EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 22.7.2021 COM(2021) 408 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE kolmannen Euroopan unionin täytäntöönpanosuunnitelman tarkistamisesta ja päivittämisestä

pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun asetuksen (EU) 2019/1021 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti

















































{SWD(2021) 201 final}



1.Johdanto Pysyviä orgaanisia yhdisteitä (POP-yhdisteitä) koskeva Tukholman yleissopimus, jäljempänä ’Tukholman yleissopimus’, hyväksyttiin vuonna 2001, ja se tuli voimaan vuonna 2004. Euroopan unioni, jäljempänä ’unioni’, ja sen jäsenvaltiot ovat sopimuspuolia yleissopimuksessa, joka saatettiin ensimmäisen kerran osaksi unionin lainsäädäntöä pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetulla asetuksella (EY) N:o 850/2004. Kyseinen asetus korvattiin uudelleenlaaditulla pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetulla asetuksella (EU) 2019/1021, jäljempänä ’POP-asetus’. Tukholman yleissopimuksen 7 artikla edellyttää, että kukin sopimuspuoli a) kehittää suunnitelman yleissopimuksen mukaisten velvoitteidensa täytäntöönpanoa varten ja pyrkii soveltamaan sitä; b) toimittaa täytäntöönpanosuunnitelmansa sopimuspuolten konferenssille kahden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona yleissopimus tulee sen osalta voimaan; c) arvioi ja saattaa täytäntöönpanosuunnitelmansa ajan tasalle tarvittaessa säännöllisin väliajoin ja sopimuspuolten konferenssin päätöksen mukaisella tavalla. Ensimmäinen EU:n täytäntöönpanosuunnitelma, jonka otsikko oli ”Yhteisön täytäntöönpanosuunnitelma”, laadittiin vuonna 2007 (SEC (2007) 341) . Yhteisön täytäntöönpanosuunnitelma päivitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014 unionin täytäntöönpanosuunnitelmalla (COM(2014) 306 final) ja uudestaan vuoden 2019 alussa (COM(2018)848 final). Unionin kolmannen täytäntöönpanosuunnitelman tarkistaminen ja päivittäminen on tullut tarpeelliseksi, jotta siinä voidaan käsitellä seuraavia seikkoja: 1) POP-asetuksen uudelleenlaadinta, jolla korvattiin alkuperäinen asetus (EY) N:o 850/2004 heinäkuussa 2019; 2) eräiden uusien pysyvien orgaanisten yhdisteiden lisääminen Tukholman yleissopimukseen, mukaan lukien torjunta-aine dikofoli ja teollisuuskemikaali perfluorioktaanihappo (PFOA), sen suolat ja PFOA:n kanssa samankaltaiset yhdisteet; sekä 3) alan tekninen ja lainsäädännöllinen kehitys. Unionin täytäntöönpanosuunnitelmasta kuultiin jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia, teollisuutta, ympäristöjärjestöjä ja suurta yleisöä. Täytäntöönpanosuunnitelma toimitetaan Tukholman yleissopimuksen sihteeristölle niiden velvoitteiden mukaisesti, jotka unionilla on sopimuspuolena. 2.Pysyvät orgaaniset yhdisteet (POP-yhdisteet) POP-yhdisteet ovat kemiallisia aineita, jotka ovat ympäristössä pysyviä ja biokertyviä. Lisäksi ne voivat aiheuttaa ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvia huomattavia haitallisia vaikutuksia. Nämä yhdisteet kulkeutuvat kansainvälisten rajojen ylitse kauas lähteistään, ja niitä voi kertyä jopa alueille, joilla niitä ei ole käytetty tai valmistettu koskaan. POP-yhdisteet ovat vaaraksi ympäristölle ja ihmisten terveydelle kaikkialla maailmassa. Arktiset alueet, Baltia ja Alpit ovat esimerkkejä POP-yhdisteiden nieluista unionissa. Kansainväliset toimet on katsottu tarpeellisiksi, jotta näiden yhdisteiden tuotantoa, käyttöä ja päästöjä voidaan vähentää ja jotta ne voidaan lopettaa. Aineet, jotka sisältyvät POP-yhdisteitä koskeviin kansainvälisiin säädöksiin, on lueteltu taulukossa 1. 