JOHDANTO JA TAUSTA

AVAINLUVUT: Luonnonmukaisen maataloustuotannon pinta-ala on kasvanut kymmenen viime vuoden aikana lähes 66 prosenttia eli 8,3 miljoonasta hehtaarista 13,8 miljoonaan hehtaariin vuosina 2009–2019. Tällä hetkellä luonnonmukaisessa tuotannossa on 8,5 prosenttia EU:n ”käytössä olevan maatalousmaan” kokonaismäärästä. Viljelyalan kasvun myötä tuotteiden vähittäismyynti on kasvanut merkittävästi. Vähittäismyynnin arvo on kymmenen viime vuoden aikana kaksikertaistunut noin 18 miljardista eurosta (2010) yli 41 miljardiin euroon (2019).

Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on komission poliittisen ohjelman keskiössä. Sen päätavoitteena on saada aikaan vuoteen 2050 mennessä kestävän kehityksen mukainen, ilmastoneutraali Eurooppa ja edesauttaa investointeja ja kasvua.

Vihreän kehityksen ohjelmassa painotetaan, että on ensisijaisen tärkeää hallinnoida siirtymää kestävämpään elintarvikejärjestelmään. Erityisen tärkeää on tukea viljelijöiden pyrkimyksiä torjua ilmastonmuutosta ja suojella ympäristöä ja biodiversiteettiä. Viljelijöillä on keskeinen rooli näiden tavoitteiden saavuttamisessa. He kohtaavat ensimmäisten joukossa ilmastonmuutoksen ja biodiversiteetin köyhtymisen seuraukset. Toisaalta kestämättömät maatalouskäytännöt ovat edelleen merkittävä biodiversiteetin köyhtymistä edistävä tekijä. Luonnonmukaista maataloutta harjoittavat viljelijät, jäljempänä ’luomuviljelijät’, ovat tulevaisuuden kestävän maatalouden edelläkävijöitä. He muuttavat maataloutta ympäristöä säästävämmäksi, luovat innovatiivisia ympäristöä säästäviä tuotantotekniikoita ja edistävät kiertotaloutta ja eläinten hyvinvointia. Luomutunnuksella ilmaistaan viljelijöiden sitoutuminen näihin korkeisiin tuotantovaatimuksiin, ja tunnuksen ansiosta kuluttajat voivat luottaa siihen, että tuote on valmistettu noudattaen tarkkoja kestävyyttä koskevia sääntöjä. Mikä tärkeintä luonnonmukainen viljely tuo pelloillemme enemmän luontoa ja auttaa viljelijöitä selviämään taloudellisista muutoksista ja niistä muutoksista, joita he kohtaavat luonnon ja ilmaston muuttuessa entistä arvaamattomammaksi.

Siksi vuoteen 2030 ulottuvassa biodiversiteettistrategiassa ja Pellolta pöytään -strategiassa – sekä tulevassa ilman, veden ja maaperän suojelemiseen tähtäävässä saasteettomuustoimintasuunnitelmassa – esitetään konkreettisia toimenpiteitä, jotka kattavat koko ketjun elintarvikkeiden tuotannosta kulutukseen. Näihin toimienpiteisiin sisältyy myös elintarvikejärjestelmien kestävään kehitykseen tähtäävä kansainvälinen yhteistyö. Strategioilla pyritään sovittamaan yhteen elintarviketuotanto ja ympäristönsuojelu sekä vauhdittamaan investointeja ja kestävää tuotantoa, mitä komissio pyrkii edistämään kestävän kehityksen tavoitteiden puitteissa. Lisäksi Pellolta pöytään -strategiassa julkistettiin EU:n tämän vuoden hiiltä sitovan viljelyn aloite, jossa pyritään ilmastosopimuksen mukaisesti palkitsemaan viljelijöitä, jotka ovat todennetusti toteuttaneet ekosysteemin ennallistamistoimia, päästövähennyksiä ja hiilidioksidin sitomispalveluja.

