Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission ehdotus maataloustuotteiden hintojen vahvistamisesta ja niihin liittyvistä toimenpiteistä (1996-1997)"



Virallinen lehti nro C 204 , 15/07/1996 s. 0057



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission ehdotus maataloustuotteiden hintojen vahvistamisesta ja niihin liittyvistä toimenpiteistä (1996 1997)" (96/C 204/16) Neuvosto päätti 27. maaliskuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 ja 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut maa- ja kalatalousjaosto antoi lausuntonsa 11. huhtikuuta 1996. Esittelijänä oli Giuseppe Pricolo. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24. 25. huhtikuuta pitämässään 335. täysistunnossa (huhtikuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 79 ääntä puolesta, 6 vastaan, ja 9 pidättyi äänestämästä. 1. Huomautuksia maatalouden taloudellisesta tilanteesta 1.1. Maatalouden taloudellinen tilanne kärsi vuonna 1995 maailmantalouden tilasta, jonka 2,6 prosentiksi arvioitu kasvuaste oli alhaisempi kuin 2,8 prosentin kasvuaste vuonna 1994. 1.2. Vaikka yleinen taloudellinen tilanne oli huono (työttymyysaste 10,7 %, inflaatioaste 3 %, pienet reaalipalkan nousut, jne.), maatalouden taloudellinen tilanne parani kokonaisuudessaan jonkin verran. 1.2.1. Eurostatin väliaikaisten arvioiden mukaan maataloustulot nousivat (arvonlisä tuotantokustannuksiin nähden vuosityöyksikköä kohti) vuonna 1995 koko Euroopan unionissa 2,6 % (7,4 % vuonna 1994). 1.3. On kuitenkin otettava huomioon, että tämä kasvu ei koskenut koko unionin aluetta, sillä kuudessa jäsenvaltiossa maataloustulot laskivat selvästikin (esim. Belgiassa 9,8 % ja Espanjassa 4,8 %). 1.3.1. Tuloerot johtuvat osaksi myös joidenkin valuuttojen heilahteluista vuonna 1995. Valuuttavaihteluthan vaikuttavat joko myönteisesti tai kielteisesti maataloustuloihin. 1.3.2. Lisäksi on otettava huomioon, että tulojen lisääntyminen johtui myös yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen yhteydessä käyttöön otetuista kompensaatiotuista, joilla korvattiin yhteisön hintojen laskua (GATT-sopimukset). 1.4. Lukuunottamatta joitakin Iberian niemimaan alueita, joita jälleen vaivasi kuivuus, miltei kaikissa EU:n jäsenvaltioissa oli suotuisat olot maanviljelylle. Tähän vaikutti olennaisesti viljatuotteiden maailmanmarkkinahintojen kohoaminen ja viljavarastojen huomattava väheneminen sekä öljysiementen ja viinin tuotannon väheneminen. 1.4.1. Tuottajahinnat kasvoivat reaalisesti vuonna 1995 maanviljelytuotteiden osalta 2,7 % vuoteen 1994 verrattuna. Tälläkään alalla kasvu ei ollut yleistä, sillä viidessä jäsenvaltiossa tuottajahinnat pienenivät reaalisesti (Belgia 6,1 %, Hollanti 5 %, Itävalta 20,2 %, Suomi 33 %). Itävaltaa ja Suomea koskevat tiedot ovat suhteellisia, sillä niihin vaikuttaa voimakkaasti maiden liittyminen Euroopan unioniin. 1.5. Eläintuotannossa ei yleisesti ole havaittavissa hintojen eikä kulutuksen kasvua. Reaaliset tuottajahinnat pienenivät keskimääräisesti 2,8 %, kananmunien tuottajahinta laski 11 %, naudanlihan 8,8 % ja lampaanlihan 4,3 %. Sianlihan tuottajahinnan nousu 3,5 % johtuu tälle alalle tyypillisestä suhdannekierrosta, jossa ylituotantoa ja alhaisia hintoja seuraa alhainen tuotanto ja korkeat hinnat. 