SANASTO

Arviointi : Evidenssin säännöllinen kerääminen ja analysointi tarkoituksena tehdä johtopäätöksiä "tukitoimenpiteiden" vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta. Tähän voi sisältyä toimintapolitiikan merkityksellisyyden, johdonmukaisuuden ja Euroopan tasolla saatavan lisäarvon arviointia.

Hallintoviranomainen : Kansallinen tai alueellinen elin, jonka jäsenvaltio on osoittanut hallinnoimaan maaseudun kehittämisohjelmaa.

Indikaattori : Mitattavissa oleva vastine tavoitteelle; indikaattori antaa hyödyllistä tietoa, jonka avulla voidaan arvioida tavoitteen saavuttamista.

(Julkisen vallan) toimenpide : Julkishallinnon elimen suorittama tai rahoittama toiminta, esimerkiksi "tukitoimi", "toimenpide", ohjelma tai hanke.

Maaseudun kehittämisohjelma : Jäsenvaltion valmistelema ohjelma-asiakirja Euroopan unionin maaseudun kehittämispolitiikan suunnittelua ja täytäntöönpanoa varten. Maaseudun kehittämisohjelmat hyväksyy komissio. Ne voidaan laatia alueellisella tai kansallisella tasolla.

Moitteeton varainhoito : EU:n talousarviota on hallinnoitava taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteita noudattaen.

Monipuolistamiseen tähtäävät toimenpiteet : Kolme maaseudun kehittämisohjelman toimenpidettä, joiden tarkoituksena on maaseututalouden monipuolistaminen: "taloudellisen toiminnan laajentaminen maatalouden ulkopuolelle", "tuki mikroyritysten luomiseen ja kehittämiseen" ja "matkailuelinkeinojen edistäminen".

Nollavaikutus : Tilanne, jossa tukea saanut toimi olisi toteutettu kokonaan tai osittain ilman myönnettyä tukea.

Seuranta : "Tukitoimenpiteiden" resurssien, tuotosten ja tulosten säännöllinen tarkastaminen.

Tavoite : Tuotokset, tulokset ja vaikutukset, jotka "tukitoimenpiteellä" on määrä saavuttaa.

Tehokkuus : Parhaan mahdollisen kustannustehokkuuden saavuttaminen.

Toimenpide : Toimintapolitiikan täytäntöönpanoa varten perustettu tukijärjestelmä. Toimenpiteessä määritellään säännöt sellaisille "tukitoimille", jotka voivat saada rahoitusta.

Toimintalinja : Ohjelmakaudella 2007–2013 maaseudun kehittämispolitiikan täytäntöönpano jakautuu kolmeen temaattiseen toimintalinjaan, jotka edustavat yhtenäisiä maaseudun kehittämistoimenpiteiden ryhmiä, sekä yhteen laaja-alaiseen toimintalinjaan, joka liittyy Leader-lähestymistapaan (Leader-toimintalinja).

Tukitoimi : "Toimenpiteen" puitteissa rahoitettu hanke, sopimus tai muu toimi.

Tulokset : Välittömät vaikutukset tai muutokset, jotka aiheutuvat "tukitoimenpiteestä".

Tuotokset : Se, mitä "tukitoimenpiteeseen" suunnattujen resurssien avulla on tuotettu.

Vaikuttavuus : Asetettujen tavoitteiden saavuttaminen.

Vaikutukset : Pitkän aikavälin yhteiskunta- ja talousvaikutukset ja ympäristövaikutukset.

Yhteinen hallinnointi : EU:n talousarvion toteuttamismenetelmä, jossa komissio siirtää talousarvion toteuttamistehtäviä jäsenvaltioille; komissiolla on kuitenkin lopullinen vastuu EU:n talousarvion toteuttamisesta.

Yhteisön strategiset suuntaviivat : Neuvoston päätös, jossa määritetään Euroopan unionin painopisteet maaseudun kehittämisessä.

TIIVISTELMÄ

I. EU on osoittanut lähes 100 miljardia euroa maaseudun kehittämistavoitteidensa saavuttamiseen ohjelmakaudella 2007–2013. Tarkastuksessa selvitettiin, pystyvätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitetut EU:n määrärahat on käytetty tarkoituksenmukaisesti. Tärkeä osatekijä tässä on seuranta- ja arviointijärjestelmä.

II. Seuranta- ja arviointijärjestelmän avulla pitäisi saada tietoa siitä, onko varainkäyttö vaikuttavaa ja tehokasta. Näitä tietoja tarvitaan tilivelvollisuuden toteutumiseksi: Euroopan parlamentille ja neuvostolle sekä suurelle yleisölle tiedotetaan, mitä EU:n määrärahoilla on saatu aikaan, ja osoitetaan, että talousarviovarat on käytetty tehokkaasti ja vaikuttavasti moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Seurannan ja arvioinnin avulla voidaan lisäksi yksilöidä puutteet ja määritellä muutokset, joita on aiheellista tehdä seitsenvuotisen ohjelmakauden aikana ja tulevia toimintapolitiikkoja, meno-ohjelmia ja lainsäädäntöä suunniteltaessa.

III. Tilintarkastustuomioistuin on aiemmissa kertomuksissaan tuonut toistuvasti esiin vakavia puutteita, joita esiintyy maaseudun kehittämismenoihin liittyvien seuranta- ja arviointitietojen saatavuudessa ja laadussa. Tässä kertomuksessa vahvistetaan aiemmat havainnot ja jatketaan aiheen käsittelyä.

IV. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että komissio ja jäsenvaltiot eivät ole osoittaneet riittävän selvästi, mitä toiminnalla on saatu aikaan maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteiden kannalta; lisäksi tilintarkastustuomioistuimen mukaan ei ole varmuutta siitä, että EU:n määrärahoja on käytetty tarkoituksenmukaisesti.

V. Tilintarkastustuomioistuin teki seuraavat havainnot:

a) Maaseudun kehittämismenoille asetetut tavoitteet eivät olleet riittävän selviä.

b) Saavutettuja tuloksia koskevat tiedot ja tuloksista raportointi eivät riittäneet osoittamaan, missä määrin tavoitteet oli saavutettu ja oliko EU:n määrärahoja käytetty vaikuttavasti ja tehokkaasti.

c) Saatavilla olevia seuranta- ja arviointitietoja ei ole hyödynnetty riittävästi maaseudun kehittämismenojen tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantamiseksi.

VI. Seurantaa ja arviointia voidaan – ja niitä pitäisi – parantaa nykyisen ohjelmakauden jäljellä olevalla osuudella; ohjelmakauden menot päätetään vuonna 2015. Lisäksi tuleva ohjelmakausi 2014–2020 tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille tilaisuuden ottaa menojen vaikuttavuus ja tehokkuus paljon keskeisemmin esille toimenpiteen suunnittelussa ja ohjelmatyöhön liittyvissä päätöksissä sekä valittaessa rahoitettavia tukitoimia ja hankkeita.

VII. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa näin ollen seuraavaa:

a) Jäsenvaltioiden ja komission olisi hyödynnettävä seurantaa ja arviointia parantaakseen keskittymistä tulosten saavuttamiseen nykyisen ohjelmakauden jäljellä olevalla osuudella.

b) Jäsenvaltioiden ja komission olisi ryhdyttävä nyt toimiin varmistaakseen, että vuonna 2015 suoritettavien, ohjelmakautta 2007–2013 koskevien jälkiarviointien avulla saadaan laadukasta ja vertailukelpoista tietoa.

c) Komission olisi parannettava ohjelmakaudella 2014–2020 sovellettavia yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä siten, että niiden avulla kyettäisiin tuottamaan oikea-aikaisempia, relevantimpia, luotettavampia ja vertailukelpoisempia tietoja erityisesti siitä, kuinka vaikuttavia ja tehokkaita toimenpiteet ovat tulosten saavuttamisen kannalta.

d) Jäsenvaltioiden ja komission olisi varmistettava, että ohjelmakauden 2014–2020 maaseudun kehittämisohjelmat luovat paremman perustan asianmukaiselle varainhoidolle siten, että ne sisältävät täsmälliset ja mitattavissa olevat tavoitteet sekä suunnitelmat ohjelmien tehokkuuden ja vaikuttavuuden seurantaa ja arviointia varten.

e) Jäsenvaltioiden olisi suunniteltava ohjelmakauden 2014–2020 maaseudun kehittämisohjelmien täytäntöönpanojärjestelmät vaikuttavuus- ja tehokkuusnäkökohdat huomioon ottaen ja edellytettävä, että hakemus-, valinta- ja maksuprosesseja varten kerättyjä tietoja käytettäisiin uudelleen seurantaan ja arviointiin.

f) Jäsenvaltioiden ja komission olisi parannettava raportointiaan EU:n talousarviovarojen avulla saavutetuista tuloksista tilivelvollisuuden edistämistä silmällä pitäen. Tässä yhteydessä olisi suoritettava systemaattisempaa seurantaa myös arviointihavaintojen pohjalta.

JOHDANTO

1. EU on osoittanut lähes 100 miljardia euroa maaseudun kehittämistavoitteiden saavuttamiseksi ohjelmakaudella 2007–2013. Jäsenvaltiot ovat lisäksi sitoneet 58 miljardia euroa omia varojaan maaseudun kehittämisohjelmien osarahoittamiseen.

2. Eurooppa-neuvosto on painottanut, että jokainen EU:n talousarviosta maksettu euro on käytettävä paitsi oikein myös tarkoituksenmukaisesti. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksissa on kuitenkin jatkuvasti ilmennyt, että keskeisiä maaseudun kehittämisen toimenpiteitä ei suunnitella ja panna täytäntöön tavalla, joka tarjoaisi riittävät takeet siitä, että toimenpiteitä toteutettaessa otetaan huomioon toimintapolitiikan tavoitteiden saavuttaminen tehokkaimmalla mahdollisella tavalla. Näin ollen ei voida luottaa siihen, että talousarvion toteuttamiseen tarkoitetuilla järjestelmillä pystytään varmistamaan menojen vaikuttavuus ja tehokkuus. On siis sitäkin tärkeämpää, että jäsenvaltiot ja komissio pystyvät osoittamaan, mitä tuloksia maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteiden osalta on saavutettu.

3. Seuranta ja arviointi ovat keskeisiä osatekijöitä, joiden avulla varmistetaan, että EU:n määrärahoja käytetään tarkoituksenmukaisesti. Seuranta on menojen, tuotosten ja tulosten säännöllistä tarkastelua, joka tuottaa ajantasaista tietoa siitä, edistyvätkö ohjelmat suunnitellulla tavalla. Arviointi on evidenssin – mukaan lukien seurantaa varten tuotetut tiedot – säännöllisin väliajoin tapahtuvaa keräämistä ja analysointia, jonka perusteella tehdään johtopäätöksiä ohjelman tai toimintapolitiikan vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta. Kun käytössä on seurannan ja arvioinnin avulla saatua tietoa siitä, missä kohdin varainkäyttö ei ole vaikuttavaa tai tehokasta, voidaan tehdä muutoksia seitsemänvuotisen ohjelmakauden aikana sekä tulevaa lainsäädäntöä ja tulevia ohjelmia suunniteltaessa.

4. Näitä tietoja tarvitaan myös tilivelvollisuuden toteutumiseksi: Euroopan parlamentille ja neuvostolle sekä suurelle yleisölle tiedotetaan, mitä EU:n talousarvion avulla on saatu aikaan, ja osoitetaan, että talousarviovarat on käytetty tarkoituksenmukaisesti.

5. Tilintarkastustuomioistuin on kuitenkin toistuvasti havainnut vakavia puutteita maaseudun kehittämiseen liittyvien seuranta- ja arviointitietojen saatavuudessa ja laadussa. Taulukossa 1 esitetään yhteenveto kyseisiin puutteisiin liittyvistä tilintarkastustuomioistuimen viimeaikaisista havainnoista.

TAULUKKO 1

MAASEUDUN KEHITTÄMISPOLITIIKAN SEURANTAA JA ARVIOINTIA KOSKEVAT HAVAINNOT TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN ERITYISKERTOMUKSISSA JA VUOSIKERTOMUKSISSA

Erityiskertomus nro 5/2010 Leader-lähestymistavan sisällyttäminen maaseudun kehittämiseen | EU:n talousarviosta myönnettiin Leader+ -ohjelmalle varoja yli 2 miljardia euroa ja kaudelle 2007–2013 on varattu yli 5 miljardia euroa. Komissio ei vielä ole esittänyt näyttöä menojen vaikuttavuudesta tai tehokkuudesta… |

Erityiskertomus nro 7/2011 Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja? | Tavoitteet olivat liian epämääräisiä eli ei voitu arvioida, missä määrin ne oli saavutettu. Yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt ovat askel eteenpäin, mutta niiden kautta saadaan vain vähän tietoa aikaansaaduista ympäristöhyödyistä (ohjelmaan osoitettu 22 miljardia euroa). |

Erityiskertomus nro 8/2012 Tuen kohdentaminen maatilojen nykyaikaistamiseen | Yhteisen seuranta- ja arviointikehyksen avulla ei saada merkityksellisiä tietoja, joiden perusteella voitaisiin seurata käytetyillä varoilla saavutettuja tuloksia. EU:n ensisijaisten tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistystä ei pystytä seuraamaan määritetyillä indikaattoreilla. Tiedot eivät ole kovinkaan luotettavia eikä niiden avulla voida laatia jäsenvaltioiden (ja/tai alueiden) välisiä vertailuja (ohjelmaan osoitettu 11 miljardia euroa). |

Erityiskertomus nro 1/2013 Onko EU:n elintarviketeollisuustuella lisätty maataloustuotteiden arvoa vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla? | …komissiolla ja jäsenvaltioilla on riittämätön perusta arvioida toimenpiteisiin osoitettujen 9 miljardin euron vaikuttavuutta suunnitellessaan tukea kaudelle 2014–2020. |

Erityiskertomus nro 6/2013 Ovatko jäsenvaltiot ja komissio saaneet rahalle vastinetta maaseudun elinkeinoelämän monipuolistamiseen tähtäävistä toimenpiteistä? | Toimenpiteisiin ei kohdistettu vaikuttavaa seurantaa tai arviointia, joten on olemassa todellinen riski, että hankkeisiin osoitetun rahoituksen tulokset jäävät tuntemattomiksi. Työpaikkojen luomista koskevaa EU:n strategista painopistettä ei ollut kohdennettu hyvin eikä hallinto toiminut aktiivisesti silloinkaan kun, oli selvää, että asetettuja tavoitteita ei saavuteta (ohjelmaan osoitettu 5 miljardia euroa). |

Vuosikertomus varainhoitovuodelta 2011, kymmenes luku. | Komission pääosastot eivät asettaneet tavoitteita toiminnan taloudellisuudelle (panosten kulut) tai tehokkuudelle … eivätkä ne myöskään raportoineen näistä tavoitteista … toimintapolitiikkojen saavutusten kuvauksissa annettiin vain vähän tietoja tuloksista ja vaikutuksista; raportoinnissa keskityttiin lähinnä panoksiin ja tuotoksiin … tuloksellisuudesta raportoitiin puutteellisten tietojen perusteella… |

6. Uuden ohjelmakauden alkaminen tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille mahdollisuuden käsitellä näitä puutteita ja perustaa järjestelmiä, jotka tuottavat luotettavaa ja ajantasaista tietoa kauden 2014–2020 menoilla saaduista tuloksista. Tätä silmällä pitäen tilintarkastustuomioistuin vahvistaa tässä tarkastuksessa aiemmat havaintonsa ja jatkaa niiden käsittelyä. Tarkoituksena on esittää käytännönläheisiä suosituksia, joilla voidaan osaltaan parantaa kauden 2014–2020 maaseudun kehittämispolitiikan varainhoitoa.

