FI Euroopan unionin virallinen lehti C 65/1

KOMISSION TIEDONANTO

TEKNISET OHJEET ASETUKSEN (EY) N:o 689/2008 SOVELTAMISEKSI

Vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 689/2008 23 artiklan mukainen julkaisu

2011/C 65/01

SISÄLLYSLUETTELO

1. JOHDANTO

2. ROTTERDAMIN YLEISSOPIMUS

3. ASETUS (EY) N:o 689/2008

3.1. 1 artikla: TAVOITTEET

3.2. 2 artikla: SOVELTAMISALA

3.3. 3 artikla: MÄÄRITELMÄT

3.4. 4 artikla: NIMETYT KANSALLISET VIRANOMAISET

3.5. 5 artikla: EUROOPAN UNIONIN OSALLISTUMINEN YLEISSOPIMUKSEEN

3.6. 6 artikla: KEMIKAALIT, JOIHIN SOVELLETAAN VIENTI-ILMOITUSMENETTELYÄ, PIC-ILMOITUSMENETTELYÄ TAI KANSAINVÄLISTÄ PIC-MENETTELYÄ

3.7. 7 artikla: KOLMANSILLE MAILLE TOIMITETTAVAT VIENTI-ILMOITUKSET

3.8. 8 artikla: MUILTA MAILTA VASTAANOTETUT VIENTI-ILMOITUKSET

3.9. 9 artikla: KEMIKAALIEN VIENTIÄ JA TUONTIA KOSKEVAT TIEDOT

3.10. 10 artikla: OSALLISTUMINEN PIC-ILMOITUSMENETTELYYN

3.11. 11 artikla: TIEDOT, JOTKA ON TOIMITETTAVA PIC-SIHTEERISTÖLLE KEMIKAALEISTA, JOIHIN EI SOVELLETA PIC-ILMOITUSMENETTELYÄ

3.12. 12 artikla: KEMIKAALIEN TUONTIIN LIITTYVÄT VELVOLLISUUDET

3.13. 13 artikla: KEMIKAALIEN VIENTIIN LIITTYVÄT MUUT VELVOLLISUUDET KUIN VIENTI-ILMOITUSVAATIMUKSET

3.14. 14 artikla: TIETTYJEN KEMIKAALIEN JA TIETTYJÄ KEMIKAALEJA SISÄLTÄVIEN ESINEIDEN VIENTI

3.15. 15 artikla: KAUTTAKULKUA KOSKEVAT TIEDOT

3.16. 16 artikla: KEMIKAALIEN VIENTIASIAKIRJOISSA ILMOITETTAVAT TIEDOT

3.17. 17 artikla: JÄSENVALTIOIDEN TUONTIA JA VIENTIÄ VALVOVIEN VIRANOMAISTEN VELVOLLISUUDET

3.18. 18 artikla: SEURAAMUKSET

3.19. 19 artikla: TIETOJEN VAIHTO

3.20. 20 artikla: TEKNINEN APU

3.21. 21 artikla: SEURANTA JA RAPORTOINTI

3.22. 22 artikla: LIITTEIDEN PÄIVITYS

3.23. 23 artikla: TEKNISET OHJEET

3.24. 24 artikla: KOMITEA

4. TIETTYJEN VAARALLISTEN KEMIKAALIEN VIENTIÄ JA TUONTIA KOSKEVA EUROOPPALAINEN TIETOKANTA

5. ESIMERKIT

LIITE 1 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 689/2008 liite I

LIITE 2 Asetuksen (EY) N:o 689/2008 liite II

LIITE 3 Asetuksen (EY) N:o 689/2008 liite V

LIITE 4 Keskeiset menettelyt

LIITE 5 Tärkeimmät velvollisuudet, jotka viejien on täytettävä noudattaakseen asetusta (EY) N:o 689/2008

LIITE 6 Luettelo kielistä, joita suositetaan käytettäväksi tiettyihin maihin vietävien kemikaalien pakkausmerkinnöissä

LIITE 7 Luettelo asetusta (EY) N:o 689/2008 varten nimetyistä kansallisista viranomaisista

LIITE 8 Luettelo OECD-maista, joihin voitaisiin soveltaa poikkeusta nimenomaisesta suostumuksesta

VASTUUVAPAUSLAUSEKE

Näillä ohjeilla ei anneta uusia oikeudellisia sääntöjä. Niissä esitetään komission tulkinta asetuksesta (EY) N:o 689/2008 ja muusta ohjeissa mainitusta lainsäädännöstä. Ohjeilla ei luoda uusia oikeuksia tai vastuita, joita lainsäädäntöön ei sisälly. On huomattava, että unionin lainsäädännön sitova tulkinta kuuluu joka tapauksessa viime kädessä Euroopan unionin tuomioistuimelle.

OHJEISSA KÄYTETYT LYHENTEET JA MÄÄRITELMÄT

CLP Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta annettu asetus (EY) N:o 1272/2008 CoP Sopimuspuolten kokous DNA Nimetty kansallinen viranomainen EDEXIM Eurooppalainen tietokanta vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista (European Database Export Import of Dangerous Chemicals) EY Euroopan yhteisö ETY Euroopan talousyhteisö EU Euroopan unioni FAO Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalouden erityisjärjestö (Food and Agriculture Organization of the United Nations) GHS Kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu luokitus- ja merkintäjärjestelmä (Globally Harmonised System of Classification and Labelling) Vaaralauseke Tiettyä vaaraluokkaa ja -kategoriaa koskeva lauseke, joka kuvaa vaarallisen aineen tai seoksen vaarojen luonnetta sekä tarvittaessa vaaran astetta OECD Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (Organisation for Economic Co-operation and Development) PCB Polyklooratut bifenyylit PIC Ilmoitettu ennakkosuostumus POP Pysyvät orgaaniset yhdisteet Turvalauseke Lauseke, joka kuvaa suositeltavia toimenpiteitä vaarallisen aineen tai seoksen käytöstä tai hävittämisestä aiheutuneen altistumisen haitallisten vaikutusten vähentämiseksi tai estämiseksi R-lauseke Lauseke, joka osoittaa aineen käyttöön liittyvistä vaaroista aiheutuvat riskit REACH Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annettu asetus (EY) N:o 1907/2006 RIN Yksilöllinen viitenumero S-lauseke Lauseke, joka kuvaa aineen käyttöön liittyviä turvallisuusvaatimuksia ja hätätilanteissa noudatettavia menettelyjä Taric Tarif Intégré de la Communauté ( Euroopan yhteisöjen yhtenäistetty tullitariffi) TFEU Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus UNEP Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelma

1. JOHDANTO

Euroopan unionin kemianteollisuus on yksi maailman suurimmista kemikaalien valmistajista. Se tuottaa monenlaisia aineita moniin tarkoituksiin. Jotkut aineet ovat vaarallisia ihmisten terveydelle ja/tai ympäristölle ja niitä on käytettävä valvotuissa olosuhteissa. Tietyt kemikaalit, joita valmistetaan vientiin ja käytettäviksi muissa maissa, ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä Euroopan unionissa.

Vaarallisista kemikaaleista on tiedettävä, miten niitä varastoidaan, kuljetetaan, käytetään ja loppukäsitellään turvallisesti. Lisäksi on tärkeä tietää, miten hätätilanteissa toimitaan ja miten lääketieteellisiä ja ympäristöongelmia käsitellään mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti. Monissa maissa, erityisesti kehitysmaissa, ei kuitenkaan ole riittävästi valmiuksia hallinnoida kemikaaleja turvallisesti. Työntekijöitä ei ole useinkaan koulutettu vaarallisten kemikaalien asianmukaiseen käyttöön ja loppukäsittelyyn. Näiden maiden viranomaisilla ja yrityksillä ei myöskään aina ole käytettävissään kunnollisia varastoja tai käsittelylaitoksia. Lisäksi niillä voi olla puutteelliset tiedot tiettyyn kemikaaliin liittyvistä vaaroista ja terveys- ja ympäristöhaittojen ennaltaehkäisystä.

Vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista 17 päivänä kesäkuuta 2008 (1) annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 689/2008 on viimeisin toimenpide niiden toimenpiteiden sarjassa, joita on toteutettu vuosien aikana edellä kuvatun ongelman ratkaisemiseksi. Kyseisellä asetuksella Euroopan unioni panee täytäntöön Rotterdamin yleissopimuksen, joka koskee kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevaa ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelyä (PIC-menettelyä). Asetuksen tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä kyseisten kemikaalien mahdollisilta haitoilta sekä myötävaikuttaa ympäristönäkökohtien kannalta järkevään kemikaalien käyttöön. Lisäksi asetuksella pannaan täytäntöön yksi pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen vaatimuksista, koska sillä kielletään yleissopimuksessa pysyviksi orgaanisiksi yhdisteiksi määritettyjen kemikaalien vienti, jollei yleissopimuksessa ole niitä koskevia nimenomaisia poikkeuksia. Asetuksella korvataan (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 304/2003 (3).

Asetuksessa (EY) N:o 689/2008 vahvistetaan yhteisön olevan sitoutunut varmistamaan, että vaarallisten kemikaalien kauppaa ja käyttöä valvotaan asianmukaisesti koko maailmassa. Tämä sitoumus rakentuu sille periaatteelle, että yhteisön tulisi edistää ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua sekä omalla alueellaan että sen ulkopuolella. Asetus perustuu sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artiklaan (nykyiseen Euroopan unionin toimintaa koskevan sopimuksen 207 artiklaan) että 175 artiklaan (nykyiseen Euroopan unionin toimintaa koskevan sopimuksen 192 artiklaan). Näin voidaan ottaa huomioon säännösten vaikutukset sekä kauppaan että ympäristöön.

Asetuksella (EY) N:o 689/2008 tehdään asetuksen (EY) 304/2003 toiminnallisiin säännöksiin useita teknisiä muutoksia, jotka perustuvat täytäntöönpanosta tähän saakka saatuihin kokemuksiin. Erityisesti on otettu huomioon vaikeudet, jotka johtuvat siitä, että vastineet pyyntöihin nimenomaisesta suostumuksesta tuontiin ovat viivästyneet. Tätä varten säädetään menettelystä, jonka avulla tiettyjen kemikaalien vientiä voidaan tilapäisesti jatkaa tapauksissa, joissa kohtuudella edellytettävistä toimista huolimatta ei saada vastinetta tuojamaasta. Asetuksessa asetetaan näille poikkeuksille tietyt edellytykset sekä määräajat. Lisäksi jos tietyt edellytykset täyttyvät, voidaan poiketa velvoitteesta hankkia tuojamaan nimenomainen suostumus, kun kyseessä on tiettyjen kemikaalien vienti taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) jäsenmaihin.

Tarkistetussa asetuksessa myös vahvistetaan ja laajennetaan komission EDEXIM-tietokannan roolia edellyttämällä, että tietokannassa säilytettäviin vienti-ilmoituksiin, tuontipäätöksiin, suostumuksiin ja poikkeuksiin liitetään koodit. Jotta voidaan helpottaa tullivalvontaa ja vähentää hallinnollisia rasitteita, viejien on määrä mainita nämä koodit vienti-ilmoituksissaan. Asetuksessa on edelleen myös useita säännöksiä, jotka menevät Rotterdamin yleissopimuksen vaatimuksia pidemmälle. Näin pyritään saavuttamaan ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkeampi taso.

Näiden ohjeiden alussa (II osassa) on esittely Rotterdamin yleissopimuksesta, sen perusperiaatteista ja siihen perustuvista menettelyistä. Lisäksi siinä kerrotaan lyhyesti aloista, joilla EU:n asetus menee yleissopimuksen vaatimuksia pidemmälle. Ohjeiden III osassa käsitellään asetuksen (EY) N:o 689/2008 artikloja. Siinä selitetään selkeästi kunkin säännöksen keskeiset vaatimukset ja tuodaan esiin eri säännösten väliset suhteet. Ohjeiden IV osassa selitetään komission roolia asetuksen päivittäisessä täytäntöönpanossa sekä EDEXIM-tietokannan ylläpidossa. Lisäksi V osassa annetaan joitakin esimerkkejä erilaisista tapauksista, joissa asetuksen vaatimuksia on noudatettava käytännössä.

Liitteissä annetaan hyödyllistä lisätietoa. Liitteet 1–3 vastaavat asetuksen (EY) 689/2008 liitteitä I, II ja V. On huomattava, että asetuksen liite I saatetaan ajan tasalle säännöllisesti. Tuorein versio on saatavilla komission internetsivulla osoitteessa: http://edexim.jrc.ec.europa.eu. Liite 4 sisältää vuokaaviot kemikaalien vientiin liittyvistä keskeisistä menettelyistä, jotka on otettu käyttöön asetuksen täytäntöön panemiseksi. Liite 5 sisältää katsauksen viejien tärkeimmistä tehtävistä. Liitteessä 6 luetellaan kielet, joita suositellaan käytettäväksi vientituotteiden merkinnöissä. Liitteessä 7 luetellaan EU:n jäsenvaltioiden nimetyt kansalliset viranomaiset ja liitteessä 8 luetellaan ne OECD-maat, joihin voidaan soveltaa poikkeusta nimenomaisesta suostumuksesta, sekä kyseisten maiden nimetyt kansalliset viranomaiset.

On huomattava, että aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 (4) (CLP-asetuksessa) annetaan uudet säännöt kemikaalien luokittelulle, merkitsemiselle ja pakkaamiselle EU:ssa. Kyseisellä asetuksella on jo korvattu joitakin osia vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetusta neuvoston direktiivistä 67/548/ETY (5). Asetuksella (EY) 1272/2008 korvataan direktiivi 67/548/ETY ja vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 31 päivänä toukokuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/45/EY (6) kokonaisuudessaan 1 päivänä kesäkuuta 2015. Asetuksessa (EY) N:o 689/2008 käytetyt termit perustuvat vielä aiempiin direktiiveihin, mutta niitä mukautetaan CLP-asetukseen lähitulevaisuudessa. Esimerkiksi CLP-asetuksessa ei käytetä termiä ”valmiste” vaan ”seos”. Näissä ohjeissa termin ”valmiste” tulisikin katsoa tarkoittavan samaa kuin ”seos” CLP-asetuksessa.

2. ROTTERDAMIN YLEISSOPIMUS

Kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä (PIC-menettelystä) tehdyn Rotterdamin yleissopimuksen tavoitteena on lisätä sopimuspuolten yhteisvastuuta ja yhteistoimintaa tiettyjen vaarallisten kemikaalien ja torjunta-aineiden kansainvälisessä kaupassa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi mahdollisilta haittavaikutuksilta sekä myötävaikuttaa ympäristönäkökohtien kannalta järkevään kemikaalien käyttöön. Yleissopimusta laadittaessa hyödynnettiin kokemusta, jota oli saatu sovellettaessa kansainvälisen kaupan kohteina olevia kemikaaleja koskevien tietojen vaihtoa koskevia Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman (UNEPin) Lontoon suuntaviivoja, sellaisena kuin ne ovat muutettuina vuonna 1989, sekä torjunta-aineiden jakelua ja käyttöä koskevia Yhdistyneiden Kansakuntien Elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAOn) kansainvälisiä menettelysääntöjä, sellaisena kuin ne ovat muutettuina vuonna 1990. Näissä asiakirjoissa säädettiin vapaaehtoisesta PIC-menettelystä.

