Lisäksi olisi selvennettävä, että digitaaliseen vihreään todistukseen sisältyvien todistusten tarkoituksena on helpottaa vapaan liikkuvuuden harjoittamista. Vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden käytön edellytyksenä ei saisi olla se, että henkilöllä on digitaalinen vihreä todistus ja erityisesti rokotustodistus. Myös sellaisten henkilöiden, joita ei ole rokotettu esimerkiksi lääketieteellisistä syistä, koska he eivät kuulu kohderyhmään, jolle rokotetta tällä hetkellä suositellaan, kuten lapset, tai koska heillä ei vielä ole ollut mahdollisuutta tulla rokotetuiksi tai koska he eivät halua rokotusta, on voitava edelleen käyttää vapaata liikkuvuutta koskevaa perusoikeuttaan, johon voidaan tarvittaessa soveltaa rajoituksia, kuten pakollista testausta ja karanteenia tai omaehtoista eristäytymistä. Tätä asetusta ei voida tulkita siten, että siinä asetettaisiin rokotusvelvoite tai -oikeus.

Komissio on tehnyt rokotustodistusten yhteentoimivuuden valmistelemiseksi yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa sähköisten terveyspalvelujen verkostossa, joka on vapaaehtoinen, sähköisistä terveyspalveluista vastaavat kansalliset viranomaiset yhdistävä verkosto. Sähköisten terveyspalvelujen verkosto hyväksyi 27. tammikuuta 2021 ohjeet lääketieteellisiin tarkoituksiin annettua rokotetta koskevasta todisteesta. Niitä päivitettiin 12. maaliskuuta 2021. Ohjeissa määritellään yhteentoimivuuden keskeiset osatekijät eli rokotustodistusten vähimmäisdatajoukot ja yksilöllinen tunniste. Myös sähköisten terveyspalvelujen verkosto ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1082/2013/EU 17 artiklalla perustettu terveysturvakomitea ovat pyrkineet määrittämään covid-19-testitulostodistuksiin sisällytettävät yhteiset vakiotiedot sekä laatineet parantumistodistuksia ja niihin liittyviä tietojoukkoja koskevat suuntaviivat ja luonnoksen terveystodistusten yhteentoimivuudesta.

Matkustajia on pyydetty osoittamaan vaatimusten noudattaminen toimittamalla erilaisia asiakirjatodisteita, kuten lääkärintodistuksia, testituloksia tai vakuutuksia. Koska käytössä ei ole ollut vakiomuotoisia ja suojattuja malleja, matkailijoilla on ollut ongelmia saada asiakirjansa hyväksytyiksi, minkä lisäksi on saatu ilmoituksia vilpillisistä ja väärennetyistä asiakirjoista.

Neuvosto on pyrkinyt varmistamaan, että vapaan liikkuvuuden rajoitusten hyväksymiseen sovelletaan hyvin koordinoitua, ennakoitavaa ja avointa lähestymistapaa, joten se antoi 13. lokakuuta 2020 neuvoston suosituksen (EU) 2020/1475 koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta. Neuvoston suosituksessa vahvistettiin koordinoitu lähestymistapa, jota sovelletaan seuraavilla keskeisillä aloilla: yhteisten perusteiden ja raja-arvojen soveltaminen, kun päätetään vapaata liikkuvuutta koskevien rajoitusten käyttöönotosta, yhteisesti sovittuihin värikoodeihin perustuvan kartan laatiminen covid-19-tartuntariskistä (jonka julkaisee Euroopan tautienehkäisy- ja ‑valvontakeskus, jäljempänä ’ECDC’) ja koordinoitu lähestymistapa mahdollisiin toimenpiteisiin, joita voidaan tarvittaessa soveltaa alueiden välillä liikkuviin henkilöihin sen mukaan, millainen tartuntariski kyseisillä alueilla on.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 21 artiklan nojalla jokaisella unionin kansalaisella on oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, jollei perussopimuksissa määrätyistä tai niiden soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu. Pyrkiessään rajoittamaan covid-19-koronavirustautia (covid-19) aiheuttavan vakavan äkillisen hengitystieoireyhtymän aiheuttavan koronavirus 2:n (SARS-CoV-2) leviämistä jäsenvaltiot ovat kuitenkin ottaneet käyttöön rajoituksia, joista osa on vaikuttanut kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen. Näihin toimenpiteisiin on useassa tapauksessa sisältynyt maahantulorajoituksia tai muita rajat ylittäviin matkustajiin sovellettavia erityisvaatimuksia, kuten jääminen karanteeniin tai omaehtoinen eristäytyminen tai testi SARS-CoV-2-tartunnan varalta ennen saapumista ja/tai sen jälkeen. Vaikutukset ovat kohdistuneet erityisesti raja-alueilla asuviin henkilöihin, jotka kulkevat rajan yli osana päivittäistä elämäänsä muun muassa työ-, koulutus-, terveydenhuolto-, perhe- tai muista syistä.

