FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/30

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kansalaisyhteiskunnan osallistuminen itäiseen kumppanuuteen”

(valmisteleva lausunto)

(2009/C 277/06)

Esittelijä: Ivan VOLEŠ

Suurlähettiläs Milena Vicenová, Tšekin pysyvä edustaja Euroopan unionissa, pyysi 12. tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa laatimaan valmistelevan lausunnon aiheesta

Kansalaisyhteiskunnan osallistuminen itäiseen kumppanuuteen.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 16. huhtikuuta 2009. Esittelijä oli Ivan Voleš.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. toukokuuta 2009 pitämässään 453. täysistunnossa (toukokuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 160 puolesta ja 15 vastaan 18:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK on tyytyväinen ehdotukseen itäisen kumppanuuden käynnistämisestä ja kannattaa sitä. Tällainen kumppanuus on tarkoitettu laadullisesti kehittyneemmäksi tavaksi tehdä yhteistyötä Euroopan naapuruuspolitiikan (ENP) piiriin kuuluvien itäisten maiden kanssa. Kumppanuuden on pohjauduttava yhteisiin demokraattisiin arvoihin ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen; niihin sisältyvät työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja kansalaisvuoropuhelu sekä sen tunnustaminen, että demokraattisissa yhteiskunnissa kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla on tärkeä rooli.

1.2 Itäiseen kumppanuuteen liittyvässä yhteistyöohjelmassa tulee keskittyä kumppanimaiden konkreettiseen avustamiseen. Tämä on erityisen tärkeää nyt, kun maailmanlaajuisen talouskriisin ankarat seuraukset tuntuvat kumppanimaiden taloudessa vakavin sosiaalisin seurauksin. Itäisen kumppanuuden avulla olisi lisäksi edistettävä instituutioiden vahvistamista ja meneillään olevien konfliktien rauhanomaista ratkaisemista.

1.3 Itäinen kumppanuus ei ratkaise kysymystä eräiden kumppanimaiden pyrkimyksistä liittyä EU:n jäseneksi. Kun kumppanimaat ovat mukauttaneet lainsäädäntönsä EU:n säännöstöön asianomaisilla aloilla, niiden olisi voitava saada Euroopan talousalueen maiden tapaan sellainen etuoikeusasema, että ne voivat osallistua yhteisön säännöstön laadintaan tietyillä aloilla saamatta kuitenkaan äänioikeutta.

1.4 Itäistä kumppanuutta toteutettaessa tulee ottaa oppia Euroopan naapuruuspolitiikan viidestä ensimmäisestä täytäntöönpanovuodesta seuraavilla tavoilla:

— Toimintasuunnitelmien kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden määrittelyyn liittyvää EU:n ja kumppanimaiden yhteistyötä tulee kehittää.

— Kansalaisyhteiskunnan, työmarkkinaosapuolet mukaan luettuina, olisi voitava osallistua toimintasuunnitelmien laadintaan ja niiden täytäntöönpanon seurantaan.

— Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin perustuvassa alakohtaisessa yhteistyössä olisi pidettävä kiinni yhteisten alakomiteoiden kokousajankohdista, ja kansalaisyhteiskunnan olisi voitava osallistua kokouksissa tehtyjen päätösten täytäntöönpanoon.

— Yhteisön toimielinten ja virastojen ohjelmiin osallistumisen edellytykset olisi määriteltävä selvästi, jotta kumppanit motivoituisivat mukauttamaan lainsäädäntönsä kulloisenkin alan EU-lainsäädäntöön.

— Kansalaisyhteiskunnan tulee voida osallistua aihekohtaisissa foorumeissa käsiteltävien kysymysten valintaan. Ensisijaisesti olisi käsiteltävä muun muassa sellaisia aiheita kuin hyvä hallinto, oikeusvaltioperiaate, sosiaalisen markkinatalouden ja sen sääntelyn periaatteet, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja kansalaisvuoropuhelu, siirtolaisuus, teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu, energiatoimitusten turvaaminen, köyhyyden poistaminen, kaupan esteet, rajatylittävä yhteistyö, ympäristönsuojelu ja ihmisten väliset yhteydet.

1.5 Itäiseen kumppanuuteen osallistuvilta mailta tulee edellyttää halua ja valmiutta omaksua EU:n yhteiset arvot, kunnioittaa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia sekä kehittää ja tukea työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja kansalaisvuoropuhelua. Tämä koskee etenkin Valko-Venäjää.

1.6 Itäisen kumppanuuden ei tule johtaa uusien jakolinjojen syntyyn Itä-Euroopassa. Kolmansien maiden tulee voida osallistua siihen sellaisilla aloilla, joilla niiden edut ovat yhtenevät EU:n ja itäisen kumppanuuden etujen kanssa. Esimerkkeinä voidaan mainita mm. energiavarmuus, siirtolaisuus ja ympäristönsuojelu. Lukuisat itäisen kumppanuuden painopisteet kuuluvat EU:n ja Venäjän strategisen kumppanuuden alaan. ETSK ehdottaa, että kansalaisyhteiskuntafoorumin ja aihekohtaisten foorumien yhteydessä Venäjän, Turkin ja muidenkin maiden kansalaisyhteiskunnan organisaatiot kutsutaan mukaan neuvottelemaan yhteisiin etuihin liittyvistä kysymyksistä.

