1. Tunisian siirtymäkauden tukeminen: EU:n strateginen painopiste

Nyt kun presidentti Ben Alin autoritaarisen hallinnon syrjäyttäneestä vuoden 2011 vallankumouksesta on kulunut viisi vuotta, Tunisian demokratiakehitys on kriittisessä vaiheessa. Tunisialaiset ovat ansiokkaasti edistäneet nykyaikaista demokratiaa, joka perustuu ilmaisunvapauteen, avoimiin ja osallistaviin vaaleihin, vallanjakoon, oikeusvaltioperiaatteeseen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen. Koko poliittisen kentän johtajat, maan aktiivinen kansalaisyhteiskunta ja rivikansalaiset ovat osoittaneet määrätietoisuutensa sellaisen moniarvoisen yhteiskunnan kehittämiseksi, jossa kaikki tunisialaiset, sekä miehet että naiset, voivat nauttia yksilönvapaudesta ja osallistua entistä laajemmin talouteen ja politiikkaan. Tästä tunnustuksena kansallisen vuoropuhelun kvartetille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto joulukuussa 2015.

Tunisian esimerkki antaa toivoa Euroopan naapurimaissa, joista monissa eletään epävakauden ja väkivallan aikoja ja on palattu autoritaarisiin järjestelmiin. Vallankumouksen synnyttämistä kiistattomista muutoksista huolimatta poliittiset, taloudelliset ja turvallisuusongelmat vaikuttavat edelleen tavallisten tunisialaisten elämään, mikä vaarantaa siirtymäkauden elinkelpoisuuden.

On EU:n strategisen edun mukaista, että sillä on naapurina vahva, demokraattinen ja vakaa Tunisia. EU on edelleen sitoutunut auttamaan Tunisiaa demokratiaan siirtymisessä tarkistetun Euroopan naapuruuspolitiikan mukaisesti. Naapuruuspolitiikassa korostetaan tarvetta eriytettyyn lähestymistapaan, joka räätälöidään kunkin naapurimaan erityistilanteeseen. Siksi tarvitaan EU-tason toimia, jotka on mukautettu maan erityisolosuhteisiin ja jotka kattavat monet politiikan alat, jotta voidaan auttaa vastaamaan moniin siirtymäkauden mukanaan tuomiin haasteisiin ja tukea aloitteita, joiden avulla voidaan hyödyntää EU:n ja Tunisian välisen, jo pitkälle kehittyneen kumppanuuden koko potentiaali.

2. Herkkä siirtymäkausi: Tunisian toimet monimutkaisiin ja kasvaviin haasteisiin vastaamiseksi

Tunisian siirtymäkausi on hauras, ja siihen kohdistuu vakavia uhkia. Monenlaiset toisiinsa kytkeytyvät haasteet estävät suurinta osaa tunisialaisista hyödyntämästä kaikkia uuden demokraattisen järjestelmän etuja ja siihen liittyviä vapauksia.

Vuonna 2015 tehtiin joukko matkailualaan ja turvallisuudesta vastaaviin elimiin kohdistettuja terrori-iskuja. Libyasta käynnistetty hyökkäys Ben Guerdanen rajakaupunkiin maaliskuussa 2016 on yksi esimerkki niistä lisääntyvistä turvallisuusuhkista, joita Tunisiaan kohdistuu Libyan epävakautta hyväksi käyttävien ja entistä järjestäytyneempien ryhmien taholta sekä aseiden, huumeiden ja ihmisten rajatylittävän salakuljetuksen seurauksena.

