Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen /* KOM/2000/0684 lopull. - CNS 2000/0273 */



Virallinen lehti nro 062 E , 27/02/2001 s. 0276 - 0287



Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen (Komission esittämä) PERUSTELUT Kalastusta koskeva valvonta on yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tärkeimpiä osa-alueita. Kuten neuvostossa ja Euroopan parlamentissa käydyt keskustelut osoittavat, valvonnan kehittäminen on yksimielisesti tunnustettu välttämättömäksi. Kysymystä on lähestyttävä kokonaisvaltaisesti. Lähestymistapaa kehitetään toisaalla, ja tämä ehdotus koskee sen rahoitusta. Valvonnan toteuttamisesta ovat vastuussa jäsenvaltiot. Yhteisön rahoitusta tarvitaan, jotta edistettäisiin jäsenvaltioiden välistä synergiaa, sysättäisiin tiettyjä aloja eteenpäin ja luotaisiin niille uutta luova dynaamisuus. Tavoitteena on myös varmistaa, että jonkin jäsenvaltion valvonnan mahdolliset heikkoudet eivät heikennä toisten jäsenvaltioiden ponnisteluja erityisesti sellaisissa hyvin lukuisissa kalastustoimissa, joihin useat jäsenvaltiot osallistuvat. Tuesta säädettäessä on lisäksi otettava huomioon kalastuksen valvonnan huomattavat kustannukset merellä toteutettavan valvonnan osalta. Yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioille valvonnasta aiheutuvien kustannusten rahoitukseen on tehty kaksi neuvoston päätöstä eli päätös 89/631/ETY, joka koskee kautta 1991-1995 ja päätös 95/527/ETY, joka koskee kautta 1996-2000. Näiden päätösten arviointi osoittaa selvästi, että rahoitukseen osallistumista koskevan ohjelman vaikutukset jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiin ovat olleet erittäin positiivisia. Yhteisön taloudellista tukea tarvitaan kuitenkin yhä. On siis tarpeen tehdä uusi neuvoston päätös. Järjestelyä ei pidä kuitenkaan jatkaa vain jatkamalla edellisen päätöksen soveltamista. Olosuhteet ovat muuttuneet, eivätkä tarpeet ja ensisijaiset tavoitteet ole enää samat kuin ennen. Aiempien säännösten soveltaminen on paljastanut puutteita, jotka on korjattava. Parhaillaan pohditaan YKP:n yleistä kehitystä, josta komission on toimitettava asiakirja neuvostolle ja Euroopan parlamentille ennen vuoden 2002 loppua, ja valvontatehtävien jakautumista kansallisten viranomaisten ja yhteisön kesken. Yhteisön tukitoimenpiteiden jatkamiselle on luotava perusta riippumatta näiden pohdintojen päätelmistä ja mahdollisista tulevista uudistuksista, mukautettava tuki nykytilanteeseen ja parannettava sääntelyä. Nämä ovat luonnoksen johtavat ajatukset. 1. Soveltamisajaksi ehdotetaan kolmea vuotta eikä viittä vuotta, kuten edellisissä päätöksissä. Tämä antaa toimelle jatkuvuuden, jota ilman siitä ei olisi hyötyä. Sen avulla voidaan paitsi vastata välittömiin tarpeisiin myös vahvistaa tuleviin keskusteluihin sopiva aikataulu. 2. Toimintalinjat ja määrät mukautetaan. Aiemmissa päätöksissä suurin osa määrärahoista oli tarkoitettu merellä toteutettaviin toimenpiteisiin liittyviin investointeihin. Vaikka tämä kohde on edelleen tärkeä, sen merkitys on aiempaa pienempi, sillä kehityksen kiinniottamiseksi on jo tarjottu paljon mahdollisuuksia. Yleispyrkimyksenä on tästedes uudistaminen ja täydentäminen eikä enää laitteistojen hankkiminen ensimmäistä kertaa. Menot on lisäksi kohdistettava pyyntöihin, joilla on huomattava merkitys yhteisön kannalta ja/tai joilla pyritään parantamaan vakavaa epätasapainoa. Uuden teknologian edistämisen osalta yhteisön talousarviomäärärahoista rahoitettavien tukitoimien on edelleen kannustettava innovatiivisiin toimiin. Eri osa-alueet on kuitenkin eroteltava toisistaan. Kansallisten hallintojen ja/tai komission yksiköiden välistä tietojen vaihtoa on kehitettävä voimakkaasti tietoverkkojen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi mahdollisimman pian. Toinen olennainen tekniikka on alusten satelliittiseurantajärjestelmä (VMS). Edellisessä päätöksessä säädettiin yli 50 prosentin yhteisön rahoitusosuudesta, sillä oli välttämätöntä luoda perusta täysin toimintakykyiselle yhteisön järjestelmälle. Tavoite on olennaisilta osiltaan saavutettu. Tämän vuoksi mahdollisuus yli 50 prosentin rahoitukseen on rajattava VMS-järjestelmän mahdolliseen laajentamiseen. Luonnoksen mukaan tuen myöntäminen käyttökustannuksiin ei ole enää perusteltua. Sitä vastoin siinä säädetään edelleen mahdollisuudesta myöntää tukea menoihin, jotka liittyvät valvonnasta vastaavien viranomaisten koulutukseen ja henkilöstövaihtoon jäsenvaltioiden kesken. Tällä osa-alueella on huomattavia puutteita, joilla on yhteisön ulottuvuus, minkä vuoksi sitä on vahvistettava. Lisäksi säädetään tuesta alueellisten kalastusjärjestöjen toimintaan liittyville menoille. Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön osalta tällaista tukea on myönnetty jo vuosia. Euroopan yhteisön osallistumisesta alueellisten kalastusjärjestöjen toimintaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille 8. joulukuuta 1999 annetun komission tiedonannon (KOM(1999) 613) mukaan olisi vahvistettava kaikkia alueellisia kalastusjärjestöjä koskeva sääntö. Sen mukaan yhteisön rahoitusta myönnettäisiin vain siirtymäkauden ajan, jos jäsenvaltioilla on uusien säännösten voimaanpanoon liittyviä ongelmia. Tähän luonnokseen on otettu alueellisia kalastusjärjestöjä koskevia erityissäännöksiä, mikä auttaa oikeusperustan selvittämistä ilman että kolmen vuoden soveltamiskausi rajoittaa keskipitkän ja pitkän aikavälin ratkaisujen soveltamista. Tänä aikana voidaan käydä perusteellista keskustelua. Koska eräille toimityypeille myönnettävää tukea pienennettiin ja samalla muiden osa-alueiden tukea lisättiin, oli mukautettava tarvittavia määrärahoja, jotka edellisessä päätöksessä olivat keskimäärin 41 miljoonaa euroa vuodessa. Vuosille 2001-2003 suunnitellut määrärahat ovat vuosittain 35 miljoonaa euroa. 