[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 22.6.2007

SEK(2007) 852

KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA Oheisasiakirja

ehdotukseen NEUVOSTON ASETUKSEKSI ENIAC-yhteisyrityksen perustamisesta Tiivistelmä VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA KOM(2007) 356 lopullinen SEK(2007) 851

1. JOHDANTO

Teollisuus, jäsenvaltiot ja komissio suunnittelevat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden muodossa toteutettavaa nanoelektroniikan alan yhteistä teknologia-aloitetta, jonka päätavoitteena on

- lisätä ja koordinoida teollisuusvetoisen tutkimuksen ja kehityksen (t&k) alan yhteistyön kannalta tarpeellisia resursseja Euroopassa yhtenäisen ohjelman avulla ja siirtää sen tulokset tekniikkaa soveltavien sektorien käyttöön,

- lisätä strategisten kumppanuuksien ja aloitteiden määrää eurooppalaisten kumppaneiden keskuudessa ja tarjota Euroopan teollisuudelle kriittisen massan muodostumisen kannalta riittävät resurssit ja osaaminen, jotta sillä voisi olla maailmanlaajuisesti merkittävä asema ja

- kokeilla teollisessa tutkimus- ja kehitystyössä uudenlaista, teollisuuden ja erityisesti PK-yritysten tarpeita paremmin vastaavaa toteutustapaa, jossa yhdistetään ensimmäistä kertaa kansallinen, yksityinen ja EU-rahoitus. Tämä on tarpeen, jotta liiketoiminta- ja tutkimusmallien muutoksia pystyttäisiin ennakoimaan tehokkaasti.

Tämän asiakirjan päähuomio kohdistuu yhteisen teknologia-aloitteen vaikutusten arviointiin. Arviointi perustuu komission toteuttamaan laajaan kuulemiseen nanoelektroniikan alan sidosryhmien piirissä.

2. ONGELMAT JA HAASTEET

Nanoelektroniikka on nykyisin kaikkialle leviävä ja innovaatioita liikkeelle paneva voima useilla aloilla, mukaan lukien langaton viestintä, liikenne, tietotekniikka, kuluttajatuotteet ja teollisuusautomaatio. Sen taloudellinen vaikutus tai sosioekonominen merkitys on suuri turvallisuuden, terveydenhoidon, ikääntymisen, energian säästämisen ja ympäristön seurannan kannalta. Euroopassa on turvattava valmiudet tuotteiden suunnitteluun ja tuottamiseen noudattaen eurooppalaisia korkean laadun, kestävän kehityksen ja ympäristön säästämisen standardeja.

Nanoelektroniikan maailmanlaajuiset markkinat (265 mrd $ vuonna 2005) stimuloivat suoraan laajempaa elektroniikkateollisuuden alaa (1 340 mrd $), mutta Euroopan markkinaosuus ei kasva. Eurooppa on nanoelektroniikan nettotuoja: 12 % maailmanlaajuisesta puolijohteiden tuotantokapasiteetista sijaitsee Euroopassa, kun taas maailmanlaajuisesti tuotetuista puolijohdetuotteista 20 % kulutetaan Euroopassa. Maailmanlaajuinen kilpailu on ankaraa, erityisesti Taiwanin, Korean, Kiinan ja Yhdysvaltojen kaltaisissa maissa.

