/* KOM/2010/0535 lopull. */ KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun muita kuin rahoitustilejä koskevan neljännesvuositilinpidon laatimisesta 6 päivänä heinäkuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1161/2005 täytäntöönpanosta





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 30.9.2010 KOM(2010) 535 lopullinen KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun muita kuin rahoitustilejä koskevan neljännesvuositilinpidon laatimisesta 6 päivänä heinäkuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1161/2005 täytäntöönpanosta KOMISSION KERTOMUSEUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun muita kuin rahoitustilejä koskevan neljännesvuositilinpidon laatimisesta 6 päivänä heinäkuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1161/2005 täytäntöönpanosta SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun muita kuin rahoitustilejä koskevan neljännesvuositilinpidon laatimisesta 6 päivänä heinäkuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1161/2005 täytäntöönpanosta 1 KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun muita kuin rahoitustilejä koskevan neljännesvuositilinpidon laatimisesta 6 päivänä heinäkuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1161/2005 täytäntöönpanosta 2 1. Johdanto 3 2. Tietojentoimittamisvelvoitteiden noudattaminen 3 2.1 Tietojentoimittamisvelvoitteet 3 2.2 Tietojentoimittamisvelvoitteiden noudattaminen 4 2.3 Tilitietojen johdonmukaisuus 5 3. Tuotettujen tilastojen laatu 5 3.1 Relevanssi 6 3.2 Tarkkuus 7 3.3 Ajantasaisuus ja oikea-aikaisuus 8 3.4 Saatavuus ja selkeys 10 3.5 Yhtenäisyys ja vertailukelpoisuus 11 4. Edut ja parannusehdotukset 13 4.1. Kustannukset ja edut 13 4.2. Parannusehdotuksia 15 Ajantasaisuus 15 Luotettavuus 15 Kattavuus 16 1. Johdanto Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1161/2005, jäljempänä ’QSA-asetus’, vahvistettiin oikeudelliset puitteet institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun muita kuin rahoitustilejä koskevan neljännesvuositilinpidon laatimiselle, jäljempänä ’sektorikohtainen neljännesvuositilinpito’. Talous- ja rahoitusasioiden neuvoston syyskuussa 2000 hyväksymässä talous- ja rahaliiton (EMU) tilastovaatimuksia koskevassa toimintasuunnitelmassa asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi euroaluetta koskevan sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon laatiminen. Suunnitelmassa todetaan, että euroaluetta koskevaa sektorikohtaista neljännesvuositilinpitoa tarvitaan kiireellisesti, ja näiden tilinpitotietojen pitäisi olla käytettävissä 90 päivän kuluttua kyseisen vuosineljänneksen päättymisestä. QSA-asetuksen johdanto-osan 3 kappaleessa todetaankin, että Euroopan unionin talouden syklisten muutosten analysointiin ja rahapolitiikan toteuttamiseen EMU:ssa tarvitaan makrotaloudellisia tilastoja yksittäisten institutionaalisten sektorien taloudellisesta käyttäytymisestä ja sektorien keskinäisestä suhteesta. Tämä kertomus käsittelee QSA-asetuksen täytäntöönpanoa sen 9 artiklassa edellytetyllä tavalla: ” Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta viiden vuoden kuluessa sen voimaantulosta. Kertomuksessa on erityisesti: a) annettava tietoa tuotettujen tilastojen laadusta; b) arvioitava tuotettujen tilastojen ansiosta yhteisölle, jäsenvaltioille sekä tilastotietojen toimittajille ja käyttäjille koituneet hyödyt suhteessa niiden kustannuksiin; c) yksilöitävä alat, joilla tilastoja voidaan parantaa, ja muutokset, joita pidetään saatujen tulosten perusteella tarpeellisina.” Tässä kertomuksessa käsiteltävät asiat on jaoteltu seuraavasti: 2 jakso: oikeudellisten velvoitteiden noudattaminen jäsenvaltioissa, 3 jakso: tuotettujen kansallisten ja eurooppalaisten tilastojen laatu ja 4 jakso: käyttäjille nykyisin koituvat hyödyt suhteessa tietojen keruusta ja tilastojen laatimisesta aiheutuviin kustannuksiin sekä suunnitelmia tilastojen kehittämiseksi tulevaisuudessa. 2. Tietojentoimittamisvelvoitteiden noudattaminen 2.1 Tietojentoimittamisvelvoitteet QSA-asetuksessa edellytetään tietojen toimittamista vain rajatusta osasta taloustoimia, mutta ne kattavat kuitenkin muut kuin rahoitustilit kokonaisuudessaan. Niiden maiden, joiden BKT on yli 1 prosentti Euroopan kokonaismäärästä, edellytetään toimittavan tiedot seuraavan sektorijakauman mukaisesti: Yritykset (S.11) / Rahoituslaitokset (S.12) / Julkisyhteisöt (S.13) / Kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.1M) / Ulkomaat (S.2). Tämän raja-arvon alittavien maiden raportointivelvollisuudet rajoittuvat julkisyhteisöjen ja ulkomaiden sektoreihin. Sektorikohtaista neljännesvuositilinpitoa koskevat tiedot oli elokuuhun 2008 asti määrä toimittaa viimeistään 95 päivän kuluttua viiteneljänneksestä. Sen jälkeen määräaika on ollut 90 päivän kuluttua viiteneljänneksestä. Toimitettavien tietojen oli myös sisällettävä takautuva aikasarja vuoden 1999 ensimmäisestä neljänneksestä alkaen. Eräille jäsenvaltioille on myönnetty tilapäisiä poikkeuksia QSA-asetuksen antamisen aikaan ja EU:n myöhempien laajentumisten yhteydessä. Kaikkien poikkeusten voimassaoloaika on nyt päättynyt, ja asetusta sovelletaan kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin ja ETA-sopimuksen mukaisesti Norjaan ja Islantiin. 