Ehdotus neuvoston puitepäätös tuomioiden huomioon ottamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä uudessa rikosprosessissa /* KOM/2005/0091 lopull. - CNS 2005/0001 */





Bryssel 17.03.2005 KOM(2005)91 lopullinen 2005/0018(CNS) Ehdotus NEUVOSTON PUITEPÄÄTÖS tuomioiden huomioon ottamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä uudessa rikosprosessissa (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Johdanto Tämä ehdotus on jatkoa rikostuomioita koskevasta tietojenvaihdosta ja tuomioiden vaikutuksesta Euroopan unionin alueella laaditulle valkoiselle kirjalle. Valkoisessa kirjassa esitettiin tilannekatsaus siitä, millaisin edellytyksin tuomioita koskevia tietoja vaihdetaan ja käytetään Euroopan unionin alueella, ja määriteltiin EU:lle kaksi tavoitetta: parantaa tiedonkulkua ja varmistaa, että tiedot voivat vaikuttaa myös tuomion antaneen jäsenvaltion ulkopuolella, erityisesti uusien rikosten ehkäisemiseksi ja annettaessa uusia tuomioita. Ensimmäisen tavoitteen toteuttamiseksi komissio antaa vuoden 2005 ensimmäisellä puoliskolla päätösehdotuksen tietokonepohjaisen järjestelmän perustamisesta rikostuomioita koskevaa tietojenvaihtoa varten. Tämä ehdotus liittyy toiseen tavoitteeseen. Tiedonkulun parantaminen ei riitä, jos jäsenvaltiot eivät kykene ottamaan välitettyjä tietoja huomioon. Jos taas tietoja kyetään hyödyntämään, halukkuus parantaa tietojenvaihtoa todennäköisesti lisääntyy huomattavasti. Tampereella kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä pidettiin rikos- ja yksityisoikeudellisten päätösten vastavuoroista tunnustamista oikeudellisen yhteistyön peruskivenä. Neuvosto onkin laatinut asiaa koskevan toimenpideohjelman joulukuussa 2000[1]. Ohjelmaan sisältyvän toimenpiteen nro 2 mukaan olisi hyväksyttävä ”yksi tai useampia välineitä, joilla vakiinnutetaan periaate siitä, että jäsenvaltion tuomioistuimen on voitava ottaa huomioon muissa jäsenvaltioissa annetut lopulliset rikostuomiot arvioidessaan rikoksentekijän rikoshistoriaa, todetessaan uusimistapaukset ja määrittäessään soveltuvat rangaistukset ja toimeenpanomenettelyt”. Tämän puitepäätösehdotuksen tavoitteena on saavuttaa toimenpiteessä nro 2 asetetut tavoitteet ja määrittää edellytykset, joiden täyttyessä toisessa jäsenvaltiossa annettu tuomio voidaan ottaa huomioon uudessa, eri tosiseikkojen perusteella käynnistetyssä rikosprosessissa. Ehdotus sisältää myös säännöt toisessa jäsenvaltiossa annettujen tuomioiden kirjaamisesta kansallisiin rikosrekistereihin. a) Rikosprosessissa huomioon otettavat seikat Valkoisen kirjan liitteenä olevassa taulukossa nro 5, joka käsittelee rikostuomioita koskevaa tietojenvaihtoa ja tietojen vaikutusta Euroopan unionin alueella, on esitetty edellytykset, joiden täyttyessä jäsenvaltiot ottavat huomioon muissa jäsenvaltioissa annetut tuomiot. Siinä korostuu, että tuomiot jätetään joko ottamatta tai otetaan harvoin huomioon. Se, että yhdessä jäsenvaltiossa annettua tuomiota ei pystytä ottamaan vastaavalla tavalla huomioon toisessa jäsenvaltiossa, rikkoo vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ja asettaa EU:n kansalaiset eriarvoiseen asemaan uusissa oikeudenkäynneissä riippuen siitä, missä ensimmäiset oikeudenkäynnit käytiin. Tämän vuoksi kyseisessä asiassa tarvitaan unionin lainsäädäntötoimia. Tämä ehdotus koskee kuitenkin vain aiemman tuomion huomioon ottamista uudessa, eri tosiseikkojen perusteella käynnistetyssä rikosprosessissa. Ehdotus ei siis koske ne bis in idem –tapauksiin liittyviä ongelmia, joita käsitellään muissa asiakirjoissa. Tässä ehdotuksessa ei myöskään käsitellä niitä yleisiä ongelmia, joita esiintyy, kun tuomio pannaan täytäntöön muussa kuin tuomion antaneessa jäsenvaltiossa. Jäsenvaltion ei edellytetä panevan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa annettua tuomiota vaan tekevän päätelmät tuomion olemassaolosta uuden prosessin varalta. Kyse ei ole myöskään siitä, että kussakin jäsenvaltiossa aiemmin annettujen tuomioiden vaikutuksia yhdenmukaistettaisiin, vaan vaikutukset kuuluvat edelleen kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan. Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltaminen tarkoittaa tässä ennemminkin sitä, että toisessa jäsenvaltiossa annettu tuomio katsotaan samanarvoiseksi kuin aiempi kansallinen tuomio ja että siihen liittyvät myös samat vaikutukset. Toisin sanoen toisessa jäsenvaltiossa annettuun tuomioon sovelletaan ’assimilaatioperiaatetta’ ja jätetään kansallisten oikeusviranomaisten tehtäväksi tehdä kansallisen lainsäädäntönsä perusteella päätelmät kyseistä periaatetta noudattaen. Jos uusi rikosprosessi käynnistetään, aiempien rikostuomioiden olemassaololla voi olla kansallisella tasolla vaikutusta rikosoikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa, itse rikosoikeudenkäynnin aikana ja sen jälkeen erityisesti tuomion täytäntöönpanovaiheessa. Tässä ehdotuksessa käsitellään prosessin eri vaiheita. Aiemman tuomion olemassaoloa voidaan eri valtioiden kansallisen lainsäädännön mukaan käsitellä yhtenä tosiseikkana (tässä tapauksessa toimivaltaiset viranomaiset, erityisesti oikeusviranomaiset, tekevät harkinnanvaraiset päätelmät aiempien tuomioiden olemassaolosta) tai sitä voidaan säädellä lainsäädännöllä (jossa voidaan säätää esimerkiksi tuomion tai oikeusprosessin koventamisesta silloin, kun kyseessä on rikoksen uusiminen). Jäsenvaltioiden tehtävä on antaa kansalliset säännökset, joiden nojalla muiden jäsenvaltioiden antamat tuomiot voidaan rinnastaa kansallisiin tuomioihin ja liittää niihin samat vaikutukset. Puitepäätösehdotuksessa säädetään myös sitovista ja harkinnanvaraisista perusteista, joiden nojalla yhdessä jäsenvaltiossa annettu tuomio voidaan jättää ottamatta huomioon toisessa jäsenvaltiossa. b) Toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kirjaaminen rikosrekisteriin Jotkin jäsenvaltiot kirjaavat rikosrekisteriinsä omille kansalaisilleen sekä mahdollisesti myös alueellaan oleskeleville henkilöille toisissa jäsenvaltioissa annetut tuomiot. Ne myös toivovat voivansa säilyttää tämän käytännön. Puitepäätösehdotus sisältää säännöksiä yhteisten kirjaamissääntöjen antamiseksi. Tarkoituksena on estää se, että kyseiset käytännöt poikkeavat liikaa toisistaan, sillä tällaiset merkittävät erot voivat vahingoittaa tuomittuja henkilöitä. Ne eivät kuitenkaan velvoita sellaisia jäsenvaltioita, jotka eivät kirjaa kyseisiä tietoja rekistereihinsä, muuttamaan lainsäädäntöään. 2. Oikeusperusta Tämän ehdotuksen oikeusperustana on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artikla (oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskeva yhteinen toiminta), sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella, sekä 34 artiklan 2 kohdan b alakohta. 3. Rahoitusselvitys Tämän puitepäätösehdotuksen täytäntöönpano ei aiheuta ylimääräisiä toimintamenoja jäsenvaltioiden talousarvioihin tai Euroopan unionin yleiseen talousarvioon. 4. Artiklakohtaiset huomautukset 1 artikla – Tavoite Tässä artiklassa täsmennetään puitesopimuksen tavoite eli ne edellytykset, joiden täyttyessä toisessa jäsenvaltiossa annettu tuomio voidaan ottaa huomioon, jos samaa henkilöä vastaan käynnistetään rikosprosessi eri tosiseikkojen perusteella. Artiklan 2 kohdassa korostetaan, että tuomion huomioon ottamisella ei saa olla vaikutusta velvoitteeseen kunnioittaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa vahvistettuja perusoikeuksia ja keskeisiä oikeusperiaatteita. Tämä artiklan kohta perustuu eurooppalaista pidätysmääräystä ja jäsenvaltioiden välisiä luovuttamismenettelyjä koskevaan puitepäätökseen. 