Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Alankomaiden vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto /* COM/2012/0322 final */





Suositus NEUVOSTON SUOSITUS Alankomaiden vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Alankomaiden vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[1] ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[2], ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat[3], ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon, on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. (2) Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[4]. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan. (3) Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen Alankomaiden kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 ja lausunnon Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014. (4) Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[5], jossa se katsoi, että Alankomaat ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. (5) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti tarvetta jatkaa eriytettyä, kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa talouden normaali luotottaminen, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa. (6) Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin. (7) Alankomaat toimitti vuosia 2012–2015 koskevan vakausohjelmansa sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. (8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2012 vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on optimistinen. Vuodeksi 2013 vakausohjelmassa ennustetaan 1¼ prosentin talouskasvua ottamatta huomioon uusien kasvua koskevien vakautustoimenpiteiden negatiivista vaikutusta. Komissio ennustaa saman skenaarion (eli politiikka pysyy muuttumattomana) perusteella hitaampaa 0,7 prosentin kasvua. Ohjelman ilmoitettuna tavoitteena on toteuttaa neuvoston suositukset liiallisen alijäämän korjaamisesta ja parantaa julkisen talouden rahoitusasemaa edelleen kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta. Tavoitteeseen pyritään toteuttamalla rakenteellisia toimia, jotka ovat vuositasolla vähintään 0,5 prosenttia. Ohjelmassa julkisen talouden alijäämätavoitteeksi asetetaan vuoden 2013 osalta 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vahvistetaan rakenteellisen alijäämän osalta edellinen keskipitkän aikavälin tavoite eli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Kauden 2010–2013 finanssipoliittisten toimien keskimääräinen vuosivaikutus eli 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen, joka perustuu (uudelleenlaskettuun) julkisen talouden rakenteelliseen rahoitusasemaan[6], vastaa neuvoston suosituksessa edellytettyä rakenteellisten toimien tasoa, joka on ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen. Koska ohjelmassa ei aseteta julkisen talouden tavoitteita vuoden 2013 jälkeiselle ajalle, julkisen talouden korjaustoimien kestävyyttä vuonna 2013 samoin kuin edistymistä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa ohjelmakauden loppuvuosina, mukaan lukien menojen kasvulle vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetun viitearvon noudattaminen, ei voida arvioida. Ohjelmointikauden julkisen talouden kasvuarvioihin kohdistuu täytäntöönpanoriskejä. Ne eivät liity ainoastaan äskettäin ilmoitettuihin vakauttamistoimiin vaan myöskin eräiden, väistyvän hallituksen aiemmin sopimien toimenpiteiden täytäntöönpanoon. Myöskään hallituksen huhtikuussa 2012 ehdottamia lisätoimenpiteitä ja niiden vaikutusta julkiseen talouteen ei ole eritelty ja kvantifioitu riittävästi. Julkisen talouden sopeuttaminen on toistaiseksi perustunut lähinnä menojen leikkaamiseen, mikä vaikuttaa myös kasvua edistäviin menoihin. Vuoden 2012 vakausohjelman mukaan velan osuuden BKT:stä odotetaan nousevan edelleen. Vuonna 2012 se nousee suhteellisen paljon 70,2 prosenttiin ja vuonna 2013 vielä hieman 70,7 prosenttiin uusien vakauttamistoimenpiteiden vaikutuksen huomioon ottaen. Velkasuhteen ennakoidaan siis pysyvän reilusti yli 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ei määritetä velkatavoitteita vuosille 2014 ja 2015, joten arviota vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetun velanvähennystavoitteen noudattamisesta vuoden 2013 jälkeen ei voida esittää. (9) Työmarkkinaosapuolet ja Alankomaiden hallitus pääsivät syyskuussa 2011 kokonaisvaltaiseen sopimukseen eläkeuudistuksesta, ja hallitus on esittänyt suunnitelmat lakisääteisen eläkeiän nostamisesta 66 vuoteen vuonna 2019 ja 67 vuoteen vuonna 2024. Vuoden 2024 jälkeen lakisääteinen eläkeikä sidotaan elinajanodotteeseen. Tästä johtuvaa todellisen eläkkeellesiirtymisiän nousua tuettaisiin työmarkkinatoimenpitein. Hallituksessa sovitun mukaisesti eläkeuudistuksella pyritään varmistamaan, että toisen pilarin kustannukset ja riskit jakautuvat asianmukaisella ja kestävällä tavalla niin sukupolvien sisällä kuin niiden välillä. Alankomaiden hallitus on laatinut pitkäaikaishoitoa koskevan suunnitelman. Väestön ikääntymisestä Alankomaissa aiheutuvan taloudellisen rasituksen vähentämiseksi tarvitaan konkreettisia lisätoimenpiteitä. (10) Kotitalouksien toiseen tulonsaajaan kohdistuvia verotuksellisia pidäkkeitä on karsittu, mutta ei vielä riittävästi. Jäljellä olevien pidäkkeiden poistaminen edistäisi työvoiman tarjontaa ja tehostaisi inhimillisen pääoman kohdentumista. Muita heikommassa asemassa olevien ryhmien työmarkkinoille sijoittumista olisi parannettava. (11) Yrityspolitiikan alalla