Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa /* COM/2013/021 final - 2013/0017 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30. marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä. Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen soveltamista koskevien unionin yleisen tuomioistuimen kahden tuomion täytäntöönpanoon ja kahteen tutkimukseen, jotka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyä koskevien vaatimusten mukaisesti. Voimassa olevat aiemmat säännökset Lopulliset toimenpiteet otettiin käyttöön neuvoston asetuksella (EU) N:o 1355/2008 (EUVL L 350, 30.12.2008, s. 35). Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Intressitahojen kuuleminen Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä 3. joulukuuta 2011 ja 19. kesäkuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä ’osittaista uudelleenaloittamista koskeva ilmoitus’, tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan polkumyyntitutkimuksen osittaisesta uudelleenaloittamisesta. Ensimmäinen uudelleenaloittaminen käynnistyi, kun unionin yleinen tuomioistuin kumosi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1355/2008 siltä osin kuin se koski kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia Zhejiang Xinshiji Foods Co., Ltd. ja Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd., ja toinen uudelleenaloittaminen käynnistyi, kun yleinen tuomioistuin kumosi saman neuvoston asetuksen kokonaisuudessaan mutta eri syistä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 266 artiklan mukaisesti Euroopan unionin toimielinten on noudatettava unionin yleisen tuomioistuimen antamia tuomioita. Tämän vuoksi Euroopan komissio pani vireille polkumyyntitutkimuksen osittaisen uudelleenaloittamisen alunperin 3. joulukuuta 2011 siltä osin kuin oli kyse kahdesta edellä mainitusta kiinalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta ja 19. kesäkuuta 2012 kaikkien osapuolten osalta. Liitteenä oleva komission ehdotus uudelleen käyttöön otettavasta polkumyyntitullista annettavaksi neuvoston asetukseksi on tehty sen jälkeen, kun osapuolille oli annettu riittävästi aikaa kommentoida 6. joulukuuta 2012 päivättyä lopullista ilmoitusasiakirjaa. Ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä mahdollisimman pian. Oikeusperusta Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, annettu 30. marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta. Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi siihen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. Vaatimusta, jonka mukaan unionille, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Muut sääntelytavat eivät soveltuisi, koska perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutusta unionin talousarvioon. 2013/0017 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009[1], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan ja 9 artiklan, ottaa huomioon ehdotuksen, jonka Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: 1. MENETTELY (1) Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä 20 päivänä lokakuuta 2007 julkaistulla ilmoituksella[2] tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta. Komissio otti 4 päivänä heinäkuuta 2008 käyttöön tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin asetuksella (EY) N:o 642/2008[3], jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’. (2) Menettelyn vireillepano perustui Espanjan hedelmä- ja vihannesjalostealan järjestöjen kansallisen liiton (FENAVAL, aiemmalta nimeltään FNACV), jäljempänä ’valituksen tekijä’, 6 päivänä syyskuuta 2007 sellaisten tuottajien puolesta tekemään valitukseen, joiden tuotanto muodostaa 100 prosenttia tiettyjen valmistettujen tai säilöttyjen sitrushedelmien (mandariinien jne.) kokonaistuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitetty näyttö tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn aloittamiseksi. (3) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2006 ja 30 päivän syyskuuta 2007 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän lokakuuta 2002 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’. (4) Komissio saattoi 9 päivänä marraskuuta 2007 asetuksella (EY) N:o 1295/2007[4] Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tarkastelevana olevan tuotteen tuonnin kirjaamisvelvoitteen alaiseksi. (5) Kyseistä tuotetta koskevat suojatoimenpiteet olivat voimassa 8 päivään marraskuuta 2007 asti. Komissio otti käyttöön väliaikaiset suojatoimenpiteet tiettyjen sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa asetuksella (EY) N:o 1964/2003[5]. Lopulliset suojatoimenpiteet otettiin käyttöön asetuksella (EY) N:o 658/2004[6], jäljempänä ’suojatoimenpiteistä annettu asetus’. Sekä väliaikaiset että lopulliset suojatoimenpiteet muodostuivat tariffikiintiöistä, toisin sanoen tullia kannettiin vasta, kun tariffikiintiö oli käytetty loppuun. (6) Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1355/2008[7], jäljempänä ’alkuperäinen asetus’, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa. (7) Lopullinen polkumyyntitulli oli 361,4–531,2 euroa /tonni (tuotteen nettopaino). 1.1. Asiassa Xinshiji annettu tuomio (8) Euroopan unionin tuomioistuin kumosi 17 päivänä helmikuuta 2011 asiassa T-122/09[8] – Zhejiang Xinshiji Foods ja Hubei Xinshiji Foods v. neuvosto, ja vastaajan vaatimuksia tukeva Euroopan komissio – antamallaan tuomiolla, jäljempänä ’Xinshiji-tuomio’, alkuperäisen asetuksen siltä osin, kuin se koskee valituksen tekijöitä Zhejiang Xinshiji Foods Co., Ltd. ja Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd. (9) Yleisen tuomioistuimen tuomio perustui siihen, että komissio rikkoi puolustusoikeutta, koska se ei antanut tarvittavia tietoja, jotta pyynnön esittäjät olisivat voineet määrittää, oliko vientihinnan oikaisu tuojan noudettuna lähettäjältä -tasolle asianmukainen sikäli, että pystyttiin vertaamaan vientihintaa ja unionin tuotannonalan hintaa samassa kaupan portaassa, kun otetaan huomioon markkinoiden rakenne. Tuomioistuin katsoi myös, että komissio rikkoi velvollisuutta esittää perusteet, sillä toimenpiteen syyt on annettava varsinaisessa toimenpiteessä, eikä niitä voida esittää kirjallisissa tai suullisissa selvityksissä, jotka annetaan myöhemmin toimenpiteen ollessa jo Euroopan unionin tuomioistuinten käsiteltävänä. (10) Komissio toimitti huhtikuussa 2011 valituksen (C-195/11P) Xinshiji-tuomion kumoamiseksi. Euroopan unionin tuomioistuimen, jäljempänä ’tuomioistuin’, julistettua alkuperäisen asetuksen pätemättömäksi 22 päivänä maaliskuuta 2012 (ks. 16 kappale) komissio peruutti valituksensa, koska sillä ei ollut enää kohdetta. (11) Komissio julkaisi 3 päivänä joulukuuta 2011 ilmoituksen[9], jolla aloitettiin uudelleen osittain polkumyyntitutkimus, jäljempänä ’ensimmäinen uudelleenaloittamista koskeva ilmoitus’, yleisen tuomioistuimen Xinxhiji-tuomion täytäntöönpanemiseksi. Uudelleenaloittamisessa rajoituttiin sen määrittämiseen, oliko vientihinnan oikaisu tuojan noudettuna lähettäjältä -tasolle asianmukainen sikäli, että pystyttiin vertaamaan vientihintaa ja unionin tuotannonalan hintaa samassa kaupan portaassa ottaen huomioon markkinoiden rakenne. (12) Kaikille asianomaisille osapuolille toimitettiin liittein varustettu ilmoitusasiakirja, jossa selitettiin tuonnin jälkeisten kustannusten oikaisun syyt, jotka oli otettu huomioon laskettaessa Kiinasta peräisin olevien tuotteiden hintaa. (13) Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi ilmoituksessa asetetussa määräajassa. (14) Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi. (15) Kaksi pyynnön esittänyttä viejää, kahdeksan tuojaa, kaksi tuojien järjestöä ja yksi tuottajien järjestö ilmoittautui asianomaisina osapuolina. 1.2. Vertailumaata koskeva tuomio (16) Tuomioistuin julisti 22 päivänä maaliskuuta 2012 asiassa C-338/10 (Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt) antamassaan tuomiossa[10], jäljempänä ’vertailumaata koskeva tuomio’, alkuperäisen asetuksen pätemättömäksi. (17) Tuomioistuin katsoi, että koska komissio ja neuvosto olivat määrittäneet tarkasteltavana olevan tuotteen normaaliarvon samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti unionissa maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella toimimatta tarpeeksi huolellisesti normaaliarvon määrittämiseksi niiden hintojen perusteella, joita samasta tuotteesta käytetään sellaisessa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, ne eivät täyttäneet perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan vaatimuksia. (18) Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistiin 19 päivänä kesäkuuta 2012 ilmoitus[11], jäljempänä ’toinen uudelleenaloittamista koskeva ilmoitus’. Siinä ilmoitettiin osapuolille, että edellä mainittu tuomioistuimen tuomio huomioon ottaen tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa Euroopan unioniin ei enää sovelleta alkuperäisellä asetuksella käyttöön otettuja polkumyyntitoimenpiteitä ja että kyseisen asetuksen mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta maksetut lopulliset polkumyyntitullit olisi palautettava tai peruutettava. (19) Ilmoituksella aloitettiin myös osittain uudelleen tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja -säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskeva polkumyyntitutkimus edellä mainitun tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanemiseksi. (20) Ilmoituksessa todettiin, että uudelleenaloittaminen koskee vain mahdollisen vertailumaan valintaa ja mahdollisen polkumyyntimarginaalin laskemisessa käytetyn normaaliarvon määrittämistä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti. (21) Samassa ilmoituksessa myös kaikkia asianomaisia osapuolia pyydettiin esittämään näkökantansa sekä toimittamaan tiedot ja näyttö sellaisten markkinataloutta toteuttavien kolmansien maiden käytettävyydestä, jotka voitaisiin valita normaaliarvon määrittämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti, mukaan luettuina Israel, Swasimaa, Thaimaa ja Turkki. (22) Komissio ilmoitti asiasta suoraan unionin tuotannonalalle ja sen järjestölle sekä vientiä harjoittaville tuottajille, tavarantoimittajille ja tuojille ja sekä niiden järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kyseisten kolmansien maiden viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi ilmoituksessa asetetussa määräajassa. (23) Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi. (24) Kahdeksan tuojaa ja yksi tuojien järjestö ilmoittautui asianomaisina osapuolina. 2. MENETTELY VÄLIAIKAISISTA TOIMENPITEISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN (25) Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin myös mahdollisuus tulla kuulluiksi. (26) Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Erityisesti se saattoi loppuun tutkimuksen unionin etuun liittyvistä näkökohdista. Tähän liittyen tehtiin tarkastuskäyntejä seuraavien etuyhteydettömien unionin tuojien toimitiloihin: – Wünsche Handelsgesellschaft International (GmbH & Co KG), Hampuri, Saksa, – Hüpeden & Co (GmbH & Co), Hampuri, Saksa, – I. Schroeder KG. (GmbH & Co), Hampuri, Saksa, – Zumdieck GmbH, Paderborn, Saksa, – Gaston spol. s r.o., Zlin, Tšekin tasavalta. (27) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä päätelmien ilmoittamisesta johtuvia huomautuksia. (28) Eräät tuojat ehdottivat kaikkien asianomaisten osapuolten yhteisen kokouksen järjestämistä perusasetuksen 6 artiklan 6 kohdan nojalla; yksi niistä kuitenkin kieltäytyi. (29) Kaikkia asianomaisten osapuolten esittämiä suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin. 3. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (30) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta ilmoittamisen jälkeen kaksi etuyhteydetöntä EU:n tuojaa väitti, että tietyntyyppiset mandariinit olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle joko niiden makeusasteen tai vientipakkauksen takia. Tältä osin todetaan, että väitteiden tueksi ei esitetty mitään tarkistettavissa olevaa tietoa, joka osoittaisi kyseisten tyyppisillä mandariineilla olevan ominaisuuksia, jotka erottaisivat ne tarkasteltavana olevasta tuotteesta. Pakkauksissa olevia eroja ei myöskään voida pitää ratkaisevana tekijänä määriteltäessä tarkasteltavana olevaa tuotetta erityisesti siksi, että pakkausmuodot on jo otettu huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleen mukaisesti. Tämän vuoksi nämä väitteet hylättiin. (31) Toimenpiteitä sovelletaan tuotteeseen, joka määriteltiin alkuperäisessä asetuksessa seuraavasti: Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat CN-koodeihin 2008 30 55, 2008 30 75 ja ex 2008 30 90 (TARIC-koodit 2008 30 90 61, 2008 30 90 63, 2008 30 90 65, 2008 30 90 67, 2008 30 90 69) kuuluvat valmistetut tai säilötyt lisättyä alkoholia sisältämättömät, myös lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävät mandariinit (myös tangeriinit ja satsumat), klementiinit, wilkingit ja niiden kaltaiset sitrushedelmähybridit, sellaisina kuin ne on määritelty CN-nimikkeessä 2008. (32) Vertailumaata koskevassa tuomiossa tuomioistuin tulkitsi komission tuomioistuimelle 27 päivänä heinäkuuta 2011 toimittamat tilastot tiedoiksi, jotka koskivat yksinomaisesti tarkasteltavana olevaa tuotetta. On kuitenkin huomattava, että nämä tilastot ulottuvat toimenpiteiden kohteena olevaa tuotetta laajemmalle, koska niihin sisältyvät täydelliset CN-koodit 2008 30 55, 2008 30 75 ja 2008 30 90. Tilastotiedot, jotka kattavat vain tarkasteltavana olevan tuotteen tai samankaltaisen tuotteen (CN-koodit 2008 30 55 ja 2008 30 75) edellä mainittujen maiden osalta tutkimusajanjaksolla, ovat seuraavat: Maa || Tuonti (tonnia) Kiinan kansantasavalta || 49 791,30 Thaimaa || 666,10 Turkki || 151,20 Israel || 4,80 Swazimaa || 0 (33) CN-koodin 2008 30 90 alla tilastoihin sisältyy muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana oleva tuote. Tämän seurauksena tähän CN-koodiin kuuluvan samankaltaisen tuotteen tuonnista ei voida tehdä päätelmiä. Sen vuoksi, toisin kuin tuomioistuin totesi vertailumaata koskevan tuomion 33 kohdassa, tilastoista ei voida päätellä, että samankaltaista tuotetta tuotiin tutkimusajanjaksolla Israelista tai Swasimaasta merkittäviä määriä. 4. OTANTA 4.1. Kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta (34) Kaksi etuyhteydetöntä EU:n tuojaa kiisti, että otokseen valitut kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat edustaisivat 60:tä prosenttia unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä. Ne eivät kuitenkaan kyenneet toimittamaan varmistettavissa olevaa tietoa, joka antaisi aihetta epäillä niiden otantaa koskevien tietojen paikkansapitävyyttä, jotka yhteistyössä toimineet kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat ja jotka on suurelta osin vahvistettu lisätutkimusten aikana. Sen vuoksi tämä väite hylätään. (35) Kolme yhteistyössä toiminutta kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että niihin etuyhteydessä olevat yritykset olivat tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavia tuottajia ja että ne pitäisi siksi sisällyttää yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia koskevaan liitteeseen. Nämä väitteet katsottiin perustelluiksi, ja asianomaista liitettä päätettiin tarkistaa. Yksi etuyhteydetön EU:n tuoja väitti, että unioniin kauppiaiden kautta kulkevan viennin pitäisi automaattisesti saada hyötyä kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettavista toimenpiteistä. Tältä osin huomautetaan, että polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä sovelletaan tuotteisiin, jotka vientiä harjoittavat tuottajat ovat valmistaneet tutkimuksen kohteena olevassa maassa ja jotka viedään unioniin (riippumatta siitä, mikä yritys niillä käy kauppaa), eikä siis yrityksiin, jotka vain käyvät kauppaa. Tämän vuoksi väite hylättiin. 5. POLKUMYYNTI 5.1. Markkinatalouskohtelu (36) Yhteistyössä toiminut kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei esittänyt huomautuksia markkinatalouskohtelua koskevista päätelmistä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29–33 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 5.2. Yksilöllinen kohtelu (37) Koska asiaa koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 34–37 kappaleessa esitetyt yksilöllistä kohtelua koskevat päätelmät vahvistetaan. 5.3. Normaaliarvo 5.3.1. Asianomaisten osapuolten huomautukset toisen uudelleenaloittamista koskevan ilmoituksen jälkeen (38) Jotkin tuojat väittivät, että Kiinasta tuleva tuonti on välttämätöntä unionin kysynnän kattamiseksi, vaikkakin yksi tuoja totesi, että Espanjan ja Turkin tuotanto yhteensä olisi riittävä kattamaan unionin markkinatarpeet. Yksi tuoja huomautti, että polkumyyntitullien käyttöönotto kohottaisi merkittävästi tarkasteltavana olevan tuotteen hintaa. Muutkin tuojat toivat esiin hintojen kohoamisen. Tällaisen kohoamisen syyksi yksilöitiin eri tekijöitä, kuten kiinalaisten mandariinien vähentynyt saatavuus unionissa sisäisen kysynnän ja muiden markkinoiden kysynnän, epäonnistuneiden satojen sekä Kiinan työvoiman puutteen vuoksi. Tekijäksi esitettiin myös vähentynyttä kilpailua unionissa (arvioiden mukaan unionissa on enää vain kolme tuottajaa, kun niitä vuonna 2000 oli vielä kahdeksan). Yksi tuoja valitti, että polkumyyntitoimenpiteet suosisivat suuria kauppayhtiöitä sellaisten perinteisten sijaan, jotka ovat käyneet tarkasteltavana olevan tuotteen kauppaa Kiinan kanssa vuosikymmeniä. Tuoja kannatti lisenssijärjestelmää, joka perustuisi vuotta 2001 edeltäviin tietoihin. (39) Tuojien ryhmä pyysi, että unionin toimielinten olisi pantava vireille täysin uusi tutkimus eikä aloitettava osittain uudelleen polkumyyntitutkimusta, jonka tuloksena oli otettu käyttöön toimenpiteet, jotka olivat olleet voimassa vertailumaata koskevaan tuomioon asti. Pyyntö perustui siihen, että tuojat eivät pitäneet näyttöä polkumyynnistä tai vahingosta markkinoiden nykytilanteessa riittävänä. (40) Toiset tuojat taas vastustivat tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen käyttöä, jos olisi laskettava uusi polkumyyntimarginaali. Kyseisten tuojien mukaan olisi käytettävä tuoreimpia tietoja ja etenkin vuosia 2010–2011 ja 2011–2012 ehdotettiin. (41) Yksi tuojien ryhmä katsoi, että tutkimuksen osittain uudelleenaloittaminen on vastoin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 266 artiklaa. Näiden tuojien mukaan toista uudelleenaloittamista koskevassa ilmoituksessa mainittuun oikeuskäytäntöön[12] olisi nojauduttava vain, jos toimenpiteet kumotaan tai julistetaan pätemättömiksi virheellisen vahingon määrittämisen vuoksi. Heidän mukaansa ”yhteisön toimielimet eivät tehneet virhettä vahingon määrittämisen vaiheessa vaan jo arvioidessaan, tuotiinko tarkasteltavana olevaa tuotetta polkumyynnillä”. Koska tässä tapauksessa alkuperäinen asetus julistettiin pätemättömäksi normaaliarvon määrittämisen vuoksi, tuojat väittivät, että tämä oikeuskäytäntö ei päde. (42) Useat tuojat suosittelivat Turkin käyttämistä vertailumaana. Kuulemisessa yksi tuoja ehdotti yhteyden ottamista Japanin ja Korean viranomaisiin, koska myös näissä maissa on yrityksiä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta tutkimusajanjaksolla. 5.3.2. Toisen uudelleenavaamista koskevan ilmoituksen jälkeen saatujen huomautusten analyysi (43) Edellä olevassa 38 kappaleessa esitettyjen monien väitteiden osalta on korostettava, että komissio päätti aloittaa alkuperäisen tutkimuksen uudelleen niin, että se on rajoitettu vain vertailumaan mahdolliseen yksilöimiseen. Se ei määrittänyt uutta tutkimusajanjaksoa, toisin kuin tuomioon johtaneessa asiassa C-458/98 P Industrie des poudres sphériques v. neuvosto (Kok. 2000, s. I-8147). Tämä perustui siihen, että koska polkumyyntitullit olivat olleet käytössä, uuden tutkimusajanjakson aikana kerätyt tiedot olisivat olleet vääristyneitä näiden tullien vuoksi, etenkin vahingon määrittämisen osalta. Komissio katsoo, että osapuolten esiin ottamia seikkoja, joiden mukaan polkumyyntiä ei esiintynyt, voidaan paremmin käsitellä välivaiheen tarkastelun puitteissa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Alkuperäisessä tutkimuksessa vahingon esiintymistä koskeva analyysi tehdään jälkikäteen tutkimusajanjakson osalta, mutta välivaiheen tarkastelun yhteydessä se tehdään ennakoivasti, koska tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittuihin vahinkoihin vaikuttaa todennäköisesti se, että polkumyyntitulli on käytössä. (44) Asianomaisia osapuolia muistutetaan siitä, että jos jokin tuoja tai toinen osapuoli haluaa, että toimenpiteitä tarkastellaan uudelleen täysimääräisesti, sillä on mahdollisuus pyytää välivaiheen tarkastelun vireillepanoa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Asianomaisilla osapuolilla on tämä mahdollisuus milloin tahansa, koska 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu yhden vuoden kausi lopullisten toimenpiteiden käyttöönotosta on umpeutunut. Jos jokin osapuoli on esittänyt tarkastelua koskevan pyynnön 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti ennen vertailumaata koskevaa tuomiota, komission yksiköt ottavat siihen yhteyttä määrittääkseen, haluaako se viedä pyynnön eteenpäin. (45) Osittaisen uudelleenaloittamisen väitetyn lainvastaisuuden osalta on huomattava, että mainittu oikeuskäytäntö ei tarkoita sitä, että osittainen uudelleenaloittaminen voitaisiin toteuttaa vain, jos se koskee unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon määrittämistä. Asiassa T-2/95 ja C-458/98 P selkeytettiin sitä, että ”sellaisen säädöksen kumoaminen, jolla päätetään useita vaiheita käsittävä hallinnollinen menettely, ei välttämättä johda riidanalaisen säädöksen antamista edeltävän koko menettelyn pätemättömäksi toteamiseen, riippumatta kumoamistuomion aineellisista tai menettelyä koskevista perusteluista”[13]. Sen vuoksi ei ole relevanttia, liittyykö asetuksen kumoaminen tai pätemättömäksi julistaminen vahingon määrittämiseen vai normaaliarvon määrittämiseen. (46) Tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen käytön osalta on muistettava, että toinen uudelleenaloittamista koskeva ilmoitus liittyi alkuperäisen tutkimuksen osittaiseen uudelleenaloittamiseen eikä uuteen tutkimukseen. Sen vuoksi vain tutkimusajanjaksoa koskevat tiedot voivat olla relevantteja ja niitä olisi tarkasteltava, etenkin kun vertailussa käytetyt vientihinnat liittyvät myös kyseiseen kauteen. Sen vuoksi väitteet, joiden mukaan olisi käytettävä tuoreempia tietoja, on hylättävä. 