Virallinen lehti nro C 313 , 12/10/1998 s. 0234



A4-0270/98 Päätöslauselma osuuskuntien merkityksestä naisten työpaikkojen lisäämisessä Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa sosiaalitaloudesta ja osuuskunnista, erityisesti 13. huhtikuuta 1983 antamansa päätöslauselman osuuskunnista Euroopan yhteisössä ((EYVL C 128, 16.5.1983, s. 51.)), 9. heinäkuuta 1987 antamansa päätöslauselman osuuskuntien vaikutuksesta alueelliseen kehitykseen ((EYVL C 246, 14.9.1987, s. 94.)), 26. toukokuuta 1989 antamansa päätöslauselman naisten roolista osuuskunnissa ja paikallisissa työllisyysaloitteissa ((EYVL C 158, 26.6.1989, s. 380.)), 11. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman osuuskuntien vaikutuksesta alueelliseen kehitykseen ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 231.)), 9. maaliskuuta 1994 antamansa päätöslauselman säätiöistä ja Euroopasta ((EYVL C 91, 28.3.1994, s. 48.)) ja 6. toukokuuta 1994 antamansa päätöslauselman vaihtoehtoisesta ja yhteisvastuullisesta taloudesta ((EYVL C 205, 25.7.1994, s. 481.)), - ottaa huomioon valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä - Haasteet ja siirtyminen 21. vuosisadalle (KOM(93)0700), - ottaa huomioon 17. marraskuuta 1995 antamansa lausunnon ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön neljännestä miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevasta keskipitkästä toimintaohjelmasta (1996 - 2000) ((EYVL C 323, 4.12.1995, s. 167.)), - ottaa huomioon 5. syyskuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta Euroopan unionin paikallisten kehitys- ja työllistämisaloitteiden kannustamisstrategiasta ((EYVL C 277, 23.9.1996, s. 45.)), - ottaa huomioon Luxemburgin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston 21. ja 22. marraskuuta 1997 tekemät päätelmät työllisyydestä, - ottaa huomioon komission päätöksen osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden neuvoa-antavan komitean perustamisesta ((EYVL L 80, 18.3.1998, s. 51.)), - ottaa huomioon 1. huhtikuuta 1998 antamansa lausunnon ehdotuksesta neuvoston päätökseksi innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä - Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite ((EYVL C 138, 4.5.1998, s. 93.)), - ottaa huomioon 2. heinäkuuta 1998 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta yhdistysten ja säätiöiden tukemisesta Euroopassa ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 11.)), - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon naisten oikeuksien valiokunnan mietinnön (A4-0270/98), A. ottaa huomioon, että miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien tavoite on sisällytetty Amsterdamin sopimukseen ja on yksi neljästä suuntaviivasta, jotka vahvistettiin työllisyyttä koskevassa Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa, B. ottaa huomioon, että edellä mainitussa valkoisessa kirjassa ja myöhemmissä komission asiakirjoissa korostettu eurooppalainen työllisyysstrategia pyrkii tasapainottamaan talouskasvua, työllisyyttä ja elämänlaatua etsimällä uusia työllistämislähteitä, jotka täyttävät uudet tarpeet ja määrittävät uusia työnorganisointitapoja, C. katsoo, että tällä strategialla on erityisiä vaikutuksia naisten työllisyyteen ja että Euroopan tasolla tarvitaan koordinoitua lähestymistapaa, joka suosii yksilöimistä ja erilaisten joustavien välineiden käyttöä toissijaisuusperiaatetta noudattaen, D. katsoo, että tiettyjen tyypillisten sosiaalitalouden työnorganisointitapojen kehitys, esimerkiksi osuuskuntien ja sosiaalitalouden alalla toimivien yritysten kehitys, voi osaltaan myötävaikuttaa naisten pääsyyn työelämään ja auttaa yhdistämään työssäkäymisen joustavuuteen ja osallistumiseen tavalla, jolla Luxemburgin Eurooppa-neuvosto otti sosiaalitalouden esille päätelmissään, E. ottaa huomioon, että komissio käynnisti vuoden 1997 talousarvion kehyksessä parlamentin aloitteesta kaksi tarjouskilpailua koehankkeiden esittämiseksi aiheesta «kolmas sektori ja työllisyys» tavoitteenaan määrittää hyvät Euroopan tasoiset käytänteet ja syventää tietoja alalla, F. ottaa huomioon, että parlamentti perusti vuoden 1998 talousarvioon uuden osaston B5-5 (työmarkkinat ja tekninen innovointi), jossa annetaan 450 miljoonan ecun määräraha kolmen vuoden kuluessa (1998 - 2000) pk-yrityksille ja innovatiivisiin hankkeisiin työmarkkinoilla, G. katsoo, että