/* KOM/2010/0470 lopull. - NLE 2010/0247 */ Ehdotus NEUVOSTON ASETUS, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2011





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 14.9.2010 KOM(2010) 470 lopullinen 2010/0247 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2011 PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA 110 - Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on varmistaa elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntäminen talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden kannalta kestävin edellytyksin. Tärkeä väline näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on kalastusmahdollisuuksien vuosittainen vahvistaminen suurimpien sallittujen saaliiden (TACit), kiintiöiden ja pyyntiponnistusrajoitusten muodossa. Tämän ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa Itämeren kaupallisesti tärkeimpien kalakantojen kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille vuodeksi 2011. - Yleinen tausta Komission tiedonannossa Vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskeva kuuleminen (KOM(2010)241) lopullinen)) esitetään ehdotuksen taustat. Vuosittain tehtävien TACeja ja kiintiöitä koskevien päätösten yksinkertaistamiseksi ja selventämiseksi on Itämeren kalastusmahdollisuudet vahvistettu vuodesta 2006 alkaen erillisellä asetuksella eli eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006 22 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 52/2006. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) antoi vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia Itämerellä koskevan tieteellisen lausuntonsa toukokuussa 2010 ja tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) kesäkuussa 2010. Ehdotuksessa on kaksi osaa, jotka ovat tärkeitä Itämeren kalastuksenhoidossa vuonna 2011: TACien ja kiintiöiden vahvistamista koskeva osa ja pyyntiponnistusrajoituksia koskeva osa. - Voimassa olevat aiemmat säännökset Kalastusmahdollisuuksista ja niiden jakamisesta jäsenvaltioille annetaan vuosittain asetus. Viimeisin tällainen asetus on eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2010 20 päivänä marraskuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1226/2009. Kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla, asetuksen (EY) N:o 1434/98 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 88/98 kumoamisesta 21 päivänä joulukuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005 on niin ikään merkityksellinen Itämeren kalastuksenhoidon kannalta. Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 779/97 kumoamisesta 18 päivänä syyskuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007 esitetään kyseisten turskakantojen elvyttämiseksi sovellettavia valvonta- ja seurantatoimenpiteitä. Lisäksi siinä vahvistetaan säännöt läntistä ja itäistä turskakantaa koskevien TACien ja pyyntiponnistusrajoitusten vahvistamiseksi. - Johdonmukaisuus suhteessa EU:n muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotetut toimenpiteet ovat yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisia ja yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI - Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu Tieteellisistä järjestöistä on kuultu kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudellista kalatalouskomiteaa (STECF). Yhteisö pyytää vuosittain ICES:ltä ja STECF:ltä tieteelliset lausunnot tärkeiden kalakantojen tilasta. Saadut lausunnot kattavat kaikki Itämeren kannat, joille TACeja ehdotetaan, paitsi punakampelan ja silakan osa-alueella 31, josta ei tänä vuonna anneta lausuntoa, koska käytettävissä olevat tiedot eivät riitä kalankantojen kehityssuuntausten arviointiin. - Sidosryhmien kuuleminen Itämeren alueellista neuvoa-antavaa toimikuntaa (BSRAC) kuultiin kesäkuussa 2010 pohjakaloja, lohikaloja ja pelagisia kaloja käsittelevän yhteisen työryhmän kokouksessa vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta annetun komission tiedonannon pohjalta. ICES ja STECF esittelivät ehdotuksen tieteellisen perustan. Kalastuksen pääosasto esitteli säännöt, joita se noudattaisi vahvistaessaan vuoden 2011 TACit ja kiintiöt poliittisen kannanoton perusteella. Kokouksessa esitetyt alustavat näkökannat ja myöhemmin toimitetut kaikkia asiaan liittyviä kalakantoja koskevat kirjalliset suositukset otettiin tarpeen mukaan huomioon ehdotuksessa vaikuttamatta kuitenkaan voimassa oleviin politiikkoihin tai heikentämättä herkän luonnonvaran tilaa. BSRAC kannattaa monivuotista suunnitelmaa turskalle TACien vahvistamisen osalta, mutta vastustaa suunnitelman soveltamisesta aiheutuvaa pyyntiponnistuksen asteittaista mukauttamista. Se ei myöskään halua mukauttaa TACeja pitkän aikavälin kestävien tasojen suuntaan, jos kanta BSRAC:n näkökulmasta on vakaa eikä jonkin tietyn kiintiön vähentämistä voitaisi perustella tieteellisellä lausunnolla. - Vaikutusten arviointi Ehdotettujen toimenpiteiden toteuttaminen merkitsisi EU:n alusten kalastusmahdollisuuksien