Yleissopimus hyväksyttiin ja avattiin allekirjoittamista varten vuonna 1998 Rotterdamissa järjestetyssä konferenssissa ja se tuli voimaan 24 päivänä helmikuuta 2004. Lokakuun 31 päivänä 2010 yleissopimuksen oli ratifioinut 139 sopimuspuolta. Sopimuspuolten kokous järjestetään joka toinen vuosi. Sopimuspuolet ovat tehneet päätöksiä sekä yleissopimuksen toiminnallisista säännöksistä että sen täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä. Lisäksi ne ovat päättäneet, että yleissopimuksen sihteeristöpalveluista huolehtivat yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelma (UNEP) Genevessä sekä Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) Roomassa.

Ennen yleissopimuksen hyväksymistä Euroopan unioni osallistui vapaaehtoiseen menettelyyn, joka oli tehty oikeudellisesti sitovaksi EU:ssa asetuksella (ETY) N:o 2455/92. Kun Euroopan unioni ratifioi Rotterdamin yleissopimuksen 20 päivänä joulukuuta 2002 (katso neuvoston päätös 2003/106/EY) (7), asetus (ETY) N:o 2455/92 korvattiin asetuksella (EY) N:o 304/2003, jolla pantiin täytäntöön yleissopimuksen määräykset ja annettiin useita säännöksiä, jotka menivät pidemmälle kuin yleissopimuksen vaatimukset. EU päätti erityisesti, ettei asetuksen soveltamisalaa rajoiteta yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin kemikaaleihin vaan se koskee myös kemikaaleja, jotka ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä EU:ssa. EU:n lainsäädännön kehittyessä on ollut tarpeen tehdä liitteeseen I neljä muutosta, joilla lisätään soveltamisalaan kemikaaleja. Asetus (EY) N:o 689/2008 on nyt korvattu asetuksella 304/2003 ja säännökset, joissa mennään yleissopimusta pitemmälle, on säilytetty.

Yleissopimus kattaa kahteen ryhmään kuuluvia kemikaaleja, torjunta-aineita ja teollisuuskemikaaleja. Yleissopimuksen pääperiaatteena on, että yleissopimuksen liitteeseen III kuuluvan kielletyn tai ankarasti säännellyn kemikaalin vienti ei ole mahdollista muutoin kuin ainetta maahan tuovan sopimuspuolen ilmoittaman ennakkosuostumuksen (PIC) perusteella. Yleissopimuksella perustetaan menettely, jolla tuojamailta saadaan virallisesti ennakkolupa tietyn kemikaalin maahantuontiin, jolla tiedotetaan näistä tuontipäätöksistä ja jolla varmistetaan, että viejämaat noudattavat kyseisiä päätöksiä. PIC-menettelyyn kuuluu nykyään 40 kemikaalia. Yleissopimuksessa määrätään, millä edellytyksillä menettelyyn otetaan lisää aineita.

Sopimuspuolten on ilmoitettava ns. PIC-ilmoitusmenettelyllä sihteeristölle kaikki suoraan sovellettavat sääntelytoimet, joiden perusteella yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluva kemikaali on kielletty tai joilla sen käyttöä on ankarasti säännelty. PIC-ilmoitukset käynnistävät kemikaalin sisällyttämisen prosessiin. Kun vähintään kaksi sopimuspuolta, jotka kuuluvat yleissopimuksen sopimuspuolten kokouksen (CoP) määrittelemiin erilaisiin maantieteellisiin alueisiin, on jättänyt tällaiset ilmoitukset sihteeristölle, sopimuspuolten kokouksen alainen kemikaalien arviointikomitea (CRC), johon kuuluu jäsenvaltioiden nimittämiä kemian alan hallinnon asiantuntijoita, arvioi kyseiset tiedot. Jos asiaa koskevat yleissopimuksen vaatimukset täyttyvät, arviointikomitea laatii päätöksenteko-ohjeet ja suosittaa sopimuspuolten kokoukselle kemikaalin sisällyttämistä liitteeseen III ja PIC-menettelyyn. Sopimuspuolten kokous päättää tämän jälkeen yksimielisesti, sisällytetäänkö kemikaali menettelyyn. Päätöksenteko-ohjeet lähetetään tiedoksi kaikille sopimuspuolille, jotta ne voisivat tehdä tietoisen päätöksen siitä, hyväksyvätkö vai kieltävätkö ne kyseisen kemikaalin tuonnin vai sallivatko ne sen tietyin edellytyksin. Sihteeristö tiedottaa saaduista vastineista puolivuosittain kaikille sopimuspuolille niin kutsuttujen PIC-kiertokirjeiden välityksellä julkaisemalla kiertokirjeet PIC-verkkosivuilla osoitteessa http://www.pic.int/. Myös tuontivastineet julkaistaan tietokannassa samoilla verkkosivuilla. Sopimuspuolten, joista kyseisiä kemikaaleja viedään, on varmistettava, että niiden vientiyritykset noudattavat tuontipäätöksiä. Kyseisen velvoitteen tavoitteena on suojella niitä tuojamaita, joilla ei ole infrastruktuuria suojella itseään riittävästi ei-toivotulta tuonnilta.

Toinen yleissopimuksen tärkeimmistä kohdista liittyy siihen, että sopimuspuolten on vaihdettava tietoja mahdollisesti vaarallisista vientikemikaaleista. Tärkein tähän liittyvä määräys on vaatimus siitä, että sopimuspuolen, joka aikoo viedä alueellaan kiellettyä tai ankarasti säänneltyä kemikaalia, on ilmoitettava tuojasopimuspuolelle viennin toteuttamisesta ennen ensimmäistä toimitusta ja joka vuosi sen jälkeen (niin kutsuttu vienti-ilmoitusmenettely), kunnes kyseinen kemikaali on otettu PIC-menettelyyn, tuojasopimuspuoli on esittänyt sitä koskevan tuontivastineen ja vastine on jaettu kaikille sopimuspuolille. Lisäksi viejäsopimuspuolen on vaadittava, että PIC-menettelyyn kuuluvien kemikaalien viennissä sovelletaan merkintävaatimuksia, joilla varmistetaan, että ihmisten terveyteen ja/tai ympäristöön kohdistuvista vaaroista on saatavissa riittävästi tietoa. Se voi asettaa samanlaisia vaatimuksia myös muiden kotimaassa kiellettyjen tai ankarasti säänneltyjen kemikaalien viennille.

Yleissopimuksessa määrätään myös asiantuntija-avusta, jota sopimuspuolten on annettava toisilleen. Sopimuspuolten, joiden kemikaalien sääntelyä koskevat ohjelmat ovat muita edistyneemmällä tasolla, olisi annettava muille maille, kuten kehitysmaille, teknistä asiantuntija-apua, esimerkiksi koulutusta, jotta nämä voisivat kehittää infrastruktuuriaan ja valmiuksiaan hallinnoida kemikaaleja.

Kuten edellä on todettu, asetuksessa on useita säännöksiä, jotka menevät Rotterdamin yleissopimuksen vaatimuksia pidemmälle, jotta voidaan saavuttaa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkeampi taso. Vienti-ilmoituksia ja nimenomaisia suostumuksia koskevat vaatimukset koskevat kaikkia maita, eivät ainoastaan yleissopimuksen sopimuspuolimaita. Asetuksen soveltamisala ulotetaan kaikkiin kemikaaleihin, jotka on kielletty tai joita säännellään ankarasti EU:ssa. Jotta voidaan kattaa enemmän kemikaaleja, yleissopimuksessa määritetyt kaksi ryhmää on jaettu kahteen alaryhmään: Torjunta-aineet jaetaan maataloudessa ja muualla käytettäviin torjunta-aineisiin ja teollisuuskemikaalit ammattikäyttöön ja yleiseen käyttöön tarkoitettuihin teollisuuskemikaaleihin. Tämän vuoksi EU:n asetuksen nojalla kemikaalin kieltäminen tai sen ankara sääntely alaryhmätasolla (vaikka kemikaali ei olisi kielletty tai ankarasti säännelty yleissopimuksen mukaisessa käyttötarkoitusryhmässä) voi käynnistää vienti-ilmoituksen. Näin joitakin kemikaaleja varten, jotka eivät kuulu PIC-ilmoituksen piiriin yleissopimuksen 5 artiklan nojalla eivätkä sen vuoksi edellytä vienti-ilmoitusta yleissopimuksen 12 artiklan nojalla, vaaditaan kuitenkin vienti-ilmoitusta asetuksen nojalla.

Lisäksi EU:n viejien on tehtävä vienti-ilmoitukset riippumatta aiotusta käyttötarkoituksesta tai siitä, onko kemikaali kielletty tai ankarasti säännelty EU:ssa. Samaa sääntöä sovelletaan nimenomaisia suostumuksia koskeviin pyyntöihin. Lisäksi vaatimus nimenomaisista suostumuksista ulotetaan koskemaan muitakin kemikaaleja kuin niitä, joihin on yleissopimuksen mukaan sovellettava PIC-menettelyä. Vaatimus koskee myös kaikkia kemikaaleja, jotka edellyttävät PIC-ilmoitusta jossakin yleissopimuksen kahdesta ryhmästä.

3. ASETUS (EY) N:o 689/2008

Vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 689/2008 annettiin 17 päivänä kesäkuuta 2008 ja se tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 2008. Sillä korvattiin asetus (ETY) N:o 304/2003, joka kumottiin. Seuraavassa käsitellään asetuksen tärkeimpiä säännöksiä.

3.1. 1 artikla: TAVOITTEET

Asetuksella on muun muassa seuraavat tavoitteet:

— pannaan täytäntöön Rotterdamin yleissopimus (joissakin tapauksissa säännöksissä mennään yleissopimusta pidemmälle), myös suhteessa niihin maihin, jotka eivät ole yleissopimuksen osapuolia;

— asetetaan kaikkien vaarallisten kemikaalien viennille samat pakkauksia ja merkintöjä koskevat vaatimukset, joita sovelletaan EU:ssa, jolleivät nämä ole ristiriidassa tuontimaan vaatimusten kanssa.

On huomattava, että lopullisen tuotteen pakkausten ja merkintöjen on aina oltava sen tuojamaan vaatimusten mukaisia, jossa tuote saatetaan markkinoille, jos asiasta on annettu vaatimuksia.

3.2. 2 artikla: SOVELTAMISALA

Asetusta sovelletaan

— PIC-menettelyä edellyttäviin kemikaaleihin

— kemikaaleihin, jotka on kielletty tai joita säännellään ankarasti EU:ssa

— kaikkien vientiin tarkoitettujen kemikaalien pakkauksiin ja merkintöihin (EU:n vaatimukset –katso 16 artikla).

Asetusta ei sovelleta kemikaaleihin, jotka on määritelty EU:n muussa lainsäädännössä huumausaineiksi, radioaktiivisiksi materiaaleiksi, jätteiksi, kemiallisiksi aseiksi, elintarvikkeiksi tai elintarvikkeiden lisäaineiksi, rehuiksi, muuntogeenisiksi organismeiksi tai lääkkeiksi (lukuun ottamatta desinfiointiaineita sekä hyönteis- ja loismyrkkyjä). Sitä ei myöskään sovelleta tutkimuksia tai analyysejä varten vietäviin tai tuotaviin kemikaaleihin, jos kyseessä olevat määrät eivät todennäköisesti vaikuta ihmisten terveyteen tai ympäristöön eivätkä ylitä 10 kg:aa sellaisenaan tai osana seoksissa (valmisteissa), joissa on myös muita aineita.

On huomattava, että on luotu erityinen hallinnollinen menettely, jolla helpotetaan vientiä, joka vapautetaan asetuksen säännöksistä. Tätä poikkeusta sovelletaan kemikaaleihin, joita viedään tutkimus- tai analyysitarkoituksiin ja joiden määrä on enintään 10 kg. Tätä menettelyä (ns. erityistä RIN-pyyntöä) kuvataan kohdassa 3.17. On huomattava, että tätä menettelyä käytetään myös liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltuja kemikaaleja varten, joiden osalta PIC-kiertokirjeessä julkaistussa tuontipäätöksessä suostutaan tuontiin ja joihin sovelletaan 7 artiklan 6 kohtaa.

3.3. 3 artikla: MÄÄRITELMÄT

Asetuksessa määritellään muun muassa seuraavat keskeiset käsitteet: kemikaali; valmiste; esine; torjunta-aineet ja teollisuuskemikaalit (nämä ovat yleissopimuksen mukaisia ryhmiä, joista kumpikin jaetaan asetuksessa kahteen alaryhmään); vienti-ilmoitusta edellyttävä kemikaali, PIC-ilmoitusjärjestelmään kuuluva kemikaali, PIC-menettelyä edellyttävä kemikaali, kielletty kemikaali, ankarasti säännelty kemikaali.

Esimerkiksi ”kemikaalilla” tarkoitetaan sellaisenaan taikka seoksessa tai valmisteessa olevaa ainetta, joka on teollisesti valmistettu tai saatu luonnosta ja jossa ei ole eläviä organismeja. ”Torjunta-aineella” tarkoitetaan puolestaan kemikaalia, joka kuuluu jompaankumpaan seuraavista alaryhmistä: kasvinsuojeluvalmisteina käytettävät torjunta-aineet ja muut torjunta-aineet, kuten biosidituotteet. ”Teollisuuskemikaali” on määritelty kemikaaliksi, joka kuuluu jompaankumpaan seuraavista alaryhmistä: ammattikäyttöön tarkoitetut kemikaalit ja yleiseen käyttöön tarkoitetut kemikaalit. ”Kielletyllä kemikaalilla” tarkoitetaan puolestaan kemikaalia, jonka kaikki käyttötarkoitukset yhdessä tai useammassa ryhmässä tai alaryhmässä on kielletty lopullisella EU:n sääntelytoimella ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi. Tämä käsittää tapaukset, joissa kemikaalia ei ole hyväksytty ensikäyttöä varten tai joissa tuotannonala on poistanut sen markkinoilta tai vetänyt pois ilmoitus-, rekisteröinti- tai hyväksyntämenettelystä ja joissa on näyttöä siitä, että kemikaali aiheuttaa huolta ihmisten terveyden tai ympäristön kannalta. ”Ankarasti säännelty kemikaali” on vastaavasti määritelty kemikaaliksi, jonka lähes kaikki käyttö yhdessä tai useammassa ryhmässä tai alaryhmässä on kielletty.

Asetuksessa käytetyt määritelmät ovat suureksi osaksi yleissopimuksen määritelmien mukaisia, mutta niissä on myös joitakin merkittäviä eroja.

