Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Biotieteet ja biotekniikka – strategia Euroopalle"



Virallinen lehti nro C 061 , 14/03/2003 s. 0022 - 0028



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Biotieteet ja biotekniikka - strategia Euroopalle" (2003/C 61/04) Komissio päätti 25. tammikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 11. syyskuuta 2002. Esittelijä oli Adrien Bedossa. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18. ja 19. syyskuuta 2002 pitämässään 393. täysistunnossa (syyskuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 124 puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Jatkona kuulemisasiakirjalle "Tavoitteena strateginen näkemys biotieteistä ja biotekniikasta", josta komitea antoi lausuntonsa 20. helmikuuta 2002(1), komissio esittää nyt EU:n toimielimille määrittelyn tästä strategiasta. 1.2. Komitea on tyytyväinen aloitteeseen, sillä strategian yhteydessä esitetään myös hyvin rakennettu, tarkka, dynaaminen ja aktiivinen toimintasuunnitelma. 1.3. Laaja kuulemiskierros, jota komissio pitää pohjana, noudattaa luonnollisesti hyvän hallintotavan sääntöjä, joiden tulisi lähentää EU:n toimielimiä järjestäytyneeseen kansalaisyhteiskuntaan, kansalaisjärjestöihin sekä biotieteiden toimijoihin eli alan julkiseen ja yksityiseen sektoriin, instituutioihin sekä kansallisiin ja eurooppalaisiin järjestöihin. 1.4. Komitea on päätynyt samaan analyysiin kuin komissio, sillä on selvää, että strategian erittely ei ole yksinkertaista, koska haasteet ovat moninaiset, ja niitä on tutkittava yksitellen vastausten saamiseksi. 1.4.1. Tiedonannon peruselementtinä on laaja-alainen lähestymistapa, jonka avulla pyritään antamaan riittävä sysäys, jotta kaikki toimijat pääsisivät yksimielisyyteen vahvuuksista ja heikkouksista ja jotta kaikki etenisivät samaan suuntaan määriteltäessä välittömät toimet ja toisaalta toimet, joista tulee vielä keskustella ja joita tulee vielä hioa. Tämä kokonaisvaltainen näkemys on kyseisellä alalla ainoa mahdollinen. 1.4.2. Poliittisten päättäjien tulee kuitenkin olla edelleen viime kädessä vastuussa päätöksenteosta, jotta asiat pysyvät perspektiivissä ja jotta saadaan tehtyä tarvittavat strategiset päätökset. 1.4.3. Komitea korostaa, että on välttämätöntä ja tärkeää luoda biotieteille ja biotekniikalle sellainen hallintajärjestelmä, joka on osa unionin kokonaisvaltaista, demokraattista hallintojärjestelmää. Rakenteen tulee joka tapauksessa olla sellainen, joka sopii yhteen eurooppalaisen tiedeperinnön kanssa ja jonka eurooppalainen yhteiskunta voi hyväksyä. 1.5. Haasteet koskevat biotieteiden tutkimusta EU:n eri maissa sekä sitä, missä määrin tutkimus sopeutuu nyky-yhteiskunnan odotuksiin. Ne koskevat myös innovaatioprosessin tehokkuutta eli sitä, miten keksinnöstä siirrytään sovellusten konkreettiseen kehittämiseen, sekä innovaatioprosessin esteitä, julkisviranomaisten roolia biotieteiden ja biotekniikan edistämisessä, "hyödyllisten" tutkimusten kehittämisen kannalta tärkeiden liitännäisalojen eli terveydenhoitoon liittyvän lääketeollisuuden ja muuntogeenisten organismien (GMO) alaan liittyvän elintarviketeollisuuden tilaa, oikeudellisen ympäristön sopeuttamista erityisesti kokeiden ja markkinoille saattamisen alalla sekä toisaalta teollisoikeuden alalla (joka on osa teollis- ja tekijänoikeuksia), suurelle yleisölle suunnattua tiedottamista, kansalaisten osallistumista, kansalaisilta saatavaa hyväksyntää sekä yhteiskunnalle väistämättä asetettavia eettisiä rajoja. 