P9_TA(2021)0007

Sisämarkkinoiden vahvistaminen: palvelujen vapaan liikkuvuuden tulevaisuus

Euroopan parlamentin päätöslauselma 20. tammikuuta 2021 sisämarkkinoiden vahvistamisesta: palvelujen vapaan liikkuvuuden tulevaisuus (2020/2020(INI))

(2021/C 456/02)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon palveluista sisämarkkinoilla 12. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (1) (palveludirektiivi),

— ottaa huomioon ammattipätevyyden tunnustamisesta 7. syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (2) (ammattipätevyysdirektiivi),

— ottaa huomioon palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15. toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/67/EU (3),

— ottaa huomioon palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta 28. kesäkuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/957 (4),

— ottaa huomioon uuden ammatteja koskevan sääntelyn hyväksymistä edeltävästä suhteellisuusarvioinnista 28. kesäkuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/958 (5) (suhteellisuusarviointia koskeva direktiivi),

— ottaa huomioon tietoja, menettelyjä sekä neuvonta- ja ongelmanratkaisupalveluja saataville tarjoavan yhteisen digitaalisen palveluväylän perustamisesta ja asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 2. lokakuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1724 (yhteistä digitaalista palveluväylää koskeva asetus) (6),

— ottaa huomioon potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa 9. maaliskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/24/EU (rajatylittävää terveydenhuoltoa koskeva direktiivi) (7),

— ottaa huomioon 12. joulukuuta 2018 antamansa päätöslauselman sisämarkkinapaketista (8),

— ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan teettämän, helmikuussa 2019 julkaistun tutkimuksen ”Contribution to Growth: The Single Market for Services – Delivering Economic benefits for citizens and businesses”,

— ottaa huomioon 19. huhtikuuta 2018 annetun komission tiedonannon Euroopan vähittäiskauppa-alan päivittämisestä 2000-luvulle (COM(2018)0219),

— ottaa huomioon 10. maaliskuuta 2020 annetun komission tiedonannon sisämarkkinoiden esteiden tunnistamisesta ja poistamisesta (COM(2020)0093),

— ottaa huomioon 10. maaliskuuta 2020 annetun komission tiedonannon sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanon ja sen valvonnan parantamista koskevasta pitkän aikavälin toimintasuunnitelmasta (COM(2020)0094),

— ottaa huomioon 13. toukokuuta 2020 annetun komission tiedonannon ”Covid-19 – Vaiheittaiset ja koordinoidut toimet vapaan liikkuvuuden palauttamiseksi ja sisärajatarkastusten poistamiseksi” (C(2020)3250),

— ottaa huomioon korkea-asteen ja toisen asteen koulutuksen tutkintojen ja ulkomailla suoritettujen opintojaksojen automaattisen vastavuoroisen tunnustamisen edistämisestä 26. marraskuuta 2018 annetun neuvoston suosituksen (9),

— ottaa huomioon 26. helmikuuta 2019 päivätyn jäsenvaltioiden pääministerien Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle lähettämän kirjeen, jossa käsitellään sisämarkkinoiden tulevaa kehitystä,

— ottaa huomioon 14. maaliskuuta 2016 julkaistun Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen ”Onko komissio varmistanut palveludirektiivin vaikuttavan täytäntöönpanon?”,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 54 artiklan,

— ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon,

— ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön (A9-0250/2020),

A. toteaa, että palveludirektiivi ja ammattipätevyysdirektiivi ovat tärkeimpiä välineitä, joilla varmistetaan palvelujen vapaa liikkuvuus Euroopan unionissa mutta palvelujen sisämarkkinoiden potentiaali on vielä osittain hyödyntämättä;

B. toteaa, että palvelujen osuus EU:n BKT:stä on 73 prosenttia ja työllisyydestä 74 prosenttia (10), mitä korostaa se, että tällä alalla syntyy jopa yhdeksän kymmenestä uudesta työpaikasta Euroopan unionissa, ja palvelujen osuus EU:n sisäisestä kaupasta on vain noin 20 prosenttia, mikä tuottaa vain 6,5 prosenttia EU:n BKT:stä; toteaa, että tutkimusten mukaan lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon ja sen paremman yhdenmukaistamisen avulla toteutettavan palvelujen sisämarkkinoiden syventämisen mahdolliset hyödyt olisivat potentiaalisesti vähintään 297 miljardia euroa, mikä vastaa kahta prosenttia EU:n bruttokansantuotteesta; ottaa huomioon, että 27 prosenttia (11) valmistettujen tavaroiden lisäarvosta EU:ssa syntyy palveluista ja että palvelusektorilla on 14 miljoonaa valmistusta tukevaa työpaikkaa; toteaa, että on olemassa useita palveluja, joilla on monimutkaisia toimitusketjuja ja joilla ei sen vuoksi käydä niin paljon kauppaa;

C. toteaa, että taloudellisten vapauksien, sosiaalisten oikeuksien ja kuluttajien, työntekijöiden ja yritysten etujen sekä yleisen edun tasapainottaminen on olennaisen tärkeää sisämarkkinoiden kannalta; katsoo, että talouskasvun mukauttaminen laadullisiin kehitysnäkökohtiin, kuten elämänlaadun ja -turvallisuuden parantamiseen ja korkealaatuisiin palveluihin, on ratkaisevan tärkeää arvioitaessa sisämarkkinoiden kehitystä ja että sen pitäisi tuoda lisäparannuksia kuluttajien ja työntekijöiden oikeuksiin;

D. ottaa huomioon, että korkealaatuiset palvelut ovat kuluttajien edun mukaisia ja sisämarkkinoiden hajanaisuus johtuu perusteettomasta kansallisesta sääntelystä ja tietyistä liiketoimintakäytännöistä, jotka muun muassa vähentävät kilpailua ja haittaavat yritysten lisäksi myös kuluttajia, joilla on vähemmän valinnanvaraa ja jotka maksavat korkeampia hintoja;