Toisaalta covid-19-pandemia on aiheuttanut EU:lle odottamattomia haasteita. Pandemialla on kauaskantoisia vaikutuksia talouteen, ihmisten terveyteen ja elintarvikejärjestelmiin. EU on vastannut tilanteeseen elpymissuunnitelmalla, jota tuetaan Next Generation EU -tukivälineen ja uuden monivuotisen rahoituskehyksen avulla. Next Generation EU -välineen varoja voitaisiin käyttää tukemaan investointeja luonnonmukaiseen tuotantoon edellyttäen, että ne ovat asiaankuuluvien edellytysten ja tavoitteiden mukaisia. Euroopan elpyminen covid-19-kriisistä tarjoaa varhaisen mahdollisuuden Euroopan vihreän kehityksen ohjelman toteuttamiseen, sillä se tarjoaa laajan pohjan kestävälle tuotannolle ja kestäville kulutustottumuksille esimerkiksi maatalouden ja vesiviljelyn alalla.

Luonnonmukainen viljely parantaa maaseudun tuloja ja on siten keskeisen tärkeää Euroopan elpymiselle, jonka tulisi tapahtua ympäristöä säästävästi ja digitaalisesti. Luonnonmukaisen viljelyn toimitusketjut ovat yleisesti lyhyemmät, ja luonnonmukainen viljely tarjoaa pienviljelijöille lukuisia mahdollisuuksia, joita parannetaan edelleen luonnonmukaisesta tuotannosta annetun asetuksen (EU) 2018/848 uusilla säännöksillä. Asetuksen tavoitteena on modernisoida alaa, yhdenmukaistaa sen säännöt ja muodostaa vakaa sääntelyjärjestelmä.

Luonnonmukaisen tuotannon ja kulutuksen keskeisestä roolista vallitsee laaja yksimielisyys. Pellolta pöytään -strategiassa ja biodiversiteettistrategiassa komissio on määrittänyt tavoitteeksi, että vuoteen 2030 mennessä vähintään 25 prosenttia EU:n maatalousmaasta käytetään luonnonmukaiseen viljelyyn ja luonnonmukaista vesiviljelyä lisätään merkittävästi. Euroopan parlamentti korosti Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta 15. tammikuuta 2020 antamassaan päätöslauselmassa, että maatalousala voi tukea EU:n päästövähennyksiä hyödyntämällä kestäviä käytäntöjä, kuten luonnonmukaista viljelyä. Neuvosto korosti 19. lokakuuta 2020 Pellolta pöytään -strategiasta antamissaan päätelmissä luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden roolia kestävässä elintarvikejärjestelmässä. Eri puolilla EU:ta edistetään kestävää viljelyä ja elintarviketuotantoa, ja yleinen tietoisuus EU:n luomutunnuksesta on kasvanut merkittävästi, kuten erityiseurobarometrin 504 tulokset osoittavat.

Tämän vuoksi komissio esittää tätä luonnonmukaisen viljelyn toimintasuunnitelmaa. Se perustuu kaudelle 2014–2020 laadittuun toimintasuunnitelmaan, jossa käsiteltiin jo eräitä EU:n luonnonmukaista tuotantoa koskevan politiikan arvioinnissa todettuja ongelmia. Kyseisen arvioinnin seurauksena hyväksyttiin luonnonmukaista tuotantoa koskeva asetus (EU) 2018/848. Kaikki kauden 2014–2020 toimintasuunnitelmassa esitetyt 18 toimenpidettä on kokonaan toteutettu. Merkittäviä muita kuin sääntelyyn perustuvia saavutuksia ovat sähköisen tarkastustodistuksen (E-CoI) käyttöönotto Traces-järjestelmässä, mikä on parantanut luonnonmukaisten tuotteiden jäljitettävyyttä ja siten niiden vaatimustenmukaisuutta sekä lisännyt tietoa luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden tuonnista EU:hun, erityisrahoitus luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden tutkimukseen ja innovointiin EU:n tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman kautta sekä luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden sisällyttäminen ympäristöä säästäviin julkisiin hankintoihin.

