FI Euroopan unionin virallinen lehti C 71/57

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kustannustehokkaiden päästövähennysten ja vähähiilisyyttä edistävien investointien edistämiseksi”

(COM(2015) 337 final – 2015/0148 (COD))

(2016/C 071/10)

Esittelijä: Antonello PEZZINI

Euroopan parlamentti päätti 7. syyskuuta 2015 ja neuvosto 21. syyskuuta 2015 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 ja 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

”Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kustannustehokkaiden päästövähennysten ja vähähiilisyyttä edistävien investointien edistämiseksi”

(COM(2015) 337 final – 2015/0148 (COD))

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 18. marraskuuta 2015.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 9.–10. joulukuuta 2015 pitämässään 512. täysistunnossa (joulukuun 9. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 138 ääntä puolesta ja 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Komitea on vakuuttunut siitä, että kestäväpohjainen uudelleenteollistuminen sekä kilpailukykyinen kasvu, joka tuottaa uusia ja parempia työpaikkoja, ovat keskeisiä Euroopan kannalta ja että EU:n soveltama hiilidioksidin päästökauppajärjestelmä on nivottava tähän kehykseen yhtenä ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevan ja vähähiiliseen maailmantalouteen tähtäävän EU-politiikan tärkeimmistä välineistä.

1.2 Komitea katsoo, että EU:n päästökauppajärjestelmällä (EU Emissions Trading Scheme, EU ETS), jonka avulla pyritään vähentämään EU:n energia-alan päästöjä, tulee antaa hintasignaali hiilen osalta ja myös edistää kestäväpohjaisia investointeja uusiin, vähähiilisiin teknologioihin.

1.3 ETSK katsoo, että hiilidioksidimarkkinoiden vakautta ja joustavuutta olisi lisättävä ja markkinat tulisi avata maailman kaikille merkittäville toimijoille. Tätä varten tulee laatia hyvin yksityiskohtainen ja koordinoitu kehys, jonka avulla voidaan varmistaa kilpailukykyistä ja kestävyysperiaatteiden mukaista valmistusteollisuuden järjestelmää koskevan tavoitteen saavuttaminen.

1.4 Komitean mielestä komission tulee noudattaa tiukasti toimeksiantoa, jonka Eurooppa-neuvosto 23.–24. lokakuuta 2014 määritteli vuoteen 2030 ulottuvissa ilmasto- ja energiapolitiikan puitteissa – etenkin selkeissä linjauksissa, jotka se antoi hiilivuotoa koskevien säännösten laatimisesta EU:n päästökauppajärjestelmän uudistamisen yhteydessä.

1.5 Komitea pitää tarpeellisena, että luodaan asianmukaiset siirtymämekanismit EU:n teollisuudenalojen kilpailukyvyn turvaamiseksi sekä investointipaon ja sen riskin ehkäisemiseksi, että EU:n teollisuus joutuu epäterveeseen kilpailuun sellaisten maiden kanssa, joissa ei ole vastaavia ilmastopoliittisia sääntelyvälineitä.

1.6 ETSK suosittaa, että laaditaan asianmukainen sääntökehys, jotta voidaan taata 100-prosenttisesti päästöoikeuksien ilmaisjako sekä välillisten kustannusten täysimääräinen hyvittäminen merkittävälle hiilivuodon riskille alttiina olevilla aloilla kaikissa jäsenvaltioissa laitoskannan tehokkaimman 10 prosentin osalta. Sääntökehyksen tulee koskea etenkin ilmaisjakomääriä, hiilivuodon hyväksyttävyyttä, vertailuarvojen tarkistusta ja sähkön hintaan siirrettyjen kustannusten hyvittämistä.

