FI Euroopan unionin virallinen lehti C 317/75

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto – Väliarviointi biologista monimuotoisuutta koskevan EY:n toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta”

KOM(2008) 864 lopullinen

(2009/C 317/13)

Esittelijä: Lutz RIBBE

Euroopan komissio päätti 16. joulukuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan 1 kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto – Väliarviointi biologista monimuotoisuutta koskevan EY:n toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta

KOM(2008) 864 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 18. kesäkuuta 2009. Esittelijä oli Lutz Ribbe.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. heinäkuuta 2009 pitämässään 455. täysistunnossa (heinäkuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 162 ääntä puolesta ja 3 vastaan 7:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK pitää hyvin valitettavana, että tavoite pysäyttää biologisen monimuotoisuuden väheneminen vuoteen 2010 mennessä jää saavuttamatta.

1.2 On kuitenkin ilahduttavaa, että luonto- ja lintudirektiiveillä on onnistuttu saavuttamaan myönteistä kehitystä eräiden elinympäristöjen ja lajien suhteen. Tämä osoittaa, että oikein sovellettuna eurooppalainen luonnonsuojelulainsäädäntö toimii asianmukaisesti.

1.3 Tällä lainsäädännöllä ei kuitenkaan voida pysäyttää yhä nopeutuvaa lajien katoamista, joka tapahtuu suojelualueiden ulkopuolella täysin laillisen elinkeinotoiminnan seurauksena. ETSK yhtyy tässä komission kantaan: biologista monimuotoisuutta koskevia näkökohtia ei ole vielä läheskään riittävästi sisällytetty muihin politiikanaloihin.

1.4 ETSK katsoo kuitenkin, että täysin uusia tavoitteita ei tarvita. Komission ja jäsenvaltioiden on ennemminkin otettava itse vakavasti tähänastinen, jo vuonna 2001 muotoiltu oikea tavoite pysäyttää biologisen monimuotoisuuden väheneminen ja ennallistaa luonnolliset elinympäristöt sekä edistettävä sitä tulevaisuudessa entistä päättäväisemmin.

1.5 Luonnonsuojelua pidetään usein talouspoliittiselta kannalta tarkastellen esteenä tai uhkana. Biologisen monimuotoisuuden taloudellista arvoa ei vielä näy perusteluna käytännön politiikassa. Komitea pyytää komissiota esittämään – esimerkiksi ulkoisten kustannusten entistä laajemmasta sisällyttämisestä hintoihin käytävien keskusteluiden puitteissa – millä tavoin se aikoo ratkaista ongelman.

1.6 Saavutetun kehityksen tarjoamista myönteisistä esimerkeistä olisi tiedotettava entistä paremmin. Esimerkit osoittavat, kuinka tiiviisti alueellinen talouskehitys liittyy biologiseen monimuotoisuuteen (esimerkiksi matkailu).

1.7 Neuvoston päätös rahoittaa Natura 2000 -ohjelmaa rakennerahaston ja YMP:n toisen pilarin varoilla ei ole osoittautunut toimivaksi. Jäsenvaltiot eivät yksinkertaisesti anna asianomaisissa ohjelmissa riittävästi painoarvoa luonnon ja biologisen monimuotoisuuden suojelulle. ETSK kannattaa erityisen budjettikohdan luomista rahoituskaudeksi 2014–2020. Maatalouden ympäristöohjelmiin on palautettava kannustimet.

1.8 Monilla alueilla ja monin paikoin – esimerkiksi suoalueilla, vuoristo- ja rannikkoalueilla, laidunmailla ja jokien tulvaniityillä – luonnollisten elinympäristöjen suojelu ja ennallistaminen edistävät oleellisesti myös ilmastonsuojelua. Ilmastonsuojelua ja biologista monimuotoisuutta koskevat politiikat on nivottava entistä tiiviimmin yhteen, vaikka biologisen monimuotoisuuden suojelulle on luonnollisesti paljon muitakin perusteita kuin ”pelkkä” ilmastonsuojelu.

1.9 Jotta lajit pystyisivät sopeutumaan muuttuviin ilmasto-olosuhteisiin, niiden elinympäristöt on verkotettava entistä paremmin. Tulisi pohtia Euroopan laajuisen ”luontoverkon” rakentamista.

