FI Euroopan unionin virallinen lehti C 81/1

ERITYISKERTOMUS nro 1/2008

ohjelmakausiin 1994–1999 ja 2000–2006 liittyvien suurten investointihankkeiden käsittely- ja jälkiarviointimenettelyistä sekä komission vastaukset

(annettu EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

(2008/C 81/01)

SISÄLLYS

SANASTO

I—VII TIIVISTELMÄ

1—8 JOHDANTO

1—7 Määritelmät ja hyväksymismenettely

8 Varojen määrä

9—13 TARKASTUKSEN JA KERTOMUKSEN SISÄLTÖ

14—34 VALMISTELEEKO KOMISSIO SUURHANKKEISIIN KOHDISTUVAN YHTEISÖN RAHOITUKSEN RIITTÄVÄN HYVIN?

14—16 Hankkeiden käsittelyn perusta ja tarkastuskriteerit

17—20 Hankkeiden tutkiminen: sovellettavat menetelmät ovat parantuneet mutta menettelyjä on tehostettava

21—25 Kustannus-hyötyanalyysejä sovellettiin epäyhtenäisesti

26—34 Yhteisön rahoitustuen määrittäminen: kriteereiden tulkinta ja soveltaminen vaihtelevat

35—55 HYÖDYTTÄVÄTKÖ SUURHANKKEIDEN JÄLKIARVIOINNIN TULOKSET MYÖHEMPÄÄ PÄÄTÖKSENTEKOA?

35—39 Arviointikehys ja tarkastuskriteerit

40—41 Suurhankkeista on joitakin laaja-alaisia arviointeja ja hyvin vähän yksittäisten hankkeiden arviointeja

42—49 Tietyt tekijät haittasivat suurhankkeiden jälkiarviointia

43—46 Tukihakemuksissa oli puutteita

47—49 Riittämätön seuranta

50—55 Kautta 2000–2006 koskevat arvioinnit saattavat vaarantua

56—58 KAUTTA 2007–2013 KOSKEVAT UUDET SÄÄNNÖKSET

59—65 PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

59—62 Päätelmät

63—65 Suositukset

Liite I Otokset I ja II jäsenvaltioittain – Luettelo tarkastetuista hankkeista

Liite II Tarkastetut suurhankkeet kaudelta 2000–2006 – Diskonttokorot ja aikajänne

Komission vastaukset

SANASTO EAKR (Euroopan aluekehitysrahasto) Rahoitusväline, jonka tarkoituksena on edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionin jäsenvaltioissa korjaamalla keskeisintä alueellista epätasapainoa ja osallistumalla kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden rakenteelliseen mukauttamiseen. EAKR:n tukitoimenpiteet toteutetaan lähinnä suuren määrän hankkeita käsittävien toimenpideohjelmien avulla. Herkkyysanalyysi Tutkimus, jossa tarkastellaan tietyltä hankkeelta odotetun tuloksen vakautta perusmuuttujien muuttuessa. Koheesiorahasto Väline, jonka tarkoituksena on taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistäminen rahoittamalla laaja-alaisia ympäristö- ja liikennealan hankkeita jäsenvaltioissa, joiden BKTL on alle 90 prosenttia yhteisön alueen keskiarvosta. Koheesiorahaston tukitoimenpiteitä toteutettiin alun perin Espanjassa, Kreikassa, Irlannissa ja Portugalissa. Irlannilla ei ole ollut oikeutta koheesiorahaston tukeen 1. tammikuuta 2004 alkaen. Uudet jäsenvaltiot ovat saaneet koheesiorahaston tukea liittymisestään lähtien. Kustannus-hyötyanalyysi Menetelmä, jonka avulla tietyn tukitoimenpiteen kaikkia kustannuksia ja hyötyjä voidaan verrata; tavoitteena on määrittää, ovatko hyödyt kustannuksia suuremmat ja missä suhteessa. Nettonykyarvo Arvo, joka saadaan indeksoimalla niiden käteisvarojen nykyarvo, jotka kertyvät hankkeen koko elinkaaren aikana. Menetelmän avulla voidaan verrata eri hankkeita. Nollavaikutus Havaittu vaikutus, joka olisi toteutunut myös ilman julkista tukitoimenpidettä. Ohjelmakausi Monivuotinen kehys, jonka puitteissa rakennerahastojen menot suunnitellaan ja toteutetaan. Rakennerahastot Yhteisön rahastot, joista rahoitetaan toimia, joiden tavoitteena on kehityserojen pienentäminen Euroopan unionin eri alueiden välillä. EAKR on näiden toimien pääasiallinen rahoitusväline. Riskianalyysi Tutkimus, jossa määritetään todennäköisyys, jolla alun perin suoritetun analyysin yhteydessä laskettu tietyn hankkeen perusmuuttujien arvo toteutuu. Sisäinen korkokanta Korkokanta, josta alkaen investoinnista tulee kannattava. — Rahoituksen sisäinen korkokanta: korkokanta, joka lasketaan yksinomaisesti hanketta suoraan koskevien rahoitusmäärien perusteella. — Taloudellinen sisäinen korkokanta: korkokanta, jonka laskennassa otetaan huomioon myös taloudelliset ulkoisvaikutukset. Tehokkuus Mittaa käytettyjen resurssien ja saavutettujen tulosten välistä suhdetta. Toimenpideohjelmat Komission hyväksymät asiakirjat, jotka käsittävät monivuotisista toimenpiteistä koostuvan yhtenäisen painopistealakokonaisuuden; toimenpiteiden toteuttamisen tukena voidaan käyttää yhtä tai useampaa rakennerahastoa ja täydentävästi muita rahoitusvälineitä sekä Euroopan investointipankkia. Vaikuttavuus Mittaa saavutettujen tulosten ja asetettujen tavoitteiden välistä suhdetta. Vaikutus Tietyn tukitoimenpiteen sosioekonomiset seuraukset.

TIIVISTELMÄ

I Infrastruktuureihin ja investointeihin liittyvät ”suurhankkeet” on määritetty säännöksissä ensisijaisesti rahoituksen suuruuden perusteella. Hankkeiden taloudellinen merkitys ja mahdollinen vaikutus on huomattava, joten niiden hyväksymistä edeltää erityinen arviointimenettely. Samoista syistä on kerättävä tarkoituksenmukaisia tietoja, joiden avulla voidaan arvioida tosiasiallisia vaikutuksia tavoitteena olleisiin vaikutuksiin nähden (ks. kohdat 1–8).

II Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa perehdyttiin EAKR:n suurhankkeisiin ja myös koheesiorahaston suurhankkeisiin ohjelmakausilla 1994–1999 ja 2000–2006. Kertomus on jaettu kahteen keskeiseen aihealueeseen: valmistelumenettelyyn, joka edeltää suurhankkeiden hyväksymistä komissiossa, sekä hankkeiden täytäntöönpanoa seuraavaan arviointimenettelyyn (ks. kohdat 9–13).

III Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastuksen kohteena olleiden kahden ohjelmakauden osalta useita hankkeiden käsittelyyn liittyviä puutteita, jotka liittyivät esimerkiksi hankkeiden tutkintaa ja yhteisön osarahoituksen määrittämistä koskeviin menettelyihin. Hankkeiden vetäjien tukihakemusten yhteydessä esittämät kustannus-hyötyanalyysit ovat olleet laadultaan erittäin kirjavia, samoin kuin analyysin soveltaminen komissiossa. Nämä havainnot herättävät kysymyksen suurhankkeiden erityisen hyväksymisjärjestelmän todellisesta lisäarvosta (ks. kohdat 14–34).

IV Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio soveltaa hankkeiden käsittelyyn tehokkaampia menettelyjä, jotka perustuvat komission itse kehittämiin välineisiin. Lisäksi komission olisi huolehdittava siitä, että kustannus-hyötyanalyysiä sovelletaan kurinalaisesti etenkin toimitettujen tietojen osalta ja jatkettava pyrkimyksiään niiden osatekijöiden huomioon ottamiseksi, joiden avulla yhteisön rahoitusosuutta voidaan mukauttaa (ks. kohta 63).

V Kauden 1994–1999 suurhankkeiden jälkiarviointia (ainoa jälkiarviointi, jonka komissio oli voinut toteuttaa tarkastuksen toimittamisajankohtaan mennessä) haittasi voimakkaasti se, ettei käytettävissä ollut tarkoituksenmukaisia ja tarkkoja tietoja odotetuista vaikutuksista sen paremmin kuin seurannastakaan. Näin ollen arviointien avulla ei ole – erästä koheesiorahastosta osarahoitettuja hankkeita koskevaa tapausta lukuun ottamatta – saatu tietoja, jotka olisivat olleet tarpeen seuraavaa kautta koskevaa päätöksentekoa varten. Kautta 2000–2006 koskevien, vielä toteuttamatta olevien EAKR:n suurhankkeiden arviointi voidaan perustaa tiukempiin säännöksiin etenkin seurannan osalta. Niiden soveltaminen käytännössä on kuitenkin vasta alkutekijöissään (ks. kohdat 35–55).

VI Rakennerahastoja kaudella 2007–2013 koskevissa säännöksissä komissiolta ei edellytetä suurhankekohtaista jälkiarviointia. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa kuitenkin, että hallinnoinnista vastaavat kansalliset viranomaiset ja edunsaajat, jotka hyötyvät arviointien avulla saatavista tiedoista, vertaavat kunkin päättyneen suurhankkeen saavutuksia asetettuihin tavoitteisiin. Tätä silmällä pitäen komission on valvottava, että tukihakemukset sisältävät tarvittavat indikaattoreita ja lähtötilannetta koskevat tiedot ja että kyseisiin tietoihin kohdistetaan tarkkaa seurantaa. Arvioinnin perusteella saatavat tiedot on toimitettava komissiolle, jonka on analysoitava tietotarpeitaan, jotta se saa asianmukaisia ja luotettavia tietoja suurhankkeiden vaikutuksista (ks. kohta 64).

VII Tilintarkastustuomioistuin kehottaa komissiota, Euroopan parlamenttia ja neuvostoa tarkastelemaan suurhankkeiden hyväksymiseen sovellettavan erityisjärjestelmän tarkoitusta pidemmällä aikavälillä (ks. kohta 65).

JOHDANTO

Määritelmät ja hyväksymismenettely

1. ”Suurhankkeet” on määritelty ensisijaisesti Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR) koskevassa yhteisön lainsäädännössä (1); määritelmän perustana on hankkeisiin suunnattavan rahoituksen määrä.

2. Ohjelmakaudella 1994–1999 suurhankkeiksi määritettiin hankkeet ”joissa yhteisön tukea määriteltäessä huomioon otettavat kokonaiskustannukset ylittävät pääsääntöisesti 25 miljoonaa ecua, kun kyse on sijoituksista infrastruktuuriin, ja 15 miljoonaa ecua, kun kyse on tuottavista sijoituksista” (2).

