FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 13.12.2004 
KOM(2004) 777 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA 
EUROOPAN PARLAMENTILLE 
Euroopan unionin ja Venäjän federaation välinen energiavuoropuhelu 
2000–2004 
 
FI 2   FI 1. J OHDANTO  
EU:n ja Venäjän välinen energiavuor opuhelu käynnistettiin Euroopan unionin ja 
Venäjän federaation huippukokouksessa lokakuussa 2000. Vuoropuhelu lähti liikkeelle sen toteamisesta, että Euroopa n manner muodostaa laajan kulttuurisesti, 
historiallisesti ja ta loudellisesti yhteen nivoutuneen ge opoliittisen alueen ja että 
mantereen itäisen ja läntisen osan keskinäiset energiasuhteet olisi järjestettävä tulevaisuudessa kestävällä tavalla. Venäjä n federaatio on EU:n tärkein fossiilisten 
polttoaineiden ja uraanin toimittaja, ja sen lis äksi sillä voi myös olla jossakin määrin 
kansainvälisiä markkinoita vak aannuttava rooli. Tietyissä suhteissa Venäjä on myös 
kaikkein lupaavin – ja maantieteellisesti lähimpänä sijaitseva – vaihtoehto Lähi-idälle Euroopan tarvitseman energian toimittajana. Toisaalta Euroopan unionin kannalta on erityisen tärkeää, että Venäjä n kaltaisen kumppani- ja naapurimaan 
talous olisi vakaa. Näin ollen EU tähtää si ihen, että Venäjä monipuolistaisi talouttaan 
ja kauppaansa maan talouden kestävän kehityksen varmistamiseksi pitkällä aikavälillä
1.  
Vuonna 1994 allekirjoitetulla ja vuonna 1997 voimaan tulleella yleisluonteisella 
EU:n ja Venäjän kumppanuus - ja yhteistyösopimuksella2 on otettu käyttöön 
institutionaalisia rakenteita, jotta mahdolliste ttaisiin yhteistyö kaikilla yhteisen edun 
mukaisilla aloilla. Sopimuksesta huolim atta tietyt energiaan liittyvät kysymykset, 
jotka ovat nousseet esiin v iimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana tai joita ei ole 
käsitelty vuoden 1994 jälkeen (ydinaineiden ka uppa), ovat jääneet vaille ratkaisua ja 
aiheuttaneet tyytymättömyyttä kummallaki n puolella. Ratkaisuja ongelmiin ei ole 
tuonut myöskään Euroopan energiaperuskirj a, jonka on alleki rjoittanut 51 maata 
(mukana myös Euroopan ulkopuolisia maita ), koska Venäjä ei ole ratifioinut 
peruskirjaa koskevaa monenvälistä sopimusta,  vaikka se allekirjoitti sopimuksen 
vuonna 1994. 
Maailman energiatilant een äkillinen muuttuminen vuonna 1999, energian 
sisämarkkinoiden kehittyminen Euroopa ssa, Venäjän halukkuus liittyä Maailman 
kauppajärjestöön WTO:hon sekä EU:n laaj entuminen kymmenellä jäsenvaltiolla, 
joista kahdeksan on Keski- ja Itä-Eur oopasta, ovat lisänneet Venäjän ja EU:n 
keskinäistä taloudellista rii ppuvuutta. Samoin nämä tekijät ovat nostaneet esille lisää 
energiaan liittyviä kysymyksiä, jotka ka ipaavat pikaista ratkaisua, kuten 
pitkäaikaissopimukset tai määräpaikkaa kos kevat ehdot. EU:n ja Venäjän välinen 
energia-alan vuoropuhelu on katsottu  tarpeelliseksi kumppanuus- ja 
yhteistyösopimusta täydentäväksi toimintam uodoksi, jonka avulla voidaan ratkaista 
osapuolten välisiä konkreettisia energiakysymyksiä. 
Energiavuoropuhelun ensisijais eksi tavoitteeksi on asetet tu kaikkien olennaisten 
yhteistä etua koskevien energia- alan kysymysten ratkaiseminen3. Yksi vuoropuhelun 
                                                 
1 Joidenkin arvioijien mukaan EU:n ja Venäjän väliset kauppasuhteet voidaan määritellä kahdella sanalla: 
”energia ja asymmetria” (”The EU and Russia. Strategic partners or squabbling neighbours”, Centre for European Reform). 
2 PCA: Partnership and Cooperation Agreement 
3 EU:n ja Venäjän huippukokouksessa lokakuussa 2000 annettu yhteinen julistus. 
 
FI 3   FI keskeisistä osatekijöistä on yhteistyö invest ointiedellytysten parantamiseksi energia-
alalla. Tähän kuuluvat muun muas sa tuotannonjakosopimukset. 
Vuoropuhelussa, joka on perusluonteeltaan kahdenvälistä, on keskitytty ongelmien 
ratkaisemiseen. Neljässä vuodessa  se on kehittynyt todelliseksi 
kumppanuustoiminnaksi, jonka kohtee t ovat laajentuneet yksinomaan 
energiakauppaan keskittyvistä kysymyksistä  kuljetuksia koskevaan problematiikkaan 
sekä energia-alan ympäristövaikutuksiin. 
2. E NERGIAVUOROPUHELUN AINUTLAATUINEN RAKENNE : MUKANA KAIKKI TOIMIJAT  
Energiavuoropuhelua on käyty molempie n osapuolten etuja koskettavista 
konkreettisista kysymyksistä siten, että ra tkaisuissa on tähdätty kummankin hyötyyn 
(”win-win-ratkaisut”). Tämä onnistuu va in, jos kaikki päätöksenteon vaiheet 
toteutetaan asianmukaisesti ja mukana ovat kaikki asiaankuuluvat toimijat. Sen 
vuoksi vuoropuhelun toteut usta varten on luotu rakenne,  joka on organisaatioltaan 
joustava ja joka mahdollistaa jatkuvan vuoropuhelun politiikan ja teollisuuden alan 
toimijoiden välillä. 
2.1. Politiikka onnistuneen vuoropuhelun moottorina 
Energiavuoropuhelun käynnistivät Ranskan presidentti Jacques Chirac, Venäjän 
presidentti Vladimir Putin ja komissi on puheenjohtaja Romano Prodi EU:n ja 
Venäjän huippukokouksessa lokakuussa 2000. Osapuolten myöhemmille huippukokouksille on raportoitu säännöllisesti työn edistymisestä (edistymisraportit
4), ja kokouksissa on annettu ohj eita tulevaa työtä varten. 
Vuoropuhelusta ja sen edistymisestä ovat vastanneet presidentti Putinin ja 
puheenjohtaja Prodin nimeämät kaksi pääedustajaa5. Tällainen vakitu isten edustajien 
nimeäminen on antanut vuoropuhelulle jatkuvuutta. EU:n jäsenvaltiot ovat 
puolestaan voineet säännöllisesti esittää kantojaan ja saada tietoa vuoropuhelusta 
neuvostossa. Komission yksiköt ovat laa tineet niiden käyt töön raportteja 
(valmisteluasiakirjoja). Se, että valt aosa jäsenvaltioista on ollut erittäin 
kiinnostuneita siitä, miten vuoropuhelussa käsiteltävis sä eri kysymyksissä on 
edistytty, ja että vuoden 2004 jälkipuoliskolla puheen johtajamaana toiminut 
Alankomaat asetti energiavuoropuhelun yhdeks i keskeiseksi tavoitteekseen, osoittaa 
vuoropuhelun tärkeyden ja hyödyllisyyden . Sitä korostivat jo vuonna 2001 
komissaarit Chris Patten ja Pascal Lamy, jo tka esittivät, että  vuoropuhelu toimisi 
”suhteiden laajentami sen edelläkävijänä”6. Puheenjohtajamaa Alankomaat laati 
jäsenvaltioille esitettäväksi epävirallisen asiakirjan7, joka sisälsi suosituksia 
vuoropuhelun institutionaalises ta organisoinnista ja suosituksia tulevista 
                                                 