1.6. EU jäi 1980-luvulla selkeästi kehityksestä jälkeen, ja nyt se pyrkii kuromaan umpeen tätä eroa. Asia koskee sekä ihmisten terveyden että maatalouden kannalta yhtälailla maita, joissa tapahtuu kehitystä tai jotka ovat mullistuksen kourissa, kuin rikkaita maita, vaikka kyseisillä mailla on tällä hetkellä (Kiina, Australia) marginaalinen asema alalla. Näihin eroihin tulee kiinnittää erityistä huomiota, sillä ne muodostavat uuden epäoikeudenmukaisuuden muodon kun kyseessä on oikeus elämään. 1.7. Biotekniikassa, kuten muillakin huipputekniikan aloilla, tieteellinen ja teollinen kehitys ja luonnollisesti myös markkinat ovat maailmanlaajuisia. Näin ollen on normaalia, että samanaikaisesti pyritään kehittämään oikeudellisia sääntöjä etenkin Euroopan tasolla. Tätä tehdään kahdella alalla eli ihmisten terveyttä koskevien kliinisten kokeiden kokeellisessa tutkimuksessa ja teollisoikeuden alalla, jossa käsitellään erityisesti elollisten olioiden patentoinnin rajoja koskevaa arkalaluonteista kysymystä. 1.8. Tieteentekijöiden omasta aloitteesta on jo pitkään pohdittu eettisiä ongelmia, jotka liittyvät biologian ja biotekniikan kehitykseen. Pohdintoja on käyty alusta lähtien kansainvälisellä tasolla, mutta niistä käy ilmi, että EU ja Yhdysvallat lähestyvät asiaa hyvinkin eri tavalla. 1.9. Biotekniikka merkitsee teknologista vallankumousta, jonka taloudelliset seuraukset määrittelevät yhteiskuntaamme: - tarve antaa tutkimuksen vapaudesta täsmälliset säännöt, - tarve antaa suuntaa monitieteellisen perus- ja ammattikoulutuksen luomiseksi, - tarve helpottaa tutkimuksen kehittämisen hallinnollisia edellytyksiä. 2. Yleistä 2.1. Komitea toteaa, että komissio on määritellyt tarkkaan ongelmat, jotka liittyvät tarpeeseen asettaa todellinen, hyödyllinen ja tehokas strategia, jotta voitaisiin vastata tähän teknologiseen vallankumoukseen, johon on löydettävä poliittinen vastaus. 2.1.1. Vaikutusten laajuus ja merkittävyys edellyttävät poliittista vastausta. - Uudet tieteenalat ja niiden sovellukset muodostavat yhteisen tietoperustan. - Näiden alojen sovellusnäkymät saattavat mullistaa yhteiskuntaamme ja talouttamme, jopa enemmän kuin GMO-viljely. - Nämä tieteenalat ovat lupaavia Lissabonissa asetetun tavoitteen saavuttamiseksi. Kuten Tukholmassa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa todettiin, tavoitteena on tehdä EU:sta tietoon perustuva eturivin talousmahti. 2.2. EU näyttää kuitenkin vielä epäröivän 2.2.1. Ongelmana on suuren yleisön saaminen ajatuksen taakse. EU:n tuleekin hahmotella vastuullinen ja maailmanlaajuisesti tulevaisuuteen suuntaava politiikka. Sen on ehdottomasti osallistuttava toimintaan. EU ei saa ääntään kuuluville, ellei siitä tule tärkeää toimijaa alalla. 