5.3.3. Toisen uudelleenaloittamista koskevan ilmoituksen jälkeinen tutkimus (47) Edellä olevassa 16 kappaleessa tarkoitetussa tuomiossa tuomioistuin viittasi nimenomaisesti neljään maahan, joista Eurostatin tietojen mukaan olisi ollut CN-koodeihin 2008 30 55, 2008 30 75 ja ex 2008 30 90 luokiteltua merkittävää tuontia unioniin. Nämä maat ovat Israel, Swasimaa, Thaimaa ja Turkki. Tämän vuoksi komissio otti yhteyttä näiden maiden viranomaisiin niiden Euroopan unionin edustustojen kautta. Kaikkiin otettiin yhteyttä ennen tutkimuksen osittaista uudelleenaloittamista ja jälleen uudelleenaloittamisen aikaan. Kyseisiä edustustoja sekä Euroopan unionin edustustoja kyseisissä neljässä maassa pyydettiin yksilöimään mahdollisia samankaltaisen tuotteen kotimaisia tuottajia ja avustamaan niiden saamisessa toimimaan yhteistyössä. (48) Swasimaan ja Thaimaan edustustoihin Euroopan unionissa otettiin yhteyttä kahdesti, mutta niiltä ei saatu vastauksia. Israelin ja Turkin edustustoilta saatiin vastaukset. Turkin edustusto toimitti kuuden väitetyn tuottajan osoitteet, ja Israelin edustusto ilmoitti komission yksiköille, että samankaltaista tuotetta ei tuotettu Israelissa lainkaan tutkimusajanjaksolla (eikä siellä ole tälläkään hetkellä tällaista tuotantoa). (49) Kaikkiin kuuteen turkkilaiseen tuottajaan otettiin yhteyttä, viiteen niistä kahdesti. Kolmelta ei saatu vastausta lainkaan ja toiset kolme ilmoittivat tutkijoille, että ne eivät tuottaneet samankaltaista tuotetta tutkimusajanjaksolla. Vaikka yritykset tarjoutuivat toimimaan yhteistyössä, ne eivät tämän vuoksi pystyneet toimittamaan komissiolle tarvittavia tietoja. Asiaan saatiin tukea saksalaiselta tuojalta, jolla oli tuotantoetuja Turkissa ja jonka toimittamassa kannanotossa todettiin, että Turkissa ei ollut tutkimusajanjaksolla samankaltaisen tuotteen tuotantoa. (50) Vaikka Thaimaan edustustolta ei saatu vastausta, kahteen thaimaalaiseen yritykseen, joiden ajantasaiset osoitteet saatiin Bangkokissa olevan Euroopan unionin edustuston kautta, otettiin myös yhteyttä, molempiin kahdesti. Näihin kahteen tuottajaan oli otettu yhteyttä jo alkuperäisessä tutkimuksessa, mutta tuolloin ne eivät toimineet yhteistyössä. Tällä kerralla toinen tuottajista ei vastannut lainkaan kahteen pyyntöön ja toinen vastasi, ettei se aikonut toimia yhteistyössä tutkimuksessa. (51) Huolimatta komission pyrkimyksistä Swasimaan Euroopan unionissa sijaitsevan edustuston ja Swasimaassa sijaitsevan Euroopan unionin edustuston kautta Swasimaassa toimivia tuottajia ei ollut mahdollista yksilöidä. (52) Yhteistyöhalukkuutta tiedusteltiin myös Japanin ja Korean tasavallan viranomaisilta (ks. 42 kappaleessa esitetty ehdotus), ja samaan aikaan Euroopan unionin edustustoja kyseisissä maissa pyydettiin yksilöimään mahdollisia samankaltaisen tuotteen paikallisia tuottajia. Korean viranomaiset eivät vastanneet, mutta komissio onnistui Korean tasavallassa sijaitsevan EU:n edustuston kautta saamaan samankaltaisen tuotteen mahdollisen tuottajan nimen ja osoitteen Korean tasavallassa. Tuottajaan otettiin yhteyttä, mutta se ei vastannut yhteistyötä koskevaan pyyntöön. (53) Japanin viranomaiset ottivat yhteyttä mahdollisiin japanilaisiin tuottajiin, mutta viranomaisten mukaan nämä yritykset eivät halunneet toimia yhteistyössä menettelyssä eivätkä halunneet yhteystietojaan toimitettavan komissiolle. 5.3.4. Toisen uudelleenavaamista koskevan ilmoituksen jälkeistä tutkimusta koskevat päätelmät (54) Kun otetaan huomioon osapuolten esittämät huomautukset, niiden analyysi ja – komission yksiköiden merkittävistä pyrkimyksistä huolimatta – kolmansien maiden mahdollisten tuottajien yhteistyön puute, pääteltiin että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaista normaaliarvoa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, ei voitu määrittää. 5.3.5. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saadut huomautukset asianomaisilta osapuolilta (55) Normaaliarvo määritettiin siis unionin tuotannonalan toimittamien tietojen perusteella. Kyseiset tiedot tarkistettiin yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien toimitiloissa. (56) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kaikki kolme kiinalaista otokseen valittua yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa ja kaksi etuyhteydetöntä unionin tuojaa kyseenalaistivat unionin tuotannonalan hintojen käytön normaaliarvon laskemisessa. Ne esittivät, että normaaliarvo olisi pitänyt laskea Kiinan tuotantokustannusten perusteella niin, että otetaan huomioon EU:n ja Kiinan markkinoiden eroihin liittyvät mahdolliset aiheelliset oikaisut. 5.3.6. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen saatujen huomautusten analyysi (57) On muistettava, että olisi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan säännösten vastaista käyttää tietoja, jotka on saatu maasta, joka ei ole markkinatalousmaa, ja varsinkin yrityksiltä, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua. Sen vuoksi tämä väite hylätään. Väitettiin myös, että kaikista muista tuojamaista saatujen hintatietojen tai asiaa koskevien julkaistujen tietojen käyttäminen olisi voinut olla vertailumaan yhteistyön puuttuessa järkevä ratkaisu. Tällaisten yleisten tietojen – toisin kuin komission käyttämien tietojen – paikkansapitävyyttä ei kuitenkaan olisi voitu tutkia ja ristiintarkistaa perusasetuksen 6 artiklan 8 kohdan säännösten mukaisesti. Sen vuoksi tämä väite hylätään. Muita sellaisia väitteitä ei esitetty, joiden perusteella olisi voitu kyseenalaistaa se, että komission käyttämät menetelmät ovat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisia ja erityisesti se, että ne muodostavat tässä tapauksessa ainoan mahdollisen järkevän perustan normaaliarvon laskemiselle. 5.3.7. Normaaliarvoa koskevat päätelmät (58) Koska muita huomautuksia ei saatu ja komission yksiköiden merkittävistä pyrkimyksistä huolimatta yhteistyössä toimivaa vertailumaan tuottajaa ei löydetty eikä ollut mahdollista saada tietoja vertailumaan tuottajalta tutkimusajanjaksolta, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38–45 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 5.4. Vientihinta (59) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs kiinalainen otokseen valittu yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja esitti, että sen vientihintaa olisi oikaistava tiettyjen kustannustekijöiden (eritoten merirahtikustannusten) huomioon ottamiseksi. Tältä osin todettiin, että asia oli käsitelty paikan päällä suoritetun tarkastuksen aikana sekä asianomaisen yrityksen että muiden otoksessa mukana olevien yritysten osalta. Tuolloin kukin yritys toimitti tiedot kyseisistä kustannuksistaan. Yrityksen nyt esittämä määrä on sen alun perin ilmoittamaa huomattavasti suurempi. Todettiin, että tämä uusi väite perustuu pelkästään huolitsijan ilmoitukseen eikä heijasta todelliseen liiketapahtumaan liittyviä tietoja. Yksikään muista otokseen kuuluvista vientiä harjoittavista tuottajista ei kyseenalaistanut merirahdin osalta käytettyjä lukuja. Väitettä ei edes voida tarkistaa, koska se esitettiin myöhässä. Vaadittu oikaisu ei myöskään liity asiakirjoissa jo oleviin tietoihin. Komissio on kuitenkin väitteen johdosta tarkistanut kyseisten kustannusten määrän, koska niiden merkitys yrityksen ilmoittamille EU:hun suuntautuvan viennin liiketapahtumille on suuri. Komissio tuli siihen johtopäätökseen, että on tarkoituksenmukaisempaa käyttää kaikkien otokseen kuuluvien kiinalaisyritysten osalta keskimääräistä merirahtikustannusta, joka on tarkistettu paikan päällä. Näin ollen yrityksen vientihintaa oikaistiin vastaavasti. (60) Eräs toinen kiinalainen otokseen kuuluva yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja huomautti vientihintansa laskelmissa olevan kaksi laskuvirhettä, jotka liittyvät sen ilmoittamiin vientitapahtumiin. Väite katsottiin perustelluksi, ja tuottajan vientihinta korjattiin asianmukaisesti. (61) Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 5.5. Vertailu (62) Koska tältä osin ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47 ja 48 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 5.6. Polkumyyntimarginaalit (63) Edellä mainitut seikat huomioon ottaen lopulliset polkumyyntimarginaalit prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuna ovat seuraavat: – Yichang Rosen Foods Co., Ltd., Yichang, Zhejiang: 139,4 %, – Huangyan No.1 Canned Food Factory, Huangyan, Zhejiang: 86,5 %, – Zhejiang Xinshiji Foods Co., Ltd., Sanmen, Zhejiang ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja Hubei Xinshiji Foods Co., Ltd., Dangyang City, Hubei Province: 136,3 %, – Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, jotka eivät ole mukana otoksessa: 131 %, Kaikki muut yritykset: 139,4 %. 6. XINSHIJI-TUOMION TÄYTÄNTÖÖNPANO 6.1. Asianomaisten osapuolten esittämät huomautukset 6.1.1. Ennenaikainen uudelleenaloittaminen (64) Asianomaiset viejät ja ryhmä tuojia vastustivat osittaista uudelleenaloittamista ennen asiassa C-338/10 annettavan tuomion ilmoittamista. Ne väittivät, että tutkimuksen uudelleenaloittaminen sillä välin, kun alkuperäisen asetuksen pätevyys oli kiistanalaista ja – osapuolten näkemyksen mukaan – säädös todennäköisesti julistettaisiin pätemättömäksi, on vastoin suhteellisuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisesti, koska se asetti tarpeettomasti suhteettoman rasitteen asianomaisille osapuolille, joiden täytyi uhrata merkittäviä taloudellisia ja henkilöresursseja uudelleenaloitettuun menettelyyn. (65) Samat osapuolet väittivät myös, että tutkimuksen uudellenaloittaminen ennen muutoksenhakuasiassa C-195/11P annettua tuomiota oli ennenaikaista ja vastoin SEUT-sopimuksen 266 ja 264 artiklaa sekä tuomioistuimen perussäännön 60 artiklan 2 kohtaa, koska komissio väitetysti odotti valituksensa ratkeavan omaksi edukseen. Tällainen vireillepano on ristiriidassa komission ja neuvoston sekä komission ja tuomioistuimen välisen suhteen kanssa ja heikentää oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Asianomaiset tuojat vaativat, että komissio odottaa tuomioistuimen lopullista päätöstä ennen kuin se aloittaa uudelleen polkumyyntimenettelyn kyseisen tuomion panemiseksi täytäntöön. (66) Asianomaiset viejät ja tuojien ryhmä väittivät, että uudelleenaloittaminen rikkoi perusasetuksen 3 artiklaa, koska se perustui tutkimusajanjaksolla (eli 1 päivänä lokakuuta 2006 ja 30 päivänä syyskuuta 2007 välillä) eikä tuoreemmalla kaudella kerättyihin tietoihin. (67) Tuojien ryhmä kiisti komission käytöksen oikeudenmukaisuuden ja puolueettomuuden Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan mukaisesti sillä perusteella, että komissio väitteen mukaan hylkäsi unionin tuojien pyynnön täyden välivaiheen tarkastelun vireillepanosta, vaikka Eurostatin viralliset tiedot osoittivat tuontihinnan kestävän ja pysyvän kohoamisen. 