Uudessa toimintasuunnitelmassa (2021–2027) on lisäksi otettu huomioon syys–marraskuussa 2020 järjestetyn julkisen kuulemisen tulos, joka vahvistaa, että toimintasuunnitelmalle ja siinä esitetyille toimille on vahva sidosryhmien ja suuren yleisön tuki.

Nykyisten ennusteiden mukaan luonnonmukainen tuotanto lisääntyy merkittävästi kuluvan vuosikymmenen aikana. Jatkamalla toimintaa nykyisellä tavalla luonnonmukaisen viljelyalan osuus kasvaisi vuoteen 2030 mennessä eräiden lähteiden mukaan 15–18 prosenttiin. Tavoitteen asettaminen 25 prosenttiin on osoitus tavoitetason merkittävästä nostamisesta. Tämän toimintasuunnitelman tarkoituksena on kannustaa lisäämään merkittävästi luonnonmukaisen viljelyn osuutta EU:ssa tukemalla viljelijöiden siirtymää luonnonmukaiseen tuotantoon sekä parantaa luonnonmukaisesti viljeltyjen elintarvikkeiden saatavuutta. Tällä tavoin pyritään kiihdyttämään alan nykyistä kehitystä, jotta saavutetaan 25 prosentin tavoite vuoteen 2030 mennessä.

TÄRKEIMMÄT HYÖDYT: Luonnonmukaisesti viljellyn maan biodiversiteetti on 30 prosenttia suurempi kuin perinteisesti viljellyn maan. Luonnonmukainen viljely hyödyttää esimerkiksi pölyttäviä hyönteisiä. Luomuviljelijät eivät saa käyttää synteettisiä lannoitteita, ja heillä on käytössään vain rajoitettu valikoima kemiallisia torjunta-aineita. Lisäksi muuntogeenisten organismien ja ionisoivan säteilyn käyttö on kielletty, ja antibioottien käyttöä rajoitetaan merkittävästi.

Eurooppalaisten saatavilla on turvallista ja huippulaatuista ruokaa. Elintarvikkeiden osuus kotitalouksien menoista on kuitenkin vuosikymmenten ajan laskenut, ja ruuan hintojen laskun vuoksi viljelijöiden tulot junnaavat paikallaan. Luonnonmukainen viljely on perinteistä viljelyä kalliimpaa, sillä luomuviljelijät työskentelevät laajaperäisemmin ja käyttävät luonnonmukaisia prosesseja ja aineita synteettisten sijaan. Myös sadot ovat pienemmät. Luomuviljelijöiden tulot ovat kuitenkin usein perinteisiä viljelijöitä paremmat, sillä luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden myyntihinnat ovat korkeampia kuin perinteisesti viljeltyjen tuotteiden, ja kuluttajat arvostavat luonnonmukaisen viljelyn myönteisiä ympäristövaikutuksia.

Sisällyttämällä luonnonmukaisesti viljeltyjä tuotteita koulu- ja työpaikkaruokaloiden tarjontaan julkisten hankintojen kautta, hotelli- ja ravintola-alalle kannustimilla ja paremmalla näkyvyydellä, valintamyymälöihin myynninedistämiskampanjoiden avulla sekä kotitalouksien päivittäiseen ruuanlaittoon luonnonmukaisesti tuotetut elintarvikkeet saatetaan yhä useampien eurooppalaisten saataville. On myös varmistettava luonnonmukaisten elintarvikkeiden saatavuus ja kohtuuhintaisuus pienituloisia kotitalouksia ajatellen. Toimintasuunnitelman tavoitteena on tukea viljelijöitä myös luonnonmukaiseen tuotantoon siirtymisessä edistämällä koulutusta, tukemalla luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden markkinoita ja määrittämällä tarvittavia kannustimia.

