FI Euroopan unionin virallinen lehti C 211/48

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle — Päämääränä yhteiset joustoturvaperiaatteet: Uusia ja parempia työpaikkoja jouston ja turvan avulla”

KOM(2007) 359 lopullinen

(2008/C 211/15)

Komissio päätti 27. kesäkuuta 2007 EY:n perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle — Päämääränä yhteiset joustoturvaperiaatteet: Uusia ja parempia työpaikkoja jouston ja turvan avulla.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 2. huhtikuuta 2008. Esittelijä oli Thomas JANSON ja apulaisesittelijä Christian ARDHE.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22.–23. huhtikuuta 2008 pitämässään 444. täysistunnossa (huhtikuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 147 puolesta ja 1 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Komitea on tyytyväinen Euroopan parlamentin, neuvoston ja eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten panokseen joustoturvakeskustelussa. Muuttuvassa maailmassa on erittäin tärkeää keskustella siitä, miten joustavuuden ja turvallisuuden välinen tasapaino EU:ssa ja jäsenvaltioissa voi auttaa luomaan enemmän ja parempia työpaikkoja.

1.1.1 ETSK on jo korostanut, että joustoturva-käsite ei merkitse yksipuolista ja laitonta keinoa heikentää työntekijöiden oikeuksia. Euroopan tason työmarkkinaosapuolet ovat jo kehottaneet jäsenvaltioita tarkistamaan ja tarvittaessa mukauttamaan työlainsäädäntöään, työpaikkojen turvaamiseen tähtääviä järjestelmiään sekä yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa työehtosopimusneuvottelukäytäntöjään, jotta voidaan esimerkiksi ”taata ihanteellinen joustavuuden ja turvallisuuden välinen tasapaino kaikissa työsuhdetyypeissä [ja] varmistaa kaikenlaisilla sopimuksilla työskenteleville työntekijöille asianmukainen turva työmarkkinoiden segmentoitumisen estämiseksi”.

1.2 Pohdinnat joustoturvasta ovat herättäneet keskustelua myös jäsenvaltioissa, ja muutamassa jäsenvaltiossa ne ovat johtaneet koordinoituihin toimiin. Siksi on tärkeää, että työmarkkinaosapuolet voivat ottaa aktiivisesti osaa keskusteluun ja osallistua päätöksentekoon.

1.3 ETSK korostaa, että joustoturva liittyy erottamattomasti Euroopan unionin muihin haasteisiin. Globalisaatio, uusien tekniikoiden nopea kehitys sekä väestönkehitykseen ja ympäristöön liittyvät haasteet muuttavat Euroopan työmarkkinoita. Näihin ulkoisiin ja sisäisiin suuntauksiin ja paineisiin olisi pyrittävä vastaamaan muun muassa joustoturvan avulla, jolla tähdätään oikeudenmukaiseen tasapainoon työntekijöiden ja työnantajien välillä.

1.4 ETSK katsoo, että Euroopan unionin olisi keskityttävä innovointikykyynsä, eurooppalaisten tuotteiden ja palvelujen korkealaatuisuuteen, hyvin koulutettuun työvoimaan ja eurooppalaiseen sosiaalimalliin ja että sen olisi kilpailtava laadulla kansainvälisten kilpailijoidensa kanssa. Tämä olisi käytävä ilmi työllisyyden suuntaviivoissa. ETSK toivoo, että joustoturvasta käydyn keskustelun tuloksena erityisesti työpaikkojen laatua koskevia suuntaviivoja muutetaan.