Ehdotettuun asetukseen sisältyvien, rokotus-, testaus- tai parantumistodistusten myöntämistä sekä luotettavuuskehystä koskevien säännösten soveltaminen olisi keskeytettävä, kun covid-19-pandemia on selätetty, koska sen jälkeen ei ole perusteltua vaatia kansalaisia esittämään terveysasiakirjoja heidän käyttäessään oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen. Säännösten soveltaminen olisi kuitenkin aloitettava uudelleen, jos WHO julistaa uuden pandemian alkaneeksi SARS-CoV-2:n, sen muunnoksen tai vastaavan, mahdollisesti epidemian aiheuttavan infektiotaudin puhkeamisen johdosta.

Tässä ehdotuksessa otetaan huomioon kansainvälisellä tasolla käynnissä olevat toimet, kuten Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöjen, muun muassa Maailman terveysjärjestön (WHO), piirissä kansainvälisen terveyssäännöstön pohjalta toteutettavat toimet, joiden tarkoituksena on laatia eritelmiä ja ohjeita digitaaliteknologian käytöstä henkilön rokotustilanteen dokumentoinnissa. Kolmansia maita olisi kannustettava tunnustamaan digitaalinen vihreä todistus, kun ne luopuvat muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevista rajoituksista.

Tätä ehdotusta täydentää ehdotus COM(2021)/xxx, jonka tavoitteena on varmistaa, että tässä ehdotuksessa esitettyjä sääntöjä sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin, jotka eivät kuulu tämän ehdotuksen soveltamisalaan ja jotka oleskelevat tai asuvat laillisesti sellaisen valtion alueella, johon kyseistä ehdotettua asetusta sovelletaan, ja joilla on oikeus matkustaa muihin valtioihin unionin lainsäädännön mukaisesti.

Komissio laatii kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta vuoden kuluttua siitä, kun WHO on julistanut covid-19-pandemian päättyneeksi.

Henkilötietojen suojaan ja tietoturvaan sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679. EU:n tietosuojajärjestelmästä ei ole tarkoitus poiketa, ja jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön selkeät säännöt, edellytykset ja tehokkaat suojatoimet EU:n tietosuojasääntöjen mukaisesti. Ehdotetulla asetuksella ei luoda eurooppalaista tietokantaa covid-19-rokotuksista tai -testauksesta eikä covid-19-taudista parantumisesta. Ehdotetun asetuksen soveltamiseksi henkilötiedot on sisällytettävä ainoastaan myönnettyyn todistukseen, joka olisi suojattava väärentämiseltä tai muuttamiselta.

Tämä ehdotus edellyttää henkilötietojen käsittelyä, terveystiedot mukaan luettuina. Ehdotuksella on mahdollisia vaikutuksia joihinkin yksilöiden perusoikeuksiin eli yksityiselämän kunnioittamiseen, josta määrätään perusoikeuskirjan 7 artiklassa, ja henkilötietojen suojaa koskevaan oikeuteen, josta määrätään 8 artiklassa. Yksityishenkilöiden henkilötietojen käsittely, mukaan lukien niiden keruu, niihin pääsy ja niiden käyttö, vaikuttaa perusoikeuskirjan mukaiseen yksityisyyttä koskevaan oikeuteen ja henkilötietojen suojaa koskevaan oikeuteen. Näihin perusoikeuksiin puuttuminen on perusteltava.

Tämän asetuksen ei pitäisi tulkita helpottavan vapaan liikkuvuuden rajoitusten käyttöönottoa pandemian aikana tai kannustavan siihen. Sen sijaan sillä pyritään luomaan yhdenmukaistettu kehys covid-19-terveystodistusten tunnustamiselle siinä tapauksessa, että jäsenvaltio soveltaa tällaisia rajoituksia. Kaikkien yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvillä syillä perusteltujen, vapaata liikkuvuutta EU:ssa koskevien rajoitusten on oltava välttämättömiä ja oikeasuhteisia ja perustuttava puolueettomiin ja syrjimättömiin perusteisiin. Päätös vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta säilyy jäsenvaltioiden vastuulla, ja niiden on toimittava EU:n lainsäädännön mukaisesti. Jäsenvaltioille jää myös edelleen joustovaraa olla ottamatta käyttöön vapaan liikkuvuuden rajoituksia.