1.7 Itäisen kumppanuuden tavoitteiden saavuttamiseksi on olennaisen tärkeää edistää liikkuvuutta ja ihmisten välisiä yhteyksiä. ETSK kehottaa helpottamaan viisumikäytäntöjä kumppanimaiden tiettyjen kansalaisryhmien osalta siinä tarkoituksessa, että viisumipakot poistettaisiin asteittain ottaen kuitenkin huomioon molempien osapuolten turvallisuusintressit.

1.8 ETSK on valmis osallistumaan itäisen kumppanuuden toteuttamiseen kumppanimaiden kansalaisyhteiskunnan tuella ja tarjoamaan käyttöön kokemuksensa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan verkostojen luomisesta useissa maissa ja useilla alueilla, myös itäisissä naapurimaissa. Komitea kehottaa Euroopan komissiota ja neuvostoa antamaan sille keskeisen roolin itäisen kumppanuuden kansalaisyhteiskuntafoorumin luomisessa. Siitä on tarkoitus tulla EU:n ja itäisen kumppanuuden maiden kansalaisyhteiskuntien kerran vuodessa kokoontuva joustava ja avoin verkosto, joka toimii konkreettisia kysymyksiä käsittelevien, ohjelma- ja hanke-ehdotuksia itäisen kumppanuuden tavoitteiden saavuttamiseksi esittävien työryhmien ja muiden ryhmien välityksellä. Kansalaisyhteiskuntaa olisi kannustettava osallistumaan täysipainoisesti ja tehokkaasti foorumin toimintaan varmistamalla sille asianmukainen rahoitus.

1.9 ETSK aikoo tukea kahdenvälisesti sellaisten rakenteiden luomista kumppanimaihin, joiden välityksellä työmarkkinaosapuolet ja muut kansalaisyhteiskunnan organisaatiot voivat osallistua EU:n ja kumppanimaiden kahdenvälisten ohjelmien täytäntöönpanoon liittyvään konsultointiprosessiin myös kansallisten täytäntöönpanosuunnitelmien laadinnan, toteuttamisen ja tulosseurannan yhteydessä.

1.10 ETSK vetoaa Euroopan komissioon, jotta se nivoisi kansalaisyhteiskunnan organisaatiot kokonaisvaltaiseen instituutioiden kehittämisohjelmaan (Comprehensive Institution-Building programme, CIB) ja kumppanuusohjelmiin varmistamalla mahdollisuuden saada rahoitusta eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI) tähän tarkoitukseen soveltuvasta lohkosta. Näin taattaisiin, että kansalaisyhteiskunta pystyy täyttämään tehtävänsä.

1.11 ETSK on valmis osallistumaan kumppanimaiden kansalaisyhteiskuntien organisaatioiden kanssa kuhunkin neljään aihekohtaiseen foorumiin. Komitea toimii aktiivisesti foorumien aiheiksi kaavailtujen kysymysten parissa ja on jo antanut lukuisia lausuntoja ja esittänyt runsaasti huomioita kyseisistä aiheista.

2. Johdanto ja itäisen kumppanuuden käynnistämistä koskevan ehdotuksen sisältö

2.1 Komitea vastasi myöntävästi puheenjohtajavaltio Tšekin pyyntöön laatia valmisteleva lausunto itäisen kumppanuuden tarjoamista mahdollisuuksista ja siitä, miten kansalaisyhteiskunta voi osallistua kumppanuuteen. Lausunto pohjautuu ehdotukseen, jonka Euroopan komissio esitti 3. joulukuuta 2008 julkaisemassaan tiedonannossa (1).

2.2 Vuonna 2004 tapahtuneen EU:n laajentumisen yhteydessä käynnistetyn Euroopan naapuruuspolitiikan avulla unioni on tiivistänyt kahdenvälisiä suhteitaan itäisiin naapurimaihinsa (2), ja sen avulla on saavutettu paljon hyviä tuloksia vastavuoroisten yhteyksien lujittamisessa. Se ei ole kuitenkaan täysin täyttänyt etenkään niiden maiden odotuksia, joilla on kunnianhimoisempia pyrkimyksiä EU:n suhteen.

2.3 Puola ja Ruotsi tekivät aloitteen esittämällä yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostossa 26. toukokuuta 2008 ehdotuksen itäisen kumppanuuden luomisesta ENP:tä laadullisesti kehittyneemmäksi yhteistyömuodoksi. Tšekki kannatti ehdotusta ja teki siitä puheenjohtajuuskautensa yhden painopisteen.

2.4 Euroopan komissio julkaisi 3. joulukuuta 2008 tiedonannon itäisestä kumppanuudesta, ja Eurooppa-neuvosto hyväksyi kumppanuuden maaliskuun huippukokouksessaan (3). Kumppanuus on määrä käynnistää Prahassa 7. toukokuuta 2009 pidettävässä itäisen kumppanuuden maiden huippukokouksessa.

2.5 Itäisen kumppanuuden tavoitteena on tukea aiempaa voimakkaammin kumppanimaiden pyrkimyksiä lähentyä unioniin ja tarjota niille kaikki tarvittava apu demokratian ja markkinatalouden kehittämiseen liittyvien uudistusten toteuttamiseksi, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallinnon edistämiseksi, ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi, vähemmistöjen kunnioittamiseksi ja suojelemiseksi sekä markkinatalouden ja kestävän kehityksen keskeisten periaatteiden noudattamiseksi.

