Virallinen lehti nro C 152 , 18/05/1998 s. 0072



A4-0133/98 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle «Kasvu ja työllisyys vakauteen tähtäävässä talous- ja rahaliitossa: talouspolitiikan arviointia vuoden 1998 talouspolitiikan yleislinjojen pohjaksi (KOM(98)0103 - C4-0135/98) (taloutta koskeva vuosikertomus) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(98)0103 - C4-0135/98), - ottaa huomioon 7. heinäkuuta 1997 päivätyn neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta ((EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.)), - ottaa huomioon 7. heinäkuuta 1997 päivätyn neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä ((EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.)), - ottaa huomioon 17. kesäkuuta 1997 hyväksytyn Amsterdamin Eurooppa-neuvoston päätöslauselman vakaus- ja kasvusopimuksesta ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1.)), - ottaa huomioon 16. kesäkuuta 1997 hyväksytyn Amsterdamin Eurooppa-neuvoston päätöslauselman kasvusta ja työllisyydestä ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 3.)), - ottaa huomioon 20. ja 21. marraskuuta 1997 pidetyn Luxemburgin ylimääräisen huippukokouksen puheenjohtajan päätelmät, - ottaa huomioon 13. joulukuuta 1997 päivätyn Eurooppa-neuvoston päätöslauselman talouspolitiikkojen yhteensovittamisesta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa ((EYVL C 35, 2.2.1998, s. 1.)) sekä EY:n perustamissopimuksen 109 ja 109 b artiklan, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain ja aluepoliittisen valiokunnan lausunnot (A4-0133/98), A. katsoo, että taloutta koskevaa komission vuosikertomusta voidaan EY:n perustamissopimuksen 103 artiklan mukaisesti tulkita komission valmistelevaksi työksi jäsenvaltioiden ja yhteisön vuoden 1998 talouspolitiikan yleislinjojen pohjaksi, B. katsoo, että taloutta koskevassa komission vuosikertomuksessa 1998 päädytään siihen, että pitkän aikavälin taloudellinen elpyminen on käynnistynyt, millä viitataan viennin kasvuun ja USA:n dollarin myönteisestä vaihtokurssista johtuvaan kilpailukyvyn paranemiseen, maltilliseen palkkakehitykseen ja tuottavuuden jatkuvaan kasvuun, C. katsoo, että taloutta koskevassa komission vuosikertomuksessa 1998 odotetaan huomattavaa investointien kasvua, joka johtuu alhaisesta pitkien korkojen tasosta ja yleisesti myönteisestä talouskehityksestä sekä kotimaisen kysynnän ja yksityisen kulutuksen ennakoidusta kasvusta, ja joka muuttaa tämänhetkisen elpymisen jatkuvaksi pitkän aikavälin taloudelliseksi elpymiseksi, D. katsoo, että useat jäsenvaltiot ovat onnistuneet pienentämään inflaatiota, korkoja ja budjettivajetta taloudellisen vakauden saavuttamiseksi ja että on tapahtunut huomattavaa lähentymistä Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa esitettyjen yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavien edellytysten täyttämiseksi, E. katsoo, että yhtenäisvaluutan käyttöönotto on aikataulussa ja että Emun kolmas vaihe alkaa 1. tammikuuta 1999, F. katsoo, että Euroopan unionin huolestuttavan korkea työttömyys on ratkaistavista ongelmista kaikkein haastavin ja kiireellisin, G. katsoo, että Eurooppa-neuvosto päätti, ottaen huomioon Amsterdamin sopimuksen työllisyyttä koskevan osaston voimaantulon aikaistamisen, että on välttämätöntä varmistaa talous- ja työllisyyspolitiikkojen tehokas yhteensovittaminen ja seuranta; 1. Suhtautuu myönteisesti taloutta koskevan vuosikertomuksen uuteen muotoon, kun otetaan huomioon Emun tulon kaltaiset vuoden 1998 erityisolosuhteet, mutta on kuitenkin sitä