2.3. Komissio toteaa, että vastuu on jakautunut usealle taholle, mutta läheisyysperiaatteen noudattaminen ei saisi kuitenkaan estää eurooppalaisia toimimasta yhdessä yhteisten päämäärien puolesta. Komitea on asiasta samaa mieltä. 2.4. Komission esittämän strategian kolmen prioriteetin avulla tulisi voida kehittää kestäviä ja vastuullisia toimintalinjoja. - Biotieteiden tarjoamien mahdollisuuksia avulla tulee voida aktivoida henkilöresurssit sekä teolliset ja taloudelliset voimavarat kilpailukyvyn parantamiseksi. - Toiminnalla on oltava tietoa ja koulutusta saaneen suuren yleisön kannatus, joten eettiset ja yhteiskunnalliset huolenaiheet on otettava huomioon. - EU:n on kohdattava tämä maailmanlaajuinen tosiasia ja löydettävä parhaiten omiin etuihinsa sopivat vastaukset. Komissio ehdottaakin läheisyysperiaatetta noudattaen integroitua strategiaa, jonka yhteydessä toteutetaan konkreettinen ja realistinen toimintasuunnitelma, sekä antaa suosituksia. Komitea on tyytyväinen tähän komission rakentavaan kannanottoon. 2.5. Uusia ratkaisuja todellisiin ongelmiin - terveydenhoitoalalla, - maa- ja elintarviketaloudessa, - viljelykasvien käytössä muussa kuin elintarviketuotannossa, - ympäristön tilan parantamisessa. 2.6. Biotieteiden ja biotekniikan mahdollisuuksien hyödyntäminen antaa epäilemättä taloudelle uuden ulottuvuuden, sillä se luo hyvinvointia ja ammattitaitoa vaativia työpaikkoja. 2.6.1. Näin ollen - on hallittava tietopohja ja varmistettava uuden tiedon levittäminen ja soveltaminen. - tehokkaan ja innovatiivisen tutkimuksen puitteissa on nostettava EU takaisin alan kärkeen ja varmistettava sen asema. Yhteisön toimet tulisi suunnata uusiin näkymiin, joita monitieteellinen tutkimus avaa, sillä biotekniikan pohjalta voidaan kehittää kaikin puolin innovatiivisia lähestymistapoja. - tutkimuksen on perustuttava yhteiskunnan tarpeisiin, joten sillä on oltava takanaan myös yhteiskunnallinen konsensus. - on tärkeää kehittää sovelluksia. Uuden kapasiteetin luomiseksi on tuettava koko tutkimus- ja innovointiprosessia. Pk-yrityksillä on tässä heikko asema. 2.6.2. Komissio esittää useita ongelmia, jotka on ratkaistava: - pätevien työntekijöiden puute, - tarve poistaa kaikki esteet. 2.6.3. Suunnitteilla on kolme toimintoa: - resurssipohjan (henkilöresurssit ja taloudelliset voimavarat) vahvistaminen tällä tietoon perustuvalla alalla, - Euroopan biotekniikka-alan yhteisöjen verkottaminen, - viranomaisten ennakoiva toiminta. 2.7. Biotieteiden hallinta 2.7.1. Komitea on samaa mieltä komission kuvaamista olosuhteista. Tekninen vallankumous edellyttää hallintaa, joka perustuu seuraaviin osatekijöihin: - kattava, tietoon perustuva ja jäsennelty yhteiskunnallinen tarkastelu ja keskustelu, - biotieteiden kehittäminen sopusoinnussa eettisten arvojen ja yhteiskunnallisten päämäärien kanssa punniten edut ja haitat ja seuraten perusoikeuskirjan periaatteita, - tietoon perustuvien valintojen tekeminen, jolloin kuluttajilla ja toimijoilla on valinnanvapaus. Uudet GMO-lainsäädäntöpuitteet tulevat voimaan lokakuussa 2002, ja niiden avulla tulisi saada uusien tuotteiden hyväksyminen taas käyntiin. - kaikkien pitää toimia siten, että voidaan synnyttää luottamus tieteeseen perustuvaan sääntelyyn. 