6.1.2. Taannehtivuus (68) Asianomaiset viejät ja tuojien ryhmä väittivät, että uudelleenaloittaminen oli tuomittu epäonnistumaan siitä syystä, että puolustusoikeuksien rikkomista ja perusteluvelvollisuuksien noudattamatta jättämistä lopullista polkumyyntitullia koskevassa asetuksessa ei voida oikaista erikseen ja taannehtivasti. Ne väittivät erityisesti, että asianomaisten osapuolten puolustautumisoikeus olisi täytynyt suojata käynnissä olevassa polkumyyntimenettelyssä eli ennen toimenpiteen hyväksymistä ja asianmukaiset perustelut lopullista polkumyyntitullia koskevassa asetuksessa olisi täytynyt toimittaa viimeistään alkuperäisen asetuksen hyväksymisen yhteydessä. (69) Lisäksi väitettiin, että säädös, joka perustuu riittämättömiin perusteluihin, on tehoton alusta lähtien ja pysyy sellaisena, ja tarkoitetusta toimenpiteestä voi tulla tehokas vasta, kun annetaan uusi säädös, jossa on asianmukaiset perustelut. 6.1.3. Riittämätön ilmoittaminen (70) Asianomaiset viejät ja tuojien ryhmä väittivät, että ilmoittaminen ei ollut riittävää korjaamaan oikeudellisia virheitä, jotka yleinen tuomioistuin toi esiin, jäljempänä esitetyistä syistä. (71) Asianomaiset viejät sekä tuojien ryhmä väittivät, että yleisen tuomioistuimen toteama EU:n lainsäädännön rikkomus vaikutti kaikkiin päätelmiin ja vahinkomarginaalin laskentatulokseen, mikä edellytti uuden prosessin käynnistämistä tuoreimpien vahinkotietojen huomioon ottamiseksi. (72) Samat osapuolet väittivät myös, että komissio ei onnistunut tunnistamaan oikein rikkomuksensa laajuutta ja seurauksia. Väitteen mukaan yleisen tuomioistuimen toteamat oikeudelliset rikkomukset – toisin kuin komissio tulkitsi – eivät liittyneet pelkästään laskelmiin, jotka koskivat kiinalaisten tuotteiden tuontikustannusten (tuonnin jälkeisten kustannusten) ja unionin tuottajien tuottamien tuotteiden kuljetuskustannusten 2 prosentin nostamista. Asianomaiset tuojat väittivät, että rikkomukset liittyivät vähintäänkin koko vahinkomarginaalinen määrittämiseen. (73) Tässä yhteydessä väitettiin, että uudelleenaloittamisen yhteydessä lähetetyssä ilmoituksessa ei käsitelty kaupan portaan tasojen vertailtavuutta eikä sitä, miten komission valitsema menetelmä tuontihintojen ja unionin hintojen vertailuun oli perusteltua markkinaympäristö huomioon ottaen eli kilpailevatko unionin tuottajien tuottamat tuotteet ja tuodut tavarat itse asiassa keskenään ’Hampurissa sijaitsevassa tuojien varastossa’. Asianomaiset viejät ja tuojien ryhmä väittivät, että uudelleenaloittamisen yhteydessä kaupan portaan määrittämistä koskevat tiedot ovat aivan liian yleisluonteisia, jotta osapuolet voisivat ymmärtää, miksi tuontihintojen ja unionin tuotannonalan hintojen vertailu tehtiin samassa kaupan portaassa, ja ilmoituksessa jätettiin suureksi osaksi selittämättä tekijät, jotka tulivat esiin tutkimuksessa, jonka perusteella laskelmat tehtiin. Siinä ei käsitelty sitä, miksi kyseinen 2 prosentin nostaminen, johon ei sisältynyt myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia eikä tuojien voittomarginaalia, oli aiheellinen, jotta saatiin unionin tuottajien myyntihinnoista vertailukelpoiset vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien tuontihintojen kanssa. (74) Samat osapuolet väittivät, että minkäänlaisia päätelmiä ei tehty siitä olettamuksesta, että unionin tuottajat myivät tuotteet pelkästään tuojien kautta. Lisäksi väitettiin, että valittua kaupan porrasta koskevat perustelut, joiden mukaan unionin tuottajat myivät yksinomaisesti tuojille, hylättiin koska ilmoitettujen tietojen mukaan vain 62 prosenttia unionin tuottajien myynnistä tapahtui riippumattomille tuojille. Osapuolet väittivät, että komissio vaikutti jättävän huomiotta sen seikan, että väitetysti 38:aa prosenttia unionin tuotannosta ei ollut myyty tuojien kautta, mikä merkitsee sitä, että tämän myynnin osalta tuodut tuotteet kilpailivat kaupan eri portaassa. Väitteen mukaan komission tämän myynnin osalta käyttämä menetelmä vahinkomarginaalin määrittämiseksi oli epäasianmukainen, koska tuojien hintoja olisi pitänyt oikaista lisäämällä niihin tuonnin jälkeiset kustannukset, myynti-, yleis- ja hallintokulut sekä riippumattoman tuojan asianmukainen voittomarginaali. Näiden oikaisujen perusteella vahinkomarginaali olisi alentunut 38 prosentissa unionin tuotteista, mikä olisi johtanut vahinkomarginaalin yleiseen alenemiseen ja näin ollen polkumyyntitullien merkittävään alenemiseen. (75) Tämän vuoksi osapuolet väittivät, että komissio ei käyttänyt koko tuontia koskevan vahinkomarginaalin määrittämiseksi asianmukaista menetelmää, jossa olisi otettu huomioon tosiasialliset markkinaolosuhteet. Väitteen mukaan unionin tuottajien tuotteiden myyntiä olisi pitänyt kohdella eri tavalla vahinkomarginaalin määrittämistä varten, kun otetaan huomioon unionin tuottajien eri myyntikanavat. (76) Osapuolet kehottivat komissiota toimittamaan kauppavirtojen ja niihin liittyvien määrien osalta tarkistetun näytön yksityiskohtaisen kuvauksen ja analyysin, joka tukee sen päätelmiä, ja ilmoittamaan merkitykselliset tiedot, jotka eivät ole luottamuksellisia. (77) Tuojien ryhmä kiisti myös ”stereotyyppisen viittauksen” tietojen luottamuksellisuuteen, minkä vuoksi vientiä harjoittavat tuottajat ja unionin tuojat eivät saaneet nähtäväkseen asiaan liittyviä tarpeellisia lähteitä, jotta ne olisivat voineet määrittää, oliko kiistanalainen oikaisu – markkinoiden rakenne huomioon ottaen – asianmukainen sikäli, että se mahdollisti vientihinnan ja unionin tuotannonalan hinnan vertailun samassa kaupan portaassa. Asianomaiset tuojat esittivät, että yleinen tuomioistuin tuki tätä väitettä Xinshiji-tuomion 86 kappaleessa. 6.1.4. Kuljetuskustannukset (78) Asianomaiset viejät vastustivat unionin tuotannonalan noudettuna lähettäjältä ‑myyntihintojen korottamista niin, että niihin sisällytetään toimituskustannukset tuojan varastolle, koska se on vastoin sisämarkkinoiden periaatetta eikä kaupan suojatoimenpiteiden tarkoituksena ole korjata unionin tuotannonalan kustannushaittoja, jotka johtuvat sen tuotantolaitosten sijainnista. (79) Asianomaiset viejät ja tuojien ryhmä väittivät, että komission olisi pitänyt ottaa huomioon se, että tuojilla oli suuremmat jälleenlaivauskustannukset, koska kiinalaiset tuotteet toimitettiin konteissa, kun taas unionin tuottajien tuottamat tuotteet olivat kuormalavoilla rekkakuljetusta varten, minkä vuoksi ne voitiin lähettää välittömästi edelleen asiakkaille ilman muuta käsittelyä, mikä alensi käsittelykustannuksia 50 prosenttia eli 7 euroa/tonni. (80) Tuojien ryhmä väitti, että komissio ei ottanut huomioon niiden unionin tuotannonalan tuotteiden osalta, joiden jakelusta vastasi tuoja, että unionin tuotannonalan tuotteiden kuljetuskustannukset tuojien varastoon aiheutuivat vain, jos säilötyt mandariinit oli ”fyysisesti” asetettu saataville kyseisen tuojan varastossa. Tosiasiassa kuitenkin unionin tuottajat toimittivat suurimman osan tuojien kautta myymistään tuotteista suoraan tuojien asiakkaille. Tämän väitettiin tuoneen merkittäviä kustannusetuja unionin tuottajille verrattuna tuotuihin tuotteisiin, ja jos se olisi otettu asianmukaisesti huomioon, tulokseksi olisi saatu pienempi vahinkomarginaali kuin se, joka määritettiin komission laskentamenetelmällä. (81) Tuojien järjestö ja jotkin tuojat kiistivät luvun (90 euroa), jota käytettiin kuljetuskustannusten laskentaperusteena. Osapuolet väittivät, että valitut kuljetuskustannukset olivat liian korkeat ja koskivat todennäköisesti rekkakuljetuksia. Osapuolten toimittamien tietojen mukana suurin osa tuotteista kuitenkin kuljetettiin laivoilla, mikä on paljon edullisempi kuljetusmuoto. (82) Osapuolet pyysivät selitystä sille, miksi terminaalikäsittelymaksut ja rekkakuljetuskustannukset tuojien tiloihin oli sisällytetty tuonnin jälkeisiin kustannuksiin. 6.2. Huomautusten analyysi (83) Väitteestä, jonka mukaan tutkimusta ei olisi pitänyt aloittaa uudelleen sinä aikana, kun alkuperäisen asetuksen pätevyyttä käsiteltiin asiassa C-338/10 (ks. 64 kappale), komissio selitti, että se toimi lainmukaisuusolettaman mukaisesti. (84) Väitteitä, jotka koskevat käsittelyn ennenaikaista uudelleenaloittamista odotettaessa tuomiota muutoksenhakuasiassa C-195/11P (ks. 65 kappale), komissio pitää perusteettomina, kun otetaan huomioon, että uudelleenaloittaminen perustui yleisen tuomioistuimen päätelmiin. Muutoksenhakuasia on lisäksi peruutettu tällä välin. (85) Uutta tutkimusta koskevista väitteistä on korostettava, että osittaisen uudelleenaloittamisen tavoitteena on korjata vain puolustautumisoikeuksien rikkominen, jonka yleinen tuomioistuin toi esiin, eikä aloittaa uudelleen koko menettelyä. Komissio antaa kuitenkin asianomaisille osapuolille ohjeeksi, että niillä on mahdollisuus pyytää välivaiheen tarkastelun vireillepanoa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos ne haluavat toimielinten varmentavan esitetyn väitteen siitä, että tuoreempien tietojen perusteella vahinkoa ei enää esiinny. (86) Väitteestä, jonka mukaan vahinkoanalyysin olisi pitänyt perustua tuoreempiin tietoihin (ks. 66 kappale), on huomattava, että kaikkiin tuoreempiin tietoihin vaikuttaa se, että polkumyyntitulli on ollut käytössä. Sen vuoksi asianmukainen väline tuoreempien tietojen analysoimiseksi on perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa säädetty välivaiheen tarkastelu eikä uusi tutkimus (ks. myös 43 kappale). (87) Menettelyn oikeudenmukaisuuteen ja puolueettomuuteen liittyvät epäilykset (ks. 67 kappale) perustuvat väärinymmärrykseen, jonka mukaan komissio hylkäsi välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön. Komission yksiköt ilmoittivat asianomaisille osapuolille 6 päivänä syyskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että kyseiseen päivään mennessä toimitettujen tietojen perusteella ei voida tehdä päätöstä siitä, voidaanko tarkastelu panna vireille. Lisäselvityksiä tai -näyttöä vaativat kohdat tuotiin esiin. Osapuolille ilmoitettiin tästä 29 päivänä helmikuuta 2012 järjestetyssä kuulemisessa, ja niitä kehotettiin jatkamaan keskusteluja asianomaisen komission yksikön kanssa. Komission yksiköt ilmoittavat niille, että ne voivat viedä pyyntönsä eteenpäin tämän asetuksen voimaantulopäivästä. Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa säädettyä yhden vuoden kautta ei sovelleta tässä tapauksessa, koska se olisi vastoin sen tavoitetta eli sitä, että alkuperäisen tutkimusajanjakson ja välivaiheen tarkastelun väliin olisi jäätävä tietty vähimmäisaika. Tässä tapauksessa vähimmäisaikaa on noudatettu. (88) Puolustusoikeuksien rikkomisen taannehtivaa korjaamista koskevan väitteen osalta (ks. 68 kappale) komissio katsoo, että yleisen tuomioistuimen tuomion seurauksena tutkimus on aloitettu uudelleen siltä kohdin, jossa lainvastaisuus tapahtui. Osapuolilla on nyt mahdollisuus harjoittaa oikeuksiaan siltä osin kuin ne estettiin, kuten yleinen tuomioistuin vahvisti. Lisäksi tullit otetaan käyttöön ainoastaan tulevaisuudessa. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että kyseessä ei ole osapuolten väittämä taannehtiva korjaaminen, minkä vuoksi osapuolten tämä väite on hylättävä. (89) Riittämättömiä perusteluja koskevan väitteen osalta (ks. 69 kappale) voidaan todeta, että uudelleenaloittamisen tarkoituksena on juuri korjata perustelujen puute ja esittää uuden säädöksen pohjaksi kattavat perustelut. Sen vuoksi katsotaan, että osapuolten tähän väitteeseen on vastattu. (90) Tuomion soveltamisalan osalta (ks. 72 kappale) uudelleenaloittamisen tarkoituksena on määrittää asianmukainen kaupan porras ja erityisesti selventää, miksi cif-vientihinnan tuonnin jälkeisten kustannusten oikaisu oli välttämätön sen varmistamiseksi, että vientihinnan ja unionin tuotannonalan hinnan vertailu tehtiin samassa kaupan portaassa. Sen vuoksi osapuolten väitteet on hylättävä. (91) Ilmoitusasiakirjan (päivätty 5 päivänä joulukuuta 2011) puutteellisuutta koskevista väitteistä tässä tapauksessa sovelletun kaupan portaan selityksen osalta (ks. erityisesti 73–76 kappale) voidaan todeta, että osapuolille toimitettiin lisätietoja ja -selvityksiä useaan otteeseen, esimerkiksi 5 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ilmoitusasiakirjan kohdissa 4 ja 5 sekä 29 helmikuuta 2012 järjestetyssä kuulemisessa. (92) Asian selventämiseksi lopullisesti kaupan porrasta koskevat päätelmät tiivistettynä ovat seuraavat: i) Tutkimuksessa kävi ilmi, että säilykemandariineja tuotetaan vain yhdellä Espanjan alueella (Valencia) ja myydään pääasiassa Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Saksaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvan unionin myynnin osuudeksi vahvistettiin 62 prosenttia unionin kokonaismyynnistä. ii) Tarkistettujen tietojen perusteella vahvistettiin, että tutkimusajanjaksolla unionin tuottajat ja kiinalaiset viejät myivät pääasiassa samoille asiakkaille eli kauppiaille tai jakelijoille. iii) Näistä syistä hintavertailu vientiä harjoittavien tuottajien tuonnin ja unionin tuottajien myynnin välillä tehtiin vientiä harjoittavien tuottajien osalta rajalla (cif-hinta) ja unionin tuottajien osalta tehtaalla (noudettuna lähettäjältä) oikaistuna tuojien varastojen tasolle. iv) Menetelmä edellytti seuraavia oikaisuja: kiinalaisten cif-vientihintojen tuonnin jälkeisten kustannusten oikaisu tavaroiden saattamiseksi satamasta tuojien varastoihin; oikaisu vahvistettiin 2 prosenttiin ja se perustui kerättyihin ja tarkistettuihin laskuihin; asiaa koskevat laskelmat esitettiin asianomaisille osapuolille 5 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ilmoitusasiakirjan liitteessä. Unionin noudettuna lähettäjältä -hintoja korotettiin niin, että niissä näkyivät rahtikustannukset tavaroiden saattamisesta tuottajilta (Valencia) tuojien tiloihin (Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta). Rahtia koskeva oikaisu laskettiin Valenciasta Hampuriin vahvistettujen kuljetuskustannusten perusteella. Koska kaikkea unionin tuottajien myyntiä ei toimitettu Saksaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, keskiarvoa alennettiin niin, että otettiin huomioon Saksaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuneen myynnin osuus (62 %) ja suoran myynnin osuus. (93) Unionin tuottajien suoran myynnin osuus oli 2–12 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Tarkkaa prosenttilukua ei voida ilmoittaa luottamuksellisuussyistä. (94) Lisäksi väitettiin, että olisi pitänyt kehittää eriytetty lähestymistapa asianmukaisen kaupan portaan määrittämiseen unionin tuottajien suoran myynnin osalta (ks. 72 kappale). Tältä osin on huomattava, että tarkistettujen päätelmien perusteella mitään kiinalaisesta tuonnista ei myyty suoraan tutkimusajanjaksolla. Koska kiinalaisilla viejillä ei ollut vastaavaa suoraa myyntiä, ei ollut mahdollista kehittää eriytettyä lähestymistapaa, jolla olisi määritetty kaupan porras unionin tuottajien suoran myynnin osuuden osalta. Vahinkomarginaalin laskemista varten sen sijaan unionin tuottajien suora myynti oikaistiin takaisin noudettuna lähettäjältä -tasolle ja siihen sovellettiin rahtia koskevaa oikaisua, joka kuvattiin 92 kappaleen iv kohdassa. Tällä perusteella osapuolten väitteet on hylättävä. (95) Osapuolten väitteestä, jonka mukaan cif-vientihinnan oikaisuun olisi pitänyt sisällyttää myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali (ks. 73 kappale), voidaan todeta, että jos komissio olisi oikaissut cif-vientihinnan lisäämällä siihen myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voittomarginaalin, tuotujen tavaroiden myynti olisi saatettu vähittäismyyntitasolle. Tällöin kiinalaisten vientihintojen ja unionin myyntihintojen vertailu olisi tehty eri kaupan portaassa. Tällä perusteella osapuolten väitteet on hylättävä. (96) Mitä tulee osapuolten väitteeseen, jonka mukaan 5 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ilmoitusasiakirjan perusteella unionin tuottajien myynnistä tutkimusajanjaksolla 38 prosenttia oli suoraa myyntiä (ks. 74 kappale), osapuolille selitettiin 29 päivänä helmikuuta 2012 järjestetyssä kuulemisessa, että päätelmä oli virheellinen. Unionin tuotannonalan myyntiä Saksaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuvaava 62 prosentin luku liittyy myynnin maantieteelliseen jakautumiseen, eikä sillä ole merkitystä asiakkaan tyypin eikä näin ollen suoran myynnin tunnistamisen osalta. Tästä tosiseikasta voidaan ainoastaan päätellä – mikä on vahvistettukin – että unionin tuottajien muu, 38 prosentin myynti tapahtui muualle kuin Saksaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Koska osapuolten olettamus unionin tuottajien 38 prosentin myynnin kaupan portaasta on virheellinen, tähän olettamukseen perustuva väite, joka koskee vahinkomarginaalin uudelleenlaskemista, on myös hylättävä. (97) Kauppavirtojen ja niihin liittyvien määrien yksityiskohtaista ilmoittamista (ks. 76 kappale) koskevasta väitteestä on muistettava, että tässä tapauksessa kaupan portaan määrittämiseksi valittavan menetelmän taustalla olevia tosiseikkoja ja lukuja on käsitelty 5 päivänä joulukuuta 2011 päivitetyn ilmoitusasiakirjan kohdissa 3–7. Osapuolia kehotetaan tutustumaan näihin tietoihin samoin kuin 29 päivänä helmikuuta 2012 järjestetyssä kuulemisessa esitettyihin selityksiin. Perustana olevia kauppavirtoja selitetään selvyyden vuoksi yksityiskohtaisesti 92 kappaleessa. (98) Väitteestä, joka koskee ”stereotyyppistä viittausta” tietojen luottamuksellisuuteen (ks. 77 kappale), komissio katsoo, että luottamuksellisina pidetyt tiedot liittyivät i) suoran myynnin prosenttiosuuteen ja ii) tietoihin, joita käytettiin 2 prosentin suuruisen lisäyksen laskentaan tarkastuskäynnillä kerättyjen laskujen ja tietojen perusteella. On huomattava, että laskut ovat luonnostaan luottamuksellisia tietoja. Niistä on esitetty ei-luottamuksellinen tiivistelmä 5 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ilmoitusasiakirjan liitteessä. Suoran myynnin osalta kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja vahvisti 29 päivänä helmikuuta 2012 järjestetyssä yhteisessä kuulemisessa, että tosiasialliset luvut suorasta myynnistä ovat luottamuksellisia tietoja, ja tarjoutui tarkastelemaan asianomaisten osapuolten pyynnöstä, miten tutkimuksesta vastaavat komission yksiköt olivat käyttäneet luottamuksellisissa asiakirjoissa olevia tosiasiallisia tietoja, ja ilmoittamaan osapuolille, oliko tiedot hänen mielestään otettu oikein huomioon päätelmissä. Osapuolet eivät pyytäneet tätä. Näistä syistä komissio katsoo, että vaatimus kaikkien muiden kuin luottamuksellisten tietojen ilmiottamisesta täyttyi. Lisäksi kun otetaan huomioon, että arvioitavana olevat tiedot ovat yli viisi vuotta vanhoja, komissio katsoo, että se voi paljastaa tässä vaiheessa, että suoran myynnin osuus on 2–12 prosenttia. (99) Osapuolten väitteestä, joka koskee unionin noudettuna lähettäjältä -myyntihinnan rahtioikaisua (ks. 78 kappale), komissio katsoo, että kyseinen oikaisu tehtiin tavaroiden saattamiseksi tuojien varastolle eli samaan kaupan portaaseen kuin kiinalaisten viejien. Oikaisu perustui markkinoiden erityisolosuhteisiin; säilykemandariineja tuotetaan vain yhdellä Espanjan alueella (Valencia) ja myydään pääasiassa Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se tehtiin, jotta voitiin verrata oikeudenmukaisesti vientihintaa ja unionin hintaa samassa kaupan portaassa, eikä siksi, että olisi tasoitettu unionin tuottajien väitettyjä kustannushaittoja, jotka johtuivat niiden tuotantolaitosten sijainnista. Näin ollen osapuolten väite hylättiin. (100) Väitteestä, jonka mukaan komission olisi pitänyt ottaa huomioon tuojien korkeammat kustannukset, koska kiinalaiset tuotteet toimitettiin konteissa kun taas unionin tuotannonalan tuotteet oli pakattu kuormalavoille, minkä ansiosta unionin tuottajien käsittelymaksut alenivat (ks. 79 kappale), on huomattava, että tehdyt oikaisut kattavat vain kustannukset, jotka aiheutuivat tavaroiden saattamisesta tuojien varastolle. Myöhemmät kustannukset, jotka aiheutuvat tavaroiden kuljetuksesta vähittäismyyjille, syntyvät määritetyn kaupan portaan jälkeen eikä niitä sen vuoksi vuoda ottaa huomioon. Tästä syystä osapuolten väite hylätään. (101) Väitteestä, jonka mukaan unionin tuottajien kuljetuskustannuksia olisi pitänyt alentaa sellaisten tapausten ottamiseksi huomioon, joissa tuotteet toimitettiin suoraan tuojien asiakkaille (ks. 80 kappale), on muistettava, että unionin noudettuna lähettäjältä ‑myyntihinnan rahtioikaisu perustui kerättyjen laskujen perusteella vahvistettuihin kustannuksiin, jotka syntyivät tuotteen fyysisestä toimituksesta varastoon Hampuriin (90 euroa), koska varasto Hampurissa on asianmukainen kaupan porras vientihinnan ja unionin tuotteen hintojen vertaamista varten. Rahtioikaisu ei ole perusteltu sillä perusteella, että se sisältää kaikki unionin tuottajan ja vähittäismyyjän väliset kuljetuskustannukset (jotka olisivat korkeammat kuin varastolle toimittamisesta aiheutuvat kustannukset), vaan sillä perusteella, että tarkasteltavana olevan tuotteen markkinoiden erityisyyden vuoksi varasto Hampurissa on asianmukainen kaupan porras. Tässä yhteydessä osapuolten esiin ottama väite ei ole merkityksellinen. (102) Osapuolet väittivät, että sovellettu rahtioikaisu oli liian korkea, koska se perustui rekkakuljetuskustannuksiin (ks. 81 kappale). On muistettava, että rahtioikaisu perustui fyysisestä toimituksesta Hampuriin aiheutuneista vahvistetuista kustannuksista, joihin sisältyivät sekä rekka- että laivakuljetus. Sen vuoksi osapuolten vaatima oikaisu oli jo sisällytetty laskelmiin, jotka koskevat rahtikustannuksia Hampuriin. Näin ollen ei ollut tarpeen tarkistaa osapuolten kuulemisen aikana toimittamia tietoja, koska alkuperäisessä tutkimuksessa toimituskustannukset Hampuriin oli vahvistettu EU:n tuottajien tarkistettujen tietojen perusteella. (103) Pyynnön esittäjän huomautuksesta, joka koski tuonnin jälkeisten kustannusten laskemista (ks. 82 kappale), voidaan todeta, että kuten 5 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ilmoitusasiakirjan kohdassa 9 selitettiin, laskelmiin oli sisällytetty sekä terminaalikäsittelymaksut että rekkakuljetuskustannukset tuojien tiloihin. Terminaalikäsittelymaksuihin ei sisältynyt merirahti- tai vakuutuskustannuksia, koska ne sisältyivät jo cif-hintoihin, jotka kerättiin ja tarkistettiin viejien tiloihin tehtyjen tarkastusten aikana. Näin ollen jos komissio olisi sisällyttänyt nämä kustannukset tuonnin jälkeisten kustannusten laskemiseen, ne olisi otettu huomioon kahteen kertaan. 