E. ottaa huomioon, että palveludirektiivi, joka kattaa noin kaksi kolmasosaa palvelutoiminnasta, sulkee kokonaan tai osittain soveltamisalansa ulkopuolelle sosiaalipalvelut, terveydenhuoltopalvelut ja muut julkiset palvelut sellaisten erityisten sääntelykehysten mukaisesti, joita tarvitaan näiden palvelujen yleisen edun vuoksi toimimiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) liitteenä olevan pöytäkirjan N:o 26 2 artiklan ja SEUT 14 artiklan mukaisesti; katsoo, että jäsenvaltioiden voi olla tarpeen tarjota, tilata ja järjestää yleistä etua koskevia palveluja paikallisten vaatimusten ja olosuhteiden mukaisesti, jotta voidaan vastata käyttäjien tarpeisiin mahdollisimman paikallisella tasolla;

F. toteaa, että covid-19-pandemian takia EU on nyt ajautunut taantumaan ja työttömyys on kasvanut ja että tämän vuoksi palvelujen sisämarkkinoiden syventäminen on paras tapa lisätä EU:n kauppavirtoja ja parantaa arvoketjuja ja näin osaltaan myötävaikuttaa talouskasvuun;

G. toteaa, että Euroopan unionin palvelualan työntekijät, jotka ovat työskennelleet väsymättä koko covid-19-pandemian ajan, joutuvat kärsimään joko vakavasta taloudellisesta epävarmuudesta tai asemastaan etulinjan työntekijöinä; katsoo, että tätä kysymystä on käsiteltävä EU:n tasolla;

H. toteaa, että jäsenvaltioiden olisi pantava tarkistettu lähetettyjä työntekijöitä koskeva direktiivi (12) täytäntöön ja seuraamaan sen täytäntöönpanoa asianmukaisesti ja oikea-aikaisesti lähetettyjen työntekijöiden suojelemiseksi heidän lähettämisensä aikana sekä vältettävä aiheettomia rajoituksia palvelujen tarjoamisen vapauden osalta vahvistamalla työoloja ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua koskevia pakollisia säännöksiä;

I. toteaa, että yhtenäisempiä ja paremmin yhteenliitettyjä palvelumarkkinoita tarvitaan Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin toteuttamiseksi, ilmastonmuutoksen torjumiseksi, kestävän talouden luomiseksi, digitaalinen kaupankäynti mukaan luettuna, ja kaikkien Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi;

J. toteaa, että erilaiset sääntelyvalinnat sekä EU:n että kansallisella tasolla sekä puutteellinen ja riittämätön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja nykyisen lainsäädännön puutteellinen ja riittämätön täytäntöönpano johtavat puutteelliseen lainvalvontaan, koska sellaisten säännösten noudattamista, joita ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, voi olla myös mahdotonta valvoa tehokkaasti; katsoo, että johdonmukainen ja selkeä lainsäädäntö on palvelujen vapaan liikkuvuuden esteiden poistamisen edellytys; katsoo, että palvelulainsäädännön rikkomuksia erityisesti paikallisella tasolla voi olla vaikea tunnistaa ja käsitellä nykyisten valvontamekanismien kautta;

K. toteaa, että hallinnolliset menettelyt, eroavat kansalliset säännökset ja erityisesti vaikeudet tarvittavien tietojen saannissa ovat vaikeuttaneet erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) osallistumista rajatylittävään kauppaan; katsoo, että olemassa olevia välineitä, joilla tuetaan pienten yritysten tarpeita, kuten Sinun Eurooppasi -yritysportaalia, SOLVIT-tapausten käsittelykeskuksia, keskitettyjen asiointipisteiden sähköisen hallinnon portaaleja, yhteistä digitaalista palveluväylää ja muita välineitä, olisi edistettävä paremmin rajat ylittävän palvelukaupan edistämiseksi;

L. ottaa huomioon, ettei ole olemassa EU:n laajuista systemaattista tiedonkeruujärjestelmää, jolla pyrittäisiin tarjoamaan riittävästi tietoa liikkuvista työntekijöistä tai jonka avulla nämä voisivat selvittää sosiaaliturvatilanteensa ja hakea erilaisia kertyneitä etuuksia; katsoo, että tiedonsaanti sovellettavista säännöistä sekä sääntöjen tehokas noudattaminen, valvonta ja täytäntöönpanon valvonta ovat välttämättömiä edellytyksiä oikeudenmukaiselle liikkuvuudelle ja järjestelmän väärinkäytön torjumiselle; katsoo, että digitaaliteknologiaa, joka voi helpottaa liikkuvien työntekijöiden oikeudet turvaavan lainsäädännön valvontaa ja täytäntöönpanoa, olisi siksi edistettävä ja käytettävä tietosuojasääntöjä noudattaen;

M. toteaa, että sopivien välineiden puuttuminen tutkintotodistusten, pätevyyksien, taitojen ja osaamisen automaattiseksi tunnustamiseksi jäsenvaltioiden välillä vaikuttaa kielteisesti opiskelijoiden, harjoittelijoiden, valmistuneiden ja ammattitaitoisen työvoiman liikkuvuuteen, mikä luo esteitä EU:n sisäiselle ideoiden liikkuvuudelle, EU:n talouden innovointipotentiaalille ja aidosti yhdennetyille Euroopan sisämarkkinoille;

Sisämarkkinoiden esteisiin puuttuminen

1. korostaa, että covid-19-pandemian aiheuttaman talouskriisin ratkaisemiseksi on ensiarvoisen tärkeää edistää sisämarkkinoita, mukaan luettuna palvelujen ja henkilöiden vapaan, oikeudenmukaisen ja turvallisen liikkuvuuden, kuluttajansuojan ja EU:n säännöstön tiukan täytäntöönpanon edistäminen; kehottaa kaikkia jäsenvaltioita lieventämään mahdollisimman pian palvelujen vapaan liikkuvuuden perusteettomia ja kohtuuttomia esteitä sisämarkkinoilla; pitää valitettavana, että komission ehdottamassa elpymissuunnitelmassa ei esitetä erityistä rahoitusta palvelujen liikkuvuuden osalta eikä siinä tunnusteta sen merkitystä talouden elpymisen välineenä;

