Erityisesti on keskityttävä sananvapauden ja tiedotusvälineiden riippumattomuuden suojelemiseen, sillä ne ovat alueen demokratian pilareita. Tilanne on huonontunut tällä alalla merkittävästi joissakin maissa. Turkissa esimerkiksi on tapahtunut merkittävää taantumista, sillä yli 150 toimittajaa on edelleen vangittuna. Muualla tilanne on parhaimmillaankin edistynyt vain vähän. Toimittajiin kohdistuvat hyökkäykset ja uhkaukset ovat jatkuneet, kun taas tutkimuksia ja syytetoimia hoidetaan edelleen hitaasti. Kaikissa laajentumismaissa yritykset vaikuttaa yleisradioyhtiöiden riippumattomuuteen ja tiedotusvälineiden julkisen rahoituksen läpinäkymättömyys ovat edelleen yleisiä. Nämä väärinkäytökset heikentävät sananvapauden lisäksi myös alueen demokratiaa. Hallitusten on toteutettava pikaisia ja konkreettisia toimia sananvapautta koskevien nykyisten oikeudellisten kehysten panemiseksi täytäntöön ja tiedotusvälineiden vapautta koskevan yleisen ilmapiirin parantamiseksi. EU tukee voimakkaasti paikallisia kansalaisjärjestöjä, ihmisoikeusaktivisteja, toimittajia ja riippumattomia tiedotusvälineitä, joita usein pelotellaan. Ne edistävät olennaisella tavalla hallitusten vastuuvelvollisuuden takaamista sananvapauden sekä kaikkien muiden perusoikeuksien osalta.

EU on tehostanut operatiivista yhteistyötä jokaisen laajentumismaan kanssa terrorismin, väkivaltaisten ääriliikkeiden, radikalisoitumisen ja etenkin (palaavia) ulkomaisia terroristitaistelijoita koskevan ilmiön torjumiseksi. Kaikissa maissa on toteutettu jatkuvasti myönteisiä toimia terrorismin ja radikalisoitumisen torjuntaan liittyvän lainsäädännön ja käytäntöjen mukauttamiseksi EU:n normeihin ja käytäntöihin. Kansallisen ja alueellisen tason rakenteita on kuitenkin edelleen varaa tehostaa konkreettisten tulosten takaamiseksi erityisesti väkivaltaisten ääriliikkeiden ehkäisemisen, aseiden laittoman kaupan, terrorismin rahoittamisen, rahanpesun torjumisen, tiedonjaon ja radikalisoitumisen torjumiseen liittyvien toimintatapojen osalta. EU:n radikalisoitumisen torjuntaverkosto on tukenut suurta osaa tästä työstä. Terrorismin torjuntaa pitäisi edelleen tehostaa jokaisen Länsi-Balkanin maan ja Turkin kanssa. Tietosuojanormit pitäisi mukauttaa EU:n normeihin, jotta maat voisivat tehdä yhteistyösopimuksia Eurojustin kanssa. Aiemman terrorismin torjuntaan liittyneen yhteistyön innoittamina EU ja Länsi-Balkanin kumppanit sopivat vuonna 2017 Länsi-Balkanin integroivasta sisäisen turvallisuuden hallinnasta uutena lähestymistapana turvallisuuden hallinnan valmiuksien kehittämiseen ja uudistuksiin alueella.