2.6 Itäistä kumppanuutta on tarkoitus toteuttaa käytännössä varsinkin kahdenvälisellä tasolla, tavoitteena assosiaatiosopimusten solmiminen (4). Edellytyksenä on, että kumppanit edistyvät demokratiakysymyksissä sekä oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisessa (5). Jokaiseen assosiaatiosopimukseen sisällytetään mm. vahvan ja kattavan vapaakauppa-alueen luominen.

2.7 Monenvälisellä tasolla on tarkoitus perustaa neljä aihekohtaista foorumia, joiden aiheet ovat 1) demokratia, hyvä hallinto ja vakaus, 2) taloudellinen yhdentyminen ja yhteensopivuus EU:n politiikkojen kanssa, 3) energiavarmuus ja 4) yhteydet ihmisten välillä. Monenvälisen kehyksen on tarkoitus vahvistaa kumppanimaiden keskinäisiä yhteyksiä, jotta tulevaisuudessa voitaisiin perustaa naapureiden muodostama talousyhteisö. Monenvälisessä yhteistyössä voitaisiin saavuttaa konkreettista edistystä keskeisten aloitteiden (6) avulla. Niihin on tarkoitus saada rahoitusta kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta, yksityiseltä sektorilta ja erilaisilta rahoittajilta.

2.8 Tarkoituksena on, että EU:n ja itäisen kumppanuuden maiden valtion- ja hallitusten päämiehet kokoontuvat joka toinen vuosi ja ulkoasiainministerit vuosittain ja että korkeiden virkamiesten kokouksia järjestetään foorumeista riippuen puolivuosittain ja asiantuntijoiden kokouksia työryhmien työskentelyn yhteydessä.

2.9 Euroopan komissio ja neuvosto odottavat kansalaisyhteiskunnan osallistuvan itäisen kumppanuuden tavoitteiden toteuttamiseen ja ehdottavat kansalaisyhteiskuntafoorumin perustamista vuoropuhelun käymiseksi viranomaisten kanssa. Komissio pyytää alueiden komiteaa ja ETSK:ta osallistumaan demokratiaa, hyvää hallintoa ja vakautta sekä ihmisten välisiä yhteyksiä käsittelevien aihekohtaisten foorumien työhön.

2.10 Itäisen kumppanuuden rahoitus kasvaa 450 miljoonasta eurosta varainhoitovuonna 2008 aina 600 miljoonaan euroon vuonna 2013. Tämä edellyttää lisävarojen osoittamista eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen budjettivaroista.

3. Miten itäisestä kumppanuudesta saataisiin keino parantaa Euroopan naapuruuspolitiikan täytäntöönpanoa?

3.1 ETSK mieltää itäisen kumppanuuden ENP:n itäisen ulottuvuuden uudeksi strategiseksi kehykseksi sekä solidaarisuuden osoitukseksi Itä-Euroopan väestöä kohtaan. Sen on perustuttava yhteisten arvojen omaksumiseen, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien tukemiseen, hyvään hallintoon ja sellaisen demokraattisen yhteiskunnan kehittämiseen, jossa kansalaisyhteiskunnalla on vankka asema. Kumppanimaiden hallitusten poliittista tahtoa kehittää vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa ja tukea työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua olisi käytettävä yhtenä mittapuuna, kun harkitaan nykyisten yhteistyövälineiden ja -ohjelmien hyödyntämistä itäisen kumppanuuden yhteydessä.

3.2 Syvenevä maailmanlaajuinen finanssi- ja talouskriisi uhkaa EU:n itäisten naapurien talouskehitystä ja vakautta. ETSK:n mielestä itäiseen kumppanuuteen liittyvällä yhteistyöohjelmalla ja ENPI:stä saatavalla rahoituksella tulee tukea pitkän aikavälin rakenneuudistuksia, ja tuki tulee suunnata kumppanimaiden hallitusten auttamiseen taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen vakauttamisessa ja niiden kielteisten seurausten korjaamisessa, joita kriisi aiheuttaa haavoittuvimmassa asemassa oleville väestöryhmille.

3.3 Itäisen kumppanuuden tavoitteena on auttaa Itä-Euroopan maita uudistumaan ja mukautumaan EU:n säännöstöön avaamatta niille kuitenkaan suoria jäsenyysnäkymiä. Tämän ei pitäisi rajoittaa eri maiden pyrkimyksiä kehittää edelleen EU-suhteitaan. Kumppanimaiden motivoimiseksi toteuttamaan yhä aktiivisemmin EU-lähtöisiä uudistuksia ja normeja ETSK suosittaa, että niille annettaisiin mahdollisuus saada etuoikeusasema sen jälkeen kun ne ovat saattaneet tiettyjä sovittuja aloja koskevan yhteisön säännöstön osaksi lainsäädäntöään. Euroopan talousalueen maiden tapaan (7) ne voitaisiin integroida sisämarkkinoihin ja ne voisivat osallistua yhteisön toimielinten ja virastojen ohjelmiin sekä asiantuntijatasolla yhteisön uusien säädösten valmisteluun saamatta kuitenkaan äänioikeutta.

3.4 Itäinen kumppanuus olisi ymmärrettävä välineeksi, jonka avulla EU voi avata Azerbaidžanille ja pidemmällä aikavälillä Valko-Venäjälle mahdollisuuden täyttää WTO:n jäsenyysehdot. Koska kaikki muut itäisen kumppanuuden maat ovat jo WTO:n jäseniä, puitteet ovat otolliset sellaisen monenvälisen vuoropuhelun käynnistämiseksi, jossa ei käsitellä pelkästään EU:n ja eri kumppanimaiden kahdenvälisen kaupan vapauttamista vaan myös itäisen kumppanuuden maiden keskinäisen kaupan alueellista vapauttamista. EU:n ensisijaisena tavoitteena heti kumppanuuden käynnistämisen jälkeen pitäisi olla naapureiden muodostaman talousyhteisön luominen ETA:n mallin mukaan (8).