3.POP-yhdisteitä koskevat kansainväliset sopimukset 3.1.POP-yhdisteitä koskeva UNECE:n pöytäkirja Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen (CLTRAP-yleissopimus) liittyvä POP-yhdisteitä koskeva UNECE:n pöytäkirja, jäljempänä ’POP-pöytäkirja’, hyväksyttiin 24. kesäkuuta 1998 Århusissa Tanskassa. POP-yhdisteitä koskevan pöytäkirjan ovat hyväksyneet Euroopan unioni ja 23 jäsenvaltiota. POP-pöytäkirjassa on tällä hetkellä luettelo 16 aineesta, joihin kuuluu 11 torjunta-ainetta, kaksi teollisuuskemikaalia ja kolme tahatonta sivutuotetta. Sopimuspuolet tekivät vuonna 2009 päätökset seitsemän uuden aineen lisäämisestä luetteloon. Nämä päätökset eivät kuitenkaan olleet vielä tulleet voimaan. POP-pöytäkirjassa kielletään lueteltujen kemikaalien tuotanto ja käyttö joko välittömästi tai myöhemmin. Lisäksi pöytäkirjassa on määräyksiä näistä kemikaaleista koostuvan tai niitä sisältävän jätteen käsittelystä. Pöytäkirja velvoittaa sopimuspuolet vähentämään dioksiinien, furaanien, polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen (PAH-yhdisteiden) ja heksaklooribentseenin (HCB) päästöjä, ja siinä asetetaan myös tietyt päästöraja-arvot kunnallisen, vaarallisen ja sairaalajätteen polttamiselle. Tärkein tavoite on poistaa näiden POP-yhdisteiden vapautuminen, päästöt ja häviöt kokonaan. 3.2.Tukholman yleissopimus Tukholman yleissopimus hyväksyttiin vuonna 2001 Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) puitteissa, ja se tuli voimaan vuonna 2004. Sillä edistetään alustanperin 12 POP-yhdisteen ryhmää koskevia maailmanlaajuisia toimia, joiden tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä POP-yhdisteiltä. Siinä edellytetään, että sopimuspuolet toteuttavat toimia, joilla lopetetaan POP-yhdisteiden vapautuminen ympäristöön tai vähennetään sitä. Yleissopimuksessa tuodaan esiin erityisesti ennalta varautuminen, joka sisältyy ympäristöä ja kehitystä koskevan Rion julistuksen (1992) 15. periaatteeseen. Tämä periaate pannaan täytäntöön Tukholman yleissopimuksen 8 artiklalla, joka sisältää säännöt kemikaalien lisäämisestä yleissopimukseen.

Tukholman yleissopimuksen A liitteessä on tällä hetkellä lueteltu 28 kemikaalia tai kemikaaliryhmää, joiden tuotanto ja käyttö on kielletty yleisiä tai erityisiä vapautuksia lukuun ottamatta. Lisäksi DDT:n, monissa kehitysmaissa yhä käytettävän torjunta-aineen, tuotantoa ja käyttöä säännellään ankarasti Tukholman yleissopimuksen B liitteen mukaisesti. Liitteeseen B sisältyy myös perfluorioktaanisulfonihappo (PFOS), sen suolat ja perfluorioktaanisulfonifluoridi (PFOS-F), joihin liittyy myös vapautuksia ja hyväksyttäviä käyttötarkoituksia. Yleisten vapautusten perusteella sallitaan käyttö laboratoriotutkimuksissa, vertailustandardeina ja tahattomina vierasainejääminä kemikaaleissa, seoksissa ja tavaroissa. Vapautus koskee myös POP-yhdisteitä sisältäviä tavaroita, jotka on valmistettu tai jotka ovat olleet käytössä jo ennen tämän velvoitteen voimaantuloa, kunhan sopimuspuolet