2.7.2. Komitea pitää myönteisenä komission kantaa, jonka mukaan patenttisuoja on ainoa tehokas keino edistää ratkaisevalla tavalla tutkimusta ja kehittämistä sekä tärkeä tekijä investointien suojaamiseksi. 2.7.3. Komissio esittää neljä periaatetta toimintatavoitteiden sovittamiseksi yhteen biotieteiden sääntelyssä: - riskinhallinta ja tuotteiden hyväksyminen, - sisämarkkinoiden turvaaminen, - oikeasuhteisuus ja kuluttajien valinta, - ennakoitavuus, nykyaikaistaminen ja vaikutusten arviointi. 2.8. EU ja maailma 2.8.1. Komissio esittelee kansainvälisen yhteistyön ohjelmaansa, jonka avulla pyritään hallitsemaan kansainvälisiä eroja. Komitea kannattaa avoimien, monenvälisten ja sääntöihin perustuvien kauppajärjestelyiden soveltamista. EU:lla on tästä jo pitkät ja myönteiset kokemukset, erityisesti OECD:n ja Codex Alimentariuksen osalta. EU:n olisi vahvistettava ja tehostettava osallistumistaan. 2.8.2. Komitea pitää myönteisenä komission näkemystä, jonka mukaan EU:lla on tietty vastuu kehitysmaihin nähden. EU:n tulee pyrkiä vastaamaan osaltaan kehitysmaiden tärkeisiin ongelmiin sekä antaa toimintakapasiteettinsa kyseisten maiden palvelukseen. 2.8.2.1. Näin ollen - EU:n on tuettava neuvoteltuja monenvälisiä toimintapuitteita. - EU:n tulee osallistua tekniseen apuun, toimintaedellytysten rakentamiseen ja teknologian siirtämiseen. - EU:n on tuettava tasapuolista ja -painoista pohjois-etelä-yhteistyötä. - komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että tulee päästä irti vastuun hajautumisesta ja kehittää yhteinen näkemys yhteistyöhön perustuvasta strategiasta. 2.8.2.2. Tähän tarvitaan - edistyksen seurantaa, - johdonmukaista yhteisöpolitiikkaa, - koordinointia ja vertailuanalyysia, - ja ennen kaikkea valppautta ja poliittista tukea. 2.8.2.3. Komitea kannattaa komission ehdotusta perustaa mahdollisuuksien mukaan sidosryhmien pysyvä keskustelufoorumi, johon myös komitea aikoo osallistua. 2.9. Toimintasuunnitelma 2.9.1. Kuvailtuaan biotieteiden ja biotekniikan strategiaan liittyviä ongelmia komissio esittelee 30-kohtaisessa toimintasuunnitelmassaan tarvittavat toimet ja taktiikat, jotta strategia voitaisiin toteuttaa ja tavoitteet saavuttaa. Komitea pitää mielenkiintoisena ja kannatettavana sitä, että jokaiseen toimeen sisältyy - yksityiskohtainen kuvaus, - luettelo asianomaisista toimijoista, - tarkka (ja/tai kunnianhimoinen) aikataulu. 2.9.2. Komission aktiivinen toiminta on merkittävää erityisesti siinä mielessä, että toimintasuunnitelmassa otetaan huomioon läheisyysperiaate. 3. Erityistä Komitea siis kannattaa tätä strategista suunnitelmaa, jonka määrittelystä käy ilmi hankkeen laajuus. Komitea katsoo kuitenkin, että tietyt näkökohdat jäävät epäselviksi. 