MAASEUDUN KEHITTÄMISPOLITIIKKA JA YHTEISET SEURANTA- JA ARVIOINTISÄÄNNÖT

7. Ohjelmakaudella 2007–2013 EU:n maaseudun kehittämispolitiikka jakautuu kolmeen "temaattiseen toimintalinjaan". Kukin toimintalinja koostuu joukosta toimenpiteitä, joiden avulla on tarkoitus saavuttaa toimintapolitiikan tavoitteet (jotka tässä kertomuksessa esitetään jäljempänä taulukossa 2). Neljännessä toimintalinjassa eli Leader-lähestymistavassa on tarkoitus saavuttaa samat tavoitteet paikallistasolla johdettujen paikallisten kehittämisstrategioiden avulla.

8. EU vahvisti "maaseudun kehittämisen painopisteet" yhteisön strategisissa suuntaviivoissa. Suuntaviivat sisältyvät neuvoston päätökseen 2006/144/EY [1], jossa toimintapolitiikka nivelletään EU:n laajempiin tavoitteisiin, joita ovat erityisesti Göteborgin kestävän kehityksen tavoitteet sekä kasvua ja työllisyyttä koskeva Lissabonin strategia. Päätöksen mukaan esimerkiksi "toimintalinjan 3" resurssien "olennaisin tavoite" on luoda työllisyysmahdollisuuksia ja kasvun edellytyksiä.

9. Jäsenvaltiot laativat maaseudun kehittämisohjelmat kansallisella tai alueellisella tasolla. Kun komissio on hyväksynyt ohjelmat, jäsenvaltiot panevat ne täytäntöön "yhteishallinnoinnin" puitteissa.

10. EU:n maaseudun kehittämistä koskevassa asetuksessa annettiin "yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt" kaudelle 2007–2013 [2]. Kyseessä oli uusi järjestelmä, joka otettiin käyttöön vuonna 2007. Järjestelmä sisälsi yhteiset indikaattorit, joiden avulla seurataan maaseudun kehittämisen tavoitteisiin pääsemistä siten, että kutakin maaseudun kehittämisohjelmaa voidaan verrata ja tiedot voidaan koota yhteen. Yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt edellyttävät lisäksi, että kunkin maaseudun kehittämisohjelman osalta suoritetaan ennakkoarviointi, väliarviointi vuonna 2010 sekä jälkiarviointi vuonna 2015. Arviointien suorittajina ovat riippumattomat arvioijat.

11. Komission asetuksessa [3] asetetaan tarkemmat vaatimukset ja luetellaan yhteiset perus-, tuotos-, tulos- ja vaikutusindikaattorit. Indikaattoreiden määritelmät, yhteiset arviointikysymykset ja menetelmiin liittyvä ohjeistus esitetään komission antamassa yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskevassa käsikirjassa, joka ei kuitenkaan ole sitova [4].

12. Jäsenvaltioilla oli velvollisuus asettaa maaseudun kehittämisohjelmissaan "täsmälliset, todennettavissa olevat tavoitteet" sekä yhteisiin indikaattoreihin sovellettavat tavoitearvot. Yhteisillä indikaattoreilla ei kuitenkaan voida täysin seurata kaikkia yksittäisten maaseudun kehittämisohjelmien vaikutuksia, ja näin ollen jäsenvaltioita vaadittiin myös asettamaan rajallinen määrä lisäindikaattoreita. Jäsenvaltioiden muita velvollisuuksia ovat tiedonkeruujärjestelmien perustaminen ja arviointien järjestäminen. Ne valmistelevat seuranta- ja arviointitietojen pohjalta vuotuisen edistymiskertomuksen, jonka pitäisi osoittaa, miten ohjelma on edistynyt sille asetettuihin tavoitteisiin nähden. Jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja seurantakomiteoiden on käytettävä seuranta- ja arviointitietoja ohjelmien laadun ja täytäntöönpanon parantamiseen.

13. Komissio koordinoi yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä. Komission henkilöstö tarkistaa vuotuiset edistymiskertomukset ja kokoaa seurantatiedot yhteen. Se voi osallistua tarkkailijana jäsenvaltioiden seurantakomiteoihin ja pitää vuosittain kokouksen hallintoviranomaisten kanssa tarkastaakseen edellisen vuoden pääasialliset tulokset kunkin maaseudun kehittämisohjelman osalta. Komissio tekee arvioijien kanssa sopimuksia väliarviointeja ja jälkiarviointeja koskevien yhteenvetojen tekemisestä ja julkaisee nämä kertomukset. Komission velvollisuutena on lisäksi tuottaa useita kertomuksia, joissa käsitellään maaseudun kehittämispolitiikan täytäntöönpanoa ja saavutuksia (ks. kohta 51).

14. Seurannasta ja arvioinnista aiheutuu kuluja. EU osarahoittaa jäsenvaltioissa "teknistä apua", joka voi sisältää seurantatietojen keräämisestä ja käsittelystä aiheutuneet kulut (henkilöstö, tietokonejärjestelmät jne.) sekä selvityksiä ja arviointeja koskevat menot. Hieman alle kaksi prosenttia maaseudun kehittämisohjelmien määrärahoista (1,9 miljardia euroa) on osoitettu tekniseen apuun kaudelle 2007–2013; tämä käsittää myös muita teknisiä toimintoja, kuten menojen oikeellisuuden tarkistamisen. Komissiolle suoraan aiheutuneita lisäkuluja ovat jäsenvaltioiden suorittamia maaseudun kehittämisohjelmien jälki- ja väliarviointeja koskevat yhteenvedot sekä arvioinnin tukipalvelun ja arvioinnin asiantuntijakomitean juoksevat kulut [5].

TARKASTUKSEN LAAJUUS JA LÄHESTYMISTAPA

15. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa selvitettiin, pystyvätkö komissio ja jäsenvaltiot osoittamaan, että maaseudun kehittämispolitiikkaan osoitetut EU:n määrärahat on käytetty tarkoituksenmukaisesti. Tarkastuksessa haettiin vastausta seuraaviin kolmeen osakysymykseen:

a) Onko ilmoitettu selvästi, mitä maaseudun kehittämismenoilla on tarkoitus saada aikaan?

b) Onko julkaistu luotettavaa tietoa siitä, mitä menoilla on saavutettu ja kuinka tehokkaasti?

c) Onko seuranta- ja arviointitietojen avulla pyritty parantamaan menojen vaikuttavuutta ja tehokkuutta?

16. Tarkastuksen kohteena oli ensisijaisesti tavoitteiden ja indikaattoreihin liittyvien tavoitearvojen asettaminen kauden 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmille sekä seuranta- ja arviointitietojen tuottaminen ja käyttö ja niistä raportointi. Tarkastuksessa keskityttiin tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2010 ja sen jälkeen tarkastamiin maaseudun kehittämistoimenpiteisiin. Ne vastaavat yhdessä 53:a prosenttia kaudelle 2007–2013 varattujen maaseudun kehittämismenojen kokonaismäärästä. Taulukossa 2 esitetään lyhyt kuvaus toimenpiteistä, jotka tilintarkastustuomioistuin on tarkastanut vuonna 2010 ja sen jälkeen; lisäksi esitetään toimenpiteisiin liittyvät tavoitteet ja tulosindikaattorit.

TAULUKKO 2

TARKASTETUT MAASEUDUN KEHITTÄMISTOIMENPITEET JA NIIHIN LIITTYVÄT TULOSINDIKAATTORIT

Toimintalinjojen tavoitteet | Valitut toimenpiteet | Toimenpiteiden kuvaus | Yhteiset tulosindikaattorit |

Toimintalinja 1: tavoitteena maa- ja metsätalousalan kilpailukyvyn parantaminen tukemalla rakenteellista uudistusta, kehittämistä ja innovointia | Maatilojen nykyaikaistaminen Asetus (EY) N:o 1698/2005, 20 artiklan b kohdan i luetelmakohta | Avustukset maatalouskoneita ja -laitteistoa koskeviin investointeihin (traktorit, puimakoneet, maatilarakennukset, lannoitevarastot, kastelulaitteet jne.). | Uusia tuotteita ja/tai tekniikoita käyttöön ottavien tilojen lukumääräBruttoarvonlisäyksen kasvu tuetuilla tiloilla. |

Maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisääminen Asetus (EY) N:o 1698/2005, 20 artiklan b kohdan iii alakohta | Avustukset elintarvikkeiden jalostuslaitteita koskeviin investointeihin, esimerkiksi laitteet oliiviöljyn tuottamiseen, meijereihin, hedelmien ja vihannesten pakkaukseen, lihanjalostukseen jne. | Uusia tuotteita ja/tai tekniikoita käyttöön ottavien yritysten lukumääräBruttoarvonlisäyksen kasvu tuetuissa yrityksissä. |

Toimintalinja 2: tavoitteena ympäristön ja maaseudun tilan parantaminen tukemalla maankäyttöä | Maatalouden ympäristötuet Asetus (EY) N:o 1698/2005, 36 artiklan a kohdan iv luetelmakohta | Maksut viljelijöille ja muille maankäyttäjille, jotka sitoutuvat vapaaehtoisesti maatalouden ympäristötoimiin 5–7 vuodeksi. Hehtaaria tai kotieläinyksikköä kohden suoritettavat maksut kattavat lisäkulut tai tulojen menetykset, joita sitoutumisesta aiheutuu (esim. luonnonmukainen tuotanto, vesilähteiden suojelu, luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön suosiminen). | Pinta-alat, joihin on menestyksekkäästi sovellettu maankäyttöä, edistävät luonnon monimuotoisuuden parantumistaveden laadun parantumistailmastonmuutoksen lieventämistämaaperän parantumistaviljelyn kannattamattomuuden ja maan viljelykäytöstä poistamisen torjuntaa. |

Toimintalinja 3: tavoitteena parantaa maaseutualueiden elämänlaatua ja rohkaista taloudellisen toiminnan monipuolistamiseen | Maatalouden toimintojen monipuolistaminen muuhun kuin maataloustoimintaan Asetus (EY) N:o 1698/2005, 52 artiklan a kohdan i luetelmakohta | Investointeihin tarkoitetut avustukset maatilakotitalouden jäsenille, jotka monipuolistavat toimintoja muuhun kuin maataloustoimintaan (esim. maatilakaupat, maatilamatkailu tai muunlainen elinkeino). | Maatalouden ulkopuolisen toiminnan bruttoarvonlisäyksen kasvu tuetuissa yrityksissäLuotujen työpaikkojen bruttomäärä (jaoteltuna sukupuolen ja ikäluokan mukaan sekä sen mukaan, onko työpaikka tilalla vai tilan ulkopuolella). |

Tuki yritysten perustamiseen ja kehittämiseen Asetus (EY) N:o 1698/2005, 52 artiklan a kohdan ii luetelmakohta | Avustukset maaseudun mikroyritysten (alle 10 työntekijää ja alle 2 miljoonan euron liikevaihto) investointeihin tai uuden mikroyrityksen perustamiseen. | Luotujen työpaikkojen bruttomäärä (jaoteltuna sukupuolen ja iän mukaan sekä sen mukaan, onko työpaikka tilalla vai tilan ulkopuolella)Maatalouden ulkopuolisen toiminnan bruttoarvonlisäyksen kasvu tuetuissa yrityksissä. |

Matkailuelinkeinojen edistäminen Asetus (EY) N:o 1698/2005, 52 artiklan a kohdan iii luetelmakohta | Avustukset matkailijoille tarkoitettuja majoitus- ja muita palveluja koskeviin investointeihin ja pienimuotoista matkailuinfrastruktuuria koskeviin investointeihin (esim. patikkapolut ja matkailukohteiden merkitseminen) sekä maaseutumatkailun markkinointia koskeviin investointeihin. | Matkailijoiden käyntien lisääntynyt määrä (jaoteltuna yöpymisten määrien ja päivämatkailijoiden lukumäärän mukaan)Luotujen työpaikkojen bruttomäärä (jaoteltuna iän ja sukupuolen mukaan sekä sen mukaan, onko työpaikka tilalla vai tilan ulkopuolella). |

Toimintalinja 4 – Leader: paikallisten kehittämisstrategioiden täytäntöönpano, tarkoituksena saavuttaa kolmen muun toimintalinjan joukosta yhden tai useamman toimintalinjan tavoitteet | Asetus (EY) N:o 1698/2005, 63 artiklan a kohta | Tuki maaseutuyhteisöille, jotta nämä voisivat panna täytäntöön integroituja ja innovatiivisia strategioita, jotka myötävaikuttavat pitkällä aikavälillä paikallisten alueiden kestävään kehitykseen. Leader-toimintalinjassa noudatetaan alhaalta ylös suuntautuvaa lähestymistapaa, jossa päätösvalta on paikallisilla toimintaryhmillä paikallisten kehittämisstrategioiden laatimisen ja täytäntöönpanon osalta. | Luotujen työpaikkojen bruttomäärä (jaoteltuna iän ja sukupuolen mukaan sekä sen mukaan, onko työpaikka tilalla vai tilan ulkopuolella)Koulutuksen onnistuneesti päätökseen saaneiden osallistujien lukumäärä. |

17. Tarkastustyö suoritettiin tammi-huhtikuussa 2013, ja se kohdistui 12:een tilintarkastustuomioistuimen aiemmin tarkastamaan maaseudun kehittämisohjelmaan [6]. Ne vastaavat yhdessä hieman yli 50:tä prosenttia kaikista kaudelle 2007–2013 ohjelmoiduista maaseudun kehittämismenoista. Kaaviossa esitetään tarkastuksen kattamat maaseudun kehittämisohjelmat ja niiden osuus maaseudun kehittämisen kokonaisbudjetista ohjelmakaudella 2007–2013.