Kemikaalien käyttötarkoitukset on jaettu asetuksessa alaryhmiin, joiden avulla voidaan päättää, onko EU:ssa kielletystä tai ankarasti säännellystä kemikaalista tehtävä vienti-ilmoitus. Tämä jaottelu merkitsee sitä, että vienti-ilmoitus on tehtävä useammasta kemikaalista kuin muutoin olisi tarpeen. Kyseiset kemikaalit luetellaan asetuksen liitteessä I olevassa 1 osassa. Jotta kemikaaliin sovellettaisiin myös PIC-ilmoitusmenettelyä (liitteessä I oleva 2 osa), sen täytyy olla kielletty tai ankarasti säännelty EU:ssa yleissopimuksessa määritellyssä käyttötarkoitusryhmässä. ”Kemikaalilla” tarkoitetaan ainetta joko sellaisenaan tai valmisteessa, toisin sanoen kahdesta tai useammasta aineesta koostuvassa seoksessa tai liuoksessa.

Asetukseen sisältyy myös ”esineen” määritelmä. ”Esineellä” tarkoitetaan sellaista kemikaalia sisältävää valmista tuotetta, jonka käyttö kyseisessä tuotteessa on EU:n lainsäädännön mukaan kiellettyä tai ankarasti rajoitettua. Esineistä, jotka sisältävät tällaisia kemikaaleja reagoimattomassa muodossa, on tehtävä vienti-ilmoitus. Liitteessä V lueteltujen esineiden vienti on kielletty.

”Viennin” määritelmän mukaisesti asetusta sovelletaan vientiin Euroopan unionin tullialueelta. Tullialue kattaa myös vyöhykkeet, joilla sovelletaan erityisiä tullisääntöjä, kuten vapaa-alueet ja tullivarastot.

Myös ”viejä” määritellään, ja viejällä tarkoitetaan henkilöä, jolla on vientisopimus, tai, jos vientisopimusta ei ole tehty, henkilöä, jolla on valta päättää kemikaalin lähettämisestä yhteisön tullialueen ulkopuolelle (riippumatta siitä, mistä jäsenvaltiosta tuote viedään tullialueen ulkopuolelle). Jos viejä ei ole sijoittautunut EU:hun, EU:hun sijoittautuneen sopimuspuolen on huolehdittava viejän velvoitteista.

Lisäksi on syytä tähdentää, että asetuksessa asetetut velvoitteet koskevat – jollei toisin säädetä – vientiä kaikkiin maihin riippumatta siitä, ovatko ne yleissopimuksen sopimuspuolia.

3.4. 4 artikla: NIMETYT KANSALLISET VIRANOMAISET

Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi kansallinen viranomainen suorittamaan asetuksessa edellytettyjä hallintotoimia ja ilmoitettava näiden viranomaisten nimeämisestä komissiolle.

3.5. 5 artikla: EUROOPAN UNIONIN OSALLISTUMINEN YLEISSOPIMUKSEEN

Kun Euroopan unioni osallistuu yleissopimukseen, sen yhteisenä nimettynä viranomaisena toimii komissio, joka tekee tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden nimettyjen kansallisten viranomaisten kanssa. Komission tehtäviin kuuluvat EU:n vienti-ilmoitusten lähettäminen, PIC-ilmoitusten jättäminen, vienti-ilmoitusten vastaanottaminen kolmansista maista, PIC-kemikaaleja koskevien EU:n tuontipäätösten ilmoittaminen ja tiedonvaihto PIC-sihteeristön kanssa. Lisäksi komissio koordinoi EU:n vaikuttamista kaikkiin teknisiin kysymyksiin, jotka liittyvät yleissopimukseen sekä sopimuspuolten konferenssiin ja sen alaisiin elimiin, kuten kemikaalien arviointikomiteaan.

3.6. 6 artikla: KEMIKAALIT, JOIHIN SOVELLETAAN VIENTI-ILMOITUSMENETTELYÄ, PIC-ILMOITUSMENETTELYÄ TAI KANSAINVÄLISTÄ PIC-MENETTELYÄ

Edellä mainittuihin luokkiin kuuluvat kemikaalit luetellaan asetuksen liitteessä I. Luettelo, sellaisena kuin se on julkaisuajankohtana, on näiden ohjeiden liitteenä 1. Ajantasaistettu luettelo on saatavilla EDEXIM-sivustolla osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu

Asetuksen liite I on jaettu kemikaalien luokituksen mukaan kolmeen eri osaan.

Liitteen 1 osassa luetellaan vienti-ilmoitusta edellyttävät kemikaalit ja kemikaaliryhmät. Tähän osaan sisältyvät kemikaalit, jotka on kielletty tai joita säännellään ankarasti EU:ssa vähintään yhdessä käyttötarkoitusalaryhmässä (nämä alaryhmät ovat kasvinsuojeluvalmisteina käytettävät torjunta-aineet, muut torjunta-aineet kuten biosidituotteet, ammattikäyttöön tarkoitetut teollisuuskemikaalit ja yleiseen käyttöön tarkoitetut teollisuuskemikaalit). Samaan osaan sisältyvät myös PIC-ilmoitusjärjestelmään kuuluvat kemikaalit ja PIC-menettelyä edellyttävät kemikaalit (jotka luetellaan yleissopimuksen liitteessä III).

Liitteen 2 osassa luetellaan kemikaalit, jotka kuuluvat PIC-ilmoitusjärjestelmään, koska ne on kielletty tai niitä säännellään ankarasti EU:ssa yleissopimuksen mukaisessa käyttötarkoitusryhmässä (torjunta-aineet tai teollisuuskemikaalit).

Liitteen 3 osassa luetellaan PIC-menettelyä edellyttävät kemikaalit ja kemikaaliryhmät (jotka on lueteltu yleissopimuksen liitteessä III).

Jokaisesta nimikekohdasta ilmoitetaan eri käyttötarkoitusryhmät tai niiden alaryhmät. Tärkeimmistä voimassa olevista sääntelytoimista, jotka koskevat kemikaalien kieltämistä tai ankaraa sääntelyä EU:ssa, säädetään seuraavissa säädöksissä: direktiivi 91/414/ETY (8), joka korvataan 14 päivästä kesäkuuta 2011 alkaen kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetulla asetuksella (EY) 1107/2009 (9), biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annettu direktiivi 98/8/EY (10) sekä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettu asetus (EY) N:o 1907/2006 (11).

On syytä huomata, että liitteen I eri osissa esitetyissä kemikaaliluetteloissa on päällekkäisyyksiä. Kaikki osiin 2 ja 3 sisältyvät kemikaalit luetellaan myös osassa 1 (lukuun ottamatta 8 PIC-kemikaalia, jotka luetellaan osassa 3 mutta jotka eivät sisälly osaan 1, koska niiden vienti on kielletty Tukholman yleissopimuksen määräysten nojalla) (12). Osissa 2 ja 3 lueteltujen kemikaalien vienti edellyttää vienti-ilmoitusten lisäksi tuoja-maan nimenomaista suostumusta (katso 13 artikla jäljempänä).

Asetuksen (EY) N:o 689/2008 liitettä I on muutettu komission asetuksilla (EU) N:o 15/2010 ja N:o 196/2010, ja sitä päivitetään jatkuvasti EU:n lainsäädännön mukaisten uusien sääntelytoimien ja yleissopimukseen liittyvien muutosten perusteella. Tuorein versio on saatavilla komission internetsivuilta osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

3.7. 7 artikla: KOLMANSILLE MAILLE TOIMITETTAVAT VIENTI-ILMOITUKSET

Vienti-ilmoitusvelvollisuudet koskevat kaikkien liitteessä I olevassa 1 osassa lueteltujen kemikaalien vientiä mihin tahansa maahan riippumatta siitä, onko kyseinen maa yleissopimuksen sopimuspuoli ja mihin kemikaalia aiotaan käyttää. Vienti-ilmoitus on tehtävä myös sellaisesta liitteessä I mainittua kemikaalia sisältävästä valmisteesta, jossa kyseisen kemikaalin pitoisuus on niin suuri, että valmiste on varustettava asiaa koskevilla merkinnöillä direktiivin 1999/45/EY mukaisesti. Myös tietyt liitteessä I lueteltuja kemikaaleja sisältävät esineet voivat edellyttää vienti-ilmoitusta (ks. 14 artikla). Kustakin aineesta, valmisteesta ja esineestä on tehtävä erillinen vienti-ilmoitus, jonka jälkeen annetaan erillinen RIN-numero.

Vienti-ilmoitusmenettelyä on noudatettava silloin, kun EU:n jäsenvaltioon sijoittautunut viejä aikoo viedä vienti-ilmoitusta edellyttävää kemikaalia EU:sta kolmanteen maahan ensimmäisen kerran, ja sen jälkeen vuosittain ennen kunkin vuoden ensimmäistä vientitapahtumaa.

Vienti-ilmoitusta ei vaadita enää sen jälkeen, kun kemikaalista on tullut PIC-menettelyä edellyttävä kemikaali ja yleissopimuksen tuojasopimuspuoli on antanut tuontivastineen, paitsi jos tuojasopimuspuoli edelleen vaatii ilmoitusta. Vienti-ilmoitusta ei vaadita myöskään silloin, kun tuojamaa on virallisesti luopunut oikeudesta saada vienti-ilmoituksia. Nämä tiedot ovat saatavilla EDEXIM-tietokannassa osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu kohdassa ”Info Importing Country”.

Muissa tapauksissa viejän on toimitettava vienti-ilmoitus kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle viimeistään 30 päivää ennen ensimmäistä vientiä ja sen jälkeen vuosittain vähintään 15 päivää ennen kunkin vuoden ensimmäistä vientitapahtumaa. Suositeltavaa on kuitenkin toimittaa ilmoitus mahdollisimman pian nimetylle kansalliselle viranomaiselle, jotta sen käsittelylle jää riittävästi aikaa.

Myöhemmistä vientitapahtumista, joissa samaa kemikaalia viedään samaan maahan saman kalenterivuoden aikana, ei tarvitse ilmoittaa, jollei tuojamaa muuta edellytä. Saman kemikaalin vientiä johonkin muuhun kolmanteen maahan pidetään kuitenkin ensimmäisenä vientinä, minkä vuoksi se edellyttää vienti-ilmoitusmenettelyä.

Vienti-ilmoituksessa esitetään asetuksen liitteessä II vaaditut tiedot (ks. näiden ohjeiden liite 2). Vienti-ilmoituksessa olisi käytettävä vienti-ilmoituslomaketta, joka on saatavissa EDEXIM-tietokannasta. Nimetty kansallinen viranomainen, joka voi periä viejältä hallinnollisen maksun kustannusten kattamiseksi, tarkistaa ilmoituksen. Jos ilmoitus on viranomaisen mielestä puutteellinen, se ottaa viipymättä yhteyttä viejään, jotta tämä toimittaisi puuttuvat tiedot. Kun joko viejä itse tai nimetty kansallinen viranomainen on kirjannut vienti-ilmoituksen EDEXIM-tietokantaan, ilmoitus rekisteröidään EDEXIM-tietokantaan ja annetaan yksilöllinen viitenumero (RIN). Siihen saakka, kun nimetty kansallinen viranomainen ja/tai komissio käsittelee ilmoituksen, ilmoitusluonnos pidetään EDEXIM-tietokannassa. Komission hyväksynnän jälkeen tuojamaan nimetylle kansalliselle viranomaiselle lähetetään lopullinen ilmoitus, vastaanottotodistuslomake sekä aineen tai valmisteen käyttöturvallisuustiedote, mikäli viejä on sellaisen toimittanut. Lopullinen ilmoitus tallennetaan EDEXIM-tietokantaan ja se on viejän ja nimettyjen kansallisten viranomaisten saatavilla. Yksilöllinen viitenumero (RIN) on aktivoitu, kuten käy ilmi suoraan EDEXIM-tietokannasta tai nimetyn kansallisen viranomaisen kautta viejälle lähetetystä viestistä, jolla ilmoitetaan viejälle yksilöllisen viitenumeron voimassaolosta. Vientiä voidaan harjoittaa 7 artiklan 2 kohdassa määritettyyn määräaikaan saakka ja yksilöllisen viitenumeron voimassaolon mukaisesti. Kun kyseessä on liitteessä I olevassa 2 tai 3 osassa mainittu kemikaali, yksilöllistä viitenumeroa ei voida aktivoida, koska ennen sitä on saatava tuojamaan nimenomainen suostumus – katso 13 artikla. Liite 4: Työnkulkukaaviossa 1 esitetään 7 artiklan mukainen vienti-ilmoitusmenettely.

Vienti-ilmoituksen yksilöllinen viitenumero on voimassa siitä päivämäärästä, jonka viejä antaa ilmoituksessa vientipäiväksi tai alkaen aikaisimmasta mahdollisesta päivästä asetuksessa säädettyjen määräaikojen puitteissa. Vienti-ilmoitusten yksilölliset viitenumerot (RIN) ovat voimassa ainoastaan 31 päivään joulukuuta saakka sinä vuonna, jona ilmoitus tehdään. Jos seuraavana vuonna harjoitetaan vientiä, on tehtävä ja käsiteltävä uusi vienti-ilmoitus, joka lähetetään tuojamaalle. Tässä tapauksessa viejän on uudestaan syötettävä vienti-ilmoitus EDEXIM-tietokantaan. Komissio lähettää uuden vienti-ilmoituksen tuojamaahan. Tämän jälkeen annetaan uusi vienti-ilmoituksen yksilöllinen viitenumero, joka validoidaan kyseistä kalenterivuotta varten.

Komissio toimii yhteisenä nimettynä viranomaisena Euroopan unionin puolesta ja sen vuoksi se lähettää ja vastaanottaa kaikki vienti-ilmoitukset jäsenvaltioiden puolesta. Näin ollen on komission tehtävä pyytää varmistus vienti-ilmoitusten vastaanottamisesta. Komissio lähettää jokaisesta kemikaalista tai liitteessä I mainittua kemikaalia sisältävästä valmisteesta, jota viedään EU:sta ensimmäisen kerran, ilmoituksen tuojamaalle viimeistään 15 päivää ennen ensimmäistä vientiä ja sen jälkeen vuosittain ennen kunkin vuoden ensimmäistä vientiä. Vaikka komissio olisikin lähettänyt tuojamaalle ennakkoilmoituksen jonkin viejän ilmoituksen johdosta, muiden viejien on toimitettava ilmoitus, ennen kuin niiden kyseessä olevan kemikaalin ensimmäinen vuosittainen vienti voidaan toteuttaa. Luettelo kunakin vuonna ilmoitetuista kemikaaleista ja tuojamaista on yleisesti saatavilla internetosoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

Jos vienti liittyy kansalaisten terveyttä tai ympäristöä uhkaavaan hätätilanteeseen, jossa viivytys voi pahentaa tilannetta, jäsenvaltio voi (komissiota kuultuaan) päättää kumota odotusaikaa tai tietoja koskevat vaatimukset joko kokonaan tai osittain.