4 Osapuolten edustajat ovat tähän mennessä laatineet yh teensä viisi yhteistä raporttia, jotka on annettu 
EU:n ja Venäjän välisille huippukokouksille 3. lokakuuta 2001 (kahdeksas huippukokous), 29. 
toukokuuta 2002 (yhdeksäs huippukokous), 11. marraskuuta 2002 (kymmenes. huippukokous). 6. marraskuuta 2003 (12. huippukokous ja 25 . marraskuuta 2004 (14. huippukokous). 
5 Venäjän federaation nimeämänä edustajana on toiminut Viktor Hristenko (joka on sittemmin nimitetty 
Venäjän varapääministeriksi ja energia- ja teollisuusministeriksi) ja komission nimeämänä edustajana on ollut energian ja liikenteen pääosa ston pääjohtaja François Lamoureux. 
6 Financial Times, 5. joulukuuta 2001. 
7 Neuvoston (COREPER) 26. lokakuuta 2004 hyväksymä epävirallinen asiakirja. 
 
FI 4   FI painopisteistä. Suositukset sisällytettiin osapuolten edustajien viidenteen raporttiin, 
joka annettiin marraskuussa 2004 pidety lle EU:n ja Venäjän huippukokoukselle. 
2.2. Teollisuus osallistujana kaikilla vuoropuhelun osa-alueilla 
Teollisuuden edustajia pyydettiin heti vuoro puhelun alusta alkaen osallistumaan 
kahdenvälisiin teemaryhmiin, joissa käsite ltiin strategioita, teknologiansiirtoa, 
investointeja, ympäristökysymyksiä ja  energiatehokkuutta. Teemaryhmissä oli 
mukana venäläisiä ja EU-maiden asiantuntijoit a yksityiseltä sektorilta ja kansallisesta 
julkishallinnosta, ja ryhmien tehtävänä ol i tarkastella yhteistä etua koskevia osa-
alueita sekä määrittää ensisijaisen tärkei tä yhteistyöaloja. Ryhmät esittivät työnsä 
perusteella päätelmiä ja suosituksia, jo tka sisällytettiin osapuolten edustajien 
laatimaan synteesiraporttii n. Raportti esitettiin lokakuu ssa 2001 pidetylle EU:n ja 
Venäjän huippukokoukselle. Alankomaat on esittänyt, että nämä teemaryhmät 
kokoontuisivat tulevaisuudessa uudelleen käsittelemään yksityiskohtaisempia 
kysymyksiä, jotta niissä päästäisiin etee npäin. Teemaryhmiä va rten on määritetty 
neljä aihepiiriä: investoinn it, infrastruktuurit, energiat ehokkuus sekä kauppavirrat. 
Teemaryhmien työtä täydentävät hyödy llisellä tavalla EU:n ja Venäjän 
teollisuusjohtajien pyöreän pöydän tapaamiset . Teollisuus on osallistunut aktiivisesti 
energiamarkkinoiden yhdentämiseen ”en ergiaa käsittelevän pilottiryhmän”8 
puitteissa. Tämä ryhmä pe rustettiin joulukuussa 20039, ja siinä on korkea-arvoisia 
edustajia sekä eurooppalaisist a että venäläisistä  yrityksistä. Ryhmä toimii ytimenä ja 
koordinointielimenä mekanismissa, jonka av ulla teollisuus os allistuu laajasti 
energiavuoropuheluun. Teollisuude n osallistuminen on yksi ni istä tekijöistä, jotka 
tarvitaan, jotta energiakum ppanuus onnistuisi pitkällä aikavälillä. Pilottiryhmän 
kokous sekä teollisuusjohtaj ien pyöreän pöydän kuudes tapaaminen järjestettiin 10. 
marraskuuta 2004. Niihin osallistuivat myös osapuolten pääedustajat sekä 
puheenjohtajamaan Alankomaiden edusta ja (maan varapääministeri ja 
valtiovarainministeri Gerrit Zalm). Kokouksissa sovittiin,  että neljä teemaryhmää 
laativat kukin raportin pilottiryhmälle, j oka puolestaan tekee ra porteista synteesin.  
2.3. Vuoropuhelun rakenteet 
Lokakuussa 2000 käyttöön otettu toiminta tapa, jossa työskentelymuotoina ovat 
osapuolten edustajien tapaamiset, pyöreän  pöydän keskustelut sekä kaikkien 
sidosryhmien yhteiset konferenssit, on oso ittautunut hedelmälliseksi. Äskettäin on 
lisäksi luotu uusia tukirakenteita, jotka monipuolistavat vuoropuhelua ja antavat sille 
uusia impulsseja. Nämä rakenteet täydentävät kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liittyviä rakenteita, joita ovat EU:n ja  Venäjän pysyvä kumppanuusneuvosto (joka 
voi käsitellä energia-asioita ), yhteistyökomitea sekä ener giakysymyksiä teknisellä 
tasolla käsittelevät alakomiteat. 
                                                
 
8 Ryhmän jäseniä ovat muun muassa RAO-UES:n pääjohtaja Anatoli Tshubais, Gazpromin pääjohtaja 
Aleksei Miller, BP-TNK:n omistaja Viktor Veks elberg, E.ON:n pääjohtaja Wulf Bernotat, BP:n 
hallituksen puheenjohtaja Peter Sutherland sekä GasUnien entinen pääjohtaja George Verberg. 
9 EU:n ja Venäjän teollisuusjohtaji en pyöreän pöydän ryhmä, joulukuu 
2003:http://www.europa.eu.int/c omm/energy/russia/reference_ texts/industrialists_en.htm  
 