18. Asianomaiset jäsenvaltiot ja komissio esittivät tietoja toimista, joihin oli ryhdytty tilintarkastustuomioistuimen aiempien tarkastusten seurauksena. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin tarkasti tuoreimmat tarkastukseen valittuja toimenpiteitä koskevat seuranta- ja arviointitiedot. Useimmissa tapauksissa oli kyse vuotta 2011 koskevasta edistymiskertomuksesta, joka oli saatu valmiiksi vuoden 2012 jälkipuoliskolla. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti, kuinka komissio oli hallinnoinut yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä, kuinka se oli raportoinut toimintapolitiikan täytäntöönpanosta ja saavutuksista, mitä valvontatoimia se oli suorittanut valittujen toimenpiteiden ja maaseudun kehittämisohjelmien osalta ja kuinka se oli hyödyntänyt seuranta- ja arviointitietoja hyväksyessään muutoksia maaseudun kehittämisohjelmiin.

KAAVIO

TARKASTETUT MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMAT: MÄÄRÄRAHOJEN PROSENTTIOSUUS KOKONAISMÄÄRÄSTÄ (2007–2013)

+++++ TIFF +++++

Lähde: Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto

HUOMAUTUKSET

ONKO ILMOITETTU SELVÄSTI, MITÄ MAASEUDUN KEHITTÄMISMENOILLA ON TARKOITUS SAADA AIKAAN?

19. Tavoitteiden kautta ilmoitetaan, mitä toimintapolitiikalla ja ohjelmilla on tarkoitus saavuttaa. Niiden avulla on mahdollista tehdä määrärahojen jakamiseen liittyviä valintoja sekä suunnitella ja toteuttaa toimenpiteitä siten, että odotettujen tulosten ja kulujen välillä vallitsee sopiva tasapaino. Tavoitteet muodostavat myös vertailukohdan, johon saavutettuja tuloksia voidaan verrata. Näin on mahdollista havaita tavoitteiden saavuttamatta jääminen ja suorittaa korjaavia toimenpiteitä sekä parantaa vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Tavoitteet muodostavat siis perustan tuloksellisuuden arvioinnille eli tilivelvollisuudelle: EU-varojen hallinnoijat pidetään vastuussa EU:n talousarviovarojen vaikuttavasta ja tehokkaasta käytöstä. Näitä tarkoituksia varten tavoitteiden pitäisi olla SMART-tavoitteita (erityiset eli täsmälliset sekä mitattavissa ja toteutettavissa olevat, asiaankuuluvat ja ajallisesti määrätyt), kuten EU:n varainhoitoasetuksessa määritetään [7].

20. Tavoitteiden pitäisi ennen kaikkea kuvailla tuleva tilanne – muutos tai seuraus, joka toimintapolitiikalla tai ohjelmalla pyritään saamaan aikaan. Tavoitteet on ilmaistava siten, että on mahdollista tarkistaa niiden saavuttaminen. Niiden täytyy lisäksi olla määrällisesti ilmaistuja, tai niillä on oltava asiaankuuluvat indikaattorit tavoitearvoineen, jotta niiden pohjalta pystytään varmistamaan, että ohjelmissa käytetään varoja optimaalisesti; lisäksi tavoitteiden pohjalta on pystyttävä hallinnoimaan toimenpiteitä (valitsemaan rahoitettavat toimet) siten, että tavoitteet saavutetaan tehokkaasti.

21. Tilintarkastustuomioistuin on arvioinut kaikissa maaseudun kehittämistä koskevissa tuloksellisuuden tarkastuksissaan, ovatko lainsäädännössä ja maaseudun kehittämisohjelmissa asetetut tavoitteet olleet täsmällisiä ja mitattavissa olevia. Tilintarkastustuomioistuin on käynyt läpi komission ja jäsenvaltioiden vastaukset aiempiin havaintoihin ja tarkastellut muutoksia, joita on sittemmin tehty tarkastukseen valittuihin 12:een maaseudun kehittämisohjelmaan.

EU:N MAASEUDUN KEHITTÄMISPOLITIIKAN YHTEYDESSÄ EI ILMAISTA TAVOITTEITA MÄÄRÄLLISESTI EIKÄ ASETETA TAVOITEARVOJA: JÄSENVALTIOIDEN PITÄISI TEHDÄ TÄMÄ MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMISSA…

22. Maaseudun kehittämistä koskevat EU:n painopisteet määritetään yhteisön strategisissa suuntaviivoissa, ja maaseudun kehittämistä koskevassa asetuksessa toimintapolitiikalle asetetaan kolme tavoitetta (ks. kohdat 7 ja 8). Asetuksessa kuvaillaan joukko toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa saavuttaakseen kyseiset tavoitteet, mutta siinä ei anneta täsmällisiä tavoitteita toimenpidekohtaisesti.

23. Maaseudun kehittämistä koskevia tavoitteita ei ilmaista määrällisesti EU:n tasolla. Tavoitteet on muotoiltu ilmaisuin "parantaa kilpailukykyä" tai "kannustaa monipuolistamista". Tavoitteiden kautta ei ilmoiteta, kuinka suuriin parannuksiin tai kuinka laajaan monipuolistamiseen EU tähtää EU:n määrärahojen avulla [8].

24. Lainsäädäntö vaatii jäsenvaltioita asettamaan maaseudun kehittämisohjelmissaan "todennettavissa olevat erityistavoitteet ja indikaattorit, joiden avulla voidaan mitata ohjelman edistymistä, tehokkuutta ja toimivuutta". Ennen maaseudun kehittämisohjelmien hyväksymistä komission on varmistettava, että ohjelmat ovat "yhdenmukaiset" yhteisön strategisten suuntaviivojen (EU:n painopisteet) ja asianomaisen asetuksen kanssa.

25. Kuhunkin EU:n tavoitteeseen myötävaikuttavat useat toimenpiteet: 16 erilaista toimenpidettä tähtää maa- ja metsätalouden kilpailukyvyn parantamiseen, joka on toimintalinjan 1 tavoite. Yksittäinen toimenpide voi myös edesauttaa useamman kuin yhden tavoitteen saavuttamista: toimenpiteestä "maatilojen nykyaikaistaminen" (toimintalinja 1) rahoitettu laitteisto voi esimerkiksi myös vähentää maatalouden ympäristövaikutuksia (toimintalinjan 2 tavoite). Tarvitaan näin ollen selvä suunnitelma niiden tulosten osalta, joita kultakin toimenpiteeltä odotetaan, jos tarkoituksena on, että maaseudun kehittämisohjelmat muodostavat johdonmukaisen perustan ensinnäkin varojen kohdentamiselle, toiseksi toimenpiteen hallinnoimiselle tavalla, jolla varmistetaan halutut saavutukset, ja kolmanneksi toimenpiteen vaikuttavuutta ja tehokkuutta koskevalle raportoinnille.

….MUTTA MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMISSA EI ASETETTU RIITTÄVÄN TARKKOJA TAVOITTEITA JA TULOKSIIN LIITTYVIÄ TAVOITEARVOJA

26. Kuten edellä mainitaan, EU:n asetuksessa vaaditaan jäsenvaltioita asettamaan täsmälliset tavoitteet niiden ohjelmointivaiheessa yksilöimien erilaisten tarpeiden mukaan. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta maaseudun kehittämisohjelmien tavoitteet ovat kuitenkin sanamuodoltaan yleisiä ja avoimia (tukea, parantaa, myötävaikuttaa, edistää jne.). Niissä kuvataan, mitä ohjelmilla pyritään tekemään, mutta epäselväksi jää, millainen tilanne ohjelmien avulla tulevaisuudessa aiotaan saavuttaa. Kun tavoitteet ovat näin epätäsmällisiä, ei ole mahdollista varmistaa, onko ne saavutettu riittävän hyvin.

27. Täsmällisten tavoitteiden puuttuminen maaseudun kehittämisohjelmista ei ainoastaan vaikeuta seurantaa ja arviointia vaan myös edistää tilannetta, jossa jäsenvaltiot eivät keskity riittävästi vaikuttavuuteen ja tehokkuuteen toimenpiteitä toteuttaessaan, kuten tilintarkastustuomioistuin on aiemmissa tarkastuksissaan havainnut (ks. taulukko 1).

28. Yhteisissä seuranta- ja arviointisäännöissä vaadittujen, yhteisiin tulos- ja vaikutusindikaattoreihin sidoksissa olevien tavoitearvojen pitäisi jossakin määrin kvantifioida ja selventää jäsenvaltioiden maaseudun kehittämisohjelmien tavoitteita. On kuitenkin aiheellista huomata seuraavat seikat, joita käsitellään jäljempänä olevissa kohdissa:

kaikissa maaseudun kehittämisohjelmissa ei asetettu indikaattoreihin liittyviä tavoitearvoja

tavoitearvot olivat arvioita odotetuista tuloksista eivätkä määrällisesti ilmaistuja tavoitteita

indikaattorit (ja näin ollen tavoitearvot) eivät aina olleet tarkoituksenmukaisia maaseudun kehittämisohjelman tavoitteiden kannalta.

29. Romania oli kyseessä olevista 12 jäsenvaltiosta ainoa, joka yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen vaatimusten mukaisesti asetti heti alussa maaseudun kehittämisohjelmassaan tavoitearvot kaikille tulosindikaattoreille, jotka koskivat valittuja toimenpiteitä. Komissio hyväksyi muut maaseudun kehittämisohjelmat puuttuvista tavoitearvoista huolimatta. Esimerkiksi Itävallan maaseudun alkuperäisessä kehittämisohjelmassa ei ollut määritetty tuotos- tai tulosindikaattoreille tavoitearvoja maaseudun ympäristötoimenpiteen yhteydessä, vaikka toimenpide vastasi 45:tä prosenttia ohjelman kokonaismenoista.

30. Jäsenvaltiot laskivat yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen edellyttämät tuloksia koskevat tavoitearvot arvioimalla, mitä ne odottivat toimenpiteen tuottavan myönnetyn budjetin avulla. Loogisempi lähestymistapa olisi ollut se, että olisi ensin yksilöity, millaisia tuloksia tarpeen täyttäminen tai tavoitteen saavuttaminen edellyttää, ja sen jälkeen olisi suunniteltu toimenpide ja määritetty, missä määrin tarve voitaisiin täyttää tai tavoite saavuttaa käytettävissä olevan rahoituksen avulla.

31. Osa maaseudun kehittämisohjelmien tavoitearvoista on ennen kaikkea liian optimistisia arvioita odotetuista tuloksista. Esimerkkinä voidaan mainita Romanian maaseudun kehittämisohjelmaan sisältyvä tavoitearvo lisätä matkailijoiden käyntejä 7,65 miljoonalla; kyseinen tavoitearvo on määrä saavuttaa pienimuotoisilla investoinneilla matkailuelinkeinoon. Tavoitearvo oli kymmenen kertaa suurempi kuin yhdessäkään muussa tarkastetussa maaseudun kehittämisohjelmassa. Tavoitearvoa vähennettiin myöhemmin 5 miljoonalla.

32. Yhteiset tulosindikaattorit eivät ole aina tarkoituksenmukaisia jäsenvaltioiden maaseudun kehittämisohjelmien tavoitteiden kannalta, joten ne eivät ilmaise määrällisesti, mitä ohjelmalla aiotaan saavuttaa. Esimerkiksi Baden-Württembergissä indikaattori "uusia tuotteita tai menetelmiä käyttöön ottaneiden maatilojen määrä" on vain vähäisessä määrin merkittävä maaseudun kehittämisohjelman tavoitteiden kannalta, sillä siihen liittyvänä tavoitearvona on ainoastaan seitsemän niistä 3000 maatilasta, joita tuetaan maatilojen nykyaikaistamistoimenpiteestä. Tässä tapauksessa maaseudun kehittämisohjelmassa asetettiin lisäindikaattoreita, joihin liittyvät toimenpidettä koskevat tavoitearvot olivat tarkoituksenmukaisia ohjelman tavoitteen kannalta. Esimerkkinä voidaan mainita tavoitearvo, joka koski sellaisten tilojen lukumäärää, jotka ottivat käyttöön eläinten hyvinvointia edistävät sikalatilat. Monissa maatalouden kehittämisohjelmissa ei kuitenkaan käytetty tämänkaltaisia lisäindikaattoreita. Esimerkiksi Tšekin tasavallan maaseudun kehittämisohjelman indikaattoria "uudet tuotteet tai menetelmät" ei pidetä tarkoituksenmukaisena toimenpiteissä "maatilojen nykyaikaistaminen" ja "maataloustuotteiden arvon lisääminen". Mainituille toimenpiteille ei ole asetettu vaihtoehtoisia indikaattoreita.

33. Indikaattoreihin liittyvien tavoitearvojen puutteet yhdessä edellä kuvatun täsmällisten tavoitteiden puuttumisen kanssa ovat syynä siihen, että maaseudun kehittämisohjelmista ei ilmene selvästi, mitä niiden avulla on tarkoitus saavuttaa.

34. Jos indikaattoreilla olisi yhteiset tavoitearvot tuotosten ja tulosten osalta, komission pitäisi pystyä vertaamaan maaseudun eri kehittämisohjelmien tavoiteltua tehokkuutta (tarkemmat tiedot, ks. kohta 61) ja kokoamaan EU-tasolla yhteen tavoitearvot, jotka osoittavat maaseudun kehittämispolitiikan tavoitellut tulokset. Osa jäsenvaltioista kuitenkin esitti tavoitearvot eri tavalla, esimerkiksi "X prosentin lisäyksenä", tai käytti eri määritelmää kuin yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskeviin ohjeisiin sisältyvä määritelmä. Tämä estää tavoitearvojen vertailun tai yhteenkokoamisen. Samoin silloin, kun maaseudun kehittämisohjelman tavoitearvot puuttuvat tai ne eivät ole uskottavia tai vertailukelpoisia, tavoitearvojen konsolidoinnista EU-tasolla on vain vähän hyötyä. Liitteessä esitetään tavoitearvot, jotka puuttuivat tai jotka eivät vastanneet yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen vaatimuksia.

ONKO JULKAISTU LUOTETTAVIA TULOSTIETOJA SIITÄ, MITÄ MENOILLA ON SAAVUTETTU JA KUINKA TEHOKKAASTI?

35. Keskeisimpiä seuranta- ja arviointitietoja, joiden avulla osoitetaan vaikuttavuutta ja tehokkuutta, ovat tuloksiin liittyvät tiedot, sillä ne ilmaisevat menojen välittömiä vaikutuksia. Tietojen on oltava oikeellisia sekä johdonmukaisia yhteenkokoamista silmällä pitäen, ja lisäksi niistä olisi käytävä ilmi menojen vaikutukset EU:n ja maaseudun kehittämisohjelmien tavoitteisiin nähden. Tiedot olisi toimitettava budjettivallan käyttäjälle ja suurelle yleisölle siten, että niistä käy ilmi, ovatko rahoitetut toimenpiteet onnistuneet ja onko EU:n talousarviovaroja käytetty vaikuttavasti ja tehokkaasti.