3. Johdonmukaisuuteen, asianmukaisuuteen ja avoimuuteen liittyvät takeet lisääntyvät. Aiempien rahoitusta koskevien päätösten vaikutusten ja YKP:n valvonnan kehittymisen arviointi osoittaa, että yhteisön tukien asianmukaisuuden ja moitteettoman käytön osalta tarvitaan paremmat takeet. Tältä osin säädetään vuosittaisten päätösten sisällyttämisestä monivuotiseen kehykseen, jotta etusijan saisivat välittömimmin yhteisön tarpeisiin liittyvät menot (esim. sellaisten välineiden hankinta, joita käytetään alueellisten kalastusjärjestöjen toimien yhteydessä) kokonaisvaltaisen lähestymistavan (erityisesti henkilöstön koulutuksen) edistämiseksi. Avoimuuden vuoksi ehdotetaan myös säännöksiä yhteisön rahoitusosuuden kohteen, täsmällisen käyttötarkoituksen ja vaikutuksen arvioimiseksi. Tämän vuoksi komissio ehdottaa neuvostolle tämän ehdotuksen hyväksymistä mahdollisimman pian. 2000/0273 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2], [2] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteinen kalastuspolitiikka, joka takaa kalavarojen pysyvyyden ja tämän taloudellisen toiminnan tarjoamat työpaikat, voi saavuttaa sille asetetut tavoitteet ainoastaan, jos sen sääntöjä noudatetaan ja sääntöjen noudattamista valvotaan tehokkaasti. (2) Nämä tavoitteet ja säännöt vahvistettiin ensimmäisen kerran yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 [3] sekä yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 [4]. [3] EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1181/98 (EYVL L 164, 9.6.1998, s. 1). [4] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2846/98 (EYVL L 358, 31.12.1998, s. 5). (3) Varmistaessaan yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavan valvonta- järjestelmän täytäntöönpanon jäsenvaltiot täyttävät yhteisön etujen mukaisen velvoitteen. (4) Joillekin jäsenvaltioille valvontatehtävä on erityisen tärkeä ja voi joissakin tapauksissa aiheuttaa suhteettomat kustannukset. (5) Olisi siis säädettävä yhteisön osallistumisesta eräiden jäsenvaltioiden hyväksymien valvonta-, tarkastus- ja seurantamenojen rahoitukseen. (6) Koska neuvoston päätöksen 89/631/ETY [5] mukaisesti kaudella 1991-1995 ja neuvoston päätöksen 95/527/EY [6] mukaisesti kaudella 1996-2000 myönnettyjen yhteisön rahoitusosuuksien kokonaisvaikutukset ovat myönteisiä, on syytä jatkaa järjestelmän soveltamista. Sitä ei kuitenkaan pitäisi tehdä vain jatkamalla edellisten päätösten soveltamista. Joitakin menoja on pienennettävä muiden alojen edistämiseksi. [5] EYVL L 364, 14.12.1989, s. 64. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 95/52/EY (EYVL L 301, 14.12.1995, s. 35). [6] EYVL L 301, 14.12.1995, s. 30. (7) Kolme vuotta (2001-2003) on riittävä aika yhteisön rahoitusosuuden soveltamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 14 artiklan nojalla mahdollisesti tehtävien yhteisen kalastuspolitiikan muutosten soveltamista. (8) Vastaavat varat olisi otettava Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion vuotuisiin määrärahoihin. (9) Yhteisön rahoitusosuuden edellytyksenä olisi oltava, että tukea saavien jäsenvaltioiden sekä merellä että maissa toteuttama valvonta on tyydyttävällä tasolla. (10) Tukea saavien jäsenvaltioiden olisi arvioitava valvontaohjelmiinsa liittyvien menojen tavoitteet ja vaikutukset vuosittain ja tehtävä niistä kokonaisarvio kolmevuotiskauden (2001-2003) lopussa, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Yhteisö voi tässä päätöksessä esitetyin edellytyksin osallistua sellaisten valvontaohjelmien rahoitukseen, joita jäsenvaltiot soveltavat asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 säädettyjen yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta- ja tarkastusjärjestelmien käyttöönottamiseksi. Valvontaohjelmissa on määriteltävä tavoitteet, valvontakeinot ja aiotut menot erityisesti 2 kohdassa tarkoitettujen toimien osalta. 2 artikla Edellä 1 artiklassa säädettyä rahoitusosuutta, jäljempänä 'rahoitusosuus', voidaan myöntää tietyistä valvontaohjelmista aiheutuviin menoihin, joilla pyritään edistämään seuraavia toimia: a) valvontaan liittyvien tietojen vaihdossa tarvittavien laitteiden ja tietoverkkojen käyttöön ottoa; b) uusien teknologioiden kokeilua ja täytäntöönpanoa kalastustoiminnan valvonnan parantamiseksi; c) valvontaviranomaisten koulutusta; d) uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönottoa alueellisissa kalastusjärjestöissä, joissa Euroopan yhteisö on sopimuspuoli; e) valvontalaitteiden hankintaa tai uudenaikaistamista. Edellä a, b, d ja e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tukikelpoisina menoina pidetään ainoastaan yli 13 200 euron suuruisia menoja. 3 artikla Edellä 2 artiklassa tarkoitettuina tukikelpoisina menoina pidetään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tämän päätöksen soveltamiskautena tekemistä oikeudellisista ja taloudellisista sitoumuksista johtuvia kustannuksia, joille ei myönnetä muuta yhteisön rahoitusta. Alv ei ole tukikelpoinen meno. Menot ovat tukikelpoisia, jos ne tosiasiallisesti käytetään valvontaohjelmien toteuttamiseen. 4 artikla 1. Rahoitusosuus myönnetään tukikelpoisille menoille, joita jäsenvaltioille aiheutuu 1 päivän tammikuuta 2001 ja 31 päivänä joulukuuta 2003 välisenä aikana. 2. Budjettivallan käyttäjä määrittää kunakin varainhoitovuonna käytettävissä olevat määrärahat. Rahoitusosuus myönnetään Euroopan yhteisöjen yleisessä talousarviossa tähän tarkoitukseen osoitettujen määrärahojen mukaisesti. 3. Jos yhteisön talousarviossa käytettävissä olevat määrärahat eivät mahdollista yhteisön osallistumista kaikkien jäsenvaltion tarkoittamien tukikelpoisten menojen rahoitukseen, yhteisön rahoitusosuus myönnetään ensisijaisesti yhteisön lainsäädännössä säädettyihin valvontatoimenpiteisiin tarkoitetuille menoille. 