Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) annettu kehitysmaiden väestöpolitiikoille ja -ohjelmille annettavasta avusta /* KOM/96/0433 lopull. - SYN 95/0166 */



Virallinen lehti nro C 323 , 29/10/1996 s. 0007



Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi kehitysmaiden väestöpolitiikoille ja -ohjelmille annettavasta avusta (1) (96/C 323/06) KOM(96) 433 lopull. - 95/0166(SYN) (Komission EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan nojalla esittämä 4 päivänä syyskuuta 1996) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa, sekä katsoo, että useimpien kehitysmaiden kykyä toteuttaa taloudellis-sosiaalista kehitystään rajoittavat erilaiset esteet, joista yksi on nopea väestönkasvu; kyseisissä maissa on hyväksytty kansallisia ohjelmia syntyvyyden vähentämiseksi, maailman väestö- ja kehityskonferenssissa Kairossa vuonna 1994 hyväksyttiin toimintaperusteet, neuvosto on 11 päivänä marraskuuta 1986 annetussa "Väestö ja kehitys" - päätöslauselmassa ja 18 päivänä marraskuuta 1992 annetussa "Perhesuunnittelu kehitysmaiden väestöpolitiikoissa" -päätöslauselmassa todennut tarpeen vastata kiireesti perhesuunnittelupalvelujen tyydyttämättömään kysyntään korostaen tarvetta auttaa kehitysmaita panemaan täytäntöön kokonaisvaltaisia väestöohjelmia ottaen huomioon syntyvyyden säätelyyn vaikuttavat erilaiset tekijät, Euroopan parlamentin kuuleminen 25 päivänä marraskuuta 1993 toi esiin monimutkaiset suhteet väestömäärän ja kehityksen välillä ja sen, että tiettyyn rajaan asti väestönkasvu voi edistää taloudellista kehitystä, mutta tiettyjen kehitysmaiden erittäin nopea väestönkasvu haittaa siitä syntyviin tarpeisiin vastaamista, kuten tasapainoisten kehitysmahdollisuuksien tarjoamista erityisesti ympäristöasioissa, kaupan nykyisen maailmanlaajuistumisen yhteydessä väestökysymykset ovat osa maailmanlaajuista keskinäistä riippuvuutta, osa kehitysmaista on tullut väestönkasvussa siirtymävaiheeseen, jota osoittaa merkittävä syntyvyyden pieneneminen merkkinä perhekoon pienentämistä edistävän käyttäytymisen kehityksestä, syntyvyyden osalta naisten ja miesten yksilöllinen valinnanvapaus on tärkeä osa edistystä ja kehitystä, yhteisö on vuodesta 1990 alkaen osallistunut näihin tavoitteisiin tähtäävien hankkeiden, joihin kuuluvat paikalliset pilottitoimet, rahoittamiseen, ja Kairon kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin toimintasuunnitelman perusteella yhteisön olisi korostettava pyrkimyksiään erityiseen yhteistyöhön, yhteisö tukee yksilön vapautta päättää lastensa määrästä ja synnytysten väleistä, ja se tuomitsee kaikki ihmisoikeuksien loukkaukset, kuten pakotetut raskaudenkeskeytykset, pakkosteriloinnit, lasten murhat, heitteillejätöt, hylkäämiset ja ei-toivottujen lasten huonon kohtelun väestönkasvun rajoittamiskeinoina, Euroopan yhteisö on sitoutunut jatkamaan Kairon konferenssin toimintaa erityisesti lisäämällä kehitysmaiden väestöohjelmille suunnattua rahoitustukea, yhteistyön toteuttamisessa on vakaasti kunnioitettava Kairon konferenssissa tehtyä päätöstä, jonka mukaan raskaudenkeskeytystä ei saa missään tapauksessa pyrkiä pitämään perhesuunnittelumenetelmänä, avunsaajamaille on annettava mahdollisuus sellaisten tasapainotettujen väestöpolitiikkojen laatimiseen, jotka ovat yhteensopivia kestävän kehityksen kanssa, sekä perhesuunnittelussa ratkaiseviin tekijöihin, eli naisten päätösvallan lisäämiseen ja sukupuolten väliseen tasa-arvoon, tähtäävien suunnitelmien kehittämiseen sosiaalisen ja taloudellisen elämän sekä kulttuurin eri aloilla ja erityisesti avainaloilla, jotka ovat terveys ja koulutus, toteuttavien toimien kautta, ollakseen todella tehokkaita nämä väestöpolitiikat on sisällytettävä laajempaan köyhyyden ja ympäristöuhkien torjumista koskevaan yhteyteen, tämänsuuntaiset uudet toimet ovat tehokkaita ainoastaan, jos ne etenevät rinnakkain kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kanssa, joka mahdollistaa kehitysmaiden sopusointuisen ja asteittaisen pääsyn maailmantalouden piiriin, valtiosta riippumattomilla järjestöillä on merkittävä rooli terveys-, koulutus- ja suunnittelupolitiikkojen onnistumisessa, erityisesti naisten ja nuorten osalta, tämä ohjelma on rahoitettava yhteisön talousarviosta sellaisena apuna, jota ei makseta takaisin, ja on määritettävä tällaisen yhteistyön hallintoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Yhteisö ryhtyy yhteistyöhön kehitysmaiden väestöohjelmien ja -politiikkojen tukemiseksi. 1 a artikla Väestöulottuvuus sisällytetään asteittain yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan eri näkökohtiin. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun yhteistyön mukaisesti rahoitettavien toimien osalta on otettava huomioon seuraavat ensisijaiset tavoitteet: - naisten ja miesten on voitava valita vapaasti ja tietoisesti haluamiensa lasten lukumäärä ja synnytysten väli, - on edistettävä sellaisen sosio-kulttuurisen, taloudellisen ja koulutuksellisen ympäristön luomista erityisesti naisille ja nuorille, joka olisi suotuisa mainitun valinnanvapauden harjoittamiseksi, erityisesti tuomitsemalla ja poistamalla kaikki väkivallan ja seksuaalisen väkivallan muodot, jotka loukkaavat heidän ihmisarvoaan ja terveyttään, - on edistettävä terveydenhuoltojärjestelmien kehittämistä tai uudistamista lisääntymisterveydenhuollon saatavuuden ja laadun parantamiseksi ja näin ollen naisten ja lasten terveyteen kohdistuvien vaarojen vähentämiseksi. 2. Yhteisön apua voidaan myöntää sellaisiin hankkeisiin, joihin kuuluu seuraaviin aloihin liittyviä toimia: - tuki lisääntymisterveydenhuolto- ja perhesuunnittelpalvelujen luomiseksi ja kehittämiseksi hallitusten, kansainvälisten elinten ja valtiosta riippumattomien järjestöjen toteuttamien politiikkojen yhteydessä, kiinnittäen huomiota erityisesti ryhmiin, joihin nämä ongelmat vaikuttavat voimakkaimmin, kuten nuoriin, - tuki toiminnalle naisten koulutuksen ja terveydenhuollon alalla sekä politiikkoja määriteltäessä että niitä sovellettaessa tai rahoitettaessa, - lisääntymisterveydenhuollon parantaminen vaarattoman raskauden, äitiyshuollon, perhesuunnittelun ja sukupuoliteitse tarttuvien sairauksien, mukaan lukien aids, ehkäisyn ja hoidon osalta, kun on kysymys perusrakenteista, laitteista, hankinnoista tai koulutuksesta, - tuki tiedotus-, kasvatus-, ja valistuskampanjoille, joiden tarkoituksena on erityisesti levittää tietoutta eduista, jotka koituvat koko yhteiskunnalle väestömuutoksen edistämisestä, - yhteisön organisaation, yhdistyssektorin, valtiosta riippumattomien paikallisten järjestöjen ja etelä-etelä -yhteistyön kehittäminen ohjelmien toteuttamiseksi sekä kokemusten vaihtamiseksi ja osapuolten välisten yhteistyöverkostojen tukemiseksi, - perhepolitiikka, mukaan lukien tiedotus luotettavista ja laillisista ehkäisymenetelmistä. 3 artikla Avunsaajiin ja yhteistyön osapuoliin kuuluu valtioiden ja alueiden lisäksi myös hajautettuja yksiköitä, alueellisia järjestöjä, julkishallinnolliset toimijat, perinteisiä tai paikallisia yhteisöjä, yksityisiä toimijoita ja yksityisiä teollisuudenaloja, mukaan lukien osuuskunnat, paikalliset valtiosta riippumattomat järjestöt ja jäsenvaltiot sekä paikallista väestöä edustavat järjestöt. 3 a artikla Naisia, jotka ovat kaiken kestävän, inhimillisen kehityksen ydin, pyydetään osallistumaan kaikkien väestöhankkeiden ja -ohjelmien suunnitteluun, laatimiseen, taytäntöönpanoon ja arviointiin. 3 b artikla Yhteistyötoimet toteutetaan asianomaisten kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten kanssa käytävän vuoropuhelun perusteella välttäen politiikkojen toteuttamista neuvottelematta ja ottaen mahdollisuuksien mukaan huomioon kyseisten väestökerrosten taloudellinen, sosiaalinen ja kulttuurinen tilanne. 4 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitetussa toiminnassa käytettäviin keinoihin kuuluvat erityisesti tutkimukset, palvelujen toimittaminen, tekninen apu, yleinen tuki, koulutus ja muut palvelut, tiedotus, koulutus ja viestintä, hankinnat ja urakat sekä tilintarkastus ja arviointi- ja valvontatehtävät. 2. Yhteisön rahoitusta voidaan myös käyttää sijoituskuluihin kiinteän omaisuuden ostoa lukuun ottamatta, ja toimintakuluihin, joko ulkomaan tai paikallisena valuuttana, toiminnan toteuttamiseen liityvien tarpeiden mukaan. Koulutusohjelmia lukuun ottamatta toimintakulut voidaan kuitenkin yleensä kattaa ainoastaan niiden käynnistysvaiheen osalta ja vähenevissä määrin. 3. Järjestelmällisesti pyritään saamaan tukea, erityisesti rahoitustukea, niiltä toimijoilta ja kumppaneilta, joihin toiminnan lopullinen hyöty kohdistuu (maat, paikalliset yhteisöt, yritykset tai muut), niiden mahdollisuuksien rajoissa ja kunkin toimien luonteen mukaisesti. 3 a. Rahoitustuki paikallisilta kumppaneilta, erityisesti toimintakuluihin, on tutkittava pääasiassa sellaisten hankkeiden kohdalla, joiden on tarkoitus aloittaa jokin pysyvä toiminta, näiden hankkeiden jatkuvuuden turvaamiseksi yhteisön rahoituksen päätyttyä. 4. Erityisesti pyritään yhteisrahoitusmahdollisuuksiin jäsenvaltioiden tai paikallisten tai muiden monenvälisten järjestöjen, kanssa. Ryhdytään tarpeellisiin toimenpiteisiin tämän asetuksen perusteella annettavan avun yhteisöllisen luonteen esille tuomikseksi. 5. Yhteisön, jäsenvaltioiden ja muiden kahden- tai monenvälisten avunantajien rahoittamien toimien välisen yhtenäisyyden ja täydentävyyden vahvistamiseksi sekä näiden toimien osalta parhaan mahdollisen tehokkuuden takaamiseksi komissio toteuttaa kaikki tarpeelliset yhteensovittavat toimenpiteet, joihin kuuluvat erityisesti a) sellaisen järjestelmällisen tiedonvaihtojärjestelmän perustaminen, joka koskee yhteisön, jäsenvaltioiden ja muiden kahden- ja monenvälisten avunantajien rahoittamia toimia tai toimia, joiden rahoitusta ne suunnittelevat; b) yhteensovittaminen toimien toteuttamispaikalla avunsaajamaassa olevien avunantajien edustajien välisten sännöllisten kokousten sekä tiedonvaihdon kautta. 5 artikla Tämän asetuksen nojalla annettava rahoitustuki on apua, jota ei makseta takaisin. 6 artikla 1. Komission tehtävänä on tässä asetuksessa tarkoitetun toiminnan ohjaaminen, sitä koskevien päätösten teko ja hallinto talousarviomenettelyn ja muiden voimassa olevien menettelyjen mukaisesti, erityisesti yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa säädettyjen menettelyjen mukaisesti. 2. Rahoituspäätökset tässä asetuksessa tarkoitetuista hankkeista tai toimista, joiden kustannukset ovat enemmän kuin kaksi miljoonaa ecua hanketta/tointa kohti, sekä kaikista näiden hankkeiden/toimien muutoksista, joiden tuloksena tiettyä hanketta/tointa varten alun perin sovittu rahoituksen määrä ylitetään enemmän kuin 20 prosentilla, tehdään 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3. Jokaisessa tämän asetuksen perusteella tehdyssä rahoitussopimuksessa määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat tehdä tarkastuksia paikan päällä komission voimassa olevissa säädöksissä annettuja tavanomaisia yksityiskohtaisia sääntöjä ja erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavaa varainhoitoasetusta noudattaen. 4. Jos toimintaa säätelevät yhteisön ja avunsaajamaan rahoitussopimukset, niissä on määrättävä, että yhteisö ei rahoita verojen, tullien eikä muiden maksujen maksua. 5. Osallistuminen tarjouskilpailuihin ja julkisiin hankintoihin on avoin tasapuolisin edellytyksin kaikille jäsenvaltioiden ja avunsaajavaltion luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille. Osallistumisoikeus voidaan ulottaa koskemaan muita kehitysmaita. 6. Hankintojen on oltava peräisin jäsenvaltioista, avunsaajavaltiosta tai muista kehitysmaista. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa hankinnat voivat olla peräisin muista maista. 7 artikla 1. Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja, ja riippuen siitä, mikä maa tai alue on toimenpiteiden edunsaajana, komitea on: a) Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden osalta yhteisön tuen rahoituksesta ja hallinnoinnista neljännen Lomén yleissopimuksen yhteydessä neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien 16 päivänä heinäkuuta 1990 hyväksymän sisäisen sopimuksen N:o 91/401/ETY 21 artiklalla perustettu EKR-komitea, b) Välimeren maiden osalta asetuksen ETY N:o 1762/92 (2) 6 artiklalla perustettu MED-komitea, c) Latinalaisen Amerikan ja Aasian maiden osalta asetuksen ETY N:o 443/92 (3) 15 artiklalla perustettu ALA-komitea. 2. Komission edustaja esittää komitealle luonnoksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa luonnoksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komissio ottaa huomioon komitean lausunnon mahdollisimman suurelta osin. Se ilmoittaa komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 3. Kerran vuodessa vaihdetaan näkemyksiä komission edustajan esittämien seuraavana vuonna toteuttavan toiminnan yleisten suuntaviivojen perusteella edellä 1 kohdassa mainittujen kolmen komitean kanssa järjestettävässä yhteisessä kokouksessa. 8 artikla Kunkin varainhoitovuoden jälkeen komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen, johon kuuluu yhteenveto varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista ja arvio tämän asetuksen täytäntöönpanosta kyseisenä varainhoitovuonna. Yhteenvedossa on erityisesti tietoja toimijoista, joiden kanssa on tehty täytäntöönpanoon liittyviä hankintoja tai sopimuksia. Kertomuksessa esitetään myös yhteenveto toteutetuista ulkopuolisista arvioinneista, tarvittaessa erityistoimien osalta. 9 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä asetus tarkistetaan viisi vuotta sen voimaantulon jälkeen. (1) EYVL N:o C 310, 22.11.1995, s. 13 (2) EYVL N:o L 151, 1.7.1992, s. 1 (3) EYVL N:o L 32, 27.2.1992, s. 1