FI 5   FI a) Joustava työskentelytapa  
– osapuolten edustajien säännölliset tapaamiset 
Osapuolet tapaavat säännölli sesti keskustellakseen ed istymisestä käsiteltävinä 
olevissa kysymyksissä. Komissiossa on muodostettu erityinen koordinointiryhmä 
niiden yksiköiden välille, joiden tehtäviin vuoropuhelu kuuluu. Ryhmä on 
kokoontunut vuoropuhelun alkamisen jälkeen 36 kertaa. Sen jäsenillä on säännöllisesti kokouksia Venäjän edusta jien kanssa. Kokouksissa käsitellään 
ajankohtaisia kysymyksiä, jo tka liittyvät maakaasun, ur aanin ja sähkön kauppaan. 
– pyöreän pöydän tapaamiset 
Vuoropuhelun yhteydessä on järjestetty usei ta pyöreän pöydän tapaamisia, joissa 
Venäjän ja EU:n yksityisen ja julkisen sektorin korkean tason edustajat ovat keskustelleet ajankohtaisista kysymyksistä. Brysselissä jä rjestettiin 10. joulukuuta 
2003 maakaasua käsittelevä konferenssi, ja Moskovassa pidettiin puolestaan 16. 
lokakuuta 2003 sähköä käsitellyt konferenssi. Osallistujina o livat yksityisen sektorin 
keskeiset toimijat, Venäjän eri ministeriöiden edustajat, komission yksiköt, komissaarit Loyola de Palacio ja Mario Monti, sekä neuvoston puheenjohtajamaa
10. 
Lisäksi analyyseja, skenaarioita  ja strategioita vertaill aan jatkuvasti korkean tason 
yhteistyönä, jossa ovat mukana sekä EU:n että Venäjän teollisuuden edustajat. 
Sellaiset venäläiset teollisuusjohtaja t kuten sähköyhtiö RAO-UES:n pääjohtaja 
Anatoli Tshubais ja Gazpromin pääjohtaja Aleksei Miller ovat olleet erittäin 
aktiivisia vuoropuhelussa.  
b) Tukirakenteet  
Vuoropuhelun yhteydessä tehtävän työn tueksi on luotu kaksi konkreettista 
tukirakennetta: yhteinen en ergiateknologiakeskus sekä markkinoiden seurantakeskus. 
– EU:n ja Venäjän yhteinen energiateknologiakeskus 
                                                 
10 Näiden lisäksi on järjestetty muita, teknisempiä kysymyksiä käsitteleviä pyöreän pöydän tapaamisia. 
Näitä ovat olleet: energiastrategioiden vertailev aa analyysia käsitellyt konferenssi (Moskovassa 17. 
lokakuuta 2003); öljytuotteiden laatua käsitellyt pyöreän pöydän tapaaminen (2004) sekä 
energiatehokkuutta käs itellyt seminaari (2004). 
 
FI 6   FI Yhteinen energiateknologiakeskus11 perustettiin 5. marraskuuta 2002 Moskovassa. 
Keskuksella on kaksi johtajaa, joista to inen on venäläinen ja toinen EU:sta. 
Keskuksen tarkoituksena on toimia  foorumina, joka teollisuuden 
yhteistyökumppanuuksien avulla edistää keh ittyneiden öljy-, kaasu-, hiili- ja 
sähköenergiateknologioiden käyttöä, uusie n ja uusiutuvien energialähteiden 
kehittämistä ja käyttöä sekä energian s äästöä. Lisäksi sen tavoitteena on edesauttaa 
investointien saamista ensisi jaisen tärkeisiin hankkeisiin. 
                                                 
11 Lisätietoa keskuksesta on osoitteessa: 
 http://www.technologycentre.org/eng.ht mhttp://www.technologycentre.org/eng.htm 
 
FI 7   FI Tavoitteidensa saavuttamiseksi keskus: 
– pyrkii luomaan tarvittavat edellytyks et edistyneitä en ergiateknologioita 
koskevalle tiedonvaihdolle ja organisoi ja  koordinoi toimia, joiden avulla 
voidaan luoda yhteyksiä EU:n ja Venäjän energia-alan toimijoiden välille, mukaan luettuina tutkimuksen ja teknologian kehittämisen parissa 
työskentelevät toimijat; 
– kartoittaa, arvioi, tukee ja ed istää laajamittaisia konkreettisia 
teknologiayhteistyöhankkeita edel lä mainituilla energia-aloilla; 
– toimii välittäjänä ja koordi noijana yhteisissä toimissa  muiden venäläisten ja 
eurooppalaisten keskusten kanssa sekä ed istää yhteisen tietof oorumin luomista 
energiateknologioiden levittämistä varten. 
Keskus on järjestänyt useita pyöreän pöydän tapaamisia ja valmistellut ehdotuksia 
kumpiakin osapuolia hyödyttävist ä energiateknologiahankkeista. 
Keskuksen toimet ovat myös omiaan  houkuttelemaan molempien osapuolten 
kannalta hyödyllisiä investointeja al oille, joilla keskus toimii. 
– markkinoiden seurantakeskus 
Energiamarkkinoiden seurantajärjestelmän avul la voidaan seurata ti etoja ja seikkoja, 
jotka ovat keskeisen tärkeitä energian si sämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan ja 
energian toimitusvarmuuden kannalta,  sekä edesauttaa tarvittavien 
infrastruktuurihankkeid en toteuttamista. Lisäksi void aan havainnoida EU:n sisäiseen 
ja ulkoiseen energianhankint aan vaikuttavia potentiaalisi a riskejä. Tätä kautta 
seurantajärjestelmä helpottaa ja nope uttaa Euroopan energiamarkkinoiden 
yhdentymistä ja auttaa takaamaan energian saannin. Seurantajärjestelmä käsittää öljy-, maakaasu- ja sähköalan. 
Seurantakeskus, jonka toiminta toteutet aan komission sisäisen ä palveluna, toimii 
keskitettynä ja luotettavana määrällisen ja laadullisen tiedon lähteenä. Se auttaa 
komissiota, jäsenvaltioita, teollisuutta ja  muita asiaankuuluvia toimijoita tekemään 
energiapolitiikkaan ja uusiin investointeihi n liittyviä päätöksiä. Tätä kautta se auttaa 
parantamaan EU:n energian saannin varmuu tta lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä 
aikavälillä. Kilpailun edistäminen sekä kustannus-hyötysuhteeltaan hyvän 
energiahuollon turvaaminen on neuvoston Lissabonissa (23. ja 24. maaliskuuta 2000) 
määrittämän strategian mukaista. 
Koska energiatoimitusten varmuuden ja va kauden parantaminen on sekä EU:n että 
Venäjän edun mukaista ja koska Venäjällä on tärkeä asema EU:n 
energiantoimittajana, komissio pyrkii sa amaan Venäjän mahdollisimman pian 
mukaan seurantakeskuksen työhön sekä l uomaan yhteydet keskuksen ja Venäjän 
suunnitteleman kaasu- ja öljymarkkinoiden seurantajärjestelmän välille. 
 
