FI Euroopan unionin virallinen lehti C 125/19

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2010/C 125/10

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”MONTORO-ADAMUZ”

EY-N:o: ES-PDO-0005-0658-08.11.2007

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi:

”Montoro-Adamuz”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Espanja

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotelaji:

Luokka 1.5 – Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Ekstra-neitsytoliiviöljy, jota saadaan oliivipuun (Olea Europaea L.) seuraavien lajikkeiden hedelmistä: Nevadillo Negro, Picual, Lechín de Sevilla, Picudo ja Carrasqueño de la Sierra. Pääasialliset lajikkeet ovat alkuperäislajike Nevadillo Negro, jonka osuus on vähintään 10 prosenttia, ja Picual-lajike. Näiden kahden lajikkeen osuus öljysekoitteesta on yli 98 prosenttia.

Uuttamiseen käytetään ainoastaan mekaanisia tai fysikaalisia menetelmiä, jotka eivät vaikuta haitallisesti öljyn laatuun ja säilyttävät hedelmän maun, aromin ja muut ominaisuudet.

Öljyjen fysikaalis-kemialliset ominaisuudet ovat seuraavat:

Happopitoisuus enintään 0,5 % Kosteus enintään 0,1 % Peroksidiluku enintään 20 mEq O2/kg K270 (imukyky 270 nm) enintään 0,18 Polyfenolien kokonaismäärä (2) (ppm) vähintään 700 ppm K225 (karvaus) vähintään 0,3 Vahat enintään 150 mg/kg rasvaa Kestävyys vähintään 80 (tuntia, 100 °C)





Rasvahappojen koostumus





Myristiinihappo C14:0 ≤ 0,05 % Palmitiinihappo C16:0 9,5–12,5 % Palmitoleiinihappo C16:1 0,3–3,5 % Margariinihappo (C17:0) ≤ 0,1 % Heptadekeenihappo (C17:1) ≤ 0,1 % Steariinihappo C18:0 2,2–4,0 % Öljyhappo C18:1 > 78 % Linolihappo C18:2 3,5–7,5 % Linoleenihappo C18:3 ≤ 1 % Arakidiinihappo C20:0 ≤ 0,6 % Gadoleiinihappo (C20:0). ≤ 0,4 % Beheenihappo (C22:0). ≤ 0,1 % Lignoseriinihappo C24:0 ≤ 0,1 %

Aistinvaraisilta ominaisuuksiltaan ”Montoro–Adamuz”-ekstra-neitsytoliiviöljyä voidaan pitää aromaattisesti erittäin monivivahteisena. Öljyn hedelmäisyyden mediaani on > 4, ja sen maussa erottuvat ”oliivihedelmäisyys”, ”vihreät lehdet” ja ”muut kypsät hedelmät”.

Aistinvaraiset ominaisuudet Hedelmäisyyden mediaani > 4 Karvauden mediaani 2,0–6,5 Pistävyyden mediaani 1,5–6,5 Virheen mediaani = 0

”Montoro–Adamuz”-öljylle tunnusomaiset piirteet ovat seurausta polyfenolien suuresta kokonaismäärästä (yli 700 ppm). Siitä johtuu öljylle ominainen karvaus ja sen hyvä hapettumisen kestävyys, jonka vuoksi öljyä on jo ammoisista ajoista asti pidetty suuressa arvossa.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

Ei sovelleta.

3.4 Rehut (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

Ei sovelleta.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Oliivit tuotetaan ja tuote valmistetaan 4 kohdassa kuvatulla maantieteellisellä alueella.

3.6 Muun muassa viipalointia, raastamista, pakkaamista koskevat erityiset säännöt:

Öljyn pullottamiseen käytetään elintarvikekäyttöön sopivia lasipulloja, metallikanistereita tai keraamisia pulloja. Sääntelyneuvosto voi sallia muunkin materiaalin käytön pullotukseen, kunhan materiaali ei reagoi kemiallisesti muiden aineiden kanssa eikä vaikuta haitallisesti sisällön väriin ja ulkonäköön, tai jos se on tarpeen kolmansien maiden kaupallisten ja/tai oikeudellisten vaatimusten vuoksi.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

Sekä etiketissä että numeroidussa vastaetiketissä on oltava teksti ”Denominación de Origen Protegida Montoro–Adamuz”. Pullojen etiketissä on oltava tunnus ”Denominación de Origen Protegida Montoro–Adamuz”.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

”Montoro–Adamuz”-nimityksellä suojattu maantieteellinen alue vastaa Córdoban maakunnassa sijaitsevaa Sierran maatalousaluetta. Alue rajoittuu etelässä Guadalquivir-joen laaksoon, pohjoisessa Valle de los Pedrochesin alueeseen, idässä Jaénin maakunnassa sijaitsevaan Sierra de Andujariin ja lännessä Sevillan Sierra Norteen.

Maantieteelliseen alueeseen kuuluvat Córdoban maankunnan seuraavat kunnat: Montoro, Adamuz, Espiel, Hornachuelos, Obejo, Villaharta, Villanueva del Rey ja Villaviciosa de Córdoba.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

Kyseisellä maantieteelliseen alueella kasvaa Andalusian ainoa paleotsooiselta kaudelta peräisin olevaan maaperään istutettu oliivilehto. Maaperä koostuu graniitista, saviliuskeesta, kvartsiitista ja dioriitista, se on hapanta (pH 5–5,6) ja sen multakerros on ohut, kun taas muut Etelä-Espanjan oliiviviljelmät kasvavat emäksisessä kalkkipitoisessa maaperässä.