2. korostaa, että kaikkialla Euroopan unionissa yritysten ja työntekijöiden olisi voitava liikkua vapaasti palvelujensa tarjoamiseksi, mutta sisämarkkinasääntöjen riittämätön täytäntöönpano ja valvonta, riittämättömät sähköiset menettelyt, palveluntarjoajia koskevat perusteettomat sääntelyrajoitukset ja säänneltyihin ammatteihin pääsyn esteet luovat edelleen esteitä, jotka vievät kansalaisilta työllistymismahdollisuuksia, kuluttajilta valinnanvaraa ja yrittäjiltä, erityisesti pk-yrityksiltä, mikroyrityksiltä ja itsenäisiltä ammatinharjoittajilta, mahdollisuuksia; kehottaa jäsenvaltioita vähentämään tarpeettomia vaatimuksia ja digitalisoimaan rajatylittävien palvelujen dokumentointiprosessin; korostaa, että palveluistuminen – eli palvelujen kasvava rooli valmistusalalla – on yhä tärkeämpää, ja painottaa, että palvelukaupan esteet ovat yhä enemmän muuttumassa valmistuksen esteiksi; korostaa, että palveludirektiivin täysimääräinen täytäntöönpano ja sen valvonta voivat vähentää kaupan esteitä ja lisätä EU:n sisäistä kauppaa palvelualalla; kehottaa komissiota määrittämään aikataulun erityistoimille, jotka koskevat sisämarkkinoiden esteiden tunnistamisesta ja poistamisesta 10. maaliskuuta 2020 annetun komission tiedonannon (COM(2020)0093) päätelmiä ja sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanon ja sen valvonnan parantamista koskevasta pitkän aikavälin toimintasuunnitelmasta 10. maaliskuuta 2020 annetun komission tiedonannon (COM(2020)0094) päätelmiä;

3. on tyytyväinen, että ammattipätevyysdirektiivin mukainen tutkintojen yhdenmukaistaminen vastavuoroisen tunnustamisen avulla on onnistunut useiden ammattien osalta, ja kannustaa jäsenvaltioita harkitsemaan uudelleen ja koordinoimaan sääntöjä, jotka koskevat tiettyihin toimintoihin tai ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevia vaatimuksia; korostaa, että on tarpeen parantaa ammattipätevyystasojen vertailukelpoisuutta, jotta varmistetaan helpompi siirtyminen kohti koulutuksen antaman pätevyyden vastavuoroista tunnustamista palvelualalla koko EU:n alueella;

4. korostaa, että eurooppalaista ammattikorttia käytetään vain viiteen säänneltyyn ammattiin eikä sitä näin ollen käytetä täysimääräisesti; kehottaa siksi komissiota lisäämään niiden ammattien määrää, joihin ammattikorttia sovelletaan, myös ja etenkin insinööritekniikan alalla;

5. muistuttaa säänneltyjen ammattien erityisasemasta sisämarkkinoilla ja niiden roolista yleisen edun suojelemisessa; korostaa, että tätä erityisasemaa ei pitäisi käyttää ylläpitämään palvelujen tarjonnan alalla kansallisia monopoleja, jotka johtavat sisämarkkinoiden pirstoutumiseen;

6. huomauttaa, että myös koulutusten, tutkintojen, pätevyyksien ja taitojen automaattinen vastavuoroinen tunnustaminen jäsenvaltioiden välillä vaikuttaisi myönteisesti sisämarkkinoihin ja työntekijöiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen; suhtautuu tässä yhteydessä myönteisesti jäsenvaltioiden halukkuuteen edistää ulkomailla suoritettujen tutkintojen ja opintojaksojen automaattista vastavuoroista tunnustamista; kehottaa kuitenkin jäsenvaltioita laajentamaan vastavuoroisen tunnustamisen koskemaan kaikkia koulutuksen tasoja ja ottamaan käyttöön tarvittavat tunnustamismenettelyt tai parantamaan niitä mahdollisimman pian;

7. kehottaa tukemaan eurooppalaista tutkintojen viitekehystä ja helpottamaan sen käyttöä koko Euroopan unionin alueella, jotta siitä tulisi yleisesti hyväksytty tunnustamisen väline; suhtautuu myönteisesti komission pyrkimyksiin poistaa ammattipätevyyden aiheettomat rajoitukset ja katsoo, että sen olisi pysyttävä aktiivisena ja valppaana harjoittaessaan rikkomuspolitiikkaansa, jos jäsenvaltiot eivät noudata tutkintojen tunnustamista koskevaa EU:n lainsäädäntöä;

8. pitää valitettavana, että EU:ssa palvelualan julkisiin hankintoihin liittyy edelleen perusteettomia oikeudellisia monimutkaisia ja hallinnollisia esteitä, mikä johtuvat direktiivin 2014/24/EU ( 13 ) toisistaan poikkeavista kansallisista täytäntöönpanoista; kehottaa komissiota seuraamaan ja kannustamaan julkisten hankintamenettelyjen alakohtaisen yhdenmukaistamisen ja niitä koskevan ohjeistuksen jatkamista, jotta voidaan perimmäisenä tavoitteena saavuttaa pk-yrityksille, mikroyrityksille ja itsenäisille ammatinharjoittajille rajat ylittävistä hankinnoista mahdollisesti koituvat hyödyt ja vähentää niiden kustannuksia; painottaa sellaisten palvelujen merkitystä, joilla helpotetaan EU:n ympäristöjalanjäljen mitattavissa olevaa vähentämistä (”vihreät palvelut”), ja kehottaa jäsenvaltioita lisäämään tietoisuutta ja hyödyntämään paremmin nykyisiä suunnitelmia vihreiden palvelujen edistämisestä julkisissa hankinnoissa kestävän kiertotalouden saavuttamiseksi;

9. muistuttaa, että palveludirektiivillä pyritään varmistamaan korkealaatuiset palvelut, vähentämään sisämarkkinoiden hajanaisuutta, syventämään avoimuuteen ja reiluun kilpailuun perustuvien sisämarkkinoiden yhdentymistä ja vahvistamista sekä auttamaan yrityksiä saavuttamaan täysi potentiaalinsa ja hyödyttämään kuluttajia samoin kuin edistämään kestävää kehitystä ja Euroopan talouden kilpailukyvyn kasvua;

10. katsoo, että murroksellisiin tai nouseviin teknologioihin liittyvien palvelujen kehittäminen edellyttää asianmukaista markkinoiden mittakaavaa, jotta voidaan perustella investointeja ja tukea asianomaisten yritysten kasvua; toteaa, että sisämarkkinoiden hajanaisuus usein estää tällaiset investoinnit;