FI 8   FI 3. E NERGIAVUOROPUHELUN TULOKSET  
Komissio hahmotteli 30. marraskuuta 20 00 antamassaan vihreässä kirjassa 
Energiahuoltostrategia Euroopalle  kolmitahoisen toimintamallin, jonka osatekijöitä 
ovat kilpailun lisääminen energian si sämarkkinoilla, kestävän kehityksen 
varmistaminen sekä EU:n ulkopuolelta hankittavan energian toimitusvarmuuden 
turvaaminen. Tämä lähestymistapa on muunnettu käytännön toimiksi Venäjän kanssa käytävässä energiavuoropuhelussa. 
Määrittämällä selkeät ja ennakoitavissa olevat säännöt yhtenäismarkkinoilla 
toimiville yrityksille on kyetty ratkaise maan niitä ongelmia, joita venäläisillä 
yrityksillä on ollut energian sisämarkki noilla. Lisäksi vuoropuhelu on avannut EU:n 
yrityksille tien Venäjän markkinoille. Vuoropuhelun käynnistymisen jälkeen muun 
muassa BP, Shell, Total ja ENI ovat inve stoineet Venäjälle. Vuoropuhelun avulla on 
myös kyetty ratkaisemaan joitakin konkreet tisia ongelmia, joita EU :n yritykset ovat 
kohdanneet. Vastaavasti venäläiset yritykset  ovat tehneet investointeja Euroopan 
unionin alueella. Näistä voidaan main ita erityisesti Gazpromin hankkimat 
osakkuudet.  
Vuoropuhelun avulla on niin ikään luotu edellytyksiä Euroopa n pitkän aikavälin 
energiahuollolle tukemalla energian kulje tusinfrastruktuurin rakentamista ja 
uudenaikaistamista sekä määrittämällä turvallisuutta koskevia sääntöjä. 
Tällaiset tulokset eivät olisi olleet mahdo llisia, elleivät ne olisi olleet kummankin 
osapuolen edun mukaisia. EU ja Venäjä ova t energian osalta paljolti toisistaan 
riippuvaisia. Venäjä on 25 jäsenvaltiota käsittävän EU:n tärkein maakaasun (puolet 
kokonaistuonnista), öljyn (1/4  kokonaistuonnista) ja uraan in (1/3 kokonaistuonnista) 
toimittaja. EU puolestaan on Venäjän tä rkein kauppakumppani. Se on Venäjän 
energiaviennin luontainen kohdealue. Kaik ki Venäjän vientivä ylät – öljyputket, 
kaasuputket, vesiväylät, raut atiet ja tiet – s uuntautuvat kohti Eurooppaa. Maa saa 
runsaasti ulkomaista valuuttaa raaka-ai neiden myynnistä. Lähes 40 prosenttia 
Venäjän federaation budjetista onkin peräis in raaka-aineiden vi ennistä Eurooppaan.  
Toisaalta EU tähtää siihen, että Venäjä  monipuolistaisi talouttaan ja kauppaansa, 
jotta maa voisi varmistaa talouden kestäv än kehityksen pitkällä aikavälillä.  
3.1. Energiavuoropuhelu sisämarkkinoiden tukena 
Energian sisämarkkinoiden tavoitteena on rationalisoida Euroopan energia-alaa 
unionin kuluttajien eduksi. Näin ollen sisä markkinoiden pitäisi myös vähentää EU:n 
sidonnaisuutta energiatuotteiden ka nsainvälisiin markkinoihin. Tämän 
sidonnaisuuden purkaminen kokonaan ei ole mahdollista, koska EU:n riippuvuus ulkoa tuotavista polttoaineista tulee ilm an muuta lisääntymään tulevina vuosina. 
Venäjä voi auttaa EU:ta monipuolistamaan fossiilisten polttoaineiden hankintaansa. 
Näin ollen ei ole mahdollista, että unioni asettaisi määrällisiä rajoituksia tuonnille. 
Euroopan vakaan energiahuollon takaavat  markkinoiden läpinäkyvyys ja terve 
kilpailu. 
 
FI 9   FI Erityisen haavoittuva energiamuoto näyttäis i olevan maakaasu, josta EU:n talous on 
tulevaisuudessa kaikkein eniten rii ppuvainen. Venäjä tu lee todennäköisesti 
jatkossakin olemaan EU:n tärk ein ulkopuolinen kaasuntoimittaja12. Kaasun keskeisen 
aseman vuoksi on tärkeää, että viejämaat eivät vääristä sisämarkkinasääntöjä 
sopimuksilla, jotka ovat yhteisön lainsäädännön vastaisia. 
Sisämarkkinasääntöjä onkin jo pitänyt selkeyttää, koska eräät pitkäaikaiset 
sopimukset sisälsivät alueellisia rajoituksia  koskevia lausekkeita, jotka olivat vapaata 
liikkuvuutta ja kilpailu a säätelevän EU:n lainsääd ännön vastaisia. Vuoropuhelun 
avulla näistä kysymyksistä on voitu keskus tella, ja niihin on löydetty ratkaisuja. 
Näissä ratkaisuissa on pidetty – perustellu sti – kiinni periaatteesta, jonka mukaan 
sopimusten tulisi olla pitkäaikaisia. P itkäaikaisilla sopimuksilla voidaan parantaa 
energian toimitusvarmuutta, koska ne  helpottavat EU:n energiansaannin 
edellyttämien tuotanto- ja in frastruktuuri-investointien s uunnittelua. ENI ja Gazprom 
pääsivät 6. lokakuuta 2003 sopimukseen sisämarkkinasääntöjen vastaisista 
määräpaikkaa koskevista sopimuslausekkeista . Lähitulevaisuudessa on määrä saada 
aikaan vastaavat sopimukset Saksan ja It ävallan kanssa tehtyjen toimitussopimusten 
osalta. 
3.2. Energiavuoropuhelu kestävän kehityksen tukena 
Siitä alkaen kun energiavuoropuhelu Venä jän kanssa aloitettiin, komissio on 
painottanut Kioton sitoumusten tärkeyttä. Ko missio on järjestelmällisesti tuonut esiin 
pitävänsä tarpeellisena, että  Venäjän federaatio ratif ioi Kioton pöytäkirjan, koska 
Venäjän ratifiointi on edellytys pöytäkirjan voimaantulolle13. Kun Venäjä panee 
Kioton pöytäkirjan täytäntöön, sen on sama lla helpompi siirtyä käyttämään 
kansallisia energiavarojaan taloudellisemmalla tavalla.  
Kestävä taloudellinen kehitys Venäjällä edellyttää muun muassa energia-alalla 
toteutettavia merkittäviä uudist uksia, jotka liittyvät erityisesti 
luonnonvaramonopolien rakenteeseen ja ha llintaan, hintarakenteeseen sekä 
luonnonvarojen verotusjärjestelmään. Näiden  uudistusten toivotaan edistävän kaupan 
vakautta tulevaisuudessa, koska niillä on positiivinen vaikutus tuleviin investointeihin ja ener giatehokkuuteen. Toisaalta uudistukset helpottavat 
todennäköisesti Venäjän talouden monipuolistumi sta, koska ne edistävät energia-alan 
ohella myös muiden alojen rake nneuudistusta ja kehitystä.  
Venäjän talouden nykyaikaistaminen ja maan ripeän talouskasvun (noin 7 % 
vuodessa) tukeminen edellyttävät, että  Venäjän teollisuus parantaa 
energiatehokkuutta voidakseen lis ätä vientikapasiteettia mm. EU:hun. 
                                                
 
12 Kaasu on monikäyttöinen polttoaine, jonka merkitys EU:n taloudessa on voimakkaasti lisääntymässä. 
Kaasun osuus EU:n kokonaisenergiankulutuksesta kasvaa vuosina 2000–2030 viidenneksestä 
kolmannekseen ja sen osuus sähköntuotannossa kasvaa samana aikana kolmanneksesta puoleen. Tuontikaasun osuus EU:n koko kaasuntarpeesta saattaa nousta vuoteen 2030 mennessä jopa 80 
prosenttiin. Venäjältä tuodun kaasun absoluuttinen määrä lisääntyy siinäkin tapauksessa, että sen osuus 
kaasun kokonaistuonnista pidettäisiin 50 prosentissa. 
13 Duuma hyväksyi lokakuussa 2004 Kioton pöytäkirjan ratifioinnin, jonka ansiosta Venäjän federaatio 
voi hyötyä pöytäkirjan eduista. Komissio antaa vuoden 2005 alusta lähtien Tacis-ohjelmasta tähän 
liittyvää teknistä apua (2 miljoonaa euroa). 
 
