Unionin uudelleensijoittamiskehystä koskeva asetus auttaa vähentämään laitonta muuttoliikettä, sillä se varmis- taa, että käytettävissä on turvallisia ja laillisia vaihtoehtoja. Siinä korvataan nykyiset tilapäiset järjestelmät ja vahviste- taan EU:n laajuiset kaksivuotiset suunnitelmat aitojen pako- laisten uudelleensijoittamiseksi. Osallistumalla yhteisesti maailmanlaajuisiin uudelleensijoittamistoimiin EU vahvistaa kumppanuuteen ja solidaarisuuteen perustuvia siteitään nii- hin kolmansiin maihin, joissa on paljon kansainvälistä suoje- lua tarvitsevia henkilöitä.

EU:n turvapaikkauudistuksessa on kaiken kaikkiaan edistytty valtavasti, mutta joissain asioissa tarvitaan vielä kompromis- seja. Komission alun perin tekemistä seitsemästä ehdotuksesta viisi on hyväksymisvalmiita. Ehdotukset ovat osa laajaa uudistusta, mutta jokainen niistä tuottaa yksinään selkeää lisäarvoa ja niiden nopealla loppuun saattamisella olisi vaikutusta käytännössä.

Jäsenvaltiot voivat sormenjälkitietojen lisäksi tallentaa Eurodac- järjestelmään kasvokuvia ja tehdä niitä koskevia hakuja tietosuojasääntöjä kuitenkin täysimääräisesti noudattaen. Näin varmistetaan, että jäsenvaltioilla on käytettävissään kaikki tarvittavat tiedot turvapaikanhakijoiden henkilöllisyyden selvittämiseksi. Samalla voidaan auttaa jäsenvaltioita tietyissä ongelmatilanteissa, esimerkiksi kun on kyse vaurioituneista sormenpäistä tai siitä, että sormenjälkien ottamisesta kieltäydytään.

EU:n turvapaikkauudistuksessa on kaiken kaikkiaan edistytty valtavasti, mutta joissain asioissa tarvitaan vielä kompromisseja. Komission alun perin tekemistä seitsemästä ehdotuksesta viisi on hyväksymisvalmiita. Ehdotukset ovat osa laajaa uudistusta, mutta jokainen niistä tuottaa yksinään selkeää lisäarvoa ja niiden nopealla loppuun saattamisella olisi vaikutusta käytännössä.

EU:n turvapaikkauudistuksessa on kaiken kaikkiaan edistytty valtavasti, mutta joissain asioissa tarvitaan vielä kompromisseja. Komission alun perin tekemistä seitsemästä ehdotuksesta viisi on hyväksymisvalmiita. Ehdotukset ovat osa laajaa uudistusta, mutta jokainen niistä tuottaa yksinään selkeää lisäarvoa ja niiden nopealla loppuun saattamisella olisi vaikutusta käytännössä.

EU:n turvapaikkauudistuksessa on kaiken kaikkiaan edistytty valtavasti, mutta joissain asioissa tarvitaan vielä kompromisseja. Komission alun perin tekemistä seitsemästä ehdotuksesta viisi on hyväksymisvalmiita. Ehdotukset ovat osa laajaa uudistusta, mutta jokainen niistä tuottaa yksinään selkeää lisäarvoa ja niiden nopea viimeistely vaikuttaisi käytännön tasolla.

EU:n turvapaikkauudistuksessa on kaiken kaikkiaan edistytty valtavasti, mutta joissain asioissa tarvitaan vielä kompromisseja. Komission alun perin tekemistä seitsemästä ehdotuksesta viisi on hyväksymisvalmiita. Ehdotukset ovat osa laajaa uudistusta, mutta jokainen niistä tuottaa yksinään selkeää lisäarvoa ja niiden nopea viimeistely vaikuttaisi käytännön tasolla.

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 4.12.2018 COM(2018) 798 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPPA-NEUVOSTOLLE JA NEUVOSTOLLE MUUTTOLIIKKEEN KAIKKIEN OSA-ALUEIDEN HALLINTA: EUROOPAN MUUTTOLIIKEAGENDAN YHTEYDSSÄ SAAVUTETTU EDISTYS



. ”Jäsenvaltiot eivät ole [...] vielä löytäneet oikeanlaista tasapainoa jokaisen jäsenvaltion omasta alueestaan kantaman vastuun ja tarvittavan solidaarisuuden välillä. Jäsenvaltioiden on osoitettava tällaista solidaarisuutta, jos ne haluavat säilyttää sisärajattoman Schengen-alueen. Vastustan ja tulen aina vastustamaan sisärajoja. Niistä on päästävä eroon siellä, missä niitä taas on. Niiden säilyttäminen merkitsisi EU:n nykyisen ja tulevan olemuksen kannalta takapakkia, jota ei voida hyväksyä. Komissio ja useat puheenjohtajana toimineet jäsenvaltiot ovat esittäneet lukuisia kompromissiratkaisuja. Kehotan Itävaltaa neuvoston puheenjohtajamaana ryhtymään nyt määrätietoisiin toimiin, jotta muuttoliikepolitiikan tasapainoiseen uudistamiseen löydetään tulevaisuutta palvelevat ratkaisut. Emme voi jatkaa näin, että aina uuden laivan saapuessa kinastelemme ja päädymme tapauskohtaisiin ratkaisuihin. Tapauskohtaiset ratkaisut eivät enää riitä. Nykyhetkessä ja tulevaisuudessa tarvitaan lisää solidaarisuutta – solidaarisuuden on oltava kestävää.” Jean-Claude Juncker, unionin tila 2018

1.JOHDANTO Pakolais- ja muuttoliikekriisin mukanaan tuomat haasteet edellyttivät EU:lta määrätietoisia ja kokonaisvaltaisia toimia, joilla pelastettiin ihmishenkiä, hillittiin laitonta maahantuloa ja kehitettiin uusia välineitä, joilla pystyttäisiin yhdessä vastaamaan sekä EU:ssa että sen ulkopuolella ilmeneviin haasteisiin. Sama pätee edelleen, kun luomme tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavaa järjestelmää tuleviksi vuosiksi. Komissio esitteli tähän tavoitteeseen tähtäävät keskeiset vaiheet Euroopan muuttoliikeagendassa. Sen ansiosta EU:lla on nyt paremmat valmiudet kuin koskaan aikaisemmin. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että työmme olisi tehty. Kriisi paljasti heikkouksia: EU:n nykyiset turvapaikkasäännöt johtivat turvapaikanhakijoiden erilaiseen kohteluun eri puolilla EU:ta ja kannustivat siirtymään jäsenvaltiosta toiseen. Maahantulijoiden määrä on nyt painunut kriisiä edeltäneen tason alle, mutta rakenteellinen muuttopaine on edelleen kovaa. Meillä on nyt hyvä tilaisuus korjata puutteet ja luoda järjestelmä, joka kestää tulevaisuuden kriisit. Tämä tarkoittaa siirtymistä tapauskohtaisista ratkaisuista kestäviin ratkaisuihin. Tämä tarkoittaa ennakoivia toimenpiteitä, joilla rikotaan salakuljettajien toimintamalleja, turvataan EU:n ulkorajat, kehitetään turvapaikka- ja palauttamismenettelyjen kaltaiset keskeiset prosessit toimiviksi, parannetaan laillisia maahantuloväyliä ja etsitään ratkaisuja muuttoliikkeen taustalla oleviin syihin. Kriisin myötä vahvistui, että kaikki EU:n toimet ovat kytköksissä toisiinsa – kaikkien osien on sovittava yhteen, jotta järjestelmä kokonaisuudessaan voi toimia. Tässä tiedonannossa tarkastellaan muuttoliikkeen hallintaa koskevan kokonaisvaltaisen lähestymistavan kolmea keskeistä osatekijää: ·toimet unionin ulkopuolisten kumppanien kanssa ·toimet unionin ulkorajoilla ·toimet unionin sisällä. Ulkoisten toimien osalta on jatkettava yhteistyötä kumppanien kanssa, jotta voidaan puuttua laittoman muuttoliikkeen perimmäisiin syihin, parantaa muuttoliikkeen hallintaa ja torjua ihmisten salakuljetusta, varmistaa, että henkilöt, joilla ei ole oikeutta jäädä EU:hun, voidaan palauttaa, osoittaa, että laittomalle muuttoliikkeelle on olemassa vaihtoehtoja laillisten muuttoväylien muodossa sekä vastata konfliktien ja vainon vuoksi kotiseudultaan siirtymään joutuneiden erityistarpeisiin. Vahvojen ulkorajojen myötä on saatava aikaan johdonmukainen ja luotettava valvonta- ja turvallisuustaso, joka toteutetaan heikkouksien havaitsemiseen ja korjaamiseen tähtäävän korkeatasoisen koordinoinnin ja jatkuvan seurannan avulla. Näitä tavoitteita on täydennettävä unionin sisäisellä johdonmukaisella ja humaanilla lähestymistavalla siten, että jäsenvaltioiden turvapaikka- ja palauttamismenettelyt vahvistavat toinen toistaan, että niillä pyritään määrätietoisesti torjumaan rikollisverkostojen toimintaa ja että käytössä on solidaarisuuteen ja vastuullisuuteen perustuva oikeudenmukainen ja johdonmukainen EU:n kehys. Tässä tiedonannossa esitellään tämänhetkinen tilanne ja näiden toisiinsa liittyvien tavoitteiden suhteen toteutettavat seuraavat toimet. Näiden toimintalinjojen olisi vastattava tulevien muuttoliikesuuntausten hallinnan pitkän aikavälin haasteeseen. Joitakin toimia on mahdollista ja tarpeen toteuttaa viipymättä. EU:n erilaiset välineet, joilla on saatu aikaan todellisia tuloksia keskisellä Välimerellä, voitaisiin ottaa käyttöön myös muilla reiteillä. Eurooppalaisen raja- ja merivartioston seuraavan vaiheen toteuttaminen merkitsisi olennaista muutosta rajavalmiuksiimme. Hyväksymällä nyt toimenpiteitä, joilla korjataan EU:n turvapaikka-, vastaanotto- ja palauttamisjärjestelmien selvimpiä puutteita, parannettaisiin välittömästi kykyämme tuottaa tuloksia tehokkaasti. EU on yhä uudelleen osoittanut pystyvänsä vastaamaan uusiin muuttoliikehaasteisiin sitä mukaa kun niitä on ilmennyt. Emme kuitenkaan ole vielä saaneet luotua kestävää järjestelmää, jolla voitaisiin estää ja lieventää tulevia haasteita. Nyt on aika siirtyä tilanteisiin reagoivasta toimintatavasta ennakoivaan toimintatapaan. Aina kun olemme tehneet yhteistyötä, olemme saaneet aikaan tuloksia. Tämän pitäisi olla kirkkaana mielessämme, kun teemme työtä sellaisen tulevaisuuden eteen, jossa EU ja sen jäsenvaltiot toteuttavat Euroopan kansalaisten ansaitsemaa solidaarisuutta ja yhtenäisyyttä.

