Virallinen lehti nro C 167 , 02/06/1997 s. 0143



A4-0127/97 Päätöslauselma komission kertomuksesta «Entisestä Jugoslaviasta syntyneiden maiden alueellisen yhteistyön kehittämisen tulevaisuuden näkymät ja yhteisön keinot yhteistyön edistämiseksi» (SEK(96)0252 - C4-0274/96) ja komission kertomuksesta «Kaakkois-Euroopan tiettyjä maita koskevien tulevaisuuden sopimussuhteiden yleiset periaatteet» (KOM(96)0476 - C4-0644/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission kertomukset (SEK(96)0252 - C4-0274/96) ja (KOM(96)0476 - C4-0644/96), - ottaa huomioon aiemmat - erityisesti 20. kesäkuuta 1996 ((EYVL C 198, 8.7.1996, s. 191)) ja 19. heinäkuuta 1996 ((EYVL C 261, 9.9.1996, s. 194)) - Bosnia-Hertsegovinan jälleenrakentamisesta antamansa päätöslauselmat ja 14. marraskuuta 1996 antamansa päätöslauselman entisen Jugoslavian kansainvälisestä sotarikostuomioistuimesta ((EYVL C 362, 1.12.1996, s. 258)), - ottaa huomioon 14. marraskuuta 1996 Pariisissa tehdyn Bosnia-Hertsegovinan rauhan vakauttamissuunnitelman ja Lontoossa 5. joulukuuta 1996 pidetyn ulkoministerikokouksen (Peace Implementation Conference) tulokset, - viittaa EU:n 13. joulukuuta 1995 tekemään Kaakkois-Euroopan vakautusprosessia ja hyviä naapuruussuhteita koskevaan Royaumont-aloitteeseen sekä sitä koskevaan, EU:n ulkoministerien neuvoston 26. - 27. helmikuuta 1996 hyväksymään toimintasuunnitelmaan ja USA:n joulukuussa 1996 tekemään Kaakkois- Euroopan yhteistyöaloitteeseen (Southeast European Cooperation Initiative, SECI), - ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnot (A4-0127/97), A. ottaa huomioon, että ulkoministerien neuvoston 25. ja 26. marraskuuta 1996 pidetyn kokouksen johtopäätöksissä korostetaan alueellisella lähestymistavalla olevan tärkeä merkitys entisen Jugoslavian valtioiden välisessä siviilirauhanprosessissa ja katsotaan, että kaikkia valtioita tulee arvioida yhteisiä poliittisen ja taloudellisen ehdonalaisuuden periaatteita noudattaen, B. palauttaa mieliin, että alueellinen yhteistyö, jonka tavoitteita ovat rauhanomainen yhteistyö, taloudellinen kehitys ja demokratisoituminen, on Euroopan yhdentymisen keskeinen osa, ja että EU on siksi yhä uudelleen tukenut ja suositellut sitä menestyksekkäänä esikuvana ja kehitysmallina maailman muille, esimerkiksi Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa sijaitseville, alueille, ja myös Barcelonan konferenssi suositteli sitä hiljattain Välimeren alueelle, C. on vakuuttunut siitä, että EU:lla on maantieteellisistä, strategisista ja moraalisista syistä erityinen poliittinen vastuu entisen Jugoslavian rauhanprosessista ja alueen poliittisen ja sosiaalisen tilanteen, talouden ja oikeusjärjestelmän vakaantumisesta pitkällä aikavälillä, sekä siitä, että EU:lla on poliittisen historiansa, taloudellisen merkittävyytensä, kauppapoliittisten välineidensä ja hallinnollisen taitotietonsa ansiosta hyvät edellytykset tukea alueen poliittista, taloudellista ja sosiaalista jälleenrakentamista ja mahdollistaa kansojen välinen rauha ja vakaus alueellisen yhteistyön avulla, D. on tietoinen siitä, että EU voi onnistua tässä vain - jos Eurooppa hankkii itsenäisiä kriisinhallintavalmiuksia voidakseen toteuttaa uskottavasti omia yhteisiä ulkopoliittisia toimiaan YK:n tai Ety- järjestön mandaatin puitteissa; - jos EU ajaa SFOR:n ja kansainvälisten poliisijoukkojen mandaatin laajentamista ja lujittamista, jos väkivaltaisuudet jatkuvat Bosnia-Hertsegovinassa, - jos Euroopan rauhanvakiinnuttamispyrkimyksiin alueella sisältyy myös yhteiskunnan demokratisoinnin edistäminen