3.1. Tutkimus biotieteiden alalla 3.1.1. Julkisella tutkimuksella on tärkeä sija biologian eri aloilla. Tätä tutkimusta tekevät seuraavat tahot: - tieteen ja tekniikan julkiset tutkimuslaitokset, - järjestöt, jotka keräävät yksityisiä varoja, - yritykset pääasiassa lääketeollisuuden, siementuotannon ja maatalouskemian alalla. 3.1.2. Tietojen huima kehitys ja vauhti, jolla tieteen uudet potentiaaliset sovellukset otetaan käyttöön, edellyttävät, että kyseisillä teollisuudenaloilla tehdään yhä enemmän alustavaa tutkimusta, joka ei välttämättä tapahdu EU:ssa. 3.1.3. Komission esittämään haasteeseen vastaamiseksi on otettava mallia erityisesti Yhdysvalloista, vaikka Yhdysvaltojen esimerkkejä ei voidakaan siirtää sellaisenaan EU:hun. Näiden esimerkkien avulla voidaan antaa suuntaa biotekniikan kehitykselle. Biotekniikan kehitys tulee varmistaa päättäväisellä kannustuksella sekä toimijoiden ja EU:n välisen koordinaation parantamisella. On tarpeen - edistää biotieteiden tutkimusta erityisesti geneettisten sovellusten alalla. - varmistaa tutkimuksen ja innovaation välinen yhteys luomalla suotuisat oikeudelliset, taloudelliset ja psykologiset olosuhteet uuden tiedon nopeaan siirtämiseen innovatiivisiin sovelluksiin. - vahvistaa teollisuuden osallistumista alustavissa vaiheissa laajentamalla tutkimusyhteistyötä ulkopuolisten laboratorioiden kanssa ja lisäämällä yhteistyötä biotekniikan alan kanssa. - antaa EU:lle sille kuuluva rooli. EU:n tulee kannustaa biotekniikan kehittämiseen kuitenkin ilman sanelupolitiikkaa, sen tulee poistaa sääntöihin ja asetuksiin liittyvät esteet, keventää hallintotaakkaa, joka jarruttaa tai estää aloitteet, huolehtia teollisuuden valintojen yhdenmukaisuudesta ja ennen kaikkea saada oma politiikkansa yhtenäiseksi, dynaamiseksi ja jatkuvaksi. 3.2. Eettiset ja hyväksymiseen liittyvät haasteet 3.2.1. Biotekniikka herättää tärkeitä ja vaikeita eettisiä kysymyksiä. 3.2.1.1. Eettiset kysymykset johtuvat geenitutkimusten luonteesta ja niiden sovelluksista etenkin ihmisten terveyden alalla. Elävän geneettisen perimämme historia, rikkaus ja monimutkaisuus sekä sen tarjoamat mahdollisuudet ja edellytykset on vähitellen paljastumassa. Näin avautuu mahdollisuudet kehittää muun muassa lääketieteellisiä ja kognitiivisia sovelluksia. Sovellusten kenttä on lähes rajaton. 3.2.2. Viime vuosikymmeninä tutkimuksessa on tehty läpimurtoja. Tiedot ja ensimmäiset sovellukset kehittyvät kasvavalla vauhdilla. Käynnissä on kilpajuoksu ihmisen geeniperimän täydelliseksi kartoittamiseksi ja ihmisen proteomin tuntemuksen syventämiseksi. 3.2.3. Eettisten lähestymistapojen erot ylittävät biotekniikan ja usein myös puhtaan bioetiikan rajat. Erot liittyvät yhteiskuntien erilaisin näkyviin tai piileviin arvoihin. Tavallisesti voidaan erottaa toisistaan länsieurooppalaisen yhteiskunnan kantilainen, normatiivinen lähestymistapa, jossa periaatteena on ihmisten universaalisuus, ja anglosaksisen maailman lähestymistapa, joka perustuu ennemminkin hyötyyn, jossa vältetään ennakkoperiaatteiden asettamista ja jossa toimien moraalisuus arvioidaan niiden konkreettisten seurausten valossa. Tämä arvohierarkian ero on esimerkki siitä, miksi hallitus ja suuri yleisö eivät halua Yhdysvalloissa biotekniikalle erillistä lainsäädäntöä. 