36. Tilintarkastustuomioistuin on tarkastanut seuranta- ja arviointitietojen laadun kaikissa maaseudun kehittämistä koskevissa viimeaikaisissa tarkastuksissaan. Havainnot on tarvittaessa päivitetty valittujen 12 maaseudun kehittämisohjelman osalta. Tilintarkastustuomioistuin tarkisti jäsenvaltioiden "vuotuiset edistymiskertomukset" ja "yhteenvetokertomukset" [9] sekä työn, jonka komissio oli suorittanut toimitettujen tietojen laadun tarkastamiseksi. Tilintarkastustuomioistuin tarkisti lisäksi komission antamat kertomukset (ks. kohta 51).

YHTEISTEN SEURANTAINDIKAATTOREIDEN TULOSTIEDOT EIVÄT OLE RIITTÄVÄN LUOTETTAVIA

37. Yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt ovat hyödyllinen ja välttämätön väline johdonmukaisten ja vertailukelpoisten tietojen hankkimiseksi EU:n tasolla. Ilmeni kuitenkin nopeasti, että juuri (vuonna 2007) käyttöön otettuja yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä ei ollut valmisteltu riittävän hyvin. Kaikki jäsenvaltiot eivät olleet etukäteen suunnitelleet, kuinka ne keräävät tietoja yhteisten indikaattorien osalta. Monet toteuttivat tilapäisjärjestelyjä hallintojärjestelmiensä (tukihakemusten arviointiin, hyväksymiseen, tarkastamiseen ja maksattamiseen käytettyjen järjestelmien) rinnalla, mikä aiheutti lisätyötä kansallisille ja alueellisille viranomaisille sekä edunsaajille. Seurauksena oli lisäksi tilanne, jossa seurantatiedot kerättiin erikseen, mikä vaaransi tietojen eheyden.

38. Tavallisimmin jäsenvaltiot ottivat tulostiedot odotettuja tuloksia koskevista edunsaajien ennusteista, jotka olivat osa tukihakemusta ja joissakin tapauksissa osa maksupyyntöä. Englannissa ja Ruotsissa viranomaiset tarkastivat kyseisten tietojen uskottavuuden ja mukauttivat niitä tarvittaessa. Ne pystyivät näin arvioimaan syy-yhteyttä eli sitä, että luotu työpaikka, "bruttoarvonlisäyksen" kasvu, uusi tuote tai matkailun lisääntyminen oli todellakin seurausta tuesta eikä pelkästään sattumaa. Muista jäsenvaltioista vain harvat olivat toteuttaneet kyseisiä järjestelyjä tarkastaakseen tietojen laadun.

39. Puolassa viranomaisilla oli hallintojärjestelmissään paikkansapitävät tiedot luoduista työpaikoista, sillä avustuksen maksuehtona oli, että edunsaajat esittävät näyttöä uusista työpaikoista. Näitä tietoja ei kuitenkaan käytetty yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen puitteissa, sillä viranomaiset käyttivät edunsaajille osoitettua kyselylomaketta, mikä oli jo itsessään epäluotettavampi menetelmä, sillä luotettavuudesta ei vaadittu näyttöä eikä sen osalta suoritettu tarkastusta. Tšekin tasavallassa ja Unkarissa indikaattoritiedot hankittiin niin ikään kyselyn avulla tarkastamatta tietojen oikeellisuutta.

40. Tarkastuskohteena olleilla jäsenvaltioilla oli taipumus nähdä yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin liittyvä tiedonkeruu asetuksen noudattamisen edellyttämänä lisätehtävänä, jolla oli vain vähän merkitystä niiden omassa toimenpiteiden hallinnoinnissa. Näin ollen ne kiinnittivät vain vähän huomiota tietojen laatuun. Tällaisen suhtautumistavan omaksuttuaan useat jäsenvaltiot vastasivat niiden seurannassa ja arvioinnissa esiintyviä puutteita koskeviin tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin selittämällä, että ne olivat toteuttaneet tarvittavat toimet noudattaakseen yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen vaatimuksia. Eräässä tapauksessa tilintarkastustuomioistuin esitti havainnon, jonka mukaan jäsenvaltioilla ei ollut suunnitelmia Leader-lähestymistavan paikallisten kehittämisstrategioiden seurantaan tai arviointiin. Yksi asianomainen jäsenvaltio vastasi, että se oli ottanut käyttöön yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt sellaisena kuin ne on määritelty EU:n tasolla ja että ei ollut kyseisen jäsenvaltion vika, jos säännöt eivät kattaneet Leader-toimintaa.

41. Edellä kuvailtujen puutteiden seurauksena tilintarkastustuomioistuin on havainnut viimeaikaisissa tarkastuksissaan, että yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen puitteissa saadut tulostiedot eivät useinkaan kuvasta todellista tilannetta. Eroavaisuudet johtuvat siitä, että on käsitetty väärin, millaisia tietoja vaaditaan, sekä vaikeuksista ennakoida tukihakemusta tehtäessä "bruttoarvonlisäyksen" kaltaisia tuloksia, jotka ovat riippuvaisia monista tekijöistä, muun muassa talouden tilasta. Joissakin tapauksissa toimenpide oli jo perusmuodoltaan sellainen, että se houkutteli tuenhakijoita lisäämään avustuksen saamisen mahdollisuuksia liioittelemalla todennäköisiä tuloksia, esimerkiksi luotujen työpaikkojen määrää.

42. Yhteisissä tulosindikaattoreissa jäi ennen kaikkea liian paljon tulkinnanvaraa. Tietojenkeruusta aiheutui paljon kuluja tai kerääminen oli vaikeaa, ja osa indikaattoreista oli merkitykseltään vähäisiä, sillä ne eivät osoittaneet toimenpiteiden tuloksia, kuten laatikosta 1 käy ilmi. Kaiken tämän lisäksi, kuten kohdasta 32 ilmenee, yhteiset indikaattorit eivät olleet aina tarpeeksi relevantteja eivätkä ne riittäneet osoittamaan, oliko maaseudun kehittämisohjelman tavoitteet saavutettu.

VÄLIARVIOINNEISSA EI ESITETTY RIITTÄVÄÄN EVIDENSSIIN PERUSTUVIA JOHTOPÄÄTÖKSIÄ MAASEUDUN KEHITTÄMISTOIMENPITEIDEN VAIKUTUKSISTA

43. Tulosten seurannassa ilmenneet jäsenvaltioiden puutteet olivat osasyynä väliarviointien yleisesti epätyydyttävään laatuun. Asetuksen mukaan väliarvioinnissa on tarkasteltava paitsi varojen käyttöastetta, myös EU:n talousarvioon liittyvän ohjelmasuunnittelun vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä sen sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia ja vaikutuksia yhteisön ensisijaisiin tavoitteisiin. Kun väliarviointeja vuonna 2010 suoritettiin, monilla arvioijilla ei yksinkertaisesti ollut käytössään tietoja, joihin arviointi olisi voinut perustua. Tämä johtui joko siitä, että toimenpiteitä ei ollut vielä toteutettu riittävän kauan eikä tuloksia näin ollen ollut saatavilla, tai siitä, että jäsenvaltiot eivät olleet keränneet relevantteja ja luotettavia tietoja. Väliarvioinneissa keskityttiin taloudellisiin ja tuotoksia koskeviin tietoihin; monessa väliarvioinnissa tehtiin hyödyllisiä analyysejä täytäntöönpanosta ja seurantatietojen puutteista. Ne tuottivat kuitenkin harvoin hyödyllistä tietoa tavoitteiden saavuttamisesta tai tehokkuudesta.

LAATIKKO 1

ESIMERKKEJÄ TULOSINDIKAATTORIEN YHTEYDESSÄ ILMENNEISTÄ VAIKEUKSISTA

Komissio ei antanut ohjeita siitä, mitä olisi pidettävä "uutena tuotteena tai menetelmänä" maatilojen nykyaikaistamistoimenpiteen yhteydessä. Romanian tietojen mukaan 98 prosenttia investoinneista johti uuteen tuotteeseen tai menetelmään, kun taas Puolan tapauksessa vastaava prosenttiosuus oli 13 prosenttia ja Unkarin tapauksessa 35 prosenttia. Näin suureen eroon eivät voi olla syynä toimenpiteiden erot, sillä toimenpiteet käsittävät samantyyppisiä investointeja. Lähes jokainen investointi uusiin maatilarakennuksiin, koneisiin tai laitteisiin vastasi Romanian indikaattoriin soveltamaa määritelmää.

Tulosindikaattori "pinta-ala, johon on menestyksekkäästi sovellettu maankäyttöä", on käytännössä sama kuin tuotosindikaattori "maatalouden ympäristötuen kattama alue". Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltiot pitävät kaikkia tuettuja aloja "menestyneinä" arvioimatta lainkaan, onko luonnon monimuotoisuuden, veden laadun jne. parantamista saatu aikaan. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tapauksia, joissa maatalouden ympäristösopimusta ei ollut sovellettu menestyksekkäästi, mutta asianomainen ala otettiin silti tulostiedoissa huomioon.

44. Väliarvioinnin suorittajat käyttivät usein epätarkoituksenmukaisia menetelmiä: he esimerkiksi tekivät olettamuksia tai kyselyjä eivätkä suorittaneet muita menettelyjä tai keränneet evidenssiä johtopäätösten tueksi [10]. Tapaustutkimuksista voi olla hyötyä havaintojen havainnollistamisessa tai ne voivat auttaa tietojen selittämisessä. Osa arvioijista kuitenkin käytti vain pientä tapausjoukkoa tehdessään johtopäätöksiä koko toimenpiteestä tai ohjelmasta. Osassa väliarviointeja ei pyritty vastaamaan yhteisiin arviointikysymyksiin, jotka on määritetty yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskevissa komission ohjeissa. [11] Ranskassa kaikki toimintalinjan 3 ja 4 toimenpiteet jätettiin väliarvioinnin ulkopuolelle.

45. Väliarvioinnit eivät tämän vuoksi tuottaneet riittävään evidenssiin perustuvia vastauksia arviointikysymyksiin, jotka koskivat tehokkuutta ja tavoitteiden saavuttamista. Lisäksi ne olivat liian hajanaisia antaakseen merkityksellistä tietoa EU:n tasolla.

KOMISSIO ON KANNUSTANUT JÄSENVALTIOITA PARANTAMAAN SEURANTAA JA ARVIOINTIA, JA EU:N TALOUSARVIOVAROJEN KÄYTÖSTÄ ON SAATAVILLA HYÖDYLLISTÄ TIETOA…

46. Komissio tiedosti indikaattoreihin ja arviointeihin liittyneet ongelmat jo varhaisessa vaiheessa, pyrki yhdessä jäsenvaltioiden kanssa parantamaan ohjeita ja antoi tukea "arviointitukipalvelun" avulla. Komissio arvioi puutteita väliarviointien perusteella ja hyödynsi saatuja kokemuksia kautta 2014–2020 koskevien yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen suunnittelussa.

47. Komissio tarkastaa jäsenvaltioiden seurantatiedot (jotka annetaan vuotuisten edistymiskertomusten yhteydessä) ja edellyttää, että jäsenvaltiot korjaavat ilmeiset virheet, ennen kuin se katsoo, että vuotuiset edistymiskertomukset ovat asetuksen mukaisia. Annettujen tietojen johdonmukaisuus ja kattavuus on parantunut huomattavasti viimeisten viiden vuoden aikana, mutta tarkastuksen aikaan huhtikuussa 2013 komissio ei ollut vielä hyväksynyt edistymiskertomuksia vuodelta 2011 Ranskan, Unkarin ja Englannin osalta, joten viimeisimmät tiedot ovat vuodelta 2010. Komission toimintamahdollisuudet ovat kuitenkin rajalliset tapauksissa, joissa jäsenvaltiot eivät toimita tarvittavia tietoja. Unkari ei ole toimittanut indikaattoritietoja vuodelta 2011, koska indikaattoreiden tarkistus on sen mukaan yhä kesken. Keskeisiä tietoja puuttuu yhä myös muiden jäsenvaltioiden osalta; esimerkiksi Romania ei ole raportoinut lainkaan tulosindikaattoritietoja tarkastuksen kohteena olleiden kuuden toimenpiteen osalta. Tarkastettujen 12 maaseudun kehittämisohjelman osalta ainoastaan Itävalta ja Ruotsi ovat toimittaneet täysimääräiset tiedot yhteisistä tulosindikaattoreista vuodelta 2011. Liitteessä esitetään tiedot, jotka jäsenvaltiot antoivat vuodelta 2011 toimittamissaan edistymiskertomuksissa. Ajan tasalla olevien tietojen puuttuminen merkitsee, että toimitetuista tiedoista on vain vähän hyötyä tiedonkeruun tarkoituksena olleen tuotosten ja tulosten seurannan kannalta.

48. Komission luottamus tulostietojen luotettavuuteen on vähäinen silloinkin, kun tiedot ovat saatavissa. Jäsenvaltioiden ei tarvitse kuvata käytettyjä määritelmiä tai edistymiskertomuksissa sovellettuja tiedonkeruumenetelmiä, eikä komissio ole tarkastanut, onko jäsenvaltioilla käytössään tietojen laadunvarmennukseen sovellettavat järjestelmät, miten kukin jäsenvaltio tulkitsee esimerkiksi käsitettä "uudet tuotteet" tai mitkä jäsenvaltiot noudattavat menetelmistä annettuja ohjeita. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että Unkari muutti "luotuja työpaikkoja" koskevan indikaattorin kuvausta kattamaan myös "säilytetyt työpaikat" ilmoittamatta asiasta erikseen komissiolle; menettely paisutti tuloksia huomattavasti.

49. Yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt ovat kaikista havaituista ongelmista huolimatta kuitenkin yhä olennainen väline, jota ilman EU:n talousarvion seuranta- ja arviointimahdollisuudet olisivat huomattavasti kapeammat. Sääntöjen soveltamisen alkuvuosina annetut seurantatiedot ja monet väliarvioinnit olivat laadullisesti riittämättömiä, mutta komissio on pannut merkille osaamisen parantuneen ja arviointikulttuurin kehittyneen. Arvokasta kokemusta on kertynyt, minkä pitäisi johtaa pätevämpiin yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin tulevaisuudessa. Tilintarkastustuomioistuin on havainnut maatalouden ympäristötoimenpiteen osalta esimerkkejä hyvistä seuranta- ja arviointikäytännöistä esimerkiksi Itävallassa, Ruotsissa ja Englannissa (ks. kohta 65); tämä osoittaa, mitä sääntöjen avulla voidaan saavuttaa.

50. Yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin perustuvat tiedot ovat tuotosindikaattoreiden osalta suhteellisen johdonmukaisia ja kattavia, ja ne voivat tarjota hyödyllistä tietoa EU:n talousarviovarojen käytöstä. Seurannan ja arvioinnin avulla ei ole kuitenkaan saatu vielä riittävän tarkoituksenmukaisia, oikeellisia, johdonmukaisia ja vertailukelpoisia tietoja saavutetuista tuloksista.