1.5 Komitea esittää lisäksi muutamia joustoturvan toteuttamista koskevia suosituksia. Komitea: — suosittaa, että komissio arvioi tiedonannosta esitettyjä eri kannanottoja ja näkemyksiä ja kuulee jäsenvaltioiden työmarkkinaosapuolia kaikilla tasoilla, — kehottaa komissiota seuraamaan täytäntöönpanoa sekä luomaan hyvien toimintatapojen vaihtamiseksi foorumin, jossa työmarkkinaosapuolet ovat mukana, komitea tukee työmarkkinaosapuolien aktiivista osallistumista jäsenvaltioiden joustoturvapolitiikkojen suunnitteluun ja toteuttamiseen prosessin kaikissa vaiheissa, — korostaa asianomaisten toimijoiden välisen molemminpuolisen luottamuksen olevan ensiarvoisen tärkeää, — korostaa, että työllisyyden kasvua edistävä terve makrotalouspolitiikka sekä kasvumahdollisuuksien täysimääräisen hyödyntämisen mahdollistava ja sitä tukeva suotuisa liiketoimintaympäristö ovat keskeisiä edellytyksiä sille, että joustoturva toimii. Komitea kehottaa jäsenvaltioita ja EU:ta luomaan ja säilyttämään sopeutumiskykyä edistävät yksinkertaiset, julkiset ja ennustettavat oikeudelliset puitteet, sekä vahvistamaan ja noudattamaan palkansaajien oikeuksia ja niiden kunnioittamista samoin kun mahdollisuutta vaatia niitä oikeusteitse. Lisäksi kaikkialla unionissa tulee luoda vakaat oikeudelliset puitteet kollektiivisille neuvotteluille ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulle joustoturvan täytäntöönpanossa, — huomauttaa, että liikkuvuutta voidaan parantaa takaamalla yleisten sosiaaliturvajärjestelmien avulla se, että työntekijät eivät jää häviäjiksi, kun työpaikalla tehdään muutoksia, ja että on tärkeää noudattaa tiedottamista ja kuulemista koskevia kansallisia ja yhteisön säännöksiä muutoksen ennakoimiseksi ja sen vaikutusten lieventämiseksi. Komitea painottaa, että joustoturvaa varten on varattava taloudellisia resursseja mukaan lukien uuteen työpaikkaan siirtyville työntekijöille suunnattu julkinen ja yksityinen tuki, — korostaa, että kaikkien asiaan liittyvien politiikkojen olisi vahvistettava toinen toisiaan, — toivoo yhdennettyä ja monentasoista toimintamallia ja katsoo, että joustoturvan moniulotteisuuden vuoksi on tärkeää pyrkiä yhdentämään politiikan eri tasoja, — katsoo, että joustoturvaa toteutettaessa olisi otettava huomioon uudet riskit ja että siirtymien olisi oltava palkitsevia. Pysyvistä työsopimuksista ei tulisi kuitenkaan järjestelmällisesti luopua, — katsoo, että komission olisi viiden vuoden kuluttua laadittava arviointi joustoturvaa koskevista jäsenvaltioiden käytänteistä ja niiden vaikutuksista työllisyyteen sekä jäsenvaltioissa että yhteisön tasolla.

2. Taustaa

2.1 Joustoturva on ollut esillä työllisyyspolitiikan ensimmäisten suuntaviivojen hyväksymisestä asti. Siitä tällä hetkellä käytävä keskustelu käynnistyi kuitenkin vuoden 2006 tammikuussa neuvoston epävirallisen kokouksen myötä, jossa käsiteltiin joustoturvaa. Vuoden 2006 keväällä kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti jäsenvaltioita kiinnittämään erityistä huomiota joustoturvan tärkeimpään haasteeseen. Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2006 ja maaliskuussa 2007 pidettyjen huippukokousten yhteydessä järjestetyissä kahdessa sosiaaliasioita käsitelleessä kolmikantahuippukokouksessa keskusteltiin joustoturvasta. Komissio julkaisi kesäkuussa 2007 joustoturvasta tiedonannon, jota on käsitelty Euroopan parlamentissa ja neuvostossa. Neuvostossa päätös oli yksimielinen. Lisäksi vuoden 2007 lokakuussa työmarkkinaosapuolet laativat yhdessä analyysin Euroopan työmarkkinoiden merkittävimmistä tulevista haasteista. Analyysissa käsiteltiin myös joustoturvaa. ETSK on tyytyväinen näihin kaikkiin kannanottoihin, etenkin Euroopan tason työmarkkinaosapuolten yhteiseen analyysiin (1).

2.2 Pohdinnat joustoturvasta ovat herättäneet keskustelua myös jäsenvaltioissa ja johtaneet hiljattain koordinoituihin toimiin muutamissa jäsenvaltioissa. ETSK pitää tällaisia keskusteluja ja toimia hyvinä mutta korostaa, että on ehdottoman tärkeää, että työmarkkinaosapuolet voivat aktiivisesti ottaa osaa keskusteluun ja osallistua päätöksentekoon.

2.3 Esillä olevan lausunnon pohjana on ETSK:n vuoden 2007 heinäkuussa hyväksymä, edelleen ajankohtainen lausunto joustoturvasta (2), ja sillä pyritään: — esittämään ETSK:n näkemykset keskeisistä kohdista joustoturvan toteuttamisen helpottamiseksi jäsenvaltioissa ja EU:n politiikkojen vaikutusten tarkastelemiseksi, — toistamaan ETSK:n näkemykset työmarkkinaosapuolten ratkaisevasta merkityksestä sekä edelleen korostamaan kansalaisyhteiskunnan roolia kyseisessä prosessissa.

3. Joustoturvan toteuttaminen

3.1 Komitea on tyytyväinen eri osapuolten osallistumiseen joustoturvakeskustelussa. Muuttuvassa maailmassa on erittäin tärkeää keskustella siitä, miten joustavuuden ja turvallisuuden välinen tasapaino EU:ssa ja jäsenvaltioissa voi auttaa luomaan enemmän työpaikkoja.