Maahanmuutto- ja turvapaikkahaasteiden muuttuva luonne Euroopan unioni on toteuttanut määrätietoisia toimia ihmishenkien pelastamiseksi merellä. Humanitaariset kysymykset ovat kriisin alkamisesta lähtien olleet etusijalla EU:n toiminnassa. Välimeren alueella tällä hetkellä toiminnassa olevan neljän EU:n operaation avulla on vuodesta 2015 lähtien pystytty pelastamaan mereltä yli 690 000 ihmistä, joista yli 300 000 Euroopan raja- ja merivartioviraston suoralla tuella jäsenvaltioille, ja toiset 45 000 Sophia-operaation avulla. Näiden toimien ansiosta ja muuttovirtojen supistumisen myötä merellä tapahtuneiden kuolemantapausten määrä on vähentynyt huomattavasti. Tästä huolimatta vuoden 2018 aikana yli 2 100 ihmistä on menettänyt henkensä Välimerta ylittäessään. EU:hun saapuneiden määrän kivuttua huippulukemiin vuonna 2015 muuttovirrat ovat nyt pienemmät kuin ennen kriisiä. Tärkeimpien muuttoreittien kautta EU:hun suuntautuneiden laittomien rajanylitysten määrä on vuonna 2018 ollut toistaiseksi 30 prosenttia pienempi kuin vuonna 2017: niitä on vuoden kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana ollut noin 116 000. EU:hun vuosina 2014–2018 suuntautuneiden laittomien rajanylitysten määrä EU:n ja Turkin julkilausuman seurauksena tulijoiden määrä itäisen Välimeren reitillä väheni välittömästi 97 prosenttia, keskimäärin alle 100 henkilöön päivässä. Kevään 2017 jälkeen on tapahtunut vähäistä mutta merkittävää kasvua ja vuonna 2018 Turkista tulijoiden määrä on noussut 30 prosenttia verrattuna samaan ajanjaksoon vuonna 2017. Rajanylitysten määrä on kuitenkin edelleen noin 90 prosenttia pienempi kuin huippuvuonna 2015. Keskisen Välimeren reitillä, joka oli tärkein saapumisväylä Eurooppaan kriisin alkaessa vuonna 2014, tulijoiden määrä on vähentynyt tuntuvasti ja jatkuvasti kesästä 2017 lähtien. Tänä vuonna reittiä pitkin on tullut toistaiseksi noin 23 000 henkilöä. Suurin osa tänä vuonna saapuneista on käyttänyt läntisen Välimeren reittiä: vuoden 2018 aikana tätä kautta laittomasti maahantulleita on ollut toistaiseksi yli 57 000, mikä merkitsee 126 prosentin kasvua vuodesta 2017. Tämä suuntaus alkoi näkyä vuoden 2017 jälkipuoliskolla. Muut merkittävät suuntaukset, kuten laittoman maahantulon huomattava lisääntyminen Kreikan ja Turkin maarajalla ja muuttajien kerääntyminen Bosnia ja Hertsegovinaan , osoittavat, että edelleen on tarpeen soveltaa toimintatapaa, joka kattaa kaikki reitit. Kun otetaan huomioon, että unionin politiikkana on suosia laillista muuttoliikettä laittoman maahantulon sijaan, on tärkeää panna merkille myös laillisten maahanmuuttoväylien kautta saapuvien ihmisten määrän kasvu. Uudelleensijoittaminen on lievittänyt jonkin verran EU:n ulkorajoilla sijaitseviin jäsenvaltioihin kohdistuvaa painetta ja tarjonnut turvallisen ja laillisen väylän kansainvälistä suojelua tarvitseville henkilöille: kahdella onnistuneella EU:n uudelleensijoittamisohjelmalla on vuodesta 2015 alkaen autettu lähes 44 000:ta kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevaa saamaan suojaa EU:ssa. Komissio käynnisti syyskuussa 2017 aloitteen, joka johti siihen, että jäsenvaltiot ovat tehneet toistaiseksi suurimman uudelleensijoittamista koskevan kollektiivisen sitoumuksen, jonka myötä 50 000:sta uudelleensijoituspaikasta on jo täytetty 15 900. Tulijoiden määrän väheneminen on merkinnyt sitä, että turvapaikkahakemusten määrä on supistunut vuoden 2015 huippulukemista ja vastaa nyt kriisiä edeltäneitä vuoden 2014 lukuja. Tähän mennessä jäsenvaltioissa ja Schengenin säännöstöön osallistuvissa maissa on vuoden 2018 aikana jätetty 558 098 hakemusta. Määrä on 10 prosenttia pienempi kuin vuonna 2017. Kriisin pahimmasta vaiheesta alkaen ruuhkautunut hakemuskäsittely aiheuttaa kuitenkin edelleen huomattavia paineita kansallisille turvapaikkajärjestelmille. Turvapaikkahakemukset jakautuvat edelleen epätasaisesti jäsenvaltioiden kesken. Absoluuttisesti suurin määrä hakemuksia on vuonna 2018 tähän mennessä, ja jo kuudetta vuotta peräkkäin, jätetty Saksassa (yli 130 000) ja toiseksi eniten Ranskassa (yli 116 000). Niiden yhteinen osuus vastaa 44 prosenttia kaikista hakemuksista. Kreikassa, Espanjassa ja Italiassa vastaanotettiin yhteensä lähes 30 prosenttia kaikista hakemuksista. Palautuksista voidaan todeta, että vuosina 2015–2017 palautettiin yli 692 000 EU:ssa laittomasti oleskellutta kolmannen maan kansalaista. Tähän mennessä Euroopan raja- ja merivartiovirasto on vuoden 2018 aikana tukenut 288:aa palauttamisoperaatiota, joissa on palautettu tilauslennoilla yli 10 000 henkilöä (lisäksi lähes 1 000 henkilöä on palautettu kaupallisilla lennoilla viraston tuella). Näistä toimista huolimatta palauttamistoimenpiteet eivät kuitenkaan ole edelleenkään riittävän tehokkaita, sillä keskimääräinen palauttamisaste on viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana ollut alle 40 prosenttia. EU:n alueella laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamisaste Vaikka tämä edellä olevista kuvioista ilmi käyvä palauttamisten vähenevä suuntaus on osittain seurausta siitä, että Länsi-Balkanin maihin sovellettavia palauttamispäätöksiä on tehty vähemmän (takaisinottosopimukset toimivat siellä hyvin), se osoittaa myös, että sekä EU:n sisällä että kumppaneiden kanssa on tehtävä työtä, jotta voidaan puuttua sekä Afrikan että Aasian maiden kansalaisten tosiasiallisen palauttamisasteen alhaisuuteen. Schengen-alueen merkitys Schengen-alue on maailman laajin vapaan matkustamisen alue. Alueella voivat liikkua vapaasti EU:n yli 400 miljoonan kansalaisen ja muualta tulevien vieraiden lisäksi myös tavarat ja palvelut. Sen merkitys on keskeinen EU:n vapauksien toteutumisen, sisämarkkinoiden kukoistamisen sekä turvallisuutemme parantamiseksi tehtävän poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön harjoittamisen kannalta. Siitä on hyötyä ihmisten elämän ja toimeentulon, taloutemme ja yhteiskuntamme kannalta.

