FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 8.3.2011 
SEK(2011) 289 lopullinen 
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
  
Oheisasiakirja 
 
KOMISSION  
EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOST OLLE, EUROOPAN TALOUS- JA 
SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE ANTAMAAN 
TIEDONANTOON 
 
Etenemissuunnitelma – 
siirtyminen kilpailukykyiseen väh ähiiliseen talouteen vuonna 2050  
 
{KOM(2011) 112 lopullinen}  
{SEK(2011) 287 lopullinen} {SEK(2011) 288 lopullinen} 
 
 
FI 2   FI 1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
(1) Vaarallisten vaikutusten välttämiseksi EU:l la on selkeästi määritelty tavoite, jonka 
mukaan ilmastonmuutos pyritään rajoitta maan maailmanlaajuisesti niin, että 
lämpötilan nousu on enintään 2ºC. Tä mä tavoite sisältyy Kööpenhaminan 
sitoumukseen, ja se vahvist ettiin myös YK:n ilmastonm uutoksen puitesopimuksen 
(UNFCCC) osapuolten konferenssin 16. istunnon tekemässä päätöksessä.  
(2) Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) raportoi vuonna 2007, että 
nykytieteen mukaan teolli suusmaiden olisi aset ettava tavoitteeksi 
kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen  vuoteen 2050 mennessä 80–95 prosentilla 
vuoden 1990 päästömäärästä, jotta maailman laajuista ilmastonmuutosta voitaisiin 
rajoittaa niin, että lämpötila nousee enin tään 2ºC esiteollisen ajan lämpötilaan 
verrattuna. Eurooppa-neuvosto ja parlamentti hyväksyivät tämän EU:n tavoitteeksi sen 
pyrkiessä saavuttamaan vähennykset, joita IPCC:n mukaan edellytetään 
teollisuusmailta ryhmänä.  
(3) EU:ssa kasvihuonekaasujen päästöt ovat vähentyneet viimeksi kuluneen kahden 
vuosikymmenen aikana (tämä ei kuitenk aan koske maankäyttöä, maankäytön 
muutosta ja metsätaloutta, LULUCF). V uoden 2009 osalta Euroopan ympäristökeskus 
(EEA) arvioi päästöjen vähentyneen 17 pr osenttia vuoden 1990 ta soja pienemmiksi. 
Jos lentoliikenne otetaan huomioon, päästöt olisivat vähentyneet 16 prosenttia vuoden 
1990 tasoja pienemmiksi. Osittain tä mä on seurausta vuonna 2009 alkaneesta 
talouskriisistä. 
(4) Nykyään noin 55 prosenttia Euroopan pr imäärienergiasta on tuontienergiaa. 
Pohjanmeren öljyn- ja kaasuntuota nnon vähentyessä on odotettavissa, että 
tuontienergian osuus kasvaa vuoteen 2030 menne ssä 57 prosenttiin, vaikka ilmasto- ja 
energiapaketti pantaisiin täytäntöön kokonaisuudessaan. Va ikka energiariippuvuus ei 
sinänsä ole taloudellinen ongelma, on useita  energiakysymyksiin liittyviä muutoksia, 
joihin olisi kiinnitettävä huomiota. Ensinnäki n trendit viittaavat siihen, että öljyn ja 
kaasun kysyntä kasvaa jatkuvasti nousevissa  talouksissa. Toisek si tarjontapuolen 
investoinnit eivät vastaa ka svavaa kysyntää. Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) 
arvion mukaan noin 75 prosenttia konventi onaalisen raakaöljyn tuotannosta on vuonna 
2035 tultava kentiltä, jotka eivät vielä ole käytettävissä tai ovat kokonaan löytämättä. 
Kolmanneksi maailman varannot sijaitsevat us ein geopoliittisesti epävakailla alueilla 
ja niiden omistajina ovat sellaiset valtion määräysvallassa olevat yhtiöt, jotka eivät 
aina pysty reagoimaan markki navoimiin riittävällä tavall a. Sen vuoksi Euroopan talous 
on jatkossakin alttiina energian hintoihin li ittyville vakaville riskeille. Tämä koskee 
erityisesti liikennealaa, joka on yli 90-prosen ttisesti riippuvainen öljystä. Tästä syystä 
etenemissuunnitelmassa tarkastellaan energia-alan kehittymistä ja synergioita energiavarmuuden lisäämisen näkökulmasta. 
(5) Vähähiilisen teknologian kehittäminen on ratkaisevan tärkeää kestävän kasvun ja 
kestävien työpaikkojen turvaamiseksi. Kehitystyön esteenä ovat kuitenkin ole 
markkinoiden toimintahäiriöt, jotka johtuvat siitä, ettei kasvihuone kaasujen ulkoisia 
vaikutuksia oteta huomioon. Tämän lisäksi on  olemassa yleinen epävarmuuteen ja 
tiedonlevitykseen liittyvä ongelma, joka saat taa johtaa siihen, et tei tutkimus- ja 
kehitystyöhön panosteta riittävästi. O ngelmana on vielä pääomavaltaisten 
teknologioiden kaupallistaminen, koska näihin liittyvät investoinnit ovat pitkäaikaisia. 
FI 3   FI Sen vuoksi on perustavan tärkeää edistää vä hähiilisen teknologian kehittämistä ja 
nopeuttaa oppimista mahdollisimman kustannustehokkaasti. Tämä merkitsee eurooppalaisille yrityksille samanaikaisest i suurta haastetta ja mahdollisuutta. 
Vähähiiliseen talouteen tähtäävää etenemi ssuunnitelmaa laadittaessa on olennaisen 
tärkeää ottaa huomioon se, miten EU ke hittää politiikkaansa tutkimuksen ja 
kehittämisen, demonstroinnin ja innovoinni n alalla, miten se luo teknologiselle 
muutokselle suotuisat kehysedellytykset, miten se lisää yleistä hyväksyttävyyttä ja 
miten se edistää kilpailukykyä eril aisilla teollisuuden avainaloilla. 
(6) Siirtyminen kohti vähähiilistä taloutta vaikuttaa energiavarojen lisäksi suuresti myös 
muiden resurssien kestävään käyttöön ja siten resurssitehokkuutta koskevaan 
Eurooppa 2020 –strategian lippulaiva-al oitteeseen. Samalla, kun vähennetään 
energiaan perustuvia kasvihuonekaasupäästö jä, vähennetään merkittävästi myös muita 
ilman epäpuhtauksia ja niihin liittyviä te rveysriskejä. Etenemissuunnitelmassa on 
lisäksi otettava huomioon teollisuusproses sit, maankäyttö, maa- ja metsätalouden 
käytännöt ja suhde elintarvikkeiden, rehuj en ja puun (puutavara, massa ja paperi) 
tuotantoon ja kulutukseen sekä elintärk eiden ekosysteemipalveluiden ylläpito 
(maaperän laatu, veden saatavuus , biologinen monimuotoisuus). 
2. T
AVOITTEET  
(7) Vähähiilistä taloutta koskevan etenemi ssuunnitelman 2050 erityisenä tavoitteena on 
antaa käsitys siitä, miten EU:n poliittista toimintakehystä olisi kehitettävä seuraavien 
kymmenen vuoden aikana ja jä lkeen, jotta se tarjoaisi edellytykset 1) lisätä 
kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä merkittävä ssä määrin tieteellisten käsitysten 
mukaisesti ja samanaikaisesti 2) vähent ää haavoittuvuutta öljysokeille ja muille 
energiavarmuuteen vaikuttaville häiriöi lle, sekä 3) tarttu a mahdollisuuksiin lisätä 
kestävää kasvua ja kestäviä työpaikkoja ( uuden vähähiilisen teknologian yhteydessä) 
niin, että samalla otetaan huomioon kestä vyys ja resurssitehokkuus myös laajasti. 