3.2 Työmarkkinoiden merkittävimmät haasteet

3.2.1 Joustoturva liittyy erottamattomasti Euroopan unionin muihin haasteisiin. Globalisaatio, uusien tekniikoiden nopea kehitys sekä väestönkehityksen haasteet muuttavat Euroopan työmarkkinoita. ETSK haluaa lisätä, että myös ympäristöön liittyvät haasteet vaikuttavat todennäköisesti työmarkkinoihin. Näihin ulkoisiin ja sisäisiin suuntauksiin ja paineisiin olisi pyrittävä vastaamaan muun muassa joustoturvan avulla, jolla tähdätään oikeudenmukaiseen tasapainoon yhteiskunnan, ympäristön ja talouden kehityksen välillä.

3.2.2 ETSK katsoo, että ympäristöön liittyvät haasteet vaikuttavat Euroopan työmarkkinoihin. Ne lisäävät paineita säästää energiaa ja ottaa käyttöön ympäristön kannalta kestävämpiä järjestelmiä. Mutta ne voivat myös kannustaa teknisiin innovaatioihin, jotka edesauttavat talouskasvua ja työllisyyden kasvua.

3.2.3 Komitea on pannut merkille, että ilmastonmuutos saattaa syventää vallitsevia sosiaalisia vääristymiä ja eroja (3) niin EU:ssa kuin muuallakin maailmassa. Se on myös todennut, että tavoitteena on oltava ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja sen hillitseminen aiheuttamatta työttömyyttä ja sosiaalisia vääristymiä (4).

3.2.4 Globalisaatio ja siitä johtuva markkinoiden yhdentyminen vaikuttaa Euroopan työmarkkinoihin. Kulutus-, tuotanto- ja sijoituskäyttäytymiset ovat muuttumassa. Tällainen kehitys ei ole vääjäämätöntä tai sellaista, etteikö siihen voisi vaikuttaa tai etteikö sitä voisi muuttaa. Työntekijöiden terveyttä, turvallisuutta ja oikeuksia koskeva lainsäädäntö parantaa työelämää ja muokkaa kansainvälisiä normeja. Tuotestandardit voivat parantaa kilpailukykyä, jos yritysten sopeutumiskyky otetaan asianmukaisesti huomioon. Euroopan työmarkkinoiden on kuitenkin sopeuduttava globalisoituneen maailman haasteisiin. Eurooppa on hyötynyt globalisaatiosta monessakin mielessä. Yhtenäismarkkinat ovat edesauttaneet globaalisti kilpailukykyisten yritysten syntymistä EU:hun. EU on näin olleen kyennyt myymään tuotteitaan ja palveluitaan arvoketjun huipulla.

3.2.5 Globalisaatio ja teknologinen muutos eivät ole heikentäneet työllisyyden kasvua Euroopassa. Vuosien 1995–2005 välillä EU:ssa työllisyyden nettokasvu oli 18,5 miljoonaa työpaikkaa. Kauppaan liittyvästä mukauttamisesta johtuvat työpaikkojen menetykset ovat vähäisiä verrattuna uusien työpaikkojen kokonaismäärään taloudessa. Itse asiassa kaupalle avautuminen voi lisätä työllisyysmahdollisuuksia, kuten hiljattainen kehitys EU:n alueella on osoittanut.

3.2.6 Globalisaatio voi kuitenkin myös lisätä haavoittuvaisuutta. Yritykset joutuvat selviytymään yhä kovenevasta kilpailusta. Työpaikat, joita ennen pidettiin turvattuina, ovat alttiita kansainväliselle kilpailulle. Palveluita, joiden pitkään ajateltiin olevan vain paikallisia, voidaan nyt tarjota yli valtioiden rajojen. Rakennemuutokset ovat yhä yleisempiä, ja niiden tahti on kiristynyt. Kun taloudellisen toiminnan muualle siirtämisen vuoksi työttömiksi joutuneet työntekijät työllistyvät uudestaan, he saavat yleensä aikaista matalampaa palkkaa. Siksi globalisaatio monen kohdalla, tarkoittaa tulonmenetystä, kun he siirtyvät uuteen työpaikkaan. Palkkojen osuus koko taloudessa onkin kääntynyt laskuun. Työmarkkinaosapuolet ovat niin ikään huomauttaneet, että erona Yhdysvaltoihin EU:ssa on luotu uusia työpaikkoja ennen kaikkea tuottavuuskasvuskaalan matalassa päässä oleville aloille, kun taas korkean tuottavuuskasvun aloilla työpaikat ovat vähentyneet (5).

3.2.7 Muutokset työmarkkinoilla ovat johtaneet osa-aikaisen ja määräaikaisen työn osuuden kasvuun. Tämäntyyppiset työsuhteet ovat saattaneet helpottaa työelämään pääsyä ja kohottaa työllisyysastetta Euroopassa. Kuitenkin tilapäisessä työsuhteessa työskentelevät työntekijät ovat usein vähemmän tuottavia, saavat muita vähemmän työnantajan tukemaa koulutusta (6) ja ovat muita alttiimpia työtapaturmille (7). Vaarana on myös juuttuminen tilapäiseen työsuhteeseen. Hieman yli puolella määräaikaisilla sopimuksilla työskentelevistä on kuuden vuoden päästä vakituinen työsopimus, kun taas vakituisella työsopimuksella aloittaneista yli kolmella neljäsosalla on vakituinen sopimus samassa ajassa (8).