Tuojamaan viranomaiset voivat vastata EU:sta tehtyyn vienti-ilmoitukseen vaatimalla lisätietoja. Nämä tiedot antaa viejä, kyseessä olevan jäsenvaltion nimetty kansallinen viranomainen tai komissio. Mikäli aine on 1 osassa mainittu aine tai 2 ja 3 osassa mainittu aine, jota varten on jo annettu nimenomainen suostumus, tämä ei vaikuta viejän oikeuteen viedä kemikaalia.

Viennistä on tehtävä uusi ilmoitus, jos

— kyseisen kemikaalin markkinoille saattamista, käyttöä tai merkintöjä koskeva yhteisön lainsäädäntö on muuttunut

— valmisteen koostumus on muuttunut siten, että kyseisen kemikaalin (kyseisten kemikaalien) pitoisuus ei ole enää sama (esimerkiksi kun pitoisuus on muuttunut niin paljon, että merkintöjä koskevat vaatimukset ovat muuttuneet).

Uudessa ilmoituksessa on täsmennettävä, että kyseessä on aiemman ilmoituksen uusinta. Tämä tehdään valitsemalla vienti-ilmoituslomakkeessa tätä koskeva kohta.

Jos tuojamaasta ei saada vastaanottoilmoitusta, komission on toteutettava jatkotoimia. Ilmoituksesta lähetetään tarvittaessa toinen kopio. Tämäkään ei vaikuta suoranaisesti viennin toteuttamiseen. Näiden ohjeiden V osan esimerkeissä 1 ja 3 esitetään vienti-ilmoitusmenettely liitteessä I olevassa 1 osassa luetelluille aineille.

3.8. 8 artikla: MUILTA MAILTA VASTAANOTETUT VIENTI-ILMOITUKSET

Kun komissio vastaanottaa kolmannesta maasta vienti-ilmoituksen sellaisesta kemikaalista, jonka markkinoille saattaminen tai käyttö on kiellettyä tai ankarasti säänneltyä alkuperämaassa, se kirjaa ilmoituksen EDEXIM-tietokantaan. Komissio vahvistaa kutakin kemikaalia koskevan ensimmäisen vienti-ilmoituksen, jonka se on vastaanottanut toisesta maasta. Komissio toimittaa ilmoituksesta kopion ja kaikki saatavilla olevat tiedot sen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle, johon kemikaalia tuodaan, ja toimittaa pyynnöstä kopiot muillekin jäsenvaltioille.

Jos ilmoituksen vastaanottaa jäsenvaltion nimetty kansallinen viranomainen, sen on lähetettävä kyseinen ilmoitus ja kaikki olennaiset tiedot viipymättä komissiolle.

3.9. 9 artikla: KEMIKAALIEN VIENTIÄ JA TUONTIA KOSKEVAT TIEDOT

Kunkin vuoden ensimmäisen vuosineljänneksen aikana viejän, joka vie

— liitteessä I mainittua ainetta,

— valmisteita, jotka sisältävät liitteessä I mainittuja aineita sellaisena pitoisuutena, että ne on merkittävä direktiivin 1999/45/EY mukaisesti, tai

— esineitä, jotka sisältävät liitteessä I olevan 2 tai 3 osan luettelossa mainittuja aineita reagoimattomassa muodossa, tai valmisteita, joissa näitä aineita on sellaisena pitoisuutena, että ne olisi merkittävä direktiivin 1999/45/EY mukaisesti,

on ilmoitettava oman jäsenvaltionsa nimetylle kansalliselle viranomaiselle, kuinka paljon kyseistä kemikaalia on viety edellisenä vuonna (aineena tai valmisteissa ja/tai esineissä) kuhunkin tuojamaahan. Tämän tiedon yhteydessä on annettava myös niiden tuojien nimet ja osoitteet, joille lähetykset toimitettiin kyseisenä ajanjaksona. On huomattava, että ”esineen” määritelmän mukaan tiedot viennistä vaaditaan ainoastaan, jos kyseessä on kemikaali, jonka käyttäminen tässä nimenomaisessa tuotteessa on kielletty tai sitä on ankarasti säännelty EU:n lainsäädännössä, eikä muista esineistä, joissa ainetta voidaan käyttää rajoituksitta.

Kun kyseessä on liitteen I osassa 2 ja 3 mainittujen kemikaalien vienti, jonka viejämaan nimetty kansallinen viranomainen ja komissio on hyväksynyt mutta jolle ei ole tuojasopimuspuolen tai muun maan nimenomaista suostumusta, se on mainittava erikseen (katso 13 artiklan 7 kohta).

Tuojien on toimitettava vastaavat tiedot yhteisön markkinoille saatettujen kemikaalien määrästä.

Lisäksi viejien ja tuojien on toimitettava nimetylle kansalliselle viranomaiselle ja komissiolle niiden pyytämät lisätiedot.

Nimetyt kansalliset viranomaiset kokoavat ja yhdistävät viejiltä ja tuojilta saadut tiedot käyttämällä asetuksen liitteessä III esitettyä muotoa ja toimittavat tiedot komissiolle. Komissio julkaisee tidoista tiivistelmän internetissä. Tiivistelmä ei sisällä luottamuksellisia tietoja.

3.10. 10 artikla: OSALLISTUMINEN PIC-ILMOITUSMENETTELYYN

PIC-ilmoitusjärjestelmään kuuluvat kemikaalit (kemikaalit, jotka EU:ssa on kielletty tai joita säännellään ankarasti yleissopimuksen mukaisessa käyttötarkoitusryhmässä) luetellaan liitteessä I olevassa 2 osassa. Kun kemikaali on lisätty luetteloon, komission on ilmoitettava asiasta PIC-sihteeristölle viimeistään 90 päivän kuluttua siitä, kun asianomainen EU:n sääntelytoimi on tullut voimaan. Ilmoituksessa on esitettävä asetuksen liitteessä IV vaaditut tiedot. Jos tietoja ei ole komission saatavilla, se voi pyytää niitä kyseisen kemikaalin tuojilta tai viejiltä 60 päivän määräajassa. Ilmoitus on päivitettävä, jos sääntelytoimi, jolla kemikaali on kielletty tai jolla sitä säännellään ankarasti, muuttuu.

Päättäessään ilmoitusten tärkeysjärjestyksestä komissio ottaa huomioon, edellyttääkö kemikaali jo PIC-menettelyä, missä määrin Rotterdamin yleissopimuksen liitteessä IV asetetut tietojen toimittamista koskevat vaatimukset voidaan täyttää ja kuinka vakavia ovat kemikaalista erityisesti kehitysmaille aiheutuvat riskit.

Lisäksi jäsenvaltiot voivat komission välityksellä toimittaa ilmoituksia kemikaaleista, jotka on kielletty tai joita säännellään ankarasti kansallisen sääntelyn nojalla. Tällöin kyseisen jäsenvaltion on toimitettava asianomaiset tiedot komissiolle, joka toimittaa ne kaikille muille jäsenvaltioille. Muilla jäsenvaltioilla on neljä viikkoa aikaa esittää niistä huomautuksia. Jäsenvaltio, joka toimittaa tiedot komissiolle, päättää viime kädessä, pyytääkö se komissiota toimittamaan ilmoituksen PIC-sihteeristölle vai välittämään sille tiedot 11 artiklan mukaisesti.

Kun komissio vastaanottaa PIC-ilmoituksia koskevia tietoja yleissopimuksen muilta sopimuspuolilta, sen on toimitettava ne viipymättä kaikille jäsenvaltioille ja valmisteltava tarvittaessa EU:n toimenpiteiden toteuttamista. Lisäksi tiedot asetetaan EDEXIM-sivustolle osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu

3.11. 11 artikla: TIEDOT, JOTKA ON TOIMITETTAVA PIC-SIHTEERISTÖLLE KEMIKAALEISTA, JOIHIN EI SOVELLETA PIC-ILMOITUSMENETTELYÄ

PIC-ilmoitusjärjestelmän lisäksi asetuksessa säädetään muusta tavasta toimittaa kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä kemikaaleja koskevia tietoja. Tällöin tietojen toimittaminen perustuu yleissopimuksen määräyksiin tiedonvaihdosta. Nämä määräykset koskevat esimerkiksi sellaisia kemikaaleja, jotka ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä EU:ssa ainoastaan yhdessä käyttötarkoitusalaryhmässä ja jotka eivät siten kuulu PIC-ilmoitusjärjestelmään. Ne koskevat myös sellaisia kemikaaleja, jotka ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa kansallisten sääntelytoimien nojalla, mikäli kyseiset jäsenvaltiot tulevat edellä mainitun kuulemismenettelyn jälkeen siihen tulokseen, ettei PIC-ilmoitusmenettelyn soveltaminen ei olisi tarkoituksenmukaista.

Tällaisissa tapauksissa komissio toimittaa asiaa koskevat tiedot PIC-sihteeristölle, jotta asiasta voitaisiin tiedottaa yleissopimuksen muille sopimuspuolille.

3.12. 12 artikla: KEMIKAALIEN TUONTIIN LIITTYVÄT VELVOLLISUUDET

Asetuksessa edellytetään, että jäsenvaltiot valvovat liitteessä I lueteltujen kemikaalien tuontia ja että ne nimeävät viranomaisia, esimerkiksi tulliviranomaisia, vastaamaan tästä tehtävästä (13). Vaikka asetus ei sisällä yksityiskohtaisia säännöksiä viennin sääntelystä tai kieltämisestä, siinä säädetään menettelystä, jolla komissio voi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa arvioida PIC-menettelyyn kuuluvia kemikaaleja ja tehdä niitä koskevia tuontipäätöksiä.

Komissio saa PIC-sihteeristöltä päätöksenteko-ohjeet, jotka se toimittaa jäsenvaltioille. Yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun sihteeristö on lähettänyt päätöksenteko-ohjeet, komissio tekee kyseistä kemikaalia koskevan EU:n tuontipäätöksen, joka kohdistuu päätöksenteko-ohjeissa ilmoitettuun yhteen tai useampaan käyttötarkoitusryhmään. Ennen päätöksen tekemistä komissio hankkii jäsenvaltioiden lausunnon äänestyksessä, joka järjestetään neuvoa-antavan komiteamenettelyn mukaisesti komiteassa, joka on perustettu asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) 133 artiklan nojalla.

Tuontipäätökset perustuvat jo voimassa olevaan EU:n lainsäädäntöön ja niissä sovelletaan kyseistä lainsäädäntöä Rotterdamin yleissopimuksen puitteissa. Päätös siitä, voidaanko kemikaali tuoda ja/tai voidaanko sitä käyttää ja/tai saattaa EU:n alueen markkinoille, perustuu siihen EU:n säädökseen, jolla säännellään kyseessä olevan kemikaalin tuontia, käyttöä tai saattamista markkinoille, eli REACH-asetukseen tai kasvinsuojelutuotteita tai biosidituotteita koskevaan lainsäädäntöön. Tämän vuoksi asetus (EY) N:o 689/2008 ei sisällä yksityiskohtaisia säännöksiä tuonnin rajoittamisesta tai kieltämisestä.

Tuontipäätös toimitetaan Rotterdamin yleissopimuksen sihteeristölle (14) ja viejäosapuolten on noudatettava tätä päätöstä.

Tuontipäätöstä ei osoiteta jäsenvaltioille eikä siinä aseteta sen vuoksi sääntöjä, joita jäsenvaltioiden tai toiminnanharjoittajien olisi noudatettava. Säännöt, joita jäsenvaltioiden ja toiminnanharjoittajien on noudatettava, sisältyvät muuhun asiaa koskevaan EU:n lainsäädäntöön. Jos kyseistä lainsäädäntöä muutetaan tai jos kemikaalin asema muuttuu sääntelyssä muulla tavoin (esimerkiksi lainsäädännön puitteissa tehdyn arvioinnin jälkeen), tuontipäätöksiä tarkistetaan.

Tuontipäätöksessä mainitaan tarvittaessa myös erilaiset ja tarkemmat kansalliset säännöt, jos kyseinen (yksi tai useampi) jäsenvaltio sitä kirjallisesti pyytää. Tuontipäätökset koskevat kyseisen kemikaalin käyttötarkoitusryhmää, joka on määritetty PIC-yleissopimuksessa.

Arvioidessaan päätöksenteko-ohjeissa esitettyjä tietoja komissio ja jäsenvaltiot harkitsevat EU:n toimenpiteiden tarpeellisuutta. Jos toimenpiteiden katsotaan olevan tarpeellisia ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvien riskien vähentämiseksi, komissio ehdottaa tarvittavaa EU:n lainsäädäntöä.

3.13. 13 artikla: KEMIKAALIEN VIENTIIN LIITTYVÄT MUUT VELVOLLISUUDET KUIN VIENTI-ILMOITUSVAATIMUKSET

EU:ssa toimivien viejien on noudatettava kolmansien maiden tekemiä (sekä väliaikaisia että lopullisia) päätöksiä, jotka julkaistaan puolivuosittain PIC-sihteeristön toimittamissa PIC-kiertokirjeissä (ja jotka ovat saatavissa myös yleissopimuksen verkkosivuilta osoitteesta http://www.pic.int). Komissio toimittaa PIC-kiertokirjeet nimetyille kansallisille viranomaisille sekä teollisuusjärjestöille. Lisäksi komissio asettaa kiertokirjeet yleisesti saataville EDEXIM-tietokantaan osoitteeseen http://edexim.jrc.ec.europa.eu. Tuontipäätökset ovat saatavissa myös nimetyiltä kansallisilta viranomaisilta. Tuontipäätöstä on noudatettava kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun sihteeristö on jakanut sitä koskevat tiedot.

Kun kyseessä on liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltujen kemikaalien vienti ja viimeisimmässä PIC-kiertokirjeessä julkaistussa tuontipäätöksessä suostutaan tuontiin, 7 artiklan 6 kohdan nojalla ei ole tarpeen ilmoittaa viennistä, ellei tuojasopimuspuoli muuta edellytä. Viejien on kuitenkin ilmoitettava tuontipäätöksen yksilöllinen viitenumero (RIN) tulli-ilmoituksessa. Yksilöllinen viitenumero (RIN) voidaan hankkia joko hallinnollisella menettelyllä, joka tunnetaan ”erityisenä RIN-pyyntönä”, tai tarkastamalla se EDEXIM-järjestelmän tuontipäätöstietokannasta. Koska tuontipäätöstietokanta ei vielä ole käytettävissä, tällä hetkellä on käytettävä hallinnollista menettelyä. Erityistä RIN-pyyntöä koskevassa menettelyssä viejä tarkistaa ensin, voidaanko vientiin soveltaa 13 artiklan 6 kohdan b kohtaa yhdessä 7 artiklan 6 kohdan kanssa. Mikäli näin on, viejä pyytää viejämaan nimetyltä kansalliselta viranomaiselta erityistä yksilöllistä viitenumeroa. Jos kaikki edellytykset täyttyvät, viejämaan nimetty kansallinen viranomainen hyväksyy pyynnön ja aktivoi yksilöllisen viitenumeron, jota viejän on käytettävä tulli-ilmoituksessa (liite 4: Työnkulkukaavio 4 osoittaa tämän menettelyn). Vaihtoehtoinen menettely, joka ei ole vielä käytettävissä, mahdollistaa sen, että viejä käyttää tuontipäätöstietokantaa EDEXIM-tietokannassa osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu, ja tarkistaa tulli-ilmoituksessa käytettävän RIN-numeron tämän avulla. Viejän on varmistettava, että vienti noudattaa kaikkia tuontipäätöksessä esitettyjä vaatimuksia.