Serbian, Bosnia-Hertsegovinan ja Kroatian kaltaisissa maissa, joissa kommunistisen hallinnon päättyminen on vain osittain johtanut demokraattisen kansalaisyhteiskunnan syntymiseen, kun kommunistinen ideologia on usein vain korvattu nationalismin ideologialla; - jos Bosnia-Hertsegovinan jälleenrakentaminen suunnitellaan siten, ettei maa enää muutaman vuoden kuluttua ole - ainakaan suuressa mittakaavassa - riippuvainen kansainvälisestä avusta ja sen talous kehittyy itsenäisesti, E. katsoo, että alueellinen lähestymistapa on nähtävä kannustimena, joka edistää poliittista ja oikeusvaltion vakautta, kulttuurin ja talouden kehitystä, alueen valtioiden keskinäistä yhteistyötä ja niiden yhteistyötä naapurimaidensa ja Euroopan unionin kanssa; katsoo, että tällainen yhteistyö on jokaisen rauhanpoliittisen aloitteen toteutumisen perusedellytys, F. katsoo, että alueellista lähestymistapaa on kuitenkin laajennettava ja ettei alueellinen lähestymistapa merkitse entisen Jugoslavian uudelleenluomista vaan että kunkin maan yksilölliset erityispiirteet on otettava huomioon; katsoo, ettei yhden maan haluttomuus yhteistoimintaan saa estää muita maita lähentymästä Euroopan unionia, G. on vakuuttunut siitä, että Kaakkois-Euroopassa syntyy alueellista yhteistyötä vain jos Bosnia-Hertsegovina on toimiva yhtenäinen valtio ja Bosnia- Hertsegovinan jälleenrakentamisessa saadaan aikaan näkyviä tuloksia seuraaviin kunnallis- ja parlamenttivaaleihin mennessä, H. on vakuuttunut siitä, että alueella voidaan saavuttaa rauha, vakaus ja sellaisen kansainvälisen, oikeudenmukaisen oikeusjärjestyksen noudattaminen, joka ei synny sodan keinoin, ainoastaan jos kiinnitetään huomiota sovittujen velvoitteiden ehdottomaan noudattamiseen; tämä koskee varsinkin ihmisoikeuksia, joihin kuuluvat vähemmistöjen oikeudet, pakolaisten ja maasta karkoitettujen oikeutta palata maahansa, yhteistyötä Haagin sotarikostuomioistuimen kanssa ja sotarikollisten luovuttamista, kansanvaltaisten yhteiskunnallisten rakenteiden luomista sekä demokratian pelisääntöjen noudattamista - esimerkiksi riippumattomien tiedotusvälineiden välittämän tiedon vapaan saatavuuden turvaamista - sekä poliittisia, perustuslaillisia ja taloudellisia uudistuksia, I. on vakuuttunut siitä, että erityisesti alueen maiden nuoriso voi tärkeällä tavalla edistää etnisten juopien ylittämistä, sovinnon ja keskinäisen ymmärryksen aikaansaamista, rajoille pysähtymättömän demokratian toteutumista ja ihmisarvon ja vähemmistöjen kunnioittamista; Alueellisen lähestymistavan politiikka 1. Tukee periaatteessa alueellisen lähestymistavan politiikan käyttämistä EU:n ja Kaakkois-Euroopan maiden välisten suhteiden rakentamisessa; 2. Katsoo kuitenkin, ettei Kaakkois-Euroopan alueellisen lähestymistavan politiikkaa voi rajata koskemaan vain entisen Jugoslavian alueen neljää valtiota, Kroatiaa, Bosnia-Hertsegovinaa, Jugoslaviaa (Serbia-Montenegroa) ja entisen Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa, sekä Albaniaa, vaan sen pohjana tulisivat olla rakentavat suhteet ympärillä sijaitseviin valtioihin ja näiden valtioiden kanssa harjoitettava yhteistyö; katsoo, ettei alueellisen lähestymistavan politiikassa tulisi keskittyä vain puhtaasti kauppapoliittisiin kysymyksiin, vaan sen tulisi sisältää myös rauhaa vakauttavia poliittisia elementtejä; 3. Katsoo, että taloudellisiin välineisiin (etenkin tuleviin EU:n tekemiin sopimuksiin) ei tulisi sisällyttää vain poliittisia ja taloudellisia ehtoja vaan ne olisi laadittava niin, että ne edistävät erityisesti tiiviiden yhteyksien syntymistä tämän alueen