·Tuoreiden lukujen mukaan Euroopassa lähes 1,9 miljoonaa ihmistä työskentelee tällä hetkellä eri Schengen-maassa kuin asuinmaassaan, ja arvioiden mukaan noin 3,5 miljoonaa ihmistä ylittää päivittäin sisärajan. ·Schengen-alueella on valtava taloudellinen vaikutus: alueella tapahtuu vuosittain vähintään 62 miljoonaa rajatylittävää tavaroiden liikettä, ja vuosittain tehdään 24 miljoonaa liikematkaa. Jo yhden tunnin lisäodotusaika voisi helposti maksaa 3 miljardia euroa vuodessa. Jos Schengen-järjestelmästä luovuttaisiin ja samassa yhteydessä otettaisiin jälleen käyttöön rajatarkastukset, siitä aiheutuisi arvioiden mukaan 0,05–20 miljardin euron kertakustannukset.Vuotuiset toimintakustannukset saattaisivat kasvaa vastaavasti 2–4 miljardia euroa. Nämä selkeät tosiseikat sekä kansalaisten suuresti arvostama mahdollisuus ylittää rajat vapaasti henkilökohtaisia ja vapaa-ajan tarkoituksia varten ovat syynä siihen, että Schengen-alueella on vahva yleisön tuki. Hiljattain tehty Eurobarometri-kyselytutkimus vahvisti, että vastaajien suuri enemmistö, noin kaksi kolmasosaa, katsoi Schengen-alueen olevan EU:n tärkeimpiä saavutuksia. Kolme neljäsosaa oli yhtä mieltä siitä, että se hyödyttää liiketoimintaa. Tehokkaalla muuttoliike- ja rajaturvallisuuspolitiikalla on olennaisen tärkeä merkitys näiden hyötyjen säilyttämisessä. Muuttoliike- ja pakolaiskriisi sekä terroritoiminnan vilkastuminen viime vuosina ovat johtaneet siihen, että eräät Schengen-valtiot ovat ottaneet käyttöön väliaikaisia sisärajatarkastuksia. Komissio on toteuttanut useita keskeisiä toimia vastatakseen Schengen-alueeseen kohdistuviin haasteisiin ja pyrkinyt näin siihen, että Schengen-alueen toiminta palautuisi mahdollisimman pian ennalleen. Komissio antoi maaliskuussa 2016 tiedonannon Etenemissuunnitelma Schengen-järjestelmän normaalin toiminnan palauttamiseksi. Se esitti siinä toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena oli vakauttaa tilanne siltä pohjalta, että ulkorajojen lujittamisessa edistyttäisiin eurooppalaisen raja- ja merivartioston avulla ja niin, että EU:n ja Turkin julkilausuman soveltamista jatkettaisiin. Tilanteen vakaannuttua komissio antoi toukokuussa 2017 suosituksen edistääkseen sisärajatarkastusten vähittäistä lopettamista. Se kehotti jäsenvaltioita käyttämään sisärajatarkastuksia ainoastaan viimeisenä keinona ja suositti vaihtoehtoisia toimenpiteitä, kuten tehostettuja oikeasuhteisia poliisitarkastuksia ja poliisiyhteistyötä Schengen-alueella. Komissio antoi syyskuussa 2017 toisen suosituksen, jossa kannustettiin sisärajatarkastuksia käyttöön ottaneita jäsenvaltioita tehostamaan yhteistyötä naapurijäsenvaltioiden kanssa keskinäisen luottamuksen parantamiseksi ja haittojen minimoimiseksi. Samalla komissio esitti myös ehdotuksen Schengenin rajasäännöstön asiaa koskevien säännösten muuttamisesta, jotta säännöstö saataisiin päivitettyä siten, että tämänhetkiset haasteet ja etenkin terrorismin uhka otettaisiin huomioon. Euroopan parlamentin ja neuvoston on nyt tärkeää löytää väylä Schengenin rajasäännöstön ehdotetun muutoksen hyväksymiseksi. Komissio ottaa huomioon pyrkimykset parantaa ulkorajojemme hallintaa ja siitä seuraavan laittoman maahantulon vähenemisen ja katsoo, että on tullut aika lakkauttaa jäsenvaltioiden vuodesta 2015 sisärajoille väliaikaisesti palauttamat rajatarkastukset. 2.MUUTTOLIIKETTÄ KOSKEVA YHTEISTYÖ ULKOPUOLISTEN KUMPPANIEN KANSSA EU:n muuttoliikepolitiikan ulkoiset osa-alueet ovat keskeisiä koko Euroopan muuttoliikeagendan kannalta. Muuttoliikkeen hallinta EU:n rajoilla ja sisällä edellyttää vahvaa ulkoista sitoutumista. Pitkän aikavälin kumppanuudet lähtö-, kauttakulku- ja kohdemaina olevien kolmansien maiden kanssa ovat olennaisen tärkeitä palauttamisen ja uudelleenkotouttamisen helpottamisessa, pakolaisten ja ahdinkoon jääneiden muuttajien avustamisessa, ihmissalakuljetusverkostojen torjumiseen tähtäävän yhteistyön tekemisessä ja laittoman muuttoliikkeen perimmäisiin syihin puuttumisessa. Kumppanuuskehyksen puitteissa kehitetty räätälöity yhteistyö Afrikan kumppaneiden sekä Aasian keskeisten maiden kanssa on ollut avainasemassa tähän mennessä saavutetussa edistyksessä. Tämän lähestymistavan peruspilareita ovat muuttoliikkeen ensisijainen asema EU:n ja kolmansien maiden välisissä suhteissa, EU:n ja jäsenvaltioiden toimien tiivis koordinointi ja kaikkien asiaan liittyvien EU:n politiikkatoimien ja välineiden hyödyntäminen kumppanuuden vahvistamisessa. Viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana saatujen kokemusten perusteella on osoitettu, että parhaat tulokset saavutetaan koko muuttoreitillä sovellettavan kokonaisvaltaisen lähestymistavan avulla. Tämä on tuottanut konkreettisia tuloksia keskisen Välimeren reitillä: kahden viime vuoden aikana laittomia muuttovirtoja on saatu vähennettyä noin 80 prosenttia, yli 40 000:ta henkilöä on autettu palaamaan vapaaehtoisesti kotiseudulleen pääasiassa Libyasta ja Nigeristä ja lähes 2 500 kansainvälistä suojelua tarvitsevaa, haavoittuvassa asemassa olevaa henkilöä on evakuoitu ja sijoitettu uudelleen. Tämä on onnistunut toisiinsa kytkeytyneiden toimien ansiosta: on puututtu Nigeristä ja Libyan rannikolta lähtöisin oleviin laittomiin muuttovirtoihin, on kohdistettu toimia ihmissalakuljettajiin ja -kauppiaisiin, kehitetty taloudellisia vaihtoehtoja paikallisyhteisöille ja autettu ahdinkoon joutuneita muuttajia. Politiikkatoimien yhtenäistämistä on tuettu kaikkien toimijoiden kesken koordinoidulla toimintatavalla, lähtien EU:n jäsenvaltioiden toiminnasta sekä Libyassa että Nigerissä, mutta myös tehostetulla yhteistyöllä Yhdistyneiden kansakuntien ja Afrikan unionin kanssa Afrikan unionin, EU:n ja YK:n muodostamassa yhteisessä työryhmässä. Tämä on myös osa laajempaa ja jatkuvasti syventyvää kumppanuutta Afrikan maiden kanssa. Vuonna 2015 pidetystä Vallettan huippukokouksesta lähtien edistystä on tuettu useiden innovatiivisten rahoitusvälineiden avulla. EU:n Afrikka-hätärahasto on joustava ja innovatiivinen rahoitusväline, jossa hyödynnetään sekä EU:n että jäsenvaltioiden varoja. Sen kohteena ovat Vallettan huippukokouksessa yksilöidyillä aloilla toteutettavat toimet, joilla puututaan laittoman muuttoliikkeen perimmäisiin syihin, ja se toimii käytännön yhteistyön käynnistämisen välineenä. EU:n Afrikka-hätärahaston toiminta Afrikka-hätärahastosta on tähän mennessä otettu käyttöön yli 4 miljardia euroa Afrikan keskeisten muuttoreittien varrella toteutettavia toimia varten. Seuraavassa muutamia esimerkkejä: ·Hätärahasto on tehnyt yhteistyötä Yhdistyneiden kansakuntien virastojen kanssa ja saanut sitä kautta vietyä merkittävää apua kaikkein heikoimmassa asemassa oleville. Vuodesta 2017 lähtien 61 300 pakolaista ja haavoittuvassa asemassa olevaa muuttajaa Libyassa on saanut suoraa apua (muita tuotteita kuin elintarvikkeita ja hygieniapaketteja), 89 700 henkilöä on saanut lääketieteellistä apua ja 14 600 lasta on saanut opiskelutarvikkeita. Lisäksi libyalaiset yhteisöt ovat saaneet huomattavaa apua, kuten kalustoa, jonka avulla voidaan tarjota välttämättömiä palveluja yli 1,2 miljoonalle ihmiselle. ·Monilla hankkeilla vähennetään laittomaan muuttoliikkeeseen kannustavia tekijöitä luomalla keskeisille lähtöalueille työllistymismahdollisuuksia ja taloudellisia mahdollisuuksia. Gambian kanssa toteutettavassa uudessa ohjelmassa keskitytään nuoriin ja kohdennetaan toimintaa 25 000 tuensaajan joukossa maahan palaaviin muuttajiin ja pyritään luomaan houkuttelevia työpaikkoja ja tulonhankintamahdollisuuksia. ·Muilla aloitteilla pyritään torjumaan ihmissalakuljetusta ja ihmiskauppaa, voimaannuttamaan muuttajia lisäämällä heidän oikeuksiaan ja parantamalla heidän suojeluaan sekä tekemään muuttoliikkeestä helpompaa ja turvallisempaa. Afrikan sarven alueen muuttoliikkeen parempaa hallintaa koskevan 46 miljoonan euron ohjelman avulla on syyskuuhun 2018 mennessä autettu jo lähes 11 000:ta muuttajaa ja kotiseudultaan siirtymään pakotettua henkilöä ja annettu lähes 1 600 henkilölle koulutusta muuttoliikkeen hallintaan. Laittoman muuttoliikkeen perimmäisiin syihin liittyvää työtä on lujitettu myös Euroopan ulkoisen investointiohjelman avulla. Suunnitelman kautta on jo saatu järjestettyä rahoitusta kumppanimaille. Heinäkuussa 2018 hyväksyttiin ensimmäiset 12 takausvälinettä, joiden arvo on noin 800 miljoonaa euroa. Ne kattavat muun muassa yrittäjyyden, vihreän sähkön ja laajakaistayhteydet. Tähän yhdistyvät noin 2 miljardin euron arvoiset rahoitusta yhdistävät toimet esimerkiksi energian ja yhteenliitettävyyden, kaupunkien, maatalouden ja ympäristön aloilla. Kokonaisvaltainen lähestymistapa Turkin kanssa on tuottanut merkittäviä tuloksia myös itäisen Välimeren reitillä. EU:n ja Turkin julkilausuman pohjalta toteutetulla yhteistoiminnalla on voitu auttaa Turkissa oleskelevia pakolaisia, horjuttaa ihmissalakuljettajien toimintamallia ja kehittää muuttoliikkeen hallinnasta vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä. EU ja sen jäsenvaltiot pääsivät heinäkuussa 2018 sopimukseen Turkin-pakolaisavun koordinointivälineen toisen 3 miljardin euron rahoituserän rahoittamisesta, mikä osoitti EU:n olevan edelleen sitoutunut julkilausumaan ja Turkissa oleskelevien pakolaisten tukemiseen. Näin edistetään muuttoliikkeen tehokkaan hallinnan jatkumista itäisen Välimeren reitillä. Julkilausuman täysimääräinen täytäntöönpano on edelleen olennaisen tärkeää EU:n muuttoliikepolitiikan kannalta.

