8. Japanin ydinonnettomuus
B5-0141, 0150, 0161 ja 0170/1999
Päätöslauselma Japanin ydinonnettomuudesta
Euroopan parlamentti , joka
A. ottaa huomioon Japanissa, 140 kilometriä Tokiosta koilliseen sijaitsevassa Tokaimuran ydinpolttoai-
nelaitoksessasattuneen erittäin vakavan ydinonnettomuuden,
B. ottaa huomioon, että sekä ydinpolttoainelaitoksen työntekijät että ydinpolttoainetta käsittelevä henki-
lökunta ovat useiden vuosien ajan laiminlyöneet turvallisuusmenettelyjä, sillä laitoksella on käsiteltypaljon turvallisuusmääräysten sallimia määriä enemmän uraania,
C. ottaahuomioon,ettätällainenuraaninmääräystenvastainenkäsittelyvaikuttiyllättäenolevanlaitoksen
tavanomainen käytäntö,
D. ottaa huomioon, että valtavasta säteilymäärästä johtuen henkilökunta ei voinut mennä laitokseen
sisään,minkävuoksireaktion pysäyttäminentai edestapahtumien tasollapysyminenosoittautuimah-dottomaksi,ja ottaa huomioon, että henkilökunta loukkaantui vakavasti ja osa lähistön väestöstä eva-kuoitiin,javieläeitiedetä,ovatkohemahdollisestialtistuneetsäteilylle,kuntaas10kilometrinsäteelläasuvia 313 000 ihmistä kehotettiin pysyttelemään sisätiloissaikkunat suljettuina,
E. ottaa huomioon, että tämä onnettomuus on selvä osoitus siitä, että on ehdottoman tarpeellista laatia
kattavat hätäsuunnitelmat kaikille, erityisesti EU:ssa toimiville ydinvoimaloille, siten että niihin sisälly-tetään myös toimet lähialueiden väestön terveyden välittömäksisuojelemiseksi,
F. ottaa huomioon, että ydinvoimalan henkilökunnan ja ydinpolttoainetta käsittelevien työntekijöiden
riittävä ja jatkuva koulutus sekä erityisesti IAEA:n riippumaton valvonta ovat erittäin tärkeitä, jottakansainvälisiä turvallisuusmääräyksiä noudatetaan;
1. ilmaisee sympatiansa Japanin kansalle ja erityisesti paikalliselle väestölle ja laitoksen henkilökunnalle
sen vuoksi, että he ovat jälleen kerran joutuneet kärsimään tällaisesta vaaratilanteesta;
2. pahoittelee kyseessä olevan yrityksen päätöstä, jonka mukaan se salli henkilökuntansa laiminlyödä
hallituksen turvallisuusmääräyksiä, ja kehottaa rankaisemaan vastuussa olevia henkilöitä sopivalla tavalla;
pitää myönteisenä Japanin viranomaisten nopeaa toimintaa asian tutkinnassa;
3. kehottaa Japanin viranomaisia yhteistyössä IAEA:n kanssa arvioimaan uudelleen turvallisuusmenette-
lyt kaikissa ydinvoimaloissaan, turvallisuutta koskevat työntekijöiden koulutusohjelmat mukaan lukien, ja
kehottaa Japanin viranomaisia kieltämään toiminnan jatkamisen Tokaimuran ydinpolttoainelaitoksella,
kunnes asia on tutkittu perin pohjin;
4. kehottaa komissiotaantamaan Japanin käyttöönEuratomin mukaisen toimivaltansa puitteissa kaiken
mahdollisenteknisen ja tieteellisen kokemuksensa,jos Japani sitä pyytää;
5. kehottaa IAEA:ta tehostamaankaikkiallamaailmassa ydinvoimaloiden tarkastuksiaja arvioimaan tur-
vallisuushallintoa sekä sitä, kuinka työntekijät ja viranomaiset valvovat turvallisuutta;
6. pyytää, että kaikkien ydinvoimaloiden turvallisuusvaatimuksiin on sisällytettävä menettelyjen laimin-
lyöntiä ja niihin liittyviä virheitä koskevamahdollisuus;
7. pyytää asiasta vastaavaa valiokuntaa esittämään IAEA:n ja Euratomin asiantuntijoille kutsun tulla
antamaan valiokunnalle laaja ja yksityiskohtainen selvitys tapahtumista;
8. pyytää Euratomin tarkastajia kertomaan, mitä tästä onnettomuudesta voidaan oppia, myös työnteki-
jöiden turvallisuuskoulutuksen osalta, jotta ydinvoimatoimintaa Euroopan unionissa koskevaa kansalaistenhuolestuneisuutta voidaan vähentää;13.4.2000 FI C 107/111 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 7. lokakuuta 1999
9. kehottaa komissiota harkitsemaan, voidaanko EU:n sopimuksia jatkaa niiden kolmansien maiden
kanssa,jotka eivät noudata kansainvälisiä turvallisuusmääräyksiä;
10. kehottaakomissiotaantamaanparlamentillejulkilausuman,jossaEU:nasemajavastuuselvennetään
ja jossa selvennetään kaikki mahdolliset turvallisuusseikat ja erityisesti tarkastustoimet, jotka ovat olleetkäytössätai jotka otetaan käyttööntällaisten Japanissa sattuneiden laittomuuksien välttämiseksi EU:ssa;
11. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden
parlamenteille, IAEA:lle ja Japanin hallitukselle.