2.2 Tietojentoimittamisvelvoitteiden noudattaminen Maat, joihin sovelletaan täysimääräisiä velvoitteita Arvioidessaan, onko maa toimittanut sektorikohtaista neljännesvuositilinpitoa koskevat täydelliset tiedot, komissio määrittää, mitä prosenttiosuutta koko Euroopan BKT:stä maan BKT:n edustaa. Se käyttää tässä perusteena viimeksi kuluneiden kolmen vuoden vuotuisten tietojen aritmeettista keskiarvoa (vrt. QSA-asetuksen 3 artiklan 2 kohta). Joulukuussa 2009 täysimääräisiä raportointivelvoitteita sovellettiin seuraaviin 17 maahan: Belgia (BE), Tšekki (CZ), Tanska (DK), Saksa (DE), Irlanti (IE), Kreikka (EL), Espanja (ES), Ranska (FR), Italia (IT), Alankomaat (NL), Itävalta (AT), Puola (PL), Portugali (PT), Suomi (FI), Ruotsi (SE), Yhdistynyt kuningaskunta (UK) ja Norja (NO). Jäsenvaltiot noudattivat yleisesti vuoden 2009 viimeisten tietojen (vuoden 2009 kolmanteen vuosineljännekseen asti) toimittamiselle asetettua määräaikaa t+90-päivää (ts. 29.12.). Useimmat maat toimittivat täydelliset tilitiedot, mutta NO, SE ja PL toimittivat vain osittaiset tiedot. NO toimitti ainoastaan kotitalouksien sektoria koskevat tiedot. Tilanne on kuitenkin parantunut viimeisten raportointien yhteydessä, ja Norja on ilmoittanut, että se toimittaa kaikkia sektoreita koskevat tiedot ennen syyskuuta 2010. Aikasarjat puuttuivat seuraavilta mailta: EL ja ES (vuoden 1999 tiedot) ja IE (1999–2001). Tämä johtui pääsääntöisesti sektorikohtaisten vuositilinpitojen puuttumisesta. Niitä laaditaan parhaillaan, ja ne on tarkoitus toimittaa Eurostatille yhdessä neljännesvuositilinpidon kanssa syyskuuhun 2010 mennessä. Maat, joihin sovelletaan suppeampia velvoitteita Joulukuussa 2009 suppeampia raportointivelvoitteita sovellettiin seuraaviin 12 maahan: Bulgaria (BG), Viro (EE), Kypros (CY), Latvia (LV), Liettua (LT), Luxemburg (LU), Unkari (HU), Malta (MT), Romania (RO), Slovenia (SI), Slovakia (SK) ja Islanti (IC). Jäsenvaltioista, joihin sovelletaan suppeampia velvoitteita, ainoastaan LU ei ole toimittanut mitään tietoja. Se on kuitenkin sitoutunut toimittamaan tiedot joulukuuhun 2010 mennessä. RO toimitti täysimääräiset tiedot vapaaehtoisesti ja valmistautui tällä tavoin siihen, että se ylittää 1 prosentin raja-arvon ja siirtyy täysimääräisten velvoitteiden soveltamisalaan. Määräaikavaatimukset täytettiin yleisesti, vaikka eräiltä mailta jäi pieni osa taloustoimia koskevista tiedoista toimittamatta. 2.3 Tilitietojen johdonmukaisuus QSA-asetuksessa edellytetään makrotaloudellisilta tilastoilta eri alojen välistä johdonmukaisuutta. QSA-asetuksen johdanto-osan 4 kappaleessa todetaan seuraavaa: ”Tilinpitojen laatiminen on osa yleistavoitetta, joka koskee vuosi- ja neljännesvuositilinpidon järjestelmän laatimista Euroopan unionille ja euroalueelle. Järjestelmään sisältyvät keskeiset makrotaloudelliset kokonaissuureet sekä rahoitustilit ja muut kuin rahoitustilit institutionaalisen sektorin mukaan jaoteltuina. Tavoitteena on, että kaikki nämä tilinpidot olisivat johdonmukaisia ja että muun maailman tilinpidon osalta maksutase ja kansantalouden tilinpidon tiedot olisivat keskenään johdonmukaisia.” Lisäksi QSA-asetuksen 5 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden kyseisen asetuksen mukaisesti toimittamien tietojen on oltava johdonmukaisia muita kuin rahoitustilejä koskevan julkisyhteisöjen neljännesvuositilinpidon ja kokonaistalouden vastaavien keskeisten neljännesvuosittaisten aggregaattien kanssa, jotka toimitetaan komissiolle EKT-asetuksen tiedonsiirto-ohjelman yhteydessä[1]. Epäjohdonmukaisuus on yleensä vähäistä, lukuun ottamatta maksutasetietoja, joissa se voi olla tuntuvaa (ks. yksityiskohtaisemmat tiedot 3.5 jaksosta). Aikaisemmin on ilmoitettu joistakin ristiriitaisuuksista keskeisten neljännesvuosittaisten aggregaattien ja sektorikohtaisen vuositilinpidon kanssa, mutta ne ovat supistuneet vähäiselle tasolle viimeisimmissä raportoinneissa. EKT-asetuksen tiedonsiirto-ohjelman tarkistuksen odotetaan parantavan tilannetta entisestään, sillä tarkoituksena on yhdenmukaistaa kansatalouden tilinpitotaulukoiden ja mahdollisesti maksutasetietojen julkistamis- ja tarkistamisaikatauluja. 