Vuonna 2014 Tunisiassa hyväksyttiin edistyksellinen perustuslaki ja järjestettiin onnistuneesti vaalit. Sittemmin Tunisian viranomaisten haasteena on ollut tarvittavien institutionaalisten, oikeudellisten ja hallinnollisten uudistusten toteuttaminen samalla, kun ne ovat pyrkineet vastaamaan välittömiin sosioekonomisiin ja turvallisuuteen liittyviin huolenaiheisiin. Uudistusten viivästyminen johtuu parlamentin kiireellistä huomiota vaativien asioiden suuresta määrästä, sen rajallisista valmiuksista ja resursseista sekä osallistavan demokraattisen prosessin edellyttämistä laajoista kuulemisista. Viivästyminen kertoo myös siitä, että siirtymäkauden loppuun viemiseksi tarvitaan suurempaa poliittista määrätietoisuutta. Yksi kiireellinen prioriteetti on perustuslakituomioistuimen ja niiden riippumattomien elinten perustaminen, joiden tehtävänä on vakiinnuttaa demokratia. Väitteet uusista kidutustapauksista ja kaltoinkohtelusta ovat osoitus siitä, että sekä lainsäädäntöä että hallinnollisia käytäntöjä on muutettava perusteellisesti, jotta perustuslaissa taatut oikeudet ja vapaudet toteutuvat kaikkien kansalaisten osalta. Vuonna 2017 järjestettävät paikallisvaalit ovat tärkeä välietappi demokratisoitumisprosessissa.

Vuodesta 2011 alkaen Tunisian taloutta ovat koetelleet monet häiriöt, joiden seurauksena kasvu on pudonnut jyrkästi, makrotalous on epätasapainossa, työttömyys on noussut, köyhyys lisääntynyt (15 % tunisialaisista elää köyhyysrajan alapuolella) ja harmaa talous kukoistaa. Tämä on vaikeuttanut niiden jo ennen vallankumousta esiintyneiden sosioekonomisten haasteiden ratkomista, jotka ruokkivat tavallisten tunisialaisten, varsinkin nuorten ja vähemmän kehittyneillä alueilla asuvien tyytymättömyyttä, joka on joissakin tapauksissa johtanut yhteiskunnallisiin levottomuuksiin. Ensimmäisessä puheessaan parlamentille pääministeri Youssef Chahed tunnusti näiden haasteiden olemassaolon. Tunisialla on kuitenkin kaikki edellytykset muuttaa demokratiasaavutuksensa taloudelliseksi menestystarinaksi: nuori, koulutettu ja dynaaminen väestö, strategisesti edullinen maantieteellinen sijainti, pitkä teollinen historia ja menestyneitä vientiin suuntautuneita yrityksiä sekä aurinkoenergian kaltaisia valtavia, toistaiseksi hyödyntämättömiä luonnonvaroja. Tarvitaan keskeisiä rakenneuudistuksia, jotta voidaan jatkaa makrotalouden vakauttamista, edistää kestävää talouskasvua ja yrittäjyyttä, tehostaa hallintoa, torjua korruptiota, mukauttaa kaikentasoinen koulutus ja taitojen kehittäminen työmarkkinoiden tarpeisiin sekä varmistaa julkisten menojen ja vaurauden oikeudenmukaisempi jakautuminen.

Tunisian toisiaan seuranneet hallitukset ovat olleet sitoutuneita rakenneuudistusten vauhdittamiseen. Myös Tunisian kansalaisyhteiskunta, työmarkkinaosapuolet mukaan lukien, tunnustaa yleisesti uudistusten tarpeen olkoonkin, että poliittinen, yhteiskunnallinen ja hallinnollinen vastustus on väistämätöntä ja perustuu oikeutettuihin huolenaiheisiin. Kestävä, tuloksellinen ja osallistava siirtymä vaatii aikaa ja sinnikkyyttä, koska ihmisten on nähtävä kouriintuntuvaa edistymistä ennen kuin saadaan aikaan luottamusta ja vakautta. Tämän vuoksi EU:lta tarvitaan ja odotetaan vahvaa tukea.

Tunisian hallitus on esittänyt useita lakeja, joista osan parlamentti on jo hyväksynyt ja joiden tarkoituksena on panna täytäntöön perustuslain säännökset, saada demokraattinen toimielinkehys valmiiksi ja uudistaa talous. Hallitus on hyväksynyt myös joitakin turvallisuutta koskevia hätätoimenpiteitä osana määrätietoisia toimia puuttua heikkenevään turvallisuustilanteeseen. Niihin kuuluu uusi terrorisminvastainen laki, joka kuitenkin herättää huolta ihmisoikeuksien toteutumisesta. Tunisian viranomaiset valmistelevat myös kansallista strategiaa terrorismin torjumiseksi ja radikalisoitumisen ehkäisemiseksi. Vuoropuhelu ja yhteistyö kansainvälisten kumppanien, myös EU:n, kanssa on parantunut merkittävästi.