ilmaisu «sosiaalitalous» tarkoittaa taloudellista toimintaa, jota harjoitetaan osuuskunnissa, voittoa tavoittelemattomissa keskinäisissä yhtiöissä ja yhdistyksissä, se kattaa erilaisia tilanteita ja sitä koskevat erilaiset oikeudelliset säännökset eri jäsenvaltioissa; on tarpeellista ottaa nämä erot huomioon laadittaessa alan tukitoimia, H. katsoo, että Euroopassa on syntymässä uusi sosiaalitalouden yritysmalli, jossa yhdistetään taloudelliset päämäärät ja yrittäjyys sosiaalisiin tavoitteisiin ja joka voi edesauttaa työllisyyteen, sosiaaliseen yhdenvertaisuuteen ja tasa-arvoon perustuvaa kasvua, I. korostaa, että sosiaalitaloudessa yhdistetään yksityissektorin edut (kustannusten valvonta, joustava organisaatio ja yksilön tarpeet huomioon ottavat palvelut) ja julkisen sektorin eettiset periaatteet avaamalla siten uusia näkymiä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudelle, J. korostaa, että sosiaalitalouden alalla toimivissa organisaatioissa ja erityisesti osuuskunnissa tarjotaan usein palveluja vähäosaisille ryhmille tai tiettyjä sosiaalisia julkisia palveluja; tällaisissa yrityksissä harjoitetaan kuluttajansuojaa sitä kautta, että nämä osallistuvat yrityksen johtamiseen, K. katsoo, että vuonna 1997 komissio perui ehdotuksen neuvoston päätökseksi monivuotisesta toimintaohjelmasta (1994 - 1996) osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden suhteen yhteisössä ((Alkuperäinen ehdotus: EYVL C 99, 21.4.1992; muutettu ehdotus: EYVL C 236, 31.8.1993.)), josta parlamentti oli esittänyt lausuntonsa ((EYVL C 89, 17.3.1995, s. 202.)), koska neuvosto ei päässyt sopimukseen asiassa; kysymys osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja yhdistyksiä koskevista eurooppalaisista ohjesäännöstä on edelleen auki; Sosiaalitalous, yhteistyö ja naisten työllisyys 1. Katsoo, että sosiaalitalouden alalla toimivilla organisaatioilla on keskeinen asema kansallisessa ja paikallisessa talouselämässä ja että ne ovat laajentaneet tuotannollista toimintaansa vastaamalla joustavasti muuttuneeseen kysyntään; 2. Panee merkille, että osuuskunnilla on sosiaalitaloudessa huomattava merkitys, ja korostaa sosiaalisten osuuskuntien merkitystä viime vuosina sekä henkilöpalvelujen tarjonnan että vähäosaisten ihmisten integroimisen osalta; 3. Korostaa osuuskuntien mahdollisuuksia tuotteiden ja organisaatiomuodon laadun, kokeiluluonteisen toiminnan ja innovoinnin kannalta; katsoo, että innovatiivisia aloja on tuettava kannustimin ja edistettävä naisten mahdollisuuksia käyttää uusia teknologioita; 4. Katsoo, että osuuskunnat voivat osallistuvan toiminnan ja sopeutumiskyvyn ansiosta edistää naisten työllisyyttä sekä laadullisesti että määrällisesti palvelualalla, ottaen huomioon, että ne - mahdollistavat naisille perinteisesti ominaisen kokemuksen ja pätevyyden muuntamisen yritysympäristöön sopivaksi, - tarjoavat työtä laajalta alalta, mikä mahdollistaa myös heikosti koulutettujen tai ilman työkokemusta olevien naisten sijoittumisen työelämään ja paluun työmarkkinoille pitkän perhesyistä johtuneen poissaolon jälkeen, - muodostavat naisille ammatillisen vaiheen, jonka avulla hankitaan pätevyyttä ja ammattitaitoa, jota voidaan hyödyntää myös muilla aloilla, - myötävaikuttavat työn ja perheen yhdistämiseen ja tarjoavat samalla laadukkaita palveluja edullisesti; 5. Kiinnittää huomiota mahdollisiin riskeihin, kuten epävarmoihin työsuhteisiin ja alipalkattuihin töihin ja perinteisten naisten alojen syrjäytymiseen; 6. Panee merkille, että sosiaalitalouden, osuuskunnat mukaan lukien, kehityksen pääasialliset esteet ovat täysin kattavien oikeudellisten puitteiden puuttuminen, rahoitusvaikeudet, yksityiseen kysyntään liittyvä heikko maksukyky tai yksityisten markkinoiden puuttuminen, vaikeus löytää riittäviä henkilöresursseja, mukaan lukien yrittäjyystaidot, organisatoriset ongelmat ja vaikeudet suhteissa julkiseen hallintoon; Toimintatavat ja välineet 7. Katsoo, että Euroopan unionin on tuettava tehokkaasti sosiaalitaloutta osana työllisyysstrategiaa lujittamalla lainsäädäntökehystä, varmistamalla yhteensovittaminen ja järjestötuki sekä määräämällä tarvittavista rahoitusvaroista; 8. Kehottaa komissiota tarkkojen lainsäädäntöön ja organisaatioon liittyvien toimien suunnittelemiseksi tekemään jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä a) laaja-alaisen tutkimuksen sekä