5 artikla 1. Rahoitusosuus 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu valvontaan liittyvien tietojen rekisteröinti-, hallinto- ja tiedonsiirtojärjestelmien (tietotekniset sovellukset ja ohjelmistot mukaan lukien) käyttöönottoon. 2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 75 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä. 6 artikla 1. Rahoitusosuus 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu kalastustoiminnan ja siihen liittyvien toimintojen valvonnan parantamiseen tähtäävien uusien teknologioiden kokeilemiseksi ja täytäntöön panemiseksi. 2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä. 3. Komissio voi päättää 2 kohdassa säädettyä korkeammasta rahoitusosuudesta sellaisten tukikelpoisten menojen osalta, jotka on tarkoitettu tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 2847/93 3 artiklassa säädetyn alusten satelliitti- seurantajärjestelmän (VMS) laajentamiseksi siten, että sitä käytetään myös muihin kuin kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin aluksiin, että sitä sovellettaessa käytetään myös muita tietoja kuin sijaintiluetteloa ja että elektroniset kalastuspäiväkirjat otetaan käyttöön. 7 artikla 1. Rahoitusosuus 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa liitteessä I esitettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu valvontatoimiin liittyvien viranomaisten koulutukseen erityisesti jossain muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa he työskentelevät, ja joiden avulla järjestetään seminaareja ja vähintään päivän kestäviä koulutustilaisuuksia tai kansallisten virkamiesten vaihtoa. 2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä. 8 artikla 1. Rahoitusosuus 2 artiklan d alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönottoon alueellisissa kalastusjärjestöissä, joiden sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, käyttökulut mukaan luettuina. 2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä. 9 artikla 1. Rahoitusosuus 2 artiklan e alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa investointikulut, jotka liittyvät kalastustoiminnan valvonnan ja tarkastamisen varmistamiseksi tosiasiallisesti käytettyjen laivojen tai ilma-alusten hankintaan ja nykyaikaistamiseen. 2. Yhteisön rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 30 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä. 3. Komissio voi päättää 2 kohdassa säädettyä korkeammasta rahoitusosuudesta, joka on enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä seuraavissa tapauksissa niiden jäsenvaltioiden hyväksi, a) joiden on valvottava laajaa yksinomaista talousaluetta ja/tai mannerjalusta-aluetta ja joiden tältä osin käytettävissä olevat varat eivät todistettavasti riitä riittävän tehokkaaseen valvontaan ja/tai b) jotka käyttävät kauden 2001-2003 jokaisena vuonna alueellisen kalastusjärjestön, jonka sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, valvontakeinoja sellaisten sääntelyalueiden valvonnassa, joilla toimivat sen lipun alla purjehtivat kalastusalukset. Komissio vahvistaa ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt asianomaisia jäsenvaltioita kuullen. 10 artikla Yhteisen kalastuspolitiikan valvontaa varten hyväksyttyjen menojen arviointijärjestelmän toteuttamiseen voidaan myöntää erityinen rahoitusosuus, joka ei voi jäsenvaltiota kohden ylittää vuodessa 50 prosenttia tukikelpoisista menoista. Tämä rahoitusosuus on tarkoitettu valvontajärjestelmän käyttöönottoon ja toimintaan liittyviin tukikelpoisiin menoihin, mukaan luettuna kustannuslaskennan käyttöönotto, jonka avulla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat laskea eri valvontatoimien kustannukset. 11 artikla Sellaisille toimille varatut vuotuiset talousarviomäärärahat, joiden rahoitusosuus on enemmän kuin 50 prosenttia, ovat 20 prosenttia talousarviovaroista. 12 artikla 1. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat saada rahoitusosuutta, on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2001 arvio vuosien 2001, 2002 ja 2003 vuosittaisista menoista, joiden rahoitukseen ne haluavat yhteisön osallistuvan. Arvioon on liitettävä kolmevuotinen ohjelma kyseisenä aikana toteutettavaksi suunnitellusta valvonnasta. Valvontaohjelmaan on sisällytettävä aiottujen valvonta- ja tarkastustoimien tavoitteet, suunniteltua toimintaa koskevat toimenpiteet ja odotetut tulokset, minkä lisäksi sen on katettava kaikki näitä kalastuksen valvonnan osalta koskevat alat. Päivämäärän 31 maaliskuuta 2001 jälkeen vastaanotetut ohjelmat otetaan huomioon ainoastaan jäsenvaltion asianmukaisesti perustelemissa poikkeuksellisissa tapauksissa. 2. Ohjelmaan on sisällytettävä liitteessä II olevassa A osan 1 ja 2 alakohdassa esitetyt tiedot. 13 artikla Komissio päättää jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella ennen kunkin vuoden 30 päivää kesäkuuta liitteessä II olevassa A osan 3 alakohdassa esitetyt perusteet huomioon ottaen ja asetuksen (ETY) N:o 3760/92 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen seuraavista: a) kuluvan varainhoitovuoden arvioitujen menojen tukikelpoisuudesta, b) rahoitusosuuden määrästä, c) rahoitukseen osallistumisen edellytyksistä. 14 artikla 1. Komissio voi jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä myöntää yhteisön vuotuisesta rahoitusosuudesta ennakkoa 50 prosenttiin asti. Ennakko vähennetään lopullisesta määrästä, jolla yhteisö osallistuu tosiasiallisesti aiheutuneiden menojen rahoitukseen. 2. Jäsenvaltioiden menoja koskeva oikeudellinen ja taloudellinen sitoumus tehdään vuoden kuluessa päivästä, jona 13 artiklassa tarkoitettu päätös annettiin tiedoksi. Jäsenvaltioiden on toteutettava suunnitellut menonsa vuoden kuluessa kyseisestä oikeudellisesta ja taloudellisesta sitoumuksesta. Jos oikeudellista ja taloudellista sitoumusta ei tehdä säädetyssä määräajassa, mahdollisesti maksetut ennakot on palautettava viipymättä. 