Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta [neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2006 sekä yhdennetystä meripolitiikasta annetun neuvoston asetuksen N:o XXX/2011 kumoamisesta] /* KOM/2011/0804 lopullinen - 2011/0380 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Komission 29. kesäkuuta hyväksymässä ehdotuksessa vuosien 2014–2020 monivuotiseksi rahoituskehykseksi (monivuotista rahoituskehystä koskeva ehdotus) esitetään talousarviokehys ja keskeiset suuntaviivat yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) ja yhdennetyn meripolitiikan rahoittamiseksi. Lisäksi komissio hyväksyi 13. heinäkuuta 2011 paketin, jossa vahvistetaan YKP:n uusi lainsäädäntökehys. Yhdennettyä meripolitiikkaa rahoitettiin vuosina 2008–2010 eräiden pilottihankkeiden ja valmistelutoimien välityksellä. Komissio on ehdottanut vuosien 2012 ja 2013 väliseksi kaudeksi uutta rahoitusvälinettä. Uuden monivuotisen rahoituskehyksen käyttöönoton myötä on tarpeen vahvistaa pitkän aikavälin väline yhdennetyn meripolitiikan rahoitustuelle. Komissio antoi 6. lokakuuta 2011 ehdotuksen ”yhteisiä säännöksiä” koskevaksi asetukseksi, jossa vahvistetaan yhteiset säännöt yhteistyössä hallinnoitaville rahastoille ja jonka päätavoitteena on toimintapolitiikan toteutuksen yksinkertaistaminen. Euroopan aluekehitysrahasto, Euroopan sosiaalirahasto, koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto ja tuleva Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (yhteisen strategiakehyksen rahastot) pyrkivät toisiaan täydentäviin tavoitteisiin ja noudattavat samaa hallinnointitapaa. Yhteisistä säännöksistä annetussa asetuksessa vahvistetaan joukko yhteisiä sääntöjä näitä rahastoja varten. Kyseiset säännökset koskevat yleisiä periaatteita, kuten kumppanuutta, monitasohallintoa, miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, kestävyyttä sekä yhdenmukaisuutta sovellettavan EU:n ja kansallisen lainsäädännön kanssa. Lisäksi ehdotus sisältää strategisen suunnittelun ja ohjelmatyön yleiset osatekijät, mukaan lukien Eurooppa 2020 -strategiasta johdettujen temaattisten tavoitteiden luettelon, yhteistä strategiakehystä koskevat unionin tason säännökset sekä säännökset kunkin jäsenvaltion kanssa tehtävistä kumppanuussopimuksista. Siinä otetaan käyttöön makrotaloudelliset ehdot ja vahvistetaan yhteinen lähestymistapa yhteisen strategiakehyksen rahastojen tulossuuntautuneisuuteen. Tämän vuoksi se sisältää säännöksiä ennakkoehdoista ja tulosten tarkastelusta mutta myös seurantaa, raportointia ja arviointia koskevista järjestelyistä. Yhteisiä säännöksiä vahvistetaan myös tukikelpoisuussääntöjen osalta ja säädetään rahoitusvälineitä ja paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita koskevista erityisjärjestelyistä. Lisäksi eräät hallinto- ja valvontajärjestelyt koskevat kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja. Tämän Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa (EMKR) koskevan asetusehdotuksen tavoitteena on saavuttaa uudistetun YKP:n ja yhdennetyn meripolitiikan tavoitteet. Se perustuu seuraaviin, rahoituksen suhteen uudelleen määriteltyihin tavoitteisiin: (1) kestävän ja kilpailukykyisen kalatalouden ja vesiviljelyn edistäminen; (2) unionin yhdennetyn meripolitiikan kehittäminen ja täytäntöönpano koheesiopolitiikkaa ja yhteistä kalastuspolitiikkaa täydentäen; (3) kalastusalueiden tasapainoisen ja osallistavan alueellisen kehittämisen edistäminen; (4) YKP:n täytäntöönpanon edistäminen. Maailman kauppajärjestössä käydään parhaillaan neuvotteluja kalastusalan tukiin liittyvistä uusista säännöistä. Koska neuvottelut ovat vasta alkuvaiheessa, niiden tulosta ei voida ennakoida. Jos kyseisten neuvottelujen tuloksena asetetaan kuitenkin EU:lle uusia velvoitteita, olisi varmistettava niiden yhteensopivuus EMKR-ehdotuksen kanssa. Tätä varten voi olla tarpeen laatia analyysi asiaa koskevien EMKR-toimenpiteiden yhteensopivuudesta. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET EMKR:ssä arvioidaan kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) jälkiarvioinnin, Euroopan kalatalousrahaston (EKTR) väliarvioinnin ja YKP:n uudistuksen vaikutusten arvioinnin perusteella kolmea vaihtoehtoista skenaariota: i) ”EKTR+”, joka on jatkoa nykyiselle EKTR:lle ilman suurinta osaa suorista laivastokohtaisista avustuksista ja jonka mukaan tuki kohdistetaan YKP:n uudistuksen tavoitteisiin; ii) ”EKTR+ yhdentäminen”, jossa muut YKP:n rahoitusvälineet yhdennetään EKTR:n jälkeiseen rahastoon säilyttäen kuitenkin nykyistä vastaava hallinnointitapa; ja iii) ”EKTR+ lähentyminen”, jossa myös yhdennettyyn meripolitiikkaan myönnettävä tuki yhdennetään yhteen uuteen rahastoon ja kaikki välineet tuodaan, niin pitkälle kuin mahdollista, yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin. Nämä kolme politiikkaskenaariota perustuvat YKP:n uudistuksen osalta parhaana pidettyyn skenaarioon, ja niitä arvioitiin suhteessa samaan perusskenaarioon. Niissä otettiin huomioon myös tulokset, jotka saatiin vihreän kirjan hyväksynnän jälkeen huhtikuussa 2009 käynnistetyssä kuulemisessa. Sen tulokset ovat lyhyesti esitettynä seuraavat: – Monissa kannanotoissa pyydetään kalastukseen myönnettävän julkisen rahoituksen jatkamista, vaikka muutamat jäsenvaltiot ja useimmat kansalaisjärjestöt väittävät, että tällaiset tuet ylläpitävät kannattamattomia rakenteita ja teollisuuden riippuvuutta avustuksista sekä lisäävät ylikapasiteettia. – Yhtä mieltä ollaan siitä, että jatkossa tuki on osoitettava YKP:n uudistuksen täytäntöönpanoon ja kalastusalan mukautumisesta aiheutuvien kustannusten vähentämiseen. – EU-rahoituksessa olisi keskityttävä tutkimukseen ja innovointiin, merten suojelun lisäämiseen sekä kalastusjärjestöjen ja paikallisen kehityksen tukemiseen. – Yhteyttä yhdennettyyn meripolitiikkaan pidetään tärkeänä: meripolitiikat eivät voi enää toimia eristyksissä, ja on tarpeen lisätä YKP:n johdonmukaisuutta yhdennetyn meripolitiikan kanssa. – EU:n rahoituksen ja YKP:n tavoitteiden saavuttamisen välistä ehdollisuutta on lisättävä. Tuen saamisen edellytyksenä pitäisi olla sääntöjen/tavoitteiden mukaan toimiminen. – Joukko jäsenvaltiota kannattaa voimakkaasti entistä alakohtaisempaa lähestymistapaa rahoituksen jakamiseen (rahoitus olisi sidoksissa kalastusalan kokoon eikä taloudelliseen kehitystasoon, kuten nykyään), mutta Euroopan parlamentti vastustaa sitä. – Yleisesti ollaan yhtä mieltä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien laivastojen merkityksestä, sillä ne ovat edelleen tärkeitä työllistäjiä rannikkoyhteisöissä. Eräät jäsenvaltiot vaativat kyseiselle laivastolle etuoikeutettua mahdollisuutta rahoituksen saantiin, kun taas toiset eivät kannata tällaista erityistä lähestymistapaa. – Valtaosa kalastusalan toimijoista ja jäsenvaltioista katsoo, että yhteisiä palveluja (kuten valvontaa ja tiedonkeruuta) olisi jatkossakin tuettava EU:n rahoituksella. Julkisen kuulemisen lisäksi sidosryhmien kanssa järjestettiin noin 200 kokousta. Myös vuosina 2010 ja 2011 järjestettiin kokouksia, joissa keskusteltiin YKP:n uudistuksesta ja rahoituksesta. Erityisesti: i) Brysselissä järjestettiin 13. huhtikuuta 2010 tulevaa Euroopan kalatalousrahastoa käsittelevä seminaari kalastusalaa, ammattijärjestöjä, Euroopan parlamenttia ja jäsenvaltioita edustavien sidosryhmien kanssa, ii) jäsenvaltioiden kanssa järjestettiin kaksi kokousta Gentissä (12.–14. syyskuuta 2010) ja Noordwijkissa (9.–11. maaliskuuta 2011) ja iii) Brysselissä järjestettiin 12.–13. huhtikuuta 2011 konferenssi kalastusalueiden paikallisen kehityksen tulevaisuudesta. Komissio, neuvosto ja EP ovat lisäksi vahvistaneet meriasioita koskevan yhdennetyn lähestymistavan hyödyllisyyden ja yhdennettyyn meripolitiikkaan myönnettävän rahoituksen tarpeen. Vaikutusten arvioinnissa tultiin siihen tulokseen, että ”EKTR+ lähentyminen” suoriutuu kahta muuta vaihtoehtoa paremmin seuraavien, analyysiä varten valittujen kolmen vaikutusindikaattorin suhteen: ympäristöön kohdistuvien kalastuksen vaikutusten vähentäminen, kalastus- ja vesiviljelyalan innovaatiovajeen paikkaaminen ja kalastuksesta riippuvaisissa yhteisöissä luotujen työpaikkojen lukumäärä. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Ehdotetaan, että suurin osa nykyisistä yhteisen kalastuspolitiikan ja yhdennetyn meripolitiikan rahoitusvälineistä yhdennetään yhteen rahastoon lukuun ottamatta kestävää kalastusta koskevia sopimuksia ja alueellisille kalastusjärjestöille suoritettavia pakollisia rahoitusosuuksia. EMKR rakentuu neljälle perustalle, jotka ovat seuraavat: · Järkevä ja ympäristöystävällinen kalastus (yhteistyössä toteutettava hallinnointi) eli siirtyminen kestävään kalastukseen, joka on valikoivampaa, ei tuota poisheitettäviä saaliita ja vahingoittaa meriekosysteemiä vähemmän ja joka näin osaltaan edistää meriekosysteemien kestävää hallinnointia. Sillä tuetaan innovointia ja lisäarvoa, jotta kalastuksesta tulisi taloudellisesti kannattavaa ja se kestäisi ulkoisia häiriöitä ja kilpailua EU:n ulkopuolisista maista. · Järkevä ja ympäristöystävällinen vesiviljely (yhteistyössä toteutettava hallinnointi), jotta vesiviljelystä saadaan taloudellisesti kannattavaa, kilpailukykyistä ja ympäristöystävällistä ja jotta se voi kohdata maailmanlaajuista kilpailua ja tuottaa EU:n kuluttajille terveellisiä ja ravintoarvoltaan hyviä tuotteita. · Kestävä ja osallistava alueellinen kehitys (yhteistyössä toteutettava hallinnointi), jolla pyritään pysäyttämään monien kalastuksesta riippuvaisten rannikko- ja sisävesialueiden taantuminen painottamalla kalastusta ja kalastukseen liittyvää toimintaa ja monimuotoistamalla toimintaa muille meritalouden aloille. · Yhdennetty meripolitiikka (suora keskitetty hallinnointi) niiden monialaisten prioriteettien tukemiseksi, joiden avulla voidaan tuottaa säästöä ja kasvua, mutta joita jäsenvaltiot eivät sovella yksin. Näitä ovat meriosaaminen, merten aluesuunnittelu, rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito, yhdennetty merivalvonta, meriympäristön ja erityisesti sen biologisen monimuotoisuuden suojelu ja ilmastonmuutoksen rannikkoalueille aiheuttamiin epäedullisiin vaikutuksiin mukautuminen. Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon sisältyy kyseisten neljän perusperiaatteen lisäksi liitännäistoimenpiteitä: tiedonkeruu ja tieteellinen neuvonta, valvonta, hallinto, kalastusmarkkinat (myös syrjäisimmät alueet), alueellisille kalastusjärjestöille suoritettavat vapaaehtoiset rahoitusosuudet ja tekninen apu. Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. EMKR:n yleisenä tavoitteena on tukea EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteita ja jatkaa EU:n yhdennetyn meripolitiikan kehittämistä. Jäsenvaltiot eivät pysty omin voimin saavuttamaan näitä tavoitteita, jotka saavutetaan paremmin EU:n tasolla myöntämällä tärkeisiin prioriteetteihin keskitettyä monivuotista rahoitustukea. 