mieltä, että keskipitkän aikavälin (5 vuotta) näkymien kattava tarkastelu edellyttää taloudellisen tilanteen keskeisimpien kohtien yksityiskohtaisempaa analyysiä; 2. Ehdottaa, että taloutta koskevaan vuosikertomukseen liitetään skenaarioanalyysi, jotta riskejä ja tarvittavia vastatoimia voidaan tutkia paremmin siinä tapauksessa, että keskeinen ennuste mitätöityy; 3. Lausuu mielipiteenään, että taloutta koskevaan vuosikertomukseen sisältyvän keskeisen ennusteen mukaisessa kehityksessä on omat riskinsä: USA:n dollarin liikkeet tulevaisuudessa, Aasian kriisin epäsuorat vaikutukset Euroopan talouteen ja mahdollinen pörssikriisi ovat kaikki vaaratekijöitä, jotka on otettava huomioon; 4. Myötäilee komission näkemystä, jonka mukaan taloudellisen kasvun ja paremmin toimivien työmarkkinoiden avulla uusien työpaikkojen luomiseen tähtäävä vakauspolitiikka on äärimmäisen tärkeää ja jonka mukaan Emu kehyksenä soveltuu hyvin tämän päämäärän saavuttamiseen; 5. Korostaa tiiviin ja johdonmukaisen yhteensovittamisen merkitystä makrotalouspolitiikkojen ja rakenteellisten toimenpiteiden välillä työllisyyden alalla ja pyytää jäsenvaltioita kohdistamaan politiikkansa paremmin niin, että ne hyötyvät vakaasta taloudellisesta ympäristöstä, lujittamalla nykyisen työllisyystason lisäämiseksi kotimaista kysyntäänsä aiheellisilla inflaationvastaisilla politiikoilla ja toimilla, jotka hidastavat työvoiman korvaamista pääomainvestoinneilla, ja sen lisäksi toteuttamaan toimenpiteitä, joilla luodaan uusia työpaikkoja, mihin Euroopan työllisyysaloitteessa viitattiin; 6. Yhtyy komission arvioon talouden kasvua suosivista tekijöistä: talouden vakaa perusta, historiallisen alhaiset pitkät korot, investointien korkea tuotto, tuottavuuden lisääntyminen ja alhainen inflaatio; 7. Arvioi, että julkisten ja yksityisten investointien tukeman taloudellisen kasvun avulla, joka on tuottavuuden kasvua korkeampi, voidaan tehokkaasti edistää uusien työpaikkojen luomista ja köyhyyden torjumista; 8. Tukee komission näkemystä siitä, että tuottavuuden kasvun tasoa selvästi korkeampi investointien varaan rakentuva kasvu, jota auttavat rakenteelliset toimet tuote- ja työmarkkinoilla, on olennaisen tärkeä tekijä tarpeellisten uusien työpaikkojen luomisessa ja köyhtymisen lisääntymisen torjumisessa; 9. Korostaa sitä erityistä merkitystä, jonka se antaa työllisyyssuuntaviivojen nopealle muuttamiselle kansallisiksi toimintasuunnitelmiksi ja sille strategiselle ensisijaiselle asemalle, joka olisi annettava ennaltaehkäiseville toimenpiteille, jotka keskittyvät erityisesti sekä työttömien että työssä olevien työllistettävyyden lisäämiseen; kehottaa työllisyyspolitiikka- ja työmarkkinakomiteaa (ELMC) nopeuttamaan aiheellisten valiovertailujen kehittämistä työmarkkinauudistuksen seuraamiseksi; 10. Katsoo, että kestävän talouden ja työllisyyden kasvun suurimpia esteitä ovat: i. liian alhainen investointitaso, ii. kotimaisen kysynnän ja yksityisen kulutuksen yhä varsin alhainen taso, iii. suhteettoman korkeat muuta kuin palkkaa koskevat työvoimakustannukset, iv. työvoiman ja ammatillisen koulutuksen joustamattomuus jatkuvasti kiihtyvän teknisen kehityksen tarpeisiin, v. liiallinen sääntely, joka johtaa yritysten korkeisiin hallintokuluihin ja hankaloittaa ja estää uusien innovatiivisten yritysten syntyä, mikä ei suosi yrittäjyyttä jäsenvaltioissa; vi. eurooppalaiselle tutkimustoiminnalle myönnettävien varojen ja alan järjestäytymisen riittämättömyys; 11. Kehottaa voimistamaan toimia työttömyyden torjumiseksi yhteisön tasolla jäsenvaltioiden toimien