Järjestäytyneellä rikollisuudella on edelleen vankka jalansija laajentumismaissa. Voimakkaat rikollisryhmät toimivat vieläkin Länsi-Balkanin alueella ja Turkissa ja sieltä käsin. Alue on edelleen merkittävä saapumisreitti laittomien tavaroiden, erityisesti huumausaineiden ja aseiden, kaupalle ja EU:hun matkalla olevien ihmisten salakuljetukselle. Laajentumismaat tekevät yhä enemmän yhteistyötä EU:n lainvalvontaviranomaisten, kuten Europolin ja Eurojustin, kanssa ja parantavat asteittain valmiuksiaan puuttua tietynlaiseen järjestäytyneeseen rikollisuuteen, muun muassa huumausainekauppaan. Albaniassa suuren mittakaavan lainvalvontaoperaatiot johtivat suurten kannabismäärien ja hiljattain myös Latinalaisesta Amerikasta tuodun kokaiinin onnistuneisiin takavarikointeihin. Henkilöstön määrä ja lainvalvontaelinten toiminnallisen riippumattomuuden kunnioittaminen ovat alueella kuitenkin edelleen ongelmia. Järjestäytyneen rikollisuuden aiheuttamien uhkien analyysin ja toiminnan prioriteettien välillä on edelleen suuri ero, mikä laskee rikollisryhmien tehokkaan hajottamisen onnistumisastetta. Viranomaisten on myös käynnistettävä talousrikosten tutkinta – rahanpesunvastaisen toimintaryhmän menetelmiä käyttäen – ja parannettava rikosten tuottaman hyödyn menetetyksi tuomitsemiseen liittyviä tuloksia. Rikoksella saadun varallisuuden tunnistamisesta ja jäljittämisestä vastaavien keskusvirastojen (varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien toimistojen) perustaminen ja vahvistaminen laajentumismaissa voisi tehostaa niiden kansallisia varallisuuden takaisinhankintajärjestelmiä ja helpottaa operatiivista yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien toimistojen kanssa. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan osalta laajentumismaiden olisi ensisijaisesti mukautettava lainsäädäntönsä ja käytäntönsä rahanpesunvastaisen toimintaryhmän suosituksia vastaaviksi. Korruption, rahanpesun ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta tarvitaan pian konkreettista ja jatkuvaa näyttöä.

Poliittisesti näkyvässä asemassa olevien henkilöiden selittämättömään vaurauteen liittyviä tapauksia tutkitaan harvoin, vaikka siihen erikoistuneita elimiä on perustettu. Vähäinen edistys kertoo aidon poliittisen tahdon puutteesta yhdistettynä vieläkin heikkoihin hallinnollisiin valmiuksiin. Avoimuuden ja vastuullisuuden lisääminen, vallanjakoperiaate sekä vahvemmat ja riippumattomat valvontaelimet ovat edelleen erittäin tärkeitä näkökohtia. Triestessä vuonna 2017 käynnistetyt toimet, joiden tarkoitus on sopia varallisuusilmoituksia ja eturistiriitoja koskevasta alueellisesta tiedonvaihtovälineestä, voisivat parantaa osaltaan maiden tuloksia korruptiotapausten käsittelyssä Länsi-Balkanin alueella.

Maiden on kitkettävä korruptio ilman kompromisseja ja lopetettava kaikenlainen vaikuttaminen valtion toimintaan. Korruptio on edelleen yleistä huolimatta jatkuvista pyrkimyksistä mukauttaa oikeudellisia ja institutionaalisia kehyksiä EU:n säännöstöön ja eurooppalaisiin normeihin. Vahvat ja riippumattomat instituutiot ovat avainasemassa ehkäistäessä ja torjuttaessa korruptiota, etenkin korkealla tasolla, ja tehostettaessa tutkinta- ja syytetoimia, joiden on johdettava lopullisen tuomion antamiseen ja täytäntöönpanoon. Käytössä on oltava myös varoittavia seuraamuksia. Julkisten varojen hallinnointiin tarvitaan lisää avoimuutta. Tämä koskee erityisesti julkisia hankintoja, jotka ovat erityisen alttiita korruptiolle.

Oikeuslaitoksen onnistunut uudistaminen on pitkäaikainen prosessi, joka edellyttää jatkuvaa poliittista tahtoa koko poliittiselta kentältä, ja laajentumismaissa on paljon työtä tehtävänä. Albaniassa meneillään olevan ennennäkemättömän prosessin, jossa arvioidaan uudelleen tuomareita ja syyttäjiä, odotetaan vahvistavan oikeuslaitoksen ammattimaisuutta, riippumattomuutta ja lahjomattomuutta. Turkissa tuomareiden ja syyttäjien massaerottamiset sekä perustuslakiin tehdyt muutokset ovat entisestään heikentäneet oikeuslaitoksen tehokkuutta ja riippumattomuutta.

Vaikka oikeusvaltiota koskeviin uudistuksiin on kiinnitetty entistä enemmän huomiota, laajentumismaat ovat edenneet niissä epätasaisesti. Entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa uuden hallituksen vahva sitoutuminen kiireellisten uudistustavoitteiden täytäntöönpanoon on vaikuttanut myönteisesti oikeusvaltioon. Heinäkuussa 2016 tehdyn vallankaappausyrityksen jälkimainingeissa Turkin oikeusvaltiotilanne on edelleen heikentynyt.