11. pitää valitettavana, että monet innovatiiviset tai kasvavat yritykset pyrkivät sijoittautumaan EU:n ulkopuolelle, kun ne saavuttavat tietyn koon, vaikka ne jatkavat toimintaansa sisämarkkinoilla; katsoo, että palvelujen tarjoamisen vapauden toteutuminen voi edistää tuotannon palauttamista Euroopan unioniin ja EU:n yritysten kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla;

12. panee merkille, että kaksi kolmasosaa palvelutoiminnasta kuuluu palveludirektiivin soveltamisalaan, ja kannustaa komissiota arvioimaan ja parantamaan sen täytäntöönpanoa sisämarkkinoiden oikeudellisen kehyksen vahvistamiseksi;

13. muistuttaa, että rajatylittävät terveydenhuoltopalvelut kuuluvat palvelujen tarjoamisen vapauden piiriin ammattipätevyysdirektiivin, suhteellisuusarviointia koskevan direktiivin ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, kunhan terveyspalvelujen erityisluonne tunnustetaan ja kansanterveyttä suojellaan; panee merkille, että myös rajatylittävää terveydenhuoltoa koskeva direktiivi annettiin SEUT 114 artiklan perusteella; korostaa, että kansallisilla säännöksillä ei saa luoda lisäesteitä rajatylittävien terveydenhuoltopalvelujen tarjoamiselle rajatylittävää terveydenhuoltoa koskevaan direktiiviin verrattuna, mikä vastaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jossa sovelletaan palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevia perussopimuksen määräyksiä; korostaa, että myös kansallisella tasolla on poistettava perusteettomat ja suhteettomat esteet ja varmistettava samalla terveydenhuollon korkea taso kaikille EU:n kansalaisille;

14. muistuttaa, että palveludirektiivin ja ammattipätevyysdirektiivin periaatteet helpottavat palvelujen vapaata liikkuvuutta; kehottaa komissiota antamaan palveludirektiiviä koskevat päivitetyt suuntaviivat, joiden tavoitteena on tehostaa sen täytäntöönpanoa ja yhdenmukaistamista sekä noudattamista jäsenvaltioissa ja palvelutarjoajien keskuudessa;

15. korostaa yleistä etua koskevien palvelujen erityisasemaa ja tarvetta taata ne yleisen edun mukaisesti, kuten unionin tuomioistuin on todennut, ottaen huomioon toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet, joista määrätään yleistä etua koskevista palveluista tehdyssä, SEUT:n liitteenä olevassa pöytäkirjassa N:o 26; pitää kuitenkin valitettavana, että jotkin jäsenvaltiot käyttävät edelleen perusteettomia yleiseen etuun liittyviä syitä eristääkseen kotimarkkinansa sellaisten palvelujen osalta, joita ei voida pitää yleistä etua koskevina palveluina tai yleistä taloudellista etua koskevina palveluina;

16. korostaa, että perusteettomat alueelliset rajoitukset, aiheettomat kielivaatimukset ja taloudellinen tarveharkinta voivat liiallisesti sovellettuina luoda perusteettomia ja suhteettomia esteitä rajatylittävälle kaupalle;

17. kehottaa kieltämään covid-19-epidemian mainitsemisen perusteluna palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoittamiselle sisämarkkinoilla, ellei se ole asianmukaisesti perusteltua, ja kehottaa komissiota seuraamaan valppaasti tämän perustelun mahdollista väärinkäyttöä;

18. pitää valitettavana, että vaikka tunnustetaan julkisten palvelujen erityisasema ja tarve taata ne yleisen edun nimissä, jäsenvaltiot käyttävät toisinaan muiden kuin taloudellisten yleishyödyllisten palvelujen käsitettä jättääkseen tietyt alat sisämarkkinasääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle, vaikka tämä ei ole yleisen edun mukaista; korostaa tarvetta määritellä tämä termi tarkemmin, jotta vältetään maakohtainen hajanaisuus ja erilaiset tulkinnat;

19. pitää myönteisenä, että komissio antoi 16. heinäkuuta 2020 kausityöntekijöitä koskevat suuntaviivat, jotka koskevat rajatyöntekijöiden, lähetettyjen työntekijöiden ja kausityöntekijöiden vapaata liikkuvuutta EU:ssa koronaviruspandemian yhteydessä, ja kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että rajatyöntekijät ja kausityöntekijät voivat ylittää rajan samalla kun varmistetaan turvalliset työolot;

20. panee merkille, että komissio on päättänyt perua palveluilmoitusmenettelyä koskevan ehdotuksensa; pitää valitettavana, että parlamentin kantaan perustuvaa lainsäädännöllistä tulosta ei voitu saavuttaa, sillä sen tavoitteena oli estää tarpeettomien sääntelyesteiden käyttöönotto palvelualalla jäsenvaltioiden ja komission välisen kumppanuuden avulla;

21. panee merkille, että komissio päätti äskettäin perua sähköistä eurooppalaista palvelukorttia koskevat ehdotuksensa; muistuttaa, että sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunta hylkäsi nämä ehdotukset, joilla oli tarkoitus puuttua edelleen olemassa oleviin, rajat ylittävien palveluntarjoajien kohtaamiin hallinnollisiin vaikeuksiin; kehottaa arvioimaan tilannetta uudelleen, jotta voidaan ratkaista nykyiset hallinnolliset ongelmat ja noudattaa samalla palveludirektiiviä ja suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteita;

22. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan nykyisen lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon ja sen valvonnan, ilmoittamaan palveludirektiivin 15 artiklan 7 kohdan mukaisesti komissiolle kaikista uusista laeista, asetuksista tai hallinnollisista määräyksistä, joissa asetetaan palveludirektiivin 15 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, sekä näiden vaatimusten syistä, välttämään perusteettomia vaatimuksia ja ottamaan käyttöön rajatylittävään palveluntarjontaan vaadittujen asiakirjojen hakemisen yksinkertaisella sähköisellä menettelyllä ja näin edistämään rajatylittävää palveluntarjontaa ja varmistamaan yrityksille ja työntekijöille tasapuoliset toimintaedellytykset ja takaamaan samalla kuluttajansuojan korkeimman tason;

