Komissio on tänään esittänyt myös ehdotuksensa Euroopan horisontti -ohjelmaksi. Ehdotuksen mukaan tietyille pienten ja keskisuurten yritysten tekemille tutkimushankkeille voidaan myöntää huippuosaamismerkki. Tämä edellyttää, että komissio arvioi ne erinomaisiksi ja että niille voidaan myöntää EU:n rahoitusta tiukkojen vaatimusten nojalla. Ainoan esteen rahoituksen myöntämiselle muodostavat EU:n rahaston budjettirajoitteet. Tällaiset hankkeet voitaisiin rahoittaa kokonaan jäsenvaltioiden varoista (mukaan luettuna rakennerahastovarat) ilman komission ennakkohyväksyntää. Komission ehdottaman Euroopan horisontti -ohjelman rakenne huippuosaamismerkkihankkeiden osalta ja tuen suhteellinen pienuus poistavat kilpailuongelmat.

Komissio on tänään esittänyt uutta InvestEU-rahastoa koskevan ehdotuksensa. Siinä esitetään yhtenäinen säännöstö, jota on tarkoitus soveltaa kaikkiin rahoitusvälineisiin ja talousarviotakuisiin seuraavassa EU:n talousarviossa. Ehdotuksella varmistetaan, että komissiolla on vahva rooli tuettavien hankkeiden ja järjestelmien valitsemisessa EU:n yhteisten etujen mukaisesti, ja että julkinen tuki täydentää yksityisiä investointeja, se on läpinäkyvää ja sen vaikutuksia arvioidaan. InvestEU-rahaston rakenteessa on jo otettu huomioon keskeiset valtiontukeen sovellettavat periaatteet. Kun nämä periaatteet muunnetaan riittävän selkeiksi säännöiksi rahaston toiminnasta, tarvitaan ainoastaan vähäisiä valtiontukea koskevia lisävaatimuksia kilpailun suojaamiseksi sisämarkkinoilla, kun jäsenvaltioiden ja EU:n varoja yhdistetään InvestEU-rahastossa. Nämä valtiontukea koskevat vaatimukset voidaan määrittää yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa. Ne tukevat InvestEU-rahastoa koskevaa asetusta sekä tarvittavat suojatoimet sisältäviä investointisuuntaviivoja. Tällaisen muutoksen tekeminen yleiseen ryhmäpoikkeusasetukseen voisi vapauttaa jäsenvaltiot valtiontukisääntöjen mukaisesta velvollisuudesta ilmoittaa ennakkoon komissiolle InvestEU-rahaston kautta kanavoitavista tai siitä tuettavista varoista. Tämä takaisi InvestEU-rahaston sujuvan ja tehokkaan toteuttamisen.

Tässä yhteydessä keskeinen on 14 päivänä kesäkuuta 2017 annettu komission asetus (EU) 2017/1084 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus). Siinä todetaan tietyt tukimuodot sisämarkkinoille soveltuviksi ja mahdollistetaan se, että jäsenvaltiot toteuttavat tukitoimenpiteitä suoraan ilman komission ennakkohyväksyntää.

On tärkeää löytää tasapaino EU-rahastojen sääntöjen ja valtiontukisääntöjen välillä, jotta monivuotisen rahoituskehyksen vaikutus olisi paras mahdollinen ja vältettäisiin turha monimutkaisuus. Tämä on erityisen tärkeää silloin, kun hanketta rahoitetaan sekä komission keskitetysti hallinnoimista EU:n rahastoista että jäsenvaltioiden hallinnoimista varoista. Jotta tällaisten tilanteiden käsittely olisi yksinkertaisempaa jäsenvaltioille, rahoituksen välittäjille ja hankkeiden toteuttajille, EU:n rahastojen sääntöjen ja valtiontukisääntöjen olisi oltava yhdenmukaisia. Siksi EU:n rahastoja koskeviin komission ehdotuksiin on sisällytetty tiettyjä valtiontuen valvonnan keskeisiä periaatteita, kuten se, että valtioiden tukitoimet täydentävät yksityistä rahoitusta eivätkä korvaa sitä. Yksityistä rahoitusta olisi edelleen kehitettävä ja sen toteuttamista ohjeistettava. Samasta syystä komissio ehdottaa samalla myös asian kannalta olennaisten valtiontukisääntöjen yksinkertaistamista entisestään.