maiden välille sallimalla vastavuoroisia myönnytyksiä ja alueellisia etuuksia; 4. Ehdottaa siksi, että alueellisen lähestymistavan politiikka nähdään EU:n poliittisena aloitteena, joka ottaa huomioon Euroopan rauhan ja strategian edut ja edellyttää siksi johdonmukaista yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa; tämä aloite tulisi sisällyttää Barcelonan konferenssin mallin mukaiseen, vastavuoroisia velvoitteita sisältävään poliittiseen julistukseen; 5. Ehdottaa Royaumont-aloitteeseen viitaten, että EU:n puheenjohtajavaltio kahden vuoden kuluttua järjestää Kaakkois-Euroopan rauhaa, demokratiaa, kestävää kehitystä ja vakautta käsittelevän konferenssin, jossa osallistujavaltiot EU:n myötävaikutuksella sitoutuvat kunnioittamaan rajojaan, vaalimaan hyviä naapuruussuhteita, kunnioittamaan uskonnonvapautta, ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia, sallimaan vastavuoroisesti vapaan liikkuvuuden, takaamaan sananvapauden ja demokraattiset perusoikeudet, selvittämään omistussuhteet eri alueilla, pyrkimään asevalvonnan ulottamiseen alimmalle mahdolliselle tasolle sekä kantamaan yhdessä vastuun alueen taloudellisesta ja ekologisesta tasapainosta; pyytää samalla, että Euroopan unioni sitoutuu samanaikaisesti laatimaan kunnianhimoisen pitkän aikavälin ohjelman, joka sisältää porrastettuja, yhteen sovitettuja ja monipuolisia taloudellisia alueen jälleenrakentamistoimenpiteitä; 6. Pitää komission ehdottamaa ohjelmoinnin ja valvonnan sekakomiteaa (Joint Programming and Monitoring Commission) yhtenä sopivana välineenä luotavalle yhteistyön instutionalisoidulle rakenteelle alueen maiden yhteisten projektien ja ohjelmien suunnittelemiseksi, koordinoimiseksi ja toteuttamiseksi; katsoo, että tässä yhteydessä Phare-ohjelmaa olisi käytettävä nykyistä tehokkaammin alueelliseen yhteistyöhön vähentäen samalla kansallisia avustuksia; 7. Korostaa taloudellisten uudistusten ja poliittisten olojen vakiintumisen välistä yhteyttä; viittaa Euroopan unionin antamaan taloudelliseen apuun (yksipuoliset tuontia koskevat suosituimmuusjärjestelmät, asetus 1628/96, yleinen tullietuusjärjestelmä, Phare) sekä nykyisiin unionin ja kyseisen alueen tiettyjen maiden välisiin yhteistyösopimuksiin; 8. On vakuuttunut siitä, että monenkeskisten puitteiden luominen on tärkeää poliittisen vuoropuhelun, sovittelun, keskinäisen luottamuksen (jälleen)rakentamisen sekä yleisesti alueen yhteisen tulevaisuuden suunnittelemisen kannalta, ja katsoo, että tällaisen kehityksen täytyisi johtaa alueelliseen rauhaa ja kehitystä koskevaan vakaussopimukseen; 9. Kehottaa tässä yhteydessä kaikkia niitä valtioita, joita alueelliset yhteistyöaloitteet koskevat, yhdistämään - tarvittaessa komission ja neuvoston avustuksella - olemassa olevat alueelliset aloitteet (Royaumont-aloite ja Bulgarian aloite) toisiinsa ja koordinoimaan ne SECI-aloitteen kanssa; 10. Korostaa, että taloudellinen ja rahoitusyhteistyö olisi tulevissa sopimuksissa kytkettävä sopimuspuolten halukkuuteen tehdä yhteistyötä naapuriensa kanssa, varmistaa henkilöiden, tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaan liikkuvuus ja kehittää rajat ylittäviä hankkeita; Edellytyksenä Bosnia-Hertsegovinan vakauttaminen 11. Pitää Bosnia-Hertsegovinan jälleenrakentamista ja yhdistämistä jälleen valtiolliseksi kokonaisuudeksi kiireellisenä tehtävänä ja Kaakkois-Eurooppaa koskevan alueellisen lähestymistavan politiikan onnistumisen edellytyksenä; katsoo, että Bosnian on tultava jälleen elinkelpoiseksi ja itsenäiseen kehitykseen pystyväksi valtioksi; 12. Katsoo, että