sosiaalitalouden ulottuvuuksista Euroopan eri maissa että luomisvaiheessa olevien sosiaalitalouden alalla toimivien yritysmallien erityispiirteistä; b) arvion sosiaalitalouden (erityisesti osuuskuntien) vaikutuksesta naisten työllisyyteen molempia sukupuolia koskevien ajantasaistettujen tietojen perusteella; 9. Suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon yhdistyksistä ja säätiöistä sekä päätökseen perustaa osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden neuvoa-antava komitea; pyytää, että komissio täydentää näitä hankkeita valkoisella kirjalla osuuskunnista ja sosiaalitalouden alalla toimivista yrityksistä edellä mainittujen tutkimusten perusteella; 10. Pyytää Euroopan unionin kyseisen alan lainsäädäntötoimia luonnehtivan pysähtyneisyyden tilan laukaisemiseksi ohjelman aloittamista osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden neuvoa-antavan komitean tukemiseksi ja oikeudellista kehystä, jolla varmistetaan lakien selkeyden riittävä taso ja otetaan huomioon paikalliset ja alueelliset erityispiirteet; 11. Pyytää komissiota yhtäläisten mahdollisuuksien varmistamiseksi sisällyttämään sosiaalitalouden järjestelmällisesti pk-yrityksiä ja työllisyyttä tukeviin toimiin ja takaamaan pääosastojen välisen koordinoinnin tulosten optimoimiseksi ja rajallisten varojen keskittämiseksi työllisyystavoitteisiin; 12. Pyytää, että osa uuden budjettikohdan B5-5 varoista ohjataan sosiaalitalouden alalla toimivien yritysten naisille; 13. Pyytää, että «kolmannen sektorin ja työllisyyden» tulosten arviointiin, jonka on määrä tapahtua vuonna 1999, sisällytetään alan vaikutus työttömyyden torjuntaan ja naisten ammatilliseen pätevyyteen; 14. Pyytää komissiota tutkimaan, miten naisten yrittäjyyttä voidaan kehittää sosiaalitalouden alalla, ja erityisesti innovatiivisempia malleja, joissa ei noudateta perinteistä sosiaalihuoltomallia, ja hyödyntämään tätä tarkoitusta varten nykyisiä ohjelmia; 15. Pyytää, että ESR:n varoja ohjataan erityisesti tarkoituksenmukaisen koulutuksen tarjoamiseksi, jolla pyritään uusiin taitoihin ja ammatteihin sekä teknisten taitojen lisäksi sellaisten taitojen kuin ryhmähenkisyyden, aloitekyvyn ja hankkeiden hallinnan kehittämiseen; 16. Pyytää komissiota - tehostamaan organisaatiotukea edistämällä konsortioita ja tietoverkkoja sekä koulutusta, neuvontaa ja teknistä apua antavien sosiaalitalouden alalla toimivien virastojen perustamista ja verkostumista, - toimimaan katalysaattorina parhaiden käytänteiden levittämisessä edistäen kokemusten vaihtoa ja rinnakkaisyrityksiä, - edistämään tiedottamista ottaen huomioon naisten erityistarpeet; 17. Pyytää komissiolta myös - tutkimusta laittoman työn vaikutuksista ja syistä jäsenvaltioissa, sillä tällainen työ merkitsee epärehellistä kilpailua uusille työpaikkoja luoville tahoille ja on työntekijöiden, erityisesti naispuolisten työntekijöiden syrjäytymisen syy, - osuuskuntia koskevia koehankkeita naispuolisten maahanmuuttajien sijoittamiseksi työelämään, - Internet-toimintasuunnitelman mukaisesti sosiaalitalouden välineistä tietoa tarjoavia kotisivuja naisten työllisyyden ja yrittäjyyden tukemiseksi, - julkisia hankintoja koskevan yhteisön lainsäädännön tarkistamista sosiaalitalouden erityispiirteiden huomioon ottamiseksi, - ehdotusta kuudennen arvonlisäverodirektiivin tarkistamiseksi, jotta voidaan ryhtyä kokeiluluonteisesti alennetun verotustason soveltamiseen kolmannen sektorin työvoimavaltaisiin palveluihin; 18. Pyytää jäsenvaltioita säätämään - erityisesti sosiaalitaloutta edistävistä aloitteista vuosittaisiin toimintaohjelmiin, - oikeudellisesta kehyksestä, jolla tuetaan sosiaalitalouden alalla toimivia organisaatioita, osuuskunnat mukaan lukien, ja yksityisen ja julkisen sektorin välistä kumppanuutta, - rahoitukseen ja verotukseen liittyvistä kannustimista ja ALV:n alentamisesta sosiaalitalouden alalla toimivien työvoimavaltaisten ja erityisesti naisten työpaikkoja luovien yritysten osalta, ja niiden menettelyiden yksinkertaistamista, jolla edistetään harmaan talouden liittämistä viralliseen talouteen, - luottojen helpommasta saamisesta edistämällä kumppanuutta myös sosiaalitalouden alalla toimivien rahoituslaitoksien kanssa, - rahallisista kannustimista naisten osuuskuntien perustamiseksi; 19. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja jäsenvaltioiden hallituksille.