Laajentumismaissa oikeusvaltiota, perusoikeuksia ja hyvää hallintotapaa koskevat uudistukset ovat kaikkein kiireellisimpiä. Ne muodostavat myös keskeisen välitavoitteen, jonka perusteella EU arvioi maiden liittymismahdollisuuksia. Niiden on omaksuttava nämä EU:n perusarvot paljon vahvemmin ja uskottavammin. Epäonnistuminen niiden noudattamisessa on myös este investointien ja kaupan kehittymiselle. Oikeusvaltion lujittaminen ei ole yksinomaan institutionaalinen kysymys vaan edellyttää myös yhteiskunnallista muutosta.

Turkki on EU:lle keskeinen kumppani ja ehdokasmaa, jonka kanssa on jatkettu korkean tason vuoropuhelua ja yhteistyötä yhteisen edun mukaisilla aloilla, kuten syyrialaisten pakolaisten tukemisessa. Komissio tunnusti Turkin perustellun tarpeen ryhtyä ripeisiin ja oikeasuhteisiin toimiin heinäkuun 2016 epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen. Turkki on kuitenkin siirtynyt merkittävästi etäämmälle Euroopan unionista, erityisesti oikeusvaltion ja perusoikeuksien aloilla ja siksi, että poliittisen järjestelmän keskinäinen valvontajärjestelmä on heikentynyt. Euroopan komissio on toistuvasti kehottanut Turkkia kääntämään tämän kielteisen suuntauksen ensi tilassa.

Helmikuussa 2018 Euroopan komissio vahvisti Länsi-Balkanin maiden vankkumattomat ja saavutuksiin perustuvat jäsenyysnäkymät tiedonannossaan Uskottavat jäsenyysnäkymät ja EU:n tehostettu sitoumus Länsi-Balkanin maille. Tämä on vahva kannustava viesti kaikille Länsi-Balkanin maille ja osoitus EU:n sitoutumisesta niiden tulevaisuuteen Euroopassa. Alueen johtajien on tuotava strateginen suuntautumisensa ja sitoutumisensa esiin niin, että siitä ei jää epäilyksiä. Alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet ovat avainasemassa maiden pyrkiessä parantamaan jäsenyysnäkymiään. Euroopan komissio totesi myös, että unionin on oltava vahvempi ja yhtenäisempi ennen kuin se voi laajentua. Siksi komissio aikoo vuoden mittaan toteuttaa aloitteita, joilla unionin demokraattista, institutionaalista ja poliittista toimintakehystä pyritään parantamaan vuoteen 2025 mennessä nykyisten perussopimusten pohjalta. Tämä vastaa komission laatimaa Etenemissuunnitelmaa kohti yhtenäisempää, vahvempaa ja demokraattisempaa unionia.

On tärkeää muistaa, että liittymisneuvottelut eivät ole eivätkä ole koskaan olleet itsetarkoitus, vaan osa laajempaa nykyaikaistamis- ja uudistusprosessia. Laajentumismaiden hallitusten on oltava aktiivisempia tarvittavien uudistusten ajamisessa ja otettava uudistukset poliittiselle agendalleen – ei siksi, että EU pyytää sitä, vaan koska se on kansalaisten edun mukaista. Keskeisten eurooppalaisten arvojen, kuten oikeusvaltioperiaatteen, omaksuminen on olennaista EU:n jäseneksi pyrkimisessä, koska se on useaan sukupolveen vaikuttava valinta. Kansan tuki uusille laajentumisille riippuu ehdokasmaiden valmiusasteesta. Osana liittymisprosessia toteutettavien uudistusten pitäisi osaltaan lisätä kansalaisten luottamusta niin EU:n jäsenvaltioissa kuin ehdokasmaissakin.

Laajentumisprosessi perustuu edelleen vakiintuneisiin kriteereihin sekä oikeudenmukaisiin ja tiukkoihin ehtoihin. Jokaista maata arvioidaan sen omien ansioiden perusteella. Saavutetun edistyksen arvioinnin ja puutteiden tunnistamisen tarkoitus on tarjota maille kannustimia ja ohjeita, jotta ne voivat pyrkiä välttämättömiin kauaskantoisiin uudistuksiin. Jotta laajentumismahdollisuudesta voi tulla todellisuutta, on edelleen olennaista sitoutua tiukasti ”perusasiat ensin” ‑periaatteeseen. Rakenteellisia heikkouksia on edelleen havaittavissa, eritoten keskeisillä oikeusvaltion ja talouden aloilla. Ehdokasmaiden on edistyttävä oikeusvaltion, oikeusjärjestelmän uudistuksen, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumisen, turvallisuuden, perusoikeuksien, demokraattisten instituutioiden ja julkishallinnon uudistamisen sekä talouden ja kilpailukyvyn kehittämisen aloilla. Koska tarvittavat uudistukset ovat luonteeltaan monimutkaisia, prosessi on pitkäkestoinen.