3. Ohjelmakaudella 2000–2006 suurhankkeiden määritelmä kattaa hankkeet ”joiden rahastojen rahoitusosuutta määritettäessä huomioon otettavat kokonaiskustannukset ovat yli 50 miljoonaa euroa” (3). Hankkeiden on myös oltava taloudellisesti yhtenäisiä kokonaisuuksia, joilla on täsmällinen tekninen tehtävä ja selvästi eriytetyt tavoitteet. Kuten edeltävällä ohjelmakaudella, kyseeseen voivat tulla sekä infrastruktuureihin kohdistuvat että tuottavat investoinnit (4).

4. Koheesiorahastoa koskevassa lainsäädännössä ei sitä vastoin ole määritelty suurhankkeita kummankaan kyseessä olevan ohjelmakauden osalta (5). Samankaltaisia liikenne- ja ympäristöinfrastruktuureihin liittyviä hankkeita voidaan rahoittaa koheesiomaissa joko koheesiorahastosta tai EAKR:sta, joten tarkastuksessa käsiteltiin myös tiettyjä, kokonaiskustannusten perusteella valittuja koheesiorahaston hankkeita, ja niihin sovellettiin samoja kriteereitä kuin EAKR:n suurhankkeisiin.

5. Hyväksymismenettelyn osalta voidaan todeta, että ohjelmakautta 1994–1999 koskevia EAKR:n suurhankkeita voitiin esittää yksittäin tai tietyn toimenpideohjelman puitteissa. Komissiolle joka tapauksessa ilmoitettiin suurhankkeista, ja sille piti toimittaa lisätietoja (6), mutta virallista hyväksymispäätöstä ei edellytetty.

6. Ohjelmakaudella 2000–2006 EAKR:n suurhankkeet on aina rahoitettu osana laajempaa tukitoimenpidettä (7). Lainsäädännössä kuitenkin edellytetään, että komissio hyväksyy hankkeet yksittäin, toisin kuin muut hankkeet, joiden hyväksymisestä vastaavat pelkästään jäsenvaltioiden viranomaiset (8).

7. Koheesiorahastosta voitiin rahoittaa kummallakin ohjelmakaudella ainoastaan yksittäisiä hankkeita, joten kunkin kohdalla tehtiin erillinen päätös.

Taulukko 1

Suurhankkeiden määritelmä

RAHASTO Kausi 1994–1999 Kausi 2000–2006 EAKR:n suurhankkeet (infrastruktuurihankkeet ja tuottaviin investointeihin liittyvät hankkeet) Kokonaiskustannukset yli — 25 miljoonaa ecua infrastruktuurien kohdalla — 15 miljoonaa ecua tuottavien investointien kohdalla Kokonaiskustannukset: yli 50 miljoonaa euroa kaikentyyppisten hankkeiden kohdalla Lisäksi: Toimien yhtenäisyys taloudelliselta ja tekniseltä kannalta sekä selkeästi määritetyt tavoitteet Yksittäinen tai laajempaan tukitoimenpiteeseen sisältyvä hanke Hanke sisältyy aina laajempaan tukitoimenpiteeseen Koheesiorahaston suurhankkeet (liikenne- ja ympäristöalan infrastruktuurihankkeet) Ei määritelty lainsäädännössä Tarkastettavien kokonaiskustannusten määrä yli 25 miljoonaa ecua Ei määritelty lainsäädännössä Tarkastettavien kokonaiskustannusten määrä yli 50 miljoonaa euroa Yksittäiset hankkeet Yksittäiset hankkeet

Varojen määrä

8. Taulukosta 2 käy ilmi kyseessä olevilla kahdella ohjelmakaudella EAKR:n tai koheesiorahaston tukea saaneiden suurhankkeiden kokonaiskustannusten määrä.

Taulukko 2

Yhteisön tukea saaneiden suurhankkeiden kokonaiskustannukset

Kausi 1994–1999 Kausi 2000–2006 Miljardia ecua Hankkeiden lukumäärä Miljardia euroa Hankkeiden lukumäärä EAKR:n suurhankkeet 36 676 48 279 Koheesiorahaston suurhankkeet 12 147 23 154 Yhteensä 48 823 71 437

TARKASTUKSEN JA KERTOMUKSEN SISÄLTÖ

9. Tietyn rahallisen arvon ylittävät hankkeet voivat jo sinällään vaikuttaa merkittävissä määrin alueelliseen kehitykseen, joten suuria investointihankkeita tutkitaan ennalta tavanomaista tarkemmin ja niiden osalta on ainakin ohjelmakaudesta 2000–2006 alkaen tehty erillinen hyväksymispäätös. Samasta syystä on jälkikäteen arvioitava, millaisia tosiasiallisia vaikutuksia resurssien avulla on saavutettu, jotta jälkiarvioinnin tuloksia voidaan hyödyntää myöhemmän ohjelmatyön yhteydessä hankkeita suunniteltaessa ja valittaessa.

10. Tilintarkastustuomioistuin haki vastausta seuraaviin kahteen kysymykseen: — Valmisteleeko komissio suurhankkeiden rahoituksen riittävän hyvin? — Saadaanko suurhankkeiden jälkiarvioinneissa tuloksia, joita voidaan hyödyntää tulevien päätösten yhteydessä?

11. Asiakirjatarkastukset ja jäsenvaltioissa toimitetut tarkastukset kohdistuivat 20 päätettyyn ohjelmakauden 1994–1999 suurhankkeeseen ja 30:een ohjelmakauden 2000–2006 suurhankkeeseen. Lisäksi ohjelmakaudelta 2000–2006 poimittiin 36 suurhankkeen otos, jota tutkittiin asiakirjojen perusteella komissiossa (ks. Liite I).

12. Suurhankkeiden käsittelyn tarkastus kohdistui komission ohjelmakausilla 1994–1999 ja 2000–2006 käyttöön ottamiin menettelyihin. Järjestelmiin vaiheittain tehdyt parannukset on tuotu kertomuksessa esille. Tätä tarkastuksen osuutta koskevat suositukset saattavat vaikuttaa täytäntöönpanoon ohjelmakaudella 2007–2013, jonka aikana suurhankkeen käsitettä sovelletaan kaikkien rakennerahastojen yhteydessä (9).

13. Jälkiarviointeja voitiin ottaa huomioon ainoastaan ohjelmakauden 1994–1999 hankkeiden osalta, sillä tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen toimittamisajankohtana ohjelmakauden 2000–2006 hankkeiden toteuttaminen oli vielä kesken, joten niiden jälkiarviointi oli suorittamatta (10). Kertomuksessa kuitenkin tutkitaan myös, onko ohjelmakauden 2000–2006 kohdalla odotettavissa parannuksia. Tarkastuksen perusteella esitettävät huomautukset voivat vaikuttaa vielä toteuttamatta oleviin ohjelmakautta 2000–2006 koskeviin arviointeihin, mutta varsinkin vasta alkanutta ohjelmakautta 2007–2013 koskeviin arviointeihin.

VALMISTELEEKO KOMISSIO SUURHANKKEISIIN KOHDISTUVAN YHTEISÖN RAHOITUKSEN RIITTÄVÄN HYVIN?

Hankkeiden käsittelyn perusta ja tarkastuskriteerit

14. Jäsenvaltioiden vastuulla on hakea yhteisön osarahoitusta suurhankkeille. Jäsenvaltiot esittävät hankkeet omien käsittelymenettelyidensä ja sääntöjensä mukaisesti, ottaen huomioon EAKR:n ja koheesiorahaston toimenpideohjelmiin liittyvät ensisijaiset tavoitteet.

15. Komission ei oleteta vertailevan eri jäsenvaltioiden hankkeita, sillä kullekin jäsenvaltiolle tarkoitettu rahoitusosuus on määritetty ennalta ohjelmakautta valmisteltaessa. Komission on sen sijaan tutkittava rahoitettavien hankkeiden laatu eli selvitettävä, edistävätkö valitut hankkeet todennäköisesti alueellista kehitystä, onko yhteisön osarahoitus välttämätöntä niiden toteuttamiseksi ja saavutetaanko sen avulla todellista lisäarvoa.

16. Tilintarkastustuomioistuin tutki käsittelyvaihetta komissiossa pitäen seuraavia osa-alueita välttämättöminä, jotta kyseinen vaihe johtaa tarkoituksenmukaisten hankkeiden hyväksymiseen: a) tukihakemusten käsittelyyn sovellettavat yleiset puitteet, joiden tarkoituksena on varmistaa, että hanke on valmisteltu asianmukaisesti ja että se sisältää osatekijät, joiden avulla voidaan arvioida, onko tukea syytä myöntää; b) päätöksentekoprosessi, joka perustuu testattuihin menetelmiin, jotka ymmärretään ja joita sovelletaan yhdenmukaisella tavalla jäsenvaltioissa ja komissiossa; c) yhteisön taloudellisen tuen määrittäminen sellaisten sääntöjen perusteella, joiden avulla kyetään varmistamaan julkisen tukitoimenpiteen mahdollisimman tehokas toteutuminen.

Hankkeiden tutkiminen: sovellettavat menetelmät ovat parantuneet mutta menettelyjä on tehostettava

17. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus osoitti, että komission laatimat hallinnointivälineet ovat kehittyneet ajan myötä. EAKR:n ja koheesiorahaston ohjelmakauden 2000–2006 suurhankkeisiin liittyvät tukihakemuslomakkeet poikkeavat toisistaan, mutta ovat kattavampia ja tarkoituksenmukaisempia kuin edeltävällä ohjelmakaudella käytetyt lomakkeet. Vastaavasti komission jäsenvaltioiden käyttöön asettamia kustannus-hyötyanalyysiä koskevia ohjeita (11) on parannettu sekä teoreettisen viitekehyksen esittämisen että käytäntöön sovellettavuuden kannalta (12).