Liiketoimintamallit muuttuvat. Nanoelektroniikasta tulee globaalia liiketoimintaa. Integroidun suunnittelun ja valmistuksen alalla toimivat yritykset turvautuvat kasvavassa määrin valmistuslaitoksiin (ulkopuoliset valmistajat) ja valmistavat itse vain lisäarvotoimintojen alalla (fab-lite) tai jopa siirtyvät tehtaattomaan toimintaan (fab-less). Nämä yritykset tekevät yhteistyötä tutkimuksen ja kehityksen alalla osaamiseen perustuvissa ekosysteemeissä sekä edistyneimpien teknologian muotojen saatavuuden mahdollistavissa strategisissa yhteenliittymissä. Tämä on seurausta kasvavista pääomasijoituksista (esim. 5,5 mrd € tyypillisessä valmistuksen suuryksikössä), joita tarvitaan uuden sukupolven komponenttien tutkimukseen ja valmistukseen. Tällaisiin investointeihin ei yksittäisillä yrityksillä ole varaa (Inteliä lukuun ottamatta), jos otetaan huomioon investointien tuotto ja tutkimuksen osuus (18 %). Tämän vuoksi yleistä nanoelektroniikkateknologian tutkimusta tekee muutama suuri yhteenliittymä, ja kehittyneitä tuotteita valmistaa muutama suuryksikkö. Euroopan on varmistettava, että sen yrityksillä voi olla strateginen rooli tällaisissa maailmanlaajuisissa yhteenliittymissä, ja että yrityksissä säilyvät sellaiset lisäarvotoiminnot, mukaan lukien pitkälle kehittynyt valmistus, joissa eurooppalaiset kumppanit (mukaan lukien laitevalmistuksen, tukitoimintojen, järjestelmäintegraation ja suunnittelun alalla toimivat PK-yritykset) voivat olla mukana. Yksi merkittävimmistä kilpailukykyyn liittyvistä riskeistä on jääminen teknologian ulkopuolelle. Eurooppalaiset toimittajat voivat jäädä niin paljon jälkeen kilpailijoistaan, että eroa on mahdoton saada kiinni.

Tutkimusmallit muuttuvat. Euroopan on edelleen turvattava tutkimustyön edellytykset, jotta korkeaa lisäarvoa tuottavat työpaikat säilyisivät Euroopassa. Se vaatii siirtymistä lineaarisesta mallista, jossa tutkimustulokset siirretään yliopistoista tutkimuslaitoksiin ja teollisuuteen, sellaiseen malliin, jossa tutkimusta tehdään osaamisen ekosysteemiä tukevaan teollisuuden verkostoon kiinteästi kuuluvassa yhteistyössä. Lisäksi tutkimuksessa on tuotettava riittävän suuri kriittinen massa ja mahdollistettava kalliiden, teknologian huipputasoa edustavien perusrakenteiden jaettu saatavuus, mikä tukee Euroopan teollisuutta ja tutkijoita globaalissa toiminnassa.

Nanoelektroniikan valmistuksen sijoittumiseen muualle sisältyy todellinen riski siitä, että myös lisäarvotoiminnot siirtyvät maailman muihin osiin. Joissakin maissa on kehitetty erityisiä kannustinjärjestelmiä ulkomaisten puolijohdealan investointien houkuttelemiseksi ja säilyttämiseksi, kun taas EU:sta puuttuu tällainen sektorikohtainen, avainasemassa olevaa teollisuudenalaa tukeva lähestymistapa. Euroopan on reagoitava asianmukaisin toimenpitein.

Tuotteiden suorituskyky ja toiminnallisuus kasvaa. Pienoiskoon edut mahdollistavat tieto- ja viestintätekniikan monipuolisen soveltamisen ja toiminnallisempien, älykkäämpien ja räätälöidympien tuotteita ja palvelujen tuottamisen. Tällaiset lisäarvotoiminnot ovat avaintekijöitä tuotteiden monialaistumisen ja Euroopan kilpailukyvyn vahvistumisen kannalta. Ne muodostavat perustan Euroopan strategisille tutkimuslinjauksille ja yhdistävät pienoiskoon edut muiden, Euroopan johtaville markkinoille tarkoitettujen järjestelmäintegraatiotekijöiden kanssa. Tähän liittyvä taloudellinen potentiaali on valtava osaamiseen perustuvassa yhteiskunnassa. Euroopalla ei ole varaa ohittaa tätä mahdollisuutta ja tulla yhteiskunnallisessa kehityksessä ja hyvinvoinnissa riippuvaiseksi maailman muiden alueiden kehityksestä. Puolijohdeteollisuuden on myös kohdattava haaste, joka liittyy tuotteiden elinkaaren lyhentymisen ja tuotteiden kompleksisuuden yhdistämiseen. Tosiasiassa vain merkittävät investoinnit kehittyneeseen tutkimukseen ja kehitykseen mahdollistavat mukana pysymisen tämän sektorin innovaatioissa.