1.10 Rakentaminen ja asfaltointi peittävät alleen yhä suurempia maa-aloja, mikä on suuri luonnonsuojeluongelma. Tällaista maankäyttöä on vähennettävä Euroopassa.

1.11 Vaikka luonnonsuojelulla on kansalaisyhteiskunnassa suuri kannatus, tieto siitä on kuitenkin hyvin vähäistä. ETSK pitää tervetulleena, että tarvittavaa tietämystä lajien vähenemisen syistä ja tarvittavista vastatoimista vihdoin pyritään vahvistamaan. Tähän liittyy myös kuluttajavalistuksen parantaminen tiettyjen tuotantomenetelmien vaikutusten ja kestävien tuotantomenetelmien kehittämisen osalta.

2. Euroopan komission tiedonanto

2.1 Komissio päätyy tiedonannossaan pettymystä aiheuttavaan tulokseen, jonka mukaan vuonna 2006 esitetystä biologista monimuotoisuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta ja sen 160 toimenpiteestä huolimatta ”näyttää vahvasti siltä, ettei tämänhetkisillä toimilla päästä yleiseen tavoitteeseen eli siihen, että biologisen monimuotoisuuden häviäminen EU:ssa pysäytetään vuoteen 2010 mennessä. Euroopan yhteisöltä ja EU:n jäsenvaltioita tarvitaan kahden seuraavan vuoden aikana merkittäviä lisäponnisteluja, mikäli halutaan päästä edes lähelle tavoitetta.” Ympäristöasioista vastaava komission jäsen Stavros Dimas onkin myöntänyt, että tavoite pysäyttää biologisen monimuotoisuuden väheneminen vuoteen 2010 mennessä jää saavuttamatta.

2.2 Maailmanlaajuista biologisen monimuotoisuuden häviämistä kuvataan ”katastrofaaliseksi”. Ongelmana ei ole pelkästään luonnonprosessien häiriintyminen, vaan huolta aiheuttavat myös vakavat taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset. Komissio toteaa, että Euroopalla on osavastuu myös kielteisistä maailmanlaajuisista prosesseista. Esimerkiksi ”--esiin on tullut uusia haasteita, kuten maataloussektorin laajeneminen, kun ravinnon kysyntä kasvaa ja samalla syntyy vaihtoehtoisia myyntikanavia, erityisesti biopolttoaineiden markkinoilla”.

2.3 Vaikka biologista monimuotoisuutta koskevan politiikan tähänastiseen heikkoon menestykseen saattaa olla moninaisia syitä, komissio toteaa kuitenkin väliarvioinnin päätelmissä tiivistäen: ”Biologista monimuotoisuutta koskevien näkökohtien huomioon ottaminen muiden alojen politiikassa on edelleen keskeinen tavoite”. Väliarvioinnin pettymystä tuottavan tuloksen kannalta oleellista on, ettei biologista monimuotoisuutta koskevien näkökohtien huomioon ottamisessa muilla politiikanaloilla ole viime vuosina saavutettu todellista edistystä.

2.4 Biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman ensimmäisen merkittävän ”terveystarkastuksen” tulokset osoittavat, että ”suojelun tila on epäsuotuisa” 50 prosentilla niistä lajeista ja jopa 80 prosentilla niistä luontotyypeistä, jotka sisältyvät luontotyyppidirektiiviin (1) ja jotka EU:ssa katsotaan luonnonsuojelun kannalta tärkeiksi.

2.5 Eräiden luontotyyppidirektiivin tai lintudirektiivin kattamien lajien suhteen on kuitenkin havaittavissa myös alustavia myönteisiä kehityssuuntia. Joidenkin lajien väheneminen on voitu pysäyttää: ”Direktiivistä on selkeästi ollut hyötyä näiden lajien suojelussa. Hyödyllistä on ollut varsinkin erityisten suojelualueiden (SPA) nimeäminen.”

2.6 Komissio toteaa, että Natura 2000 -verkostossa on nyt yli 25 000 aluetta, jotka kattavat noin 17 prosenttia EU:n koko maapinta-alasta. Erityisesti suojelualueiden ulkopuolella kehityssuunta on edelleen kielteinen.