(8) Tässä vaikutusten arvioinnissa pyritään antamaan tietoa vähennyspoluista yleisesti 
sekä eri aloilla, tarvittavasta teknologi sesta ja rakenteellis esta muutoksesta, 
investointi- ja kustannusmalleista sekä muista vaikutuksista, synergioista ja 
kompromisseista laajempiin kestävyys- ja  resurssitehokkuustavoi tteisiin nähden. 
Tavoitteena on antaa tietoa EU-tason, kansal lisen ja alueellisen ilmastopolitiikan 
hahmottelua ja parhaillaan työn alla olevie n etenemissuunnitelmien laatimista varten, 
välitavoitteita unohtamatta. 
3. MENETELMÄT JA SKENAARIOIDEN KUVAUS  
(9) Pitkää aikaväliä koskevan analyysin yhteydessä on tärkeää tarkastella erilaisia 
olettamuksia, epävarmuustekijöitä ja ke hityskulkuja koko ajalta. Tästä syystä 
vaikutusten arvioinnissa tarkastellaan, minkälaisin edellytyksin EU saavuttaisi 2ºC:n tavoitetta vastaavat laajat päästövähennykset vaihtoehtoisissa skenaarioissa (”hiilestä 
vapautumisen skenaariot” politiikkavaihtoehtojen tilalla). Nämä eroavat toisistaan 
keskeisten muuttujien osalta, joihin kuuluvat esimerkiksi globaalit olosuhteet, energian 
maailmanmarkkinahintojen kehitys ja te knologisen innovoinnin nopeus. Skenaarioihin 
sisältyy hiilen hinta kustannustehokkaana po litiikkaa ohjaavana tekijänä. Vertaamalla 
eri skenaarioiden pohjalta saatuja tuloksia on mahdollista tehdä kestävämpiä päätelmiä 
siitä, miten avainmuuttujat vaikuttavat tuloksiin ja eri osatekijät toisiinsa. 
FI 4   FI (10) Teollisuusmaita koskevan päästövähennystavoitteen 80–95 prosentin vaihteluväliin 
sisältyvät IPCC:n neljännen arvi ointiraportin mukaisesti sekä  sisäiset vähennykset että 
kansainvälisten hyvitysten käyttö. EU :lta vuoteen 2050 mennessä edellytettyjen 
sisäisten vähennysten suuruuden arvioimi seksi esitetään katsaus uusimmista 
tieteellisistä näkemyksistä sekä POLES-ma llin mukaisesti lasketut ennusteet, jotka 
vastaavat 2ºC:n tavoitetta eli koko maai lman päästöjen puolittamista vuoden 1990 
tasosta vuoteen 2050. 
(11) Fossiilisten polttoaineiden hinnoilla on suuri merkitys arvioitaessa 
kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen vaikut uksia, mutta ne määräytyvät suurelta 
osin maailmanmarkkinoilla. Myös maailman laajuinen ilmastopolitiikka voi vaikuttaa 
fossiilisten polttoaineiden hintoihin. Ilma stopolitiikan ja fossiilisten polttoaineiden 
hintojen vaikutusta toisiinsa analys oitiin globaalilla PO LES-mallilla kolmen 
skenaarion pohjalta: 
• globaali perusura:  maailmanlaajuisesti ei toteuteta minkäänlaista 
ilmastopolitiikkaa vuoteen 2050 mennessä  
• maailmanlaajuinen toiminta:  maailmanlaajuisella toim innalla puolitetaan päästöt 
maailmanlaajuisesti vuoteen 2050 mennessä vuoteen 1990 verrattuna 
• hajanainen toiminta:  EU noudattaa hiilestä vapautumisen strategiaa, mutta muut 
maat eivät tee näin. Ne täyttävät ainoastaan Kööpenhaminan sitoumuksen 
mukaisen vähimmäisvaatimuksen vuoteen 2020 asti eivätkä sen jälkeen tee 
lisäponnisteluja. 
Edellä kuvattua malliennustetta laajennettiin  sisällyttämällä siihen maatalouden ja 
maankäytön muutosta koskevat globaalit  ennusteet GLOBIUM- ja G4M-mallien 
avulla. 
(12) Koko EU:ta koskevassa mallinnuksessa käytet tiin PRIMES-energiajärjestelmämallia 
sekä muiden kuin hiilidioksidipäästöjen osalta GAINS-mallia. Edelleen EU:n mittakaavassa yhtäältä energian ja toisaa lta maankäytön, maankäytön muutosten ja 
metsätalouden suhdetta analysoitiin G4M- ja GLOBIOM-malleilla. Määräävin hiilestä 
vapautumista edistävä tekijä ovat hiilidioksid ipäästöihin ja muihin päästöihin liittyvät 
hiilen hinnat.  
(13) Ennusteet laskettiin EU:n tasolla seuraavien skenaario iden pohjalta:  
• Viiteskenaario kuvastaa olemassa olevie n toimintamallien täytäntöönpanoa ja 
niiden soveltamisen jatkamista (ts. ilmas to- ja energiapaketti vuoteen 2020 asti). 
• Joukko hiilestä vapautumisen skenaarioita, joissa EU:n sisäiset päästövähennykset 
ovat 80 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuot een 2050 mennessä, lukuun ottamatta 
yhtä hajanaisen toiminnan skenaario ta, johon sisältyy lisätoimenpiteitä 
energiaintensiivisten teollisuudena lojen kansainvälisen kilpailukyvyn 
suojaamiseksi.  
• Hiilestä vapautumisen skenaariot eroava t toisistaan fossiilisten polttoaineiden 
hintojen perusteella POLES-mallilla tehdyn globaalin analyysin tulosten 
mukaisesti:  
FI 5   FI – skenaariot, joissa energian hinnat ovat al haiset ja suhteellisen vakaat (öljyn 
reaalihinta vuonna 2050 noin 70 USD 2008 barrelilta); toteutuisivat todennäköisesti 
maailmanlaajuisessa toiminnassa,  
– skenaariot, joissa öljyn hinnat asteitt ain kaksinkertaistuvat (vuonna 2050 hinta 
olisi 127 USD 2008 barrelilta), kuten viiteskenaariossa ; toteutuisivat todennäköisesti 
hajanaisessa toiminnassa, 
– skenaariot, joihin sisältyy tilapäinen öljyn hintasokki tai vuodesta 2030 alkaen 
jatkuvasti korkeat energian hinnat (k aksinkertaistuvat vuoteen 2030, jolloin 
212 USD 2008 barrelilta). 
• Hiilestä vapautumisen skenaariot eroa vat toisistaan teknologista kehitystä 
koskevien olettamusten perusteella: 
– tehokkaan teknologian skenaariot, joissa tehokkaat vähähiiliset teknologiat on 
tehty mahdollisiksi menestyksekkäästi,  
– ”viivästyneen hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin skenaariot” 
ja ”viivästyneen sähköistämisen skenaariot” , joissa arvioidaan herkkyyttä tiettyjen 
teknologiapolkujen käytettävyydelle, 
– herkkyysanalyysi, kun kyseessä on viiväst ynyt ilmastopolitiikka, johon ei sisälly 
uusia tai täydentäviä ilmastoto imenpiteitä ennen vuotta 2030. 
(14) Tulevissa mallinnusta koskevissa parannuksis sa voitaisiin ottaa huomioon varsinaisen 
ilmastonmuutoksen vaikutukset esimerkiks i maatalouteen, energiantuotantoon ja 
kulutukseen. Parantamalla mallinnusta energi an varastointia ja älykkäitä verkkoja 
koskevien ratkaisujen osal ta voitaisiin ehkä laatia tarkempia ennusteita 
hajaantuneeseen energiantuotantoon siirtymisestä. 
4. GLOBAALIN ANALYYSIN TULOKSET  
Päästöjen vähennystoimet maailmanlaajuisesti ja EU:ssa  
(15) Uusimman tieteellisen kirjallisuuden ja POLES-mallilla laadittujen malliennusteiden 
mukaan EU:n olisi vähennettävä kasv ihuonekaasupäästöjään vuoteen 2050 mennessä 
sisäisesti vähintään 75 prosenttia, 80 pros enttia tai enemmän vuoteen 1990 verrattuna.  