Teknologian haasteet ovat moninaiset. Kun teknologia kutistuu nanotasolle, tutkimuksesta tulee kasvavassa määrin monitieteellistä. Eurooppalaisen osaamisen yhdistäminen on olennaisen tärkeää tulevan kehityksen kannalta. Teknologisten umpikujien ratkaisemiseen liittyvä lisääntyvä monimutkaisuus vaatii kasvavaa inhimillistä panostusta ja kalliita perusrakenteita. Kaikkien resurssien käyttöönotto ja maailmanlaajuinen yhteistyö on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. On myös odotettavissa, että perinteinen pienoiskoossa rakentaminen saavuttaa rajansa 10-15 vuoden kuluessa. On ryhdyttävä toimiin, joilla valmistaudutaan laitteiden perinteisen mittakaavan muuttumiseen. Osassa tutkimus- ja kehitystyötä keskitytään tuotannon tehokkuuden parantamiseen. Uusien tuotteiden suunnitteluun liittyvä suorituskyky on jäänyt teknologisesta kehityksestä jälkeen. Eurooppalaisessa tutkimusrakenteessa on muutettava suuntaa, jotta teknologiset mahdollisuudet voidaan ottaa paremmin huomioon, ja soveltavaan tutkimukseen on investoitava enemmän. Tämän toteuttaminen vaatii perustavanlaatuista siirtymistä yhtä tieteenalaa ja teknologiaa koskevasta ajattelusta monialaiseen järjestelmäajatteluun.

Euroopan julkisten tutkimusinvestointien rakenne nanoelektroniikan alalla on hajanainen: Eureka-puiteohjelma, kansalliset/alueelliset aloitteet (mukaan lukien useat 'pôles de compétitivité'). Näin ollen eurooppalainen tutkimuskenttä tarvitsee vakuuttavaa ja tehokkaasti koordinoitua lähestymistapaa nanoelektroniikan alalla.

Julkiset toimenpiteet nanoelektroniikan alalla ovat perusteltuja markkinahäiriöiden vuoksi. Perusosaaminen sekä uusien laitteiden, materiaalien ja suunnittelun työvälineiden kehitys ovat yhteisiä useille sovelluksille, niitä vaikeita suojata, niiden kautta osaamista leviää ympäristöön (ns. ”knowledge spillover”) ja niitä on pidettävä ”yhteisenä hyvänä”. Tutkimus on spekulatiivista ja sen tulosten hyödyntäminen epävarmaa ankarassa globaalissa kilpailussa, mikä luo epätäydellistä ja epäsymmetristä tietoa. Huipputeknologian innovatiivisissa hankkeissa toimivien PK-yritysten voi olla vaikea saavuttaa maailmanlaajuisessa kilpailussa tarvittavaa kriittistä massaa. Nanoelektroniikan laaja levinneisyys eri teollisuudenaloille, julkisen sektorin tehtäviin ja uusiin yhteiskunnallisiin sovelluksiin saa aikaan sen, että tutkimus- ja kehitystyön alan toimijat eivät saa täyttä hyötyä panostuksistaan. Tämä saa aikaan tutkimus- ja kehitystyön tulosten leviämistä ja positiivisia ulkoisvaikutuksia. Myös koordinointiin ja verkottumiseen liittyvät ongelmat markkinoilla toimijoiden keskuudessa, julkisella sektorilla ja sektorien välisillä sovellusaloilla oikeuttavat julkiset toimenpiteet kilpailua edeltävässä tutkimuksessa ja kehityksessä.