2.7 Komissio mainitsee ekosysteemejä ja biologista monimuotoisuutta talouskysymyksenä käsittelevän tutkimuksen (The Economics of Ecosystems and Biodiversity, TEEB (2) – Sukhdevin raportti) alustavia tuloksia. Kyseisessä raportissa päädytään vastaaviin tuloksiin kuin aikoinaan ilmastonsuojelua koskevassa Sternin raportissa: biologisen monimuotoisuuden säilyttämiselle on paitsi eettis-moraalisia myös taloudellisia perusteita. ”Biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien häviäminen on uhka koko maapallon toiminnalle sekä taloudelle ja yhteiskunnalle. Vuosittaisten hyvinvoinnin menetysten, jotka aiheutuvat ekosysteemipalvelujen häviämisestä vuoteen 2050 mennessä, jos toiminta jatkuu entiseen tapaan, on arvioitu olevan noin 6 prosenttia koko maailman BKT:stä.”

3. Yleistä

3.1 EU tunnustaa nyt ensimmäistä kertaa julkisesti, että yksi sekä valtion- ja hallitusten päämiesten että komission kansalaisille antamista keskeisistä ympäristöpoliittisista lupauksista, eli biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen vuoteen 2010 mennessä, jää täyttämättä.

3.2 ETSK ei pidä asiaa yllättävänä, sillä se yhtyi toimintaohjelmasta antamassaan lausunnossa komission kriittisiin analyyseihin. Komitea piti lausunnossaan kaikkia 160 toimenpidettä lähtökohtaisesti oikeina ja tarpeellisina, mutta epäili suuresti, etteivät ne hallinto- ja politiikanalat sekä poliitikot, joiden tehtäviin biologista monimuotoisuutta koskeva politiikka ei suoranaisesti lukeudu, osallistu ja panosta riittävästi tarvittaviin toimiin. Kyseiset epäilyt osoittautuivat valitettavasti oikeiksi.

3.3 ETSK:n kanta biologista monimuotoisuutta koskevaan toimintasuunnitelmaan pätee – valitettavasti – edelleen yhtä hyvin kuin yli kaksi vuotta sitten, kun komitean täysistunto hyväksyi lausunnon. Komitea totesi silloin seuraavaa (3):

— ”ETSK:lla ja komissiolla on nykytilanteesta samanlainen käsitys: Biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen on välttämätöntä ja tärkeää. Se ei ole vain eettinen ja moraalinen velvollisuus, vaan nopealle ja tehokkaalle toiminnalle on olemassa kylliksi myös taloudellisia perusteita. Ekosysteemipalveluiden vähenemisestä aiheutuvat taloudelliset menetykset ovat jo nykyäänkin satoja miljardeja euroja. Tällaiseen tuhlaukseen kansantalouksillamme ei yksinkertaisesti ole varaa.”

— ”Lajien katoaminen Euroopassa on seurausta kuluneina vuosikymmeninä tehdyistä miljoonista yksittäisistä arvovalinnoista, joista ehdottomasti suurin osa on tehty voimassa olevia lakeja noudattaen. Laittomuuksien osuus biologisen monimuotoisuuden vähenemisessä on Euroopassa marginaalinen.”

— ”Poliittisista lupauksista huolimatta biologinen monimuotoisuus vähenee valitettavasti edelleen. Syynä ei kuitenkaan ole se, ettei tiedettäisi, miten lajien katoamista voidaan torjua. Tähän mennessä ei ole löytynyt poliittista tahtoa todella toteuttaa niitä toimia, jotka on jo kauan sitten todettu välttämättömiksi. Natura 2000 -verkostosta saadut kokemukset puhuvat puolestaan.”

— ”Tiedonannossaan komissio mainitsee asianmukaisesti edellä esitetyn taustalla olevan syyt, joista esimerkkinä mainittakoon hallinnon epäonnistumiset ja perinteisen taloustieteen kyvyttömyys tunnistaa luonnonpääoman ja ekosysteemipalvelujen taloudellista arvoa.”

— ”Tulevaisuudessa nähdään, saako alan politiikka toimintasuunnitelman esittämisestä lopulta sellaista pontta, että välttämättöminä pidettyjä ’merkittäviä muutoksia politiikkaan ja käytäntöihin’ saadaan aikaan, vai osoittautuuko aiheelliseksi monien luonnonsuojelijoiden pelko siitä, että kyseisen politiikan myötä tällä yhteiskuntapoliittisesti kiihkeitä näkemyksiä herättävällä alalla uudelleen käynnistyvässä keskustelussa juututaan liturgian tasolle.”