3.2.8 Jotta väestönkehityksen haasteeseen kyetään vastaamaan, uusia palveluja ja työllistymismahdollisuuksia on luotava muun muassa päivähoidon ja vanhustenhuollon piiriin. Euroopassa on parannettava myös työn organisointia, sukupuolten välistä tasa-arvoa ja yksityis- ja työelämän välistä tasapainoa.

3.2.9 Monissa EU-maissa veropolitiikkaa on löysätty hyvinä aikoina ja kiristetty matalasuhdanteen aikana. Näin on ollut etenkin euroalueen suurimmissa maissa. Lisäksi väestön ikääntymistä ajatellen julkinen velka on edelleen korkealla tasolla useissa EU-maissa (9).

3.3 Työllisyysstrategia ja joustoturva

3.3.1 Työllisyyden suuntaviivoissa jäsenvaltioille annetaan näiden toteuttaessa joustoturvapolitiikkoja ohjeita siitä, minkä tyyppisiin työmarkkinoihin ja talouteen Euroopassa olisi pyrittävä. ETSK:n näkemys tästä on selvä: Euroopan unionin tulisi keskittyä innovaatiokykyyn, eurooppalaisten tuotteiden korkeaan laatuun, hyvin koulutettuun työvoimaan ja eurooppalaiseen sosiaalimalliin sekä kilpailla maailmanlaajuisesti laadulla eikä ryhtyä kilpailuun matalimmista palkoista ja sosiaalistandardeista, sillä silloin unioni voi vain hävitä (10).

3.3.2 Useat työllisyyspolitiikan suuntaviivoista voisivat olla lähtökohtana joustoturvasta käytävälle keskustelulle. ETSK toivoo, että suuntaviivoja muutetaan komitean suositusten mukaisesti, erityisesti työpaikkojen laatua koskevia suuntaviivoja siten kuin ETSK:n lausunnossa työllisyyden suuntaviivoista esitetään (11).

3.3.3 ETSK on lausunnoissaan useaan otteeseen käsitellyt uudistettua Lissabonin prosessia ja uusia työllisyyden suuntaviivoja (12). Komitea kannatti uutta yhdennettyä lähestymistapaa sekä monivuotista sykliä mutta huomautti seuraavaa: — talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyyspolitiikan suuntaviivat eivät ole kaikilta osin keskenään johdonmukaisia, — onnistuminen riippuu ennen kaikkea siitä, että jäsenvaltiot ottavat velvollisuutensa vakavasti ja todella toteuttavat sovittuihin painopistealoihin kuuluvia toimia, — parlamenttien, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan tosiasiallinen osallistuminen on taattava työllisyyspolitiikan koordinoinnin kaikissa vaiheissa.

3.3.4 ETSK on niin ikään huomauttanut, että kansallisten uudistussuunnitelmien onnistumisen keskeinen edellytys on kaikkien asianomaisten yhteiskuntaelämän toimijoiden — erityisesti työmarkkinaosapuolten — mahdollisimman laaja osallistuminen prosessiin sen kaikissa vaiheissa ja että työmarkkinaosapuolten asemaa on vahvistettava (13). Komitea haluaa myös korostaa jäsenvaltioiden talous- ja sosiaalineuvostojen kuulemisen tärkeyttä tässä yhteydessä.

3.4 Joustoturva-käsite

3.4.1 Joustoturva voi olla keskeisessä osassa pyrittäessä saavuttamaan uudistetun Lissabonin strategian tavoitteita sekä laadittaessa kansallisia uudistusohjelmia ja eri toimintavaihtoehtoja. Kuitenkaan joustoturvan käsite tai sen osatekijät eivät ole uusia. Jo vuoden 1998 Euroopan työllisyysstrategian yhteydessä hyväksytyissä työllisyyden suuntaviivoissa työmarkkinaosapuolia kehotettiin neuvottelemaan joustavuuden ja turvallisuuden välisestä tasapainosta.

3.4.2 ETSK haluaa painottaa, että ei ole olemassa yhtä ja ainoaa ratkaisua, joka sopisi kaikille, vaan sopiva yhdistelmä vaihtelee jäsenvaltioittain. ETSK on jo aikaisemmin tuonut esiin, että joustoturvasta käyty keskustelu on enimmäkseen koskenut yhä ulkoisen joustavuuden kasvattamista ja sitä, miten tätä kasvua voidaan kompensoida lujittamalla työmarkkinapolitiikkaa tai sosiaaliturvasäännöksiä. Tämän sijaan olisi keskityttävä muihin seikkoihin, jotta tehokkaammin löydetään sellaisia ratkaisuja, joista kaikki hyötyvät (14). Joustoturva edellyttää niin ikään sitä, että päätetään työnantajien ja työntekijöiden oikeuksien ja velvollisuuksien välisestä tasapainosta siellä, missä tällaisista tasapainoisista ja oikeudenmukaisista kokonaisuuksista on vielä neuvoteltava (15).