3.2.4. Myös EU:n sisällä on selkeitä, ajan kuluessa esille tulleita näkemyseroja. - Yksi suuri tulevaisuuden epävarmuustekijä biotekniikan eettisissä keskusteluissa on se, miten esimerkiksi sellaiset maat kuin Kiina ja Intia suhtautuvat asiaan sitten kun ne pääsevät osallistumaan suoraan alan kehitykseen. - Tieteellisen ja taloudellisen kilpailun kiihdyttyä eettisestä keskustelusta on tullut sekä entistä välttämättömämpi että vaikeampi. Tämä pätee etiikkaan sekä tieteellisen viestinnän että kokeiden alalla. Dollyn syntymän jälkeen kloonauksen etenemisestä kertovat lukuisat uutiset ovat merkki siitä, että eettistä pohdintaa on kiirehdittävä ja lisättävä. 3.3. Siirtogeenit, ympäristö ja yleisön näkemykset 3.3.1. Voidaan oikeutetusti pohtia, miksi siirtogeenit herättävät niin paljon kysymyksiä, kun klassinen valinta ei ole koskaan aiheuttanut reaktioita. Ilmiö selittyy siirtogeenien erityispiirteillä. Niiden leviäminen on nopeaa, ja ne pystyvät ylittämään lajien rajat, joten niillä on enemmän mahdollisuuksia häiritä ekosysteemiä. Toisille ympäristökysymykset ovat vain tekosyy vastustaa geenimuunnettuja organismeja paljastamatta todellisia - eettisiä, uskonnollisia tai ideologisia - syitä. 3.3.2. Ympäristönsuojelu askarruttaa yhä enemmän kuluttajia. He eivät ole kiinnostuneita ainoastaan elintarvikkeiden hinnasta ja laadusta, vaan myös tuotantotavoista ja ympäristövaikutuksista. BSE-kriisiin liittyneet tapahtumat ovat saaneet kuluttajat yhtäkkiä tiedostamaan, että maatalous voi tuottaa materiaalisia seurauksia jalostusteollisuuden odotuksiin vastattaessa. He ovat menettäneet uskoaan tieteeseen ja kiinnittävät aiempaa enemmän huomiota riskitekijöihin. Kuluttajat vaativat takeita. 3.3.3. Ongelmana on tietää, missä kulkee raja: kansalaiset esittävät oikeutettuja takuuvaatimuksia, mutta tutkijat eivät aina pysty tarjoamaan niitä. Tieteen kehitys sisältää riskejä, joiden arviointi on vaikeaa. Yhteiskunta hyväksyy uuden keksinnön, kun sillä nähdään olevan jotain erityistä etua. Tällaisessa tapauksessa puhutaan "hyväksyttävistä riskeistä". 3.3.4. Kasvien ja eläinten siirtogeenien kohdalla ei ole selvitetty selkeästi etujen ja riskien välistä suhdetta. Tämä monimutkaistaa keskustelua. 3.3.5. On välttämätöntä arvioida yhteiskunnalliselta kannalta jokaisen geneettisesti muunnetun organismin etujen ja riskien suhde tapauskohtaisesti, jotta kansalaiset pitäisivät niitä oikeutettuina ja jotta niiden hyväksymistä voitaisiin edistää. 3.4. Koulutus 3.4.1. Komission määrittelemässä strategiassa ei oteta kuitenkaan riittävässä määrin huomioon sitä, että on äärimmäisen tärkeää jakaa Euroopan kansalaisille, etenkin nuorille, tietoa näistä asioista. Nämä vaatimukset on otettava huomioon koko koulutusjärjestelmässä. 