ETSK suosittaa, että itäisen kumppanuuden toteutuksessa otetaan opiksi ENP:n täytäntöönpanosta vuosina 2004–2008 (9). Nämä opetukset voidaan tiivistää seuraavasti:

3.5.1 EU:n ja kumppanimaiden välillä tulevaisuudessa käytävien assosiaatiosopimusneuvottelujen yhteydessä olisi kuultava kansalaisyhteiskuntaa etenkin sen roolista sekä mahdollisuudesta luoda kyseisten sopimusten yhteydessä kumppanimaiden ja EU:n jäsenvaltioiden kansalaisyhteiskuntien edustajista koostuvia neuvoa-antavia sekakomiteoita.

3.5.2 Kumppanimaiden hallitusten tulee suunnitella ja toteuttaa kansallisten toimintasuunnitelmien keskeiset toimet yhteistyössä Euroopan komission ja muiden asiaan liittyvien tahojen kanssa (poliittiset vaikuttajat, työmarkkinaosapuolet, kansalaisyhteiskunta, paikallis- ja alueyhteisöt), jotta suunnitelmien toteuttamiselle saadaan mahdollisimman laaja tuki. Toimintasuunnitelmiin olisi sisällytettävä määräyksiä, joiden avulla varmistetaan kansalaisyhteiskunnan mahdollisuudet osallistua kuulemisprosessiin yhä tehokkaammin. Tulee mm. taata, että EU:n asiakirjat käännetään kumppanimaiden kielille.

3.5.3 Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksilla luotujen alakohtaisesta yhteistyöstä vastaavien yhteisten alakomiteoiden tehtävänä on jakaa tietoa ja mahdollistaa palautteen antaminen ENP:n yhteydessä. Ne täyttävät tämän tehtävän vaillinaisesti, koska ne kokoontuvat harvoin ja epäsäännöllisesti. Kyseisten alakomiteoiden kokousten ja valvonnan tulee olla luonteeltaan velvoittavia. Itäisen kumppanuuden yhteyteen luotaviin institutionaalisiin foorumeihin (parlamenttien välinen EuroNest-yhteistyö, kansalaisyhteiskuntafoorumi, paikallinen ja alueellinen edustajakokous) osallistuvia edustajia olisi kehotettava tarkkailemaan alakomiteoiden työskentelyä ja kansallisten elinten toimintaa toimintasuunnitelmissa määriteltyjen painopisteiden toteuttamisen yhteydessä. Saavutettua edistystä olisi arvioitava selkeiden, yhdessä määriteltyjen, avoimien ja mitattavissa olevien arviointiperusteiden mukaisesti, ja kansalaisyhteiskunnan olisi voitava osallistua kyseisten perusteiden määrittelyyn ja niiden soveltamisen seurantaan.

3.5.4 Itäistä kumppanuutta koskevan aloitteen yhteydessä olisi määriteltävä tarkemmin alakohtaiset välineet. Tulee määritellä täsmällisesti, millä ehdoilla kumppanimaat voivat osallistua tiettyyn alakohtaiseen ohjelmaan tai tietyn viraston toimintaan, jotta kukin maa tietää, mitkä ehdot sen on täytettävä voidakseen liittyä yhteisön ohjelmiin ja virastoihin.

3.5.5 Aihekohtaisissa foorumeissa olisi voitava jakaa säännöllisesti hyviä toimintatapoja EU:n, jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden kesken ja ideoida tältä pohjalta yhteisiä monenvälisiä hankkeita sopiville aloille. Foorumien neuvotteluaiheita voisivat olla esimerkiksi

— oikeusvaltioperiaatteet

— sosiaalisen markkinatalouden ja sen sääntelyn periaatteet

— hyvä hallinto

— korruption ja epävirallisen talouden torjunta

— yhteiskunnallisiin kysymyksiin, mm. sukupuolten tasa-arvoon, liittyvät ongelmat

— siirtolaisuus ja ihmisten väliset yhteydet

— työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun ja kansalaisvuoropuhelun edistäminen

— kaupan esteiden poistaminen

— teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu

— köyhyyden kitkeminen

— energiavarmuus ja -tehokkuus

— elintarviketurvallisuusnormien noudattaminen

— kolmansista maista peräisin olevien vaarallisten tuotteiden tuonnin estäminen

— ympäristön, ihmisten terveyden, kasvien ja eläinten suojelu

— rajatylittävä yhteistyö yms.

Kansalaisyhteiskuntafoorumissa edustettuina olevien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden tulee voida osallistua aiheiden valintaan ja käsittelyyn. Voidakseen täyttää tämän tehtävän kansalaisyhteiskunnan organisaatiot tarvitsevat asianmukaisen rahoituksen.

3.6 ETSK katsoo, että kumppanimaiden tulee voida osallistua itäiseen kumppanuuteen liittyvään yhteistyöohjelmaan vain sillä edellytyksellä, että ne omaksuvat yhteiset arvot ja kunnioittavat niitä kaikin puolin. Yhteisiä arvoja ovat muun muassa ihmisoikeudet ja perusvapaudet, hyvä hallinto sekä vuoropuhelu riippumattoman kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten kanssa. ETSK muistuttaa, että edellä todettu koskee aivan erityisesti Valko-Venäjää ja sen osallistumista itäiseen kumppanuuteen.