1.6. Todellinen tuottajahintaindeksi pieneni kaikkien maataloustuotteiden osalta 0,2 % viidentoista jäsenvaltion Euroopassa ja 0,9 % kahdentoista jäsenvaltion Euroopassa vuonna 1995. Näihin prosenttilukuihin ei ole laskettu kompensaatiotukia peltokasvien alalla eikä naudanlihapalkkioita. Nämä tuet ja palkkiot luettiin laskentasyistä maataloustuloon. 1.7. Tuotantovälineiden hinnat näyttävät kasvaneen keskimääräistä inflaatioastetta vähemmän ja siis vähenivät reaalisesti, vaikkakin vain 0,9 %. Käytännössä ne pysyivät muuttumattomina. 1.8. Edellä esitetyistä kansantalousluvuista voi päätellä seuraavaa: maataloudelle epäedullinen maatalouden tuottajahintojen ja tuotantovälineiden hintojen välisen kehityksen ero säilyi käytännöllisesti katsoen muuttumattomana, GATT-sopimuksilla on kielteisiä vaikutuksia eurooppalaiseen maatalouteen erityisesti niillä tuotannon aloilla, joita varten ei ole kompensaatiotoimia, maatalouden rahoitustilanne huolestuttaa edelleen, sillä joidenkin valuuttojen vaihtokurssit heilahtelevat usein, vuonna 1992 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä omaksutut toimet peltokasvien osalta ovat mahdollistaneet tuotannon valvonnan ja markkinoiden vakiinnuttamisen. 1.8.1. Viljavuori väheni 33 milj. tonnista (markkinointivuonna 1992/1993) 4,7 milj. tonniin tammikuussa 1996. Naudanlihan ylijäämä väheni runsaasta miljoonasta tonnista 15 000 tonniin. Voivuoria ei enää ole. 1.8.2. Raivaus ja samanaikainen kuivuus joillakin EU:n viininviljelyalueilla ovat vaikuttaneet viinimarkkinoihin tasapainottavasti, eikä markkinointivuonna 1995/1996 tarvitse turvautua pakolliseen tislaukseen. 1.8.3. Noin 14 miljoonan hehtaaria on poistettu viljelykäytöstä ("set-aside") ja miljoona hehtaaria on metsitetty kaksivuotiskautena 1994/1995. 2. Hintapaketti markkinointivuodeksi 1996/1997 2.1. Komission ehdotuksissa markkinointivuoden 1996/1997 maataloushinnoiksi ei ole oleellisesti mitään uutta. 2.1.1. Ehdotuksissa hinnat ja tuet säilytetään edeltävän markkinointivuoden tasoisina sekä jatketaan ainakin viljan ja öljysiementen tuotannon osalta yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta ja siis lähennetään yhteisön hintoja maailmanmarkkinahintoihin. 2.2. Säilyttämällä tilanne muuttumattomana niiden tuotteiden osalta, jotka eivät kuulu vuoden 1992 uudistuksen piiriin, otetaan huomioon vain maatalouskulujen vähentämisen tavoite. Tätä vahvistavat komission perustelut nykyisen hintajärjestelmän jatkamiseksi. Komission mukaan viinin, hedelmien ja vihannesten sekä oliiviöljyn yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta odotettaessa ei ole asianmukaista muuttaa näiden markkinoiden tukitasoa. 2.3. Ns. liitännäistoimissa on todellisuudessa kyse ainakin peltokasvien ja naudanlihan osalta suorien tukien nykyisten mekanismien yksinkertaistamisesta. Viljan ja öljysiementen suhteen komissio ehdottaa, että yhdistetään viljelykäytöstä poistetun peltoalan kaksi tyyppiä, eli viljelykierrossa oleva ja siihen kuulumaton poistettu peltoala. 