Turkin-pakolaisavun koordinointiväline Koordinointivälineen avulla on rahoitettu merkittävällä osuudella Turkissa olevien 3,9 miljoonan pakolaisen tarpeisiin vastaamista. Sen rahoitus keskitetään humanitaariseen apuun, koulutukseen, muuttoliikkeen hallintaan, terveydenhuoltoon, kunnalliseen infrastruktuuriin ja sosioekonomiseen tukeen, jotka on suunnattu syyrialaisten pakolaisten ja heitä vastaanottavien yhteisöjen elinolojen parantamiseen. Vuosiksi 2016–2017 myönnetty 3 miljardin euron rahoitus on kohdennettu kokonaan ja siitä on tehty sopimukset. Sen johdosta on käynnistetty 72 hanketta, ja määrästä maksettu noin 2 miljardia euroa. Toisesta erästä, josta sovittiin tänä kesänä vuosiksi 2018–2019, on tähän mennessä kohdennettu käyttöön 550 miljoonaa euroa. Koordinointivälineen avulla on autettu miljoonia pakolaisia: ·yli 1,4 miljoonaa pakolaista saa hätätilanteiden sosiaalisen turvaverkon tukea perustarpeidensa täyttämiseksi; yli 340 000:ta lasta ja heidän perheitään tuetaan koulunkäynnin osalta, ja turkin kielen opettajia palkataan opettamaan yli 430 000:ta lasta; ·parhaillaan pystytetään 125:ttä kiinteää ja 50:tä siirrettävää koulua; ·lähes 50 000 oppilasta saa tuki- ja kertausopetusta tai osallistuu muihin nopeutettuihin koulutusohjelmiin; ·pakolaisille on järjestetty yli 4,7 miljoonaa perusterveydenhuoltokäyntiä ja yli 450 000 pakolaislasta on rokotettu; raskaana oleville pakolaisnaisille on järjestetty lähes 1 miljoona raskaudenseurantakäyntiä ja toiminnassa on nyt 139 muuttajien terveyskeskusta, joissa työskentelee lähes 1 500 koordinointivälineen avulla koulutettua ja palkattua syyrialaista työntekijää. Nämä esimerkit osoittavat, että EU ja jäsenvaltiot ovat edistyneet merkittävästi kokonaisvaltaisten, koko muuttoreitteihin sovellettavien lähestymistapojen avulla. Ensisijaisena tavoitteenamme olisi oltava tämän lähestymistavan syventäminen ja laajentaminen. Liikkeelle on lähdetty läntisen Välimeren reitistä, jonka osalta on tiivistetty yhteistyötä Marokon kanssa uuden laajapohjaisen yhteistyöfoorumin kehittämiseksi. Lisäksi Mauritanian kanssa on käynnissä uusia aloitteita. Toisaalta parhaillaan ollaan vahvistamassa vuoropuhelua Egyptin ja Tunisian kanssa, ja toimintaa kehitetään keskeisten kumppanien, kuten Etiopian, kanssa. Myös syyrialaisten tarpeisiin vastaaminen on pidettävä ensisijaisena tavoitteena, kun tukea annetaan maille, joissa oleskelee paljon pakolaisia. Laajemmin tarkasteltuna EU:n olisi jatkettava aktiivista osallistumistaan Vallettan prosessin tapaisiin foorumeihin (jolloin tuetaan myös asiaan liittyviä Rabatin ja Khartumin prosesseja) mutta vauhditettava myös entisestään vuoropuhelua yhä sitoutuneemman Afrikan unionin kanssa. EU:n olisi hyödynnettävä myös maailmanlaajuista muutosvoimaa YK:n globaalin siirtolaisuuskompaktin yhteydessä, jotta voidaan edelleen edistää muuttoliikettä koskevaa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, joka perustuu keskinäiseen vastuuseen ja kumppanuuteen. Palauttaminen ja takaisinotto Alhaiset palauttamisasteet kertovat siitä, että sekä EU:n sisäistä että ulkoista muuttoliikepolitiikkaa on viipymättä kehitettävä palauttamisen ja takaisinoton toimivuuden parantamiseksi. Tämä edellyttää, että jäsenvaltiot, EU ja kolmannet maat jakavat yhteisesti vastuuta. Ensinnäkin jäsenvaltioiden olisi pantava nykyiset säännöt paremmin täytäntöön ja tukittava kansallisten järjestelmiensä porsaanreiät, jotka viivyttävät tehokasta palauttamista. Toiseksi ehdotus palauttamisdirektiivin tarkistamisesta olisi hyväksyttävä nopeasti, sillä se toisi lisäparannuksia: menettelyjen nopeutuminen, parempi yhteys turvapaikkajärjestelmiin ja toimet pakenemisen ja luvattoman edelleen liikkumisen estämiseksi tarkoittaisivat sitä, että palauttamispäätökset johtaisivat paljon todennäköisemmin tosiasiallisiin palautuksiin. Sama koskee eurooppalaisen raja- ja merivartioston osalta ehdotettuja muutoksia, jotka osaltaan lisäisivät merkittävästi EU:n tasolta tulevaa tukea. Toisaalta olisi syvennettävä takaisinottoa koskevaa työtä. Vaikka takaisinotto on monissa lähtömaissa arkaluonteinen poliittinen kysymys, yhteistyöhön perustuva lähestymistapa on auttanut panemaan täytäntöön kolmansien maiden takaisinottovelvoitteita. Painopisteet määritettiin yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarkastelemalla mahdollisten palautettavien henkilöiden määrää mutta myös sitä, missä tilanteissa EU:n yhteinen lähestymistapa tarjoaa enemmän lisäarvoa kuin kahdenväliset toimintatavat. Asiaa on viety eteenpäin eri tavoin: neuvottelemalla virallisia takaisinottosopimuksia, yksityiskohtaisia toimintajärjestelyjä ja käytännön ongelmanratkaisuja. Sen jälkeen kun vuodesta 2016 lähtien on sovittu kuudesta takaisinottojärjestelystä, EU:lla on nyt käytössä yhteensä 23 takaisinottosopimusta ja ‑järjestelyä.