Valtiontukisääntöjä sovelletaan kuitenkin siihen osaan rahoituksesta, johon jäsenvaltiolla on harkintavaltaa, kun jäsenvaltiot myöntävät kansallista lisärahoitusta hankkeelle tai sellaiselle rahoitusvälineelle, joka saa tukea keskitetysti hallinnoidusta EU:n rahastosta, tai kun ne osoittavat keskitetysti hallinnoidulle rahastolle varoja, joiden jakamiseen ne säilyttävät jonkin verran harkintavaltaa.

EU:n valtiontukisääntöjen tarkoituksena on varmistaa, ettei julkisten varojen käyttö vääristä yritysten välistä kilpailua EU:n sisämarkkinoilla. Tämä perustuu kolmeen perusperiaatteeseen:

Euroopan alueellisen yhteistyön edistäminen on ollut jo monen vuoden ajan yksi EU:n koheesiopolitiikan painopisteistä. Nykyisten valtiontukisääntöjen nojalla tällaisia hankkeita voidaan jo tukea julkisista varoista. Viime vuosina komissio on saanut runsaasti kokemusta Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeiden edistämiseen suunnatuista tukitoimista. Näin ollen voitaisiin harkita yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen nojalla sallittujen tukitoimien soveltamisalan laajentamista.

Sen vuoksi on tarpeen muuttaa yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen oikeusperustaa eli SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 13 päivänä heinäkuuta 2015 annettua neuvoston asetusta (EU) 2015/1588 (kodifiointi), jäljempänä ’valtuusasetus’, jotta komissio voi sisällyttää yleiseen ryhmäpoikkeusasetukseen kaikki asianmukaiset toimenpiteet kuultuaan kaikkia asiaankuuluvia sidosryhmiä ja jäsenvaltioiden neuvoa-antavaa komiteaa.

1.EHDOTUKSEN TAVOITTEET JA SISÄLTÖ

Valtuusasetuksessa säädetään, että komissio voi antaa asetuksia tiettyjen valtiontukimuotojen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ja siitä, että kyseisiin tukimuotoihin ei sovelleta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrättyä ilmoitusvelvollisuutta. Tällaisiin tukimuotoihin kuuluvat esimerkiksi tuet, joita myönnetään pk-yrityksille, tutkimukselle ja kehittämiselle tai ympäristönsuojelulle. Komissio ehdottaa nyt tukimuotojen määrän lisäämistä kahdella. Ehdotus kahden tukimuodon lisäämisestä valtuusasetukseen mahdollistaa sen, että komissio voi hyväksyä ryhmäpoikkeuksia, jotka perustuvat selkeästi määriteltyihin soveltuvuuskriteereihin. Näin varmistetaan, että poikkeusten vaikutus kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan on vähäinen. Ottamalla käyttöön ryhmäpoikkeuksia mahdollistettaisiin jäsenvaltioiden ja komission hallinnollisten menettelyjen huomattava yksinkertaistaminen, joka perustuu ennalta selkeästi määriteltyihin soveltuvuusedellytyksiin. Uusien tukimuotojen sisällyttämistä valtuusasetukseen koskeva ehdotus ei kuitenkaan tarkoita sitä, että ryhmäpoikkeusta sovellettaisiin välittömästi näihin tukimuotoihin eikä sitä, että kaikki tietyn tukimuodon toimenpiteet kuuluisivat kokonaisuudessaan ryhmäpoikkeuksen piiriin. Valtuusasetukseen sisällytettäväksi ehdotetut uudet tukimuodot

Komission keskitetysti hallinnoimien EU:n rahoitusvälineiden tai talousarviotakuiden kautta kanavoitu tai niiden tukema jäsenvaltioiden rahoitus