täydentämiseksi tukeutumalla Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen päätelmiin ja panemalla ne täytäntöön; 12. Katsoo, että aiemmissa yleisissä suuntaviivoissa esitetyt EU:n tason politiikat, erityisesti talousarvion vakauttaminen, tiukka rahapolitiikka ja maltillisen palkkapolitiikan jatkaminen, edellyttävät jonkinasteista mukauttamista, jotta kasvu saavuttaisi tuottavuuden kehitykseen verrattavissa olevan tason koko EU:ssa; 13. Painottaa, että suhteellisen suljetussa EU:ssa riittävä työllisyyden kasvu voidaan yhdistää välttämättömään ja jatkuvaan talousarvion vakauttamiseen ainoastaan, jos rahapolitiikka ei ole samanaikaisesti liian rajoittavaa eikä palkkapolitiikka liian tiukkaa; 14. Korostaa äärimmäisen tärkeänä yhteisön Emun puitteissa toteutettavien politiikkojen valvontaa sekä eri talouspolitiikkojen selvästi tiukempaa yhteensovittamista, kuten todetaan Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätöslauselmassa «talouspolitiikan yhteensovittamisesta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa»; kehottaa Euroopan komissiota ehdottamaan, miten EU:n ja sen jäsenvaltioiden talouspolitiikka voidaan Emun uusien edellytysten vallitessa yhdenmukaistaa siten, että siitä ei aiheudu verojen ja kustannusten alentamiskilpailua vaan eurooppalaista lisäarvoa työllisyyden kannalta; 15. Tukee Emun perustamista siten, että Euroopan keskuspankin päätavoitteena on hintavakauden ja alhaisen korkotason ylläpitäminen, jotta säästämisen ja investointien taso johtaa kestävään talouden ja työllisyyden kasvuun; 16. Katsoo, että keskimääräisen budjettialijäämän supistuminen vuoden 1993 6,1 prosentista vuoden 1997 2,6 prosenttiin BKT:stä on hyvä suoritus ja että talousarviota on vakautettava edelleen ennen kaikkea julkisten menojen valikoidulla vähentämisellä eikä yleisillä veronkorotuksilla; 17. Huomauttaa pahoitellen, että monissa maissa talousarvion alijäämiä on pienennetty helppojen kohteiden, kuten investointimenojen, tutkimuksen ja kehittämisen sekä koulutuksen menoja pienentämällä; tällöin talousarvioita on tasapainotettava uudelleen näiden fyysistä ja henkistä pääomaa koskevien menojen edistämiseksi samalla kun muita talousarvion osia karsitaan; 18. Katsoo siten, että vaikka velkatason vähentäminen on asiaankuuluva ja tarpeellinen keskipitkän aikavälin tavoite, äärimmäisen tiukan budjettikurin myötä taloudelliseen toimintaan saattaa tällä kertaa ilmaantua vastavaikutuksia, ja ettei budjettikuri johda automaattisesti taloutta koskevassa komission vuosikertomuksessa kuvailtuun koko ajan kohenevaan taloudelliseen tilanteeseen (virtuous cycle), joten budjettikurin kehitystä on syytä tarkkailla; 19. Korostaa, että on välttämätöntä luoda EU:n laajuinen valiovertailumenettely investointeja ja työllisyyttä varten ja määrittää sekä yksityisten että julkisten investointien työllisyysvaikutukset, jolloin on otettava huomioon, että julkiset investoinnit voivat kannustaa yksityisiin investointeihin ennen kaikkea infrastruktuuria koskevien investointien alalla; 20. Katsoo, että EU:n yksityisten ja julkisten investointien taso on täysin riittämätön vahvistamaan EU:n innovaatiokykyä ja tulevaisuuteen suuntaavaa otetta; 21. Korostaa, että yhteisön talouden aiheellisen kasvuvauhdin saavuttaminen edellyttää sekä yksityisiä että julkisia investointeja; vaatii politiikkojen yhdistelmää, joka helpottaa tämän tavoitteen toteutumista; korostaa, että julkiset investoinnit kannustavat yksityisiin investointeihin niihin liittyvien alempien kustannusten vuoksi; kehottaa vahvistamaan julkisia