1.7 ETSK kehottaa painottamaan uudistuksen yhteydessä seuraavia seikkoja: — Poistetaan monialainen korjauskerroin suorien kustannusten osalta. — Yhdenmukaistetaan välillisten kustannusten hyvitysmekanismit EU:n tasolla koko unionin laajuisesti, jotta kilpailu ei vääristyisi (1). — Varmistetaan, että järjestelmät palkitsevat eivätkä rankaise parhaiten suoriutuvia toimijoita – riippumatta keinoista, joilla suoritustaso on saavutettu (mukaan lukien hiilidioksidin talteenotto ja käyttö). — Asetetaan vertailuarvot vankkojen toimialakohtaisten tietojen perusteella yhdellä kertaa kauden alussa. — Jaetaan maksuttomat päästöoikeudet toimialoille todellisten eikä aiemmin vallinneiden tuotantotasojen perusteella. — Mahdollistetaan oman tarkkailumenetelmän (fall-back approach) soveltaminen vaiheessa 4 toimialoilla, joille ei ole aiemmin määritelty vertailulukuja. — Joustavoitetaan hiilivuotoriskin määrittelyä soveltamalla ajankohtaista tilannetta koskevia laadullisia riskinarviointikriteerejä ilman kynnysarvoja. — Käytetään osa vakausvarannosta hiilivuotolistalta poistettujen toimialojen asteittaisen sopeutumisen tukemiseen. — Ei sovelleta mekanismia myöskään sellaisiin laitoksiin, joiden hiilidioksidipäästöjen määrä on alle 50 000 tonnia. — Otetaan EU:n päästökauppajärjestelmässä täysimääräisesti huomioon sosiaalinen ulottuvuus, jotta tuetaan teollisuuden ja toimialojen prosessien ja osaamisen siirtymää kohti hiiletöntä taloutta. — Tutkitaan, miten parhaiten suoriutuvien toimijoiden palkitsemismekanismeja voidaan laajentaa kansalaisyhteiskuntaan niin, että kotitalouksille, yhteisöille ja julkishallintotahoille, jotka onnistuvat vähentämään huomattavasti energiankulutustaan, joka aiheuttaa hiilidioksidipäästöjä, tai jotka kompensoivat energiankulutuksestaan aiheutuvat päästöt vihreiden investointien avulla, myönnetään ETS-bonus . — Laaditaan riippumaton alustava selvitys optimaalisten mekanismien määrittelemiseksi EU:n päästökauppajärjestelmän toimintaa varten, jotta saavutetaan asetetut ilmastotavoitteet.

1.8 Lisäksi komitea kehottaa pyrkimään EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistusta koskevissa uusissa säännöksissä sekä niiden kanssa rinnakkain, täydentävästi ja vuorovaikutuksessa sovellettavissa säännöksissä mahdollisimman suureen johdonmukaisuuteen, täyteen synergiavaikutukseen, mahdollisimman vähäiseen päällekkäisyyteen ja ylimääräisen byrokratian karsimiseen.

1.9 ETSK katsoo, että olisi luotava puitteet kansainvälisten hyvitysten vaihdolle. Tällaisilla hyvityksillä olisi oltava oma roolinsa, kun Euroopassa pyritään laajempiin päästöjen vähentämistavoitteisiin monen- ja kahdenvälisten kansainvälisten sopimusten tuella.

1.10 Komitea pitää tärkeänä laatia tästä aiheesta erillinen oma-aloitteinen lausunto vuoden 2015 lopulla pidettävän Pariisin kokouksen jälkeen.

2. Johdanto

2.1 EU:n päästökauppajärjestelmä (EU Emissions Trading System, EU ETS) aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2005. Se on yksi EU:n ilmastopolitiikan tärkeimmistä välineistä, sillä sen avulla voidaan vähentää päästöjä.

2.2 Päästökauppajärjestelmän tarkoituksena on sen perustamisesta lähtien ollut asettaa hiilidioksidille viitearvo, jotta voidaan vähentää päästöjä kaikilla Euroopan talouden aloilla (ne tuottavat noin puolet kaikista kasvihuonekaasupäästöistä).