3. Tuotettujen tilastojen laatu Ensimmäinen tapa arvioida tuotettujen tilastojen laatua perustuu siihen, että dokumentoidaan tietolähteet ja laatimismenetelmät, joita jäsenvaltiot ja EU:n toimielimet käyttävät kansantalouden ja EU:n tilinpidossa. Tällainen selvitys saatiin valmiiksi maaliskuussa 2010, ja sitä koskevat tiedot on jaettu tilastojen laatijoille parhaiden käytänteiden vaihtamiseksi ja edistämiseksi. Selvitys on tarkoitus julkaista Eurostatin verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/eurostat/sectoraccounts) vuoden 2010 loppuun mennessä. Tuotettujen tilastojen laatua on lisäksi arvioitu seuraavien, Euroopan tilastoista 11. maaliskuuta 2009 annetussa asetuksessa (EY) N:o 223/2009[2] vahvistettujen kriteerien perusteella: relevanssi, tarkkuus, ajantasaisuus ja oikea-aikaisuus, saatavuus ja selkeys, yhtenäisyys ja vertailukelpoisuus. 3.1 Relevanssi Relevanssi on laatuominaisuus, joka kuvaa sitä, miten hyvin tilastotuote vastaa käyttäjiensä tarpeita. Se edellyttää käyttäjien tuntemista ja tietoa heidän tarpeistaan ja odotuksistaan. QSA-asetuksen johdanto-osan 3 kappaleessa täsmennetään sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon päätavoitteita seuraavasti: ”Euroopan unionin talouden syklisten muutosten analysointiin ja rahapolitiikan toteuttamiseen EMU:ssa tarvitaan makrotaloudellisia tilastoja yksittäisten institutionaalisten sektorien taloudellisesta käyttäytymisestä ja sektorien keskinäisestä suhteesta; tällaista tietoa ei voi erottaa koko talouden tasolla kootuista tiedoista. Tämän vuoksi olisi laadittava toisaalta koko Euroopan unionia ja toisaalta euroaluetta koskevat neljännesvuositilinpidot institutionaalisen sektorin mukaan jaoteltuna.” Tämän vuoksi sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot ovat erityisen tärkeitä EKP:n ja komission talouden ja rahoituksen pääosaston kaltaisille institutionaalisille käyttäjille, mutta myös talouden ohjauksen ja hallinnan kannalta. Euroopan unionin tilinpito Eurostat ja EKP julkaisevat euroaluetta koskevan sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon kokonaisuuden, mukaan lukien muut kuin rahoitustilit, rahoitustilit ja taseet. Eurostat julkaisee myös Euroopan unionin muita kuin rahoitustilejä koskevan sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon. Eurostat laatii neljännesvuositiedotteen, jossa keskitytään euroalueen ja EU:n keskeisiin kausitasoitettuihin indikaattoreihin. Tällaisten muihin kuin taloudellisiin tekijöihin perustuvien indikaattorien tarkoituksena on kuvata yritysten ja kotitalouksien käyttäytymistä. Kyseiset indikaattorit ovat seuraavat: - Yritysten voitto-osuus määritetään bruttotoimintaylijäämäksi, joka on jaettu bruttoarvonlisäyksellä. Tämä kannattavuutta koskeva indikaattori osoittaa tuotantoprosessin kuluessa pääomalle luodun lisäarvon osuutta. - Yritysten bruttoinvestointiaste määritetään jakamalla kiinteän pääoman bruttomuodostus bruttoarvonlisäyksellä. Tällä luvulla suhteutetaan yritysten kiinteisiin varoihin (rakennukset, koneet ja laitteet, ohjelmistot, kiinteiden varojen perusparannukset jne.) tekemät investoinnit tuotantoprosessin kuluessa luotuun arvonlisäykseen. - Kotitalouksien bruttosäästämisaste määritetään jakamalla bruttosäästö käytettävissä olevalla bruttotulolla[3]. - Kotitalouksien bruttoinvestointiaste määritetään jakamalla kotitalouksien kiinteän pääoman bruttomuodostus käytettävissä olevalla bruttotulolla[4]. EKP julkaisee lehdistötiedotteen, joka kattaa euroaluetta koskevat sektorikohtaiset neljännesvuosittaiset rahoitustilit ja muut kuin rahoitustilit. EKP:n lehdistötiedotteessa analysoidaan vuosittaisia prosenttiosuuksien muutoksia sellaisten keskeisten taloustoimien osalta, joiden perusteella talouden eri toimialoja koskevat päätökset tehdään. Lisäksi EKP laatii säännöllisesti yksityiskohtaisempaa tiedotusmateriaalia johtokunnalleen ja neuvostolleen. Aineisto muodostaa myös perustan euroalueen neljännesvuosikehityksen kattavalle analyysille, joka julkaistaan EKP:n kuukausikatsauksessa. Maakohtainen jakauma Muilta kuin institutionaalisilta käyttäjiltä (pankkien analyytikoilta, konsulteilta, toimittajilta jne.) saatu palaute vahvistaa, että he ovat erittäin kiinnostuneita institutionaalista sektoria koskevista lyhyen aikavälin tiedoista. Käyttäjät edellyttävät kuitenkin EU:ta koskevien aggregaattien lisäksi enemmän tietoa yksittäisistä maista. Yhä useammat maat ovat viime vuosina alkaneet julkaista myös muita kuin julkisyhteisöjen ja ulkomaiden sektoreja koskevat sektorikohtaiset neljännesvuositilipidot. Vuonna 2010 kahdeksan maata yhteensä 17:stä maasta, jotka kuuluvat täysimääräisten raportointivelvoitteiden piiriin, julkaisi sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot. Tiedot julkaistiin joko kausitasoitettuina (FR, UK) tai ilman kausitasoitusta (CZ, DK, ES, NL, PT ja SE). Lisäksi neljä muuta maata (AT, DE, IT ja NO) julkaisee kotitalouksia ja Italian tapauksessa yrityksiä koskevia valikoituja indikaattoreita. Viidestä jäljellä olevasta maasta yksi (BE) tarkastelee mahdollisuutta julkaista nämä tiedot lähitulevaisuudessa. Kyseiset maat julkaisevat sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot yleensä määräaikaan (t+90) mennessä tai pian sen jälkeen (CZ enintään t+93 päivää, NL t+97, IT t+98 ja ES t+90–100). Euroopan tasolla Eurostat on alkanut julkaista maakohtaisia tietoja, jotka koskevat kutakin edellä mainittua keskeistä indikaattoria ja niiden taustalla olevia tekijöitä. Koska useimmat jäsenvaltiot eivät vielä laadi sektorikohtaisia neljännesvuositilinpitojaan kausitasoitettuina, nämä indikaattorit julkaistaan neljän vuosineljänneksen yhteenlaskettuina summina. 