6.3. Menettely (104) Komissio toimitti 5 päivänä joulukuuta 2011 ilmoitusasiakirjan, joka sisälsi tosiseikat ja luvut, joiden perusteella yleinen tuomioistuin kumosi toimenpiteet. Kaikkia asianomaisia osapuolia kehotettiin esittämään huomautuksia. (105) Komissio järjesti 29 päivänä helmikuuta 2012 kuulemisen kaikkien osapuolten kanssa, jotka olivat sitä pyytäneet, mukaan luettuna yhteinen kuuleminen asianomaisten viejien kuulemisesta vastaavan neuvonantajan ja tuojien ryhmän kanssa. (106) Yksi asianomaisista osapuolista ilmoitti 26 päivänä maaliskuuta 2012 komissiolle, että kun otetaan huomioon asiassa C-338/10 annettu tuomio, se piti osittaista uudelleenaloittamista tuonnin jälkeisten kustannusten osalta tarkoituksettomana. (107) Komissio vastasi 17 päivänä heinäkuuta 2012, että kun otetaan huomioon 19 päivänä kesäkuuta 2012 käynnistetty uudelleenaloittaminen, se katsoi, että molemmat osittaiset uudelleenaloittamiset ovat edelleen käynnissä eikä mistään tutkimuksesta ole tullut tarkoituksetonta. 6.4. Päätelmä (108) Yleisen tuomioistuimen Xinshiji-tuomio on pantu täytäntöön esittämällä lisäperusteita, -tietoja ja -selityksiä osapuolille alkuperäisen tutkimuksen uudelleenaloitetuista kohdista. Osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia ja tulla kuulluksi. Kaikki esiin tuodut väitteet on käsitelty ja otettu asianmukaisesti huomioon. (109) Kun otetaan huomioon osapuolten esittämät huomautukset ja niiden analyysi, voidaan päätellä, että osapuolten esiin ottamat väitteet ja tosiseikat eivät osoittaneet, että olisi tarpeen muuttaa kiistettyä vahinkomarginaalin laskentaa. (110) Sen vuoksi alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali voidaan vahvistaa. (111) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että Xinshiji-tuomion täytäntöönpanon olisi tapahduttava ottamalla uudelleen käyttöön lopullinen polkumyyntitulli pyynnön esittäjien osalta. 7. VAHINKO 7.1. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala (112) Koska perusteltuja huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52–54 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 7.2. Unionin kulutus (113) Yksi viejistä väitti, että suojatoimenpiteistä annetussa asetuksessa (EY) N:o 658/2004 ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa vahvistetun kulutuksen määrän välillä on ero. On korostettava, että kulutuksen määrän ero johtuu pohjimmiltaan siitä, että nykyisessä tutkimuksessa tuotteen määritelmä on erilainen ja että kyseisten kahden tutkimuksen kohteena oli eri määrä jäsenvaltioita. Asiasta ei kuitenkaan saatu uusia perusteltuja tietoja. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55–57 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. Tästä seuraa, että myös kulutuksen analyysia koskevat myöhemmät osat vahvistetaan. 7.3. Tuonti asianomaisesta maasta 7.3.1. Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä ja markkinaosuus (114) Jotkin asianomaiset osapuolet vastustivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 kappaleessa olevaa komission toteamusta, jonka mukaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus oli kasvanut. Ne väittivät, että päinvastoin kuin komission päätelmässä esitetään, Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli pienentynyt. Kiinasta tulevan tuonnin määrän ja markkinaosuuden arviot tarkistettiin. Kuten edellä mainitussa kappaleessa todetaan, Kiinan tuonnin markkinaosuus laski ainoastaan yhtenä vuonna. Koko muun tutkitun ajanjakson ajan Kiinan tuonnin markkinaosuus pysyi jatkuvasti suurena. Tämän vuoksi menettelyn väliaikaisessa vaiheessa tehdyt päätelmät vahvistetaan. (115) Eräät osapuolet väittivät, että myös tutkimusajanjakson jälkeiset määrät olisi tutkittava sen määrittämiseksi, onko tuonti Kiinasta kasvussa. On huomattava, että Kiinan tuonnin kehityskulku arvioitiin kaudelta 2002/2003–2006/2007 ja selkeää kasvua havaittiin. Perusasetuksen säännösten mukaisesti tutkimusajanjakson jälkeisiä tapahtumia otetaan huomioon vain poikkeustapauksessa. Kuten 136 kappaleessa todetaan, tutkimusajanjakson jälkeinen tuonnin määrä kuitenkin tutkittiin, ja sen havaittiin olevan huomattava. 7.3.2. Hintojen alittavuus (116) Kolme yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa kiisti hintojen alittavuutta koskevat komission päätelmät. Yksi niistä kiisti hintojen alittavuuden laskemisessa käytetyt menetelmät ja vaati niihin oikaisua, jossa tulisivat esiin kauppiaille niiden välillisestä myynnistä aiheutuvat kustannukset. Laskelmia mukautettiin perustelluissa tapauksissa. Tarkistettu vertailu osoitti, että tutkimusajanjaksolla unionin olevaa tuotetta myytiin unionin markkinoilla hinnoilla, jotka alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat 18,4–35,2 prosentilla, kun perustana käytettiin otokseen kuuluvien yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamia tietoja. 7.4. Unionin tuotannonalan tilanne (117) Kaksi tuojaa ja tuojia edustava järjestö kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79 kappaleessa mainitun säilöntäkauden kestoajan. Ne väittivät, että säilöntäkausi kestää Espanjassa vain kolme kuukautta eikä neljästä viiteen, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todetaan. Tämä väite liittyy kuitenkin (luonnostaan vaihtelevaan) satoon ja tuotettuun määrään, eikä sillä missään tapauksessa ole vaikutusta komission yksiköiden analysoimiin vahinkotekijöihin. (118) Koska muita perusteltuja tietoja tai väitteitä unionin tuotannonalan tilanteesta ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63–86 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 7.5. Vahinkoa koskevat päätelmät (119) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräät tuojat ja vientiä harjoittavat tuottajat viittasivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 83–86 kappaleeseen ja väittivät, että komission vahingon määrää laskiessaan käyttämät tiedot eivät olleet oikeat eivätkä puolueettomasti arvioidut. Ne väittivät, että lähes kaikki vahinkoon liittyvät indikaattorit osoittivat positiivista suuntausta eikä näyttöä vahingosta siis ollut. (120) Tältä osin huomautetaan, että vaikka jotkin indikaattorit osoittavat pientä parannusta, unionin tuotannonalan tilannetta on arvioitava kokonaisuudessaan ja ottaen huomioon se, että suojatoimenpiteet olivat voimassa tutkimusajanjakson loppuun asti. Asiaa tarkasteltiin tarkemmin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51–86 kappaleessa. Syvä rakennemuutosprosessi, jonka nämä toimenpiteet mahdollistivat ja joka johti tuotannon ja kapasiteetin huomattavaan vähenemiseen, olisi normaaleissa oloissa parantanut merkittävästi unionin tuottajien yleistä tilannetta, myös tuotantoa, kapasiteetin käyttöä, myyntiä sekä hintojen ja kustannusten välistä eroa. Sen sijaan määräindikaattorit ovat edelleen heikkoja, varastot kasvaneet huomattavasti ja rahoitusindikaattorit pysyneet negatiivisina tai jopa huonontuneet. (121) Tämän perusteella katsotaan, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa unionin tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta esitettyjä päätelmiä ei muuteta. Koska asiasta ei esitetty muita perusteltuja tietoja tai väitteitä, päätelmät vahvistetaan lopullisesti. 8. SYY-YHTEYS 8.1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (122) Eräät osapuolet väittivät, että Kiinasta tulevan tuonnin määrä oli pysynyt vakaana vuodesta 1982, eikä tuonti siksi ole voinut aiheuttaa väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa selostettua vahinkoa (ks. johdanto-osan 58 kappale). Kuten 114 kappaleessa todetaan, tuonti Kiinasta on kasvanut tutkitulla ajanjaksolla merkittävästi niin, että EU:n tuotannonalan markkinaosuus on heikentynyt. Lisäksi väitteessä viitataan paljon kyseistä jaksoa laaja-alaisempaan tuonnin kehitykseen, joten väite hylätään. (123) Kuten 116 kappaleessa todetaan, voidaan lopullisesti päätellä, että tutkimusajanjaksolla otokseen kuuluvien kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuontihinnat alittivat unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat 18,4–35,2 prosentilla. Alittavuusmarginaalin tarkistaminen ei vaikuta päätelmiin, jotka koskevat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia ja jotka esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 ja 101 kappaleessa. 8.2. Valuuttakurssien vaihtelu (124) Väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen eräät tuojat väittivät valuuttakurssin vaikuttaneen kielteisesti hintatasoon. Ne väittivät, että valuuttakurssi on suurin syyllinen vahinkoon. Komission arviointi koskee kuitenkin pelkästään hintatasojen välistä eroa eikä ole tarpeen analysoida hintoihin vaikuttavia tekijöitä. Tämän seurauksena havaittiin selkeä syy-yhteys polkumyynnin suuren määrän ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä, minkä vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 kappaleen päätelmät voidaan vahvistaa. 8.3. Raaka-aineiden tarjonta ja hinnat (125) Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että vahinkoa ei aiheuttanut polkumyynnillä tapahtunut tuonti vaan pikemminkin tuoreiden hedelmien eli mandariinisäilykkeiden raaka-aineen niukka tarjonta. (126) Espanjan maatalousministeriöltä saadut viralliset tiedot kuitenkin vahvistavat, että säilöntäteollisuuden saatavissa oleva määrä on enemmän kuin riittävä täyttämään espanjalaisten tuottajien koko tuotantokapasiteetin. (127) Kyseiset tuottajat kilpailevat tuoreista hedelmistä jossain määrin tuoretuotteiden kuluttajamarkkinoiden kanssa. Tämä kilpailu ei kuitenkaan poista syy-yhteyttä. Selkeä ja merkittävä syy unionin tuotannonalan suhteellisen alhaiselle tuotannolle, myynnille ja markkinaosuudelle on pikemminkin paine, joka aiheutuu Kiinasta erittäin alhaisin hinnoin tulevan tuonnin valtavasta määrästä. Kun markkinahinnan määrää tuonti, joka kattaa yli 70 prosenttia markkinoista, alittaa unionin hinnat ja painaa niitä alaspäin, olisi epätaloudellista lisätä tuotantoa ilman kohtuullisia mahdollisuuksia myydä tuotteet tavanomaisen voiton mahdollistavilla hinnoilla. Siksi Espanjan tuotannonala voisi tuottaa huomattavasti suurempiakin määriä sillä edellytyksellä, että markkinahinta ei pienentäisi sen taloudellista tulosta. (128) Toinen tämän analyysin vahvistava tosiasia on unionin tuottajien huomattavan suurten varastojen olemassaolo, mikä korostaa sitä, että unionin tuotannonalaa vahingoittava tilanne ei ole syntynyt riittämättömän tuotannon takia vaan siksi, että tuotantoa ei ole voitu myydä Kiinasta tulevan tuonnin paineen vuoksi. (129) Koska raaka-aine on maataloustuote, sen hinta vaihtelee kausittain. Komissio kuitenkin havaitsi, että analysoidulla viisivuotisjaksolla, joka sisälsi matalampien ja korkeampien hintojen sadonkorjuita, vahinkoa (taloudellisten menetysten muodossa) aiheutui näistä vaihteluista huolimatta, ja siksi unionin tuotannonalan taloudelliset tulokset eivät suoraan korreloi tällaisten kausivaihteluiden kanssa. 