15 artikla Jos jäsenvaltio päättää olla toteuttamatta kokonaisuudessaan tai osittain tukikelpoisia menoja, joille on myönnetty rahoitusosuus, sen on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle ja esitettävä toteuttamatta jättämisen vaikutukset valvontaohjelmaansa. 16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on jätettävä maksupyyntönsä viimeistään sitä vuotta seuraavan vuoden 31 päivänä toukokuuta, jonka aikana menot on hyväksytty. 2. Korvaushakemuksen esittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on varmistettava ja todistettava, että menot on toteutettu tässä päätöksessä ja erityisesti sen liitteessä II olevassa A osan 4 alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaen. 3. Jos hakemuksesta ilmenee, että 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ei ole noudatettu, komissio tutkii tapauksen perusteellisesti ja pyytää jäsenvaltiota esittämään huomautuksensa. Jos tutkimukset vahvistavat, että kyseisiä edellytyksiä ei ole noudatettu, komissio vahvistaa asianmukaisen määräajan, jonka kuluessa jäsenvaltio voi täyttää edellytykset. Komissio voi pienentää rahoitusosuutta taikka keskeyttää tai poistaa sen kyseisellä alalla, jos jäsenvaltio ei määräajan kuluttua ole noudattanut suosituksia. Aiheettomasti maksetut ja palautettavat määrät on viivästyskorkoineen maksettava takaisin komissiolle. 4. Jäsenvaltioiden on säilytettävä kaikki tositteet kolmen vuoden ajan päivästä, jona komissio on korvannut menot. 17 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle menoja koskeva ohjelma, maksupyynnöt ja ennakon maksamista koskevat pyynnöt euroina. Jos menoja koskevaa ohjelmaa ei ole tehty euroina, sitä ei hyväksytä. Jäsenvaltioiden, jotka eivät osallistu Euroopan talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, on ilmoitettava käytettävä muuntokurssi. 18 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot, joita komissio voi niiltä vaatia tällä päätöksellä sille säädettyjä tehtäviä hoitaessaan. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot niiden tarkastus- ja valvontakeinojen käyttämisen varmistamiseksi, joille on tämän päätöksen mukaisesti myönnetty rahoitusosuus. Jäsenvaltioiden on pidettävä kyseiset tiedot komission käytettävissä vähintään kolmen vuoden ajan päivästä, jona komissio korvaa menot. Jos komissio katsoo, että kyseisiä keinoja ei käytetä säädettyihin tarkoituksiin tai tämän päätöksen edellytysten mukaisesti, se ilmoittaa tästä asianomaiselle jäsenvaltiolle, jonka on toteutettava hallinnollinen tutkimus, johon komission virkamiehet voivat osallistua. Kyseisen jäsenvaltion on annettava komissiolle tieto tutkimuksen edistymisestä ja tuloksista ja viipymättä toimitettava komissiolle yksi kappale kyseiseen tutkimukseen liittyvästä kertomuksesta ja ilmoitettava sille kertomuksen laatimisessa käytetyt tärkeimmät lähteet. Komissio voi tarvittaessa päättää periä takaisin aiheettomasti maksettuja määriä viivästyskorkoineen. 19 artikla Komissio voi tehdä kaikki tarpeellisiksi katsomansa tarkastukset varmistaakseen niiden edellytysten noudattamisen ja tehtävien toteuttamisen, jotka johtuvat tästä päätöksestä komission tässä tarkoituksessa nimeämiä virkamiehiä avustaville jäsenvaltioille. Ensimmäistä kohtaa sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2847/93 29 artiklan säännösten soveltamista. 20 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen jokaisen vuoden 30 päivää huhtikuuta liitteessä III esitetyn luettelon mukainen aiemman vuoden tukikelpoisten menojen arviointia koskeva välikertomus, jossa esitetään saavutettu kehitys suhteessa suunnitelmiin ja menojen vaikutus valvontaohjelmaan sekä tarvittaessa ohjelmien mahdolliset muutostarpeet. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 31 päivää toukokuuta 2004 liitteessä III esitetyn luettelon mukainen kertomus, jossa arvioidaan kokonaisuudessaan rahoitusosuuden vaikutukset koko kolmevuotiseen valvontaohjelmaan. 3. Komission on voitava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella varmistaa rahoitusosuuden käyttöä koskeva asianmukainen valvonta. 21 artikla Komissio esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 jäsenvaltioiden 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittamien tietojen perusteella kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta. 22 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...] LIITE I VALVONTAVIRANOMAISTEN KOULUTUSMENOIHIN LIITTYVÄT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT 1. Kurssien ja seminaarien järjestämiseen liittyviin menoihin voi sisältyä tilojen vuokraus, opetusmateriaalin osto tai vuokraus ja sellaisten kouluttajien palkkiot, jotka eivät ole kansallisten tai yhteisön hallintoelimien virkamiehiä, sekä kursseille ja seminaareihin osallistuvien kansallisten virkamiesten ja kouluttajien matka- ja oleskelukustannukset. 2. Kansallisten virkamiesten vaihtoon liittyviin menoihin voivat kuulua erityisesti näiden matka- ja oleskelukustannukset. 3. Matkakustannukset kattavat edestakaisen matkan kotipaikasta määränpäähän julkisilla liikennevälineillä. 4. Oleskelukustannukset kattavat majoituksen, ateriat ja paikallisliikenteen matkat. 5. Matka- ja oleskelukustannukset vahvistetaan kansallisten korvaussääntöjen mukaisesti. LIITE II A OSA 1. Tämän asetuksen 12 artiklassa tarkoitettuun vuosittaisia menoja koskevaan ohjelmaan on sisällytettävä vuosille 2001, 2002 ja 2003 suunnitellut menot. Siinä on täsmennettävä erityisesti: - suunniteltujen kulujen aikataulu, - uuden teknologian ja tietoverkkojen valvonnan ominaisuudet, laatu, kustannukset ja tavoitteet, - valvontaviranomaisten koulutustoimien laatu, kesto, osallistujamäärä, kustannukset ja tavoitteet, - tarkastus- ja valvontalaitteiden tekniset ominaisuudet, kustannukset, aiottu maksutapa, valvonnan tavoitteet ja aiottu käyttö, laitteiden käyttöönottopäivä mukaan luettuna. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka liittyvät seuraaviin: - tavoitteet niiden menojen mukaisesti, jotka halutaan toteuttaa, - odotetut tulokset toteutettavien menojen mukaisesti, - jos menoja aiheutuu alusten ja ilma-alusten ostosta tai uudenaikaistamisesta, arvio ajasta, joka niitä käytetään kalastuksen valvontaan ja tarkastukseen, - jäsenvaltion sille päätöksen 95/527/EY nojalla aiempina vuosina myönnetyn rahoitusosuuden käyttö, - kyseisen jäsenvaltion merellä ja maissa suorittaman kalastuksen valvonnan tehokkuuden lisääntyminen maksupyyntöä edeltävän jakson aikana sekä ennakoitujen kulujen ansiosta todennäköisesti tapahtuva tehokkuuden lisääntyminen. Lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle B osassa esitetyt lomakkeet asianmukaisesti täytettyinä. 3. Rahoitukseen osallistumista koskevaa päätöstä tehtäessä on otettava huomioon seuraavat perusteet: - jäsenvaltion kalastuksen valvontaan osoittaman henkilöstön ja valvonnassa tosiasiallisesti käytettävien aineellisten varojen määrä ja tehokkuus, - jäsenvaltion, muiden jäsenvaltioiden ja komission kalastusta koskevan valvonnan yhteydessä harjoittaman yhteistyön aste, - jäsenvaltion osallistuminen kalastuksen valvontaan ja alueellisissa kalastusjärjestöissä, joiden sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, vahvistettujen tarkastus- ja tarkkailujärjestelmistä johtuvien velvoitteiden noudattaminen, - jäsenvaltion avomerellä olevien alusten kalastustoimintaan kohdistamat valvontapyrkimykset, - jäsenvaltion kalastusvyöhykkeellä harjoitettavan kalastustoiminnan monimuotoisuus, - jäsenvaltion komissiolle tiedoksi antamien saalismäärien luotettavuus ja jäsenvaltion kyky estää sille myönnettyjen kiintiöiden ylittäminen, - jäsenvaltion toteuttamat tukikelpoiset menot, joiden rahoitukseen on yhteisö on osallistunut neuvoston päätöksen 95/527/EY tai tämän päätöksen nojalla, - yhteisen kalastuspolitiikan rikkomisen ehkäiseminen, havaitseminen ja syyttämismenettely, - kansallisessa lainsäädännössä ja sen soveltamisessa käytetyt rikkomisten vakavuuteen suhteessa olevat rangaistukset, joilla estetään tehokkaasti vastaavien rikkomusten esiintyminen vastaisuudessa, - velvollisuus antaa komissiolle tieto toimintatavoista, joilla rikotaan vakavasti yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä, kuten neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1447/1999 säädetään. 4. Täytetyssä julkisia hankintoja koskevassa kyselylomakkeessa on viitattu julkisten hankintojen sopimuksia koskevaan lausuntoon, joka on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jos lausuntoa ei julkaista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, tuensaajan on todistettava, että julkiset hankinnat ovat tapahtuneet yhteisön lainsäädäntöä noudattaen. Komissio voi pyytää kaikkia tarpeellisiksi katsomiaan tietoja arvioidakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen julkisten hankintojen osalta. Korvauksen saamisen edellytyksenä on asiakirjojen esittäminen kahtena kappaleena. Niissä on oltava vähintään jäsenvaltion ja palvelun toimittajan tai toimittajien kesken tehdyn sopimuksen pääasialliset kohdat sekä todisteet vastaavista maksuista. Jotta yksittäiset menot voidaan korvata, ne on koottava yhteenvetotositteeseen, joka osoittaa selvästi jokaisen menon osalta menokohteen, yhteyden ehdotettuun ohjelmaan ja nettomäärän ilman arvonlisäveroa. B OSA 1. Kulkuneuvoluettelo >TAULUKON PAIKKA> Huomautuksia Nimi/kuvaus: Jos ilmoitetaan kulkuneuvon nimi, sen on oltava rekisteröity. Jos kulkuneuvolla ei ole nimeä, kulkuneuvoa kuvaillaan lyhyesti (ilmoitetaan esim. tyyppi ja malli). Jos viranomaisella on enemmän kuin yksi samantyyppinen ja -mallinen kulkuneuvo, niille on annettava numerot. Samaa kulkuneuvon nimeä tai kuvausta on käytettävä kaikissa sitä koskevissa rekistereissä ja kirjeenvaihdossa. a. - kulkuneuvoa käyttävän valvonta-/hallintoviranomaisen nimi b. - kulkuneuvon ikä vuosina c. - kulkuneuvon odotettavissa oleva käyttöikä vuosina (lähtökohtana uusi kulkuneuvo) d. - kulkuneuvon jäljellä oleva käyttöikä vuosina (c-b) e. - prosentteina ilmoitettu toiminta-aika, jona kulkuneuvoa käytetään valvontatoimissa f. - kunkin valvontaviranomaisen käyttämien alle 10 m:n alusten tai ajoneuvojen kokonaismäärä g. - täysiaikainen työpanos (valvontaan käytetty toiminta-aika prosentteina x 1). Täysiaikaisen työpanoksen olisi oltava alle 1. Yhteensä - kaikkien täysiaikaisten työpanosten yhteenlaskettu summa, joka vastaa valvontatoimiin osallistuvien kulkuneuvojen todellista lukumäärää. Summa ei saisi olla suurempi kuin kalastuksen seurannassa, valvonnassa ja tarkastuksessa käytettyjen kulkuneuvojen lukumäärä. Alle 10 m:n alukset: kunkin valvontaviranomaisen käyttämien alle 10 m:n alusten lukumäärä Ajoneuvot: kunkin valvontaviranomaisen käyttämien ajoneuvojen lukumäärä. 2. Henkilöstöluettelo >TAULUKON PAIKKA> Huomautuksia a. - valvonta-/hallintoviranomaisen nimi b. - valvontahenkilöstön suorittaman tehtävän tyyppi c. - kunkin valvontaviranomaisen käyttämien merellä, ilmassa ja maissa toimivien tarkastajien sekä muun maissa toimivan henkilöstön täysiaikainen työpanos d. - merellä, ilmassa ja maissa toimivien tarkastajien sekä muun maassa toimivan henkilöstön valvontaan käyttämä kokonaisaika prosentteina e. - valvontahenkilöstön täysiaikainen työpanos (d x c). Ei saisi ylittää c kohdassa tarkoitettua käytettyjen henkilöiden täysiaikaista työpanosta. 