9. Ilmastonmuutokset
B5-0118/1999
Ilmastonmuutos: valmistautuminen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon
Euroopan parlamentti , joka
/dash ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutostakoskevaan puitesopimukseen Kiotossa
joulukuussa 1997 tehdyn pöytäkirjan(1),
/dash ottaa huomioon ilmastonmuutoksesta antamansa aikaisemmat päätöslauselmat, jotka on mainittu
ilmastonmuutoksesta Buenos Airesin kokouksen edellä 17. syyskuuta 1998 annetun päätöslausel-man(
2) johdanto-osassa,
/dash ottaahuomioon11.maaliskuuta1999antamansapäätöslauselmankomissiontiedonannosta”Energia-
tehokkuus Euroopan yhteisössä /dash strategia energian taloudellista käyttöä varten” (KOM(98) 246 /dashC4-0316/1998)(
3),
/dash ottaa huomioon komission parlamentille 27. tammikuuta 1999 antaman julkilausuman sekä parla-
mentin 9. helmikuuta 1999 antaman päätöslauselman Buenos Airesissa 2./dash13. marraskuuta 1998pidetyn Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutostakoskevanpuiteyleissopimuksen (UNFCCC)osa-puolten neljännen kokouksentuloksista(
4),
/dash ottaa huomioon Maailman kauppajärjestön (WTO) kauppaa ja ympäristöä käsitelleen korkean tason
kokouksen,joka pidettiin WTO:ssa Genevessä 15. ja 16. maaliskuuta 1999,
/dash ottaa huomioon UNFCCC:n avustavien elinten kymmenennen kokouksen, joka pidettiin Bonnissa 31.
toukokuuta/dash 11. kesäkuuta 1999,
/dash ottaa huomioon Kölnissä 3. ja 4. kesäkuuta 1999 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen johtopää-
tökset,
/dash ottaahuomioonympäristöasioita käsitelleen neuvoston24.ja 25.kesäkuuta1999pidetyn kokouksen
johtopäätökset,
/dash ottaahuomioonkomissionneuvostollejaEuroopanparlamentilleantamantiedonannon”Valmistautu-
minen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon”(KOM(1999) 230),
/dash ottaa huomioon neuvostonja komissionparlamentille 6. lokakuuta1999 antaman julkilausuman,
A. katsoo, että hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) ennustaa lämpötilan nousevan edelleen
noin 2 °C vuoteen 2100 mennessä vuoden 1990 tasoihin verrattuna siten, että nousu on Pohjois-Euroopassa suurempaa kuin Etelä-Euroopassa; katsoo, että jos lämpötilan nousu on määrä rajoittaatasolle 1,5 °C vuoteen 2100 mennessä ja 0,1 astetta vuosikymmentä kohti ja jos meren pinnan eiolemäärä noustaenempää kuin2 cm vuosikymmenessä,teollisuusmaidenonvähennettävä kasvihuo-nekaasupäästöjään vähintään 35 prosenttia vuosien 1990 ja 2010 välisenä aikana(
5),
(1) FCCC/CP/1997/L.7/Add1.
(2) EYVL C 313, 12.10.1998, s. 169.
(3) EYVL C 175, 21.6.1999, s. 292.
(4) EYVL C 150, 28.5.1999, s. 59.
(5) Euroopan ympäristökeskuksenkertomus: Euroopan unionin ympäristö vuosisadanvaihteessa.C 107/112 FI13.4.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 7. lokakuuta 1999