3.7 ETSK pitää olennaisen tärkeänä, ettei itäinen kumppanuus johda uusien jakolinjojen syntyyn Itä-Euroopassa ja että kolmansien maiden edustajat voivat osallistua siihen sellaisilla aloilla, jotka koskevat niiden yhteisiä etuja. Lukuisat itäisen kumppanuuden painopisteet kuuluvat EU:n ja Venäjän strategisen kumppanuuden alaan. Esimerkkeinä voidaan mainita mm. vuoropuhelu energiansaannin turvaamisesta, siirtolaisuuteen liittyvistä ongelmista, ympäristökysymyksistä taikka muista alueellisista tai maailmanlaajuisista ongelmista, joissa ei voida päästä konkreettisiin ratkaisuihin ilman Venäjän, Turkin ja Keski-Aasiankin edustajien osallistumista. ETSK ehdottaa, että kyseisten kolmansien maiden kansalaisyhteiskuntien edustajat kutsuttaisiin mukaan näistä kysymyksistä kansalaisyhteiskuntafoorumissa tai muissa yhteyksissä käytäviin neuvotteluihin.

3.8 Itäisen kumppanuuden tulisi täydentää Mustanmeren synergiaa. Näillä kahdella aloitteella on erilaiset tavoitteet, eikä niiden yhteydessä hyödynnetä samoja välineitä, mutta niillä on joitakin keskeisiä yhteisiä toiminta-aloja. On siis välttämätöntä vahvistaa itäisen kumppanuuden ja Mustanmeren synergian yhteydessä noudatettavien lähestymistapojen koordinointia, jotta vältyttäisiin toimintojen tarpeettomalta päällekkäisyydeltä tai toistolta.

3.9 Itäisen kumppanuuden tavoitteiden saavuttamiseksi on olennaisen tärkeää edistää ihmisten välisiä yhteyksiä. Liikkuvuus on ratkaisevaa sekä kahden- että monenvälisten yhteyksien kannalta. Jotta lopullisena tavoitteena oleva viisumivapaus kyseisten maiden kanssa toteutuu, tulee opiskelijoihin, liikematkustajiin, säännöllisesti EU:n jäsenvaltioissa matkustaviin ja perheenjäseniin sovellettavia viisumikäytäntöjä helpottaa asteittain ja viisumimaksuja pienentää. Kumppanimaiden kanssa tulee ensin solmia tarvittavat sopimukset.

3.10 ETSK ehdottaa, että kumppanimaiden, jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kanssa käydään vuoropuhelua työmarkkinakysymyksistä, mm. työvoiman kehityksestä ja liikkuvuudesta sekä siitä, millä tavoin laitonta työntekoa ja ILO:n tärkeiden yleissopimusten rikkomista voidaan torjua.

4. Itäisen kumppanuuden maiden kansalaisyhteiskuntaa edustavien organisaatioiden erityispiirteet

4.1 Vaikka itäisen kumppanuuden kuuden maan historialliset, poliittiset ja sosioekonomiset tilanteet vaihtelevat maittain, niiden kansalaisyhteiskunnilla on monia yhtäläisyyksiä maissa neuvostoaikana tapahtuneiden yhteiskunnallisten muutosten takia. Kansalaisyhteiskunnan organisaatiot olivat tuolloin pelkkiä valtaa pitäneen kommunistipuolueen jatkeita.

4.2 Neuvostoliiton hajoaminen avasi näille maille tien itsenäisyyteen mutta horjutti pahasti niiden taloutta. Talousuudistuksia, joiden tavoitteena on siirtyminen valtiojohtoisesta mallista markkinatalouteen, on toteutettu hitaasti ja ilman kokonaisnäkemystä. Tilannetta ovat lisäksi hankaloittaneet poliittinen epävakaus ja valtataistelut. Ainakin neljässä maassa (Moldova, Armenia, Azerbaidžan ja Georgia) tilannetta ovat pahentaneet aseelliset konfliktit naapurimaiden tai irtautumishaluisten alueiden kanssa.

4.3 Viime vuosikymmenen lopulla ja vuoden 2000 jälkeen tapahtuneesta talouskasvusta huolimatta nämä maat ovat edelleen hyvin epävakaita, mikä on omiaan vielä pahentamaan nykyisen talouskriisin ankaria seurauksia. Sosiaaliset erot ovat hyvin suuria, ja iso osa väestöstä saa toimeentulonsa epävirallisesta taloudesta tai on muuttanut ulkomaille työnhakuun. Nykyaikaistumisen ja kehityksen tärkeimmät esteet ovat ennallaan: byrokratia ja liiallinen sääntely sekä näihin liittyvä korruptio.

4.4 Kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuudet ovat viime vuosina laajentuneet asteittain kaikissa kumppanimaissa. Hienoista parannusta on tapahtunut myös Valko-Venäjällä EU:n ja kansainvälisen mielipiteen painostuksen takia. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun vähittäistä viriämistä ja vakiintumista kumppanimaissa edistävät Euroopan naapuruuspolitiikka ja siihen liittyvät välineet sekä Kansainvälinen työjärjestö (ILO). Yhteisön säännöstön noudattamiseen on vielä pitkä matka sellaisissa kysymyksissä kuin oikeuslaitoksen riippumattomuus, keskushallinnon ja alue- ja paikallisviranomaisten välinen toimivallan ja vastuun jako, kansalaisten oikeuksien ja vapauksien asianmukainen tulkinta ja soveltaminen sekä tiedotusvälineiden riippumattomuus. Hallitukset epäröivät hyväksyä yhteiskunnan moniarvoisuutta, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden riippumattomuutta ja niiden oikeutta käydä työmarkkina- ja kansalaisvuoropuhelua, joka vahvistaisi koko yhteiskuntaa.