3. Kulkuneuvojen toiminta >TAULUKON PAIKKA> Huomautuksia a. - valvonta-/hallintoviranomaisen nimi b. - valvonnassa käytetty kulkuneuvo (alle 10 m:n alus, yli 10 m:n alus, lentokone, helikopteri) c. - valvonnassa käytettyjen kulkuneuvojen kokonaismäärä (kulkuneuvoluettelosta) c. - valvonnassa käytettyjen kulkuneuvojen täysiaikainen työpanos (kulkuneuvoluettelosta) e. - valvonnassa käytettyjen kaikkien alusten merelläolopäivien kokonaismäärä f. - merellä valvontaan käytettyjen päivien lukumäärä alusta kohden (c / b) g. - kaikkien lentokoneiden ja helikoptereiden kokonaistuntimäärä valvonnassa merellä h. - merellä valvontaan käytettyjen tuntien lukumäärä kulkuneuvoa kohden (e / b) 4. Talousarvio >TAULUKON PAIKKA> Huomautuksia a. - sellaisen valvonta-/hallintoviranomaisen nimi, jolla on kalastuksen valvontaan liittyviä velvoitteita b. - kunkin sellaisen viranomaisen kokonaisbudjetti, jolla on kalastuksen valvontaan liittyviä velvoitteita c. - kunkin sellaisen viranomaisen, jolla on kalastuksen valvontaan liittyviä velvoitteita, kalastuksen valvontaan käyttämät määrärahat c < tai = b 5. Tarkastukset [7] [7] Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 I osaston mukaisesti >TAULUKON PAIKKA> Huomautuksia a. ilmasta käsin, merellä tai maissa tehtyjen tarkastusten lukumäärä a1. - tehtyjen silmämääräisten tarkastusten lukumäärä a2. - muiden tehtyjen tarkastusten lukumäärä (kalastusalukseen nouseminen, kalastuspäiväkirjan tarkastus jne.) b. havaittujen rikkomisten lukumäärä Tarkastustyyppi - merellä, ilmasta käsin tai satamassa tehtyjen tarkastusten lukumäärä Tarkastetun aluksen kansallisuus - oman maan, toisen jäsenvaltion ja kolmannen maan alusten tarkastusten lukumäärä Tarkastettu ICES-alue (merellä) - valvonta-alusten kullakin ICES-alueella tekemien tarkastusten lukumäärä Tarkastettu ICES-alue (ilmasta käsin) - valvontalentokoneiden/-helikoptereiden kullakin ICES-alueella tekemien tarkastusten lukumäärä 6. Vahvuus / fyysiset ominaisuudet JÄSENVALTIO: // PÄIVÄ MÄÄRÄ: // Lukumäärä Rannikon pituus (km) // Yksinomaisen talousalueen koko (km2) // Purkamissatamien lukumäärä // Laivaston koko // Alle 10 m:n aluksia // Yli 10 m:n aluksia // Yhteensä // Purkamiset aluksen kansallisuuden mukaan // tonnia Oman maan alukset // Muun jäsenvaltion alukset // Kolmansien maiden alukset // Yhteensä // Purkamiset ICES-alueen mukaan (oman maan alukset) // tonnia II // III // IVa // IVb // V // VIa // VIb // VIIa // VIIb-k // VIII // IX // X // Välimeri // Muu // Yhteensä // Huomautuksia Laivaston koko - oman maan kumpaakin kokoluokkaa (alle ja yli 10 m) olevien alusten lukumäärä Purkamiset aluksen kansallisuuden mukaan - purkamiset omaan maahan oman maan, toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan aluksista tonneina Purkamiset ICES-alueen mukaan (oman maan alukset) - purkamiset omaan maahan oman maan aluksista saalisalueen mukaan LIITE III ARVIOINTIKERTOMUKSEN SISÄLTÖ Ohjelman tavoitteet Käytetyt keinot Todelliset menot Ohjelman tulokset Ohjelman vaikutukset Menojen kustannustehokkuussuhde Yhteisön rahoitusosuuden vaikutus. RAHOITUSSELVITYS 1. TOIMENPITEEN NIMI Yhteisön osallistuminen valvonta- ja tarkastustoimien rahoitukseen 2. BUDJETTIKOHTA / -KOHDAT B2-901 3. OIKEUSPERUSTA Perustamissopimuksen 37 artikla. 4. TOIMENPITEEN KUVAUS 4.1 Yleistavoite Jäsenvaltioiden yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) alalla toteuttamia valvontatoimia on ollut tarpeen tukea YKP:n käyttöönotosta alkaen. Yhteisön tukea on myönnetty 110 miljoonaa euroa päätöksellä 89/631/ETY (kaudella 1991-1995) ja 205 miljoonaa euroa päätöksellä 95/527/EY (kaudella 1996-2000). Koska näiden päätösten soveltamisen kokonaisvaikutukset ovat erittäin positiiviset, päätöksessä 95/527/EY säädetyn järjestelmän soveltamista on syytä jatkaa. Järjestelmää ei kuitenkaan pidä jatkaa vain jatkamalla päätöksen soveltamista sellaisenaan. Joitakin menoja on pienennettävä muiden alojen edistämiseksi. Ehdotuksen mukaan raskaisiin valvontakeinoihin (alukset, ilma-alukset) tarkoitettua yhteisön tukea vähennetään, ja yleispyrkimyksenä on tästedes perusvälineiden hankkimisen sijasta uudistaminen ja uudenaikaistaminen. Tämän vuoksi enemmän määrärahoja voidaan myöntää muihin toimiin, kuten - tietoverkkoihin, - uuteen teknologiaan (muuhun kuin tietoverkkoihin), - valvontaviranomaisten koulutukseen, - alueellisissa kalastusjärjestöissä toteutettavaan kalastuksen valvontaan. 4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Uuden päätöksen soveltamisajan lyhentäminen on perusteltua, jottei se haittaa komission tekemää YKP:n yleiskehityksen arviointia, josta sen on toimitettava kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille ennen vuoden 2002 loppua. Soveltamisajaksi ehdotetaan siis kolmea vuotta (2001-2003). 5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS 5.1 EI-PAKOLLISET MENOT 5.2 JAKSOTETUT MÄÄRÄRAHAT 5.3 ei tuloja 6. MENO-/TULOLAJI - Yhteisrahoitus muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin rahoituslähteiden kanssa. Korvaukset. Mahdollisuus myöntää ennakkoja. 7. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON: 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) Rahoitustuki jäsenvaltioiden kalastuksen valvonnan alalla hyväksymille menoille koskee seuraavia: - valvontaan liittyvien tietojen vaihdossa tarvittavien laitteiden ja tietoverkkojen käyttöönoton edistämistä, Rahoitusosuus voi olla jopa 75 prosenttia, - uusien teknologioiden kokeilua ja täytäntöönpanoa kalastustoiminnan valvonnan parantamiseksi; Rahoitusosuus on enintään 50 prosenttia (aiemmin se saattoi olla yli 50 prosenttia), sillä VMS-järjestelmän käyttöönottoon liittyviä menoja on koskenut pääasiassa päätös 95/527/EY. On kuitenkin syytä säätää suuremmasta yhteisön rahoitusosuudesta, jos satelliittiseurantaa laajennetaan lyhentämällä seurattavien alusten pituutta (nykyään kokonaispituus 24 metriä) tai ottamalla käyttöön muita parametrejä (alusten nopeus), elektroniset kalastuspäiväkirjat mukaan luettuina. - valvontatoimiin liittyvien viranomaisten koulutusta. Koulutusmenoihin varattu rahoitusosuus voi olla jopa 50 prosenttia erityisesti muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa virkamiehet