(16) Enintään 2°C:n lämpenemistä koskevan tavoitteen mukainen maailmanlaajuinen 
toiminta tarkoittaisi, että muut teollisuus maat toteuttavat EU:n kanssa yhtä tiukkoja 
toimia samalla hiilidioksidin hintasignaali lla. Nousevan talouden maat tekisivät näin 
asteittain noudattaen simul aatiota sellaisten hiilimarkkinoiden asteittaisesta 
kehittymisestä, joilla hiilen hinnat olisivat vuoteen 2030 mennessä samat teollisuusmaissa ja nousevan talouden ma issa. Tämän tuloksen a kasvihuonekaasujen 
päästöt vähenisivät kehitysmaissa 80 prosen ttia perusuraan ve rrattuna eli vuoden 1990 
päästötasolle tai jopa sen alle. Tämä merkitsee sitä, ettei kansainvälisessä toiminnassa 
olisi käytettävissä kansainvälisiä hyvityksiä edulliseen hintaan eikä laaja hyvitysten käyttö olisi vaihtoehto sisäiselle toim innalle. EU:n on saavutettava 80–95 prosentin 
vähennystavoitteensa suurelta osin si säisillä toimilla, myös kustannustehokkuuden 
näkökulmasta. Päästömäärät henkeä kohden muuttuisivat ajan myötä 
FI 6   FI yhdenmukaisemmiksi ja vuoteen 2050 absoluuttiset erot olisivat merkittävästi nykyistä 
pienempiä, vaikka päästöjen määrä henkeä kohden pysyykin teollisuusmaissa 
suurempana. 
Ilmastopolitiikan ja fossiilisten polttoaineiden  maailmanmarkkinahintojen välinen yhteys 
(17) POLES-mallilla tehty analyysi osoittaa maailmanlaajuisen il mastonmuutospolitiikan ja 
fossiilisten polttoaineiden tulevien hintojen välisen vuorovaikutuksen. Siinä missä perusuraan perustuvissa e nnusteissa öljyn hinnat lähe s kaksinkertaistuisivat, 
maailmanlaajuista ilmastopolitiikkaa toteu ttamalla öljyn hinta pysyisi vuoteen 2050 
vakaana nykytilanteeseen verrattuna. Nämä suhteelliset vähennykset perustuisivat 
energian kysynnän vähenemiseen ja siirtymiseen yhä enemmän vähähiilisten polttoaineiden käyttöön. Maailmanlaajuist a toimintaa toteuttavassa maailmassa 
fossiilisten polttoaineiden hinnat olisivat  olennaisesti alemmat ja hiilen hinnat 
korkeammat. 
(18) Analyysi osoittaa, että hajanaisen toim innan maailmassa öljyn hinnat laskevat 
ainoastaan 15 prosenttia perusuran tasois ta. Tulokset vastaavat pääpiirteissään 
Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) raporttia World Energy Outlook 2010 . IEA:n 
tiedot kertovat selvistä ener giavarmuuteen liittyvistä ri skeistä, joita aiheuttavat 
kasvava kysyntä, toimitusongelmat ja öljy n- ja kaasunviejäa lueisiin liittyvät 
geopoliittiset uhat yhdessä. 
(19) Energialähteiden hinnanmuutokset vaikut tavat kyseisiä hyödykkeitä vievien maiden 
tuloihin. Nämä vaikutukset ovat kuitenk in hallittavissa. OPEC-maiden tulojen 
ennakoidaan olevan seuraavien 20 vuoden ai kana paljon korkeammat kuin viimeksi 
kuluneiden 20 vuoden aikana, myös jos toteut etaan maailmanlaajuista toimintaa.  
Maa- ja metsätalouden panos maailmanl aajuisesti ja yhteyd et bioenergiaan 
(20) Osana 2°C-tavoitteen mukaisia maailm anlaajuisia ponnistel uja analyysissä 
tarkasteltiin myös maatalouden ja LULUCF-sek torin osuutta sekä kyseisten alojen ja 
energia-alan keskinäistä vuorovaikutusta maailmanlaajuisessa mittakaavassa. Tässä otettiin huomioon 
(a) tarve huolehtia maapallon jatkuvasti kasvavan väest ön elintarviketurvasta, 
(b) EU:n tavoite vähentää maapallon metsie n häviämistä, erityisesti kehitysmaissa, 
ja pysäyttää metsäkato vuoteen 2030 mennessä, 
(c) ponnistelut maatalouden pääs töjen vähentämiseksi, 
(d) biomassan lisääntynyt käyttö energial ähteenä ilmastotoimien tapauksessa, 
(e) ravintotottumukset pysyvät ennall aan ja hyvinvoinnin lisääntymisen 
seurauksena hiili-intensiivisten el intarvikkeiden kulutus kasvaa.  
Analyysin perusteella päätellään, että maa- ja  metsätalous voi saavuttaa edellä esitetyt 
tavoitteet vuoteen 2050 mennessä, jos otet aan käyttöön sopivat kannustimet, mutta 
ratkaisevan tärkeää on kuitenki n tuottavuuden paraneminen maai lmanlaajuisesti. Jos näitä 
parannuksia ei saada aikaan, edellä luetellut tavo itteet jäävät yksinkertaisesti saavuttamatta tai 
ne saavutetaan vain elintarvikkeiden  hintojen huomattavan nousun kautta.  
FI 7   FI Tavoitteiden saavuttamiseen voisi vaikuttaa hiili-intensiivisten elintarvikkeiden osuuden 
kasvua ilmentävän nykyisen kehityssuunnan muutta minen, mutta tätä seikkaa ei analysoitu. 
Elämäntapa- ja käyttäytymismuutokset saatta isivat lisätä voimakkaiden päästövähennysten 
toteutumisen todennäköisyyttä sekä toim ien kustannustehokkuutta kokonaisuudessaan, kun 
niiden ansiosta ei jouduttaisi toteuttamaan  kalliimpia päästöjen vähentämistoimia muilla 
aloilla. Ilmaston lämpenemisen rajoittamisesta maailmanlaajuisesti 2ºC:seen on suurta hyötyä 
luonnon monimuotoisuuden kannalta, sillä sen ansi osta voitaisiin säilyttää trooppiset metsät, 
joiden biodiversiteettiarvo on korkea. On pide ttävä huoli siitä, ettei maa- ja metsätalouden 
tuottavuuden kasvu johda luonnon monim uotoisuuden köyhtymiseen ja vesivarojen 
ehtymiseen eikä aiheuta muita ympäristöongelmia.  
5. EU: N ANALYYSIN TULOKSET  
EU:n päästövähennyspolut kokonaisuudessaan ja eri aloilla  
(21) EU:n erilaisiin hiilestä vapa utumisen skenaarioihin sisä ltyvien ennusteiden analyysi 
osoittaa, että EU:n on teknisesti mahdolli sta vähentää vakiintuneiden tekniikoiden 
avulla päästöjään sisäisesti 80 prosen tilla vuoden 1990 tasosta vuoteen 2050 mennessä, 
jos kaikilla aloilla sovelletaan riittävä n vahvaa hintakannustinta (noin 100–370 euroa 
hiilidioksidiekvivalenttitonnia kohden vuot een 2050 mennessä). Tämä edellyttää 
huomattavaa ja jatkuvaa innovointia nykyte knologioihin mutta on mahdollista ilman 
läpimurtoteknologioita, kuten ydinfuusio ta, vety- ja polttokennoja tai älykkäitä 
sähköverkkoja, joissa sovelletaan hajautettuja  energiavarastoja laajassa mittakaavassa, 
ja ilman suuria elämäntapamuutoksia  (ravintomuutokset, suuret liikkuvuuden 
muotojen muutokset jne.). Tällaiset muut okset saattaisivat helpottaa siirtymistä 
vähähiiliseen talouteen, mutta niitä ei tarkas teltu analyysissä, koska niiden tekninen ja 
taloudellinen toteutettavuus on epävarmaa ja koska niiden sisällyttäminen 
mallinnusvälineeseen olisi ollut vaikeaa.  