Käytännön yhteistyötä kolmansien maiden kanssa on syvennetty ottamalla käyttöön kattava määrä välineitä ja verkostoja, joilla edistetään takaisinoton tehokasta täytäntöönpanoa. Kumppaneiden kanssa järjestettävien säännöllisten tapaamisten ansiosta edistyksen seuraaminen ja esteistä keskusteleminen on helpompaa. Käytössä on tietotekniikkajärjestelmiä, joilla parannetaan tapausten hallintaa. Kentällä toimivat EU:n ja jäsenvaltioiden muuttoliikeyhteyshenkilöt pitävät yllä olennaisia yhteyksiä kolmansien maiden viranomaisiin, kun taas keskeisissä EU:n jäsenvaltioissa toimivat kolmansien maiden yhteyshenkilöt voivat auttaa mahdollisten palautettavien henkilöiden tunnistamisessa. EU:n varoja on käytetty kehittämään kumppaneiden valmiuksia toteuttaa järjestelyjä tehokkaasti sekä edistää palaajien uudelleenkotouttamista toistuvien lähtöjen ehkäisemiseksi. Euroopan raja- ja merivartiovirasto on lisännyt merkittävästi valmiuksiaan koordinoida ja järjestää palauttamisoperaatioita tiiviissä yhteistyössä kolmansien maiden kanssa. Merkittäviä tehokkuushyötyjä voidaan saavuttaa myös yhdenmukaistamalla tuetun vapaaehtoisen paluun, uudelleenkotouttamisen ja paluuta koskevan neuvonnan käytäntöjä. Seuraava vaihe on hyödyntää näiden välineiden koko potentiaali. Siinä on nimenomaan ratkaisevan tärkeää yhdistää jäsenvaltioiden sisäiset tehokkaat palauttamismenettelyt, toiminnan helpottaminen EU:n tasolla ja yhteistyö kolmansien maiden kanssa. Parhaillaan neuvotellaan takaisinottosopimuksista Nigerian, Tunisian, Marokon ja Kiinan kanssa. Tätä olisi täydennettävä keskusteluilla, joissa sovitaan uusista takaisinottojärjestelyistä Saharan eteläpuolisen Afrikan kumppanien kanssa ja etsitään ratkaisuja, joissa otetaan huomioon kaikki tarpeet ja käytetään kaikkia vaikutuskeinoja ja välineitä. EU:n toimet ihmissalakuljetuksen torjumiseksi Ihmissalakuljetuksesta vastaavien järjestäytyneiden rikollisverkostojen toiminta on ollut laittoman muuttoliikkeen edellytys. Siirtolaisten salakuljetuksen vastaisessa EU:n toimintasuunnitelmassa esitetään kokonaisvaltainen lähestymistapa ja luodaan sopiva kehys toiminnan keskittämiseksi. Tämä on keskeinen väline, jolla vastataan lokakuussa 2018 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä esitettyyn kehotukseen tehostaa salakuljetuksen torjuntaa. Toimintasuunnitelma kattaa sekä EU:n sisällä että sen kumppaneiden kanssa tehtävän työn. Yhteistyössä kumppaneiden kanssa keskitytään kehittämään ihmissalakuljetuksen vastaisia valmiuksia resurssien, teknisen asiantuntemuksen ja operatiivisen avun avulla. Myös ennaltaehkäisevä työ on keskeistä: edistää salakuljetusverkostojen toimintaan osallistumiselle alttiina olevien henkilöiden vaihtoehtoisia tulovirtoja, torjua salakuljetusverkostojen disinformaatiota ja antaa potentiaalisille muuttajille luotettavia ja objektiivisia tietoja. Tiedotukseen ja valistukseen on vuodesta 2015 lähtien ohjattu yli 23 miljoonaa euroa. Joissakin hankkeissa myös maahanmuuttajayhteisöjä otetaan mukaan vastapropagandaa tarjoavaan työhön. Rikollisverkostojen toiminnan torjumiseksi on käynnissä erilaisia aloitteita, jotka koskevat jäsenvaltioiden, EU:n virastojen, yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan operaatioiden, kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden välistä tiedonvaihtoa. Yhteiset tutkintaryhmät tekevät operatiivista yhteistyötä kentällä. EU tukee esimerkiksi Nigerissä toimivaa tiimiä, joka koostuu Nigerin, Ranskan ja Espanjan tutkijoista – sen toiminta on johtanut 211 pidätykseen. Tämä lähestymistapa otetaan pian käyttöön muissakin lähtö- ja kauttakulkumaissa. Myös komission 13:een ensisijaiseen kumppanimaahan lähettämillä Euroopan muuttoliikeyhteyshenkilöllä on keskeinen rooli viestinnän parantamisessa. Lisäksi EU:n ja kansallisten maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden verkostolle on tarkoitus antaa komission hiljattain antaman ehdotuksen myötä lisää välineitä. Sophia-operaation yhteydessä Välimerellä on omaksuttu innovatiivinen lähestymistapa, ja rikostietoyksikkö mahdollistaa suoran tietojenvaihdon Sophia-operaation, Europolin ja Euroopan raja- ja merivartioviraston välillä. Sophia-operaation avulla on otettu suoraan kiinni 151 ihmissalakuljetuksesta ja ‑kaupasta epäiltyä henkilöä ja poistettu rikollisjärjestöjen käytöstä 551 alusta. YK:n tasolla hyväksytyt innovatiiviset pakotteet ovat olleet keskeisiä myös Libyassa, sillä niiden avulla toimet on saatu kohdennettua yksittäisiin ihmissalakuljettajiin ja -kauppiaisiin ja on voitu edistää seuraamusten lähempää tarkastelua rankaisemattomuuden torjumiseksi ja pelotevaikutuksen tehostamiseksi. Ihmissalakuljetuksen torjunnassa ratkaisevan tärkeä rooli on Europolilla. Ihmisten salakuljetusta tutkiva eurooppalainen keskus on vuodesta 2016 auttanut jäsenvaltioita kohdistamaan toimia monimutkaisiin ja kehittyneisiin rikollisverkostoihin. Se tukee kentällä toteutettavia toimia ja tarjoaa asiantuntemusta, koordinointia, räätälöityä analyyttista tukea ja ristiintarkastuksia Europolin tietokannoista. Sen ihmissalakuljetuksen tietokeskus muodostaa maailmanlaajuista tiedustelutilannekuvaa, jossa hyödynnetään EU:n sotilaallisten toimien, lainvalvontaviranomaisten, EU:n virastojen ja kansainvälisten organisaatioiden asiantuntemusta. Kuten Eurooppa-neuvosto on korostanut, salakuljettajien verkkoviestinnän häiritseminen voi olla erityisen arvokasta. Europolin internetsisällöstä ilmoittamista käsittelevän yksikön tekemät verkkosisältöä koskevat ilmoitukset internetpalveluntarjoajille ovat lisääntyneet viime vuodesta yli 35 prosenttia, ja verkosta poistamisen aste on noussut 98 prosenttiin. Komissio tarkastelee parhaillaan, miten voitaisiin maksimoida synergia muiden rikollisuuden muotojen vastaisten toimien kanssa ja tehostaa yhteistyötä yksityisten yritysten kanssa sekä kouluttaa jäsenvaltioiden tutkijoita ja sosiaalisen median alaa ilmoitusten tekemisen helpottamiseksi. Laillisten muuttoväylien lisääminen Jotta voitaisiin toimia uskottavasti tehtäessä yhteistyötä kumppaneiden kanssa kokonaisvaltaisen muuttoliikepolitiikan luomiseksi, on tarjottava myös laillisia muuttoväyliä EU:n alueelle. Viime vuonna jäsenvaltioille esitetyllä kehotuksella sitoutua 50 000 uudelleensijoituspaikkaan on varmistettu onnistuneesti, että suojelun tarpeessa olevat henkilöt voivat saada turvaa Euroopassa. Laillisten maahantuloväylien kohdalla ei kuitenkaan ole kyse pelkästään suojelusta. EU:n alueella laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille myönnettyjen ensimmäisten oleskelulupien määrä kasvoi 2,6 miljoonasta vuonna 2015 yli 3 miljoonaan vuonna 2017. Erityisesti kasvoi työhön liittyvien oleskelulupien määrä. Toimia on kuitenkin tehostettava mahdollisuuksien tarjoamiseksi opiskelijoille ja ammatti-ihmisille, erityisesti korkean osaamistason henkilöille. Komissio korosti syyskuussa, kuinka tärkeää on luoda EU:lle laillista muuttoliikettä koskeva strateginen ja ennakoiva politiikka, jotta voidaan osoittaa, että laittomalle muuttoliikkeelle on olemassa vaihtoehtoja, sekä edistää EU:n talouden kilpailukykyä. Olennainen osa tätä tavoitetta on korkean osaamistason hankkineille kolmansien maiden kansalaisille tarkoitettu kunnianhimoinen uudistettu sininen kortti. Komissio kehottaakin neuvostoa sopimaan nopeasti kannastaan, jolla saadaan aikaan todellista lisäarvoa nykyiseen siniseen korttiin verrattuna komission ehdotuksessa asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Tämän lisäksi on työskennelty edelleen laillista muuttoliikettä koskevien pilottihankkeiden käynnistämiseksi. Niitä varten on suunniteltu noin 20 miljoonan euron rahoitustukea. Valmisteilla on useita pilottihankkeita, joiden pitäisi käynnistyä pian: äskettäin on saatu päätökseen kaksi arviointia, ja jäsenvaltioissa on kehitteillä lisää hankkeita. Pohjois-Afrikan maiden kanssa on hätärahaston puitteissa toteutettu työvoiman liikkuvuutta koskeva hanke, joka on nyt lähes päätöksessään. Lisäksi komissio on käynnistänyt turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta rahoitettavia hankkeita koskevan uuden ehdotuspyynnön. Rahoitus Pitkän aikavälin kumppanuuksien syventäminen vaatii investointeja ja pysyviä resursseja. Tämä edellyttää EU:n Afrikka-hätärahaston vahvistamista. Vuodeksi 2019 suunniteltujen hankkeiden käytettävissä olevissa varoissa on vielä noin 500 miljoonan euron vajaus. Hätärahaston varoista 89 prosenttia on tähän mennessä saatu EU:n varoista, joten jäsenvaltioiden olisi olennaisen tärkeää olla valmiita lisäämään rahoitustaan jäljellä olevalle rahoituskaudelle. Tämä vastaisi kesäkuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiä, joissa kehotettiin kartuttamaan rahaston varoja. Useiden ohjelmien kohdalla on tehty tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa aina ohjelmien suunnittelusta niiden täytäntöönpanoon saakka, mikä on mahdollistanut jäsenvaltioiden ja EU:n talousarviosta kohdennettavien rahoitusosuuksien välisen selkeän synergian. Komissio olisikin tyytyväinen, jos yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa jatkuisi sellaisten ohjelmien osalta, joilla vastataan hätärahaston strategisiin tavoitteisiin. Muuttoliikkeen ulkoisten osa-alueiden rahoittaminen Seuraavaan monivuotiseen rahoituskehykseen sisältyvissä komission ehdotuksissa lisätään merkittävästi muuttoliikkeen ulkoisten osa-alueiden rahoitusta. Niissä laajennetaan ensinnäkin mahdollisuuksia tukea EU:n ulkopuolella toteutettavia toimia sisäisistä ohjelmista. Ehdotetut uudet varat ovat yhteensä lähes 35 miljardia euroa vuosina 2021–27. Merkittävä osuus tästä määrästä on tarkoitus käyttää sisäisten ja ulkoisten toimien jatkumon tukemiseen palauttamis-, takaisinotto- ja uudelleenkotouttamistoimien kaltaisilla aloilla tai kolmansien maiden kumppaneiden kanssa tehtävän operatiivisen yhteistyön alalla. Toiseksi naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (jolle on ehdotettu lähes 90 miljardin euron määrärahoja) on tarkoitus olla keskeisessä asemassa EU:n toimissa, joilla vastataan muuttoliikkeeseen liittyviin haasteisiin, tarpeisiin ja mahdollisuuksiin. On ehdotettu ennennäkemättömän suurta 10 prosentin menotavoitetta, joka kattaisi sekä laittoman muuttoliikkeen ja pakkomuuton perimmäisiin syihin puuttumisen että muuttoliikkeen hallinnan ja hallinnon tukemisen. Aiemmin EU:n oli jatkuvasti houkuteltava rahoitusta ja löydettävä ratkaisut sen puutteisiin talousarvion tiukoissa rajoissa, joten yhden suuren, mutta riittävän joustavan välineen käyttöön saaminen merkitsisi sitä, että EU pystyisi paremmin suuntamaan varoja silloin kun ja sinne missä niitä tarvitaan. 3.RAJATURVALLISUUDEN VAHVISTAMINEN Ulkorajojen suojaaminen vahvalla ja luotettavalla tavalla on ennakkoedellytys vapaan liikkuvuuden alueelle, jolla ei suoriteta sisäisiä rajatarkastuksia. Se luo luottamusta yhteiseen turvallisuuteen ja siihen, että EU:hun saapuvat henkilöt ovat varmasti niitä, joilla on oikeus tulla sen alueelle. Tämä on jäsenvaltioiden yhteinen tehtävä, ja niiden on varmistettava ulkorajojensa turvallisuus sekä omien etujensa että kaikkien yhteisen edun mukaisesti eurooppalaisen raja- ja merivartioston avulla. Rajaturvallisuudella on suoria vaikutuksia myös sisäisten sääntöjen toimivuuteen, esimerkiksi turvapaikka-asioiden ja palauttamisen alalla, sekä EU:n suhteisiin kolmansien maiden kanssa. EU ja sen jäsenvaltiot ovat vuodesta 2015 lähtien koordinoineet ennennäkemättömän laajasti toimintaansa EU:n merirajoilla pelastaakseen ihmishenkiä merellä, lujittaakseen rajavalvontaa ja hajottaakseen ihmiskauppiaiden ja -salakuljettajien toimintamalleja. Euroopan raja- ja merivartiovirasto on koordinoinut suurimpien paineiden alla olleiden jäsenvaltioiden kanssa Egeanmerellä sekä keskisellä ja läntisellä Välimerellä toteutettuja yhteisiä operaatioita. Niillä kaikilla on tuettu tiukempaa rajavalvontaa ja parempia valmiuksia pelastaa ihmishenkiä merellä ja avustettu rekisteröinnin ja tunnistamisen kehittämisessä. Nämä operaatiot ovat perustuneet Euroopan raja- ja merivartioviraston koordinoimaan jäsenvaltioiden yhdistettyyn tukeen, jonka yhteydessä jäsenvaltiot ovat tarjonneet käyttöön rajavartijoita, aluksia, ilma-aluksia ja muita resursseja. Vuonna 2016 alkoi uusi vaihe, kun Frontexin perustalle luotiin Euroopan raja- ja merivartiovirasto. Siitä seurasi useita uudistuksia, joilla jäsenvaltioita tuetaan ulkorajojen valvonnassa ja palautusten toteuttamisessa. Viraston palveluksessa on tällä hetkellä noin 1 100 rajavartijaa, jotka täydentävät ulkorajoilla käytössä olevia kansallisia valmiuksia. Muutoksista huolimatta on havaittu tiettyjä puutteita, jotka tällä hetkellä ja tulevaisuudessa rajoittavat EU:n kollektiivista kykyä suojata ulkorajoja. Tähän sisältyy jäsenvaltioiden (henkilöstöä ja kalustoa koskevien) osallistumisosuuksien vapaaehtoisuus, joka johtaa jatkuvaan sitoumuksia koskevaan vajaukseen ja heikentää tämänhetkisten yhteisten operaatioiden tehokkuutta. Ei ole myöskään ollut mahdollista hyödyntää 1 500 rajavartijan nopean toiminnan reserviä, jonka käytön ehdot ovat tiukat. Komissio ehdotti kesäkuussa 2018 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien johdosta syyskuussa 2018, että eurooppalaista raja- ja merivartiostoa vahvistettaisiin entisestään siten, että virasto saisi luotettavammat ja pysyvämmät tukivalmiudet. Komission ehdotuksessa säilytetään jäsenvaltioiden ensisijainen vastuu ulkorajojen suojaamisesta, mutta siinä annetaan virastolle välineet, joiden avulla se voi tukea tätä toimintaa 10 000 eurooppalaisen rajavartijan muodostaman pysyvän rajavartioston voimin. Tämä pysyvä joukko vastaa 8,7 prosenttia EU:n 115 000 kansallisesta rajavartijasta. Sen perustaminen asteittain mutta pikaisesti parantaisi välittömästi EU:n kollektiivista kykyä suojata ulkorajojaan ja toteuttaa tosiasiallisia palauttamisia EU:sta. Pysyvä rajavartiosto on vakituinen mutta joustava ratkaisu, jonka avulla voidaan puuttua viraston operaatioissa ilmeneviin puutteisiin ja taata EU:n valmius kohdata tulevat kriisit. Viraston operatiivisen tuen tärkeimpiä osatekijöitä ovat sen henkilöstösääntöjen alainen henkilöstö ja virastoon pitkäaikaisesti lähetetyt jäsenvaltioiden virkamiehet, kun taas jäsenvaltioiden lyhytaikaisesti käyttöön asettama henkilöstö on valmiudessa ja lähetetään vasta silloin, kun se on tosiasiallisesti tarpeen, erityisesti hätätilanteissa.