23. korostaa, että rajatylittävän liikkuvuuden lisääminen voidaan saavuttaa toteuttamalla vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ja yhteensovittamalla säännöt kaikissa jäsenvaltioissa; korostaa, että Euroopan unioni tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia sosiaalipolitiikan alalla SEUT 153 artiklan mukaisesti, jossa todetaan nimenomaisesti, että 153 artiklan nojalla hyväksytyt EU:n säännöt eivät rajoita jäsenvaltioiden oikeutta määritellä sosiaaliturvajärjestelmiensä perusperiaatteet, eivätkä ne saa vaikuttaa olennaisesti näiden järjestelmien rahoituksen tasapainoon, ja ne eivät voi estää jäsenvaltiota pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä, jos ne ovat sopusoinnussa perussopimusten kanssa;

24. korostaa, että vammaiset henkilöt kohtaavat edelleen useita esteitä, joiden vuoksi palvelujen vapaata liikkuvuutta on vaikea tai mahdoton hyödyntää täysimääräisesti; kehottaa jäsenvaltioita panemaan viipymättä täytäntöön esteettömyyttä koskevan eurooppalaisen säädöksen, jotta voidaan poistaa tehokkaasti vammaisten henkilöiden tiellä olevat esteet ja varmistaa esteettömien palvelujen saatavuus sekä palvelujen tarjoamisen edellytysten soveltuvuus; korostaa, että on erittäin tärkeää saavuttaa täysin esteettömät sisämarkkinat, joilla varmistetaan vammaisten yhdenvertainen kohtelu ja integroituminen;

25. kehottaa komissiota tarjoamaan järjestelmällistä apua ja antamaan jäsenvaltioille ohjeita siitä, miten suhteellisuusarviointia koskevan direktiivin mukainen ennakkoarviointi toteutetaan arvioitaessa palvelujen uutta kansallista sääntelyä;

26. kehottaa kansallisia parlamentteja tukemaan aktiivisesti nykyisten sääntöjen täytäntöönpanon valvontaa ja käyttämään kansallisia viranomaisia koskevia valvontavaltuuksiaan;

27. kehottaa sidosryhmiä, elinkeinoelämän edustajia ja työmarkkinaosapuolia hoitamaan oman osansa ja vaatimaan hallituksilta Euroopan palvelualan elvyttämistä ja sekä alakohtaisen että monialaisen yhteentoimivuuden vahvistamista ympäristö-, liikenne- ja terveysaloilla, jotta ne voivat pyrkiä kohti yhteenliitettyjä rajatylittäviä palveluja; korostaa, että kaikkien sidosryhmien olisi edistettävä kestäviä, oikeudenmukaisia ja sääntöihin perustuvia palvelujen sisämarkkinoita, joilla on korkeat sosiaali- ja ympäristönormit, laadukkaat palvelut ja oikeudenmukainen kilpailu;

Voimassa olevan lainsäädännön noudattamisen valvonnan varmistaminen

28. panee merkille, että palvelujen vapaa liikkuvuus on sisämarkkinoiden keskeinen tekijä ja se voisi tarjota huomattavia taloudellisia hyötyjä sekä korkeatasoisia ympäristö-, kuluttaja- ja työsuojelunormeja, kun noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa vahvistettua Euroopan unionin markkinatalouden ja sosiaalisen ulottuvuuden välistä tasapainoa, edellyttäen, että vastuussa olevat viranomaiset, kansalliset tuomioistuimet ja komissio valvovat riittävästi ja aktiivisesti sen toteuttamista ja että yritykset noudattavat kansallisia ja EU:n säännöksiä; korostaa, että jäsenvaltioiden välisten rajojen olisi pysyttävä avoimina EU:n perusperiaatteiden takaamiseksi; korostaa, että rajavalvonnan väliaikainen palauttaminen sisärajoille kriisitilanteen, kuten terveyskriisin, aikana on toteutettava varovasti ja vasta viimeisenä keinona ja sen on perustuttava jäsenvaltioiden väliseen huolelliseen koordinointiin, koska rajojen sulkeminen uhkaa EU:n perusperiaatteita, ja painottaa myös, että kansallisten eristyssääntöjen poistamisen myötä on välittömästi keskityttävä rajatarkastusten poistamiseen;

29. huomauttaa, että yritykset ja kuluttajat kaikkialla Euroopan unionissa hyötyvät voimassa olevan lainsäädännön asianmukaisesta täytäntöönpanosta; kehottaa komissiota käyttämään kaikkia käytettävissään olevia keinoja voimassa olevien sääntöjen täytäntöönpanemiseksi täysimääräisesti ja tekemään viipymättä päätöksiä valituksista sen varmistamiseksi, että loppukäyttäjien kannalta merkitykselliset asiat käsitellään ja ratkaistaan tehokkaasti; kehottaa arvioimaan vaihtoehtoisia ratkaisumekanismeja ja rikkomusmenettelyjä tiukasti ja ilman aiheetonta viivytystä aina, kun havaitaan asiaankuuluvan lainsäädännön rikkomuksia, jotka ovat ristiriidassa sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kanssa, ja otetaan käyttöön suhteettomia rasitteita;

30. painottaa, että jäsenvaltiot voivat vedota yleistä etua koskeviin pakottaviin syihin ainoastaan silloin, kun se on oikeutettua; korostaa kuitenkin jäsenvaltioiden oikeutta säännellä palvelualaa yleisen edun mukaisesti kuluttajien ja palvelujen laadun suojelemiseksi;

31. kehottaa komissiota parantamaan jäsenvaltioiden toiminnan ja laadun seurantaa lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, täytäntöönpanossa ja noudattamisen valvonnassa, mukaan luettuna näitä kysymyksiä koskeva vuosikertomus, ja kehittämään yhdessä jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolien ja muiden sidosryhmien kanssa avoimia ja osallistavia arviointeja, jotka perustuvat sekä määrällisiin että laadullisiin kriteereihin;

