EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 08.12.1998 
KOM(1998)611 lopull. 
Maatalouden tilanne 
Euroopan unionissa 
Kertomus vuodelta 1997 
Julkaistu teoksen 
Yleiskertomus Euroopan unionin 
toiminnasta 1997 yhteydessä 
(komission esittämä) 

£-\-B> -V-M 
Alkusanat 
Tämä 23. vuotuinen maatalouden tilanteesta laadittu kertomus julkaistaan teoksen Yleiskertomus 
Euroopan unionin toiminnasta 1997 yhteydessä. Se julkaistaan 22. päivänä tammikuuta 1972 
tehtyihin liittymisasiakirjoihin sisältyvässä maataloustuotteiden hintojen vahvistamisjärjestelmästä 
annetussa julistuksessa määriteltyä menettelyä noudattaen. Kertomus valmistui joulukuussa 1997. 
Jaksossa "Uudistukset" (I luvun kohdat 30-68) viitataan kuitenkin komission 18. maaliskuuta 
199S Agenda 2000:n osana tekemiin ehdotuksiin, eikä heinäkuussa 1997 julkistettuihin ehdotuksiin, 
joita on muutettu niin. etteivät ne ole enää ajankohtaisia. 
Kertomuksessa on aiempien vuosien tapaan kaksi osaa, joista ensimmäisessä esitellään maatalouden 
tilanne ja vuoden kokonaistulos. Kertomuksessa käsitellään jäljempänä talouden tilannetta, 
tärkeimpien markkinoiden suuntauksia, maaseudun kehittämiseen vaikuttavia tekijöitä, yhteisen 
maatalouspolitiikan rahoitusta sekä ulkoisia kauppasuhteita. 
Kertomuksen toisessa osassa esitellään tärkeimmät Euroopan unionin maataloutta koskevat tilastot 
ja jo vakioksi muodostuneeseen tapaan ajan tasalle saatetut toisinnot edellisten vuosien kertomusten 
taulukoista. 
Tilastot perustuvat suurimmaksi osaksi Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (Eurostal) toimittamiin 
tietoihin. Maatalouden pääosasto on saattanut joitakin lukuja ajan tasalle ja lisännyt arvioita kohtiin, 
joiden osalta lopulliset luvut eivät ole saatavilla kertomuksen julkaisuajankohdan vuoksi. 
Tiettyjä tässä kertomuksessa selostettuja kysymyksiä käsitellään aiempien vuosien tapaan myös 
muissa komission asiakirjoissa. Tämän vuoksi lukija löytää kertomuksesta viitteitä erilaisiin 
komissiosta, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistosta tai Eurostatista saataviin 
julkaisuihin. 
5 
Sisällysluettelo 
Sivu 
— Vuosi maataloudessa 7 
Uudistusprosessin arviointi 8 
Pitkän aikavälin näkymät 9 
Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet , 11 
Uudistukset 12 
Maatalouden rahapoliittiset toimenpiteet 25 
Menekinedistämistoimet 26 
Kuluttajansuoja ja tuotteiden laatu 27 
Vähäosaisimmille annettava apu 27 
Lainsäädännön yhdenmukaistaminen 28 
Valtiontuet 34 
— Suhdanteet ja maataloustulot 41 
Yleistä 41 
Tuotannon tasot ja hintojen kehitys * 43 
Maataloustulojen kehitys 47 
— Maatalousmarkkinat 57 
Viljat 57 
Öljykasvit 61 
Herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit 63 
Pellava 63 
Riisi 64 
Sokeri 65 
Oliiviöljy 68 
Kuivatut rehut 70 
Palkokasvit (kahviherneet, virnat ja linssit) 71 
Hedelmät ja vihannekset 72 
Viini 82 
Puuvilla 85 
Silkkiäistoukat 86 
Kuitupellava ja hamppu 86 
Tupakka * 88 
Humala 89 
Siemenet 91 
Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet 92 
Rehut 93 
Maito ja maitotuotteet 97 
Naudanliha 101 
Lampaan- ja vuohenliha 105 
Sianliha 106 
Siipikarjanliha 108 
Munat 109 
Perunat 111 
Hunaja •. 111 
Kesannon käyttö muuhun kuin elintarviketuotantoon 112 
Tärkkelyksen tuotantojärjestelmä 112 
6 SISALLYSLUE'ITKLO 
IV — Maaseudun kehittäminen 115 
Maaseudun haasteet 115 
Laaia-alaiset toimenpiteet 118 
Alueelliset toimenpiteet 120 
Liitännäistoimenpiteet 149 
Maataloustutkimus 152 
V — Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) rahoittaminen vuonna 1997 155 
EMOTR:n tukiosasto 155 
EMOTRn ohjausosasto 164 
Omat varat maataloudesta 167 
VI — Ulkosuhteet 169 
Suhteet Yhdysvaltoihin 169 
Suhteet Kanadaan 169 
Suhteet Meksikoon 170 
Suhteet Mercosur-maihin ja Chileen 170 
Suhteet Japaniin ja Korean tasavaltaan 171 
Suhteet Uuteen-Seelantiin 171 
Suhteet Etelä-Afrikan tasavaltaan 171 
Suhteet Keski- \a Itä-Euroopan maihin (KIE-maat) 172 
Suhteet Välimeren maihin 17? 
Suhteet EFTA-maihin 173 
Monenkeskinen yhteistyö ja kansainväliset järjestöt 174 
Elintarvikeapu 177 
TÄRKEIMMÄT KÄYTETYT LYHENTEET 
AKT = Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot 
EFTA = Euroopan vapaakauppaliitto (European Free Trade Association) 
EMOTR s Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto 
GATT --- Tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus (General Agreement on Tariffs and Trade) 
MCM - Valuutan tasausmaksu 
YMJ = Yhteinen markkinajärjestely 
WTO = Maailman kauppajärjestö (World Trade Organisation) 
YMP = Yhteinen maatalouspolitiikka 
KIE = Keski- ja Itä-Euroopan maat 
MGQ = Taattu enimmäismäärä (Maximum Guaranteed Quantity) 
FADN = Maatalouden kirjanpidon tietoverkko (Farm Accountancy Data Network) 
KMM = Käytetty maatalousmaa 
EVJ = Euroopan valuuttajärjestelmä (EMS) 
USDA = Yhdysvaltain maatalousministeriö (United States Department of Agriculture) 
VTY = Vuotuinen työpanosyksikkö 
NAL = Nettoarvonlisäys 
1-
- Vuosi maataloudessa 
/. Komissio esitti vuoden 1995 joulukuussa maatalousstrategiaa koskevan asiakirjan Madridissa 
kokoontuneelle Eurooppa-neuvostollc. Siina painotettiin Euroopan maatalous-ja elintarvikealan 
kilpailukyvyn lisäämistä sisä-ja maailmanmarkkinoilla kaupan vapautumisen ja elintarvikkeiden 
kysynnän ennakoidun maailmanlaajuisen kasvun mukaisesti. Asiakirjassa korostettiin tarvetta 
kehittää yhteisiä maatalouspolitiikkaa (YMP) edelleen vuoden 1992 uudistuksen yhteydessä 
onnistuneesti käyttöön otetun lähestymistavan avulla. Siinä hahmotettiin myös ajatus integroidun 
maaseutupolitiikan käyttöönottamisesta uudistuksen yhteydessä. Lisäksi esitettiin unionin 
lainsäädännön perusteellista yksinkertaistamista ja politiikan täytäntöönpanon huomattavaa 
hajauttamista. 
2. Myöhemmin vuoden 1996 marraskuussa ensimmäisessä kohcesiokertomuksessa esitettiin 
syitä erityisesti maataloustuotannon rationaalisempaan kehittämiseen hintojen tehokkaammalla 
markkinasuuntautumiscllaja rakenteiden jatkuvalla mukauttamisella. Unionin olisi ponnisteltava 
samoin maaseutualueiden taloudellisten mahdollisuuksien, ympäristön arvon ja kestävien 
työpaikkojen larjoamiskyvyn korostamiseksi. 
3. Komissio julkisti 16. heinäkuuta 1997 Agenda 2000-tiedonannon, jossa esitetään yleiset linjat 
Euroopan unionin ja sen politiikkojen kehitykselle vuoteen 2000 ja sen jälkeen. Agenda 2000 
-asiakirjassa käsitellään myös unionin laajentumisen kokonaisvaikutuksia sekä vuosisadan vaihteen 
yli ulottuvaa uutta rahoituskehystä, jossa otetaan huomioon unionin mahdollinen laajentuminen. 
Maatalouden osalta tilanneanalyysi ja suuntaviivat esitetään seuraavassa ('). 
(') Taustatietoina Agenda 2000 -ehdotuksille maatalouden pääosasto julkaisi vuonna 1997 sarjan työasiakirjoja 
otsikolla CAP 2000: 
- "pitkiin aikavälin ennusteet: siemenet, maito ja lihavalmisteet" 
- "nykytilanne ja tulevaisuudennäkymät: naudanliha" 
- "nykytilanne ja tulevaisuudennäkymät: maitotuoteala" 
- "nykytilanne ja tulevaisuudennäkymät: viljat, öljy- ja valkuaiskasvit" 
- "maaseudun kehittäminen". 
K VUOSI MAATALOUDESSA 
Uudistusprosessin arviointi 
Maatalousmarkkinapolitiikka 
4. Vuoden 1992 uudistuksen jälkeen markkinoiden tasapaino on parantunut huomattavasti, ja 
julkiset varastoi ovat pienentyneet useimmilla uudistetuista aloista. Viljojen osalla kesannoinnin 
avulla on voitu rajoittaa tuotantoa, kun taas lisääntynyt hintakilpailukyky on lisännyt viljojen 
käyttöä kotimarkkinoilla, erityisesti rehuissa. Naudanliha-alan markkinatilanne kehittyi suotuisasti 
ja interventiovarastot olivat pienenemässä nopeasti vuoden 1996 maaliskuussa puhjenneeseen 
BSE-kriisiin asti. 
5. Maataloustulojen yleinen kehitys asukasta kohti on ollut myönteistä uudistuksen 
täytäntöönpanon jälkeen, ja tulot ovat kasvaneet keskimäärin +4,5 prosenttia vuodessa vuosina 
1992-1996; tosin tilanne vaihtelee jäsenmaittain ja tuotantosuunnan mukaan. Markkinatilanteen 
paraneminen, viljelijöiden hyvä mukautumiskykyjä maatalousvaluuttajärjestelmän tilanne ovat 
vaikuttaneet osaltaan tähän tulokseen. Viljan markkinahinnat nousivat paljon odotettua enemmän, 
ja tämä on johtanut ylisuuriin korvauksiin tuottajille viime vuosina. Myös öljysiementen todetut 
markkinahinnat ovat olleet suurimman osan ajasta viitehintoja huomattavasti korkeammat, joten 
tuottajat ovat voineet hyötyä hintaerosta neljänä vuotena viidestä. 
6. Uudistuksen vaikutukset ympäristöön ovat ristiriitaiset. Erotettavissa on joitakin myönteisiä 
vaikutuksia: hintojen laskusta johtuva lannoitteiden ja torjunta-aineiden järkevämpi käyttö, 
kesannoinnin mahdolliset ympäristöedut (jos toteutettu hyvin), aloitteet karjankasvatuksen 
alueellisen jakautumisen parantamiseksi pitkällä aikavälillä. Kuitenkin on ollut myös kielteisiä 
vaikutuksia. Suurin ongelma on vilja-, öljykasvi-ja valkuaiskasvisadoista maksettavien suorien 
tukien alueellistaminen, joka kannustaa kastelua tarvitsevien kasvien viljelyyn, sekä voimaperäiselle 
karjankasvatukselle matalampien rehuhintojen ja säilörehun tukien avulla annettu suhteellinen 
etu. 
7. Hintatuen pienentämisestä ja suorien tukien käyttöönotosta on ollut hyötyä kuluttajille, sillä 
osa maataloustukien taakasta on siirtynyt heiltä pois. Budjettimenot ovat tämän vuoksi olleet 
korkeammat näillä tuotantoaloilla. Menojen hallittavuus on myös parantunut, koska menoihin 
ennen voimakkaasti vaikuttaneet epävarmuustekijät (maailmanmarkkinahinnat, dollarin 
valuuttakurssi, interventiovarastojen taso) ovat nyt vähemmän tärkeässä asemassa. Samalla 
siirtyminen suoriin tukiin on tehnyt viljelijöille maksettavasta tuesta avoimempaa. 
Maaseudun kehittämispolitiikka 
H. Jo lähes kahden vuosikymmenen ajan maatalouden rakennepolitiikkaa on yritetty yhdistää 
maatalousalueiden laajempaan taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kokonaisuuteen. Saatu kokemus 
VUOSI MAATALOUDESSA 9 
osoittaa, miten maaseudun monipuolistamista voidaan käyttää joustavasti hyväksi tarpeellisena 
lisänä viljelylle. Tähän asti vaatimatonta toimintaa - laatutuotteiden kehittäminen ja kaupan 
pitäminen, maaseutumatkailu, ympäristöön tai alueen kulttuuriin liittyvät investointihankkeet, 
pienet ja keskisuuret yritykset - on kehitetty, mikä on avannut kokonaan uusia näkymiä. 
9. YMP:n uudistuksessa vuonna 1992 painotettiin maatalousalan merkitystä ympäristölle, koska 
maatalous käyttää eniten maata. Uudistuksen liitännäistoimenpiteisiin kuuluvat maatalouden 
ympäristötoimet ovat erittäin tärkeitä, ja suuri yleisöjä viljelijät ovat yleisesti ottaneet ne hyvin 
vastaan. Hintojen ja tuotekohtaisten suorien tukien (esim. säilömaissi ja tekstiilipcllava) kautta 
annettavan luen laajuus saattaa kuitenkin hillitä viljelijöiden sitoutumista laajaperäisempiin 
viljelymenetelmiin ja maan antamista ympäristökäyttöön. 
10. Näiden eri kehityskulkujen tuloksena maaseutupolitiikka on unionissa maatalouden 
markkinapolitiikan, rakennepolitiikan ja ympäristöpolitiikan yhdistelmä, jonka välineet ovat varsin 
monimutkaisia ja josta puuttuu yleinen johdonmukaisuus. 
Pitkän aikavälin näkymät 
//. Maailman tärkeimpien tulevaisuutta tutkivien laitosten mukaan suurimpien 
maatalousmarkkinoiden pitkän aikavälin näkymät ovat suotuisat viejämaille. Erityisesti 
kehitysmaissa lisääntyvän ruuan kulutuksen ja kotimaisen tuotannon vastaavan kasvun rajallisten 
mahdollisuuksien odotetaan edistävän maailmankauppaa ja ylläpitävän maailmanmarkkinahintojen 
tason ensi vuosikymmenellä. 
12. Elintarvikkeiden kysyntään vaikuttaa kaksi päätekijää: väestönkasvu ja kasvavat tulot. 
Maailman väestön odotetaan kasvavan vuosittain yli 85 miljoonalla ihmisellä vuosina 1995-2005. 
Kiihtyvä kaupungistuminen vaikuttaa myös elintarvikekulutuksen jakaantumiseen. Toinen ruuan 
kulutukseen vaikuttava tekijä on tulojen ja taloudellisen kasvun myönteiset ennusteet 
maailmanlaajuisesti ja erityisesti kehitysmaissa. 
13. Ensi vuosikymmenellä maailman maataloustuotannon odotetaan kasvavan mutta aikaisempaa 
hitaammin. Erityisesti monissa kehitysmaissa kasvu on hitaampaa kuin kysynnän kasvu. Tämä 
johtuu ensinnäkin siitä, että maata on kaupungistumisen ja ympäristörajoitusten vuoksi käytettävissä 
rajallisesti, ja toiseksi tuotosten kasvun hidastumisesta. Geeniteknologian kehittäminen saattaa 
valvottuna tehostaa tuotantoa, mutta kuluttajien hyväksyntä on epävarmaa. 
14. Miltei kaikki tutkijat ennustavat yleisesti maataloushyödykkeiden hintojen pysyvän korkeina 
vuoteen 2006 asti ja sen jälkeenkin. Viljan, öljysiementen, naudan- ja siipikarjanlihan, juuston 
ja maitojauheen hintojen odotetaan vahvistuvan tai pysyvän vahvoina, mutta sianlihan hinta voi 
10 VUOSI MAATALOUDESSA 
heikentyä. Hinnat saattavat kuitenkin vaihdella enemmän tulevaisuudessa, kun maailmanlaajuiset 
varastot ovat todennäköisesti aiempaa pienemmät. 
15. Huolimatta myönteisestä maailmanlaajuisesta kehityksestä monien maataloustuotteiden 
näkymät eivät ole Euroopassa kovin lupaavat. Jos nykyistä politiikkaa jatketaan, unionin hintojen 
ja maailmanmarkkinahintojen ero säilyy tulevina vuosina useilla aloilla. Uruguayn kierroksen 
yhteydessä tehdyn sopimuksen sitoumukset, erityisesti vientitukia koskevat sitoumukset, huomioon 
ottaen vuoden 2000 jälkeen nykyisessä unionissa luotetaan todennäköisesti ylijäämiä, joita ei 
voida viedä. Naudanliha-alalle ennusteltiin rakenteellista ylijäämää jo ennen kuin BSE-kriisi pahensi 
tilannetta. Myös vilja-, sokeri-, viini-ja oliiviöljyalalla ja rasvattoman maitojauheen sekä tiettyjen 
muiden maitotuotteiden alalla saattaa ilmetä ongelmia, ja unioni saattaa menettää yhä enemmän 
osuudestaan laajenevilla maailmanmarkkinoilla. 
16. Uudet monenväliset kauppaneuvottelut aloitetaan vuonna 1999 Uruguayn kierroksen jatkeeksi. 
Jää nähtäväksi pystyykö Euroopan unioni lähtemään näihin neuvotteluihin hyökkääjän asemassa 
ja puolustamaan monipuolisen ja monimuotoisen, maaseutumaisemaan sulautuneen eurooppalaisen 
maatalouden mallin erityispiirteitä. Toinen, yhä pulmallisempi seikka on se, että kansainvälisesti 
on saatava käyttöön ympäristöä ja sosiaalisia seikkoja koskevia standardeja sekä otettava huomioon 
kuluttajien näkökohdat. 
17. Laajeneminen itään toisi tullessaan yli 100 miljoonaa kuluttajaa, joiden ostovoima on 
keskimäärin vain kolmannes unionin nykyisten kuluttajien ostovoimasta. Maatalousmaa laajenisi 
yli puolella, ja maatalouden työvoima vähintään kaksinkertaistuisi. Keski- ja Itä-Euroopan maissa 
tarve parantaa maatalouden ja tuotantoketjun alku- ja loppupään rakenteita on vakava. 
Rakenteellisien muutosten seurauksena on odoteltavissa maatalouden työllistämiskyvyn 
väheneminen, mikä edellyttää maaseutualueiden talouksien monipuolistamista. YMP:n välineiden, 
erityisesti tuettujen hintojen ja suorien tukien, soveltaminen nykyisellä tasolla Keski- ja Itä-
Euroopan maissa johtaisi erityisongelmiin. Hallitsematon varojen antaminen suorien tukien kautta 
saattaisi aiheuttaa tuloeroja ja sosiaalisia vääristymiä näiden maiden maaseudulla. Lisäksi ylijäämät 
lisääntyisivät erityisesti sokerin, maidon ja lihan osalta, mikä vahvistaisi vuoden 2000 jälkeiseksi 
ajaksi ennustettua markkinoiden epätasapainoa. 
18. Maatalouteen ja elintarviketeollisuuteen liittyvät kuluttajien vaatimukset ovat myös 
muuttumassa. Tärkein niistä lienee terveys ja erityisesti elintarvikkeiden turvallisuus. Mukavuus 
(pikaruoka, valmisateriat ja -välipalat) on yhä tärkeämpi näkökohta elämäntyylin muuttuessa. 
Mutta samalla joihinkin alueisiin tai kulttuurisiin arvoihin (perinteiset tuotantomenetelmät, eläinten 
hyvinvointi ym.) yhdistettävät ominaiset, helposti erottuvat tuotteet ovat yhä halutumpia. 
19. Unionin maaseudun kehityspiirteet osoittavat sekä maatilojen että maataloudessa 
työskentelevien henkilöiden lukumäärän vähentyneen jyrkästi. Maaseudun talouden pääasiallinen 
perusta ei alueellisten tulojen ja työllistämisen osalta enää ole maatalous (ja siihen liittyvä 
VUOSI MAATALOUDESSA 11 
metsätalous). Maatalouden osuus kokonaistyövoimasta on keskimäärin vain 5,5 prosenttia ja vain 
harvoilla alueilla yli 20 prosenttia. Pitkän aikavälin suuntaus on viljelijöiden lukumäärän 
väheneminen edelleen 2-3 prosenttia vuodessa. 
20. Uutta toimintaa ja uusia tulolähteitä on tulossa esiin maatiloilla, niiden ympäristössä ja 
muualla. Tällainen on uusiutuvien raaka-aineiden tuotanto muiksi kuin elintarvikkeiksi uusille 
markkinoille tai energia-alalle, ja se voi tuoda mukanaan uusia maa-ja metsätalouteen liittyviä 
mahdollisuuksia sekä uusia työpaikkoja maaseutualueille. 
21. Yhteiskunta on yhä tietoisempi siitä, kuinka tärkeä merkitys luonnonympäristöllä samoin 
kuin sekä myönteisillä että kielteisillä ympäristövaikutuksilla on ihmisen toiminnalle. 
Maaseutualueiden asema on ainutlaatuinen, sillä niillä pidetään yliaja luodaan ympäristön kannalta 
houkuttelevia asuin-, työ-ja virkistysalueita. Tämän vuoksi luonnonvarojen suojeluun ja maaseudun 
arvon lisäämiseen annettava julkinen tuki on yhä hyväksytympää, ja sen ansiosta maa- ja 
metsätaloudelle - tärkeimmille maankäyttötavoille - tulee uusia haasteita ja mahdollisuuksia. 
22. Vaikka peräkkäisillä uudistuksilla on saatu aikaan avoimuutta ja tehokkuutta, eri politiikkojen 
välille on jäänyt useita epäjohdonmukaisuuksia ja päällekkäisyyksiä. Samalla alueella voidaan 
eri politiikan lohkoilla soveltaa samanaikaisesti liian monia ohjelmia ja toimenpiteitä, mikä vaikuttaa 
niiden johdonmukaisuuteen. Sääntöjäon heti yksinkertaistettava voimakkaasti, ja täytäntöönpanoa 
on hajautettava siten, että jäsenvaltioille ja alueille jää suurempi toimintavapaus. Hajauttaminen 
ei saa kuitenkaan johtaa politiikan uudelleenkansallistamiseen. 
23. YMP:aan käytetään noin 0,6 prosenttia yhteisön hruttokansantuotteesta. Ottaen huomioon 
sekä maatalouden vähenevä osuus taloudessa että monien jäsenvaltioiden tiukentuvat talousarviota 
koskevat rajoitukset, tämän julkisen tuen on oltava perusteltua. Tämä merkitsee sitä, että on 
osoitettava maatalouden elintärkeä asema korkealaatuisten elintarvikkeiden tuottajana, elävän 
maaseudun ylläpitäjänä, maiseman suojelijana ja kulttuuristen arvojen säilyttäjänä. Viljelijöille 
annettavien suorien tukien yleistyminen vuoden 1992 YMP:n uudistuksen jälkeen on tehnyt 
maatalouden taloudellisen tuen avoimemmaksi, mutta se on myös lisännyt sen tarvetta olla 
taloudellisesti järkevää ja yhteiskunnallisesti hyväksyttävää. 
Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet 
24. Jotta YMP:n uudistuksen avulla voitaisiin hyötyä maailmanmarkkinoilla odotettavissa olevasta 
myönteisestä kehityksestä, sen on parannettava Euroopan maatalouden kilpailukykyä sekä 
kotimaisilla että ulkoisilla markkinoilla. Kuluttajat hyötyvät alhaisemmista takuuhinnoista, mikä 
tekee mahdolliseksi hintojen porrastamisen korkealaatuisten erikoistuotteiden eduksi. Lisääntyvä 
rnarkkinasuuntautuneisuus helpottaa uusien jäsenvaltioiden asteittaista integroitumista ja unionin 
12 VUOSI MAATALOUDESSA 
valmistautumista seuraavalle WTO:n kierrokselle. Se myös auttaa unionia vahvistamaan asemaansa 
tärkeänä viejänä maailmassa. 
25. Hinnat ovat kuitenkin vain osa kilpailukykyä. Elintarvikkeiden tun-allisuus ja laatu ovat 
vähintään yhlä tärkeitä. Elintarvikkeiden turvallisuuden takaaminen kuluttajille on perusvelvollisuus 
sekä unionissa että sen ulkopuolella, joten tämän on oltava myös YMP:n keskeinen tavoite. Sen 
olisi jatkettava korkealaatuisten Ulotteiden tukemista niin pitkälti kuin mahdollista. Tällaiset tuotteet 
ovat usein yhteydessä tiettyyn maantieteelliseen alkuperään tai kuluttajien tuntemiin erityisiin 
tuotantomenetelmiin. Mielikuva eurooppalaisista tuotteista muodostuu kotimaisilla ja 
kansainvälisillä markkinoilla täydellisestä luottamuksesta elintarvikkeiden turvallisuuteen ja 
jatkuvista ponnisteluista laadun parantamiseksi. Myös tällä alalla tuotantomenetelmien 
ympäristöystävällisyys ja eläinten hyvinvoinnin huomioonoliaminen on yhä tärkeämpää. Euroopan 
viljelijät pystyvät tuottamaan kaikkien näiden vaatimusten mukaisia laadukkaita tuotteita, jotka 
ansaitsevat lulla tunnetuksi maailmanlaajuisesti. 