…MUTTA SAAVUTETTUJA TULOKSIA KOSKEVA RAPORTOINTI EI OLE RIITTÄVÄÄ SEN ARVIOIMISEKSI, ONKO EU:N TALOUSARVIOVAROJA KÄYTETTY TARKOITUKSENMUKAISESTI

51. Säännöksissä edellytetään, että jäsenvaltiot ja komissio raportoivat säännöllisesti talousarvion toteuttamisesta ja maaseudun kehittämistavoitteiden saavuttamisesta. Taulukossa 3 esitetään katsaus jäsenvaltioiden ja komission laatimista kertomuksista, jotka koskevat maaseudun kehittämismenojen tehokkuutta ja vaikuttavuutta.

TAULUKKO 3

MAASEUDUN KEHITTÄMISMENOJEN TEHOKKUUTTA JA VAIKUTTAVUUTTA KOSKEVA RAPORTOINTI

Kertomus | Kertomuksen tarkoitus | Huomautukset |

Jäsenvaltiot

Vuotuinen edistymiskertomus kustakin maaseudun kehittämisohjelmasta (asetus (EY) N:o 1698/2005, 82 artikla) | Antaa selvitys seuraavista osa-alueista: ohjelman taloudellinen täytäntöönpano; ohjelman edistyminen suhteessa asetettuihin tavoitteisiin; toimet, joiden avulla on pyritty varmistamaan ohjelman täytäntöönpanon laadukkuus ja vaikuttavuus. | Kertomuksissa esitetään yhteiset indikaattorit, kuvataan ohjelman fyysistä ja taloudellista täytäntöönpanoa ja annetaan jonkin verran tietoa arviointitoimista. |

Strategista seurantaa koskeva yhteenvetokertomus (asetus (EY) N:o 1698/2005, 13 artikla) | Selostaa kansallisten strategiasuunnitelmien ja tavoitteiden täytäntöönpanon edistymistä ja sitä, miten ne ovat edistäneet yhteisön strategisten suuntaviivojen noudattamista. | Kertomukset vastaavat sisällöltään vuotuisia edistymiskertomuksia. |

Komissio

Unionin varoja koskeva arviointikertomus COM(2012) 40 final COM(2012) 675 final | Esittää saavutettuja tuloksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (Huom. Koskee muitakin aloja kuin maaseudun kehittämispolitiikkaa.) | Kertomuksissa esitetään vuoden aikana suoritetut arvioinnit. Maaseudun kehittäminen ei ollut mukana, koska EU:n tasolla ei julkaistu alaa koskevia arviointeja. Tilintarkastustuomioistuin on kommentoinut arviointeja lausunnossaan nro 4/2012 ja presidentin kirjeessä, joka löytyy seuraavalta verkkosivulta: http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/19934783.PDF |

Kansallisten strategioiden täytäntöönpanoa koskeva yhteenvetokertomus KOM(2011) 450 lopullinen Komissio ei ollut julkaissut vielä tarkastuksen toimittamisajankohtana (huhtikuu 2013) yhteenvetokertomusta, joka oli määrä julkaista vuoden 2013 alussa | Esittää tiivistelmä keskeisistä nykyisistä muutoksista, kehityssuuntauksista ja haasteista, jotka liittyvät kansallisten strategisten suunnitelmien ja komission strategisten suuntaviivojen täytäntöönpanoon; kertomuksessa käsitellään myös toimenpiteitä, joiden avulla on pyritty suorittamaan seurantaa kertomuksen johtopäätösten perusteella. | Kertomuksessa esitetään taloudellista ja fyysistä täytäntöönpanotietoa, joka on koottu jäsenvaltioiden vuotuisista edistymiskertomuksista; tulosindikaattoreita on mukana vain muutama. Kertomuksessa ei analysoida, onko tulokset saavutettu riittävän hyvin eikä myöskään arvioida aiheutuneita kustannuksia. |

Vuotuinen toimintakertomus, maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto | Osoittaa maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston toimenpiteiden tulokset suhteessa asetettuihin tavoitteisiin. | Kertomuksissa esitetään vaikutusindikaattoreita, joiden tarkoituksena on ilmentää komission tavoitteiden saavuttamista (jotka poikkeavat osittain maaseudun kehittämistä koskevan asetuksen tavoitteista). Kuudesta indikaattorista viiden kohdalla tiedot pysyivät vuonna 2012 samoina kuin vuonna 2011; tilintarkastustuomioistuin piti tilannetta epäluotettavana (ks. vuosikertomus varainhoitovuodelta 2011, kymmenes luku). Kertomuksen liitteissä esitetään ulkoisista arvioinneista poimittuja valikoituja havaintoja ja jäsenvaltioiden vuotuisiin edistymiskertomuksiin perustuvia tulosindikaattoreita. |

Toimintamenoja koskevat toimintoselvitykset: talousarvioesitykseen liittyvä valmisteluasiakirja | Perustella komission talousarvioesityksessä esittämät määrärahapyynnöt. | Varainhoitovuotta 2013 koskevassa selvityksessä kuvataan "mittavia saavutuksia", jotka liittyvät komission toimiin. Toimien ja annettujen tulostietojen välistä yhteyttä ei tuoda esille; tulostiedot on koottu yhteisiä indikaattoreita koskevien tietojen perusteella. |

52. Kertomuksissa esitetään saatavilla olevat indikaattoritiedot ja annetaan yleensä riittävä kuvaus ohjelmien toteuttamisesta käytettyjen määrien ja tuotosten osalta. Kertomuksissa on kuitenkin yleisiä puutteita, joita kuvataan seuraavissa kohdissa.

53. Kertomuksissa esitettävien tietojen yhteydessä ei kiinnitetä riittävästi huomiota tietolähteiden tai menetelmien luotettavuuteen. Jotkin jäsenvaltiot esimerkiksi ekstrapoloivat tiedot vain pienestä tapausjoukosta; niin toimi myös komissio omassa vuotuisessa toimintakertomuksessaan [12]. Useiden väliarviointien heikko laatu heikentää myös arviointihavaintojen luotettavuutta, mutta jäsenvaltiot ja komissio eivät ole kiinnittäneet asiaan riittävästi huomiota.

54. Jäsenvaltioiden ja komission kertomuksissa esitetään indikaattoreiden arvot suhteessa tavoitearvoihin, jotka jäsenvaltiot ovat muuttaneet vastaamaan odotettuja tuloksia. Laatikossa 2 selitetään, miksi näin ei olisi pitänyt toimia. Eräässä hiljattain ilmenneessä tapauksessa komissio hyväksyi Tšekin tasavallan maaseudun kehittämisohjelmaan muutoksen, jonka perusteella työpaikkojen luomista koskeva tavoitearvo vähenee yli 90 prosentilla (29 000:sta 2 700:aan). Jos ohjelman avulla luodaan 2700 työpaikkaa, se täyttää vain yhdeksän prosenttia hyväksytyn maaseudun kehittämisohjelman alkuperäisestä tavoitearvosta, joten tulos on erittäin heikko. Vuotuisessa edistymiskertomuksessa tulosta kuitenkin verrataan tarkistettuun tavoitearvoon, jolloin tilannetta pidetään 100-prosenttisena tavoitteen täyttymisenä. Hallintoviranomaisen ei tarvitse selittää, miksi alkuperäistä tavoitearvoa ei saavutettu. Tämä käytäntö heikentää kertomusten arvoa siinä määrin, että niiden merkitys tilivelvollisuuden kannalta kutistuu hyvin pieneksi: tarkoituksena olisi osoittaa, missä määrin ohjelman hallinnoijat ovat saavuttaneet asetetut maaseudun kehittämistavoitteet. Komission kertomuksissa on alaviite, jossa todetaan, että "tavoitearvoja tarkistetaan", mutta tilintarkastustuomioistuimen tarkastamissa jäsenvaltioiden vuotuisissa edistymiskertomuksissa ei edes mainita tapauksia, joissa tavoitearvoja on vähennetty. Liitteessä esitetään tulosindikaattoreihin sovellettavat tavoitearvot, joita on muutettu alkuperäiseen maaseudun kehittämisohjelmaan nähden.

55. Komission ja jäsenvaltioiden kertomuksissa esitetyt arviointihavainnot ovat peräisin lähinnä riippumattomilta arvioijilta. Kertomuksissa ei kuitenkaan anneta lukijalle tietoa johtopäätöksistä, jotka komissio ja jäsenvaltiot itse ovat tehneet arviointien perusteella, eikä siitä, pitävätkö komissio ja jäsenvaltiot arviointihavaintoja pätevinä [13].

56. Jäsenvaltiot ja komissio raportoivat lisäksi ainoastaan valikoiduista arviointihavainnoista – joissakin tapauksissa yksinomaan myönteisistä havainnoista. Useissa väliarvioinneissa tuotiin esimerkiksi esille, että noin 50 prosenttiin investointitoimenpiteistä liittyi nollavaikutus [14]; päätelmä on keskeinen ohjelmien tehokkuuden ja vaikuttavuuden kannalta, mutta asiasta ei raportoitu jäsenvaltioiden vuotuisissa edistymiskertomuksissa. Kertomuksissa ei myöskään tuoda järjestelmällisesti esille toimia, joihin arviointihavaintojen perusteella on ryhdytty.

57. Jäsenvaltioiden ja komission kertomukset siis rajoittuvat lähinnä saatavilla olevien tietojen esittämiseen ja joidenkin täytäntöönpanotietojen analysointiin. Kertomuksissa ei analysoida menojen tehokkuutta tai esitetä päätelmiä siitä, missä määrin maaseudun kehittämisohjelman ja EU:n tavoitteet on saavutettu. Kertomusten avulla ei kaiken kaikkiaan saada juurikaan varmuutta siitä, kuinka tarkoituksenmukaisesti jäsenvaltiot ja komissio ovat käyttäneet EU:n varoja [15].

LAATIKKO 2

INDIKAATTORIEN TAVOITEARVOJEN SOVELTAMINEN

Jäsenvaltioiden olisi hallinnoitava aktiivisesti toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että tuloksia koskevat tavoitearvot (ja siis EU:n tavoitteet) saavutetaan. Jäsenvaltioiden olisi esimerkiksi mukautettava tukikelpoisuus- ja valintakriteereitä siten, että toimenpiteet kyetään "kohdentamaan" paremmin. Tapauksissa, joissa tavoitearvoja ei jäsenvaltioiden tehokkaista pyrkimyksistä huolimatta kyetä saavuttamaan, jäsenvaltioiden olisi selvitettävä vuotuisissa edistymiskertomuksissa, miksi tavoitteet jäivät saavuttamatta ja millaisia toimia ne olivat toteuttaneet tavoitearvojen saavuttamiseksi. Tavoitearvoja ei pitäisi typistää kuvastamaan yksinomaan tuoreinta tulostilannetta tai tuloksia koskevaa "tarkistettua arviota", sillä tällöin syntyisi virheellinen vaikutelma toimenpiteen onnistuneisuudesta, vaikka näin ei tosiasiassa ole.

Tulostavoitteiden typistäminen merkitsee heikennystä tavoitteena olevaan EU:n talousarviovarojen käytön tehokkuuteen ja vaikuttavuuteen, sillä samalla rahamäärällä saavutetaan suunniteltua vähemmän. Tästä syystä tavoitearvoja olisi supistettava ainoastaan selkeästi perustelluissa, komission hyväksymissä tapauksissa. Jos tavoitearvoja päätetään poikkeuksellisesti muuttaa, menettely olisi perusteltava selkeästi, kun tavoitearvoja koskevista indikaattoritiedoista raportoidaan.

ONKO SEURANTA- JA ARVIOINTITIETOJEN AVULLA PYRITTY PARANTAMAAN MENOJEN VAIKUTTAVUUTTA JA TEHOKKUUTTA?

58. Edeltävässä osassa arvioitiin, saavutettiinko seuranta- ja arviointitietojen avulla tilivelvollisuutta koskevat vaatimukset, eli kyettiinkö niiden avulla osoittamaan, mitä on saavutettu. Seurannan ja arvioinnin tarkoituksena ei kuitenkaan ole yksinomaan tarjota tietoja raportointia varten; niiden avulla olisi myös pyrittävä varmistamaan, että maaseudun kehittämisen määrärahoja käytetään tarkoituksenmukaisesti.

59. Komission pitäisi pystyä seurannan ja arvioinnin avulla hyödyntämään nykyisen ja aiempien ohjelmakausien aikana kertyneitä kokemuksia uusien asetusehdotusten laadinnassa. Seurannan ja arvioinnin pitäisi myös antaa jäsenvaltioille vakaata näyttöä, jonka pohjalta ne voivat laatia maaseudun kehittämissuunnitelmansa ja varmistaa samalla, että ohjelmiin valitaan kaikkein vaikuttavimmat ja tehokkaimmat toimenpiteet. Tietojen pitäisi siis osoittaa päätöksentekijöille tapaukset, joissa tavoitteita ei saavuteta tai joissa toimenpiteet eivät ole riittävän tehokkaita; näin he voisivat parantaa toimenpiteitä tai niiden täytäntöönpanoa ohjelmakauden kuluessa.

60. Jäsenvaltioiden on raportoitava vuotuisissa edistymiskertomuksissa toimista, joiden avulla on pyritty varmistamaan ohjelmien täytäntöönpanon laadukkuus ja vaikuttavuus; niiden on myös arvioitava edistymistä vuosittain komission kanssa. Tilintarkastustuomioistuin arvioi 12:ta tarkastukseen valittua maaseudun kehittämisohjelmaa koskevia vuotuisia edistymiskertomuksia sekä vuotuisia kokousasiakirjoja; tarkoituksena oli selvittää, millaisin toimin vaikuttavuutta ja tehokkuutta oli pyritty parantamaan. Tilintarkastustuomioistuin tutki myös asianomaisiin 12 ohjelmaan tehtyjä muutoksia koskevaa dokumentaatiota määrittääkseen, perustuivatko muutokset seuranta- ja arviointitietoihin, joiden pohjana ovat yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt. Tilintarkastustuomioistuin perehtyi myös tietoihin, joiden avulla komissio oli perustellut ohjelmakautta 2014–2020 koskevia ehdotuksiaan.

KOMISSIO EI KIINNITTÄNYT HUOMIOTA TOIMENPITEIDEN TEHOKKUUTEEN MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMIA HYVÄKSYESSÄÄN

61. Jos jäsenvaltiot asettavat maaseudun kehittämisohjelmissaan tavoitearvoja, niitä analysoimalla voidaan arvioida, onko ohjelmien yhteydessä käytetty varoja optimaalisesti EU:n painopisteiden ja tavoitteiden kannalta. Maaseudun kehittämisohjelmien välillä on odotettavissa vaihtelua, mutta komission olisi tutkittava kaikki mittavat erot varmistuakseen niiden aiheellisuudesta. Laatikossa 3 esitetään esimerkkejä suurista vaihteluista.