on vahvistettu huippualojen ohjelmat, ja hallitus ja toimialojen edustajat ovat allekirjoittaneet alakohtaiset innovointisopimukset. Tuki yksityissektorin tutkimukselle kasvaa RDA+ -verovähennysjärjestelyn käyttöönoton myötä. Järjestely on osa kannustinpakettia, jolla edistetään innovointia, yksityissektorin tutkimus- ja kehitystyötä sekä tiede- ja yritysmaailman välisten yhteyksien tiivistämistä. Huippualoihin ei pitäisi kuitenkaan panostaa perustutkimuksen kustannuksella eikä sulkea pois innovatiivisia yrityksiä, jotka eivät toimi kyseisillä huippualoilla. (12) Alankomaiden asuntomarkkinoille on syntynyt viimeisten neljän vuosikymmenen aikana rakenteellisia vääristymiä. Omistusasumiseen liittyvät perustavanlaatuiset tarjonnan rajoitukset ja verokannustimet (lähinnä suurituloisia suosivat asuntolainojen korkovähennykset) ovat johtaneet pääomien tehottomaan kohdentumiseen kiinteistömarkkinoilla. Vuokramarkkinoilla, jolla yhteiskunnan tukemien asuntojen osuus on erittäin suuri, asuntotarjonta on hyvin joustamatonta. Syynä tähän on maan sosiaalipolitiikka sekä vuokrille ja vuokrankorotuksille asetetut ylärajat. Omistusasumista suosivan verokohtelun muuttaminen auttaisi osaltaan pienentämään Alankomaiden asuntomarkkinoiden rakenteellisia vääristymiä. (13) Alankomaat on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät työllisyyden edistämiseen, kilpailukyvyn parantamiseen, rahoitusjärjestelmän vakauden vahvistamiseen ja julkisen talouden kestävyyden parantamiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus -sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon suosituksissa. (14) Komissio on laatinut EU-ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Alankomaiden talouspolitiikasta. Se on arvioinut vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Alankomaiden finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta ja arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia ottaen huomioon, että Euroopan unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. EU-ohjausjakson yhteydessä annetut komission suositukset on otettu huomioon jäljempänä esitettävissä suosituksissa 1–5. (15) Neuvosto on tutkinut Alankomaiden vakausohjelman edellä esitetyn arvioinnin perusteella, ja se antaa lausuntonsa[7] erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1, SUOSITTAA, että Alankomaat toteuttaisi vuosina 2012-2013 toimia, joilla se 1. varmistaa etenemisen kohti liiallisen alijäämän korjaamista hyvissä ajoin ja kestävällä tavalla; tässä tarkoituksessa panee vuoden 2012 julkisen talouden strategian täytäntöön kaikilta osin ja suunnitellun mukaisesti; määrittelee tarvittavat toimenpiteet vuoden 2013 talousarvion toteutuksen varmistamiseksi niin, että voidaan varmistaa liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaisesti annettuihin neuvoston suosituksiin sisältyvien rakenteellisten sopeutustoimien täytäntöönpano; sen jälkeen huolehtii tarvittavista rakenteellisista sopeutustoimista, joiden avulla voidaan edetä riittävässä määrin kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, myös menojen kasvulle asetettua viitearvoa, ja varmistaa riittävä edistyminen kohti velanvähennystavoitetta turvaamalla samalla menojen toteutuminen kasvun kannalta suoraan merkityksellisillä aloilla, kuten tutkimuksessa, innovoinnissa ja koulutuksessa; toimittaa tässä tarkoituksessa ja uuden hallituksen muodostamisen jälkeen vuoden 2012 tarkistetun vakausohjelman, joka sisältää vahvistetut tavoitteet ja toimenpiteet vuoden 2013 jälkeiselle ajalle; 2. toteuttaa toimenpiteitä lakisääteisen eläkeiän nostamiseksi muun muassa sitomalla sen elinajanodotteeseen ja toteuttaa niiden tueksi työmarkkinatoimenpiteitä sekä parantaa samalla julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä; mukauttaa toista eläkepilaria lakisääteisen eläkeiän nousun huomioimiseksi ja varmistaa samalla, että kustannukset ja riskit jakautuvat asianmukaisella tavalla sekä sukupolvien sisällä että niiden välillä; toteuttaa suunnitellun pitkäaikaishoidon uudistuksen ja täydentää sitä uusilla toimenpiteillä väestön ikääntymistä silmällä pitäen; 3. lisää varsinkin ikääntyneiden, naisten, vammaisten ja maahanmuuttajien osallistumista työmarkkinoille vähentämällä kotitalouksien toiseen tulonsaajaan kohdistuvia verotuksellisia pidäkkeitä edelleen, tukemalla työmarkkinasiirtymiä ja puuttumalla jäykkyyksiin; 4. edistää innovointia, yksityissektorin T&K-investointeja, tiede- ja yritysmaailman yhteyksien tiivistämistä ja teollisuuden uudistumista ottamalla yrityspolitiikan puitteissa käyttöön sopivia kannustimia ja huolehtimalla samalla niiden saatavuudesta muillakin kuin huippualoilla sekä varmistamalla perustutkimuksen jatkumisen; 5. toteuttaa toimia asuntomarkkinoiden uudistamiseksi asteittain muun muassa seuraavin tavoin: i) muuttamalla omistusasumista suosivaa verokohtelua muun muassa poistamalla vaiheittain asuntolainojen verovähennykset ja/tai soveltamalla laskennallisten vuokrien järjestelmää, ii) mahdollistamalla markkinalähtöisemmän hinnoittelumekanismin vuokra-asuntomarkkinoilla sekä iii) sopeuttamalla yhteiskunnan tukemien asuntojen vuokrat kotitalouksien tuloihin. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] COM(2012) 322 final. [3] P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047. [4] Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2012. [5] COM(2012) 68 final. [6] Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen. [7] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.