8.4. Laatuerot (130) Eräät osapuolet väittivät, että kiinalainen tuote on laadukkaampi kuin unionin tuottama. Tästä mahdollisesti johtuvia hintaeroja ei kuitenkaan perusteltu riittävästi, eikä ole näyttöä siitä, että väitetty kuluttajien mieltymys kiinalaisiin tuotteisiin olisi niin suurta, että se olisi syynä unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen. Joka tapauksessa tällainen väitetty hintaero suosisi kiinalaisia tuotteita, mikä lisäisi hintojen alittavuutta ja alihinnoittelua. Koska muita uusia ja perusteltuja tietoja tai väitteitä ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 8.5. Kustannusten kasvu (131) Eräät osapuolet väittivät, että vahinkoon oli syynä eräille tuottajille aiheutunut epätavallisen suuri kustannusten nousu. Näitä väitteitä ei perusteltu riittävästi. Komission analyysissa ei havaittu mitään tällaisia tapahtumia, jotka voisivat muuttaa syy-yhteyden arviointia tai vaikuttaa vahingon korjaavan tason laskemiseen. (132) Eräät osapuolet esittivät kommentteja kasvaneista tuotantokustannuksista ja unionin tuotannonalan kyvyttömyydestä alentaa niitä. Tietyt kustannuserät (kuten energiakustannukset) ovat kasvaneet, mutta niiden vaikutus ei ole sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden tilanteessa, jossa erittäin suuri määrä polkumyynnillä tuotuja kiinalaisia tuotteita laskee unionin tuotannonalan myyntiä ja tuotantoa (mikä nostaa yksikkökustannuksia) ja painaa hintoja alaspäin. 8.6. Tukijärjestelmät (133) Väitettiin, että EU:n tukijärjestelmät ovat keinotekoisesti paisuttaneet jalostusta EU:ssa ja siten kannustaneet vähentämään tarkasteltavana olevan tuotteen raaka-aineen tarjontaa. Tämä väite on yleisluonteinen eikä riittävästi perusteltu. Joka tapauksessa kyseisiä järjestelmiä muutettiin vuonna 1996, kun tukea alettiin antaa tarkasteltavana olevan tuotteen viljelijöille jalostajien sijasta. Komission analyysissä ei havaittu tutkimusajanjaksolla mitään jälkivaikutuksia, jotka poistaisivat syy-yhteyden. Tarjonnan osalta viitataan edellä oleviin 128 ja 129 kappaleeseen. 8.7. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät (134) Koska muita uusia ja perusteltuja tietoja tai väitteitä ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87–101 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. (135) Edellä esitetyn perusteella unionin tuotannonalalle aiheutuneen aineellisen vahingon ja Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välistä syy-yhteyttä koskevat väliaikaiset päätelmät voidaan vahvistaa. 9. UNIONIN ETU 9.1. Tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys (136) Tuonti Kiinasta on ollut 9 päivästä marraskuuta 2007 kirjaamisvelvoitteen alaista tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnin kirjaamisvelvoitteesta 5 päivänä marraskuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1295/2007[14] nojalla, jäljempänä ’kirjaamisvelvoitetta koskeva asetus’. Tarkoituksena on polkumyynnin vastaisten tullien mahdollinen taannehtiva käyttöönotto. Siksi myös tutkimusajanjakson jälkeinen kehityskulku on poikkeuksellisesti analysoitu. Eurostatin tiedoista käy ilmi, että tuonti Kiinasta pysyi merkittävänä, minkä vahvistavat myös eräät tuojat. Tutkimusajanjakson jälkeisten viimeisten kymmenen kuukauden aikainen määrä oli 74 000 tonnia ja hinnat vakaat ja matalat. 9.2. Unionin tuottajien kyky vastata unionin markkinoiden kysyntään (137) Jotkin osapuolet huomauttivat Espanjan alhaisesta tuotannosta, jonka ne väittivät olevan riittämätön unionin markkinoiden kysynnän tyydyttämiseksi. Vaikka onkin totta, että nykytilanteessa unionin tuotannonala ei kykene täysin tyydyttämään EU:n koko markkinoiden kysyntää, on huomattava, että tämä liittyy vahinkoa aiheuttavan tuonnin vaikutuksiin, kuten edellä selostetaan. Toimenpiteillä ei missään tapauksessa pyritä sulkemaan unionin markkinoita kiinalaiselta tuonnilta vaan poistamaan vahingollisen polkumyynnin vaikutukset. Koska kyseisten tuotteiden hankintalähteitä on ainoastaan kaksi, katsotaan, että vaikka lopulliset toimenpiteet otettaisiin käyttöön, kiinalaisten tuotteiden kysyntä unionissa olisi edelleen suurta. 9.3. Unionin tuotannonalan ja toimittajien etu (138) Eräs tuojia edustava järjestö väitti, että polkumyyntitoimenpiteet ilman määrärajoituksia eivät auttaisi suojelemaan Espanjan tuotannonalaa vaan johtaisivat automaattisesti laittomaan kaupankäyntiin. Esitetty väite koskee pikemminkin sitä, että toimielinten on taattava toimenpiteiden täytäntöönpanon asianmukainen valvonta, eikä siinä niinkään vastusteta etuja, joita toimenpiteistä voi unionin tuottajille olla. (139) Eräs tuoja väitti, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet eivät parantaisi Espanjan tuottajien tilannetta, koska EU:n tuojat ovat koonneet suuret varastot, joilla voidaan tyydyttää markkinoiden kysyntä lähitulevaisuudessa. Toinen tuoja vahvisti varastojen koon ja kerryttämisen. Nämä huomautukset vahvistavat väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ja muualla tässä asetuksessa esitettyä komission analyysiä. On kuitenkin muistettava, että toimenpiteillä on tarkoitus saada helpotusta vahinkoa aiheuttavaan polkumyyntiin viiden eikä ainoastaan yhden vuoden ajalta. (140) Koska tältä osin ei esitetty muita uusia perusteltuja tietoja tai väitteitä, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 103–106 ja 115 kappaleessa esitetyt päätelmät, jotka koskevat unionin tuotannonalan etua. 9.4. Unionin etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu (141) Yhteistyössä toimineet tuojat ilmaisivat olevansa yleisesti ottaen kiinnostuneita säilyttämään tarkasteltavana olevan tuotteen kaksi hankintalähdettä, eli Espanjan ja Kiinan, turvatakseen tarjonnan kilpailukykyisillä hinnoilla. (142) Jos lopulliset toimenpiteet otetaan käyttöön, suurin osa tuojista pitäisi kuitenkin parempana toimenpidettä, joka vaikuttaa myös määrään. Tällaisia toimenpiteitä ei kuitenkaan pidetty asianmukaisina, kuten jäljempänä 156 kappaleessa todetaan. (143) Otokseen kuuluvilta yhteistyössä toimineilta tuojilta saadut tarkistetut tiedot vahvistivat, että mandariinisäilykesektorin osuus kyseisten tuojien kokonaisliikevaihdosta on alle 6 prosenttia ja että niiden kannattavuus oli keskimäärin yli 10 prosenttia sekä tutkimusajanjaksolla että kaudella 2004–2008. (144) Edellä esitetty korostaa sitä, että toimenpiteiden potentiaalinen vaikutus tuojiin ja kauppiaisiin olisi tasapainoisessa suhteessa toimenpiteiden myönteisiin vaikutuksiin. 9.5. Käyttäjien ja vähittäismyyjien etu (145) Eräs käyttäjä, jonka osuus kulutuksesta on alle prosentti, esitti yleisiä kommentteja mandariinien heikentyneestä saatavuudesta EU:ssa ja kiinalaisten tuotteiden paremmasta laadusta. Käyttäjää kehotettiin jatkamaan yhteistyötä ja toimittamaan yksilöllisiä tietoja, mutta se kieltäytyi eikä perustellut väitteitään. Eräs vähittäismyyjä, joka kuuluu tärkeimpään tuojia edustavaa järjestöön, vastusti yleisesti ottaen hinnannousua. Käyttäjien ja vähittäismyyjien etuja koskevia muita huomautuksia ei toimitettu tutkimuksen aikana. Tässä tilanteessa ja koska käyttäjiltä tai kauppiailta ei saatu muita perusteltuja huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109–112 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 9.6. Kuluttajien etu (146) Kuluttajien etu otettiin huomioon alustavassa vaiheessa, toisin kuin eräs tuoja väittää. Komission päätelmät on esitetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 ja 114 kappaleessa. Muut osapuolet ehdottivat, että vaikutus kuluttajiin olisi merkittävä. Ei kuitenkaan ole toimitettu tietoja, jotka asettaisivat edellä mainituissa johdanto-osan kappaleissa olevat päätelmät kyseenalaisiksi. Vaikka tullit johtaisivat kuluttajahintojen nousuun, yksikään osapuoli ei kiistänyt sitä tosiseikkaa, että kyseinen tuote on hyvin pieni osa kotitalouksien elintarvikemenoista. Koska kuluttajilta ei tullut kommentteja eikä muitakaan uusia perusteltuja tietoja toimitettu, kyseisten johdanto-osan kappaleiden päätelmät vahvistetaan. 9.7. Unionin etua koskevat päätelmät (147) Edellä esitetty lisäanalyysi ei ole muuttanut asiaa koskevia alustavia päätelmiä. Otokseen kuuluvilta yhteistyössä toimineilta tuojilta saadut tarkistetut tiedot vahvistivat, että mandariinisäilykesektorin osuus kyseisten tuojien kokonaisliikevaihdosta on alle 6 prosenttia ja että ne pääsivät vähintäänkin kohtuulliseen tulokseen sekä tutkimusajanjaksolla että kaudella 2004–2008, joten toimenpiteiden vaikutus tuojiin tulee olemaan vähäinen. On myös varmistettu, että taloudellinen vaikutus loppukuluttajiin on mitätön, koska kuluttajamaissa ostetaan tuotetta erittäin vähäisiä määriä henkeä kohti. Katsotaan, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt unionin etua koskevat päätelmät eivät ole muuttuneet. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa olevat päätelmät voidaan vahvistaa. 10. LOPULLISET TOIMENPITEET 10.1. Vahingon korjaava taso (148) Eräs tuoja väitti, että alustavassa vaiheessa vertailuarvona käytetty 6,8 prosentin voittomarginaali oli yliarvioitu. Tältä osin on huomattava, että samaa arvoa käytettiin ja se hyväksyttiin suojatoimenpiteiden osalta tosiasialliseksi voitoksi, jonka unionin tuotannonala saavutti kaudella 1998/99–2001/02. Se viittaa unionin tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä ennen tuotannonalan vahinkoon johtanutta tuonnin kasvua. Näin ollen väitettä ei voida hyväksyä. (149) Unionin tuottajat väittivät, että väliaikaisissa tulleissa ei otettu huomioon mandariinisäilykemarkkinoilla vallinnutta epätavallista tilannetta, jossa tuotanto oli keskittynyt vain yhteen maahan ja suurin osa myynnistä ja tuonnista toiseen EU-maahan. Siksi vaadittiin, että lopullisissa laskelmissa otetaan huomioon kuljetuskustannukset tuotantomaasta kuluttajamaahan. Väite oli perusteltu ja oikeutettu, ja laskelmia mukautettiin siten, että ne heijastavat myynnin keskittymistä unionin asianomaisille alueille. (150) Eräs osapuoli esitti huomautuksia hintojen ja viitehintojen alittavuuden laskemisesta. Oikeutetut mukautukset tehtiin lopullisessa vaiheessa. (151) Tuloksena olevat vahinkomarginaalit, joissa otetaan perustelluissa tapauksissa huomioon asianomaisten osapuolten vaatimukset ja jotka on ilmaistu prosentteina tuonnin cif-kokonaisarvosta kunkin otokseen kuuluvan kiinalaisen viejän osalta, ovat pienemmät kuin todetut polkumyyntimarginaalit: – Yichang Rosen Foods Co., Ltd., Yichang, Zhejiang: 100,1 %, – Huangyan No.1 Canned Food Factory, Huangyan, Zhejiang: 48,4 %, – Zhejiang Xinshiji Food Co., Ltd., Sanmen, Zhejiang, ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja Hubei Xinshji Foods Co., Ltd., Dangyang City, Hubei: 92,0 %, – Otokseen kuulumattomat yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat: 90,6 %, Kaikki muut yritykset: 100,1 %. 