Tämä ehdotus vaikuttaa myönteisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 45 artiklan mukaiseen vapaata liikkuvuutta ja oleskelua koskevaan perusoikeuteen. Vaikutus syntyy, kun kansalaisten käyttöön tarjotaan yhteentoimivat ja vastavuoroisesti hyväksytyt covid-19-rokotus-, testaus- ja parantumistodistukset, joita he voivat käyttää matkustaessaan. Jos jäsenvaltiot luopuvat tietyistä vapaata liikkuvuutta koskevista rajoituksista sellaisten henkilöiden osalta, joilla on todiste rokottamisesta, testauksesta tai parantumisesta, tässä ehdotuksessa vahvistetut todistukset antavat kansalaisille mahdollisuuden hyötyä näistä vapautuksista. Kun saadaan lisää tieteellistä tutkimustietoa erityisesti SARS-CoV-2-tartuntaa vastaan rokottamisen vaikutuksista, terveystodistuksia koskevan yhteentoimivan kehyksen pitäisi antaa jäsenvaltioille mahdollisuus poistaa rajoitukset koordinoidusti.

Ehdotuksen 15 artikla sisältää asetuksen nopeutettua voimaantuloa koskevan säännöksen. Siinä todetaan myös, että 3, 4, 5, 6, 7 ja 10 artiklan soveltaminen olisi keskeytettävä delegoidulla säädöksellä, kun WHO ilmoittaa covid-19-pandemian päättyneen. Niiden soveltaminen olisi kuitenkin aloitettava uudelleen delegoidun säädöksen nojalla, jos WHO julistaa uuden pandemian alkaneeksi SARS-CoV-2:n, sen muunnoksen tai vastaavanlaisen, mahdollisesti epidemian aiheuttavan infektiotaudin puhkeamisen johdosta.

Ehdotuksen 14 artiklassa säädetään, että komission olisi esitettävä kertomus asetuksen soveltamisesta vuoden kuluttua siitä, kun WHO on julistanut SARS-CoV-2-pandemian päättyneeksi. Kertomuksessa olisi käsiteltävä erityisesti asetuksen vaikutuksia vapaaseen liikkuvuuteen ja tietosuojaan.

Ehdotuksen 3 artiklassa esitetään yksityiskohtaisesti digitaalisen vihreän todistuksen kehykseen sisältyvät kolme todistustyyppiä: rokotustodistus, testaustodistus ja parantumistodistus. Lisäksi siinä vahvistetaan yleiset vaatimukset, jotka tällaisten todistusten on täytettävä, kuten vaatimus sisällyttää todistuksiin yhteentoimiva viivakoodi, ja säädetään tarvittavan teknisen infrastruktuurin perustamisesta. Artiklan mukaan olisi hyväksyttävä todistukset, jotka ETA-valtiot Islanti, Liechtenstein ja Norja myöntävät tämän asetuksen mukaisesti sisällytettyään tämän välineen ETA-kehykseen. Sveitsin tämän asetuksen perusteella myöntämät todistukset henkilöille, joilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, olisi hyväksyttävä komission antaman täytäntöönpanopäätöksen jälkeen, jos komissio katsoo, että hyväksyntä tapahtuu vastavuoroisuuden pohjalta.

(15)Jotta digitaalisen vihreän todistuksen muodostavat todistukset voitaisiin hyväksyä kaikissa jäsenvaltioissa, olennaisen tärkeässä asemassa on niiden turvallisuus, aitous, eheys ja pätevyys sekä se, että ne ovat unionin tietosuojalainsäädännön mukaisia. Sen vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön luotettavuuskehys, jossa vahvistetaan todistusten luotettavaa ja suojattua myöntämistä ja todentamista koskevat säännöt ja infrastruktuuri. Luotettavuuskehyksen perustana olisi oltava direktiivin 2011/24/EU 14 artiklalla perustetun sähköisten terveyspalvelujen verkoston 12 päivänä maaliskuuta 2021 hyväksymä terveystodistusten yhteentoimivuutta koskeva luonnos.