2 artikla – Määritelmät Tämä artikla sisältää kaksi määritelmää. Termien ’rikosrekisteri’ ja ’tuomio’ määritelmät ovat rikosrekisteritietojen vaihtamisesta 13 päivänä lokakuuta 2004 tehdyn komission päätösehdotuksen mukaisia[2]. Näitä määritelmiä ei kuitenkaan käytetty ensimmäisessä neuvoston kantaa kyseiseen asiaan esittelevässä yleisasiakirjassa, joka julkaistiin joulukuussa 2004. ’Tuomion’ määritelmä perustuu rikoksen määritelmään sellaisena kuin se juontuu vuonna 1990 tehdyn Schengenin soveltamissopimuksen 51 ja 52 artiklasta ja keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin maiden välillä 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdystä yleissopimuksesta[3]. Määritelmä sopii yhteen keskinäisen oikeusavun tavanomaisen soveltamisalan kanssa ja sen perusteella tämän puitepäätöksen soveltamisalaan voidaan sisällyttää joissakin jäsenvaltioissa annettavat hallinnollis-rikosoikeudelliset päätökset. Näin ollen tähän puitepäätökseen sisällytetään muun muassa tieliikennerikkomukset (silloin kun ne ovat ’hallinnollis-rikosoikeudellisia’ rikkomuksia), joiden osalta tiedot aiemmista vastaavista rikkomuksista ovat erityisen hyödyllisiä. Määritelmää on haluttu tarkoituksella rajoittaa siten, että sen piiriin kuuluvat vain varsinaiset tuomiot, toisin sanoen rikostuomioistuinten antamat lopulliset tuomiot (’hallinnollis-rikosoikeudellisten’ rikosten osalta sellaiset päätökset, jotka olisivat voineet olla tuomioistuimen tekemiä), jotka voidaan kaikissa jäsenvaltioissa katsoa tuomioiksi. Muunlaisiinkin päätöksiin voidaan kansallisen lainsäädännön perusteella liittää vaikutuksia (esimerkiksi syyttäjien tekemät sovintoratkaisut). Jäsenvaltiot voivat halutessaan liittää tällaisiin päätöksiin samat vaikutukset, silloin kun ne on tehty toisessa jäsenvaltiossa ja ne ovat tiedossa. Puitepäätöksessä ei kuitenkaan käsitellä tätä näkökohtaa. ’Rikosrekisterillä’ tarkoitetaan kansallista rekisteriä, jossa on tiedot rikostuomioista. Joissakin jäsenvaltioissa voi olla useita rekistereitä. 3 artikla – Toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion huomioonottaminen uudessa rikosprosessissa Tässä artiklassa määritellään tämän puitesopimuksen perusperiaate, jonka mukaan toisessa jäsenvaltiossa annetulla tuomiolla on oltava vastaavat vaikutukset kuin kansallisella tuomiolla. Kuten edellä jo korostettiin, sen tarkoituksena ei kuitenkaan ole millään lailla yhdenmukaistaa seuraamuksia, joita aiemmilla tuomioilla kussakin jäsenvaltiossa on, vaan ne määräytyvät yksinomaan kansallisen lainsäädännön perusteella. Ne bis in idem –tapaukset, joista komissio tekee eri ehdotukset, suljetaan tämän puitepäätöksen ulkopuolelle. Tässä käsitellään aiempien tuomioiden vaikutuksia tilanteessa, jossa samaa henkilöä vastaan käynnistetään rikosprosessi eri tosiseikkojen perusteella . Aiempien rikostuomioiden olemassaolo voi vaikuttaa uuden rikosprosessin eri vaiheissa: - rikosoikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa aiempien tuomioiden olemassaolo voi esimerkiksi vaikuttaa sovellettaviin menettelysääntöihin, tosiseikkojen rikosoikeudelliseen määrittelyyn tai päätökseen tutkintavankeuteen asettamisesta; - itse oikeudenkäynnin aikana aiempien tuomioiden olemassaolo voi vaikuttaa esimerkiksi siihen, mikä tuomioistuin on toimivaltainen, sekä yleisemmin rangaistuksen luonteeseen ja määrään (esimerkiksi ehdollisen rangaistuksen poissulkemiseen tai sen käytön rajoittamiseen, säädetyn rangaistuksen keston pidentämiseen, sen kumuloimiseen tai yhdistämiseen aiemman rangaistuksen kanssa); - siinä tapauksessa, että uusi tuomio annetaan, aiempien tuomioiden olemassaololla voi olla vaikutusta päätettäessä täytäntöönpanoedellytyksiä koskevista säännöistä (esimerkiksi kumulointi tai yhdistäminen aiemman rangaistuksen kanssa, mahdollisuus rangaistuksen muutokseen tai ennenaikaiseen vapauttamiseen). Puitepäätöksen tavoitteena on ottaa huomioon aiemmat tuomiot rikosprosessin kussakin vaiheessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Käytännössä komission teettämät selvitykset (ks. rikostuomioita koskevasta tietojenvaihdosta ja tuomioiden vaikutuksesta Euroopan unionin alueella laaditun valkoisen kirjan liite) osoittavat, että aiempien tuomioiden vaikutukset vaihtelevat suuresti kansallisista järjestelmistä riippuen. Joissakin jäsenvaltioissa aiemman tuomion olemassaoloa käsitellään tosiseikkana, jonka toimivaltaiset viranomaiset ottavat huomioon ja jonka vaikutukset ne arvioivat päätöstä tehdessään. Toisissa jäsenvaltioissa on uusintarikollisuutta koskevat yleiset oikeussäännöt, joiden perusteella aiempien tuomioiden olemassaololla on tiettyjä oikeusvaikutuksia. Kyseiset