26. YMP:n päätavoitteita ovat edelleen maatalousväestön kohtuullisen elintason takaaminen 
ja maataloustulojen vakauttaminen. Tulotukien porrastaminen ja jakaminen uudelleen viljelijöiden 
kesken sekä perusteiltaan kestävän maanviljelyn säilyttäminen ovat tässä suhteessa muuttumassa 
tärkeimmiksi kysymyksiksi, eikä vähiten sosiaalisen koheesion kannalta. 
27. Myös ympäristöä koskevien tavoitteiden yhdistäminen YMP:aan ja sen roolin kehittäminen, 
joka viljelijöillä voi ja pitää olla luonnonvarojen hoidossa ja maiseman säilyttämisessä, ovat YMP:n 
yhä tärkeämpiä tavoitteita. 
28. Tärkeä tulevaisuuden tavoite on edelleen täydentävien ja vaihtoehtoisten 
tulo- ja työllisyysmahdollisuuksien kehittäminen maatiloilla tai muualla viljelijöitä ja heidän 
perheitään varten maatalouden itsensä tarjoamien työmahdollisuuksien vähentyessä. 
Maaseutualueilla voi olla monenlaista toimintaa, ja viljelijöitä olisi kannustettava käyttämään 
hyväkseen kaikki maaseutuyrittäjyyden mahdollisuudet. 
29. Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä tavoitteena maatalous-ja maaseutupolitiikalla on edistettävä 
unionin sisäisiä taloudellista yhteenkuuluvuutta, vaikka lunnustctaankin tarve parantaa maatalouden 
kilpailukykyä ja lisätä taloudellista monipuolisuutta kaikilla maaseutualueilla. 
Uudistukset 
30. Komissio vahvistaa vuoden 1995 joulukuussa maatalousstrategiaa koskevassa asiakirjassa 
ilmaisemansa politiikan valinnat. Se ehdottaa vuoden 1992 uudistuksen syventämistä ja 
laajentamista siirtymällä yhä enemmän hintatuesta suoriin tukiin sekä yhtenäisen maaseutupolitiikan 
VUOSI MAATALOUDESSA 13 
kehittämistä tämän prosessin tueksi. Suorat tuet vahvistetaan sopivalle tasolle välttäen ylisuuria 
korvauksia. 
31. Lisäksi on välttämätöntä korjata tietyt haittavaikutukset, jotka vahingoittavat YMP.sta 
muodostuvaa kuvaa. Tämän vuoksi 
- ehdotetaan asteittain alenevien ylärajojen asettamista niiden suorien tukien yhteismäärälle, 
joita yksi tila voi markkinajärjestelyihin liittyvien tukitoimenpiteiden perusteella saada. Tällä 
tavoin komissio haluaa välttää sen, että YMP:n uudistus johtaisi ylisuuriin korvauksiin tietyille 
maatiloille; 
- jäsenvaltioille annetaan oikeudelliset keinot rajata suorat tuet koskemaan niitä, jotka voivat 
osoittaa harjoittavansa tosiasiallisesti sellaista toimintaa, jota varten tuesta on säädetty; 
- jäsenvaltioilla on mahdollisuus mukauttaa, toisin sanoen vähentää, maatiloille myönnettävää 
suoraa tukea jäsenvaltion vahvistamilla perusteilla, jotka liittyvät tilan työvoiman määrään. 
Tästä saatavat varat jäävät jäsenvaltion käyttöön, ja ne on osoitettava maatalouden 
ympäristötoimenpiteisiin; 
- jäsenvaltioiden on myös ryhdyttävä maataloustuotantoon liittyvien ympäristöongelmien 
ratkaisemiseksi tarvittaviin toimenpiteisiin. 
Peltokasviala: viljat, öljy- ja valkuaiskasvit 
32. Tulevina vuosina näiden kasvien viljelyyn käytetyn sekä kesannoidun alan odotetaan 
vakiintuvan noin 53,5 miljoonaan hehtaariin. Jos yhteistä maatalouspolitiikkaa ei uudisteta 
tarkoituksenmukaisesti, nykyisen politiikan vallitessa kaikkien kolmen peltokasvin viljelyalat 
pysyisivät suhteellisen vakaina olettaen, että kesannointi palautuu viitetasolleen 17,5 prosenttiin. 
33. Viljojen hehtaarisatojen ennustetaan jatkavan kasvuaan, minkä vuoksi tuotannon odotetaan 
kasvavan vuoden 1996 luvusta, joka oli 201 miljoonaa tonnia, 214 miljoonaan tonniin vuoteen 
2005 mennessä. Myös viljan kokonaiskulutuksen odotetaan kasvavan edelleen, joskin hitaammin, 
vastauksena valkoisen lihan tuotannon kehitykseen. Vuoteen 2000 asti tilanne pysyy todennäköisesti 
erityisesti vehnän osalta verraten tasapainoisena. Vuodesta 2001 eteenpäin tuettua vientiä koskevat 
nykyiset GATT-sitoumukset aiheuttavat enemmän rajoituksia sekä vehnän että rehuviljojen osalta, 
mikä johtanee interventiovarastojen nopeaan kasvuun (ne voivat kasvaa 58 miljoonaan tonniin 
vuoteen 2005 mennessä). 
34. Öljy siementen satojen odotetaan kasvavan hyvin vähän, ja Uruguayn kierroksen osana tehdyn 
sopimuksen tulokset rajoittaisivat tarkasti viljelyn laajuuden. Tuotanto lisääntynee hieman 
12,2 miljoonasta tonnista vuonna 1996 12,8 miljoonaan tonniin vuonna 2005. Öljysiementen ja 
öljykakkujen kauppavaje jäisi erittäin huomattavaksi. 
14 VUOSI MAATALOUDESSA 
35. Teoriassa viljojen ylijäämään voisi reagoida lisäämällä velvoitekesannointia, mutta se uhkaisi 
kasvaa yli 20 prosentin. Lisäksi unionilta saattaisi jäädä saamatta hyöty maailmanmarkkinoilla 
odotettavissa olevasta myönteisestä kehityksestä, koska sisämarkkinahintojen voitaisiin olettaa 
olevan maailmanmarkkinahintoja korkeammat. Radikaalimmalla strategialla voitaisiin 
samanaikaisesti välttää vientitukien rutiinikäyttö, vahvistaa viljan kilpailukykyä yhtenäis­
markkinoilla, selvitä öljysiemeniä koskevista Uruguayn kierroksen rajoitteista sekä ennen kaikkea 
yksinkertaistaa käytäntöjä. 
,36. Tämän vuoksi komissio ehdottaa seuraavia toimenpiteitä: 
- interventiohintoja alennetaan markkinointivuodesta 2000/2001 alkaen yhdellä kertaa 
20 prosenttia; 
- interventiohinnan 20 prosentin laskusta osa korvataan viljojen suoran tuen lisäyksellä (54,34 
ecusta 66 ecuun tonnilta); 
- viljojen, muuhun käyttöön kuin kuiduksi tarkoitetun pellavan sekä öljykasvien suorat tuet 
yhdenmukaistetaan (sama suora tuki) ja valkuaiskasvien osalta eriyttäminen säilytetään. 
Öljykasvien tuesta tulee siten yleinen, mikä mahdollistaa kaikkien öljykasveja koskevien 
erityisten säännösten poistamisen Blair House -sopimukseen liittyvät säännökset mukaan lukien; 
- velvoitekesannon periaate säilytetään tuotannon hallinnan välineenä, mutta sen määräksi 
vahvistetaan 17,5 prosentin sijasta nolla; 
- vapaaehtoisen kesannoinnin periaate säilytetään, ja siitä maksetaan viljojen tuen suuruinen 
korvaus (66 ecua tonnilta); 
- durumvehnän erityisjärjestelyt (korkeampi erityiskorvaus perinteisillä alueilla) ja niistä vuonna 
1997 annetut yksityiskohtaiset säännöt (taatut enimmäispinta-alat ja alennettuihin erityistukiin 
oikeutettujen muiden kuin perinteisten alueiden laajentaminen) säilytetään; 
- peltokasvien tukeen oikeutettujen tuotteiden osalta kasvien luettelo säilytetään 
muuttumattomana, säilörehuvilja mukaan lukien (toisin kuin Agenda 2000 -asiakirjassa 
suunniteltiin); 
- ainoastaan kasteltujen viljelmien erityisluonne voidaan ottaa huomioon erityisen sadon 
vahvistamisessa. Oikeus tähän kasteltujen viljelmien erityistukeen rajoitetaan edelleen 
perinteisiin aloihin, mikä tarkoittaa kastellun perusviljelyalan vahvistamista. Kasteltujen alojen 
enimmäismääriä koskeva järjestely on käynyt tarpeettomaksi, joten se poistetaan; 
- öljykasvien sadon vahvistaminen on käynyt tarpeettomaksi, koska öljykasvien tuki lasketaan 
ainoastaan viljojen perusteella; 
- kun velvoitekesannoinnin määräksi vahvistetaan nolla prosenttia, on mahdollista poistaa kaikki 
vuoden 1992 uudistuksen yhteydessä annetut säännökset, jotka koskivat tätä velvollisuutta, 
myös ympäristösyistä tapahtuvan viljelystä poistamisen siirtoja huomioon ottaminen (asetus 
(ETY) N.o 2078/92) tai metsitys (asetus (ETY) N.o 2080/92) osana viljelystäpoistovelvoitetta; 
VUOSI MAATALOUDESSA 15 
- jos pakollisen kesannon määrä tiettynä markkinointivuonna on suurempi kuin nolla, tuottajat, 
joiden tuotanto on alle 92 tonnia viljaekvivalenttina, saavat vapautuksen (ainoa pientuottajia 
koskeva säännös). 
37. Saadun kokemuksen perusteella on otettu käyttöön seuraavanlaisia täydentäviä toimenpiteitä: 
- kylvöpäivän siirto toukokuun 15:nnestä toukokuun 31. päivään siten, että sallitaan kuitenkin 
tietyt poikkeukset ilmaston vuoksi; 
- hehtaaritukien maksukauden muuttaminen jaksosta 16.10-31.12. jaksoon 1.1.-31.3. niiden 
vaikeuksien huomioonottamiseksi, joita jäsenvaltiot ovat kohdanneet valvonnan vaatimusten 
ja markkinoiden sujuvuuden lisäämisen osalta; tällä vähennetään tuottajan intressiä pitää 
tuotantoa hallussaan; 
- peltokasvialalla on tästä lähtien vain yksi toimivaltainen hallintokomitea (viljan 
hallintokomitea); 
hehtaaritukien määrää ja kesannon osuutta voidaan tulevaisuudessa muuttaa markkinoiden 
kehityksen mukaan (kuten nykyisessä lainsäädännössäkin). 
Lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen 
38. Edellä esitetyt muutokset mahdollistavat peltokasvien viljelijöiden nykyisen tukijärjestelmän 
yksinkertaistamisen säilyttäen kuitenkin sen peruselementit, erityisesti perusviljelyalan, 
aluejakosuunnitelmat, pitkän aikavälin tuotosten noudattamisen ja kesannointijärjestelmän. 
- tuottajakohtaisen perusviljelyalan soveltamismahdollisuus poistetaan (yksikään jäsenvaltio 
ei ole soveltanut sitä); 
- perusviljelyalan ylittämistapauksissa säilytetään ainoastaan taloudellinen seuraamus 
(sakkokesannointi poistetaan); 
- mahdollisuus keskittää perusviljelyalan ylittämisestä aiheutuvat seuraamukset ylityksen 
aiheuttaneille perusviljelyaloille poistetaan sen monimutkaisuuden vuoksi; 
- mahdollisuus erottaa maissi muista peltokasveista erityisen sadon vahvistamisella poistetaan 
myös, ja sen mukana poistuu maissin erityisen perusviljelyalan vahvistaminen. 
Naudanliha 
39. Seuraavien vuosien aikana naudanlihan tuotantoon vaikuttavat toisaalta vuonna 1996 
hyväksytyt lyhyen aikavälin toimenpiteet (eli vasikoiden jalostusta ja teurasvasikoiden aikaista 
kaupanpitämistä koskevat järjestelmät) ja toisaalta yli 30 kuukauden ikäisen karjan poistaminen 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten ja ihmisten ravintoketjusta. Ensin mainitun toimenpiteen 
16 VUOSI MAATALOUDESSA 
vaikutukset tuntuvat suurimmaksi osaksi vuosina 1998 ja 1999, kun taas jälkimmäisen vaikutukset 
jatkuvat vuoteen 2001 asti. Naudanlihan kulutuksen odotetaan elpyvän asteittain vuoden 1996 
takaiskusta ja palaavan entiseen pitkän aikavälin (lasku)suuntaukseensa. 
40. Nämä tekijät vaikuttavat tuotannon sykliseen laskuun vuoteen 2000 asti, ja niiden pitäisi 
johtaa varastojen huomattavaan vähenemiseen muutaman seuraavan vuoden aikana vuosina 1996 
ja 1997 muodostuneelta tasolta. Vuoden 2001 jälkeen kuitenkin tuotanto palaisi koko 
mahdollisuuksiensa käyttämiseen, jos markkinapolitiikka säilyy ennallaan, kun taas kulutus jatkaisi 
pitkän aikavälin laskuaan. Interventiovarastot kasautuisivat jälleen (ottaen huomioon GATTin 
mukaiset rajoitetut vientimahdollisuudet), ja niitä olisi noin 1,5 miljoonaa tonnia vuoteen 2005 
mennessä. 
41. Pitkällä aikavälillä alan ylituotanto-ongelman ratkaiseminen teurastamalla nuoria vasikoita 
muutaman päivän ikäisinä ei ole hyväksyttävissä. Myöskään ylijäämä-ongelmaa ci voi ratkaista 
tehokkaasti pelkällä tarjonnan säätelyllä (eläinten lukumäärän tai tuotannon kiintiöi), sillä tämä 
johtaisi suuriin hallinnollisiin vaikeuksiin. 
42. Radikaalimmalla strategialla saatettaisiin toisaalta vähentää huomattavasti perinteisiin 
kohteisiin suuntautuvan viennin tukia, kehittää uusia vienlikanavia ilman tukia ja tasapainottaa 
sisäistä lihan kulutusta naudanlihan hyväksi. Lisäksi sillä vähennettäisiin suurempiin ruhopainoihin 
pyrkimistä. 
43. Tämän vuoksi komissio esittää, että 
- virallisten hintojen 30 prosentin alennus toteutetaan vuosittain kolmessa vaiheessa (3x10 
prosenttia 1.7.2000 alkaen). Tavoitteena on mahdollisuus viedä ilman tukea perinteisille 
markkinoille tai arvostetuimpicn ruhon osien osalta uusille markkinoille esimerkiksi Kaakkois-
Aasiaan. Lisäksi tämän hinnanalennuksen odotetaan tasapainottavan sisämarkkinoiden 
lihankulutusta naudanlihan hyväksi; 
- markkinoiden pitäisi saada takaisin tärkein tehtävänsä tuotannon ja kulutuksen välisen 
tasapainon säätelijänä. Sen vuoksi ehdotetaan julkisen intervention poistamista. Se korvattaisiin 
yksityistä varastointia koskevilla toimenpiteillä. On myös muistettava, että julkinen interventio 
tuli hyvin kalliiksi; 
- naudanliha-alan tuottajille maksettavia suoria tukia lisätään edellä mainittujen hinnanalennusten 
vaikutusten lieventämiseksi. Näille suorille tuille asetetaan ylärajat naudanliha-ja maitoalan 
kokonaismäärärahoissa peltokasvien tuen rahoittamiseksi. Säilörehumaissi on jatkossakin 
oikeutettu tähän tukeen. Tässä yhteydessä on mukautettu sonnivasikoista maksettavia palkkioita 
sen huomioonottamiseksi, että 35 prosenttia säilörehumaissista käytetään niiden lihottamiseen. 
Palkkiojärjestelmien joustomahdollisuuksien huomioonottamiseksi ehdotetaan, että puolet 
Agenda 2000 -asiakirjan seurauksena tehtävistä palkkioiden korotuksista varataan 
jäsenvaltioiden jaettavaksi jäsenvaltiokohtaisina määrärahoina. Tällä tavoin varattava 
VUOSI MAATALOUDESSA 17 
kokonaismäärä jaetaan jäsenvaltioille niiden tuotannon perusteella. Kokonaismääräraha 
jaettaisiin 
• vuoden 1992 uudistuksen mukaisia palkkioita vastaavaan määrään, johon lisätään puolet 
Agenda-korotuksesta ja 
• Agenda-korotuksen toiseen osaan, joka jaetaan jäsenvaltioille tuotannon perusteella. Nämä 
maksut voidaan suorittaa lisäpalkkioina täysikasvuisista naudoista (uros- ja naaraspuoliset 
naudat, myös hiehot) tai pinta-alatukina (laitumet). Yhteisön lainsäädäntöön tulee 
sisältymään näitä lisämaksuja koskevia rajoituksia (sekä määrän että lukumäärän osalta); 
sonnivasikoiden teurastuspalkkio poistetaan. 
l/iinsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen 
44. Nykyinen kaksinkertaisen intervention järjestelmä (tavallinen interventio ja tunaverkko) 
poistetaan. Lisäksi 
yhdellä yleisasctuksella yhdennetään ja kodifioidaan kaksi neuvoston asetusta yhdeksi ainoaksi 
perusasetukseksi. Uusi asetus on huomattavasti suppeampi, ja siirtymätoimenpiteet on 
järjestelmällisesti poisteltu; 
- tukihinnat suunnitellaan etukäteen kolmeksi vuodeksi, mikä tekee vuosittaiset 
hinnanvahvistukset tarpeettomiksi tällä alalla; 
- komissiolle annetaan toimivalta panna täytäntöön tariffikiintiö yhteisen markkinajärjestelyn 
ulkopuolella. 
Joustavuus ja hajauttaminen 
45. Uudistus tuo mukanaan myös seuraavanlaisia muutoksia: 
- kausiporrastuspalkkio rajoitetaan koskemaan niitä jäsenvaltioita, jotka todella tarvitsevat sitä 
(naudanlihamarkkinoiden tasapainon säilyttämiseksi). Tämä tarkoittaa Tanskan, Saksan ja 
Ruotsin jättämistä palkkion ulkopuolelle (koska härkien määrä niissä on suhteellisen vähäinen) 
ja palkkio-oikeuden rajoittamista Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa, jossa perinteinen tuotantotapa 
johtaa teurastusten keskittymiseen syksyyn; 
- laajaperäistämispalkkio, joka oli laskettu lähinnä teoreettisin perustein (pääasiassa niiden 
eläinten lukumäärät, joiden perusteella palkkiota haettiin), uudistetaan koskemaan tosiasiallista 
laajaperäistä tuotantoa. Ehdotuksen mukaan palkkion laskemisessa olisi otettava huomioon 
tilalla laidunkauden aikana todella olevat eläimet. Palkkion määrä on nostettu 100 ecuun; 
- emolehmäpalkkio laajennetaan tuottajakohtaisten enimmäismäärien rajoissa koskemaan myös 
hiehoja (enintään 20 prosenttia kokonaismäärästä). Toisaalta tämän palkkion (josta noin 10 
IS VUOSI MAATALOUDESSA 
prosenttia on tähän mennessä jäänyt käyttämättä) määrällistä kiintiötä vähennetään vuonna 
1995 tai 1996 toteutuneiden lukumäärältään korkeimpien maksujen tasolle, johon lisätään 
3 prosenttia (kansallisen varannon perustamiseksi). Tämä vastaa emolehmiä koskevien ylärajojen 
alentamista noin 10 prosentilla. Näillä kahdella toimenpiteellä (ylärajan alentaminen ja palkkion 
laajentaminen koskemaan enintään 20 prosenttia hiehoista) pitäisi pystyä jarruttamaan tai jopa 
vähentämään unionin tuotantokapasiteettia. Mahdollisuus myöntää tavoite 1 -alueilla (ja 
Belgiassa) EMOTR:sta rahoitettuja emolehmäpalkkion lisämääriä on poistettu jäsenvaltioita 
koskevien lisätukimahdollisuuksien vuoksi; 
urospuolisista naudoista maksettavan palkkion alueellinen yläraja vahvistetaan marraskuun 
1996 päätöksessä säädetylle tasolle, mutta Espanjan ja Portugalin osalta tehdään pieni muutos 
markkinointivuoden 1998/1999 hintapaketin mukaisesti. Tämä tarkoittaa noin 20 prosentin 
vähennystä vuodesta 1996. 
Maitotuoteala 
46. Jos maitokiintiöt säilyvät ennallaan tulevina vuosina, maidon kokonaistuotannon ennustetaan 
pienenevän hieman 121,6 miljoonasta tonnista vuonna 1996 118,1 miljoonaan tonniin vuonna 
2005, koska maidon rasvasisältö kasvaa vähän ja tuotantoa mukautetaan kiintiön mukaiseksi. 
Maidon kokonaiskysynnän (täysmaitoekvivalenttina) odotetaan vähenevän vuoden 1995 määrästä, 
112,2 miljoonasta tonnista, 108,7 miljoonaan tonniin vuonna 2005. Tämä on nettotulos joidenkin 
maitotuotteiden, erityisesti voin, kulutuksen vähentymisestä ja muiden tuotteiden, kuten juuston 
ja tuoretuotteiden, kysynnän lisääntymisestä. Tilojen kulutuksen (rehu) arvellaan myös laskevan 
karjan lukumäärän odotetun vähentymisen mukaisesti. Nettoylijäämä on todennäköisesti 
9,0-9,5 miljoonaa tonnia maitoekvivalenttina vuosina 1996-2005, ja se kasvanee jakson loppua 
kohden. 
47. Jos politiikkaan ei tule muutoksia. GATT-sitoumuksiin kuuluvien eri maitotuotteiden osalta 
vaikuttaa siltä, että 
- luetun viennin GATT-rajoitukset näyttävät hillitsevän viennin kasvun juustodlMa, 
- rasvattoman maitojauheen interventiovarastot kasvanevat vuodesta 1998 lähtien ja niitä on 
noin 200 000 tonnia ensi vuosikymmenen ensimmäisellä puoliskolla, kun GATT-
vientisitoumukset muuttuvat sitoviksi, 
- voin interventiovarastojen kasautumista ei välttämättä ole odotettavissa; on kuitenkin 
kyseenalaista, onko maailmanmarkkinoilla todellisia voin myyntikanavia riittävästi odotetun 
suuruiselle (noin 300 000 tonnin) ylijäämälle. 
48. Eri vaihtoehtojen laajan tarkastelun jälkeen komissio luopuu radikaaleista ratkaisuista, kuten 
rajuista hinnanleikkauksista tai nopeasta kiintiöjärjestelmästä luopumisesta. Odotettavissa oleva 
VUOSI MAATALOUDESSA 19 
markkinakehitys ci anna aihetta tällaisiin äärimmäisiin toimenpiteisiin. Komissio ei katso, että 
myöskään kiintiöiden pienentämiseen on syytä, koska markkinoiden tasapainon ei odoteta 
huononevan niin paljon. Komissio hylkää myös kaksoishinta-kaksoiskiintiö-järjestelmän, jonka 
yhteensopivuus WTO:n kanssa on kyseenalaista, joka saattaisi aiheuttaa vääristymiä riippuen 
muotoilu- ja täytäntöönpanotavasta ja joka lisäisi nykyisiä hallinnon monimutkaisuuteen ja 
valvontaan liittyviä ongelmia. 
49. Maidontuottajille ei kuitenkaan saisi antaa sellaista vaikutelmaa, että nykyinen sisäsyntyisesti 
kankea järjestelmä jatkuisi ikuisesti. Meneillään oleva keskustelu pitkän aikavälin näkymistä on 
tuonut esiin epävarmuustekijöitä; erityisesti seuraavan WTO-kierroksen tulokset saattavat vaikuttaa 
maitotuotealaan. 