Kaikissa laajentumismaissa on ponnisteltava enemmän edelleen yleisten lapsen oikeuksiin kohdistuvien loukkausten torjumiseksi. Hallitusten on myös puututtava ensisijaisena asiana vammaisten, vähemmistöjen ja muiden haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien syrjintään. Sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemiseksi ja torjumiseksi on tehtävä enemmän. Vaikka Länsi-Balkanin maissa on edistytty lesbojen, homojen, biseksuaalien, trans- ja intersukupuolisten henkilöiden oikeuksien osalta, lisätoimia tarvitaan syrjinnän, uhkailun ja väkivallan lopettamiseksi. Romanien vaikea tilanne on myös asetettava etusijalle, sillä he kärsivät edelleen sosiaalisesta syrjäytymisestä ja syrjinnästä. Vankilaolojen on parannuttava, ja epäiltyjen ja syytettyjen menettelylliset oikeudet ja uhrien oikeudet pitäisi mukauttaa EU:n säännöstöön. Turkissa poikkeustilan aikana hyväksytyt asetukset kavensivat keskeisiä menettelyllisiä oikeuksia, kuten oikeutta puolustukseen.

c) Demokraattisten instituutioiden toiminta ja julkishallinnon uudistaminen

Osassa laajentumismaita demokraattisten instituutioiden asianmukainen toiminta on yksi suurimmista haasteista. Siihen kuuluu rakentava vuoropuhelu, jota käydään yli puoluerajojen, erityisesti parlamenteissa. Edistyksestä huolimatta useat olennaiset näkökohdat demokraattisten vaalien järjestämisessä ovat edelleen haasteellisia. Vaalitarkkailuvaltuuskuntien suositukset on pantava asianmukaisesti täytäntöön. Parlamentin vastuuvelvollisuus on juurrutettava poliittiseen kulttuuriin olennaisena osana hyvin toimivaa demokratiaa.

Komissio tunnustaa Turkin perustellun tarpeen ryhtyä ripeisiin ja oikeasuhteisiin toimiin epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen. Siitä huolimatta Turkissa edelleen voimassa olevan ja parlamentin keskeistä lainsäätämistehtävää rajoittaneen poikkeustilan nojalla toteutettujen toimenpiteiden oikeasuhteisuus aiheuttaa suurta huolta, samalla kun poliittisten puolueiden välisen vuoropuhelun mahdollisuudet ovat kaventuneet entisestään. Poikkeustilan aikana järjestetyssä kansanäänestyksessä hyväksyttiin perustuslakiin kauaskantoisia muutoksia, joista Euroopan neuvosto arvioi, että niistä puuttuu riittävä valvonta ja että ne vaarantavat vallanjakoperiaatteen.

Länsi-Balkanin maissa kansallisten parlamenttien valmiutta hoitaa keskeistä lainsäädäntö- ja valvontatehtävää heikentävät poliittisen vuoropuhelun puuttuminen, kiireellisten parlamentaaristen menettelyjen liiallinen käyttö ja se, etteivät kaikki puolueet osallistu toimintaan rakentavasti. Poliittista kulttuuria leimaa edelleen jakautuneisuus, vaikka osaan boikoteista on löydetty sovintoratkaisu. Albaniassa parlamentin työtä voitiin jatkaa ennen vaalitaukoa puolueiden välillä toukokuussa 2017 tehdyn poliittisen sopimuksen ansiosta. Entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa uusi parlamentti pyrki palauttamaan kykynsä valvoa toimeenpanovaltaa. Montenegrossa taas oppositio on boikotoinut lainsäädäntötoimintaa siitä asti, kun parlamentti aloitti toimintansa marraskuussa 2016. Serbiassa parlamentin tehokkuus ja lainsäädännön laatu kärsivät siitä, ettei parlamentti valvo asianmukaisesti lainsäädäntöehdotuksia. Kosovossa * parlamentin työtä ovat leimanneet sekä edellisen että tämänhetkisen hallitsevan koalition aikana poliittinen vastakkainasettelu ja lamaannus, vaikkakin parlamentti hiljattain ratifioi rajasopimuksen Montenegron kanssa. Bosnia ja Hertsegovinassa uudistusohjelmasta johtuvan lainsäädännön hyväksymiseen vaikuttivat kielteisesti hallitsevien koalitiopuolueiden väliset jännitteet, jotka hidastivat uudistusprosessia. Vaikka vaalien järjestäminen alueella on sinänsä sujunut ilman merkittäviä välikohtauksia, huomattavat puutteet, kuten vaaliviranomaisten politisoituminen, valtion varojen väärinkäyttö ja avoimuuden puute puolueiden ja vaalikampanjoiden rahoituksessa, vaikuttavat siihen, miten paljon kansalaiset luottavat vaaliprosesseihin.

