Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi lentoasemamaksuista"

(98/C 64/08)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvoston direktiiviksi lentoasemamaksuista (KOM (97) 154 lopull.) (),

ottaa huomioon neuvoston 11. heinäkuuta 1997 tekemän päätöksen pyytää Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti komitean lausunto,

ottaa huomioon 11. kesäkuuta 1997 neuvoston lausuntopyyntöä ennakoiden tekemänsä päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 3:n "Liikenne- ja tietoliikenneverkot" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 3:n 25. syyskuuta 1997 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 265/97 rev., jonka esittelijä oli Otto Wiesheu,

hyväksyi 19. ja 20. marraskuuta 1997 pitämässään 20. täysistunnossa (marraskuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Tausta

1.1. Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7a artiklan mukaisesti yhteisö on vaiheittain kehittänyt yhteistä lentoliikennepolitiikkaa.

1.2. Neuvoston 23. heinäkuuta 1992 säätämillä asetuksilla (ETY) N:o 2407/92, 2408/92, 2409/92, 2410/92 ja 2411/92 () on yhteisö sisämarkkinaohjelman mukaisesti saattanut päätökseen tätä toimialaa koskevan sääntelyn purkamisen.

1.3. Lentoliikenteen sääntelystä vapauttamisen yhteydessä kävi selväksi, että myös siihen liittyvät muut toimialat tulee sopeuttaa sisämarkkinoiden vaatimuksiin. Komissio on 1. kesäkuuta 1994 julkaisemassaan tiedonannossa "Kohti Euroopan siviili-ilmailun parempaa tulevaisuutta" () tuonut esiin, että yhteisön ilmailumarkkinoiden yleistä sääntelystä vapauttamista on välttämätöntä tukea myös puuttumalla lentokenttien tarjoamien tilojen, laitteiden ja palvelujen käyttöä koskeviin sääntöihin. Pitäisi luoda yleissäännöstö, joka takaisi syrjimättömyyden, avoimuuden ja kustannustehokkuuden periaatteisiin perustuvan lentokenttäpalvelujen käyttömahdollisuuden kaikille käyttäjille. Samoin käyttäjille tarjottaisiin mahdollisuus päästä mukaan päätöksentekoprosessiin.

1.4. Neuvosto on 24. lokakuuta 1994 antamassaan Euroopan siviili-ilmailun tilaa koskevassa päätöslauselmassa todennut, että lentokenttien infrastruktuurin optimaalinen hyödyntäminen vahvistaisi eurooppalaisen siviili-ilmailun kilpailukykyä ().

1.5. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille osoittamassaan 22. lokakuuta 1996 päivätyssä tiedonannossa () ilmailualan sääntelyn purkamista koskevan kolmannen toimenpidepaketin vaikutuksista komissio korostaa, että on välttämätöntä luoda lentokenttämaksuja koskeva säännöstö yhteisön ilmailumarkkinoiden tehokkuuden parantamiseksi.

1.6. Yhteisön säännöstössä on myös otettava huomioon komission valkoisessa kirjassa "Yhteisön liikennepolitiikan tulevaisuus laaja-alainen lähestymistapa kestävää liikkuvuutta koskevan yhteisön kehyksen luomiseksi" () esiintuodut periaatteet: edistettävä järjestelmän taloudellista tehokkuutta, vähennettävä liikenteen aiheuttamia ulkoisia vaikutuksia ja lisättävä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

1.7. Komissio esitteli neuvostolle 23. huhtikuuta 1997 ehdotuksen lentoasemamaksuja sääteleväksi direktiiviksi, jolla luotaisiin lentoasemamaksuja koskeva oikeudellinen kehys koko yhteisön tasolla.

2. Komission ehdotus

2.1. Komission ehdotus tähtää siihen, että markkinaehdot olisivat oikeudenmukaiset ja tasapuoliset niin lentokenttien omistajille ja pitäjille kuin lentoyhtiöillekin. Tähän pyritään noudattamalla syrjimättömyyden, kustannusvastaavuuden ja avoimuuden periaatteita.

2.2. Direktiiviehdotuksen mukaan yhteisön sisäisissä lennoissa silloin kun lentokoneen tyyppi ja/tai merkki, lentomatka ja/tai hallinto- ja tullimuodollisuudet ovat vastaavat, lentoaseman on perittävä käyttäjiltä samansuuruinen lentokenttämaksu (syrjimättömyysperiaate).

2.3. Lentokenttämaksuilla katetaan kustannuksia, jotka aiheutuvat lentokenttäyritykselle tilojen, laitteiden ja palvelujen ylläpidosta, joita vain se voi asemansa perusteella tarjota. Tämän monopoliaseman takia täytyy kustannusten olla asianmukaisessa suhteessa kokonaiskustannuksiin, joita näiden palvelujen tarjoaminen aiheuttaa (kustannusvastaavuuden periaate). Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on alueellisten lentokenttien osalta turvattava erityissäännöksin.