50. Tämän vuoksi komissio ehdottaa tässä vaiheessa varovaista lähestymistapaa ja seuraavia 
toimenpiteitä: 
- maitokiintiöjärjestelmää jatketaan kuudella 12 kuukauden jaksolla 1. huhtikuuta 2000 alkaen, 
taattua määrää lisätään kahdella prosentilla (yksi prosentti kaikille jäsenvaltioille nuoret 
etusijalla ja yksi prosentti vuoristoalueiden tuottajille); 
- voin ja rasvattoman maitojauheen interventiohintoja vähennetään 1.7.2000-1.7.2003 neljässä 
vaiheessa 15 prosentilla (tämä vastaa kohdehinnan vähentämistä noin 17 prosentilla). Tämä 
poikkeus Agendan ehdotuksesta perustuu ennusteisiin, joiden mukaan sillä on erittäin suotuisat 
vaikutukset maitomarkkinoihin. Yhteisön maitoalan viennin kilpailukyky lisääntyy merkittävästi, 
sisäinen kulutus kasvaa ja maitokiintiöiden mukautukseen tulee lisää joustoa. Lisäksi.tämä 
toimenpide helpottaa säilörehumaissista aiheutuvien lisäkustannusten rahoitusta; 
- vuosittainen 145 ecun yksikkökohtainen tuki otetaan käyttöön neljässä vaiheessa, ja siinä otetaan 
huomioon maitokiintiöiden määrä ennen uudistusta, Loppuvaiheessa tuki muodostuu pysyvästä 
osasta ( 100 ecua) ja joko pinta-alaperusteisesta tai eläinkohtaisesta lisämaksusta (jäsenvaltioiden 
harkinnan mukaan); 
- lypsylehmistä suoritettava "lihakorvaus" voi samoin vaihdella 50 ecusta 70 ecuun (yhteisön 
keskiarvo). 
Lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen 
51. Uuteen yhtenäiseen maidon markkinajärjestelyä koskevaan asetusehdotukseen sisältyy kuusi 
neuvoston asetusta. Uuden asetuksen teksti on siten tiiviimpi ja tarpeettomat siirtymätoimenpiteet 
on järjestelmällisesti poistettu; 
- hinnat suunnitellaan etukäteen neljäksi vuodeksi, joten vuosittaiset hinnanvahvistukset käyvät 
tarpeettomiksi; 
20 VUOSI MAATALOUDESSA 
komissiolle annetaan toimivalta panna täytäntöön tariffikiintiö yhteisen markkinajärjestelyn 
ulkopuolella; 
komissiolle annetaan myös tarvittava toimivalla, jotta se voi ottaa käyttöön 
rangaistustoimenpiteitä hormonien (erityisesti BST:n) käytöstä; 
uudistukseen sisältyy myös toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että interventioon ostetaan 
ainoastaan yhteisöstä peräisin olevaa voita. 
Joustavuus ja hajauttaminen 
52. Jäsenvaltiot voivat myöntää lisätukea yhteisesti hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti 
(syrjimättömyys, jäscnvalliokohtaiset määrärahat, tukien kasautumisen ehdoton yläraja). Lisäksi 
vahvistetaan lisäkiintiöt nuorille maidontuottajille (yksi prosentti) sekä vuoristoalueiden ja unionin 
pohjoisimpien osien tuottajille (yksi prosentti sen mukaan mikä on osuus tuotannosta). 
Välimeren tuotteet 
53. Komissio esitti vuoden 1992 uudistusprosessin seurantana neuvostolle ja parlamentille 
kertomuksen m/irtMfljärjcstcImästä vuoden 1996 joulukuussa. Kertomuksessa arvioidaan tupakkaa 
koskevaa vuoden 1992 uudistusta myönteisesti ja ehdotetaan alan markkinasuuntautuncisuuden 
lisäämistä samalla kun tunnustetaan tupakan tärkeä taloudellinen asema joillakin maaseutualueilla. 
Komissio esitti vuoden 1997 helmikuussa kertomuksen o//7v/V;//vjärjestclmästä. Siinä ehdotetaan 
mahdollisuutta siirtyä hintatuesta suoriin tukiin ja näiden tukien merkittävää yksinkertaistamista. 
Komissio ehdottaakin tuotantotuen säilyttämistä markkinointivuoteen 2000/2001 asti kyseinen 
markkinointivuosi mukaan lukien, lainsäädännön huomattavaa yksinkertaistamista sekä taatun 
enimmäismäärän lisäämistä ja sen jakamista jäsenvaltiokohtaisesti. 
54. Neuvosto hyväksyi suuren hedelmiä ja vihanneksia koskevan uudistuksen heinäkuussa 1996: 
budjettimäärärahoja siirrettiin hintojen tukemisesta tuottaja-organisaatioiden ja niiden kilpailukyvyn 
vahvistamiseen, ja painoarvoa annettiin alan rakenteelliselle mukauttamiselle ja sen 
ympäristöulottuvuudcllc. Komissio seuraa tämän uudistuksen täytäntöönpanoa tarkasti. 
55. V/m/alan uudistusehdotus on ollut neuvostossa vuodesta 1994. Viime aikojen kehityksen 
mukaan, ja erityisesti Uruguayn kierroksella aikaansaadun sopimuksen luomassa uudessa tilanteessa, 
komissio aikoo tarkastella odottamassa olevaa ehdotusta uudelleen ja antaa uuden heti, kun vuoden 
1997 tilanne on analysoitu kokonaan. Uudessa ehdotuksessa olisi otettava huomioon tällä välin 
vuonna 1995 maatalousstrategiaa koskevassa asiakirjassa määritellyt suuntaviivat. 
VUOSI MAATALOUDESSA 21 
Maaseutupolitiikka 
56. Tulevan vuosikymmenen aikana maatalouden on sopeuduttava markkinoiden kehityksen, 
markkinapolitiikan ja kaupan sääntöjen muutoksiin. Muutokset eivät vaikuta ainoastaan 
maatalousmarkkinoihin, vaan yleensäkin maaseutualueiden paikalliseen talouteen. Monet alueista 
kärsivät jo nyt akuuteista talouskehityksen ongelmista. Maaseutualueilla on lisäksi yhä tärkeämpiä 
ympäristöön ja vapaa-ajan viettoon liittyviä toimintoja, ja näihin toimintoihin liittyvät vaatimukset 
saattavat merkitä lisää muutoksia maataloudelle maan pääkäyttäjänä. Vastaavasti ympäristön ja 
vapaa-ajan vieton kasvava merkitys tarjoaa myös uusia kehittämismahdollisuuksia, joista 
maanviljelijöiden perheineen pitäisi myös voida hyötyä. 
57. Komission mielestä tätä kehitystä olisi kannustettava ja tuettava maaseutupolitiikan nykyisten 
välineiden uudelleenjärjestelyllä (ks. myös kohdat 483-488). 
Lainsäädännön yksinkertaistaminen 
58. Asetusehdotuksella varmistetaan kaikkien nykyisin voimassa olevien maaseutupolitiikan 
välineiden uudelleenjärjestely: 
- uusi asetusteksti yhdistää yhdeksän neuvoston asetusta. Siihen on koottu erityisesti EMOTR:n 
ohjausosaston nykyisen soveltamisasetuksen toimenpiteet, YMP:n liitännäistoimenpiteitä 
koskevat kolme asetusta ja erilaiset metsätoimenpilect. Tähän uudelleenjärjestelyyn liittyy 
myös tukikelpoisuusperustciden perusteellinen yksinkertaistaminen; 
- lisäksi tuottajaorganisaatioita koskevat toimenpiteet siirretään selvyyden vuoksi 
markkinapolitiikan alaan; 
- Agendan suuntaviivojen mukaisesti toteutetaan maaseudun kehittämistä koskevia hallinnollisia 
ja rahoitustoimenpiteitä seuraavalla tavalla: 
• maaseudun kehittämiselle myönnettävä yhteisön tuki sisältyy rakennerahasto-ohjelmiin 
tavoite 1 ja 2 -alueilla 
• yhteisön tuki rahoitetaan toimenpiteen ja alueen mukaan joko EMOTR:n ohjaus- tai 
tukiosastosta; 
- maaseudun kehittämistä koskevat toimenpiteet jaetaan kahteen ryhmään 
• vuoden 1992 liitännäistoimenpiteet (maatalouden ympäristötoimenpiteet, metsitys ja 
varhaiseläkejärjestelmä) ja epäsuotuisten alueiden luonnonhaittakorvaukset 
• uudenaikaistamista ja laajaperäistämistä koskevat toimenpiteet (maatilojen investointituki, 
jalostusalan investointituki, nuoria viljelijöitä koskevat ohjelmat jne.). 
22 VUOSI MAATALOUDESSA 
Uudistuksen sisältö 
59. Rakennerahastojen tavoitteen 1 mukaisesti tukikelpoisilla alueilla sijaitsevien maaseutualueiden 
osalta säilytetään nykyinen integroitujen kehittämisohjelmien lähestymistapa lukuun ottamatta 
epäsuotuisia alueita koskevaa järjestelmää, jonka osalta EMOTR:n tukiosastolle tulee sama tehtävä 
kuin liitännäistoimenpiteissä (maatalouden ympäristötoimenpiteet, metsitys ja 
varhaiseläkejärjestelmä). Tavoite I -alueilla maaseudun kehittämistoimenpiteet rahoitetaan 
EMOTR:n ohjausosastosta. 
60. Uuden tavoitteen 2 (entiset tavoitteet 5a ja 5b) mukaisesti tukikelpoisilla maaseutualueilla 
toimenpiteet rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta liitännäistoimenpiteinä. Nämä toimenpiteet 
toteutetaan yhdessä EAKR:sta ja ESR:sla rahoitettujen toimenpiteiden kanssa samassa ohjelmassa 
tavoite 2 -tukeen oikeutetulla alueella. 
61. Kaikilla sellaisilla maaseutualueilla, joita tavoite 1 tai uusi tavoite 2 ei koske, 
markkinapolitiikkoja lukemaan ja täydentämään tarkoitetut maaseudun kehittämistoimenpiteet 
rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta. Nämä toimenpiteet otetaan osaksi nykyisten 
liitännäistoimenpiteiden oikeudellista kehystä, niitä sovelletaan horisontaalisesti ja ne toteutetaan 
hajautetusti jäsenvaltioiden aloitteesta ja sopivalla tasolla. 
62. Maaseudun kehittämispolitiikan ympäristönäkökohtia vahvistetaan epäsuotuisten alueiden 
hyväksymisperusteilla. Lisäksi maatalouden ympäristötoimenpiteet kohdistetaan maiseman ja 
luonnonvarojen säilyttämiseen. 
63. Metsätoimenpileille asetusehdotuksessa annetaan suurempi laajuus kuin Agenda 2000:ssa. 
Tämä on seurausta Euroopan parlamentin pyynnöstä, joka koski eurooppalaista metsästrategiaa 
(päätöslauselma A4-0414/96, 30.1.1997). 
64. Yhteisrahoituksen määrän osalta viitataan rakennerahastoja koskevaan puiteasetukseen. 
65. Ympäristön merkitys huomioon ottaen jäsenvaltioita pyydetään toteuttamaan aiheellisiksi 
katsomansa ympäristötoimenpiteet maatalousmaan käyttöä ja tuotantoa koskevan oman 
crityistilanteensa mukaisesti. 
66. Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava näiden toimenpiteiden noudattamatta jättämisestä seuraavat 
ekologiset haitat huomioon ottaen soveltuvat ja suhteelliset rangaistukset. Rangaistuksista voi 
seurata kyseisten järjestelmien mukaisen tukioikeuden vähentäminen tai tarvittaessa sen 
peruuttaminen. 
67. Tukijärjestelmään perustuville tuille ehdotetaan asetettavaksi tuottajakohtainen yläraja 
seuraavasti: 
VUOSI MAATALOUHHSSA 23 
- 100 000 ecun yhteismäärään asti tuet maksetaan kokonaisuudessaan 
- yli 100 000 ecun menevistä tuista 200 000 ecuun asti vähennetään 20 prosenttia 
- yli 200 000 ecun menevistä tuista vähennetään 25 prosenttia. 
6$. Jäsenvaltiot voivat päättää näiden määrien mukauttamisesta maatilan yhden kalenterivuoden 
aikana käyttämien vuotuisten lyöpanosyksikköjen mukaan. 
Markkinointivuosina 1996/1997 ja 1997/1998 sovellettavat tärkeimmät viralliset hinnat ja tuet 
(rcuti tonnillii) 
I'eliokuxvit 
Tasausinaksii 
Viljal (') 
Kapsi. auiinyonkukka ja soija 
(vutcmaaiat ccuina hehlaarilta) ( ) 
Herncei. harkapavui ja inakcal lupiinit (') 
IVIIavansieinenel, ci kuitcnkaan kuitupcllava (') 
Kesannointi (') 
- Durumvchnan lisakorvaus (ccua/ha) 
Perinteinen aluc 
Muu kuin perinteinen alue 
Viljat 
- Interventiohinla 
Riisi 
Intcrventiohinta 
Tasausinaksii 
I'emnatdrkkelvx 
- Vahimmaishmta 
- Tasausinaksii 
Jalostusteollisuuden palkkio 
Sokeri 
Sokenjuurikkaan perushinta 
Valkoisen sokerin intcrventiohinta (ccua/IUO kg) 
Oliiviiiljy 
- Tuotannon tavoitchinta 
- Intcrventiohinta (') 
- Edustava markkinahinta 
- Tuutantotuki 
- Kulutustuki 
Dehydratoidut rehut 
- Kiintea tuki (4) 
Linsxit. kahviherneet ja virnat 
- Kiintea tuki (ccua/ha) C) IWf>/lW7 
54.34 
433.50 
78,49 
105,10 
68,83 
358,60 
138.90 
119.19 
351.00 
-
209.78 
86.94 
22 25 
47.67 
63,19 
3 837,70 
1 805.80 
2 295,00 
1 422,00 
120,70 
68.83 
131.69 t'W/l'l'JX 
54.34 
433.50 
78.49 
105.10 
68.83 
358.60 
138.90 
119,19 
333,45 
C) 
209.78 
86.94 
•)-> ->s; 
47.67 
63,19 
3 837.70 
1 751,60 
2 295,00 
1 422,00 
120,70 
68,83 
146.51 VUOSI MAATALOUniiSSA 23 
- 100 000 ecun yhteismäärään asti tuet maksetaan kokonaisuudessaan 
- yli 100 000 ecun menevistä tuista 200 000 ecuun asti vähennetään 20 prosenttia 
- yli 200 000 ecun menevistä tuista vähennetään 25 prosenttia. 
68. Jäsenvaltiot voivat päättää näiden määrien mukauttamisesta maatilan yhden kalenterivuoden 
aikana käyttämien vuotuisten lyöpanosyksikköjen mukaan. 
Markkinointivuosina 1996/1997 ja 1997/1998 sovellettavat tärkeimmät viralliset hinnat ja tuet 
(rcuti tonnillii) 
I'eliokuxvit 
Tasausinaksii 
Viljat (') 
Kapsi. auiinyonkukka ja soija 
(vutcmaaiat ccuina hchtaarilta) ( ) 
Herncei. harkapavui ja inakcal lupimil (') 
IVIIavansieinenel, ci kuitcnkaan kuitupcllava (') 
Kesannointi (') 
- Durumvchnan lisakorvaus (ccua/ha) 
Perinteinen aluc 
Muu kuin perinteinen aluc 
Viljat 
- Intcrventiohinta 
Riisi 
Intcrventiohinta 
Tasausinaksii 
I'erunutiirkkelvx 
- Vahimmaishmta 
- Tasausinaksii 
Jalostusteollisuuden palkkio 
Sokeri 
Sokcrijuurikkaan pcrushinta 
Valkoisen sokcrin intcrventiohinta (ecua/100 kg) 
Oliiviiiljy 
- Tuotannon tavoitchinta 
- Intcrventiohinta (') 
- Edustava markkinahinta 
- Tuutantotuki 
- Kulutustuki 
Dehydratoidut rehut 
- Kiintca tuki (4) 
Linxxit. kahviherneet ja virnat 
- Kiintea tuki (ccua/ha) C) IWf>/lW7 
54,34 
433,50 
78,49 
105,10 
68,83 
358,60 
138.90 
119.19 
351.00 
-
209.78 
86.94 
22 25 
47.67 
63,19 
3 837,70 
1 805.80 
2 295,00 
1 422,00 
120,70 
68,83 
131.69 t'W/l'l'JX 
54.34 
433.50 
78.49 
105.10 
68.83 
358.60 
138.90 
119,19 
333,45 
C) 
209.78 
86.94 
•)-> ->s; 
47.67 
63,19 
3 837.70 
1 751,60 
2 295,00 
1 422,00 
120,70 
68,83 
146.51 
24 VUOSI MAATALOUDESSA 
1996/1997 I997/I99K 
Kuitupellava 
- Kiinteä tuki (ecua/ha) 
Hamppu 
Kiinteä tuki (ecua/ha) 
Silkkiäixtaukat 
luki silkkiaismunalaatikkoa kohden 
Puuvilla 
Kohdchinta 
Vähimmäishinta 
Maitatuolteet 
a) Maidon tavoitehinta 
b) Interventiohinta 
- Voi 
- Rasvaton maitojauhe 
Naudanliha 
- Täysikasvuisten nautojen interventiohinta (teuraspaino - luokka R3) 
Uimpuanliha 
- Perushinta (teuraspaino) 
Sianliha 
- Perushinta (teuraspaino) 
Pöytäviini 
- Ohjehinta, tyyppi: Rl (ecua/7c/hl) 
RH (ecua/7r/hl) 
Kili (ecua/hl) 
AI (ecuaWhl) 
Ali (ccu;i/hl) 
Alli (CClKl/lll) 
Tupakka (palkkiot) (") 
I Flue cured 
II Light air cured 
III Dark air cured 
IV Fire cured 
V Sun cured 
VI Basmas 
VII Katerini 
VIII Kaba koulak 
Hedelmät ja vihannekset 
- Perushinta ja ostohinta 865,48 
774,74 
133.26 
1 063.00 
1 009.90 
309.SO 
3 282.00 
2 055,20 
3 475.00 
5 040,70 
1 509.39 
3.828 
3.828 
62.15 
3.828 
82.81 
94.57 
2 709,65 
2 167.48 
2 167.48 
2 383.62 
2 167.48 
3 754.15 
3 185.41 
2 276.15 
C) 815,86 
716.63 
133,26 
I 063.00 
1 009,90 
309,80 
3 282,00 
2 055,20 
3 475.00 
5 040,70 
1 509,39 
3,828 
3.828 
62.15 
3.828 
82,81 
94.57 
2 709.65 
2 167.48 
2 167.48 
2 383.62 
2 167.48 
3 754.15 
3 185.41 
2 276.15 
(7) 
(') Tonnia kohden vahvistettu tuki on kerrottava kyseisen tuotantoalueen tuotoksella. 
("') Mukautettava viljojen tai öljykasvien alueellisen tuotoksen mukaan alueellisten viitemäärien selvittämiseksi 
(') Taatun enimnruiskynnykscn ylittymisestä seuraavan tarkistuksen jälkeen 
(') Aurinkokuivattujen rehujen osalta tuen määrä on 3X.64 etua tonnilta. 
(') Taatun enimmäispinta-alan ylittymisestä seuraavan vähennyksen jälkeen. 
(*) Tietyille lajikkeille on vahvistettu lisämääriä; ks EYVL L I4X. 30 6 1995. s 40 
(') Eri tuotteille ja ajanjaksoille vahvistetaan vuosittain useita hintoja. 
(') Määrä hehtaaria kohden, vahvistettu jäscnvaltiokohtaisesli asetuksella (EY) No 3072/95 (EYVL L 329. 30.12.1995. s. IX). 
VUOSI MAATALOUDESSA 25 
Maatalouden rahapoliittiset toimenpiteet 
69. Useimpien valtioiden valuutat pysyivät vuonna 1997 melko vakaina. Dollari, jonka arvo 
oli heikentynyt voimakkaasti vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla, jatkoi vahvistumistaan. 
Vuoden 1997 puoliväliin mennessä sen arvo oli noussut 15 prosenttia kesäkuun 1995 tasoon 
verrattuna. Yleisesti ottaen dollarin vahvistuminen kuvastui Ison-Britannian ja Irlannin punnan 
samankaltaisina suuntauksina. Suuri enemmistö niin sanotuista vahvoista valuutoista on sitä vastoin 
devalvoitunut hieman, ja niiden markkinakurssi lähenee tammikuun 1993 tasoa. 
70. Ranskan frangin, Portugalin escudon. Tanskan kruunun ja Suomen markan maatalouden 
muuntokurssit eivät muuttuneet. Ison-Britannian punnan maatalouden muuntokurssi on sitä vastoin 
noussut tuntuvasti neljä kertaa ja Irlannin punnan maatalouden muuntokurssi puolestaan kolmesti. 
Italian liiran maatalouden muuntokurssin laskettua useita kertoja neuvosto päätti 3,08 prosentin 
suuruisen merkittävän revalvaation edellytysten täyttyneen 1. maaliskuuta 1997. 
71. Neuvosto päätti soveltaa vielä kerran näihin tapauksiin vuoden 1995 merkittävien 
revalvoitumisten yhteydessä hyväksyttyä menettelyä. Kyseisten säännösten mukaan (') hehtaaria 
tai eläintä kohden maksettuun kiinteään tukeen ja rakenteellisiin tai ympäristöä koskeviin tukiin 
sovellettavat maatalouden muuntokurssit pidetään samana 1. tammikuuta 1999 saakka cli yhteisen 
rahan käyttöönottoon asti. Lisäksi neuvosto päätti rajoittaa 11,5 prosenttiin sen eron, joka vallitsee 
yhtäältä jäädytetyn maatalouden muuntokurssin ja toisaalta sen maatalouden muuntokurssin välillä, 
jota olisi sovellettu ilman kurssien jäädyttämistä. Tämän viimeksi mainitun säännöksen vuoksi 
Ruotsin kruunun jäädytettyä muuntokurssia oli alennettava 0,11 prosentilla ja Ison-Britannian 
punnan vastaavaa kurssia puolestaan 3,61 prosentilla. 
72. Kyseiset jäsenvaltiot saavat lisäksi myöntää korvaavaa tukea kansallisena valuuttana virallisten 
hintojen alenemisesta johtuville tulonmenetyksille. Neuvosto on vahvistanut tämän tuen 
enimmäismäärän, ja sitä voidaan maksaa alenevasti kolmen vuoden ajan. Euroopan maatalouden 
ohjaus- ja tukirahasto EMOTR varmistaa tuen rahoituksen 50 prosenttiin asti neuvoston 
vahvistamasta rajasta, mahdollisesta kansallisesta lisäosuudesta tai sen määrästä riippumatta. 
73. Belgia, Tanska, Saksa, Luxemburg, Alankomaat ja Itävalta myönsivät vuonna 1997 toisen 
osan korvaavasta tuesta vuoden 1995 kesä- ja heinäkuussa tapahtuneiden merkittävien 
revalvaatioiden mukaisesti. Ottaen huomioon rahapolitiikan kehittyminen vuonna 1997 ennakoitu 
kolmas tukierä on peruutettu näiden jäsenvaltioiden osalta. Ruotsi myönsi ensimmäiset kaksi osaa 
korvaavasta tuesta 11. tammikuuta tapahtuneen merkittävän revalvaation mukaisesti. Irlanti myönsi 
kolmea merkittävää revalvaatiota koskevasta ensimmäisestä tukierästä yhteisön rahoittaman 
(') Asetus (EY) N:o 724/97 (EYVL L 108, 25.4.1997, s. 8). 
26 VUOSI MAATALOUDESSA 
osuuden. Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole vielä tehneet päätöstä korvaavan tuen 
myöntämisestä. 
Menekinedistämistoimet 
74. Komission suoraan hallinnoimista ohjelmista kuitupellavan kaksivuotinen kampanja päättyi 
heinäkuussa 1997. Sen jälkeen aloitettiin väliaikainen puoli vuotta kestävä ohjelma uutta 
kaksivuotista kampanjaa odotettaessa. Viides oliiviöljykampanja on meneillään ja päättyy 
heinäkuussa 1998. Sen ensimmäisen osuuden arvioinnin tulokset ovat hyvin kannustavia ja 
osoittavat oliiviöljyn kulutuksen kasvaneen kaikissa jäsenvaltioissa. Välillisesti hallinnoitavista 
ohjelmista jatkettiin maitoa ja maitotuotteita, korkealuokkaista naudanlihaa, omenoita, 
sitrushedelmiä ja rypäletäysmehua koskevia mcnekinedistämistoimia. Myös näillä aloilla arvioinnin 
tulokset ovat rohkaisevia. 
75. Naudanliha-alalle tarkoitettuja varoja lisättiin, minkä ansiosta vuonna 1997 voitiin toteuttaa 
useita uusia menckinedistämistoimia. Menekinedistämisohjelmat on laajennettu koskemaan myös 
korkealuokkaista vasikanlihaa. Komissio on esittänyt neuvostolle ehdotuksen asetukseksi 
naudanlihan menekinedistämisen laajentamisesta kolmansiin maihin sekä naudanlihan uutta 
tuotemerkintäjärjestclmää koskevista tiedotustoimista. 
76. Kukkia ja eläviä kasveja koskevat ensimmäiset menekinedistämisohjelmat käynnistettiin 
neljässätoista jäsenvaltiossa. 
77. Vuonna 1997 aloiteltiin myös syötäväksi tarkoiteltuja oliiveja koskeva italialaisten 
asiantuntijoiden esittämä ohjelma. 