(22) Huolimatta siitä, että teknologian ja fo ssiilisten polttoaineid en hintoja koskevat 
oletukset vaihtelivat suuresti eri skenaar ioissa, tulokset olivat päästövähennysten 
etenemisnopeuden ja suuruuden os alta selvät, joskin eri al ojen tasolla vaihtelua oli 
hieman enemmän. 
Kasvihuonekaasupäästöjen vähennykset 
vuoteen 1990 verrattuna  2005 2030 2050 
Yhteensä  -7 % -40 %–(-44 %) -79 %–(-82 %) 
Alat  
Sähkö (CO 2) -7 % -54 %–(-68 %) -93 %–(-99 %) 
Teollisuus (CO 2) -20 % -34 %–(-40 %) -83 %–(-87 %)1 
Liikenne (ml. lentoliikenteen, pl. 
meriliikenne) (CO 2) +30 % +20 %–(-9 %) -54 %–(-67 %) 
Liikenne, pl. lentoliikenne, pl. meriliikenne  +25 % +8 %–(-17 %) -61 %–(-74 %) 
Asuminen ja palvelut (CO 2) -12 % -37 %–(-53 %) -88 %–(-91 %) 
Maatalous (ei-CO 2) -20 % -36 %–(-37 %) -42 %–(-49 %) 
Muut päästöt (ei-CO 2)  -30 % -71,5 %–(-72,5 %) -70 %–(-78 %) 
                                                 
1 Ei sisällä skenaariota, jossa toimenpiteet eivät ed ellytä energiaintensiivisiltä teollisuudenaloilta yhtä 
suuria vähennyksiä. 
FI 8   FI  Lähde: PRIMES, GAINS 
(23) Kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt vähenevät vuoteen 2030 mennessä noin 
40 prosentilla vuoteen 1990 verr attuna lukuun ottamatta t ilannetta, jossa öljyn hinnat 
ovat korkealla vuonna 2030 ja jossa vä hennykset ovat tämän seurauksena 
44 prosenttia. Pienten kustannusten pääst övähennyspolun muita väliv aiheita olisivat 
25 prosentin vähennykset vuo teen 2020 mennessä ja 60  prosentin vähennykset 
vuoteen 2040 mennessä.  
(24) Jos kaikilla aloilla käytet täisiin päästövähennyksiä va rten yhtäläisiä taloudellisia 
kannustimia, suuremmat vähennykset olisivat  edelleen kustannustehokkaimpia EU:n 
päästökauppajärjestelmään kuuluvilla aloi lla. Niillä saavutettaisiin vuoteen 2005 
verrattuna jo noin 45 prosentin vä hennykset vuoteen 2030 mennessä ja noin 
90 prosentin vähennykset vuoteen 2050 me nnessä, kun taas päästökauppaan 
kuulumattomilla aloilla päästöt vähenisivä t noin 25 prosentilla vuoteen 2030 mennessä 
ja 70 prosentilla vuoteen 2050 mennessä.  
(25) Suurimmat vähennykset saavutettaisiin sähkön tuotannossa. Sovellettaessa kaikilla 
aloilla samanlaisia taloudellisia kannus timia, sähköala vapautuu hiilestä nopeasti 
monien erilaisten vähähiilisten teknologioide n (erilaisten uusiutuvaa energiaa koskevat 
teknologiat, ydinenergia, hiilen talteeno tto ja varastointi vuoden 2020 jälkeen) 
käyttöönoton ja kysyntäpuolen lisääntyneen tehokkuuden ansiosta, ja sillä saavutetaan 
useimmissa tapauksissa selvästi yli 60 prosentin päästövähennykset vuoteen 2030 
mennessä. Vuoteen 2050 mennessä sähköala olisi käytännöllisesti katsoen vapautunut kokonaan hiilestä.  
(26) Myös asumisessa ja palvelualalla voidaan saavuttaa keskimääräistä suuremmat 
päästövähennykset keskipitkällä  ja pitkällä aikavälillä. Päästövähennyksiä edistäviä 
tärkeimpiä tekijöitä ovat tarvittavan lämmityksen merkittävä väheneminen parantuneen eristyksen seur auksena, (vähähiilisen) sähkön  ja uusiutuvan energian 
käytön lisääntyminen rakennusten lämmityks essä sekä aiempaa energiatehokkaammat 
laitteet.  
(27) Teollisuus vapautuu hiilestä keskipitkällä aikavälillä hieman hitaammin kuin talous 
kokonaisuudessaan, mutta erityisesti hiilen varastointi ja talteenotto teollisuudessa mahdollistaa merkittävät päästövähennykset hieman myöhemmin (vuoden 2030 jälkeen) kuin sähköalalla.  
(28) Liikenne ja maatalous ovat tä rkeimmät alat, joilla ei saa vuteta täyttä vapautumista 
hiilestä pitkällä aikavälillä.  
(29) Liikenteessä viimeksi kuluneiden 20 vuoden kasvava kehityssuunta kääntyy 
päinvastaiseksi. Vuonna 2030 liikenteen päästöt (maantie-, rautatie- ja sisävesiliikenne) 
vähenevät useimmissa skenaarioissa a lle vuoden 1990 tasojen. Tehokkaan teknologian 
skenaariossa ne vähenevät 5 prosenttia pienemmiksi, jos fossiilisten polttoaineiden 
hinnat ovat samat kuin viiteskenaariossa, ja 2 prosenttia pienemmiksi, jos fossiilisten 
polttoaineiden hinnat ovat alhaiset. Suurin osa liikenteen päästövähennyksistä, noin 60 
prosenttia, saavutettaisiin ku itenkin vuosien 2030 ja 2050 välillä
2. 
                                                 
2 Lentoliikenteen NOx-päästöjä ja muita lentoliikenteestä maailmanlaajuiseen ilmaston 
lämpenemispotentiaaliin kohdistuvia vaik utuksia ei ole otettu huomioon. 
FI 9   FI (30) Maataloudessa kehityskulku on päinvastai nen. Päästöt vähenevät merkittävästi 
nykyisestä vuoteen 2030, mutta sen jälkeen  uusia teknisiä  vaihtoehtoja 
kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi on rajoitetusti. Kuten muillakin aloilla, 
kannattaisi vielä tutkia, millä tavoin käyttäytymisen muutokset vaikuttavat 
vaihtoehtoihin kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseksi.  
(31) Myös muut kuin hiilidioksidipäästöt, kut en kaatopaikoilta tuleva metaani ja 
teollisuusperäinen typpioksiduuli, vähenevä t nopeasti vuoteen 2030 ja  sen jälkeen vain 
vähäisessä määrin. Päästökauppajä rjestelmään kuuluvien muiden kuin 
hiilidioksidipäästöjen vähennykset sisältyvät jo viiteskenaarioon, kun taas muilla 
aloilla, kuten maatalouden, jä tteiden ja fluorattujen kaasujen osalta, tarvittaisiin 
nykyistä politiikkaa täydentä viä uusia toimenpiteitä. 
Järjestelmän kustannukset: hiilen hinnat, inves tointimenot ja fossi ilisten polttoaineiden 
kustannukset  
(32) Kaikissa skenaarioissa hiilen hinnat nousevat  käytetyistä teknologiaa ja fossiilisia 
polttoaineita koskevista muuttujista riippuen vuoden 2030 noin 50–60 eurosta 100–
370 euroon (tehokkaan teknologian skenaarioissa 150–200 euroon) 
hiilidioksidiekvivalenttitonnilta.  