Pysyvä rajavartiosto (10 000 rajavartijaa) Jäsenvaltioiden nykyisten ja tulevien tarpeiden huomioon ottamiseksi 10 000 rajavartijasta koostuva pysyvä rajavartiosto on suunniteltu huolellisesti, myös kokonsa ja kokoonpanonsa osalta. Koon määrittämisessä on otettu huomioon seuraavat tekijät: ·Muuttoliikekriisistä saadut kokemukset: voimassa olleiden järjestelyjen avulla ei pystytty reagoimaan asianmukaisesti tulijoiden määrän noustua 100 000–200 000:een vuodessa. ·Jatkuvasta henkilöstön ja kaluston vajauksesta johtuva toimintaa lamauttava ongelma: muuttoliikekriisin aikana Euroopan raja- ja merivartioston oli lisättävä eri puolille Eurooppaa lähetettäviä resursseja viiteen kertaan. Vuotta 2018 koskevassa vuosittaisessa sitoumusmenettelyssä saatiin yhä täytettyä vain 49 prosenttia maarajoilla toteutettavien viraston toimien tarpeista, eikä vuodeksi 2019 määritettyjen tarpeiden rahoitusta ole edelleenkään turvattu. ·Viraston uudet tehtävät ja laajennettu toimeksianto: virastolle on annettava valmiudet hoitaa tehtäviään, mistä seuraa erityistarpeita: oKolmansiin maihin lähettäminen edellyttää uusia resursseja. Esimerkkinä voidaan mainita, että viiden Länsi-Balkanin maan kanssa tehtävien uusien asemaa koskevien sopimusten voidaan odottaa johtavan vähintään 200–250 henkilön lähettämiseen paikalle ryhmien jäseninä. Saharan eteläpuolisen Afrikan kumppanimaiden tukemiseksi järjestettävä operaatio saattaa edellyttää 50–70 operatiivisen henkilöstön jäsenen lähettämistä välittömästi ja yhteensä noin 250 virkamiehen lähettämistä vuoden aikana vuorotteluperiaatteella. oViraston palauttamisia koskevan toimeksiannon laajentamisen myötä voitaisiin tukea noin 50 000 palauttamista vuodessa, mutta sen vahvistukseksi palauttamisasiantuntijoiden määrää olisi lisättävä 2,5-kertaiseksi, jolloin heidän määränsä olisi vähintään 1 400–1 500 henkilöä. oKaluston yhteiskäytössä ilmenevien jatkuvien vajausten poistamiseksi tarvittavien ilma-, meri- ja maaresurssien ylläpito ja käyttö edellyttäisivät noin 800–1 000 henkilön toimimista teknisenä miehistönä. oViraston tehtävä EU:n matkustustieto- ja -lupajärjestelmässä edellyttää 250 työntekijän vahvuista keskusyksikköä. Pysyvä rajavartiosto on suunniteltu huolellisesti siten, että siinä toimivat yhdessä virkamiehet, jotka jäsenvaltiot velvoitetaan lähettämään, ja viraston oma henkilöstö, joka on koulutettu suorittamaan rajaturvallisuuteen ja palauttamiseen liittyviä tehtäviä. EU on viime vuosina kehittänyt laaja-alaisia keskitettyjä tietotekniikkajärjestelmiä rajaturvallisuuden, muuttoliikkeen ja turvallisuuden kannalta merkittävien tietojen keräämiseksi, käsittelemiseksi ja jakamiseksi tietosuojavaatimusten mukaisesti. EU on nyt joko pääsemäisillään näitä järjestelmiä koskevaan yhteisymmärrykseen tai täytäntöönpano on jo alkanut. Tietojärjestelmien hyödyntäminen EU:n rajoilla parhaalla mahdollisella tavalla EU on saamassa valmiiksi useita toimenpiteitä, jotka yhdessä tekevät rajaturvallisuusjärjestelmästä turvatumman, tehokkaamman ja nykyaikaisemman. Kun eri järjestelmät saadaan yhteentoimiviksi, hyödyt ovat vieläkin suuremmat. Tämä koskee ennen matkalle lähtöä ja rajalla suoritettavia keskeisiä prosesseja: ·Viisumivapauden piiriin kuuluvien matkustajien osalta turvallisuutta ja muuttoliikettä koskevat riskit tarkastetaan etukäteen EU:n matkustustieto- ja -lupajärjestelmän (ETIAS) välityksellä. Tämän järjestelmän antama lupa on hankittava voimassa olevan matkustusasiakirjan oheen ennen EU:hun saapumista. ·Viisumivelvollisten matkustajien osalta on tarkoitus kehittää edelleen viisumitietojärjestelmää, jolla kerätään lyhytaikaista Schengen-alueella oleskelua varten myönnettävien viisumien hakemista koskevia tietoja ja päätöksiä. Komissio on tehnyt ehdotuksen, jossa pyritään viisuminhakijoiden taustan perusteellisempaan tarkistamiseen, turvallisuustiedoissa olevien aukkojen paikkaamiseen parantamalla jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa ja täyden yhteentoimivuuden varmistamiseen muiden EU:n laajuisten tietokantojen kanssa. ·Sekä viisumivapauden piiriin kuuluvien että viisumivelvollisten matkustajien tiedot tarkistetaan hiljattain lujitetusta Schengenin tietojärjestelmästä, ennen kuin he saavat luvan matkustaa Eurooppaan. Sen avulla pystytään myös seuraamaan ulkorajat ylittäviä matkustajia nykyistä paremmin ja hyödyntämään tehokkaammin keinoja tunnistaa Schengen-alueelle tulevat matkustajat esimerkiksi sormenjälkien avulla. ·Kaikki EU:n ulkopuolisten maiden kansalaiset, jotka matkustavat Schengen-alueelle lyhytaikaista oleskelua varten (enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana) kuuluvat rajanylitystietojärjestelmän piiriin. Tähän järjestelmään rekisteröidään nimi, matkustusasiakirja ja biometriset tunnisteet sekä maahantulon ja maastalähdön päivämäärä ja paikka – tämä auttaa vilpittömässä mielessä matkustavia henkilöitä mutta vaikeuttaa yrityksiä tulla Schengen-alueelle väärien asiakirjojen turvin ja auttaa tunnistamaan viisumin voimassaolon mukaisen sallitun oleskeluajan ylittäneet henkilöt. ·Uudistettu Eurodac-tietokanta ei enää rajoittuisi pelkästään turvapaikanhakijoihin, vaan siinä on tarkoitus säilyttää tiedot EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisista, joiden on havaittu oleskelevan EU:ssa laittomasti. Ulkorajoilla kiinni otettujen, laittomasti maahantulleiden henkilöiden tietojen säilyttämisaikaa jatketaan nykyisestä 18 kuukaudesta 5 vuoteen. Yhteentoimivuusperiaatteiden avulla rajavartijoiden ja poliisien on helpompi saada kattavat, luotettavat ja tarkat tiedot ja tunnistaa henkilöt, jotka saattavat käyttää väärää henkilöllisyyttä kätkeäkseen rikollista tai terroritoimintaa. Ne tarjoavat kohdennetun ja älykkään tavan käyttää nykyisiä tietoja mahdollisimman tehokkaasti ilman että on tarpeen luoda uusia tietokantoja tai muuttaa olemassa olevien tietojärjestelmien käyttöoikeuksia. Tällä tavoin voidaan tehdä samanaikaisia hakuja useista EU:n tietojärjestelmistä – käyttäjien käyttöoikeuksien mukaan – biometristen tietojen ristiintarkastamiseksi ja ilmoitusten vastaanottamiseksi silloin, kun havaitaan useita tai vääriä henkilöllisyyksiä. Merkittävä edistysaskel toteutuu myös seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen voimaantulon myötä. Sen avulla lisätään tukea Euroopan yhdennettyyn rajaturvallisuuteen ja yhteiseen viisumipolitiikkaan, kuten kansallisten viranomaisten avustamiseen keskeisten tietoteknisten järjestelmien käyttöönotossa. Nyt on ratkaisevan tärkeää, että Euroopan parlamentin ja neuvoston väliset neuvottelut alkavat mahdollisimman pian ja että niissä säilytetään komission ehdotusten korkea tavoitetaso. Ulkorajoille kohdistettava EU:n rahoitustuki Seuraavaan monivuotiseen rahoituskehykseen liittyvissä komission ehdotuksissa esitetään ulkorajoille kohdennettavan tuen merkittävää lisäystä eli sen nostamista lähes nelinkertaiseksi verrattuna nykyiseen rahoituskauteen, 21 miljardiin euroon vuosina 2021–2027. Keskeisessä asemassa on tuki EU:n virastoille, erityisesti eurooppalaiselle raja- ja merivartiostolle. Lisäksi uuteen rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen on esitetty suunnattavaksi 8 miljardia euroa. Tällä vahvistetaan jäsenvaltioille annettavaa tukea niiden rajaturvallisuusvalmiuksien kehittämiseksi kansallisten ohjelmien avulla sekä edistetään yhteisen viisumipolitiikan ja yhdennetyn rajaturvallisuuden kehittämistä. Rahoitus on suunniteltu vastaamaan erityisesti muuttuviin tarpeisiin. 