4. Saadut kokemukset ja EMKR:n uudet piirteet Eurooppa 2020 ‑strategian toteuttamisen edistäminen EMKR edistää Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteiden saavuttamista seuraavien kolmen lippulaivahankkeen mukaisesti: i) resurssitehokas Eurooppa, ii) innovaatiounioni ja iii) uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma. EMKR:n keskeinen panos ”resurssitehokkaaseen Eurooppaan” on tuki, jota myönnetään kestävään enimmäistuottoon perustuvaan kestävään kalastukseen siirtymiseen, poisheittämisen lopettamiseen ja meriympäristöön kohdistuvien kalastuksen vaikutusten vähentämiseen, ympäristönsuojelun korkean tason takaavan vesiviljelyn edistämiseen ja meripolitiikkojen parempaan koordinointiin, joka johtaa luonnonvarojen kestävämpään käyttöön. ”Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelman” mukainen EMKR:n prioriteetti on lisätä työllisyyttä, alueellista koheesiota ja sosiaalista osallisuutta kalastuksesta riippuvaisissa yhteisöissä. Paikallisen elinkeinoelämän monipuolistaminen, erityisesti muille meritalouden aloille, luo rannikkoalueilla uusia työpaikkoja ja kasvumahdollisuuksia. EMKR:stä edistetään myös ”innovaatiounionia” myöntämällä tukea tuoteinnovaatioihin ja prosessi-innovointiin kaikissa kalastus- ja vesiviljelyalan tuotannon, kaupan pitämisen ja jakelun vaiheissa, kasvattamalla kalastus- ja vesiviljelytuotteiden lisäarvoa, tukemalla ekoinnovointia ja meriosaamisen, merten aluesuunnittelun ja yhdennetyn merivalvonnan kaltaisten uusien, innovatiivisten ja monialaisten politiikan toteuttamisvälineiden jatkokehittämistä. Vahvempi sosiaalinen ulottuvuus EMKR edistää sosiaalista koheesiota ja työpaikkojen luomista kalastuksesta riippuvaisissa yhteisöissä lisäämällä kalastuksen arvoa ja monipuolistamalla toimintaa muihin merielinkeinoihin. Kalastusalueiden kestävään kehitykseen sovellettavaa yhteisöllistä lähestymistapaa vahvistetaan. Lisäksi EMKR:ssä tunnustetaan ensimmäistä kertaa rooli, joka puolisoilla – useimmiten naisilla – on monesti perheen kalastusyrityksessä ja jota ei useinkaan tunnusteta oikeudellisesti. Heille voidaan myöntää EMKR:stä tukea muun muassa koulutukseen, erityisesti yrittäjyyteen ja yrityshallintoon liittyvien taitojen hankkimiseksi. EMKR edistää myös työvoiman osaamista ja toiminnan monipuolistamista tarjoamalla paikallisyhteisöille mahdollisuuden hankkia taitoja, jotka ovat tarpeen muilla merialoilla syntyvien uusien elinkeinojen harjoittamiseksi. Tässä lähestymistavassa nojaudutaan myös kulttuuri- ja luonnonperintöön, jotka ovat tärkeitä voimavaroja paikallisen kehittämisen kannalta. Ottaen huomioon pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien laivastojen merkitys rannikkoyhteisöille EMKR-asetuksessa ehdotetaan, että niihin sovelletaan korkeampaa tuki-intensiteettiä ja otetaan käyttöön joitakin erityistoimenpiteitä, joita voidaan soveltaa vain kyseisiin laivastoihin. Tällaisia toimenpiteitä ovat asiantuntijaneuvonnan tarjonta liiketoiminta- ja markkinointistrategioiden tukemiseksi, muuta kuin kalastustoimintaa harjoittavien yritysten perustaminen ja innovaatioihin myönnettävä erityistuki; viimeksi mainittu toimenpide on erityisen tärkeä ottaen huomioon, että suurin osa näistä kalastusyrityksistä on mikroyrityksiä, joilla on rajalliset mahdollisuudet rahoituksen saantiin. Etusijalla ovat muiden muassa tuottajajärjestöjen soveltamat yhteiset lähestymistavat, jotka perustuvat sosiaaliseen pääomaan ja mahdollistavat investointien kriittisen massan saavuttamisen. Myös näihin yhteisiin lähestymistapoihin sovelletaan korkeampaa tuki-intensiteettiä. Ympäristön kestävyys Olemassa olevia toimenpiteitä on virtaviivaistettu ja tarkistettu vahvan yhteyden luomiseksi ympäristön kestävyyteen. Ylikapasiteetti on edelleen YKP:n vakavin ongelma ja yksi suurimmista liikakalastuksen aiheuttajista. Ylikapasiteetin poistaminen esimerkiksi romutukseen myönnettävällä julkisella tuella on osoittautunut tehottomaksi; huolimatta vuodesta 1994 alkaen käytetyistä 1,7 miljardista eurosta tosiasiallinen kalastuskapasiteetti ei ole useimmissa EU:n laivastoissa pienentynyt. EMKR:stä ei sen vuoksi enää tueta romutusta, ja näin säästyneet rahoitusvarat käytetään kestävää kalastusta edistäviin tehokkaampiin avustusmuotoihin. EMKR:stä tuetaan siirtymistä kestävään enimmäistuottoon ja helpotetaan poisheittämiskiellon asteittaista käyttöönottoa yhdennetyllä lähestymistavalla, johon kuuluvia toimenpiteitä ovat esimerkiksi tuki valikoivampiin pyydyksiin ja pyyntimenetelmiin, investoinnit aluksella oleviin laitteisiin ja satamien kalustoon, jotka ovat tarpeen tahattomien saaliiden hyödyntämisen, kaupan pitämistä koskevien toimenpiteiden ja jalostuksen kannalta. Samasta syystä tiedonkeruuseen ja tieteelliseen neuvontaan (niiden kantojen lukumäärän lisäämiseksi, joista on saatavissa tieteellisiä lausuntoja) ja menojen valvontaan (sääntöjen paremman noudattamisen varmistamiseksi) myönnettäviä määrärahoja on lisätty merkittävästi. EMKR keskittyy myös ympäristönsuojelun korkean tason takaavan vesiviljelyn kehittämiseen ja ekosysteemeihin myönteisesti vaikuttavan vesiviljelyn tukemiseen. Kalastuksen osuus on noin 1,2 prosenttia maailmanlaajuisesta polttoaineen kulutuksesta. Eurooppa 2020 ‑strategian ilmastonmuutosta koskevan yleistavoitteen saavuttamisen edistämiseksi resurssitehokkuutta on tarpeen lisätä ja päästöjä vähentää pyyntialalla ja vähäisemmässä määrin vesiviljelyssä. Sen vuoksi EMKR:stä tuetaan joitakin toimenpiteitä ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi. Innovatiiviseen, elinkelpoiseen ja kilpailukykyiseen kalastukseen ja vesiviljelyyn suuntautuminen Innovointi tuottaa ongelmia sekä kalastus- että vesiviljelyalalla. Toimitukset, markkinointi ja myynti on nykyään organisoitu siten, että kalastus- ja vesiviljely-yritykset osallistuvat harvoin tuotteidensa myyntiin ja markkinointiin. 1. EMKR:ssä on otettu käyttöön uusia, voimakkaasti innovaatioon suuntautuvia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on edistää uusien tai parannettujen tuotteiden, prosessien sekä hallinto- ja organisaatiojärjestelmien kehittämistä kautta koko arvoketjun. Niillä pyritään auttamaan kalastus- ja vesiviljely-yrityksiä lisäämään tuotteidensa arvoa, vähentämään toimintansa ympäristövaikutuksia ja alentamaan tuotantokustannuksia. Innovointia edistetään myös toimenpiteillä, joita toteutetaan tutkijoiden ja kalastajien välisen yhteistyön edistämiseksi. Myös paikallisyhteisöjen omiin kehittämishankkeisiin myönnettävän tuen avulla voidaan levittää innovaatioita paikallisella tasolla ottaen huomioon, että tällainen innovointi määräytyy usein paikallisissa oloissa ja voi olla teknologista tai muuta innovointia ja perustua uusiin tai perinteisiin käytänteisiin. 2. EMKR:stä pyritään myös ensimmäistä kertaa edistämään uusia vesiviljelymuotoja, joilla on voimakkaita kasvumahdollisuuksia, kuten offshore- ja non food ‑vesiviljelyä, sekä rohkaisemaan yritysten perustamista. Uusiin piirteisiin kuuluu myös tuki moniulotteiseen vesiviljelyyn, joka mahdollistaa vesiviljely-yritysten tulojen monipuolistamisen onginnan, suoramyynnin, ekomatkailun tai vesiviljelyyn liittyvän koulutustoiminnan kaltaisten toimintojen avulla. Lisäksi ehdotetaan tuen myöntämistä vesiviljely-yritysten käyttämiin neuvontapalveluihin ja toimenpiteisiin, jotka lisäävät vesiviljelypaikkojen mahdollisuuksia (muun muassa rahoittamalla merten aluesuunnittelua ja infrastruktuurien parantamista). Tämän lisäksi kannustetaan täydentävyyteen ja synergiaan valmisteilla olevassa uudessa tutkimuspuiteohjelmassa (Horisontti 2020) vahvistettujen tutkimus- ja innovaatio-ohjelmien kanssa. Uutta puhtia yhdennetyn meripolitiikan kehittämiseen Yhdennetty meripolitiikka käynnistettiin vuonna 2007 meriasioita koskevan koordinoinnin helpottamiseksi eri maiden ja alojen kesken (meriliikenne, teollisuus, rannikkoseudut, merellä tapahtuva energiantuotanto, kalastus tai meriympäristö). Koordinointi aiemmin hajanaisten politiikkojen kesken alentaa kustannuksia ja parantaa tehokkuutta. EMKR:stä myönnettävässä yhdennetyn meripolitiikan rahoituksessa keskitytään kehittämään monialaisia politiikan välineitä: aloitteita, jotka hyödyttävät monia aloja mutta joita ei voida saattaa päätökseen yksittäisillä politiikan aloilla. Merten aluesuunnittelu tarjoaa vakaat oikeudelliset puitteet merialueiden, resurssien ja ekosysteemipalvelujen hallinnoimiseksi kestävällä tavalla. Sen on osoitettu nopeuttavan merialan investointeja ja alentavan yrityksille aiheutuvia oikeudellisia ja hallinnollisia kustannuksia. Yhdennetyn merivalvonnan ansiosta julkiset toimijat voivat jakaa tietoja reagoidakseen tehokkaasti reaaliaikaisiin tapahtumiin merellä. Sillä vältetään kalliiksi tulevat päällekkäisyydet resursseja vaativissa merivalvontatoimissa. Yhdennetty valvonta merkitsee kustannustehokkaita synergioita julkisten varojen paremman käytön ansiosta. Meriosaaminen 2020 tähtää Euroopan hajanaisen meriosaamisen yhdistämiseen ilmaiseksi ja julkisesti saatavilla olevaksi kokonaisuudeksi. Yhdennetyn meripolitiikan ympäristöpilarin muodostavassa meristrategiadirektiivissä määritellään tarkemmin meriympäristöön vaikuttavan ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajat. Meriasioiden yhdennetty hallinnointi tarkoittaa julkisten varojen parempaa käyttöä ja mereen vaikuttavien eri politiikkojen vaikutusten maksimointia. Tässä mielessä rahoituksella tuetaan myös meriasioiden yhdennetyn hallinnoinnin kehittämistä merialueiden tasolla. Merialueiden tasolla toteutettavalla koordinoinnilla varmistetaan, että eri rahoituslähteistä saatavat varat käytetään johdonmukaisen poliittisen toimintakehyksen puitteissa. Sisällyttämällä yhdennetty meripolitiikka EMKR:ään edistetään merialan tavoitteiden huomioon ottamista myös muissa rahastoissa, joiden avulla meripolitiikat voivat antaa aiempaa suuremman panoksen Eurooppa 2020 ‑strategiaan. Hallinnollisen rasituksen yksinkertaistaminen ja keventäminen Viiden yhteistä kalastuspolitiikkaa ja yhdennettyä meripolitiikkaa koskevan rahoitusvälineen sisällyttäminen yhteen rahastoon johtaa merkittävään yksinkertaistamiseen virtaviivaistettujen ja yhtenäistettyjen sääntöjen ja menettelyjen ansiosta. Tämän lisäksi tiedonkeruuta, valvontaa ja markkinatoimenpiteitä, syrjäisimmille alueille myönnettävät korvaukset mukaan lukien, hallinnoidaan yhdessä entisten EKTR-toimenpiteiden kanssa yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa. Tämä tarkoittaa, että neljä erillistä rahoituspäätöstä sekä raportointi-, seuranta- ja arviointimenettelyä korvataan yhdellä. Lisäksi EKTR:n väliarviointi osoittaa, että suurin hallinnollinen rasitus johtui hallinto- ja valvontajärjestelmän perustamisesta. ”Yhteisistä säännöksistä” annetussa asetusehdotuksessa esitetään hallinto- ja valvontajärjestelmää, joka on samanlainen kaikkien yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta ja joka perustuu yhteisiin periaatteisiin. Käyttöön otetaan kansallisen hyväksynnän järjestelmä, millä tähdennetään jäsenvaltioiden sitoutumista moitteettomaan varainhoitoon. Järjestelyt, joilla vahvistetaan komission saamaa varmuutta menojen oikeellisuudesta, on yhdenmukaistettu, ja on otettu käyttöön uusia yhteisiä elementtejä, kuten hallinnollinen vahvistuslausuma ja vuotuinen tilien tarkastus ja hyväksyminen. Tällä lähestymistavalla vähennetään huomattavasti hallinto- ja valvontajärjestelmien perustamiseen tarvittavaa aikaa sekä nopeutetaan niiden täytäntöönpanoa. Erityisesti täytäntöönpanomekanismin mukauttaminen maaseudun kehittämisrahaston täytäntöönpanomekanismin kanssa antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden käyttää maaseuturahaston ja EMKR:n toimintaohjelmien hallinnointiin samoja elimiä. Tämä yhtenäinen lähestymistapa hallinnointiin ja valvontaan, mukaan lukien raportointi, arviointi ja seuranta, vähentää entisestään hallinnollisia kustannuksia. Rahoitusvälineiden käyttöä koskevat yhteiset säännöt tarjoavat aiempaa selkeämmän toimintakehyksen, ja niissä selvennetään, että rahoitusvälineitä voidaan käyttää kaikentyyppisten investointien ja tuensaajien yhteydessä. Tämän ansiosta EMKR:n rahoitusosuuksia voidaan myöntää jo olemassa oleville rahoituslaitoksille, joiden kanssa on jo tehty yhteistyösopimuksia muiden EU:n rahastojen osalta, jolloin vältetään hallinnollinen rasitus ja päällekkäisyys ja tehdään rahoitussuunnittelusta houkuttelevampi vaihtoehto kuin avustuksilla toteutettava yhteisrahoitus. Paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita koskeva yhdennetty lähestymistapa (nykyinen toimintalinja 4) helpottaa yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitettavia yhteisyrityksiä, sillä se mahdollistaa paikallisten kehitysstrategioiden yhteisen arvioinnin ja hyväksynnän sekä hallinnointikustannusten rahoittamisen pelkästään yhdestä lähteestä. Kyseisistä kustannuksista ei myöskään tarvitse enää ilmoittaa eri elimille. Yhteisten indikaattorien käyttö helpottaa jäsenvaltioiden raportointia, sillä raporteissa keskitytään edistymistä koskeviin määrällisiin tietoihin, ja niistä karsitaan kuvailevia osia. EMKR:llä selvennetään myös YKP:n noudattamista koskevia sääntöjä, erityisesti tiedonkeruuta koskevia puitteita, valvontaa ja IUU-kalastusta koskevia asetuksia, ja lisätään tällä tavoin jäsenvaltioiden ja tuensaajien oikeusvarmuutta. EMKR:n täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi tukikelpoisuussäännöt yhdenmukaistetaan muiden EU:n rahastojen kanssa. Tämän ansiosta niin tuensaajien kuin kansallisten viranomaisten on helpompi käsitellä hankkeita, ja myös yhdennettyjen hankkeiden täytäntöönpano helpottuu. Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvassa EMKR:n osassa sallitaan yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen laaja-alaisempi käyttö (standardikustannukset, kertasuoritukset ja avustusten kiinteämääräinen rahoitus), mikä vähentää valvontakustannuksia ja virheiden osuutta. Strateginen lähestymistapa: ”Yhteisistä säännöksistä” annetun asetuksen mukaisesti yhteinen strategiakehys ja kumppanuussopimukset kattavat viisi yhteistyössä hallinnoitavaa rahastoa. Tämä kehys tarjoaa strategisesta näkökulmasta tarkasteltuna unionin tasolla paremman synergian kyseisten rahastojen kesken. Yhteinen strategiakehys pannaan täytäntöön kumppanuussopimuksella, jolla yhteisen strategiakehyksen rahastoja koordinoidaan kansallisella tasolla. EKTR:n koordinointi muun EU:n rahoituksen kanssa tapahtuu tällä hetkellä noudattaen rahastojen välisten ”demarkaatiolinjojen” periaatetta, mikä on johtanut sekä päällekkäisyyksiin että puutteisiin politiikkojen soveltamisalojen tasolla. Sen vuoksi tarvitaan parempaa koordinointimekanismia, ja strategista lähestymistapaa lujittavan uuden täytäntöönpanomekanismin pitäisi ratkaista nämä ongelmat. Yhteinen strategiakehys ja kumppanuussopimukset korvaavat voimassa olevassa EKTR:ssä käyttöön otetun strategisen lähestymistavan (kansalliset strategiasuunnitelmat), johon liittyy vakavia puutteita ja joka edellytti jäsenvaltioilta suhteettomia ponnisteluja saatuun EKTR-rahoitukseen nähden. Strateginen suunnittelu EMKR keskittyy yhteisen kalastuspolitiikan ja yhdennetyn meripolitiikan pitkän aikavälin strategisiin tavoitteisiin, joihin kuuluu kestävä ja kilpailukykyinen kalastus ja vesiviljely, johdonmukainen poliittinen toimintakehys yhdennetyn meripolitiikan kehittämiseksi edelleen sekä kalastusalueiden tasapainoinen ja osallistava alueellinen kehittäminen. Eurooppa 2020 ‑strategian mukaisesti nämä vuosiksi 2014–2020 asetetut laajat tavoitteet konkretisoidaan seuraavien EMKR:ää koskevien kuuden unionin prioriteetin avulla: – Työllisyyden ja alueellisen koheesion lisääminen – Innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan kalastuksen edistäminen – Innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan vesiviljelyn edistäminen – Kestävän ja resurssitehokkaan kalastuksen edistäminen – Kestävän ja resurssitehokkaan vesiviljelyn edistäminen – YKP:n täytäntöönpanon edistäminen Rahoitussuunnitelma perustuu näihin prioriteetteihin ja niistä kuhunkin liittyvien tavoiteindikaattorien määrittämiseen. Ehdollisuus Uudessa ”yhteisistä säännöksistä” annetussa asetuksessa otetaan käyttöön uusia ehdollisuutta koskevia säännöksiä sen varmistamiseksi, että unionin rahoitus kannustaa jäsenvaltioita voimakkaasti toteuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita ja päämääriä. Ehdollisuus käsittää ennakkoehtoja, jotka on täytettävä ennen määrärahojen maksamista, sekä toteumaperusteisia ehtoja, joiden mukaan EMKR:n määrärahoista voidaan suorituksen perusteella vapauttaa 5 prosenttia. Toteumaperusteinen ehdollisuus perustuu tulostavoitteisiin liittyvien välitavoitteiden saavuttamiseen ja tuloksiin, jotka liittyvät kumppanuussopimuksessa ohjelmille asetettuihin Eurooppa 2020 -strategian mukaisiin tavoitteisiin. EMKR:stä myönnettävän unionin rahoitustuen ehtona on, että jäsenvaltiot ja toimijat noudattavat YKP:n sääntöjä, erityisesti valvontavelvoitteita, IUU-asetusta ja tiedonkeruuvelvoitteita. Ennakkoehtoja sovelletaan myös vesiviljelyyn siten, että jäsenvaltioita vaaditaan valmistelemaan monivuotisia kansallisia strategiasuunnitelmia unionin strategisten suuntaviivojen perusteella. Kuten YKP-asetuksessa säädetään, kyseisten unionin strategisiin suuntaviivoihin perustuvien suunnitelmien tavoitteena on edistää vesiviljelyn kestävää kehitystä yritysturvallisuuden, vesille ja muille alueille pääsyn sekä lupamenettelyjen hallinnoinnin yksinkertaistamisen suhteen. Tällainen ehdollisuus parantaa YKP:n sääntöjen noudattamista ja lisää koko politiikan johdonmukaisuutta. Seuranta ja arviointi EKTR:n väliarvioinnissa todettiin, että olemassa olevat indikaattorit keskittyvät tuotoksiin, ja indikaattoreita on liikaa. Niille ei myöskään ole vahvistettu yhteistä lähestymistapaa eikä mitattavien yksiköiden yhteistä määritelmää. EMKR:n yhteydessä ehdotetaan siitä syystä yhteisiä strategisia seuranta- ja arviointisääntöjä, joissa määritellään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa joukko yhteisiä tuotos-, tulos- ja vaikutusindikaattoreita ja jotka hyväksytään täytäntöönpanosäädöksellä. Nämä indikaattorit ovat sidoksissa EMKR:n prioriteetteihin ja mahdollistavat tietojen yhdistämisen unionin tasolla sekä politiikan täytäntöönpanon edistymistä, tehokkuutta ja vaikuttavuutta koskevan arvioinnin, joka on tarpeen muun muassa suoritusvarauksen jakamiseksi. Viitearvot, välitavoitteet ja tavoiteindikaattorit vahvistetaan ennakkoarvioinnin perusteella, ja niitä käytetään kumppanuussopimuksissa ja toimintaohjelmissa. Vuosina 2017 ja 2019 laadittavissa kahdessa erityisvuosikertomuksessa tarkastellaan täytäntöönpanotilannetta ja seuraavaa ohjelmakautta varten saatuja kokemuksia. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Monivuotista rahoituskehystä koskevan ehdotuksen mukaan merkittävä osa EU:n talousarviosta osoitettaisiin edelleen kalastus- ja meripolitiikkaan. Kaudeksi 2014–2020 vahvistettu kokonaisrahoitus on käypinä hintoina ilmoitettuna 7,535 miljardia euroa, mukaan lukien kestävää kalastusta koskevat sopimukset ja alueellisille kalastusjärjestöille suoritettavat pakolliset rahoitusosuudet, jotka rahoitetaan erikseen. EMKR:n talousarvio on käypinä hintoina ilmoitettuna 6 567 miljoonaa euroa. Yksityiskohdat EMKR-ehdotuksen rahoitusvaikutuksista esitetään ehdotukseen liitetyssä rahoitusselvityksessä. 2011/0380 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta [neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2006 sekä yhdennetystä meripolitiikasta annetun neuvoston asetuksen N:o XXX/2011 kumoamisesta] EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan, 43 artiklan 2 kohdan, 91 artiklan 1 kohdan, 100 artiklan 2 kohdan, 173 artiklan 3 kohdan, 175 ja 188 artiklan, 192 artiklan 1 kohdan, 194 artiklan 2 kohdan ja 195 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[1], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[2], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle osoittamassa tiedonannossa ”Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus”, jäljempänä ’YKP-tiedonanto’, esiteltiin yhteiseen kalastuspolitiikkaan, jäljempänä ’YKP’, liittyviä mahdollisia haasteita, tavoitteita ja suuntaviivoja vuoden 2013 jälkeen. Kyseisestä tiedonannosta käydyn keskustelun perusteella YKP:tä koskevan uudistuksen olisi tultava voimaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Uudistuksen olisi katettava kaikki YKP:n tärkeimmät osatekijät, mukaan lukien sen rahoitusnäkökohdat. Uudistuksen tavoitteiden huomioon ottamiseksi on aiheellista kumota Euroopan kalatalousrahastosta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006[3], yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä annettu asetus (EY) N:o 861/2006[4], asetuksen (EY) N:o 1290/2005[5] (maataloustukirahasto) säännökset, jotka koskevat kalastus- ja vesiviljelytuotteita, syrjäisimpien alueiden Azorien, Madeiran, Kanariansaarten sekä Ranskan Guyanan ja Réunionin tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä aiheutuvien lisäkustannusten korvausjärjestelmän käyttöön ottamisesta annettu asetus (EY) N:o 791/2007[6] ja korvata ne uudella, Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta (EMKR) annettavalla asetuksella. Ottaen huomioon, että kaikki Euroopan meriä ja valtameriä koskevat asiat kytkeytyvät toisiinsa, uuden asetuksen olisi tuettava myös yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämistä, josta säädetään [yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämistä koskevasta tukiohjelmasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa]. (2) EMKR:n piiriin olisi kuuluttava YKP:n tuki, joka ulottuu meren ja makean veden elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen, hoitoon ja hyödyntämiseen ja vesiviljelyyn sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen, jos kyseistä toimintaa harjoitetaan jäsenvaltioiden alueella tai unionin vesillä, myös kolmansien maiden lipun alla purjehtivien ja niissä rekisteröityjen kalastusalusten toimesta, tai jos sitä harjoittavat unionin kalastusalukset tai jäsenvaltioiden kansalaiset, lippuvaltion ensisijaista vastuuta rajoittamatta ja ottaen huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen 117 artiklan määräykset. (3) Yhteisen kalastuspolitiikan onnistuminen riippuu valvontaa, tarkastamista ja täytäntöönpanon valvontaa koskevasta tehokkaasta järjestelmästä sekä luotettavista ja kattavista tiedoista, jotka ovat käytettävissä niin tieteellisiä lausuntoja kuin täytäntöönpanoa ja valvontaa varten; sen vuoksi näitä toimintalinjoja olisi tuettava EMKR:stä. (4) EMKR:n piiriin olisi kuuluttava yhdennettyyn meripolitiikkaan myönnettävä tuki, joka ulottuu koordinoitujen toimien ja päätöksenteon kehittämiseen ja täytäntöönpanoon valtamerten, merten, rannikkoalueiden ja merielinkeinojen suhteen täydentäen näihin vaikuttavia EU:n eri politiikanaloja, joita ovat erityisesti yhteinen kalastuspolitiikka, liikenne, teollisuus, alueellinen koheesio, ympäristö, energia ja matkailu. Olisi varmistettava, että eri alojen toimintalinjoja hallinnoidaan johdonmukaisesti ja yhtenäisesti Itämeren, Pohjanmeren, Kelttienmeren, Biskajanlahden ja Iberian niemimaan rannikon sekä Välimeren ja Mustanmeren alueilla. (5) Kuten todetaan 17 päivänä kesäkuuta 2010 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joiden myötä Eurooppa 2020 -strategia hyväksyttiin, unionin ja jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia ja edistettävä samalla unionin sopusointuista kehitystä. Voimavaroja olisi keskitettävä erityisesti Eurooppa 2020 ‑tavoitteiden saavuttamiseen, ja vaikuttavuutta olisi parannettava kiinnittämällä enemmän huomiota tuloksiin. Yhdennetyn meripolitiikan sisällyttäminen uuteen EMKR:ään edistää myös 3 päivänä maaliskuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020: Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”[7], jäljempänä ’Eurooppa 2020 ‑strategia’, esitettyjen tärkeimpien poliittisten tavoitteiden saavuttamista ja on linjassa perussopimuksessa vahvistettujen, taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion lisäämistä koskevien yleisten tavoitteiden kanssa. (6) Jotta varmistetaan, että EMKR edistää YKP:n, yhdennetyn meripolitiikan ja Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteiden saavuttamista, on tarpeen keskittyä rajoitettuun määrään keskeisiä prioriteetteja, jotka liittyvät innovointiin ja tietämykseen perustuvan kalastuksen ja vesiviljelyn kannustamiseen, kestävän ja resurssitehokkaan kalastuksen ja vesiviljelyn edistämiseen sekä työllisyyden ja alueellisen koheesion lisäämiseen vapauttamalla rannikoilla ja sisämaassa sijaitsevien kalastusyhteisöjen kasvu- ja työllisyyspotentiaali ja edistämällä kalastustoimintojen monipuolistamista muille meritalouden aloille. (7) Unionin olisi EMKR:n täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa tähdättävä epätasa-arvon poistamiseen, miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen sekä sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseen. (8) Yhteisen kalastuspolitiikan yleisenä tavoitteena on taata, että kalastus- ja vesiviljelytoiminnalla luodaan taloudellisen ja sosiaalisen kehittymisen kannalta tarpeelliset pitkäaikaiset kestävät ympäristöedellytykset. Lisäksi sen avulla olisi voitava parantaa tuottavuutta, helpottaa kohtuullisen elintason saavuttamista kalastusalalla ja edistää markkinoiden vakautta sekä turvata kalavarojen saatavuus ja se, että tarjonta kohtaa kuluttajat kohtuullisin hinnoin. (9) On erittäin tärkeää sisällyttää ympäristönäkökohdat aiempaa paremmin YKP:hen, jossa olisi pyrittävä saavuttamaan unionin ympäristöpolitiikan ja Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteet. YKP:n tavoitteena on meren elollisten luonnonvarojen hyödyntäminen sillä tavoin, että kalavarat saadaan palautettua kestävän enimmäistuoton mahdollistavalle tasolle viimeistään vuonna 2015 ja säilytettyä tällä tasolla. Kalastuksenhoitoon olisi YKP:ssä sovellettava ennalta varautuvaa ja ekosysteemilähtöistä lähestymistapaa. Tämän vuoksi EMKR:n olisi edistettävä meriympäristön suojelua siten kuin siitä säädetään yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/56/EY[8]. (10) Tämän asetuksen tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin ottaen huomioon toimintaohjelmista rahoitettavien toimien laajuus ja vaikutukset, kalatalous- ja merialojen kehittämisessä kohdatut rakenteelliset ongelmat sekä jäsenvaltioiden rajalliset taloudelliset resurssit. Näin ollen kyseiset tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla myöntämällä tärkeisiin prioriteetteihin keskitettyä monivuotista rahoitustukea, joten unioni voi hyväksyä toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Perussopimuksen 5 artiklan 4 kohdassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (11) Yhteisen kalastuspolitiikan ja yhdennetyn meripolitiikan menojen rahoittamisen yhdestä rahastosta eli EMKR:stä olisi vastattava yksinkertaistamisen sekä kyseisten politiikkojen yhtenäistämisen tarpeeseen. Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavan hallinnoinnin laajentamisen yhteisiin markkinajärjestelyihin, syrjäisimmille alueille maksettavat korvaukset, valvonta ja tiedonkeruutoimet mukaan lukien, pitäisi edelleen edistää yksinkertaistamista ja vähentää niin komission kuin jäsenvaltioiden hallinnollista rasitusta sekä lisätä myönnettävän tuen johdonmukaisuutta ja tehokkuutta. (12) Yhteisen kalastuspolitiikan ja yhdennetyn meripolitiikan menot olisi rahoitettava unionin talousarviosta yhden rahaston eli EMKR:n kautta joko suoraan tai yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavan hallinnoinnin puitteissa. Yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia ei pitäisi soveltaa ainoastaan toimenpiteisiin, joilla tuetaan kalastusta, vesiviljelyä tai paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita, vaan myös yhteisiin markkinajärjestelyihin sekä syrjäisimmille alueille maksettaviin korvauksiin sekä valvonta- ja tiedonkeruutoimiin. Suoraa hallinnointia olisi sovellettava tieteelliseen neuvontaan, alueellisille kalastusjärjestöille maksettaviin vapaaehtoisiin rahoitusosuuksiin, neuvoa-antaviin toimikuntiin ja yhdennetyn meripolitiikan täytäntöönpanotoimiin. Olisi täsmennettävä toimenpiteet, joita EMKR:stä voidaan rahoittaa. (13) On tarpeen erottaa toisistaan ne valvontaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskevien toimenpiteiden luokat, jotka yhteisrahoitetaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa, ja ne, jotka kuuluvat suoran hallinnoinnin piiriin. On ehdottoman tärkeää korvamerkitä yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvaan valvontaan myönnettävät varat. (14) [Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen], jäljempänä ’YKP-asetus’, 50 ja 51 artiklan mukaisesti EMKR:stä maksettavan unionin rahoitustuen saamisen ehtona olisi oltava, että niin jäsenvaltiot kuin toimijat noudattavat YKP:n sääntöjä. Tämän ehdollisuuden on tarkoitus heijastaa unionin vastuuta varmistaa yleisen edun nimissä meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen osana YKP:tä, kuten SEUT-sopimuksen 3 artiklassa määrätään. (15) YKP:n tavoitteiden saavuttaminen vaarantuisi, jos EMKR:n mukaista unionin rahoitustukea maksettaisiin toimijoille, jotka eivät ex ante noudata meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvää yleistä etua koskevia vaatimuksia. Sen vuoksi tukea voitaisiin maksaa ainoastaan toimijoille, jotka eivät tietyn ajanjakson aikana ennen tukihakemuksen jättämistä osallistuneet laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2874/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008[9] 40 artiklan 3 kohdassa vahvistettuun unionin IUU-alusluetteloon kuuluvien kalastusalusten toimintaan tai hallinnointiin taikka olleet tällaisten kalastusalusten omistajia ja jotka eivät ole syyllistyneet asetuksen (EY) N:o 1005/2008 42 artiklan tai yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20 päivänä marraskuuta 2009 annetun asetuksen (EY) N:o 1224/2009[10] 90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun vakavaan rikkomukseen tai muihin YKP:n sääntöjen rikkomisiin, jotka erityisesti vaarantavat asianomaisten kantojen kestävyyden ja uhkaavat vakavasti meren elollisten luonnonvarojen kestävää hyödyntämistä siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään tämän kokoisina. (16) Lisäksi tuensaajien olisi tukihakemuksen jätettyään jatkettava meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvää yleistä etua koskevien vaatimusten noudattamista koko toimen täytäntöönpanon ajan ja tietyntyyppisten toimien osalta myös viimeistä maksua seuraavan tietyn kauden ajan. Sellaisille tuensaajille maksettu tai sellaisten tuensaajien hallussaan pitämä tuki, jotka eivät noudata meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvää yleistä etua koskevia vaatimuksia, saattaa liittyä rikkomuksiin ja vaarantaa tällä tavoin YKP:n tavoitteiden saavuttamisen. (17) YKP:n sääntöjä rikkoviin tuensaajiin olisi sovellettava tukikelpoisuusedellytysten noudattamatta jättämiselle vahvistettuja seuraamuksia. Tukikelvottomien menojen määrän määrittämiseksi olisi otettava huomioon tuensaajan YKP:n sääntöjen suhteen toteuttaman laiminlyönnin vakavuus, YKP:n sääntöjen noudattamatta jättämisestä saatu taloudellinen hyöty tai EMKR:n rahoitusosuuden merkitys tuensaajan taloudelliselle toiminnalle. (18) YKP:n tavoitteiden saavuttaminen vaarantuisi myös, jos EMKR:n mukaista unionin rahoitustukea maksettaisiin jäsenvaltioille, jotka eivät noudata meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvää yleistä etua koskevien YKP:n sääntöjen mukaisia velvollisuuksiaan, kuten tiedonkeruuta ja valvontavelvoitteiden täytäntöönpanoa. Kyseisten velvollisuuksien noudattamatta jättämiseen liittyy lisäksi riski siitä, että jäsenvaltiot eivät havaitse tuensaajia tai toimia, jotka eivät ole tukikelpoisia. (19) Varotoimenpiteinä olisi sääntöjenvastaisten maksujen estämiseksi sekä jäsenvaltioiden kannustamiseksi noudattamaan YKP:n sääntöjä tai vaatimaan tuensaajaa noudattamaan niitä, sovellettava sekä maksujen määräajan kulumisen keskeyttämistä että maksatuksen keskeyttämistä, jotka ovat peruuttamattomia toimenpiteitä. Suhteellisuusperiaatteen noudattamiseksi rahoitusoikaisuja, joilla on lopullisia ja peruuttamattomia seurauksia, olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin toimiin suoraan liittyviin menoihin, joiden aikana YKP:n sääntöjä on jätetty noudattamatta. (20) Koordinoinnin parantamiseksi ja koheesiopoliittista tukea antavien rahastojen eli Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja koheesiorahaston täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi maaseudun kehittämiseen tukea antavan rahaston eli Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) ja meri- ja kalatalousalalle tukea antavan rahaston eli Euroopan meri- ja kalatalousrahaston (EMKR) kanssa, on [yleisistä säännöksistä annetussa asetuksessa (EU) N:o […]][11] vahvistettu kaikkia näitä rahastoja, jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’, koskevat yhteiset säännökset. Mainitun asetuksen lisäksi EMKR sisältää erityisiä säännöksiä YKP:n ja yhdennetyn meripolitiikan erityispiirteiden vuoksi. (21) Tulevan EMKR:n koko ja suhteellisuusperiaate huomioon ottaen strategiseen suunnitteluun liittyvien säännösten osalta poiketaan [yleisistä säännöksistä annetusta] asetuksesta siten, että vastedes sidosryhmien kuuleminen olisi järjestettävä vähintään kahdesti ohjelmakauden aikana muttei kuitenkaan välttämättä kerran vuodessa, sillä tämä aiheuttaisi sekä komissiolle että jäsenvaltioille liiallisen hallinnollisen ja taloudellisen taakan. (22) Unionin toimien olisi oltava jäsenvaltioiden toimia täydentäviä tai niillä olisi pyrittävä edistämään viimeksi mainittuja toimia. Merkittävän lisäarvon saamiseksi komission ja jäsenvaltioiden välistä kumppanuutta olisi lujitettava erityyppisten kumppanien osallistumista koskevilla järjestelyillä ottaen tarkoin huomioon jäsenvaltioiden institutionaaliset valtuudet. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä naisten ja vähemmistöryhmien asianmukaisen edustuksen varmistamiseen. Tämä kumppanuus koskee alueellisia, paikallisia ja muita viranomaisia sekä muita asiaan kuuluvia elimiä, mukaan lukien ympäristöasioista sekä miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämisestä vastaavat viranomaiset, talouselämän edustajat ja työmarkkinaosapuolet sekä muut toimivaltaiset elimet. Asianomaiset kumppanit olisi otettava mukaan kumppanuussopimusten valmisteluun sekä ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin. (23) Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti komission ja jäsenvaltioiden käyttämät keinot voivat vaihdella toimintaohjelmaan osoitetun julkisen rahoituksen kokonaismäärän mukaisesti. Tällaisen vaihtelun olisi koskettava erityisesti arviointiin, valvontaan ja toimintaohjelmien täytäntöönpanoa koskevien kertomusten laadintaan käytettyjä keinoja. (24) Komission olisi vahvistettava jäsenvaltioiden käytettävissä olevien maksusitoumusmäärärahojen vuotuinen jakautuminen käyttäen objektiivisia ja avoimia perusteita. Näihin perusteisiin olisi kuuluttava aiemmat määrärahat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 mukaisesti ja aiempi kulutus neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2006 mukaisesti. (25) Eräiden ennakkoehtojen täyttyminen on YKP:n yhteydessä äärimmäisen tärkeää, erityisesti siltä osin kuin on kyse vesiviljelyä koskevan monivuotisen kansallisen strategiasuunnitelman toimittamisesta sekä osoitetuista hallinnollisista valmiuksista täyttää kalastuksenhoitoa koskevat tietovaatimukset ja varmistaa valvontaa, tarkastuksia ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan unionin järjestelmän täytäntöönpano. (26) Yksinkertaistamistavoitteen mukaisesti kaikki EMKR:n toimet, jotka kuuluvat yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin, valvonta ja tiedonkeruu mukaan lukien, olisi toteutettava kutakin jäsenvaltiota koskevan yhtenäisen toimintaohjelman muodossa jäsenvaltion kansallisten rakenteiden mukaisesti. Ohjelmasuunnittelu kattaa 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisen kauden. Kunkin jäsenvaltion olisi valmisteltava yksi toimintaohjelma. Kussakin ohjelmassa olisi täsmennettävä strategia EMKR:ää koskeviin unionin prioriteetteihin liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi ja toimenpiteiden valinta. Ohjelmasuunnittelun olisi oltava unionin prioriteettien mukaista kansalliseen toimintaympäristöön mukautettuna ja täydennettävä muita unionin toimintalinjoja, erityisesti maaseudun kehittämispolitiikkaa ja koheesiopolitiikkaa. (27) EMKR:n täytäntöönpanon yksinkertaistamista koskevan tavoitteen edistämiseksi sekä valvontakustannusten ja virheiden osuuden vähentämiseksi jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä mahdollisimman paljon [yleisistä säännöksistä annetussa asetuksessa] tarjottua mahdollisuutta kertakorvausten ja muiden yksinkertaistettujen avustusmuotojen käyttöön. (28) Jäsenvaltioiden olisi YKP:n mukaisten valvontavelvoitteiden noudattamiseksi laadittava toimintaohjelman valvontaa käsittelevä osio komission tälle politiikan alalle hyväksymien unionin prioriteettien mukaisesti. Toimintaohjelman mukauttamiseksi valvonnan ja täytäntöönpanon valvonnan kehittyviin tarpeisiin toimintaohjelmien valvontaosiota voidaan tarkistaa säännöllisesti YKP:n mukaista valvontaan ja täytäntöönpanon valvontaan liittyvää politiikkaa koskeviin unionin prioriteetteihin tehtävien muutosten perusteella. Näille muutoksille olisi saatava komission hyväksyntä. (29) Jotta valvontaan liittyvän toiminnan suunnittelu säilyisi joustavana, toimintaohjelman valvontaosion tarkistamiseen olisi sovellettava yksinkertaistettua menettelyä. (30) Jäsenvaltioiden olisi laadittava tiedonkeruuta käsittelevä toimintaohjelman osio monivuotisen unionin ohjelman mukaisesti. Tiedonkeruutoimiin liittyviin erityistarpeisiin mukautumiseksi jäsenvaltioiden olisi laadittava vuotuinen työohjelma, jota olisi mukautettava vuosittain komission ohjeiden mukaisesti ja jolle olisi saatava komission hyväksyntä. (31) Kalastustoiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi on välttämätöntä edistää innovointia ja yrittäjyyttä. Sen vuoksi EMKR:stä olisi tuettava innovatiivisia toimia ja yritystoiminnan kehittämistä. (32) Inhimilliseen pääomaan investointi on niin ikään elintärkeää kalastuksen ja muun merellä tapahtuvan toiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi. EMKR:stä olisi sen vuoksi tuettava elinikäistä oppimista, tutkijoiden ja kalastajien välistä yhteistyötä, joka edistää tietämyksen levittämistä, sekä neuvontapalveluja, jotka auttavat parantamaan toimijoiden yleistä tuloksellisuutta ja kilpailukykyä. (33) Ottaen huomioon itsenäisinä ammatinharjoittajina pienimuotoisen