Bosnia-Hertsegovinan osien ja naapurivaltioiden välinen alueellinen yhteistyö on lakkautettava niillä aloilla, jotka kuuluvat Bosnia- Hertsegovinan valtion viranomaisten vastuualueeseen (kuten ulko- ja tullipolitiikka); 13. Katsoo, että jälleenrakennusohjelmat on laadittava siten, että ne yhdistävät valtion osat toisiinsa uudelleen, ja ehdottaa tässä tarkoituksessa valtion molempien osien yhteisen infrastruktuurin kehittämistä seuraavin hankkein: - yhtenäisen, uusinta teknologiaa käyttävän puhelin- ja tietoliikenneverkon rakentaminen koko Bosnia-Hertsegovinan alueelle - Sarajevosta Banja Lukan kautta Zagrebiin ja Sarajevosta Mostarin kautta Dubrovnikiin samoin kuin Sarajevosta Tuzlan kautta Birkoon ja Banja Lukasta Tuzlan kautta Zvornikiin kulkevien rautatie-/maantieyhteyksien rakentaminen - Bosnia-Hertsegovinan kehittäminen vapaaksi talousalueeksi, jolla ei ole sisärajoja - yhteisesti hallinnoidun ilmatilan luominen Bosnia-Hertsegovinaan ja maan tärkeiden kaupunkien välisen kotimaan siviili-ilmailuliikenteen tukeminen; katsoo, että näiden lisäksi on toteutettava muita rajat ylittäviä projekteja, esimerkiksi ympäristö-, energia- ja terveydenhuoltoalan hankkeita; 14. Kehottaa neuvostoa ja komissiota ryhtymään kaikkiin tarvittaviin ponnisteluihin Daytonin sopimuksella perustetun kiinteistökomitean työn tukemiseksi, mikä rohkaisisi pakolaisia ja alueelta karkoitettuja ihmisiä palaamaan alueelle ja helpottaisi ja nopeuttaisi heidän paluutaan; 15. Ehdottaa «demokratian edistämissäätiön» muodostamista demokraattisten ja yhteiskunnallisten siviilirakenteiden rakentamisen tukemiseksi; EU:n tulisi vastata säätiön rahoituksesta, komission olisi osallistuttava johtotaidon tietämyksellään, ja säätiön johdossa ja hallinnossa olisi oltava riippumattomia, yleistä arvonantoa nauttivia henkilöitä kaikista kolmesta etnisestä ryhmästä; 16. Ehdottaa, että tällaisen säätiön, jonka toimintaa kansalaisten tarpeet ohjaisivat ja joka suosisi etniset rajat ylittäviä hankkeita, tehtäviin kuuluisivat seuraavat viisi toiminta-aluetta: - riippumattomat tiedotusvälineet ja journalistien koulutus; - yhteiskunnalliset, poliittiset ja kulttuurialan järjestöt sekä kansalaisyhteiskunnan instituutiot ja valtiosta riippumattomien järjestöjen tukeminen, demokratian lujittamista koskevan toimintasuunnitelman kehittäminen yhdessä olemassaolevien, EU:n jo tukemien aloitteiden kuten «Verona-foorumin» ja «Lähetystöt paikallisen demokratian puolesta» kanssa; - kulttuuri-nuoriso-yliopistoyhteistyö; - «Eurooppa-koulujen», toisin sanoen historianopetukseltaan puolueettomien ja uskonnonopetukseltaan jaettujen monikansaisten koulujen kehittämisen tukeminen, - talouden alan pk-yritysten johtamiskoulutus; 17. Uskoo, että myös Albanian kohdalla olisi ryhdyttävä samanlaisiin toimiin demokratisoimisen edistämiseksi ja demokraattisten puolueiden, riippumattomien tiedotusvälineiden ja vähemmistöjen tukemiseksi; Poliittiset ehdonalaisuudet 18. Vahvistaa näkemyksensä, että EU:n ja Jugoslavian (Serbia-Montenegron), Kroatian ja Bosnia-Herzegovinan välisten sopimussuhteiden tiivistäminen tulee sitoa Daytonin sopimuksen ehtojen tiukkaan noudattamiseen ja siihen, että nämä maat luovat hyvät yhteistyösuhteet sekä toisiinsa että naapurivaltioihin; 19. Ei hyväksy kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin epäasianmukaista ulkopolitiikkaa, jonka vuoksi mahdolliset etniset jännitteet saattaisivat kehittyä täysimittaiseksi konfliktiksi; korostaa yksiselitteisesti, koska joukko alueen valtioita torjuu alueellisen lähestymistavan, että tämä lähestymistapa