18. Hakemusten tutkiminen oli kuitenkin laadultaan vaihtelevaa: — Käsittely on useiden hallinnointiyksiköiden vastuulla (komission maantieteelliset yksiköt vastaavat hankkeista yleisesti ja arviointiyksikkö vastaa kustannus-hyötyanalyyseistä), ja pitkään yksiköillä ei ollut yhteistä lähestymistapaa, joka olisi perustunut esimerkiksi tarkistuslistaan. Rakennerahastoja ja koheesiorahastoa varten oli olemassa yleisesti sovellettavia oppaita ja menettelytapakäsikirjoja, mutta nimenomaan suurhankkeisiin sovellettavia arviointiyhteenvetoja koskevia taulukoita (appraisal summary tables) ja tarkistuslistoja laadittiin vasta vuonna 2003. — Osastojen välisissä konsultoinneissa ilmenee joskus eriäviä näkökantoja, jotka koskevat lähinnä tuen tarkoituksenmukaisuutta ja määrää. Hallinnoinnista vastaavat maantieteelliset yksiköt eivät aina ota eriäviä näkökantoja huomioon, eivätkä perustele valintojaan erikseen asiakirjoissa. Joissakin tapauksissa muiden kuin hallinnoinnista vastaavien yksiköiden esittämät lisätietopyynnöt saattavat niin ikään jäädä ottamatta huomioon (ks. laatikko 1). — Koheesiomaissa ei ole selkeää sääntöä siitä, rahoitetaanko liikenne- tai ympäristöalan suurhanke EAKR:sta vai koheesiorahastosta; selkeä sääntö on olemassa ainoastaan siitä, että koheesiorahastosta on rahoitettava ensisijaisesti Euroopan laajuisia liikenneverkkoja. Hankerahoituksen yläraja on koheesiorahaston kohdalla korkeampi, joten samankaltaisiin hankkeisiin on sovellettu erisuuruisia rahoitusosuuksia. Lisäksi se, rahoitetaanko hanke EAKR:sta vai koheesiorahastosta, vaikuttaa siihen, millaisia säännöksiä sovelletaan seurantaan ja jälkiarviointiin (ks. laatikko 2). Laatikko 1Tuottavien hankkeiden kohdalla eräs komission yksikkö korosti investointien erittäin suurta tuottavuutta, jonka seurauksena tuen maksamiselle ei ollut perusteita. Toinen komission yksikkö ehdotti erään liikennealan infrastruktuurihankkeen kohdalla, että haettua yhteisön 60 prosentin rahoitusosuutta alennettaisiin, sillä hanke toteutettiin kyseisen jäsenvaltion vauraimmalla alueella ja viranomaiset sovelsivat köyhemmillä alueilla alhaisempia rahoitusosuuksia. Rahoitusosuuden alentamista esitettiin myös erään toisen hankkeen kohdalla, jossa investoinnin tuotto oli erittäin huomattava. Rahoitusosuuksia ei lopulta alennettu. Metron rakentamista koskeneen hankkeen tapauksessa energian ja liikenteen pääosasto kieltäytyi pitämästä hanketta liikennealan infrastruktuurihankkeena, joten hanke siirrettiin koheesiorahaston ympäristöhankkeisiin huolimatta ympäristöasioiden pääosaston esittämästä varauksesta, jonka mukaan ainoastaan 1–3 prosenttia hankkeen eduista liittyi ympäristöön. Laatikko 2Kreikassa hankkeille haetaan komission kanssa käytyjen keskustelujen perusteella rahoitusta EAKR:sta tai koheesiorahastosta sen mukaan, mikä on hankkeiden valmistelu- ja suunnitteluaste ja minkä verran varoja on käytettävissä. Menettely johti verrattain epäloogiseen tilanteeseen, jossa suuren liikennealan hankkeen jatkovaihe rahoitettiin yhden hankkeen osalta koheesiorahastosta, jolloin rahoitusosuus oli 66,3 prosenttia, ja toisen hankkeen osalta EAKR:sta osana toimenpideohjelmaa, jolloin rahoitusosuus oli 50 prosenttia.

19. Käsittelyyn liittyi huomattavia viiveitä. Hyväksymisen pitäisi tapahtua komissiossa kahden kuukauden kuluessa (13) tukihakemusten vastaanottamisesta, mutta määräaikaa ei yleensä noudateta. Paikan päällä tarkastettujen EAKR:n ja koheesiorahaston hankkeiden kohdalla hyväksymiseen oli kulunut keskimäärin 187 päivää: nopeimmillaan 46 ja hitaimmillaan 1 001 päivää. Viiveiden syynä ovat lisätietopyynnöt, joita komissio joutuu esittämään useimmista suurhankkeista. Pyynnöt liittyvät lähinnä ympäristövaikutuksia koskevien tutkimusten – jotka ovat useissa tapauksissa pakollisia – puutteelliseen laatuun tai puuttumiseen, sekä hankkeiden rahoitus- ja talouskysymyksiä koskevien analyysien tiettyihin näkökohtiin (14). Lisäksi jäsenvaltiot vastaavat pyyntöihin yleensä erittäin pitkällä viiveellä. Hankehallinnoinnin pitkäaikaiset puutteet voivat osittain selittää mainittuja viiveitä (ks. kohta 17).

20. Komissio on ollut liian joustava tiettyjä hankkeita hyväksyessään: — Hyväksytyksi tuli hankkeita, jotka eivät olleet riittävän hyvin valmisteltuja, mitä kuvastaa hankebudjettien ja toteuttamisaikataulujen ylittyminen. Komissio hyväksyi hankkeet silloinkin, kun se oli tietoinen mainitusta ongelmasta. — Tietyt hankkeet oli sitä vastoin jo saatettu lähes päätökseen, kun ne esitettiin komissiolle. Tuottavien hankkeiden tukihakemukset saatetaan toimittaa komissiolle vasta lähellä hankkeiden fyysistä valmistumista, mutta ennen hankkeita koskevien tilinpäätösten laatimista. Tällöin hankkeeseen ei voida enää tehdä muutoksia, joten komissio pystyy ainoastaan joko hyväksymään tai hylkäämään sen. — Julkisen tukitoimenpiteen toteuttamisperusteiden soveltaminen on tuottavien investointien kohdalla tarkastettu vain harvoissa tapauksissa eivätkä markkinahäiriöiden ehkäisemiseen ja nollavaikutusten osarahoittamisen estämiseen tähtäävät kriteerit ole olleet keskeisessä asemassa rahoituspäätösten yhteydessä. — Jotkin suurhankkeet eivät täytä kriteeriä, jonka mukaan suurhanke on taloudellisesti yhtenäisten toimien kokonaisuus, jolla on täsmällinen tekninen tehtävä ja selvästi eriytetyt tavoitteet (ks. kohta 3). Suurhankkeina hyväksyttyjä EAKR:n hankkeita on käytännössä muodostettu yhdistämällä useita yksittäisiä hankkeita. Tämä on olennaista, sillä esitettäessä suurhanketta koskeva rahoituspyyntö voidaan itse asiassa hyötyä ”n+2”-säännön soveltamisen jatkumisesta hankkeen käsittelyn ajan, mikä voi kestää huomattavan pitkään (15).

Kustannus-hyötyanalyysejä sovellettiin epäyhtenäisesti

21. Kustannus-hyötyanalyysi, jota edellytetään lainsäädännössä tukihakemusten tueksi, on komission pääasiallinen väline sen päättäessä yhteisön rahoituksen myöntämisestä tai epäämisestä. Analyysin tyydyttävä hyödyntäminen on olennaista esitettyjen hankkeiden laadun arvioinnin kannalta. Analyysissä verrataan keskenään käyttöön asetettavia resursseja ja esitetyistä toimista keskipitkällä aikavälillä saatavaa sosioekonomista hyötyä (16). Komissio voi pyytää tarkistamaan tai kehittämään analyysiä tai laatia itse hanketta koskevan arvioinnin, pyytäen tarvittaessa riippumattomien asiantuntijoiden lausuntoa tai Euroopan investointipankin apua.

22. Komissio on julkaissut suurhankkeita koskeviin kustannus-hyötyanalyyseihin sovellettavat ohjeet (ks. kohta 17), mutta siitä huolimatta hankkeiden vetäjien esittämissä rahoitus- ja talousanalyyseissä oli havaittavissa suuria laadullisia eroavaisuuksia.

23. Komissiolla ei ole tältä osin yksiselitteistä lähestymistapaa. Joissakin tapauksissa se suvaitsee suuren määrän puutteita ja antaa hyväksynnän hankkeille vaatimatta lisäselvityksiä. Joissakin tapauksissa se taas lykkää hyväksymistä, kunnes saa tarvitsemansa rahoitusanalyysiin liittyvät tiedot.

24. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa kyettiin yksilöimään seuraavat hankkeiden arviointia heikentävät puutteet tai epäyhtenäisyydet: — tiedot eivät riitä suoritetun analyysin perusteellisuuden arviointiin: joidenkin hankkeiden kohdalla rahoitus- ja talousanalyyseissä esitetään pelkästään investoinnin sekä kustannusten ja tuottojen määrät erittelemättöminä; joidenkin hankkeiden kohdalla esitetään puolestaan ainoastaan analyysien tulokset — osatekijöitä puuttuu: talousanalyysiä tai kustannus-hyötyanalyysiä ei ole kaikissa tapauksissa suoritettu; riskianalyysin ja herkkyysanalyysin sisältö on usein puutteellinen; määriä ja aikajänteitä ei ole yksilöity (ks. Liite II); välittömät ympäristövaikutukset on pelkästään kuvailtu tai mainittu, mutta niitä ei ole arvioitu rahallisesti tai ne on arvioitu vain osittain; tiettyjen, laajempien hankkeiden osana toteutettavien liikennealan infrastruktuureja koskevien suurhankkeiden kohdalla ei anneta yleiskuvausta koko hankkeesta, vaikka se on välttämätön arvioitaessa osuutta, jolle on haettu osarahoitusta (ks. laatikko 3); suurten teollisuushankkeiden kohdalla tulos- ja vaikutusindikaattoreiden määrällinen ilmaiseminen on harvinaista työllisyysalaa lukuun ottamatta (välitön ja välillinen työpaikkojen luominen, työllisyyden ylläpito) — käytännöt ovat ristiriitaisia tai virheellisiä: sekä julkisiin infrastruktuurihankkeisiin että tuottaviin investointeihin sovelletaan jopa saman jäsenvaltion sisällä erilaisia taloudellisiin tunnuslukuihin ja sosioekonomisiin lukuihin perustuvia diskonttokorkoja (ks. Liite II); kaikissa tapauksissa ei ole selvää, onko tuki otettu huomioon tuottavuuslaskelmassa; rahoituksen sisäisen korkokannan ja rahoituksellisen nettonykyarvon laskennassa on otettu huomioon poistoja, mikä on yleisesti hyväksyttyjen rahoitusanalyysiin sovellettavien periaatteiden vastaista; tarkastettujen tuottavien investointien kohdalla esitetyt rahoituksen sisäinen korkokanta ja taloudelliset sisäiset korkokannat sekä rahoitukselliset ja taloudelliset nettonykyarvot olivat suhteellisen suuressa osassa tapauksista identtisiä. Laatikko 3Eräs jäsenvaltio esitti suurhanketta koskevan tukipyynnön, joka koski sen sekä erään toisen jäsenvaltion välisen rajan halki kulkevan tunnelin rakentamista. Koko tunnelihanketta koskeva yleiskatsaus olisi ollut hyödyllinen tukipyynnön esittäneen jäsenvaltion osuuden arvioimiseksi. Sama koskee rajojen läpi kulkevia moottoriteitä. Kansallisten moottoriteiden tai rautateiden kohdalla ilmenee säännöllisesti, että toteutetaan vain osuuskohtainen talousanalyysi (jokainen osuus muodostaa suurhankkeen) eikä lainkaan kaikki osuudet kattavaa yleistä talousanalyysiä. Tarkastuksessa pantiin merkille, että tuottavien suurhankkeiden analyysit ovat yleensä laadultaan muita heikompia.

25. Puutteet, jotka koskivat tiettyjä tukihakemusten yhteydessä esitettyjen analyysien osatekijöitä, osoittavat, että komissio ei ole aina tutkinut kustannus-hyötyanalyyseja tehokkaasti hankkeiden käsittelyvaiheessa. Tässä tilanteessa hankkeiden lopullinen hylkääminen on erittäin harvinaista niin infrastruktuureja koskevien kuin tuottavienkin investointien kohdalla; yhtä harvoin komission suorittaman käsittelyn perusteella pyydetään määrittelemään hankkeita uudelleen.