3.2 Tarkkuus Kuten Euroopan tilastoja koskevassa asetuksessa (EY) N:o 223/2009 todetaan, kyseisten tilastojen on kuvattava todellisuutta tarkasti ja luotettavasti. Tilastojen tarkkuus ja luotettavuus riippuu monesta muuttujasta. Yksi merkittävä tekijä on, missä laajuudessa suoria tietolähteitä hyödynnetään suhteessa välillisiin menetelmiin, jotka perustuvat aikaisempiin suuntauksiin ja malliolettamiin. Kansantalouden sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon tuottaminen perustuu pitkälti kolmeen tilastolliseen lähteeseen eli kokonaistalouden keskeisiin neljännesvuosittaisiin aggregaatteihin, julkisyhteisöjen neljännesvuositilinpitoon ja neljännesvuosittaisiin maksutaseisiin. Näitä lähteitä täydennetään hallinnollisista tietolähteistä (esim. verotiedot ja muut valvontaviranomaisilta saadut tiedot), jotka sisältävät tavallisesti suoria tietoja, joita voitaisiin käyttää tietyn sektorin/taloustoimen lyhyen aikavälin muutosten indikaattoreina. Rahoituslaitosten toiminnasta on saatavilla melko hyviä osavuositilastoja (tuloslaskelmat, yksityiskohtaiset tasetiedot, jotka sisältävät jakauman vastapuolittain, korkotasotilastot, rahoitustilejä koskevat neljännesvuositilinpidot), joita monet maat käyttävät laatiessaan sektorikohtaisia neljännesvuositilinpitoja. Lähteinä ovat pääasiassa rahalaitokset, sijoitusrahastot ja vähemmässä määrin myös vakuutusyritykset ja eläkerahastot. Usein käytetään myös virallisten valvontaviranomaisten, toimialajärjestöjen ja pörssien tietoja. Kuitenkin vain muutamat maat (kuten CZ ja UK, NL yritysten sektorilla), joihin sovelletaan täysimääräisiä raportointivelvoitteita, käyttävät suoria tietolähteitä kotitalouksien ja yritysten sektoreita koskevien yksittäisten estimaattien laatimiseksi tuotanto- ja tulonmuodostustilejä varten. Pääosa muista maista käyttää laajasti välillisiä menetelmiä, joissa vuosittaisia tietoja hyödynnetään viitearvoina ja neljännesvuosittaisilla indikaattoreilla osoitetaan lyhyen aikavälin muutokset, myös kausivaihtelut. Tällöin sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon laatu riippuu suoraan sektorikohtaisen vuositilinpidon tarkkuudesta. Vaikka vuositilinpito perustuu useampiin lähteisiin, yritysten ja kotitalouksien välisiä tulovirtoja ei ole aina katettu hyvin, mikä johtaa esim. epäluotettaviin tietoihin kotitalouksien säästämisasteesta tai yritysten voitto-osuuksista. Eurostatin julkaisemat keskeiset vuosittaiset indikaattorit ovat osoittautuneet tehokkaaksi keinoksi havaita tällaiset epäluotettavat tasot tai liikkeet, joiden taustoja kyseinen maa voi sen jälkeen selvittää (ks. jäljempänä 3.5 jakso vertailukelpoisuudesta). Eräissä tapauksissa maat käyttävät pelkästään malleihin perustuvia estimaatteja, joiden tukena ei ole suoria tai välillisiä neljännesvuositietoja. Tällaiset (malleihin perustuvat) menetelmät on kuitenkin yleensä rajattu taloustoimiin, joilla on vähäinen merkitys tilinpidossa. 3.3 Ajantasaisuus ja oikea-aikaisuus Eurooppaa koskevat tilastot on julkistettava nopeasti erityisesti silloin, kun niitä käytetään talouspoliittisiin tarkoituksiin. Tämä koskee EU:n sektorikohtaista neljännesvuositilinpitoa, joka sisältää relevantteja tietoja rahapolitiikan harjoittamiseksi euroalueella ja finanssipolitiikan koordinoimiseksi EU:ssa. Vuoden 2007 puolivälistä alkaen EU:n sektorikohtainen neljännesvuositilinpito on julkaistu täsmällisesti 120 päivän kuluessa viiteneljänneksen päättymisestä. Käyttäjien tarpeet olisi otettava Eurooppaa koskevien tilastojen julkaisemisen jaksollisuudessa mahdollisimman hyvin huomioon. Institutionaaliset käyttäjät ovat vedonneet sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen laatimisen ja julkaisemisen vauhdittamiseen, jotta niitä voidaan käyttää ajantasaisena lähtökohtana päätöksenteossa. Nykyinen julkaisuajankohta, t+120 päivää, on edelleen jäljessä t+90-tavoitteesta, jonka talous- ja rahoitusasioiden neuvoston asetti syyskuussa 2000. Ajantasaisuuden kehittäminen on erityisen tärkeää EKP:n neuvoston tarpeiden kannalta, kun neuvosto päättää euroalueen rahapolitiikasta. Euroalueen tilinpidon ajantasaisuuden parantaminen edellyttää kuitenkin ensi kädessä, että julkisyhteisöjen neljännesvuositilastojen, maksutaseiden ja neljännesvuosittaisten rahoitustilinpitojen (rahaliiton rahoitustilinpito, MUFA) kaltaiset tiedot olisivat aikaisemmin saatavilla. Välivaiheena validoinnin ja laatimisen määräaikaa on lyhennetty 10 (kalenteri)päivään kansantalouden sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen toimittamisesta. Tämä mahdollistaa sen, että euroalueen ja EU:n muita kuin rahoitustilejä koskevat alustavat estimaatit ovat sisäisessä käytössä 100 päivän kuluessa viiteneljänneksestä. 