Monissa tapauksissa tuojamaat eivät anna vastinetta PIC-sihteeristölle tai vastaavat väliaikaisella päätöksellä, jossa ei käsitellä tuontia. Tämän vuoksi asetuksessa mennään yleissopimusta pidemmälle ja edellytetään, että tuojamaalta on saatava nimenomainen suostumus ennen vientiä, lukuun ottamatta tiettyjä poikkeuksia, joita käsitellään jäljempänä. Tämä vaatimus ei koske pelkästään PIC-menettelyä edellyttäviä kemikaaleja (asetuksen liitteessä I olevassa 3 osassa luetellut kemikaalit) vaan myös kemikaaleja, jotka kuuluvat PIC-ilmoitusjärjestelmään (liitteessä I olevassa 2 osassa luetellut kemikaalit).

Nimenomaista suostumusta haetaan ja se saadaan viejän oman maan nimetyn kansallisen viranomaisen ja tuojamaan nimetyn kansallisen viranomaisen tai sen muiden toimivaltaisten viranomaisten välityksellä. On suositeltavaa, että viejä tai tuoja ei ota suoraan yhteyttä näihin viranomaisiin ennen kuin viejän oman maan nimetty kansallinen viranomainen on tehnyt virallisen aloitteen. Tietoja nimetyistä kansallisista viranomaisista sekä (muiden kuin sopimuspuolen osalta) muista viranomaisista on EDEXIM-sivustolla osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu. Komissio voi auttaa tapauksissa, joissa on vaikea selvittää, mitkä tuojamaan viranomaiset vastaavat asiasta, tai joissa vastauksen saaminen on muista syistä vaikeaa. Viejäjäsenvaltion kansallisen viranomaisen olisi ilmoitettava komissiolle, jos se saa kolmansilta osapuolilta päivitettyjä tietoja nimetyistä kansallisista viranomaisista.

Jos komissio tai viejän nimetty kansallinen viranomainen ei ole saanut vastinetta pyyntöönsä 30 päivän kuluessa, komissio lähettää muistutuksen tuojan nimetylle kansalliselle viranomaiselle. Komissio voi lähettää lisämuistutuksia tarpeen mukaan, jos vastinetta ei saada toisen 30 päivän jakson kuluessa. Liite 4: Työnkulkukaavio 2 osoittaa tämän menettelyn.

Nimenomaista suostumusta olisi haettava mahdollisimman aikaisin ennen vientiä. Vienti-ilmoituksen kopio (saatavana EDEXIM-tietokannassa) on yksi keino toimittaa tiedot, joita tuojamaa tarvitsee päätöksentekoon. Jotta voidaan helpottaa prosessia tuojamaan nimetyn kansallisen viranomaisen tai muun viranomaisen kannalta, olisi hyödyllistä, jos viejät toimittaisivat viejän nimetylle kansallisen viranomaiselle kopiot rekisteröinneistä tai luvista, jotka tuojamaa on myöntänyt kemikaalille. Viejän nimetty toimivaltainen viranomainen voisi tämän jälkeen liittää asiakirjat suostumusta koskevaan pyyntöön.

Nimenomainen suostumus voidaan antaa eri muodoissa. Se voidaan antaa esimerkiksi sihteeristön välittämänä virallisena tuontipäätöksenä, jossa tuontimaa antaa selvän suostumuksensa tuontiin (kun on kyse PIC-menettelyä edellyttävästä kemikaalista), tai tuontimaan asianomaisten viranomaisten sähköpostina tai niiden antamana virallisena vahvistuskirjeenä. Jokaiselle asiakirjalle, jota käytetään perusteena nimenomaista suostumusta edellyttävän kemikaalin vientilupaan, annetaan yksilöllinen tunnus (nimenomaisen suostumuksen tunnus), ja asiakirja tallennetaan EDEXIM-tietokantaan.

Kun nimetty kansallinen viranomainen vastaanottaa ainetta tai valmistetta koskevan nimenomaisen suostumuksen, se tallentaa suostumuksen EDEXIM-tietokantaan. Nimetyt kansalliset viranomaiset voivat tämän jälkeen käyttää tätä ”olemassa olevaa” nimenomaista suostumusta vienti-ilmoitusten hyväksymiseen ja komissio voi käyttää sitä yksilöllisten viitenumeroiden validoimiseen, mikäli alkuperäisessä nimenomaista suostumusta koskevassa vastineessa ei muuta edellytetä. Tämän vuoksi nimettyjen kansallisten viranomaisten olisi tarkistettava EDEXIM-tietokanta varmistaakseen, onko asiasta jo annettu nimenomaista suostumusta koskeva vastine. Jos näin on, nimettyjen kansallisten viranomaisten ei enää tarvitse pyytää nimenomaista suostumusta kyseessä olevalta maalta. Jos suostumus on jo olemassa, nimetyn kansallisen viranomaisen olisi hyväksyttävä vienti-ilmoitus ja lähetettävä se edelleen komissiolle luomatta nimenomaista suostumusta koskevaa uutta pyyntöä. Komissio tarkastaa EDEXIM-tietokannasta, onko jo olemassa validoitu suostumus vientiä varten, ja mikäli sellainen on, se käyttää olemassa olevaa suostumusta yksilöllisen viitenumeron validointiin.

Tiettyä kemikaalia koskeva nimenomainen suostumus on voimassa minkä tahansa EU:ssa toimivan viejän harjoittaessa vientiä kolmen kalenterivuoden aikana, ellei nimenomaisessa suostumuksessa muuta määrätä. Nimetyn kansallisen viranomaisen, joka vastaanottaa nimenomaisen suostumuksen, olisi ilmoitettava tuojamaiden määrittämät edellytykset kaikille viejille kirjaamalla ne ”notes”-kohtaan EDEXIM-tietokannan viejille tarkoitetussa käyttöliittymässä. Kolmannen vuoden lopussa viejän nimetyn kansallisen viranomaisen on tehtävä komission välityksellä uusi pyyntö nimenomaista suostumusta varten tuojasopimuspuolen nimetylle kansalliselle viranomaiselle tai muun tuojamaan asiasta vastaavalle viranomaiselle. Odotettaessa vastinetta uuteen nimenomaista suostumusta koskevaan pyyntöön kyseisen kemikaalin vientiä voidaan jatkaa 12 kuukauden ajan.

Kun kyseessä ovat aineet, joiden osalta tarvitaan nimenomainen suostumus sen lisäksi, että jätetään vienti-ilmoitus (eli 2 osassa mainitut kemikaalit ja tietyt 3 osassa mainitut kemikaalit, joiden osalta vienti-ilmoitusta ei tehdä), nimenomaisen suostumuksen voimassaoloaika voi vaihdella ja on useimmissa tapauksissa eri kuin yksilöllisen viitenumeron voimassaoloaika. Oletusarvona on, että nimenomainen suostumus on voimassa kolmannen vuoden loppuun saakka siitä, kun se saatiin. Yksilöllinen viitenumero pysyy kuitenkin voimassa 31 päivään joulukuuta sinä vuonna, jona ilmoitus on tehty. Tämän jälkeen yksilöllisen viitenumeron aktivointi päättyy. Tässä tapauksessa on tehtävä uusi vienti-ilmoitus seuraavana vuonna, ja komissio myöntää uuden yksilöllisen viitenumeron. Uusi yksilöllinen viitenumero aktivoidaan välittömästi vienti-ilmoitusta käsiteltäessä, mikäli kaikki edellytykset täyttyvät. Uutta suostumusta ei tarvitse pyytää ennen kuin nimenomaisen suostumuksen voimassaolo päättyy kolmannen vuoden lopussa siitä, kun se myönnettiin.

Asetuksessa säädetään kahdesta mahdollisesta poikkeuksesta vaatimukseen siitä, että nimenomainen suostumus on hankittava ennen kuin viedään kemikaaleja, jotka edellyttävät PIC-menettelyä tai kuuluvat PIC-ilmoitusmenettelyyn. Ensinnäkin jos kemikaalia, johon sovelletaan PIC-ilmoitusmenettelyä (kemikaalit, jotka luetellaan liitteessä I olevassa 2 osassa), viedään OECD-maihin (15), vaatimuksesta voidaan poiketa tapauskohtaisesti. Päätöksen poikkeuksesta tekee viejän nimetty kansallinen viranomainen komissiota kuultuaan sillä perusteella, että kemikaali on tuonnin aikana luvallinen, rekisteröity tai sallittu kyseisissä OECD-maassa. Liite 4: Työnkulkukaaviossa 3 esitetään tämä menettely.

Toiseksi poikkeus voidaan myöntää tapauskohtaisesti 13 artiklan 7 kohdan nojalla, jos kaikkien kohtuullisten ponnistelujen jälkeen nimenomaista suostumusta koskevaan pyyntöön ei ole saatu vastinetta 60 päivän kuluessa, kun kyseessä ovat kemikaalit, joihin sovelletaan PIC-menettelyä tai PIC-ilmoitusmenettelyä (liitteessä I olevassa 2 ja 3 osassa luetellut kemikaalit). Päätöksen siitä, että nimenomaista suostumusta ei vaadita, tekee viejän nimetty kansallinen viranomainen komissiota kuultuaan, ja päätöksen on perustuttava tuojasopimuspuolen tai muun tuojamaan virallisista lähteistä saatuun näyttöön siitä, että kemikaalia varten on saatu lupa tai se on rekisteröity tai sallittu kyseisessä maassa. Päätettäessä liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltujen kemikaalien viennistä, päätöksessä on otettava huomioon, miten kemikaalin käyttö tuojasopimuspuolen alueella tai muussa tuojamaassa saattaa vaikuttaa ihmisten terveyteen tai ympäristöön. Tällaiset poikkeukset voidaan myöntää enintään 12 kuukaudeksi. Tämän jälkeen vaaditaan nimenomainen suostumus, ellei ole saatu vastinetta nimenomaista suostumusta koskevaan alustavaan pyyntöön. Kun 12 kuukauden enimmäisaika on päättynyt ja nimenomaista suostumusta koskevaan pyyntöön ei ole saatu vastinetta, viejän on vielä kerran pyydettävä nimenomaista suostumusta viejän nimetyn kansallisen viranomaisen kautta. Tämä tarkoittaa sitä, että edellä kuvattu menettely aloitetaan uudestaan alusta.

Jotta voitaisiin parantaa mahdollisuuksia saada vastine nimenomaista suostumusta koskevaan pyyntöön, nimettyjä kansallisia viranomaisia pyydetään mahdollisuuksien mukaan käyttämään YK:n virallisia kieliä ja pyytämään nimenomaista suostumusta tuojamaan kannalta parhaimmilla kielillä. Nimetyt toimivaltaiset viranomaiset voivat löytää malleja nimenomaista suostumusta ja vastinetta varten yleisimmillä kielillä eli englanniksi (EN), ranskaksi (FR) ja espanjaksi (ES) EDEXIM-sivuston osassa ”Explicit Consent” osoitteessa http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

Viejien nimetyt kansalliset viranomaiset toimittavat eteenpäin tiedot kemikaaleista ja maista, joilta on haettu nimenomaista suostumusta ja joilta on saatu vastine sekä myönnetyt poikkeukset, ja tiedot tallennetaan EDEXIM-tietokantaan. Jokainen todisteena käytetty asiakirja (tuojamaan tekemä päätös tai poikkeusta varten käytetty vaihtoehtoinen todiste) voidaan tunnistaa EDEXIM-tietokannassa sille myönnetyn yksilöllisen tunnisteen (nimenomaisen suostumuksen tunnisteen) avulla. EDEXIM-tietokannassa luetellaan kaikki nimenomaista suostumusta koskevat pyynnöt sekä niihin liittyvät tiedot, kuten pyyntöjen tilanne, minkä vuoksi muiden jäsenvaltioiden nimetyt kansalliset viranomaiset voivat tutustua niihin. Komissio asettaa julkisesti saataville internetiin tiedot, jotka eivät ole luottamuksellisia.

On huomattava, että velvoite hankkia nimenomainen suostumus vientiä varten koskee myös sellaisia valmisteita (eli asetuksen (EY) 1272/2008 mukaisia seoksia), jotka sisältävät liitteen I osan 2 tai 3 aineita sellaisena pitoisuutena, että ne olisi merkittävä direktiivin 1999/45/EY (16) mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että on pyydettävä erillinen nimenomainen suostumus kutakin valmistetta varten ja että kutakin valmistetta varten myönnetään erillinen nimenomaisen suostumuksen yksilöllinen viitenumero (RIN). Jotta tämän säännöksen täytäntöönpanoa voitaisiin helpottaa, nimenomaista suostumusta koskeva pyyntö sisältää useita kysymyksiä, joihin tuojamaan nimetty kansallinen viranomainen vastaa. Yksi näistä kysymyksistä on seuraava: ”- suostutteko muiden samaa liitteessä I mainittua ainetta sisältävien valmisteiden tuontiin?” Useimmissa tapauksissa tuojamaan nimetyn kansallisen viranomaisen vastaus tähän kysymykseen on ”ei”. Tällöin on tarpeen pyytää erillistä nimenomaista suostumusta muita valmisteita varten. Jos vastaus on myönteinen, nimetyt kansalliset viranomaiset ja komissio voivat suoraan hyväksyä kyseistä ainetta sisältävien muiden valmisteiden viennin.

Koska valmiste sisältää useampaa kuin yhtä ainetta, on tarpeen tarkistaa kunkin aineen osalta, onko nimenomainen suostumus tarpeen. Jos tähän on velvoite vähintään yhden aineen osalta, on tehtävä nimenomaista suostumusta koskeva pyyntö. Tuojamaa voi antaa yleisen vastauksen, jonka mukaan rekisteröityjä kemikaaleja voidaan tuoda. Jos valmisteessa AB oleva aine A on mainittu asetuksen (EY) N:o 689/2008 liitteessä I ja rekisteröity tuojamaassa, vienti voidaan toteuttaa, vaikka ainetta B ei ole rekisteröity, ellei sitä ole lueteltu liitteessä I. Pyyntö nimenomaista suostumusta varten on tarpeen aineen A, ei aineen B, vuoksi.

Näiden velvoitteiden lisäksi on asetettu vientituotteiden laatua koskevia vaatimuksia. Viejän on varmistettava, ettei tuotteita viedä myöhemmin kuin 6 kuukautta ennen niiden viimeistä käyttöpäivää, jos sellainen on olemassa tai jos se voidaan johtaa valmistuspäivästä ja jollei ole kyse tapauksesta, jossa tämän vaatimuksen täyttäminen on kemikaalin luontaisten ominaisuuksien vuoksi mahdotonta. Torjunta-aineiden pakkaukset ja pakkauskoot on suunniteltava siten, että vanhentuneiden varastojen muodostumisvaara on mahdollisimman pieni, ja pakkausmerkinnöissä on oltava erityiset tiedot varastointiolosuhteista ja varastojen stabiiliudesta tuojamaan ilmasto-oloissa. Vientiin tarkoitettujen torjunta-aineiden on täytettävä myös EU:n lainsäädännössä asetetut puhtausvaatimukset.