(13)Väärien covid-19-todistusten aiheuttama riski on todellinen. Europol antoi 1 päivänä helmikuuta 2021 varhaisvaroitusilmoituksen, jonka mukaan on havaittu negatiivisen covid-19-testituloksen vahvistavien väärien todistusten myyntiä. Koska käytettävissä ja helposti saatavilla on teknisiä välineitä, kuten korkean resoluution tulostimia ja erilaisia grafiikkaohjelmistoja, petoksentekijät pystyvät tuottamaan korkealaatuisia osittain väärennettyjä, väärennettyjä tai täysin vääriä todistuksia. On saatu ilmoituksia vilpillisten testaustodistusten laittomasta myynnistä, ja näihin tapauksiin on liittynyt sekä järjestäytyneempiä väärennösrenkaita että yksittäisiä opportunistisia huijareita, jotka myyvät vääriä todistuksia verkossa ja verkon ulkopuolella.

(8)Monet jäsenvaltiot ovat käynnistäneet tai suunnittelevat aloitteita rokotustodistusten myöntämiseksi. Jotta näitä todistuksia voitaisiin käyttää tehokkaasti rajatylittävissä yhteyksissä, kun kansalaiset käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, todistusten on kuitenkin oltava täysin yhteentoimivia, suojattuja ja todennettavissa. On tarpeen luoda jäsenvaltioiden kesken yhteisesti sovittu lähestymistapa, joka koskee tällaisten todistusten sisältöä ja muotoa sekä niihin liittyviä periaatteita ja teknisiä standardeja.

(6)Kuten suosituksessa (EU) 2020/1475 korostetaan, Covid-19:n leviämisen rajoittamiseksi käyttöön otettujen toimenpiteiden, joilla rajoitetaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta unionissa, olisi perustuttava tiettyihin rajattuihin yleistä etua koskeviin syihin eli kansanterveyden suojeluun. On välttämätöntä, että tällaisia rajoituksia sovellettaessa noudatetaan unionin oikeuden yleisiä periaatteita, erityisesti suhteellisuus- ja syrjimättömyysperiaatteita. Toimenpiteet eivät näin ollen saisi ylittää sitä, mikä on ehdottoman välttämätöntä kansaterveyden suojelemiseksi. Lisäksi toimenpiteiden olisi oltava yhdenmukaisia niiden toimenpiteiden kanssa, joita unioni toteuttaa varmistaakseen tavaroiden ja välttämättömien palvelujen saumattoman vapaan liikkuvuuden sisämarkkinoilla, mukaan lukien lääkintätarvikkeiden ja henkilöstön vapaa liikkuvuus niin kutsuttujen vihreiden kaistojen rajanylityspaikkojen kautta; näihin kaistoihin viitataan vihreiden kaistojen täytäntöönpanosta terveyden suojelemiseksi ja tavaroiden ja välttämättömien palvelujen saatavuuden turvaamiseksi rajaturvallisuustoimenpiteitä varten annettujen suuntaviivojen mukaisesti annetussa komission tiedonannossa.

(4)Neuvosto hyväksyi 13 päivänä lokakuuta 2020 neuvoston suosituksen (EU) 2020/1475 koordinoidusta lähestymistavasta vapaan liikkuvuuden rajoittamiseen covid-19-pandemian johdosta. Suosituksessa vahvistetaan koordinoitu lähestymistapa, jota sovelletaan seuraavilla keskeisillä aloilla: yhteisten perusteiden ja raja-arvojen soveltaminen, kun päätetään vapaata liikkuvuutta koskevien rajoitusten käyttöönotosta, yhteisesti sovittuihin värikoodeihin perustuvan kartan laatiminen covid-19-tartuntariskistä ja koordinoitu lähestymistapa mahdollisiin toimenpiteisiin, joita voidaan tarvittaessa soveltaa alueiden välillä liikkuviin henkilöihin sen mukaan, millainen tartuntariski kyseisillä alueilla on. Suosituksessa korostetaan myös, että välttämättömistä syistä matkustavat henkilöt, jotka on lueteltu suosituksen 19 kohdassa, ja rajatyöntekijät, joiden elämään tällaiset rajoitukset erityisesti vaikuttavat, erityisesti kriittisiä toimintoja suorittavat tai kriittisen infrastruktuurin kannalta keskeiset henkilöt, olisi erityistilanteensa vuoksi periaatteessa vapautettava covid-19:ään liittyvistä matkustusrajoituksista.