FI 10   FI Energiakuljetukset (maitse ja meritse) Venäjän ja EU:n välillä lisääntyvät, mikä 
aiheuttaa ympäristöön liittyvää huolta EU:n jäsenvaltioissa. 
a) Ympäristömyötäise mpi energiankulutus  
Energiatehokkuuden parantaminen on yksi Ve näjän federaation energiastrategian 
ensisijaisista tavoitteista. Tällä alalla hedelmälliseksi voisi osoittautua teollinen 
yhteistyö, jota toteutettaisiin erityisesti  vaihtamalla hyviä toimintatapoja ja 
teknologiaa Euroopan unionin ja Venäjän fe deraation yritysten välillä. Lokakuussa 
2004 järjestettiin Moskovassa ja tämän jälkeen Nizhni Novgorodissa pyöreän pöydän 
tapaamiset rakennusten energiatehokkuudest a. Tarkoituksena oli sopia hankkeista, 
joita voitaisiin toteuttaa EU:n ja Venäjän yhteisen energiateknologi akeskuksen tuella. 
Energiatehokkuuteen liittyviä yhteisiä pilottiha nkkeita on käynnistetty  Pohjois- ja 
Etelä-Venäjällä Arkangelissa, Astrahanissa ja Kaliningradissa.  Kaliningradin 
hankkeella on energiayhteistyölle erityistä poliittista merkitystä, koska kyseessä on 
Venäjään kuuluva Euroopan uni onin ympäröimä erillisalue. 
Energiatehokkuusohjelmalla arvioidaan voita van saavuttaa Kalini ngradissa noin 35–
40 prosentin energiasäästö. Potentiaalisella säästöllä on suuri merkitys, koska alueen 
primaarienergiasta 90 prosenttia tulee Venä jältä (kaasujohtoa p itkin) ja sähköstä 95 
prosenttia venäläisestä IPS/UPOS-verkos ta. Nyt kun Baltian maat ovat liittyneet 
EU:hun ja ne integroidaan ajallaan  eurooppalaiseen sähköverkkoon, on tarpeen 
löytää tekninen ratkaisu Kaliningradin sähköjärjestelmään. Tämä edellyttää, että EU ja Venäjä pyrkivät löytämään yhteisen ratkaisun. 
Energiatehokkuusohjelmien ohella olisi ke hitettävä uusiutuvia energialähteitä. 
Energiateknologiakeskus järjesti as iaa koskevan pyöreän pöydän tapaamisen 
Moskovassa 22. kesäkuuta 2004
14. Tarkoituksena oli edistää kannustavien 
edellytysten luomista uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle Venäjällä. 
Komissio ja Venäjän teollisuus- ja en ergiaministeriö vahvistivat yhdessä 
työohjelman vuodelle 2004. Lisäksi on järjes tetty polttokennoja, hiilidioksidin 
sitomista ja biomassaa käsittelevät semi naarit, joiden tarkoituksena on ollut 
valmistella Venäjän osallistumista tutkimuksen puiteohjelmaan. 
EU:n ja Venäjän yhteisen energiateknol ogiakeskuksen olisi Kioton pöytäkirjan 
ratifioinnin johdosta tarkasteltava, m itä mahdollisuuksia yksityissektorilla on 
investoida yhteistoteutushankkeisiin (Joint Implementa tion). Arkangelissa, 
Astrahanissa ja Kaliningradissa toteut ettavia hankkeita voita isiin käyttää tässä 
yhteydessä pilottihankkeina. 
b) Vähemmän saastuttavat kuljetukset  
Yksi tärkeistä yhteistyöa loista on kuljetusv erkkojen fyysinen turvallisuus. 
Energiavuoropuhelussa on tarkasteltu mahdollisuutta toteuttaa alueellinen 
satelliittivalvontajärjestelmä , jolla voitaisiin ehkäistä onnettomuuksia ja havaita 
vuodot öljy- ja kaasuinfrastruktuureissa. T acis 2004 -ohjelmasta on päätetty antaa 
teknistä apua niiden kunnostustoimien ja investointien arvioimiseksi, jotka ovat 
                                                 
14 Lisätietoja osoitteessa: http ://www.technologycentre.org/. 
 
FI 11   FI tarpeen Venäjän hiilivetyjen vien tiverkon turvallisuuden ja tehokkuuden 
parantamiseksi. 
Meren pilaantuminen on suuri huolenaihe kaik issa Itämeren ja Pohjanmeren maissa. 
Viimeaikaiset merionnettomuudet sekä liik enteen määrän jatkuva kasvu EU:n 
rannikolla tekevät meriturvallisuudesta erityisen tärkeän kysymyksen EU:n ja 
Venäjän välisessä yhteistyössä. Venäjä on an tanut komissiolle vakuutuksen siitä, että 
se tehostaa sen satamissa lastinsa purkavien  öljysäiliöalusten tarkastuksia ja tukee 
Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (I MO) Euroopan unionin pyrkimyksiä, jotka 
tähtäävät erityisesti yksirunkoi sten säiliöalusten käytön  lopettamiseen. Viimeksi 
mainitun osalta IMOssa päästiin 4. joulukuuta 2003 sopimukseen, joka tulee 
voimaan huhtikuussa 2005. Tällä välin EU  on järjestänyt useita kokouksia Venäjän 
kanssa edistääkseen IMOn normien nopeaa täytäntöönpanoa. Lisäksi keskusteluissa 
on käsitelty erityisesti (öljyputkien avulla tai rautatiekuljetuksina tapahtuvia) maakuljetuksia, joiden osuuden toivotaan kasvavan. 
Energiavuoropuhelussa olisikin muistettava  tarkastella myös liikennettä energiaa 
kuluttavana alana. Liikenne tuottaa noin kolmanneksen hiilidioksidipäästöistä, ja sen 
(erityisesti kaupunkiliikenteen) järkeist äminen voisi parantaa huomattavasti 
ympäristön tilaa. Tiiviimpi yhteistyö täll ä alalla hyödyttäisi molempia osapuolia. 
Ensimmäinen liikennettä koskeva seminaari pidettiin toukokuussa 2004, ja sen yhteydessä määritettiin yhteistyöalat tulevi ksi vuosiksi. Toine n, kaupunkiliikennettä 
koskeva seminaari pidettiin lokakuussa 2004. 
3.3. Energiavuoropuhelu vakaan ja ennakoit avissa olevan energiahuollon tukena 
Kuten Euroopan energiahuoltostrategiaa kosk evassa vihreässä kirjassa todetaan, 
toimitusvarmuutta koskevan EU:n politii kan tarkoituksena ei niinkään ole 
maksimoida energiaomavaraisuutta tai minimoida riippuvuutta  vaan pienentää 
riippuvuuteen liittyviä riskejä. Koska energiariippuvuus Venäjästä väistämättä 
lisääntyy, yhteistyössä on pyrittävä rakent avaan keskinäisriippuvuuteen. On siis 
laadittava ennakoitavissa olevat kauppa säännöt, parannettava kuljetusverkkoja ja 
tuettava investointeja vakaannuttamalla ja  selkeyttämällä sääntöjä. Lisäksi on 
tuettava tärkeitä uudistuksia energia-alalla Venäjällä. 
a) Energiatuotteiden kauppa  
Hiilivetyjen kauppa on ollut yksi ensisijaisis ta aiheista, jota energiavuoropuhelussa 
on pyritty selkeyttämään. Venäjän kanssa käytiin perusteellisia keskusteluja 
erityisesti EU:n tuoreimman laajentumise n yhteydessä, ja tämän tuloksena Venäjän 
ja EU:n suhteita ja EU:n laajentumista koskevassa yhteisessä ju listuksessa todettiin, 
että maakaasun ja öljyn tuonnille EU:hun ei enää ole rajoituksia. 
Toukokuussa 2004 tehdyssä EU:n ja Venäjän kahdenvälisessä sopimuksessa Venäjän 
liittymisestä Maailman kauppajärjest öön (WTO) sopimuspuolet pääsivät 
yhteisymmärrykseen tietyistä energiaan li ittyvistä kysymyksistä. Venäjä teki WTO-
sitoumukset kaasun hinnoista, joita perit ään teollista toimin taa harjoittavilta 
käyttäjiltä, sekä energiatuotteiden vientitulleista. Lisäksi osapuolet sopivat syventävänsä yhteistyötä energia-alan in frastruktuuriin liittyvissä kysymyksissä. 
Tämän lisäksi parhaillaan neuvotel laan ydinaineiden kauppaa koskevasta 
sopimuksesta. Tarkoituksena on vahvistaa se lkeät, vakaat ja ennakoitavissa olevat 
 