Julkishallinnon uudistaminen on välttämätöntä hallintotavan kehittämiseksi kaikilla tasoilla. Tähän kuuluu hallinnon laadun parantaminen, vastuuvelvollisuuden ja ammattimaisuuden lisääminen, epäpoliittisuus, avoimuus (mukaan lukien rekrytointi ja erottaminen), julkisten varojen läpinäkyvämpi hallinnointi sekä palvelujen parantaminen. Samoin on löydettävä sopiva tasapaino keskus-, alue- ja paikallishallinnon välille. Länsi-Balkanin maissa on edistytty kohtuullisesti joillakin aloilla, kun taas Turkki on taantunut huomattavasti julkisten palvelujen ja henkilöstöhallinnon ja henkilöstön vastuuvelvollisuuden osalta.

Käytössä on nyt kattavia julkishallinnon ja julkisen varainhoidon uudistusstrategioita, paitsi Bosnia ja Hertsegovinassa ja Turkissa. Huolta aiheuttavat edelleen viivytykset täytäntöönpanossa ja uudistusten taloudellinen kestävyys. Talousarvion avoimuus on parantunut monissa tapauksissa. Keskushallinnon strategisen suunnittelun laatua ja yhteyttä toimialakohtaiseen suunnitteluun on parannettava huomattavasti Länsi-Balkanin maissa. Politiikkaa, lainsäädäntöä ja julkisia investointeja valmistellaan edelleen usein ilman järjestelmällisiä vaikutustenarviointeja ja kuulemisia. Keskeinen ongelma useimmissa maissa on kiireellisten lainsäädäntömenettelyjen liiallinen käyttö. Virkamieskunnan ammatillistuminen on vielä taattava kaikissa maissa. Vaikka virkamieslait ovat moderneja, poikkeuksia käytetään säännöllisesti, varsinkin korkeita virkamiehiä nimitettäessä ja erotettaessa.

Valtionhallinnon rakennetta on järkeistettävä kaikissa laajentumismaissa. Länsi-Balkanin maissa samankaltaisilla hallintoelimillä on erilainen asema; monet niistä raportoivat suoraan hallitukselle tai parlamentille emoministeriöidensä sijaan. Emoinstituutioiden ja niiden alaisten elinten välinen vastuuvelvollisuus ja raportointi on riittämätöntä. Palvelujen tuottamisen parantamiseksi useimmat laajentumismaat ovat keskittyneet sähköisten viranomaispalvelujen käyttöönottoon, mutta aloitteista puuttuu usein strateginen ohjaus ja koordinointi. Useimmat maat ovat myös edistyneet yleisiä hallinnollisia menettelyjä koskevien nykyaikaisten lakien hyväksymisessä, mutta monissa maissa on edelleen paljon alakohtaista lainsäädäntöä, jota on muutettava hallinnollisten erityismenettelyjen vähentämiseksi minimiin.

d) Muuttoliike

Pakolaiskriisiin ja laittomaan muuttoliikkeeseen liittyvät haasteet ovat olleet keskeisellä sijalla EU:n työssä laajentumismaiden kanssa. Edistystä on saatu aikaan tekemällä yhteistyötä itäisen Välimeren ja Länsi-Balkanin muuttoreittien varrella. Huolta aiheuttavat edelleen siirtolaisten salakuljetus ja ihmiskauppa. Tarvitaan lisätoimia sen varmistamiseksi, että mailla on paremmat ja EU:n säännöstön mukaiset valmiudet kohdata muuttoliikkeen aiheuttamia haasteita, muun muassa niitä, jotka liittyvät laittoman siirtolaisuuden vähentämiseen ja ehkäisemiseen, palauttamistoimintaan, rajojen suojelemiseen, turvapaikka-asioita koskevien valmiuksien kehittämiseen, sosiaaliseen osallisuuteen ja kotouttamiseen.