— ”Tämän vuoksi ETSK pitää erityisen välttämättömänä, että neljäs toiminta-alue, eli ’tietopohja’ otetaan ensisijaiseksi, jotta kansalaisille ja poliitikoillekin avautuvat heidän toimiensa todelliset seuraukset.”

3.4 Komissio vahvistaa käsillä olevassa tiedonannossaan lukuisia aikanaan jo todettuja tekijöitä, jotka vaikuttavat biologisen monimuotoisuuden vähentymisen jatkumiseen. Näin ollen täysin uutta ETSK:n lausuntoa asiasta ei tarvita. Käsillä olevassa lausunnossa käsitellään siis niitä näkökohtia, jotka ovat uusia tai muuttuneet kahden viime vuoden aikana.

4. Erityistä

Lainsäädäntöpuitteet ja hallinto

4.1 Viime vuosien aikana on käynyt hyvin selväksi, että eurooppalaiset luonnonsuojeludirektiivit soveltuvat hyvin myönteisen kehityksen kannustamiseen jos niitä sovelletaan oikein ja omistajien intressit otetaan asianmukaisesti, huomioon (4). ETSK panee kuitenkin myös merkille, että Natura 2000 -alueilla on edelleen lukuisia ongelmia, jotka on vielä ratkaistava. Lisäksi mainituilla direktiiveillä on suojeltu ”ainoastaan” 17 prosenttia EU:n alasta.

4.2 Nyt kun Natura 2000 -verkosto on pitkän viivästymisen jälkeen saatu lähes muodostettua, siirtyy eurooppalainen luonnonsuojelu uuteen vaiheeseen. Valituille alueille on laadittava asianmukaiset hoitosuunnitelmat. ETSK epäilee, että kyseisten suunnitelmien laatimiselle ja toteuttamiselle ei ole jäsenvaltioissa varattu riittävästi henkilöstövoimavaroja eikä määrärahoja. On tärkeää, että kyseiset suunnitelmat laaditaan kaikkien osallisten yhteiskuntaryhmien hyvässä yhteisymmärryksessä; vain tällä tavalla voidaan saavuttaa tarvittava hyväksyntä.

4.3 Avoimeksi jää kysymys siitä, miten tuhotut elinympäristöt voidaan ennallistaa laajassa mielessä, kun otetaan huomioon komission aiheellisesti esiin nostamat, maankäyttöön liittyvät paineet. ETSK muistuttaa, että valtion- ja hallitusten päämiehet lupasivat Göteborgin huippukokouksessa huolehtia paitsi biologisen monimuotoisuuden vähentymisen pysäyttämisestä vuoteen 2010 mennessä myös elinympäristöjen ja luonnonjärjestelmien ennallistamisesta. Väliarvioinnissa tätä asiaa ei mainita.

4.4 Natura 2000 -verkosto on tuskin saatu perustettua, kun jo väitellään eräiden sen alueiden tai osien irrottamisesta, lähinnä infrastruktuuritoimia varten, jotka ovat usein osittain EU:n rahoittamia. Komission tiedonannossa kerrotaan varmaankin tunnetuimmasta esimerkistä: Koillis-Puolassa sijaitsevasta Rospuda-laaksosta. Vaikka Puolan uusi hallitus etsiikin nyt vaihtoehtoja Via Baltican maantieteellisille linjauksille, niin selkeää on, että luonnonsuojelun ja taloudellisen kehityksen välistä ristiriitaa ei ole edes ryhdytty ratkomaan.

4.5 Näin ollen on kiistatta odotettavissa, että EU:n tahot joutuvat käsittelemään tulevina vuosina suuren joukon tapauksia, jotka koskevat tällaisia ”poikkeusjärjestelyitä”. ETSK ei tällä hetkellä usko, että komission henkilöstöresurssit ovat riittävät, jotta se pystyy selviämään sisällöllisesti ja hallintoteknisesti tästä haasteesta.

4.6 ETSK on jo biologista monimuotoisuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta antamassaan lausunnossa todennut, että edelleen jatkuva lajien väheneminen kulttuurimaisemissamme tapahtuu ”hyvän ammattikäytännön” sekä EU:n säädöksissä määritellyn ”hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksen standardin” puitteissa, eli lakia noudattaen eikä sitä rikkoen. Tämä ei ole hyväksyttävissä.