Luonnonmukainen viljely tulisi ottaa alan esikuvaksi. Se ei ole ainoa kestävä maatalousjärjestelmä, mutta ennen kuin hiiltä sitova viljely saadaan kunnolla käyntiin, se on toistaiseksi ainoa kattavalla sertifiointimenetelmällä varustettu järjestelmä. Siksi sen pitäisi toimia esimerkkinä kehityksessä kohti kestävämpiä maatalouskäytäntöjä, parempaa uusiutuvien luonnonvarojen hyödyntämistä, tiukempia eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia ja viljelijöiden korkeampaa tulotasoa. Luonnonmukaisen viljelyn avulla voidaan myös eri tavoin parantaa sosiaalista kestävyyttä ja tukea rannikkoalueiden ja, maaseutualueita koskevan tulevan pitkän aikavälin vision mukaisesti, maaseutualueiden kehitystä. Luonnonmukainen viljely voi tarjota nuorille viljelijöille uusia mahdollisuuksia ja auttaa edistämään naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia ja yhtäläisiä tuloja alalla. Tutkimusten mukaan luonnonmukainen viljely tarjoaa naispuolisille maatilayrittäjille helpomman pääsyn alalle kuin perinteinen sektori. Luonnonmukaista viljelyä on käytettävä inspiraationa ja esimerkkinä perinteisessä viljelyssä.

Joulukuussa 2020 komissio julkaisi tulevia YMP:n strategiasuunnitelmia koskevat suositukset jäsenvaltioille. Nämä suositukset koskevat Euroopan maatalouden ja maaseutualueiden taloudellisia, ympäristöön liittyviä ja sosiaalisia haasteita, ja niissä keskitytään Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteisiin, esimerkiksi tavoitteeseen käyttää 25 prosenttia maatalousmaasta luonnonmukaiseen viljelyyn vuoteen 2030 mennessä. Jäsenvaltioita kehotetaan asettamaan YMP:n strategiasuunnitelmiinsa kansalliset arvot näille vihreän kehityksen ohjelman tavoitteille. Jäsenvaltioiden tulisi keskittyä lisäämään luonnonmukaista viljelyalaa Euroopan keskiarvojen ja kehityssuuntien pohjalta määrittämällä tavoitteelliset prosenttiosuudet ja tukemalla myönteistä kehitystä. Kansallisten YMP:n strategiasuunnitelmien laatimisen yhteydessä jäsenvaltioita pyydetään esittelemään keinonsa vastata edellä mainittuihin suosituksiin.

Koska jäsenvaltioiden välillä on merkittäviä eroja luonnonmukaisen tuotannon laajuudessa ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden kulutuksessa – luonnonmukaiseen viljelyyn käytettävän maatalousmaan osuus vaihtelee 0,5 prosentista yli 25 prosenttiin – on tärkeää, että jäsenvaltiot kehittävät mahdollisimman pian omat luonnonmukaista viljelyä koskevat kansalliset strategiansa, jotka perustuvat kattavaan analyysiin luonnonmukaisesta tuotannosta ja joihin sisältyy asianmukaiset toimet, kannustimet, selkeät määräajat ja kansalliset tavoitteet. Kaikkien jäsenvaltioiden tulee osoittaa, miten ne aikovat edistää EU:n laajuisen tavoitteen saavuttamista määrittelemällä, miten suuri osuus niiden maatalousmaasta käytetään luonnonmukaiseen viljelyyn vuoteen 2030 mennessä, ottaen huomioon erilaiset lähtökohtansa. Taatakseen luonnonmukaisen viljelyn kansallisten toimintasuunnitelmien onnistumisen jäsenvaltioiden tulisi kehittää niiden toteuttamiseksi riittävä kapasiteetti. Komissio seuraa jäsenvaltioiden edistymistä kohti niiden kansallisia tavoitteita, mikä tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille tilaisuuden keskustella ehdotetuista toimenpiteistä sekä komissiolle tilaisuuden antaa ohjeistusta tarvittavista ja aiheellisista mukautuksista.

Luonnonmukaista vesiviljelyä edistetään EU:n vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskevilla uusilla strategisilla suuntaviivoilla, jotka komission on tarkoitus hyväksyä keväällä 2021. Lisäksi komissio kannustaa EU:n jäsenvaltioita sisällyttämään luonnonmukaisen vesiviljelyn lisäämisen vesiviljelyn tarkistettujen monivuotisten kansallisten strategiasuunnitelmien tavoitteisiin. Merialueisiin keskittyvän, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston (EMKR) ohjelmaa ohjaavan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan mukaan EMKR:ää (tulevaa Euroopan meri- kalatalous- ja vesiviljelyrahastoa, EMKVR) tulisi käyttää kestävien vesiviljelykäytäntöjen, kuten luonnonmukaisen tuotannon, edistämiseen.

Toimintasuunnitelma on jaettu kolmeen toimintalinjaan, jotka vastaavat elintarvikeketjun rakennetta (tuotanto, jalostus sekä vähittäismyynti ja kuluttajat). Luonnonmukaisen tuotannon myönteisen kehityksen tukemiseksi ja luonnonmukaisen tuotannon toimijoiden tasapainoisen ja kannattavan markkinatilanteen ylläpitämiseksi on tärkeää lisätä luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden kokonaiskysyntää. Luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden kasvava kulutus on välttämätöntä, jotta voidaan kannustaa viljelijöitä siirtymään luonnonmukaiseen tuotantoon (Toimintalinja 1). Myös tuotannon lisäkannustimia tarvitaan, jotta saavutetaan tavoite luonnonmukaiseen tuotantoon käytettävän maatalousmaan osuuden kasvattamisesta 25 prosenttiin ja luonnonmukaisen vesiviljelyn merkittävästä lisäämisestä vuoteen 2030 mennessä (Toimintalinja 2). Luonnonmukaisen tuotannon panostusta kestävään kehitykseen ja ympäristöhaasteiden ratkaisemiseen on myös tehostettava edelleen (Toimintalinja 3). Sen lisäksi, että jatketaan nykyisiä onnistuneita toimenpiteitä, tässä toimintasuunnitelmassa esitetään joukko uusia toimia ja otetaan käyttöön eri rahoituslähteitä.

Komissio pyrkii lisäämään tutkimusta ja innovointia ja osoittaa vähintään 30 prosenttia maatalouden, metsätalouden ja maaseutualueiden tutkimus- ja innovointitoimien määrärahoista luonnonmukaista tuotantoa erityisesti koskeviin tai kyseisen alan kannalta keskeisiin aiheisiin. Tutkimusaiheita ovat muun muassa viljelijöiden ja kuluttajien käyttäytymisen muuttaminen, satomäärien kasvattaminen, geneettinen monimuotoisuus ja vaihtoehdot kiistanalaisille tuotteille. Tässä yhteydessä komissio lujittaa luonnonmukaisesti tuotettujen elintarvikkeiden kansallisten tutkimus- ja innovointiohjelmien koordinointia ja tarjoaa maaperän terveyteen ja elintarvikkeisiin liittyviä uusia mahdollisuuksia ehdotetun Horisontti Eurooppa -ohjelman kautta sekä kumppanuuksilla, joita toteutetaan erityisesti maatalousekologian ja elintarvikejärjestelmien alalla. Tutkimuksen ja innovoinnin tuloksista tiedottamista tuetaan eurooppalaisen innovaatiokumppanuus EIP-AGRIn sekä maatalouden tieto- ja innovointijärjestelmän (AKIS) kautta tarkoituksena edistää luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden asemaa kaikissa jäsenvaltioissa.

Kaikkien EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden ja sidosryhmien tulee osallistua täysipainoisesti tarvittavien toimenpiteiden kehittämiseen, jotta saavutetaan toimintasuunnitelman ensisijainen tavoite kestävän perustan luomisesta alan tulevaisuudelle.