(33) Voidaan todeta, että fossiilisten polttoaineide n hintojen ja hiilen hintojen välillä on 
selvä käänteinen korrelaatio. Mitä korkeam mat ovat fossiilisten polttoaineiden hinnat, 
sitä alhaisemmat hiilen hinnat riittävät niiden vapauttamiseen hiilestä. Tämä on looginen seuraus siitä, että hi nnoittelu on yleisesti, joko hiilen hintojen  tai varsinaisten 
energian hintojen kautta, tärkeä päästövähe nnyksiä ohjaava tekijä, sillä se vaikuttaa 
energian kysyntään ja energiatehokkuuteen. Hiilen hinnoittelun se lvänä etuna on, että 
siinä hiili-intensiivisyys nostaa tuotant opanosten ja prosessien hintaa ja tulot 
kierrätetään paikallistason ta louden sisällä, kuten ei aina tapahdu korkeilla energian 
hinnoilla, etenkään EU:ssa, joka on suures ti riippuvainen fossiilisten polttoaineiden 
tuonnista. 
(34) Päätelmänä on myös, että tiettyjen teknologioi den (hiilen talteenotto  ja varastointi, 
sähköistys) viivästynyt kehitys ja käyttöönotto  samoin kuin viivästyneet ilmastotoimet 
(ei uutta toimintaa ennen vuotta 2003) johtavat lopulta merkittävästi korkeampiin hiilen hintoihin ja suurempiin kokonaiskustannuksiin ja pienempiin polttoainesäästöihin. Tämä korostaa seuraav ien seikkojen ratkaisevaa merkitystä:  
• vähähiilisten teknologioiden tutkimus ja kehittäminen sekä niiden käyttöönotto 
varhaisessa vaiheessa keinona vähent ää kokonaiskustannuksia ja  lisätä tiettyjen 
teknologioiden yleistä hyväksyttävyyttä, 
• tarve päästöjen jatkuviin mu tta ajan myötä asteittain eteneviin vähennyksiin, jotta 
vältyttäisiin tilanteelta, jossa myöhään te hdyt päästövähennykset aiheuttavat hiilen 
hintojen äkillisen ja suuren nousun.  
(35) Tärkeimpänä päätelmänä kaikissa hiilestä vapautumisen skenaarioissa on, että 
painopiste siirtyy merkittävästi polttoa inemenoista (toimintakustannuksia) 
investointimenoihin (pääomamenoja). K oko talouden näkökulmasta on tärkeää panna 
merkille, että investoinnit ovat suurelta osin sisäisiä menoja ja edellyttävät suurempaa 
lisäarvoa ja tuotantoa mon ilta eri teollisuuden aloilta (autoteollisuus, sähköntuotanto, 
FI 10   FI teollisuuden ja verkkojen varu steet, energiatehokkaat ra kennusmateriaalit, rakennusala 
jne.), kun taas polttoainemenot kulkeutuvat paljolti kolmansiin maihin, koska EU on 
suuresti riippuvainen fossiilis ten polttoaineiden tuonnista. 
(36) Tehokkaan teknologian skenaarioissa vuos i-investoinnit nousisivat vuosiin 2040–2050 
mennessä noin 550 miljardia euroa suure mmiksi kuin viiteskenaariossa. Tämä 
investointimenojen lisäys olisi koko 40-vuot isen ajanjakson ajalta keskimäärin noin 
270 miljardia euroa vuodessa sekä maailmanl aajuisessa että hajanaisessa toiminnassa. 
(37) Investointien kasvun kääntöpuolena on yhtä laajat polttoainekus tannusten vähennykset. 
Viiteskenaariossa polttoainekustannukset kasvavat yhä siten, että ne ovat ajanjaksolla 
2010–2020 noin 900 miljardin euroa vuodessa ja ajanjaksolla 2040–2050 noin 1 400 miljardia euroa vuodessa. Hiilestä vapaut uminen vähentää energian viitehinnoilla 
polttoainekustannuksia lähes 350 miljard ia euroa vuodessa ajanjaksolla 2040–2050. 
Maailmanlaajuisen toiminnan yhteyde ssä polttoainekustannusten vähennys on 
viiteskenaarioon verrattuna tietenkin vieläk in suurempi, ajanjaksolla 2040–2050 vähän 
yli 600 miljardia euroa vuodessa, fossiilisia polttoaineita koskevien säästöjen ja 
fossiilisten polttoaineiden alempien hintojen yhteisvaikutuksen ansiosta. Kun tarkastellaan koko 40-vuotista ajanjaksoa, polttoainekustannusten keskimääräinen vähennys vuodessa viitearvoon verrattuna vaihtelee 175 miljardin euron (hajanainen 
toiminta; energian viitehinnat) ja 320 miljardin euron (maailmanlaajuinen toiminta; 
alhaiset fossiilisten polttoaineiden hinna t) välillä edellyttäen, ettei liikenteen 
sähköistäminen viivästy. 
(38) Viiteskenaariossa öljysokki tai korkeat fossiilisten polttoaineiden hinnat lisäisivät 
tarvittavia investointimenoja noin 100 miljardilla eurolla vuodessa. Hiilestä 
vapautumisen skenaarioissa tällaista vaikutusta ei kuitenkaan ole. Polttoainemenot 
ovat hiilestä vapautumisen skenaarioissa, joihin liittyy korkeat fossiilisten polttoaineiden hinnat, merkittävästi pien emmät kuin viitesken aariossa, johon liittyy 
korkeat fossiilisten polttoaineiden hinnat. Skenaariossa, johon liittyy korkeat fossiilisten polttoaineiden hinnat, polttoai nekustannukset vähenevät jopa enemmän 
kuin ilmastotoimiin tehdyistä uusista investoinneista aiheutuvat menot. 
(39) Vähähiilisyyden edistämiseen liittyvien pääomamenojen kasvu on yhtenäinen piirre 
kaikille aloille (sähköntuotanto, teollisuus,  liikenne ja rakennettu ympäristö), mutta 
absoluuttisin luvuin ilmaistuna suurimma t investointien lisäykset eivät koske 
sähköntuotantoa, verkkoinfrastruktuuria tai teollisuutta vaan kysyntäpuolen 
teknologioita liikennealalla (erityisesti ajoneuvot) ja rakennettua ympäristöä 
(energiatehokkaat rakennusmateriaalit ja -komponentit, lämpöpumput, laitteet jne.). 
Hiilestä vapautuminen hyödyttää erityises ti kyseisiä teknologioita ja varusteita 
tuottavia yrityksiä. 
(40) Vähähiilisyyden edistämis een liittyvien pääomamenojen suuruus ja koostumus 
asettavat tulevina vuosikymmeninä vast attavaksi tärkeitä kysymyksiä siitä, 
minkälaisella politiikalla voidaan, tehokkaita hiilikannustimia käyttämällä, poistaa 
rahoituksen esteet erityisesti liikenteen  ja rakennusten loppukä yttäjiltä. Tarvitaan 
innovatiivisia rahoitus- ja vero tusvälineitä, kuten e dullisia lainoja, avustuksia energian 
säästämiseen tehtävien investointien osittaiseksi korvaamiseksi sekä veronalennuksia, 
jotta vähähiilisiin teknologioihin tehtäisiin enemmän yksityisiä investointeja. Lisäksi 
EU:n talousarvion sisällä aiempaa suur empi osuus alueellisista menoista olisi 
FI 11   FI ohjattava sellaisiin politiikan välineisiin, jo illa saadaan käyttöön yksityisen sektorin 
varoja. 
Energiavarat, energiatehokkuus ja energiavarmuus  
(41) Hiilestä vapautumisen skenaarioissa ener giaresurssitehokkuus paranisi EU:ssa 
merkittävästi, minkä seurauksena myös energiavarmuus kasvaisi ennen kaikkea fossiilisten polttoaineiden käytön ja tuonnin vähentymisen ansiosta. Primäärienergian 
kokonaiskulutus vähenisi niin, että se olisi 1 650 Mtoe vuonna 2030 ja noin 1 300–
1 350 Mtoe vuonna 2050, kun kulutus vuonna 2 005 oli yli 1 800 Mtoe. Vuonna 2050 
käytettäisiin vuoteen 2005 ve rrattuna enemmän omia energialähteitä, erityisesti 
uusiutuvia, ja energian  kokonaistuonti olisi vä hentynyt alle puoleen. 