4.7 Nimenomaan tästä syystä ns. ympäristöehdoista kiistellään huomattavasti. Ympäristöehdoilla pyritään varmistamaan yhdessä hyvän maatalouden ja ympäristön tilan sekä hyvän ammattikäytännön kanssa biologisen monimuotoisuuden näkökohtien huomioon ottaminen. Jos kuitenkin valtaosa biologisen monimuotoisuuden vähenemisestä tapahtuu voimassa olevaa lainsäädäntöä noudattaessa, on selvää, että näistä ehdoista keskustellaan rajusti. Myös Euroopan tilintarkastustuomioistuin on esittänyt ympäristöehtoja koskevassa erityiskertomuksessaan asianmukaisia huomautuksia. Jäsenvaltioiden mutta myös komission on vihdoin reagoitava asiaan.

4.8 Usein kyse on myös lainsäädäntöaloitteista, joiden kohdalla suora yhteys biologiseen moni-muotoisuuteen ei heti ole tunnistettavissa. BSE/TSE-tautien leviämisen estämiseksi kiellettiin asetuksella 1774/2002 kuolleiden eläinten jättäminen luontoon. Tämä on johtanut vakavaan ravinnonpuutteeseen raadonsyöjien, kuten susien, karhujen ja korppikotkien parissa. Kun näitä harvinaisia lintuja havaitaan nyt yhtäkkiä kaukana muutamista harvoista korppikotka-alueista, niin se ei ole suinkaan myönteinen merkki, vaan johtuu yksinkertaisesti siitä, että korppikotkien on nälän vuoksi lennettävä äärimmäisen pitkiä matkoja. Eräiden ympäristö-ryhmien ja espanjalaisen Euroopan parlamentin jäsenen piti nostaa esiin tämä eurooppalaisen lainsäädännön puute (5); komissio reagoi vasta hyvin pitkän ajan päästä. Yhteensopivuutta biologisen monimuotoisuuden kanssa ei ilmeisesti yleisesti tarkisteta ajoissa.

Poliittiset seuraamukset/rahoitus

4.9 Taloudellisen maankäytön ja luonnon-/lajiensuojelun välinen ristiriita on erityisesti suojelualueiden ulkopuolella edelleen ratkaisematta. Komissio viittaa siihen, että se on YMP:n ”terveystarkastuksen” puitteissa esittänyt useita tämänsuuntaisia ehdotuksia, esimerkiksi ”--että suurempi määrä maaseudun kehittämisen rahoituksesta voitaisiin käyttää muun muassa biologista monimuotoisuutta varten siirtämällä enemmän rahaa yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin (tuen mukauttaminen)”. Valitettavasti on todettava, että neuvosto ei ole päätöksissään noudattanut täysin näitä ehdotuksia. Tämä osoittaa, että jäsenvaltiot eivät toteuta riittävän laajasti EU:n tarpeelliseksi toteamia toimia.

4.10 Näin ollen yhtenä ratkaistavana ongelmana on Natura 2000 -verkoston rahoitus, mukaan lukien erityisvelvoitteiden korvaaminen. ETSK on hyvin huolissaan siitä, että jäsenvaltioiden suorittaman asianmukaisen ohjelmasuunnittelun jälkeen Natura 2000:n rahoitukseen on käytettävissä aivan liian vähän varoja, mikä aiheuttaa valtavia ristiriitoja. ETSK kannattaa siksi erityisen budjettikohdan luomista rahoituskaudeksi 2014–2020.

4.11 ETSK kannattaa painokkaasti yleisesti luonnonsuojelun parempaa ja määrätietoisempaa rahoitusta. Komitea totesi jo biologista monimuotoisuutta koskevasta toimintasuunnitelmasta antamassaan lausunnossa:

— ”Viljelijöille maksettavat suorat tuet, jotka muodostavat pääosan maatalousbudjetista, eivät lähtökohtaisesti tähtää biologisen monimuotoisuuden edistämiseen, vaan valmistamaan tuottajia maailmanmarkkinoiden haasteisiin”.

— ”--niin kauan kuin maailmanmarkkinoilla vallitsevat olot pikemminkin estävät laajaperäisen luonnonsuojelun kannalta kestävän maatalouden, politiikan on keskityttävä” (toimimaan siten, että) ”maatalouden ympäristötoimenpiteiden tukea ’lisätään’ niin paljon, että kaikki EU:n maanviljelijät saataisiin toimimaan ympäristöystävällisten tuotantomenetelmien mukaisesti” (6). ”Tässäkin asiassa toteutus kulkee jälkijunassa.”

