskelijoiden ja opettajien liikkuvuuden erittäin merkittävä lisääminen. Tällä hetkellä vähän yli 120 000 opiskelijaa vuosittain osallistuu Erasmus-liikkuvuuteen. Uudessa ohjelmassa määrä on tarkoitus nostaa noin 375 000:een vuodessa, jotta päästäisiin yhteensä kolmen miljoonan Erasmus-opiskelijan tavoitteeseen vuoteen 2010 mennessä. Keskimääräinen opiskelija-apuraha on kuitenkin pysynyt samalla tasolla vuodesta 1993 (150 euroa/kk), mikä edustaa noin 25 prosentin reaaliarvon alenemista. Tavoitetta ei selvästikään voida saavuttaa nostamatta apurahan tasoa huomattavasti; komission ehdotuksessa kuukausittainen keskimääräinen apuraha nousisi 250 euroon. Opettajien liikkuvuutta aiotaan lisätä 40 000:een vuodessa (tämänhetkinen taso on noin 18 000); apurahaa on tarkoitus korottaa vastaavasti. Ohjelmaan sisällytetään myös korkeakouluopiskelijoiden ja henkilökunnan työharjoittelu.

4.6 Uuteen ohjelmaehdotukseen sisältyy lukuisia muutoksia Leonardo da Vinci -ohjelmaan. Harjoittelijapaikkoja halutaan lisätä merkittävästi niin, että niitä olisi 150 000 vuodessa ohjelman päättyessä (tämänhetkinen taso on noin 45 000). Samanlaista lisäystä halutaan harjoittelijoiden liikkuvuuteen. Nykyinen pilottihankkeita koskeva toimi laaditaan uudelleen niin, että siinä keskitytään innovaatioiden siirtämiseen yhdestä tai useammasta maasta toisiin maihin ja hankkeiden hallinto hajautetaan täysin kansallisille toimistoille (tällä hetkellä jaettu hallinto komission kanssa). Uudessa ohjelmassa otetaan käyttöön Leonardo-verkot, joissa keskitytään yhteisiin eurooppalaisiin aiheisiin samalla tavalla kuin temaattisissa Erasmus-verkoissa. Uutta on myös Leonardo-kumppanuustoimi, jolla edistetään asiantuntemuksen vaihtoa koulutuksen tarjoajien välillä. Lisäksi hanketoimintaa ja liitännäistoimia jatketaan.

4.7 Grundtvig-ohjelmaan ehdotetaan uusia liikkuvuustoimia, joilla tuetaan aikuisoppijoiden liikkuvuutta, henkilökunnan vaihtoja, eurooppalaisia avustajapaikkoja sekä nykyisessä Grundtvig-toimessa aikuiskouluttajille tarjottujen koulutusmahdollisuuksien laajentamista. Kun otetaan huomioon seuraavaksi vuosikymmeneksi ennustetut väestörakenteen muutokset, on erittäin tärkeää, että Euroopan laajuinen liikkuvuus tehdään mahdolliseksi nuorille ja heidän opettajilleen mutta myös elinikäiseen oppimiseen osallistuville aikuisille. Tavoitteena on, että vähintään 50 000 aikuista vuodessa osallistuisi tällaiseen liikkuvuuteen ja että ohjelman päättyessä vähintään joka viides jäsennetyn aikuiskoulutuksen tarjoaja olisi osallistunut Euroopan laajuiseen yhteistyöhön. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarkoitettuja välineitä ovat liikkuvuusapurahat ja eurooppalaiset oppimiskumppanuudet. Grundtvig-ohjelman hajautettuihin toimiin sisältyy sekä strategisia että pienimuotoisempia yhteistyöhankkeita, verkostoja, kursseja ja liitännäistoimenpiteitä.

Poikittaisohjelma

4.8 Poikittaisohjelma on yksi integroidun ohjelman uutuuksista. Sen kautta on tarkoitus tarjota nykyistä parempaa tukea yhteistyöhön asioissa, jotka eivät sovi helposti mihinkään alakohtaiseen ohjelmaan tai jotka ovat mahdollisesti koko ohjelman kannalta tarkoituksenmukaisia ja merkittäviä.