62. Erityiset kansalliset painopisteet saattavat olla perusteena laajoille vaihteluille, mutta esimerkiksi Campanian ja Tšekin tasavallan maaseudun kehittämisohjelmiin liittyvät monipuolistamiseen tähtäävät toimenpiteet näyttäisivät olevan esimerkki EU:n painopisteiden kannalta heikosta EU:n talousarvion hyödyntämisestä. Tällaiset tapaukset kaipaavat analysointia ja selitystä, mutta komission maaseudun kehittämisohjelmia koskeviin ehdotuksiin kohdistaman arvioinnin yhteydessä ei suoritettu tällaista toimenpiteiden tehokkuuden analysointia. Tämäntyyppisiin tapauksiin ei näin ollen kiinnitetä riittävästi huomiota sen varmistamista silmällä pitäen, että toimet ovat vaikuttavia ja tehokkaita EU:n tavoitteiden saavuttamisen kannalta.

JÄSENVALTIOT OVAT PYRKINEET PARANTAMAAN TOIMENPITEIDEN HYÖDYNTÄMISASTETTA SEURANTA- JA ARVIOINTITIETOJEN AVULLA…

63. On selvää, että mikäli EU-varoja ei käytetä, niillä ei voi olla vaikutusta. Toimenpiteiden hyödyntämisastetta koskevat tiedot ovat siten ohjelman hallinnoinnista vastaaville tahoille tärkeitä osoittimia siitä, että niiden on mahdollisesti tarkistettava toiminnan julkisuutta koskevia järjestelyitä, tukikelpoisuusehtoja, tukimääriä tai valintaperusteita, jotta toimenpiteet olisivat vaikuttavia. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että jäsenvaltiot olivat tämän suhteen tarkkaavaisia ja hyödynsivät hallinnollisia tietolähteitä seuratakseen tiiviisti toimenpiteiden hyödyntämistä suhteessa niiden määrärahoihin. Jäsenvaltiot käyttivät myös etenkin väliarviointeihin perustuvia tietoja määrittääkseen alhaiseen hyödyntämisasteeseen johtaneita syitä.

LAATIKKO 3

ESIMERKKEJÄ MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMIEN VÄLISESTÄ VAIHTELUSTA, JOKA HAVAITTIIN INDIKAATTOREIHIN SOVELLETTAVIEN TAVOITEARVOJEN ANALYSOINNIN PERUSTEELLA

Maataloustoiminnan monipuolistamisen mittaamista koskevan tulosindikaattorin avulla arvioidaan tukea saaneilla maatiloilla tapahtunutta "bruttoarvonlisäyksen kasvua muulla kuin maatalousalalla"; indikaattori voi kuvastaa myös edistystä, joka liittyy kasvulle suotuisten edellytysten luomista koskevaan EU:n painopisteeseen. Tšekin tasavallan maaseudun kehittämisohjelman tavoitearvo osoittaa, että jokaista vuosittain luotavaan "bruttoarvonlisäykseen" liittyvää euroa kohti tarvitaan 65 euroa julkista tukea; Unkarin kohdalla vastaava määrä on 3,2 euroa ja Itävallan kohdalla 0,4 euroa.

Työpaikkojen luomista koskevan EU:n painopisteen osalta kaikkia toimenpiteitä yhdessä koskevat tulosindikaattoreihin sovellettavat tavoitearvot osoittavat, että julkisen tuen osuus luotua työpaikkaa kohti vaihtelee noin 10000 eurosta (Andalusia, Tšekin tasavalta, Englanti, Romania ja Ruotsi) noin 90000 euroon (Unkari ja Luxemburg). Erään maaseudun kehittämisohjelman arvo (Campania: 203000 euroa) on huomattavasti mainitun vaihteluvälin yläpuolella.

64. Asetus ja yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt luovat komissiolle hyvän perustan jäsenvaltioiden ohjelmien täytäntöönpanon seurantaan talouden näkökulmasta ja tuotosten kannalta. Komissio on hyväksynyt useimpien tarkastuskohteena olleiden maaseudun kehittämisohjelmien osalta yhden tai useamman muutoksen, joiden tarkoituksena on parantaa toimenpiteiden hyödyntämistä.

…MUTTA ON VAIN VÄHÄN NÄYTTÖÄ SIITÄ, ETTÄ JÄSENVALTIOT JA KOMISSIO OLISIVAT KÄYTTÄNEET TULOSTIETOJA TOIMENPITEIDEN VAIKUTTAVUUDEN TAI TEHOKKUUDEN PARANTAMISEEN

65. Hyödyntämisasteen parantaminen ei takaa maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteiden vaikuttavuutta eli tavoiteltujen tulosten saavuttamista. Tarvitaan myös oikea-aikaista, luotettavaa ja relevanttia tietoa saavutetuista tuloksista. Laatikossa 4 annetut esimerkit osoittavat, kuinka tehokasta alkuvaiheen kohdentamista voidaan yhdessä tulosten seurannan ja arvioinnin kanssa hyödyntää toimenpiteiden vaikuttavuuden ja tehokkuuden parantamiseen.

LAATIKKO 4

SEURANNAN JA ARVIOINNIN HYÖDYNTÄMINEN TOIMENPITEIDEN VAIKUTTAVUUDEN JA TEHOKKUUDEN PARANTAMISEEN (ENGLANTIA KOSKEVA MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMA)

Viranomaiset analysoivat, mitkä maatalouden ympäristötoimenpiteeseen liittyvät toimet olivat kustannustehokkaimpia ympäristöhyötyjen saavuttamisen kannalta eri maantieteellisillä alueilla; viranomaiset asettivat hakemukset tämän perusteella prioriteettijärjestykseen. Viljelijöiden kanssa tehtyihin sopimuksiin sisältyi todennettavissa olevia tavoitteita ("onnistumisindikaattorit"), kuten esimerkiksi se, että lohkoille kylvetään siemensekoitusta siten, että luonnonvaraisille linnuille saadaan jatkuvasti siemeniä koko talven ajan 15. helmikuuta saakka. Viranomaiset seurasivat tavoitteiden saavuttamista tekemällä vuosittain tarkastuskäynnin otokseen valituille tiloille. Viranomaiset muuttivat tulosten arvioinnin perusteella toimien priorisointia tavoitteenaan parantaa kohdentamista ja yksilöidä toimet, jotka ovat tulevaisuudessa kustannustehokkaimpia tukikohteita.

Hallintoviranomainen asetti tavoitteen, joka koskee "julkisen tuen kustannuksia kutakin luotua työpaikkaa kohti", ja käytti sitä yhtenä monipuolistamiseen tähtääviin toimenpiteisiin liittyvien tukihakemusten arviointiperusteena sekä seurantaprosessin tukena. Väliarvioinnissa analysoitiin tosiasiallisia tuloksia, ja sen tavoitteena oli yksilöidä tehokkaimmat toimenpiteet ja hanketyypit. Esimerkiksi mikroyrityksiin liittyvää toimenpidettä koskevat hankkeet olivat työpaikkojen luomisen kannalta huomattavasti tehokkaampia kuin maatilojen monipuolistamishankkeet. Maatilojen monipuolistamistoimenpiteelle suunnattavaa tukea on vähennetty tarkistuksen perusteella.

JÄSENVALTIOT EIVÄT PERUSTELLEET MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMIIN TEHTYJÄ MUUTOKSIA TULOSTIETOJEN AVULLA

66. Kaikkia tarkastukseen valittuja 12:ta maaseudun kehittämisohjelmaa oli muutettu ainakin kerran – joissakin tapauksissa jopa yhdeksän tai kymmenen kertaa. Tilintarkastustuomioistuin haki esimerkkejä tapauksista, joissa jäsenvaltiot perustelivat muutokset yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin perustuvien tulostietojen avulla. Tilintarkastustuomioistuin haki esimerkiksi perusteita, joiden mukaan "viljelijät eivät ole luoneet riittävästi uusia tuotteita maaseudun kehittämisohjelman tavoitteen täyttämistä silmällä pitäen" tai "maaseudun kehittämisohjelmaa on muutettava, jotta työpaikkojen luomista koskeva tavoite voidaan saavuttaa". Tällaisia tapauksia ei havaittu. Esitetyt perusteet liittyivät lähinnä määrärahoihin: muutoksia tehtiin, koska menot olivat ennustettua suuremmat tai pienemmät, eikä niinkään siksi, että saavutetut tulokset poikkesivat tavoitelluista.

67. Jos maaseudun kehittämisohjelmien menot ovat jäsenvaltioiden suunnittelemaa pienempiä, ohjelmille suunnattavaa EU-tukea pienennetään kahden vuoden kuluttua "määrärahojen vapauttamisena" tunnetun menettelyn avulla. Jäsenvaltiot suhtautuvat tähän yleensä EU-varojen "menettämisenä". Tilanteen välttämiseksi jäsenvaltiot muuttivat maaseudun kehittämisohjelmia siten, että varoja voitiin siirtää toimenpiteistä, joiden kohdalla hyödyntäminen käynnistyi hitaasti, suuremman kysynnän toimenpiteisiin. Esimerkiksi Andalusiaa koskevaan maaseudun kehittämisohjelmaan tehtyjä muutoksia perusteltiin muun muassa "tarpeella toteuttaa tässä vaiheessa korjaavia toimia, jotta mahdolliset tulevat määrärahojen vapauttamiset voidaan välttää".

68. Useissa tapauksissa hyväksytyt muutokset pikemminkin heikensivät kuin paransivat tavoiteltua toimenpiteiden tehokkuutta. Andalusia lisäsi mikroyrityksiä koskevaan toimenpiteeseen liittyviä määrärahoja 194 prosentilla, mutta laski tuotoksia koskevaa tavoitearvoa (tuettavien mikroyritysten lukumäärä) 82 prosentilla ja työpaikkojen luomisen tuloksia koskevaa tavoitearvoa 96 prosentilla. Campania muutti maaseudun kehittämisohjelmaa nostamalla tuen määrän 100 prosenttiin kahden monipuolistamiseen tähtäävän toimenpiteen tapauksessa tavoitteenaan lisätä toimenpiteiden hyödyntämisastetta: hakijoille korvattiin investointihankekustannukset täysimääräisesti ilman tulosten saavuttamista koskevia lisävelvoitteita ja ilman tarvetta osallistua kustannuksiin. Maatilojen monipuolistamistoimenpiteeseen liittyvää työpaikkojen luomista koskevaa tavoitearvoa laskettiin alkuperäisen maaseudun kehittämisohjelman yhteydessä vahvistetusta 250 työpaikasta 95:een.

KOMISSIO PAINOTTI TUOTOKSIA JA TALOUDELLISTA TÄYTÄNTÖÖNPANOA TULOSTEN SAAVUTTAMISEN SIJASTA

69. Silloinkin, kun indikaattoritiedot osoittivat, että tavoitearvot jäisivät saavuttamatta, komissio otti kantaa maaseudun kehittämisohjelmien muutosehdotuksiin ja jäsenvaltioiden kanssa pidettäviin vuotuisiin kokouksiin ainoastaan tuotosten ja määrärahojen käytön kannalta puuttumatta siihen, kuinka tavoitellut tulokset voitaisiin saavuttaa. Vuotuiset kokoukset eivät täyttäneet niille asetuksessa määritettyä tavoitetta eli edeltävän vuoden keskeisten tulosten arviointia.

70. Sama määrärahojen käytön painotus ja tulostietojen sivuuttaminen käy ilmi myös komission kertomuksista. Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamassaan kansallisten strategioiden täytäntöönpanoa koskevassa yhteenvetokertomuksessa [16] komissio kommentoi maatilojen nykyaikaistamistoimenpidettä toteamalla, että joissakin jäsenvaltioissa "toteuttaminen vaikuttaa odotettua nopeammalta, jolloin toimenpiteen […] arvioitua talousarviota on ollut tarpeen korottaa". Komissio ei selittänyt, miksi "nopeamman toteuttamisen" pitäisi toimia perusteena talousarvion korottamiselle. Komissio ei analysoinut tai kommentoinut samassa kertomuksessa esitettyjä tulostietoja, jotka esimerkiksi kertoivat, että asianomaiseen toimenpiteeseen liittyvä uusia tuotteita/tekniikoita koskeva tavoitearvo saavutettaisiin vain 10-prosenttisesti.

71. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuoden 2011 toimintakertomuksen liitteessä esitetään kumulatiiviset tulostiedot, jotka osoittavat, että työpaikkojen luomiseen liittyvästä tavoitearvosta oli saavutettu ohjelmakauden neljän ensimmäisen vuoden jälkeen ainoastaan neljä prosenttia. Kyseisessä asiakirjassa tai sen jälkeen laaditussa pääosaston hallintosuunnitelmassa ei ole mainintaa toimista, joita komissio olisi suunnitellut tilanteen parantamiseksi. Näin on siitä huolimatta, että EU:n strategiassa painotetaan työpaikkojen luomisen ensisijaisuutta.

KOMISSIO EI HYÖDYNTÄNYT YHTEISIIN SEURANTA- JA ARVIOINTISÄÄNTÖIHIN LIITTYVIÄ TULOSTIETOJA OHJELMAKAUTTA 2014–2020 KOSKEVIEN EHDOTUSTENSA TUEKSI

72. Komissio esitti ohjelmakautta 2014–2020 koskevat ehdotuksensa lokakuussa 2011 [17]. Perusteluosassa esitetään vaikutustenarvioinnin tulokset, joiden tarkoituksena on antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle päätöksenteon kannalta relevanttia tietoa. Perusteluosassa kuvataan tarpeita, joihin maaseudun kehittämispolitiikan avulla olisi vastattava, mutta siinä ei kuitenkaan osoiteta, että ehdotetut toimenpiteet ovat vaikuttavia ja tehokkaita asianomaisten tarpeiden täyttämisen kannalta.

73. Vaikutustenarvioinnin liitteessä 4 esitetään "nykyistä toimintakehystä koskeva arviointi", jossa komissio esittää tuloksia koskevat tavoitearvot ainoastaan seitsemän maaseudun kehittämisohjelmaan liittyvän toimenpiteen osalta (toimenpiteiden kokonaismäärä on 40). Tavoitearvojen saavuttamisesta ei anneta tietoja. Liitteessä 4a komissio luo lyhyen katsauksen toimenpiteiden heikkouksiin ja vahvuuksiin, joita ilmenee maatilojen nykyaikaistamistoimenpiteiden, maaseudun ympäristötoimien, metsätaloustoimenpiteiden, mikroyritysten sekä Leader-aloitteen yhteydessä. Komissio ei kuitenkaan anna tietoa muista ohjelmakaudelle 2014–2020 ehdotetuista toimenpiteistä, kuten esimerkiksi taloudellisesti merkittävistä toimenpiteistä, joista voidaan mainita esimerkkinä "maataloustuotteiden arvon lisääminen" (johon suunnattava EU:n tuki on ollut 5,6 miljardia euroa kaudella 2007–2013). Kyseisessä liitteessä esitetään taloudelliset ja tuotoksia koskevat tiedot kaikkien toimenpiteiden osalta, mutta siinä ei anneta tietoa saavutetuista tuloksista. Liitteessä 11 luodaan katsaus arviointihavaintoihin; se osoittaa, että vaikutustenarviointi perustuu pitkälti kauden 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmien ennakkoarviointeihin, joita koskeva yhteenveto julkaistiin vuonna 2008 [18].