3.4 Saatavuus ja selkeys Eurooppaa koskevat tilastot on levitettävä tarkoituksenmukaisella tavalla ja esitettävä selkeässä ja ymmärrettävässä muodossa. Tilastojen sekä niitä tukevan metatiedon ja ohjeiden olisi oltava tasapuolisesti saatavilla. - Euroaluetta/EU:ta koskevat aggregaatit Eurostatin lehdistötiedote sisältää sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen aikasarjan vuoden 1999 ensimmäiseltä neljännekseltä alkaen (ilman kausitasoitusta) euroalueen ja EU:n osalta. Se sisältää lisäksi keskeiset indikaattorit, joissa keskitytään yritysten ja kotitalouksien sektoreiden käyttäytymiseen (indikaattorit sellaisinaan ja kausitasoitettuina), kuten edellä 3.1 jaksossa esitettiin. Tiedot levitetään eri kanavien välityksellä: lehdistötiedote, tilastotietokanta ja sektorikohtaiseen tilinpitoon keskittyvä osa Eurostatin verkkosivustosta[5]. Kyseisillä sivuilla esitetään rahoitustilejä ja muita kuin rahoitustilejä koskevat yhdistetyt neljännesvuositilinpidot euroalueen osalta ja muita kuin rahoitustilejä koskevat sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot EU:n osalta EKT-95:n mukaisina tilikokonaisuuksina. Tämä esitystapa auttaa käyttäjiä ymmärtämään ja analysoimaan eri sektorien ja taloustoimien välisiä suhteita. Lisäksi esitetään tietoja EU:ta koskevan sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon laatimismenetelmistä ja EKT-95:n mukaisesta tilikokonaisuudesta. Sivuilla on myös kokoelma Eurostatin julkaisemia sektorikohtaista neljännesvuositilinpitoa koskevia lehdistötiedotteita ja Excel-tiedosto, joka sisältää niiden laatimisessa käytettyjä tietoja. Lisäksi noin 30:stä analyyttisesta kaaviosta ja taulukosta muodostuvaa kokonaisuutta päivitetään neljännesvuosittain, jotta käyttäjät voivat helposti tarkastella kokonaistalouden muutosten vaikutusta kunkin institutionaalisen sektorin kehitykseen. EKP julkaisee yksityiskohtaisen lehdistötiedotteen koko euroalueen tilinpidosta ja antaa kaikki nämä tiedot käyttöön Statistical Data Warehouse (SDW) -tietokantansa[6] kautta. Se julkaisee keskeiset indikaattorit myös kuukausikatsauksessaan ja Statistical Pocket Book -julkaisussa. Laatimismenetelmiä koskevia tietoja on niin ikään saatavilla EKP:n verkkosivuilla. - Maakohtainen jakauma Eurostat julkaisee sektorikohtaiset vuositilinpidot maakohtaisesti samassa EKT–95-muodossa kuin euroaluetta ja EU:ta koskevat sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot. Lisäksi 3.1 jaksossa mainitut keskeiset neljännesvuosittaiset indikaattorit on julkaistu joko kokonaan tai osittain kaikkien jäsenvaltioiden osalta, jotka toimittavat täysimääräiset sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot, lukuun ottamatta seuraavia: BE, EL, IE ja FI. Niitä koskevia tietoja on tarkoitus alkaa julkaista lähitulevaisuudessa. 3.5 Yhtenäisyys ja vertailukelpoisuus Yhtenäisyys Toisiinsa liittyvien tilastoalojen välinen yhtenäisyys on määritetty yhdeksi tuotettujen tilastojen olennaisista laatuvaatimuksista (ks. 2.3 jakso). Sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen tapauksessa tämä koskee sektorikohtaisia vuositilinpitoja, keskeisiä aggregaatteja (kansantalouden neljännesvuosittaiset tilinpidot), julkisyhteisöjen muita kuin rahoitustilejä koskevia neljännesvuositilinpitoja (julkisen rahoituksen lyhyen aikavälin tilastot, STPFS), neljännesvuosittaisia rahoitustilinpitoja (rahaliiton rahoitustilinpito, MUFA) ja maksutasetilastoja. Sektorikohtaisissa neljännesvuositilinpidoissa on yleensä päästy hyvään yhtenäisyystasoon muiden tilastojen, erityisesti STPFS-tilastojen (paitsi UK) ja kansantalouden neljännesvuosittaisten tilinpitojen kanssa. Kun tarkastellaan sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon ja maksutaseiden välistä yhtenäisyyttä, eräiden maiden kohdalla esiintyy edelleen huomattavia poikkeamia, jotka johtuvat kyseisillä aloilla sovellettavien käsitteiden eroista. Esimerkiksi kansantalouden tilinpidossa monet jäsenvaltiot käyttävät tavarakaupan osalta kansallisen tason käsitettä, jonka ulkopuolelle jää etenkin jälleenvienti (quasi-transit trade), kun maksutaseessa taas sovelletaan EU:n käsitettä. Muut sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon ja maksutaseiden