78. Talousarvio jakautuu eri alojen kesken seuraavasti: 
Vuonna 1997 vahvistetut hinnat 
Oliiviöljy 
Kuitupellava 
Rypäletaysmehu 
Pähkinät 
Omenat/sitrushedelmät 
Syötäväksi tarkoitetut oliivit 
Korkealaatuinen naudanliha 
Maito ja maitotuotteet 
Erittäin syrjäisten alueiden korkealaatuiset maataloustuotteet 
Elävät kukat ja kasvit 17.6 milj. ecua 
1,0 milj. ecua 
5,8 milj. ecua 
0.9 milj. ecua 
7,8 milj. ecua 
1,0 milj. ecua 
31,3 milj. ecua 
8.8 milj. ecua 
4.9 milj. ecua 
14.7 milj. ecua 
VUOSI MAATALO!'DESSA 27 
Kuluttajansuoja ja tuotteiden laatu 
79. Suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ja alkuperänimityksistä annetun neuvoston 
asetuksen (ETY) N:o 2081/92 ( ' ) täytäntöönpanon yhteydessä komissio on saanut valmiiksi nykyisin 
yli 440 tuotetta käsittävän luettelon rekisteröidyistä nimikkeistä. Lisäksi neuvoston asetusta on 
muutettu, jotta tuotteiden rekisteröimiseen yhteisön tasolla liittyvästä siirtymäkaudesta tulisi 
joustavampi (2). 
80. Tiedotuskampanja, jonka tavoitteena on lisätä kansalaisten tietoisuutta uusien eurooppalaisten 
järjestelmien käsitteiden (suojattu alkuperänimitys, suojattu maantieteellinen merkintä, taattu 
perinteinen erityisluonne) ja symbolin merkityksestä, jatkuu edelleen. Aluksi kampanja suunnattiin 
tuottajille, sen jälkeen jakelijoille, ja nyt tavoitteena on kuluttajille tiedottaminen perinteisistä 
tuotteista. 
81. Laatupolitiikan kehittämisen suuntaviivoja tarkasteltaessa on otettava huomioon, että kun 
elintarvikkeiden erityisominaisuuksien arvoa pyritään nostamaan ottamalla käyttöön lisää 
laatumerkkejä, näiden merkintöjen luonne ja niiden sisältämät kuvaukset ovat vaarassa sekoittua 
keskenään. Komissio laatii näin ollen tuleviin toimenpiteisiin liittyen luettelon näistä merkinnöistä, 
ja keskittyy kahteen tärkeimpään päämäärään. Yhtäältä on kyse eri järjestelmien ja niiden 
viimeaikaisten kehityspiirteiden perusteellisesta tuntemuksestaja toisaalta elintarvikealan sosiaalis­
taloudellisten toimijoiden näihin järjestelmiin kohdistamista odotuksista. 
82. Lähestymistavassa otetaan huomioon maataloustuottajien vastuulla olevat tärkeimmät 
taloudelliset ja sosiaaliset tehtävät sekä kuluttajien valinnan helpottaminen, jolta voitaisiin edislää 
maatalouden ja maatalousmaan (maaseudun) kestävää kehitystä. Erityistä huomiota kiinnitetään 
tuotantomenetelmiin. 
Vähäosaisimmille annettava apu 
83. Euroopan unionin jatkoi apuohjelmaansa vähäosaisimpien hyväksi (?). Tämän toiminnan 
tavoitteena on tarjota eri jäsenvaltioissa toimivien järjestöjen käytetläväksi maataloustuotteita 
tai maataloustuotteista jalostettuja tuotteita. 
84. Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään varojen jakautuminen ja määrät, jotka 
interventiovarastoista on mahdollista poistaa kussakin jäsenvaltioissa. 
(') EYVLL 208. 24.7.1992. 
(:) EYVLL 156. 13.6.1997. 
(') Asetus (ETY) N:o 3730/87, annettu 10 päivänä joulukuuta 1987 (EYVLL 352, 15.12.1987, s. I ) ja komission 
päätös 96/687/EY, tehty 22 päivänä marraskuuta 1996 (EYVL L 317, 6.12.1996, s. 22). 
28 VUOSI MAATALOUDESSA 
Maataloustuotteiden ilmaisjakelu ( 1997) 
Jawnvaluot 
Belgia 
Tanska 
Kreikka 
f:.spanja 
Ranska 
Irlanli 
Italia 
Luxemburg 
Portugal! 
Suomi 
Yhdisiynyt kuningaskunta 
Yhieensa (2) Maar.ii ali.il 
UYU.l) 
2 986 000 
1 518 000 
15 784 000 
40 394 000 
34 452 000 
2 031 000 
49 646 000 
44 000 
15 216 000 
2 039 000 
29 190 000 
193 300 000 Maaiai itonnia) (') 
Vil|ji 
3 500 
34 740 
12611 
40 000 
5 200 
10 700 
106 751 Ollivmliy 
5 000 
2 000 
7 000 Rasvaion 
in,uto|.iuhc 
8 131 
13 
2 060 
10 204 Voi 
300 
6 135 
60 
2 000 
2 971 
11 466 Naudanliha 
420 
420 
1 679 
4 171 
4 275 
500 
9 388 
5 
200 
8 000 
29 058 
('> N.H>\.I r.u.irisvi on ote mi huomioon suunnitelman mukauttaminen varainhoitovuoden aikana, mikä johtui käytettävissä olevien oliiviöljyvaiastojcn 
nitlamailomyydesla 
f") Naihm ll>3.3 milioon.i.m ecuun on lisättävä miljoona ecua. jotka on varattu yhteisön kuljetuskustannusten rahoittamiseen. 
Lainsäädännön yhdenmukaistaminen 
Eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskeva lainsäädäntö 
85. Kuluvan vuoden aikana on tehty merkittäviä eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevia 
päätöksiä. 
86. Neuvosto muutti ja saattoi ajan tasalle eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön 
sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annettua direktiiviä 64/432/ETY ('). 
87. Eläinten hyvinvointiin kuljetusten aikana on myös puututtu. Neuvosto on nimittäin määrittänyt 
asetuksessa (EY) N:o 1255/97 (2) pysähdyspaikkoihin sovellettavat yhteisön vaatimukset, jotta 
voitaisiin varmistaa parhaat mahdolliset olosuhteet eläinten kuljetuksen aikana. 
88. Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 820/97 (') naudanlihan ja naudanlihatuotteiden 
tuotantoon ja kaupanpitoon liittyvien edellytysten parantamiseksi (katso kohta 95). 
(') Direktiivi 97/12/EY (EYVL L 109, 25.4.1997, s. 1). 
(:) EYVLL 174, 2.7.1997, s. 1. 
(') EYVLL 117, 7.5.1997, s. 1. 
VUOSI MAATALOUDESSA 29 
89. Komissio on myös hyväksynyt sille myönnettyjen valtuuksien mukaisesti useita 
soveltamissäännöksiä täydentääkscen sisämarkkinoiden toteuttamiseksi säädettyjä toimenpiteitä. 
90. Lisäksi on hyväksytty eläinten terveyteen liittyviä suojalausekkeita, joilla pyritään estämään 
tautien leviäminen yhteisössä erityisesti Alankomaissa. Espanjassa, Belgiassa ja Italiassa puhjenneen 
sikaruttoepidemian vuoksi. 
91. Kansalaisten terveyden suojelemiseksi on tehty useita päätöksiä, joiden tavoitteena on estää 
sellaisten kalastustuotteiden luonti kolmansista valtioista, jotka voivat uhata vakavasti kuluttajien 
terveyttä. 
92. Komissio on myöskin hyväksynyt useita päätöksiä, joiden tavoitteena on myöntää yhteisön 
rahoitusta eläintautien poistamiseksi ja eläintautien leviämisen rajoittamiseksi yhteisössä. 
BSE-tauti 
93. BSE-taudin ja muiden tarttuvien cnkefalopatioiden torjunnalla oli vuonna 1997 edelleen 
keskeinen asema yhteisön toimielinten toimissa. Euroopan parlamentin vuonna 1996 perustama 
väliaikainen tutkintavaliokunta antoi parlamentille helmikuussa mietinnön, johon sisältyi BSE-taudin 
torjuntaa koskevia suosituksia. Euroopan parlamentti hyväksyi 19 päivänä helmikuilla edellä 
mainitun mietinnön perusteella päätöslauselman, jossa kehotetaan erityisesti komissiota ottamaan 
huomioon nämä suositukset ( '); lisäksi parlamentti perusti edellä mainittujen suositusten seurannasta 
vastaavan uuden väliaikaisen tutkintavaliokunnan 23 päivänä huhtikuuta (*). Komissio hyväksyi 
tässä yhteydessä 14 päivänä toukokuuta suosituksista koostuvan toimintasuunnitelman, jonka 
tarkoituksena on poistaa tieteellisen tietämyksen perusteella BSE-taudin mahdollisesti aiheuttamat 
riskit niin hyvin kuin mahdollista; komissio esitteli uudelle tutkintavaliokunnalle 20 päivänä 
lokakuuta lopullisen yhtcenvctomietinnön ('), jossa luodaan esiin BSE-taudin hävittämiseksi, 
kansanterveyden suojelemiseksi ja kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi toteutetut toimenpiteet. 
Euroopan parlamentti ilmaisi tyytyväisyytensä komission toteuttamiin toimenpiteisiin 19 päivänä 
marraskuuta hyväksymässään päätöslauselmassa (4), joka perusluu tutkintavaliokunnan mietintöön. 
94. Komissio täydensi toimintasuunnitelmansa mukaisesti vuonna 1996 toteutettuja 
suojatoimenpiteitä kieltämällä BSE-taudin tarttumisen vuoksi riskiaincksen (nautojen, lampaiden 
ja vuohien aivot, silmät, tonsillat ja selkäydin sekä lampaiden ja vuohien perna) C) käytön ja 
(') EYVLC85. 17.3.1997. 
(:) EYVLC 150, 19.5.1997. 
(3) KOM(97) 509. 
(4) EYVLC 371, 8.12.1997. 
(5) Päätös 97/534/EY (EYVL L 216, 8.8.1997). Tämä kielto tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. 
30 VUOSI MAATALOUDESSA 
vahvistamalla eläinjätteiden kuljetusta koskevat tiukat rajoitukset ('). Komissio täydensi 28 päivänä 
heinäkuuta myös niiden ainesten luetteloa, joiden käyttö on kielletty eläinten rehuseoksissa (2) 
ja otti käyttöön nisäkkäiden kudoksista saatua valkuaista sisältäviä eläintenrehuja koskevat 
erityismcrkinnät ("'). 
95. Parantaakseen kuluttajansuojaa lisäämällä lihan alkuperää koskevaa tiedottamista neuvosto 
hyväksyi puolestaan 21 päivänä huhtikuuta asetuksen (EY) N:o 820/97 (4). Siinä otetaan käyttöön 
yhtäältä nautaeläinten tunnistus-ja rekisteröintijärjestelmä, johon liittyy erityisesti passin antaminen 
jokaiselle eläimelle ja ATK-pohjaisen tietokannan luominen kaikissa jäsenvaltioissa, sekä toisaalta 
naudanlihaa ja naudanlihapohjaisia tuotteita koskeva yhdenmukainen ja luotettava 
päällysmerkintäjärjestelmä. Neuvosto otti oikeusperustaksi Euroopan yhteisön perustamis­
sopimuksen 43 artiklan vastoin komission ehdotusta, jonka mukaan kyseinen asetus perustuisi 
perstamissopimuksen 100 a artiklaan. Komissio jätti tuomioistuimelle 22. heinäkuuta 1997 
hakemuksen asetuksen kumoamisesta 43 artiklan oikeusperustaksi valinnan vuoksi (asiaC-269/97). 
Euroopan parlamentti on tukenut asiassa komissiota. 
Eläinten ruokinta 
96. Komissio on hyväksynyt eläinten ruokintaan liittyen rehujen lisäaineista annetun neuvoston 
direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta (5) annetun direktiivin 97/6/EY (6), jotta avoparsiinin käyttö 
voitaisiin kieltää kokonaan siihen saakka, kunnes saadaan tulokset parhaillaan käynnissä olevista 
tutkimuksista, jotka koskevat lääkeantibioottien vastustuskyvyn mahdollista siirtymistä ihmisiin 
rehussa käytettyjen antibioottien vuoksi. 
97. Haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa annetun 
neuvoston direktiivin 74/63/ETY liitteitä on muutettu lukuisia kertoja ja mainitussa direktiivissä 
käytettyä terminologiaa on muutettu merkittävällä tavalla, joten komission mielestä oli tarpeen 
koota yhteen kaikki kyseisen direktiivin liitteitä muuttavat säädökset direktiiviin 97/8/ETY (7) 
selkeyden ja tehokkuuden parantamiseksi. 
98. Komission mielestä oli myös käytännön soveltamisen vuoksi ja oikeudellisen 
yhdenmukaisuuden varmistamiseksi välttämätöntä hyväksyä BSE-tautiin (bovine spongiform 
encephalopathy) ja tietyistä nisäkäskudoksista saatujen valkuaisten käyttökieltoon eläinten rehussa 
(') Päätös 97/734/EY (EYVL L 294, 28.10.1997). 
(2) Päätös 97/582/EY (EYVL L 237, 28.8.1997). 
(3) Direktiivi 97/47/EY (EYVL L 211, 5.8.1997). 
(4) EYVLL 117,7.5.1997. 
(5) EYVL L 35, 5.2.1997, s. 11. 
(") EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1. 
(') EYVL L 48, 19.2.1997, s. 22. 
VUOSI MAATALOUDESSA 31 
liittyvien eläinlääkintäalan suojatoimien jälkeen päätös 97/582/EY ('), jolla täydennetään 
rehuseoksissa kiellettyjen ainesten luettelosta tehtyä pääteistä 91/516/ETY (2). 
99. Lisäksi komissio on pyrkinyt estämään sen, että rehun käyttäjä ruokkisi eläimiä tietyistä 
nisäkäskudoksista saadusta valkuaisesta valmistetuilla rehuilla siksi, että hän ei tunne märehtijöiden 
ravintoa koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä. Tämän vuoksi se hyväksyi direktiivin 
97/47/EY (') rehujen ja rehuseosten markkinoilla pitämisestä annettujen neuvoston direktiivien 
77/K) l/ETY (4) ja 79/373/ETY (5) muuttamisesta. Direktiivissä otetaan käyttöön 
tarkoituksenmukaisia merkitsemistä koskevia säännöksiä, joilla voidaan tiedottaa karjankasvattajille 
voimassa olevista käyttökielloista. Jotta karjankasvattaja saisi lisäksi täsmällistä tietoa rehuseoksissa 
käytetyistä ainesosista, komissio päätti poistaa direktiivillä 97/47/EY (6) rehun valmistajilta 
direktiivin 91/357/ETY mukaisen mahdollisuuden ilmoittaa kaikki nisäkäskudoksista peräisin 
olevat valkuaiset yhtenäisenä ryhmänä nimekkeen "Maacläimistä peräisin olevat tuotteet" alla. 
100. Neuvosto hyväksyi puolestaan 25. kesäkuuta 1997 direktiivin 97/40/EY (7), jossa lykätään 
18:11a kuukaudella ajankohtaa (1.1.1996), johon mennessä komission on tehtävä päätös rehuissa 
olevien entsyymien ja mikro-organismien sekä niistä saatavien valmisteiden käytöstä ja kaupan 
pitämisestä annetun direktiivin 93/113/ETY mukaisesti sille toimitetuista asiakirjoista yhteisön 
hyväksynnän saamiseksi. 
101. Komissio teki neuvostolle kaksi ehdotusta direktiiveiksi, toisen 25 päivänä heinäkuuta 1997 
erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista annetun neuvoston direktiivin 93/74/ETY muuttamisesta 
ja loisen 28 päivänä heinäkuuta 1997 tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis-
ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä sekä 
direktiivien 70/524/ETY, 74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/47 l/ETY muuttamisesta annetun direktiivin 
95/69/EY muuttamisesta C). Kyseisillä ehdotuksilla pyritään sääntelemään uuden tuoteryhmän 
(eläinten ravintolisät) tuotantoa, jakelua ja käyttöä. 
Kasvien terveys 
102. Kasvinsuojelualalla hyväksyttiin 20 päivänä tammikuuta 1997 neuvoston direktiivi 
97/3/EY (<J), jonka tavoitteena oli yhteisön rahoitusta koskevan yhteisvastuuperiaatteen ja 
(') EYVLL 237, 28.8.1997, s. 39. 
(;) EYVLL 281, 9.10.1991, s. 23. 
(') EYVLL 211. 5.8.1997, s. 45. 
(4) EYVLL 32, 3.2.1977. s. 1. 
C) EYVLL 86, 6.4.1979, s. 30 
(") EYVLL 211,5.8.1997, s. 45. 
(7) EYVLL 180. 9.7.1997, s. 21. 
(") KOM(97) 408 ja 409 lopullinen, 25.7.1997 (ei julkaistu). 
(*) EYVLL 27, 30.1.1997. 
32 VUOSI MAATALOUDESSA 
jäsenvaltioiden vastuuvelvollisuutta koskevan periaatteen käyttöönottaminen yhteisön 
kasvinsuojelujärjestelmässä. 
103. Komissio muutti työohjelmassaan yhteisön lainsäädäntöä varmistaakseen yhteisön 
kasvintuotannon riittävän suojaamisen erityisen haitallisista organismeista aiheutuvilta äskettäin 
havaituilta vaaroilta. Muutos koskee erityisesti yhteisön sitrushedelmien tuotantoalueita koskevia 
uusia suojelutoimenpiteitä ('). Komission direktiivillä 97/14/EY poistettiin Algeriasta peräisin 
olevien perunoiden tuontikielto (2) ja komission päätöksessä 97/5/97 C) Unkari määriteltiin 
puhtaaksi perunoiden bakteeriperäisestä rengasmädästä sekä mahdollistettiin perunoiden vienti 
Unkarista Euroopan unioniin. Direktiivin 95/44/EY (4) muuttamisesta annetussa komission 
direktiivissä 97/46/EY(5) säädettiin edellytykset tutkimuksiin ja kokeisiin tarkoitettujen perunoiden 
tuonnille ja liikkumiselle yhteisössä. 
104. Perunoiden rengasruttotilanteesta yhteisössä ja taudin hävittämiseksi tehdyistä yhteisön 
lainsäädännön mukaisista toimista laadittiin kertomuksia ja keskusteltiin jatkuvasti (fl). 
105. Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmässä hyväksyttiin useita poikkeuksia, jotka mahdollistivat 
tiettyjen määrättyä alkuperää olevien kasvien ja kasvituotteiden, kuten perunoiden, viiniköynnöksen 
taimien ja mansikantaimien tuonnin sillä edellytyksellä, että noudatetaan kasvien terveyttä koskevia 
tiukkoja toimenpiteitä. 
Siemenet ja lisäysaineisto 
106. Vuoden 1997 heinäkuussa Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa siemeniä koskevasta 
chdotuspakelista (KOM(93) 598 lopull.). Keskeisimmät muutokset koskivat geneettisesti 
muunnettujen kasvilajikkeiden ympäristövaikutusten arviointia ja tällaisia siemeniä sisältävien 
pakkausten päällysmerkintöjä. Muutokset sisältyvät komission neuvostolle esittämään tarkistettuun 
ehdotukseen. 
107. SLIM-hankkecn (sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamisen) toteuttamisen 
scurantatoimenpitecnä komissio teki ehdotuksen neuvostolle koristekasvien ja niiden lisäysaineiston 
pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 91/682/ETY yksinkertaistamisesta (7). 
(') Direktiivi 98/83/EY (EYVL L 15, 21.1.1998). 
(2) EYVLL 87, 2.4.1997. 
C) EYVLL 2. 4.1.1997. 
C) EYVLL 184, 3.8.1995. 
(5) EYVLL 204. 31.7.1997. 
(6) Neuvoston direktiivi 93/85/ETY perunan rengasmädän valvonnasta (EYVL L 259, 18.10.1993). 
(7) EYVLL 376, 31.12.1991, s. 21. 
VUOSI MAATALOUDESSA 33 
108. Tavanomaisten toimenpiteiden lisäksi komissio antoi luvan häviämättömien merkintöjen 
kiinnittämiseen öljy- ja kuitukasvien siemenpakkauksiin ja ulotti samanlaisen määräyksen 
koskemaan kaikkia rehukasveja. (') 
Kasvinsuojelutuotteet 
109. Asetukseen (ETY) N:o 3600/92 (2) sisältyvien ensimmäisten 90 tehoaineen 
uudelleenarviointiohjelman osalta asianomaisten ilmoittajien asiakirjat ovat kertomuksen antaneiden 
jäsenvaltioiden tutkittavana. 
110. Komission pysyvälle kasvinsuojelukomitcallc on toimitettu 43 arviointikertomusta kaikkien 
jäsenvaltioiden kanssa tehtävää lisätutkintaa varten. Vuoden 1997 aikana vertaisarviointi tehtiin 
35 arviointikertomuksesta, joista viisi koski uusia tehoaineita. Komissio hyväksyi direktiivin 
ensimmäisen tehoaineen sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY voimassa olevaan luetteloon. 
///. EY:n tuomioistuimen kumottua kasvinsuojeluaineiden käytön sallimisen yhteisistä 
periaatteista annetun direktiivin 91/414/ETY liitteen vuonna 1996 neuvosto hyväksyi (y) 25 päivänä 
kesäkuuta 1997 komission uuden ehdotuksen tämän yhteisön järjestelmän moitteettoman toiminnan 
kannalta olennaisen liitteen uudelleenlaatimiscsta tuomioistuimen päätöksen perusteella. 
To rjunta-ai n e jäämät 
112. Neuvosto hyväksyi direktiivin (neuvoston direktiivi 97/41/EY (4)) maatalonstuotieiden 
torjunta-ainejäämien enimmäismääristä annetun neljän perusdirektiivin muuttamisesta 25 päivänä 
kesäkuuta (direktiivit 76/895/ETY. 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY). Toimenpiteellä 
yhdenmukaistetaan enimmäistasojen vahvistamista ja kauppaan liittyviä ongelmia koskevat yhteisön 
menettelyt sekä laajennetaan lainsäädännön soveltamisalaa jalostettuihin tuotteisiin. 
Luonnonmukainen maanviljely 
113. Vuoden aikana komissio hyväksyi useita asetuksia asetuksessa (ETY) N:o 2092/91 säädetyn 
yhteisön järjestelmän parantamiseksi ja viimeistelemiseksi, erityisesti tarkistamalla 
luonnonmukaiseen viljelyyn liittyvässä kasvinsuojelussa sallittavien aineiden luettelon alan 
t1) EYVLL48, 19.2.1997, s. 35. 
(:) EYVL L 366, 15.12.1992, s. 10. 
(3) EYVLL 184, 12.7.1997, s. 33. 
(4) EYVL L 184. 12.7.1997, s. 33. 
34 VUOSI MAATALOUDESSA 
kehittämistä koskevien käytäntöjen huomioonottamiseksi (komission asetus (EY) N.o 314/97 (') 
tuonnista kolmansista maista, komission asetus (EY) N:o 345/97 (:) asetuksen (EY) N:o 207/93 
3 artiklan muuttamisesta, jossa sallitaan enintään viiden prosentin suuruinen muiden kuin 
luonnonmukaisesti tuotettujen ainesten osuus kaikista maataloudesta peräisin olevista ainesosista 
ja komission asetus (EY) N:o 1488/97 (-) asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteiden II ja VI 
muuttamisesta luonnonmukaisessa maanviljelyssä sallittavien kasvinsuojelutuotteiden luettelon 
osalta). 
Valtiontuet 
114. Komissio hyväksyi uuden toisinnon yhteisön vaikeuksissa olevien maatalousalan yritysten 
pelastamiseen ja rakenneuudistuksiin tarkoitetuista suuntaviivoista. Uusia tukia koskevat uudet 
säännöt tulivat voimaan 1. tammikuuta 1998. 
115. Tähän muutokseen sisältyy huomattava politiikan muutos. Tähän saakka komissioon pitänyt 
yhteismarkkinoille soveltuvina vaikeuksissa olevien maatalousyritysten pelastamiseen ja 
rakenneuudistukseen tarkoitettuja tukia, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: rahoitusvaikeudet 
johtuvat menneisyydessä tehdyistä investoinneista, vaikeudet ovat ulkoisten tekijöiden aiheuttamia 
ja investointiin tarkoitetun kokonaistuen on pysyttävä tiettyjen enimmäismäärien alapuolella. 
Jäsenvaltioilla oli vaihtoehtoisesti mahdollisuus käyttää kaikille aloille sovellettavia 
suuntaviivoja (4). 
116. Maatalousalan erityisvaatimukset korvattiin nyt edellä mainituissa suuntaviivoissa käytettyjen 
kaltaisilla vaatimuksilla, cli ylituotantoaloillaon tarpeen toteuttaa luen vastapainoksi toimia, joihin 
sisältyy tuotantokapasiteetin peruuttamaton vähentäminen tai poistaminen (5-16 prosenttia). 
117. Maatalousalan erityispiirteiden huomioonottamiseksi pienten maatalousyritysten (joiksi 
määritellään toimijat, joilla on vuosittain korkeintaan 10 työyksikköä) osalta vaatimuksen 
kapasiteetin peruuttamattomasta vähentämisestä tai poistamisesta voidaan katsoa toteutuvan 
pikemminkin asianomaisten markkinoiden kuin kyseisen yrityksen tasolla. 