4.5 ETSK on tutkinut kaikkien kumppanimaiden kansalaisyhteiskunnan tilaa viiden vuoden ajan ja perehtynyt varsinkin yhdistymisvapauteen, rekisteröitymiskysymyksiin, verotussääntöihin ja -menettelyihin, mielipiteen ilmaisun vapauteen ja kolmikantaneuvottelujen toimivuuteen. Se on antanut tästä aiheesta runsaasti suosituksia sisältäviä lausuntoja (10).

4.6 ETSK:n ja ILO:n 2.–3. maaliskuuta 2009 yhdessä järjestämän, työmarkkina- ja kansalaisvuoropuhelun asemaa Mustanmeren synergiassa ja itäisessä kumppanuudessa käsitelleen konferenssin osanottajat vahvistivat, että kolmikantavuoropuhelua käydään virallisesti kaikissa kumppanimaissa, mutta sisällöltään se ei ole vielä läheskään tehtävänsä edellyttämällä tasolla. Työmarkkinaosapuolten aluetason vuoropuhelua tai alakohtaista vuoropuhelua ei myöskään ole onnistuttu virittämään. Kaikki osanottajat ilmaisivat kantanaan, että kansalaisyhteiskunta tulee nivoa näihin kahteen alueelliseen aloitteeseen.

4.7 Kansalaisyhteiskunnan eri ryhmien tilanne

4.7.1 Työnantajajärjestöt

Kaikissa kumppanimaissa on yrittäjiä edustavia ja palvelevia perinteisiä toimijoita, kuten kauppakamareita tai yrittäjäjärjestöjä. Koska työnantajapuolen on pitänyt järjestäytyä työmarkkinavuoropuhelun osapuolena, meneillään olevien uudistusten johdosta on perustettu suuryritykset ja ammattialajärjestöt kokoavia työnantajajärjestöjä. Kyseisillä järjestöillä on edelleen paljon ongelmia, monetkaan niistä eivät edusta kenttäänsä riittävän kattavasti, ja lisäksi järjestöt ovat hajanaisia ja kilpailevat keskenään. Toisissa maissa – varsinkin niissä, joissa julkinen sektori edelleen hallitsee taloutta, kuten Valko-Venäjällä, Moldovassa tai Azerbaidžanissa – tällaisilla järjestöillä on tiivis yhteys vallanpitäjiin, mikä rajoittaa järjestöjen mahdollisuuksia arvostella tai vastustaa hallituksen harjoittamaa politiikkaa riippumattomasti. Tämä heikentää merkittävästi niiden intressiä ja halukkuutta osallistua työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun.

4.7.2 Ammattijärjestöt

4.7.2.1 Useimmissa kumppanimaissa neuvostoaikaiset perinteiset ammattiliitot ovat uudistuneet ja omaksuneet – vaihtelevalla menestyksellä – kansainvälisten ja eurooppalaisten ammattiyhdistysliikkeiden puolustamat demokratian, riippumattomuuden ja vapauden periaatteet. Valko-Venäjällä ja Ukrainassa on syntynyt uusia ammattijärjestöjä. Työntekijäjärjestöjen riippumattomuuden periaatetta ei kuitenkaan noudateta läheskään kaikkialla. Tästä osoituksena ovat eräissä maissa ilmenneet hallitusvallan erilaiset toimintaan sekaantumiset, joiden johdosta ILO:lle on kanneltu ammattiyhdistysvapauksien loukkaamisesta.

4.7.2.2 Vaikka kaikki kumppanimaat ovat ratifioineet ILO:n tärkeimmät yleissopimukset, etenkin yleissopimusta kollektiivisesta neuvotteluoikeudesta ja järjestäytymisvapaudesta loukataan. Loukkaukset ilmenevät rekisteröitymishankaluuksina ja lakko-oikeuden rajoituksina. Yrityksissä poljetaan perusoikeuksia, ja ay-vastuuhenkilöitä on erotettu.

4.7.2.3 Kaiken kaikkiaan edistystä on kuitenkin tapahtunut, ja ammattijärjestöt voivat edistää demokraattisten prosessien vakiintumista kumppanimaissa.

4.7.3 Kansalaisjärjestöt

4.7.3.1 Kansalaisyhteiskunnan organisaatiot ovat lisääntyneet huomattavasti kaikissa kumppanimaissa. Tällaisten järjestöjen toiminta-alaan kuuluvat muun muassa Euroopan yhdentymiseen liittyvät kysymykset ja yhteiskunnalliset kysymykset, kuten siirtolaisuus, koulutus, terveys, osuus- ja yhteisötalous, köyhyyden torjunta, ympäristönsuojelu, ihmisoikeudet ja kansalaisten oikeudet, korruption torjunta, kuluttajien oikeuksien puolustaminen tai viljelijöiden ja käsityöläisten etujen ajaminen. Kansalaisjärjestöt kuuluvat eurooppalaisiin ja kansainvälisiin verkostoihin ja osallistuivat aktiivisesti demokraattisten arvojen puolustamiseen Ukrainan ja Georgian vallankumousten yhteydessä.