2.3.1. Myös naudanlihalle ehdotetaan nykyisen kahden palkkiojärjestelmän yhdistämistä. Nykyisen järjestelmän mukaan palkkiota maksetaan kuohitsemattomien sonnien 10. ja 22. elinkuukautena. 2.4. Oliiviöljyalalla sen sijaan otetaan käyttöön kaksi uudistusta: a) keskeytetään komission aloitteesta yhteisen tullitariffin noudattaminen siinä tapauksessa, että markkinahinta on interventiohintaa korkeampi, b) poistetaan vaatimus, jonka mukaan kulutustukea voidaan taata vain yhteisössä tuotetulle oliiviöljylle. 2.5. Viinialan suhteen komissio ehdottaa lopuksi, että pidennetään markkinointivuoteen 1996/1997 asti raivausta ja uusien viininviljelyalojen kieltoa koskevia määräyksiä sekä nykyisiä määräyksiä tislattavasta määrästä kutakin viinintuottaja-aluetta kohti. Komission ehdottaa edelleen, että viininviljelyrekisterin lopullista toteuttamista siirretään vuoden 1996 lopulta 31. päivään joulukuuta 1998. 3. Yleistä 3.1. Vaikka komission ehdotuksissa otetaankin huomioon yhteisen maatalouspolitiikan uusin kehitys, niillä pyritään kuitenkin komitean mielestä varmistamaan hinnanmäärittelyn ja liitännäistoimien rahoituksen tasapuolisuus. Tämän vuoksi ehdotukset eivät sisällä ratkaisevia mukautuksia, joilla yksinkertaistetaan yhteisön säännösten käyttöönottoa vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen piiriin kuuluvilla aloilla. Ne eivät myöskään kannusta yksilöllisiin ja/tai kollektiivisiin toimiin tuotannon muuttamiseksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen piiriin kuulumattomilla aloilla. 3.1.1. Lyhyesti sanottuna ehdotukset eivät kokonaisuudessaan ja konkreettisesti ota huomioon maanviljelijöiden kohtaamia ongelmia, joten niitä on täydennettävä. 3.2. Hintojen ja tukien jäädyttäminen mahdollistaa epäilemättä uudistukseen kuuluvien alojen osalta GATT-sopimuksen EU:lle asettamien velvoitteiden täyttämisen. 3.3. Viljan maailmanmarkkinahintojen voimakas nousu vuonna 1995 ja yhteisön varastojen ennennäkemätön väheneminen huomioon ottaen komitea kehottaa varovaisuuteen niiden mekanismien hallinnassa, jotka vaikuttavat suoraan sisäisen tuotannon määrään. Näitä mekanismeja on hallittava siten, että määrittämällä viljelystä poistettava tasapainoinen vuosittainen prosenttimäärä varmistetaan riittävien varastojen muodostuminen EU:n sisäistä kulutusta ja kasvanutta ulkoista kysyntää varten. EU:n vientiedellytykset olisi hyödynnettävä täysin, luonnollisesti GATT-sopimusten määräämissä rajoissa. 3.3.1. Mahdollisten korjausten ja sopeuttamisten kannalta on joka tapauksessa pidettävä mielessä, että kansainvälisten markkinoiden kehitys ei ole ennakoitavissa ja että kehityssuunta saattaa johtaa nykyisestä kokonaan poikkeavaan tilanteeseen. 3.4. Tässä yhteydessä on muistettava kiireellinen vetoomus, jonka FAO:n pääjohtaja esitti äskettäin maailman elintarviketilanteen huonontumisen johdosta. Elintarvikevarastot alittavat turvallisuusrajan 4 %:lla, ja samanaikaisesti 830 milj. ihmistä, joiden joukossa 200 milj. lasta, kärsii aliravitsemuksesta. 3.4.1. Näiden tarpeiden täyttämiseksi sekä vuoden 1996 varastojen vähentämisen välttämiseksi on FAOn mukaan tarpeen lisätä vehnäntuotantoa 5 prosenttia. Varastojen saattamiseksi turvatasolle tarvittaisiin vielä 3 4 prosentin lisäys. 