väliset poikkeamat johtuvat käsikirjojen eroista (maksutasekäsikirjan viides painos, BMP5, ja Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä, EKT-95). Ne liittyvät välillisiin rahoituspalveluihin (FISIM) tehtyihin oikaisuihin, jotka koskevat tuontia, vientiä ja korkovirtoja kansantalouden tilinpidossa, ja rakentamisen ja julkisyhteisöjen palvelujen sekä sijoitusrahastojen tulon erilaiseen kohteluun. Käsitteellisten erojen odotetaan poistuvan, kun käsikirjojen uudet versiot (BMP6 ja EKT-2008) julkaistaan. Poikkeamien muita syitä ovat: - erilaiset tietovaatimukset - kyseisiin tilastoihin liittyvät ajantasaisuuden ja/tai tarkistamispolitiikan erot - institutionaaliset järjestelyt (laatimisesta vastaavien eri yksiköiden käyttämät eroavat tietolähteet, erityisesti maksutaseiden ja rahoitustilien osalta) - rajatylittävien virtojen epäsymmetrinen kirjaaminen. Erilaisten tietovaatimusten aikaansaama epäyhtenäisyys voivat johtua sellaisten tilastollisten poikkeamien käsittelyn eroista, joita BKT:n tuotoksen ja menojen näkökulman välillä esiintyy. Toisin kuin kansantalouden neljännesvuositilinpitoa koskevia tietoja toimitettaessa, joissa tilastollisista poikkeamista voidaan raportoida erikseen, sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot raportoidaan käyttö ja resurssit tasapainotettuina. Tämän vuoksi tuotospuolella esiintyvät poikkeamat kohdennetaan yleensä bruttoarvonlisäykseen (B.1G), kun menopuolen poikkeamat kirjataan yleensä varastojen muutoksiin / arvoesineisiin (P.5N). Ajantasaisuuseroja voi toisinaan esiintyä tiettyinä jaksoina vuotuisten tietojen tarkistuskäytänteiden erojen vuoksi. Erityisesti kansantalouden vuositilinpitoja päivitetään tavallisesti kansantalouden neljännesvuositilinpitojen perusteella, ja ne saadaan yleensä käyttöön t+3 kuukauden kuluttua. Sektorikohtaiset vuositilinpidot tarkistetaan puolestaan t+6 ja t+9 kuukauden välillä. Sektorikohtaisia neljännesvuositilinpitoja verrataan yleensä sektorikohtaisiin vuositilinpitoihin, mutta ne voivat sitä ennen poiketa kansantalouden neljännesvuositilinpidoista. Vuosittaisten julkisen rahoituksen tilastojen (APFS) on oltava linjassa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisten ilmoitusten kanssa, jotka esitetään kuukausina t+3 ja t+9. Jos sektorikohtaisia vuositilinpitoa ei ole laadittu/tarkistettu näinä kyseisinä ajankohtina, tämä voi johtaa poikkeamiin sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen, joita on verrattu sektorikohtaisiin vuositilinpitoihin, ja STPFS/APFS-tietojen välillä erityisesti maalis- ja syyskuussa. Ajantasaisuuseroja voi esiintyä kaikilla vuosineljänneksillä myös eri tilastoaloilla sovellettavien ajantasaisuusvaatimusten ja/tai tarkistuspolitiikan erojen vuoksi. Esimerkiksi kansantalouden neljännesvuositilinpidot ovat saatavilla t+70-päivänä, kun STPFS-tilastot ja sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot toimitetaan t+90-päivänä ja niissä hyödynnetään näiden ajankohtien välillä (t+70 – t+90) saatavilla olevia lisätietoja. Sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen yhdenmukaistaminen STPFS-tilastojen kanssa on asetettu etusijalle, mikä johtaa ajantasaisuuseroihin aikaisemmin tuotettujen kansantalouden neljännesvuositilinpitojen indikaattorien kanssa. Erilaiset institutionaaliset järjestelyt eri maissa johtavat niin ikään usein toisistaan poikkeaviin tietolähteisiin ja menetelmiin sekä tarkistamiskäytäntöjen eroihin eri tilastoaloilla. Tämä koskee ensiksikin epäjohdonmukaisuutta maksutasetietojen ja rahaliiton rahoitustilinpidon tietojen kanssa (edellä tarkasteltujen käsitteellisten ja ajantasaisuuserojen lisäksi). Useimmissa maissa kansalliset tilastokeskukset estimoivat muut kuin rahoitustilit, ulkomaat mukaan lukien, kun taas kansalliset keskuspankit vastaavat yleensä maksutaseista ja rahoitustileistä. Eri instituutioiden käyttämien tietolähteiden lähentäminen, keskinäiset sopimukset tietojen yksityiskohtaisuuden tasosta sekä kansallisten tilastokeskusten ja keskuspankkien välinen säännöllinen tietojenvaihto menetelmäkysymyksistä ovat keskeisellä sijalla tilastojen yhtenäisyyden edistämisessä. Euroopan tasolla poikkeamat eivät johdu pelkästään kansallisista tiedoista, vaan myös jäsenvaltioiden välisten virtojen epäsymmetrisestä kirjaamisesta. Teoriassa sisäisten virtojen pitäisi olla samansuuruisia käytön ja resurssien puolilla (esim. kaikkien jäsenvaltioiden EU:ssa viemien tavaroiden olisi vastattava viennin kokonaismäärää). Tämä ei kuitenkaan käytännössä toteudu ns. epäsymmetrian vuoksi. Tällaisen epäsymmetrian oikaisu edellyttää EU:n tilinpidon tasapainottamista, mikä voi johtaa joihinkin eroihin muiden kansantalouden tilinpitoa koskevien julkaisujen kanssa, joista kyseisen alueen sisäisiä rajatylittäviä virtoja ei ole vielä