32. pitää valitettavana, että jopa 20 jäsenvaltiota on saattanut palveludirektiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä myöhässä; muistuttaa, että välineiden, kuten keskitettyjen asiointipisteiden, saatavuus on edelleen rajallista ja että palveluntarjoajille ei tiedoteta riittävästi kaikista palveludirektiivin heille tarjoamista mahdollisuuksista; kehottaa siksi komissiota tiedottamaan asianomaisille osapuolille direktiivin tarjoamista mahdollisuuksista muun muassa internetmainonnan välityksellä;

33. korostaa, että tietoyhteiskunnan palvelujen rajatylittävän tarjonnan dynaamisten markkinoiden ja tasapuolisten mahdollisuuksien luominen on keskeinen osa EU:n talouden tulevaa kilpailukykyä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita puuttumaan tietoyhteiskunnan palvelujen rajatylittävän tarjonnan jäljellä oleviin esteisiin digitaalisia palveluja koskevassa lainsäädäntöpaketissa;

34. kehottaa komissiota varmistamaan tarmokkaammin jäsenvaltioiden välisen tehokkaan koordinoinnin ja tiedonvaihdon, jotta voidaan välttää rajatylittävän palveluntarjonnan menettelyjen ja tarkastusten päällekkäisyys;

35. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita määrittelemään vasta perustetun sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanon valvontaa käsittelevän työryhmän (SMET) rakenteen ja toimintatavat, sen käytännön ulottuvuus mukaan luettuna, ja toteuttamaan SMETin painopisteiden ( 14 ) mukaisten erityistoimien aikataulun, siten että laaditaan uusi pitkän aikavälin toimintasuunnitelma sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan parantamiseksi, jotta palvelujen sisämarkkinoiden mahdollisuuksia voidaan hyödyntää mahdollisimman paljon; katso, että SMET voi tarjota lisäarvoa varmistamalla kaikkien sisämarkkinastrategioiden täytäntöönpanon johdonmukaisuuden sekä saavutuksia koskevien tietojen ja mittareiden jakamisen; kannustaa SMETiä perustamaan avoimen ja läpinäkyvän tietokannan erityisistä kansallisista tullien ulkopuolisista esteistä ja käynnissä olevista rikkomusmenettelyistä;

36. korostaa ennakkoratkaisujen merkitystä EU:n lainsäädännön muotoilussa; pitää valitettavana, että vaikka päätöksentekomenettelyn kestoa on jo huomattavasti lyhennetty, 14,4 kuukauden ( 15 ) keskiarvo on edelleen korkea; kehottaa unionin tuomioistuinta arvioimaan, miten kestoa voitaisiin edelleen lyhentää, jotta vältetään palveluntarjoajien ja vastaanottajien ongelmat sisämarkkinoilla; korostaa, että ennakkoratkaisut vaikuttavat merkittävästi sisämarkkinoiden kehitykseen ja niillä vallitsevien perusteettomien esteiden vähentämiseen;

Sääntelyä koskevien tietojen ja selkeyden parantaminen vahvistamalla keskitettyjen asiointipisteiden asemaa

37. toteaa, että covid-19-pandemia on tuonut esiin puutteita sääntelyn selkeydessä ja jäsenvaltioiden välisessä tehokkaassa viestinnässä nopeasti muuttuvien sääntöjen osalta; korostaa yhteisen digitaalisen palveluväylän ja keskitettyjen asiointipisteiden merkitystä verkossa toimivana yhteyspisteenä sisämarkkinoita koskevia EU:n ja kansallisen tason tietoja, menettelyjä ja neuvontapalveluja varten, kuten palveludirektiivissä säädetään;

38. suosittelee, että jäsenvaltiot toteuttavat yhteisen digitaalisen palveluväylän kuluttajille ja pk-yrityksille suotuisalla tavalla ja muuttavat keskitetyt asiointipisteensä pelkistä sääntelyportaaleista täysin toimiviin portaaleihin; katsoo, että tämä olisi saavutettava tarjoamalla palveluväylällä käyttäjäystävällisiä tietoja, neuvontapalveluja ja yksinkertaistettuja menettelyjä sekä kytkemällä yhteinen digitaalinen palveluväylä keskitettyihin asiointipisteisiin, jotta siitä tulisi mahdollisimman laajalti keskitetty virtuaalinen palvelupiste ja varmistettaisiin, että se on mahdollisimman käyttäjäkeskeinen; ehdottaa, että otetaan käyttöön Europa-verkko-oppaan suunnittelustandardit niin, että taataan käyttäjäystävällinen ja tunnistettavissa oleva käyttöliittymä kaikille keskitetyille asiointipisteille;

39. suosittelee, että komissio ja jäsenvaltiot tarjoavat yhteisellä digitaalisella palveluväylällä systemaattisesti käyttäjäystävällisiä tietoja kaikesta uudesta EU:n lainsäädännöstä, joka koskee kuluttajien ja yritysten oikeuksia tai velvollisuuksia; suosittaa, että tätä varten komissio ja jäsenvaltiot kuulevat sidosryhmiä usein; korostaa, että avoimuus, yhtäläinen kohtelu ja syrjimättömyys ovat välttämättömiä palvelujen vapaan liikkuvuuden kannalta;

40. toteaa, että jäsenvaltioiden on edelleen varmistettava, että yritysten perustamista ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat, toteutettavissa olevat hallinnolliset menettelyt voidaan toteuttaa digitaalisessa ympäristössä yhteistä digitaalista palveluväylää koskevan asetuksen mukaisesti; kehottaa jäsenvaltioita nopeuttamaan digitalisaatiotoimiaan, etenkin menettelyjä, joilla on vaikutusta yrityksiin ja kuluttajiin, jotta yritykset ja kuluttajat voivat toteuttaa hallinnollisia menettelyjä etänä ja verkossa; kehottaa komissiota vahvistamaan toimijoiden ponnistelut ja erityisesti tukemaan aktiivisesti heikosti suoriutuvia jäsenvaltioita;