vaikutukset eivät kuulu toimivaltaisten viranomaisten harkintavallan piiriin. Toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion huomioon ottamisen ei ensimmäisessä tapauksessa pitäisi olla liian hankalaa, sillä se on yksi tosiseikka muiden joukossa. Valkoisen kirjan liitteenä olevassa taulukossa nro 5 mainitaan, että ne jäsenvaltiot, joilla ei ole uusintarikollisuutta koskevaa lainsäädäntökehystä, liittävät jo usein vaikutuksia toisissa jäsenvaltioissa annettuihin tuomioihin, joita ne käsittelevät tosiseikkoina. Toisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on täsmennettävä ne edellytykset, joiden täyttyessä vastaavat vaikutukset liitetään toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion olemassaoloon. Uusintarikollisuutta koskevat kansalliset mekanismit liittyvät usein hyvinkin kiinteästi kansallisella tasolla määriteltyyn rikosten ja rangaistusten luokitteluun, esimerkiksi sellaisissa tapauksissa, joissa uusintarikollisuutta varten on olemassa järjestelmä (tietyntyyppisten rikosten, kuten huumausainekaupan tai varkauden uusiminen). Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden tehtävä on ryhtyä tarvittaviin toimiin sen takaamiseksi, että toisissa jäsenvaltioissa annetut tuomiot otetaan huomioon. 4 artikla – Sitovat perusteet, joiden nojalla toisessa jäsenvaltiossa annettua tuomiota ei oteta huomioon Tässä artiklassa esitetään neljä tilannetta, joissa toisessa jäsenvaltiossa annettua tuomiota ei voida ottaa huomioon. Kolme ensimmäistä tilannetta, joita käsitellään unionin muissakin asiakirjoissa, koskevat ne bis in idem –tapauksia, syyteoikeuden vanhentumista tai tuomitun rangaistuksen raukeamista sekä armahdustapauksia, kun teot olisivat kuuluneet tämän jäsenvaltion toimivaltaan sen kansallisen rikoslainsäädännön mukaan. Neljäs tilanne koskee tapauksia, joissa tuomiota koskeva tieto olisi kansalliseen rikosrekisteriin kirjaamista koskevien kansallisten säännösten mukaan poistettu. 5 artikla – Harkinnanvaraiset perusteet, joiden nojalla toisessa jäsenvaltiossa annettua tuomiota ei oteta huomioon Edellä 4 artiklassa lueteltujen tapausten lisäksi, joihin sovelletaan sitovia perusteita, jäsenvaltiot voivat päättää jättää ottamatta huomioon toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kahdessa tilanteessa: Ensimmäinen tilanne on yleinen vastavuoroista tunnustamista koskevissa säädöksissä ja liittyy kaksoisrangaistavuuteen. Jäsenvaltio voi jättää ottamatta huomioon toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion, jos se koskee rikosta, jota ei ole määritelty kyseisen valtion lainsäädännössä. Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, jos ensimmäinen tuomio on annettu rikoksesta, joka kuuluu sakkorangaistusten vastavuoroista tunnustamista koskevassa puitepäätöksessä esitettyyn luetteloon. Jos ensimmäinen tuomio on annettu luettelossa luokitellusta rikoksesta, sitä ei voida jättää ottamatta huomioon toisessa rikosprosessissa kaksoisrangaistavuuden periaatteen perusteella. Lisäksi komissio on päättänyt soveltaa kyseisessä asiassa laajaa rikosluetteloa, joka sopii tarkoitukseen paremmin kuin eurooppalaista pidätysmääräystä ja palauttamista koskevassa puitepäätöksessä oleva suppeampi luettelo, sillä se sisältää myös tieliikennerikkomukset, joiden osalta on erityisen hyödyllistä tietää, onko kyse rikoksen uusimisesta. Toisessa jäsenvaltiossa annettu rikostuomio voidaan jättää ottamatta huomioon myös, jos erilaisessa oikeusjärjestelmässä annettu tuomio aiheuttaisi asianomaisen henkilön ankaramman kohtelun uudessa prosessissa kuin kansallisen oikeusjärjestelmän piirissä annettu tuomio. Tämä säännös auttaa estämään sen, että toisessa jäsenvaltiossa tuomittuja henkilöitä ei kohdella ankarammin kuin kansallisen oikeusjärjestelmän piirissä samanlaisten tosiseikkojen perusteella tuomittuja henkilöitä. Esimerkkinä voi olla henkilön yhdessä jäsenvaltiossa saama tuomio, josta määrätty rangaistus on ankarampi kuin toisessa jäsenvaltiossa samanlaisten tosiseikkojen perusteella annettava enimmäisrangaistus. Jos kyseinen rangaistus aiheuttaa asianomaiselle henkilölle toisessa jäsenvaltiossa kielteisiä oikeusvaikutuksia (esimerkiksi tiukempien menettelysääntöjen soveltaminen), joita ei olisi aiheutunut, jos tuon toisen valtion kansallista oikeusjärjestelmää (ja enimmäisrangaistusta) olisi sovellettu, ensimmäinen tuomio voidaan jättää ottamatta huomioon siitä syystä, että se on tehty erilaisessa oikeusjärjestelmässä ja siitä aiheutuva enimmäisrangaistus olisi ankarampi ja saattaisi kyseisen henkilön epäedullisempaan asemaan. 