3.4.2. Kuten komitea toteaa lausunnossaan "Komission tiedonanto - Tavoitteena strateginen näkemys biotieteistä ja biotekniikasta: kuulemisasiakirja(2)", komission tulisi ottaa huomioon seuraavat näkökohdat: - sellaisten kokeiluluonteisten koulutusohjelmien kehittäminen, joiden avulla biotieteiden ja biotekniikan kehitystä voitaisiin esitellä kansalaisille, - sellaisen toimintasuunnitelman kehittäminen, johon sisältyy useita yhteisön toimintalinjoja, erityisesti: - toimet, joiden tavoitteena on lisätä koulujen valmiuksia biotieteiden ja biotekniikan opetukseen, - pyrkimykset poistaa esteet, jotka haittaavat kansalaisten tiedonsaantia. 4. Komitean ehdotukset 4.1. Komission tiedonanto on tasapainoinen ja hyvin rakennettu, ja toimintasuunnitelma on tarkka, aktiivinen ja konkreettinen. Näyttää kuitenkin siltä, että tietyt periaatteet ja tavoitteet ovat liian monitahoisia tai epäselviä, kun otetaan huomioon, että tavoite on erittäin tärkeä EU:n tulevaisuuden kannalta. Aihe on erityisen herkkä yleiselle mielipiteelle, sillä se herättää kysymyksiä ja intohimoja kaikissa EU:n maissa ja kaikissa väestöryhmissä. 4.2. Komitea toivoo, että yksityiskohtaisten vastausten hahmottelussa sovellettaisiin kahta monialaista periaatetta ja että niitä tutkittaisiin yhdenmukaisesti. 4.2.1. Ennaltaehkäisy ja ennalta varautumisen periaate(3) 4.2.1.1. Ennalta varautumisen periaate on pidettävä jatkuvasti mielessä myös biovalvonnan alalla. Sitä on sovellettava kaikissa vaiheissa. Vaikeutena on se, että periaate täytyy tunnustaa samalla tavalla kaikissa kansainvälisen yhteisön maissa, ja sitä on sovellettava yksiselitteisesti kansainvälisellä tasolla. Nykytilanteessa asiat eivät kuitenkaan ole näin. EU:n tulee vaatia kansainvälisen konferenssin järjestämistä tulkinnan yhdenmukaistamiseksi. 4.2.2. Vastuullistaminen 4.2.2.1. Tämä periaate (vahingot/haitat) tulisi tuoda asianmukaisella tavalla esille ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi(4). 4.2.3. Komitea katsoo, että ehdotettua toimintasuunnitelmaa tulee vahvistaa seuraavilla erityisen tärkeinä pidettävillä toimilla: 4.2.3.1. Kaikille eurooppalaisille nuorille annetaan koulutusta ja valistusta kyseisillä tieteenaloilla puiteohjelman ja erityisen rahoituksen avulla. 4.2.3.2. Määritellään kaikkien toimijoiden vastuu entistä tarkemmin. Näitä toimijoita ovat: - unionin toimielimet, - jäsenvaltiot läheisyysperiaatteen mukaisesti. Viranomaisten tulee määritellä vastuunsa ennen päätöksentekoa ja varmistaa vastuun täyttäminen. - asiantuntijat tai asiantuntijakomiteat, joihin turvaudutaan päätöksenteon yhteydessä. 4.2.3.3. Annetaan tietoa, jonka avulla voidaan tehdä valintoja. - Kaikkien tutkimusvaiheiden tulee olla avoimia. - On varmistettava jäljitettävyys sekä se, että merkinnät ovat selkeitä ja helppolukuisia. - On tehtävä lainsäädännön edellyttämät merkinnät. - Eurooppalaista lainsäädäntöä on täydennettävä hyväksymällä yhteisön säädös geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävistä siemenistä ja rehuista. - Myös välituotteisiin on tehtävä merkinnät. - Kuluttajien odotukset on tunnustettava kansainvälisellä tasolla vaatimalla kustannus- ja hyötykriteerien asettamista kaikissa neuvottelutilanteissa. 