10.2. Taannehtivuus (152) Kuten 4 kappaleessa täsmennetään, komissio asetti 9 päivänä marraskuuta 2007 unionin tuotannonalan pyynnöstä kirjaamisvelvoitteen Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnille. Tämä pyyntö on peruttu eikä asiaa ole tutkittu sen enempää. 10.3. Lopulliset toimenpiteet (153) Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli alhaisimman havaitun polkumyynti- ja vahinkomarginaalin suuruisena alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tulli olisi näin ollen määrättävä todettujen vahinkojen suuruiseksi. (154) Edellä todetun perusteella ja Euroopan unionin virallisessa lehdessä[15] julkaistun oikaisun mukaisesti lopullisten tullien määrien olisi oltava seuraavat: – Yichang Rosen Foods Co., Ltd., Yichang, Zhejiang: 531,2 euroa/tonni – Huangyan No.1 Canned Food Factory Huangyan, Zhejiang: 361,4 euroa/tonni – Zhejiang Xinshiji Foods Co., Ltd., Sanmen, Zhejiang, ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja Hubei Xinshiji Foods Co., Ltd., Dangyang City, Hubei Province: 490,7 euroa/tonni – Otokseen kuulumattomat yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat: 499,6 euroa/tonni Kaikki muut yritykset: 531,2 euroa/tonni. 10.4. Toimenpiteiden muoto (155) Eräät osapuolet vaativat hinta- ja laatutekijät yhdistäviä toimenpiteitä, joiden mukaan ensimmäisestä tuontimäärästä ei maksettaisi ollenkaan tullia tai maksettaisiin alennettua tullia. Tietyissä tapauksissa tämä liittyy lupajärjestelmään. (156) Tätä vaihtoehtoa harkittiin, mutta se hylättiin erityisesti seuraavassa esitetyistä syistä. Käyttöön otetaan polkumyynnin vastaiset tullit, koska vientihinta on matalampi kuin normaaliarvo. Unioniin viedyt määrät ovat olennaisia sen analysoimiseksi, aiheuttaako polkumyynnillä tapahtuva tuonti vahinkoa. Nämä määrät eivät kuitenkaan yleensä ole merkityksellisiä käyttöön otettavan tullin suuruuden kannalta. Toisin sanoen jos havaitaan, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttaa vahinkoa, polkumyynnin vaikutus voidaan tasoittaa tullilla, jota sovelletaan tullin voimaantulon jälkeen tuodusta ensimmäisestä toimituksesta alkaen. Jos todettaisiin olevan unionin edun mukaista, että tuotteita saa tietyn ajan tuoda ilman polkumyyntitullien soveltamista, perusasetuksen 14 artiklan 4 kohta mahdollistaa soveltamatta jättämisen tietyn edellytyksin. (157) Eräät osapuolet väittivät, että ilman määrällisiä rajoituksia toteutettavat toimenpiteet johtavat tullien välttämiseen. Kyseiset osapuolet viittasivat jälleen varastojen kerryttämiseen, jota tapahtui Euroopan unionin 1 päivänä toukokuuta 2004 tapahtuneen laajentumisen jälkeen. Komission yksiköiden suorittama analyysi vahvistaa, että se oli selvä yritys välttää tulleja. Kun otetaan huomioon nämä lausunnot ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123 ja 125 kappaleessa kuvatut tosiasiat, komissio aikoo seurata kehitystä, jotta se voisi ryhtyä tarvittaviin toimiin toimenpiteiden asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. (158) Toiset osapuolet väittivät, että voimassa olevien myyntisopimusten alaiset määrät pitäisi jättää toimenpiteiden ulkopuolelle. Käytännössä tämä merkitsisi vapautusta tulleista ja heikentäisi toimenpiteiden korjaavaa vaikutusta, minkä vuoksi väite hylättiin. Myös edellä olevaan johdanto-osan 138 ja 139 kappaleeseen viitataan. (159) Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa polkumyynnin vastainen tulli otettiin käyttöön kunkin yrityksen paljoustullina, joka saatiin soveltamalla vahingon korjaavaa marginaalia polkumyynnin laskemisessa käytettyihin vientihintoihin tutkimusajanjaksolla. Tämä menetelmä vahvistetaan lopullisten toimenpiteiden tasolla. 10.5. Sitoumukset (160) Tutkimuksen myöhäisessä vaiheessa moni kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja tarjosi hintasitoumuksia. Niitä ei pidetty hyväksyttävinä tuotteen suuren hintavaihtelun ja tullien välttämis- ja kiertämisriskin takia (katso väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 ja 125 kappale) ja siksi, että tarjoukset eivät sisältäneet Kiinan viranomaisten takuita siitä, että yrityksiä, joille ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua, voitaisiin valvoa riittävästi. 11. KIRJAAMINEN (161) Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnille asetettiin kirjaamisvelvoite asetuksella (EU) N:o 572/2012. Kirjaaminen olisi lopetettava. Mahdollisuudesta periä tulleja taannehtivasti päätetään myöhemmin, kun kaikki tilastotiedot ovat saatavilla. 12. ILMOITTAMINEN (162) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kaksi tuojien ryhmää pyysi kuulemista ja niille järjestettiin sellainen kauppapolitiikan pääosaston kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa. (163) Xinshiji-tuomion osalta esitetyt väitteet oli jo analysoitu ja käsitelty aiemmin yleisessä ilmoitusasiakirjassa. Mikään väitteistä ei johtanut niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden muuttamiseen, joiden perusteella päätettiin vahvistaa alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali. Vertailumaata koskevan tuomion osalta eräs tuojien ryhmä toisti jo tutkimuksen aikana esittämänsä huomautukset osittaisen uudelleenavaamisen soveltamisalasta, tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen käytöstä ja normaaliarvon määrittämisestä. Näitä huomautuksia on käsitelty 43, 46 ja 54 kappaleessa. Sama tuojien ryhmä esitti kannattavansa polkumyyntitullien sijaan suojatoimenpiteitä, joissa on kiintiöjärjestelmä. Kiintiöjärjestelmän hylkäyksen syyt esitetään 156 kappaleessa. Lisäksi on huomattava, että suojatoimenpiteitä voidaan ottaa käyttöön ainoastaan tietyissä tilanteissa erittäin erityisissä olosuhteissa 26 päivänä helmikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 260/2009 mukaisesti. Vahingollisen polkumyynnin käsittelemiseksi asianmukaisimpana tapana pidetään polkumyyntitulleja. Sama tuojien ryhmä toi myös esiin, että komissio ei pannut vireille välivaiheen tarkastelua, kun sitä pyydettiin tekemään niin 44 ja 85 kappaleen yhteydessä esiin otettujen seikkojen osalta. Muistettakoon, että vertailumaata koskevan tuomion päivämäärästä lähtien ei ollut enää mahdollista tehdä välivaiheen tarkastelua, koska ei ollut voimassa olevaa tullia. Komissio ryhtyy analysoimaan välivaiheen tarkastelua koskevaa pyyntöä tämän asetuksen voimaantulopäivän jälkeen. Jos pyynnön analysointi osoittaa, että perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät, välivaiheen tarkastelu pannaan vireille mahdollisimman pian. (164) Kun on tarkasteltu kaikkia huomautuksia, jotka saatiin sen jälkeen, kun tutkimuksen päätelmistä oli ilmoitettu asianomaisille osapuolille, voidaan päätellä, että mikään niistä ei ollut sellainen, että se olisi muuttanut päätelmiä, joihin päädyttiin tutkimuksen aikana. 13. TOIMENPITEIDEN KESTO (165) Poiketen siitä, mitä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa säädetään, tämän asetuksen voimassaolo päättyy viisi vuotta alkuperäisen asetuksen voimaantulon jälkeen, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan uudelleen käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia, tällä hetkellä CN-koodeihin 2008 30 55, 2008 30 75 ja ex 2008 30 90 (TARIC-koodit 2008 30 90 61, 2008 30 90 63, 2008 30 90 65, 2008 30 90 67, 2008 30 90 69) kuuluvia valmistettuja tai säilöttyjä lisättyä alkoholia sisältämättömiä, myös lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältäviä mandariineja (myös tangeriinit ja satsumat), klementiinejä, wilkingejä ja niiden kaltaisia sitrushedelmähybridejä, sellaisina kuin ne on määritelty CN-nimikkeessä 2008. 2. Sovellettava lopullisen polkumyyntitullin määrä on edellä 1 kohdassa mainittujen seuraavissa yrityksissä valmistettujen tuotteiden osalta seuraava: Yritys || euroa/tonni (tuotteen nettopaino) || Taric-lisäkoodi Yichang Rosen Foods Co., Ltd., Yichang, Zhejiang || 531,2 || A886 Huangyan No.1 Canned Food Factory, Huangyan, Zhejiang || 361,4 || A887 Zhejiang Xinshiji Foods Co., Ltd., Sanmen, Zhejiang ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja Hubei Xinshiji Foods Co., Ltd., Dangyang City, Hubei Province || 490,7 || A888 Otokseen kuulumattomat yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat || 499,6 || A889 Kaikki muut yritykset || 531,2 || A999 2 artikla 1. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) 2454/93[16] 145 artiklan mukaisesti, edellä olevan 1 artiklan perusteella laskettavaa polkumyyntitullia alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. 2. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä. 3 artikla Tulliviranomaiset velvoitetaan lopettamaan asetuksen (EU) N:o 572/2012 1 artiklan nojalla tapahtuva tuonnin kirjaaminen. 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 5 artikla Tämän asetuksen voimassaolo päättyy 31.12.2013, poiketen siitä, mitä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa säädetään. 6 artikla Tarkastelua koskevat pyynnöt otetaan huomioon tämän asetuksen voimaantulosta lähtien, poiketen siitä, mitä perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa säädetään. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, jotka eivät ole mukana otoksessa (Taric-lisäkoodi A889) Hunan Pointer Foods Co., Ltd., Yongzhou, Hunan Ningbo Pointer Canned Foods Co., Ltd., Xiangshan, Ningbo Yichang Jiayuan Foodstuffs Co., Ltd., Yichang, Hubei Ninghai Dongda Foodstuff Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang Huangyan No.2 Canned Food Factory, Huangyan, Zhejiang Zhejiang Xinchang Best Foods Co., Ltd., Xinchang, Zhejiang Toyoshima Share Yidu Foods Co., Ltd., Yidu, Hubei Guangxi Guiguo Food Co., Ltd., Guilin, Guangxi Zhejiang Juda Industry Co., Ltd., Quzhou, Zhejiang Zhejiang Iceman Group Co., Ltd., Jinhua, Zhejiang Ningbo Guosheng Foods Co., Ltd., Ninghai Yi Chang Yin He Food Co., Ltd., Yidu, Hubei Yongzhou Quanhui Canned Food Co., Ltd., Yongzhou, Hunan Ningbo Orient Jiuzhou Food Trade & Industry Co., Ltd., Yinzhou, Ningbo Guangxi Guilin Huangguan Food Co., Ltd., Guilin, Guangxi Ningbo Wuzhouxing Group Co., Ltd., Mingzhou, Ningbo [1] EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51. [2] EUVL C 246, 20.10.2007, s. 15. [3] EUVL L 178, 5.7.2008, s. 19. [4] EUVL L 288, 6.11.2007, s. 22. [5] EUVL L 290, 8.11.2003, s. 3. [6] EUVL L 104, 8.4.2004, s. 67. [7] EUVL L 350, 30.12.2008, s. 35. [8] EUVL C 103, 2.4.2011, s. 21. [9] EUVL C 353, 3.12.2011, s. 15. [10] Asia C-338/10, GLS v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt, tuomioistuimen (kolmas jaosto) tuomio, annettu 22.3.2012. [11] EUVL C 175, 19.6.2012, s. 19 [12] Asia T-2/95, Industrie des poudres sphériques (IPS) v. neuvosto, Kok. 1998, s. II-3939, ja asia C-458/98 P, Industrie des poudres sphériques (IPS) v. neuvosto, Kok. 2000, s. I-08147. [13] Asia T-2/95, Industrie des poudres sphériques (IPS) v. neuvosto, Kok. 1998, s. II-3941. [14] EUVL L 288, 6.11.2007, s. 22. [15] EUVL L 258, 26.9.2008, s. 74. [16] EYVL L 253, 11.1.1993, s. 3.