4.7.3.2 Kansalaisjärjestöillä on kaikissa kumppanimaissa paljon ongelmia, jotka johtuvat valtiovallan kansalaisyhteiskuntaa kohtaan tuntemasta epäluulosta. Ongelmia syntyy etenkin silloin, kun hallitus ei pysty valvomaan kansalaisjärjestöjä ja pyrkii rajoittamaan oikeudellisin keinoin niiden itsenäistä liikkumavaraa. Riippumattomilla kansalaisjärjestöillä on vaikeuksia saada rahoitusta, ja ne joutuvat pyytämään apua ulkomailta. Tällöin ne joutuvat alttiiksi arvostelulle ulkomaisten intressien edistämisestä kansallisten etujen kustannuksella. Monissa kumppanimaissa on hallitusta lähellä olevia kansalaisjärjestöjä, joilla on näkyvä asema erilaisilla kansalaisvuoropuhelun foorumeilla.

4.7.3.3 Tilanne sekä tietoisuus kansalaisvuoropuhelun välttämättömyydestä paranevat kuitenkin vähitellen mm. tietojen ja kokemusten vaihdon sekä erilaisten kansalaisyhteiskuntaverkostojen luomisen ansiosta. Ukrainassa on tapahtunut huomattavaa edistystä hallituksen ja Euroopan yhdentymistä aktiivisesti tukevien kansalaisjärjestöjen vuoropuhelussa.

5. ETSK:n rooli itäisessä kumppanuudessa

5.1 ETSK haluaa jatkaa toimiaan kumppanimaiden järjestäytyneiden kansalaisyhteiskuntien tilanteen, valmiuksien ja alueellisen ja valtakunnallisen verkottumisen edistämiseksi, jotta ne voivat hyödyntää mahdollisimman tuloksekkaasti kahden- ja monenvälisiä ohjelmia ja välineitä ja edistää tällä tavoin itäisen kumppanuuden tavoitteiden saavuttamista.

5.2 ETSK on saanut viime vuosina arvokasta kokemusta kansalaisyhteiskunnan alueellisten ja valtakunnallisten verkostojen luomisesta esimerkiksi Euromed-yhteistyön puitteissa, AKT-maissa, Karibian alueella, Keski-Amerikassa, Mercosurin puitteissa, Kiinassa, Intiassa ja Brasiliassa. Lisäksi komitea edustaa unionia entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa perustettavassa ja Turkin ja Kroatian kanssa perustetuissa neuvoa-antavissa sekakomiteoissa. ETSK:n toiminta on osaltaan auttanut vahvistamaan kansalaisyhteiskuntaa kaikilla asianomaisilla alueilla ja kaikissa asianomaisissa maissa.

5.3 ETSK on omaksunut samanlaisen roolin suhteissaan Itä-Euroopan ja Etelä-Kaukasian maihin. Komitea perusti vuonna 2004 ”itäiset naapurit” -ryhmän ja on tehnyt perusanalyysit kumppanimaiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden asemasta ja toiminta-alasta ja solminut organisaatioihin suoria yhteyksiä. Komitea on järjestänyt useita tapahtumia, joista yksi oli edellä mainittu konferenssi työmarkkina- ja kansalaisvuoropuhelun asemasta Mustanmeren synergiassa ja itäisessä kumppanuudessa.

5.4 Komitea kehottaakin Euroopan komissiota ja neuvostoa antamaan sille keskeisen roolin sen varmistamiseksi, että kansalaisyhteiskunta voi osallistua aktiivisesti itäisen kumppanuuden institutionaaliseen rakenteeseen. Kansalaisyhteiskuntafoorumin luomisessa voidaan hyödyntää ETSK:n huomattavaa kokemusta ja asiantuntemusta tältä alalta sekä sen kontakteja kansalaisyhteiskuntaan, työmarkkinaosapuoliin ja niiden valtakunnallisiin ja alueellisiin verkostoihin niin kumppanimaissa kuin EU:ssa. Itäisen kumppanuuden kansalaisyhteiskuntafoorumi olisi perustettava viipymättä aloitteen virallisen esittelyn jälkeen vuoden 2009 jälkipuoliskolla.

5.5 Itäisen kumppanuuden kansalaisyhteiskuntafoorumista tulee tehdä toimintakeskeinen ja joustava. Foorumin tulisi koota yhteen EU:n ja kumppanimaiden kansalaisyhteiskuntien demokraattisia ja riippumattomia työnantaja- ja palkansaajaetujärjestöjä sekä muita valtiovallasta riippumattomia organisaatioita, jotka voivat antaa konkreettista lisäarvoa aloitteen toteutukseen. Kansalaisyhteiskuntafoorumi voisi kokoontua vähintään kerran vuodessa vuorotellen EU:ssa ja kumppanimaissa. Foorumissa voitaisiin muodostaa työryhmiä ja muita ryhmiä käsittelemään monisyisiä ongelmakysymyksiä (ks. kohta 3.5.5) perustamalla erityispaneeleita itäisen kumppanuuden neljännen toimintatason puitteissa sekä esittää ehdotuksia ja suosituksia kumppanimaiden hallitusten ja EU:n edustajille. Organisatorisista ja hallinnollisista näkökohdista voisi huolehtia ETSK:n sihteeristö tarkoitukseen soveltuvasta ENPI:n lohkosta saatavan rahoituksen turvin.