2.3 ETSK on aina pitänyt päästökauppajärjestelmää unionin ilmasto- ja energiapolitiikan keskeisenä EU:n teollisuuden päästöjen vähentämistä edistävänä välineenä ja vaatinut järjestelmän aitoa uudistamista, jotta sen avulla voidaan saavuttaa vuoteen 2030 ulottuvat EU:n ilmastotavoitteet niin, että turvataan unionin teollisuuden kilpailukyky ja ehkäistään investointien siirtyminen muualle.

2.4 Maaliskuun 21 päivänä 2014 kokoontunut Eurooppa-neuvosto toivoi toimenpiteitä, joilla varmistetaan EU:n ilmastopolitiikasta johtuvien suorien ja välillisten kustannusten täysi kompensoiminen maailmanlaajuiselle kilpailulle alttiilla aloilla, kunnes kansainvälisellä ilmastosopimuksella vahvistetaan maailmanlaajuisesti yhtäläiset toimintaedellytykset.

2.4.1 ETSK yhtyy kuitenkin Euroopan tilintarkastustuomioistuimen huomioihin, joiden mukaan ”EU:n päästökauppajärjestelmän toteutuksessa on huomattavia heikkouksia”. Komitea esittää joukon suosituksia, joiden tarkoituksena on parantaa päästökauppajärjestelmän eheyttä ja täytäntöönpanoa, ja painottaa teollisuuden tehokkuutta, sillä sen avulla varmistetaan EU:n talouden täysimääräinen kilpailukyky.

2.5 Eurooppa-neuvosto sopi 23.–24. lokakuuta 2014 vuoteen 2030 ulottuvista ilmasto- ja energiapolitiikan puitteista. Se hyväksyi myös päätelmät ja erityisesti vahvisti esimerkiksi seuraavat tärkeät tavoitteet: — sitova EU:n tavoite, jonka mukaan kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärää vähennetään ainakin 40 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä siten, että vuotuinen lineaarinen vähennys on 1,74 prosenttia — sitova tavoite, jonka mukaan vuonna 2030 vähintään 27 prosenttia kulutetusta energiasta on tuotettava uusiutuvista energialähteistä, kuitenkin ilman sitovia jäsenvaltiokohtaisia tavoitteita — ohjeellinen tavoite parantaa energiatehokkuutta vähintään 27 prosenttia vuoteen 2030 mennessä; tavoite ei ole sitova, mutta sitä on määrä tarkistaa ja mahdollisesti korottaa 30 prosenttiin — tuki energian sisämarkkinoiden toteuttamiselle siten, että nykyinen sähköverkkojen yhteenliitäntöjä koskeva 10 prosentin tavoite saavutetaan kiireellisesti ja viimeistään vuonna 2020.

2.5.1 Ympäristöneuvoston 6. maaliskuuta 2015 virallisesti hyväksymä EU:n tavoite vähentää unionin kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 40 prosenttia muodostaa perustan EU:n panokselle uudesta maailmanlaajuisesta ilmastonmuutossopimuksesta käytäviin neuvotteluihin.

2.5.2 Neuvosto tarkastelee säännöllisin väliajoin uudestaan kaikkia edellä mainittuja ilmasto- ja energiapolitiikan puitteiden osia ja antaa edelleen strategialinjauksia niin päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvien alojen kuin sen piiriin kuulumattomien alojen osalta sekä yhteenliitäntöjen ja energiatehokkuuden osalta.

2.5.3 Välineiden ja toimenpiteiden tulee tähdätä kattavaan ja teknisesti neutraaliin lähestymistapaan päästöjen vähentämisen ja energiatehokkuuden edistämiseksi.