4.9 Keskeisessä politiikan kehittämistoimessa tarjotaan vakaampi ja kattavampi tukipohja Euroopan tasoiselle työlle, joka liittyy suoraan keskeisiin poliittisiin prioriteetteihin. Tämän toimen kautta yhteisö voi seurata tavoitteiden toteutumista ja elinikäisestä oppimisesta annetun päätöslauselman noudattamista Euroopan tasolla, investoida asianmukaisella tavalla tilastojen ja indikaattorien keruuseen ja analysointiin, tukea kokeellisia hankkeita, joilla testataan uraa uurtavia toiminta-ajatuksia (kuten "Tuning"-hankkeessa), ja tukea asianmukaisia tausta- ja määritysrakenteita, jotka tukevat ohjelman toimia Euroopan tasolla.

4.10 Kieltenoppimiseen liittyvä keskeinen toimi on suunniteltu täydentämään alakohtaisiin ohjelmiin sisältyviä mittavia kieltenoppimistoimia, jollaisia ovat esimerkiksi noin 30 prosenttia Comenius-ohjelman liikkuvuus- ja kumppanuustoimista. Se on vastaus tulevista ohjelmista ja kieltenoppimista koskevasta toimintasuunnitelmasta käydyssä julkisessa kuulemisessa saatuun selvään kantaan, jonka mukaan kielten olisi oltava selvästi etusijalla ja niiden olisi saatava näkyvää, merkittävää ja mallikelpoista tukea Euroopan tasolla. Kieltenoppimista koskevassa keskeisessä toimessa keskitytään kieltenoppimisen osatekijöihin, jotka ulottuvat yhtä alaa laajemmalle, kuten yleisen kieltenopetusmateriaalin kehittämiseen, kieltenoppimiseen ja kielelliseen monimuotoisuuteen liittyvien verkostojen perustamiseen sekä markkinointiin, mainontaan ja tiedottamiseen. Samalla tavoin tieto- ja viestintätekniikkaa koskevassa keskeisessä toimessa keskitytään monialaisiin toimiin, joilla pyritään kehittämään innovatiivisia tietotekniikkapohjaisia elinikäiseen oppimiseen liittyviä sisältöjä, palveluja, pedagogiikkaa ja toimintatapoja. Toimen toteutuksessa hyödynnetään monenkeskisiä hankkeita ja verkostoja ja muita toimia, kuten seurantaa, vertaisarviointia ja laadunarviointia.

4.11 Keskeisten toimien tulosten levittäminen ja hyödyntäminen on täysin uusi oma osansa ohjelmaa, ja sillä on tarkoitus saada ohjelman tulosten ja tuotteiden levittämisestä ja hyödyntämisestä entistä järjestelmällisempää ja tehokkaampaa varsinkin Leonardo da Vinci -ohjelmasta saatujen kokemusten perusteella. Sekä julkisessa kuulemisessa että arviointiraporteissa tulosten levittäminen ja hyödyntäminen esitettiin suurimpina heikkouksina nykyisten ohjelmien täytäntöönpanossa. Asian ratkaisemiseksi komissio perustaa asiaan keskittyvän toimen, jolla on omat resurssit ja selkeät tavoitteet ja joka mahdollistaa vankan kokemuspohjan kerryttämisen ja luo tarvittavaa jatkuvuutta rahoitukseen, jotta toimi olisi tehokas pitkällä aikavälillä. Toimen toteuttamisessa hyödynnetään monenkeskisiä hankkeita sekä tietojen, hyvien käytäntöjen ja ohjelman tulosten keruuta ja tutkimista.