EU:n rahoitusvälineiden ja talousarviotakuiden merkitys tuen myöntämisessä monille eri aloille on kasvanut viime vuosina. Sen merkityksen ennustetaan kasvavan entisestään vuoden 2020 jälkeisessä monivuotisessa rahoituskehyksessä. Komission ehdotukset komission keskitetysti hallinnoimista EU:n rahoitusvälineistä ja talousarviotakuista sisältävät tärkeitä suojatoimia kilpailun kohtuuttoman vääristymisen estämiseksi. Sitä paitsi ne ovat yleensä vähemmän vääristäviä kuin vastaavansuuruiset avustukset, koska niissä on yleensä kyse pienemmistä tukimääristä. Esimerkiksi tukimäärä, joka sisältyy markkinaehtojen vastaiseen takaukseen 100 miljoonan euron lainalle, vastaa yleensä ainoastaan markkinaehtoisen takausmaksun ja tuensaajan maksaman todellisen takausmaksun välistä erotusta, mikä on huomattavasti vähemmän kuin 100 miljoonan euron kokonaismäärä. Tämän vuoksi ja edellyttäen, että tietyt ehdot täyttyvät, on aiheellista antaa komissiolle mahdollisuus myöntää ryhmäpoikkeus sellaiselle jäsenvaltion rahoitukselle, joka on kanavoitu komission keskitetysti hallinnoimien EU:n rahoitusvälineiden tai talousarviotakuiden kautta tai jota on tuettu niistä. Komission kokemuksen mukaan tällaisen tuen mukauttamisella edellytyksiin, joita sovelletaan EU:n keskitetysti hallinnoimiin ja unionin elinten täytäntöönpanemiin rahoitusvälineisiin tai talousarviotakuisiin, varmistetaan, että jäsenvaltioiden myöntämä tuki ei aiheuta merkittävää kilpailun vääristymistä ja että tuelle voidaan määritellä selkeät soveltuvuuskriteerit.

Tuki Euroopan alueelliselle yhteistyölle

Euroopan alueellisen yhteistyön edistäminen on ollut vuosien ajan EU:n koheesiopolitiikan keskeinen tavoite. Pk-yritysten tukeminen Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeista aiheutuvien kustannusten osalta kuuluu jo ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen nojalla. Myös alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vuosille 2014–2020 ja yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen alueellisia tukia käsittelevässä jaksossa on erityissäännöksiä kaikenkokoisten yritysten investointeihin myönnettävästä alueellisesta tuesta. Komissio onkin saanut viime vuosina runsaasti kokemusta Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeiden edistämiseen tarkoitetuista tukitoimista. Sen vuoksi on aiheellista antaa komissiolle mahdollisuus myöntää ryhmäpoikkeus tällaisten hankkeiden tukemiseksi myönnettävälle rahoitukselle.

2.JOHDONMUKAISUUS SUHTEESSA UNIONIN MUUHUN POLITIIKKAAN JA MUIHIN TAVOITTEISIIN

Tämä ehdotus liittyy läheisesti monivuotiseen rahoituskehykseen ja komission ehdottamiin eri rahoitusohjelmiin.

Keskitetysti hallinnoiduista EU-rahastoista tuetuille hankkeille myönnetty kansallinen lisärahoitus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tämän ehdotuksen tavoitteena on helpottaa tällaisten valtion varojen yhdistämistä komission keskitetysti hallinnoimiin EU:n rahoitusvälineisiin ja talousarviotakuisiin siten, että taataan oikeusvarmuus ja varmistetaan samalla, että kilpailun vääristyminen on vähäistä.

Euroopan alueellisen yhteistyön hankkeiden edistäminen on ollut vuosien ajan EU:n koheesiopolitiikan keskeinen tavoite, jonka saavuttamista tämä ehdotus helpottaa.

3.OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

•Oikeusperusta

Tämän ehdotuksen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 109 artikla, jonka nojalla neuvosto voi antaa aiheelliset asetukset ja etenkin vahvistaa ne edellytykset, joilla 108 artiklan 3 kohtaa sovelletaan, sekä ne tukimuodot, joihin tätä menettelyä ei sovelleta. Neuvoston on vahvistettava säädökset määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan.

•Toissijaisuus ja suhteellisuus