rannikkokalastuksen alalla toimivien kalastajien puolisoiden tärkeä rooli EMKR:stä olisi tuettava heidän ammatillista kehitystään edistävää koulutusta ja verkottumista ja tarjottava heille keinot suoriutua paremmin heille perinteisesti lankeavista avustavista tehtävistä. (34) Ottaen huomioon pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien kalastajien vähäinen osallistuminen sosiaaliseen vuoropuheluun EMKR:stä olisi tuettava organisaatioita, jotka edistävät kyseistä vuoropuhelua sopivilla foorumeilla. (35) Ottaen huomioon mahdollisuudet, joita monipuolistaminen tarjoaa pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaville kalastajille, sekä näiden merkittävä asema rannikkoyhteisöissä EMKR:stä olisi tuettava monipuolistamista rahoittamalla yritysten perustamista ja investointeja tällaisten kalastajien aluksiin tehtäviin jälkiasennuksiin sellaisen asiaankuuluvan koulutuksen lisäksi, jolla pyritään saavuttamaan ammatillisia taitoja kalastustoiminnan ulkopuolisilla aloilla. (36) Aluksella työskentelyyn liittyviin terveys- ja turvallisuustarpeisiin vastaamiseksi EMKR:stä olisi tuettava investointeja, jotka liittyvät turvallisuuteen ja hygieniaoloihin aluksilla. (37) [YKP-asetuksen] 27 artiklassa esitettyjen siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevien järjestelmien perustamisen johdosta ja jäsenvaltioiden tukemiseksi kyseisten uusien järjestelmien täytäntöönpanossa EMKR:stä olisi myönnettävä tukea valmiuksien kehittämiseen ja parhaiden käytänteiden vaihtamiseen. (38) Siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevien järjestelmien käyttöönoton pitäisi lisätä tämän alan kilpailukykyä. Näin ollen saattaa syntyä tarvetta uusille kalastustoiminnan ulkopuolisille työllistymismahdollisuuksille. EMKR:stä olisi sen vuoksi tuettava monipuolistamista ja työpaikkojen luomista kalastusyhteisöissä erityisesti tukemalla yritysten perustamista ja alusten siirtämistä pienimuotoisen rannikkokalastuksen ulkopuoliseen merellä tapahtuvaan toimintaan. Tämä viimeinen toiminto vaikuttaa asianmukaiselta, sillä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavat kalastusalukset eivät kuulu siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevien järjestelmien soveltamisalaan. (39) Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on varmistaa kalakantojen kestävä hyödyntäminen. Ylikapasiteetin on todettu olevan yksi suurimmista liikakalastuksen aiheuttajista. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää mukauttaa unionin kalastuslaivasto käytettävissä oleviin resursseihin. Ylikapasiteetin poistaminen julkisella tuella, jollaisia ovat esimerkiksi kalastustoiminnan väliaikainen tai pysyvä lopettaminen ja romutusohjelmat, on osoittautunut tehottomaksi. EMKR:stä tuetaan sen vuoksi siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevien järjestelmien perustamista ja hallinnointia tavoitteena ylikapasiteetin vähentäminen sekä asianomaisten toimijoiden lisääntynyt taloudellinen tuloksellisuus ja kannattavuus. (40) Koska ylikapasiteetti on yksi suurimmista liikakalastuksen aiheuttajista, on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä unionin kalastuslaivaston mukauttamiseksi käytettävissä oleviin resursseihin. Tässä yhteydessä EMKR:stä olisi tuettava sellaisten siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevien järjestelmien perustamista, muuttamista ja hallinnointia, jotka otetaan yhteisessä kalastuspolitiikassa käyttöön ylikapasiteetin vähentämisen hallinnointivälineinä. (41) On erittäin tärkeää sisällyttää ympäristönäkökohdat EMKR:ään ja tukea yhteisen kalastuspolitiikan mukaisten säilyttämistoimenpiteiden toteuttamista ottaen kuitenkin huomioon unionin vesialueiden moninaiset olosuhteet. Tätä varten on tärkeää laatia säilyttämistoimenpiteille alueellinen lähestymistapa. (42) Samassa hengessä EMKR:stä olisi tuettava kalastuksesta meriympäristöön aiheutuvien vaikutusten vähentämistä erityisesti edistämällä ekoinnovointia, valikoivampia pyydyksiä ja välineitä, sekä toimenpiteitä, joiden tavoitteena on meren biologisen monimuotoisuuden ja merten ekosysteemien sekä niiden tarjoamien palvelujen suojelu ja ennallistaminen vuoteen 2020 ulottuvan biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian mukaisesti. (43) YKP:ssä käyttöön otetun poisheittämiskiellon mukaisesti EMKR:stä olisi tuettava aluksiin tehtäviä investointeja, joiden tavoitteena on hyödyntää tahattomasti saaliiksi saadut kalat mahdollisimman hyvin ja lisätä alikäytettyjen kalansaaliin osien arvoa. Saaliiksi saatujen kalojen arvon maksimoimiseksi EMKR:stä olisi resurssien niukkuus huomioon ottaen tuettava myös aluksiin tehtäviä investointeja, joiden tavoitteena on nostaa saaliiksi saatujen kalojen kaupallista arvoa. (44) Ottaen huomioon kalasatamien, purkupaikkojen ja kalastussuojien merkitys, EMKR:stä olisi tuettava asiaan liittyviä investointeja erityisesti energiatehokkuuden, ympäristönsuojelun ja purettujen tuotteiden laadun sekä turvallisuuden ja työolojen parantamiseksi. (45) Unionin kannalta on erittäin tärkeää saavuttaa kestävä tasapaino makean veden resurssien ja niiden hyödyntämisen välillä. Sisävesikalastusta olisi sen vuoksi tuettava aiheellisin säännöksin ottaen asianmukaisesti huomioon ympäristövaikutukset ja turvaten samalla näiden alojen taloudellinen elinkelpoisuus. (46) Euroopan vesiviljelyn kestävää kehittämistä koskevan komission strategian[12], YKP:n tavoitteiden ja Eurooppa 2020 ‑strategian mukaisesti EMKR:stä olisi tuettava vesiviljelyalan kehittämistä ympäristön, talouden sekä sosiaalisten näkökohtien kannalta kestävällä tavalla. (47) Vesiviljely lisää kasvua ja työpaikkoja rannikko- ja maaseutualueilla. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että EMKR on vesiviljely-yritysten, erityisesti pk-yritysten, käytettävissä ja auttaa tuomaan alalle uusia vesiviljelyn harjoittajia. Vesiviljelytoiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi on välttämätöntä edistää innovointia ja yrittäjyyttä. Sen vuoksi EMKR:stä olisi tuettava innovatiivisia toimia ja yritystoiminnan kehittämistä, erityisesti non food- ja offshore-vesiviljelyä. (48) Vesiviljelytoimintaan yhdistetyt uudet tulomuodot ovat jo osoittaneet lisäarvonsa yritystoiminnan kehittämisen kannalta. Sen vuoksi EMKR:stä olisi tuettava näitä vesiviljelyn ulkopuolisia täydentäviä toimintoja, kuten ongintamatkailua sekä koulutus- tai ympäristötoimintoja. (49) Toinen tärkeä keino, jonka avulla vesiviljely-yritykset voivat kasvattaa tulojaan, on lisätä niiden omien tuotteiden arvoa jalostamalla ja pitämällä niitä kaupan sekä ottamalla tuotantoon uusia lajeja, joiden markkinanäkymät ovat hyvät, ja monipuolistamalla tällä tavoin tuotantoaan. (50) Koska vesiviljelyn kehittämiseksi soveltuvimmat alueet on tarpeen määritellä ottaen huomioon vesille ja muille alueille pääsy, EMKR:stä olisi tuettava kansallisia viranomaisia näiden tehdessä strategisia valintojaan kansallisella tasolla. (51) Inhimilliseen pääomaan investointi on niin ikään elintärkeää vesiviljelytoiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi. EMKR:stä olisi sen vuoksi tuettava elinikäistä oppimista ja verkottumista, joka edistää tietämyksen levittämistä, sekä neuvontapalveluja, jotka auttavat parantamaan toimijoiden yleistä tuloksellisuutta ja kilpailukykyä. (52) Ympäristön kannalta kestävän vesiviljelyn edistämiseksi EMKR:stä olisi tuettava ympäristönäkökohdat tarkoin huomioon ottavaa vesiviljelytoimintaa, vesiviljely-yritysten siirtymistä ympäristöasioiden hallintaan, auditointijärjestelmien käyttöä sekä siirtymistä luonnonmukaiseen vesiviljelyyn. Samassa hengessä EMKR:stä olisi tuettava myös erityisiä ympäristöpalveluja tarjoavaa vesiviljelyä. (53) Kuluttajansuojan merkityksen vuoksi EMKR:n olisi taattava, että vesiviljelijöille myönnetään riittävästi tukea niiden riskien ehkäisemiseksi ja lieventämiseksi, joita vesiviljelystä saattaa kohdistua kansanterveyteen ja eläinten terveyteen. (54) Ottaen huomioon vesiviljelytoimintaan tehtäviin investointeihin liittyvä riski EMKR:n olisi edistettävä yritysturvallisuutta tarjoamalla mahdollisuus kannalle otettaviin vakuutuksiin ja turvaamalla tällä tavoin tuottajien tulot sellaisten epätavallisten tuotannonmenetysten tapauksessa, jotka johtuvat erityisesti luonnonkatastrofeista, epäsuotuisista sääoloista, äkillisistä vedenlaadun muutoksista, taudeista tai tuholaisvahingoista ja tuotantolaitosten tuhoutumisesta. (55) Koska paikalliseen kehittämiseen sovellettava yhteisöllinen lähestymistapa on osoittautunut vuosien mittaan hyödylliseksi kalastus- ja maaseutualueita kehitettäessä, sillä siinä otetaan kaikilta osin huomioon omien kehitysmahdollisuuksien monialaiset tarpeet, tukea olisi tulevaisuudessa jatkettava ja lisättävä. (56) Kalastusalueilla toteutettavissa paikallisyhteisöjen omissa kehittämishankkeissa olisi edistettävä innovatiivisia lähestymistapoja, jotka luovat kasvua ja työpaikkoja, erityisesti lisäämällä kalastustuotteiden arvoa ja monipuolistamalla paikallista taloutta kohti uusia elinkeinoja, mukaan lukien ns. sinisen kasvun ja laajempien merialojen tarjoamat elinkeinot. (57) Kalastusalueiden kestävän kehityksen pitäisi vaikuttaa sosiaalisen osallisuuden edistämistä ja köyhyyden vähentämistä koskevien Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteiden toteutumiseen sekä edistää paikallistason innovointia ja alueellisen koheesion tavoitetta, joka on yksi Lissabonin sopimuksen keskeisistä prioriteeteista. (58) Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet olisi pantava täytäntöön noudattaen alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa käyttämällä paikallisia kumppanuuksia, jotka muodostuvat julkisen ja yksityisen sektorin sekä kansalaisyhteiskunnan edustajista ja kuvastavat asianmukaisesti paikallisyhteisöä; näillä paikallisilla toimijoilla on parhaat edellytykset laatia ja panna täytäntöön yhdennettyjä monialaisia paikallisia kehitysstrategioita, jotka vastaavat paikallisten kalastusalueiden tarpeita; paikallisten toimintaryhmien edustavuuden kannalta on tärkeää varmistaa, ettei yhdenkään yksittäisen eturyhmän osuus ole yli 49 prosenttia päätöksentekoelimen äänimäärästä. (59) Paikallisten kumppanuuksien välinen verkottuminen on olennainen osa tätä lähestymistapaa. Näiden paikallisten kumppanuuksien välinen yhteistyö on tärkeä kehityksen väline, joka EMKR:n olisi mahdollistettava. (60) EMKR:stä kalastusalueille myönnettävä tuki olisi koordinoitava muista unionin rahastoista paikalliseen kehittämiseen myönnettävän tuen kanssa, ja sen olisi katettava kaikki näkökohdat, jotka liittyvät paikallisten kehitysstrategioiden valmisteluun ja täytäntöönpanoon sekä paikallisten toimintaryhmien toimintaan samoin kuin kustannukset, jotka aiheutuvat toiminnan edistämisestä paikallisella alueella ja paikallisen kumppanuuden toiminnan takaamisesta. (61) Jotta voidaan varmistaa kalastuksen ja vesiviljelyn elinkelpoisuus voimakkaasti kilpailluilla markkinoilla, on tarpeen antaa tuen myöntämistä koskevat säännökset, jotka koskevat [kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EU) N:o][13] täytäntöönpanoa sekä kaupan pitämiseen ja jalostukseen liittyviä toimia, joita toimijat toteuttavat maksimoidakseen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden arvon. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä sellaisten toimintojen edistämiseen, joissa yhdennetään toimitusketjuun sisältyvät tuotanto-, jalostus- ja kaupanpitämistoimet. Uuteen poisheittämisen kieltävään politiikkaan mukautumiseksi EMKR:stä olisi tuettava myös tahattomien saaliiden jalostusta. (62) Tuottajajärjestöt ja tuottajajärjestöjen liitot olisi asetettava etusijalle myöntämällä niille tukea. Varastointituki sekä tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeviin suunnitelmiin myönnettävä tuki olisi asteittain lakkautettava, sillä tällainen tuki on menettänyt merkitystään ottaen huomioon tämänkaltaisia tuotteita koskevien unionin markkinoiden muuttuva rakenne ja vahvojen tuottajajärjestöjen kasvava merkitys. (63) Ottaen huomioon lisääntynyt kilpailu, johon pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavat kalastajat joutuvat vastaamaan, EMKR:stä olisi tuettava pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien kalastajien yritysaloitteita, jotka lisäävät heidän pyytämiensä kalojen arvoa erityisesti niiden jalostuksen tai suoramyynnin avulla. (64) Euroopan unionin syrjäisimmillä alueilla harjoitettava kalastustoiminta on vaikeuksissa erityisesti eräiden kalastustuotteiden kaupan pitämisessä aiheutuvien sellaisten lisäkustannusten vuoksi, jotka johtuvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tunnustetuista erityisistä haitoista. (65) Säilyttääkseen Euroopan unionin syrjäisimmiltä alueilta tulevien eräiden kalastustuotteiden kilpailukyvyn muilta Euroopan unionin alueilta tuleviin vastaaviin tuotteisiin verrattuna Euroopan unioni otti vuonna 1992 käyttöön toimenpiteitä asiaan liittyvien kalastusalan lisäkustannusten tasoittamiseksi. Kaudella 2007–2013 sovellettavat toimenpiteet vahvistetaan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 791/2007[14]. Tukea on tarpeen myöntää edelleen eräiden kalastustuotteiden kaupan pitämisestä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen. (66) Kyseisten syrjäisimpien alueiden erilaisten kaupan pitämisen edellytysten sekä saaliiden, kantojen ja markkinoiden kysynnän vaihteluiden vuoksi olisi jätettävä asianomaisten jäsenvaltioiden tehtäväksi määritellä korvauskelpoiset kalastustuotteet, niiden enimmäismäärät ja korvausmäärät jäsenvaltiokohtaisten kokonaismäärärahojen rajoissa. (67) Jäsenvaltioille olisi annettava lupa eriyttää kyseisten kalastustuotteiden luetteloa ja määriä sekä korvausmäärää jäsenvaltiokohtaisten kokonaismäärärahojen rajoissa. Niille olisi lisäksi annettava lupa mukauttaa korvaussuunnitelmiaan, jos se on muuttuvien edellytysten vuoksi perusteltua. (68) Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava korvausmäärä tasolle, joka mahdollistaa syrjäisimpien alueiden erityishaitoista johtuvien ja erityisesti tuotteiden kuljettamisesta Manner-Eurooppaan aiheutuvien lisäkustannusten asianmukaisen korvaamisen. Liiallisten korvausten välttämiseksi määrän olisi oltava oikeassa suhteessa tuella korvattaviin lisäkustannuksiin, eikä sen pitäisi missään tapauksessa ylittää 100:aa prosenttia Manner-Eurooppaan kuljettamisesta aiheutuvista ja muista siihen liittyvistä kustannuksista. Tätä tarkoitusta varten määrässä olisi otettava huomioon myös muut julkisen tuen lajit, joilla on vaikutusta lisäkustannusten tasoon. (69) On ehdottoman tärkeää, että jäsenvaltiot ja toimijat ovat valmistautuneet siten, että ne pystyvät korkeatasoiseen valvontaan ja varmistamaan tällä tavoin yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen sekä elollisten vesiluonnonvarojen kestävän hyödyntämisen. Sen vuoksi EMKR:stä olisi tuettava jäsenvaltioita ja toimijoita neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 mukaisesti. Sääntöjen noudattamisen kulttuurin kehittämisen myötä tämän tuen pitäisi edistää kestävää kasvua. (70) Jäsenvaltioille unionin valvontajärjestelmän täytäntöönpanosta aiheutuviin menoihin asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävää tukea olisi EMKR:n puitteissa jatkettava yhden rahaston logiikkaa noudattaen. (71) Valvontaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan unionin politiikan tavoitteiden mukaisesti vaikuttaa aiheelliselta, että valvonta-alusten, ‑lentokoneiden ja ‑helikoptereiden käytöstä osoitetaan kalastuksenvalvontaan mahdollisimman lyhyt aika, joka olisi määriteltävä tarkoin, jotta EMKR:stä myönnettävälle tuelle saataisiin perusta. (72) Ottaen huomioon jäsenvaltioiden valvonta-alalla tekemän yhteistyön merkitys EMKR:stä olisi myönnettävä tukea tähän tarkoitukseen. (73) Olisi säädettävä tuesta, jota myönnetään monivuotisen unionin ohjelman mukaisesti kalastustietojen kokoamiseen, hallinnointiin ja käyttöön, erityisesti kansallisten ohjelmien tukemiseksi sekä tieteellisiin analyyseihin ja YKP:n täytäntöönpanoon tarkoitettujen tietojen hallinnoinnin ja käytön tukemiseksi. Jäsenvaltioille kalastustietojen kokoamisesta, hallinnoinnista ja käytöstä aiheutuviin menoihin asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävää tukea olisi EMKR:n puitteissa jatkettava yhden rahaston logiikkaa noudattaen. (74) Lisäksi on tarpeen tukea yhteistyötä, jota tehdään jäsenvaltioiden kesken ja tarvittaessa kolmansien maiden kanssa tietojen kokoamiseksi samalta merialueelta sekä asiaankuuluvien kansainvälisten tieteellisten elinten kanssa. (75) Yhdennetyn meripolitiikan tavoitteena on tukea merten ja valtamerten kestävää käyttöä sekä kehittää valtameriin, meriin, saariin, rannikkoalueisiin ja syrjäisimpiin alueisiin sekä merialoihin vaikuttavia toimintalinjoja koskeva koordinoitu, johdonmukainen ja avoin päätöksenteko komission tiedonannon ”Euroopan unionin yhdennetty meripolitiikka”[15] mukaisesti. (76) Kuten neuvoston, Euroopan parlamentin ja alueiden komitean lausumissa[16] todetaan, jatkuva rahoitus on tarpeen Euroopan unionin yhdennetyn meripolitiikan täytäntöönpanemista ja edelleen kehittämistä varten. (77) EMKR:stä olisi tuettava meriasioiden yhdennetyn hallinnoinnin edistämistä kaikilla tasoilla, erityisesti parhaiden käytänteiden vaihtojen ja merialuestrategioiden edelleen kehittämisen ja täytäntöönpanon avulla. Kyseisten strategioiden tavoitteena on luoda yhdennetyt puitteet Euroopan merialueiden yhteisiin haasteisiin vastaamiseksi ja sidosryhmien välisen yhteistyön lujittamiseksi, jotta unionin rahoitusvälineitä ja varoja käytettäisiin parhaalla mahdollisella tavalla ja edistettäisiin unionin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. (78) EMKR:stä olisi tuettava myös sellaisten välineiden kehittämisen jatkamista, joilla luodaan synergioita eri aloilla käynnistettyjen meriin, valtameriin ja rannikoihin vaikuttavien aloitteiden välillä. Tämä pätee yhdennettyyn merivalvontaan, jonka tavoitteena on parantaa meritilannetietoisuutta eri alojen välisen parannetun ja turvallisen tietojenvaihdon avulla. EMKR:stä ei pitäisi kuitenkaan rahoittaa toimia, jotka liittyvät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston soveltamisalaan kuuluvaan merivalvontaan. (79) Eräiden kyseisillä aloilla käytössä olevien tietojärjestelmien yhteenliittäminen saattaa edellyttää niiden omien rahoitusmekanismien johdonmukaista ja perussopimuksen määräysten mukaista käyttöönottoa. Merten aluesuunnittelu ja rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito ovat olennaisen tärkeitä meri- ja rannikkoalueiden kestävän kehityksen kannalta, ja ne molemmat edistävät ekosysteemipohjaista hallinnointia ja maa- ja meriyhteyksien kehittämistä koskevien tavoitteiden toteutumista. Nämä välineet ovat tärkeitä myös EU:n rannikoiden, merten ja valtamerten erilaisten käyttötarkoitusten hallitsemiseksi, niiden kestävän taloudellisen kehityksen mahdollistamiseksi ja rajat ylittävien investointien edistämiseksi, kun taas meristrategiadirektiivin täytäntöönpanon myötä määritellään tarkemmin meriympäristöön vaikuttavan ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajat. Lisäksi on tarpeen parantaa meriympäristöä koskevaa tietämystä ja edistää innovointia helpottamalla valtamerten ja merten tilaa koskevien tietojen kokoamista, vapaata jakamista, uudelleenkäyttöä ja levittämistä. (80) EMKR:stä olisi tuettava myös kestävää talouskasvua, työllisyyttä, innovaatiota ja kilpailukykyä merialoilla ja rannikkoalueilla. On erityisen tärkeää tunnistaa sääntelyesteet ja osaamisen puutteet, jotka hidastavat kehittymässä olevien ja tulevien merielinkeinojen kasvua, sekä toimet, joilla pyritään edistämään mereen ja merenkulkuun liittyvien sovellusten liiketoimintapotentiaalin parantamiseksi tarvittavia teknologiseen innovointiin tehtäviä investointeja. (81) EMKR:n olisi täydennettävä nykyisiä ja tulevia rahoitusvälineitä, joita unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet käytettäväksi kansallisella ja sitä alemmalla tasolla merten, valtamerten ja rannikoiden suojelun ja kestävän käytön edistämiseen, jäsenvaltioiden ja niiden rannikko- ja saarialueiden sekä syrjäisimpien alueiden välisen yhteistyön tehostamiseen sekä kansallisten ja paikallisten hankkeiden priorisoinnin ja edistymisen huomioon ottamiseen, ja oltava johdonmukainen niiden kanssa. Rahasto nivoutuu hyvin yhteen muiden merialaan mahdollisesti liittyvien unionin toimintalinjojen kanssa ja erityisesti Euroopan aluekehitysrahaston, koheesiorahaston ja Euroopan sosiaalirahaston sekä tutkimus- ja energiapolitiikkaan liittyvän Horisontti 2020 ‑ohjelman kanssa. (82) YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi unioni osallistuu aktiivisesti kansainvälisten järjestöjen työskentelyyn. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että unioni edistää tällaisten järjestöjen toimia, jotka auttavat varmistamaan kalavarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen aavalla merellä ja kolmansien maiden vesialueilla. Kansainvälisille järjestöille asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävää tukea olisi EMKR:n puitteissa jatkettava yhden rahaston logiikkaa noudattaen. (83) YKP:n hallinnon parantamiseksi ja neuvoa-antavien toimikuntien tehokkaan toiminnan varmistamiseksi on tärkeää, että neuvoa-antaville toimikunnille myönnetään riittävä ja pysyvä rahoitus, jotta ne voisivat jatkaa tehokkaasti neuvoa-antavassa tehtävässään yhteisessä kalastuspolitiikassa. EMKR:stä neuvoa-antaville toimikunnille myönnettävän tuen olisi yhden rahaston logiikkaa noudattaen korvattava alueellisille neuvoa-antaville toimikunnille asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävä tuki. (84) EMKR:stä olisi myönnettävä teknisen avun muodossa valmistelu-, hallinnollista ja teknistä tukea sekä tukea tiedotustoimiin, verkottumiseen, arviointeihin, tarkastuksiin selvityksiin ja kokemusten vaihtoon, joilla helpotetaan toimintaohjelman täytäntöönpanoa ja edistetään innovatiivisia lähestymistapoja ja käytänteitä sekä yksinkertaista ja avointa täytäntöönpanoa. Tekniseen apuun olisi kuuluttava myös sellaisen paikallisten kalastusalan toimintaryhmien eurooppalaisen verkoston perustaminen, jonka tarkoituksena on valmiuksien kehittäminen, tiedon levittäminen, kokemusten vaihtaminen sekä paikallisten kumppanuuksien välisen yhteistyön tukeminen. (85) Kaikkiin tämän asetuksen perusteella rahoitettaviin, sekä yhteistyössä toteutettavan että suoran hallinnoinnin piiriin kuuluviin toimiin liittyen on tarpeen varmistaa unionin taloudellisten etujen suojaaminen soveltamalla kyseisten etujen suojaamista koskevaa lainsäädäntöä moitteettomalla tavalla sekä varmistaa, että jäsenvaltiot ja komissio tekevät aiheelliset tarkastukset. (86) Tämän asetuksen säännöksiin, jotka kuuluvat yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin, olisi sovellettava [yhteisistä säännöksistä annettua asetusta (EU) N:o […]] ja sen nojalla annettuja säännöksiä. Erityisesti [yhteisistä säännöksistä annetussa asetuksessa (EU) N:o […]][17] vahvistetaan moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden pohjalta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavaa unionin varojen hallinnointia koskevat säännökset sekä hyväksyttyjen elinten toimintaa koskevat säännökset ja budjettiperiaatteet. Näitä säännöksiä olisi noudatettava tämän asetuksen yhteydessä. (87) Ottaen kuitenkin huomioon EMKR:n erityisluonne, erityisesti sen koko, rahoitettavien toimien lajit, vahva yhteys YKP:hen ja kaikki muut merkitykselliset tekijät, joitakin yhteistyössä toteutettavaan hallinnointiin liittyviä yhteisiä säännöksiä olisi mukautettava, niistä olisi poikettava tai niitä olisi täydennettävä tässä asetuksessa. Silloin kun [yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen (EU) N:o [...]] säännöksissä niin vaaditaan, kyseisiä yhteisiä säännöksiä olisi täydennettävä EMKR-asetuksella. (88) Koska on tärkeää varmistaa meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen ja kalakantojen suojelu erityisesti laittomalta kalastukselta sekä noudattaa yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta annetussa vihreässä kirjassa[18] tehtyjä päätelmiä, EMKR:stä myönnettävän tuen ulkopuolelle olisi suljettava toimijat, jotka eivät noudata YKP:n sääntöjä ja vaarantavat erityisesti kyseisten kantojen kestävyyden ja uhkaavat täten vakavasti meren elollisten luonnonvarojen kestävää hyödyntämistä siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään tämän kokoisina, ja varsinkin toimijat, jotka osallistuvat laittomaan, ilmoittamattomaan ja sääntelemättömään (IUU) kalastukseen. Unionin rahoitusta ei pitäisi missään vaiheessa, alkaen toimen valinnasta sen täytäntöönpanoon asti, käyttää YKP-asetuksen tavoitteissa mainitun, meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvän yleisen edun vahingoittamiseksi. (89) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet hallinto- ja valvontajärjestelmien moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tätä varten kullekin toimintaohjelmalle olisi nimettävä hallintoviranomainen, maksajavirasto ja todentamisviranomainen, joiden velvollisuudet olisi määriteltävä. Näiden velvollisuuksien olisi liityttävä ensisijaisesti rahoituksen moitteettomaan toteutumiseen, arvioinnin järjestämiseen, menojen todentamiseen, tarkastamiseen ja unionin lainsäädännön noudattamiseen. Olisi säädettävä komission ja tuen seurannasta vastaavien kansallisten viranomaisten välisistä säännöllisistä kokouksista. Hallinnon ja valvonnan osalta on erityisesti tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, joita noudattaen jäsenvaltiot antavat takeet siitä, että järjestelmät ovat olemassa ja toimivat tyydyttävästi. (90) Euroopan unionin taloudelliset edut olisi suojattava oikeasuhtaisin toimenpitein koko menosyklin ajan; näihin toimenpiteisiin sisältyvät väärinkäytösten torjunta, havaitseminen ja tutkiminen, menetettyjen, virheellisesti maksettujen tai väärin käytettyjen varojen takaisinperintä ja tarpeen mukaan seuraamukset. (91) Jäsenvaltioiden väärinkäytösten vuoksi takaisin perimien summien olisi oltava käytettävissä kyseessä olevan jäsenvaltion toimintaohjelmiin. Olisi suunniteltava jäsenvaltioiden taloudellisen vastuun järjestelmä, jota sovelletaan silloin, kun väärinkäytöksiin liittyviä määriä ei ole peritty kokonaisuudessaan takaisin, ja komission olisi voitava suojata unionin talousarvioon liittyvät edut veloittamalla asianomaiselta jäsenvaltiolta väärinkäytösten vuoksi menetetyt määrät, joita ei ole peritty takaisin kohtuullisen määräajan kuluessa. (92) Jotta kumppanuus olisi toimivaa ja unionin tukitoimet asianmukaisella tavalla tunnettuja, niitä koskevan tiedotuksen ja julkisuuden olisi oltava mahdollisimman laajaa. Siitä huolehtimisen olisi kuuluttava tukitoimista vastaaville hallintoviranomaisille, joiden olisi myös tiedotettava toteutetuista toimenpiteistä komissiolle. (93) Maksusitoumuksia ja maksuja koskevia sääntöjä ja menettelyitä olisi yksinkertaistettava säännöllisen kassavirran varmistamiseksi. EMKR:stä maksettavan neljän prosentin ennakkomaksun pitäisi vauhdittaa toimintaohjelman täytäntöönpanoa. (94) Unionin varojen moitteettoman hoidon varmistamiseksi menojen ennakointia ja toteuttamista olisi parannettava. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle säännöllisesti ennakkoarvionsa unionin varojen käytöstä, ja rahoituksen toteutumisen viivästymisen olisi johdettava ennakkomaksujen takaisinperintään ja maksusitoumusten vapauttamiseen ilman eri toimenpiteitä. (95) [YKP-asetuksen] 50 ja 51 artiklassa mainittuihin YKP:n erityistarpeisiin vastaamiseksi ja YKP:n sääntöjen noudattamisen edistämiseksi olisi vahvistettava lisäsäännöksiä säännöille, jotka koskevat maksujen määräajan kulumisen keskeyttämistä [yhteisistä säännöksistä annettu asetus (EU) N:o […]]. Jos jäsenvaltio tai toimija on laiminlyönyt YKP:n mukaiset velvoitteensa tai jos komissiolla on tällaiseen laiminlyöntiin viittaavaa näyttöä, komission olisi varotoimenpiteenä voitava keskeyttää maksatus. (96) Keskeyttämismahdollisuuden lisäksi ja tukikelvottomien menojen maksamiseen liittyvän ilmeisen riskin välttämiseksi komission olisi voitava lykätä YKP:n sääntöjen noudattamatta jättämiseen liittyviä maksuja, kuten [YKP-asetuksen] 50 ja 51 artiklassa edellytetään. (97) Jotta hyväksyttyjen maksajavirastojen ja unionin talousarvion välille syntyisi taloudellinen yhteys, komission olisi tarkastettava ja hyväksyttävä maksajavirastojen tilit vuosittain. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen tulisi koskea toimitettujen tilinpäätösten täydellisyyttä, täsmällisyyttä ja todenperäisyyttä mutta ei sitä, ovatko menot yhdenmukaisia unionin lainsäädännön kanssa. (98) Toimintaohjelmaa olisi sen laadun parantamiseksi ja sen saavutusten osoittamiseksi seurattava ja arvioitava. Komission olisi luotava yhteinen seuranta- ja arviointikehys varmistaen muun muassa, että asiaa koskevat tiedot ovat käytettävissä oikeaan aikaan. Tässä yhteydessä olisi vahvistettava luettelo indikaattoreista, ja komission olisi arvioitava EMKR-politiikan vaikutuksia suhteessa erityistavoitteisiin. (99) Vastuu ohjelman seurannasta olisi jaettava hallintoviranomaisen ja tätä tarkoitusta varten perustetun seurantakomitean kesken. Vastuunjako olisi tätä varten täsmennettävä. Ohjelman seurantaan olisi sisällyttävä komissiolle toimitettavan vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen laatiminen. (100) Rahoitusmahdollisuuksia ja hankkeiden tuensaajia koskevien tietojen saatavuuden ja avoimuuden lisäämiseksi kussakin jäsenvaltiossa olisi otettava käyttöön yksi keskitetty verkkosivusto tai verkkoportaali, jossa on tietoa toimintaohjelmasta, mukaan lukien luettelot toimista, joita kustakin toimintaohjelmasta tuetaan. Näiden tietojen pohjalta suuren yleisön ja erityisesti unionin veronmaksajien olisi saatava kohtuullinen, todellinen ja konkreettinen käsitys siitä, miten unionin varoja käytetään EMKR:n puitteissa. Tämän tavoitteen lisäksi asiaa koskevien tietojen julkaisemisen olisi palveltava tavoitetta, joka liittyy unionin rahoituksen hakemista koskevien mahdollisuuksien tekemiseen entistä tunnetuimmiksi. Tietosuojaa koskevan perusoikeuden kunnioittamiseksi kaikilta osin ja unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa (Schecke) antaman tuomion[19] mukaisesti ei pitäisi kuitenkaan edellyttää luonnollisten henkilöiden nimien julkaisemista. (101) Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten osien täydentämistä ja muuttamista varten komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä seuraavista: käytännesäännöt sellaisten YKP:n sääntöjen noudattamatta jättämisten havaitsemiseksi, jotka voivat johtaa hakemusten käsittelemättä jättämiseen, hakemuksia koskeva aikataulu, jotta voidaan varmistaa ennakkoehtojen täyttyminen oikeasuhteisella tavalla, aluksiin tehtävien tukikelpoisten investointien määrittely sellaisten investointien välttämiseksi, jotka johtaisivat aluksen kalastuskapasiteetin lisääntymiseen, nettotulojen laskentamenetelmä ekoinnovoinnin tapauksessa, suojeltujen merialueiden suojeluun ja ennallistamiseen liittyvien tukikelpoisten toimien ja kustannusten määrittely, offshore- ja non food ‑vesiviljelyyn tehtäviin investointeihin liittyvien tukikelpoisten kustannusten määrittely, paikallisia kehitysstrategioita koskevan toimintasuunnitelman sisällön määrittely, paikallisten kehitysstrategioiden valmistelutukeen liittyvien tukikelpoisten kustannusten määrittely, paikallisten kehitysstrategioiden toimintakustannuksiin ja toiminnan edistämisestä aiheutuviin kustannuksiin liittyvien tukikelpoisten kustannusten määrittely, maksajavirastojen velvollisuudet, todentamisviranomaisten tehtävien määrittely, asianmukaiseen jäljitysketjuun liittyvien menettelyjen selventäminen, jäsenvaltioiden velvollisuuksien selventäminen aiheettomasti suoritettujen maksujen takaisinperinnän tapauksessa, YKP:n sääntöjen rikkomiset, jotka saattavat johtaa maksujen lykkäämiseen, kiinteämääräisissä tai ekstrapoloiduissa oikaisuissa sovellettavat perusteet ja menetelmät, luettelo YKP:n sääntöjen rikkomisista, jotka saattavat johtaa rahoitusoikaisujen soveltamiseen, ja seuranta- ja arviointijärjestelmän sisältö ja rakenne. (102) Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (103) Komissiolle olisi annettava valta antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksiä määrärahojen vuotuisesta jakautumisesta, toimintaohjelmien ja niiden muutosten hyväksymisestä, valvontaan ja täytäntöönpanon valvontaan liittyvää politiikkaa koskevista unionin prioriteeteista, tiedonkeruuta koskevien vuotuisten työsuunnitelmien hyväksymisestä, YKP:n noudattamatta jättämistä koskevasta näytöstä, jonka perusteella maksujen määräaikojen kuluminen voidaan keskeyttää, maksujen lykkäämisestä ja lykkäämisen kumoamisesta, rahoitusoikaisuista ja tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä. (104) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka liittyy toimintaohjelman muotoon, toimintaohjelman hyväksymismenettelyihin, tiedonkeruuta koskevan vuotuisen työsuunnitelman hyväksymismenettelyihin, liitteen I mukaisten tuki-intensiteettiä koskevien prosenttiyksikköjen konkreettiseen soveltamiseen, välimaksuja koskevien menoilmoitusten lähettämistä koskevaan määräaikaan, hallintoon ja valvontaan liittyviä maksajavirastojen velvollisuuksia koskeviin sääntöihin, todentamisviranomaisten erityistehtäviin, tehokasta hallinnointia ja valvontaa koskeviin sääntöihin, lykättävien maksujen määrittämistä koskeviin sääntöihin, maksujen määräaikojen kulumisen keskeyttämistä tai maksujen lykkäämistä koskeviin menettelyihin, paikalla tehtäviä komission lisätarkastuksia koskevaan menettelyyn, vuotuisten täytäntöönpanokertomusten muotoon, ennakko- ja jälkiarviointeihin sisällytettäviin seikkoihin ja julkisuustoimenpiteitä koskevien teknisten näkökohtien valmisteluun. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[20] mukaisesti. (105) Koska komission 24 artiklan, 98 artiklan, 120 artiklan ja 143 artiklan mukaisilla täytäntöönpanosäädöksillä hyväksymät säännökset liittyvät menettelyihin, täytäntöönpanosäädöksiä hyväksyttäessä olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä. (106) Jotta helpotettaisiin sujuvaa siirtymistä asetuksessa (EY) N:o 1198/2006 säädetystä järjestelmästä tässä asetuksessa säädettyyn järjestelmään, komissiolle olisi siirrettävä valta antaa perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat siirtymäsäännösten vahvistamista. (107) Tässä asetuksessa säädetty uusi tukijärjestelmä korvaa tukijärjestelmän, joka on perustettu asetuksella (EY) N:o 1198/2006, asetuksella (EY) N:o 861/2006, yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämistä koskevasta tukiohjelmasta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella, asetuksella (EY) N:o 1290/2005 (maataloustukirahasto), asetuksella (EY) N:o 791/2007 ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 103 artiklalla. Sen vuoksi kyseiset asetukset ja mainittu säännös olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I osasto Tavoitteet I LUKU Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa määritellään unionin rahoitustoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön a) yhteinen kalastuspolitiikka (YKP); b) merioikeuteen liittyvät toimenpiteet; c) kalastusalueiden ja sisävesikalastuksen kestävä kehitys; d) ja yhdennetty meripolitiikka. 2 artikla Maantieteellinen soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan unionin alueella toteutettaviin toimiin, jollei tässä asetuksessa nimenomaisesti toisin säädetä. 