2.4. Lentoasemilla on mahdollisuus suhteuttaa lentokenttämaksua perusrakenteiden ylläpidon asettamien vaatimusten tai lentoaseman kulloisenkin käyttöasteen, mutta myös ympäristönsuojelullisten perusteiden mukaan. On mahdollista myös ottaa käyttöön maksuja, jotka perustuvat aiheutettuihin melu- tai saastehaittoihin.

2.5. Jotta voidaan varmistaa syrjimättömyyden ja kustannusvastaavuuden periaatteiden toteutuminen, täytyy katettaviin kustannuksiin ja lentokenttämaksujen tason määrittelyyn kohdistaa avoimuusvaatimus (avoimuuden periaate). Tästä syystä tulee lentoasemien ja niiden käyttäjien säännöllisesti harjoittaa seikkaperäistä ja avointa tietojenvaihtoa keskenään.

2.6. Syrjimättömyyden ja kustannusvastaavuuden periaatteiden nojalla ovat lentoasematoimintaa harjoittavat yritykset velvollisia järjestämään lentoyhtiöille tiedotustilaisuuksia, joissa tulee selvittää lentokenttämaksujen laskentaperusteet ja suuruus sekä esittää ennuste tulevista maksuista. Tällaisia kuulemistilaisuuksia täytyy järjestää vähintään kerran vuodessa ja aina ennen kuin maksujärjestelmään tehdään muutoksia.

2.7. Direktiiviä sovelletaan kaikkiin yhteisön alueilla sijaitseviin kaupallisille lentoliikenteelle avoimiin oleviin lentokenttiin, joiden kautta kulkee vuosittain vähintään 250 000 matkustajaa tai 25 000 tonnia rahtia.

3. Direktiiviehdotuksen arviointi

3.1. Sisämarkkinoiden toiminnan tehostaminen on tärkeimpiä tavoitteita, joihin komissio pyrkii vuosien 1995 2000 toimintaohjelmallaan yhteisen liikennepolitiikan kehittämiseksi (). Toimivat yhteydet matkustajalentoliikenteessä ja lentorahtiliikenteessä ovat taloudellisen yhdentymisen edetessä edellytys sisämarkkinoiden tehokkuudelle ja Euroopan talouselämän kansainväliselle kilpailukyvylle. Alueiden komitean käsityksen mukaan direktiiviehdotus tukee sisämarkkinoiden kehitystä.

3.2. Kilpailukykyiset ja edulliset lentoyhteydet edistävät taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta yhteisössä. Ne ovat välttämättömiä alueiden välisten yhteyksien ja taloudellisen kehityksen kannalta sellaisille alueille, jotka ovat kehittymässä tai sijaitsevat syrjässä ja joille lentoliikenne on usein ainoa nopea yhteys muihin yhteisön alueisiin. Komitea myöntää direktiiviehdotuksen antavan mahdollisuuden siihen, että yksittäisissä jäsenvaltioissa käytössä olevat hallintorakenteet, joissa lentokentät muodostavat keskenään ryhmän tai verkon, jäävät edelleen voimaan tietyin yhteisön kilpailulainsäädännön noudattamista koskevin edellytyksin. Siten myös tulevaisuudessa on mahdollista, että suuret lentoasemat tukevat jäsenvaltioiden omin järjestelyin alueellisia lentokenttiä. Näin reuna-alueiden infrastruktuuria pyritään hoitamaan muita vastaavalla tavalla.

3.3. Komission ehdottaman direktiivin sovellusalue on AK:n mielestä hyväksyttävä. Olisi kuitenkin perusteltua kohottaa matkustaja- ja rahtimäärien kynnysarvoja ja sovittaa ne yhteen neuvoston 15. lokakuuta 1996 antaman direktiivin 96/67/EY määräysten kanssa. Sellaisten lentokenttien toiminta, joiden matkustaja- tai rahtimäärät alittavat direktiivissä mainitut rajat, on usein järjestetty aluepoliittisin perustein, eikä niitä voida rinnastaa suuriin kansallisiin, useimmiten eurooppalaisessa kilpailussa mukanaoleviin lentokenttiin. Pienten lentokenttien jättäminen omaksi ryhmäkseen ilmentää komitean mielestä johdonmukaisesti läheisyysperiaatetta.

3.4. Edellytyksenä yhtenäisin perustein toimiville ja kilpailukykyisille lentoliikennemarkkinoille yhteisössä on, että kaikille toimialoille määritellään kilpailun käynnistämistä ja kehittämistä koskevat ehdot. Ilmailumarkkinoiden yksi olennainen osa on lentokentät ja niiden infrastruktuuri. Alueiden komitea pitää direktiiviehdotuksen mukaista lentokenttämaksujen yhteisökehystä merkittävänä askeleena lentoliikenteen avaamisessa kilpailulle.

3.5. Monissa jäsenmaissa ja monilla alueilla lentokenttien tarjoamat palvelut ovat jo korkealuokkaisia. Perusrakennepalveluiden tarjontaa on voitu parantaa vain, koska lentoasematoiminnan harjoittajat ovat voineet toimia ja suunnitella toimintansa omaehtoisesti yrittäjyyden pohjalta. Komitea pitää tehokkaiden eurooppalaisten lentoliikennemarkkinoiden kannalta välttämättömänä sitä, että lentokenttien asemaan itsenäisinä, kilpailevina yrityksinä ei puututa.