3.14. 14 artikla: TIETTYJEN KEMIKAALIEN JA TIETTYJÄ KEMIKAALEJA SISÄLTÄVIEN ESINEIDEN VIENTI

Asetuksen 7 artiklassa asetetut vienti-ilmoitusvaatimukset koskevat myös tiettyjä kemikaaleja sisältäviä esineitä (17). Vaatimuksia sovelletaan kuitenkin ainoastaan sellaisiin esineisiin, jotka sisältävät kemikaaleja reagoimattomassa muodossa (jolloin on olemassa vuotoriski): kemikaalit, jotka edellyttävät PIC-menettelyä, kemikaalit, joiden käyttö kyseisissä esineissä on kielletty tai säännelty ankarasti EU:n lainsäädännössä, tai valmisteet, jotka sisältävät kyseisiä aineita sellaisena pitoisuutena, että ne on merkittävä direktiivin 1999/45/EY tai asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (18) mukaisesti.

Asetuksen liitteessä V lueteltuja kemikaaleja ja esineitä, joiden käyttö on kielletty kokonaan EU:ssa, ei saa viedä. Tällä hetkellä liitteessä V mainitaan elohopeaa sisältävät saippuat sekä kymmenen kemikaalia tai kemikaaliryhmää noudattaen pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen määräyksiä. Liite V sisältyy näiden ohjeiden liitteeseen 3. Uudet Tukholman yleissopimuksen perusteella tehdyt päätökset voisivat aiheuttaa sen, että liitteeseen V lisätään kemikaaleja ja esineitä.

3.15. 15 artikla: KAUTTAKULKUA KOSKEVAT TIEDOT

Jos jokin yleissopimuksen sopimuspuoli vaatii PIC-menettelyä edellyttävää kemikaalia koskevia kauttakulkutietoja, viejän on mahdollisuuksien mukaan ilmoitettava oman maansa nimetylle kansalliselle viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 689/2008 liitteessä VI vaaditut tiedot viimeistään 30 päivää ennen ensimmäistä kauttakulkutapahtumaa ja viimeistään 8 päivää ennen myöhempiä kauttakulkutapahtumia. Nimetty kansallinen viranomainen toimittaa nämä tiedot sekä muut saatavilla olevat tiedot komissiolle, joka toimittaa ne tietoja pyytäneen tuojasopimuspuolen nimetylle kansalliselle viranomaiselle viimeistään 15 päivää ennen ensimmäistä kauttakulkutapahtumaa ja ennen kutakin myöhempää kauttakulkutapahtumaa. Yksikään yleissopimuksen sopimuspuolista ei ole tähän mennessä ilmoittanut vaativansa tällaisia tietoja.

3.16. 16 artikla: KEMIKAALIEN VIENTIASIAKIRJOISSA ILMOITETTAVAT TIEDOT

Kaikkien EU:n lainsäädännössä vaarallisiksi määriteltyjen kemikaalien viejien on pakattava ja merkittävä tuotteensa samalla tavalla kuin jos ne olisi tarkoitus saattaa Euroopan unionin markkinoille, jollei tuojamaa ole asettanut omia erityisvaatimuksia. Viejien on myös otettava huomioon asianomaiset kansainväliset standardit.

Asiaa koskevat EU:n säännöt on vahvistettu seuraavissa säädöksissä:

— Neuvoston direktiivi 67/548/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1967, vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (19);

— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/45/EY, annettu 31 päivänä toukokuuta 1999, vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (20);

— Neuvoston direktiivi 91/414/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta (21);

— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, biosidituotteiden markkinoille saattamisesta (22);

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (23).

Pakkausmerkinnöissä on oltava muun muassa seuraavat tiedot:

— valmisteen nimitys tai kauppanimi;

— EU:n alueelle sijoittautuneen, valmisteen markkinoille saattamisesta vastuussa olevan valmistajan, maahantuojan tai jakelijan nimi ja täydellinen osoite sekä puhelinnumero;

— standardoitu varoitusmerkki (tai piktogrammi) tai asianmukaiset yhdistetyt merkit sekä vaaratunnus/-tunnukset;

— standardoidut R-lausekkeet (tai vaaralausekkeet), jotka osoittavat aineen käyttöön liittyvistä vaaroista aiheutuvat riskit;

— standardoidut S-lausekkeet (tai turvalausekkeet), jotka kuvaavat aineen käyttöön liittyviä turvallisuusvaatimuksia ja hätätilanteissa noudatettavia menettelyjä;

— aineessa tai valmisteessa (tai seoksessa) olevien kemikaalien tunnistetiedot kansainvälisen nimikkeistön mukaisesti.

On huomattava, että edellä esitetty luettelo ei ole kattava ja että yksityiskohtaisista oikeudellisista vaatimuksista säädetään direktiivin 1999/45/EY 10 artiklassa ja asetuksen (EY) 1272/2008 17 artiklassa, jossa asetetaan myös uudet vaatimukset merkinnöissä esitettäville tiedoille. Näitä uusia vaatimuksia sovelletaan ja varoitusmerkit ja standardoidut lausekkeet korvataan GHS-järjestelmän varoitusmerkeillä ja vaaralausekkeilla 1 päivästä joulukuuta 2010 aineiden osalta ja 1 päivästä kesäkuuta 2015 seosten osalta. Lisäksi asetuksessa (EY) 1272/2008 käytetään termiä ”seokset”, joka korvaa termin ”valmisteet”.

Euroopan unionissa käytetyt varoitusmerkit ovat seuraavat:

Edellä esitetyt varoitusmerkit korvataan GHS-järjestelmän varoitusmerkeillä asetuksen (EY) 1272/2008 mukaisesti. Kyseisellä asetuksella pannaan täytäntöön maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu kemikaalien luokitus- ja merkintäjärjestelmä (GHS). GHS-järjestelmän varoitusmerkit ovat seuraavat:

Asetuksen (EY) 1272/2008 liite V sisältää täydellisen luettelon kutakin vaaraluokkaa ja vaarakategoriaa vastaavista CLP/GHS-varoitusmerkeistä. Luettelo on saatavana seuraavasta osoitteessa: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/chemicals/documents/classification/index_en.htm.

PIC-asetuksen mukaan pakkausmerkinnöissä on tapauksen mukaan ilmoitettava viimeinen käyttöpäivä (tarvittaessa eri ilmastovyöhykkeille) sekä valmistuspäivä.

Lisäksi kullekin tuojalle on lähetettävä kemikaalilähetyksen mukana käyttöturvallisuustiedote. Käyttöturvallisuustiedotteen on oltava kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (24) 31 artiklan ja liitteen II mukainen.

Pakkausmerkinnässä ja käyttöturvallisuustiedotteessa olevat tiedot on mahdollisuuksien mukaan annettava määrämaan tai tarkoitetun käyttöalueen virallisella kielellä (kielillä) tai yhdellä tai useammalla sen tärkeimmistä kielistä (katso liite 6, joka sisältää luettelon käytettävistä kielistä) (25).

3.17. 17 artikla: JÄSENVALTIOIDEN TUONTIA JA VIENTIÄ VALVOVIEN VIRANOMAISTEN VELVOLLISUUDET

Jäsenvaltioiden on nimettävä tulli- tai muita viranomaisia valvomaan asetuksen liitteessä I lueteltujen kemikaalien tuontia ja vientiä. Niiden on koordinoitava viejiä koskevia täytäntöönpanotoimiaan komission kanssa ja annettava säännöllisesti kertomuksia tällaisista toimista. On huomattava, että vientiä koskevat rajoitukset perustuvat asiaa koskevaan EU:n lainsäädäntöön, eli asetukseen (EY) N:o 1907/2006 (REACH), direktiiviin 91/414/ETY ja direktiiviin 98/8/EY (tarkemmat tiedot 12 artiklaan koskevien ohjeiden yhteydessä).

Viejien on sisällytettävä asiaan liittyvä yksilöllinen vientiviitenumero (RIN) tulli-ilmoituksiinsa vienti-ilmoituksia varten, tuontipäätöksiin ja vastaanottamiinsa nimenomaisiin suostumuksiin sekä poikkeuksiin, jotka koskevat lueteltujen kemikaalien vientiä. Tämä tieto olisi merkittävä täytetyn hallinnollisen yhtenäisasiakirjan kenttään 44 tai sähköisen vienti-ilmoituksen vastaavaan kohtaan. Asiakirjat on täytettävä yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (26) mukaisesti.

On huomattava, että Y915 on TARIC-koodi, joka ilmoittaa, että RIN-numero on tarpeen. Jos hallinnollisen yhtenäisasiakirjan kentässä 44 on koodi Y915, siihen tulisi liittää RIN-numero. Näin ollen kentän 44 tulisi sisältää koodi Y915 sekä RIN-numero. PIC-asetukseen liittyy muita TARIC-toimenpiteitä, jotka on lueteltu jäljempänä:

— Y916 – Tämä ilmoittaa, että vietävään kemikaaliin ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 689/2008 liitteessä I olevia säännöksiä (jotka liittyvät vientiä koskeviin rajoituksiin). Rajoituksia ei ole.

— Y917 – Tämä ilmoittaa, että vietävään kemikaaliin ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 689/2008 liitteessä V olevia säännöksiä (jotka liittyvät tiettyjen kemikaalien vientiä koskeviin rajoituksiin). Rajoituksia ei ole.

— Y919 – Tämä ilmoittaa, että vietävään kemikaalin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 689/2008 2 artiklan 2 kohdan i alakohdan säännöksiä, joiden perusteella vapautetaan säännöksistä sellaisten kemikaalien vienti, joita viedään maasta käytettäväksi tutkimuksessa tai analyyseissä ja joiden määrä ei ylitä 10 kg:aa.

Kun kyseessä on Y919, koodiin olisi liitettävä ”erityinen RIN-numero” (katso jäljempänä).

Mikäli kenttään 44 merkitään RIN-numero, tullin olisi tarkistettava viennin tilanne EDEXIM-tietokannan tullikäyttöliittymästä. Jos RIN-numero on aktivoitu kyseessä olevaa vientiä varten, vienti tulisi hyväksyä. Jos tullivirkailijat havaitsevat kentässä 44 ilmoitettuun Taric-koodiin tai RIN-numeroon liittyvän ongelman, vienti ei saa jatkua ja viejän on otettava kemikaalit takaisin.

Tämä erityinen hallinnollinen menettely tunnetaan ”erityisenä RIN-pyyntönä”. Se on luotu helpottamaan tietynlaista vientiä. Sitä käytetään myös sitä vientiä varten, joka kuuluu 2 artiklan 2 kohdan i alakohdan soveltamisalaan eli kyseessä ovat liitteessä I tai V luetellut aineet, joita käytetään tutkimuksissa tai analyyseissä ja joiden määrät eivät ylitä 10 kg:aa. Erityistä RIN-pyyntöä koskevassa menettelyssä viejä tarkistaa ensin, sovelletaanko vientiin 2 artiklan 2 kohdan i alakohtaa. Mikäli näin on, viejä pyytää viejämaan nimetyltä kansalliselta viranomaiselta erityistä RIN-numeroa. Jos 2 artiklan 2 kohdan i alakohtaa sovelletaan, viejämaan nimetty viranomainen hyväksyy pyynnön ja aktivoi RIN-numeron, jota viejän olisi käytettävä tulli-ilmoituksessa. Liite 4: Työnkulkukaavio 4 osoittaa tämän menettelyn.

3.18. 18 artikla: SEURAAMUKSET

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asetus pannaan asianmukaisesti täytäntöön, ja niillä on oltava asetuksen rikkomisen varalta seuraamusjärjestelmä. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Kaikki seuraamuksia koskevat tiedot on asetettava saataville pyynnöstä.

3.19. 19 artikla: TIETOJEN VAIHTO

Komission ja jäsenvaltioiden on helpotettava asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kemikaaleja koskevien tietojen toimittamista muihin maihin. Asetuksessa tunnustetaan myös, että eräitä tietoja on tarpeen käsitellä luottamuksellisina. Sellaisina ei kuitenkaan pidetä seuraavia tietoja:

— liitteessä II (vienti-ilmoitusmenettelyä koskevat tietovaatimukset) ja liitteessä IV (vienti-ilmoituksia koskevat tietovaatimukset) edellytetyt tiedot;

— käyttöturvallisuustiedotteen sisältämät tiedot;

— kemikaalin viimeinen käyttöpäivä;

— kemikaalin valmistuspäivä;

— tiedot varotoimista, mukaan lukien vaaraluokitus, riskin luonne sekä asiaa koskevat turvallisuusohjeet;

— tiivistelmä toksikologisten ja ekotoksikologisten testien tuloksista;

— tiedot, jotka koskevat pakkauksen käsittelyä kemikaalien poistamisen jälkeen.

3.20. 20 artikla: TEKNINEN APU

Komission ja jäsenvaltioiden on tarjottava yhteistyössä teknistä apua, jolla pyritään erityisesti mahdollistamaan yleissopimuksen täytäntöönpano kehitysmaissa ja siirtymätalousmaissa.

3.21. 21 artikla: SEURANTA JA RAPORTOINTI

Asetuksen 21 artikla on EU:n lainsäädännön mukainen vakioartikla, jossa vahvistetaan asetuksen toimivuutta ja täytäntöönpanoa koskevat seuranta- ja raportointivaatimukset.

Sekä jäsenvaltioiden että komission on seurattava asetukseen liittyvä kehitystä. Jäsenvaltioiden on säännöllisesti lähetettävä komissiolle tietoja eri menettelyjen toimivuudesta, ja komission on puolestaan annettava säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksia asetuksen yleisestä toimivuudesta. Tässäkin artiklassa on säännöksiä, joilla pyritään suojelemaan liikesalaisuuksia.

3.22. 22 artikla: LIITTEIDEN PÄIVITYS

Liitteiden päivityksestä päätetään valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukaisesti. Tämän menettelyn mukaisesti komission ehdotukset käsitellään jäsenvaltioiden edustajista koostuvassa komiteassa ennen kuin ne toimitetaan neuvostoon ja Euroopan parlamenttiin valvontaa varten. Jos jompikumpi lausunnoista on kielteinen, komission on toimitettava toimenpidettä koskeva muutettu ehdotus komitealle tai esitettävä lainsäädäntöehdotus, joka on hyväksyttävä yhteispäätösmenettelyllä.

Liitettä I tarkistetaan vähintään kerran vuodessa. Kun uusia kemikaaleja lisätään liitteen I eri osiin, seurauksena on tapauksen mukaan vienti-ilmoitusvaatimusten asettaminen, PIC-ilmoituksen jättäminen, vientiä koskevan nimenomaisen suostumuksen hakeminen sekä velvollisuus noudattaa tuontipäätöksiä, joita muut maat ovat tehneet PIC-menettelyä edellyttävistä kemikaaleista.