118. Kapasiteetin vähentämiseen liittyvien käytännön ongelmien vuoksi komissio aikoo luopua 
kapasiteetin vähentämistä koskevasta vaatimuksesta niissä tapauksissa, joissa tuki koskee ainoastaan 
tuolannon hyvin pientä osaa, jolloin kaupan vääristymisellä on enimmilläänkin ainoastaan hyvin 
(') EYVL L 51. 21.2.1997, s. 34. 
(:) EYVL L 58. 27.2.1997, s. 38. 
(') EYVL L 202. 30.7.1997. s. 12. 
(4) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12. 
VUOSI MAATALOUDESSA 35 
vähäisiä vaikutuksia. Tätä poikkeusta voidaan soveltaa, kun tukia koskeva tuotanto tiettynä vuonna 
ei ylitä 3 prosenttia (jos toimenpiteet kohdistetaan tiettyihin tuotteisiin tai tuottajiin) tai 1,5 
prosenttia (jos toimenpiteet ovat yleisiä) kyseisen jäsenvaltion asianomaisten tuotteiden 
vuosittaisesta kokonaisarvosta. 
119. Komissio on muuttanut vuoden 1996 alussa julkaistuja uusia puitteita tutkimus- ja 
kehitystyöhön myönnettävästä luesta kaikilla aloilla, mukaan lukien maataloudessa, selventämällä 
ja määrittelemällä uudestaan tällaista tukea maatalousalalla koskevan politiikkansa. Tämä muutos 
johtui siitä, että puitteissa ei säännelty lainkaan sellaista T&K-toimintaa, joka täyttää 
perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan edellytykset ja on oikeutettu yli 75 prosentin suuruiseen 
hikeen. Tämä 75 prosentin rajoitus oli aiemmin maataloudessa sovellettua rajoittavampi 
lähestymistapa. Kyseisen 1. helmikuuta 1998 tehdyn muutoksen voimaantulon jälkeen puitteissa 
sallitaan määrätyissä olosuhteissa enintään 100 prosentin tuki maatalousalalla. Tähän liittyy 
seuraavat neljä edellytystä: tutkimuksen on oltava kyseistä alaa yleisesti hyödyttävä, tutkimus 
on julkaistava, tutkimustulokset on asetettava saataville kaikkien asiaan liittyvien osapuolten 
hyödynnettäviksi ja tutkimuksen on täytettävä maataloutta koskevan GATT-sopimuksen liitteessä 
2 vahvistetut edellytykset. Sellaiset tapaukset, jotka eivät täytä näitä edellytyksiä, on tutkittava 
puitteiden muiden sääntöjen perusteella. 
120. Komissio oli vuonna 1995 hyväksynyt valtiontukipolitiikkaa koskevat suuntaviivat 
maatalouden matalakorkoisten lainojen ("toimintalainojen") osalta ('). Näiden suuntaviivojen 
päätavoitteena on tiukentaa tällaisia toimintatukia koskevaa komission politiikkaa. Komissio 
tunnusiaa suuntaviivojen mukaisesti, että maatalousalan erityispiirteet saattavat asettaa lyhytaikaiset 
lainat epäedulliseen asemaan muita talouden aloja korkeampien korkojen vuoksi. Jäsenvaltioiden 
sallitaan näin ollen hyvittää alojen välinen ero, mikä edellyttää sovellettavaksi aiotun 
laskentamenetelmän esittämistä ja sen osoittamista, ettei ylihyvitystä tapahdu. 
121. Vuoden 1997 aikana monet jäsenvaltiot (Italia, Portugali ja Espanja) toimittivat ehdotuksensa 
tämän haitan laskemista koskeviksi menettelyiksi. Jäsenvaltioiden ehdotusten yksityiskohtaisessa 
tarkastelussa tuli ilmi useita suuntaviivojen soveltamiseen liittyviä käytännön ongelmia. Näiden 
ongelmien ratkaiseminen edellyttäisi todennäköisesti ensinnäkin suuntaviivojen soveltamisen 
keskeyttämistä, jotta komissio voisi tarkastella perinpohjaisesti kaikkia näiden ongelmien 
seuraamuksia, ja toiseksi suuntaviivojen C kohdan tulkitsemista selventävän uuden tiedonannon 
antamista. Suuntaviivoissa vahvistetut vaatimukset (joita sovelletaan uudessa tiedonannossa 
vahvistettujen periaatteiden mukaisesti) tulevat voimaan 30. kesäkuuta 1998. 
122. Komissio edistyi vuonna 1997 rakennerahastojen ja kilpailupolitiikan entistä paremman 
yhteensovittamisen varmistamisessa maatalousalalla. Rakenneohjelmien kilpailunäkökohtiin liittyvät 
säännöt ovat todennäköisesti selvät ja avoimet sekä jäsenvaltioille että komissiolle vuoden 1999 
jälkeen alkavalla rakennerahastojen seuraavalla kierroksella. 
(') EYVLC44, 16.2.1996. s. 2. 
36 VUOSI MAATALOUDESSA 
123. Komissio sai aiempien vuosien tapaan suuren määrän ilmoituksia maatalousalalla (yhteensä 
266 neljän viime vuoden keskiarvon ollessa 290). Suurin osa ilmoituksista tuli Italiasta (28 
prosenttia), Saksasta (20 prosenttia) ja Espanjasta (10 prosenttia), kuten jäsenvaltioiden koon ja 
hallinnollisen rakenteen perusteella saattoi olettaa. Aiempina vuosina eniten ilmoituksia tehneiden 
kolmen uuden jäsenvaltion ilmoitukset vähenivät selvästi vuonna 1997 ja asettuivat todennäköisesti 
vakiotasolleen. 
124. Komissio teki lopullisen kielteisen päätöksen Portugalin asiassa, joka koski julkisessa 
omistuksessa olevalle viljakauppayritykselle EPACllc myönnettyä tukea (tuki n:o C 15/97). Tuki 
koski valtiontakuuta sekä velan vakauttamislainan crityisrahoitusedellytyksiä. Myönnettyjen tukien 
ei katsottu olevan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen 
myönnettävien lukien sääntöjen mukaisia. 
125. Komissio käytti ensimmäistä kertaa Boussac-tuomion tarjoamaa mahdollisuutta 
maatalousalalla, koska tuesta ei ollut ilmoitettu ennalta ja koska se oli erityisen paljon kilpailua 
vääristävä. Päätöstä edelsi väliaikainen päätös, jossa Portugalin hallitusta pyydettiin keskeyttämään 
tuki, kunnes lopullinen päätös on tehty. 
126. Komission oli pakko vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen yhteisön oikeuden 
täytäntöönpanemiseksi, koska Portugalin viranomaiset eivät ole keskeyttäneet tuen maksamista. 
127. Maatalouden mainontatukea koskevan politiikkansa osalta komissio oli vuonna 1996 
todennut, että jäsenvaltioiden antamat vakuutukset eivät ehkä riitä takamaan komission velvoittavien 
sääntöjen noudattamista tällä alalla. Julkisesti rahoitetun mainosaineiston huomattiin sisältävän 
EY-säännösten ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan rikkomisia. 
128. Tämän vuoksi komissio teki lopullisen kielteisen päätöksen Ranskan myöntämästä 
lampaanlihan kulutuksen edistämiseen tarkoitetusta valtiontuesta (tuki n:oC 18/95). Mainoslauseet 
"Agneau des bergers de France" ja "Agneau français, qualité bouchère" tuomittiin 
perustamissopimuksen 30 artiklan vastaisiksi. 
129. Vastaavassa tapauksessa komissio pohti "Rioja calidad" -laatumerkin valvontaelimen 
perustamistukea (tuki n:o N 541/96). Julkista tukea ei annettu yksityistä alkuperää osoittavalle 
merkinnälle, vaan kansalliselle laatumerkinnälle. Komissio katsoi laatumerkinnän olevan yhteisön 
säännösten vastainen, koska se ei kuulunut asetuksen (ETY) N:o 2081/92 soveltamisalaan ja se 
oli käytännössä varattu Riojan alueen maataloustuotteille. 
130. Mainontatoimenpiteisiin liittyvän tuen osalta komissio aloitti perustamissopimuksen 
93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Italian myöntämän kokonaisuudessaan julkisista 
talousarviovaroista rahoitetun Sisilian sitrushedelmien myynninedistämiseen ja mainontaan 
VUOSI MAATALOUDESSA 37 
tarkoitetun tuen osalta (tuki n:oC41/97). Näitä tukia koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaan (') 
tällaisiin toimiin myönnettävien tukien enimmäisosuus on yleensä 50 prosenttia. Vaikka nämä 
suuntaviivat sallivat osuuden lisäämisen tietyissä olosuhteissa, komissio ei ole koskaan vahvistanut 
mahdollista hyväksyttävissä olevaa enimmäismäärää. Se oli kuitenkin hyväksynyt jopa 75 prosentin 
(ja poikkeuksellisesti 80 prosentin) suuruisia osuuksia. Komissio ei hyväksy sataprosenttista tukea 
näihin loimiin, vaan se edellyttää, että tuensaajien oman osuuden on oltava "huomattava". 
131. Komissio hyväksyi vuoden 1996 lopulla Ranskan biopolttoaineasiassa lopullisen kielteisen 
päätöksen (tuki n:o C 51/94) ja teki vuonna 1997 kaksi biopolttoainctapauksia koskevaa lopullista 
kielteistä päätöstä Italian (tuki n:o C 43/94) ja Belgian osalla (tuki n:o C 5/95). Molemmat 
tapaukset tuomittiin yhteisen maatalouspolitiikan sääntöjen vastaisiksi. Päinvastoin kuin Ranskan 
asiassa, niitä ei pidetty perustamissopimuksen 95 artiklan vastaisina. 
132. Ranskan biopolttoaineasiassa komissio ei tiukasta laittomia tukia koskevasta politiikastaan 
huolimatta vaatinut tuen palauttamista, koska yhteisön säännösten rikkominen ei johtanut tuetun 
tuotannon lisääntymiseen ja koska tukea edeltäneiden olosuhteiden palauttaminen olisi johtanut 
tuensaajien entistä huonompaan tilanteeseen. Samoista syistä komissio ci vaatinut Italian 
biopolttoainetta koskevan tuen palauttamista. Belgian tukea ci myönnetty lainkaan. 
133. Sekä Ranska että Italia pyysivät lisäaikaa lopullisten kielteisten päätösten 
täytäntöönpanemiseksi. Komissio suhtautui yhtä kielteisesti kumpaankin pyyntöön sillä perusteella, 
että pyynnöissä ci ollut perusteltua objektiivista estettä päätöksen täytäntöönpanemiselle. 
134. Vuoden 1995 lopussa komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen 
menettelyn Italian lakia vastaan, jonka mukaan valtio voi ottaa haltuunsa osuuskunnan jäsenten 
allekirjoittamia maksukyvyttömiksi julistettujen osuuskuntien takuita. Komissio oli katsonut tukien 
olevan osuuskunnille takautuvasti maksettavia toimintatukia, joihin ei liittynyt rakenncuudistamisen 
mahdollisuutta, koska kaikki osuuskunnat olivat lopettaneet tai lopcttamaisillaan toimintansa. 
135. Italia toimitti vuonna 1997 neuvostolle pyynnön tämän tuen hyväksymisestä poikkeuksellisten 
olosuhteiden huomioon ottamista koskevan perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan kolmannen 
alakohdan mukaisesti. Neuvosto hyväksyi pyynnön, ja tuki katsottiin yhtenäismarkkinoiden 
mukaiseksi perustamissopimuksen 92 artiklasta poiketen. 
136. Komissiossa toteutettavasta menettelystä-joka keskeytettiin Italian neuvostolle osoittaman 
pyynnön johdosta- on näin ollen tullut mitätön. Komissio on lisäksi luopunut mahdollisuudesta 
hakea yhteisöjen tuomioistuimelta neuvoston päätöksen peruuttamista. 
(') EYVLL 152, 12.6.1987, s. 25. 
38 VUOSI MAATALOUDESSA 
137. Vaikka komissio jatkaa maatalousalan toimintatukien vastustamista koskevaa vakiintunutta 
politiikkaansa, se päätti olla vastustamatta kolmea ilmoitusta, jotka liittyivät yhteisön syrjäisimpiin 
alueisiin: Ranskan merentakaisten departementtien ja Azorien osalla tuki on kuljetustukea, joka 
liittyy paikallisten tuotteiden laivauskustannusten osan rahoittamiseen; Kanariansaaria koskeva 
ilmoitus liittyi erityiseen taloudelliseen ja verotukselliseen järjestelmään, jota sovelletaan myös 
maatalouteen ja joka sisältää monenlaisia toimintatukia. 
138. Komissio katsoi, että nämä tuet olivat perusteltuja sen voimakkaasti kielteisen taloudellisen 
vaikutuksen hyvittämiseksi, joka johtuu siitä seikasta, että nämä alueet ovat sekä saarialueita että 
erittäin syrjäisiä alueita. Kyseiset tuet eivät kuitenkaan vaikuta sisämarkkinoihin. 
139. BSE-tautiin liittyvien lukien osalta komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 
2 kohdan mukaisen menettelyn Italian Fri LI I i VcncziaGiulian alueelle naudanlihatuotteiden jalostus-
ja markkinointiakin toimijoiden ansionmenetysten hyvittämiseksi myöntämän tuen osalta 18. 
maaliskuuta 1996 ja 16. elokuuta 1996 välisenä aikana tapahtuneen arvon menetyksen ja 
teurastamisten vähentymisen vuoksi (tuki N:o C 51/97). 
140. Tähän saakka komission politiikkaan oli kuulunut hyvityksen myöntäminen ainoastaan 
BSE-kriisistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiheutuneiden välillisten vaikutusten osalta, koska 
Yhdistynyt kuningaskunta oli ainoa jäsenvaltio, jota koski täydellinen vientikielto. Muiden 
jäsenvaltioiden osalta ainoastaan suora hyvitys oli sallittu. Tässä erityistapauksessa menettely 
aloitettiin, koska käytettävissä ci ollut riittävästi todistusaineistoa osoittamaan, ettei korvauksia 
ollut maksettu liikaa. Menettelyn aloittaminen ci peitä sitä tosiasiaa, että tuella korvataan muissa 
Jäsenvaltioissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiheutuneita välillisiä vaikutuksia. 
141. Komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn vuonna 
1995 Navarran paikallisviranomaisten Cärnicas dcl Sadar -yhtiölle myöntämän rakenneuudistukseen 
tarkoitetun tuen osalta (tuki n:o C 33/95), mutta päätti lopettaa menettelyn saatuaan lisätietoja 
Espanjan viranomaisilta. 
142. Cärnicas dcl Sadar on konkurssiin joutuneen PamplonicaS.A. -yhtiön entisten työntekijöiden 
perustama yritys. Pamplonica S.A.n konkurssin jälkeen Cärnicas del Sadar sai haltuunsa asiaa 
hoitavalta tuomarilta yrityksen tilat, laitteet ja tavaramerkin saman toiminnan harjoittamista varten. 
Tuotannon uudelleenaloittamiseen tarvittava pääoma saatiin työntekijöiden työttömyysavustuksista 
ja valtion aluetuesta. Vaikka tuensaajana on muodollisesti uusi yritys, komissio katsoi, että se 
jatkoi samaa liiketoimintaa, ja sillä edellytyksellä siihen voitaisiin soveltaa vaikeuksissa olevien 
yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen tarkoitettuja suuntaviivoja. 
143. Vuonna 1997 ilmoitettiin neljä maatalouden valuuttakysymyksiä koskevaa tukea. Näistä 
kolme koski Irlantia, ja ne perustuivat neuvoston asetukseen (EY) N:o 724/97, jossa säädetään 
mahdollisuudesta myöntää tukea hyvityksenä tiettyjä valuuttoja koskevien maatalouden 
VUOSI MAATALOUDESSA 39 
muuntokurssien alenemisen aiheuttamista tulonmenetyksistä. Neljäs asia koski Ruotsia, ja se 
perustui asetukseen (EY) N:o 2990/95. jossa samaa asiaa käsitellään Suomen ja Ruotsin osalta. 
144. Ensimmäinen Irlantia koskevista asioista (tuki n:o N 256/97) koski vuoden 1996 
marraskuussa ja vuoden 1997 tammikuussa tapahtunutta Irlannin punnan revalvaatiota, ja Ruotsin 
asia vuoden 1996 heinäkuussa tapahtunutta Ruotsin kruunun revalvaatiota. Irlannin toinen tuki 
(tuki n:o N 408/97) liittyi vuoden 1997 maaliskuussa tapahtuneeseen Irlannin punnan seuraavaan 
revalvaatioon. Näiden ilmoitusten mukaan molemmat jäsenvaltiot aikoivat myöntää asetusten 
salliman enimmäistuen. Samaten kaikkiin järjestelmiin sisältyi ainoastaan yhteisön rahoitustuki. 
Sen mukaisesti tukijärjestelmien osana maksettavat summat rajoitettiin puoleen asetuksen sallimista 
kokonaissummista. 
145. Irlannin kolmas asia (tuki n:o N 397/97) koski tuen n:o N 256/97 yhteydessä käyttämättä 
jääneen kansallisen rahoituksen käyttöä uuden maatalouden valuuttajärjestelmän täytäntöönpanossa. 
Vaikka tämä uusi järjestelmä eroaa aiemmin hyväksytyistä järjestelmistä (keskittämällä tuen 
rajoitetusta eläinryhmästä saatavaan naudanlihaan), komissio katsoi, että tuki ei vääristänyt kilpailua, 
koska tuen taso ei kompensoinut näiden tuottajien kärsimiä tulonmenetyksiä. 
146. Alankomaiden koristekasvien mainontatukea koskevassa asiassa (tuki n:o C 34/97), jonka 
osalta aloitettiin 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely tuen rahoittamisesta muista 
jäsenvaltioista tuotavia tuoneita koskevalla veroluonteisella maksulla, komissio katsoi, että tämä 
vero eroaa tavallisesti sovellettavista veroluonteisista maksuista. Tuonnin verotus olisi mahdollista 
ainoastaan, jos jäsenvaltion vastaava yhteistyöorganisaatio suostuisi siihen. Lisäksi tuonnista 
kannettavasta verotuksesta saatavat tulot palautetaan kyseisen jäsenvaltion yhteistyöorganisaatiolle. 
Kyseiset varat on käytettävä koristekasvien jalostamisen edistämiseen, josta päätetään Alankomaiden 
koristekasvien tuotantolautakunnan ja yhteistyöorganisaation välisissä neuvotteluissa, mutta 
yhteistyöorganisaation on aina hyväksyttävä ne. Tällä verotulojen uudenlaisella kanavoimisella 
alaa edustaville organisaatioille varmisteltaisiin komission mukaan se, etlä kyseisten jäsenvaltioiden 
tuotteet voisivat hyötyä vastaavasti Alankomaissa verotettaville alankomaalaisille tuotteille 
myönnettävästä mainontatucsta. 
147. Komissio aloitti kuitenkin tätä asiaa koskevan menettelyn, koska sillä ei ollut riittävästi 
tietoja sen selvittämiseksi, edustavatko yhteistyöorganisaatiot, joiden kanssa sopimukset tehdään, 
kyseisen jäsenvaltion kaikkia (tai ainakin useimpia) tuottajia ja kaupan harjoittajia ja käytetäänkö 
uudclleenkanavoidut varat kaikissa tapauksissa todella niin, että muihin jäsenvaltioihin sijoittuneet 
tuottajat ja kaupan harjoittajat voisivat hyötyä vastaavasti mainontatukea koskevista toimenpiteistä. 
148. Lisäksi komissio katsoi, että muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien osapuolten kuuleminen 
tämän menettelyn yhteydessä on tarpeen, koska verotus- ja uudelleenkanavointijärjestelmän 
soveltaminen koskee suoraan kaikkien muiden jäsenvaltioiden sekä näiden jäsenvaltioiden 
40 VUOSI MAATALOUDESSA 
koristckasvialalla toimivien organisaatioiden ja yritysten etua. minkä vuoksi on varmistettava 
niiden hyväksyntä tälle järjestelmälle. 
149. Uusiin jäsenvaltioihin (Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin) liittymisasiakirjan nojalla 
sovellettavien erityissääntöjen osalta komission oli määriteltävä se, mitä sopimuspuolet tarkoittavat 
julistuksessa 31 määrätyllä "joustavuudella". Tässä määräyksessä luvataan, että komissio soveltaa 
joustavuutta rakenneuudistuksen helpottamiseen tarkoitetuissa kansallisissa tukijärjestelmissä 
Itävallan ja Suomen jalostusteollisuuden osalta. Komissio päätti jo asioiden 445/B/95 ja 14/96 
yhteydessä, että tämä voi tarkoittaa sitä, ettei tuen lavallisia poissulkemisia oteta huomioon (niin 
sanotut päätöksen N:o 94/173/EY mukaiset valintaperusteet). Lisäksi komissio sopi vuoden 1996 
lopussa asian 517/B/96 yhteydessä tukichdotukscsta, jossa valintaperusteita ci otettu huomioon, 
eikä komissio vaatinut tuensaajien osallistumista tuotantokapasiteetin osittaiseen poistamiseen. 
150. Komissio aloitti 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn suhteessa tukichdotukseen, 
joka edellyttäisi tuotantokapasiteetin lisäämistä eräällä poissuljetulla alalla (tärkkelys). Komissio 
tarkensi päätöksessään, että yhteisön yleisen edun kannalta julistuksessa 31 käytetty ilmaisu 
"joustavuus" on rajattava tähän ja että tuotantokapasiteelin lisääminen voisi johtaa tämän rajoituksen 
ylittymiseen. 
151. Siirtymämääräyksiin sisältyvä toinen uusia jäsenvaltioita koskeva näkökohta on 
tuotekohtainen siirtymäkauden aleneva tuki, jota sovelletaan käytännössä kaikkiin 
maataloustuotteisiin liittymisasiakirjan 138 ja 140 artiklan mukaisesti. Vaikka tämäntyyppinen 
tuki väheni huomattavasti jo vuonna 1997, asiaa koskevan komission päätöksen muuttaminen 
liittymistä edeltäneen ja.sen jälkeisen tukitason jatkuvan tarkistamisen huomioonottamiseksi kuului 
toimivaltaisten yksiköiden työtehtäviin koko viime vuoden ajan. 
<M 
Il - Suhdanteet ja maataloustulot 
Yleistä 
152. Vuonna 1996 talouden tulokset olivat hyvinkin merkittäviä tietyillä tuotannonaloilla, 
erityisesti peltokasvien viljelyssä, ja toisaalta kerrassaan katastrofaalisia toisilla aloilla kuten 
nautakarjankasvatuksessa. Vuosi 1997 puolestaan merkitsee paluuta huomattavasti 
tasapainoisempaan tilanteeseen eri tuotannonalojen välillä. Toisaalta viljamarkkinoilla, jotka 
hyötyivät vuonna 1996 erityisen edullisista sisäisistä ja kansainvälisistä tekijöistä, palattiin 
edellisvuotta tavanomaisempaan tilanteeseen, ja toisaalta kevään 1996 "hullun lehmän taudin" 
kriisin romahduttamat naudanlihamarkkinat elpyivät vähitellen syksystä 1996 alkaen yhteisön 
tukitoimenpiteiden ja pikku hiljaa palautuvan kuluttajien luottamuksen ansiosta. Sianliha-alalla 
esiintyi häiriöitä, kun Alankomaissa levisi keväällä 1997 räjähdyksenomaisesti eräs Euroopan 
unionin historian pahimmista sikaruttoepidemioista, multa tilanne alalla oli muuten varsin suotuisa 
suurimmalle osalle tuottajista muualla yhteisössä. Maatalousvuoden tase oli yleisesti myönteinen 
myös öljykasvi-, sokerijuurikas-ja siipikarjamarkkinoilla. 
153. Ilmastollisesti vuosi 1997 ei todellakaan ollut yhtä mainio kuin edellinen vuosi, jolloin 
sadot olivat poikkeuksellisia, mutta se ei myöskään muodostunut niin suureksi pettymykseksi 
kuin tiettyinä markkinointivuoden pahimpina hetkinä pelättiin. Alkusyksy oli suotuisa peltojen 
muokkaukselle ja kylvämiselle lukuun ottamatta Etelä- ja Keski-Eurooppaa, jossa liika sade 
myöhästytti kylvöä. Suurimmassa osassa unionia loppusyksy oli kostea ja kylmä, ja paikoin maaperä 
kyllästyi vedellä, mikä vaikeutti tiettyjen talvisatojen kylvämistä tai esti sen kokonaan. 
Tammikuusta maaliskuuhun sademäärät olivat kaikkialla Euroopan mantereella tavallista pienempiä 
Skotlantia ja eteläisen Espanjan yhtä osaa lukuun ottamatta. Toisaalta Pyreneiden niemiinaaiia, 
Ranskan kaakkoisosissa, useilla Pohjois- ja Etelä-Italian alueilla sekä Kreikassa esiintyi 
tammikuussa tavanomaista laajempia sateita. 
154. Helmikuu oli erityisen sateinen Pohjois-Euroopassa, mutta maaliskuussa taas kaikkialla 
Euroopassa satoi liian vähän eteläisen Saksan tiettyjä alueita lukuun ottamatta. Tämän lisäksi 
keskimääräistä korkeammat lämpötilat kiihdyttivät talvisatojen kasvua ja lisäsivät vesivajctta. 