FI 12   FI kauppasäännöt, jotka palvelevat kummankin sopimuspuolen ydinteollisuuden etuja ja 
varmistavat toiminnan kannattavuuden. U udessa sopimuksessa olisi otettava 
huomioon uudet markkinaolosuhteet laajentu neessa EU:ssa sekä  toisaalta tarve 
turvata kummankin sopimuspuol en teollisuuden jatkuvuus. 
Venäjän uusien jäsenvaltioiden kanssa käymän ydinaineiden kaupan arvo on noin 
200 miljoonaa dollaria vuodessa. Tämä vastaa noin 80 prosenttia uusien 
jäsenvaltioiden markkinoista (ja 12 prosenttia EU:n 25 jäsenvaltion markkinoista). 
Venäjän vientiyritykset ovat tehneet pitkäaikaisia sopimuksia materiaalien toimittamisesta uusien jäsenvaltioiden ydinvoi malaitoksiin. Osa sopimuksista jatkuu 
pitkään 1. toukokuuta 2004 jälkeen. Huhti kuussa 2004 määritettiin kirjeiden 
vaihdolla tällä alalla sovellettavia sääntöjä  ja vahvistettiin mainittujen sopimusten 
voimassaolo Euratomin perustamissopimuks en (105 artikla) mukaisesti. Näin 
vältettiin turhat ongelmat uus ien jäsenvaltioiden osalta. 
On tärkeää, että energia-al an kauppaan sovellettavat yl eiset säännöt ja periaatteet 
olisivat selkeitä ja en nakoitavissa. Tällaisiin sään töihin kuuluvat muun muassa 
kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ja  WTO:n säännöt sekä toisaalta 
tulevaisuudessa Euroopan vap aakauppa-alueen puitt eissa tehtävät jä rjestelyt kaupan 
ja investointien suojelun helpottamiseksi. 
b) Euroopan laajuiset energiaverkot  
Energiakuljetusten luotettavuus on ede llytys EU:n vakaalle ja jatkuvalle 
energiansaannille. Venäjältä peräisin olevat hiilivedyt tuodaan joko maitse (öljy- tai 
kaasujohtoja pitkin tai rautateitse) tai meritse (ks. edellä). Mikäli suositaan maakuljetuksia, on vahvistettava verkkoja. 
EU:n ja Venäjän huippukokouksessa vuonna 2 001 laadittiin luettelo  ensisijaisista 
hankkeista, joihin liittyviä toteutet tavuustutkimuksia Euroopan unioni voisi 
osarahoittaa Euroopan laajui sten verkkojen puitteissa. 
Euroopan laajuisia energiav erkkoja koskevat tarkistetut suuntaviivat hyväksyttiin 
26. kesäkuuta 2003, ja niissä luetellaan joit akin sähkö- ja kaas uinfrastruktuuriin 
liittyviä hankkeita, joissa on mukana Venäjän federaatio. Tarkistetuissa 
suuntaviivoissa
15 yhtenä tärkeimmistä hankkeista pidetään kaasuputkistoa, joka 
yhdistäisi Yhdistyneen kuningaskunnan ja pohjoisen Manner-E uroopan Venäjään. 
Energia-alan infrastruktuur iyhteistyön merkitystä on kor ostettava, erityisesti kun 
otetaan huomioon öljyputket mahdollisena vaihtoehtona öljyn merikuljetuksille Itämerellä. Sekä Skandinavian että Ba ltian maat ovat erit yisen huolestuneita 
Itämerellä liikennöivien säiliöalusten määrän huomattavasta kasvusta, joka lisää vastaavasti öljyvahinkoris kiä rannikkovaltioissa. 
Energiavuoropuhelu ei korvaa yksityissekt orin panosta toteutettaessa hankkeita, 
jotka perustuvat kaupallisiin ja taloude llisiin näkökohtiin. Hankkeet luokitellaan 
”yhteistä etua koskeviksi” ai noastaan siksi, että se helpottaa niiden toteuttamista 
sellaisissa tapauksissa, joissa eurooppalais et investoijat epäröi vät panostaa Venäjällä 
toteutettaviin hankkeisiin niihin li ittyvien kaupallisten riskien vuoksi. 
                                                
 
15 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien 
suuntaviivojen vahvistamisesta ja päätösten N:o 96/391/EY ja N:o 1229/2003/EY kumoamisesta. 
 
FI 13   FI Olisi tutkittava myös muita vaihtoehtoja öljynkuljetuksille, jotta voitaisiin välttää 
Itämeren kuormittumista sekä Bosporinsalmen ruuhkautumista. Yhtenä mahdollisuutena voisi olla rautatiekuljetusten lisääminen – erityisesti nykytilanteessa, jossa ölj yn hinta nousee jatkuvasti
16. Tämä voisi osaltaan auttaa 
parantamaan myös rautatiejä rjestelmien yhteensopivuutta. 
3.4. Energiavuoropuhelu mantereenlaajuisten yhtenäisten markkinoiden edistäjänä 
Energiavuoropuhelu on tiivistänyt osapuolten suhteita, ja sama kehitys jatkuu myös 
tulevaisuudessa. Samalla se on ma hdollistanut Venäjän ja EU:n 
markkinastrategioiden lähentymisen. Energi an sisämarkkinoiden periaatteet, kuten 
energiatehokkuus, yritysten rakentei den uudistaminen, sähköalan uudistus 
(esimerkiksi ns. unbundling), voisivat m uodostaa osittain viit ekehyksen Venäjän 
energia-alan rakenneuudistukselle. Vaikka EU :n ja Venäjän markkinat ovat erillisiä, 
niiden olisi perustuttava yhteisiin periaatteisiin. 
a) Yhteenliitetty sähköverkko  
Vuoropuhelussa on panostettu  erityisesti keskuste luihin, jotka koskevat 
sähköjärjestelmän uudistamista. Kun otetaan huomioon ennusteet Euroopan 
sähköntarpeesta, on syytä harkita venä läisten sähköntuottajien osallistumista 
yhteisön sähkömarkkinoille17. Tämän vuoksi Venäjän sähköverkon liittäminen 
synkronoidusti Euroopan mantereen verkkoon si sällytettiin yhteist ä etua koskevien 
hankkeiden luetteloon, jo sta sovittiin EU:n ja  Venäjän huippukokouksessa 
lokakuussa 2001. 
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on ratkaistava useita kysymyksiä, jotka liittyvät 
erityisesti ympäristönormien noudattamis een, Venäjän ydinturvallisuuteen sekä 
markkinoille pääsyn vastavuoroisuuteen, siten että kunnioitetaan kummankin osapuolen kansainvälisiä sitoumuksia. 
Moskovassa lokakuussa 2003 järjestetyissä pyöreän pöydän tapaamisissa analysoitiin 
edellytyksiä sille, että voitaisiin pyrk iä kohti yhteisiä sähkö markkinoita. Tällöin 
havaittiin seuraavat vaikeudet: 
– Venäjältä puuttuvat riittävät säänte lypuitteet. Tämä todettiin myös 
maaliskuussa 2004 tehdyssä tutkimuksessa . Venäjän edustaja t kutsuttiinkin 
saman vuoden syyskuussa osallistumaan  Firenzessä pidettyyn sähköalan 
sääntelyviranomaisten foorumiin. Mar kkinoiden integroi nti helpottuu, kun 
venäläisosapuoli tuntee paremmin si sämarkkinoiden puitteissa toteutetun 
järjestelmän. 
                                                