2.6 Neuvosto ja Euroopan parlamentti pääsivät 13. toukokuuta 2015 sopimukseen EU:n päästökauppajärjestelmän uudistamisesta päätöksellä markkinavakausvarannosta: — Markkinavakausvaranto perustetaan vuonna 2018, ja se on toimintavalmis 1. tammikuuta 2019 alkaen. — ”Lykätyt” päästöoikeudet (900 miljoonan päästöoikeuden huutokauppa lykättiin vuosilta 2014–2016 vuosille 2019–2020) sijoitetaan markkinavarantoon. — Jakamatta jääneet päästöoikeudet siirretään suoraan markkinavakausvarantoon vuonna 2020, ja niiden tulevaa käyttöä tulee harkita EU:n päästökauppajärjestelmän laajemman uudelleentarkastelun yhteydessä. — Päästöoikeuksien 10 prosentin solidaarisuuskomponentti jätetään tilapäisesti markkinavakausvarannon soveltamisalan ulkopuolelle vuoden 2025 loppuun asti. — EU:n päästökauppajärjestelmän uudelleentarkastelun yhteydessä on harkittava, voidaanko rajallinen määrä päästöoikeuksia käyttää ennen vuotta 2021 täydentämään varoja, joilla edistetään hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia (carbon capture and storage, CCS). — EU:n päästökauppajärjestelmän ja markkinavakausvarannon uudelleentarkastelussa otetaan huomioon — hiilivuoto- ja kilpailukykynäkökohdat — työllisyys- ja bkt-kysymykset.

2.7 Komissio on esittänyt energiaunionistrategiassa ja Pariisin ilmastokokousta silmällä pitäen toimenpidepaketin, jonka tavoitteena on mm. tarkastella uudelleen EU:n päästökauppajärjestelmää neuvoston linjausten mukaisesti säilyttäen painopisteenä Euroopan talouden uudelleenteollistamisen ja niiden teollisuudenalojen kansainvälisen kilpailukyvyn, missä tuotannon muualle siirtymisen riski on suurin.

2.8 EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistamista koskevat toimenpiteet liittyvät energiapolitiikan lisäksi moniin muihinkin EU-politiikkoihin.

2.9 ETSK on laatinut EU:n ympäristövälineiden avulla rahoitettavien toimenpiteiden vaikutuksista selvityksen (2), jossa se korostaa markkinalähtöisten välineiden tuottamien tulojen tehokkaan hyödyntämisen merkitystä vihreän talouden edistämiseen liittyvien ympäristöparannusten aikaansaamiseksi. Komitea korostaa selvityksessä myös EU:n päästökauppajärjestelmästä saatavien tulojen tehokkaan hyödyntämisen merkitystä, sillä ne tarjoavat erityisen merkittävän mahdollisuuden rahoittaa ympäristöparannuksia ja edistää teollisuuden ja toimialojen siirtymää kohti hiiletöntä taloutta.

3. Komission ehdotukset

3.1 Komission aloite EU:n päästökauppajärjestelmää koskevan direktiivin 2003/87/EY muuttamiseksi tähtää siihen, että erinäisten ehdotettujen toimien avulla lisätään sallittujen päästöjen vuotuista vähennystä siten, että koko Euroopan talousalueelle (ETA) myönnettyjen vuotuisten päästöoikeuksien määrä pienenee vuodesta 2021 alkaen yli 2,2 prosentin suuruisen lineaarisen kertoimen mukaisesti ja saavuttaa vuonna 2030 tason, joka vastaa 43 prosentin vähennystä vuoden 2005 tasosta.

3.2 Ehdotuksessa esitetään useita rahoitusmekanismeja sellaisten talouden toimijoiden tukemiseksi, joiden on ponnisteltava hiilivuodon ehkäisemiseksi ja vastattava mittaviin haasteisiin, joita tuotantolaitosten uudistamiseen ja päästöjen vähentämistä edistävään energiatehokkuuden parantamiseen liittyvät innovointi- ja investointitarpeet aiheuttavat.

4. Maailmalla sovellettavat päästökauppajärjestelmät

4.1 Päästökauppajärjestelmät lisääntyvät kaikkialla maailmassa, ja EU:n lisäksi monissa eri maissa on jo toiminnassa valtakunnallisia tai alueellisia järjestelmiä.

4.2 Yhdysvalloissa presidentti Obama on julkistanut Clean Power Plan -järjestelmää koskevat säännöt, joiden mukaan kullekin osavaltiolle laaditaan erilliset normit sähkövoimaloiden – jotka toimivat pääasiassa hiilellä ja kaasulla – hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi vuoteen 2030 mennessä.