4.SISÄISET TOIMET KOKONAISVALTAISEN LÄHESTYMISTAVAN YHTEYDESSÄ Vuoden 2015 muuttoliike- ja pakolaiskriisi paljasti turvapaikkajärjestelmämme rajoitukset. Se koetteli synnynnäistä oikeudenmukaisuuden ja solidaarisuuden tajuamme. Viime kesänä saadut kokemukset tilanteista, joissa maahantulijoita kuljetettavat laivat etsivät maihinpääsysatamaa, osoittivat, että Euroopan tasolla koordinoiduilla toimilla voidaan saada aikaan tehokkaita ratkaisuja, joista voimme saada inspiraatiota. Ne osoittivat kuitenkin myös sen, että tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottava politiikka edellyttää ennakoitavampaa, laajempaan yhteistyöhön perustuvaa ja kestävämpää lähestymistapaa. Selkeä yksimielisyys vallitsee siitä, että Schengen-alue ilman sisärajavalvontaa on säilytettävä, mutta sen on perustuttava hyvin toimivaan Euroopan yhteiseen turvapaikkajärjestelmään. Hakijoiden ei pitäisi voida valita vapaasti jäsenvaltiota, jossa he hakevat kansainvälistä suojelua. Yleisesti ollaan yhtä mieltä myös siitä, että nykyistä Dublin-järjestelmää on uudistettava merkittävästi. Komissio on vakuuttunut, että tällaiseen uudistukseen on sisällyttävä vahvemmat takeet siitä, että kukin jäsenvaltio käsittelee vastuullaan olevat hakemukset, sekä jäsennelty ja ennakoitavissa oleva solidaarisuusjärjestelmä, jolla varmistetaan, ettei mikään jäsenvaltio joudu kantamaan kohtuutonta taakkaa. EU:n nykyinen tuki Tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavan turvapaikkajärjestelmän luominen merkitsee, että samalla on otettava huomioon vastaaminen välittömiin tarpeisiin. EU:n operatiivinen ja taloudellinen tuki on vuodesta 2015 auttanut jäsenvaltioita merkittävällä tavalla muuttoliikehaasteeseen vastaamisessa. Tällä tuella on ollut suora vaikutus kentällä. Hotspot-toimintamallilla autetaan ulkorajoilla suurimman paineen alla olevia jäsenvaltioita. Alun perin kriisitukijärjestelmäksi tarkoitettu toimintamalli on osoittautunut kestäväksi ja tehokkaaksi EU:n solidaarisuuden kanavaksi. Sen yhteydessä on hyödynnetty sekä Euroopan raja- ja merivartioviraston, Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston, Europolin että Eurojustin apua käytännön tulosten aikaansaamiseksi juuri saapuneiden maahantulijoiden tapausten käsittelyssä (johdonmukainen tunnistaminen, rekisteröinti ja sormenjälkien ottaminen), ihmissalakuljetusverkostojen hajottamiseen tarvittavan tiedustelutiedon keräämisessä ja jäsenvaltioiden viranomaisten päivittäisissä tarpeissa. Suuri osa EU:n toimista on myös kohdistettu maahantulijoiden elinolojen parantamiseen, sillä siinä esiintyy usein edelleen vaikeuksia. Laajemmin tarkasteltuna EU:n tuella on autettu jäsenvaltioita täyttämään velvoitteet, jotka koskevat suojaan pääsyn varmistamista sitä tarvitsevien osalta, kunnollisten olosuhteiden tarjoamista sitä tarvitseville ja sellaisten henkilöiden palauttamista, joilla ei ole oikeutta jäädä maahan. EU on virastojensa sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston ja koheesiopolitiikan rahastojen välityksellä tukenut vastaanottovalmiuksien parantamista, saattanut turvapaikkamenettelyt EU:n vaatimusten mukaisiksi, tehostanut palauttamisohjelmia ja auttanut pakolaisten ja laillisesti oleskelevien muuttajien kotouttamisessa paikallis- ja aluetasolla kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti. Italiaan ja Kreikkaan kohdistuvia paineita purettiin osittain ottamalla käyttöön kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden uudelleensijoittamista koskeva jäsennelty ohjelma. Kaikki tällaiset toimet osoittavat, että EU:n omaksuman joustavan ja tulossuuntautuneen toimintatavan myötä solidaarisuus voi toimia käytännössä. Kreikan tilanne Kreikassa sovellettava hotspot-toimintamalli on ollut ratkaisevan tärkeässä asemassa, sillä se on auttanut vakauttamaan tilannetta Kreikan saarilla, joilla muuttopaine jatkuu ja palauttamismäärät ovat vähäisiä. Toimien yhteydessä on keskitytty parantamaan elinoloja – kehittämään infrastruktuuria (sähkö, vesi, viemäröinti) ja saamaan pätevää henkilöstöä tarjoamaan terveydenhuoltopalveluja ja psykososiaalisia palveluja. Erityistä huomiota on kiinnitetty haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden suojeluun ja lastensuojelun parantamiseen. Tätä toimintaa on täydennetty lisäämällä manner-Kreikan vastaanottokapasiteettia ja hyväksymällä alaikäisten kansallista huoltajuusjärjestelmää koskevaa lainsäädäntöä. On myönteistä, että turvapaikkamenettelyä on edelleen virtaviivaistettu lainsäädännöllä, mutta Kreikan viranomaisten on varmistettava sen täysimääräinen täytäntöönpano. Kreikan tilannetta on kuitenkin parannettava edelleen. Saarien olosuhteita ei ole pystytty parantamaan samassa tahdissa tarpeiden kanssa. Kreikan viranomaisten on tehostettava nopeaa reagointia, kun uusia tarpeita ilmenee, esimerkiksi tällä hetkellä Samoksella. Lisätoimia olisi toteutettava kiinnittäen erityistä huomiota seuraaviin seikkoihin: ·Vastaanotto-olosuhteiden parantaminen talvikautta varten, myös ilman huoltajaa olevien alaikäisten osalta. Lääkäreiden riittävän määrän varmistaminen on kiireellinen tarve sekä alustavan seulonnan että haavoittuvuusarvioinnin kannalta. ·Turvapaikkahakemusten nopeutettu käsittely sekä ensimmäisessä että toisessa oikeusasteessa. Tämä edellyttää riittävää henkilöstömäärää prosessin kaikissa vaiheissa, jotta voidaan purkaa vanhojen tapausten muodostamaa ruuhkaa ja käsitellä uudet tapaukset oikea-aikaisesti. ·Palauttamisten lisääminen siten, että tarvittaessa säilöönottoa voidaan käyttää järjestelmällisemmin ja mahdollisten palautettavien henkilöiden olinpaikkaa seurataan. Näihin haasteisiin vastaamiseksi Kreikan olisi kiireellisesti otettava käyttöön kansallinen strategia, jolla varmistetaan asianmukainen turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmä, kuten varautumissuunnitelmat, joilla parannetaan kykyä selviytyä tulevista hätätilanteista, sekä selkeät ja tehokkaat koordinointimekanismit. Komissio jatkaa täyttä tukeaan yhteistyössä EU:n virastojen ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa muun muassa olemalla pysyvästi läsnä kaikissa saarten järjestelykeskuksissa ja Ateenassa. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että virastojen käytettävissä on riittävästi asiantuntijoita. EU:n tuki sisälsi ennennäkemättömän määrän EU:n talousarviosta kumppaneille kohdennettua rahoitustukea – ei ainoastaan kansallisille viranomaisille vaan myös kansainvälisille organisaatioille ja kansalaisjärjestöille. Kreikan viranomaisille on vuoden 2015 alusta lähtien myönnetty yli 525 miljoonaa euroa hätäapua sen lisäksi, että EU:n talousarviosta oli jo osoitettu kansallisissa ohjelmissa vuosiksi 2014–2020 yhteensä 561 miljoonaa euroa. Italialle on myönnetty 219 miljoonaa euroa hätäapua ja 654 miljoonaa euroa EU:n rahoitusta, joka on jo osoitettu kansallisissa ohjelmissa. Tätä tukea on hyödynnetty kaikessa toiminnassa, kuten tulkkauksen tarjoamisessa, lääkintätuen antamisessa, haavoittuvassa asemassa olevien maahantulijoiden tunnistamisessa heidän saapuessaan sekä rajavalvonnassa esimerkiksi käyttämällä laivaston helikoptereita ja hankkimalla keskeistä kalustoa. Poikkeukselliset olosuhteet johtivat myös uuden hätätilanteen tukivälineen perustamiseen, jotta voidaan reagoida nopeasti ja kohdennetusti vakaviin kriiseihin. Sillä voidaan auttaa jäsenvaltioita selviytymään suurista pakolaismääristä, kun sen avulla humanitaarista apua kanavoidaan YK:n järjestöille, kansalaisjärjestöille ja muille kansainvälisille organisaatioille tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja niitä kuullen. Hätätilanteen tukivälineeseen kohdennetuista kaikista määrärahoista on nyt tehty sopimukset, ja niiden kokonaismäärä on lähes 645 miljoonaa euroa.