3. PERIAATTEET

Sidosryhmät ovat todenneet ongelmien kriittisen luonteen ja muodostaneet eurooppalaisen ENIAC-teknologiayhteisön, jossa kaikki alan toimijat tekevät yhteistyötä EU:n johtavan aseman vahvistamiseksi nanoelektroniikan suunnittelun, integraation ja tuotannon alalla. Teknologiayhteisö on julkaissut Euroopan strategiset tutkimuslinjaukset, joissa hahmotellaan alan kehityskulkuja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ja nimetään useita Euroopan kannalta tärkeitä teknologisia ja lainsäädäntöön liittyviä haasteita.

Ehdotettu yhteinen ENIAC-teknologia-aloite tulee olemaan yksi tukipilareista eurooppalaisen ENIAC-teknologiayhteisön teknologisten ja taloudellisten tavoitteiden toimeenpanossa. Yhteisen teknologia-aloitteen tarkoituksena on osallistua tutkimus- ja kehitystoiminnan ja infrastruktuurien kasvavien kustannusten jakamiseen, johtaa tai huolehtia johtamisesta puolijohdeteknologian sovellusten monialaistamisessa, huolehtia läpimurtojen saavuttamisesta teknologian ja suunnittelun alalla siten, että kasvava kuilu teknologisesti saavutettavissa olevien ja taloudellisesti toteuttamiskelpoisten toimien välillä saataisiin kurottua umpeen, ja tarjota PK-yrityksille tehokkaita työkaluja innovaatioprosessien ja globaalin tason toiminnan tukemiseksi.

Yhteisen teknologia-aloitteen toteuttamiseksi on arvioitu ja hylätty useita vaihtoehtoja. Vaihtoehdot vaihtelevat toimien toteuttamatta jättämisestä (toiminnan jatkaminen tavalliseen tapaan) jäsenvaltioiden yhteisiin toimiin (joissa sovelletaan erilaisia oikeudellisia malleja). Vain yhteisön tasolla toteutettavien uusien toimien avulla voidaan kehittää lähestymistapa, joka yhdistää Euroopan yhdentymisen edut ja tavoitteiden ja teollisuuden toimintatapojen nopean yhteensovittamisen sekä jäsenvaltioiden joustavan osallistumisen ja kansallisen sitoutumisen.

ENIAC-teknologia-aloitteen mahdollisia toteutusvaihtoehtoja koskevassa analyysissä todettiin, että perustamissopimuksen 171 artiklaan perustuva yhteisyrityksen malli on ainoa vaihtoehto, joka vastaa tavoitteiden saavuttamiseen liittyviä rajoitteita ja vaatimuksia. Yhteisyritys on pitkäaikainen, oikeushenkilömuotoinen rakenne, (a) joka muodostaa oikeudelliset puitteet kaikkien julkisten ja yksityisten sidosryhmien yhteistyölle, (b) joka mahdollistaa rahoituksen saamisen eri lähteistä ja (c) jonka avulla voidaan käynnistää merkittäviä ja pitkäkestoisia aloitteita.

Lisäksi oletetaan, että yhteinen teknologia-aloite saa aikaan lisävaikutuksia , jotka tutkimus- ja kehitystyön rahoituksessa mitattuna merkitsevät ennakoidun 450 miljoonan euron suuruisen EY-investoinnin vipuvaikutuksen ansiosta yhteensä 3 miljardin suuruisen ohjelman muodostumista, kun otetaan huomioon kansalliset lisätuet ja teollisuuden piiristä tuleva suurempi rahoitus (1 euron EY-rahoituksen oletetaan tuovan 6-7 euroa tutkimus- ja kehitystyöhön). Vielä tärkeämpää on se, että yhteinen tutkimusaloite vaikuttaa toimintatapojen muutokseen eurooppalaisten yhteistyöhankkeiden piirissä, nopeuttaa tutkimuksen ja kehityksen tulosten saavuttamista ja kasvattaa hankkeiden mittakaavaa, laajuutta ja kompleksisuutta.