74. Tilanne ilmentää seuranta- ja arviointitietojen ajoitukseen ja saatavuuteen liittyviä puutteita. Komissio esitti ehdotuksensa ennen kuin väli- ja jälkiarviointeja koskevat yhteenvedot olivat saatavilla, joten ehdotukset oli esitetty ilman tietoja toimenpiteiden vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta kaudella 2007–2013 sekä ilman kautta 2000–2006 koskevaa jälkiarviointia. Arvioinneissa on puutteita, mutta ne olisi kuitenkin otettava huomioon päätettäessä ohjelmakauden 2014–2020 toimintapolitiikasta. Jälkiarvioinnissa todettiin esimerkiksi, että "maataloustuotteiden arvon lisäämistä" koskevan toimenpiteen vaikutukset maatalouden kilpailukykyyn näyttivät olevan "kaiken kaikkiaan lähinnä marginaalisia". Väliarvioinneissa raportoitiin useissa tapauksissa havaitusta nollavaikutuksesta (ks. kohta 56). Komissio kuitenkin ehdotti asianomaista toimenpidettä ohjelmakaudelle 2014–2020 antamatta Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietoa tästä nollavaikutuksesta tai siitä, millaiset ehdot olisi otettava käyttöön, jotta nollavaikutus jäisi mahdollisimman vähäiseksi.

75. Päätettäessä tulevista EU:n tasolla sovellettavista toimintapolitiikoista sekä kansallisen ja alueellisen tason ohjelmasuunnittelusta olisi käytettävissä oltava tiedot, joiden avulla voidaan vastata esimerkiksi seuraaviin perusluontoisiin mutta samalla keskeisiin kysymyksiin: "onko toimenpide osoittautunut aiemmin vaikuttavaksi tavoitteiden saavuttamisen kannalta?"; "onko toimenpide tehokkain keino tavoitteen saavuttamiseksi?"; "miten toimenpiteen aiempaan täytäntöönpanoon perustuvia tietoja voidaan hyödyntää toimenpiteen vaikuttavuuden parantamiseen tulevaisuudessa?". Toimenpiteiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta ilmentäviä tulostietoja ei kuitenkaan ollut saatavilla ajoissa vaikutustenarviointia varten. Esimerkiksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisen toimintakertomuksen liitteissä sittemmin julkaistut tiedot eivät näin ollen ole riittävän relevantteja, luotettavia ja kattavia. Komissio ei siis ole onnistunut tuottamaan tietoja, joiden pohjalta olisi mahdollista päättää ohjelmakauden 2014–2020 kannalta vaikuttavimmista ja tehokkaimmista toimenpiteistä.

JOHTOPÄÄTÖKSET JA SUOSITUKSET

76. Perussopimuksen ja EU:n varainhoitoasetuksen mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä komission kanssa sen varmistamiseksi, että EU-varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti; periaatteet ovat vaikuttavuus, tehokkuus ja taloudellisuus. Jotta tämä toteutuisi maaseudun kehittämispolitiikan alalla, komissio ja jäsenvaltiot tarvitsevat oikea-aikaista tietoa siitä, saavuttavatko maaseudun kehittämistoimenpiteet toimintapoliittisia tavoitteita tehokkaasti. Komission ja jäsenvaltioiden pitäisi antaa selvitys toimenpiteiden tuloksellisuudesta raportoimalla Euroopan parlamentille, neuvostolle ja EU:n kansalaisille.

77. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komissio ja jäsenvaltiot eivät ole osoittaneet riittävissä määrin, mitä maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteiden osalta on saavutettu. Ei ole varmuutta siitä, että maaseudun kehittämistä koskevat EU:n talousarviovarat on käytetty tarkoituksenmukaisesti.

78. Yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt ovat pääasiallinen väline, jonka avulla pyritään hankkimaan tarvittavat tiedot ja varmuus. Sääntöihin liittyvät puutteet vaikuttivat osaltaan edellä kuvattuun varmuuden puuttumiseen. Yhteiset seuranta- ja arviointisäännöt koostuvat joukosta välineitä, joiden rakennetta voidaan (ja pitäisi) parantaa. Parannetut välineet eivät kuitenkaan ratkaise ongelmaa, ellei niitä käytetä asianmukaisesti. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että vallitseva tilivelvollisuuden puute on seurausta perustavanlaatuisemmasta puutteesta: ohjelmien yhteydessä on keskitytty liiaksi määrärahojen käyttämiseen ja jätetty tulosten tehokas saavuttaminen vähemmälle huomiolle. Tilanne on johtanut siihen, että tulosten ja vaikutusten seurantaan ja arviointiin ei ole kiinnitetty riittävästi huomiota, ja näin ollen on sivuutettu myös tietojen laatuun liittyvät näkökohdat.

79. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tavoitteet olivat yleisluontoisia ja avoimia eikä tavoiteltuja tuloksia ilmaistu riittävän kvantitatiivisesti suhteessa kyseisiin tavoitteisiin. Jäsenvaltioiden laatimat maaseudun kehittämisohjelmat eivät näin ollen muodostaneet vakaata perustaa EU-varojen vaikuttavalle ja tehokkaalle kohdentamiselle. Ohjelmien yhteydessä ei myöskään kohdennettu menoja aloille, joilla niiden vaikuttavuus olisi ollut suurin, tai määritetty standardia, johon nähden saavutuksia olisi voitu mitata (kohdat 19–34).

80. Tiedoista on lisäksi pulaa: komission antamasta tuesta huolimatta jäsenvaltiot eivät ole tuottaneet seuranta- ja arviointitietoja, jotka olisivat riittävän luotettavia, johdonmukaisia ja relevantteja osoittamaan saavutetut tulokset suhteessa asetettuihin tavoitteisiin. Jäsenvaltiot ja komissio raportoivat saatavilla olleista yhteisiin indikaattoreihin perustuvista tiedoista, mutta ne eivät tulkinneet tietoja suhteessa maaseudun kehittämisohjelmaan tai EU:n tavoitteisiin. Arviointipäätelmiä esitettiin valikoidusti eikä niiden perusteella toteutettu systemaattista seurantaa. Komissio ja jäsenvaltiot eivät esittäneet omia johtopäätöksiään menojen tehokkuudesta tai vaikuttavuudesta (kohdat 35–57).

81. Niin puutteellisia kuin käytettävissä olevat seuranta- ja arviointitiedot ovatkin, komissio ja jäsenvaltiot eivät ole hyödyntäneet niitä riittävästi toimenpiteiden tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantamiseen. Jäsenvaltiot ovat keskittyneet ohjelmien päivittäisessä hallinnoinnissa pikemmin määrärahojen käyttämiseen kuin tavoiteltujen tulosten saavuttamiseen. Komissio esitti ohjelmakautta 2014–2020 koskevien ehdotustensa tueksi tietoja, jotka perustuvat nykyiseen ohjelmakauteen liittyvien maaseudun kehittämisohjelmien ennakkoarviointeihin; saavutetuista tuloksista ei annettu lainkaan tietoja (kohdat 58–75).

82. Ohjelmakautta 2014–2020 koskevissa komission ehdotuksissa luvataan tulospainotteisuuden lisääntyvän. Tulosten painottamisen lisääminen ei edellytä uutta lainsäädäntöä; se voi ja sen pitääkin alkaa heti, jotta kyetään varmistamaan, että EU:n varoja käytetään tarkoituksenmukaisesti – etenkin, kun ohjelmakausi 2007–2013 lähestyy loppuaan ja odotettavissa on kasvava riski siitä, että jäljellä olevat määrärahat käytetään hätiköiden ennen maksujen suorittamiselle asetettua vuoden 2015 takarajaa. Tätä silmällä pitäen tilintarkastustuomioistuin antaa seuraavat suositukset:

SUOSITUS NRO 1

Jäsenvaltioiden ja komission olisi hyödynnettävä seurantaa ja arviointia parantaakseen keskittymistä tulosten saavuttamiseen nykyisen ohjelmakauden jäljellä olevalla osuudella.

Jäsenvaltioiden olisi perusteltava kaikki maaseudun kehittämisohjelman toimenpiteisiin ehdotetut muutokset ja selitettävä niiden odotetut vaikutukset sen perusteella, kuinka vaikuttavia ja tehokkaita toimenpiteet ovat maaseudun kehittämisohjelmaan ja EU:n tavoitteisiin niveltyvien tulosten saavuttamisen kannalta. Komission pitäisi arvioida ehdotettuja muutoksia samoin perustein. Ohjelmien vuotuisissa arvioinneissa olisi painotettava tuloksia, kuten asetuksessa edellytetään.

83. Ohjelmakautta 2007–2013 koskevien väliarviointien ongelmana olivat luotettavien tietojen puuttuminen, heikot arviointimenetelmät sekä johdonmukaisuuden puuttuminen. Puutteet kavensivat voimakkaasti arviointien hyödyllisyyttä ja estivät mahdollisuuden pätevien johtopäätösten tekoon EU:n tasolla. Viimeisimmät käytettävissä olevat seurantatiedot ovat nekin edelleen epäjohdonmukaisia ja laadultaan riittämättömiä. Riskinä onkin, että vuonna 2015 suoritettavat jälkiarvioinnitkaan eivät ole laadultaan riittäviä.

SUOSITUS NRO 2

Jäsenvaltioiden ja komission olisi ryhdyttävä nyt toimiin varmistaakseen, että vuonna 2015 suoritettavien, ohjelmakautta 2007–2013 koskevien jälkiarviointien avulla saadaan laadukasta ja vertailukelpoista tietoa.

i) Komission olisi hyödynnettävä väliarviointeja ja laadittava erityisohjeet, joiden tarkoituksena on varmistaa jälkiarviointien laadukkuus ja johdonmukaisuus.

ii) Jäsenvaltioiden olisi suunniteltava, miten jälkiarviointeja varten tarvittavat tiedot annetaan; niiden olisi otettava huomioon esimerkiksi kaikki hallinnollisiin tarkoituksiin kerätyt tiedot. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että arviointisopimuksiin sisältyy laatukriteereitä, joiden mukaan arvioijien on noudatettava yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin perustuvia ohjeita ja vastattava yleisiin arviointikysymyksiin luotettavien tietojen ja pätevien arviointimenetelmien pohjalta.

iii) Komission olisi toimittava ennakoivasti ja tarkistettava, noudattavatko jäsenvaltiot yhteisiä indikaattoreita ja jälkiarviointeja koskevia ohjeita. Jos näin ei ole, komission olisi pyrittävä löytämään asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa ratkaisuja, joiden avulla kyetään saamaan laadukkaita ja vertailukelpoisia tietoja.

84. Ohjelmakautta 2007–2013 koskevien yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen perusrakenteeseen liittyvät puutteet vaikuttivat esimerkiksi siihen, että tällä hetkellä ei ole saatavilla oikea-aikaisia, luotettavia ja johdonmukaisia tulostietoja. Komissio on jo tehnyt joitakin parannuksia indikaattoreiden määrityksiin ja ohjeisiin, mutta se ei vielä riitä. Tuloksia koskevat tavoitearvot, joiden saavuttamista seurataan säännöllisesti, muodostavat moitteettoman varainhoidon keskeisen osa-alueen. Ohjelmakauden 2014–2020 yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskevien komission nykyisten suunnitelmien mukaan tulosindikaattoreille ei olisi kuitenkaan asetettava tavoitearvoja.

SUOSITUS NRO 3

Komission olisi parannettava ohjelmakaudella 2014–2020 sovellettavien yhteisten seuranta- ja arviointisääntöjen rakennetta siten, että niiden avulla kyettäisiin tuottamaan oikea-aikaisempia, relevantimpia, luotettavampia ja vertailukelpoisempia tietoja erityisesti siitä, kuinka vaikuttava ja tehokas kukin toimenpide on tulosten saavuttamisen kannalta.

i) Kunkin yhteisen indikaattorin tarkoitus ja sen suunniteltu käyttö EU:n tasolla pitäisi olla selkeä. Tulosindikaattoreiden olisi osoitettava menojen välittömät vaikutukset, eli se, mitä on saavutettu. Kullekin EU:n painopistealalle ja tavoitteelle olisi asetettava tulosindikaattori. Jokaisen toimenpiteen osalta olisi kerättävä tietoa, joka koskee asianomaisia painopistealoja ja tavoitteita, jotta yksittäisten toimenpiteiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta kyettäisiin arvioimaan.

ii) Jäsenvaltioiden ja komission olisi tarkistettava yhteisiin indikaattoreihin perustuvien tietojen laatu ja varmistettava tietojen luotettavuus.

iii) Maaseudun kehittämisohjelman tavoitteiden osalta jäsenvaltiot olisi velvoitettava antamaan oikea-aikaisia selvityksiä saavutetuista tuotoksista, tuloksista ja vaikutuksista (ks. suositus nro 6) sen sijaan, että ne tuottavat indikaattoritietoja tai arviointeja.

85. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että ohjelmakautta 2007–2013 koskevien maaseudun kehittämisohjelmien yhteydessä ei asetettu täsmällisiä ja mitattavissa olevia tavoitteita. Tämä johti toimenpiteiden puutteelliseen kohdentamiseen ja hankaloitti seurantaa sekä arviointia. EU:n talousarviovarojen käyttö on mahdollista ohjata vakaammalle perustalle ohjelmakautta 2014–2020 koskevien maaseudun kehittämisohjelmien yhteydessä.

SUOSITUS NRO 4

Jäsenvaltioiden ja komission olisi varmistettava, että ohjelmakauden 2014–2020 maaseudun kehittämisohjelmat luovat paremman perustan moitteettomalle varainhoidolle siten, että ne sisältäisivät täsmälliset ja mitattavissa olevat tavoitteet sekä suunnitelmat ohjelmien tehokkuuden ja vaikuttavuuden seurantaa ja arviointia varten.

i) Jäsenvaltioiden olisi asetettava ohjelmakauden 2014–2020 maaseudun kehittämisohjelmien yhteydessä täsmälliset mitattavissa olevat tavoitteet, joiden yhteydessä on määritetty tuloksia koskevat tavoitearvot. Valitut maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteet ja tavoiteltavat tulokset olisi perusteltava viittaamalla siihen, kuinka vaikuttavia ja tehokkaita vastaavat toimenpiteet olivat ohjelmakaudella 2007–2013.

ii) Maaseudun kehittämisohjelmien yhteydessä olisi yksilöitävä kunkin toimenpiteen osalta vaadittavat tuotoksia, tuloksia ja vaikutuksia ilmentävät tiedot. Jos yhteiset indikaattorit eivät ole riittäviä, olisi määritettävä lisäindikaattoreita tai tarpeen olevia arviointitoimia. Maaseudun kehittämisohjelmissa olisi määritettävä kaikkien tarvittavien tietojen osalta tietolähde, keruutapa (kiinnittämällä asianmukaista huomiota aiheutuvaan hallinnolliseen työmäärään) sekä se, kuinka tietojen luotettavuus varmistetaan.

iii) Komission olisi tarkistettava maaseudun kehittämisohjelmat paitsi asetuksen noudattamisen, myös tavoitteena olevan vaikuttavuuden ja tehokkuuden kannalta: komission olisi arvioitava tavoiteltuja tuloksia suhteessa budjetoituihin menoihin ja varmistettava näin, että maaseudun kehittämisohjelmat luovat riittävän perustan moitteettomalle varainhoidolle.