Turvapaikkasäännöstön uudistamisessa saavutettu edistys Komissio esitti vuonna 2016 seitsemän ehdotusta Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän uudistamiseksi. Nyt tilanne on se, että tasapainoiseen poliittiseen yhteisymmärrykseen pääseminen on lähellä niistä viiden osalta, ja kuudes saattaa seurata piankin, jolloin ollaan hyvin lähellä tavoitetta. Lisätietoa näistä ehdotuksista on liitteessä. Mitä muutoksia seuraisi ehdotuksista, joista ollaan pääsemässä yhteisymmärrykseen ·Aseman määrittelyä koskevalla asetuksella lähennetään turvapaikkahakemusten hyväksymisasteita kaikkialla EU:ssa, taataan pakolaisaseman saaneiden henkilöiden oikeudet ja ehkäistään luvatonta edelleen liikkumista. ·Vastaanotto-olosuhteita koskevalla direktiivillä varmistetaan, että turvapaikanhakijat otetaan vastaan yhdenmukaisissa ja ihmisarvoisissa olosuhteissa kaikkialla EU:ssa. Sillä ehkäistään luvatonta edelleen liikkumista selventämällä turvapaikanhakijoiden oikeuksia ja velvollisuuksia. ·Euroopan unionin turvapaikkavirastoa koskevalla asetuksella varmistetaan, että vahvistettu EU:n turvapaikkavirasto voi lisätä apuaan jäsenvaltioille nopean ja täysimääräisen tuen avulla. Sillä parannetaan turvapaikkamenettelyn tehokkuutta ja mahdollistetaan nopeampi menettely suojelun tarpeessa olevien ja muiden henkilöiden tunnistamiseksi, myös rajoilla. Lisäksi sillä huolehditaan turvapaikanhakijoita koskevista yhteisistä takeista ja luodaan tiukemmat säännöt väärinkäytösten estämiseksi. ·Eurodac-asetuksella laajennetaan tunnistamiseen käytettävää EU:n tietokantaa, autetaan viranomaisia jäljittämään luvatonta edelleen liikkumista, torjutaan laitonta muuttoliikettä ja autetaan tunnistamaan ne, joilla ei ole oikeutta jäädä EU:hun. ·Unionin uudelleensijoittamiskehystä koskevalla asetuksella autetaan vähentämään laitonta muuttoliikettä huolehtimalla siitä, että käytettävissä on turvallisia ja laillisia vaihtoehtoja. Sillä korvataan nykyiset tilapäiset järjestelmät ja laaditaan EU:n laajuiset kaksivuotiset suunnitelmat aitojen pakolaisten uudelleensijoittamiseksi. Osallistumalla kollektiivisesti maailmanlaajuisiin uudelleensijoittamistoimiin EU vahvistaa kumppanuuttaan niiden kolmansien maiden kanssa, joissa on paljon kansainvälistä suojelua tarvitsevia henkilöitä, ja lujittaa näille maille osoittamaansa solidaarisuutta. Jokainen näistä välineistä olisi yksinäänkin merkittävä edistysaskel EU:ssa toteutettavan muuttoliikkeen hallinnan kannalta. Ne ovat hyödyllinen välivaihe pyrittäessä kohti yhteisymmärrystä Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän täydellisestä uudistamisesta, eikä niiden hyväksymistä pitäisi lykätä. Yksi tai useampi näistä ehdotuksista voidaan hyväksyä myös erillään muista. Tälle ei ole teknisiä tai oikeudellisia esteitä, vaikka ehdotukset ovatkin osa laajempaa uudistusta. Yli kaksi vuotta kestäneiden keskustelujen jälkeen on olennaisen tärkeää, että EU osoittaa nyt, ennen Euroopan parlamentin vaaleja, kansalaisilleen kykynsä mennä eteenpäin, vaikka vaihe kerrallaankin. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi nyt toteutettava viimeiset toimet, jotta kustakin ehdotuksesta jo saavutettu laaja yhteisymmärrys johtaa lopulliseen hyväksymiseen. Turvapaikkamenettelyasetuksen osalta komissio on tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on jo hyväksynyt neuvotteluvaltuutensa. Neuvosto on löytämässä yhteisen perustan tämän ehdotuksen jatkokäsittelylle. Nyt on ratkaisevan tärkeää aloittaa Euroopan parlamentin ja neuvoston väliset neuvottelut, jotta asetuksesta päästään yhteisymmärrykseen mahdollisimman pian. Tarkistetulla asetuksella virtaviivaistetaan ja tehostetaan turvapaikkamenettelyä, huolehditaan turvapaikanhakijoita koskevista yhteisistä takeista sekä luodaan tiukemmat säännöt väärinkäytösten estämiseksi. Yhteinen turvapaikkamenettely on yksi tehokkaan ja oikeudenmukaisen turvapaikkajärjestelmän kulmakivistä, ja sillä on todellista käytännön merkitystä. Aika edistyä Dublin-asetuksen suhteen Vakaan ja tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavan turvapaikkajärjestelmän keskeinen osa on oikeudenmukainen ja kestävä mekanismi, jonka avulla määritetään jäsenvaltion vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä. Komissio pyrki kohti tätä tavoitetta hyväksyessään toukokuussa 2016 ehdotuksen Dublin-asetuksen uudistamiseksi. Ehdotuksen tavoitteena on tehdä järjestelmästä oikeudenmukaisempi ja tehokkaampi sisällyttämällä Dublinin sääntöihin mekanismi, jonka välityksellä hakijoita voitaisiin muuttopaineen tason mukaan osoittaa ylikuormitetuilta jäsenvaltioilta toisaalle. Euroopan parlamentti vahvisti marraskuussa 2017 komission ehdotuksen perusteella kantansa, jossa jakomekanismi viedään vielä pidemmälle muuttamalla se pakolliseksi jakojärjestelmäksi, jota sovellettaisiin yleisesti riippumatta muuttopaineesta. Tällä välin neuvoston puheenjohtajavaltiot, muun muassa tämänhetkinen puheenjohtajavaltio Itävalta, joka soveltaa toiminnassaan ”pakollisen solidaarisuuden” käsitettä, ovat pyrkineet luomaan solidaarisuusmekanismin, jota tasapainotetaan vastuuta koskevalla osatekijällä. Neuvostossa on tehty runsaasti valmistelutyötä ennaltaehkäisevän solidaarisuusmekanismin yleislinjoista, mukaan lukien taloudellinen ja materiaalinen tuki paineen alaisina oleville ja solidaarisuustoimiin osallistuville jäsenvaltioille samoin kuin ensisijainen mahdollisuus saada tukea asianomaisilta EU:n virastoilta. Tästä huolimatta yli kaksi vuotta komission ehdotuksen esittämisen jälkeen jäsenvaltioiden kannat poikkeavat edelleen toisistaan. Tämä on estänyt neuvostoa hyväksymästä valtuutusta aloittaa neuvottelut Euroopan parlamentin kanssa, vaikka lainsäätäjät ovat asettaneet asian etusijalle. Sen vuoksi neuvoston olisi edelleen sitouduttava etsimään etenemistapaa, jonka myötä Dublin-asetuksen uudistus voidaan toteuttaa mahdollisimman pian yhteispäätösmenettelyssä Euroopan parlamentin kanssa kaikkien osapuolten hyväksymän kompromissin pohjalta. Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2018 antamien päätelmien mukaisesti Dublin-asetusta koskevien jatkotoimien yhteydessä olisi keskityttävä hakemaan tasapainoista kompromissia, joka perustuu vastuuseen ja solidaarisuuteen ja jossa otetaan huomioon etsintä- ja pelastusoperaatioiden yhteydessä maihin nousseet henkilöt. Komissio on sitoutunut pyrkimään kompromissiin, joka tuo aitoa lisäarvoa suhteessa nykyiseen Dublin-asetukseen ja jolla paineen alaisille jäsenvaltiolle annetaan konkreettinen vakuus, että rasitetta kevennetään välittömästi oikeassa suhteessa tosiasialliseen vastuunkantoon. Nämä kaksi toisiaan täydentävää konseptia, solidaarisuus ja vastuullisuus, olisi saatava toimimaan ennalta ehkäisevästi. Erityisesti solidaarisuus olisi järjestettävä siten, että varmistetaan jäsenvaltioiden mahdollisimman kattavat osallistumisosuudet, jotka kuvastavat muuttoliikehaasteen kokonaisvaltaista luonnetta. Jäsenvaltioiden olisi näin ollen annettava panoksensa kaikkiin kokonaisvaltaisen lähestymistavan kolmeen osa-alueeseen, jotka ovat ulkoinen ulottuvuus, ulkorajat ja sisäinen ulottuvuus. Tällaisen ennaltaehkäisevän ja kokonaisvaltaisen lähestymistavan avulla on tarkoitus varmistaa, että laittomasti maahantulevien määrä säilyy pysyvästi vähäisenä. Jäsenvaltioiden odotetaan sitoutuvan vapaaehtoisesti osallistumaan kuhunkin näistä kolmesta osa-alueesta. Tämä lähestymistapa perustuisi ensinnäkin siihen, että kukin jäsenvaltio osoittaisi halukkuutensa vahvistaa nykyistä järjestelmää yksilöimällä avun ja tuen, jota se voi tarjota. Yhteistyöhön perustuvilla koordinointimekanismeilla voitaisiin tämän jälkeen mukauttaa ja räätälöidä osallistumisosuudet vastaamaan paremmin käytännön tarpeita. Lisäksi tätä kehystä olisi täydennettävä välineellä, jolla varmistetaan, että solidaarisuus johtaa todelliseen tasapainoon järjestelmän eri osien välillä ja erityisesti sisäisen ulottuvuuden suhteen siten, että vastuu jaetaan, mikä kattaa myös ulkorajoille saapuvat ja niillä maihin nousevat henkilöt. Erityisen paineen ajanjaksojen varalle järjestelmään on sisällytettävä turvaverkko, jolla varmistetaan, että jolleivät jäsenvaltiot tee riittäviä vapaaehtoisia sitoumuksia, paineen alaiselle jäsenvaltiolle voidaan taata todellinen tuki, jonka yhteydessä huolehditaan jäsenvaltioiden välisestä oikeudenmukaisuudesta. Solidaarisuuden mekanismi kytkeytyy kiinteästi vastuun mekanismiin, jolla varmistetaan jatkuvasti hyvin toimiva turvapaikkajärjestelmä kaikissa jäsenvaltioissa ja koko unionissa. Nykyisessä Dublin-järjestelmässä on se merkittävä puute, että lyhyen ajan kuluttua vastuu lakkaa, mikä kannustaa turvapaikanhakijoita pakenemaan. Tämän ongelman ratkaiseminen on edelleen keskeisellä sijalla väärinkäytösten ja luvattoman edelleen liikkumisen estämisessä. Jäsenvaltioiden on käsiteltävä turvapaikkahakemukset nopeasti ja varmistettava tehtyjen päätösten laatu, jotta kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat saavat suojaa viipymättä. Samalla jäsenvaltioiden olisi puututtava laittomaan muuttoliikkeeseen ja jatkettava työtä ihmissalakuljettajien toimintamallin lakkauttamiseksi. Tämän vuoksi olisi saatava käsiteltyä nopeasti sellaisten henkilöiden hakemukset, joilla ei ole oikeutta kansainväliseen suojeluun, jotta heidät voidaan palauttaa nopeasti. Kaikki tämä edellyttää tehokkaita turvapaikka- ja palauttamismenettelyjä, muun muassa mahdollisuutta käyttää valvottuja keskuksia. Edellä esitettyjen ajatusten pohjalta ja kesän aikana tapauskohtaisista ratkaisuista saatujen kokemusten perusteella voitaisiin ottaa käyttöön väliaikaisia, aitoon solidaarisuuteen ja vastuullisuuteen pohjautuvia järjestelyjä. Nämä järjestelyt olisivat ajallisesti rajattuja ja niitä käytettäisiin uuden Dublin-asetuksen soveltamisen alkamiseen saakka. Niitä voitaisiin käyttää tulevan järjestelmän keskeisten osien ennakoimiseen. Kaikkia jäsenvaltioita olisi kannustettava osallistumaan näihin yhteisiin toimiin, koska kesällä saatu kokemus osoittaa, että tällaisten järjestelyjen tehokas toteuttaminen edellyttää jäsenvaltioiden kriittistä massaa. Nämä väliaikaiset järjestelyt voisivat merkitä sitä, että EU:lla olisi jo nyt paremmat edellytykset toteuttaa solidaarisuutta vastauksena mahdollisiin tulijavirtojen määrien tilapäisiin nousuihin, ja tehdä se tavalla, jolla varmistetaan luvattoman edelleen liikkumisen tehokas ennaltaehkäisy. Niiden käyttöönotto ei saisi viivästyttää Dublin-asetuksen hyväksymistä, jonka on tapahduttava mahdollisimman pian osana muuttoliikettä ja turvapaikka-asioita koskevaa laajempaa uudistusta. Jäsenvaltioiden käytettävissä olisi niiden pyynnöstä EU:n täysi tuki väliaikaisille järjestelyille virastojen ja rahoitusohjelmien kautta. Komissio on edelleen sitoutunut tekemään yhteistyötä sekä Euroopan parlamentin että neuvoston kanssa tulevan Dublin-asetuksen uudistuksen kaikkien osa-alueiden suhteen. Tavoitteena on luoda järjestelmä, jolla taataan sisärajaton ja solidaarisuuden ja vastuullisuuden periaatteisiin perustuva Eurooppa. Kunnianhimoinen rahoitus muuttoliikehaasteisiin vastaamiseksi ja uudistuksen tueksi Jotta ehdotettu uudistus johtaisi odotettuihin tuloksiin, jäsenvaltiot tarvitsevat huomattavaa taloudellista tukea. Turvapaikka- ja maahanmuuttorahastoa koskevilla ehdotuksilla tuetaan Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän vahvistamista muun muassa kehittämällä turvapaikkahakemusten käsittelyä sen nopeuttamiseksi ja laadun parantamiseksi. Rahastoa voidaan käyttää kolmansien maiden kansalaisten varhaiseen kotouttamistukeen, johon sisältyy myös kieli- ja kansalaistaitokursseja. Siitä voi olla hyötyä palauttamisjärjestelmien ja tehokkaan palauttamisen, sekä vapaaehtoisen paluun että pakkotoimin tapahtuvan palauttamisen kannalta. Näiden tavoitteiden puitteissa rahastoista tuetaan uudelleensijoittamista, sisäisiä siirtoja ja muita siirtoja. Nyt on ratkaisevan tärkeää, että Euroopan parlamentin ja neuvoston väliset neuvottelut alkavat mahdollisimman pian ja että niissä säilytetään komission ehdotusten korkea tavoitetaso.