41. suosittaa, että komissio auttaa kunkin jäsenvaltion kansallisia viranomaisia parantamaan keskitettyjä asiointipisteitä, jotta voidaan helpottaa asianomaisten viranomaisten välistä yhteydenpitoa englannin kielellä paikallisen kielen lisäksi ja toimia välittäjänä, jos määräaikoja ei noudateta tai tiedusteluihin ei vastata; painottaa, että keskitetyn asiointipisteen olisi tarjottava kuluttajille, työntekijöille ja yrityksille seuraavia tietoja ja tukea nopeita määräaikoja noudattaen: — kansalliset ja EU:n säännöt, joita yritysten on noudatettava kyseisessä jäsenvaltiossa, sekä työntekijöille annettavat tiedot, mukaan luettuina työlainsäädäntö, työterveys- ja työturvallisuusprotokollat, sovellettavat työehtosopimukset, työmarkkinajärjestöt sekä työntekijöiden ja toimihenkilöiden neuvontarakenteet, joiden kautta he voivat saada tietoa oikeuksistaan ja ilmoittaa väärinkäytöksistä; — toimet, jotka yritysten on toteutettava edellä mainittujen sääntöjen noudattamiseksi, tiivistelmä menettelystä, yksityiskohtaiset ohjeet; — asiakirjat, jotka yrityksillä on oltava, ja niiden toimittamisen aikataulu; — viranomaiset, joihin yritysten on otettava yhteyttä saadakseen tarvittavat luvat ja niin edelleen;

42. korostaa, että keskitettyjen asiointipisteiden olisi annettava kaikki tarvittavat tiedot yritysten liiketoimintaan liittyvistä vaatimuksista asianomaisessa jäsenvaltiossa; toteaa, että edellä mainituista ovat esimerkkeinä ammattipätevyysvaatimukset, arvonlisävero (verokannat, rekisteröintivaatimukset, raportointivelvoitteet ja niin edelleen), tuloverot ja sosiaaliturva sekä työoikeudelliset velvoitteet; korostaa, että kaikkien asiaankuuluvien lainsäädännöllisten ja hallinnollisten tietojen sekä kunkin keskitetyn asiointipisteen toimittamien asiaankuuluvien asiakirjojen olisi oltava saatavilla englanniksi paikallisen kielen lisäksi, mikäli se on mahdollista ja asianmukaista;

43. suosittaa, että keskitetyt asiointipisteet yhdistetään paremmin toisiinsa ja että ne vaihtavat tietoja vaatimuksista ja menettelyistä, joita yritysten on noudatettava jäsenvaltiossaan, sekä alakohtaisia tietoja ammattipätevyyksistä; suosittaa, että keskitetyt asiointipisteet auttavat sekä ulkomaisia yrityksiä, jotka haluavat harjoittaa liiketoimintaa kyseisessä jäsenvaltiossa, että paikallisia yrityksiä, jotka haluavat viedä palveluja ja tavaroita muihin jäsenvaltioihin, tarjoamalla niille vaihdossa saatua tietoa ja tarvittavat yhteystiedot; kannustaa tältä osin komissiota tutkimaan lisää synergioita esimerkiksi Euroopan työviranomaisen (ELA) kanssa tällaisen tietojenvaihdon edistämiseksi; kehottaa komissiota arvioimaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, tarvitsevatko keskitetyt asiointipisteet lisäresursseja näiden tehtävien hoitamiseen;

44. kehottaa jäsenvaltioiden keskitettyjä asiointipisteitä yhteistyöhön, jotta voidaan varmistaa ripeiden, oikeiden, kattavien ja ajantasaisten tietojen toimittaminen yrityksille, työntekijöille ja muille asianosaisille paikallisella kielellä ja englanniksi;

45. kehottaa komissiota koordinoimaan tietojen jakamista keskitettyjen asiointipisteiden välillä ja tarvittaessa tarjoamaan suuntaviivat jäsenvaltioiden tukemiseksi etenkin pk-yrityksiä koskevien menettelyjen tehostamisessa; korostaa, että tällaisella yhteistyöllä olisi myös varmistettava tiedon jakaminen jäsenvaltioissa, liikkuvat työntekijät mukaan luettuina, sekä viestinnän parhaiden käytäntöjen että sisämarkkinoiden hallinnollisten ja tarpeettomien sisämarkkinavaatimusten osalta;

46. korostaa, että kaikkiin keskitettyihin asiointipisteisiin olisi oltava helppokäyttöinen yhteys yhteisen digitaalisen palveluväylän kautta ja niissä olisi tarjottava tietoa ja jäsenvaltioiden hallinnollisia palveluja yksinkertaisella terminologialla ja täysin avoimesti, mukaan lukien koulutettu neuvontahenkilöstö, joka tarjoaa tehokasta käyttäjäystävällistä tukea;

47. kehottaa jäsenvaltioita sitoutumaan kaikilta osin julkisten palvelujen digitalisointiin ja panemaan täytäntöön kaikki sosiaaliturvatietojen sähköisen vaihtojärjestelmän osat, jotta voidaan tehostaa jäsenvaltioiden ja sosiaaliturvalaitosten välistä yhteistyötä ja helpottaa eurooppalaisten työntekijöiden vapaata ja oikeudenmukaista liikkuvuutta; kehottaa jäsenvaltioita parantamaan sosiaaliturvajärjestelmiin liittyvää yhteistyötä ja tiedonvaihtoa;

48. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään digitaalisten välineiden käyttöä ja kehottaa jäsenvaltioita antamaan työsuojeluviranomaisten käyttöön riittävät resurssit kaikkiin hyväksikäytön muotoihin puuttumiseksi; kehottaa komissiota ehdottamaan aloitetta EU:n sosiaaliturvatunnuksesta, jolla taattaisiin oikeusvarmuus työntekijöille ja yrityksille ja jonka avulla samalla valvottaisiin tehokkaasti alihankintakäytäntöjä ja torjuttaisiin sosiaaliturvaan liittyviä petoksia, kuten näennäisesti itsenäistä ammatinharjoittamista ja työntekijöiden lähettämiseen ja postilaatikkoyrityksiin liittyviä väärinkäytöksiä; kehottaa lisäksi jäsenvaltioita varmistamaan, että toteutettavat tarkastukset ovat oikeasuhteisia, perusteltuja ja syrjimättömiä; kehottaa komissiota saattamaan Euroopan työviranomaisen mahdollisimman pian täysin toimintakykyiseksi, jotta varmistetaan parempi koordinointi kansallisten työsuojeluviranomaisten välillä ja torjutaan rajat ylittävää sosiaalista polkumyyntiä;