42 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
155. Huhtikuun lopulla alkaneet sateet paransivat tilannetta hieman koko mantereella lukuun 
onanialta Etclä-Eurooppaa. jonne sateet saapuivat talvisadon kannalla liian myöhään. Myös kesällä 
1997 satoi normaalia enemmän, mikä vaikutti kielteisesti paitsi tuotokseen, myös talven viljasadon 
korjuuseen. Toisaalta kevätviljoilla, erityisesti maissilla, oli suotuisammat olosuhteet paitsi muihin 
viljoihin, myös edellisvuoteen verrattuna. Yleisesti satovuoden 1997 ilmastolliset olosuhteet 
näkyivät tuotoksissa, jotka olivat kesän satoa lukuun ottamalta edellisvuoden poikkeuksellisen 
suuria saloja pienemmät, multa kuitenkin pitkän aikavälin suuntausten mukaiset. 
156. Makrotalouden kannalta vuoden 1997 tunnuspiirteitä olivat edellisiä vuotia hieman suurempi 
taloudellinen kasvu ja edelleen hyvin epätyydyttävä työmarkkinatilanne huolimalla uusien 
(yöpaikkojen määrän vähäisestä lisääntymisestä ja yhteisön työttömyyslukujen kasvamisen 
hidastumisesta ja jopa vähenemisestä. Talouden kasvun aiheuttivat vuoden 1996 lapaan investoinnit 
ja erityisesti vienti, kun yhteisiin sisäinen kulutus puolestaan kehittyi bruttokansantuotetta 
hitaammin. Inflaatio väheni edelleen vuonna 1997, ja saavutti 2,1 prosenttia eli alhaisimman tason 
sitten 1960-luvun alun. Julkisen talouden alijäämä pieneni ja oli unionissa keskimäärin 2,7 
prosenttia, kun se vuonna 1993 oli vielä 6,4 prosenttia. 
157. Kokonaisuutena vuoden 1997 tulokset osoittivat jo elpymisen merkkejä vaikka olivatkin 
edelleen tietyiltä osin epätyydyttäviä. Tämän suuntauksen pitäisi jatkua vuosina 1998 ja 1999, 
ellei kansainvälinen tilanne huonone merkittävästi. 
158. Vuoden aikana tapahtuneiden maatalouden muuntokurssin muutosten vaikutukset 
maataloustuloihin eivät olleet merkittäviä Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta. Suurin 
osa valuutoista pysyi mclko vakaana lukuun ottamatta Englannin puntaa ja Irlannin puntaa. Vaikka 
vuoden 1997 ensimmäisten kymmenen kuukauden aikana Englannin punnan "vihreä kurssi" 
vahvistui 14 prosenttia ja Irlannin punnan noin 6 prosenttia, näiden rcvalvoitumisten kielteinen 
vaikutus maataloustuloihin korvautui osittain, kun neuvosto päätti "jäädyttää" hehtaari- tai 
eläinkohtaisiin tukiin sovellettavan maatalouden muuntokurssin 1. tammikuuta 1999 asti vuonna 
1995 tiettyjen valuuttojen merkittävien rcvalvoitumisten seurauksena käyttöön otetun määräyksen 
mukaisesti. 
159. Tämän määräyksen ansiosta myös muut jäsenvaltiot (erityisesti Ruotsi) ovat voineet suojautua 
vuonna 1996 todettujen rcvalvoitumisten kielteisiltä vaikutuksilta maataloustuloihin. Vaikka tukiin 
sovellettavat maatalouden muuntokurssit jäädytettiin maaliskuussa 1997, on muistettava, että 
Italiassa markkinointivuonna 1996/1997 sovellettu tuki väheni noin 12 prosenttia verrattuna 
edelliseen markkinointivuoteen, koska Italian liira revalvoitiin huhtikuussa 1995 ja heinäkuussa 
1996 noin 20 prosentin devalvoitumisen jälkeen. 
160. Englannin punnan, Irlannin punnan ja Italian liiran revalvoituminen johti kansallisina 
valuuttoina ilmaistujen virallisten hintojen sekä markkinahintojen laskuun asianomaisissa 
jäsenvaltioissa. Niille annettiin kuitenkin lupa myöntää tästä johtuviin tulonmenetyksiin tasaustukea, 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 43 
josta puolet makseltiin EMOTR:sia. Tällaista tasaustukca myönnettiin Irlannissa, muttei marraskuun 
alkuun mennessä Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Italiassa. Lisäksi on syytä muistaa, että 
vuoden 1997 ensimmäisien kymmenen kuukauden aikana tiettyjen jäsenvaltioiden "vihreät kurssit" 
nousivat hieman. Tämän vuoksi kansallisina valuuttoina ilmaistut hinnat ovat nousseet 2.2 prosenttia 
Belgiassa ja Luxemburgissa, 0,7 prosenttia Tanskassa, 2 prosenttia Saksassa ja Itävallassa, 1.1 
prosenttia Espanjassa. Portugalissa ja Ranskassa ja 2,3 prosenttia Alankomaissa. 
Tuotannon tasot ja hintojen kehitys 
\()l. Vuoden 1997 viljan tuotanto arvioitiin noin 202 miljoonaksi tonniksi eli hieman 
alhaisemmaksi kuin edellisvuonna, jolloin Euroopan unionissa saavutettiin kaikkien aikojen korkein 
tuotantotaso. On kuitenkin muisteltava, että vuoden 1997 sato saatiin laajemmalta viljelyalalta, 
sillä vuoden 1996 ennätystason aikana kesannon osuus oli 10 prosenttia, kun se tänä satovuonna 
oli laskenut viisi prosenttia. Viljelyalan kasvun vaikutuksen kumosi tuotosten väheneminen 
edellisvuoden poikkeuksellisista määristä. 
162. Viljan viljelyala kasvoi viime vuodesta yhteensä 1,1 miljoonaa hehtaaria eli kaksi prosenttia. 
Tämä määrä on pienempi kuin ne 1.9 miljoonaa hehtaaria, jotka vapautuivat vclvoitekesannon 
vähennyttyä 10:stä viiteen prosenttiin. Viljan viljelyalojen lisäksi on rekisteröity myös öljykasvien 
(+0,5 milj. ha) ja valkuaiskasvien (+0.2 milj. ha) viljelyalojen kasvua sekä vapaaehtoisen kesannon 
lisääntymistä (+0,1 milj. ha). Viljan kylvöalojen lisääntyminen koskee erityisesti ohraa, vehnää, 
maissia ja ruisvchnää. 
163. Tuotokset ovat kolmesta neljään prosenttia pienemmät kuin edellisen vuoden ennätykselliset 
tasot. Kuten on jo todettu, ne seuraavat kuitenkin pitkän aikavälin noususuhdannetta. Lisäksi on 
mainittava, että vuoden 1997 maissisato on jopa viime vuotta suurempi kesän aikana vallinneiden 
sille erityisen suotuisten ilmasto-olosuhteiden ansiosta. 
164. Ensimmäisten, vielä väliaikaisten arvioiden mukaan vehnän tuotanto on noin kolme prosenttia 
edellisvuolta alhaisempi, ja durumvehnä on romahtanut 12 prosenttia vuoden ensi kuukausina 
tuotantoalueilla vallinneesta vesivajeestajohtuvan tuotoksen selvän huonontumisen vuoksi. Maissin 
tuotannon arvioidaan olevan vuonna 1997 kaikkien aikojen korkein eli miltei 37 miljoonaa tonnia, 
joka on noin seitsemän prosenttia enemmän kuin edellisenä vuonna. Voimakkaassa kasvussa 
lienevät myös rukiin (+5 7c) ja ruisvehnän (+15%) tuotannot. Ohran tuotanto on puolestaan pysynyt 
suurin piirtein ennallaan, ja sen osalta tuotoksen laskun on korvannut kylvöalan kasvu. 
165. Markkinahinnat olivat yleisesti alhaisemmat kuin edellisvuonna ja lähempänä 
interventiohintoja, kun markkinointivuoden 1995/1996 aikana niiden välillä oli suuri ero useimpien 
viljojen osalta. Paluu kohti vähemmän kireitä markkinaolosuhteita alkoi itse asiassajo heinäkuussa 
1996, kun kyseisen vuoden sadosta saatiin ensimmäiset liedot ja sitä alettiin pitää kaupan. Tämä 
44 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
tilanne jatkui suurimman osan markkinointivuotta 1996/1997 lukuun ottamatta maalis-huhtikuuta 
1997, jolloin tietyillä tuotantoalueilla esiintyneestä hallasta johtuva epävarmuus Amerikan 
vehnäsadosta johti vehnän maailmanmarkkinahintojen nopeaan nousuun ja edelleen viljan hinnan 
nousuun yhteisön markkinoilla. 
166. Huhtikuun huipun jälkeen sisämarkkjnahinnat laskivat nopeasti interventiohintojen tasolle 
lukuun ottamatta durumvehnää, jonka hinta on noussut jatkuvasti lokakuusta 1996 alkaen 
maailmanmarkkinoilla saatavissa olevien määrien vähäisyyden ja edellisvuodesta voimakkaasti 
pienentyneeksi arvioidun yhteisön sadon vuoksi. Marraskuun 1997 alussa vehnän markkinahinta 
oli 10-30 prosenttia interventiohintaa korkeampi, durumvehnän markkinahinta oli 60-80 prosenttia 
interventiohintaa korkeampi ja ohran ja maissin markkinahinnat olivat 5-20 prosenttia 
interventiohintoja korkeammat (markkinahinnat olivat interventiohintoja alhaisemmat tietyillä 
Saksan ohramarkkinoilla ja Italian maissimarkkinoilla). 
167. Öljykasvien (rapsi, auringonkukka ja soija) tuotanto saavutti vuonna 1997 ennätystason 
14,7 miljoonaa tonnia, josta 13,5 miljoonaa tonnia käytettiin elintarvikkeisiin ja 1,2 miljoonaa 
tonnia kesannoiduilta aloilta peräisin olevista öljykasveista muuhun käyttöön. Kokonaistuotannossa 
on edelliseen markkinointivuoteen nähden eroa siis 21 prosenttia kaikkien ja 26 prosenttia 
pelkästään elintarvikekäyttöön tarkoitettujen öljykasvien osalta. Valkuaiskasvien (herneet ja 
härkäpavut) tuotannossa on ollut muutamia vuosia, joina tuotanto on pysynyt muuttumattomana 
tai jopa laskenut, mutta nyt sekä viljelyalojen että tuotoksen kasvamisen ansiosta alalla on havaittu 
20 prosentin kasvu. 
168. Sokeria tuotettiin vuonna 1997 ennätysmäärä, yli 17 miljoonaa tonnia, eli kasvua viime 
vuodesta oli 3,4 prosenttia. Tulokseen vaikutti monta tekijää yhdessä: viljelyalan hienoinen kasvu, 
sokerijuurikassadon selkeä kasvu ja sokeripitoisuuksien kehittyminen. Sato parani erityisesti 
markkinointivuoden alussa ja lopussa vallinneiden hyvien ilmasto-olosuhteiden ansiosta. 
169. Marraskuun puolessavälissä saatavilla olleiden väliaikaisten tietojen mukaan viinin tuotanto 
laskisi edellisvuodesta noin 5,5 prosenttia, mutta olisi edelleen viimeisten kolmen viinivuoden 
keskiarvon tasolla. Tuotanto on vähentynyt erityisesti Ranskassa ja Italiassa ja pysynyt ennallaan 
Espanjassa. Vuoden 1997 tuotannon laatu lienee useissa tuottajajäsenvaltioissa poikkeuksellisen 
hyvä syksyn suotuisten ilmasto-olosuhteiden ansiosta. Erityisesti tästä syystä hinnat 
punaviinimarkkinoilla nousivat nopeasti syyskuun lopusta alkaen. Toisaalta valkoviinien hinnat 
olivat koko vuoden alamaissa ennen kaikkea Espanjassa ja Italiassa. 
770. Etelä-Euroopassa (erityisesti Ranskassa ja Italiassa) ja Saksan eteläosissa alku- ja 
loppukeväällä esiintyneet epätyypilliset hallat haittasivat rajusti useiden hedelmien tuotantoa 
Euroopan unionissa. Erityisesti kärsivät persikat ja nektariinit, joiden tuotanto laski 60-70 prosenttia 
Ranskassa ja Italiassa, sekä omenat, joiden tuotanto koko yhteisössä laski 15-20 prosenttia. 
Sitrushedelmiä tuotettiin sen sijaan suorastaan poikkeuksellisen runsaasti, noin 15 prosenttia 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTl L< )T 45 
enemmän kuin viime vuonna. Omenoiden, persikoiden ja nektariinien kaltaisten hedelmien, joiden 
tuotanto väheni voimakkaasti, hinnat olivat yleisesti melko hyvät, samoinkuin tiettyjen vihannesten, 
esimerkiksi tomaattien ja kukkakaalien, hinnat. 
171. Maidon tuotannon arvioidaan laskeneen vuonna 1997 hieman cli 121 miljoonaa tonnia 
edellisestä vuodesta karjan vähenemisen vuoksi. Tämän korvasi osittain tuotoksen kasvu. 
Toimitukset meijereihin ovat luultavasti suurin piirtein ennallaan. Voin tuotannon arvioidaan 
vähentyneen (-1.5'!). multa sen kulutus pysynee samalla tasolla. Ensimmäisen kerran moniin 
vuosi in juuston kokonaistuotantoon pysynyt miltei samalla tasolla tai jopa laskenut hieman. Tämä 
johtuu' lehmänmaidosta valmisteltujen juustojen tuotannon pysähtymisestä ja muista maitotyypcistä 
valmistettujen juustojen tuoiannon huomattavasta laskusta. Tämä vahvistaa kasvun päättymisen 
oireet, jotka havaittiin jo vuonna 1996. kun tuotanto kasvoi enää 1,6 prosenttia; edeltävien vuosien 
keskimääräinen kasvuvauhti oli 2 prosenttia. Juuston kulutus kasvoi 3,9 prosenttia vuonna 1995 
ja 0,9 prosenttia vuonna 1996, mutta saavutti vuonna 1997 vain 0,3 prosenttia, mikä vastasi suurin 
piirtein tuotannon kehitystä. 
172. Voin markkinahinta romahti noin 10 prosenttia vuoden 1996 aikana, multa alkoi elpyä 
hiljalleen vuonna 1997 ja palautui ensimmäisten kymmenen kuukauden aikana edellisvuoden 
tasolle. Marraskuun 1997 puolessavälissä kyseiset hinnat olivat yli kahdeksan prosenttia 
interventiohintoja korkeammat. Tämä johtuu interventiovarastojen hupenemisesta, tuoiannon 
laskusta samalla kun kulutus on pysynyt miltei samana, ja erityisesti Venäjälle suuntautuvan viennin 
kysynnän kasvusta. Myös muiden maitotuotteiden hinnat ovat pysyneet vuonna 1997 miltei 
samoina. On kuitenkin mainittava, ettei tämä maitotuotemarkkinoiden pysyvyys heijastu 
tuottajahintoihin. 
173. Naudanlihan tuotanto pysyi vuonna 1997 suhteellisen ennallaan jo toista vuotta peräkkäin 
(noin 7,950 milj. lonnia). Tuotanto saavutti huippunsa markkinointivuoden 1996/1997 aikana, 
mutta oli noin 300 000 tonnia vähemmän kuin olisi ollut mahdollista saavuttaa ilman vasikoiden 
ja erityisesti yli 30 kuukauden ikäisten nautojen teurastusta Isossa-Britanniassa BSE-kriisin 
seurauksena. Vuoden 1996 romahduksen (-7,4 %) jälkeen naudanlihan kulutus kasvoi vuonna 
1997 jo kolme prosenttia. 
174. Naudanlihaa on viety kolmansiin maihin edelleen varsin paljon huolimatta BSE-kriisistä 
johtuneista vaikeuksista. Tämän ansiosta naudanlihan hinnat ovat elpyneet pikku, hiljaa hiihti-
syyskuussa 1996 tapahtuneesta 15 prosentin romahduksesta. Elävien nautojen markkinahinnat 
ovat olleet toukokuusta lähtien selvästi edellisvuoden vastaavan ajan hintoja korkeammat ja elokuun 
puolessavälissä ne jopa ylittivät BSE-kriisiä edeltäneen tason. 
/ 75. Tästä kehityksestä huolimatta viitelaadun markkinahinnat ovat pysyneet erityisesti vuoden 
ensimmäisellä puoliskolla alle 80 prosentissa interventiohinnasta cli markkinatukitoimenpiteiden 
käynnistävästä kynnyshinnasta. Syyskuun 1997 loppuun mennessä markkinaostoja oli tehty vuoden 
46 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
alusta 220 000 tonnia, joihin on lisättävä vuoden 1996 lopun 430 000 tonnia interventio-ostoja. 
Elokuusta interventio-ostojen vauhti on vähentynyt asteittain markkinatilanteen selkeän 
parantumisen vuoksi. 
176. Sianlihan tuotantoon vaikuttivat voimakkaasti laajat välttämättömät teurastukset 
Alankomaissa siellä keväällä 1997 alkaneen sikaruttoepidemian vuoksi. Tuotanto on kokonaisuutena 
laskussa viime vuoden ennätystasosta, kun "hullun lehmän taudin" aiheuttamasta kriisistä johtuva 
naudanlihan kulutuksen romahdus lisäsi puolestaan valkoisen lihan kysynnän kasvua Euroopan 
unionissa. Alankomaiden tuotanto vähentyi itse asiassa niin rajusti, että huolimatta useiden 
jäsenvaltioiden tuotannon kasvusta viidentoista jäsenvaltion unionin nettotulos laski noin 0,7 
prosenttia edellisestä vuodesta. Myös kulutus saattaa laskea hieman hintojen liiallisen nousun 
ja naudanlihan - vaikkakin varovaisesti - kasvavan suosion vuoksi. Alankomaissaja vähäisemmässä 
määrin myös Saksassa vallinneen sianiihavajcen seurauksena sianlihan hinta on siis ollut varsin 
korkea jo huhtikuusta 1996 ja saavutti toukokuun 1997 puolessavälissä poikkeuksellisen korkean 
tason. Sen jälkeen sianlihan hinta on kuitenkin laskenut huomattavasti jaon pysytellyt suurimman 
osan vuotta viime vuoden tasolla. 
177. Sisäisen kulutuksen selvän kasvun ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin vielä 
selvemmän lisääntymisen ansiosta siipikarjanlihan tuotanto kehittyi vuonna 1997 tasaisesti 
(+3,1 %). Tämän ansiosta sekä siipikarjanlihan sisäinen tuotanto että kulutus ovat ylittäneet 
naudanlihan vastaavat luvut jo vuodesta 1996 alkaen jäsen vientikin lähenee naudanlihan vientiä. 
"Hullun lehmän taudin" kriisistä johtuneen nousun jälkeen kananlihan markkinahinnat ovat 
tasaantuneet vuoden 1997 aikana ja ovat yleisesti edellistä vuotta alemmat, mutta kuitenkin 
korkeammat kuin ennen kriisiä. 
178. Lampaan- ja vuohenlihan tuotanto on pienessä laskussa viime vuodesta (-2,4 %) lähinnä 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa tapahtuneen tuotannon selvän vähenemisen vuoksi. 
Markkinahinnat olivat erityisen korkeat vuonna 1996 ja jatkoivat vuonna 1997 samalla ja jopa 
hieman korkeammalla tasolla kevättä lukuun ottamatta. 
Tuottajahinnat 
779. Kaikkien maataloustuotteiden tuottajahintojen nimellishintaindeksin arvioidaan 
20. marraskuuta 1997 saatavilla olevien tietojen perusteella laskeneen 2,4 prosenttia vuonna 1997 
viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionissa. Vuoteen 1996 verrattuna kasvituotteiden 
tuottajahintaindeksi laski nimellisesti keskimäärin 4,6 prosenttia. Erityisesti viljan hinnat laskivat 
vuodessa keskimäärin 9 prosenttia, perunan hinnat 6,7 prosenttia, viinin hinnat 5,2 prosenttia, 
vihannesten hinnat miltei 3 prosenttia ja oliiviöljyn hinnat yli 23 prosenttia. Toisaalta 
sokerijuurikkaan hinnat nousivat keskimäärin 1,3 prosenttia ja hedelmien hinnat 1,4 prosenttia. 
180. Eläintuotteiden hintakehitys oli yleisesti suotuisampi. Niiden tuottajahintaindeksi oli 
nimellisesti keskimäärin varsin vakaa (-0,3 %), mikä johtuu porsaiden (+3,5 %) ja karitsojen ja 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 47 
lampaiden (+ 1,39 ) hintojen noususta, nautaeläinten hintojen hienoisesta palautumisesta (+0.59 
vuoden 1996 13 prosentin romahduksen jälkeen) sekä siipikarjan (- 2,2 9), maidon (- 2.3 9) 
ja munien (-4,09) hintojen laskusta. 
/<S7. Inflaation vaikutus huomioon ottaen tuottajahintaindeksi laski reaalisesti keskimäärin 
4,8 prosenttia koko Euroopan unionissa. Keskimääräistä enemmän se laski Espanjassa (-7.6'A ), 
Irlannissa (-8,8'/<>). Italiassa (••- 5.89 ), Portugalissa (-8,1 9 ) ja Yhdislyneessä kuningaskunnassa 
(-15.9 %). Laskusuuntaus oli vähäisempi Belgiassa (-1,7 9), Tanskassa (-1,5 9), Kreikassa 
( 1.59), RanskassaU 1,89), Suomessa (-2,5 9) ja Ruotsissa (-4,0 %). Muissa jäsenvaltioissa 
sen sijaan reaalihinlaindeksi on vakaa, ja jopa nousussa. 
Tuotantovälineiden hinnat 
182. Vuonna 1997 tavaroiden ja palvelujen ostohintaindeksi maatalouden päivittäiskulutuksen 
osalta nousi nimellisesti keskimäärin 0,9 prosenttia. Siementen ja lannoitteiden nimellishinnat 
laskivat noin 3 prosenttia, mutta kaikkien muiden maatalouden päivittäiskulutukseen liittyvien 
tavaroiden ja palvelujen nimellishinnat nousivat. Keskimääräistä enemmän nousivat jalostuseläinten 
(+4.5 9-), energian (+3,3 c/c) ja materiaalin ylläpidon ja korjausten (+3,3 %) hinnat sekä 
eläinlääkäripalvelut. 
183. Maatalouden päivittäiskulutustavaroiden ja -palvelujen reaalihintaindeksi laski Euroopan 
unionissa keskimäärin 1,3 prosenttia, mutta Tanskassa 1,6 prosentlia, Kreikassa ja Alankomaissa 
2,6 prosenttia, Irlannissa 2,9 prosenttia, Italiassa 3,6 prosentlia, Portugalissa 5,9 prosenttia ja 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa 4,6 prosenttia. 
Maataloustulojen kehitys 
184. Maataloustuloja koskevat lopulliset tiedot julkaistaan vasta vuoden 1998 aikana ('). Ainoa 
maataloustulojen kehitystä selittävä tekijä, jonka osalta on saatavilla vuotta 1997 koskevia 
ennakkoarvioita, esitetään "hintojen leikkurina" (tuottajahintaindeksin ja välituotekäytön 
hintaindeksin välinen suhde). Jälkimmäinen huononi lähes kaikissa jäsenvaltioissa ja erityisesti 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Ruotsissa, Suomessa, Ranskassa, Portugalissa ja 
Italiassa. Sen sijaan se parani hieman Alankomaissa ja Kreikassa ja vielä vähemmässä määrin 
Saksassa ja Tanskassa. 
185. Olisi kuitenkin palautettava mieleen, että kyseisen osoittimen taloudellinen merkittävyys 
on vähentynyt YMP:n uudistuksen voimaantulon jälkeen, sillä sen myötä otettiin käyttöön 
tasaustukia korvaukseksi uudistuksen yhteydessä päätettyjen virallisten hintojen laskusta. Kyseiset 
tuet, jotka esiintyvät maatalouden kirjanpidossa kohdassa "tuet", ovat sen vuoksi olennainen osa 
(') Eurostat on kuitenkin julkaissut sarjassa Tilastoja lyhyesti arvioita, joihin lukija voi tutustua. 