3 artikla Määritelmät 1. Tässä asetuksessa sovelletaan [yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen][21] 5 artiklassa, [kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen] 5 artiklassa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklassa ja [yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen][22] 2 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista. 2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: (1) ’yhteisellä tietojenvaihtoympäristöllä (CISE)’ rakenteeltaan hajautettua järjestelmäverkkoa, joka on kehitetty tietojen vaihtamiseksi eri aloilla toimivien käyttäjien kesken merellä tapahtuvaa toimintaa koskevan tilannetietoisuuden parantamista varten; (2) ’monialaisilla toimilla’ aloitteita, jotka hyödyttävät vastavuoroisesti eri aloja ja/tai alakohtaisia politiikkoja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti ja joita ei voida kokonaisuudessaan toteuttaa kulloiseenkin politiikan alaan kuuluvilla toimenpiteillä; (3) ’sähköisellä kirjaamis- ja raportointijärjestelmällä’ (ERS) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 15, 24 ja 63 artiklassa tarkoitettua sähköistä tietojen kirjaamis- ja raportointijärjestelmää; (4) ’Euroopan meripoliittisella seurantakeskuksella ja tietoverkolla’ verkostoa, joka kokoaa kansalliset meripoliittiset seuranta- ja tieto-ohjelmat yhteiseksi ja helppokäyttöiseksi eurooppalaiseksi resurssiksi; (5) ’kalastusalueella’ meren tai järven rannalla olevaa aluetta, johon voi kuulua myös lammikoita tai joen suisto, jolla kalastus tai vesiviljely on merkittävä työllistäjä ja joka on jäsenvaltion sellaiseksi nimeämä; (6) ’kalastajalla’ henkilöä, jonka jäsenvaltio katsoo harjoittavan ammattikalastusta kalastusta harjoittavalla kalastusaluksella tai jonka jäsenvaltio katsoo harjoittavan meren eliöiden ammattimaista korjuuta ilman alusta; (7) ’yhdennetyllä meripolitiikalla’ unionin politiikkaa, jonka tavoitteena on edistää koordinoitua ja johdonmukaista päätöksentekoa, jolla maksimoidaan jäsenvaltioiden ja erityisesti unionin rannikko- ja saarialueiden ja syrjäisimpien alueiden sekä merialojen kestävä kehitys, talouskasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus johdonmukaisella meriasioihin liittyvällä politiikalla ja asiaankuuluvalla kansainvälisellä yhteistyöllä; (8) ’yhdennetyllä merivalvonnalla’ EU:n aloitetta, jolla pyritään lisäämään Euroopan merien valvontatoimien vaikuttavuutta ja tehokkuutta eri alojen ja maiden välisen tietojenvaihdon ja yhteistyön pohjalta; (9) ’väärinkäytöksellä’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa määriteltyä väärinkäytöstä; (10) ’sisävesikalastuksella’ kalastusta, jota harjoitetaan kaupallisessa tarkoituksessa yksinomaan sisävesillä toimivilla aluksilla tai muilla laitteilla, joita käytetään jäällä kalastukseen; (11) ’rannikkoalueiden yhdennetyllä käytöllä ja hoidolla’ strategioita ja toimenpiteitä, jotka määritellään rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa 30 päivänä toukokuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa (2002/413/EY)[23]; (12) ’meriasioiden yhdennetyllä hallinnoinnilla’ kaikkien valtameriin, meriin ja rannikkoalueisiin vaikuttavien EU:n alakohtaisten politiikkojen koordinoitua hallinnointia; (13) ’merialueilla’ neuvoston päätöksen 2004/585/EY liitteessä I vahvistettuja maantieteellisiä alueita ja alueellisten kalastusjärjestöjen perustamia alueita; (14) ’merten aluesuunnittelulla’ prosessia, jonka puitteissa viranomaiset tarkastelevat ja säätelevät ihmisen toiminnan alueellista ja ajallista jakautumista merialueilla ekologisten, taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi; (15) ’toimenpiteellä’ toimien joukkoa; (16) ’julkisilla menoilla’ toimien rahoitukseen myönnettyä rahoitusosuutta, joka on peräisin jäsenvaltion talousarviosta, alueellisten tai paikallisten viranomaisten tai Euroopan unionin talousarviosta, sekä muita vastaavia menoja. Kaikkia toimien rahoitusosuuksia, jotka ovat peräisin yhdestä tai useammasta alue- tai paikallisviranomaisesta muodostettujen julkisoikeudellisten elinten tai yhteisöjen taikka julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY[24] mukaisesti toimivien julkisoikeudellisten elinten talousarviosta, pidetään julkisena rahoitusosuutena; (17) ’merialuestrategialla’ tiettyä maantieteellistä aluetta koskevaa jäsenneltyä yhteistyökehystä, joka on EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden, niiden alueiden ja tarvittaessa sellaisten kolmansien maiden kehittämä, jotka jakavat merialueen EU:n jäsenvaltioiden kanssa; strategiassa otetaan huomioon merialueen maantieteelliset, ilmastolliset, taloudelliset ja poliittiset erityispiirteet; (18) ’pienimuotoisella rannikkokalastuksella’ kalastusta, jota harjoitetaan unionin kalastuslaivastorekisteriä koskevan 30 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 26/2004[25] liitteessä I olevassa taulukossa 3 olevan luettelon mukaisilla kokonaispituudeltaan alle 12 metrin pituisilla aluksilla, jotka eivät käytä vedettäviä pyydyksiä; (19) ’yksinomaan sisävesillä toimivilla aluksilla’ sisävesillä toimivia kaupallista kalastusta harjoittavia aluksia, jotka eivät kuulu unionin kalastuslaivastorekisteriin. II OSASTO YLEISTÄ I LUKU Euroopan meri- ja kalatalousrahaston perustaminen ja tavoitteet 4 artikla Perustaminen Perustetaan Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR). 5 artikla Tavoitteet EMKR edistää seuraavien tavoitteiden toteutumista: a) kestävä ja kilpailukykyinen kalatalous ja vesiviljely; b) unionin yhdennetyn meripolitiikan kehittäminen ja täytäntöönpano koheesiopolitiikkaa ja yhteistä kalastuspolitiikkaa täydentäen; c) kalastusalueiden tasapainoinen ja osallistava alueellinen kehittäminen; d) YKP:n täytäntöönpanon edistäminen. 6 artikla Unionin prioriteetit EMKR:n tavoitteiden saavuttaminen edesauttaa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian toteuttamista. Siihen pyritään seuraavien kuuden unionin prioriteetin kautta, jotka muutetaan yhteisessä strategiakehyksessä asianmukaisiksi temaattisiksi tavoitteiksi: (1) Työllisyyden ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lisääminen seuraavien tavoitteiden kautta: a) taloudellisen kasvun, sosiaalisen osallisuuden ja työpaikkojen luomisen edistäminen sekä työvoiman liikkuvuuden tukeminen kalastuksesta ja vesiviljelystä riippuvaisissa rannikko- ja sisämaayhteisöissä; b) kalastustoimintojen monipuolistaminen muille meritalouden aloille ja meritalouden kasvu, mukaan lukien ilmastonmuutoksen hillitseminen. (2) Innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan kalastuksen edistäminen keskittymällä seuraaville aloille: a) teknologian kehittämisen vahvistamisen, innovoinnin ja tietämyksensiirron tukeminen; b) kalastuksen, erityisesti pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavan laivaston kilpailukyvyn ja elinkelpoisuuden parantaminen ja turvallisuuden tai työolojen parantaminen; c) uusien ammatillisten taitojen ja elinikäisen oppimisen kehittäminen; d) kalastustuotteiden markkinajärjestelyn parantaminen. (3) Innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan vesiviljelyn edistäminen keskittymällä seuraaville aloille: a) teknologian kehittämisen vahvistamisen, innovoinnin ja tietämyksensiirron tukeminen; b) vesiviljely-yritysten, erityisesti pk-yritysten kilpailukyvyn ja elinkelpoisuuden parantaminen; c) uusien ammatillisten taitojen ja elinikäisen oppimisen kehittäminen; d) vesiviljelytuotteiden markkinajärjestelyn parantaminen. (4) Kestävän ja resurssitehokkaan kalastuksen edistäminen keskittymällä seuraaville aloille: a) meriympäristöön kohdistuvien kalastusvaikutusten vähentäminen; b) merten biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelu ja ennallistaminen, mukaan lukien niiden tarjoamat palvelut. (5) Kestävän ja resurssitehokkaan vesiviljelyn edistäminen keskittymällä seuraaville aloille: a) vesiviljelyyn liittyvien ekosysteemien parantaminen ja resurssitehokkaan vesiviljelyn edistäminen; b) ympäristönsuojelun korkean tason takaavan vesiviljelyn, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kansanterveyden ja yleisen turvallisuuden edistäminen. (6) YKP:n täytäntöönpanon edistäminen seuraavin keinoin: a) tutkimustiedon tarjonta ja tiedonkeruu; b) valvonnan ja täytäntöönpanon valvonnan tukeminen, institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen. II LUKU Yhteistyössä toteutettava ja suora hallinnointi 7 artikla Yhteistyössä toteutettava ja suora hallinnointi 1. Jäljempänä V osastossa tarkoitetut toimenpiteet ja 92 artiklan mukainen tekninen apu rahoitetaan EMKR:stä jäsenvaltioiden ja unionin välisen yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin periaatteen mukaisesti ja [yhteisistä säännöksistä annetussa asetuksessa (EU) N:o […]][26] vahvistettujen yhteisten sääntöjen mukaisesti. 2. Jäljempänä VI osastossa tarkoitetut toimenpiteet, 92 artiklan mukaista teknistä apua lukuun ottamatta, rahoitetaan EMKR:stä suoran hallinnoinnin periaatteen mukaisesti. III LUKU Yhteistyössä toteutettavaan hallinnointiin kuuluvan tuen yleiset periaatteet 8 artikla Valtiontuki 1. Jäsenvaltioiden kalastus- ja vesiviljely-yrityksille myöntämään tukeen sovelletaan perussopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan soveltamista. 2. Perussopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa ei kuitenkaan sovelleta perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan kuuluviin maksuihin, joita jäsenvaltiot suorittavat tämän asetuksen nojalla ja mukaisesti. 3. Kansallisia säännöksiä, joiden nojalla myönnetään 2 kohdassa tarkoitettuja rahoitusosuuksia koskevaa tämän asetuksen säännökset ylittävää julkista rahoitusta, käsitellään kokonaisuudessaan 1 kohdan mukaisesti. 9 artikla Kumppanuus Poiketen siitä, mitä [yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen (EU) N:o [...]] 5 artiklan 4 kohdassa säädetään, komissio kuulee vähintään kahdesti ohjelmakauden aikana järjestöjä, jotka edustavat unionin tason kumppaneita, EMKR:stä myönnettävän tuen täytäntöönpanosta. 10 artikla Koordinointi [Yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen (EU) N:o […]] 4 artiklassa mainittujen periaatteiden lisäksi komissio ja jäsenvaltiot varmistavat koordinoinnin ja täydentävyyden niiden tukien välillä, joita myönnetään EMKR:stä, muiden unionin toimintalinjojen ja rahoitusvälineiden perusteella, mukaan lukien [ympäristö- ja ilmastoimien puiteohjelman perustamisesta (LIFE-puiteohjelma)] annettu asetus (EU) N:o […][27], ja unionin ulkoisten toimien puitteissa. EMKR:stä ja LIFE-puiteohjelmasta myönnettävän tuen koordinointi on toteutettava erityisesti edistämällä sellaisten toimien rahoitusta, joilla täydennetään LIFE-puiteohjelmasta rahoitettavia yhdennettyjä hankkeita, sekä edistämällä LIFE-puiteohjelmassa hyväksyttyjen ratkaisujen, menetelmien ja lähestymistapojen käyttöä. 11 artikla Ennakkoehdot EMKR:ään sovelletaan tämän asetuksen liitteessä III tarkoitettuja ennakkoehtoja. IV LUKU Hakukelpoisuus ja tukeen kelpaamattomat toimet 12 artikla Hakukelpoisuus 1. Seuraavien toimijoiden jättämät hakemukset eivät ole kelpoisia EMKR:n tukeen tietyn kauden ajan: a) toimijat, jotka ovat syyllistyneet asetuksen (EY) N:o 1005/2008 42 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1224/2009 90 artiklan 1 kohdan mukaiseen vakavaan rikkomukseen; b) toimijat, jotka osallistuvat unionin IUU-alusluetteloon merkittyjen kalastusalusten toimintaan tai hallinnointiin taikka jotka ovat niihin omistussuhteessa asetuksen (EY) N:o 1005/2008 40 artiklan 3 kohdan mukaisesti; c) toimijat, jotka ovat syyllistyneet muihin YKP:n sääntöjen laiminlyönteihin, jotka vaarantavat vakavasti kyseessä olevien kantojen kestävyyden. 2. EKTR:n tai EMKR:n väärinkäytökseen syyllistyneiden toimijoiden jättämät hakemukset eivät ole hyväksyttäviä tietyn kauden ajan. 3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 150 artiklan mukaisesti seuraavista: a) edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun kauden määrittely; kyseisen kauden on oltava oikeassa suhteessa rikkomuksen tai laiminlyönnin vakavuuteen tai toistumiseen; b) edellä 1 kohdassa tarkoitetun kauden alkamis- tai päättymispäivät; c) edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen sellaisten muiden laiminlyöntien määrittely, jotka vaarantavat vakavasti kyseessä olevien kantojen kestävyyden. 4. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että toimijat, jotka jättävät EMKR:lle osoitetun hakemuksen, toimittavat hallintoviranomaiselle allekirjoitetun vahvistuksen siitä, että ne noudattavat 1 kohdassa lueteltuja vaatimuksia eivätkä ole syyllistyneet 2 kohdassa tarkoitettuun EKTR:n tai EMKR:n väärinkäytökseen. Jäsenvaltioiden on tarkistettava vahvistuksen paikkansapitävyys ennen toimen hyväksymistä. 5. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 150 artiklan mukaisesti valtuutuksesta, joka koskee sääntöjen noudattamatta jättämistä koskevan jäsenvaltioiden välisen tiedonvaihtojärjestelmän perustamista. 13 artikla Tukeen kelpaamattomat toimet Seuraaviin toimiin ei voida myöntää EMKR:n tukea: a) aluksen kalastuskapasiteettia lisäävät toimet; b) uusien kalastusalusten rakentaminen, kalastusalusten käytöstäpoisto tai tuonti; c) kalastustoiminnan väliaikainen lopettaminen; d) koekalastus; e) yrityksen omistuksen siirtäminen; f) suorat istutukset, ellei niistä ole nimenomaisesti säädetty säilyttämistoimenpiteenä unionin säädöksessä tai ellei ole kyse koeistutuksesta. III OSASTO RAHOITUSKEHYS 14 artikla Talousarvion toteuttaminen 1. EMKR:lle V osaston nojalla kohdennettu unionin talousarvio toteutetaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa [yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen (EU) N:o […]] 4 artiklan mukaisesti. 2. Komissio hallinnoi EMKR:lle VI osaston nojalla kohdennettua unionin talousarviota suoraan [uuden varainhoitoasetuksen] 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. 3. Komissio peruuttaa suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvan talousarviositoumuksen kokonaan tai osittain [uuden varainhoitoasetuksen] ja tämän asetuksen 147 artiklan mukaisesti. 4. Moitteettoman varainhoidon periaatetta sovelletaan [uude