3.4.3 Joustoturva-käsitettä on käyttänyt muun muassa komissio arvioidessaan kansallisia uudistussuunnitelmia ja puheenjohtajavaltio käsitellessään työmarkkinoiden haasteita. Siitä on tullut jäsenvaltioiden työmarkkinoiden arviointiperusta. Komission on otettava huomioon kaikki viimeaikaiset kehitykset ja kannanotot. Tiivis yhteistyö kaikkien asiaan liittyvien tahojen kanssa on oleellista, jotta voidaan arvioida erilaisia, usein hyvin monimutkaisia edellytyksiä eri jäsenvaltioissa. Työmarkkinaosapuolia on kuultava ennen kuin hallitukset esittävät kansalliset uudistusohjelmansa.

3.5 Joustoturvan toteuttamisen osatekijät

3.5.1 ETSK on jo korostanut, että joustoturva-käsite ei merkitse yksipuolista ja laitonta keinoa heikentää työntekijöiden oikeuksia. ETSK vastustaa tällaista tulkintaa (16). Euroopan tason työmarkkinaosapuolet (17) ovat kehottaneet jäsenvaltioita tarkistamaan ja tarvittaessa mukauttamaan työlainsäädäntöään, työpaikkojen turvaamiseen tähtääviä järjestelmiään sekä yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa työehtosopimusneuvottelukäytäntöjään, jotta voidaan: — ”taata ihanteellinen joustavuuden ja turvallisuuden välinen tasapaino kaikissa työsuhdetyypeissä, — tarjota kaikenlaisilla sopimuksilla työskenteleville työntekijöille asianmukainen turva työmarkkinoiden segmentoitumisen estämiseksi, — kehittää sellaisia täydentäviä työllisyysturvatoimia, jotka edistävät siirtymistä tuottaviin ja palkitseviin töihin, — parantaa työlainsäädännön soveltamisalan, kattavuuden ja täytäntöönpanon avoimuutta ja oikeusvarmuutta sekä työnantajien että työntekijöiden kannalta, — panna kansallisella tasolla täytäntöön sosiaaliasioita säätelevien Euroopan unionin (myös eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten välisestä puitesopimuksen perusteella annettujen) direktiivien säännökset ja periaatteet samoin kuin perustavanlaatuiset yhtäläisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteet ja noudattaa niitä, — edistää vakaita työsuhteita ja kestäviä työmarkkinakäytäntöjä, — luoda puitteet sellaisten käytäntöjen luomiseksi työpaikoilla, jotka parantavat työ- ja yksityiselämän välistä tasapainoa ja jotka näin edesauttavat Euroopan työvoiman tuottavuuspotentiaalin täysmääräistä hyödyntämistä”.

3.5.2 Komitea on samaa mieltä siitä, että kattavat elinikäisen oppimisen strategiat ja parempi panostaminen työvoimaan on ratkaisevan tärkeää Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamiseksi. Eurostatin tilastotiedoista kuitenkin käy ilmi, että työntekijöiden osallistumista elinikäiseen oppimiseen ei ole juuri onnistuttu lisäämään. Elinikäisen oppimisen merkitystä työntekijöiden kykyjen, uran ja tuottavuuden kehittämiselle on korostettu useissa ETSK:n viimeaikaisissa lausunnoissa. Vaikka elinikäiseen oppimiseen on sitouduttu moneen otteeseen, käytännössä jäsenvaltioiden ja muiden toimijoiden on tehtävä vielä paljon. Yhteisön tason työmarkkinaosapuolet sopivat vuonna 2002 toimintapuitteista ammattitaidon ja pätevyyden elinikäistä kehittämistä varten.

3.5.3 ETSK katsoo, että kattavat sosiaaliturvajärjestelmät yhdessä aktiivisen työmarkkinapolitiikan kanssa edesauttavat työvoiman ja työpaikkojen kohtaamista ja edistävät innovointia sekä parantavat tuottavuutta häiriöaltteilla teollisuudenaloilla, jotka ovat ratkaisevia Euroopan kilpailukyvyn kannalta tulevaisuudessa. Tärkeä osa joustoturvaa ovat työttömyysetuudet, joissa korvaustaso on korkea ja jotka ovat tehokkaita ja työllisyyttä edistäviä, edesauttavat työntekijöiden ja sopivien ja laadukkaiden työpaikkojen kohtaamista ja parantavat samalla työsuhdeturvaa. Siksi ei riitä, että tarjotaan ainoastaan ”riittävä” korvaus, vaan on myös varmistettava, että työttömyysetuudet takaavat säällisen elintason säilymisen mutta ovat samalla kestäviä. Etuudet on niin ikään liitettävä aktivointistrategioihin ja korkealaatuisiin työvoimapalveluihin.