6 artikla – Toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kirjaaminen rikosrekisteriin ja sen siirtäminen kansallisen järjestelmän piiriin Tämä artikla koskee vain erityistilanteita, joissa jäsenvaltiot kirjaavat rikosrekisteriinsä kansalaisilleen tai alueellaan oleskeleville henkilöille toisessa jäsenvaltiossa annetut tuomiot. Se ei velvoita sellaisia jäsenvaltioita, jotka eivät kansallisen lainsäädäntönsä nojalla kirjaa toisissa jäsenvaltioissa annettuja tuomioita. Artiklan 1 kohdassa säädetään periaate, jonka mukaan kirjatun rangaistuksen on vastattava tuomion antaneessa jäsenvaltiossa määrättyä rangaistusta, vaikka se olisi ankarampi kuin kirjaamisvaltiossa samanlaisten tosiseikkojen perusteella määrättävä enimmäisrangaistus. Komissio katsoo, että tuomio on kyseisessä tapauksessa kirjattava sellaisena kuin se on tuomion antaneessa jäsenvaltiossa annettu, vaikka tuomio ei olisikaan kirjaamisvaltion sääntöjen mukainen. Tarkoituksena on varmistaa, että tieto tuomiosta sellaisena kuin se on annettu, säilyy. Se voi olla kyseisen henkilön edun mukaista erityisesti silloin, kun henkilön saamat rangaistukset voidaan yhdistää. Tilanne on toinen, jos rangaistusta on lievennetty. Näin voi tapahtua, jos rangaistus pannaan täytäntöön kirjaamisvaltiossa. Tässä puitepäätöksessä ei ole tarkoitus ottaa kantaa edellytyksiin, joiden täyttyessä rangaistusta voidaan tarvittaessa muuttaa. Artiklan 2 kohdassa annetaan yleissääntö, jonka mukaan toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kirjaaminen kansalliseen rikosrekisteriin ei saa vaikuttaa siten, että tuomion saanutta henkilöä kohdeltaisiin epäedullisemmin kuin sellaista henkilöä, joka on tuomittu kansallisen oikeusjärjestelmän piirissä. Artiklan 3 kohdassa säädetään, että toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kirjaavan kansallisuus- tai asuinpaikkavaltion rikosrekisteristä on käytävä ilmi tuomion antaneessa jäsenvaltiossa asiaan vaikuttaneet tapahtumat, jotka sille on ilmoitettu, ellei kansallinen lainsäädäntö ole tuomitulle edullisempi. Kun sama tuomio kirjataan useisiin kansallisiin rikosrekistereihin, käy usein niin, että tuomioon sovelletaan erilaisia oikeudellisia säännöstöjä. Tämän artiklan tarkoituksena on mahdollisuuksien mukaan yhdenmukaistaa tuomioon sovellettavaa oikeudellista säännöstöä siten, että henkilön oikeuksia ei loukata ja että valitaan sen valtion säännöt, joissa sovelletaan tuomitulle edullisinta käytäntöä. 7 artikla - Suhde muihin oikeudellisiin asiakirjoihin Tässä artiklassa säädetään, että puitepäätös korvaa rikosoikeudellisten tuomioiden kansainvälisestä pätevyydestä 28 päivänä toukokuuta 1970 tehdyn yleissopimuksen 56 artiklan määräykset, kun kyse on jäsenvaltioiden välisistä suhteista. Tämän säännöksen tavoitteena on toisessa jäsenvaltiossa annetun aiemman tuomion huomioonottaminen. 8 artikla – Täytäntöönpano Tässä artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän puitepäätöksen noudattamiseksi 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä ja toimitettava komissiolle ja neuvoston pääsihteeristölle kirjallisina säännökset, jotka ne ovat antaneet tämän puitepäätöksen mukaisten velvoitteidensa saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Erityistä huomiota kiinnitetään 3 artiklan säännöksiin, joiden saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä voi poiketa hyvin paljon jäsenvaltiosta toiseen sen mukaan, millainen niiden aiempien tuomioiden huomioon ottamista koskeva kansallinen lainsäädäntö on. Siinä säädetään, että komissio toimittaa kertomuksen puitepäätöksen soveltamisesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä. 9 artikla – Voimaantulo Tässä artiklassa säädetään, että päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2005/0018(CNS) Ehdotus NEUVOSTON PUITEPÄÄTÖS tuomioiden huomioon ottamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä uudessa rikosprosessissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan ja 34 artiklan 2 kohdan b alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[4], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5], sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta. Tavoitteen saavuttamisen edellytyksenä on, että jäsenvaltioissa annettuja tuomioita koskevat tiedot voidaan ottaa huomioon tuomion antaneen jäsenvaltion ulkopuolella uusien rikosten ehkäisemiseksi ja annettaessa mahdollisia uusia tuomioita. (2) Tampereella kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti neuvosto hyväksyi 29 päivänä marraskuuta 2000 toimenpideohjelman rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanemiseksi.[6] Ohjelmaan sisältyvän toimenpiteen nro 2 mukaan olisi hyväksyttävä ”yksi tai useampia välineitä, joilla vakiinnutetaan periaate siitä, että jäsenvaltion tuomioistuimen on voitava ottaa huomioon muissa jäsenvaltioissa annetut lopulliset rikostuomiot arvioidessaan rikoksentekijän rikoshistoriaa, todetessaan uusimistapaukset ja määrittäessään soveltuvat rangaistukset ja toimeenpanomenettelyt”. Tässä puitepäätöksessä määritellään edellytykset, joiden täyttyessä yhdessä jäsenvaltiossa annettu tuomio on voitava ottaa huomioon, jos tuomittua vastaan käynnistetään toisessa jäsenvaltiossa uusi rikosprosessi eri tosiseikkojen perusteella. (3) Jotkin jäsenvaltiot liittävät vaikutuksia toisessa jäsenvaltiossa annettuun rikostuomioon, toiset ottavat huomioon vain kansalliset tuomiot. On suotavaa varmistaa Euroopan kansalaisten tasa-arvoinen kohtelu ja näin parantaa tilannetta. (4) On suotavaa luoda periaate, jonka mukaan yhdessä jäsenvaltiossa annetulla tuomiolla on muissa jäsenvaltioissa vastaavat vaikutukset kuin kansallisilla tuomioilla, oli kyse sitten tosiseikkoihin perustuvista tai kansallisen lainsäädännön mukaisista oikeusvaikutuksista. Tämän puitepäätöksen tarkoituksena ei ole kuitenkaan yhdenmukaistaa vaikutuksia, joita aiempien tuomioiden olemassaololla on kansallisen lainsäädännön mukaan. (5) Muissa jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden vaikutusten on oltava samat kuin kansallisten tuomioistuinten antamien tuomioiden vaikutusten, oli kyse sitten rikosoikeudenkäyntiä edeltävästä vaiheesta, itse rikosoikeudenkäynnistä tai tuomion täytäntöönpanovaiheesta. Jos aiemman tuomion olemassaololla on kansallisen lainsäädännön mukaan oikeusvaikutuksia, kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä olisi määritettävä, missä määrin toisessa jäsenvaltiossa annettuun tuomioon liitetään vastaavia vaikutuksia. (6) Jäsenvaltion kansalaiselle tai sen alueella oleskelevalle henkilölle toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kirjaaminen kansalliseen rikosrekisteriin on suoritettava samojen sääntöjen mukaisesti kuin kansallisten tuomioiden kirjaaminen, eikä se saisi johtaa siihen, että toisessa jäsenvaltiossa tuomittua henkilöä kohdeltaisiin epäedullisemmin kuin kansallisessa tuomioistuimessa tuomittua henkilöä. (7) Tämä päätös korvaa rikosoikeudellisten tuomioiden kansainvälisestä pätevyydestä 28 päivänä toukokuuta 1970 tehtyyn yleissopimukseen sisältyvät määräykset, jotka koskevat rikostuomioiden huomioon ottamista. (8) Tässä puitepäätöksessä noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitettua toissijaisuusperiaatetta siltä osin kuin tavoitteena on jäsenvaltioiden lainsäädännön ja säännösten lähentäminen, jota ei voida riittävästi toteuttaa jäsenvaltioiden yksipuolisin toimin vaan joka edellyttää yhteistoimintaa Euroopan unionin tasolla. Jälkimmäisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä puitepäätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on välttämätöntä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (9) Tässä päätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, ON TEHNYT TÄMÄN PUITEPÄÄTÖKSEN: 1 artikla Kohde 1. Tässä puitepäätöksessä määritellään ne edellytykset, joiden täyttyessä jäsenvaltio ottaa huomioon toisessa jäsenvaltiossa annetut tuomiot, jos samaa henkilöä vastaan käynnistetään uusi rikosprosessi eri tosiseikkojen perusteella, ja joiden mukaan kyseiset tuomiot kirjataan kansalliseen rikosrekisteriin. 