P6_TA(2006)0481

Gérard Onestan parlamentaarisen koskemattomuuden puolustamista koskeva pyyntö

Euroopan parlamentin päätös Gérard Onestan parlamentaarisen koskemattomuuden ja erioikeuksien puolustamista koskevasta pyynnöstä (2006/2121(IMM))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Monica Frassonin esittämän, 17. toukokuuta 2006 päivätyn pyynnön, josta ilmoitettiin täysistunnossa 31. toukokuuta 2006 ja joka koskee Gérard Onestan parlamentaarisen koskemattomuuden puolustamista Ranskassa Toulousen rikosasioita käsittelevän muutoksenhakutuomioistuimen 3. jaostossa häntä vastaan aloitetun oikeudenkäynnin yhteydessä,

- on kuullut Gérard Onestaa työjärjestyksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti,

- ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8. huhtikuuta 1965 tehdyn pöytäkirjan 9 ja 10 artiklan sekä Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisesta yleisillä välittömillä vaaleilla 20. syyskuuta 1976 annetun säädöksen 6 artiklan 2 kohdan,

- ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. toukokuuta 1964 ja 10. heinäkuuta 1986 antamat tuomiot [1],

- ottaa huomioon Ranskan tasavallan perustuslain 26 artiklan,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 6 artiklan 3 kohdan ja 7 artiklan,

- ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0386/2006),

A. ottaa huomioon, että Gérard Onesta on Euroopan parlamentin jäsen, joka valittiin kuudensissa välittömissä vaaleissa 10.- 13. kesäkuuta 2004 ja jonka valtakirjan parlamentti tarkasti 14. joulukuuta 2004 [2],

B. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin jäsenet nauttivat parlamentin istuntojen aikana oman valtionsa alueella kyseisen valtion parlamentin jäsenille myönnettyä koskemattomuutta ja että koskemattomuuteen ei voida vedota silloin, kun jäsen tavataan itse teosta, eikä se estä Euroopan parlamenttia käyttämästä oikeuttaan pidättää koskemattomuuden yhden jäsenen osalta [3],

C. ottaa huomioon, että tähän tapaukseen sovelletaan Ranskan perustuslain 26 artiklan toista alakohtaa, jonka mukaan parlamentin jäsentä ei saa pidättää vakavan rikoksen tai muun vakavan sääntöjenvastaisuuden vuoksi eikä häneen saa kohdistaa muitakaan vapauden menetykseen tai rajoitukseen liittyviä toimia ilman sen parlamentin puhemiehistön lupaa, jonka jäsen hän on; ottaa huomioon, että tällaista lupaa ei kuitenkaan vaadita, jos jäsen tavataan itse teosta (flagrante delicto) tai jos lainvoimainen tuomio on annettu,

D. ottaa huomioon, että Toulousen rikosasioita käsittelevä muutoksenhakutuomioistuin tuomitsi Gérard Onestan kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen ja sovelsi samalla Onestaan ankarampaa rangaistusta kuin muihin syytettyihin; ottaa huomioon, että sama tuomioistuin perusteli tätä eri ratkaisua toteamalla, että parlamentin jäsenenä Gérard Onestalla oli muita kansalaisia enemmän mahdollisuuksia saada äänensä kuuluviin poliittisissa elimissä, erityisesti muiden parlamenttiin valittujen saman puolueen tai poliittisen ryhmänsä jäsenten sekä, tarvittaessa, tiedotusvälineiden tuella, koska hän, ranskalaisen tuomioistuimen mukaan, on taitava viestinnässä,

E. ottaa huomioon, että Gérard Onestan ankarampi rankaiseminen ainoastaan hänen parlamentin jäsenyytensä takia on selkeää vaaleilla valittujen poliitikkojen syrjintää siinä mielessä, että poliitikkojen ei, koska heillä on muita tehokkaampia mielipiteenilmaisukeinoja, sallita osallistua julkisiin mielenosoituksiin samalla tavalla kuin muiden kansalaisten, ja että tästä voisi päätellä, että parlamentin jäsenet saavat toimia vain poliittisissa elimissä ja että niiden ulkopuolella heillä on vähemmän oikeuksia mielipiteenilmaisuun kuin muilla kansalaisilla, mikä ei ole hyväksyttävissä,

F. ottaa huomioon, että Ranskan viranomaisten syrjivä tapa käyttää käsitettä flagrante delicto ainoastaan parlamentin jäsenten - jotka on valittu yli 400 asianomaisen henkilön joukosta - tapauksessa on väärin ja että sen ainoana tarkoituksena on kiertää erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa,

G. ottaa huomioon, että Gérard Onesta väittää tarkoituksenaan olleen kiinnittää huomiota siihen, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen mukaan Ranska on jättänyt saattamatta geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 12. maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY [4] osaksi kansallista lainsäädäntöään,

H. ottaa huomioon, että kyse on erittäin arkaluontoisesta asiasta ja että siitä Euroopan parlamentin jäsenten erioikeuksille aiheutuvia seurauksia on mahdoton hyväksyä, ja pahoittelee syvästi ranskalaisen tuomioistuimen syrjivästä asenteesta Gérard Onestan kansalaisoikeuksille aiheutuvaa poliittista haittaa,

I. ottaa huomioon, että koska Gérard Onesta on käyttänyt kaikki kotimaassaan tarjolla olevat oikeuskeinot, hänellä on oikeus viedä asiansa Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimeen ja että Euroopan parlamentti harkitsee jo toimenpiteitä hänen tukemisekseen,

J. katsoo, että mikä tahansa Euroopan parlamentin yhteen jäseneen kohdistuva poliittinen vaino on hyökkäys Euroopan kansalaisten demokraattisesti valitseman poliittisen instituution Euroopan parlamentin koskemattomuutta vastaan ja merkitsee parlamentin väheksymistä, ja katsoo, että demokraattisena instituutiona Euroopan parlamentti puolustaa erioikeuksiaan käyttäen kaikkia käytettävissään olevia keinoja;

1. pitää valitettavana sitä, että Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8. huhtikuuta 1965 tehty pöytäkirja ei, sellaisena kuin se nyt on, anna Euroopan parlamentille keinoja ryhtyä sitoviin toimiin Gérard Onestan suojelemiseksi, ja päättää näin ollen olla puolustamatta hänen parlamentaarista koskemattomuuttaan.

[1] Asia 101/63, Wagner v. Fohrmann ja Krier, Kok. 1964 suomenkielinen erityispainos I, s. 203, ja asia 149/85, Wybot v. Faure ym., Kok. 1986 suomenkielinen erityispainos VIII, s. 729.

[2] Euroopan parlamentin päätös valtakirjojen tarkastamisesta (EUVL C 226 E, 15.9.2005, s. 51).

[3] Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8. huhtikuuta 1965 tehdyn pöytäkirjan 10 artikla.

[4] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

--------------------------------------------------