3.5.4 ETSK on aikaisemmin korostanut sukupuolten tasa-arvon tärkeyttä (18). Olisi otettava käyttöön politiikoita työ-, yksityis- ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi sekä toimia, joiden ansiosta naiset ja miehet voivat toteuttaa ammatilliset mahdollisuutensa ja tulla taloudellisesti riippumattomiksi. ETSK kehottaa Euroopan tasa-arvoinstituuttia seuraamaan joustoturvaa sukupuolinäkökulmasta.

3.5.5 Työntekijöiden maantieteellinen ja ammatillinen liikkuvuus on välttämätöntä tehokkaiden työmarkkinoiden luomiseksi sekä työvoiman kysynnän ja tarjonnan epätasapainon pienentämiseksi, sillä niiden avulla voidaan vähentää pullonkauloja tietyillä aloilla ja tietyissä ammateissa. Maantieteellinen liikkuvuus saattaa auttaa parantamaan työ- ja elinoloja. Maantieteellisellä ja ammatillisella liikkuvuudella on lisäksi huomattava vaikutus kasvuun ja työllisyysasteeseen. Viime vuosina sellaisissa jäsenvaltioissa, joissa työvoiman kokonaisliikkuvuus on ollut korkeinta myös talouskasvu on ollut vahvaa ja työttömyysluvut alhaiset tai huomattavasti alentuneet. Tämä osoittaa yhteyden liikkuvuuden sekä talouden ja työmarkkinoiden korkean suorituskyvyn välillä.

3.6 Joustoturva ja eri sidosryhmät

3.6.1 ETSK korostaa työmarkkinavuoropuhelun merkitystä ja pitää erittäin tärkeänä sitä, että työmarkkinaosapuolet osallistuvat aktiivisesti joustoturvapolitiikkojen suunnitteluun ja toteuttamiseen kaikilla asianomaisilla tasoilla. (19) Kuten ETSK on aiemmassa lausunnossaan todennut, työmarkkinasuhteiden lujittaminen unionin ja jäsenvaltioiden tasolla on välttämätöntä kaiken joustoturvasta käytävän keskustelun kannalta.

3.6.2 Joustoturva edellyttää luottamuksen ilmapiiriä ja kaikkien sidosryhmien laaja-alaista vuoropuhelua. Kaikkien on oltava valmiita ottamaan vastuuta muutoksesta sosiaalisesti tasapainoisten politiikkojen aikaansaamiseksi. Tämä tarkoittaa myös mahdollisuutta seurata ja arvioida sekä politiikkojen toteuttamista että niiden tuloksia.

3.6.3 Myös kansalaisyhteiskunnalla on oma roolinsa joustoturvan toteuttamisessa. Voittoa tavoittelemattomat sosiaalialan kansalaisjärjestöt tarjoavat välttämättömiä palveluita niille, jotka ovat syrjäytyneet tai vaarassa syrjäytyä, ja helpottavat osaltaan perhe- ja työelämän yhteensovittamista. Koulutusjärjestöt kannustavat aikuisia elinikäiseen oppimiseen ja tarjoavat siihen mahdollisuuksia. Järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta voi auttaa parantamaan työn laatua ja lieventää kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ja Euroopan työmarkkinoilla syrjintää kohtaavien ryhmien (nuorten, ikääntyvien, naisten, maahanmuuttajien ja vammaisten) haasteita.

4. Suositukset

4.1 ETSK kehottaa komissiota arvioimaan tiedonannosta esitettyjä huomioita ja näkemyksiä sekä tarkastelemaan muita viimeaikaisia kehityssuuntauksia. Myös jäsenvaltiolla ja työmarkkinaosapuolilla on kaikilla tasoilla oma roolinsa muokattaessa joustoturvan käsitettä täytäntöönpanon yhteydessä. Tämä on ratkaisevan tärkeää, sillä joustoturvan käsitettä käytetään jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien arvioinnissa.

4.2 Kun jäsenvaltiot sisällyttävät yhteiset joustoturvaperiaatteet kansallisiin uudistusohjelmiinsa ja siten luovat omien edellytystensä ja käytänteidensä mukaiset kansalliset politiikkayhdistelmänsä, ETSK kehottaa komissiota seuraamaan prosessia alusta loppuun ja perustamaan hyvien käytänteiden vaihtoa ja esikuva-analyysiä varten foorumin, johon voivat osallistua ennen kaikkea työmarkkinaosapuolet mutta myös järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan toimijat. ETSK onkin tyytyväinen siihen, että komissio on perustanut joustoturvakysymyksiin keskittyvän tiedonkeruuvaltuuskunnan (Mission for Flexicurity).