(3)Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet viruksen leviämisen rajoittamiseksi erilaisia toimenpiteitä, joista osa on vaikuttanut unionin kansalaisten oikeuteen liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella. Näitä ovat muun muassa maahanpääsyä koskevat rajoitukset tai vaatimukset, joiden mukaan rajan ylittävien matkustajien on jäätävä karanteeniin tai eristäydyttävä taikka käytävä testissä SARS-CoV-2-tartunnan varalta.

(2)Maailman terveysjärjestön (WHO) pääjohtaja julisti 30 päivänä tammikuuta 2020, että koronavirustauti 2019:ää, jäljempänä ’covid-19’, aiheuttavan vakavan äkillisen hengitystieoireyhtymän aiheuttavan koronavirus 2:n, jäljempänä ’SARS-CoV-2’, maailmanlaajuinen leviäminen on kansainvälinen kansanterveysuhka. WHO arvioi 11 päivänä maaliskuuta 2020, että covid-19 voidaan määritellä pandemiaksi.

(1)Jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, jollei perussopimuksissa määrätyistä tai niiden soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoituksista ja ehdoista muuta johdu. Kyseisen oikeuden käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/38/EY.

(17)Digitaalisen vihreän todistuksen muodostavia todistuksia voitaisiin myöntää myös Andorran, Monacon, San Marinon ja Vatikaanin/Pyhän istuimen kansalaisille tai asukkaille, erityisesti, jos heidät on rokotettu jossakin jäsenvaltiossa.

(18)On tarpeen ottaa huomioon, että unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä tiettyjen kolmansien maiden tekemissä henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevissa sopimuksissa määrätään mahdollisuudesta rajoittaa vapaata liikkuvuutta kansanterveyteen liittyvistä syistä. Jos tällaiseen sopimukseen ei sisälly mekanismia, jonka mukaan Euroopan unionin säädökset sisällytetään siihen, tällaisten sopimusten edunsaajille myönnetyt todistukset olisi hyväksyttävä tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin. Tämän edellytyksenä olisi oltava komission hyväksymä täytäntöönpanosäädös, jossa vahvistetaan, että tällainen kolmas maa myöntää todistuksia tämän asetuksen mukaisesti ja on antanut virallisen vahvistuksen siitä, että se hyväksyy jäsenvaltioiden myöntämät todistukset.

(19)Asetusta (EU) 2021/XXXX sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan ja jotka asuvat tai oleskelevat laillisesti sellaisen valtion alueella, johon kyseistä asetusta sovelletaan, ja joilla on oikeus matkustaa muihin valtioihin unionin lainsäädännön mukaisesti.

(20)Tämän asetuksen soveltamista varten käyttöön otettavalla kehyksellä olisi pyrittävä varmistamaan yhdenmukaisuus erityisesti sellaisten maailmanlaajuisten aloitteiden kanssa, joissa WHO on mukana. Tähän olisi mahdollisuuksien mukaan sisällyttävä maailmanlaajuisella tasolla perustettujen teknisten järjestelmien ja tämän asetuksen soveltamiseksi perustettujen järjestelmien yhteentoimivuus vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi unionissa, mukaan lukien julkisen avaimen infrastruktuuriin tai julkisten avainten kahdenväliseen vaihtoon osallistumisen välityksellä. Kolmansien maiden rokottamien unionin kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevien oikeuksien helpottamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä kolmansien maiden unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen myöntämien todistusten hyväksymisestä, jos komissio katsoo, että kyseiset todistukset on myönnetty tämän asetuksen nojalla vahvistettuja vaatimuksia vastaavien vaatimusten mukaisesti.

(21)Jotta voidaan helpottaa vapaata liikkuvuutta ja varmistaa, että covid-19-pandemian aikana tällä hetkellä voimassa olevat vapaan liikkuvuuden rajoitukset voidaan poistaa koordinoidusti uusimman tieteellisen näytön perusteella, olisi otettava käyttöön yhteentoimiva rokotustodistus. Tämän rokotustodistuksen tarkoituksena olisi oltava sen vahvistaminen, että todistuksen haltija on saanut covid-19-rokotteen jossakin jäsenvaltiossa. Todistuksessa olisi oltava ainoastaan sen haltijan selkeän yksilöimisen kannalta välttämättömät tiedot ja tieto covid-19-rokotteesta, sarjarokotteen järjestysnumero sekä rokotuspäivä ja -paikka. Jäsenvaltioiden olisi myönnettävä rokotustodistukset henkilöille, jotka saavat rokotteita, joille on myönnetty myyntilupa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 nojalla, rokotteita, joille on myönnetty myyntilupa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY nojalla, tai rokotteita, joiden jakeluun on myönnetty väliaikainen lupa direktiivin 2001/83/EY 5 artiklan 2 kohdan nojalla.

(22)Myös henkilöillä, jotka on rokotettu ennen tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivää, myös osana kliinistä lääketutkimusta, olisi oltava mahdollisuus saada tämän asetuksen mukainen todistus covid-19-rokotuksesta. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava vapaasti myöntää rokottamista koskevia muissa muodoissa olevia todisteita muita tarkoituksia, erityisesti lääketieteellisiä tarkoituksia varten.

(23)Jäsenvaltioiden olisi myönnettävä tällaisia rokotustodistuksia myös sellaisille unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka on rokotettu kolmannessa maassa ja jotka esittävät asiasta luotettavat todisteet.

(24)Sähköisten terveyspalvelujen verkosto hyväksyi 27 päivänä tammikuuta 2021 ohjeet lääketieteellisiin tarkoituksiin annettua rokotetta koskevasta todisteesta; ohjeita päivitettiin 12 päivänä maaliskuuta 2021. Näiden ohjeiden ja erityisesti suositeltavien koodistandardien olisi oltava perustana tämän asetuksen soveltamiseksi hyväksyttäville teknisille eritelmille.

(25)Useat jäsenvaltiot ovat jo nyt vapauttaneet rokotetut henkilöt tietyistä vapaata liikkuvuutta unionissa koskevista rajoituksista. Jos jäsenvaltiot hyväksyvät todisteen rokotuksesta perusteeksi luopua covid-19-viruksen leviämisen rajoittamiseksi unionin lainsäädännön mukaisesti käyttöön otetuista vapaan liikkuvuuden rajoituksista, kuten karanteeni- tai eristäytymisvaatimuksesta tai SARS-CoV-2-viruksen varalta tehtävästä testistä, niiden olisi edellytettävä hyväksyvän samoin edellytyksin myös muiden jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti myöntämät voimassa olevat rokotustodistukset. Hyväksyntä olisi annettava samoin edellytyksin, mikä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että jos jäsenvaltio pitää yhtä annettua rokoteannosta riittävänä, sen olisi pidettävä sitä riittävänä myös sellaisten henkilöiden osalta, joilla on rokotustodistus saman rokotteen kerta-annoksen saamisesta. Tämä velvoite olisi kansanterveydellisistä syistä rajattava henkilöihin, jotka ovat saaneet covid-19-rokotteen, jolle on myönnetty myyntilupa asetuksen (EY) N:o 726/2004 nojalla. Tämän ei tulisi estää jäsenvaltioita päättämästä, että ne hyväksyvät rokotustodistukset, jotka koskevat muita covid-19-rokotteita, kuten rokotteita, joille jonkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on myöntänyt myyntiluvan direktiivin 2001/83/EY nojalla, rokotteita, joiden jakelulle on myönnetty väliaikainen lupa direktiivin 2001/83/EY 5 artiklan 2 kohdan nojalla, tai rokotteita, jotka WHO on hyväksynyt hätätilannekäyttöön.

(26)On tarpeen estää sellaisten henkilöiden syrjintä, joita ei ole rokotettu esimerkiksi lääketieteellisistä syistä tai siksi, että he eivät kuulu kohderyhmään, jolle rokotetta tällä hetkellä suositellaan, tai koska heillä ei ole vielä ollut mahdollisuutta saada rokotusta tai koska he eivät halua sitä. Sen vuoksi saatu rokotustodistus tai sellainen rokotustodistus, josta käy ilmi tietty rokotevalmiste, ei saisi olla ennakkoedellytyksenä vapaata liikkuvuutta koskevien oikeuksien käyttämiselle etenkään silloin, kun kyseiset henkilöt pystyvät muilla keinoin osoittamaan noudattavansa lakisääteisiä kansanterveyteen liittyviä vaatimuksia, eikä se voi olla ennakkoedellytys lentoyhtiöiden, junien, linja-autojen tai lauttojen kaltaisten rajat ylittävien henkilöliikennepalvelujen käyttämiselle.

(27)Monet jäsenvaltiot ovat edellyttäneet alueelleen matkustavilta henkilöiltä testiä SARS-CoV-2-tartunnan varalta ennen saapumista tai sen jälkeen. Jäsenvaltiot käyttivät covid-19-pandemian alkuvaiheessa yleisesti käänteistranskriptaasi-polymeraasiketjureaktiotestiä (RT-PCR), joka on nukleiinihappotesti (NAAT) covid-19:n diagnosointiin ja jota WHO ja ECDC pitävät ”kultaisena standardina” eli luotettavimpana menetelmänä tapausten ja kontaktien testaamiseksi. Pandemian edetessä Euroopan markkinoille on tullut nopeampia ja halvempia uuden sukupolven testejä; pika-antigeenitestejä, joiden avulla havaitaan virusproteiineja (antigeenejä) käynnissä olevan infektion toteamiseksi. Komissio antoi 18 päivänä marraskuuta 2020 suosituksen (EU) 2020/1743 pika-antigeenitestien käytöstä SARS-CoV-2-infektion diagnosoinnissa. Neuvosto antoi 22 päivänä tammikuuta 2021 neuvoston suosituksen 2021/C 24/01 covid-19-taudin pika-antigeenitestien käyttöä ja validointia sekä testitulosten vastavuoroista tunnustamista EU:ssa koskevista yhteisistä puitteista. Suosituksessa säädetään yhteisen covid-19-pika-antigeenitestien luettelon laatimisesta. Tältä pohjalta terveysturvakomitea sopi 18 päivänä helmikuuta 2021 yhteisestä covid-19-taudin pika-antigeenitestien luettelosta, niistä pika-antigeenitesteistä, joiden tulokset jäsenvaltiot tunnustavat vastavuoroisesti, sekä yhteisistä vakiotiedoista, joka sisällytetään covid-19-testitulostodistuksiin.

(28)Näistä yhteisistä ponnisteluista huolimatta oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttävät unionin kansalaiset ja heidän perheenjäsenensä kohtaavat edelleen ongelmia yrittäessään käyttää yhdessä jäsenvaltiossa saatua testitulosta toisessa jäsenvaltiossa. Nämä ongelmat liittyvät usein kieleen, jolla testitulos on annettu, tai siihen, että esitetyn asiakirjan aitouteen ei luoteta.

(29)Jotta toisessa jäsenvaltiossa tehtyjen testien tulokset hyväksyttäisiin paremmin, kun tällaisia tuloksia esitetään vapaan liikkuvuuden harjoittamista varten, olisi otettava käyttöön yhteentoimiva testaustodistus, joka sisältää tarvittavat tiedot sen haltijan tunnistamiseksi sekä SARS-CoV-2-tartunnan varalta tehdyn testin tyypin, päivämäärän ja tuloksen. Testitulosten luotettavuuden varmistamiseksi tämän asetuksen perusteella myönnettävä testaustodistus olisi voitava myöntää ainoastaan NAAT-testien ja neuvoston suosituksen 2021/C 24/01 perusteella laaditussa luettelossa mainittujen pika-antigeenitestien tuloksista. Tämän asetuksen soveltamista varten hyväksyttävien teknisten eritelmien olisi perustuttava yhteisiin vakiotietoihin, jotka terveysturvakomitea on neuvoston suosituksen 2021/C 24/01 perusteella hyväksynyt sisällytettäviksi covid-19-testitulostodistuksiin, ja erityisesti suositeltaviin koodistandardeihin.

(30)Jäsenvaltioiden, jotka edellyttävät todisteita SARS-CoV-2-tartunnan varalta tehdystä testistä covid-19:n leviämisen rajoittamiseksi käyttöön otettujen vapaan liikkuvuuden rajoitusten yhteydessä, olisi hyväksyttävä toisten jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti myöntämät testaustodistukset.

(31)Olemassa olevan näytön mukaan henkilöt, jotka ovat parantuneet covid-19-taudista, voivat edelleen saada positiivisen tuloksen SARS-CoV-2-viruksen varalta tehtävässä testissä tietyn ajan oireiden alkamisen jälkeen. Jos tällaisille henkilöille on tehtävä testi, kun he haluavat harjoittaa vapaata liikkuvuutta, heitä voidaan käytännössä estää matkustamasta, vaikka he eivät enää voi tartuttaa tautia. Vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi ja sen varmistamiseksi, että covid-19-pandemian vuoksi tällä hetkellä voimassa olevat vapaan liikkuvuuden rajoitukset voidaan poistaa koordinoidusti viimeisimmän saatavilla olevan tieteellisen näytön perusteella, olisi otettava käyttöön yhteentoimiva parantumistodistus, joka sisältää tarvittavat tiedot asianomaisen henkilön tunnistamiseksi ja aiemmassa SARS-CoV-2-tartunnan varalta tehdyssä testissä saadun positiivisen testituloksen päivämäärän. Parantumistodistus olisi annettava aikaisintaan yhdentenätoista päivänä ensimmäisen positiivisen testin jälkeen, ja sen olisi oltava voimassa enintään 180 päivää. ECDC:n mukaan viimeaikainen näyttö osoittaa, että vaikka tartunnan saanut erittää elinkelpoista SARS-CoV-2-virusta 10–20 päivää oireiden alkamisesta, vakuuttavat epidemiologiset tutkimukset eivät ole osoittaneet taudin leviävän edelleen kymmenen päivän jälkeen. Komissiolle olisi annettava valtuudet muuttaa tätä ajanjaksoa terveysturvakomitean tai ECDC:n ohjeiden perusteella. ECDC tutkii tarkasti parantumisen jälkeisen immuniteetin kestoa koskevaa näyttöpohjaa.

(32)Useat jäsenvaltiot ovat jo nyt vapauttaneet parantuneet henkilöt tietyistä vapaata liikkuvuutta unionissa koskevista rajoituksista. Jos jäsenvaltiot hyväksyvät todisteen parantumisesta perusteeksi luopua SARS-CoV-2-viruksen leviämisen rajoittamiseksi unionin lainsäädännön mukaisesti käyttöön otetuista vapaan liikkuvuuden rajoituksista, kuten karanteeni- tai eristäytymisvaatimuksesta tai SARS-CoV-2-viruksen varalta tehtävästä testistä, niiden olisi edellytettävä hyväksyvän samoin edellytyksin myös muiden jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti myöntämät voimassa olevat parantumistodistukset. Lisäksi sähköisten terveyspalvelujen verkosto laatii yhteistyössä terveysturvakomitean kanssa suuntaviivoja, jotka koskevat parantumistodistuksia ja niihin liittyviä tietoaineistoja.

(33)Jotta yhteinen kanta voitaisiin saavuttaa nopeasti, komission olisi voitava pyytää Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1082/2013/EU 17 artiklalla perustettua terveysturvakomiteaa antamaan ohjeita saatavilla olevasta tieteellisestä näytöstä, joka koskee tämän asetuksen mukaisesti laadituissa todistuksissa dokumentoitujen lääketieteellisten tapahtumien vaikutuksia, mukaan lukien covid-19-rokotteiden antaman immuniteetin tehokkuus ja kesto, se, ehkäisevätkö rokotteet oireettomia tartuntoja ja viruksen leviämistä, viruksen aiheuttamasta tartunnasta parantuneiden henkilöiden tilanne sekä rokotetuille tai taudin aiemmin sairastaneille henkilöille SARS-CoV-2-viruksen uusista muunnoksista aiheutuvat vaikutukset.

(34)Jotta voidaan varmistaa tällä asetuksella perustetun todistuksia koskevan luotettavuuskehyksen yhdenmukainen käyttöönotto, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(35)Komission olisi annettava välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on tarpeen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät yhteentoimivien todistusten käyttöönottamiseksi tarvittaviin teknisiin eritelmiin, tai kun saataville tulee uutta tieteellistä näyttöä.

(36)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 sovelletaan tämän asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä tehtävään henkilötietojen käsittelyyn. Tässä asetuksessa vahvistetaan oikeusperusta asetuksen (EU) 2016/679 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 9 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetulle henkilötietojen käsittelylle, joka on tarpeen tässä asetuksessa säädettyjen yhteentoimivien todistusten myöntämiseksi ja todentamiseksi. Tässä asetuksessa ei säännellä sellaisten henkilötietojen käsittelyä, jotka liittyvät rokotus- tai testaustapahtuman tai parantumisen dokumentointiin muita tarkoituksia varten, kuten lääketurvatoimintaan tai henkilökohtaisten potilaskertomusten ylläpitoon. Muita tarkoituksia varten tapahtuvan käsittelyn oikeusperustasta on säädettävä kansallisessa lainsäädännössä, jonka on oltava unionin tietosuojalainsäädännön mukainen.