86. Tilintarkastustuomioistuin on havainnut maaseudun kehittämistä koskevissa tarkastuksissaan, että useat jäsenvaltiot eivät ole kohdentaneet maaseudun kehittämistoimenpiteitä riittävän hyvin tukikelpoisuusehtojen ja valintakriteereiden perusteella, joten toimenpiteiden tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta oli ennalta saatavissa vain vähäinen varmuus. Tilanne lisää tarvetta saada jälkikäteen varmuus seurannan ja arvioinnin avulla; tästä aiheutuu lisäkuluja ja tiedonkeruusta aiheutuvan hallinnollisen työmäärän kasvu.

SUOSITUS NRO 5

Jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä tehokkuus ja vaikuttavuus ohjelmakauden 2014–2020 maaseudun kehittämisohjelmien täytäntöönpanojärjestelmiin siten, että hakemus-, valinta- ja maksuprosesseja varten kerättyjä tietoja käytettäisiin uudelleen seurantaan ja arviointiin.

Jäsenvaltioiden olisi suoritettava vaikuttavuutta ja tehokkuutta koskeva ennakkoarviointi ohjelmasuunnitteluvaiheen lisäksi myös valitessaan rahoitettavia toimenpiteitä. Tällaisen menettelyn avulla pienenee riski siitä, että varoja hukataan hankkeisiin, jotka eivät ole vaikuttavia ja jotka olisi voitu hylätä hankkeiden valinnan yhteydessä. Hankkeiden valintaa tai maksuja varten kerätyt tiedot (uusien työpaikkojen luominen, tavoitteena olevat ympäristöhyödyt jne.) voivat vähentää myöhempää tiedonkeruun tarvetta ja samalla hallinnollisen työn määrää.

87. Jäsenvaltiot ja komissio julkaisivat riippumattomien arvioijien laatimat kertomukset, mutta eivät antaneet omissa vuotuisissa kertomuksissaan ja yhteenvedoissaan riittäviä selvityksiä siitä, kuinka tarkoituksenmukaisesti ne ovat käyttäneet EU-varoja. Jäsenvaltiot ja komissio eivät käyttäneet kertomuksissaan taloudellisiin ja tuotoksia koskeviin indikaattoreihin perustuvia tietoja saavutettujen tulosten selittämiseen; ne eivät myöskään esittäneet tehokkuutta koskevia tietoja. Jäsenvaltioiden ja komission kertomusten lukijoiden tehtäväksi jäi tehdä omat johtopäätöksensä arviointien luotettavuudesta tai selvittää, oliko jotkin arviointipäätelmät mahdollisesti jätetty ottamatta huomioon, ja miksi näin oli mahdollisesti toimittu.

SUOSITUS NRO 6

Jäsenvaltioiden ja komission olisi parannettava raportointiaan EU:n talousarviovarojen avulla saavutetuista tuloksista tilivelvollisuuden edistämistä silmällä pitäen. Tässä yhteydessä olisi suoritettava systemaattisempaa seurantaa myös arviointihavaintojen perusteella.

i) Jäsenvaltioiden ja komission olisi esitettävä ohjelmasuunnittelujakson puolivälistä alkaen vuotuisissa kertomuksissaan päätelmät siitä, mitä ohjelmien avulla on saavutettu kunkin maaseudun kehittämisohjelman ja EU:n tavoitteiden osalta. Kertomuksissa pitäisi ensisijaisesti käsitellä saavutettuja tuloksia, ja niissä olisi selkeästi arvioitava kunkin toimenpiteen tehokkuutta vertaamalla saavutettuja tuloksia aiheutuneisiin kuluihin. Tapauksissa, joissa yhteiset indikaattorit eivät osoita riittävän hyvin, missä määrin maaseudun kehittämisohjelmien tavoitteet on saavutettu, indikaattoreita olisi täydennettävä hallinnollisten tietojen ja arviointihavaintojen avulla ottamalla niiden laajuuteen ja luotettavuuteen liittyvät rajoitukset asianmukaisesti huomioon.

ii) Arviointihavainnoista raportoidessaan jäsenvaltioiden ja komission olisi tehtävä selväksi, mihin toimiin ne aikovat ryhtyä, tai niiden olisi selvitettävä, miksi toimiin ei aiota ryhtyä. Kaikki arviointipäätelmät – ei pelkästään valitut päätelmät – olisi esitettävä ja niiden perusteella olisi suoritettava seurantaa.

iii) Komission ja jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä vuotta 2015 koskeviin vuotuisiin kertomuksiinsa analyysi ohjelmakautta 2014–2020 koskevien arviointihavaintojen vaikutuksesta varmistaakseen, että ohjelmakauden 2007–2013 ohjelmien jälkiarvioinneista saadaan täysimääräinen hyöty.

Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Ioannis SARMASIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 9. lokakuuta 2013 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

presidentti

[1] Neuvoston päätös 2006/144/EY, tehty 20 päivänä helmikuuta 2006, maaseudun kehittämistä koskevista yhteisön strategisista suuntaviivoista (ohjelmakausi 2007–2013) (EUVL L 55, 25.2.2006, s. 20).

[2] Neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005, annettu 20 päivänä syyskuuta 2005, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen (EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1), 80 artikla.

[3] Komission asetus (EY) N:o 1974/2006, annettu 15 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Liitteessä VIII esitetään täydellinen luettelo yhteisistä indikaattoreista (EUVL L 368, 23.12.2006, s. 15).

[4] Yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskeva käsikirja. Ohjeasiakirja, maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto, syyskuu 2006.

[5] Tarkastuksessa ei arvioitu teknisen avun kuluja.

[6] Tilintarkastustuomioistuin jätti tarkastuksen ulkopuolelle muita maaseudun kehittämisohjelmia, jos se oli tarkastanut aiemmin vain yhden maaseudun kehittämistoimenpiteen (Irlanti, Kreikka, Liettua ja Portugali) tai jos tilintarkastustuomioistuin oli tarkastanut useita maaseudun kehittämisohjelmia samassa jäsenvaltiossa.

[7] Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1), ensimmäinen osa, II osasto, 7 luku.

[8] Sama pätee kauden 20142020 asetuksia koskeviin komission ehdotuksiin. Tietyistä kauden 2014–2020 yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista asetusehdotuksista antamassaan lausunnossa nro 1/2012 tilintarkastustuomioistuin totesi, että ehdotuksissa esitettiin hyvin laaja joukko hajanaisia tavoitteita … Ei käy ilmi, mitä niillä halutaan saavuttaa EU:n tasolla. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että maaseudun kehittämispolitiikka hyötyisi vähemmän monimutkaisesta ja täsmällisemmin määritellystä tavoitejoukosta, johon liittyisi myös selkeitä päämääriä (odotetut tulokset ja vaikutukset sekä indikaattorit). Näin maaseudun kehittämispolitiikka olisi helpompi kohdentaa EU:n keskeisiin prioriteetteihin liittyvien tulosten saavuttamiseen.

[9] Asetus (EY) N:o 1698/2005, 13 artikla.

[10] Ks. erityiskertomus nro 1/2013 "Onko EU:n elintarviketeollisuustuella lisätty maataloustuotteiden arvoa vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla?", kohdat 75–77 (http://eca.europa.eu).

[11] Tilintarkastustuomioistuin kävi maataloustuotteiden arvon lisäämistoimenpidettä koskevassa tarkastuksessaan läpi 23 väliarviointikertomusta. Kahdeksassa kertomuksessa ei esitetty johtopäätöksiä seuraavasta arviointikysymyksestä: "Missä määrin tuetuilla investoinneilla on parannettu maa- ja metsätalousalan kilpailukykyä?", vaikka tämä oli tuen myöntämiselle asetettu EU:n tavoite.

[12] Tilintarkastustuomioistuin totesi varainhoitovuotta 2011 koskevan vuosikertomuksensa kymmenennessä luvussa, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston toimintakertomuksessa vuodelta 2011 esitetyt tiedot ohjelman vaikutuksesta perustuivat puutteellisiin tietoihin. Esimerkiksi uusiutuvia energialähteitä koskevan kasvun laskennassa oli otettu huomioon ainoastaan yhdeksän ohjelmaa yhteensä 88 maaseudun kehittämisohjelman joukosta (EUVL C 344, 12.11.2012).

[13] Komission julkaisemat ulkoiset arvioinnit – mukaan lukien jälkiarviointi ja väliarviointia koskeva yhteenvetokertomus – sisältävät huomautuksen, että päätelmät ovat arvioijan esittämiä eikä komission oma kanta välttämättä ole sama.

[14] Ks. erityiskertomus nro 1/2013 "Onko EU:n elintarviketeollisuustuella lisätty maataloustuotteiden arvoa vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla?", kohta 61.

[15] Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa esitetään päätelmä varmuudesta, joka voidaan saada yhteishallinnoinnin piiriin kuuluvista maataloustukirahaston ja maaseuturahaston menoista. Päätelmä koskee ainoastaan maksujen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta. Saavutetuista tuloksista ei esitetä vastaavanlaista päätelmää. Asianmukaista varainhallintaa koskevassa osiossa käsitellään ainoastaan täytäntöönpanokysymyksiä, kuten maksuviivästyksiä.

[16] KOM(2011) 450 lopullinen, 20. heinäkuuta 2011.

[17] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen, KOM(2011) 627 lopullinen/2, 19. lokakuuta 2011.

[18] Yhteenvetoraportti kauden 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmien ennakkoarvioinneista, loppukertomus, maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto, 11.12.2008.

--------------------------------------------------

LIITE

MAASEUDUN KEHITTÄMISOHJELMISSA ASETETTUJEN TULOSINDIKAATTOREIHIN SOVELLETTAVIEN TAVOITEARVOJEN TILANNE JA JÄSENVALTIOIDEN VUODEN 2011 VUOTUISISSA EDISTYMISKERTOMUKSISSA ANTAMAT TIEDOT

Toimenpide | Maatilojen nykyaikaistaminen | Maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisääminen | Maatalouden ympäristötoimenpide | | Taloudellisen toiminnan laajentaminen maatalouden ulkopuolelle | Yritysten perustaminen ja kehittäminen | Matkailuelinkeinojen edistäminen |

Maaseudun kehittämisohjelma | Bruttoarvonlisäyksen kasvu tukea saaneilla tiloilla/yrityksissä | Uusia tuotteita ja/tai tekniikoita käyttöön ottaneiden tilojen/yritysten lukumäärä | Bruttoarvonlisäyksen kasvu tukea saaneilla tiloilla/yrityksissä | Uusia tuotteita ja/tai tekniikoita käyttöön ottaneiden tilojen/yritysten lukumäärä | Onnistuneen maankäytön kohteena olevat alat [1] | | Bruttoarvonlisäyksen kasvu tukea saaneilla tiloilla/yrityksissä | Luotujen työpaikkojen bruttomäärä | Bruttoarvonlisäyksen kasvu tukea saaneilla tiloilla/yrityksissä | Luotujen työpaikkojen bruttomäärä | Luotujen työpaikkojen bruttomäärä | Matkailijamäärien kasvu (vierailupäivien lukumäärä) |

tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu | tavoitearvot määritetty | tiedot annettu |

Itävalta | Tavoitearvoa nostettu | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Tšekin tasavalta | | | | | | | | | | | | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoa laskettu | | | |

Yhdistynyt kuningaskunta – Englanti | | | Tavoitearvoa nostettu | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Ranska – mannermaa | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Saksa – Baden-Württemberg | | | | | | | | | Tavoitearvoja nostettu/laskettu | | | | | | | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | | |

Unkari | | | | | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa nostettu | | | | | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | | | | | | |

Italia – Campania | | | Tavoitearvoa nostettu | | | | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa laskettu | | | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoa laskettu | | | |

Luxemburg | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

Puola | | | Tavoitearvoa nostettu | | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | | | | | | |

Romania | | | Tavoitearvoa nostettu | | | | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa nostettu | | | | | | | | | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoa laskettu | |

Espanja – Andalusia | | | Tavoitearvoa laskettu | | | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoja nostettu/laskettu | | | | | | | | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoa laskettu | | | |

Ruotsi | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa nostettu | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoa nostettu | | | | | Tavoitearvoa nostettu | | | | Tavoitearvoa laskettu | | Tavoitearvoa laskettu | | | |

| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

tavoitearvot määritetty: | | Tavoitearvot on määritetty alkuperäisessä ja tuoreimmassa maaseudun kehittämisohjelmassa (jos tavoitearvoja on muutettu mainittujen ohjelmien välillä, asiasta on mainittu). | | tiedot annettu: | | Tiedot on annettu ja komissio on hyväksynyt ne (vuotuinen edistymiskertomus 2011). |

| | Tavoitearvot on määritetty ainoastaan alkuperäisessä tai tuoreimmassa maaseudun kehittämisohjelmassa; tavoitearvot eivät vastaa yhteisiä seuranta- ja arviointisääntöjä koskevaa käsikirjaa, joten ne eivät ole vertailukelpoisia. | | | | | Tiedot on annettu toimenpidekohtaisesti; tiedot eivät ole ajan tasalla; komissio ei ole hyväksynyt vuotuista edistymiskertomusta. |

| | Tavoitearvoja ei ole määritetty alkuperäisessä eikä tuoreimmassa maaseudun kehittämisohjelmassa. | | | | | Tietoja ei ole annettu. |

| | Toimenpide ei ole ohjelmasuunnittelussa. | | | | | Toimenpidettä ei ole pantu täytäntöön. |

[1] Toimenpidettä koskevaan tulosindikaattoriin kuuluu viisi osa-aluetta (biologisen monimuotoisuuden edistämistä tukevat alat, veden laadun parantaminen, ilmastonmuutoksen hillitseminen, maaperän laadun parantaminen, syrjäytymisen ja maan viljelykäytöstä poistamisen ehkäiseminen). Taulukko osoittaa, määritettiinkö tavoitearvot ja annettiinko tietoja vähintään yhdeltä osa-alueelta. Joissakin tapauksissa tavoitearvoja nostettiin yhden osa-alueen ja laskettiin toisen osa-alueen osalta. Tilannetta kuvataan ilmaisulla "tavoitearvoja nostettu/laskettu".

--------------------------------------------------