Polttoaineriippuvuuden nykyinen kasvava ke hityssuunta olisi vuodesta 2025 alkaen 
vähenevä, ja vuoteen 2050 mennessä riippuvuus o lisi laskenut alle 35 prosentin. Öljyn 
tuonnista aiheutuva lasku o lisi vuoteen 2050 mennessä pienentynyt alle puoleen 
nykyisestä ja olisi noin 80 prosenttia pien empi kuin viiteskenaariossa, mikä vastaa 
vähintään 400 miljardin euron säästöjä. 
(42) On tärkeää huomata, että edellä kuvattu primäärienergian kulutuksen väheneminen on 
lähinnä seurausta kysyntäpuolella tote utuneista teknologisist a muutoksista, ei 
energiapalvelujen vähenemisestä. Nä itä muutoksia ovat ensin tehokkaammat 
rakennukset, lämmitysjärjestelmät ja ajoneuvot ja myöhemmin liikenteen ja 
lämmityksen sähköistäminen, jonka myötä yhdistyvät kysyntäpuolen erittäin tehokkaat 
teknologiat (ladattavat hybridiajone uvot, sähköajoneuvot, lämpöpumput) ja 
sähköntuotannon vapautuminen suuressa määrin hiilestä.  
(43) Jos EU saavuttaa 20 prosentin energi ansäästötavoitteen vuonna 2020, se pystyy 
vähentämään omia päästöjään vähintään 25 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. 
(44) Hiilestä vapautuminen vähentää merkittävästi fossiilisten polttoaineiden 
toimitusvarmuuteen liittyviä riskejä, ja  laajan mittakaavan sähköistäminen 
yhdistettynä sähkön hajautettuun tuotantoon me rkitsee puolestaan muita haasteita ja 
mahdollisuuksia. Niitä käsitellään tarkemmin energian tiekartassa 2050. 
Sähköntuotanto 
(45) Vaikka lopullinen energian kysyntä vähen ee kaikilla aloilla merkittävästi, sähkön 
kulutus kasvaa jatkuvasti vuoteen 2050 asti. Tä hän tulokseen johtaa kaksi vastakkaista 
kehityssuuntaa:  
• kysyntäpuolella tehokkuus paranee enenevässä määrin,  
• erityisesti vuoden 2025 jälkeen sähkön tarve lämmityksessä ja energia-alalla 
kasvaa, kun kysyntäpuolen tehokkaita teknologio ita aletaan soveltaa laajasti (esim. 
ladattavat hybridiajoneuvot , sähköajoneuvot, lämpöpumput). 
Kysynnän kasvu seuraa kuitenkin viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana 
tapahtunutta kehitystä rii ppumatta siitä, että aikaa myöten huomattava osa 
liikenteessä ja lämmityksessä käytettävästä öljystä ja kaasusta korvataan sähköllä.  
(46) Tarjontapuolella vähähiilisten te knologioiden osuus koko sähköntuotannosta 
(uusiutuva energia, fossiiliset polttoaineet  ja hiilen talteenot to ja varastointi, 
FI 12   FI ydinenergia) kasvaa nopeasti nykyisestä  45 prosentista ollen vuonna 2020 noin 
60 prosenttia (kun ilmasto- ja energiapaketti  on pantu täysimääräisesti täytäntöön) ja 
vuonna 2030 75–80 prosenttia ja vuonna 2050 lä hes 100 prosenttia. Vähähiilisille 
sähköteknologioille ovat luonteenomaisia s uuremmat pääomamenot ja pienemmät 
polttoainekustannukset, ja niinpä sähkön tu otantoinvestoinneista aiheutuu suuret 
menot kuten myös verkkojen laajentamise en liittyvistä investoinneista. Kuten 
muillakin aloilla, perustava kysymys on, kuinka  luoda parhaat edellytykset näiden 
investointien toteutumiselle. 
Liikenne  
(47) Energiatehokkuus on yksi tärkeimmistä tekijöis tä liikenteen vapauttamisessa hiilestä 
Analyysi osoittaa, että vuoteen 2025 asti ajoneuvojen parantunut tehokkuus on 
liikennepalvelujen jatkuvasta kasvusta huolimatta tärkein tekijä, joka ohjaa kasvihuonekaasupäästöjen kasvavan kehity ssuunnan kääntymistä väheneväksi ja 
maalla syntyvien liikent een kasvihuonekaasujen päästötasojen vähenemistä vuonna 
2030 takaisin alle vuoden 1990 tasojen. Esimerkiksi henkilöautoilla nämä parannukset menevät vuoden 2020 jälkeen asteittaisen hybridisoitumisen ansiosta nykyisessä 
hiilidioksidi- ja autolainsäädännössä edellytettyä pidemmälle. 
(48) Samalla, kun ajoneuvohybridis aatio on tärkeä asia tehokkuu den kasvulle vuotta 2025 
kohti mentäessä, se on teknologian näkökulmasta välttämätön vaihe, joka mahdollistaa 
siirtymisen sähköllä liikkumiseen (s ähköajoneuvoilla) vuoden 2025 jälkeen. 
Henkilöautoilla kyse on avainteknol ogiasta, joka mahdollistaa suuret 
päästövähennykset vuoden 2030 jälkeen. Lentol iikenteessä ja vähäisemmässä määrin 
raskailla hyötyajoneuvoilla osalta odotetaan biopolttoaineiden yleistyvän, erityisesti 
vuoden 2030 jälkeen.  
(49) Biopolttoaineista tulee lentoliikenteessä tärkeä kasvihuonekaasupäästöjä vähentävä 
teknologia vuoden 2030 jälkeen. Tieliikenteessä  biopolttoaineiden käytön suurimman 
lisäyksen olisi tapahduttava vuotta 2020 edeltävänä aikana, jotta uusiutuvia 
energialähteitä koskeva 20 prosentin yleinen tavoite sekä niiden osuutta liikenteessä 
koskeva 10 prosentin erityistavoite saav utettaisiin. Niiden käyttö kasvaisi 
absoluuttisesti edelleen vuodesta 2020 vuoteen 2050 mutta hitaammin kuin vuosina 
2005–2020, jos sähköajoneuvojen tulo  markkinoille onnistuu. Jo s kuitenkaan näin ei 
käy, biopolttoaineiden olisi saatava suurempi merkitys, jotta päästäisiin samantasoisiin 
päästövähennyksiin. Tällainen biopolttoaineiden käytön lisääntyminen saattaisi 
kohdistaa kasvavaa painetta maankäyttöön  (siitä aiheutuvat päästöt), luonnon 
monimuotoisuuteen, vesihuoltoon ja ympäri stöön yleensä, etenkin jos oletetaan, että 
käytetään maankäyttöön pe rustuvia biopolttoaineita. 
(50) Liikennepalvelujen kokonaiskys yntään kohdistuu kaikissa sken aarioissa vain vähäiset 
vaikutukset. Tämä johtuu osittain ma llinnustilanteesta, jossa painotuttiin 
kasvihuonekaasupäästöihin. Siihen  ei sisältynyt sellaisia erity isiä liikennetoimenpiteitä 
tehokkaampaa liikennejärjestelmää, liikenne muotosiirtymää ja er ilaisten ulkoisten 
vaikutusten, kuten liikenneruuhki en ja ilman pilaantumisen, vähentämistä varten, joilla 
voitaisiin saavuttaa päästöjen lisävähennyksiä . Näitä seikkoja käsitellään tarkemmin 
liikennepolitiikan valkoiseen kirjaan liittyvässä vaikutusten arvioinnissa. 