3.5. Uudistuksen piiriin kuulumattomien tuotteiden osalta, joiden yhteisöltä saamia tukia vähennettiin eniten vuoden 1993 GATT-sopimusten vuoksi, komitea on huolissaan ehdotuksista, joissa ei oteta huomioon sellaisia tuotteita kuin oliiviöljy, hedelmät ja vihannekset, viini, tupakka jne., jotka ovat tyypillisiä etupäässä EU:n eteläosien alueille. 3.6. Yhteisön kulut vähenevät näiden tuotteiden osalta jatkuvasti (6 523 milj. ecusta 1994 summa on laskenut 4 980 milj. ecuun 1995, mikä vastaa maatalouskulujen vähenemistä kokonaisuudessaan 17,89 prosentista 13,51 prosenttiin), kun taas muihin tuotteisiin käytettiin varoja entistä enemmän. 3.7. Marokon entistä helpomman markkinoille pääsyn ja nykyistä vapaamman yhteisen tullietuusjärjestelmä (GSP) luomisen vuoksi nämä kuuluvat GATT-sopimuksesta aiheutuviin tuotantoa vähentäviin toimiin ei mainituista kahden- ja monenvälisistä sopimuksista aiheutuvien polttavien ongelmien ratkaisua yllä mainitun tuotannon piirissä voi enää siirtää. 3.8. Komitean mielestä näiden tuotteiden tuet ja hinnat voidaan jäädyttää tulevana markkinointivuotena sillä ehdolla, että viinin, hedelmien ja vihannesten, oliiviöljyn ja tupakan yhteisen markkinajärjestelyn ilmoitettu uudistus takaa taloudellisen tasapainon näiden tuotteiden hyväksi, tavoitteena samanarvoisen ja yhtenäisen kohtelun varmistaminen kaikilla tuotantoaloilla ja kaikilla EU:n alueilla. 3.9. Lopuksi komitea toteaa, että yleinen hintojen jäädyttäminen johtuu pyrkimyksestä vakauttaa niiden tuotteiden tukitasot, jotka kuuluvat yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen piiriin sekä tarpeesta ulottaa kyseinen uudistus kohdassa 3.5 mainittuihin tuotteisiin. Samanaikaisesti komitean on kuitenkin todettava, ettei komissio perinteisen ja tärkeän hintojen määräämisen yhteydessä luonut minkäänlaisia edes viitteellisiä puitteita Euroopan maatalouden tulevaisuudelle. 3.10. Luvussa "Eräiden tuoteryhmien välivaiheen näkymät" ei tarkastella hahmotelmia, joissa yhteisön tuotanto voi joutua yhä kovenevaan kilpailuun kolmansien maiden kanssa ja joissa yhteisön tullietuusjärjestelmästä poiketaan peruuttamattomasti. 3.11. Erityisesti on kyse: a) Yhdysvaltojen uudesta "Farm bill" -maatalouslaista, jossa ei yhdistetä asteittaisen maataloustuotannon tuen vähenemistä seitsemän vuoden aikana puolueettomiin perusteisiin, kuten tuotettuun määrään, vaan poliittis-taloudellisiin perusteisiin, b) neuvoston joulukuussa 1995 tekemästä päätöksestä toteuttaa vuoteen 2010 mennessä Välimeren alueen maiden välinen vapaakauppa-alue, c) EU:n päätöksestä neuvotella tullietuussopimus Etelä-Afrikan kanssa, d) ei kovinkaan kaukaiseen tulevaisuuteen tähtäävästä suunnitelmasta solmia erityissopimukset Meksikon ja Etelä-Amerikan maiden kanssa (Mercosur), e) komission valmistelemasta asetusluonnoksesta yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) nykyistä laajemmaksi soveltamiseksi, jolloin pyrittäisiin myöntämään kehitysmaille 15 100 prosentin alennuksia nykyisiin maataloustuotteiden tuontitullimaksuihin. 