4S SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
Maataloustuotteiden nimellisluottajahintojen vaihtelu Miosina 1996 ja 1997 
J.ISCIH.llllO 
LU-I5 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EUri6a (Ellada) 
Hspana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nedcrland 
Osterrcich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Sverigc 
United Kingdom 1'197/1996 
Kasvitumiecl 
-4.6 
-2 4 
-1.5 
1.4 
4,4 
-10.1 
-3.6 
-11.6 
-U 
0.8 
1.3 
-0,3 
-8.9 
-0.4 
-7,4 
-17.4 l-'l.iintuoticot 
0.3 
1.8 
1.9 
2.5 
4.3 
2.7 
3.4 
-6.4 
-2,1 
0.1 
3.4 
2,1 
-2,1 
-2,2 
-0.6 
-11.9 Villoma 
-2.4 
0.2 
0.7 
2 2 
4.4 
-5.4 
-0.3 
-7.0 
-3.3 
0.2 
2.4 
1.6 
-5.8 
-1.6 
-2.5 
-13.9 I'Wi/IW 
K.isviluoikvl 
-0.5 
-1.7 
-1.4 
-5,5 
6,8 
-3.1 
0.4 
-11.9 
2,5 
3,4 
0.4 
2,1 
-0,2 
-9.2 
-7.8 
-7,4 l-.l.iinluoilt'ci 
1.0 
2.0 
4.3 
1.3 
0.2 
4,6 
-0.9 
-4.0 
1,2 
-5.1 
3.2 
0.5 
3,0 
-16.1 
-2.6 
2.3 Yhti'cns.i 
0.2 
0.6 
i i 
-I.I 
5.0 
-0.4 
-0.3 
-5.0 
2.0 
-3.7 
1.9 
0.9 
1.2 
-14.3 
-4.1 
-1.5 
Maatalouden deflatoitu tuottajahintaindeksi 
11wti - too) 
Juscnvaltin 
EU-15 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EkXdba (Ellada) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Ostcrreich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Svcrige 
United Kingdom 1990 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100.0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 l'»)l 
97,3 
98.1 
96.2 
95,2 
101,9 
94.8 
97.8 
93.4 
102,8 
89,6 
100,8 
97,1 
86.5 
92.6 
91.5 
93.7 1992 
89.5 
92,4 
92,8 
91.3 
93,3 
83,4 
89,6 
91,9 
89.8 
82,3 
92,1 
92,4 
73,2 
89.7 
86,4 
91.9 1993 
84.9 
83.8 
80,0 
80.6 
85.2 
84,1 
83.5 
96,6 
87,9 
78,0 
83,4 
87,3 
70,6 
87.7 
79.3 
94,5 1994 
85,1 
84.8 
79.5 
79.5 
87,3 
88.8 
82.6 
95,8 
87,5 
76.0 
84,2 
85,5 
72,7 
86.5 
81,6 
93,1 1995 
85,6 
79,9 
77,5 
78,7 
87,7 
94,1 
81.9 
95,5 
90.9 
73,6 
84,9 
63,2 
72.6 
63,9 
79.8 
98.7 1996 
82.8 
78.8 
77.5 
76,5 
86,5 
90,3 
78,3 
89,3 
89,2 
69,9 
84,8 
62.7 
71,2 
54,4 
76.1 
94,9 1997 
78,9 
77.5 
76.3 
76.6 
85.2 
83.5 
77.0 
81,4 
84,0 
68,9 
84.8 
62.3 
65,5 
53,0 
73.1 
79.9 1997/1996 
-*.8 
-1.7 
-1.5 
0.3 
-1.5 
-7.6 
-1.8 
-8.8 
-5,8 
-1.4 
0.0 
-0,5 
-8.1 
-2,5 
-4,0 
-15.9 4S SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
Maataloustuotteiden nimellisluottajahintojen vaihtelu Miosina 1996 ja 1997 
J.ISCIH.llllO 
EU-I5 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EUri6a (Ellada) 
Hspana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nedcrland 
Osterrcich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Sverigc 
United Kingdom 1 '197/1996 
Kasvitumiecl 
-4.6 
-2 4 
-1.5 
1.4 
4,4 
-10.1 
-3.6 
-11.6 
-U 
0.8 
1.3 
-0,3 
-8.9 
-0.4 
-7,4 
-17.4 l-'l.iintuoticot 
0.3 
1.8 
1.9 
2.5 
4.3 
2.7 
3.4 
-6.4 
-2,1 
0.1 
3.4 
2,1 
-2,1 
-2,2 
-0.6 
-11.9 Ylnooi^a 
-2.4 
0.2 
0.7 
2 2 
4.4 
-5.4 
-0.3 
-7.0 
-3.3 
0.2 
2.4 
1.6 
-5.8 
-1.6 
-2.5 
-13.9 199<i/IW 
K.isviluouccl 
-0.5 
-1.7 
-1,4 
-5,5 
6,8 
-3.1 
0.4 
-11.9 
2,5 
3,4 
0.4 
2,1 
-0,2 
-9.2 
-7.8 
-7,4 l-l.iiuluoilcci 
1.0 
2.0 
4.3 
1.3 
0.2 
4,6 
-0.9 
-4.0 
1,2 
-5.1 
3.2 
0.5 
3,0 
-16.1 
-2.6 
2.3 Yhti'cns.i 
0.2 
0.6 
i i 
-I.I 
5.0 
-0.4 
-0.3 
-5.0 
2.0 
-3.7 
1.9 
0.9 
1.2 
-14.3 
-4.1 
-1.5 
Maatalouden deflatoitu tuottajahintaindeksi 
nvw - too) 
Juscnvaltin 
EU-15 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EkXdba (Ellada) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Ostcrreich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Svcrige 
United Kingdom 1990 
100.0 
100,0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100.0 
100,0 
100,0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 l"9| 
97,3 
98.1 
96.2 
95,2 
101,9 
94.8 
97.8 
93.4 
102,8 
89,6 
100,8 
97,1 
86,5 
92.6 
91.5 
93.7 1992 
89.5 
92,4 
92,8 
91.3 
93,3 
83,4 
89,6 
91,9 
89.8 
82,3 
92,1 
92,4 
73,2 
89.7 
86,4 
91.9 1993 
84.9 
83.8 
80,0 
80.6 
85.2 
84,1 
83.5 
96,6 
87,9 
78,0 
83,4 
87,3 
70,6 
87.7 
79.3 
94,5 1994 
85.1 
84.8 
79.5 
79.5 
87,3 
88.8 
82.6 
95,8 
87,5 
76.0 
84,2 
85,5 
72,7 
86.5 
81,6 
93,1 1995 
85,6 
79,9 
77,5 
78,7 
87,7 
94,1 
81.9 
95,5 
90.9 
73,6 
84,9 
63,2 
72.6 
63,9 
79.8 
98.7 1996 
82.8 
78.8 
77.5 
76,5 
86,5 
90,3 
78,3 
89,3 
89,2 
69,9 
84,8 
62.7 
71,2 
54,4 
76.1 
94,9 1997 
78,9 
77.5 
76.3 
76.6 
85.2 
83.5 
77.0 
81,4 
84,0 
68,9 
84.8 
62.3 
65,5 
53,0 
73.1 
79.9 1997/1996 
-t.8 
-1.7 
-1.5 
0.3 
-1.5 
-7.6 
-1.8 
-8.8 
-5,8 
-1.4 
0.0 
-0,5 
-8.1 
-2,5 
-4,0 
-15.9 <;>t,>\rnnt-iiui\ 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 49 
Maatalouden nimellisten ttiotantopanoshintnjen vaihtelu vuosina 1995, 1996 ja 1997 
J.ISOIV.llllO 
EU-15 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EUrioa (.Ellada) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Ncdeiland 
Ostctreich 
PomiL'al 
Suomi/Finland 
Svenu'c 
United Kingdom Tav 
v., 11;• 
1997/1996 
0.9 
2.0 
0,7 
2.0 
3.3 
2.3 
2.0 
-0.9 
-1.0 
1.3 
0.3 
3.7 
-3.5 
2.9 
2.1 
•2.4 Jijl ia p.) 1 v 
rlck.ivInn i 
1996/1995 
4.1 
4.2 
3.3 
2.9 
K.7 
4.0 
4,1 
3.8 
3.0 
3.7 
4.7 
5.0 
0.3 
2.3 
6.9 
6.1 elm 
-s.ih.i 
1995/199-1 
2.7 
0.0 
0.4 
0.2 
5.6 
3.3 
1.7 
1.6 
10.6 
1.3 
3.3 
-2,1 
3,5 
-21,9 
5.7 
3.3 Invest 
1997/1996 
2.5 
0.5 
1.0 
0.8 
3.1 
4,6 
1.4 
1.6 
3.4 
-I.I 
2.4 
0.9 
4.2 
1.3 
1.0 
2.7 iinlihs < >»1\ k 
p.ilvelm 
I99(i/I995 
3.1 
0.2 
-i -> 
I.I 
6.4 
5.2 
2.4 
0.0 
4.3 
0.9 
2.6 
2.1 
4.1 
1.7 
1.2 
2.3 keel |.i 
1995/1994 
3.4 
3.6 
2.8 
1.2 
11.3 
5.9 
2.0 
4.6 
4.7 
1.5 
3.1 
2.0 
7.3 
-14.4 
6.0 
3.6 1997/19% 
1.3 
1.7 
0.8 
1.7 
3.2 
2.7 
1.9 
-0.3 
1.2 
0.2 
0.4 
2.5 
-2.0 
2.4 
1.8 
1.7 Yhiecns.i 
1996/1995 
3.9 
3.7 
3.1 
2.5 
S.2 
4.2 
3.8 
2.8 
.3.6 
2.4 
4.1 
3.7 
1.0 
2.1 
5.4 
5.5 I995/|99J 
2.9 
0.5 
0.9 
0.5 
6.8 
3.7 
1.7 
2.3 
7.6 
1.4 
3.3 
-0,3 
4.2 
-19.5 
5.8 
3,3 
Deflatoidut tuotantopanoshintojen indeksit, välituotckäytto 
tl WO = 100) 
Jascnvaltio 
EU-15 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EA.Ari6a (Ellada) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Osterreich 
Portusal 
Suomi/Finland 
Sverise 
United Kingdom 1990 
100,0 
100.0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 
100.0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 
100.0 
100,0 
100.0 
100.0 
100.0 1991 
97.5 
97.0 
96.7 
98.3 
104,7 
96.0 
97.9 
97.3 
96,0 
98,7 
96,8 
98.8 
94.5 
102.8 
95.3 
97.9 1992 
95,2 
94,5 
94.1 
96,0 
10.3.5 
92,0 
96,2 
94,3 
92,8 
96,0 
95,2 
96,2 
89.1 
102,4 
92,9 
97.2 1993 
93.5 
90,9 
92,7 
91.9 
101.5 
91.0 
94,2 
92,9 
95.7 
91,4 
90,9 
93.7 
79,9 
102,0 
88,3 
100,1 1994 
91.3 
88,6 
S9.I 
90.0 
98.4 
89.5 
92.6 
91.7 
93.1 
89,5 
87,5 
88,9 
76.2 
96,6 
88,1 
98.0 1995 
90.9 
87.2 
87.6 
88.5 
95.1 
88,3 
92,6 
90,8 
97,9 
89,0 
88.7 
85,2 
87.7 
74.7 
90,8 
97.9 1996 
92.3 
89.1 
88.6 
89.8 
95.3 
88,7 
94.4 
92.7 
97,1 
91.1 
90,9 
87,7 
73,4 
75,9 
96,6 
101,3 1997 
91,1 
89.2 
87.0 
91,1 
91.8 
88,7 
94.4 
90,1 
93.5 
90,7 
88,6 
88,9 
69,3 
77,4 
97,2 
96,8 1996/1995 
-1,3 
0.1 
-1.6 
0.1 
-2,6 
-0,1 
0,4 
-2,9 
-3.6 
-0,4 
-2,6 
1.6 
-5,9 
2,0 
0,5 
-4.6 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 49 
Maatalouden nimellisten ttiotantopanoshintnjen vaihtelu vuosina 1995, 1996 ja 1997 
J.isenv.iliin 
EU-15 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
VJ.X&ha. (.Ellada) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Ncdeiland 
Ostctreich 
Ponunal 
Suomi/Finland 
Svenu'c 
United Kingdom Tav 
V.,llf 
1997/1996 
0.9 
2.0 
0,7 
2.0 
3.3 
2.3 
2.0 
-0.9 
-1.0 
1.3 
0.3 
3.7 
-3.5 
2.9 
2.1 
-2.4 Jijl ia |\ilv 
rlck.iv inn i 
1996/1995 
4.1 
4.2 
3.3 
2.9 
K.7 
4.0 
4,1 
3.8 
3.0 
3.7 
4.7 
5.0 
0.3 
2.3 
6.9 
6.1 elm 
.s.ih.i 
1995/1994 
2.7 
0.0 
0,4 
0.2 
5.6 
3.3 
1.7 
1.6 
10.6 
1.3 
3.3 
-2,1 
3,5 
-21,9 
5.7 
3.3 Invest 
1997/1996 
2.5 
0.5 
1.0 
0.8 
3.1 
4,6 
1.4 
1.6 
3.4 
-1.1 
2.4 
0.9 
4.2 
1.3 
1.0 
2.7 iinlihs < >»1\ k 
p.ilvelm 
I99(i/I995 
3.1 
0.2 
-i -i 
I.I 
6.4 
5.2 
2.4 
0.0 
4.3 
0.9 
2.6 
2.1 
4.1 
1.7 
1.2 
2.3 keel ia 
1995/1994 
3.4 
3.6 
2.8 
1.2 
11.3 
5.9 
2.0 
4.6 
4.7 
1.5 
3.1 
2.0 
7.3 
-14.4 
6.0 
3.6 1997/19% 
1.3 
1,7 
0,8 
1.7 
3.2 
2.7 
1.9 
-0.3 
1.2 
0.2 
0.4 
2.5 
-2.0 
2.4 
1.8 
1.7 Yhiecns.i 
1996/1995 
3.9 
3.7 
3.1 
2.5 
S.2 
4.2 
3.8 
2.8 
.3.6 
2.4 
4.1 
3.7 
1.0 
2.1 
5.4 
5.5 I995/|994 
2.9 
0.5 
0.9 
0.5 
6.8 
3.7 
1.7 
2.3 
7.6 
1.4 
3.3 
-0,3 
4.2 
-19.5 
5.8 
3,3 
Deflatoidut tuotantopanoshintojen indeksit, välituotckäytto 
tl WO = 100) 
Jascnvaltio 
EU-15 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EA.Ari6a (Ellada) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Osterreich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Sverisie 
United Kingdom 1990 
100,0 
100.0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 
100.0 
100,0 
100.0 
100.0 
100,0 
100.0 
100,0 
100.0 
100.0 
100.0 1991 
97.5 
97.0 
96.7 
98.3 
104,7 
96.0 
97.9 
97.3 
96,0 
98,7 
96,8 
98.8 
94.5 
102.8 
95.3 
97.9 1992 
95,2 
94,5 
94.1 
96,0 
10.3.5 
92,0 
96,2 
94,3 
92,8 
96,0 
95,2 
96,2 
89.1 
102,4 
92,9 
97,2 1993 
93.5 
90.9 
92.7 
91.9 
101.5 
91.0 
94,2 
92,9 
95.7 
91,4 
90,9 
93.7 
79,9 
102,0 
88,3 
100.1 1994 
91.3 
88,6 
S9.I 
90.0 
98.4 
89.5 
92.6 
91.7 
93.1 
89,5 
87,5 
88,9 
76.2 
96,6 
88,1 
98.0 1995 
90.9 
87,2 
87.6 
88.5 
95.1 
88,3 
92,6 
90,8 
97,9 
89,0 
88.7 
85,2 
87.7 
74.7 
90,8 
97.9 1996 
92.3 
89.1 
88.6 
89.8 
95.3 
88,7 
94.4 
92.7 
97,1 
91.1 
90,9 
87,7 
73,4 
75,9 
96,6 
101,3 1997 
91,1 
89.2 
87.0 
91,1 
91.8 
88,7 
94.4 
90,1 
93.5 
90,7 
88,6 
88,9 
69,3 
77,4 
97,2 
96,8 1996/1995 
-1,3 
0.1 
-1.6 
0.1 
-2,6 
-0,1 
0,4 
-2,9 
-3.6 
-0,4 
-2,6 
1.6 
-5,9 
2,0 
0,5 
-4.6 '/'»(MI'/l/ll'l/IU/ 
50 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
maataloustulojen muodostusta ainakin vilja-ja naudanliha-alalla. Vuonna 1996 maatalousalalla 
myönnettyjen tuotannon tukipalkkioiden määrä oli kokonaisuudessaan miltei 30 prosenttia 
viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionin maatalousalan hruttoarvonlisäyksestä, multa kyseinen 
luku on todennäköisesti huomattavasti korkeampi vilja-ja naudanliha-alalla. 
186. On korostettava, että maataloustulojen kehitys riippuu paitsi tuotantohintojen ja 
maatalousalalla käytettävien hyödykkeiden ja palveluiden hintojen kehityksestä, myös muista 
tärkeistä tekijöistä ja erityisesti tuotannon määrän kehityksestä, suorien tukien yhä tärkeämmästä 
asemasta tulonmuodostuksessa sekä maatalouden työvoiman kehityksen vaikutuksesta tuloihin 
tyoyksikkökohtaisesti. Kaikkien näiden tekijöiden ja kertomuksen tätä lukua laadittaessa saatavilla 
olevien tietojen perusteella taloudellisista tuloksista voidaan odottaa yleisesti heikompia kuin 
kolmena edeltävänä markkinointivuonna, joina tulot kasvoivat selvästi, multa kokonaisuutena 
huomaliavasli tasapainoisempia kuin edellisenä vuonna. Vaikka vuonna 1997 tietyillä 
luotantoaloilla, esimerkiksi vilja-alalla, on havaittavissa tulojen suhteellista laskua - yhdeksän 
prosenttia edellisvuoteen verrattuna - tuotantohintojen laskun vuoksi, on pidettävä mielessä, että 
kahden viime vuoden aikana näiden alojen taloudelliset tulokset ovat olleet erittäin hyviä. Toisaalta 
naudanlihatalous todennäköisesti toipuu hitaasti vuonna 1997 "hullun lehmän" kriisin jälkeisestä 
katastrofista. Kuten edellä on esitetty, vuonna 1997 suhdanteet olivat suotuisia myös sian- ja 
siipikarjankasvatukselle sekä sokerijuurikkaan viljelylle. 
Maatalouden kirjanpidon tietoverkko (FADN) 
Maataloustulot 
187. Maatilayritysten (') tuotos, kulut ja tulot EU:ssa (:) on laskettu yhdenmukaistettua maat­
alouden kirjanpitoa (') (katso VII luku, taulukko 3.2.1) koskevan tutkimuksen perusteella. Tästä 
tutkimuksesta saadaan arvokasta tietoa maatilojen tulojen vaihteluista, joita koko maatalousalan 
kattavien tulosten keskiarvot eivät paljasta. Tässä osassa esitellään vaihtelut tuotantosuunnan 
mukaan (VII luvun taulukossa 3.2.2 selitetään eri teknis-taloudelliset suuntautumiset). 
188. Tässä esitetyt tulokset ovat todettuja ja vaihtelut on laskettu tosiasiallisesti (vähennettynä 
inflaatiolla). Vuosikertomusta tehtäessä eräät tulokset eivät vielä olleet saatavilla C). Eri teknis­
taloudellisista suuntauksia ja maatilan erilaista liiketoiminnallista tai taloudellista kokoa koskevat 
yksityiskohtaiset tulokset (ecun nykykurssilla) esitetään VII luvun taulukoissa 3.2.3 ja 3.2.4. 
(') Maatilat, jotka myyvät suurimman osan tuotannostaan ja joilla on tietty vähimmäismäärä taloudellista toimintaa. 
(;) Tulokset viittaavat viidentoista jäsenvaltion unioniin (EU-15). 
C) Tunnetaan nimellä maatalouden kirjanpidon tietoverkko (FADN). EU-15:ssä tutkitaan noin 58 000 maatilaa, 
jotka kattavat EU:n tuotannon kokonaisarvonlisäyksestä 90 prosenttia maatalouden alkutuotannosta. 
("*) Vuoden 1995/1996 tuloksissa ei ole mukana Saksa eikä osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa (Skotlanti), koska 
näiden jäsenvaltioiden osalta täydellisiä tietoja ei ole vielä saatavilla. Tämän vuoksi vuoden 1995/1996 
keskimääräisissä tuloksissa ei viitata EU-12:een tai EU-15:een. 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 51 
Maataloustulot teknis-taloudellisen suuntautumisen mukaan 
189. Suuret erot Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden keskimääräisissä tuloissa (katso kuvio 1 ) 
johtuvat niiden maatalouden rakenteesta. Suurimmat keskitulot on yleensä niillä jäsenvaltioilla, 
joissa on merkittävä määrä suuria tiloja ja jotka ovat voimakkaasti erikoistuneet peltokasvien 
viljelyyn tai kilpailukykyisimmille tuotannonaloille (sian- ja/tai siipikarjanliha, puutarhatalous 
ja maitotalous). Etelä-Euroopan jäsenvaltioissa, joissa on paljon pieniä sekatuotantotiloja 
(kasvinviljelyjä kotieläintalous) tai monivuotisten kasvien viljelyyn suuntautuneita tiloja (joissa 
viljellään erilaisia viljelykasveja), on Euroopan unionin keskitasoa alhaisemmat keskitulot. 
Tosiasialliset maataloustulot tilaa kohden 
Viljelijäperheen maataloustulo (VPM) 
Belgique/Belglö 
Danmark 
Deutschland 
EAAaöa (Ellâda) 
Esparia 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Österreich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Sverige 
United Kingdom 1994/1995 
1995/1996 
0 100 200 300 
Indeksi (kaikkien maatilojen keskiarvo, EU-12,1994/1995 = 100) 
Lähde: EU—FADN, PO VI/A3. 400 
Kuvio 1 
190. Tilivuonna 1995/1996 (vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen kolmas 
täytäntöönpanovuosi) keskimääräiset maataloustulot nousivat tosiasiallisesti useissa jäsenvaltioissa 
verrattuna vuoteen 1994/1995. Tulot nousivat Tanskassa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, 
52 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
Viljelijäperheen maataloustulot 
teknis-taloudellisen suuntautumisen mukaan 52 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
Viljelijäperheen maataloustulot 
teknis-taloudellisen suuntautumisen mukaan 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 53 
I.uxemhurgissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Muissa jäsenvaltioissa tulot 
laskivat verrattuna vuoden 1994/1995 keskimääräisiin tuloihin. 
191. Kuviossa 2 esitetään tulokehityksen vaihtelu leknis-taloudelliscn suuntautumisen perusteella 
eri jäsenvaltioissa. Kuviossa esitetään myös, että niiden tuotantosuuntien tulokset, joihin vuoden 
1992 YMP:n uudistus vaikutti eniten, ovat laajalti vaikuttaneet joissakin jäsenvaltioissa todettuihin 
kaikkien tilojen keskimääräisten tulosten vaihteluihin. Siten peltokasvien viljelyyn suuntautuneiden 
tilojen keskimääräiset tulot nousivat Tanskassa, Ranskassa. Italiassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa kun taas päinvastainen suuntaus todettiin vastaavilla tiloilla Belgiassa, Kreikassa, 
Espanjassa ja Alankomaissa. Ranskassa naudanlihan tuottajien keskimääräiset tulot nousivat 
Italiassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kun taas Belgiassa ja Espanjassa ne 
laskivat. Naudanlihan tuottajien keskimääräisten tulojen lasku rajoitti keskimääräisten 
maataloustulojen nousua. Alankomaissa sitävastoin keskimääräisten maataloustulojen laskua 
pehmensi naudanlihan tuotantoon erikoistuneiden tilojen keskimääräisten tulojen nousu. 
192. Irlannissa peltokasvien viljelyyn suuntautuneiden tilojen keskimääräiset tulot laskivat hieman 
ja naudanlihan tuotantoon erikoistuneiden lilojen tulot pysyivät vakaina. Irlannissa ja Luxemburgissa 
kansallisten keskimääräisten tulojen nousu riippuu pääasiassa maidontuotantoon ja sekatuotanloon 
suuntautuneiden tilojen keskimääräisten tulojen noususta. 
193. Joissakin jäsenvaltioissa kaikkien tilojen osalta todetut keskimääräiset tulokset selittyvät 
myös muiden kuin niiden tuotantosuuntien osalta todetuista tuloksista, joihin vuoden 1992 YMP:n 
uudistus vaikutti enilcn. Esimerkiksi Alankomaissa todeltu keskimääräisten maataloustulojen lasku 
johtuu sekä peltokasveihin että puutarhatalouteen ja maitotalouteen suuntautuneiden tilojen 
keskimääräisten tulojen laskusta. Italiassa lodettu keskimääräisten maataloustulojen nousu johtuu 
viininviljelyyn ja monivuotisten kasvien viljelyyn tai maitotalouteen suuntautuneiden tilojen 
keskimääräisten tulojen noususta. 
Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen kolmas soveltamisvuosi 
194. Kuviossa 3 esitetään, että tilojen tuotoksen keskimääräinen arvo (ilman tukia ja vähennettynä 
inflaatiolla) nousi kaikissa EU-12-jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Belgiaa, Kreikkaa ja Espanjaa, 
joissa arvo laski, sekä Irlantia ja Portugalia, joissa tilojen tuotoksen keskimääräinen arvo pysyi 
kutakuinkin vakaana edelliseen vuoteen verrattuna. 
195. Kuvio 4 osoittaa, että vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen kolmannen 
täytäntöönpanovuoden aikana suorista maksuista saadut tulot nousivat edelleen. Tilakohtaiset 
julkiset nettotulot (kaikki suoraan tilalle maksetut avustukset ja tuet, mukaan lukien kansalliset 
tuet ja hyvitysmaksut, vähennettyinä tuotantomaksuilla) ovat nousseet merkittävästi kaikissa EU-12-
jäsenvaltioissa Kreikkaa ja Espanjaa lukuun otiamatta (tosin näiden kahden maan osalta tiedot 
ovat yhä tilapäisiä). 