Seuraavat toimenpiteet liitteiden päivittämiseksi on hyväksyttävä samalla menettelyllä:

— pysyvistä orgaanisista yhdisteistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/2004 soveltamisalaan kuuluvan kemikaalin sisällyttäminen liitteessä V olevaan 1 osaan;

— liitteen I muuttaminen mukaan lukien muutokset nykyisiin nimikekohtiin (27);

— EU:n tason vientikiellon alaisen kemikaalin sisällyttäminen liitteessä V olevaan 2 kohtaan;

— liitteiden II, III, IV ja VI muuttaminen; ja

— toimenpiteet liitteen V nykyisten nimikekohtien muuttamiseksi.

Jotta aineita tai esineitä, joiden vientiä ei ole vielä kielletty, voitaisiin lisätä liitteen V osaan 2 (mikä merkitsee vientikieltoa), Euroopan parlamentin ja neuvoston on tehtävä asiasta yhteispäätös komission ehdotuksen pohjalta.

3.23. 23 artikla: TEKNISET OHJEET

Komissio pyrkii helpottamaan asetuksen täytäntöönpanoa laatimalla teknisiä ohjeita, joista nämä ohjeet ovat yhtenä esimerkkinä. Kaikki ohjeet tallennetaan EDEXIM-tietokantaan, josta ne ovat yleisesti saatavilla.

3.24. 24 artikla: KOMITEA

Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 133 artiklalla perustettu komitea. Komitean päätehtävänä on äänestää EU:n tuontipäätöksistä (12 artikla) ja asetuksen liitteiden muutoksista (22 artikla).

4. TIETTYJEN VAARALLISTEN KEMIKAALIEN VIENTIÄ JA TUONTIA KOSKEVA EUROOPPALAINEN TIETOKANTA

Monet tehtävät, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 689/2008 päivittäiseen täytäntöönpanoon, suoritetaan EDEXIM-tietokannan (European Database EXport IMport of dangerous chemicals) avulla. Tämä tietokanta on merkittävä väline oikeudellisten vaatimusten käsittelyssä ja hallinnassa sekä tietojen vaihdossa, ja sitä käyttävät kemikaaleihin liittyviin toimiin osallistuvat eurooppalaiset sidosryhmät. Lisäksi kolmansien maiden sidosryhmät voivat käyttää EDEXIM-tietokantaa tiedonlähteenä.

EDEXIM-tietokantaa päivitetään jatkuvasti, koska käsiteltävänä on yhä enemmän ilmoituksia ja koska on tarpeen lisätä uusia toimintoja, joilla helpotetaan sidosryhmien päivittäistä työtä. Tietokannassa on tällä hetkellä viisi käyttöliittymää:

— Yleisön käytettävissä oleva käyttöliittymä, jonka kautta voidaan tutustua muihin kuin luottamuksellisiin tietoihin;

— Jäsenvaltioiden nimettyjen viranomaisten käyttöön tarkoitettu käyttöliittymä, jonka avulla voidaan hallinnoida asetuksen (EY) N:o 689/2008 täytäntöönpanoa, erityisesti vienti-ilmoituksia (7 artikla) ja nimenomaista suostumusta koskevia pyyntöjä (13 artikla);

— Viejien käyttöliittymä, jota EU:n viejät käyttävät ilmoittaakseen suunnitellusta viennistä (ja myöhemmin sitä seuratakseen) ja antaakseen tarvittavat tiedot asetuksen (EY) N:o 689/2008 oikeudellisten vaatimusten mukaisesti ja siten nopeuttaakseen menettelyjä;

— Tullin käyttöliittymä, joka on tarkoitettu auttamaan tullia niiden valvoessa vaarallisten kemikaalien kauppaa;

— Komission käyttämä hallinnollinen käyttöliittymä, jota käytetään tuonti- ja vienti-ilmoituksen käsittelyyn ja tallentamiseen sekä verkkosivuston ylläpidon perustehtäviin.

EDEXIM-tietokannan pääasiallisena tavoitteena on toimia oikeudellisten vaatimusten käsittelyn foorumina ja antaa käyttäjälle tietoa asetuksen (EY) N:o 689/2008 täytäntöönpanosta Euroopan unionissa. Se sisältää tietoa

— asetuksen liitteessä I lueteltuja kemikaaleja koskevista vienti-ilmoituksista,

— maiden tekemistä tuontipäätöksistä, jotka liittyvät asetuksen liitteessä I olevassa 2 ja 3 osassa lueteltuja kemikaaleja koskeviin pyyntöihin, ja

— sellaisten maiden tekemistä tuontipäätöksistä, jotka osallistuvat asetuksen liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltuja kemikaaleja koskevaan Rotterdamin yleissopimukseen perustuvaan PIC-menettelyyn.

Viejien käyttöliittymä mahdollistaa sen, että viejät voivat ilmoittaa nimetyille kansallisille viranomaisille suoraan ja sähköisesti liitteessä I lueteltujen kemikaalien viennistä. Kun viejä on luonut ja tallentanut vienti-ilmoituksen, viennille asetetaan yksilöllinen vientiviitenumero (RIN), jota ei ole aktivoitu. Tämän jälkeen nimetty kansallinen viranomainen käsittelee vienti-ilmoituksen viipymättä, ja mikäli ilmoitus on täydellinen ja virheetön, toimittaa sen eteenpäin komissiolle. EDEXIM ilmoittaa viejälle, kun nimetty kansallinen viranomainen on toimittanut ilmoituksen komissolle. Lisäämällä RIN-numeron kohtaan ”Search Activation Status by RIN” viejä voi seurata ilmoituksensa käsittelyn etenemistä. EDEXIM myös ilmoittaa viejälle ilmoituksen lopullisesta hyväksymisestä, myös ilmoituksen voimassaoloajasta. Kun kyseessä ovat aineet, jotka eivät edellytä nimenomaista suostumusta, yksilöllinen viitenumero aktivoidaan (eli vienti sallitaan) siitä päivämäärästä, jonka viejä antaa ilmoituksessa vientipäiväksi, tai alkaen aikaisimmasta mahdollisesta päivästä asetuksessa säädettyjen määräaikojen puitteissa. Kun kyseessä on sellaisten aineiden vienti, joiden osalta nimenomainen suostumus vaaditaan, yksilöllinen viitenumero aktivoidaan ainoastaan, jos asiaan liittyvät edellytykset täyttyvät.

EDEXIM-järjestelmä antaa kullekin nimenomaiselle suostumukselle sisäisen yksilöllisen viitenumeron eli nimenomaisen suostumuksen yksilöllisen viitenumeron, joka liitetään ilmoitukseen käsittelyn ajaksi. Kun nimetty kansallinen viranomainen lisää nimenomaisen suostumuksen EDEXIM-tietokantaan, EDEXIM ilmoittaa komissiolle siitä, että se voi käsitellä nimenomaisen suostumuksen. Nimetyillä kansallisilla viranomaisilla ja komissiolla on käytettävissään luettelo nimenomaisista suostumuksista.

Mikäli nimenomaista suostumusta ei ole, EDEXIM ilmoittaa viejälle, ettei vientiä sallita.

Yleisön käytettävissä oleva EDEXIM-tietokannan käyttöliittymä sisältää seuraavat toiminnot: mahdollisuus hakea vienti-ilmoituksia, jotka koskevat vuoden ensimmäistä tiettyjen vaarallisten kemikaalien vientiä määrämaahan; tietoa asetuksen soveltamisalaan kuuluvia vaarallisia kemikaaleja ja niitä sisältäviä valmisteita koskevista luokitus- ja merkitsemisvaatimuksista; tietoa asetuksen (EY) N:o 689/2008 liitteessä I olevassa 2 ja 3 osassa lueteltuja kemikaaleja koskevista kolmansien maiden tuontipäätöksistä ja mahdollisuus hakea tilastoja Euroopan unionissa tehdyistä ja rekisteröidyistä vienti-ilmoituksista.

Jotta voidaan helpottaa menetelmiä viejiä varten, EDEXIM toimii yhden yksittäisen yksilöllisen viitenumeron perusteella. Tämä viitenumero saadaan joko jättämällä ilmoitus tai tekemälle erityinen RIN-pyyntö. Ilmoituksen tekeminen on pakollista, kun kyseessä ovat liitteessä I olevassa 1 ja 2 osassa luetellut kemikaalit sekä liitteessä I olevassa osassa 3 luetellut kemikaalit, joita varten ei ole tehty tuontipäätöksiä. Tarkoituksena on, että käytettävissä olisi kaksi tapaa hankkia tulli-ilmoituksessa annettava RIN-numero liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltuja kemikaaleja varten, joiden osalta PIC-kiertokirjeessä julkaistaan tuonnin salliva tuontipäätös. Tätä varten voitaisiin: 1) tehdä erityinen RIN-pyyntö EDEXIM-tietokannan kautta tai 2) tarkistaa numero EDEXIM-järjestelmän tuontipäätöstietokannasta. Koska tuontipäätöstietokanta ei ole vielä käytettävissä, viejien olisi tällä hetkellä käytettävä ensimmäistä vaihtoehtoa. Erityinen RIN-pyyntö olisi tehtävä myös kaikkea sellaista vientiä varten, joka kuuluu 2 artiklan 2 kohdan i alakohdan soveltamisalaan, eli kun kyseessä ovat liitteessä I tai V luetellut aineet, joita käytetään tutkimuksissa tai analyyseissä ja joiden määrät eivät ylitä 10 kg:aa.

Yksilöllisten viitenumeroiden käyttö ja sitä koskeva terminologia on käytännön syistä erilaista kuin asetuksessa (EY) N:o 689/2008. Tarkemmin selitettynä:

Asetuksessa mainittu yksilöllinen vientiviitenumero on sama kuin viitenumero, joka saadaan jättämällä vienti-ilmoitus.

Asetuksessa mainittu yksilöllinen nimenomaista suostumusta koskeva viitenumero on sama kuin se nimenomaisen suostumuksen tunnus, jota EDEXIM-tietokannassa käytetään kunkin nimenomaisen suostumuksen ja poikkeuksen tunnistamiseen. Tätä numeroa ei tarvitse antaa tulli-ilmoituksessa, koska nimenomainen suostumus liitetään vienti-ilmoitukseen ja se voidaan tunnistaa RIN-numeron avulla.

Tuontipäätöksen yksilöllinen viitenumero saadaan joko erityisellä RIN-pyynnöllä niitä liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltuja kemikaaleja varten, joiden osalta PIC-kiertokirjeessä julkaistaan tuonnin salliva tuontipäätös, tai tarkastamalla numero tuontipäätöstietokannasta EDEXIM-järjestelmässä. (Huomatkaa, että tuontipäätöstietokanta ei ole vielä käytettävissä.)

5. ESIMERKIT

Seuraavat esimerkit osoittavat, mihin toimenpiteisiin viejien on ryhdyttävä useissa mahdollisissa skenaarioissa. Skenaariot perustuvat siihen oletukseen, että viejät käyttävät EDEXIM-tietokantaa vienti-ilmoituksia varten, koska tämä on jo yleinen käytäntö. Esimerkissä 1 selitetään vaatimuksia, jotka koskevat tulli-ilmoituksissa ja nimetyille kansallisille viranomaisille ilmoitettavia tietoja, sekä merkintöjä ja pakkaamista koskevia vaatimuksia, joita on noudatettava vietäessä liitteessä I lueteltuja kemikaaleja. Toiston välttämiseksi näitä vaatimuksia ei käsitellä yksityiskohtaisesti esimerkin 1 jälkeen, vaan muissa esimerkeissä viitataan siihen.

Ensimmäiseksi EDEXIM antaa liitteessä I mainitun kemikaalin viejälle yksilöllisen viitenumeron (RIN-numeron). Viejän on ilmoitettava tämä viitenumero tulli-ilmoituksessaan. Toiseksi seuraavan vuoden ensimmäisen neljänneksen aikana viejän on ilmoitettava nimetylle kansalliselle viranomaiselleen tiettyjen kemikaalien määrät, jotka viejäyritys on vienyt asetuksen 689/2008 mukaisesti sekä niiden tuojien nimet ja osoitteet, joille lähetykset toimitettiin kyseisenä ajanjaksona. Tämä koskee liitteessä I lueteltuja kemikaaleja, tiettyjä liitteessä I lueteltuja aineita sisältäviä valmisteita sekä tiettyjä esineitä, jotka sisältävät liitteessä I olevassa 2 ja 3 osassa lueteltuja aineita.

Kaikkien EU:n lainsäädännössä vaarallisiksi määriteltyjen kemikaalien viejien on pakattava ja merkittävä tuotteensa EU:n lainsäädännön mukaisesti. Lisäksi kullekin tuojalle on lähetettävä kemikaalilähetyksen mukana käyttöturvallisuustiedote, joka on mahdollisuuksien mukaan laadittu tuojamaan virallisella kielellä (kielillä) tai englanniksi.

Esimerkki 1

EU:n jäsenvaltioon sijoittautunut valmistaja aikoo viedä heksakloorietaania ensimmäisen kerran maahan A. Heksakloorietaani kuuluu asetuksen liitteessä I olevan 1 osan kemikaaleihin, koska sen teollisuuskäyttöä on rajoitettu ankarasti. Kemikaalia ei ilmeisesti ole viety aiemmin EU:sta maahan A.

— Viejän on viimeistään 30 päivää ennen vientiä toimitettava EDEXIM-järjestelmän kautta kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle vienti-ilmoitus, joka sisältää asetuksen liitteessä II vaaditut tiedot. EDEXIM antaa vienti-ilmoitukselle yksilöllisen viitenumeron (RIN).

— Kun nimetty kansallinen viranomainen on varmistanut, että vienti-ilmoitus on täydellinen, se toimittaa ilmoituksen viipymättä komissiolle. Tarkistettuaan, ettei EU:ssa ole tehty vienti-ilmoitusta kyseiseksi kalenterivuodeksi, komissio lähettää vienti-ilmoitukseen maahan A. Jos kyseiselle vuodelle on tehty vienti-ilmoitus, vienti-ilmoitus tallennetaan EDEXIM-tietokantaan ilman, että se lähetetään.

— EDEXIM ilmoittaa viejälle, että vienti-ilmoitus on käsitelty ja että RIN-numero aktivoidaan (eli vienti voidaan toteuttaa) vientitapahtuman aiotusta päivämäärästä, joka on esitetty vienti-ilmoituksessa. RIN-numero on sisällytettävä tulli-ilmoitukseen.

— Kemikaali on pakattava ja merkittävä samoin kuin EU:ssa ellei tuontimaa muuta edellytä. Viejän on lähetettävä tuojalle käyttöturvallisuustiedote.

— Pakkausmerkintöjen ja käyttöturvallisuustiedotteen on oltava englanniksi sekä maan A virallisella kielellä (tai kielillä). Lisäohjeita kielistä on liitteessä 6.