49. kehottaa komissiota varmistamaan, että kaikkiin palvelujen sisämarkkinoita koskeviin uusiin direktiiveihin, asetuksiin tai suosituksiin sisältyy vaatimus keskitettyjen asiointipisteiden vahvistamisesta niiden tehtävissä ja että niille osoitetaan riittävät resurssit palveludirektiivin mukaisten mahdollisten lisätehtävien hoitamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tehtävien ja valtuuksien jakamista viranomaisten kesken kansallisissa järjestelmissä;

Arviointi: sisämarkkinoiden tulostaulu ja vähittäiskaupan sääntelyindikaattorit

50. tukee komission alustavaa aloitetta päivittää sisämarkkinoiden tulostaulua uusilla indikaattoreilla, joiden avulla arvioidaan, miten jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön asiaankuuluvaa sisämarkkinalainsäädäntöä; kannustaa komissiota täydentämään julkaistuja tietoja IMI- ja SOLVIT-tietolähteistä ja CHAP-keskusvalitusrekisteristä ja muista keskeisistä tietolähteistä saaduilla tiedoilla; korostaa, että olisi keskityttävä täytäntöönpanon laatuun;

51. suosittaa, että päivitetyssä sisämarkkinoiden tulostaulussa korostetaan asiaankuuluvien kysymysten raportointia loppukäyttäjän näkökulmasta ja arvioidaan, löytyykö huolenaiheisiin ja valituksiin ratkaisu esimerkiksi SOLVIT-verkostossa tai Euroopan kuluttajakeskusten verkostossa; pitää lisäksi valitettavana, että SOLVIT-välinettä ei juuri käytetä monissa jäsenvaltioissa ja että siitä usein puuttuu digitaalisia huipputason valmiuksia; korostaa, että palvelujen tarjoamisen vapauden loukkauksia koskevaa avoimuutta on lisättävä; katsoo, että sisämarkkinoiden tulostauluun olisi sisällytettävä asianmukaiset tiedot, mukaan luettuina valitusten määrä, vireille pantujen tapausten määrä, rikkomusala, päätökseen saatettujen tapausten määrä ja tapauksen päättämisen tulos tai syy;

52. kehottaa komissiota ottamaan käyttöön määrällisen ja laadullisen arviointimenetelmän, jossa otetaan huomioon kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät ja joka kattaa erityisesti yleisen edun mukaiset tavoitteet ja tarjotun palvelun laadun; korostaa, että laadullisten indikaattoreiden menetelmän olisi oltava avoin ja siinä olisi arvioitava eroja ennakko- ja jälkisääntelyssä; huomauttaa, että on tärkeää arvioida, pannaanko asiaankuuluvat EU:n direktiivit täytäntöön ajoissa ja EU:n lainsäätäjien tarkoittamalla tavalla;

53. suosittaa, että päivitetty sisämarkkinoiden tulostaulu yhdistää täytäntöönpanon tason olemassa oleviin vähittäiskaupan sääntelyindikaattoreihin ja että sen avulla kartoitetaan palvelujen rajoituksia uusilla ja nykyisillä politiikanaloilla EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa ja sen valvonnassa; suosittelee lisäksi, että eurooppalaista ohjausjaksoa käytetään myös sisämarkkinoiden vahvistamiseen, koska ongelmallisimpien sääntely- ja hallinnollisten rasitteiden poistaminen on jatkuva huolenaihe; kannustaa komissiota laskemaan mukaan jäsenvaltioiden välitoimet, joilla pyritään edelleen poistamaan palvelujen sisämarkkinoiden jäljellä olevia hallinnollisia ja sääntelyyn liittyviä esteitä maakohtaisia suosituksia esitettäessä;

54. katsoo, että arvioidessaan jäsenvaltioiden edistymistä rakenneuudistusten toteuttamisessa komission olisi analysoitava niiden saavutuksia sisämarkkinoiden potentiaalin hyödyntämisessä ja kestävämmän talouden luomisessa;

55. pyytää komissiota päivittämään nykyisiä indikaattoreita ja ottamaan käyttöön uusia indikaattoreita, jotta voidaan auttaa jäsenvaltioita määrittämään, missä niiden poliittisia tuloksia voitaisiin parantaa, ja seuraamaan niiden pyrkimyksiä vähentää rajoituksia;

56. kehottaa jäsenvaltioita asettamaan vuotuiset kansalliset tavoitteet palvelukaupan avaamiselle ja tekemään asiasta arviointeja; suosittaa, että komissio käyttää sisämarkkinoiden tulostaulua osoittaakseen palvelukaupan avoimuuden jäsenvaltioissa Euroopan innovaatioiden tulostaulun esimerkin mukaan, koska näin jäsenvaltiot voisivat tehdä uskottavia, konkreettisia ja mitattavissa olevia sitoumuksia, joilla parannetaan niiden täytäntöönpanoa ja valvontaa EU:n sisäisessä palvelukaupassa;

o

o o

57. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) EUVL L 376, 27.12.2006, s. 36.

(2) EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22.

(3) EUVL L 159, 28.5.2014, s. 11.

(4) EUVL L 173, 9.7.2018, s. 16.

(5) EUVL L 173, 9.7.2018, s. 25.

(6) EUVL L 295, 21.11.2018, s. 1.

(7) EUVL L 88, 4.4.2011, s. 45.

(8) EUVL C 388, 13.11.2020, s. 39.

(9) EUVL C 444, 10.12.2018, s. 1.

(10) Eurostat, The European economy since the start of the millennium, Euroopan unioni, Bryssel, 2018.

(11) Rytter Synesen, E. ja Hvidt Thelle, M., Making EU Trade in Services Work for All, Copenhagen Economics, Kööpenhamina, 2018.

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY, annettu 16. joulukuuta 1996, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon (EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1).

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU, annettu 26. helmikuuta 2014, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65).

(14) Komission tiedonanto sisämarkkinoiden esteiden tunnistamisesta ja poistamisesta (COM(2020)0093).

(15) Euroopan unionin tuomioistuin, Lyhyt katsaus menneeseen vuoteen: Vuosikertomus 2019.