Turkki tekee loistavaa työtä ja tarjoaa tällä hetkellä suojan yli 3,5 miljoonalle rekisteröidylle syyrialaispakolaiselle. EU on edelleen sitoutunut auttamaan Turkkia tämän haasteen hoitamisessa. EU:n ja Turkin julkilausuman nojalla tehtävä yhteistyö tuotti edelleen konkreettisia tuloksia. Laittomat ja vaaralliset meren ylitykset ja ihmishenkien menetykset Egeanmerellä vähenivät edelleen merkittävästi. Itäisen Välimeren reitin kautta saapui 42 319 siirtolaista vuonna 2017 verrattuna 182 277:ään vuonna 2016, mikä tarkoittaa lähes 77 prosentin laskua. Turkin rannikkovartiosto jatkoi aktiivista partiointia sekä laittomien ylitysten ja uusien reittien avaamisen ehkäisemistä. EU:n Turkin-pakolaisavun koordinointiväline täyttää edelleen pakolaisten tarpeita ja tukee isäntäyhteisöjä. Sen ensimmäisestä 3 miljardin euron erästä on tehty sopimukset. Maksuja on suoritettu tähän mennessä 1,9 miljardia euroa. Välineen toisen erän varojen hankinta on käynnistynyt EU:n ja Turkin julkilausuman mukaisesti. Koordinointiväline on osoittautunut yhdeksi EU:n nopeimmista ja tehokkaimmista tukimekanismeista. Sen avulla toimitetaan lähes 1,2 miljoonalle haavoittuvimmassa asemassa olevalle pakolaiselle kuukausittaiset rahansiirrot hätätilanteiden sosiaalisen turvaverkon kautta. Yli 312 000 lasta on saanut turkin kielen opetusta, ja kirjoitustarvikkeiden ja oppikirjojen jakaminen 500 000 oppilaalle on käynnistetty. Pakolaisille on järjestetty yli 763 000 perusterveydenhuoltoon liittyvää konsultaatiota, ja yli 217 000 syyrialaista pakolaislasta on saanut kattavat rokotukset.

EU:n koordinoimat kansallisia toimia tukevat avustustoimenpiteet johtivat vuonna 2017 siihen, että Länsi-Balkanin alueen kautta kulkevat laittomat siirtolaisvirrat pienenivät 91 prosenttia ja tilanne rajoilla vakaantui yleisesti. Erityisesti entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Serbia ovat osoittautuneet tällä alalla EU:n luotettaviksi kumppaneiksi. Siitä huolimatta kriisi koettelee niitä vieläkin, ja niiden valmiutta hoitaa kriisitilanteita on testattu jatkuvasti. Hallinnollisia valmiuksia ja infrastruktuuria on vahvistettava edelleen koko alueella. EU on sitoutunut tukemaan Länsi-Balkanin kumppanimaiden pyrkimyksiä. Komissio on neuvotellut sopimuksia Euroopan raja- ja merivartioviraston asemasta Länsi-Balkanin maissa. Niiden avulla toimeenpanovaltaisia Euroopan raja- ja merivartioviraston ryhmiä voidaan lähettää tukemaan kansallisia rajaviranomaisia vyöhykkeille, jotka rajoittuvat EU:n ulkorajaan.