poistettu. Vertailukelpoisuus Vertailukelpoisuutta voidaan analysoida sekä käsitteelliseltä että empiiriseltä kannalta. Kuten QSA-asetuksen 4 artiklassa todetaan, käsitteiden vertailukelpoisuus on varmistettu käyttämällä EKT-asetuksessa vahvistettuja standardeja, määritelmiä, nimikkeistöjä ja tilinpitosääntöjä. EKT-asetuksessa määritellään erityisesti institutionaaliset yksiköt, sektorit ja kunkin tilikokonaisuuteen sisältyvän yksittäisen taloustoimen sisältö. Jotta edistetään näiden standardien asianmukaista soveltamista, sektorikohtaista neljännesvuositilinpitoa (ja sektorikohtaista vuositilinpitoa) koskevat kyselylomakkeet on suunniteltu siten, että ne mahdollistavat ainoastaan relevantteja sektori/taloustoimi-yhdistelmiä koskevien tietojen toimittamisen. Lisäksi Eurostat tarkistaa järjestelmällisesti EKT-koodit ja tilinpitosäännöt saadessaan sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot. Ajallinen vertailukelpoisuus varmistetaan empiirisesti seuraamalla peräkkäin toimitettujen tietojen tarkistamista ja tiedustelemalla jäsenvaltioilta äkillisistä muutoksista avainmuuttujissa. EKT-asetuksessa säädetään myös taloustoimien kirjaamisajankohdasta. Näiden sääntöjen avulla toteutetaan suoriteperusteisen kirjaamisen käsitettä, ja ne ovat erityisen tärkeitä sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon yhteydessä, jossa kaikki toisiinsa liittyvät taloustoimet ovat kirjattava yhtä aikaa kaikkien vastapuolten osalta. Jotta voidaan tarkastella ajallista vertailukelpoisuutta ja kirjaamisajankohtaa koskevien sääntöjen yhdenmukaista soveltamista eri maissa, taloudellisesti merkittävien kaavioiden ja taulukkojen luetteloa päivitetään vuosineljänneksittäin, ja se toimitetaan sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen laatijoille vertaisarviointia varten. Näin voidaan havaita epäluotettavilta vaikuttavat neljännesvuosimuutokset, mikä saattaa viitata kyseisten virtojen epäyhtenäiseen kirjaamiseen. Maantieteellistä vertailukelpoisuutta seurataan tekemällä maidenvälisiä vertailuja sektorikohtaisten vuositilinpitojen keskeisistä indikaattoreista, kuten kotitalouksien säästämisasteesta suhteessa kotitalouksien käytettävissä olevaan tuloon. 4. Edut ja parannusehdotukset 4.1. Kustannukset ja edut Kustannukset Sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen laatimisen lähtökohtana käytetään pääasiassa jo olemassa olevia sektorikohtaisia vuositilinpitoja ja julkisyhteisöjen ja ulkomaiden sektorien neljännesvuositietoja (maksutase). Näitä tietoja täydennetään yleensä käyttämällä saatavilla olevia kyselyjä tai hallinnollisia tietoja. Joskus voidaan ottaa käyttöön lisäkyselyjä sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen vaatimusten täyttämiseksi. NL suorittanut kyselyn 300 suurimmassa yrityksessä yritysten sektorilla. Sillä katetaan noin 50 prosenttia taseen loppusummasta ja merkittävä osuus rahoituslaitosten sektorille kuuluvista yksiköistä[7]. PT ja FI ovat myös ottaneet lisäkyselyjä käyttöön yritysten sektorilla. UK on erityistapaus, sillä se laatii sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot, joista johdetaan sektorikohtainen vuositilinpito. Sektorikohtaiset neljännesvuositilinpidot perustuvat neljännesvuosittaisiin kyselyihin. Ne kattavat kotitalouksien osalta palkkoja ja palkkioita koskevan kyselyn, yritysten osalta neljännesvuosittaisia voittoja koskevan kyselyn ja rahoituslaitosten osalta Bank of Englandin toteuttamia kyselyjä ja Office for National Statistics (ONS) -tilastokeskuksen toteuttamia kyselyjä (eläkerahastot, vakuutuslaitokset). Sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon laatiminen kotitalouksien ja yritysten sektoreilla edellyttää myös lisähenkilöstöä. Lisätyömäärä[8] on arvioitu kokoaikavastaavuuden perusteella seuraavasti: Eurostat (5), ECB (2,5), BE (0,6), CZ (1.5), DK (1), DE (1,5), IE (2), EL (0,3), ES (2), FR (1), IT (1,5), NL (3), AT (2), PL (1,5), PT (2), RO (2), FI (1), SE (2), NO (1). Edut QSA-asetus on edistänyt jäsenvaltioissa kansantalouden tilinpidon tulopuolen neljännesvuosittaisten tietojen kokoamista. Nämä tiedot täydentävät neljännesvuosittaiset tuotos- ja menotiedot, joita on kerätty jo EKT-asetuksen tiedonsiirto-ohjelman kautta. EU:n tasolla sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon laatiminen on vauhdittanut menetelmien kehittymistä ja johtanut monien uusien tilastotuotteiden syntyyn. Menetelmien osalta oli tarpeen tarkastella uudelleen eurooppalaisten aggregaattien kokoamista siten, että ne kuvaavat koko euroaluetta/EU:ta. Jäsenvaltioiden sektorikohtaisia neljännesvuositilinpitoja on täydennetty EU:n toimielinten ja EKP:n tilinpidoilla. Toiseksi ulkomaiden tili on estimoitu euroalueen ulkopuolisten / EU:n maksutasetietojen perusteella, sillä siihen pitäisi kirjata vain virrat kolmansiin