2. Tämä puitepäätös ei vaikuta velvoitteeseen kunnioittaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa taattuja perusoikeuksia ja keskeisiä oikeusperiaatteita. 2 artikla Määritelmät Tässä puitepäätöksessä a) 'tuomiolla' tarkoitetaan rikostuomioistuimen tai sellaisen hallintoviranomaisen lopullista päätöstä, jonka päätös voidaan saattaa rikosasiassa toimivaltaisen tuomioistuimen tutkittavaksi, henkilön toteamisesta syylliseksi rikokseen tai tekoon, joka on kansallisten oikeussääntöjen mukaisesti rangaistava ja hallinnollisen viranomaisen toimivaltaan kuuluva järjestysrikkomus; b) 'rikosrekisterillä' tarkoitetaan kansallista rekisteriä tai kansallisia rekistereitä, joihin kirjataan tiedot kansallisen oikeuden mukaisista rikostuomioista. 3 artikla Toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion huomioon ottaminen uudessa rikosprosessissa 1. Kukin jäsenvaltio liittää toisissa jäsenvaltioissa annettuihin tuomioihin omien sääntöjensä mukaiset oikeusvaikutukset, jotka vastaavat kansallisten tuomioiden oikeusvaikutuksia, jos samaa henkilöä vastaan käynnistetään uusi rikosprosessi eri tosiseikkojen perusteella. 2. Artiklan 1 kohtaa sovelletaan rikosoikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa, itse rikosoikeudenkäynnin aikana ja tuomion täytäntöönpanovaiheessa erityisesti rikosprosessissa sovellettavien menettelysääntöjen osalta, joihin kuuluvat tutkintavankeutta, rikoksen määrittelyä ja rangaistuksen tyyppiä ja tasoa sekä tuomion täytäntöönpanoa koskevat säännöt. 4 artiklaSitovat perusteet, joiden nojalla toisessa jäsenvaltiossa annettua tuomiota ei oteta huomioon Toisessa jäsenvaltiossa annettuja tuomioita ei oteta huomioon seuraavissa tapauksissa: a) jos tuomio olisi vastoin ne bis in idem -periaatetta b) jos syyteoikeus olisi kansallisen lainsäädännön mukaan ollut tuomion antohetkellä vanhentunut ja asia olisi voinut kuulua jäsenvaltion omaan toimivaltaan sen kansallisen rikoslain mukaan; c) jos tuomion perusteena olevasta rikoksesta on annettu yleinen armahdus ja jäsenvaltiolla olisi ollut toimivalta nostaa syyte tästä rikoksesta oman rikoslainsäädäntönsä mukaan; d) jos tuomio olisi kansalliseen rikosrekisteriin kirjaamista koskevien kansallisten säännösten mukaan poistettu kansallisesta rikosrekisteristä. 5 artikla Harkinnanvaraiset perusteet, joiden nojalla toisessa jäsenvaltiossa annettu tuomio voidaan jättää ottamatta huomioon 1. Toisessa jäsenvaltiossa annetut tuomiot voidaan jättää ottamatta huomioon, jos tuomion perusteena olevat tosiseikat eivät jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ole rikoksia. Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta seuraaviin rikoslajeihin: - rikollisjärjestöön osallistuminen - terrorismi - ihmiskauppa - lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö ja lapsipornografia - huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laiton kauppa - aseiden, ampumatarvikkeiden ja räjähteiden laiton kauppa - lahjonta - petos, mukaan lukien Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyssä yleissopimuksessa tarkoitettu yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuva petos - rikoksen tuottaman hyödyn rahanpesu - rahan, mukaan lukien euron, väärentäminen - tietoverkkorikollisuus - ympäristörikollisuus, mukaan lukien uhanalaisten eläinlajien laiton kauppa ja uhanalaisten kasvilajien ja kasvilajikkeiden laiton kauppa - laittomassa maahantulossa ja maassa oleskelussa avustaminen - tahallinen henkirikos, vakava pahoinpitely ja vakavan ruumiinvamman aiheuttaminen - ihmisen elinten ja kudosten laiton kauppa - ihmisryöstö, vapaudenriisto ja panttivangiksi ottaminen - rasismi ja muukalaisviha - järjestäytynyt varkausrikollisuus ja