Alue sijaitsee Sierra Morenan massiivin alueella, joka on paleotsooniselta kaudelta peräisin oleva morfologinen ja rakenteellinen kokonaisuus. Se rajoittuu etelässä Guadalquivir-joen laaksoon, joka on Pyreneiden niemimaalla sijaitsevia Andalusian vuorijonoja rajaava tektoninen siirros.

Alueen lämpötilalle ovat ominaisia jyrkät erot: kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä. Tammikuun maksimilämpötila on keskimäärin noin 13 °C ja heinäkuun noin 35 °C; tammikuun minimilämpötila on 3 °C ja heinäkuun 18 °C, joten vuotuiset lämpötilaerot ovat 19 °C. Vuotuinen sademäärä on melko pieni, 600–700 mm, josta suurin osa saadaan talvella ja keväällä. Alueelle ovat ominaisia jyrkät rinteet, 425 metrin keskikorkeus, suunta etelään päin, ja runsas auringonpaiste: 2 800–3 000 tuntia vuodessa.

Tällaiset viljelyolosuhteet, runsas vuotuinen kokonaishaihdunta (800–900 mm) ja keskimäärin jyrkät rinteet (lähes 23 prosenttia), joita on kaikkialla alueella, aiheuttavat voimakasta eroosiota ja pulaa maa-aineksesta ja pahentavat näin viljelmiä kesäisin ja syksyisin koettelevaa vesivajetta.

Tämän maantieteellisen alueen ominaispiirteet ovat suosineet kotoperäisen Nevadillo Negro -lajikkeen kehittymistä. Se on sopeutunut täydellisesti alueen äärimmäisiin ympäristöoloihin, kestää kuivuutta erittäin hyvin ja kykenee kasvamaan ohuessa multakerroksessa (maatiaislajike). Lajikkeeseen kuuluvia satoja vuosia vanhoja oliivipuita kasvaa alueen viljelmien seassa, ja niiden osuus on jopa 20 prosenttia oliivipuiden viljelyalasta.

5.2 Tuotteen erityisyys:

”Montoro–Adamuz”-öljylle tunnusomaiset piirteet ovat seurausta polyfenolien suuresta kokonaismäärästä (yli 700 ppm). Siitä johtuu öljylle ominainen karvaus (K225, vähintään 0,3) ja sen hyvä hapettumisen kestävyys (vähintään 80 tuntia 100 °C lämpötilassa).

Toisaalta aistinvaraiset ominaisuudet, kuten ”oliivihedelmäisyys” ja ”vihreät lehdet”, erottuvat voimakkaina, ja hedelmäisyyden keskiarvo on yli 4.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Se, että ”Montoro–Adamuz”-nimikkeellä suojatuissa öljyissä on runsaasti fenoliyhdisteitä (yli 700 ppm), johtuu Nevadillo Negro -lajikkeen käytöstä, oliivipuulle fysiologista stressiä aiheuttavista äärimmäisistä viljely- ja ilmasto-olosuhteista sekä varhaisesta sadonkorjuusta.

Tätä ainutlaatuista öljysekoitetta, johon sisältyy sekä Picual että Nevadillo Negro -lajiketta vaihtelevissa suhteissa, käytetään yksinomaan ”Montoro–Adamuz”-öljyissä. Niille on tunnusomaista suuri polyfenolipitoisuus, josta johtuu öljyille ominainen karvaus ja pistävyys sekä niiden erinomainen säilyvyys, jonka vuoksi öljyjä on jo ammoisista ajoista asti pidetty suuressa arvossa.

Välimeren äärimmäiset ilmasto-olosuhteet, korkea keskilämpötila ja runsas auringonpaiste, kohtalaiset ja selkeästi kausiluonteiset sateet sekä huomattava vuotuinen kokonaishaihdunta (800–900 mm), aiheuttavat oliiviviljelmille vakavaa vesivajetta. Sitä pahentavat vielä alueen maaperäolosuhteet: hapan maaperä, jyrkät rinteet ja ohut multakerros, joka on kivikkoista, viljavuudeltaan heikkoa ja koostuu happamasta aineksesta. Kaikkien näiden tekijöiden vuoksi oliivipuut kärsivät fysiologisesta stressistä, joka lisää polyfenolien pitoisuuksia.

Oliivilehtojen sijainti jyrkillä rinteillä on johtanut oliivien varhaiseen korjuuseen, joka on vakiintunut viljelykäytäntö. Käytännölle on ominaista myös se, että oliivit poimitaan aina suoraan puusta, eikä niiden anneta pudota maahan. Oliivien kerääminen maasta olisi kustannussyistä mahdotonta, sillä vuoriston oliiviviljelmiä ei ole koneellistettu. Käytäntö myös parantaa tuotteen laatua.

Lisäksi alueen vakiintuneen viljelykäytännön mukaisesta hedelmien varhaisesta korjuusta (15. lokakuuta – 15. tammikuuta) seuraa, että öljyihin kehittyy erittäin runsaasti polyfenoleja ja että niiden aistinvaraiset ominaisuudet ovat erinomaiset. Tästä on osoituksena se, että hedelmäisyyden mediaani on yli 4 ja että ”oliivihedelmäisen” ja ”vihreiden lehtien” kaltaiset aistinvaraiset ominaisuudet ovat hyvin voimakkaita.

Eritelmän julkaisutiedot:

http://juntadeandalucia.es/boja/boletines/2007/202/d/updf/d24.pdf

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.

(2) Menetelmä, jolla polyfenolit uutetaan täydellisesti, ja niiden määrä määritetään kolorimetrilla sarjaan kytkettyjen elektrodien avulla.