4. RAKENNE JA HALLINTO

ENIAC-yhteisyrityksen perustajajäseninä olisivat jäsenvaltiot, EY sekä t&k-alan toimijat (teollisuus- ja tutkimusorganisaatiot, jotka muodostavat AENEAS-nimisen yhteenliittymän). Muut jäsenet voivat liittyä yhteisyritykseen myöhemmässä vaiheessa. AENEAS-yhteenliittymän säännöissä on määrättävä liittymisestä yleisten oikeudenmukaisuuden, avoimuuden ja läpinäkyvyyden periaatteiden mukaisesti. Tarjouspyynnöt ovat julkisia, ja niihin voivat osallistua kaikki yhteenliittymät, eivätkä pelkästään yhteenliittymän jäsenet.

Yhteisyrityksen hallintorakenne muodostuu hallituksesta, teollisuus- ja tutkimusvaliokunnasta, julkisten viranomaisten muodostamasta johtokunnasta sekä toimitusjohtajasta ja sihteeristöstä.

Yhteisyritys laatii monivuotisen eurooppalaisiin strategisiin tutkimuslinjauksiin perustuvan työohjelman, jonka mukaan tutkimus- ja kehitystyöhön liittyviä toimia toteutetaan avoimien tarjouspyyntöjen perusteella. Yhteisyrityksen valtiojäsenet varaavat vuosittain käyttöön resursseja, jotka käytetään pääasiassa kyseisten valtioiden kansallisten osallistujien rahoittamiseen. EY varaa myös käyttöön määrärahoja (jotka jaetaan puiteohjelman kautta). Teollisuus sitoutuu soveltuviin luontoissuorituksiin, joiden määrä on yli 50 % omista kuluista. Lisäksi teollisuuden toimijat kattavat noin kaksi kolmasosaa yhteisyrityksen toiminnallisista ja muuhun kuin tutkimukseen ja kehitykseen käytettävistä kuluista rahasuoritusten muodossa.

5. TALOUDELLINEN VAIKUTUS

Euroopan julkiset rahastot toimivat magneetteina yksityisille ja kansallisille lisäinvestoinneille. Monia kansallisia menettelytapoja ollaan sovittamassa yhteen Euroopan tason menettelytapojen kanssa. Jäsenvaltiot ovat käynnistäneet useita uusia strategisia aloitteita näiden teknologioiden tukemiseksi.

Nanoelektroniikan arvoketju on otettu huomioon tässä aloitteessa. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää rakentaa tukipisteitä, jotka kannustavat huippuyrityksiä jäämään Eurooppaan. Tällaisia tukipisteitä luodaan osaamispoolien avulla sekä vahvistamalla yritysten ja tutkimuslaitosten välisiä verkostoja. Lisäksi strategiset yhteenliittymät nanoelektroniikkakomponenttien toimittajien ja järjestelmäsuunnittelijoiden välillä kannustavat osaamisen säilyttämiseen Euroopassa ja luovat monialaisia, eurooppalaiseen makuun sopivia tuotteita.

Saavutettaessa yhteisen teknologia-aloitteen tekniset tavoitteet Eurooppa pääsee yhtäläiseen asemaan muiden globaalien toimijoiden kanssa ja voi olla strategisesti tärkeä kumppani maailmanlaajuisissa yhteenliittymissä kompleksisten järjestelmien monialaistamisen ja integroinnin alalla.