Yhteisön rahoitustuen määrittäminen: kriteereiden tulkinta ja soveltaminen vaihtelevat

26. Komissio suorittaman käsittelyn tavoitteena on myös ”vahvistaa tai muuttaa yhteisön tukiosuutta” (17). Tällainen tuen tehokkaaseen kohdentamiseen tähtäävä väline otettiin käyttöön, jotta hankkeisiin suunnattavat resurssit riittävät niiden toteuttamiseen, eikä edunsaajalle kuitenkaan koidu aiheetonta hyötyä. Tämä on erityisen tärkeää tapauksissa, joissa edunsaajat ovat yksityisiä yrityksiä, sillä yhteisön rahoitus voi muuttaa markkinaolosuhteita.

27. Yhteisön tuelle on asetettu lainsäädännössä tietyt ylärajat. Huomattavaa nettomääräistä tuottoa aiheuttavien infrastruktuuri-investointien sekä yritysinvestointien kohdalla tuen enimmäismäärä on alhaisempi (18). Lisäksi on noudatettava valtiontukia koskevia yhteisön sääntöjä sekä ylärajoja.

28. Ainoa tarkka määrite, jota komissio soveltaa – edellä mainittujen ylärajojen puitteissa – yhteisön rahoitusta määrittäessään, on rahoitusvajeen (financing gap) aste, jota sovelletaan ainoastaan tuottaviin infrastruktuurihankkeisiin. Rahoitusvajeen avulla lasketaan se osuus hankkeen alkuperäisinvestoinnin nykyarvosta, jota vuotuisten nettotuottojen nykyarvo ei kata (19) (jäännösarvo mukaan lukien). Tämän laskelman avulla määritetään julkisen tuen enimmäismäärä. Puhtaanapitoa ja kiinteiden jätteiden käsittelyä koskevien suurhankkeiden kohdalla komissio otti vuonna 2003 käyttöön muunnetun laskentamenetelmän (20), jonka tavoitteena on investoinnin tuottojen ottaminen huomioon siten, että ei rangaista edunsaajia, jotka noudattavat tarkasti saastuttaja maksaa -periaatetta (21).

29. Joidenkin tilintarkastustuomioistuimen tutkimien tapausten yhteydessä rahoitusvajetta koskevan periaatteen soveltaminen on johtanut siihen, että yhteisön rahoitusosuus on määritetty liian suureksi tai on herännyt epäilys periaatteen soveltamisen asianmukaisuudesta.

30. Rahoitusvajeen laskemiseen perustuvan menetelmän lisäksi ei ole olemassa suuntaviivoja, joissa määritettäisiin, mitä muita osatekijöitä on otettava huomioon yhteisön rahoitusosuutta mukautettaessa; tämä selittää myös tietyt näkemyserot, jotka tulivat esiin yksiköiden välisessä konsultointimenettelyssä (ks. kohta 18). Ennalta laadittujen kriteereiden puuttuessa yhteisön tuen mukauttaminen tapahtuu sattumanvaraisesti eikä sen asianmukaisuutta ole mahdollista tarkistaa.

31. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus osoitti, että julkisia infrastruktuureja koskevien ei-tuottavien investointien yhteydessä tuen määrää ei vähennetty sosioekonomisten näkökohtien perusteella (”taustatekijät”, kuten tietyn alueen teollistumisaste tai suhteellinen vauraus). Huomiotta jäivät myös tietyt muut kriteerit, esimerkiksi tuen täydentävyys yhteisön muihin toimiin nähden. Komissio ei ole myöskään asettanut kyseenalaiseksi hankkeen vetäjän esittämää rahoitusrakennetta.

32. Tuottaviin investointeihin liittyvien hankkeiden tarkastelu osoitti, että tuen määrittäminen on suhteellisen automaattista: — Useimmissa tapauksissa tukea yksinkertaisesti myönnettiin pyydetty määrä. — Rahoituksellista kustannus-hyötyanalyysiä (joka koostuu lähinnä rahoituksen sisäisestä korkokannasta ja rahoituksellisesta nettonykyarvosta sekä riski- ja herkkyysanalyysistä) ei otettu huomioon tuen määrää mukautettaessa. Erittäin tuottaville hankkeille, joihin liittyvä rahoituksen sisäinen korkokanta oli merkittävä, myönnettiin huomattavaa osarahoitusta, vaikka muut komission yksiköt kuin hankkeiden käsittelystä vastaava maantieteellinen yksikkö olivat joidenkin hankkeiden kohdalla painottaneet tuen nollavaikutusta. Tarkastus osoitti, että tietyissä tapauksissa todellakin ilmeni nollavaikutusta täytäntöönpanon jälkeen (ks. laatikko 4). — Säännöksiin perustuvien ylärajojen ja valtiontukia koskevissa säännöissä vahvistettujen enimmäismäärien yhteydessä ei ole yleensä otettu tuen määrää vahvistettaessa huomioon sosioekonomisia käsitteitä (esimerkiksi lisäarvo, työpaikkojen luominen tai työllisyyden ylläpito ja vipuvaikutukset). Hyvä käytäntö on kuitenkin havaittu Espanjassa toteutettujen tuottavien investointien kohdalla, joiden yhteydessä kansalliset tahot sovelsivat haettavan tuen määrittämiseen myös muita kuin rahoitukseen perustuvia kriteereitä: osarahoituksen määrä laskettiin työllisyyden, alueen luonnonvarojen käytön, lisäarvon (erityisesti tuottavuuden kasvun kannalta arvioituna), teknologian innovatiivisuuden sekä dynaamisuuden edistämiseen liittyvien mahdollisuuksien perusteella. — Komission yksiköt eivät tutkineet lainojen käyttöä sellaisen tuen sijasta, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Takaisin maksettavien tukien mahdollisuutta olisi kuitenkin tarkasteltava etenkin sellaisten tuottavien investointien kohdalla, joihin liittyy korkea rahoituksen sisäinen korkokanta, tai sellaisiin yrityksiin liittyen, joilla on hyvät taloudelliset tunnusluvut. Yleisemmin voidaan todeta, että yrityksen rahoitustilanteen tai markkinaolosuhteiden kaltaisia näkökohtia ei ole otettu huomioon tukea määritettäessä. Laatikko 4Eräässä tapauksessa oli kyseessä huomattavaa voittoa tuottava yritys, ja hanke olisi menestynyt ilman yhteisön tukea. Tilanne on sama erään toisen teollisuusalan tuotantohankkeen kohdalla; yrityksellä ei ollut käytännössä lainkaan kilpailijoita Euroopan markkinoilla. Vaikutukset, jotka aiheutuvat hankkeen sijoittamisesta tietylle alueelle, voivat kuitenkin tietyissä tapauksissa olla perusteena tuen maksamiselle hankkeille, joilla on suotuisa sisäinen korkokanta. Eräs toinen, tuolloin huomattavan maailmanmarkkinaosuuden eri tuotteiden kohdalla omannut yritys toteutti suurhankkeen, johon liittynyt osarahoitettu investointi toteutettiin etenkin yhteisön tukien ansiosta tavoite 1 -alueella sijaitsevassa yrityksen toimipaikassa; tämä loi todellista kilpailua eri alueiden välille.

33. Komissio tiedostaa mainitut puutteet. Vuoden 2004 lopussa se toteutti rationalisointiin tähtäävän toimenpiteen, jonka tavoitteena oli yhteisön tuen määrien mukauttaminen tiettyjen kriteereiden mukaisesti. Toimenpiteen seurauksena asetettiin viitteellisiä tuen määriä, joiden yhteydessä otettiin huomioon tavanomaisesti odotettavissa oleva alakohtainen tuottavuus, joka laskettiin rahoituksen sisäisten korkokantojen perusteella 200 infrastruktuurihanketta ja tuottavaa suurhanketta käsittäneen otoksen joukosta. Väline on hyödyllinen, joskin vielä erittäin rajallinen. Se otettiin joka tapauksessa käyttöön liian myöhään asiakirjojen käsittelyn kannalta.

34. Vuonna 2006 julkaistuissa uusissa suuntaviivoissa (22) esitetään muiden kuin puhtaasti rahoituksellisten osatekijöiden sisällyttämistä rahoitusvajeen laskentaan; esimerkkeinä voidaan mainita julkisen ja yksityisen tahon välinen yhteistyökumppanuus sekä oikeudenmukaisuus (kyseessä olevan alueen suhteellinen vauraus). Suuntaviivoissa käsitellään myös tukien ja lainojen yhdistämistapaa, joka on riippuvainen tavanomaisesti odotettavissa olevasta alakohtaisesta tuottavuudesta. ”Taustatekijöiden” käsittely on vielä osittaista, mutta parannusten suunta on tässä kertomuksessa esitetyn mukainen tuen määrän eriyttämiseen sovellettavien laajempien ja objektiivisempien puitteiden osalta. On siis tärkeää, että suuntaviivoja sovelletaan yhdenmukaisesti ja avoimesti uutta kautta koskevien rahoituspäätösten yhteydessä.

HYÖDYTTÄVÄTKÖ SUURHANKKEIDEN JÄLKIARVIOINNIN TULOKSET MYÖHEMPÄÄ PÄÄTÖKSENTEKOA?

Arviointikehys ja tarkastuskriteerit

35. Hankkeen toteuttamisen jälkeen suoritettavan arvioinnin tavoitteena on yleisesti ottaen selvittää resurssien käyttö sekä toteutettujen toimien vaikuttavuus ja tehokkuus. Arviointi kiinnostaa erityisesti poliittisia vastuuhenkilöitä, hallinnoinnista vastaavia viranomaisia sekä edunsaajia. Arvioinnin avulla on voitava päätellä, ovatko täydentävät tai korjaavat toimet tarpeen tulevaisuudessa. Arvioinnin yhteydessä kootaan tiedot hankkeen vaikutuksista ja tuloksia hyödynnetään asetettaessa myöhempien hankkeiden määrälliset tavoitteet.

36. Rakennerahastoja koskevien säännösten mukaan yhteisön tukitoimenpiteisiin on kohdistettava mainitunlainen jälkiarviointi, josta vastaa komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa (23). Toimenpideohjelman ulkopuolella esitettyä EAKR:n suurhanketta pidetään tukitoimenpiteenä, joten periaatteessa siihen kohdistetaan jälkiarviointi. Tukitoimenpiteisiin sisällytettyjen suurhankkeiden kohdalla ei sen sijaan ole olemassa selkeää säännöksiin perustuvaa vaatimusta jälkiarvioinnista (24).

37. Koheesiorahaston tapauksessa sen sijaan on nimenomaisesti säädetty hankekohtaisesta jälkiarvioinnista (25).

38. Jälkiarvioinneissa käytettävien perustietojen keräämisestä vastaavat ensisijaisesti jäsenvaltiot seurantajärjestelmän avulla. Kaudella 1994–1999 ainoastaan koheesiorahaston hankkeet olivat seurannan ja vuotuisten täytäntöönpanokertomusten kohteena; rakennerahastojen kohdalla seuranta sen sijaan tapahtui selkeästi ylemmällä tasolla (toimenpiteet, painopistealat, toimenpideohjelmat ja yhteisön tukikehykset (26)).