5.6 ETSK aikoo vastaisuudessakin tukea kansalaisyhteiskunnan organisaatiot, muun muassa työmarkkinaosapuolet, yhteen kokoavien rakenteiden luomista kumppanimaissa. Näin pyritään varmistamaan, että kyseiset tahot pystyvät osallistumaan aktiivisesti konsultointiprosessiin, kun määritellään toimintasuunnitelmien ja eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI) yhteisiä painopisteitä sekä valtiotasolla tarvittavia toimia, järjestetään seurantaa ja tietojenvaihtoa ja arvioidaan saavutettua edistystä. Kansalaisyhteiskuntafoorumi voisi tarjota sopivat puitteet sellaisten parhaiden toimintatapojen jakamiselle, jotka liittyvät kansalaisyhteiskunnan rooliin kansallisissa päätöksentekoprosesseissa ja työmarkkinavuoropuhelun kehittämiseen.

5.7 Tähän prosessiin voitaisiin nivoa myös EU:n ja kumppanimaiden kansalaisyhteiskuntien neuvoa-antavat sekakomiteat, sitten kun nämä assosiaatiosopimuksiin pohjautuvat elimet saadaan perustettua.

5.8 Jotta kansalaisyhteiskunnan organisaatiot pystyvät täyttämään edellä mainitut vaikeat tehtävänsä, niille tulee antaa tarvittavaa tukea ja apua. Lisäksi ETSK kehottaa komissiota sisällyttämään kokonaisvaltaiseen instituutioiden kehittämisohjelmaan julkishallinnon lisäksi myös kansalaisyhteiskunnan organisaatiot. EU:n jäsenvaltioiden vastaavien organisaatioiden kokemus kumppanuusohjelmista voisi olla niille hyödyksi.

5.9 Euroopan komissio on pyytänyt ETSK:ta osallistumaan demokratiaa, hyvää hallintoa ja vakautta sekä ihmisten välisiä yhteyksiä käsitteleviin aihekohtaisiin foorumeihin. ETSK on vakuuttunut siitä, että se voitaisiin kykyjen ja kokemuksen puolesta kutsua mukaan myös kahteen muuhun, taloudellista yhdentymistä ja energiavarmuutta käsittelevään foorumiin. Lisäksi komitea toteaa, että myös kumppanimaiden kansalaisyhteiskuntien ja kansalaisyhteiskuntafoorumin tulee voida osallistua aihekohtaisiin foorumeihin.

Bryssel 13. toukokuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle – Itäinen kumppanuus, KOM(2008) 823 lopullinen, 3.12.2008.

(2) Käsillä olevassa lausunnossa itäisillä kumppaneilla (”kumppaneilla”) tarkoitetaan Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvia Itä-Euroopan ja Etelä-Kaukasian maita: Armeniaa, Azerbaidžania, Georgiaa, Moldovaa, Ukrainaa ja Valko-Venäjää.

(3) Brysselissä 19. ja 20. maaliskuuta 2009 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmät, 7880/09.

(4) Ukrainan kanssa on jo aloitettu assosiaatiosopimusneuvottelut, ja siitä voisi tulla malli muille kumppanimaille.

(5) Tämä koskee erityisesti Valko-Venäjää, joka on toistaiseksi edistynyt kyseisissä asioissa liian heikosti.

(6) Niihin on määrä sisältyä esimerkiksi yhdennetty rajaturvallisuusohjelma, pieniä ja keskisuuria yrityksiä palveleva väline sekä alueellisten sähkömarkkinoiden, energiatehokkuuden ja uusiutuvien energianlähteiden edistäminen, eteläisen energiakäytävän kehittäminen tai yhteistyö luonnonkatastrofien ehkäisemiseksi.

(7) Islanti, Liechtenstein ja Norja.

(8) KOM(2008) 823 lopullinen, s. 10.

(9) Ks. Slovakian ulkopolitiikkajärjestön tutkimuskeskuksen toteuttaman ja Friedrich-Ebert-Stiftungin tukeman hankkeen päätelmät, jotka on julkaistu teoksessa The reform of the European Neighbourhood Politic Tools, Institutions and a Regional Dimension (Euroopan naapuruuspolitiikan välineiden, rakenteiden ja alueellisen ulottuvuuden uudistaminen), tekijät: Duleba, Najšlová, Benč ja Bilčík, 2009.

(10) ETSK:n lausunnot: ”Laajempi Eurooppa ja naapuruus: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin”, EUVL C 80, 30.3.2004, s. 148-155; ”Valko-Venäjän kansalaisyhteiskunta”, EUVL C 318, 23.12.2006, s. 123-127; ”Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan rooli EU:n ja Moldovan suhteissa”, EUVL C 120, 16.5.2008, s. 89-95; ”EU:n ja Ukrainan suhteet: kansalaisyhteiskunnan uusi dynaaminen rooli”, EUVL C 77, 31.3.2009, s. 157-163; ”Kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden verkostojen perustaminen Mustanmeren alueelle”, EUVL C 27, 3.2.2009, s. 144-151; asiakokonaisuuteen REX/241 liittyvä toukokuussa 2009 annettu lausunto aiheesta ”Kansalaisyhteiskunnan osallistuminen Euroopan naapuruuspolitiikkaan kuuluvien toimintaohjelmien täytäntöönpanoon Etelä-Kaukasian maissa (Armenia, Azerbaidžan ja Georgia)”, esittelijä Andrzej Adamczyk, ei vielä julkaistu EUVL:ssä.