4.3 ETSK kannattaa työmarkkinaosapuolten aktiivista osallistumista joustoturvapolitiikkojen suunnitteluun ja täytäntöönpanoon prosessin kaikissa vaiheissa. Komitea on jo aiemmin korostanut, että tarvitaan vahvaa ja vireää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, johon työnantaja- ja työntekijäjärjestöt aktiivisesti osallistuvat ja jonka puitteissa ne voivat neuvotella, vaikuttaa ja ottaa vastuuta joustoturvan määritelmästä ja sen osatekijöistä sekä arvioida sen tuloksia (20).

4.4 Eri osapuolten keskinäinen luottamus on ensiarvoisen tärkeää. Järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla voi olla tärkeä rooli luottamuksen lisäämisessä, ja se voi myös toimia ponnahduslautana niille, jotka ovat etääntyneet kauimmaksi työmarkkinoilta.

4.5 Työllisyyden kasvua edistävä, terve makrotalouspolitiikka sekä kasvumahdollisuuksien täysimääräisen hyödyntämisen mahdollistava ja sitä tukeva suotuisa liiketoimintaympäristö ovat keskeisiä edellytyksiä sille, että joustoturva toimii.

4.6 ETSK kehottaa jäsenvaltioita ja EU:ta luomaan ja säilyttämään sopeutumiskykyä edistävät yksinkertaiset, julkiset ja ennustettavat oikeudelliset puitteet, sekä vahvistamaan ja noudattamaan palkansaajien oikeuksia ja niiden kunnioittamista samoin kun mahdollisuutta vaatia niitä oikeusteitse. Lisäksi kaikkialla unionissa tulee luoda vakaat oikeudelliset puitteet kollektiivisille neuvotteluille ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulle joustoturvan täytäntöönpanossa. Kaikkien joustoturvamallien perustana on politiikka, jolla voidaan taata korkeatasoinen sosiaaliturva, vastuuntuntoiset julkiset palvelut, joihin on osoitettu riittävästi varoja, sekä vakaat sääntelypuitteet työehtosopimusneuvotteluille ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulle. Tärkeän pohjan luovat ILO:n työnormit ja EU:n säädökset, sillä ne ovat selkeitä ja ennakoitavia.

4.7 Liikkuvuutta voidaan parantaa yleisten sosiaaliturvajärjestelmien avulla siten, että taataan, etteivät työpaikkoihin vaikuttavat muutokset koidu työntekijöiden tappioksi. Muutosten ennakoimiseksi ja niiden vaikutusten lieventämiseksi on tärkeää noudattaa tiedottamista ja kuulemista koskevia jäsenvaltioiden ja yhteisön sääntöjä. ETSK on aiemmassa lausunnossaan ehdottanut, että eurooppalaisista yritysneuvostoista annettua direktiiviä tarkistetaan (21), ja komissio onkin äskettäin käynnistänyt kuulemismenettelyn toisen vaiheen, joka antaa työmarkkinaosapuolille mahdollisuuden aloittaa neuvottelut nykyisen lainsäädännön tarkistamiseksi. Lisäksi komitea kehottaa neuvostoa ja komissiota etsimään ratkaisua vireillä olevaa sosiaalilainsäädäntöä koskeviin kysymyksiin.

4.8 ETSK korostaa, että on tärkeää varata taloudellisia resursseja joustoturvaa varten. Joustoturvan toteuttaminen investoimatta instituutioiden vahvistamiseen, aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan ja elinikäiseen oppimiseen ei johda laadukkaiden työmarkkinoiden syntymiseen. Tällaisten markkinoiden kehittämiseen kuuluisi myös turvan laajentaminen koskemaan epävarmoja työsuhteita. Työmarkkinapolitiikassa tulisi keskittyä naisten, nuorten ja ikääntyneiden saamiseen työmarkkinoille. Joustoturvaa tulisi soveltaa kokonaisvaltaisesti ja johdonmukaisesti. Näin ollen on välttämätöntä osoittaa riittävästi varoja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) kaltaisiin EU:n rahastoihin.

4.9 ETSK korostaa, että kaikkien asiaan liittyvien politiikkojen olisi vahvistettava toisiaan. Talouskasvu, työllisyys, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja ympäristö ovat yhtä tärkeitä ja edellyttävät toinen toistaan. Kestävä kasvu riippuu hyvinvoinnin lisäämiseen tähtäävistä toimista ja ympäristön parantamisesta.

4.10 ETSK toivoo yhdennettyä ja monentasoista toimintamallia. Joustoturvan moniulotteisuuden vuoksi on tärkeää pyrkiä yhdistämään politiikan eri tasoja. Nykyistä yhtenäisempi politiikka joustoturvakysymyksen hoitamiseksi ja entistä aktiivisempi vuorovaikutus eri toimijoiden ja tasojen kesken on tarpeen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamiseksi.