— Viimeinen käyttöpäivä ja valmistuspäivä on mahdollisuuksien mukaan mainittava pakkausmerkinnöissä, joissa on myös oltava erityisiä tietoja varastointiolosuhteista ja varastojen stabiiliudesta maan A ilmasto-oloissa. Kemikaalia ei saa viedä myöhemmin kuin 6 kuukautta ennen viimeistä käyttöpäivää.

— Torjunta-ainepakkaukset ja pakkauskoot on suunniteltava siten, että vanhentuneiden varastojen muodostumisvaara on mahdollisimman pieni.

— Kunkin vuoden ensimmäisen vuosineljänneksen aikana EU:n valmistaja ilmoittaa nimetylle kansalliselle viranomaiselle maahan A edellisenä vuonna viedyn kemikaalin määrän.

Esimerkki 2

Chemoproducts-niminen yritys haluaa lähettää booritrikloridia maahan B. Booritrikloridi ei sisälly asetuksen liitteeseen I, mutta se on luokiteltu vaaralliseksi kemikaaliksi neuvoston direktiivin 67/548/ETY nojalla ja vaaralliseksi aineeksi asetuksen (EY) 1272/2008 liitteen VI nojalla (28).

— Viejän ei tarvitse toimittaa mitään tietoja kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle. Kemikaalia voidaan viedä maasta ilman vienti-ilmoitusta tai tuojamaan suostumusta.

— Tässä tapauksessa sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

Esimerkki 3

ABC Chemicals aikoo viedä kloroformia maahan C. Kloroformi sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 osaan, ja toinen yritys on vienyt sitä aiemmin samana vuonna maahan C, mutta sitä ei ole koskaan viety ABC Chemicalsin toimesta.

— Viejän on viimeistään 30 päivää ennen vientiä toimitettava kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle vienti-ilmoitus, joka sisältää asetuksen liitteessä II vaaditut tiedot.

— Kun viejä on tallentanut ja jättänyt vienti-ilmoituksen, viejä saa RIN-numeron, jota tässä vaiheessa ei ole aktivoitu.

— Kun nimetty kansallinen viranomainen on varmistanut, että vienti-ilmoitus on täydellinen ja virheetön, se toimittaa vienti-ilmoituksen komissiolle. Komissio tarkistaa ilmoituksen ja hyväksyy sen, mikä aktivoi RIN-numeron vientiä varten vientitapahtuman aiotusta päivämäärästä. Koska kyseistä kalenterivuotta varten on jo tehty EU:n vienti-ilmoitus, vienti-ilmoitus tallennetaan EDEXIM-tietokantaan ilman, että sitä lähetetään tuontimaahan.

— Tässä tapauksessa sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

Esimerkki 4

LongShip-niminen yritys aikoo viedä polykloorattuja terfenyylejä (PCT-yhdisteitä) maahan C, joka on yleissopimuksen sopimuspuoli. PCT-yhdisteisiin sovelletaan Rotterdamin yleissopimuksessa määrättyä PIC-menettelyä ja sen vuoksi ne luetellaan asetuksen liitteessä I olevassa 1 ja 3 osassa. Maa D on ilmoittanut tuontipäätöksestä PIC-kiertokirjeen viimeisimmässä päivityksessä ja antanut suostumuksensa tuontiin.

— Viejän ei tarvitse toimittaa vienti-ilmoitusta, vaan se voi aloittaa viennin edellyttäen, että kemikaalin odotettu käyttötapa tuojamaassa vastaa ryhmää, johon aine on luokiteltu yleissopimuksen liitteessä III.

— On suositeltavaa, että viejä jättää erityistä RIN-numeroa koskevan pyynnön (joko nimetylle kansalliselle viranomaiselle, joka kirjaa sen EDEXIM-tietokantaan, tai suoraan EDEXIM-tietokantaan) ja että viejä ilmoittaa kyseisen RIN-numeron tulli-ilmoituksessa. Vaihtoehtoisesti viejä voi käyttää EDEXIM-järjestelmän tuontipäätöstietokantaa saadakseen RIN-numeron, joka on ilmoitettava tulli-ilmoituksessa. On huomattava, että tuontipäätöstietokanta ei ole vielä käytettävissä.

— Tässä tapauksessa sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

Esimerkki 5

KillingPest-niminen yritys, joka on sijoittautunut EU:n jäsenvaltioon, aikoo tuoda parationia maasta E valmistaakseen torjunta-ainetta ja viedäkseen sitä maahan F. Parationin käyttö EU:ssa on kielletty (sekä kasvinsuojeluaineena että biosidituotteena). Aine sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 ja 3 osaan (se edellyttää PIC-menettelyä torjunta-aineryhmässä). EU:n tuontipäätös on tuoreimman PIC-kiertokirjeen mukaan ”ei suostumusta” torjunta-aineryhmässä. Maan F tuontipäätös on ”suostumus”.

— Riippumatta EU:n tuontipäätöksestä yritys voi tuoda ainetta teollista jalostusta varten valmistaakseen torjunta-ainetta, koska kyseistä valmistetta ei saateta EU:n markkinoille.

— Koska maa F on antanut suostumuksensa tuontiin, vienti voidaan aloittaa. Vienti-ilmoitusta ei tarvita.

— On suositeltavaa, että viejä jättää erityistä RIN-numeroa koskevan pyynnön (joko nimetylle kansalliselle viranomaiselle, joka kirjaa sen EDEXIM-tietokantaan, tai suoraan EDEXIM-tietokantaan) ja että viejä ilmoittaa kyseisen RIN-numeron tulli-ilmoituksessa. Vaihtoehtoisesti viejä voi käyttää EDEXIM-järjestelmän tuontipäätöstietokantaa saadakseen RIN-numeron, joka on ilmoitettava tulli-ilmoituksessa. On huomattava, että tuontipäätöstietokanta ei ole vielä käytettävissä.

— Tässä tapauksessa sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

Esimerkki 6

Viejä haluaa viedä ensimmäistä kertaa klordimeformia maahan G, joka on yleissopimuksen sopimuspuoli. Klordimeformi sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 ja 3 osaan, koska se edellyttää PIC-menettelyä torjunta-aineryhmässä. Tuoreimmassa PIC-kiertokirjeessä ei mainita tuontipäätöstä, joka koskisi maata G.

— Viejän on viimeistään 30 päivää ennen vientiä toimitettava kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle vienti-ilmoitus, joka sisältää asetuksen liitteessä II vaaditut tiedot.

— Kun viejä on tallentanut ja jättänyt vienti-ilmoituksen, viejä saa RIN-numeron, jota tässä vaiheessa ei ole aktivoitu.

— Vientiä ei kuitenkaan saa aloittaa ennen kuin maan G nimetty kansallinen viranomainen on antanut nimenomaisen suostumuksensa klordimeformin tuontiin. Jos viejän oman maan nimetty kansallinen viranomainen saa EDEXIM-tietokannasta selville, että suostumusta ei ole vielä annettu, viejän nimetyn kansallisen viranomaisen on haettava suostumusta maan G nimetyltä kansalliselta viranomaiselta maassa B (komissio on valmis auttamaan tarvittaessa).

— Jos vastinetta ei kohtuudella edellytettävistä toimista huolimatta saada tuojamaasta 60 päivän kuluessa ja jos on kirjallista näyttöä siitä, että klordimeformi on rekisteröity tai sallittu maassa G torjunta-aineena, viejän nimetty kansallinen viranomainen voi komissiota kuultuaan päättää, että vienti voidaan toteuttaa. Vienti voidaan kuitenkin sallia enintään 12 kuukauden ajaksi, jonka päätyttyä on pyydettävä uudestaan nimenomaista suostumusta maasta G. Tässä kappaleessa esitetyt edellytykset koskevat myös jäljempänä olevaa esimerkkiä 7.

— Riippuen siitä, mikä on lopullinen tulos nimenomaista suostumusta koskevassa pyynnössä, vienti voidaan sallia ja komissio voi aktivoida RIN-numeron. Muutoin RIN-numeroa ei aktivoida.

— Vaikka nimenomainen suostumus saadaankin, viejän on toimitettava joka vuosi vienti-ilmoitus, jollei maa G luovu oikeudestaan vastaanottaa tällaisia ilmoituksia.

— Mikäli vienti toteutuu joko nimenomaisen suostumuksen tai poikkeuksen perusteella, sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

Esimerkki 7

Buy and Sell -niminen yritys haluaa viedä nitrofeeniä sisältävää torjunta-ainetta maahan H. Nitrofeeni sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 ja 2 osaan. Sitä ei saa käyttää EU:ssa kasvinsuojeluaineena, ja asiaa koskevasta sääntelytoimesta on ilmoitettu PIC-sihteeristölle. Maa H on yleissopimuksen sopimuspuoli. Koska kemikaali ei kuitenkaan edellytä PIC-menettelyä, siitä ei ole olemassa tuontipäätöstä.

— Viejän on viimeistään 30 päivää ennen vientiä toimitettava kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle vienti-ilmoitus, joka sisältää asetuksen liitteessä II vaaditut tiedot.

— Kun viejä on tallentanut ja jättänyt vienti-ilmoituksen, viejä saa RIN-numeron, jota tässä vaiheessa ei ole aktivoitu.

— Kuten edellä esimerkissä 6, vientiä ei kuitenkaan saa aloittaa ennen kuin maan H nimetty kansallinen viranomainen on antanut nimenomaisen suostumuksensa nitrofeenin tuontiin. Erona on se, että koska kemikaali ei edellytä PIC-menettelyä, tuontipäätöstä ei julkaista tuoreimmassa PIC-kiertokirjeessä. Tässä tapauksessa sovelletaan samoja edellytyksiä kuin esimerkissä 6, mukaan luettuina vaatimus hakea nimenomaista suostumusta, mahdollisuus pyytää määräaikaista poikkeusta sekä tarve hankkia nimenomainen suostumus tämän jälkeen.

— Riippuen siitä, mikä on lopullinen tulos nimenomaista suostumusta koskevassa pyynnössä, vienti voidaan sallia ja komissio voi aktivoida RIN-numeron. Muutoin RIN-numeroa ei aktivoida.

— Mikäli vienti toteutuu, sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

— Vaikka nimenomainen suostumus saadaankin, viejän on toimitettava joka vuosi vienti-ilmoitus, jollei maa H luovu oikeudestaan vastaanottaa tällaisia ilmoituksia.

Esimerkki 8

Exterminator-niminen yritys haluaa viedä dimetenamidia maahan I, joka on OECD-maa. Dimetenamidin käyttö torjunta-aineena on EU:ssa kielletty. Se sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 ja 2 osaan ja sen vuoksi yleensä edellytettäisiin tuojamaan nimenomaista suostumusta. Koska kemikaali ei edellytä PIC-menettelyä, siitä ei ole olemassa tuontipäätöstä.

— Viejän on viimeistään 30 päivää ennen vientiä toimitettava kyseisen jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle vienti-ilmoitus, joka sisältää asetuksen liitteessä II vaaditut tiedot.

— Kun viejä on tallentanut ja jättänyt vienti-ilmoituksen, viejä saa RIN-numeron, jota tässä vaiheessa ei ole aktivoitu.

— Jos vienti-ilmoitus katsotaan täydelliseksi ja virheettömäksi, nimetty kansallinen viranomainen se toimittaa vienti-ilmoituksen komissiolle. Jos kyseiselle kalenterivuodelle ei ole tehty EU:n vienti-ilmoitusta, komissio toimittaa sen maahan I. Jos vienti-ilmoitus on tehty kyseiselle vuodelle, se tallennetaan EDEXIM-tietokantaan ilman, että se lähetetään.

— Dimetenamidi luetellaan liitteessä I olevassa osassa 2 ja näin ollen vienti ei voi toteutua, ellei nimenomaista suostumusta vientiin ole haettu ja vastaanotettu. Kuitenkin koska maa I on OECD-maa, nimetty kansallinen viranomainen voi harkita poikkeuksen soveltamista ja voi sen vuoksi pyytää viejää toimittamaan kirjallista näyttöä siitä, että kemikaali on luvallinen, rekisteröity tai sallittu. Jos tämä näyttö on esitetty, nimetty kansallinen viranomainen voi komissiota kuultuaan päättää, että vienti voidaan toteuttaa ilman tuojamaan nimenomaista suostumusta.

— Kuitenkin jos nimetty kansallinen viranomainen komissiota kuultuaan päättää, että nimenomainen suostumus tarvitaan, tuontia varten on hankittava nimenomainen suostumus nimetyltä kansalliselta viranomaiselta maassa I, kuten edellä esimerkissä 7.

— Riippuen siitä, mikä on lopullinen tulos nimenomaista suostumusta koskevassa pyynnössä, vienti voidaan sallia ja komissio voi aktivoida RIN-numeron. Muutoin RIN-numeroa ei aktivoida.

— Tässä tapauksessa sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

— Vaikka nimenomainen suostumus saataisiinkin, viejän on toimitettava joka vuosi vienti-ilmoitus, jollei maa I luovu oikeudestaan vastaanottaa tällaisia ilmoituksia.

Esimerkki 9

XYZ-niminen yritys aikoo viedä 1,2-dibromietaania (EDB:tä) maahan J teollisuuskemikaalina. EDB sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 ja 3 osaan. Sitä ei saa käyttää kasvinsuojeluaineena EU:ssa, ja se edellyttää PIC-menettelyä torjunta-aineryhmässä. Maan J tuontipäätös on tuoreimman PIC-kiertokirjeen mukaan ”suostumus” tällaiseen käyttöön.

— Kun aine edellyttää PIC-menettelyä torjunta-aineena mutta ei teollisuuskemikaalina, maa J ei ole tehnyt päätöstä, jolla annetaan suostumus EDB:n tuontiin teollisuuskemikaalina. Tämän jälkeen viejän on jätettävä vienti-ilmoitus ja hankittava nimenomainen suostumus aineen tuontiin teollisuuskäyttöä varten. Tätä varten on noudatettava samaa menettelyä kuin esimerkissä 6 ja 7.

— Tässä tapauksessa sovelletaan vaatimuksia, jotka liittyvät tulli-ilmoituksissa ja nimetylle kansalliselle viranomaiselle esitettäviin tietoihin sekä vietävien kemikaalien pakkaamiseen ja merkintöihin, kemikaalien viimeiseen käyttöpäivään ja käyttöturvallisuustiedotteiden toimittamiseen, kuten esimerkissä 1 esitetään.

Esimerkki 10

Pest Products -niminen yritys aikoo viedä maahan K pentakloorifenolia sisältävää Fungicide X -sienimyrkkyvalmistetta (60 prosenttia vaikuttavaa ainetta). Pentakloorifenoli sisältyy asetuksen liitteessä I olevaan 1 ja 3 osaan, koska se edellyttää PIC-menettelyä torjunta-aineryhmässä. Maa K ei myöskään ole yleissopimuksen sopimuspuoli, minkä vuoksi sitä koskevia tuontipäätöksiä ei s