3.12. Kaikkien näiden asiakohtien olisi jo pitänyt saada aikaan kiireellistä ja syvällistä pohdintaa seurauksista, joita niillä saattaa olla Euroopan maataloudelle. 3.13. Hintapakettiin ei kuulu edes vähäisiä toimenpiteitä, joilla maanviljelijöitä olisi autettu nykyisessä siirtymävaiheessa. Komitean mielestä tilannetta olisi parantanut: nykyistä tehokkaampi politiikka maatalouden raaka-aineiden käyttämiseksi muuhun kuin elintarviketuotantoon, maanviljelijöille aiheutuvien hallintokustannusten vähentäminen (menettelytapojen yksinkertaistaminen ja yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa myönnettävien tukien entistä lyhyemmät odotusajat), maksujen ja ennakkomaksujen määräpäivien täsmällinen noudattaminen, lainsäädännön yhdenmukaistamisen nopeuttaminen sisämarkkinoiden täydentämisen puitteissa erityisesti arvonlisäveron osalta. 3.14. Lopuksi komitea a) pitää riittämättöminä naudanlihalle ehdotettuja toimia. Naudanliha-alan kriisi on nykyisellään saanut dramaattisia piirteitä BSE-taudin (hullun lehmän taudin) ollessa valloillaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Julkisen mielipiteen herkistyminen tälle ongelmalle on mm. saanut aikaan kuluttajien keskuudessa laajan ja valikoimattoman epäluulon koko naudanliha-alaa kohtaan, jolloin ei oteta huomioon sairaudelta säästynyttä tuotantoa. Huhtikuun 1. ja 2. päivänä kokoontunut maatalousministerien neuvosto hyväksyi korvauksia koskevia toimia. Britannian karjankasvattajien lisäksi myös muiden jäsenvaltioiden karjankasvattajille aiheutuu vahinkoa. Seuraukset muuttuvat vakavammiksi, jos asiaan liittyen ei hyväksytä soveltuvia toimia vaadittavalla kiireellisyydellä. Komitean mielestä jo toteutettu päätös koskien 50 000 tonnia naudanlihaa on yksinkertainen kipulääke, jota ei ole mitoitettu tilanteen vakavuuden mukaan. Se vaatii erityisiä tukitoimia normaalien markkinatukimekanismien lisäksi. Naudanlihan kulutuksen korostunut, yleistynyt ja äkillinen vähentyminen osoittaa, että kyseiset toimet ovat tarpeen. Lopuksi komitea, joka kannattaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettavaaa rahallista tukea BSE-taudin vuoksi, korostaa, että kyseiseen toimenpiteeseen tarvittavat varat on toimenpiteen laajuus huomioon ottaen otettava yleisbudjetista. Yhteisen maatalouspolitiikan hallintoon ja sen täydentämiseen varattuja varoja ei tule käyttää tähän tarkoitukseen; b) ei kannata oliiviöljyä koskevia ehdotuksia, sillä niiden tarkoituksena on helpottaa tuontia kolmansista maista, antaa komissiolle valtaa yhteisen tullitariffin poistamiseksi sekä laajentaa kulutustukea tuontitavaroihin. Oliiviöljyn maahantuojan maksamaa takuusummaa vastaavan summan ottaminen tullitariffiin ei komitean mielestä vastaa nykyisen järjestelmän tuomaa takuuta; c) ei hyväksy viljan, riisin ja sokerin varastointikustannuksia koskevien kuukausikorotusten leikkaamisehdotuksia, koska ne aiheuttaisivat maataloustulojen vähenemisen. 3.15. Komitea tuo uudelleen esille komission ja markkinointivuoden 1995/1996 hinnoista sopimisen yhteydessä esittämän vaatimuksen tutkia nykyisen ja tulevien hintapakettien vaikutusta kuluttajahintoihin, ravinnon laatuun, terveyteen, ympäristöön ja maatalousalueiden sosiaaliseen tilaan. 