vähenemistä Itämerellä kaikkien kyseeseen tulevien lajien osalta noin 17 prosentilla. Vähennys perustuu useiden silakkakantojen ja kilohailin osalta siihen, että kalastuskuolevuus ylittää kestävän enimmäistuoton tai ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisen tason ja että kantoihin tulee vähemmän nuoria kaloja. Kilohailin TACin vähennyksellä on merkittävimmät taloudelliset vaikutukset, mikä johtuu siitä, että kantaa kalastetaan yli ennalta varautuvien tasojen. Itämeren länsiosan ja itäosan turskakantaa koskevia TACeja on korotettu monivuotisen suunnitelman mukaisesti. Ehdotus ei perustu ainoastaan lyhyen aikavälin tavoitteisiin vaan on myös osa pidemmän aikavälin lähestymistapaa, jonka avulla kalastus saadaan asteittain vähennettyä pitkällä aikavälillä kestävälle tasolle. Ehdotuksessa omaksuttu lähestymistapa johtaa sen vuoksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä pyyntiponnistuksen vähenemiseen mutta pitkällä aikavälillä vakaisiin tai suurempiin kiintiöihin. Lähestymistavan pitkän aikavälin seurauksina arvellaan sen vuoksi olevan ympäristövaikutusten väheneminen pyyntiponnistuksen vähenemisen myötä, pyyntisektorin pieneneminen alusten lukumäärän ja/tai keskimääräisen aluskohtaisen pyyntiponnistuksen muodossa sekä purettujen saaliiden pysyminen ennallaan tai kasvaminen. Kalastustoiminnan kestävyys paranee pitkällä aikavälillä. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT - Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotuksessa vahvistetaan saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset, joita sovelletaan EU:n kalastuksiin sekä kansainvälisiin kalastuksiin silloin, kun EU:n alukset osallistuvat niihin. Rajoitusten avulla pyritään saavuttamaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoite, jonka mukaan olisi varmistettava, että yhteisön kalastus on biologisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävällä pohjalla. - Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta. - Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi siihen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta. - Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Yhteinen kalastuspolitiikka on yhteinen koko unionille. SEUT:n 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet. Kyseisessä neuvoston asetuksessa jaetaan kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille. Asetuksen (EY) N:o 2371/2003 20 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat vapaasti jakaa mainitut mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päätöksissä, jotka koskevat niiden valitsemaa sosiaalista/taloudellista mallia niille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi. Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen vuosittain, ja sen täytäntöön panemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo olemassa. - Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Kyseessä on SEUT:n 43 artiklan 3 kohtaan perustuva ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukainen kalastuksenhoitoa koskeva ehdotus. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon. LISÄTIEDOT - Yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan (EU:n tai kansallisten) viranomaisten hallintomenettelyjä, erityisesti pyyntiponnistuksen hallinnointia koskevien vaatimusten osalta. - Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke Ehdotus koskee vuodeksi 2011 annettavaa vuotuista asetusta eikä sen vuoksi sisällä tarkistuslauseketta. - Yksityiskohtainen selvitys Ehdotuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä kalastaville jäsenvaltioille vuodeksi 2011. Ehdotetut luvut kuvastavat tieteellisiä lausuntoja, BSRAC:n kuulemista sekä sitä kehystä, jossa asetetaan TACit ja kiintiöt ja jota kuvaillaan vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta annetussa komission tiedonannossa. Koska komissio aikoo varmistaa kalavarojen kestävän käytön unionin politiikan ja kansainvälisten sitoumusten mukaisesti ja säilyttää kalastusmahdollisuudet vakaina, TACien vuotuisia vaihteluita rajoitetaan siinä määrin kuin se on käytännöllistä, kun otetaan huomioon jonkin tietyn kannan tila. Jäsenvaltioille myönnetyt TACit ja kiintiöt ilmoitetaan liitteessä I, ja pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II. Turskakannoille ehdotetut TACit ja pyyntiponnistusrajoitukset ovat Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevassa monivuotisessa suunnitelmassa sovellettavan asteittaisen lähestymistavan mukaisia. Suunnitelman keskeisenä osana on kalastuskuolevuuden asteittainen vähentäminen kestävälle tasolle pitkällä aikavälillä niin, että varmistetaan kantojen elpyminen ja saadaan korkea ja vakaa tuotto. Itämeren lohikannat edellyttävät lisää meri- ja sisävesillä toteutettavia hoitotoimenpiteitä, joiden avulla kantojen tehokasta elpymistä voidaan tarvittaessa helpottaa. Lohikantojen hoitosuunnitelma on valmisteilla. 