toimittavat tietoa näiden tavaroiden käytöistä ja niitä koskevan kansallisen jätteenkäsittelysuunnitelman Tukholman yleissopimuksen sihteeristölle. Yleissopimuksen C liitteessä lueteltujen tahattomien sivutuotteiden (dioksiinien, furaanien, PCB-yhdisteiden, pentaklooribentseenin, heksaklooribentseenin ja polykloorattujen naftaleenien (joulukuusta 2016) ja heksaklooributadieenin (joulukuusta 2018) päästöjä on vähennettävä jatkuvasti, ja lopullisena tavoitteena on niiden täydellinen lopettaminen aina, kun se on mahdollista. Yleissopimuksen C liitteen mukaan sopimuspuolten on edistettävä ja toimintasuunnitelmansa mukaisesti vaadittava parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista uusiin päästölähteisiin, jotka kuuluvat Tukholman yleissopimuksen C liitteen II ja III osassa mainittuihin keskeisiin päästölähdetyyppeihin. Tukholman yleissopimuksessa määrätään myös POP-yhdisteistä koostuvien tai niitä sisältävien varastojen tunnistamisesta ja turvallisesta käsittelystä. POP-yhdisteitä sisältävä, niistä koostuva tai niiden saastuttama jäte on hävitettävä siten, että POP-pitoisuus tuhotaan tai muutetaan palautumattomasti siten, että POP-yhdisteiden ominaisuuksia ei enää ole. Jos tämä ei ole ympäristön kannalta suositeltava vaihtoehto tai jos POP-pitoisuus on pieni, jäte voidaan hävittää muulla ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla. Jätehuoltotoimet, jotka voivat johtaa POP-yhdisteiden hyödyntämiseen tai uudelleenkäyttöön, ovat nimenomaisesti kiellettyjä. Jätteiden siirtojen osalta on otettava huomioon asiaa koskevat kansainväliset säännöt, standardit ja ohjeet, kuten vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus vuodelta 1989. Taulukko 1: Yhteenveto kansainvälisesti säännellyistä POP-yhdisteistä (Tukholman yleissopimukseen vuoden 2009 jälkeen lisätyt uudet POP-yhdisteet on merkitty harmaalla)) Aine CAS-numero Lueteltu Tukholman yleissopimuksessa Lueteltu UNECE:n pöytäkirjassa Lueteltu EU:n POP-asetuksessa Tarkoituksellisesti tuotetut POP-yhdisteet Aldriini 309-00-2 A liite Kyllä Kyllä Klordaani 57-74-9 A liite Kyllä Kyllä Klordekoni 143-50-0 A liite Kyllä Kyllä Dieldriini 60-57-1 A liite Kyllä Kyllä Endosulfaani 959-98-8 33213-65-9 115-29-7 A liite Ei Kyllä Endriini 72-20-8 A liite Kyllä Kyllä Heptakloori 76-44-8 A liite Kyllä Kyllä Heksabromibifenyyli (HBB) 36355-01-8 A liite Kyllä Kyllä Heksabromisyklododekaani (HBCDD) (mukaan lukien sen isomeerit) 25637-99-4 3194-55-6 134237-50-6 134237-51-7 134237-52-8 A liite Ei Kyllä Heksabromidifenyylieetteri ja heptabromidifenyylieetteri 36483-60-0;

68928-80-3;

ja muut A liite Kyllä Kyllä Kyllä Heksaklooribentseeni (HCB) 118-74-1 A liite Kyllä Kyllä Alfa-heksakloorisykloheksaani* 319-84-6; 608-73-1 A liite Kyllä: Heksakloorisykloheksaanit (HCH; CAS-numero 608-73-1 ), myös lindaani (CAS: 58-89-9 Kyllä (kaikki isomeerit, myös lindaanissa oleva gamma-HCH) Beeta-heksakloorisykloheksaani* 319-85-7 A liite Lindaani* 58-89-9 A liite Mireksi 2385-85-5 A liite Kyllä Kyllä Pentaklooribentseeni 608-93-5 A liite Kyllä Kyllä Pentakloorifenoli (PCP) 87-86-5 ja muut A liite Ei Kyllä — lisätty vuoden 2019 uudelleenlaadinnalla Polyklooratut bifenyylit (PCB) 1336-36-3 ja muut A liite Kyllä Kyllä Tetrabromidifenyylieetteri ja pentabromidifenyylieetteri 40088-47-9; 32534-81-9;