(51) Eri skenaarioiden vertailu osoittaa selvän korrelaation liikenteen 
kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten ja sähköntuotannon kasvihuonekaasupäästöjen 
FI 13   FI vähennysten välillä. Jos liikenneala vähent ää kasvihuonekaasujen päästöjä sähköllä 
tapahtuvan liikkumisen kautta, sähkön  kulutus kasvaa, mikä vaikuttaa 
sähköntuotannon päästöihin. Niinpä, vaikka liikennealaa ei ole sisällytetty EU:n 
päästökauppajärjestelmään, se vai kuttaisi ajan myötä yhä enemmän 
päästökauppajärjestelmän kehittymiseen.  
Rakennettu ympäristö  
(52) Alan suurimpia energian kuluttajia ovat lä mmitys ja jäähdytys (kaksi kolmasosaa) 
sekä veden lämmitys ja ruoanvalmistus (yli 20 %), ja jäljelle jäävän osan käyttävät 
lähinnä valaistus ja  sähkölaitteet.  
(53) Keskeisten kehityssuuntien havaittiin olevan samat kui n liikennealalla. Ensinnäkin 
energian kokonaistarve vähen ee, kun erityisesti rakennuste n energiatehokkuus paranee 
passiivitalorakennustekniikan yleistyessä ja jo olem assa olevien rakennusten 
kunnostamisen ansiosta. Tämä merkitsee varsin suuria investointeja,  jotka ajan oloon 
voivat maksaa itsensä takaisin energiak ustannusten alenemisena. Keskeisenä 
kysymyksenä tässä on alkurahoitukseen liittyvien vaikeuksien voittaminen.  
(54) Liikennealalla tapahtuu tärkeä muutos polttoaineiden käytössä, kun siirrytään 
käyttämään öljyn, kaasun ja hiilen sijasta sähköä ja uusiutuvia polttoaineita. Tärkeässä 
asemassa ovat tehokkaat lämpöpumput, jo tka geotermistä energiaa ja sähköä 
käyttämällä mahdollistavat energian te hokkaamman loppukäytön ja polttoaineiden 
hiili-intensiteetin vähentämisen. Lisäks i biokaasu, biomassa ja aurinkolämmitys 
korvaavat fossiilisia polttoaineita merkittävässä määrin.  
Teollisuus  
(55) Tehokkaan teknologian skenaariossa ener giaintensiivisten teollisuudenalojen 
kustannustehokas osallistuminen kasvaisi nii n, että niillä päästä isiin vuonna 2030 noin 
35 prosentin päästövähennyksiin ja vuonna 2050 jo 85–90 prosentin vähennyksiin. 
Tämän toteutuminen olisi yhdistelmätulos siitä, että energiaintensiteetti vähenee edelleen ja jäljellä oleviin teollisuuden en ergiaintensiivisiin hiilidioksidipäästöihin 
(esim. teräksen ja sementin valmistuksen  prosessipäästöt) s ovellettaisiin vuodesta 
2035 lähtien hiilen talteenotto- ja  varastointitekniikkaa.  
(56) Hajanaisessa toiminnassa, jossa EU vähentäisi päästöjä merkittävästi enemmän kuin 
muut maat, tietyt teollisuude nalat hyötyisivät erilaisiin vähähiilisiin teknologioihin 
tehdyistä lisäinvestoinneista ja ensi mmäisen toimijan etuna parantuneesta 
kilpailukyvystä.  
(57) Arvioitiin kuitenkin myös, millä ta voin kunnianhimoisempi ilmastopolitiikka 
vaikuttaisi energiaintensiivisiin teolli suudenaloihin. Tarkasteltiin aiempaa 
makrotaloudellista mallinnusta, ja sitä ja tkettiin vuoteen 2030 asti. Tällä tavoin 
vahvistettiin, että energiaint ensiivisten teollisuudenaloj en tuotannon tasoon kohdistuisi 
vain vähäiset vaikutukset ja että ilmaiset päästöoikeudet suojaavat energiaintensiivistä 
teollisuutta päästökauppajärjestelmässä, vaikka EU:lla olisi kunnianhimoisemmat 
tavoitteet kuin maailman muilla alueilla.  
(58) Vuoden 2035 jälkeisen ajan osalta kuva ttujen mahdollisten päästövähennysten 
toteutuminen energiaintensiivisessä te ollisuudessa edellyttää kuitenkin, että 
hiilidioksidin talteenotto ja  varastointi (CCS) otetaan laajalti käyttöön. Kyse on 
FI 14   FI tekniikasta, jonka ainoana reaalisena hyötynä on kasvi huonekaasupäästöjen 
väheneminen ja jonka käyttö merk itsee lisäinvestointeja ja korkeita 
käyttökustannuksia.  
(59) Sen vuoksi tarkasteltiin vaihtoehtoista sk enaariota, jossa energiaintensiivisiltä 
teollisuudenaloilta vaadittaisiin vähäisempiä päästövähennyksiä. Siinä teollisuuden päästöt olisivat lähempänä viiteskenaariossa toteutuvia päästöjä eikä vuoteen 2050 mennessä saavutettaisi 86 prosentin vähe nnyksiä vaan noin 50 prosentin vähennykset, 
koska CCS-tekniikka ei yleist yisi prosessipäästöjen osalta . Tällaisessa skenaariossa 
energiaintensiivisten teollisuudenalojen ei ta rvitsisi rahoittaa CCS-tekniikan käytöstä 
aiheutuvia lisäkustannuksia, jotka muu ssa tapauksessa nousisivat viimeisellä 
vuosikymmenellä yli 10 miljardiin euroon vuodessa.  
Maatalouden päästöt ja muut ei- CO
2-päästöt  
(60) Vuodesta 1990 vuoteen 2005 muut kuin hiilidi oksidipäästöt vähenivät neljänneksen, 
eli huomattavasti hiilidioksidipäästöjä nopeammin. Nykyisin maatalouden päästöjen 
(typpioksiduuli ja metaani) osuus muista kuin hiilidioksidipäästöistä on yli puolet.  
(61) Muulta kuin maataloudesta peräisin olevie n muiden kuin hii lidioksidip äästöjen 
ennakoidaan vähenevän merkittävästi, erit yisesti ennen vuotta 2030. Suurimpina syinä 
tähän ovat päästökauppajärjestelmään kuuluvien teollisuudenalojen 
typpioksiduulipäästöjen väheneminen,  metaanipäästöjen väheneminen 
kaatopaikkadirektiivin täysimääräisen täytäntöönpanon ansiosta, HFC-yhdisteiden 
väheneminen3 sekä kaivostoiminnassa, energia-alalla ja teollisuudessa vapautuvan 
metaanin väheneminen.  
(62) Jos toteutetaan lisätoimia, maatalouden p äästöt voivat vähentyä edelleen vuoteen 2030 
asti, ja tämän jälkeen päästöjen vä heneminen hidastuu. Vuonna 2050 maatalous 
edustaa noin 330 miljoonan tonnin päästöillään, mikä on kolmannes vähemmän kuin vuonna 2005, noin kolmatta osaa jäljellä olev ista EU:n kokonaispäästöistä, eli sen 
osuus on kolminkertaistunut vuoteen 2005 verra ttuna. Tämä osoittaa, kuinka tärkeässä 
asemassa maatalous on hiilestä vapautumiseen  pyrittäessä. Jos päästöt eivät edelleen 
vähene kolmanneksella vuoden 2005 tasost a vuoteen 2050 mennessä, muut alat 
joutuvat tekemään vielä enemmän.  
(63) Analyysi osoittaa selvästi, että samaan aikaan  kuin elintarvikkeiden tarve maailmassa 
kasvaa ja ravitsemusmallit painottuvat yhä enemmän hiili-intensiivisiin ruokavalioihin, 
maatalouden päästöjä voidaan vähentää vain rajoitetusti. Mahdollisesti tärkeä seikka, 
jota määrällinen analyysi ei ota huomioon, on myönteinen vaikutus . joka aiheutuisi 
siitä, että käyttäytymismuutokset kääntäisivät nykyisen kehityssuunnan kohti 
vähemmän hiili-intensiivisiä ravitsemusmalleja. Pitkällä aikavälillä siirtyminen terveellisempään ruokavalioon saattaisi vähent ää metaanin ja typen oksidien päästöjä 
merkittävästi ja vaikuttaa myönteisellä ta valla maankäyttöä koskeviin tarpeisiin. 