työskentelevät, - uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönottoa alueellisissa kalastusjärjestöissä. Rahoitusosuuden voi rajoittaa 50 prosenttiin. - valvontalaitteiden hankintaa tai uudenaikaistamista. Rahoitusosuus on tästedes enintään 30 prosenttia (päätöksen 95/527/EY mukaan 35-50 prosenttia). Koska yhteisö osallistui vuosina 1996-2000 pääasiassa merellä toteutettavien valvontakeinojen rahoitukseen, jäsenvaltioiden raskaita valvontakeinoja koskevat tarpeet katsotaan nyt tyydytetyiksi. On kuitenkin tarpeen myöntää lisäosuus jäsenvaltioille, joiden vartioitavana oleva alue on erityisen suuri tai jotka käyttävät jossain vaiheessa vuotta valvontakeinoja sellaisten alueellisten kalastusjärjestöjen sääntelyalueen valvontaan, joiden sopimuspuoli yhteisö on. Lisäksi säädetään erityisestä, enintään 50 prosentin rahoitusosuudesta jäsenvaltion ottaessa käyttöön kalastuksen valvonnan osalta hyväksyttyjen menojen arviointijärjestelmän. 7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken EY, miljoonaa euroa (nykyisin hinnoin) >TAULUKON PAIKKA> Menojen jakautumista ei voi ennalta esittää täsmällisemmin, sillä menojen hyväksymisestä päättävät aluksi jäsenvaltiot. Etusija olisi kuitenkin myönnettävä tietoverkoille ja muulle uudelle teknologialle. 7.3 Talousarvion B-osaan kuuluvat selvityksistä, asiantuntijoista jne. aiheutuvat toimintakustannukset Käyttökustannuksia ei voida sisällyttää tähän kohtaan sen luonteen vuoksi. 7.4 Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen aikataulu EY, miljoonaa euroa >TAULUKON PAIKKA> 8. PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEET Komission on tehtävä vuosittain päätös yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien menojen rahoitukseen. Jäsenvaltioiden tekemät ehdotukset arvioidaan etukäteen. Komissio arvioi pyyntöjen tukikelpoisuuden jäsenvaltioiden toimittaman vuosien 2001, 2002 ja 2003 vuosittaisia kokonaismenoja koskevan kertomuksen perusteella. Hyväksytyt ehdotukset käsitellään vuosittain yksiköiden välisen kuulemisen jälkeen kalastuksen ja vesiviljelyn hallintokomiteassa. Tämän jälkeen komissio päättää tukikelpoisuudesta ja yhteisön tuen määrästä. Yhteisön rahoitusosuudet maksetaan kun esitetään tosiasiallisesti hyväksyttyihin tukikelpoisiin menoihin liittyvät alkuperäiset laskut ja asianmukaisesti täytetty julkisia hankintoja koskeva lomake. Jotta yhteisön talousarviosta myönnetyt tuet käytettäisiin parhaalla mahdollisella tavalla, jäsenvaltioiden on lisäksi annettava takeet käyttämiensä valvonta- ja seuraamusjärjestelmien tehokkuudesta ja varmistettava täydellinen avoimuus. Lisäksi komission valtuuttamat virkamiehet tekevät jäsenvaltioihin virkamatkoja. Matkoilla voidaan varmistautua, että välineet ovat niiden hallinnollisten asiakirjojen mukaisia, jotka jäsenvaltioiden hallinnon on toimitettava komissiolle ja että yhteisön rahoittamat menot tosiasiallisesti toteutetaan. Toimen soveltamisaikana tehdään virkamatkoja useisiin jäsenvaltioihin. Tällaisen lähestymistavan ansiosta komissio voi arvioida päätöstä 95/527/EY seuraavan päätöksen todellista soveltamista. 9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI 9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä - Erityistavoitteet: yhteys yleistavoitteeseen - Valvontaan liittyvien tietojen vaihdossa tarvittavien laitteiden ja tietoverkkojen käyttöön otto, - Uusi teknologia (muu kuin tietoverkot), - Valvontaviranomaisten koulutus, - Uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönoton edistäminen alueellisissa kalastusjärjestöissä, - Valvontaviranomaisten varustaminen tehokkailla ja uudenaikaisilla laitteilla. - Kohderyhmä: eroteltava tarvittaessa tavoitteen mukaan; ilmoitettava yhteisön tuen lopulliset saajat ja käytettävät välikädet. Välitön kohde on kalastuksen valvonnasta vastaava kansallinen hallinto. Tehokkaasta kalastuksen valvonnasta hyötyvät kuitenkin kaikki kalastuksen ja siihen liittyvien toimien harjoittajat, jotka usein toimivat alueilla, joilla muut taloudelliset toimintamahdollisuudet ovat rajatut. Vaikutukset eivät ulotu pelkästään kalastusalalle. Huonosti valvotun kalastuksen ekologiset vaikutukset koskevat koko unionia, kuten myös kansainvälisillä tai yhteisön ulkopuolisten maiden vesillä havaittujen kalastuksen valvonnan puutteiden negatiiviset seuraukset ulkosuhteisiin. 9.2 Toimenpiteen perustelut - Yhteisön rahoitustuen tarve erityisesti toissijaisuusperiaatteen vuoksi Kalastuksen valvonnan puutteiden korjaaminen edellyttää yhteisön poliittista, lainsäädännöllistä ja taloudellista toimintaa. Mitään näistä kolmesta toisiinsa sidoksissa olevasta osa-alueesta ei voi unohtaa. Lainsäädännön alalla on saavutettu edistystä ensisijaisesti komission aloitteesta. Vastaavilla poliittisilla päätöksillä on taloudellisia vaikutuksia, joita yhteisö ei voi olla huomioimatta. Kalastuksen valvonta on yhteisön laajuinen kysymys, koska yhteinen kalastuspolitiikka on otettu käyttöön, minkä lisäksi eri jäsenvaltioiden kalastustoiminta on kalojen vaellusten vuoksi yhteydessä toisten jäsenvaltioiden kalastustoimintaan. Valvonnan kustannus-hyötyarviota ei voi tehdä yhden jäsenvaltion tasolla. Taloudellinen yhteisvastuu on siis välttämätön, ja sen osoituksena ja välineenä on jäsenvaltioiden hyväksymien menojen tukemista koskeva budjettikohta. - Tapojen ja keinojen valinta * edut verrattuna vaihtoehtoisiin toimenpiteisiin (suhteelliset edut): * muiden vastaavanlaisten yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla mahdollisesti suoritettavien toimenpiteiden erittely: * odotetut liitännäis- ja kerrannaisvaikutukset: Kalastuksen taloudellisen merkityksen kannalta katsottuna tehokkaan valvonnan käyttöönottoon tarvittavat määrärahat ovat vähäiset verrattuna petosten vuoksi menetettäviin varoihin. Ne ovat vähäiset suhteessa muiden maiden tältä osin hyväksymiin