2010/0247 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2011 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: 1. Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä. 2. Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetussa asetuksessa (EY) N:o 2371/2002[1] edellytetään, että neuvosto vahvistaa toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima kertomus. 3. Neuvoston tehtävänä on vahvistaa kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevat suurimmat sallitut saaliit (TACit). Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. Jotta varmistetaan, että kalastusmahdollisuudet on vahvistettu parhaalle mahdolliselle tasolle ja että niitä sovelletaan tehokkaasti, olisi lisäksi vahvistettava tietyt niille olennaiset ja niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. 4. TACit olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ja ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat sekä varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu. Tältä osin on tarpeen ottaa huomioon kannanotot, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa. 5. Monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi Itämeren turskakantojen saaliita ja pyyntiponnistuksia koskevat rajoitukset olisi vahvistettava Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta 18 päivänä syyskuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007[2] mukaisesti. 6. Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009[3] ja erityisesti mainitun asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. 7. TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96[4] 2 artiklan mukaisesti kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä, on määriteltävä. 8. EU:n kalastajien toimeentulon turvaamiseksi on tärkeää avata nämä kalastukset 1 päivänä tammikuuta 2011, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2011. 2 artikla Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin EU:n kalastusaluksiin. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa säädettyjä määritelmiä. Niiden lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) vyöhykkeet ovat asetuksen (EY) N:o 2187/2005 liitteessä I määriteltyjä maantieteellisiä alueita; b) ’Itämerellä’ tarkoitetaan ICES-osa-alueita 22–32; c) ’EU:n aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta; d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla (TAC)’ tarkoitetaan sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna; e) ’kiintiöllä’ tarkoitetaan unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta; f) ’satamastapoissaolopäivällä’ tarkoitetaan mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus on poissa satamasta, tai sellaisen ajanjakson osaa. II LUKUKalastusmahdollisuudet 4 artikla Saalisrajoitukset ja niiden jakaminen Saalisrajoitukset, niiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken ja asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaiset lisäedellytykset vahvistetaan liitteessä I. 5 artikla Jakamista koskevat erityissäännökset 1. Liitteessä I vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät; e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset. 2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 6 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajoitukset, paitsi jos a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b) saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt. 7 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset 1. Pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia on sovellettava ICES-osa-alueisiin 27 ja 28.2, jos komissio ei ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöstä kyseisten osa-alueiden jättämisestä mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 3, 4 ja 5 kohdassa ja 13 artiklassa säädettyjen rajoitusten ulkopuolelle. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta ICES-osa-alueeseen 28.1, jos komissio ei ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä siitä, että asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoituksia on sovellettava kyseiseen osa-alueeseen. III LUKULoppusäännökset 8 artikla Tietojen siirtäminen Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o No 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja. 9 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2011. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I EU:n aluksiin sovellettavat pyydettyjen saaliiden enimmäismäärät alueilla, joilla on laji- ja aluekohtaisia saalisrajoituksia Seuraavissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin mainita) kalakannoittain ja niihin liittyvät edellytykset kiintiöiden vuosittaista hallinnointia varten. Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia ICES-alueisiin, jollei ole toisin mainittu. Kunkin alueen kalakannat mainitaan lajin tieteellisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Seuraavassa esitetään tämän asetuksen soveltamiseksi tieteellisten nimien ja suomenkielisten nimien vastaavuustaulukko: Tieteellinen nimi | Kolmikirjaiminen koodi | Yleisnimi | Clupea harengus | HER | Silakka | Gadus morhua | COD | Turska | Platichthys flesus | FLE | Kampela | Pleuronectes platessa | PLE | Punakampela | Psetta maxima | TUR | Piikkikampela | Salmo salar | SAL | Lohi | Sprattus sprattus | SPR | Kilohaili | Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 30–31 | Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. | Suomi | 74 607 | (1) | Analyyttinen TAC | Ruotsi | 16 393 | (2) | EU | 91 000 | (3) | TAC | 91 000 | (1) Saaliit osa-alueella 31 on rajoitettu 2 460 tonniin. (2) Saaliit osa-alueella 31 on rajoitettu 540 tonniin. (3) Saaliit osa-alueella 31 on rajoitettu 3 000 tonniin. | Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 22–24 | Clupea harengus | HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. | Tanska | 2 227 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Saksa | 8 763 | Suomi | 1 | Puola | 2 067 | Ruotsi | 2 826 | EU | 15 884 | TAC | 15 884 | Laji: | Silakka | Alue: | EU:n vedet osa-alueilla 25–27, 28.2, 29 ja 32 | Clupea harengus | HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.; HER/3D29.; HER/3D32. | Tanska | 2 016 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Saksa | 535 | Viro | 10 295 | Suomi | 20 097 | Latvia | 2 541 | Liettua | 2 675 | Puola | 22 831 | Ruotsi | 30 650 | EU | 91 640 | TAC | Ei sovelleta | Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alue 28.1 | Clupea harengus | HER/03D.RG | Viro | 15 082 | Analyyttinen TAC | Latvia | 17 578 | EU | 32 660 | TAC | 32 660 | Laji | Turska | Alue: | EU:n vedet osa-alueilla 25–32 | Gadus morhua | COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. | Tanska | 13 544 | Analyyttinen TAC | Saksa | 5 388 | Viro | 1 320 | Suomi | 1 036 | Latvia | 5 036 | Liettua | 3 318 | Puola | 15 595 | Ruotsi | 13 721 | EU | 58 957 | TAC | Ei sovelleta | Laji: | Turska | Alue: | EU:n vedet osa-alueilla 22–24 | Gadus morhua | COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. | Tanska | 8 206 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Saksa | 4 012 | Viro | 182 | Suomi | 161 | Latvia | 679 | Liettua | 440 | Puola | 2 196 | Ruotsi | 2 924 | EU | 18 800 | TAC | 18 800 | Laji: | Punakampela | Alue: | EU:n vedet osa-alueilla 22–32 | Pleuronectes platessa | PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. | Tanska | 2 179 | Varo-TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Saksa | 242 | Puola | 456 | Ruotsi | 164 | EU | 3 041 | TAC | 3 041 | Laji: | Lohi | Alue: | EU:n vedet osa-alueilla 22–31 | Salmo salar | SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. | Tanska | 51 829 | (1) | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Saksa | 5 767 | (1) | Viro | 5 267 | (1) | Suomi | 64 627 | (1) | Latvia | 32 965 | (1) | Liettua | 3 875 | (1) | Puola | 15 723 | (1) | Ruotsi | 70 056 | (1) | EU | 250 109 | (1) | TAC | Ei sovelleta | __________ | (1) Yksittäisinä kaloina ilmaistuna. | Laji: | Lohi | Alue: | EU:n vedet osa-alueella 32 | Salmo salar | SAL/3D32. | Viro | 1 581 | (1) | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Suomi | 13 838 | (1) | EU | 15 419 | (1) | TAC | Ei sovelleta | _________ | (1) Yksittäisinä kaloina ilmaistuna. | Laji: | Kilohaili | Alue: | EU:n vedet osa-alueilla 22–32 | Sprattus sprattus | SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. | Tanska | 26 236 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. | Saksa | 16 621 | Viro | 30 466 | Suomi | 13 734 | Latvia | 36 796 | Liettua | 13 310 | Puola | 78 087 | Ruotsi | 50 719 | EU | 265 969 | TAC | Ei sovelleta | LIITE II Pyyntiponnistusrajoitukset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava niiden lipun alla purjehtivien alusten osalta, että kalastaminen trooleilla, ankkuroiduilla kierrenuotilla tai vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, taikka tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla tai riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, taikka pohjasiimoilla tai pitkäsiimoilla, ei kuitenkaan ajosiimoilla, käsisiimoilla ja vapavälineillä, sallitaan enintään a) 163 satamastapoissaolopäiväksi osa-alueilla 22–24 lukuun ottamatta 1 päivän ja 30 päivän huhtikuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, ja b) 160 satamastapoissaolopäiväksi osa-alueilla 25–28 lukuun ottamatta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän elokuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. 2. Sellaisten satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä vuotta kohti, joina alus voi olla 1 kohdan a ja b alakohdassa määritellyillä kahdella alueella kalastaen 1 kohdassa tarkoitetuilla pyydyksillä, ei saa olla suurempi kuin jommallekummalle näistä alueista myönnettyjen päivien enimmäismäärä. [1] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. [2] EUVL L 248, 22.9.2007, s. 1. [3] EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1. [4] EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3.