Jean Monnet -ohjelma

4.12 Jean Monnet -ohjelmaan sisältyy kolme keskeistä toimea, jotka kaikki keskittyvät Euroopan yhdentymisen eri näkökohtiin: varsinainen Jean Monnet -toimi, erityisille eurooppalaisille laitoksille annettava tuki ja koulutusalan eurooppalaisille järjestöille annettava tuki.

4.13 Jean Monnet -toimella jatketaan tähän mennessä tehtyä arvokasta työtä, ja siihen sisältyy Euroopan yhdentymistä koskevalle tutkimukselle annettava tuki, jota tähän asti on annettu budjettikohdasta A-3022. Toimesta tuetaan edelleen Jean Monnet -oppituoleja, Euroopan yhdentymiseen erikoistuvien professorien, muiden korkeakouluopettajien ja tutkijoiden järjestöjä, nuoria tutkijoita, tiedotustoimintaa sekä monenkeskisten tutkimusryhmien perustamista.

4.14 Eurooppalaisten laitosten tukemista koskevaan keskeiseen toimeen sisältyy toiminta-apurahojen myöntäminen Euroopan tason järjestöille, jollaisia ovat Eurooppa-college (College of Europe - Brügge ja Natolin), Euroopan korkeakouluinstituutti (European University Institute - Firenze), Eurooppa-oikeuden akatemia (European Law Academy - Trier) ja Euroopan julkishallintoinstituutti (European Institute of Public Administration - Maastricht). Komissio ehdottaa rahoitusta erityisesti Euroopan korkeakouluinstituuttiin perustettavaa eurooppalaisen tohtorintutkinnon jälkeisiä opintoja tarjoavaa laitosta varten. Laitoksen tarkoituksena olisi keskittyä edistyneeseen tutkimukseen erikoistumisaloillaan. Muita toiminta-apurahoja myönnettäisiin laitoksille ehdotuspyyntöjen perusteella.

4.15 Kolmannen keskeisen toimen puitteissa myönnetään apurahoja koulutusalalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toimintakulujen tukemiseen. Nämä järjestöt kokoavat Euroopan tasolla yhteen kansallisia ja alueellisia järjestöjä. Tuettavat järjestöt valitaan ehdotuspyyntöjen perusteella.

V osa - Ulkoinen toiminta: Tempus plus

5.1 Komissio katsoo, että unionin olisi tarjottava nykyisille Tempus-maille ohjelma, jonka sisältö vastaa elinikäistä oppimista koskevan integroidun ohjelman sisältöä, vaikkakin sen välineiden ja rakenteiden on oltava huomattavasti erilaiset. Tämän vuoksi komissio ei ehdota pelkkää Tempus-ohjelman uudistamista vaan uuden Tempus Plus -ohjelman perustamista. Uudessa ohjelmassa käsitellään laajempia tarpeita jäsennetyissä puitteissa, jotka perustuvat Tempus-ohjelmasta saatuihin kokemuksiin ja joihin tuodaan arviointien ja uuden sisällön vaatimat uudet toimintaulottuvuudet. Näin ollen uusi ohjelma kattaa Tempus-ohjelmaan perinteisesti kuuluneen korkea-asteen koulutuksen lisäksi yleissivistävän peruskoulutuksen, ammatillisen koulutuksen sekä aikuiskoulutuksen. Näin huomattava soveltamisalan laajentuminen edellyttää myös huomattavaa budjetin lisäämistä.

5.2 Maantieteellisen soveltamisalan osalta komissio katsoo, että kaikkien Tempus-maiden olisi edelleen hyödyttävä Tempuksen tarjoamasta yhteistyöstä ja avusta. Enää ei kuitenkaan ole ehkä asianmukaista kohdella kaikkia samalla tavalla. Tempus Plus -ohjelmassa pitäisi olla mahdollista valita yhteistyösektoreita kunkin kumppanuusmaan tarpeiden ja prioriteettien perusteella. Näin ollen joissakin maissa saattaa olla asianmukaista tehdä täysimittaista yhteistyötä kaikilla sektoreilla ja toisissa taas prioriteettina saattaa olla ammatillinen koulutus. Tällaisen mukautetun lähestymistavan ansiosta Tempus Plus -ohjelmasta pitäisi tulla ensisijainen väline, jolla kehitetään uutta naapuruuspolitiikkaa vuonna 2003 annetun komission tiedonannon [21] mukaisesti.