investointeja, joiden sosiaalinen ja taloudellinen kannattavuus on kohtuullinen; 22. Pyytää jäsenvaltioita noudattamaan Eurooppa-neuvoston päätöslauselmia jäsenvaltioiden välisestä verokilpailusta; 23. Korostaa, että on välttämätöntä keventää työn verotusta ja sopia EU:n laajuisesta yritysten vähimmäisverosta; 24. Hyväksyy vuosikertomuksen johtopäätöksen, jonka mukaan nimellispalkan korotusten on oltava yhdenmukaisia hintavakauden kanssa, ja että reaalipalkan korotuksissa olisi otettava huomioon investointien kannattavuus, ja että niiden olisi tuettava palkansaajien ostovoimaa kokonaiskannattavuutta uhkaamatta, ja korostaa tässä mielessä työmarkkinaosapuolten vastuuta; kaipaa aloitteita, joilla stimuloidaan kotimaista kysyntää, jota ilman ei voida kestävällä tavalla vaikuttaa kasvuun ja työllisyyteen; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita siksi muuttamaan talouspolitiikkojaan vastaavasti ja muuntamaan alkavan taloudellisen noususuhdanteen investointivetoiseksi pitkäaikaiseksi kasvuksi, joka voi johtaa työssäkäyvien määrän lisääntymiseen; korostaa, että tarvitaan välttämättä yhteensovitettua talouspolitiikkaa, jossa kysyntä ja tarjonta yhdistyvät työllisyyden kannalta ihanteellisella tavalla ja jolla siten voidaan tukea valtion, työntekijöiden ja työnantajien yhdenmukaisia toimia eurooppalaista työllisyyssopimusta noudattaen; 25. Kiinnittää huomiota mahdollisuuksiin luoda uusia lähipalveluihin liittyviä työpaikkoja, joilla edistetään erityisesti lasten ja hoidosta riippuvaisten henkilöiden hoitopalveluita; nämä työpaikat eivät kuitenkaan saisi olla palkkatasoltaan syrjiviä, ja niiden olisi oltava miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen mukaisia sekä sellaisia, että niillä pystytään takaamaan riittävä toimeentulo; 26. Ei tue työpaikkojen luomista alentamalla huomattavasti palkkoja vähäisen ammattipätevyyden omaavan työvoiman aloilla, mikä johtaisi köyhyyden lisääntymiseen, uhkaisi unionin sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja loisi vain työpaikkoja, joista ei saisi riittävää toimeentuloa; katsoo, että kasvuun liittyvä makroekonominen kasvupolitiikka ei riitä työttömyyden poistamiseen ja että sitä on täydennettävä rakenteellisilla toimilla, jotka liittyvät työmarkkinalainsäädännön sääntelyyn, työntekijöiden pätevyyteen ja työvoimakustannusten muodostumiseen; 27. Katsoo kuitenkin, että on tarpeen laskea työvoimakustannuksia vähemmän koulutettujen työntekijöiden kohdalla näiden palkkaamisen ja kouluttamisen edistämiseksi; 28. Toistaa tukensa muuta kuin palkkaa koskevien työvoimakustannusten alentamiselle, mikä voitaisiin korvata sosiaalietuuksia vähentämättä muilla verotusuudistuksilla, jotka olisi suunnattu tietyille työvoimaryhmille palkka-asteikon alapäässä, yhdistettyinä ammattikoulutusta, uudelleenkoulutusta, opetusta ja oppisopimuskoulutusta koskeviin järjestelmiin liittyviin aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin, jotka voitaisiin rahoittaa osittain käyttämällä työttömyysetuja ja edistämällä paikallisia kumppanuuksia; 29. On periaatteessa tyytyväinen komission ehdotukseen laskea arvonlisäverotasoa työvoimavaltaisilla aloilla, onhan se tehokas keino edistää liiketoimintaa ja vähentää työttömyyttä yhteisön tasolla, ja pahoittelee näiden toimenpiteiden täytäntöönpanon viivästymistä; 30. Painottaa sellaisen politiikan tärkeyttä, jossa keskitytään talouden kasvun ja työllisyyden kannalta todennäköisesti merkittäviin alueisiin, erityisesti pk-yritysten tukemiseen, tutkimuksen ja kehittämisen voimakkaaseen edistämiseen sekä