4.12 Komissiota kehotetaan vihdoin selkeyttämään tilannetta YMP:n tulevan uudistuksen ja talousarvion laatimisen yhteydessä. Maatalouden ympäristöohjelmat voivat onnistua ainoastaan, jos ne tarjoavat maanviljelijöille myös taloudellisia kannustimia. Kannustinten poistaminen oli virhe, joka on korjattava. Maanviljelijöille (ja yhteiskunnalle) on osoitettava seuraava poliittinen viesti: yhteiskunta on valmis maksamaan, mikäli maatalous edistää biologisen monimuotoisuuden säilymistä lainsäädännön vaatimukset ylittäen.

4.13 Jäsenvaltioissa käydään parhaillaan ensimmäisiä keskusteluita maatalouspolitiikan kehittämisestä. Uusiutuvien energiamuotojen ja siis myös bioenergialähteiden käytön lisäämisen vuoksi niillä on merkitystä biologisen monimuotoisuuden kannalta sekä kansallisella, eurooppalaisella että maailmanlaajuisella tasolla. Euroopan komissio selventää: ”Keskeisenä haasteena on varmistaa, että ne suositukset, joita annetaan arvioinneissa kestävään kehitykseen kohdistuvista vaikutuksista, pannaan täytäntöön, ja parantaa kykyä ymmärtää paremmin sitä, millaisia vaikutuksia elintarvikkeiden ja muiden hyödykkeiden (esim. liha, soijapapu, palmuöljy, malmit) kulutuksella EU:ssa on biologisen monimuotoisuuden häviämiseen. Tämän perusteella voitaisiin harkita mahdollisia toimenpiteitä vaikutusten lieventämiseksi.” ETSK kehottaa komissiota toteuttamaan kiireisesti asiamukaisia tutkimuksia.

4.14 Vuoden 2013 jälkeinen YMP:n uudistus tulee siis osoittamaan, onnistuuko biologisen monimuotoisuuden suojelun ja kestävyyden lisääminen maatalouspolitiikassa.

Yleiset ja taloudelliset näkökohdat

4.15 ETSK toteaa, että määrätietoisella luonnonsuojelulla voidaan saavuttaa myös ilmastopoliittisia tavoitteita. Esimerkiksi soiden ja kosteikkojen suojelu ja ennallistaminen edistävät merkittävästi ilmastonsuojelua. Sama koskee Euroopassa laidunmaiden hyödyntämistä sen kaikissa muodoissa (esim. dehesa-järjestelmä Pyreneiden niemimaalla). Monet näiden elinympäristöjen ylläpidolle tarpeelliset maatalouden muodot ovat kuitenkin viime vuosina muuttuneet maanviljelijöiden kannalta taloudellisesti yhä kannattamattomammiksi. Biologisella monimuotoisuudella ei ole markkina-arvoa! Hinnoista ei näe, kuinka luonnonystävällisesti tuote on valmistettu. EU ja jäsenvaltiot eivät ole politiikallaan vielä reagoineet siihen asianmukaisesti.

4.16 Esimerkiksi Saksassa 16:sta osavaltiosta 15 vaati vielä toukokuussa 2006 – siis samassa kuussa, kun komissio julkaisi biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelmansa – EU:n luonnonsuojeludirektiivien muuttamista eli heikentämistä. Erityisesti Hessenin osa-valtio jatkaa tämänsuuntaisia pyrkimyksiä mm. sillä (taloudellisella) perusteella, että yhdellä-kään teollisuusvaltiolla ei ole varaa niin tiukkoihin luonnonsuojeluehtoihin. Monet poliitikot eivät siis ole vielä sisäistäneet biologisen monimuotoisuuden taloudellista merkitystä.

4.17 Merkillistä on, että yhteiskunta ja poliitikot eivät lähes lainkaan reagoi TEEB-raportin lukuihin, joiden mukaan biologisen monimuotoisuuden vähentyminen voi alentaa hyvinvointia ja maailman BKT:a jopa 6 prosenttia. Samalla on muistettava, että nykyisen rahoitus- ja talouskriisin mukanaan tuomat huomattavasti pienemmät bkt-menetykset ovat antaneet aihetta kriisihuippukokouksiin ja miljardien eurojen suhdanneohjelmiin. Yksi komission tärkeimmistä tehtävistä tulee olemaan biologisen monimuotoisuuden eettis-moraalisten arvojen lisäksi sen taloudellisen arvon välittäminen ja siirtäminen käytännön politiikkaan.