39. Tilintarkastustuomioistuin tutki arviointivaihetta seuraavin periaattein: a) Suurhankkeiden arvioinnista on oltava hyötyä tulevien hankkeiden täytäntöönpanon suuntaamisen kannalta. Arvioinnit kiinnostavat ensisijaisesti kansallisia viranomaisia ja edunsaajia. Nämä saavat arviointien perusteella tietoja, joiden avulla voidaan lisätä tukitoimenpiteiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta kentällä. b) Välineet, joiden avulla on määrä seurata hankkeiden täytäntöönpanoa ja verrata niiden tuloksia, on määritettävä heti alussa. c) On kerättävä tietoja, jotka mahdollistavat valittujen välineiden käytön.

Suurhankkeista on joitakin laaja-alaisia arviointeja ja hyvin vähän yksittäisten hankkeiden arviointeja

40. Jäsenvaltiot suorittavat vain harvoin suurhankkeiden jälkiarviointeja (27). Tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista 20 päättyneestä hankkeesta ainoastaan yhteen oli kohdistettu jälkiarviointi (ks. laatikko 5). Suurhankkeiden kattamiin aloihin – esimerkiksi satama- tai autoalaan – liittyviä tutkimuksia voivat luonnollisesti suorittaa edunsaajat, hallintoviranomaiset tai ulkopuoliset elimet (yliopistot tai tutkimuslaitokset). Tutkimukset eivät kuitenkaan kohdistu suoraan hankkeisiin eivätkä ole luonteeltaan jälkitarkastuksia. Lisäksi niitä ei aina toimiteta yhteisön varojen hallinnoinnista vastaaville yksiköille. Laatikko 5Tilintarkastustuomioistuimen otokseen kuuluneista hankkeista ainoastaan yhteen oli kohdistettu erillinen jälkiarviointi. Makrotaloudellista vaikutusta arviointiin kuitenkin muiden kuin tukihakemuksen tueksi esitetyssä ennakkoarvioinnissa alun perin mainittujen osatekijöiden perusteella. Kyseistä vaikutusta ei näin ollen voitu verrata ennakoituun vaikutukseen. Tavoitteena olleen taloudellisen kannattavuuden toteutumista ei myöskään arvioitu.

41. Komission tasolla suoritetut, erityisesti kauden 1994–1999 suurhankkeisiin (ainoat suurhankkeet, joita on tähän mennessä arvioitu (ks. kohta 13)) kohdistuneet tai niihin joltakin osin liittyvät arvioinnit ovat tavoitteiltaan ja menetelmiltään hyvin erityyppisiä. Kansalliset hallintoviranomaiset ja edunsaajat eivät kuitenkaan ole hyödyntäneet niitä yhtä poikkeusta lukuun ottamatta (ks. kohta d). Esimerkkeinä voidaan mainita seuraavat arvioinnit: a) Aihealuekohtainen arviointi, joka koski rakennerahastojen vaikutusta liikenneinfrastruktuureihin; arviointi perustui lähinnä maa- ja liikennemuotokohtaisiin strategioihin ohjelmien tasolla. Arviointi sisältää hyvin vähän tietoja yksittäisten hankkeiden tehokkuudesta, vaikuttavuudesta ja vaikutuksista. b) Tavoitteen 1 piiriin kuuluva jälkiarviointi, jonka yhteydessä tutkittiin 60 EAKR:n ja koheesiorahaston suurhanketta; arvioinnissa asetettiin etusijalle laaja-alainen lähestymistapa, jonka yhteydessä tutkittiin strategian tarkoituksenmukaisuutta, vaikuttavuutta, tehokkuutta, vaikutuksia, hallinnointi- ja täytäntöönpanojärjestelmiä sekä yhteisön lisäarvoa; tiettyjä tehokkuusnäkökohtia on kuitenkin käsitelty vain joidenkin suurhankkeiden yhteydessä. c) Koheesiorahaston yksittäisten hankkeiden makrotaloudellisia vaikutuksia koskeva arviointi – ainoa tätä näkökohtaa käsitellyt arviointi – toteutettiin soveltuvien makrotaloudellisten mallien avulla. Arvioinnissa käytettiin kuitenkin ainoastaan ennalta suoritettuihin kustannus-hyötyanalyyseihin perustuvia tietoja (28), joten hankkeiden todelliset vaikutukset jäivät tutkimatta. d) Eräs jälkiarviointi (29) kattoi 200 koheesiorahaston hanketta; arviointi koski strategisten suunnitteluprosessien, hankesuunnittelun ja hankkeiden valintamenettelyn tarkoituksenmukaisuutta, hallinnointi- ja täytäntöönpanojärjestelmiä sekä vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Myöhemmin tutkittiin tarkemmin sosioekonomisia vaikutuksia 60 hankkeesta koostuneen osajoukon kohdalla: vertailun lähtökohtana käytettiin kustannus-hyötyanalyysejä koskevaa opasta ja taloudellinen sisäinen korkokanta laskettiin uudelleen; tutkimuksen perusteella esitettyjä suosituksia käsiteltiin asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa ja menetelmiä tarkennettiin käsittelyn pohjalta.

Tietyt tekijät haittasivat suurhankkeiden jälkiarviointia

42. Tilintarkastustuomioistuin on tuonut useaan otteeseen esille (30) puutteet, jotka liittyivät kautta 1994–1999 koskeneisiin arviointeihin lähinnä tietojen puuttumisen tai epäluotettavuuden takia. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksissa komissiota on kehotettu tarkastelemaan mahdollisuutta kerätä tietoja yksittäisistä hankkeista; käytetyt menetelmät ovat muutoin liian teoreettisia tai eivät ole lainkaan sovellettavissa. Kauden suurhankkeiden tarkastus vahvisti havainnot.

Tukihakemuksissa oli puutteita

43. Suurhankkeiden jälkiarviointia haittasivat ensinnäkin tukihakemusten puutteet. Tämä havaittiin suurhankkeita koskeneissa tutkimuksissa sekä tilintarkastustuomioistuimen toimittamassa tarkastuksessa.

44. Erään suoritetun arvioinnin yhteydessä havaittiin etenkin seuraavaa: a) Hankkeiden tavoitteita ei ollut kaikissa tapauksissa arvioitu määrällisesti. b) Kustannus-hyötyanalyysissä ei esitetty vaikeasti arvioitavissa olevia – esimerkiksi ympäristönäkökohtiin liittyviä – etuja määrällisesti tai edut otettiin huomioon taloudellisen sisäisen korkokannan ennakkolaskelmassa ilman riittävän konkreettisia tietoja ja perusteita; odotettuja tuloksia ei useissa tapauksissa arvioitu määrällisesti lainkaan. c) Pysyviä ja tilapäisiä työpaikkoja ei aina erotettu toisistaan, työllisyysvaikutusten ennakkoarviointiin sovellettuja menetelmiin liittyviä hypoteeseja ei tuotu selkeästi esille tai sovellettiin erityyppisiä menetelmiä.

45. Jo esille tuodun kustannus-hyötyanalyysien puutteellisuuden (ks. kohdat 21–25) lisäksi tilintarkastustuomioistuimen toimittamassa tarkastuksessa saatiin vahvistus aiemmissa kertomuksissa todetuille puutteille, joista keskeisiä olivat seuraavat: a) indikaattoreiden puuttuminen, puutteellisuus tai epätarkoituksenmukaisuus; b) luotettavien tietojen puuttuminen lähtötilanteesta – tilanteesta ennen hankkeen täytäntöönpanoa.

46. Mainitut osatekijät ovat tarpeen tukitoimenpiteiden arvioimiseksi, joten nämä puutteet haittaavat jälkiarviointeja.

Riittämätön seuranta

47. Suoritetut tutkimukset ja tilintarkastustuomioistuimen toimittama tarkastus osoittivat, että jopa tapauksissa, joissa oli otettu käyttöön seurantaväline hankkeiden tasolla, ei seurannan avulla saatu kerättyä arvioinnin kannalta riittäviä tietoja.

48. Yhdessä arvioinnissa todettiin seuraavaa: a) Liikenneinfrastruktuurien käyttöä koskevia tilastotietoja kerättäessä ei painotettu taloudellisia vaikutuksia, esimerkiksi matkakustannusten pienenemistä. b) Yksikkökustannusten analyysit eivät johtaneet hankkeiden viitearvojen vertailuun. c) Tuottoa ja saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamista koskevat tiedot olivat joissakin tapauksissa puutteellisia. d) Jälkikäteen suoritettavaa taloudellisen sisäisen korkokannan uudelleenlaskentaa haittaavat puutteelliset tiedot tosiasiallisista tuloksista; laskenta on usein pitänyt perustaa hypoteeseihin ja ennakkoarviointiin sisältyneisiin tietoihin, mikäli niitä kumoavia tietoja ei ole ollut. e) Välillisten ja pysyvien työpaikkojen luomista koskevia tietoja ei ollut kaikissa tapauksissa saatavilla ja joissakin tapauksissa tiedot olivat laadullisesti puutteellisia.

49. Tilintarkastustuomioistuimen toimittama kauden 1994–1999 suurhankkeiden tarkastus toi esiin myös seurantaan liittyviä puutteita: a) Infrastruktuuri-investointien seuranta kohdistui yhtä hanketta lukuun ottamatta yksinomaan vaikutuksiin, joita on teknisesti helppo seurata: välitön työpaikkojen luominen, rahti- ja henkilöliikenne, yhteyksien lukumäärä, myydyt alueet tai vuodepaikkojen lukumäärä tuhatta asukasta kohti; muihin, vaikeammin seurattavissa oleviin välittömiin vaikutuksiin (polttoaineen kulutus, mukavuus, ympäristövaikutukset tai terveydenhuoltopalveluiden laatu) ei kohdisteta minkäänlaista seurantaa. Tilanne on sama etenkin välillisten sekä pidemmän aikavälin vaikutusten kohdalla (esimerkiksi tuottavuus, yritysten ja työpaikkojen luominen sekä hinnat). Lisäksi edunsaajan odotettavan taloudellisen kannattavuuden laskennassa huomioon ottamia näkökohtia ei yleensä pidetty seurantaa edellyttävinä indikaattoreina (esimerkiksi tieinfrastruktuurien kohdalla: ajan säästäminen, liikennekustannusten väheneminen, onnettomuuksien väheneminen ja liikennemäärien aiheutumiseen ja lisääntymiseen liittyvä vaikutus). b) Tuottavien investointien seuranta rajoittui investoinnin fyysisiin ja rahoituksellisiin näkökohtiin sekä yleisesti välittömään työpaikkojen luomiseen, sillä loppumaksun saamisen edellytyksenä olevien loppukertomusten on noudatettava sopimuksen vaatimuksia. Hallintoviranomaisilla ei yleensä ole tietoja esimerkiksi yritysten ja välillisten työpaikkojen luomisesta tai tuottavuuden lisääntymiseen tai ympäristönäkökohtiin liittyvistä osatekijöistä.

Kautta 2000–2006 koskevat arvioinnit saattavat vaarantua

50. EAKR:oa koskevien säännösten mukaan kaudella 2000–2006 suurhankkeisiin liittyvistä tukitoimenpiteistä laadittaviin vuotuisiin täytäntöönpanokertomuksiin on sisällytettävä erillinen toteutumista ja rahoitusta koskeva luku. Rahoitusta ja toteutumista koskevat indikaattorit on lisäksi laadittava siten, että suurhankkeiden osalta saadaan erikseen tietoja (31).

51. Vuotuisiin täytäntöönpanokertomuksiin sisältyy suurhankkeita koskeva luku, jossa kuitenkin yleensä pelkästään kuvataan hankkeita eikä esitetä fyysistä etenemistä tai erillisiä tulos- ja vaikutusindikaattoreita.

52. Suurhankkeet kattaviin painopisteisiin ja toimenpiteisiin ei lisäksi aina ole sisällytetty hankkeisiin sovellettavia indikaattoreita, tai painopisteiden ja toimenpiteiden tasolla määritetyt indikaattorit eivät ole yhdenmukaisia suurhankkeisiin liittyvien indikaattoreiden kanssa.

53. Paikan päällä tarkastettujen hankkeiden osalta voidaan todeta, että osassa suurhankkeista on laadittu luettelo toteutus-, tulos- ja vaikutusindikaattoreista, kun taas joihinkin hankkeisiin ei liity minkäänlaisia indikaattoreita tai indikaattorit koskevat ainoastaan fyysistä ja rahoituksellista toteutumista.

54. Joissakin tapauksissa ei ole olemassa selkeää yhteyttä yleisten ja erityisten tavoitteiden sekä laadittujen indikaattoreiden välillä; joihinkin tavoitteisiin ei liity lainkaan indikaattoreita. EAKR:sta ja koheesiorahastosta osarahoitettavien hankkeiden indikaattorit eivät myöskään aina ole identtiset silloinkaan kun hankkeet ovat samankaltaisia.

55. Tulevien jälkiarviointien etenemiseen vaikuttavat – kuten edeltävällä kaudella – seurannassa ja indikaattoreissa havaitut puutteet. Suurhankkeiden vaikutusta alueellisen kehittämisen yleisiin tavoitteisiin on näin ollen edelleen vaikea yksilöidä.

KAUTTA 2007–2013 KOSKEVAT UUDET SÄÄNNÖKSET

56. Kautta 2007–2013 koskeva uusi puiteasetus (32), jota sovelletaan sekä EAKR:oon että koheesiorahastoon, tuo mukanaan suurhankkeita koskevia parannuksia: a) käsite on määritetty uudelleen (33) siten, että EAKR:n ja koheesiorahaston hankkeita käsitellään yhdenmukaisesti; b) asetuksessa on eritelty tiedot, jotka jäsenvaltioiden on esitettävä: esimerkiksi julkinen rahoitusosuus on perusteltava selkeästi; c) tuottavat hankkeet sekä se, miten niitä on käsiteltävä, on määritetty paremmin; d) vuosikertomuksen ja täytäntöönpanoa koskevan loppukertomuksen avulla on saatava selkeä kuva suurhankkeiden toteutumisesta ja rahoituksesta.

57. Komissio julkaisi vuonna 2006 suuntaviivoja, jotka koskevat uudella kaudella toteutettavien suurhankkeiden valmistelua ja joihin sisältyy joukko parannuksia (ks. kohta 34).

58. Säännösten mukaan komission on toteutettava jälkiarviointeja yksinomaan ohjelmien tasolla. Suurhankekohtaisista arvioinneista ei näin ollen ole säädetty EAKR:n eikä koheesiorahaston osalta.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

Päätelmät

59. Suurhankkeiden käsittelyyn liittyy lukuisia puutteita: a) Hankkeiden tutkinnan laatu vaihtelee. Hallinnoinnista vastaaville yksiköille laadittiin yhteinen lähestymistapa vasta vuonna 2003 (ks. kohdat 17–20). b) Komissio on suvainnut lukuisia puutteita; hankkeiden yhteydessä esitetyt taloudelliset ja sosioekonomiset analyysit ovat laadultaan hyvin kirjavia. Etenkin tuottaviin investointeihin liittyvien hankkeiden yhteydessä esitetyt analyysit ovat laadultaan heikkoja. Tämän seurauksena suurhankkeita hyväksytään, vaikka niitä ei kyetä saatujen tietojen perusteella arvioimaan riittävän hyvin (ks. kohdat 21–25). c) Komission aikaansaamista parannuksista huolimatta osarahoituksen määrän mukauttamiseen liittyviä osatekijöitä ei ole vielä määritetty riittävän tarkasti. Tuottavien investointien kohdalla ei ole tarkasteltu mahdollisuutta myöntää tuen sijasta laina (ks. kohdat 26–34).

60. Edellä esitettyjen osatekijöiden valossa tilintarkastustuomioistuin tuo esille kysymyksen siitä, mikä on komission toteuttaman suurhankkeiden hyväksymismenettelyn todellinen lisäarvo. Menettely on raskas eikä sen avulla kyetä sulkemaan pois laadultaan heikkoja hankkeita eikä mukauttamaan tuen määrää tyydyttävällä tavalla. Menettely ei myöskään luo riittävää pohjaa myöhemmälle arvioinnille. Hankkeiden käsittelyssä havaitut puutteet heijastuvat jälkiarviointimenettelyyn.

61. Puutteita havaittiin myös jälkiarvioinneissa: a) Jäsenvaltioiden aloitteesta ei suoriteta juuri lainkaan yksittäisiä jälkiarviointeja, eikä komissiolla ei ole yhtenäistä lähestymistapaa suurhankkeiden jälkiarviointiin. Suurhankkeita on arvioitu erittäin vaihtelevin tavoittein ja menetelmin (ks. kohdat 40–41). b) Kauden 1994–1999 suurhankkeiden jälkiarviointia haittasivat tukihakemuksiin liittyneet huomattavat puutteet, jotka koskivat esimerkiksi ennakoituja vaikutuksia, indikaattoreita ja lähtötilannetta. Puutteet estivät tukitoimenpiteiden tosiasiallisten vaikutusten arvioinnin ja siihen perustuvan johtopäätösten teon myöhempää päätöksentekoa varten (ks. kohdat 43–46). c) Kautta 1994–1999 koskevan seurannan toteutustapa haittasi jälkiarviointeja, sillä useat näkökohdat oli sivuutettu (ks. kohdat 47–49).

62. Komissio otti huomioon kautta 1994–1999 koskeneen jälkiarvioinnin avulla todetut puutteet, ja ryhtyi toimenpiteisiin vuonna 2003. Kauden 2000–2006 suurhankkeiden hyväksymisessä ja seurannassa ei ole kuitenkaan tapahtunut huomattavaa edistystä ja sitä koskeva, vielä suorittamatta oleva jälkiarviointi on vaarassa epäonnistua (ks. kohdat 50–55).

Suositukset

63. Kautta 2007–2013 koskevan yhteisön lainsäädännön mukaan komissio vastaa aiempien kausien tapaan kullekin suurhankkeelle myönnettävän yhteisön tuen hyväksymisestä. Jotta rahoituspäätökset eivät typistyisi hallinnolliseksi rutiiniksi, jolla ei ole vaikutusta hyväksyttyjen hankkeiden laatuun, komission pitäisi: a) soveltaa käsittelyssä tehokkaampia menettelyjä, jotka perustuvat sen itse kehittämiin välineisiin; b) valvoa, että kustannus-hyötyanalyysiä sovelletaan kurinalaisesti etenkin niiden tietojen osalta, joiden avulla voidaan tarkistaa hypoteesien luotettavuus; c) jatkaa pyrkimyksiään niiden sosio-ekonomisten osatekijöiden huomioon ottamiseksi, joiden avulla yhteisön rahoitusosuutta voidaan mukauttaa. Tällä hetkellä rahoituksen perustana ovat lähinnä taloudelliset näkökohdat. Eri osatekijöiden huomioon ottamisen olisi voitava perustua selkeisiin ja perustellumpiin sääntöihin, joita sovelletaan yhdenmukaisesti.

64. Kaudeksi 2007–2013 rakennerahastoista annetuissa säännöksissä ei säädetä komission suorittamasta suurhankkeiden jälkiarvioinnista. Tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan arvioinnin suorittaminen suurhankkeen toteuttamisen jälkeen on kuitenkin olennaista kansallisille viranomaisille ja edunsaajille, joiden on tarkistettava varojen käytön tosiasiallinen tehokkuus ja vaikuttavuus hallinnoinnin parantamiseksi. Arvioinnista on oltava kansallisille viranomaisille ja edunsaajille todellista apua ohjelmasuunnittelussa. Näin ollen: a) On tärkeää, että kansalliset viranomaiset ja edunsaajat vertaavat kutakin suurhanketta sille asetettuihin tavoitteisiin. b) Kansallisten viranomaisten ja edunsaajien suorittamassa arvioinnissa saadut tiedot on toimitettava komissiolle, jonka on analysoitava, mitkä tiedot se tarvitsee ja miltä tasolta, jotta se voi arvioida suurhankkeiden vaikutuksen niihin alueellisen kehittämisen tavoitteisiin, joihin hankkeiden oletetaan vaikuttavan erittäin suuressa määrin. Tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan arvioinnissa voitaisiin hyödyntää suurhankkeiden tasolla saatuja tietoja; kerättäviä tietoja ja kertomusten laatimista koskevia vaatimuksia olisi tämän aikaansaamiseksi ja toteutettavuutta silmällä pitäen järkeistettävä. c) Myöhempien arviointien laadun varmistamiseksi komission on huolehdittava asiakirjoja tutkiessaan, etteivät tukihakemuksissa esitetyt indikaattorit ja lähtötilannetta koskevat tiedot ole puutteellisia. d) Laadun varmistamisen kannalta on niin ikään olennaista, että seuranta kohdistetaan tukihakemuksissa komission suorittaman käsittelyn perusteella määritettyihin tavoitteisiin sekä tuotos- ja tulosindikaattoreihin.

65. Tilintarkastustuomioistuin kehottaa komissiota, Euroopan parlamenttia ja neuvostoa tarkastelemaan suurhankkeisiin sovellettavan erityisen hyväksymismenettelyn tarkoitusta pitkällä aikavälillä.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 14. helmikuuta 2008 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Vitor Manuel DA SILVA CALDEIRA presidentti

(1) Käsite oli jo käytössä 19 päivänä joulukuuta 1988 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1). Sitä sovelletaan myös uutta kautta 2007–2013 koskevissa säännöksissä (11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 39–41 artikla (EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25)).

(2) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla asetuksella (ETY) N:o 2082/93 (EYVL L 193, 31.7.1993, s. 20), 16 artiklan 2 kohta.

(3) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, 25 artikla (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1).

(4) Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 26 artikla.

(5) Koheesiorahaston tarkoituksena on rahoittaa suuria hankkeita liikenteen ja ympäristön aloilla. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94, annettu 16 päivänä toukokuuta 1994, 10 artiklan 3 kohdassa (EYVL L 130, 25.5.1994, s. 1) säädettiin ohjelmakauden 1994–1999 osalta, että hankkeen tai hankeryhmän kokonaiskustannusten on pääsääntöisesti oltava vähintään 10 miljoonaa ecua. Seuraavaa ohjelmakautta koskevassa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1264/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999 (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 57), ilmaus ”ecua” korvattiin ilmauksella ”euroa”.

(6) Asetuksen (ETY) N:o 4254/88, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2083/93, 5 artikla (EYVL L 193, 31.7.1993, s. 34).

(7) Pääasiassa toimenpideohjelmien, yhtenäisten suunnitteluasiakirjojen ja yhteisöaloitteiden yhteydessä.

(8) Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 26 artiklan 3 kohta.

(9) Ks. erityisesti asetuksen (EY) N:o 1083/2006 39–41 artikla.

(10) Komission lukuun toteutetussa jälkiarvioinnissa tutkittiin kuitenkin kahdeksan vuosina 2000–2002 hyväksyttyä hanketta (ks. kohta 41).

(11) Ks. yhteisön aluepolitiikkaan liittyvien EAKR:n suurhankkeiden kustannus-hyötyanalyysien tekemistä varten annetut ohjeet, jotka saatiin valmiiksi vuonna 1994. Vuonna 1997 julkaistiin tarkistetut ohjeet, joita sovelletaan myös koheesiorahaston hankkeisiin. Tämän aiemman ohjeistuksen korvasivat vuonna 2002 seuraavaksi kaudeksi annetut ohjeet, jotka koskivat rakennerahastojen (EAKR), koheesiorahaston ja liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen (ISPA) investointihankkeiden kustannus-hyötyanalyysiä. Nämä asiakirjat ovat saatavissa komission sivustolla osoitteessa http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic.

(12) Vuonna 2002 julkaistuissa ohjeissa määritetään muun muassa taloudellisiin tunnuslukuihin perustuva ja sosioekonomisiin lukuihin perustuva diskonttokorko sekä aikajänne, jota kullakin alalla käytetään hankkeiden kannattavuutta arvioitaessa. Hankkeiden vaikutusta ympäristöön ja työpaikkojen luomiseen ei kuitenkaan ole täsmennetty. Täsmentämättä ovat myös ennakointimenetelmät.

(13) Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 26 artiklan 3 kohta. Määräaika on kolme kuukautta, jos Euroopan investointipankin kuuleminen on tarpeen.

(14) Tältä osin ks. myös kohdat 22–24.

(15) Säännön mukaan maksusitoumukset peruuntuvat ilman eri toimenpiteitä, jos niihin liittyviä maksuja ei ole suoritettu kahden vuoden kuluessa siitä, kun asianomaiset määrärahat otettiin yhteisön talousarvioon. Säännöllä kannustetaan toteuttamaan hankkeet nopeasti.

(16) Kauden 1994–1999 EAKR-hankkeiden osalta asetuksen (ETY) N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2082/93, 26 artiklan 1 kohta; kauden 2000–2006 EAKR-hankkeiden osalta asetuksen (EY) N:o 1260/1999 25 ja 26 artikla. Koheesiorahaston kauden 1994–1999 hankkeiden osalta asetuksen (EY) N:o 1164/94 10 artikla ja kauden 2000–2006 osalta asetuksen (EY) N:o 1264/1999 10 artikla.

(17) Ks. asetuksen (EY) N:o 1260/1999 26 artiklan 3 kohta.

(18) Ks. EAKR:n osalta asetuksen (ETY) N:o 2052/88, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2081/93, 13 artikla (EYVL L 193, 31.7.1993, s. 5), ja asetuksen (EY) N:o 1260/1999 29 artikla. Koheesiorahaston osalta ks. asetuksen (ETY) N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2082/93, 17 artikla ja asetuksen (EY) N:o 1264/1999 7 artikla.

(19) Rahoitusvaje lasketaan käyttäen kaavaa r = (C – R)/C, jossa C kuvastaa alkuperäisinvestoinnin nykyarvoa ja R on vuotuisten nettotuottojen nykyarvo.

(20) Aluepolitiikan pääosasto osoitti 14.4.2003 jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille virallisen muistion, joka koski yksinkertaistamista, avoimuutta ja yhdenmukaisuutta suurten julkisten infrastruktuurihankkeiden arvioimisen yhteydessä ja neljän perussäännön soveltamista. Alueiden kehittämisen ja uudistamisen komitealle oli annettu uusia rahoitusvajeeseen liittyvien kaavojen soveltamissääntöjä koskeva muistio jo heinäkuussa 2002.

(21) Näiden kahden hanketyypin kohdalla hintataso on saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti vahvistettava korkeammaksi, jotta voidaan kattaa toiminnasta ja investoinneista aiheutuvat kulut. Tämä pienentää rahoitusvajetta ja siis myös yhteisön tukiosuutta. Tavanomaista laskentakaavaa on muokattu siten, että korkeammista hinnoista johtuva ”vääristymä” tulee korjatuksi: huomioon otetaan kaikkien tuottojen nettoarvon sijasta vain komission myöntämään investointitukeen suhteutettu osuus. Koheesiorahaston osalta käytetty kaava poikkeaa hieman EAKR:n osalta sovelletusta.

(22) Ks. valmisteluasiakirja 4 ”Uusi ohjelmakausi 2007–2013, Suuntaviivat kustannus-hyötyanalyysien tekemistä varten”, elokuu 2006.

(23) Asetuksen (ETY) N:o 2052/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2081/93, 6 artiklan 2 kohta sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 43 artikla.

(24) Erillisiä jälkiarviointeja voidaan kuitenkin tehdä. Vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 27 artiklan 4 kohdassa säädetään kaikkien huomattavia menoja aiheuttavien ohjelmien ja toimien arvioimisesta. Kyseisen varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 21 artiklassa puolestaan edellytetään, että kaikista yli viiden miljoonan euron ohjelmista tai toiminnoista laaditaan väli- ja/tai jälkiarviointi. Näistä säännöksistä riippumatta komissio on pitänyt kiinni oikeudestaan valita, millä aggregoinnin tasolla se arviointeja toimittaa, ottaen huomioon tietyt kriteerit, joita ovat etenkin rahoituksen suuruus ja odotetut vaikutukset (ks. komission jäsenen Dalia Grybauskaitėn hiljattain arviointien hyödyntämisestä laatima tiedonanto Responding to strategic needs: Reinforcing the use of evaluation, SEC(2007) 213, 14. helmikuuta 2007, kohta 2.1).

(25) Asetuksen (EY) N:o 1164/94 ja asetuksen (EY) N:o 1264/1999 13 artikla.

(26) Asetuksen (ETY) N:o 2082/93 25 artikla.

(27) Esimerkiksi Irlannissa Forfás laatii vuosittain jälkiarvioinnin tuottavista investoinneista poimitun otoksen perusteella. Portugalissa Departamento de Prospectiva e Planeamento tekee ekonometrisiä malleja käyttäen jälkiarviointeja tiettyjen infrastruktuuri-investointien makroekonomisista vaikutuksista.

(28) Malleja sovellettiin muun muassa yhdeksään suureen liikenneinfrastruktuuri-investointiin, jotka toteutettiin Espanjassa ympäristöalan hankkeiden yhteydessä. Mallien hyödyntämistä on tarkasteltu erityiskertomuksessa nro 15/2000.

(29) Hankkeet kuuluivat ohjelmakauteen 1994–1999, lukuun ottamatta kahdeksaa komission vuosina 2000–2002 hyväksymää hanketta.

(30) Ks. etenkin erityiskertomus nro 15/2000 koheesiorahastosta, erityiskertomus nro 12/2001 tietyistä työllisyyden rakennetuista, erityiskertomus nro 7/2003 rakennerahastojen tukitoimiin liittyvän ohjelmatyön täytäntöönpanosta kaudella 2000–2006 sekä erityiskertomus nro 10/2006 ohjelmakaudella 1994–1999 toteutettujen tavoite 1 ja 3 -ohjelmien jälkiarvioinneista.

(31) Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 36 artiklan 3 kohta.

(32) Asetus (EY) N:o 1083/2006. Mainitut näkökohdat liittyvät 39–41 artiklaan, 37 artiklaan, 55 artiklaan sekä 67 artiklan 2 kohdan g alakohtaan.

(33) Kaudella sovelletaan kahta uutta raja-arvoa: ympäristöhankkeiden kohdalla 25:tä miljoonaa euroa ja muiden hankkeiden yhteydessä 50:tä miljoonaa euroa.