 
16 Rautateitse tapahtuva vienti vastaa noin kolmannesta Venäjän koko viennistä. Tämä liikennemuoto on 
huomattavasti kalliimpi kuin merikuljetukset. Viennin lisääntyminen sekä öljyn hinta voisivat kuitenkin 
toimia rautatiekuljetusten eduksi. 
17 Kansainvälisen energiajärjestön sekä Eurelectricin ennusteiden mukaan Euroopan unionissa voidaan 
vastata eurooppalaisten kuluttajien tarpeisiin vain, mikäli vuoteen 2030 mennessä tehdään investoinnit, 
joilla luodaan noin 600 GW uutta kapasiteettia. 
 
FI 14   FI – Sähköntuotannon alalla on tarpeen hyväksyä  riittävät ja ve rtailukelpoiset 
ympäristö- ja turvallisuusnormit, esim erkiksi säännöt puhtaasta hiilenpoltosta 
ja takuut ydinturvallisuudesta18. 
– Markkinoiden tehokas integrointi edelly ttää infrastruktuuria Venäjän ja EU:n 
jäsenvaltioiden sähköjärjestelmien yhteis tä käyttöä ja synkronisointia varten. 
Tähän liittyvää tilannetta tutkii ver kkojen yhteenliittämistä käsittelevä 
työryhmä. Parhaillaan tehdään ( komission ja sähköyhtiö RAO-UES:n 
rahoittamaa)  toteutettavuustutkimusta, joka saataneen päätökseen viimeistään 
vuonna 2007. 
Rahoitustakuujärjestelmän tote uttaminen voisi osaltaan helpottaa uudistusprosessia 
sekä sähkö- että hiilivetyalalla. 
b) Infrastruktuurien turvallisuuden parantaminen  
Energia on yksi tärkeimmistä aloista,  jotka hyötyvät satelliittipaikannuksesta. 
Satelliittipaikannuksen käyttö energia-al alla kattaa koko toimintaketjun: etsinnän, 
rakentamisen, kuljetusten seurannan ja kohteiden valvonnan. Venäjä toteuttaa kunnianhimoista ohjelmaa GLONASS-järjes telmänsä nykyaikaistamiseksi sekä 
ohjelman avaamiseksi vähitellen siviilikäytölle. EU:n GALILEO-ohjelmassa on tarkoituksena perustaa vuoteen  2008 mennessä ensimmäinen 
satelliittipaikannusjärjestelmä, joka on nimenomaisesti suunniteltu siviili- ja 
kaupalliseen käyttöön. 
GLONASS- ja GALILEO-järjestelmien yht eiskäyttö on ollut tavoitteena vuodesta 
1999. Näiden kahden verkon toisiaan täyde ntävä käyttö para ntaa merkittävästi 
kuljetus- ja energiantuotannon in frastruktuurien turvallisuutta.  
Energiavuoropuhelu on au ttanut käynnistämään uudestaan neuvottelut, joiden 
tavoitteena on näiden kahden järjeste lmän yhteentoimivuus. GLONASS- ja 
GALILEO-järjestelmien teknistä yhteensopi vuutta koskevien keskustelujen lisäksi 
yhteistyö kattaa vastaanottimien sekä energia-alan (etsinnän, rakentamisen sekä kuljetusinfrastruktuurien ylläpidon) erityisten sovellusten kehittämisen. 
c) Investointitakuut 
Venäjän investointiolosuhteiden olis i kehityttävä nykyistä selkeämmiksi, 
vakaammiksi ja ennakoitavammiksi. EU aikookin myös jatkossa kannustaa Venäjää 
toteuttamaan tätä varten tarvittavat uudistukset. Venäjän liittyminen WTO:n jäseneksi vaikuttaisi tässä s uhteessa myönteisesti. Toisaalta myös ne tavoitteet ja 
toimet, joita kehitellään pa rhaillaan Euroopan talousalu een puitteissa kaupankäynnin 
edistämiseksi ja investointien suojelemis eksi, parantaisivat todennäköisesti myös 
Venäjän investointiolosuhteita. 
Tarve parantaa EU:n ja Venäjän energiasuh teiden taloudellista perustaa on poikinut 
useita eri aloitteita. Ensi vaihee ssa (2002) tuotiin esille ajatus kansainvälisten 
välitystuomioiden takuurahastosta . Ajatuksena oli, että tällainen rahasto poistaisi 
                                                