4.2.3.4. Käydään jatkuvaa keskustelua, jotta voidaan - arvioida asianmukaisesti tieteen kehitystä, - asettaa viestintästrategia alaa koskevan EU:n politiikan yhdenmukaisuuden ja selkeyden lujittamiseksi. Strategiaa tulee jatkuvasti kehittää ja laajentaa erityisesti antamalla nuorille koulutusta ja valistusta. - Tiedon tulee olla objektiivista ja julkisen vallan tulee taata keskusteluiden moniarvoisuus. 4.2.3.5. Yhteisvastuun periaatteeseen tulee viitata kaikissa vaiheissa. - Kehitysmaat ovat valitettavasti ennemminkin katsojan kuin toimijan asemassa. Tilanne on erityisen huolestuttava, kun otetaan huomioon, että elintarvikkeiden saannin epävarmuus, terveydenhoidon tarpeet ja ympäristön saastuminen koskevat myös kehitysmaita. - EU:n tulee sisällyttää solidaarisuus tärkeiden muuttujien joukkoon: solidaarisuus rikkaiden ja köyhien maiden välillä, solidaarisuus suhteessa yhteiseen vastuuseen ympäristönsuojelussa. Köyhyyden torjuntaan ja omavaraisen elintarviketalouden kehittämiseen tarvitaan entistä enemmän julkisia varoja. 4.3. Yhteisön patentti 4.3.1. Tieteiden ja tekniikan nopea kehitys sekä tutkimusten suuri määrä vaikuttavat teollisoikeuden kehitykseen, sillä perinteisten kysymysten lisäksi on pohdittava myös innovaatioiden luonnetta sekä sitä, onko moraalisesti oikein vai väärin patentoida tiettyjä keksintöjä. 4.3.1.1. Teollisoikeudet on tarkoitettu kansainvälisiksi, jotta keksintöjä voitaisiin suojella tehokkaasti. Teollis- ja tekijänoikeuksien alan kaupallisia sopimuksia varten annetaan sääntöjä, joista osa koskee nimenomaan biotekniikkaa. 4.3.2. Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) lisäksi Euroopassa on Euroopan patenttivirasto, joka tarjoaa kuitenkin vain yhteisen patentinhakumenettelyn, kun taas soveltamismenettelyt kuuluvat edelleenkin jäsenvaltioille. 4.3.2.1. Käyttöön olisikin saatava kiireesti yksi, yhtenäinen yhteisöpatentti. 4.3.3. Perusero amerikkalaiseen patenttioikeuteen verrattuna on se, että Yhdysvalloissa patenttioikeuden saa ensimmäinen keksijä, ei ensimmäinen patentinhakija. 5. Päätelmä 5.1. EU:lla on vaativa tehtävä: EU:ta ei kuunnella, ellei se pääse merkittävän toimijaan asemaan biotekniikassa. EU:ssa on kiireesti tiedostettava kilpailukyvyn, kasvun ja työpaikkojen luomisen merkitys. On siis pyrittävä jatkuvasti organisoituun yhteistyöhön eri toimijoiden välillä. Lisäksi tarvitaan yhteinen strategia ja yhteiset välineet, erityisesti yhteisön patentti. Innovaatio edellyttää ilman muuta uusia, dynaamisia ja avoimia hallintamuotoja, jotta voidaan ottaa huomioon, kuinka laajalti ja kuinka nopeasti tutkimus avaa uusia tutkimusnäkymiä. Mielikuvitus on tarpeen. Nyt kannattaa panostaa entistä enemmän edistämiseen, kannustamiseen ja helpottamiseen. EU:n aseman vakiinnuttaminen biotekniikassa edellyttää määrätietoista ja pitkäjänteistä toimintaa. Bryssel, 18. syyskuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) EYVL C 94, 18.4.2002. (2) EYVL C 94, 18.4.2002. (3) EYVL C 268, 19.9.2000. (4) KOM(2002) 17 lopullinen.