3.16. Komitea kehottaa komissiota tutkimaan mahdollisuutta toteuttaa markkinointikampanja, joka tähtää Euroopan unionin maataloustuotteiden aseman vahvistamiseen kolmansien maiden markkinoilla. 4. Tuotekohtaisia huomautuksia 4.1. Peltokasvit 4.1.1. Komission aloite poistaa lopullisesti viljelykiertoon kuuluvan ja kuulumattoman pellonpoiston välinen erottelu on kannatettavaa. 4.1.1.1. Se vastaa tarvetta mekanismin yksinkertaistamiseen, jota maanviljelijät ja viranomaiset ovat erityisesti toivoneet. 4.1.2. Viljelykiertoon kuuluva pakollinen kesantokiintiö on asetuksen (ETY) N:o 1765/92 mukaan 15 %. Viljelykiertoon kuulumaton kesantokiintiö on 20 % (15+5) lukuunottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Tanskaa, joiden vastaava kiintiö on 18 %. 4.1.2.1. Ehdotus, jonka mukaan molemmat kesantokiintiöt olisi yhtenäistettävä 18 %:ksi, on komitean mielestä yliampuva. Yhtenäisen 15 %:n käyttöönotto on nykyistä ehdotusta realistisempi ja tarkoituksenmukaisempi kohdassa 3.3 esitettyjen syiden perusteella. 4.1.3. Mahdollisesti yllättäen muuttuvaan markkinatilanteeseen voidaan reagoida vuosittain tehtävällä päätöksellä maatalouspinta-alan kesannoimisprosentista. 4.1.3.1. Tässä yhteydessä komitea haluaa mainita, että kyseinen päätös on tehtävä kesäkuuhun mennessä, jotta maanviljelijät pystyvät tekemään kylvösuunnitelmat ajoissa. 4.1.4. Vaikuttaa myös ristiriitaiselta yhtäältä soveltaa vientimaksua tuotteen alentuneen saatavuuden vuoksi, ja toisaalta ylläpitää korkeaa pakollista kesannoimisprosenttia. 4.1.4.1. Tässä tilanteessa komission olisi ehdotettava neuvostolle, että markkinointivuodeksi 1996/1997 vähennettäisiin merkittävästi kesannoimisprosenttia, jotta voitaisiin koota uudelleen vähimmäisvarastot ja vastata myös kolmansien maiden entistä suurempaa kysyntään. 4.1.5. Tätä silmällä pitäen komitea on sitä mieltä, että voitaisiin siirtyä kesannointiprosentin vuosittaiseen määrittelyyn, jolloin viitattaisiin ainoastaan edellisenä markkinointivuonna sovellettuun kesannointiprosenttiin ja otettaisiin huomiooon sen vaikutukset. 4.2. Viljat 4.2.1. Komitea ei kannata kuukausikorotusten vähentämistä, sillä markkinoiden nykyinen tilanne ja korkokehitys vaihtelee EU:n eri jäsenvaltioissa. 4.2.2. Komitea muistuttaa, että kuukausikorotukset mahdollistavat sen, että viljatuotteiden omistajat siirtävät varastointikulujen kattamisen ansiosta tuotteen myyntiä ylitarjonnan aikana. 4.2.2.1. Kuukausikorotuksilla on siis markkinoita säätelevä tehtävä, jota ei saa vaarantaa. 4.3. Riisi 4.3.1. Kuukausikorotusten vähentämiseen pätevät kohdan 4.2 huomautukset. 4.3.2. Interventiojaksoa, jota on lyhennetty neljään kuukauteen ja joka alkaa 1. huhtikuuta, olisi siirrettävä alkavaksi 1. tammikuuta. 4.4. Öljysiemenet 4.4.1. Komitean mielestä hehtaarituen ennakkomaksua olisi nostettava nykyisestä 50 %:sta 80 %:iin. Näin mahdollistettaisiin maanviljelijöiden entistä paremman maksukyvyn lisäksi se, että nämä saavat osan tuloistaan nykyistä nopeammin. Tämä olisi edullista, sillä ala on kärsinyt paljon "Blair House" -sopimuksen rajoituksista. 