4.11 ETSK katsoo, että joustoturvaa toteutettaessa tulisi ottaa huomioon uudet riskit ja että siirtymien tulisi olla palkitsevia. Globalisaatio lisää sekä työntekijöiden että yritysten riskejä, ja riskien huomioon ottaminen on välttämätöntä, jotta globalisaation haasteeseen voidaan vastata. On ratkaisevan tärkeää edistää ammatillista liikkuvuutta myönteisellä ja laadukkaalla tavalla siten, että investoidaan ihmisiin ja parannetaan oikeuksien siirrettävyyttä.

Bryssel 22. huhtikuuta 2008 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Dimitris DIMITRIADIS

(1) ”Key challenges facing European labour markets: a joint analysis of European social partners”, lokakuu 2007.

Internet-osoite: http://www.ceep.eu/media/right/publications/key_market_challenges_facing_european_labour_markets

(2) ETSK:n 11. heinäkuuta 2007 antama lausunto ”Työelämän joustoturva (työehtosopimusneuvottelut ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun merkitys)” esittelijä: Thomas Janson (EUVL C 256, 27.10.2007).

(3) Ks.: http://www.etuc.org: Climate change and its implications for employment.

(4) ETSK:n 24. lokakuuta 2007 antama lausunto ”Ilmastonmuutos ja Lissabonin strategia”, esittelijä: Ernst Erik Ehnmark (NAT/362, EUVL C 44, 16.2.2008), kohta 1.11.

(5) Ks. alaviite 1.

(6) ”Assessing the impact of labour market policies on productivity: a difference-in-differences approach” OECD Social, Employment and Migration Working Papers No. 54, 2007.

Internt-osoite: http://www.oecd.org/dataoecd/27/20/38797288.pdf

(7) ”European Working Conditions Survey” (eurooppalainen työolotutkimus), Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö.

(8) Yhteinen analyysi (ks. alaviite 1).

(9) Ks. edellä.

(10) ETSK:n 13. syyskuuta 2006 antama lausunto ”Työelämän laatu, tuottavuus ja työllisyys globalisaation ja väestökehityksen näkökulmasta”, esittelijä: Ursula Engelen-Kefer, kohta 1.1, (EUVL C 318, 23.12.2006).

(11) ”Työllisyyden suuntaviivat” SOC/303, esittelijä: Wolfgang Greif (lausunto on määrä hyväksyä maaliskuussa 2008). Komission joulukuussa 2007 ehdottamat uudet suuntaviivat vuosiksi 2008–2010 eivät eroa edellisestä (2005–2008) suuntaviivapaketista.

(12) ETSK:n 31. toukokuuta 2005 antama lausunto ”Työllisyyden suuntaviivat 2005–2008”, esittelijä: Henri Malosse (EUVL C 286, 17.11.2005); ETSK:n 17. toukokuuta 2006 antama lausunto työllisyyden suuntaviivoista, esittelijä: Wolfgang Greif (EUVL C 195, 18.8.2006) sekä ETSK:n 24. huhtikuuta 2007 antama lausunto työllisyyspolitiikan suuntaviivoista, esittelijä: Maureen O'Neill (EUVL C 168, 20.7.2007).

(13) ETSK:n 17. toukokuuta 2006 antama lausunto työllisyyden suuntaviivoista, esittelijä: Wolfgang Greif (EUVL C 195, 18.8.2006).

(14) ETSK:n 11. heinäkuuta 2007 antama lausunto ”Työelämän joustoturva (työehtosopimusneuvottelut ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun merkitys)”, esittelijä Thomas Janson (EUVL C 256, 27.10.2007), kohta 1.1.

(15) Kuten edellä, kohta 4.1.

(16) Kuten edellä, kohta 1.4.

(17) Ks. alaviite 1.

(18) ETSK:n 11. heinäkuuta 2007 antama lausunto ”Työelämän joustoturva (työehtosopimusneuvottelut ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun merkitys)”, esittelijä: Thomas Janson (EUVL C 256, 27.10.2007).

(19) ETSK:n 11. heinäkuuta 2007 antama lausunto ”Työelämän joustoturva (työehtosopimusneuvottelut ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun merkitys)”, esittelijä: Thomas Janson (EUVL C 256, 27.10.2007), kohta 4.1.

(20) ETSK:n 11. heinäkuuta 2007 antama lausunto ”Työelämän joustoturva (työehtosopimusneuvottelut ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun merkitys)”, esittelijä: Thomas Janson (EUVL C 256, 27.10.2007), kohta 1.3.

(21) ETSK:n 13. syyskuuta 2006 antama lausunto ”Eurooppalaiset yritysneuvostot: uusi tehtävä Euroopan yhdentymisen edistäjinä”, esittelijä: Edgardo Maria Iozia (EUVL C 318, 23.12.2006).