aseellinen ryöstö - kulttuuriomaisuuden, mukaan lukien antiikki- ja taide-esineiden, laiton kauppa - petollinen menettely - ryöstöntapainen kiristys ja kiristys - tuotteiden laiton väärentäminen ja jäljentäminen - hallinnollisten asiakirjojen väärentäminen ja kaupankäynti väärennöksillä - maksuvälineväärennykset - hormonivalmisteiden ja muiden kasvua edistävien aineiden laiton kauppa - ydin- tai radioaktiivisten aineiden laiton kauppa - varastettujen ajoneuvojen kauppa - raiskaus - murhapoltto - kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomiovaltaan kuuluvat rikokset - ilma-aluksen ja aluksen kaappaus - tuhotyö - tieliikennerikkomukset, mukaan lukien ajo- ja lepoaikoja sekä vaarallisia aineita koskevien säännösten rikkominen - tavaroiden salakuljetus - teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaaminen - henkilöihin kohdistuva uhkailu ja väkivallanteot, mukaan lukien väkivaltaisuudet urheilutapahtumien aikana - vahingonteko - varkaus - rikokset, jotka tuomion antanut jäsenvaltio on vahvistanut ja jotka kuuluvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla hyväksytyistä välineistä johtuvien velvoitteiden täytäntöönpanon piiriin. 2. Toisessa jäsenvaltiossa annetut tuomiot voidaan myös jättää ottamatta huomioon, jos henkilöä eri tosiseikkojen perusteella käynnistetyssä uudessa rikosprosessissa kohdeltaisiin toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion vuoksi epäedullisemmin kuin siinä tapauksessa, että tuomion olisi antanut kansallinen tuomioistuin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan säännöksiä. 6 artikla Toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion kirjaaminen kansalliseen rikosrekisteriin 1. Kun jäsenvaltio kirjaa toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion rikosrekisteriinsä, kirjatun rangaistuksen on vastattava todellista tuomittua rangaistusta, ellei rangaistusta ole tosiasiassa muutettu sen täytäntöönpanevassa ja kirjaavassa valtiossa. 2. Jos jäsenvaltion kansalaisille tai sen alueella oleskeleville henkilöille toisissa jäsenvaltioissa annetut tuomiot kirjataan kansallisen lainsäädännön nojalla kansalliseen rikosrekisteriin, kirjaamista ja mahdollisia muutoksia sekä kirjattujen tietojen poistamista koskevat säännöt eivät missään tapauksessa saa olla sellaiset, että niiden perusteella kyseistä henkilöä kohdeltaisiin epäedullisemmin verrattuna siihen, että hänet olisi tuomittu kansallisessa tuomioistuimessa. 3. Jos tuomion antaneessa jäsenvaltiossa muutetaan tai poistetaan rekisteritietoja, vastaava muutos tai poisto on tehtävä myös tuomion kirjanneessa kansallisuus- tai asuinpaikkavaltiossa, jos sille on ilmoitettu muutoksesta tai poistosta, ellei tuomittuun henkilöön jälkimmäisen valtion lainsäädännön nojalla muuten sovellettaisi edullisempia säännöksiä. 7 artikla Suhde muihin oikeudellisiin asiakirjoihin 1. Tämä puitepäätös korvaa rikosoikeudellisten tuomioiden kansainvälisestä pätevyydestä 28 päivänä toukokuuta 1970 tehdyn Haagin yleissopimuksen 56 artiklan määräykset, kun kyse on jäsenvaltioiden välisistä suhteista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta määräysten soveltamista jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden välisiin suhteisiin. 8 artiklaTäytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän puitepäätöksen noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava neuvoston pääsihteeristölle ja komissiolle kirjallisina ne säännökset, joilla jäsenvaltioiden tästä puitepäätöksestä aiheutuvat velvoitteet saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. 3. Neuvoston pääsihteeristön toimittamien tietojen perusteella komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2007 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän puitepäätöksen soveltamisesta ja esittää tarvittaessa säädösehdotuksia. 9 artiklaVoimaantulo Tämä puitepäätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL C 12, 15.1.2001, s. 10. [2] KOM(2004)664. [3] EYVL C 197, 12.7.2000, s.1. [4] EUVL C […], […], s. […]. [5] EUVL C […], […], s. […]. [6] EYVL C 12, 15.1.2001, s. 10.