Euroopan liike-elämän aloitteita koskevia viestintämahdollisuuksia edistävien Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseen; 31. Vaatii vahvistamaan kiireellisesti eurooppalaiset ja kansalliset määrärahat tutkimuksen ja huipputekniikan edistämisen hyväksi ja toivoo, että komissio yksilöi erityisessä kertomuksessa näiden uusien alojen työpaikkojen luomista nopeuttavat julkiset ja yksityiset menetelmät; 32. Vaatii EU:lta ja sen jäsenvaltioilta uusia aloitteita, joilla lisätään itsenäisten ammatinharjoittajien ja heidän perustamiensa yritysten määrää ja riskipääoman saatavuutta, koska pienet ja keskisuuret yritykset ovat EU:n suurin työnantaja; 33. Pyytää neuvostoa ja jäsenvaltioita edistämään pk-yrityksiä suosivia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on lieventää hallinnollista taakkaa, helpottaa riskipääoman saamista ja saatavuutta sekä edistää suuret työllistämismahdollisuudet omaavien innovatiivisten pk-yritysten luomista; pyytää tässä yhteydessä kehittämään asianmukaisia valiovertailumenetelmiä, joiden avulla voidaan arvioida yritysten eri alojen tasolla ja alueellisella tasolla suorittamien investointien työllisyysvaikutuksia; 34. Korostaa sitä, että mahdolliset epäsymmetriset häiriöt keskittyvät todennäköisesti rajatuille alueille; tämä tilanne saattaa kääntyä huonompaan suuntaan, jos Euroopan talouksien suhteellinen erilaisuus vähenee ajan myötä; korostaa myös sitä, että paras keino välttää epäsymmetrisiä häiriöitä on lisätä talouspolitiikkojen yhdenmukaistamista; 35. Pyytää tuotantoalan alakohtaisen ja maantieteellisen keskittymisen vaikutusten tarkkaa seurantaa, sillä yhtenäisvaluutalla ja yhtenäismarkkinoilla on vaikutusta todellisiin kilpailutekijöihin; 36. Tukee siten voimakkaasti komission näkemystä, että Emun tultua voimaan kasvaa tarve - Euroopan rakennerahastojen aktiivisen, lisääntyvän käytön avulla - toteuttaa rakennesopeutusta; alueille on annettava paremmat mahdollisuudet vastata epäsymmetrisiin häiriöihin aktiivisen alueellisen valistuspolitiikan avulla, sen jälkeen kun valuuttakurssimuutokset eivät enää euron aikana ole mahdollisia; 37. Pyytää työmarkkinaosapuolia tutkimaan tarkoin jäsenvaltioiden välisen palkkoja ja kustannuksia koskevan Emun kolmannen vaiheen yhteisen valuutan johdosta lisääntyvän avoimuuden seurauksia; kehottaa komissiota tekemään tutkimuksen palkkarakenteesta ja siihen liittyvistä kustannuksista jäsenvaltioiden tasolla analysoimalla vaikutusta, joka Emun täytäntöönpanolla voisi olla palkkoihin ja työllisyyteen; 38. Myöntää, että teollisuus- ja palvelualojen kunnollista kilpailua voidaan edistää hintojen joustavuudella, säännösten uudistamisella, yrittäjyyden suosimisella, yhteismarkkinoiden toteuttamisella, markkinoille pääsyn helpottamisella sekä julkisten ja yksityisten monopolien liberalisoinnilla kieltämättä kuitenkaan suurten yritysten tärkeyttä ja tiettyjen yrityskeskittymien tarpeellisuutta; 39. Myöntää, että työmarkkinoiden ammatillista ja alakohtaista liikkuvuutta sekä miesten ja naisten tasavertaisia mahdollisuuksia ja tasavertaista kohtelua työmarkkinoilla on lujitettava; 40. Ei tue toissijaisuusperiaatteen vastaista työajan pakollista lyhentämistä koko unionissa, koska se saattaa vaikuttaa haitallisesti työllisyyteen; 41. Tukee kuitenkin kansallisella tai mikrotalouden tasolla päätettyä työajan lyhentämistä, sekä vapaaehtoisen osa-aikatyöjärjestelyn mahdollisimman laajaa käyttöä, kuten taloutta koskevassa komission vuosikertomuksessa esitetään; 42. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille.