PERUSTELUT

1. EHDOTUKSEN TAUSTA

Jotta voitaisiin jatkaa ja vahvistaa nykyisiä onnistuneita yhteistyökäytäntöjä unionin ja sen jäsenvaltioiden välillä ja noudattaa perussopimusten määräyksiä, tämän ehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa noudatettava unionin kanta suositukseen, jolla täydennetään vuonna 1930 annettua Kansainvälisen työjärjestön (ILO) pakollista työtä koskevaa yleissopimusta (nro 29).

Vuonna 1930 annettu ILO:n yleissopimus pakollisesta työstä (nro 29), jäljempänä 'yleissopimus', on yksi ILO:n kahdeksasta keskeisestä yleissopimuksesta, jotka muodostavat kansainväliset perustyönormit, ja se katsotaan ihmisoikeusasiakirjaksi. Hyväksyessään yleissopimuksen vuonna 1930 Kansainvälinen työkonferenssi kehotti jäsenvaltioita mahdollisimman lyhyen ajan kuluessa lakkauttamaan pakollisen työn käytön ja määrittelemään sen rikokseksi. Kuitenkin vielä yli 80 vuotta tämän jälkeen ja huolimatta yleissopimuksen miltei yleismaailmallisesta ratifioinnista pakkotyötä esiintyy edelleen, tosin eri muodoissa kuin ne, jotka aiheuttivat runsaasti huolta 1900-luvun alussa. ILO arvioi, että maailmassa on ainakin 20,9 miljoonaa pakkotyön uhria.

ILO:n suosituksella, jota Kansainvälisen työkonferenssin, jäljempänä 'konferenssin', 103. istunnossa on määrä käsitellä, on tarkoitus puuttua täytäntöönpanon puutteisiin ja siten edistää työvoiman hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvan ihmiskaupan estämistä sekä pakkotyön uhrien suojelua ja korvausten maksamista pakkotyön uhreille.

Konferenssin esityslistalla on myös samaa aihetta koskevan pöytäkirjan hyväksyminen. Siitä esitetään erillinen suositus neuvoston päätökseksi, joka koskee lupaa aloittaa neuvottelut.

1.1. Kansainvälisen työjärjestön (ILO) pakollista työtä koskevaa yleissopimusta (nro 29; 1930) täydentävän suosituksen käsittely ja mahdollinen hyväksyminen Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa 28. toukokuuta – 12. kesäkuuta 2014

Pakollista työtä koskevan yleissopimuksen (nro 29; 1930) täydentäminen on vuoden 2014 Kansainvälisen työkonferenssin esityslistalla normien asettamista koskevana asiana. Tarkoituksena on hyväksyä pöytäkirja ja/tai suositus.

Tämä konferenssin esityslistan kohta valittiin ILO:n hallintoneuvoston 317. istunnossa (maaliskuussa 2013) normien asettamista koskevaksi asiaksi, johon sovelletaan yksinkertaisen käsittelyn menettelyä, käsiteltäväksi konferenssin 103. istunnossa[1]. Tämä päätös on seurausta suosituksista, jotka annettiin ILO:n hallintoneuvoston kokoonkutsumassa pakkotyötä ja työvoiman hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa ihmiskauppaa käsittelevien asiantuntijoiden kokouksessa helmikuussa 2013 ja joiden mukaan on tunnistettava puutteet nykyisissä ILO:n normeissa, jotta voidaan määrittää, onko asetettava normeja, joilla: i) täydennetään pakkotyötä koskevia ILO:n yleissopimuksia pakkotyön ehkäisemiseksi ja uhrien suojelemiseksi, mukaan lukien korvausten maksaminen; sekä ii) puututaan työvoiman hyödyntämiseksi harjoitettuun ihmiskauppaan."[2] Tämä prosessi muodostaa osan ILO:n toimintakehyksestä (2012–2016), joka koskee työelämän perusperiaatteiden ja -oikeuksien tosiasiallista ja yleismaailmallista kunnioitusta, edistämistä ja toteutumista[3].

Esitettyjen asiakirjojen muodosta – pöytäkirja ja/tai suositus – päätetään itse konferenssissa niiden ehdotusten perusteella, joita Kansainvälinen työtoimisto esitti maaliskuussa 2014 raportissaan konferenssille sen jälkeen, kun ILO:n kolmikantayhteistyön osapuolia oli kuultu vuoden 2013 loppupuolella[4]. Jotkin kolmikantayhteistyön osapuolet kannattavat suositusta, joka liittyy pöytäkirjaan, toiset ainoastaan suositusta. Siitä, mitä konferenssi tämän osalta päättää, ei voida olla varmoja[5]. Suositus täydentää yleissopimusta ja mahdollisesti pöytäkirjaa siten, että annetaan yksityiskohtaisempia ohjeita siitä, miten yleissopimuksen perusperiaatteita ja mahdollisesti pöytäkirjaa sovelletaan. Tässä ehdotuksessa keskitytään suosituksen sisältöön kummassakin tapauksessa konferenssille toimitetun kertomuksen perusteella.

1.2. Ehdotetun suosituksen sisältö

Nyt käsiteltävinä olevilla normeilla pyritään "puuttumaan täytäntöönpanon puutteisiin, jotta edistetään ehkäisy-, suojelu- ja korvaustoimenpiteitä ja voidaan tosiasiallisesti saavuttaa pakkotyön lakkauttaminen".

Suositusta koskevassa ehdotuksessa, joka muodostaa konferenssin 103. istunnolle osoitetun raportin IV (2B)[6], käsitellään seuraavia näkökohtia:

· Kansalliset politiikat: muun muassa toimintasuunnitelmat, koordinointi- ja seurantaelimet, tietojen keräys;

· Ennaltaehkäisy: strategiat, joilla pyritään puuttumaan pakkotyön perimmäisiin syihin, mukaan lukien erityisten riskialttiiden väestönosien toimintakyvyn vahvistaminen, työlainsäännön kattavuus ja täytäntöönpano, tietoisuuden parantaminen, maahanmuuttajien koulutusohjelmat ja lähtöä edeltävät perehdyttämisohjelmat, kielten ja kääntämisen käyttö, johdonmukaiset maahanmuuttopolitiikat ja maahanmuuttoa koskeva kansainvälinen yhteistyö, sosiaalisen suojelun vähimmäistaso, pakkotyöhön liittyvien tuotteiden ja palvelujen kaupan ja kysynnän vähentäminen;

· Uhrien suojelu, joka perustuu heidän tietoiseen suostumukseensa ja jonka edellytyksenä ei ole uhrin valmius toimia yhteistyössä rikostutkinnassa: kaikkien uhrien välitön avustaminen ja uhrien toipuminen ja kuntouttaminen pitkällä aikavälillä, terveydenhoito, majoitus, materiaalinen, sosiaalinen ja taloudellinen avustaminen, koulutus, suojeleminen pelottelulta ja kostotoimilta sekä rankaisemiselta rikoksista, joihin heidät on pakotettu, lasten erityinen suojelu alaikäisen oikeudellisen aseman olettaman perusteella sekä siirtotyöläisten suojelu myöntämällä tarpeen mukaan harkinta- ja toipumisaika ja väliaikainen tai pysyvä oleskelulupa sekä turvallinen ja mieluiten vapaaehtoinen palauttaminen; toimenpiteet petoksellisia työhönsijoituspalveluja vastaan;

· Korvaukset ja oikeussuojan saatavuus: asianmukaiset korjaavat toimet kaikille uhreille, oikeus saada korvauksia ja vahingonkorvauksia, tiedotus ja neuvonta, uhrien mahdollinen edustaminen, oikeussuojakeinojen saatavuus riippumatta uhrien kansallisuudesta ja oikeudellista asemasta kyseisellä alueella, uhrien korvausrahastot;

· Täytäntöönpano: työsuojelutarkastukset, pakkotyöstä saatujen voittojen takavarikoiminen, oikeushenkilöiden vastuu, rikoksentekijöiden rangaistukset ja indikaattorit uhrien tunnistamiselle;

· Kansainvälinen yhteistyö: tekninen yhteistyö, keskinäinen oikeudellinen avustaminen, tietojen jakaminen ja hyvät käytännöt.

Suositusta koskeva ehdotus muodostaa perustan neuvotteluille suosituksesta, joka on tarkoitus hyväksyä Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa.

1.3. Toimivallan jakautuminen yleissopimuksen ja ehdotetun suosituksen alalla

Suosituksen ehdotetut määräykset kuuluvat osittain unionille perussopimuksilla myönnetyn toimivallan piiriin. Lisäksi niistä monissa käsitellään unionin lainsäädännön aloja, joilla EU:n tason sääntely on jo edistyneellä tasolla.

Suosituksessa käsitellään näkökohtia, jotka liittyvät ihmiskaupan torjuntaan ja uhrien suojeluun. Nämä näkökohdat liittyvät ensisijaisesti oikeudelliseen yhteistyöhön rikosasioissa[7], ja sen osalta säännöt asetetaan direktiivissä 2011/36/EU ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjumisesta sekä ihmiskaupan uhrien suojelemisesta ("ihmiskaupan torjunta") ja direktiivissä 2012/29/EU rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista ("uhrien oikeudet"). Näitä näkökohtia käsitellään myös kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen lisäpöytäkirjassa (2000), joka koskee ihmiskaupan, erityisesti naisten ja lasten kaupan ehkäisemistä ja torjumista sekä siitä rankaisemista ("ihmiskauppaa koskeva YK:n pöytäkirja") ja jonka osapuoli EU on.

Suosituksessa on määrä käsitellä sosiaalipolitiikan alaan[8] liittyviä näkökohtia, joihin liittyviä vaatimuksia asetetaan erityisesti direktiivissä 91/533/ETY työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista ("kirjallinen ilmoitus") ja direktiivissä 2008/104/EY vuokratyöstä sekä direktiiveissä, jotka koskevat työterveyttä ja -turvallisuutta, työaikaa, nuorten työntekijöiden suojelua ja äitiyssuojelua[9].

Suosituksessa on määrä käsitellä konferenssissa ehdotettujen muutosten perusteella turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita[10]. Niihin liittyviä vaatimuksia on asetettu erityisesti direktiivissä 2004/81/EY oleskeluluvasta, joka myönnetään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tekeville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai jotka ovat joutuneet laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi, sekä direktiivissä 2009/52/EY maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia ja toimenpiteitä koskevista vähimmäisvaatimuksista ("työnantajille asetettavat seuraamukset"). Niissä säädetään seuraamuksista, myös rikosoikeudellisista seuraamuksista, sellaisia työnantajia vastaan, jotka hyötyvät laittomista maahanmuuttajista, sekä tällaisen hyödyntämisen uhreille tarkoitetuista korvauksista.

Suosituksella voi siirtotyöläisten suojelun osalta olla vaikutusta työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen, joka suojataan SEUT-sopimuksen 45 artiklalla sekä asetuksella 492/2011 työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella. Suositus vaikuttaa lisäksi EU:n kansainvälisiin sopimuksiin, kehitysyhteistyöhön ja kauppasopimuksiin, joissa viitataan työelämän perusnormeihin, sekä ILO:n keskeisten yleissopimusten ratifiointiin ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon EU:ssa ja sen ulkopuolisissa maissa.

Lisäksi suosituksessa käsitellään asioita, jotka jäävät perussopimuksissa EU:lle annetun toimivallan ulkopuolelle.

2. INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

Ei sovelleta.

3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa on määrä käsitellä ehdotusta ja hyväksyä mainittu ehdotus suositukseksi, jolla täydennetään vuonna 1930 tehtyä pakkotyötä koskevaa ILO:n yleissopimusta (nro 29).

Suositus sinänsä ei kuitenkaan ole sitova eivätkä ILO:n jäsenet ratifioi sitä. ILO:n normien valvontaelimet käyttävät kuitenkin suositusta arvioidessaan siihen liittyvien työnormien soveltamista, ja se ohjaa kansallista politiikkaa, lainsäädäntöä ja käytäntöjä. ILO:n peruskirjan 19 artiklan 6 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti suosituksen hyväksyminen tuo osapuolille tiettyjä velvoitteita. Tähän liittyen kunkin osapuolen on käynnistettävä tietyssä ajassa oikeudellisia tai hallinnollisia menettelyjä suosituksen täytäntöönpanemiseksi kansallisessa oikeusjärjestyksessään, ilmoitettava ILO:lle toimenpiteistä, joilla kansallinen oikeusjärjestys on saatettu suosituksen mukaiseksi ja ilmoitettava ILO:lle asianmukaisin väliajoin kansallisen lainsäädännön ja käytäntöjen senhetkisestä tilasta suosituksen kattamien asioiden osalta.

Tästä seuraa, että suunniteltu suositus muodostaa kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen säädöksen, jolla on oikeusvaikutuksia SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan tarkoituksessa.

Ainoastaan valtiot ovat ILO:n jäseniä ja voivat ehdottaa muutoksia sekä äänestää suosituksen hyväksymisestä Kansainvälisessä työkonferenssissa. Unioni kutsutaan konferenssiin tarkkailijaksi.

Kuitenkin koska suositus liittyy asioihin, jotka kuuluvat sekä perussopimuksilla unionille myönnetyn toimivallan piiriin että yksinomaan kansallisen toimivallan piiriin, unionin ja jäsenvaltioiden on toimittava yhdessä vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa säädetään. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi ILO:ssa toimiessaan myös toimittava yhdessä unionin etujen mukaisesti.

Tässä vaiheessa vaikuttaa siltä, että ehdotettu suositus on unionin lainsäädännön ja politiikkojen linjausten mukainen. Ehdotetun suosituksen ja unionin lainsäädännön ja politiikkojen yleisten periaatteiden välillä ei ole ristiriitaa, ja ensi näkemältä ehdotettu suositus ja unionin säännöstö ovat yhteensopivia.

Kuitenkin ehdotettuun tekstiin olisi ehdotettava tai hyväksyttävä muutoksia konferenssin aikana ainoastaan, jos ne ovat voimassa olevan unionin lainsäädännön mukaisia.

4. KÄYTÄNNÖN JÄRJESTELYT

Jäsenvaltioiden olisi toimittava ILO:n elimissä yhdessä unionin etujen mukaisesti koordinoidulla tavalla. ILO:n oikeudellisten puitteiden vuoksi ainoastaan jäsenvaltiot voivat ehdottaa muutoksia ja äänestää neuvotteluprosessin aikana. Näin ollen jäsenvaltioiden, jotka toimivat sekä kansallisen toimivallan perusteella että yhdessä unionin etujen mukaisesti, ja komission olisi toimittava yhdessä vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti. Tätä varten jäsenvaltioiden ja komission olisi avustettava toisiaan tehtävien suorittamisessa sen varmistamiseksi, että unionin ja jäsenvaltioiden etuja puolustetaan parhaalla mahdollisella tavalla, ja niiden tulisi näitä tehtäviä suorittaessaan saada tukea sekä jäsenvaltioiden että komission parhailta käytettävissä olevilta asiantuntijoilta.

Koska pöytäkirja ja suositus liittyvät toisiinsa ja niistä keskustellaan ja neuvotellaan konferenssissa samassa komiteassa, unionin yksityiskohtainen kanta olisi muodostettava sen jälkeen, kun on tarkasteltu pöytäkirjaa varten muodostettua neuvottelukantaa.

2014/0131 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa Euroopan unionin puolesta noudatettavasta kannasta suositukseen, jolla täydennetään vuonna 1930 annettua Kansainvälisen työjärjestön (ILO) pakollista työtä koskevaa yleissopimusta (nro 29)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 82 artiklan 2 kohdan, 83 artiklan 1 kohdan ja 218 artiklan 9 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Vuonna 1930 annetussa Kansainvälisen työjärjestön pakollista työtä koskevassa yleissopimuksessa (nro 29), jäljempänä 'yleissopimus', edellytetään, että osapuolet lakkauttavat pakkotyön käyttö mahdollisimman lyhyen ajan kuluessa ja määrittelevät sen rikokseksi

(2) Ehdotukset yleissopimusta täydentäväksi suositukseksi, jäljempänä 'suositusluonnos', ovat Kansainvälisen työkonferenssin, jäljempänä 'konferenssin', 103. istunnon esityslistalla 28. toukokuuta – 12. kesäkuuta 2014 käsittelyä ja hyväksymistä varten.

(3) Suositusluonnoksen tavoitteena on tarttua täytäntöönpanossa oleviin puutteisiin ja siten osaltaan estää työvoiman hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa ihmiskauppaa sekä edistää pakkotyön uhrien suojelua ja korvausten maksamista uhreille.

(4) Yleissopimuksen määräykset ja suositusluonnoksen määräykset kuuluvat osittain unionille perussopimuksilla myönnetyn toimivallan piiriin. Lisäksi suositusluonnos voi liittyä unionin nykyiseen säännöstöön sosiaalipolitiikan[11], turvapaikka- ja maahanmuuttoasioiden[12], työntekijöiden vapaan liikkuvuuden[13] ja perusoikeuksen[14] aloilla. Erityisesti useimpiin suositusluonnoksen määräyksiin sovelletaan direktiiviä 2011/36/EU ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjumisesta sekä ihmiskaupan uhrien suojelemisesta ("ihmiskaupan torjunta") ja tarvittaessa direktiiviä 2012/29/EU rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista ("uhrien oikeudet"). Näitä näkökohtia käsitellään myös vuoden 2000 Kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen lisäpöytäkirjassa, joka koskee ihmiskaupan, erityisesti naisten ja lasten kaupan ehkäisemistä ja torjumista sekä siitä rankaisemista ("ihmiskauppaa koskeva YK:n pöytäkirja") ja jonka osapuoli EU on. Suositusluonnos vaikuttaa lisäksi EU:n kansainvälisiin sopimuksiin, kehitysyhteistyöhön ja kauppasopimuksiin, joissa viitataan työelämän perusnormeihin, sekä ILO:n keskeisten yleissopimusten ratifiointiin ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon EU:ssa, ehdokasmaissa ja EU:n ulkopuolisissa maissa.

(5) ILO:n peruskirjan 19 artiklan 6 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti suosituksen hyväksyminen tuo osapuolille tiettyjä velvoitteita. Suositus ohjaa lisäksi kansallista politiikkaa, lainsäädäntöä ja käytäntöjä, ja ILO:n normien valvontaelimet käyttävät sitä arvioidessaan siihen liittyvien työnormien soveltamista. Tästä seuraa, että suunniteltu suositus muodostaa kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen säädöksen, jolla on oikeusvaikutuksia.

(6) Edellä mainituista syistä ja SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti on tarpeen, että neuvosto antaa päätöksen unionin kannasta asioihin, jotka kuuluvat unionin toimivaltaan. Jäsenvaltiot toimivat yhdessä unionin etujen mukaisesti; unioni ei ole ILO:n jäsen.[15]

(7) Kun otetaan huomioon, että suositusluonnokseen voidaan tehdä tiettyjä muutoksia ennen kuin Kansainvälinen työkonferenssi hyväksyy sen, on tarpeen säätää, että jäsenvaltiot, jotka toimivat yhdessä unionin etujen mukaisesti, voivat ehdottaa tai hyväksyä muutoksia konferenssin aikana unionin toimivaltaan kuuluvissa asioissa sikäli kun muutokset ovat yhdenmukaisia nykyisen EU:n lainsäädännön kanssa.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

Ainoa artikla

1. Unionin kantana Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa on tukea suunnitellun suositusluonnoksen hyväksymistä. Suositusluonnoksen teksti muodostaa Kansainvälisen konferenssin 103. istunnolle osoitetun raportin IV (2B)[16].

2. Jäsenvaltioiden, jotka toimivat yhdessä unionin etujen mukaisesti, on noudatettava 1 kohdassa esitettyä unionin kantaa hyväksyessään suosituksen määräyksiä Kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa.

3. Jäsenvaltiot, jotka toimivat yhdessä unionin etujen mukaisesti, voivat hyväksyä muita kuin olennaisia muutoksia tähän kantaan ILO:n elimissä ilman uutta neuvoston päätöstä.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] GB.317/INS/2(Rev.) and Record of Decisions, 25. maaliskuuta 2013.

[2] Tripartite Meeting of Experts on Forced Labour and Trafficking for Labour Exploitation (Geneva, 11–15 February 2013), Report for discussion at the Tripartite Meeting of Experts concerning the possible adoption of an ILO instrument to supplement the Forced Labour Convention, 1930 (No. 29) (TMELE/2013); Final report (TMELE/2013/7); Conclusions adopted by the Meeting (TMELE/2013/6).

[3] ILO: Resolution concerning the recurrent discussion on fundamental principles and rights at work, International Labour Conference, 101st Session, Geneva, 2012, kappaleet 8–31

[4] http://www.ilo.org/ilc/ILCSessions/103/reports/reports-to-the-conference/lang--en/index.htm

[5] Kuulemisen aikana saadut vastaukset konferenssille toimitetussa raportissa IV (2A) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocument/wcms_239813.pdf

[6] Julkisesti saatavilla ILO:n nettisivustoilla osoitteessa: http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocument/wcms_239814.pdf

[7] SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2 kohta ja 83 artiklan 1 kohta

[8] SEUT-sopimuksen 153 artikla.

[9] Direktiivi 89/391/ETY, direktiivi 94/33/ETY, direktiivi 2003/88/EY, direktiivi 92/85/ETY

[10] SEUT-sopimuksen 79 artikla.

[11] Mukaan lukien työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista annettu direktiivi 91/533/ETY ("kirjallinen ilmoitus"), vuokratyöstä annettu direktiivi 2008/104/EY sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat direktiivit, kuten puitedirektiivi 89/391/ETY, työaikadirektiivi 2003/88/EY, nuorten työntekijöiden suojelua koskeva direktiivi 94/33/ETY sekä äitiyssuojelua koskeva direktiivi 92/85/ETY.

[12] Erityisesti oleskeluluvasta, joka myönnetään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tekeville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai jotka ovat joutuneet laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi, annettu direktiivi 2004/81/EY ja maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia ja toimenpiteitä koskevista vähimmäisvaatimuksista annettu direktiivi 2009/52/EY.

[13] SEUT-sopimuksen 45 artikla ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella annettu asetus 492/2011.

[14] Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artikla (kidutuksen sekä epäinhimillisen tai halventavan rangaistuksen ja kohtelun kielto), 5 artikla (orjuuden ja pakkotyön kielto), 15 artikla (ammatillinen vapaus ja oikeus tehdä työtä), 24 artikla (lapsen oikeudet), 31 artikla (oikeudenmukaiset ja kohtuulliset työolot ja työehdot) ja 32 artikla (lapsityövoiman käytön kielto ja nuorten suojelu työssä).

[15] Tuomioistuimen lausunto 2/91, 19.3.1993, Kok., 1993-I, s. 1061, 26 kohta. 26.

[16] Julkisesti saatavilla ILO:n nettisivuilla http//www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocuments/wcms_239814.pdf