ja muut A liite Kyllä Kyllä Kyllä Toksafeeni 8001-35-2 A liite Kyllä Kyllä DDT 50-29-3 B liite Kyllä Kyllä Perfluoro-oktaanisulfonihappo, sen suolat ja perfluoro-oktaanisulfonyylifluoridi (PFOS) 1763-23-1; 307-35-7

ja muut B liite Kyllä Kyllä Perfluorioktaanihappo (PFOA), sen suolat ja PFOA:n kanssa samankaltaiset yhdisteet 335-67-1 A liite Ei Kyllä – lisätty huhtikuussa 2020 Lyhytketjuiset klooratut parafiinit 85535-84-8 ja muut A liite Kyllä Kyllä HCBD – heksaklooributadieeni 87-68-3 A liite Kyllä Kyllä PCN – polyklooratut naftaleenit 70776-03-3 ja muut A liite Kyllä Kyllä Bis(pentabromifenyyli)eetteri, tunnetaan myös nimellä dekabromidifenyylieetteri (c-dekaBDE) 1163-19-5 A liite Ei Kyllä – lisätty vuoden 2019 uudelleenlaadinnalla Dikofoli 115-32-2 A liite Ei Kyllä – lisätty kesäkuussa 2020 Tahattomasti syntyneet POP-yhdisteet Polyklooratut dibentso-para-dioksiinit (PCDD) 1746-01-6 C liite Kyllä Kyllä Polyklooratut dibentsofuraanit (PCDF) 1746-01-6 C liite Kyllä Heksaklooribentseeni (HCB) 118-74-1 C liite Kyllä Kyllä Pentaklooribentseeni 608-93-5 C liite Kyllä Kyllä – lisätty vuoden 2019 uudelleenlaadinnalla Polyklooratut bifenyylit (PCB-yhdisteet) 1336-36-3 ja muut C liite Kyllä Kyllä PCN – polyklooratut naftaleenit 70776-03-3 ja muut C liite Kyllä Kyllä – lisätty vuoden 2019 uudelleenlaadinnalla Polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH-yhdisteet) 207-08-9 ja muut Ei Kyllä Kyllä HCBD – heksaklooributadieeni 87-68-3 C liite Kyllä Kyllä – lisätty vuoden 2019 uudelleenlaadinnalla * Lindaani, alfa- ja beetaheksakloorisykloheksaani sekä klordekoni ja heksabromibifenyyli ovat uusia POP-yhdisteitä Tukholman yleissopimuksessa, mutta ne ovat sisältyneet jo aiemmin UPOP-pöytäkirjaan ja POP-asetukseen. 4.POP-yhdisteitä koskevan unionin täytäntöönpanosuunnitelman tarkoitus Tukholman yleissopimuksessa kaikille sopimuspuolille asetetaan velvoite kehittää suunnitelma tämän yleissopimuksen mukaisten velvoitteidensa täytäntöönpanoa varten ja pyrkiä soveltamaan suunnitelmaa. Unionin osalta tämä velvoite on pantu täytäntöön myös POP-asetuksen 9 artiklalla. Komissio laati sen vuoksi vuonna 2007 POP-yhdisteitä koskevan täytäntöönpanosuunnitelman, joka kattaa myös POP-pöytäkirjaan kuuluvat aineet . Suunnitelmaa on sittemmin päivitetty useita kertoja Tukholman yleissopimuksen, POP-pöytäkirjan ja EU:n lainsäädännön kehittyessä. Unionin täytäntöönpanosuunnitelman yleisenä tarkoituksena on paitsi täyttää lakisääteiset velvoitteet myös arvioida toteutettuja toimia sekä suunnitella strategia ja toimintasuunnitelma unionin lisätoimille, jotka liittyvät Tukholman yleissopimukseen ja/tai UNECE:n pöytäkirjaan sisältyviin POP-yhdisteisiin. Unionin täytäntöönpanosuunnitelmalla pyritään siis ·arvioimaan unionin nykyiset POP-yhdisteisiin liittyvät toimet ·arvioimaan niiden tehokkuus ja riittävyys Tukholman yleissopimuksen velvoitteiden täyttämiseen nähden ·määrittämään unionin lisätoimien tarve ·laatimaan suunnitelma muiden toimien täytäntöönpanosta ·määrittämään ja vahvistamaan yhteyksiä ja mahdollisia synergiaetuja POP-yhdisteiden hallinnan ja muiden ympäristöpoliittisten toimien ja politiikanalojen välillä sekä ·jakamaan tietoa POP-yhdisteistä ja niiden valvontatoimista. 5.Unionin täytäntöönpanosuunnitelman tiivistelmä

Neljäs unionin täytäntöönpanosuunnitelma esitetään tämän kertomuksen liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Kolmannen täytäntöönpanosuunnitelman tarkistaminen ja päivittäminen koskevat uudelleenlaadintaan ja POP-asetukseen liittyviä muutoksia, uusien pysyvien orgaanisten yhdisteiden lisäämistä Tukholman yleissopimukseen ja alalla tapahtunutta teknistä ja lainsäädännöllistä kehitystä. Johdanto-osassa esitetään yleiskatsaus kansainvälisestä lainsäädäntökehyksestä, jossa POP-asetusta sovelletaan, sekä yhteenveto POP-yhdisteitä koskevasta UUNECE:n pöytäkirjasta ja Tukholman yleissopimuksesta. Luvussa 2 esitetään tilannekatsaus siitä, miten EU on täyttänyt velvoitteensa edellä mainittujen kansainvälisten puitteiden osapuolena. Siinä kuvataan asiaa koskeva nykyinen EU-lainsäädäntö sekä täytäntöönpanoa tukevat rahoitusvälineet. Tähän liittyy erityisesti unionin täytäntöönpanosuunnitelman uusia osia, joissa kuvataan yksityiskohtaisesti POP-asetusta. Euroopan kemikaalivirastolla (ECHA) on POP-asetukseen liittyen useita tehtäviä, joilla se tukee Euroopan komissiota muun muassa uusien POP-aineiden kartoittamisessa. Asetuksen muutoksella yhdenmukaistetaan paremmin POP-asetuksen mukaiset prosessit kemikaalien rekisteröintiä, arviointia, lupamenettelyjä ja rajoituksia (REACH) koskevan kemikaalilainsäädännön eli asetuksen (EY) N:o 1907/2006 kanssa. Lisäksi kemikaalivirastolla on velvollisuus antaa lisätietoa kemikaaliviraston verkkosivustolla, mukaan lukien ilmoitus uuden aineen luettelointia koskevan ehdotuksen valmistelusta ja tiedot kahdeksan viikon kuulemisesta kaikille asianomaisille osapuolille, mikä lisää avoimuutta teollisuuden, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja tutkimuslaitosten suuntaan sekä mahdollistaa niiden osallistumisen ehdolla olevia POP-yhdisteitä koskevien tietojen toimittamiseen. POP-asetuksella muutetaan myös jäsenvaltioiden raportointivelvoitetta. Asetuksen (EY) N:o 850/2004 12 artiklassa edellytettiin vuosittain ja kolmen vuoden välein annettavaa kertomusta, joka koski edistymistä asetuksen tavoitteiden saavuttamisessa. Se on korvattu POP-asetuksen 13 artiklalla, jossa edellytetään, että jäsenvaltiot laativat ja julkistavat kertomuksen edistymisestä POP-asetuksen tavoitteiden saavuttamisesta. Jäsenvaltioiden on annettava kertomuksissa olevat tiedot komission ja kemikaaliviraston saataville. Lisäksi täytäntöönpanosuunnitelman luvussa 2 annetaan lisätietoa maaperää ja saastunutta maata koskevasta unionin lainsäädännöstä. Tämä puuttui unionin täytäntöönpanosuunnitelman ja yhteisön täytäntöönpanosuunnitelman aikaisemmista versioista. Tässä yhteydessä esitetään yksityiskohtaiset tiedot ympäristövastuudirektiivistä (2004/35/EY), lannoitevalmisteasetuksesta (EU) 2019/1009 ja maaperän suojelua koskevasta teemakohtaisesta strategiasta. Luvussa 3 esitetään kokonaisarviointi POP-yhdisteistä unionissa. Arvioinnissa käsitellään niiden tuotantoa, käyttöä, markkinoille saattamista sekä nykyisiä varastoja ja jätevirtojen kontaminoitumista. Tämä luku perustuu enimmäkseen jäsenvaltioiden kertomuksiin ja täytäntöönpanosuunnitelmiin. Se sisältää yksityiskohtaiset uudet osiot, joissa käsitellään erityisesti seuraavia seikkoja: ·Bromattu palonestoaine dekabromidifenyylieetteri (dekaBDE), jota unionissa käytettiin laajasti muoveissa ja sisustustekstiileissä ennen kuin dekaBDE:n käyttöä koskeva REACH-rajoitus tuli voimaan maaliskuussa 2019. Toukokuussa 2017 Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi päätti sisällyttää dekaBDE:n liitteeseen A. Unionin täytäntöönpanosuunnitelman mukaan dekaBDE:n käyttö unionissa oli enimmillään 75 000 tonnia vuonna 2000, ja käytöstä luovuttiin kokonaan vuoteen 2019 mennessä. Kun otetaan huomioon käsiteltyjen esineiden elinkaari, dekaBDE:n voidaan odottaa vaikuttavan jätevirtoihin vielä useiden vuosien ajan. ·Perfluorattu pinta-aktiivinen aine perfluorioktaanihappo (PFOA), sen suolat ja PFOA:n kanssa samankaltaiset yhdisteet PFOA on perfluorioktaanisulfonihapon (PFAS) jälkeen toinen Tukholman yleissopimuksen liitteessä mainittu perfluorattu alkyyliaine (PFAS). PFOA:ta on käytetty laajasti unionissa hyvin erilaisissa sovelluksissa vettä, öljyä tai tahroja hylkivien ominaisuuksien vuoksi sekä välituotteena fluoripolymeerien valmistuksessa. PFOA lisättiin Tukholman yleissopimukseen vuonna 2019 lukuisin poikkeuksin. PFOA:n ja PFOA:n saastuttaman jätteen hoito on merkittävä haaste unionille seuraavan vuosikymmenen aikana ja sen jälkeen. ·Torjunta-aine pentakloorifenoli (PCP), jota on aiemmin käytetty puunsuoja-aineena pääasiassa teollisissa ympäristöissä, kuten sähkönsiirtolinjoissa, ja ratapölkkyissä. Pentakloorifenoli (PCP), sen suolat ja esterit lisättiin Tukholman yleissopimuksen liitteeseen A toukokuussa 2015. Pentakloorifenolin käyttöä unionissa on rajoitettu vuodesta 1991 lähtien, ja sitä rajoitettiin entisestään REACH-asetuksen nojalla vuonna 2008. Vaikka unionissa ei ole käytetty pentakloorifenolia puun käsittelyyn moneen vuoteen, käsitellyn puutavaran elinkaari voi olla jopa 50 vuotta, mikä saattaa aiheuttaa ongelmia jätepuun loppukäsittelylle. ·Torjunta-aine diofoli, jota käytettiin DDT:n korvikkeena punkkien ja muiden tuholaisten torjuntaan eri viljelykasvien, kuten hedelmien, vihannesten, koristekasvien, puuvillan ja teen osalta. Dikofoli lisättiin Tukholman yleissopimukseen toukokuussa 2019. Dikofolin vuosittainen käyttö unionissa väheni 317 tonnista vuonna 2000 aina 32 tonniin vuonna 2009. Dikofolin käyttö ei ole ollut sallittua unionissa vuoden 2010 jälkeen. Dikofoli lisättiin vuonna 2013 myös ympäristönlaatunormeista annettuun direktiiviin 2013/39/EU. Aiempaan käyttöön liittyvien ongelmien odotetaan olevan rajallisia (niiden alueiden lisäksi, joilla ainetta käytettiin aiemmin), vaikka tuontikasvien saastuminen voi jatkossakin edellyttää valvontaa. Luvussa 3 esitetään myös ajantasaiset tiedot työstä, joka koskee lämmönsiirtonesteinä dielektrisissä laitteissa käytettävien polykloorattujen bifenyylien (PCB-yhdisteiden) lopullista käytöstä poistamista ja hävittämistä (tai palautumatonta muuntamista). Vuonna 2017 tehty tutkimus osoitti, että useimmat jäsenvaltiot edistyivät merkittävästi PCB-yhdisteitä sisältävien laitteiden käytön lopettamisessa. POP-asetukseen sisältyy Tukholman yleissopimuksessa asetettu tavoite PCB-yhdisteiden vaiheittaisesta käytöstä poistamisesta vuoteen 2025 mennessä. Luvussa 3 esitetään yksityiskohtaisesti työ, jota on tehty POP-yhdisteitä koskevien kriteerien uudelleen arvioimiseksi erittäin liikkuvien aineiden osalta, ja mahdollisuus kehittää uusia lisäkriteerejä biokertyvyydelle. Luvuissa 4 ja 5 esitetään tarkka analyysi jokaisesta Tukholman yleissopimuksen mukaisesta velvoitteesta, joka vaikuttaa siihen, miten POP-yhdisteitä käsitellään unionissa. Analyysin lisäksi unionin täytäntöönpanosuunnitelmassa määritetään 31 toimea, joilla parannetaan Tukholman yleissopimuksen mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanoa unionissa. Luvuissa 3 ja 4 osoitetaan, että Tukholman yleissopimuksessa tai POP-pöytäkirjassa lueteltujen ja ennen vuotta 2008 POP-asetuksella EU:ssa säänneltyjen aineiden (vanhat POP-yhdisteet) käyttö on lopetettu EU:ssa vaiheittain. Vanhoja POP-yhdisteitä käytetään enää vain niissä tavaroissa, jotka oli tuotettu ja saatettu markkinoille ennen POP-asetuksen voimaantuloa, ja tutkimuksessa vertailustandardeina. Nämä viimeiset käyttötarkoitukset kuuluvat Tukholman yleissopimuksen ja POP-asetuksen nojalla myönnettyjen yleisten vapautusten piiriin. Tukholman yleissopimukseen tai POP-pöytäkirjaan vuosina 2009–2017 sisällytetyt uudet POP-yhdisteet lisättiin myöhemmin myös POP-asetukseen. Tukholman yleissopimukseen toukokuussa 2019 lisätyt POP-yhdisteet olivat joko jo kauan sitten poistettu vaiheittain käytöstä unionissa (dikofoli) tai niihin sovellettiin REACH-asetuksen mukaisia lisätarkastuksia (PFOA, sen suolat ja PFOA:n kanssa samankaltaiset yhdisteet), ja ne lisättiin POP-asetukseen vuonna 2020. Joidenkin POP-yhdisteiden, erityisesti bromattujen palonestoaineiden (PBDE ja HBCDD) ja perfluorattujen yhdisteiden (PFOA, sen suolat ja PFOA:n kanssa samankaltaiset yhdisteet) käyttö on jatkunut viime aikoihin asti, mikä tarkoittaa, että näitä aineita sisältävä jäte voi aiheuttaa haasteita unionille ja jäsenvaltioille muutaman vuoden ajan. Joihinkin EU:n jäsenvaltioihin on tuotu POP-yhdisteitä sisältävää jätettä (esimerkiksi vanhentuneita torjunta-aineita tai kontaminoituneita laitteita) loppukäsittelyä ja hävittämistä varten. Tuonnissa on noudatettu Tukholman yleissopimuksen määräyksiä, ja tämä on osaltaan edistänyt POP-yhdisteiden yleistä vähenemistä ja hyväksyttävää jätehuoltoa koko maailmassa. Muutamassa jäsenvaltiossa on vielä varastoissa POP-yhdisteitä sisältäviä vanhentuneita torjunta-aineita, joiden tuotanto, käyttö ja markkinoille saattaminen on nyt ankarasti kielletty POP-asetuksen nojalla. Nämä varastot ja muut POP-yhdisteistä koostuvat tai niiden saastuttamat jätteet edellyttävät asianmukaista jätehuoltoa, jotta varmistetaan ympäristön kannalta järkevä loppukäsittely, mukaan lukien asianmukaisten raja-arvojen määrittely ja tarkistaminen sekä jätteenkäsittelytoimet. Tätä varten komissio valmistelee parhaillaan ehdotusta POP-asetuksen liitteiden IV ja V muuttamiseksi. Jäsenvaltioissa vuonna 2017 tehty tutkimus PCB-yhdisteistä, joita vielä on jäljellä varastoissa dielektristen laitteiden lämmönsiirtoaineita varten, osoitti, että vuonna 1990 arvioidusta varastosta jäljellä on alle 10 prosenttia. Muutamassa jäsenvaltiossa jäljellä vielä olevat varastot olivat kuitenkin paljon suuremmat, noin 50 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Tukholman yleissopimuksessa määrätään PCB:n käytön asteittaisesta lopettamisesta laitteissa vuoteen 2025 mennessä ja edellytetään, että sopimuspuolet varmistavat PCB:tä sisältävien nesteiden ympäristön kannalta hyväksyttävän jätehuollon vuoteen 2028 mennessä.