4.5. Sokeri 4.5.1. Komitea ei pidä hyväksyttävänä varastokustannusten kuukausikorvauksen alentamista. Varastointikuluja koskevassa komission ehdotuksessa esittämä korkotaso on selvästi alhaisempi kuin sokerin varastoinnin nykyiset keskikorot. 4.6. Oliiviöljy 4.6.1. Komitean mielestä tullimaksujen poistaminen kokonaan tai osittain siinä tapauksessa, että yhteisön markkinoiden hinnat nousevat huomattavasti (markkinahinnat ovat interventiohintoja korkeampia), kuuluu neuvoston poliittisiin arviointeihin eikä voi olla pelkkä (komission ja hallintokomitean harjoittama) markkinoiden hallintakeino. Tällaista toimenpidettä olisi joka tapauksessa harkittava alalle suunnitellun yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa. 4.6.2. Komitea vastustaa myös ehdotusta laajentaa kulutustukea tuontitavaroihin, koska se vaikuttaisi yhteisön talouteen, ja toimenpide olisi ristiriidassa yhteisön varojen tarkan valvonnan periaatteen kanssa. 4.6.3. Komitean mielestä luopuminen vaatimuksesta, jonka mukaan tukikelpoisen oliiviöljyn olisi oltava yhteisössä tuotettua, huonontaa markkinoitujen oliiviöljyjen laatua. Tämä on ristiriidassa uuteen markkinajärjestelyyn kuuluvan laatutavoitteen kanssa. 4.7. Hedelmät ja vihannekset 4.7.1. Komitea muistuttaa neuvostoa tarpeesta toteuttaa mahdollisimman pian hedelmien ja vihannesten yhteisen markkinajärjestelyn uudistus, jotta tätä tärkeää tuotetta tuetaan tehokkaasti ja alalla annetaan selkeitä määräyksiä. 4.7.2. Komitea viittaa TSK:n lausunnossaan tekemiin päätelmiin 20. joulukuuta 1995 (). 4.7.3. Komitea kehottaa komissiota tutkimaan Turkista tuotuihin suuriin pähkinämääriin liittyvää ongelmaa, joka johtuu Turkin valuutan arvon alenemisesta. Tästä aiheutuu samanaikaisesti yhteisön tuotannon myynnille vakavia esteitä. 4.8. Viini 4.8.1. Komitea haluaa ensi sijassa korostaa, että viininviljelyalueiden raivausohjelman ja lopullisen viljelystä poistamisen johdosta tuotanto on vähentynyt, ja markkinoilla vallitsee tyydyttävä joskin suhteellinen tasapaino. Kuluvana vuonna ei siis tarvita pakollista tislausta. 4.8.2. Viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on ilman muuta toivottavaa. Lopullista päätöstä odotellessa uuden ja ajanmukaiset tiedot raivausten laadusta ja määrästä sekä viininviljelysten todellisesta laajuudesta olisivat kuitenkin avuksi. 4.8.3. Tässä yhteydessä komitea vahvistaa, mitä se on jo ilmaissut lausunnossaan 26. helmikuuta 1995 () viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta. Komitea pitäisi tällä hetkellä tarkoituksenmukaisena keskeyttää raivaukset. 4.8.4. Komitea kannattaa ehdotusta yksinkertaistetun viininvijelyrekisterin lopullisen toteuttamisen siirtämistä joulukuun 31. päivään 1998. Tämä määräaika mahdollistaa huolellisemman toteutuksen tällä monimutkaisella alalla. 4.9. Silkkiäistoukat 4.9.1. Yhteisön silkintuotannolla on vaikeuksia, vaikka joidenkin jäsenmaiden perinne tällä alalla on sekä tekniikan että tuotetun silkin laadun suhteen kansainvälistä huippuluokkaa. Silkkiäistoukkien kasvatus on epäilemättä käyttökelpoinen vaihtoehto ylijäämäiselle maataloudelle, koska se tarjoaa työpaikkoja ja tuottaa huomattavaa arvonlisää. 