Maankäyttö, maankäytön muutos ja metsätalous 
(64) Biomassasta saatu energia on tärkeä osatekijä, kun tarkastellaan tuleville 
vuosikymmenille ennakoitua uusiutuvan energian merkityksen lisäystä. 
                                                
 
3 Asetus fluoratuista kasvihuonekaasuista ja direktiivi ajoneuvojen ilmastointijärjestelmistä. 
FI 15   FI Viiteskenaariossa bioenergian tuotanto ka svaa suunnilleen kaksinkertaiseksi vuodesta 
2010 vuoteen 2050. Hiilestä vapautumisen skenaar ioissa bioenergian tuotanto kasvaa 
samana aikana yli kolminkertaiseksi. Lisään tynyt bioenergian tuotanto on pääasiassa 
peräisin aiempaa suuremmasta viljelyka sveihin perustuvasta biopolttoaineiden 
tuotannosta, kasvaneesta maatalousjätteide n käytöstä, puubiomassasta ja jätteistä.  
(65) Bioenergian kysynnän kasvu vaikuttaa maa nkäytön tapoihin EU:ssa, kun ala joutuu 
tietyssä määrin kilpailemaan muiden tuotan toalojen, kuten elinta rvikkeiden, rehun, 
paperin ja puun tuotannon kanssa. Lisäksi bioenergian tuotanto sinänsä saattaa 
vaikuttaa EU:n kasvihuonekaasupäästöihin muuttamalla 1) sellaisten tuotantopanosten 
tarvetta, jotka saattaisivat lisätä päästöjä  (esim. lisääntynyt lannoi tteiden käyttö), 2) 
kasvihuonekaasujen nettolisäykseen johtavaa maankäyttöä (esim. metsien häviämisen 
tai metsityksen nopeuteen tai nurmen muuttami seen viljelymaaksi liittyvät muutokset), 
ja 3) metsänhoidon käytäntöjä, mikä johtaisi to isenlaisiin päästöihin ja hiilen sitomista 
koskeviin muutoksiin hoidetuissa metsis sä (esim. hakkuukierron muutokset).  
(66) Euroopassa maankäyttö, maankäytön muutos ja  metsätalous lisäävät hiilen sitomista 
nettomääräisesti, erityisesti metsissä. Ai kaa myöten tämän nettonielun ennakoidaan 
hupenevan merkittävästi, koska metsät varttuva t ja niitä korjataan enenevässä määrin 
bioenergiaksi, puutavaraksi ja paperin tuot antoa varten. Tätä nettonielun hupenemista 
voitaisiin ajan oloon hidastaa vähent ämällä ensiökuidun kysyntää esimerkiksi 
eloperäistä jätettä, paperia ja  puutuotteita ki errättämällä. 
(67) Epävarmuustekijöitä on paljon, ja energia- alan, metsätalouden ja maatalouden väliset 
vuorovaikutussuhteet ovat mutkikkaat, myös maailmanlaajuisesti. EU:n bioenergian 
tarve katetaan osittain tuonnilla, minkä pitäisi vähentää EU:hun kohdistuvia 
vaikutuksia mahdollisesti lisäten niitä kolmans ien maiden osalta. On selvää, että tämä 
kysymys edellyttää lisää huomiota ja selv ittelyä. Maataloudessa on saavutettava hyvin 
suuri tuottavuuden lisäys, jott a edellä kuvattu bi oenergiaan liittyvä kasvu pystytään 
toteuttamaan ilman muuhun metsätalous- tai maataloustuotteiden käyttöön kohdistuvia 
kielteisiä vaikutuksia. Enemmän huomiot a on myös kiinnitettävä siihen, kuinka 
tuotantokäytäntöjen muutokset vaikutta vat biologiseen monimuotoisuuteen.  
Vaikutukset työllisyyteen 
(68) Kyseessä olevan perustavan rake nnemuutoksen ei odoteta vaikuttavan 
kokonaistyöllisyyteen lainkaan tai sillä odotetaan olevan lievästi myönteiset 
vaikutukset (ainakin pitkällä aikavälillä),  mutta alojen sisällä tai niiden välillä 
odotetaan tapahtuvan suuria muutoksia työl lisyydessä edellyttäen, että toteutetaan 
riittävää työmarkkinapolitiikkaa. Tällaista  politiikkaa tarvitaa n, jotta voitaisiin 
varmistaa myönteiset kokonaisvaikutukset ja  työpaikkojen siirtyminen aloille ja 
ammatteihin, jotka ovat innovati ivisia ja omaavat suuren  kasvupotentiaalin. Analyysi 
osoittaa, että suuremmat investoi nnit pääomaintensiivisiin hyödykkeisiin 
(sähköntuotannon laitteet ja varusteet, uusiu tuva energia, liikenteen laitteet, 
rakennukset ja rakennuskomponentit) edelly ttäisivät nykyistä s uurempaa tuotantoa 
monilta eri valmistusteollisuuden aloilta sekä rakennusalalta.  
(69) Muuttamalla energiajärjestelmää, liikennettä ja asumissektoria, jotka ovat 
kasvihuonekaasupäästöjen suurim mat lähteet, kasvaa uusien tie tojen ja taitojen tarve. 
Tällä on erityisen suuri merkitys energia-alalla johtuen uusiutuvaa energiaa ja 
energianhallintaa koskeville osa-alueille tehtävistä suurista investoinneista ja kyseisten 
FI 16   FI alojen laajenemisesta. Ensimmäiseksi on kart oitettava nykyisten t yöntekijöiden taidot 
ja parannettava niitä. Uusien taitojen hankkimista ei kuitenkaan rajoiteta pelkästään kasvavan tai vähenevän kasvun aloihin, vaan sitä tarvitaan myös aloilla, jotka ovat 
mukana epäsuorasti, kuten pankkialalla. 
(70) Lisäksi hinnoittelupolitiikalla voidaan luoda mahdollisuuksia älykkäälle tulojen 
kierrätykselle, jolloin työvoimakustannusten aleneminen on hyödyllistä ennen kaikkea 
työllisyyden kannalta.  Ottamalla käyttöön hinnoittelupol itiikan toimenpiteitä, kuten 
huutokauppajärjestelmä aloilla, jotka eivät ole alttiita kans ainväliselle kilpailulle, tai 
hiilidioksidin verotus päästökauppajärjeste lmään kuulumattomilla aloilla, ja samalla 
alentamalla työvoimakustannuksia tuloja kier rättämällä voidaan lisätä työpaikkoja 
0,7 prosenttia enemmän kuin viitetilantees sa tai lisätä vähän yli 1,5 miljoonaa 
työpaikkaa vuoteen 2020 mennessä. 
Ilman laatuun liittyvät rinnakkaishyödyt 
(71) Yleisesti ottaen ilman laadun hava itaan paranevan. Ilman epäpuhtauksien 
keskimääräiset tasot olisiv at vuonna 2030 yli 65 prosentt ia pienemmät kuin vuonna 
2005. Vuotuiset kustannukset pe rinteisiä ilman epäpuhtauks ia koskevasta valvonnasta 
olisivat vuonna 2030 yli 10 miljardia euroa alemmat ja vuonna 2050 jopa lähes 50 miljardia euroa alemmat. Tällainen kehity s vähentäisi myös kuolleisuutta, ja näin 
saavutettavat taloudelliset hyödyt olis ivat vuonna 2030 noin 7–17 miljardia euroa 
vuodessa ja vuonna 2050 noin 17–38 miljardia euroa vuodessa. Lisäksi kansanterveys 
kohenisi, terveydenhoidon kustannukset alenisiv at ja ekosysteemeille, viljelykasveille, 
materiaaleille ja rakennuksille ai heutuisi pienemmät vahingot.  
(72)