4.2.1 Kaliforniassa on ollut vuodesta 2012 alkaen cap and trade -järjestelmä. Connecticutin, Delawaren, Mainen, Marylandin, Massachusettsin, New Hampshiren, New Yorkin, Rhode Islandin ja Vermontin osavaltioissa on käynnistetty Regional Greenhouse Gas Initiative (RGGI).

4.3 Australiassa sovelletaan päästökauppajärjestelmää, joka yhdistetään Euroopan komission kanssa vuonna 2012 tehdyn sopimuksen mukaisesti EU:n järjestelmään vuoteen 2018 mennessä.

4.4 Kanadassa otettiin vuonna 2012 käyttöön Québecin Cap-and-Trade System for Greenhouse Gas Emissions. Se on kattanut vuodesta 2013 alkaen 85 prosenttia Québecin päästöistä.

4.5 Uudessa-Seelannissa on käynnistetty vuonna 2008 NZ ETS -päästökauppajärjestelmä, joka kattaa myös metsät ja maatalouden, nestemäiset fossiiliset polttoaineet, sähkövoimalat ja teollisuuden prosessit.

4.6 EU ja Kiina pääsivät kesäkuun lopussa vuonna 2015 pidetyssä kahdenvälisessä huippukokouksessa sopimukseen ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyvästä yhteistyöstä.

4.7 Etelä-Koreassa on ollut tammikuusta 2015 alkaen käytössä KETS-järjestelmä, joka on Aasian ensimmäinen valtakunnallinen järjestelmä ja koko maailmassa toinen tällainen järjestelmä EU ETS:n jälkeen.

4.8 Tokion Cap-and-Trade Program (TMG ETS) on Japanin ensimmäinen pakollinen päästökauppajärjestelmä. Se käynnistettiin huhtikuussa 2010.

4.9 Sveitsin ETS-CH käynnistettiin vuonna 2008 vapaaehtoispohjalta viisivuotiskaudeksi, jonka aikana sitä käytettiin vaihtoehtona fossiilisten polttoaineiden hiilidioksidiverolle. Vuonna 2013 järjestelmästä tuli pakollinen suurille energiaintensiivisen teollisuuden yrityksille.

5. Yleistä

5.1 Komitea katsoo, että EU:n päästökauppajärjestelmä on tärkeä ja tehokas väline EU:n energia-alan päästöjen vähentämiseksi, mikäli se toimii markkinalähtöisesti ja antaa siten tavoitteiden mukaisesti hintasignaalin hiilen osalta ja myös edistää vähähiilisiin teknologioihin tehtäviä investointeja, uusiutuvien energialähteiden kehitystä ja energiatehokkuuden parantamista.

5.1.1 ETSK on huolissaan investointivuodon – joka on erityinen hiilivuodon muoto – mahdollisesta kiihtymisestä riskialttiilla aloilla. Tämä voisi heikentää entisestään kyseisten alojen kilpailukykyä ja valmiuksia ottaa käyttöön tehokkaan talouden edellyttämät toimet resurssien ja alhaisten hiilipäästöjen osalta, kuten komitea on esittänyt äskettäin antamissaan lausunnoissa (3).

5.2 ETSK on vakuuttunut tarpeesta lisätä hiilidioksidimarkkinoiden vakautta ja joustavuutta ja avata markkinat maailman kaikille merkittäville toimijoille.

5.3 Eurooppa-neuvoston 23.–24. lokakuuta 2014 määrittelemissä vuoteen 2030 ulottuvissa ilmasto- ja energiapolitiikan puitteissa asetetaan kunnianhimoisia tavoitteita yksipuoliseksi päästöjen vähentämiseksi mutta annetaan myös tarkkoja ohjeita hiilivuotoa koskevien säännösten laatimisesta EU:n päästökauppajärjestelmän uudistamisen yhteydessä.