LIITE I OTOKSET I JA II JÄSENVALTIOITTAIN – LUETTELO TARKASTETUISTA HANKKEISTA Asiakirjatarkastukset ja tarkastukset jäsenvaltioissa (50 hanketta) Asiakirjoihin perustuvat lisätarkastukset komissiossa (36 hanketta) Saksa — Buna Sow – project 25153584 — Logistik-Center Rheinhausen ”Logport” Infrastruktur — Ausbau der Schienenstrecke (ABS) Berlin-Frankfurt/Oder — Otto GmbH&Co KG — Phönix West Saksa / Kreikka — Athens Metro (OP Urban development 1994–1999) — General hospital of Chania – project 18861 (OP Crete 1994–1999) — Extension of Athens Metro from Panagoulis to the old airport at Elliniko (CF) — Water supply of Irakleion and Agios Nikolaos from the Aposelemi dam (2nd. phase) (CF) — Renewal and extension of the bus and trolley fleet of Athens public transport companies ETHEL-ILPAP (OP SAAS 2000–2006) — Extensions of Athens Metro and transfer stations (OP OALAA) Kreikka — Développement du tram d'Athènes – C(2003)/122 — Sections d'Egnatia Odos-Ioannina-Metsovo – C(2004)/4367 Espanja — Túnel de Somport – 941165005 — Autopista Madrid-Valencia – 961165008 — Linea Valencia-Tarragona- Acond 200–220 km/h entre ppkk 30 y 50–10.6 — CN-VI. Autovia Madrid-A Coruna. Tramo: Villartelin – Nadela – 1.1.1 — Fabricacion de Automoviles Renault Espana S.A. (Construction of an environmentally friendly car engine) – VA/198/P07 — Ceramicas Belcaire, S.A. (Reconstruction of a manufacturing plant) – CS/265/P12 — Ampliación del Puerto de Alicante – C(2003) 4394 (2003 ES 16 CPT 018) — Actuaciones Línea alta velocidad Madrid-Barcelona-frontera francesa: Tramo Madrid-Lleida C(2000) 2939 (2000 ES 16 CPT 002) — Arteria aductora del Campo de Pozos de Guadarrama y estación de tratamiento-2002 C(2004) 3565 (2002 ES 16 CPT 035) — Saneamiento y depuración de diversas zonas de Cantabria – C(2000) 4307 (2000 ES 16 CPT 001) — Ampliación Puerto de Ferrol (puerto exterior) – C(2004) 1862 (2002 ES 161 PR 001) — Ampliación del Puerto de Sagunto – C(2003) 4232 (2002 ES 161 PR010) — Glapilk, AIE – C(2003) 118 (2002 ES 161 PR 016) — Petroquimica Espanola SA – C(2004) 145 (2003 ES 161 PR026) — Tableros Tradema SA – C(2003) 5090 (2003 ES 161 PR 020) — Construcciones aeronáuticas – Cádiz (2004 ES 161 PR 010) Espanja — Dupont Ibérica SL – C(2003) 1342 — Fibras del Noroeste SA – C(2003) 180 — Bioetanol Galicia SA – C(2003) 181 — BP Oil Refinería de Castellón – C(2003) 3974 — Biocarburantes de Castilla y León – C(2004) 658 — Intercontinental Química SA – C(2004) 2306 — Airbus España SL, Fabricación automatizada Toledo – C(2003) 4736 — Airbus España SL, centro excelencia montajes Cádiz – C(2003) 4738 — Construcciones Aeronáuticas Sevilla – C(2004) 2441 — Ford España – C(2003) 4229 et C(2004) 2303 — Renault España – C(2004) 2304, C(2004) 3444 et C(2004) 3702 — Autovia de la Plata – C(2004) 275, C(2004) 0141, C(2004) 245 et C(2004) 2440 — Autovia del Mediterraneo – C(2003) 1336 et C(2003) 3809 — Autovia del Cantabrico – C(2003) 209, C(2003) 211 et C(2003) 2594 Ranska — RN 20 – Déviation de Foix — RCEA – Route Centre Europe Atlantique – C(2003) 2265 — Sevelnord – C(2003) 53 — Pilkington – C(2002) 3478 Ranska — Tunnel du Lioran – C(2002) 4154 — Tramway de Clermont-Ferrand – C(2004) 4349 — Grand Halle d'Auvergne – C(2002) 1765 — Electrification des lignes vosgiennes – 2ème tranche- C(2003) 3131 Irlanti — Gateway 2000 Ireland Ltd Dublin — N11 Rathnew/Ashford by-pass — M1 Cloghran/Lissenhall (stage 2) Irlanti — Luas Line A (Light rail), C(2001)/4330 — N22 Ballincollig By-pass, C(2002)/4617 Italia — ESSO Italiana SpA — SGS-Thomson microelectronics — Produzione di pompe ad altissima pressione per motori diesel – C(2004) 5697 — RFI SpA – Potenziamento infrastrutturale e tecnologico della Caserta-Foggia – C(2005) 1268 Italia — Metropolitana di Napoli – Dante/Garibaldi – C(2005) 5235 — Metropolitana di Napoli – Vantivelli/Dante – C(2005) 5241 — Autostrada Siracusa-Gela – C(2005) 5233 — FRIEL – C(2005) 2839 — IVECO – C(2005) 1481 Portugali — Autoeuropa — Auto-estrada A12 — Sistema multimunicipal de saneamento do Tejo-Trancão – C(2003) 2951 — Porto do Caniçal – C(2003) 4458 — Linha do Algarve II et V–C(2000) 3486 et C(2001) 3590 — Linha do Douro (troço Cête – Caíde) – C(2001) 2124 — Infineon technologies – C(2004) 3220 — Mabor Continental – C(2004) 661 Portugali — IC 10 – Ponte sobre o Tejo em Santarém – C(2001) 2727 — Armazenamento subterrâneo do Canriço – C(2001) 2011 — EPCOS – C(2003) 183 — CIMPOR – C(2003) 5099 — MST – Metropolitano do Sul do Tejo – C(2003) 3078 — Aeroporto Sá Carneiro (2003 PT 161 PR 004) Yhdistynyt kuningaskunta — Phoenix natural gas network — Liverpool Airport — Merseyside Special Investment Fund (MSIF) – C(2001)2059 et C(2003)5386 — Yorkshire and Humber Partnership Investment Fund (Y&H PIF) – C(2003)206 et C(2003)5386 Yhdistynyt kuningaskunta — Frenchgate Interchange, Doncaster — Combined universities in Cornwall (CUC) — Edinburgh Biomedical Research Institute

LIITE II TARKASTETUT SUURHANKKEET KAUDELTA 2000–2006 – DISKONTTOKOROT JA AIKAJÄNNE Hanke Ala Taloudellisiin tunnuslukuihin perustuva diskonttokorko Sosioekonomisiin lukuihin perustuva diskonttokorko Aikajänne Saksa Ausbau der Schienenstrecke (ABS) Berlin-Frankfurt (Oder) Infrastruktuurit 7,5 3 6 + 30 Phoenix west Infr. 6 ja 5 — 15 Otto GmbH 5 5 14 Kreikka Extension Metro Athens (CF) Infr. 6 6 30 Extension Metro Athens (OP AA) Infr. 6 6 30 Aposelemi dam (CF) Infr. 5 3 45 Bus and trolley Renewal (OP SAAS) Infr. 6 5 12 Extensions Metro Athens (OP OALAA) Infr. Ei määritetty 6 Ei määritetty Sections d'Egnatia Odos-Ioannina-Metsovo Infr. 6 6 25 Ranska RCEA Infr. — 8 25 Sevelnord Tuottavat investoinnit — — — Pilkington Tuott. inv. — — — Tunnel de Lioran Infr. — 8 20 Grande Halle d'Auvergne Infr. 4 ja 5,2 — 31 Tramway de Clermont-Ferrand Infr. 6 6 35 Electrification lignes vosgiennes Infr. 6 6 31 Déviation Sainte-Marie Infr. — 8 23 Electrification Ligne Tours-Saincaize Infr. 6 8 30 ATMEL II Tuott. inv. 5,5 — 5 ATMEL III Tuott. inv. 5,5 — 5 Philips France Semi-Conducteurs Tuott. inv. 6 6 5 Espanja Ampliación del Puerto de Alicante Infr. 6 6 30 Actuaciones de Línea de alta velocidad Madrid-Barcelona-frontera francesa: Tramo Madrid-Lleida Infr. 6 6 20 Arteria aductora del Campo de Pozos de Guadarrama y estación de tratamiento-2002 Infr. – Ympäristö 5 5 25 Saneamiento y depuración de diversas zonas de Cantabria Infr. – Ympäristö. 5 5 25 Ampliación Puerto de Ferrol (puerto exterior) Infr. 6 6 20 Ampliación del Puerto de Sagunto Infr. 6 6 20 Glapilk, AIE Tuott. inv. 5 — 25 Tableros Tradema SA Tuott. inv. 10 — 10 EADS Petroquimica Española – Andalucia Tuott. inv. 5 — 5 EADS Construcciones aeronáuticas – Cádiz Tuott. inv. 8 — 10 Dupont Ibérica SL – C(2003) 1342 Tuott. inv. 3,5 — Ei määritetty Fibras del Noroeste SA – C(2003) 180 Tuott. inv. 6 — Ei määritetty Bioetanol Galicia SA – C(2003) 181 Tuott. inv. Ei määritetty — 5 BP Oil Refinería de Castellón – C(2003) 3974 Tuott. inv. Ei määritetty — 10 Biocarburantes de Castilla y León – C(2004) 658 Tuott. inv. Ei määritetty — 5 Intercontinental Química SA – C(2004) 2306 Tuott. inv. Ei määritetty — Ei määritetty Airbus España SL, Fabricación automatizada Toledo – C(2003) 4736 Tuott. inv. Ei määritetty — Ei määritetty Airbus España SL, centro excelencia montajes Cádiz – C(2003) 4738 Tuott. inv. Ei määritetty — Ei määritetty Construcciones Aeronáuticas Sevilla – C(2004) 2441 Tuott. inv. Ei määritetty — Ei määritetty Ford España – C(2003) 4229 Tuott. inv. 4,5 — 11 Ford España – C(2004) 2303 Tuott. inv. 4,5 — 10 Renault España – C(2004) 2304 Tuott. inv. Ei määritetty — 7 Renault España – C(2004) 3444 Tuott. inv. Ei määritetty — 10 Renault España – C(2004) 3702 Tuott. inv. — — 5 Autovia de la Plata – C(2004) 275 Infr. — 5 30 Autovia de la Plata – C(2004) 0141 Infr. — 5 30 Autovia de la Plata – C(2004) 245 Infr. — 5 30 Autovia de la Plata – C(2004) 2440 Infr. — 5 30 Autovia del Mediterraneo – C(2003) 1336 Infr. — 5 30 Autovia del Mediterraneo – C(2003) 3809 Infr. — 5 30 Autovia del Mediterraneo – C(2003) 209 Infr. — 5 30 Autovia del Cantabrico – C(2003) 211 Infr. — 5 30 Autovia del Cantabrico – C(2003) 2594 Infr. — 5 30 Irlanti N11 Rathnew/Ashford By-Pass 5 30 M1 Cloghran – Lissenhall Stage 2 5 30 N22 Ballincollig By-Pass 5 20 Luas Line A 5 30 Italia Produzione di pompe ad altissima pressione Bosch – C(2004) 5697 Tuott. inv. 6 5 10 RFI SpA – Ligne Caserta-Foggia – C(2005) 1268 Infr. 6 5 30 Metropolitana di Napoli – Dante/Garibaldi – C(2005) 5235 Infr. 6 6 30 Metropolitana di Napoli – Vanvitelli/Dante – C(2005) 5241 Infr. 6 6 30 Autostrada Siracusa-Gela – C(2005) 5233 Infr. 5 5 35 FRIEL – C(2005) 2839 Infr. – Energia 5 5 16 IVECO – C(2005) 1481 Tuott. inv. 6 6 4 + 7 Portugali Sistema multimunicipal de saneamento do Tejo-Trancão – C(2003) 2951 Infr. – Ympäristö. 6 6 30 Porto do Caniçal – C(2003) 4458 Infr. 6 6 25 Modernização da linha do Algarve II–C(2000) 3486 Infr. 5 5 25 Linha do Algarve V (troço Ermidas – Faro) – C(2001) 3590 Infr. 5 5 25 Linha do Douro (troço Cête – Caíde) – C(2001) 2124 Infr. 5 35 Infineon technologies – C(2004) 3220 Tuott. inv. 3 — 10 Mabor Continental – C(2004) 661 Tuott. inv. 3 — 10 IC 10 – Ponte sobre o Tejo em Santarém – C(2001) 2727 Infr. — 10 23 Armazenamento subterrâneo do Caniço – C(2001) 2011 Infr. – Energia 8,4 — 30 EPCOS – C(2003) 183 Tuott. inv. 10 — 10 CIMPOR – C(2003) 5099 Tuott. inv. 8 — 6 MST – Metropolitano do Sul do Tejo – C(2003) 3078 Infr. 7 7 27 Aeroporto Sá Carneiro Infr. 6,62 12 25/27 Yhdistynyt kuningaskunta Merseyside Special Investment Fund (MSIF) Tuott. inv. Ei määritetty Ei määritetty 9/10 Yorkshire and Humber Partnership Investment (Y&H PIF) Tuott. inv. Ei määritetty 5 10 Frenchgate Interchange, Doncaster 6 6 25 Combined universities in Cornwall (CUC) 5 5 25 Edinburgh Biomedical Research Institute 3,5 3,5 25