4.9.2. Komitea on siis sitä mieltä, että edellisen markkinointivuoden tukimäärän säilyttäminen ennallaan on silkkiäistoukkien kasvattajille epäedullinen katkaisu. Komitea toivoo, että tukea lisätään ja komissio ehdottaa konkreettisia rakenteellisia toimia silkkiäistoukkien kasvatuksen vauhdittamiseksi. 4.10. Naudanliha 4.10.1. Komitea on saanut tiedoksi komission hintaehdotuksen liitteenä olevan kertomuksen ja on yhtä mieltä naudanlihamarkkinoiden kehitysanalyysistä. 4.10.2. Komitea kannattaa myös markkinointivuoden alkamista sekä kuohitsemattomien sonnien erityispalkkioiden yhtenäistämistä koskevaa muutosta. Nämä palkkiot maksetaan nykyisin eläimen 10. ja 22. elinkuukautena. 4.10.3. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että kertapalkkiota on nostettava enemmän kuin ehdotetut 14 prosenttia. Lisäksi kyseessä olevan palkkion ennakko tulisi myöntää 80 prosentin suuruisena. 4.10.4. Ottaen huomioon eri tuotantoalueiden kasvatusrakenteiden erilaisuuden komitea toivoo, että nykyistä 90 eläimen ylärajaa tämän palkkion maksua varten maatilaa kohti nostetaan ja eläintiheys (nykyisin kaksi eläinyksikköä hehtaaria kohti) mukautetaan kasvatusmenetelmän ja rehuviljelyalan tyypin mukaan. 4.10.5. Lopuksi komitean mielestä olisi tarpeen tarkistaa emolehmäpalkkiot kasvattajien tulojen varmistamiseksi. Komitean mielestä on myös aiheellista pidentää Saksan uusille osavaltioille nykyisin myönnettyjä poikkeussäännöksiä. 4.10.6. Komitean mielestä pitäisi kiireesti toteuttaa Euroopan tasolla tiedotus- tai markkinointikampanja, jolla kuluttajat saadaan jälleen luottamaan yhteisön naudanlihantuotantoon, jonka uskottavuus on vähentynyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa ilmenneiden BSE-tapausten johdosta. 4.11. Maito ja juusto 4.11.1. Yhteisön tasolla on tarpeen soveltaa jokaisen markkinointivuoden lopussa kansallisten kiintiöiden välistä tasausmenettelyä, jotta Euroopan unionin alueella olevat rajalliset maitokiintiöt saadaan parhaalla mahdollisella tavalla käyttöön, jolloin voidaan välttää alueelliset erot. 4.12. Puuvilla 4.12.1. Komitean mielestä tukiennakoiden määräämismenettelyä on muutettava. 4.12.1.1. Tukiennakoiden olisi perustuttava kolmen edellisen vuoden keskituotantoon eikä 15 prosentilla korotettuun tuotantoennusteeseen. 4.13. Liitteeseen II kuulumattomat tuotteet 4.13.1. Kyseessä ovat elintarvikkeet, joiden valmistuksessa on käytetty raaka-aineena tuotettuja maataloustuotteita. Jotta EU-tuotteet pystyisivät kilpailemaan EU:n ulkopuolisilla markkinoilla, niille tulee myöntää vientitukea, jotta EU:ssa tuotettujen raaka-aineiden korkeampi hinta kompensoituu. 4.13.2. Komission tulee kehittää Maailman kauppajärjestön ja GATT-sopimuksen suositusten mukaisesti nykyistä tehokkaampi ja etenkin avoimempi menetelmä vientituen antamiseksi, jotta EU.ssa tuotettujen elintarvikkeiden vientimahdollisuudet saadaan mahdollisimman laajoiksi. 4.14. Muut tuotteet 4.14.1. Muiden tuotteiden suhteen komitealla ei ole erityistä huomautettavaa. Bryssel, 24. huhtikuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o C 82, 19. 3. 1996. () EYVL N:o C 133, 16. 3. 1994.