 
18 Tältä osin on syytä olla tyytyväinen siihen, että on toteutettu ydinturvallisuuden riippumaton 
valvontajärjestelmä. 
 
FI 15   FI eurooppalaisten yritysten piilevän huolen siitä, että venäläiset tuomioistuimet eivät 
pane täytäntöön kansainvälisiä välitystuom ioita, jotka on annettu eurooppalaisten ja 
venäläisten yritysten välisissä kauppa riita-asioissa. Komission teettämässä 
toteutettavuustutkimuksessa todettiin, e ttä kyse on todellisesta ongelmasta, mutta 
katsottiin samalla, että rahasto kuormittaisi raskaasti yhteisön talousarviota (vaikutus 
suuruusluokaltaan 500 miljoonaa euroa), vaikka siihen koottavien varojen määrä ei riittäisi kattamaan kaavailtuja hankkeita. Lisäksi rahasto edellyttäisi oikeudellisesti EU:n 25 jäsenvaltion ja Venäjän ratifiointia, ja takuiden antaminen vain pitkittäisi Venäjän oikeusjärjestelmän puutteellista toimintaa. 
Koska ehdotettu rahastojärjestely ei ollut toteuttamiskelpoinen, Euroopan 
investointirahasto kehitteli komission to imeksiannosta tekemänsä selvitystyön 
yhteydessä edullisemman ja markkinasääntö jen mukaisen vaihtoehtoisen ratkaisun. 
Uuden toimintamallin lähtökohtana oli se ha vainto, että venäläiset toimijat eivät 
pääse kunnolla hyödyntämään kansainvälis iä rahoitusmarkkinoita eivätkä saa 
käyttöönsä pitkäaikaista rahoitusta edes niinä aikoina, joina raakaöljyn hinta on 
korkealla. Toteuttamiskelpoiset hankkeet, joiden kustannuksiksi voidaan arvioida 
200–300 miljardia dollaria, ede llyttäisivät kuitenkin, että  rahoitusta saataisiin 
pidemmäksi ajaksi kuin viideksi vuodeksi,  joka tällä hetkel lä on tyypillinen 
rahoituksen kesto. Ihannetapauksessa rahoi tusajan olisi oltava 10–12 vuotta, joskus 
jopa enemmän. Tämän mahdollistamiseksi voitaisiin ottaa käyttöön ”energiakonttori” ( Energy Desk ), joka toimisi mahdollisesti jonkin kansainvälisen 
kehityspankin yhteydessä. Energy Deskillä olisi erityisasema, jossa sen tehtävänä 
olisi tukea energiavuoropuhelua ja erityisesti toimia  aktiivisesti 
rahoituskonsortioiden  muodostamiseksi. Tavoitteena ol isi koota resursseja, joiden 
avulla voitaisiin rahoittaa p itkäaikaisesti ja nyky istä alemmin kustannuksin Venäjällä 
toteutettavia hankkeita siten,  että riski jaettaisiin us ean konsortioon kuuluvan pankin 
kesken. 
Kustannukset, jotka tällaisesta Energy Desk istä aiheutuisivat EU:lle, rajoittuisivat 
toiminnan käynnistyskustannuksiin. Venäläisyr ityksiltä tai Venäjän viranomaisilta ei 
tarvittaisi rahoitusta. Toimi toteutetta isiin kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen 
puitteissa. Energy Desk -toimintamallia olisi kuitenkin vielä täsmennettävä yhteistyössä pankkien ja energia-alan yrityst en kanssa, jotta se täydentäisi parhaalla 
mahdollisella tavalla niiden toimia.  
Rinnan Energy Deskin kanssa voitaisiin ke hittää muita keinoja. Yksi mahdollinen 
ratkaisu olisi perustaa energiatehokkuuden parantamis een tähtäävä investointi- 
tai takuurahasto . Tämä olisi erityisen perustel tua, kun otetaan huomioon energian 
suuri hävikki Venäjällä (n. 40 %). Rahast osta voitaisiin antaa kohdennetusti tukea 
eurooppalaisille yrityksille, jo tka toimivat tällä osa-alueella Venäjällä. Tällaisen 
instrumentin suunnittelu edellyttää kuitenkin  yksityiskohtaista arvi ointia sekä ennen 
käyttöönottoa tehtävää markkina-analyysia. Instrumentti vaatisi merkittävää rahoitusta yhteisön budjetista, mutta se voi taisiin kytkeä osaksi Venäjän toteuttamia 
Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanotoimia.  
Kioton pöytäkirjan ratifioinnin myötä voi taisiin – energiat ehokkuuteen tähtäävän 
investointien takuurahaston valmistelun li säksi – pyrkiä saamaan aikaan synergiaa 
ottamalla käyttöön Kioton pöytäkirja an liittyviä joustomekanismeja. 
 
FI 16   FI 4. P ÄÄTELMÄT  
EU:n ja Venäjän välinen energiavuoropuhelu on osoittautunut hyödylliseksi ja 
tuottanut konkreettisia ja ar vokkaita tuloksia. Osapuolte n strategiat ja niiden 
harjoittama politiikka ovat lähentäneet niitä toisiinsa. Tämä on erittäin myönteistä 
kehitystä. 
Yhteisön säännöstö voisi toimia viitekehyks enä Venäjän energia- alaa uudistettaessa. 
Tämän viitekehyksen vaikutus näkyy Venä jällä selvemmin sähkö- kuin kaasualalla. 
EU katsoo, että Venäjän on asetettava uudi stus keskeiseksi tavoitteeksi, jotta 
voitaisiin varmistaa paitsi maan energi a-alan myös sen koko talouden kestävä 
kehitys. 
On kuitenkin ratkaistava vielä lukuisi a kysymyksiä, jotta osapuolten taloudet 
voitaisiin integroida paremmin. Keskeisi ä kysymyksiä, joihin on paneuduttava 
jatkossa, ovat: 
– Venäjän energia-alan uudi stusprosessin tukeminen; 
– energiatehokkuuden, teknologian siirr on, ympäristön suojelun ja Kioton 
pöytäkirjan täytäntöönpanon kehittäminen;  
– investointien edistäminen ja suojelu; 
– yleiseurooppalaisten maakaasumarkkinoiden aikaansaaminen; 
– öljyn maakuljetusten lisääminen (putki- ja rautatiekuljetukset merikuljetusten 
sijasta). 
Näillä toimilla edistetään ratkaisevasti laajojen mantereenlaajuisten markkinoiden 
luomista. 
Koska EU ja Venäjä ovat taloudellisesti yhä enenevässä määrin riippuvaisia 
toisistaan, niiden on tiivistettävä yhtei styötään erityisesti energia-alalla. 
Energiavuoropuhelu ja se n osatekijät, jo tka liittyvät Kioton pöytäkirjan 
täytäntöönpanoon, edistävät yhteisen tal ousalueen syntyä ja kuuluvat kumppanuus- 
ja yhteistyösopimuksen piiriin.  
 
FI 17   FI LIITE  
 Venäjän federaatio EU-25 
 2000 2020 2000 2020 
Väkiluku (milj.)  146 120–125 453 462 
BKT (mrd. €)  220 / 8 940 14 460 
Vuotuinen kasvu  6,3 %  2% 2,4% 
Kulutus (Mtoe)  586 900 1 650 1 895 
Kulutus per capita (toe) 4 7,2 3,6 4,1 
Öljy  Varat  65 mrd. barrelia / 6,5 mrd. barrelia / 
Tuotanto 323 Mtoe 500 Mtoe 164 Mtoe 102 Mtoe 
Vienti + / Tuonti -  + 205 Mtoe + 330 Mtoe - 518 Mtoe - 632 Mtoe 
Kauppa EU-Venäjä + 126 Mtoe 
eli 60% : - 126 Mtoe 
eli 25% / 
Kaasu  Varat 47 triljoonaa m3 / 3 triljoonaa m3 / 
Tuotanto 490 Mtoe 600 Mtoe 197 Mtoe 147 Mtoe 
Vienti + / Tuonti - + 175 Mtoe + 216 Mtoe - 186 Mtoe - 450 Mtoe 
Kauppa EU-Venäjä + 90 Mtoe  
eli 36% : - 90 Mtoe 
 eli 50% : 
Hiili  Varat 157 mrd. tonnia / 100 mrd. tonnia / 
Tuotanto 116 Mtoe 190 Mtoe 203 Mtoe 124 Mtoe 
Vienti + / Tuonti -  + 12 Mtoe + 23 Mtoe - 91 Mtoe - 128 Mtoe 
Kauppa EU-Venäjä + 4 Mtoe  
eli 33% : - 4 Mtoe  
eli 5% : 
Uraani  Varat 158 000 tonnia / 15 000 tonnia / 
Tuotanto  2 500 tonnia 5 000 tonnia 711 tonnia 0 
Vienti + / Tuonti -  + 16 000 tonnia  - 15 800 tonnia - 
Kauppa EU-Venäjä - 4 200 tonnia - - 4 200 tonnia -