e) Talous

Länsi-Balkanin mailla ja Turkilla on merkittävää taloudellista potentiaalia. Viime vuosien taloudellinen kasvu on lisännyt työpaikkojen määrää kautta linjan. Vaikka edistystä on tapahtunut jonkin verran, kaikilla hallituksilla on edessään talouden ja yhteiskunnan suuria rakenteellisia haasteita. Työttömyysaste on korkea, erityisesti nuorten parissa, taitojen kysynnän ja tarjonnan epäsuhta on merkittävä, epävirallisen talouden osuus on pysynyt suurena, liiketoimintaedellytykset ovat heikot ja rahoituksen saanti vaikeaa, innovointi on vähäistä ja alueellinen yhteenliitettävyys heikkoa. Länsi-Balkanin maissa investointihalukkuutta heikentävät edelleen viitteet yrityksistä vaikuttaa valtiovallan toimintaan. Ongelmia aiheuttavat varsinkin tuomioistuinjärjestelmien riippumattomuuden ja tehokkuuden puute ja kilpailusääntöjen noudattamisen epätasainen valvonta. Valtion vaikutusvalta taloudessa on alueella merkittävä. Julkisen varainhoidon kehittymättömyys sekä toistuvat muutokset lupiin ja veroihin lisäävät korruptioriskiä. Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä on vahvistettava ja yksityistämisprosessi saatava päätökseen. Infrastruktuuria ja koulutusjärjestelmiä on parannettava. Alueella tehtävien infrastruktuuri-investointien pitäisi olla yhdenmukaisia EU:n kanssa sovittujen prioriteettien kanssa. Tämä koskee etenkin Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ulottamista Länsi-Balkanin maihin. Turkissa talous kääntyi vahvaan kasvuun mutta liiketoimintaympäristö heikkeni edelleen. Finanssialan epävarmuus, muutokset sijoittajien luottamuksessa maailmanlaajuisesti ja jatkuvat poliittiset riskit tekevät taloudesta haavoittuvan.

EU tukee politiikan muotoilun ja talouden ohjausjärjestelmän parantamista talouden uudistusohjelman avulla. Se on olennainen osa valmistautumisprosessia. Ohjelmasta on tullut keskeinen väline makrotaloudellisten ja rakenneuudistusten suunnittelussa ja täytäntöönpanossa. Se auttaa vahvistamaan pitkän aikavälin kestävää kasvua ja lähentymistä, helpottaa politiikan suunnittelua ja edistää Kööpenhaminan taloudellisten arviointiperusteiden täyttämistä. Kaikkia hallituksia pyydetään toimittamaan vuotuiset talousuudistusohjelmansa. Nyt kyseisiltä hallituksilta tarvitaan vahvaa poliittista ponnistusta ja vastuunottoa määritettyjen uudistusten panemiseksi täytäntöön. EU tukee myös investointihalukkuuden lisäämistä Länsi-Balkanin maissa kehittämällä alueellista talousaluetta, jonka tarkoituksena on poistaa alueelta kaupan, liikkuvuuden ja investointien esteitä. Joulukuussa 2016 komissio antoi suosituksen neuvottelujen avaamisesta EU:n ja Turkin tulliliiton modernisoimiseksi ja laajentamiseksi; suositus on edelleen neuvostossa pohdittavana.

f) Alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet

Alueellinen yhteistyö on ratkaisevaa poliittisen vakauden ja taloudellisten mahdollisuuksien takaamiseksi. Erityisesti yhteenliitettävyyttä koskeva EU:n toimintasuunnitelma on vauhdittanut Länsi-Balkanin alueellista yhteistyötä. Vuonna 2017 alueen johtajat vahvistivat Triestessä alueellista talousaluetta koskevan toimintasuunnitelman ja allekirjoittivat liikenneyhteisösopimuksen. Kaakkois-Euroopan yhteistyöprosessi ja muut alueelliset aloitteet ovat myös tukeneet vakauttamista ja yhteistyötä. Nuorisoasioissa tehtävää alueellista yhteistyötä varten perustettiin toimisto (Regional Youth Cooperation Office), ja se on julkaissut ensimmäisen ehdotuspyynnön jatkaakseen ihmisten välisen yhteistyön edistämistä. Erasmus+-ohjelmassa on edistetty edelleen kulttuurienvälistä vuoropuhelua korkeakoulutuksen alalla ja nuorten parissa. Lisäksi ohjelmassa on tuettu toimia korkeakoulujen ja korkeakoulutusjärjestelmien kansainvälistymisen ja nykyaikaistamisen edistämiseksi. Yhteenliitettävyyshankkeiden toteuttamisessa on edistytty jonkin verran. Adrian- ja Joonianmeren alueellista toimintasuunnitelmaa koskeva EU:n strategia on edelleen edistänyt yhteishankkeiden kehittämistä. Ne taas lisäävät osallistuvissa maissa mukautumista EU:n säännöstöön. Aivan liian monia alueellisissa sopimuksissa ja sitoumuksissa vahvistettuja velvoitteita ei kuitenkaan vielä ole täytetty. Jos kansalaisten on tarkoitus nähdä alueellisen yhteistyön todellisia hyötyjä, on ponnisteltava lisää näiden sopimusten ja sitoumusten panemiseksi täytäntöön. Tämä koskee myös vuonna 2015 sovittujen, yhteenliitettävyyttä koskevien uudistustoimien täytäntöönpanoa.