5.3.1 ETSK katsoo myös, että EU:n päästökauppajärjestelmän uudistuksen yhteydessä toimia olisi koordinoitava erityisesti päästökauppajärjestelmän piiriin kuulumattomien alojen uudistuksen kanssa (taakanjakopäätökset – effort sharing decisions, ESD) sekä uusiutuvia energialähteitä koskevan politiikan (Renewable Energy Directive, RED) ja energiatehokkuutta koskevan politiikan (Energy Efficiency Directive, EED ja Energy Performance of Buildings Directive, EPBD) kanssa.

5.4 ETSK katsoo, että uudistuksen yhteydessä olisi painotettava seuraavia seikkoja: — Poistetaan monialainen korjauskerroin suorien kustannusten osalta. — Yhdenmukaistetaan välillisten kustannusten hyvitysmekanismit EU:n tasolla. — Varmistetaan, että järjestelmät palkitsevat eivätkä rankaise parhaiten suoriutuvia toimijoita – riippumatta keinoista, joilla suoritustaso on saavutettu (mukaan lukien hiilidioksidin talteenotto ja käyttö). — Asetetaan vertailuarvot vankkojen toimialakohtaisten tietojen perusteella yhdellä kertaa kauden alussa. — Jaetaan maksuttomat päästöoikeudet toimialoille todellisen tuotantotason perusteella. — Mahdollistetaan oman tarkkailumenetelmän (fall-back approach) soveltaminen vaiheessa 4 toimialoilla, joille ei ole aiemmin määritelty vertailulukuja. — Joustavoitetaan hiilivuotoriskin määrittelyä soveltamalla ajankohtaista tilannetta koskevia laadullisia riskinarviointikriteerejä. — Käytetään osa vakausvarannosta hiilivuotolistalta poistettujen toimialojen asteittaisen sopeutumisen tukemiseen. — Ei sovelleta mekanismia pieniin laitoksiin, joiden hiilidioksidipäästöjen määrä on alle 50 000 tonnia. — Otetaan EU:n päästökauppajärjestelmässä täysimääräisesti huomioon sosiaalinen ulottuvuus, jotta tuetaan teollisuuden ja toimialojen prosessien ja osaamisen siirtymää kohti hiiletöntä taloutta.

5.4.1 Yrityksille, joiden osalta on olemassa toimintojen muualle siirtämisen uhka, olisi myönnettävä tietty määrä ilmaisia päästöoikeuksia.

5.5 Komitea pitää tarpeellisena luoda asianmukaiset siirtymämekanismit hiilidioksidin vapaiden päästöoikeuksien vähentämiseksi tasapainoisella tavalla, jotta voidaan turvata EU:n teollisuudenalojen kilpailukyky ja ehkäistä investointipakoa ja sitä riskiä, että EU:n teollisuus ja eurooppalaiset toimialat joutuvat epäterveeseen kilpailuun sellaisten maiden kanssa, joissa ei ole vastaavia sääntelykehyksiä.

5.5.1 Erityisesti olisi laadittava asianmukainen sääntöpaketti, jotta voidaan taata 100-prosenttisesti päästöoikeuksien ilmaisjako sekä välillisten kustannusten täysimääräinen hyvittäminen merkittävälle hiilivuodon riskille alttiina olevilla aloilla kaikissa jäsenvaltioissa laitoskannan tehokkaimman 10 prosentin osalta. Sääntöjen tulee koskea etenkin ilmaisjakomääriä, hiilivuodon hyväksyttävyyttä, vertailuarvojen tarkistusta ja sähkön hintaan siirrettyjen kustannusten hyvittämistä.

5.5.2 Olisi myös tutkittava mahdollisuuksia laajentaa parhaiten suoriutuvien toimijoiden palkitsemismekanismeja kansalaisyhteiskuntaan niin, että kotitalouksille, yhteisöille ja julkishallintotahoille, jotka onnistuvat vähentämään huomattavasti energiankulutustaan, joka aiheuttaa hiilidioksidipäästöjä, tai jotka kompensoivat energiankulutuksestaan aiheutuvat päästöt vihreiden investointien avulla, myönnetään ETS-bonus .

5.6 ETSK katsoo, että puhtaan kehityksen mekanismi (Clean Development Mechanism, CDM) olisi säilytettävä ja sitä olisi parannettava ja laajennettava. Lisäksi olisi tuettava asianmukaisesti EU:n päästökauppajärjestelmän ja muualla maailmassa käyttöön otettavien uusien järjestelmien välisiä yhteyksiä.

5.7 Ilmastonmuutokseen on saatava globaali ratkaisu solmimalla sopimus, joka sisältää tarkoin määritellyt ja vakaat tavoitteet maailman kaikille suurille kansantalouksille.

6. Erityistä

6.1 Komitea kehottaa tarkistamaan päästöoikeuksien jakomenettelyjä ja varmistamaan tässä yhteydessä, että ilmaisiin päästöoikeuksiin oikeutetut toimijat saavat tarpeitaan vastaavan osuuden maksutta. Se, miten tuotannon siirtämisen uhkaamat alat on tarkoitus määritellä vuodesta 2020 lähtien, saattaa vähentää alojen määrää merkittävästi, kun listaan sisällyttämisen kynnysarvo on 0,18.

6.2 ETSK on huolissaan vertailuarvojen kiristämisestä, joka heikentää entisestään vaikeassa tilanteessa olevien yritysten asemaa: kun vertailuarvoja madalletaan kautta linjan yhdellä ja samalla lineaarisella korjauskertoimella, joka on vähintään 0,5 prosenttia ja enintään 1,5 prosenttia vuotuisen arvion perusteella, huomioon ei oteta koneiden käyttöikää eikä keskenään hyvin erilaisten alojen teknologian todellista tilannetta.

6.3 ETSK katsoo, että hiilivuotoa koskevissa vertailuarvoissa käytettävien parametrien on oltava teknisesti ja taloudellisesti toteutettavissa ja kuvastettava todellista teknistä edistystä. Komitea suosittaa, että siitä, millä tavoin hiilivuotolistaa lyhennetään 177 alasta 52 alaan vuosiksi 2021–2030, sovitaan yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa ja että tässä yhteydessä toteutetaan uuteen tilanteeseen sopeutumista edistäviä toimenpiteitä.

6.4 ETSK katsoo lisäksi, että monialainen korjauskerroin on poistettava. Epätarkoituksenmukaisella tavalla määritelty korjauskerroin loisi ilmaisjakoon epävarmuutta ja lisäisi kohtuuttomien kustannusten vaaraa laitoksissa.

6.5 ETSK katsoo, että välillisten kustannusten korvaamiseksi jo vahvistettujen parametrien perusteella olisi luotava yhtenäinen EU-tason mekanismi (4), jonka avulla vältettäisiin nykyiset sisämarkkinoiden vääristymät. Nykyisestä valtiontukiin perustuvasta järjestelmästä tehtäisiin pakollinen ja jäsenvaltiot velvoitettaisiin osoittamaan ainakin osa huutokauppatuloista ympäristöasioissa parhaiten suoriutuville toimijoille aiheutuneiden välillisten kustannusten riittävään korvaamiseen riskialttiilla aloilla.

6.6 ETSK kehottaa osoittamaan ilmaiset päästöoikeudet nykyistä joustavammin ja dynaamisemmin, todellisten ja ajantasaisten tuotantomäärien perusteella. Toimintaansa tehostavia yksiköitä tulee tukea pitämällä niiden osalta voimassa samat ilmaiset päästöoikeudet.

6.7 Hiilivuotoriskin määrittelykriteerejä tulee joustavoittaa, jotta hiilen hinnan vaikutus eri alojen kilpailukykyyn voidaan ottaa mahdollisimman hyvin huomioon vuonna 2008 määritellyn laatukriteerin mukaisesti erityisesti pk-yritysten osalta.

6.8 ETSK katsoo, että EU:n päästökauppajärjestelmään liittyviä rahastoja – vakausvarantoa, innovaatiorahastoa ja nykyaikaistamisrahastoa – olisi tarkasteltava yhtenä kokonaisuutena, jotta voidaan varmistaa hallinnointi- ja valvontajärjestelmien asianmukainen ja tarkoituksenmukainen toiminta ja välttää päällekkäisyydet.

6.9 ETSK katsoo, että — tietty osuus vakausvarannosta olisi käytettävä hiilivuotolistalta poistettujen toimialojen asteittaisen sopeutumisen tukemiseen — nykyaikaistamisrahasto olisi avattava sähköntuotantoa koskeville toimenpiteille sekä NUTS 2 -alueilla että maissa, joiden bkt on alle 60 prosenttia EU:n keskiarvosta, tavoitteena edistää investointeja avoimesti ilman energian sisämarkkinoiden vääristymiä — innovaatiorahastosta olisi tuettava uusien teknologioiden ja vähähiilisten teollisten prosessien kehittämistä etenkin asteittaisen siirtymän piirissä olevilla aloilla — olisi edistettävä vapaaehtoisia hiilidioksidipäästöjen huutokauppoja (kuten Mercato Carbomark), jotka ovat metsänomistajien vapaaehtoispohjalta tekemiä lisäsitoumuksia, joiden avulla voidaan maksimoida metsien tuottamat välilliset ympäristöhyödyt ja jotka tarjoavat mahdollisuuden saada myös taloudellista tunnustusta metsäekosysteemien hoitamalle ilmastotehtävälle.

6.10 Komitea toivoo, että pienille laitoksille (hiilidioksidipäästöt alle 25 000 tonnia) kaavailtuja toimenpiteitä laajennetaan niin, että ne koskevat myös sellaisia laitoksia, joiden hiilidioksidipäästöt ovat alle 50 000 tonnia. Noin 75 prosenttia Euroopassa toimivista päästökauppajärjestelmän piirissä olevista laitoksista kuuluu tähän kokoluokkaan, mutta niiden osuus kaikista päästöistä on vain 5 prosenttia.

6.11 Mitä tulee mineralogisen prosessin päästöihin, toimijoilla ei käytännössä ole mahdollisuutta pienentää niitä. Alan toimijoiden olisikin saatava täysimääräiset ilmaiset päästöoikeudet.

6.12 Koska EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistamista koskevat toimenpiteet liittyvät energiapolitiikan lisäksi moniin muihinkin EU-politiikkoihin, komitea kehottaa pyrkimään uusissa säännöksissä ja niiden kanssa vuorovaikutuksessa sovellettavissa säännöksissä mahdollisimman suureen johdonmukaisuuteen ja ylimääräisen byrokratian karsimiseen.

Bryssel 9. joulukuuta 2015 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) Ks. State aid Modernisation for an integrated EU energy market – kilpailupolitiikasta vastaava Euroopan komission varapuheenjohtaja Joaquín Almunia, Bryssel 2. joulukuuta 2013 – Energy: the sector where ”more Europe” is most needed. Valtiontuen arvioinnin yhteisten periaatteiden laatiminen. Jotta tuki olisi sääntöjen mukaista, sen on edistettävä yhteistä EU-tavoitetta, korjattava markkinoilla havaittu toimintapuute tai poistettava koheesio-ongelma, oltava välineenä sopiva, toimittava kannustimena sekä oltava oikeasuhteista ja mahdollisimman vähäistä. Se ei saa myöskään johtaa kohtuuttomiin kilpailun ja kaupan vääristymiin. Ks. myös ”Suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020” (EUVL C 200, 28.6.2014, s. 1).

(2) www.eesc.europa.eu/envistud

(3) Markkinapohjaiset ohjauskeinot resurssitehokkaan ja vähähiilisen talouden luomiseksi Euroopan unioniin (EUVL C 226, 16.7.2014, s. 1), Ilmasto- ja energiapolitiikan puitteet vuosille 2020–2030 (EUVL C 424, 26.11.2014, s. 39) ja Pariisin pöytäkirja (EUVL C 383, 17.11.2015, s. 74).

(4) Suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 (EUVL C 200, 28.6.2014, s. 1).