4.18 Jäsenvaltioissa biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuu edelleen valtava paine: rakentaminen ja asfaltointi peittävät alleen yhä suurempia maa-aloja, mikä on suuri luonnonsuojeluongelma. Tällainen maankäyttö on edelleen liian laajaa, ja paine maisemien hyödyntämiseen kasvaa jatkuvasti. Vaarana on, että luonnonsuojelun näkökohdat asetetaan syrjään.

Tietoisuus/viestintä

4.19 Komissio toteaa kohdassa E. 4 (”Yleisön koulutuksen, tietoisuuden ja osallistumisen kehittäminen”), että ”--ainoastaan vähemmistö EU:n kansalaisista katsoi, että heillä oli hyvät tiedot biologisen monimuotoisuuden vähenemisestä”. Sama koskee luultavasti myös politiikkoja ja hallintovirkamiehiä. Tämä on mahdollisimman huono lähtökohta poliittiselle menestykselle. Mikäli komissio ja jäsenvaltiot pohtivat nyt ”ensisijaisia toimia yleiselle viestintäkampanjalle, joka käynnistetään kansallisten ja muiden kampanjoiden tueksi”, ne voivat luottaa tässä ETSK:n varauksettomaan tukeen.

4.20 Jo nyt on olemassa lukuisia myönteisiä aloitteita tietoisuuden lisäämiseksi – myös kaupungeissa, joiden asukkailla on usein heikompi yhteys luontoon. Tällaisten aloitteiden tulisi saada enemmän julkista tukea. Berliinissä järjestetään esimerkiksi vuosittain ”kaupunkiluonnon pitkä päivä”, joka puhuttelee useita satojatuhansia ihmisiä.

4.21 Komitea pitää tärkeänä, että luonnonsuojelun pyrkimykset välitetään kansalaisille mahdollisimman konkreettisesti ja suoraan. Paikan päällä tulisi tiedottaa missä – ja miksi – Natura 2000 -alueita on määritetty, mitä lajeja alueilla esiintyy, sekä miten ja kuka niitä suojelee. Ihmisten on koettava ja ymmärrettävä luonnonsuojelu läheiseksi. Pelkkä biologisen monimuotoisuuden käsite jää useimmille epäselväksi, eikä se kerro monille ihmisille mitään.

4.22 ETSK katsoo, että tuotteiden valmistajille on annettava mahdollisuus tiedottaa kuluttajille tuotemerkinnöillä, mikäli ne ovat käyttäneet luonnonsuojelua edistäviä erityisiä tuotantomenetelmiä.

Kansalaiset on välttämättä saatava aktiivisesti mukaan ympäristönsuojeluun ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen. Ei riitä, että komissio järjestää kampanjoita kestävän elintavan edistämiseksi. Sen lisäksi on laadittava strategioita, joilla kuluttajille annetaan käytännön välineitä, joiden avulla he voivat mitata päivittäisten toimiensa vaikutuksia, ja muuttaa kulutustottumuksiaan tarvittavalla tavalla.

Esimerkkejä tällaisista toimista ovat

— ympäristönsuojelua ja biologista monimuotoisuutta koskevan käytännön opetuksen sisällyttäminen opetussuunnitelmiin.

— sellaisten välineiden laatiminen, joilla voidaan mitata tiettyjen elintarvikkeiden kulutuksen vaikutuksia biologiseen monimuotoisuuteen elinkaariarviointimenetelmän metodisen perusteen pohjalta (valittuja perustuotteita ja mahdollisia vaihtoehtotuotteita sisältävän ostoskorin avulla).

Bryssel 15. heinäkuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta.

(2) http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics/pdf/teeb_report.pdf

(3) EUVL C 97, 28.4.2007, s. 6.

(4) EUVL C 97, 28.4.2007, s. 6.

(5) FAPAS-tutkimuksen lähde lisättävä.

(6) ”Luonnon ja luonnonsuojelun tila Euroopassa”, EYVL C 221, 7.8.2001, s. 130-137.