Yhteinen teknologia-aloite poistaa epävarmuutta, sillä se luo vakautta investoitaessa pitkäkestoisiin aloitteisiin. Uudet järjestelyt tarjoavat erityisesti PK-yrityksille houkuttelevammat olosuhteet. Nykyisiin rinnakkaisiin hankkeisiin verrattuna yhteisen teknologia-aloitteen etuja ovat lisäksi EU-tason maksujen lisääntynyt tehokkuus, ehdotusten valmistelusta eri kielillä aiheutuvien kulujen oletettu säästyminen, sujuvat hankeraportointimenettelyt ja lisääntynyt onnistumisen todennäköisyys taattujen ja yhdenmukaistettujen rahoitusmenettelyjen johdosta.

6. VAIKUTUKSET YHTEISKUNTAAN JA YMPÄRISTÖÖN

Yhteinen teknologia-aloite tukee työpaikkojen määrän ja laadun ylläpitämistä ja kasvattamista jälleen käynnistetyn Lissabonin strategian mukaisesti. Pääasiassa nanoelektroniikkaan perustuvien tuotteiden ja palvelujen lisääntynyt käyttö johtaa useiden tuhansien työpaikkojen syntymiseen Euroopassa.

Yhteinen teknologia-aloite suuntautuu ”älykkäisiin ympäristöihin”, eli ympäristöihin, jotka tiedostavat läsnäolomme ja vastaavat tarpeisiimme. Yhteinen teknologia-aloite tähtää tällaisiin ympäristöihin kuudella sovellusalalla: terveydenhoito, energia, liikkuminen ja liikenne, turvallisuus, viestintä ja koulutus sekä ympäristö. Nämä kaikki ovat yhteiskunnallisesti merkittäviä aloja, jotka tukevat elämän laadun parantamista ja yhteiskunnallista hyvinvointia. Ellei julkinen sektori tarjoa asianmukaista tukea, on selvää, että yksityiset yritykset eivät voi odottaa riittäviä tuottoja sellaisten tutkimus- ja kehitystyöhön tarvittavien investointien perustelemiseksi, jotka olisivat yhteiskunnallisesti optimaalisia. Esimerkiksi nanoelektroniikka tulee olemaan olennainen osa älykkäitä kannettavia järjestelmiä, joita tarvitaan energiankulutuksen vähentämiseen kotitalouksissa, tuotantolaitoksissa ja liikennejärjestelmissä ja jotka ovat ympäristön suojelun kannalta avainasemassa.

Kaikki elektroniset järjestelmät kuluttavat sähköä, ja ne ovat osa yleistä yhteiskunnan ”sähköistymisen” suuntausta. Elektronisten järjestelmien käyttäminen kuitenkin parantaa myös energiatehokkuuden hallintaa ja valvontaa. Tämä on monien sovellusten pääasiallinen tarkoitus. Lisäksi elektroniikkalaitteiden vähentynyt energian kulutus on tärkeä ja jatkuva tekninen tavoite. Edelleen ympäristön seuranta ja hallinnointi on itsessään olennaisen tärkeä yhteisen teknologia-aloitteen soveltamisala.

Nanoelektroniikkaa on kehitettävä turvallisella ja vastuullisella tavalla, siten kuin on määritelty Euroopan komission tiedonannossa ”Tavoitteena eurooppalainen nanoteknologiastrategia” (KOM(2004) 338), jossa ehdotettiin nanotiedettä ja nanoteknologiaa koskevaa turvallista, integroitua ja vastuullista strategiaa, ja tiedonannossa ”Nanotiede ja nanoteknologia: Toimintasuunnitelma Euroopalle 2005-2009” (KOM(2005) 243). Strategiassa vahvistetaan, että nanoteknologian ja nanopartikkelien kehityksessä on etukäteen otettava huomioon mahdolliset ihmisten terveyteen, turvallisuuteen, ympäristöön ja kuluttajiin kohdistuvat riskit tuottamalla riskien arvioinnissa tarvittavaa tietoa, yhdistämällä riskien arviointi nanoteknologiaan perustuvien tuotteiden elinkaaren jokaiseen vaiheeseen ja mukauttamalla olemassa olevia metodologioita sekä kehittämällä tarvittaessa uusia. Nanoelektroniikan alan yhteisyrityksen perustaminen saattaa kaikki sidosryhmät yhteen keskustelemaan näistä tärkeistä kysymyksistä, sopimaan yhteisistä tavoista mahdollisten riskien huomioon ottamiseksi ja erityisesti ryhtymään yhteisiin toimenpiteisiin nanoelektroniikan elinkaaren hallinnoimiseksi ympäristön kannalta luotettavalla tavalla.

7. EDUT JA RISKIT

EY:n taloudellisen tuen kokonaismäärä nanoelektroniikan alla tulee kasvamaan seitsemännen puiteohjelman aikana.

Puiteohjelman riskit ovat erittäin pienet. EY:n osuus riippuu jäsenvaltioiden osuuksista. Tuki maksetaan vuosittaisina sitoumuksia tai maksuina riippuen yhteisen teknologia-aloitteen edistymisestä.

On odotettavissa, että osa nanoelektroniikan alan toimista, joita tällä hetkellä tuetaan Eureka-klustereiden piirissä, yhdistetään progressiivisesti yhteiseen ENIAC-teknologia-aloitteeseen.

Entä jos toimiin ei ryhdytä? Eurooppa ottaa riskin siitä, että uusien toiminnallisten elementtien ja älykkäiden järjestelmien integrointiin liittyvä osaaminen siirtyy muualle seuraten kuluttajatuotteiden valmistuksessa näkyvää trendiä, heikentäen pitkällä aikavälillä Euroopan kykyä tuottaa lisäarvoa elektroniikkajärjestelmien alalla. Se johtaisi yleisesti kilpailukyvyn dramaattiseen heikentymiseen, erityisesti sen vuoksi, että nanoelektroniikka on laajan ”ravintoketjun” pohjalla. Nanoelektroniikka muodostaa osaamisyhteiskunnan perustan ja on tulevaisuuden talouden kannalta liikkeelle paneva voima. Tällä kehityksellä olisi myös merkittäviä seurauksia useiden korkean tason työpaikkojen kannalta, ei ainoastaan laitteistosektorilla vaan myös kaikkien laitteistoinnovaatioista riippuvaisten toimien alalla. Tämän skenaarion välttämiseksi on olemassa poliittista tahtoa turvata eurooppalaisen osaamisen pysyminen Euroopan maaperällä, kannustaa strategisia yhteenliittymiä luomaan osaamiseen perustuvia ekosysteemejä ja tukea Euroopan mukanaoloa maailmanlaajuisissa yhteenliittymissä.

8. SEURANTA

Yhteinen teknologia-aloite on rinnakkainen seitsemännen puiteohjelman kanssa, ja siihen sovelletaan samoja seuranta- ja arviointimenettelyjä. ENIAC-tutkimuslinjaukset muodostavat arvioinnin lähtökohdan. Arviointiperusteisiin voisivat kuulua investointien kasvu, menettelyjen tehokkuus, teknologinen edistys, muut kuin teknologiset toimet sekä PK-yritysten ja uusien toimijoiden osallistuminen. Suunnitelmissa on kaksi seurantaan liittyvää arviointia: ensimmäinen yhteisyrityksen elinkaaren puolivälissä ja toinen lopussa.

9. PÄÄTELMÄT

Euroopan kilpailukyvyn turvaamiseksi nanoelektroniikan alalla ehdotetaan yhteisen teknologia-aloitteen toteuttamista. Integroitu ja pitkäkestoinen eurooppalainen aloite, joka on suunniteltu yhdistämään keskenään erilaiset välttämättömät osaamisalueet, syventää eurooppalaisten kumppanuuksien välisiä strategisia yhteenliittymiä ja tuottaa resurssien, infrastruktuurin saatavuuden ja maailmanlaajuisen kilpailun ja yhteistyön edellytysten kannalta riittävän suuri kriittinen massa.