Hyvät naapuruussuhteet ja alueellinen yhteistyö ovat vakautus- ja assosiaatioprosessin ja laajentumisprosessin keskeisiä osatekijöitä. Säännöllistä hallitustenvälistä yhteydenpitoa ja yhteistyötä on jatkettu kahdenvälisellä ja alueellisella tasolla, mutta lisätoimia tarvitaan sotarikosten, kadonneiden henkilöiden, järjestäytyneen rikollisuuden ja oikeudellisen ja poliisiyhteistyön kaltaisilla herkimmillä aloilla. Yksi poikkeus koskee Balkanin sotien pakolaisten paluuta; tällä alalla alueellinen asunto-ohjelma on tuottanut myönteisiä tuloksia. Hyviä naapuruussuhteita vaarantavia lausuntoja olisi vältettävä. Vakauden edistäminen ja sellaisten olosuhteiden luominen, jotka auttavat pääsemään irti menneisyyden painolastista ja edistävät sovittelua, edellyttää sekä vastuullista poliittista johtajuutta että huomattavia lisätoimia. Bulgarian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välinen ystävyyssopimus on tästä myönteinen esimerkki.

EU:n laajentumispolitiikan on jatkossakin edistettävä vakautta, eikä EU siksi voi eikä halua tuoda alueen kahdenvälisiä riitoja omalle alueelleen. Siksi asiasta vastuussa olevien osapuolten on ratkaistava ne pikaisesti. Tältä osin on saatu vain vähän tuloksia. Koko Länsi-Balkanin alueella tarvitaan lisätoimia. Pikaista edistystä kaivataan EU:n johdolla käytävässä vuoropuhelussa Serbian ja Kosovon välisten suhteiden normalisoimiseksi. Tuloksena pitäisi olla kattavan, oikeudellisesti sitovan suhteiden normalisointia koskevan sopimuksen tekeminen ja täytäntöönpano. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tapauksessa on tapahtunut lähentymistä kohti YK:n avustuksella neuvoteltua ja molempien osapuolten hyväksyttävissä olevaa ratkaisua nimikysymykseen. Tässä asiassa ja hyvien naapuruussuhteiden osalta saavutetun edistyksen pohjalta on toteutettava jatkotoimia. Myös Albania on ryhtynyt toimiin pitkään jatkuneiden kahdenvälisten riitojen ratkaisemiseksi.

Vaikka uudet ponnistelut Kyproksen tilanteesta YK:n johdolla käytävissä neuvotteluissa eivät ole johtaneet sopimukseen, on tärkeää ylläpitää tähän mennessä saavutettua edistystä ja jatkaa oikeudenmukaisen, kokonaisvaltaisen ja toteuttamiskelpoisen ratkaisun, myös sen ulkoisten näkökohtien, valmisteluja. On erittäin tärkeää, että Turkki on edelleen sitoutunut neuvotteluihin Kyproksen kysymyksen oikeudenmukaisesta, kokonaisvaltaisesta ja toteuttamiskelpoisesta ratkaisusta YK:n puitteissa ja edistää niitä konkreettisesti. Turkin on kiireesti täytettävä velvollisuutensa panna lisäpöytäkirja kaikilta osin täytäntöön ja edistyttävä suhteiden normalisoinnissa Kyproksen kanssa. Komissio kehottaa välttämään kaikkia sellaisia uhkia, kiistanaiheita ja toimia, jotka voisivat vahingoittaa hyviä naapuruussuhteita ja riitojen rauhanomaista ratkaisua. Komissio korostaa EU:n jäsenvaltioiden kaikkia suvereeneja oikeuksia. Niihin kuuluu muun muassa oikeus tehdä kahdenvälisiä sopimuksia sekä kartoittaa ja hyödyntää luonnonvaroja EU:n säännöstön ja kansainvälisen oikeuden, esimerkiksi YK:n merioikeusyleissopimuksen, mukaisesti. Turkin useisiin EU:n jäsenvaltioihin kohdistamat toimet ja lausunnot ovat myös luoneet jännitteitä, jotka vaikuttavat kielteisesti maan EU-suhteisiin. Näiden kahdenvälisten kysymysten ratkaiseminen on ensisijaisen tärkeää.