3.6. Lentokentät ovat taloudelliselta vaikutukseltaan tärkeitä kokonaisten alueiden kehitykselle. Työvoimapoliittiselta kannalta niillä on alueella tärkeä rooli työpaikkojen luojina. Yksi työpaikka lentokentällä usein luo tai takaa jopa kaksi työpaikkaa sen ympäristössä. Tätä alueellisen kehityksen kannalta tärkeää lentokenttien tehtävää ei komitean mielestä saa vaarantaa sääntelytoimin, jotka rajoittaisivat lentoasematoimintaa harjoittavan taloudellista itsenäisyyttä ja sen kilpailukykyä ilmailumarkkinoilla.

3.7. Syrjimättömyys-, kustannusvastaavuus- ja avoimuusperiaatteet sopivat alueiden komitean mielestä erittäin hyvin lentoasemamaksuja koskevan yhteisökehyksen periaatteiksi. Kotimaanlentojen ja yhteisön sisäisten lentojen yhdenvertainen kohtelu toteuttaa tällä ilmailun alueella yhteisöoikeuden periaatteita. Lentokenttämaksujen kustannusvastaavuuden periaatetta on pidettävä asianmukaisena sen vuoksi, että lentoasemat ovat tilojen, laitteiden ja palvelujen tarjoajina osittain monopoliasemassa. Lentoasemien ja niiden käyttäjien yhteisymmärryksen syventämiseen tähtäävä avoimuusperiaate edistää johdonmukaisesti markkinaperusteista tarjontaa ja hinnoittelua.

3.8. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että direktiiviehdotuksessa pannaan paljon painoa ympäristötekijöihin. Maksujen porrastaminen ympäristövaikutusten mukaan mahdollistaa sen, että lentokenttämaksuihin sisällytetään ulkoiset kustannukset. Samalla luodaan kannusteita sellaisten lentokoneiden käyttöönotolle, jotka tuottavat vähemmän melu- ja saastehaittoja.

3.9. Komitean mielestä ilmailumarkkinoiden tehokkuuden kannalta on yleisesti ottaen tärkeää, että julkinen hallinto rajoittuu yleisen edun nimissä hoitamaan alalla vain tärkeimpiä tehtäviä. On vältettävä luomasta uusia byrokraattisia toimintatapoja uutta järjestelmää ja sen valvontaa rakennettaessa. Viranomaispäätöksiä pitäisi tehdä vain silloin, kun ne ovat välttämättömiä oikeusvaltion näkökulmasta jäsenvaltioiden ja alueiden säädökset huomioon ottaen. Etusija on joka tapauksessa annettava asianosaisten itsenäiselle asioista sopimiselle.

4. Päätelmät

Edellä esitettyjen periaatteiden nojalla esitetään komission ehdotukseen seuraavat muutosehdotukset:

4.1. Pienet lentokentät eivät pysty täyttämään direktiiviehdotuksen vaatimuksia. Direktiivin sovellusala tulisi rajata vain lentokenttiin, joiden kautta kulkee vuosittain vähintään miljoona lentomatkustajaa tai 25 000 tonnia rahtia.

4.2. Lentoasemamaksujen laskentaperusteisiin voidaan 4 artiklassa mainittujen kustannusten lisäksi sisällyttää ympäristön suojelusta johtuvia lentoliikenteen ulkoisia kustannuksia.

4.3. Ottaen huomioon matkanjärjestäjien etukäteissuunnitteluun tarvitseman pitkän ajan tulee direktiiviehdotuksen 7 artiklan 2 kohdassa määritelty vähimmäisaikavaatimus lentoaseman käyttäjille etukäteen annettavasta ilmoituksesta lentokenttämaksujärjestelmän tai lentokenttämaksujen muutoksen voimaantulosta pidentää vähintään neljään kuukauteen.

4.4. Ei ole tarvetta sille, että lentokenttämaksujen määrittely tehtäisiin direktiivissä luvanvaraiseksi. Sekaannusten välttämiseksi pitää tästä syystä 7 artiklan 1 kohdan 3 virkettä selventää ja todeta, että lentoasematoiminnan harjoittajilla ei ole velvoitetta hakea ko. lupaa.

4.5. Ei myöskään ole tarvetta järjestää toista kuulemista sen jälkeen, kun lentokenttämaksujärjestelmän muuttamisesta tai maksujen tasosta on tehty päätös. Aikaavievien ja tarpeettoman raskaiden menettelytapojen välttämiseksi 7 artiklan 3 kohta pitäisi näin ollen poistaa.

Bryssel, 20. marraskuuta 1997.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EYVL C 257, 22.8.1997, s. 2

() EYVL L 240, 24.8.1992

() KOM(94) 218 lopull.

() EYVL C 309, 5.11.1994, s. 2

() KOM(96) 514 lopull.

() KOM(92) 494 lopull.

() KOM(95) 302 lopull.