Euroopan hiilimarkkinoiden toiminnasta vuonna 2020 direktiivin 2003/87/EY (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/29/EY ja direktiivillä (EU) 2018/410) 10 artiklan 5 kohdan ja 21 artiklan 2 kohdan nojalla

CORSIA Kansainvälisen lentoliikenteen kokonaisvaltainen päästöhyvitysjärjestelmä (Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation)

InnovFin EDP InnovFin-välineen energia-alan demonstrointihankkeet

MiFID II Direktiivi rahoitusvälineiden markkinoista (Directive on Markets in Financial Instruments)

MiFIR Asetus rahoitusvälineiden markkinoista (Regulation on Markets in Financial Instruments)

N2O Typpioksiduuli

NER Uusien osallistujien varanto (New Entrants Reserve)

OTC Pörssin ulkopuolinen kaupankäynti (Over-the-counter)

PFC Perfluorihiilivety (Perfluorocarbon)

UK Yhdistynyt kuningaskunta





1. JOHDANTO

Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä (EU ETS) on ollut EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevan strategian kulmakivi vuodesta 2005. Sen jälkeen, kun järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 2005, päästöt sähkön ja lämmön tuotannossa sekä Euroopan unionin päästökauppajärjestelmään kuuluvilla energiaintensiivisillä teollisuudenaloilla ovat pienentyneet noin 43 prosenttia. Esimerkiksi uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevan lainsäädännön kanssa päästökauppajärjestelmä on osaltaan edistänyt merkittävästi EU:n vuodelle 2020 asettamaa tavoitetta vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosenttia vuoden 1990 tasosta. EU ylitti tämän tavoitteen ja vähensi kasvihuonekaasupäästöjä noin 31 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2020 mennessä.

Heinäkuussa 2021 komissio hyväksyi Euroopan vihreän kehityksen ohjelman toteuttamista koskevan ehdotuspaketin. Ehdotusten tavoitteena on uudistaa EU:n ilmasto-, energia-, liikenne- ja veropolitiikkaa, jotta ne tukevat tavoitetta pienentää kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä. EU:n päästökauppajärjestelmällä on tärkeä tehtävä tämän tavoitteen saavuttamisessa. Paketti sisältää ehdotuksen tiukentaa EU:n päästökauppajärjestelmän tavoitetasoa: uusi päästövähennystavoite on vähentää päästöjä 61 prosentilla vuoden 2005 tasosta vuoteen 2030 mennessä (nykyinen tavoite on 43 prosenttia vuoden 2005 tasosta). Lisäksi aikomuksena on madaltaa kokonaispäästökattoa ja vähentää vuotuisia päästöjä jyrkemmin eli 4,2 prosenttia nykyisen 2,2 prosentin sijaan. EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistamista koskevalla ehdotuksella päästökauppajärjestelmän soveltamisala myös laajennettaisiin koskemaan meriliikenteen päästöjä. Lisäksi ehdotuksessa esitetään uutta erillistä päästökauppajärjestelmää tieliikenteessä ja rakennusten lämmittämisessä käytettävien polttoaineiden aiheuttamille päästöille.

Lisäksi on tehty erillinen ehdotus, jonka tavoitteena on vahvistaa markkinavakausvarantoa, joka on mekanismi, jolla pienennetään EU:n päästökauppajärjestelmään vuodesta 2019 kertyneiden päästöoikeuksien ylijäämää. Ehdotuksella parannetaan järjestelmän kestävyyttä suuria häiriöitä vastaan mukauttamalla huutokaupattavien oikeuksien tarjontaa.

Heinäkuussa annetun ehdotuspaketin kahdella muulla ehdotuksella vahvistetaan EU:n päästökauppajärjestelmää ilmailun osalta. Tavoitteena on varmistaa, että ilmailuala osallistuu EU:n päästövähennystavoitteeseen pyrkimiseen. Lisäksi tavoitteena on sisällyttää kansainvälisen lentoliikenteen kokonaisvaltainen päästöhyvitysjärjestelmä (CORSIA) EU:n lainsäädäntöön siten, että se on sopusoinnussa EU:n vuoden 2030 ilmastotavoitteiden kanssa.

Tämä kertomus Euroopan hiilimarkkinoiden toiminnasta on laadittu direktiivin 2003/87/EY (EU:n päästökauppadirektiivi) 10 artiklan 5 kohdan ja 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Se koskee vuotta 2020 ja vuoden 2021 alkupuoliskoa (30. kesäkuuta 2021 saakka). Koska vuosi 2020 on EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannen vaiheen (2013–2020) viimeinen vuosi, kertomuksessa esitetään myös yhteenveto keskeisistä kehityskuluista tällä kaudella.

Kertomuksessa tarkastellaan kolmannen vaiheen aikana saavutettuja huomattavia päästövähennyksiä ja niitä osatekijöitä, joihin ne perustuvat (luku 3.2.1). Lisäksi kertomuksessa analysoidaan markkinavakausvarannon roolia EU:n päästökauppajärjestelmään kertyneiden päästöoikeuksien ylijäämän pienentämisessä (luku 3.2.2). Kertomuksessa kuvataan myös kolmannen vaiheen tärkeimpiä kehityskulkuja seuraavilla osa-alueilla: ilmailu (luku 4), ilmaisjako (luku 3.1.2), päästöoikeuksien huutokauppa, huutokauppatulot ja niiden hyödyntäminen (luku 3.1.3), EU:n päästökauppajärjestelmän rahoitusvälineet (luvut 3.1.4–3.1.8), markkinoiden valvonta (luku 5) ja EU:n päästökauppajärjestelmän toteuttamisen tehokkuus osallistujamaissa (luku 6). Kertomuksessa on kaksi uutta lukua: Luvussa 7 kuvataan EU:n päästökauppajärjestelmän ja Sveitsin päästökauppajärjestelmän yhdistämistä ja tarkastellaan sitä, millainen vaikutus tällä yhdistämisellä on ollut näihin hiilimarkkinoihin. Luvussa 8 tarkastellaan direktiivin 2012/27/EU, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/2002 (energiatehokkuusdirektiivi), täytäntöönpanon ja vuoden 2019 kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien vaikutusta EU:n päästökauppajärjestelmään.

Ellei toisin ole mainittu, tämän kertomuksen laatimisessa on käytetty tietoja, jotka ovat olleet joko julkisesti saatavilla tai komission saatavilla vuoden 2021 kesäkuun loppuun mennessä. Kertomus sisältää Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevia tietoja vuodelta 2020. Näin on voitu ottaa huomioon EU:n päästökauppajärjestelmän 31. joulukuuta 2020 asti voimassa ollut soveltamisala. Teknisiä ja kuvailevia tietoja EU:n päästökauppajärjestelmästä on tämän kertomuksen oheisasiakirjoihin kuuluvan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan liitteissä.

2. EU:N PÄÄSTÖKAUPPAJÄRJESTELMÄN RAKENNE JA LAAJUUS

EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannen vaiheen (2013–2020) ajan järjestelmään kuului 28 EU:n jäsenvaltiota (myös Yhdistynyt kuningaskunta) ja kolme EFTA-maata (Islanti, Liechtenstein ja Norja). Tammikuun 1. päivästä 2021 alkaen EU:n päästökauppajärjestelmään on kuulunut 27 jäsenvaltiota sekä Islanti, Liechtenstein ja Norja sekä Pohjois-Irlannin sähköntuotantolaitoksia. Tammikuun 1. päivästä 2020 alkaen EU:n päästökauppajärjestelmä on ollut yhdistetty Sveitsin päästökauppajärjestelmään (ks. luku 7).