menoihin. Valvontaan liittyvien menojen osuuden yhteisön talousarviosta on oltava vähäinen verrattuna jäsenvaltioiden osuuteen, mutta yhteisön tuki on kehityksen tukijalka. Kalastuksen valvonnan kokonaiskustannusten arvioidaan olevan vuodessa yhteisössä 300 miljoonaa euroa, josta noin kolmannes on investointeja ja kaksi kolmannesta toiminta- ja käyttökustannuksia. Tehokkaan valvonnan käyttöönottoon tarvittava yhteisön tuki on vähäistä kalastuksen taloudelliseen merkitykseen verrattuna. Se on vähäistä suhteessa muiden maiden tältä osin hyväksymiin menoihin. Vuosina 1996-2000 jäsenvaltioiden tukihakemukset ylittivät suuresti käytettävissä olevat määrärahat. Koska yhteisön rahoitustuen käyttöaste oli kuitenkin vuosina 1996-2000 varsin alhainen, määrärahoja on syytä vähentää tämän toimen osalta 41 miljoonasta eurosta keskimäärin 35 miljoonaan euroon vuodessa, jotta määrärahojen käyttö olisi aiempia vuosia yleisempää. Jäsenvaltioiden on kuitenkin seurattava tekniikan kehitystä uudenaikaistamalla valvontalaitteita ja investoimalla niihin. Palvelujen tarve on polttava erityisesti valvontaan liittyvän koulutuksen ja yhteistyöjärjestelyjen parantamiseksi jäsenvaltioiden välillä. - Tärkeimmät epävarmuustekijät, jotka saattavat vaikuttaa toimenpiteen erityistuloksiin Ensimmäinen riski ovat jäsenvaltioiden mahdolliset vaikeudet noudattaa rahoitussitoumuksiaan ja toteuttaa muita toimenpiteitä (organisaatiot, henkilöstö, seuraamukset jne.). Toimintaan, henkilöstöön, hallinto-organisaatioon ja seuraamuksiin liittyviä määrärahoja koskevat kysymykset ovat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Jos jäsenvaltiot eivät vahvista tarvittavia säännöksiä, yhteisön tuen tavoitteita ei saavuteta. Tällöin kansalliset viranomaiset ovat edelleen tehottomia, vaikka niillä olisikin asianmukaiset laitteet ja välineet. 9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi - Suoritusten osoittimet * Tuloksen osoittimet (toteutettujen toimenpiteiden arviointi) * tavoitteiden mukaisen vaikutuksen osoittimet Suurin vaikeus on, että kalastustoiminnan valvontaan osallistuvat tahot joutuvat usein toteuttamaan erilaisia toimenpiteitä, joten kustannukset on jaettava. Selkein esimerkki ovat valvontatoimet merellä. Vaikka esimerkiksi asevoimien toteuttama kalastuksen valvonta olisi niiden ensisijainen tehtävä, ne saattavat joutua muihinkin toimiin (pelastustoimet merellä, julkisen vallan läsnäolon osoittaminen). Vaikeuksista huolimatta tehokkaan valvonnan edellyttämien menojen määrä on niin suuri, että on vahvistettava kirjanpitoa koskevat säännökset, jotta valvonta voidaan esittää määrällisesti. Mahdollisia indikaattoreita ovat käytettyjen keinojen mittaus: valvonta-alusten merelläolopäivien tai ilma-alusten lentotuntien lukumäärä taikka merellä tai maissa tehtyjen tarkastusten lukumäärä. Nämä luvut ovat toimintaindikaattoreita eivät ne mittaa tehokkuutta. Seuraavaksi määritetään havaittujen rikkomisten lukumäärä ja ilmoitetaan niiden seuraamukset. Nämä tiedot yhdistettyinä edellä esitettyihin toimintaindikaattoreihin ovat välttämättömiä valvonnan ja seuraamusten tarkkuuden arvioimiseksi. Kalavarojen säilyttämispolitiikan osalta YKP:n valvonnan tehokkuus on liitettävä kahteen perusseikkaan, jotka ovat kalastuksen määrän vähentäminen ja nuorten kalojen suojelu. Jokaisen kannan osalta on verrattava tosiasiallisia saaliita ja sallittuja saaliita sekä määritettävä alamittaisten saaliiden määrä. Tämän tehtävän toteuttaminen on - nurinkurista kyllä - teknisesti yksinkertaisempi kuin yksittäisten rikkomisten osoittaminen oikeudellisesti pitävin perustein. Kuitenkin kun rikkomiset esitetään määrällisesti, saadaan käyttöön valvontaan liittyviä tehokkuusindikaattoreita ja lisäksi tarkastajien toimia voidaan kohdistaa merkittävämpiin ongelmiin. Tällöin on mahdollista rationalisoida tarkastuskohteiden valintaa, jotta estävän ja varoittavan vaikutuksen aikaansaamiseksi sekä seuraamusten asettamista varten tarvittavien todisteiden keruuseen käytettävät keinot voidaan kohdistaa vakavampiin ongelmiin. Rationalisoinnin avulla valvonnan tehokkuus paranee, ja valvonnan uskottavuus lisääntyy kalastuksen harjoittajien keskuudessa, jotka ovat usein hyvin tietoisia merkittävistä ja toistuvista rikkomisista. - Säädettyä jälkiarviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja toteuttamisaikataulu Tukea saavilta jäsenvaltioilta on saatava paremmat takeet tehokkuuden ja avoimuuden osalta. Tältä osin on suunniteltu seuraavaa: - Komissiolle on toimitettava vuosittaisten ohjelmien sijasta arvio jäsenvaltioiden vuosien 2001, 2002 ja 2003 kokonaismenoista. - Jäsenvaltioiden on arvioitava etukäteen, välivaiheessa ja jälkikäteen menojen tavoitteet ja vaikutukset valvontaohjelmaansa. On arvioitava myös tuen myöntämisen mahdollisuus arviointijärjestelmän käyttöönotolle. - Jäsenvaltioiden on toteutettava ohjelmansa vuoden kuluessa siitä kun ne ovat sitoutuneet oikeudellisesti ja taloudellisesti menoihin, mikä tehdään vuoden kuluessa päätöksen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. - Komissiolla on mahdollisuus periä takaisin jäsenvaltioiden aiheettomasti perimät määrät. 10. HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION PÄÄLUOKAN III KOHTA A) Tarvittavien hallinnollisten varojen tosiasiallinen käyttöönotto riippuu komission vuotuisesta varojen jakamista koskevasta päätöksestä, ja siinä otetaan huomioon henkilöstön määrä ja budjettivallan käyttäjän myöntämät lisämäärärahat. 10.1 Vaikutus henkilöstön lukumäärään >TAULUKON PAIKKA> 10.2 Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus (euroa) >TAULUKON PAIKKA> Määrä = henkilöstökustannukset kokonaisuudessaan koko toimen keston aikana. 10.3 Toimenpiteeseen liittyvät muut toimintamenot, erityisesti komiteoiden ja asiantuntijaryhmien kokouksista aiheutuvat kustannukset (euroa) >TAULUKON PAIKKA>