on huomattavasti enemmän EU:n hengen mukainen; ei siksi voi ymmärtää, miksi unioni ja jotkut alueen valtiot yhä alistuvat etnisten rajojen sanelemaan tilanteeseen; 20. Tukee komission ehdotusta, jonka mukaan näiden maiden kanssa tulevaisuudessa tehtävien sopimusten on sisällettävä yhteisiä elementtejä kuten demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeet; 21. Vaatii lisäksi - Serbialta, että Kosovon ja Vojvodinan ongelmat ratkaistaan siten, että myönnetään molemmille alueille todellinen autonomia Jugoslavian liittotasavallassa, ja että demokraattisia perusoikeuksia sekä lehdistön ja mielipiteen vapautta kunnioitetaan - Kroatialta sisäisen demokratian kehittämistä (monipuoluejärjestelmää ja sananvapautta) sekä ihmisoikeuksien, vähemmistön oikeuksien ja pakolaisten maahanpaluuoikeuksien takaamista; tämä koskee erityisesti Itä-Slavoniaa - Bosnia-Herzegovinalta kaikkien etnisten ryhmien yhteisten instituutioiden luomista ja niiden toimintakyvyn sekä valtion yhtenäisyyden turvaamista ja monipuoluejärjestelmän ja sananvapauden takaamista; - kaikissa kolmessa valtiossa Haagin sotarikostuomioistuimen etsimien henkilöiden pidättämistä ja luovuttamista, ja demokraattisen valtion kehittämistä, joka takaa kansalaistensa vapauden ja turvallisuuden rotuun, uskontoon tai etniseen alkuperään katsomatta - FYROMilta, että se sitoutuu kunnioittamaan edelleen maan vähemmistöryhmien oikeuksia ja antaa niille erityisesti mahdollisuuden opettaa ja oppia kieltään ja vaalia kulttuuriaan; 22. Viittaa Kosovon, Itä-Slavonian, Sandjackin, Vojvodinan ja FYROMin jännittyneeseen tilanteeseen, johon patoutuu huomattavia konfliktin mahdollisuuksia, ja kehottaa neuvostoa viivyttelemättä painostamaan Serbian viranomaisia voimakkaasti, jotta aiemmin ehdotetun EU:n tiedotustoimiston avaaminen Kosovossa tulisi mahdolliseksi; toistaa ehdotuksensa, jonka mukaan kyseisille alueille olisi perustettava ECMM-tarkkailuvaltuuskuntia (ECMM = European Community Monitoring Mission), jotka edistäisivät osapuolten välistä poliittista vuoropuhelua ja voisivat auttaa rakentamaan luottamusta, ehkäisemään sorron ja väkivallan käyttöä ja edistämään sovintoa; 23. Ehdottaa konfliktien ehkäisemiseksi ja ratkaisemiseksi Daytonin sopimuksen mukaisten Bosnia-Herzegovinassa toimivien asiamiesrakenteiden (ombudsman) perustamista siirtymäkauden ajaksi myös Kroatiaan, Serbiaan ja entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan; 24. Kehottaa ulkoministerien neuvostoa kehittämään alkuperäistä ECMM-ajatusta ja harkitsemaan, voitaisiinko tästä välineestä kehittää «Euroopan kriisinhallinta- ja rauhanturvajoukkojen» esiaste laajentamalla sitä ammattitaitoisella siviili- ja sotilashenkilökunnalla; Symbolinen toimi Bosnian nuorison hyväksi 25. Ehdottaa, että EU tukee kansainvälisen popfestivaalin järjestämistä Bosniassa kesällä 1998; festivaalin tarkoituksena olisi EU:n rahoittamana ilmaiskonserttina edistää Kaakkois-Euroopan kaikkiin etnisiin ryhmiin kuuluvien nuorten sovintoa, ja sen suojelijoina toimisivat parlamentin puhemies ja komission ja neuvoston puheenjohtajat; kehottaa komissiota tekemään viipymättä konsertin rahoitusta koskevia ehdotuksia ja aloittamaan järjestelyt; 26. Kehottaa komissiota ja neuvostoa nimeämään muita rajat ylittävän kulttuuri- ja opetusalan yhteistyön mahdollisuuksia, tukemaan kaupunkien ja yliopistojen ystävyystoimintaa sekä auttamaan «Kaakkois-Euroopan pormestareiden konferenssin» kaltaisten alueellisten, kansoja yhdistävien aloitteiden edistämisessä; 27. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.