[21] KOM(2003) 104 lopullinen.

5.3 Tempus Plus -ohjelman osallistujiksi pitäisi hyväksyä myös Länsi-Balkanin maat, joiden mahdollinen liittyminen unioniin vahvistettiin joulukuussa 2002 Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa ja sen jälkeen Länsi-Balkanin huippukokouksessa kesäkuussa 2003. Tiivis yhteistyö yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla on tärkeä osa koko kehittämisstrategiaa. Tempus-ohjelmalla helpotettiin nykyisten liittyvien maiden siirtymistä yhteisön yleisten koulutusohjelmien piiriin, ja samalla tavalla Länsi-Balkanin mailla, jotka liittyivät Tempus-ohjelman nykyvaiheeseen vasta hiljattain, pitäisi säilyttää mahdollisuus tämäntyyppiseen tukeen. Kun yksittäiset maat siirtyvät sisäisen integroidun ohjelman piiriin, ne tietenkin siirtyvät pois Tempus Plus -ohjelmasta.

Tempus Plus - avustusohjelma elinikäistä oppimista varten

5.4 Ehdotetun Tempus Plus -ohjelman pitäisi näin ollen pohjautua Tempus-ohjelman tavoin EU:n ja osallistuvien maiden järjestelmien ja laitosten väliseen yhteistyöhön. Ohjelman tavoitteena on

- edistää henkilöresurssien ja -pääoman kehittämistä ja etenkin elinikäisten oppimisen järjestelmien uudistamista ja kehittämistä kumppanuusmaissa

- parantaa elinikäisen oppimisen alan laitosten ja järjestöjen laatua ja valmiuksia kumppanuusmaissa.

Tavoitteena on tukea 100 000 ihmisen liikkuvuutta Tempus Plus -ohjelman täytäntöönpanokauden aikana.

5.5 Ohjelma jakautuu neljään osioon, joista jokainen perustuu kumppanuusmaissa jo toteutettuun työhön, ja sillä pyritään tukemaan kumppanuusmaita niiden kehittämistoimissa seuraavasti:

- Järjestelmät. Tässä osiossa tuetaan kumppanuusmaiden toimintaa aloilla, jotka vaikuttavat yleissivistävien ja ammatillisten koulutusjärjestelmien tehokkuuteen kokonaisuutena (esim. pätevyyksiin liittyvät aiheet ja puitteet, hallinnon ja politiikan kehittäminen, tarpeiden ja mahdollisten vastausten ennakointi sekä joustavuuden ja läpäisevyyden edistäminen koulutusjärjestelmien eri osien välillä). Osiossa edistetään myös kumppanuusmaiden ja EU-maiden elinikäisen oppimisen järjestelmien yhdenmukaisuutta.

- Koulut. Tässä osiossa tuetaan kumppanuusmaita eri aloilla, joita ovat esimerkiksi sisältö, opintosuunnitelmat ja tutkinnot, perustaitojen (luku-, lasku- ja kielitaidon), tietotekniikka-, yrittäjyys- ja oppimistaitojen sekä sosiaalisten ja kulttuurienvälisten taitojen hankkiminen sekä opettajien koulutus.

- Korkeakoulutus. Tämä osio perustuu nykyiseen Tempus-toimintaan, jolla tuetaan kumppanuusmaita korkeakoulutuksen uudistamisessa. Siihen sisältyy toimia, joilla pyritään parantamaan valmiuksia, yhdenmukaisuutta, korkeakoulutuksen saantimahdollisuuksien tasapuolistamista ja vastaamista työmarkkinoiden tarpeisiin sekä vahvistamaan korkeakoulutuksen kykyä edistää talouskehitystä yleensä.