maihin. Tilit on myös tasapainotettu uudelleen siten, että kotimaiset sektorit täsmäävät uudelleenestimoidun ulkomaiden tilin kanssa. Niin laatijat kuin institutionaaliset käyttäjätkin[9] ovat pitäneet euroaluetta koskevan, institutionaalisen sektorin mukaan jaotellun (muita kuin rahoitustilejä ja rahoitustilejä koskevan) tilinpidon ja EU:n osalta muita kuin rahoitustilejä koskevan tilinpidon kokonaisuuden julkaisua erittäin onnistuneena hankkeena. Kuten hankkeen perusteluissa esitettiin, sektorikohtaiset neljännesvuosittaiset muut kuin rahoitustilit tarjoavat nyt mahdollisuuden analysoida taloudellisten toimijoiden käyttäytymistä ja vuorovaikutusta reaalitaloudessa. Kun tämä yhdistetään neljännesvuosittaiseen rahoitustilinpitoon, saadaan muodostettua kattavampi kuva. 4.2. Parannusehdotuksia Vaikka sektorikohtaisten neljännesvuositilinpidot ovat täyttäneet talous- ja rahoitusasioiden neuvoston syyskuussa 2000 hyväksymässä talous- ja rahaliiton (EMU) tilastovaatimuksia koskevassa toimintasuunnitelmassa esitetyt keskeiset tarpeet, niihin voidaan tehdä käyttökelpoisuutta lisääviä parannuksia. Ajantasaisuus Jäsenvaltioiden ja Eurostatin/EKP:n ensisijainen tavoite on parantaa euroaluetta/EU:ta koskevan tilinpidon ajantasaisuutta. Kuten 3.3 jaksossa todettiin, euroalueen tilinpidon ajantasaisuuden parantaminen edellyttää kuitenkin tietojen saamista aikaisemmin käyttöön. EKT-asetuksen tiedonsiirto-ohjelmaa tarkistetaan parhaillaan ja samalla pyritään lyhentämään sektorikohtaisia neljännesvuositilinpitojen toimittamismääräaikoja, jotta euroalueen/EU:n tilinpidot voitaisiin laatia/julkaista jo t+90-päivään mennessä nykyisen t+120-määräajan sijaan. Luotettavuus Toinen kehittämismahdollisuus liittyy kotitalouksien ja yritysten sektorien parempiin neljännesvuosilähteisiin. Eräissä tapauksissa maat käyttävät pelkkiä malleihin perustuvia estimaatteja, joiden tukena ei ole suoria tai välillisiä neljännesvuositietoja. On tärkeää, että jälkimmäistä (malleihin perustuvaa) menetelmää käytetään vain taloustoimissa, joilla on vähäinen merkitys tilinpidossa. Eräät maat ovat toisaalta jo alkaneet kerätä tietoja suoraan esimerkiksi yritysten tilinpäätöksistä. Parhaassa tapauksessa tilastoja syntyisi yritysten säännöllisen kirjanpidon sivutuotteena ainakin pörssinoteerattujen yritysten osalta ja kotitalouksien hallinnollisten / palkkatietojen kohdalla. Eurostat jatkaa sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen laadun seurantaa ja kehittämistä järjestelmällisten tietojen tarkastamisen avulla, johon sisältyy myös maidenväliset vertailut. Se edistää myös parhaiden laatimismenetelmien levittämistä raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitean työryhmässä, joka käsittelee institutionaalisen sektorin neljännesvuositilinpitoa. Kattavuus Kuten 2.1 jaksossa todettiin, sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen käyttäjät ovat usein esittäneet olevansa kiinnostuneita kansantalouden sektorikohtaisten neljännesvuositilipitojen tiedoista. Tämän vuoksi yhdenmukaisten kansantaloutta koskevien tietojen julkaisu, myös kausitasoitetut luvut, on yksi sektorikohtaisen neljännesvuositilinpidon ensisijaisia kehitystavoitteita lähitulevaisuudessa. Samalla olisi erittäin hyödyllistä laajentaa reaalihintaisina laskettujen keskeisten indikaattoreiden kokonaisuutta. Tällaiset määrää koskevat tiedot kotitalouksien ja yritysten investoinneista täydentäisivät nykyisiä julkaisuja kotitalouksien tuloista ja kulutuksesta. Maakohtainen jakauma voitaisiin mahdollisesti julkaista samaan aikaan kuin vastaavat eurooppalaiset indikaattorit. EKT-asetuksen tiedonsiirto-ohjelmaa tarkistettaessa keskustellaan myös mahdollisuudesta kausitasoitettujen reaalihintaisten tietojen esittämiseen rajatusta indikaattorikokonaisuudesta. [1] Asetus (EY) N:o 2223/96. [2] EUVL L 87, 31.3.2009. [3] Kotitalouksien eläkerahasto-osuuden oikaisun jälkeen. [4] Samoin kuin edellä. [5] Ks. http://ec.europa.eu/eurostat/sectoraccounts. [6] Ks. http://sdw.ecb.europa.eu. [7] Kohteena olevat yksiköt kattavat 90 prosenttia taseen loppusummasta raha- ja rahoituslaitosten osalta (35 % koko S.12:sta), 100 prosenttia sijoitusrahastojen (1 % S.12:sta) ja 85 prosenttia vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen osalta (15 % S.12:sta). [8] Koska UK laatii sektorikohtaisen vuositilinpidon sektorikohtaisten neljännesvuositilinpitojen summana, sektorikohtaiseen neljännesvuositilinpitoon liittyvää työmäärää ei voida arvioida. [9] Ks. raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitean 34. kokouksen pöytäkirja, 6.1.4 kohta, verkkosivulta http://www.cmfb.org/reports/meetings.htm ja 1.6.2007 pidettyä lehdistötilaisuutta koskevat tiedot verkkosivulta http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/sector_accounts/introduction.