- Ammatillinen koulutus. Tähän sisältyy myös aikuiskoulutus. Tässä osiossa tuetaan kumppanuusmaita esimerkiksi aikuisopiskelijoiden tarpeisiin vastaavien opiskelumahdollisuuksien tarjoamisessa, tutkintojen ja opintojen vastavuoroisessa tunnustamisessa ja siirtämisessä, erityisesti epävirallisen ja arkioppimisen aloilla, ammatillisen ja aikuiskoulutuksen järjestelmien vahvistamisessa, aktiivisen kansalaisuuden, aktiivisena ikääntymisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja osallisuuden edistämisessä sekä ammatinvalinnanohjauksen ja -neuvonnan parantamisessa.

5.6 Näiden tukemiseksi on tarjolla neljänlaisia välineitä:

- Järjestelmiä koskevat toimenpiteet: Näillä edistetään koulutusjärjestelmien kehittämistä ja uudistamista kumppanuusmaissa sekä parannetaan niiden laatua ja lisätään yhdenmukaisuutta EU-maiden järjestelmien kanssa. Toimenpiteitä toteutetaan kumppanuusmaiden kanssa sovituilla aihealueilla, ja niissä käsitellään esimerkiksi seuraaviin seikkoihin annettavaa tukea: politiikan kehittäminen ja uudistaminen, järjestelmien ja valmiuksien kehittäminen (myös liikkuvuuden kautta), tutkimus, asiantuntijaneuvojen tarjoaminen, konferenssit, seminaarit sekä koulutus- ja kehittämistoimet.

- Yhteishankkeet: Nämä ovat nykyisten Tempus-hankkeiden kaltaisia. Niissä EU-maiden ja kumppanuusmaiden laitokset voivat yhdistää voimansa ja työskennellä yhdessä koulutusalaan liittyvien aiheiden parissa. Niihin sisältyvät yhteiset opetushankkeet mutta myös esimerkiksi opetussuunnitelmat, oppimateriaalit, hallintokysymykset sekä täydennyskoulutus. Näihin toimiin kuuluu myös opiskelijoiden ja henkilökunnan liikkuvuus, jota komission mielestä (ja arviointien mukaan) olisi huomattavasti lisättävä. Lisäksi niissä on verkostotoimintaa, jota voidaan harjoittaa itsenäisesti tai yhdessä integroidusta ohjelmasta tuettujen verkostojen kanssa.

- Liikkuvuus: Yhteishankkeista tuetun liikkuvuuden lisäksi tällä toimella tarjotaan lisämahdollisuuksia yhteistyön parantamiseksi ja yhteisön ja sen naapurimaiden vastavuoroisen ymmärtämyksen lisäämiseksi. Liikkuvuus tapahtuu EU:n jäsenvaltioiden ja kumppanuusmaiden välillä ohjelman kaikilla tasoilla. Siihen kuuluu henkilökohtainen liikkuvuus (Tempus-ohjelman nykyisten henkilökohtaisten liikkuvuusapurahojen tapaan) sekä ryhmäliikkuvuus.

- Liitännäistoimenpiteet: Näillä edistetään keskinäisen ymmärryksen ja yhteistyön kehittämistä elinikäisen oppimisen alalla. Niihin voi sisältyä kokemusten vaihtoa poliittisista kysymyksistä, politiikan ja järjestelmien seurantaa ja analysointia, indikaattoreiden, vertailuarvojen ja tilastotutkimusten kehittämistä sekä tiedotus- ja jakelutoimintaa.

Nämä neljä välinettä muodostavat paketin, joka tarjoaa sekä kumppanuusmaille että EU:lle erilaisia tapoja toimia vuorovaikutuksessa ja saada aikaan uudistuksia. Niiden toiminta edellyttää huomattavaa asiantuntemusta, ja komissio hyödyntää tarpeen mukaan Euroopan koulutussäätiön kokemuksia.

VI osa - Yksinkertaistaminen

6.1 Rahoitusnäkymiä koskevassa tiedonannossaan komissio korosti, että on tärkeää hyödyntää vuonna 2007 tehtävää ohjelmalainsäädännön uudistusta yhteisön välineiden laatimisen ja toiminnan yksinkertaistamiseksi. Tässä tiedonannossa mainitut kaksi uuttaa ohjelmaa edistävät tätä tavoitetta merkittävästi. Jos asiaa tarkastellaan pelkästään viralliselta kannalta, niiden ansiosta koulutusalan oikeusperustojen määrä vähenee seitsemästä kolmeen, joita ovat tässä esitetyt kaksi ohjelmaa sekä Erasmus Mundus -ohjelma, joka on hyväksytty niin hiljattain, ettei sitä ole asianmukaista muuttaa tässä vaiheessa. Samalla myös budjettikohdat vähenevät 15:stä kolmeen.

6.2 Tärkeintä on kuitenkin se, että uudet ohjelmat - etenkin elinikäistä oppimista koskeva integroitu ohjelma - ovat yksinkertaisempia käyttäjän kannalta, useastakin syystä. Ensinnäkin suurempi osuus toimista - yli 80 prosenttia ohjelman budjetista - hallinnoidaan hajautetusti kansallisten toimistojen kautta. Julkisesta kuulemisesta [22] kävi ilmi, että käyttäjät pitävät tätä hallintotapaa helppokäyttöisempänä kuin yhteisön tasolla tapahtuvaa suoraa hallinnointia, koska kansalliset toimistot tuntevat maansa olosuhteet ja voivat antaa välittömästi asianmukaisia tietoja maan omalla kielellä. Toiseksi säädökset laaditaan huomattavasti vähemmän yksityiskohtaisesti, jolloin on helpompi ymmärtää niiden sisältö ja mukauttaa sitä alalla tapahtuviin muutoksiin. Kolmanneksi komissio sisällyttää lainsäädäntöluonnokseen säännöksen, jonka mukaan tuensaajien rahoituksellisten ja hallinnollisten velvoitteiden on oltava oikeassa suhteessa saadun apurahan määrään. Tällöin voitaisiin esimerkiksi käyttää enemmän kiinteämääräisiä tukia ja apurahoja, ja tarkoituksena on yksinkertaistaa menettelyitä huomattavasti. Tavoitteena on vastata julkisessa kuulemisessa esitettyyn vaatimukseen vähentää monimutkaisuutta, jota yleisesti pidetään näiden ohjelmien kielteisimpänä puolena.

[22] Ks. tämän tiedonannon kohta 3.3.

6.3 Komissio pitää näitä toimenpiteitä merkittävänä vaiheena siirryttäessä yksinkertaisempiin ohjelmiin, mutta kyseessä ei kuitenkaan ole viimeinen vaihe. Komissio haluaisi saada ehdotuksia siitä, miten ohjelmia ja niiden toimintaa voitaisiin yksinkertaistaa, ja pyrkii sisällyttämään nämä ehdotukset lainsäädäntöehdotuksiinsa. Kyseessä voivat esimerkiksi olla muutokset yhteisön varainhoitoasetukseen tai sen soveltamissääntöihin, mutta mitään vaihtoehtoja ei pitäisi sulkea pois tässä vaiheessa.

Tulevat toimet ja hyväksymisaikataulu

Komissio esittää tämän asiakirjan tuodakseen julki aikomansa toimet koulutusalan tulevan sukupolven ohjelmien osalta mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Kun otetaan huomioon ehdotuksia koskeviin keskusteluihin tarvittava aika samoin kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyyn vaadittava aika, on tarpeen aloittaa nämä keskustelut mahdollisimman varhain. Näin voisi olla kohtuulliset mahdollisuudet saada lopulliset tekstit hyväksyttyä vuoden 2006 alussa, jolloin jäisi lähes vuosi ennen uusien ohjelmien täytäntöönpanon alkamista. Komissio esittänee viralliset lainsäädäntöehdotukset ennen kesän 2004 lomia.