54 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 
Belgique/Belglö 
Danmark Maatilakohtainen tuotos (arvo) ennen tukia 
Deutschland 
EÀAàôo. (Ellâda) 
Espana 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Österrelch 
Portugal 
Suomi/Finland 
Sverige 
United Kingdom 1994/1995 
1995/1996 
0 100 200 300 400 500 
Indeksi (kaikkien maatilojen keskiarvo, EU-12,1994/1995 = 100) 
Lähde: EU—FADN, PO VI/A3. 
Kuvio 3 
196. Vuoden 1995/1996 lukujen mukaan kaikissa jäsenvaltioissa Kreikkaa lukuun ottamatta 
julkisten tukien osuus maatilan liikevaihdosta (julkinen tuki mukaan lukien) ja maatilan tuloista 
nousee jatkuvasti. Vuonna 1995/1996 niiden osuus maatilan liikevaihdosta vaihteli 2,4 prosentista 
Alankomaissa 16 prosenttiin Irlannissa (vuonna 1994/1995 kyseiset osuudet näissä maissa olivat 
2,3 prosenttia ja 14,4 prosenttia). Vuonna 1995/1996 julkisten tukien osuus maatilan tuloista vaihteli 
14,6 prosentista Alankomaissa 85,3 prosenttiin Tanskassa (vuonna 1994/1995 kyseiset osuudet 
näissä maissa olivat 12,7 prosenttia ja 79 prosenttia). Kyseiset osuudet perustuvat kaikkien tilojen 
keskiarvoihin mukaan lukien sellaiset teknis-taloudelliset suuntautumiset, joihin vuoden 1992 
YMP:n uudistus ei välittömästi kohdistunut. 
197. Vuoden 1995/1996 lukujen mukaan näyttäisi lisäksi siltä, että julkisen tuen osuus maatilan 
koko liikevaihdosta (julkinen tuki mukaan lukien) ja maatilan tuloista olisi vielä merkittävämpi 
Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa. 
SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 55 
Julkinen nettotuki maatilaa kohden 
Kuvio 4 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 55 
Julkinen nettotuki maatilaa kohden 
Kuvio 4 
5G +S9-
III - Maatalousmarkkinat 
198. Tässä luvussa kuvataan tärkeimpien maataloustuotteiden maailmanmarkkinalilannelta ja 
yhteisön markkinatilannetta sekä hintakehitystä ja yhteisön tasolla ehdotettuja tai pääteltyjä 
tärkeimpiä toimenpiteitä näiden markkinoiden hoitamiseksi. 
Viljat 
Maailmanmarkkinat 
199. Koko maailman viljantuotanto markkinointivuonna 1996/1997 oli huomattavasti edellistä 
markkinointivuotta suurempi, mikä johtui pääasiassa rehuviljan tuotannon lisääntymisestä. 
Yhdysvalloissa maissintuotanto kasvoi edellisen markkinointivuoden 209 miljoonasta tonnista 
236 miljoonaan tonniin, ja maailman vehnäntuotannon määrä nousi markkinointivuonna 1996/1997 
vuoden 1995/1996 540 miljoonasta tonnista 581 miljoonaan tonniin, mikä johtui tuotannon 
lisääntymisestä useimmissa suurissa tuottajamaissa. Australian vehnäsato kasvoi kolmanneksella 
cli 23,5 miljoonaan tonniin markkinointivuoden 1995/1996 17 miljoonasta tonnista. Itsenäisien 
valtioiden yhteisön vehnäsato oli kokonaisuudessaan hieman suurempi kuin edellisenä vuonna. 
Myös Kiinassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa saatiin edellisvuotta suurempi satoja Argentiinan 
tuotanto lähes kaksinkertaistui vuoteen 1995/1996 verrattuna (9.5 miljoonasta tonnista 
16 miljoonaan tonniin). 
200. Markkinointivuoden 1995/1996 korkeat viljan hinnat johtivat viljelyalan lisääntymiseen 
vuonna 1996 kaikissa suurissa tuottajamaissapa markkinointivuonna 1996/1997 koko maailman 
sato oli 1 482 miljoonaa tonnia. Edellisenä markkinointivuonna vastaava luku oli 1 335 miljoonaa 
tonnia. Rehuviljan tuotanto lisääntyi vuoden 1995/1996 799 miljoonasta tonnista 901 miljoonaan 
tonniin vuonna 1996/1997 (12,9 prosentin lisäys). 
201. Maailman vehnänkulutuksenmarkkinointivuonna 1996/1997 arvioidaan olevan 578 miljoonaa 
tonnia cli 3 miljoonaa tonnia kyseisen vuoden satoa pienempi, mutta kuitenkin edeltävän 
markkinointivuoden kulutusta (554 miljoonaa tonnia) suurempi. Rehuviljan kulutukseksi arvioidaan 
58 MAATALOUSMARKKINAT 
871 miljoonaa tonnia, mikä tarkoittaa voimakasta kasvua suhteessa edeltävään markkinointivuoteen 
(S28 miljoonaa tonnia), multa jää kuitenkin huomattavasti tuotantoa pienemmäksi. Maailman 
viljavarastot ovat alkaneet palautua lähemmäs aikaisempaa tasoa markkinointivuoden 1995/1996 
lopun alhaisen tason ( 184 miljoonaa tonnia) jälkeen. Nykyinen määrä, 218 miljoonaa tonnia, on 
vähän pienempi kuin vuoden 1995/1995 määrä (229 miljoonaa tonnia). Tästä määrästä 99 miljoonaa 
tonnia on vehnää ja 1 19 miljoonaa tonnia rehuviljaa. 
202. Viljan maailmankaupan kokonaismäärä oli 183 miljoonaa tonnia, josta 92 miljoonaa tonnia 
oli vehnää. Edeltävän markkinointivuoden vastaava luku oli 182 miljoonaa tonnia (josta 
90 miljoonaa tonnia vehnää). Useimmat tuojamaat ostivat suunnilleen samat määrät kuin 
aikaisempana vuonna, poikkeuksena Iran, jonka luonti lisääntyi huomattavasti, ja Kiina, jossa 
tuonti puolestaan väheni selvästi. 
203. Markkinointivuoden 1997/1998 satoennusteiden mukaan maailman kokonaistuotanto vähenee 
(1 482 miljoonasta tonnista 1 461 miljoonaan tonniin). Tämä johtuu erityisesti Kiinan rehuvilja-
ja maissisadon huomattavasta (23 miljoonaa tonnia) vähenemisestä. Useimpien muiden 
tuottajamaiden tuotanto sen sijaan pysyy jokseenkin vakaana. Kulutuksen arvioidaan kasvavan 
tuotantoa suuremmaksi (1 474 miljoonaan tonniin vuoden 1996/1997 I 449 miljoonasta tonnista), 
minkä vuoksi maailmanlaajuisia varastoja uhkaa 10 miljoonan tonnin väheneminen 205 miljoonaan 
tonniin. Viljan maailmankaupan osalta voidaan odottaa vähäistä määrän lisääntymistä 
(186 miljoonaa tonnia, josta 94 miljoonaa tonnia vehnää). 
Yhteisön markkinat 
204. Yhteisön viidentoista jäsenvaltion tuotanto markkinointivuonna 1996/1997 on arviolta 
206 miljoonaa tonnia, mikä on 29 miljoonaa tonnia enemmän kuin vuonna 1995/1996, jolloin 
tuotannon määrään vaikutti yhteisön eteläosien kuivuus. 
205. Tuotannon lisääntyminen on seurausta viljojen kylvöalan lisääntymisestä (36,9 miljoonaa 
viljeltyä hehtaaria markkinointivuoden 1995/1996 35,6 miljoonaan hehtaariin verrattuna (lisäys 
on siis 3,7 prosenttia) ja ennätyssadoista: 5,58 tonnia hehtaarilta aikaisemman 4,99 hehtaarin sijasta. 
206. Tähän on vaikuttanut kaikkien viljalajien tuotannon lisääntyminen. Ennätyssadot ovat 
kasvattaneet leipävehnän tuotannon 91,3 miljoonaan tonniin (lisäys 10,7 miljoonaa tonnia), 
ohrantuotannon 52,5 miljoonaan tonniin (lisäys 9,0 miljoonaa tonnia) ja maissintuotannon 
35,3 miljoonaan tonniin (lisäys 5,5 miljoonaa tonnia). 
207. Pyreneiden niemimaalla tuotanto on palautunut normaaliksi neljän vuoden kuivuuden jälkeen 
ja yhteisön pohjoisilla alueilla on ollut erityisen suotuisat ilmasto-olosuhteet. 
MAATALOUSMARKKINAT 59 
Vilja (') 
(miljoonaa tonnia) 
EU-12 
(1) Riisiä lukuun ottamatta. + ent. DDR EU-15 
40 
30 
20 
10 (miljoonaa tonnia) 
Interventiovarastot 
$•:•:•:$ EU:ssa markkinointivuoden lopussa 
1989/1990 1990/1991 1991/1992 1992/1993 1993/1994 1994/1995 1995/1996 1996/1997 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 5 
()() MAATALOUSMARKKINAT 
208. Kesannointivelvollisuuden väheneminen yhtenäiseen 10 prosenttiin on johtanut siihen, että 
peltokasvien tukijärjestelmän mukaisesti viljelykäytöstä poisteltu ala on vähentynyt 6.4 miljoonasta 
hehtaarista 5,6 miljoonaan hehtaariin. Tämän lisäksi osana viisivuotista kesannointia oli kesannolla 
nom 400 000 hehtaaria. Noin 2 miljoonan hehtaarin vapaaehtoinen kesannointi nostaa tuotannosta 
poistetun maan todellisen määrän 14.4 prosenttiin. Järjestelmään ovat ottaneet osaa erityisesti 
Espanjan, Saksan, Ruotsin ja Suomen tuottajat. 
209. Uudistuksen aiheuttama viljan hintojen aleneminen sekä öljy- ja valkuaiskasvien 
poikkeuksellisen korkeat hinnat ovat johtaneet viljojen käyttöön rehuissa. Markkinointivuonna 
1996/1997 viljan käytti) eläinten ruokinnassa lisääntyi 15 jäsenvaltion yhteisössä 106 miljoonaan 
(onniin, mikä oli 18 miljoonaa tonnia enemmän kuin uudistusta edeltävällä kaudella. 
210. Myös jäsenvaltioiden välinen viljakauppa jatkoi lisääntymistään. 
211. Yhteisön viennin arvioitu määrä markkinointivuonna 1996/1997 (jalostetut tuotteet ja 
elintarvikeapu mukaan lukien) on 29 miljoonaa tonnia, kun edellisen markkinointivuoden vastaava 
luku oli 19,5 miljoonaa tonnia. Yhteisön viennistä 16,1 miljoonaa tonnia oli leipävehnää (jauhot 
mukaan lukien) 8.9 miljoonaa tonnia ohraa (maltaat mukaan lukien) ja 0.8 miljoonaa tonnia oli 
ruista ja ruisjauhoa. Durumvehnän vienti pysyi alhaisella tasolla viennin pitkän aikavälin määriin 
nähden. Jalostettujen tuotteiden viennillä puolestaan onnistuttiin saamaan takaisin aikaisempia 
markkinaosuuksia. 
212. Viennin määrien säilyminen korkealla tasolla markkinointivuonna 1996/1997 on vaikuttanut 
yhdessä sisäisen kulutuksen lisääntymisen kanssa siihen, että ennätyssadoista huolimatta 
interventiovarastot ovat entisestään pienentyneet markkinointivuoden alun 2,7 miljoonasta tonnista 
2.3 miljoonaan tonniin vuoden lopussa. Vähennyksestä 0,5 miljoonaa tonnia on leipävehnää, 
0,8 miljoonaa tonnia ohraa ja 1,0 miljoonaa tonnia ruista. 
213. Tämän tilanteen johdosta neuvosto vahvisti satokauden 1997 yhtenäiseksi kesannon määräksi 
17,5 prosentin sijasta 5 prosenttia. 
214. Neuvosto päätti myös vähentää markkinointivuoden 1997/1998 osalta interventiohintoihin 
sovellettavia kuukausittaisia korotuksia varastointikustannusten vähenemisen mukaisesti 1,1 ecusta 
tonnilta 1,0 ecuun tonnilta kuukaudessa. 
215. Markkinointivuoden 1997/1998 osalta yhteisön satoarvio on noin 200 miljoonaa tonnia 
15 jäsenvaltiossa. Vähentyneen kesannoinnin vaikutusta tuotannon lisääntymiseen tasoittaa 
tuotannon väheneminen Pyreneiden niemimaalla, jossa saadaan hieman edeltävän 
markkinointivuoden ennätyssatoja pienempiä tuotoksia. 
MAATALOUSMARKKINAT 61 
216. Neuvosto on päättänyt soveltaa velvoitekesannoinnin 5 prosenttiin alennettua tasoa myös 
satovuonna 1998 sekä poistaa seuraavan markkinointivuoden osalta pitkän aikavälin perusviljelyalan 
ylityksestä määrättävän sakkokesannon. 
Öljykasvit 
217. Öljykasveja viljellään öljyn tuotantoa ja eläinten ruokintaan käytettävien öljykakkujen 
valmistusta varten. Siten öljykasviakin taloudellinen tilanne riippuu siementen, öljyn ja öljykakkujen 
hintakehityksestä. Kasviöljyjä voi kuluttaa sellaisenaan tai valmistettuina öljyinä ja rasvoina, 
esimerkiksi margariinina. 
218. Euroopan unioni on öljysiementen, kasviöljyjen ja öljykakkujen nettotuoja. Näiden tuotteiden 
vuotuisen tuonnin määrä riippuu suuressa määrin öljysiementen, öljykakkujen ja öljyn sekä eläinten 
ruokintaan tarkoitettujen kilpailevien tuotteiden (viljat, maissigluteiinipohjaiset rehut jne.) välisistä 
hintasuhteista ja myös öljyn ja öljykakkujen vientimahdollisuuksista. Öljysiemeniä tuotiin vuonna 
1995/1996 yhteensä 18,5 miljoonaa tonnia ja vuonna 1996/1997 16 miljoonaa tonnia. Soijapavut 
muodostivat suurimman osan (80 prosenttia) tuonnista. 
219. Euroopan unionissa (EU-15) puristettiin öljysiemeniä yhteensä 30 miljoonaa tonnia 
markkinointivuonna 1995/1996 ja 28,4 miljoonaa tonnia vuonna 1996/1997. Näistä määristä suurin 
osa oli soijapapuja (±50 prosenttia), seuraavaksi eniten puristeltiin rypsiä (±25 prosenttia) ja 
auringonkukansiemeniä (± 22 prosenttia). 
220. Markkinointivuodesta 1993/1994 öljykasvien (rypsi, auringonkukka ja soija) tuottajien 
tukijärjestelmä on osa tiettyjen peltokasvien (viljat, öljy- ja valkuaiskasvit ja pellava kuitupellavaa 
lukuun ottamatta) tuottajien tukijärjestelmää, johon kuuluu yleiseen järjestelmään osallistuvia 
tuottajia koskeva kesannointivclvollisuus. Tässä yleisessä järjestelmässä myönnetään 433,50 ecua 
hehtaarilta oleva korvaus, joka maksetaan tuottajille viljan ja öljykasvien pitkän aikavälin tuotokseen 
perustuvan aluejaon mukaan ja jota tarkistetaan tarvittaessa maailmanmarkkinahintojen tietyn 
omavastuumareinaalin vlittävien muutosten huomioonottamiseksi. 
227. Siten markkinointivuonna 1996/1997 maksettiin öljykasvien erityiskorvausta 4 691 803 
hehtaarilta. Tämä pinta-ala on selvästi pienempi kuin taattu enimmäispinta-ala, joka oli 4 933 800 
hehtaaria, eli korvauksia ei tarvitse muuttaa taatun enimmäispinta-alan ylittymisen vuoksi. Sen 
sijaan markkinointivuoden 1996/1997 viitehinnaksi on vahvistettu 223,551 ecua tonnilta, joka 
on 13,593 prosenttia ennakoitua viitehintaa ( 196,8 ecua tonnilta) suurempi; 8 prosentin marginaali 
huomioon ottaen tämä johti korvausten vähentämiseen 5 prosentilla. 
62 MAATALOUSMARKKINAT 
Öljykasvit 
(miljoonaa tonnia) 
1988 1990 1992 1994 1996 
EU-12 + ent. DDR 
(miljoonaa tonnia) (miljoonaa tonnia) 
88 1990 1992 1994 1996 1988 1990 1992 1994 1996 ,i' Auringonkukka 
EY:n 15 jäsenvaltion 
tuotanto 
J i ' i 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 6 
MAATALOUSMARKKINAT 63 
222. Öljykasvien kokonaistuotanto markkinointivuonna 1996/1997 asettuu lähes 15 miljoonan 
tonnin tasolle (josta 1,2 miljoonaa tonnia muuhun käyttöön kuin elintarvikkeiksi tai rehuiksi). 
Markkinointivuonna 1995/1996 tuotanto oli 12 miljoonaa tonnia (josta 2,1 miljoonaa tonnia muuhun 
käyttöön kuin elintarvikkeiksi tai rehuiksi). 
Herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit 
223. Herneitä, härkäpapuja ja makeita lupiineja käytetään pääasiassa rehujen valmistukseen. 
jossa niillä on runsaasti kilpailevia raaka-aineita. 
224. Markkinointivuodesta 1993/1994 alkaen jalostustuki- ja vähimmäishintajärjestelmäl on 
korvattu tiettyjen peltokasvien tukijärjestelmällä (viljat, öljy-ja valkuaiskasvit ja pellava lukuun 
ottamatta kuitupellavaa), johon sisältyy yleiseen järjestelmään osallistuvia tuottajia koskeva 
kcsannointivclvollisuus. Aluejakoon perustuva tuki lasketaan kertomalla viljojen pitkän aikavälin 
tuotos 78,49 eculla. 
225. Markkinointivuonna 1996/1997 tasaustukca maksettiin noin 1 086 miljoonan hehtaarin 
alasta. Kokonaistuotanto oli 4,4 miljoonaa tonnia. 
Pellava 
226. Euroopan unionin pellavantuotanto muodostuu toisaalta kuitupellavasta, jota viljellään 
erityisesti siitä saatavan kuidun mutta myös merkittävän siemensadon vuoksi, ja muusta kuin 
kuitupellavasta, jota viljellään ainoastaan siementen vuoksi. Siemenet käytetään joko sellaisinaan 
tai ne puristetaan, jolloin saadaan öljyä (teollisuuskäyttöön) ja eläinten rehuksi tarkoitettuja 
öljykakkuja. 
227. Euroopan unioni on merkittävä pellavansiementen tuoja (noin 500 000 tonnia vuodessa). 
Suurin määrä tuodaan Kanadasta. 
228. Tuotannon hallitsemiseksi on pyritty parempaan tasapainoon pellavalle ja muille 
tavanomaisille viljelykasveille myönnettävän tuen välillä. Markkinointivuodesta 1993/1994 alkaen 
muun pellavan kuin kuitupellavan viljely on yhdistetty peltokasveihin, jotka saavat vuonna 1992 
päätetyn yhleisen maatalouspolitiikan uudistuksen mukaista hehtaaritukeapa pellavan siementen 
tuotannosta maksetaan korvausta, jonka määrä on 105,1 ecua tonnilta kerrottuna viljojen alueellisella 
tuotoksella. 
64 MAATALOUSMARKKINAT 
229. Vuonna 1996 yksinomaan siementen tuotantoon tarkoiteltua pellavaa viljeltiin 171 000 
hehtaaiilla. Vuoden 1997 arvioitu viljelyala on 200 000 hehtaaria. Lisäys johtuu ennen kaikkea 
viljelyalan laajenemisesta Saksassa ( 14 000 hehtaarin lisäys) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
(78 000 hehtaaria vuonna 1997 ia 48 000 hehtaaria vuonna 1996). 
Riisi 
230. Vuonna 1996 maailman riisisato oli selvästi vuoden 1995 satoa suurempi (563,2 miljoonaa 
tonnia paddy- eli raakariisiä verrattuna edellisen vuoden 550 miljoonaan tonniin). Tämä johtui 
erityisesti Aasian maiden (Kiina. Indonesia, Bangladesh) ja Afrikan erinomaisista sadoista. 
231. Vuoden 1996 aikana kansainvälisen kaupan määrä kuski noin 2,1 miljoonalla tonnilla vuodesta 
1995 (21 miljoonasta tonnista 18,9 miljoonaan tonniin), mikä johtui pääasiassa hyvistä sadoista 
tärkeimmissä riisintuojamaissa. 
232. Riisin maailmanmarkkinahinta laski vuonna 1996 kysynnän vähennyttyä edellisestä vuodesta. 
233. Markkinoilla myyty yhteisön tuotanto oli vuonna 1996 2,5 miljoonaa tonnia raakariisiä 
kun vuoden 1995 vastaava luku oli 2,1 miljoonaa tonnia. Lisäys johtuu Espanjan kuivuuden 
päättymisestä ja indicariisin tuotannon kasvusta 438 000 tonnista raakariisiä vuonna 1995 632 000 
tonniin vuonna 1996. Myös japonicaiiisin tuotanto lisääntyi 15 prosentilla edeltävän vuoden 
1,65 miljoonasta tonnista. 
234. Koko markkinointivuoden 1996/1997 ajan yhteisön riisinhinnat olivat kaikkien riisilajikkeiden 
interventiohintoja alhaisemmat. Erityisen alhaisella tasolla hinnat olivat Espanjassa ja Kreikassa, 
joissa tuotettu indicariisi kärsi kolmansista maista luodun riisin aiheuttamasta kilpailusta. 
235. Markkinointivuonna 1996/1997 otettiin ensimmäisen kerran moneen vuoteen yli 162 000 
tonnia raakariisiä interventioon. Tästä määrästä 130 000 tonnia oli indicariisiä. Tilanteen 
syntymiseen vaikutti hyvän sadon lisäksi runsas tuonti. 
236. Markkinointivuonna 1996/1997 tuonti (pääasiassa indicariisin tuonti) pysyi edellisen vuoden 
tasolla eli lähes 522 000 tonnissa hiotun riisin ekvivalenttia, kun taas vienti lisääntyi noin 86 
prosenttia (markkinointivuoden 1995/1996 146 000 tonnista 261 000 tonniin elintarvikeapu mukaan 
lukien markkinointivuonna 1996/1997). 
237. Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta (MMA) tuotiin markkinointivuonna 
1996/1997 tullitta 160 000 tonnia osittain hiottua riisiä, kun vuoden 1995/1996 tuonti oli 212 000 
tonnia hiotun riisin ekvivalenttia. Tämä vähennys johtuu komission ja neuvoston tammikuussa 
MAA TALO U S MARKKI N A T 6 5 
ja toukokuussa 1997 toteuttamasta kahdesta suojatoimenpiteestä, joiden syynä oli kyseisen tuonnin 
aiheuttama yhteisön riisimarkkinoiden häiriintyminen. 
238. Riisin tuonti AKT-maista kasvoi huomattavasti eli 7 000 tonnista 27 000 tonniin kuoritun 
riisin ekvivalenttia, mikä johtui MMA-riisin osalta toteutetuista suojatoimenpiteistä ja odoteltavissa 
olevasta AKT-riisin tuontimenettelyjen muutoksesta. 
239. Komissio antoi GATT-sopimuksen XXIV artiklan 6 kohdan mukaisesti Yhdysvaltojen kanssa 
kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen täytäntöönpanemiseksi asetuksen (EY) N.o 703/1997. Siinä 
otetaan 1. heinäkuuta 1997 alkaen yhden vuoden kokeilukaudeksi käyttöön esikuorittua riisiä 
koskeva kumulatiivinen perintäjärjestelmä (KPJ), jonka tarkoituksena on mahdollistaa liian pieninä 
kanneltujen tai liian suurina maksettujen määrien korjaaminen. 
240. Markkinointivuonna 1996/1997 sovellettiin ensimmäisen kerran uudistettua riisin 
markkinajärjestelyä ja erityisesti inlervcntiojakson rajoittamista neljään kuukauteen (huhtikuusta 
heinäkuuhun), perusviljelyalojen vahvistamista sekä uusia sääntöjä interventioon tarjottavan riisin* 
laadusta. Interventiohinnan alennus ja korvausjärjestelmä toteutetaan markkinointivuodesta 
1997/1998 alkaen. 
241. Arvioiden mukaan markkinointivuoden 1997/1998 kylvöala on 417 000 hehtaaria, josta 
95 000 hehtaaria indicariisiä. Sadosta odotetaan hyvälaatuista. Uruguayn kierroksen vientirajoitukset 
huomioon ottaen (151 200 tonnia hiotun riisin ekvivalenttia) interventioon on odotettavissa 
huomattavia määriä. 
Sokeri 
Maailmanmarkkinat 
242. Markkinointivuosi 1996/1997 oli jo kolmas peräkkäinen vuosi, jona maailman sokerintuotanto 
ylitti kulutuksen. Tuotannon nykyiseksi ylijäämäksi arvioidaan 2,7 miljoonaa tonnia, kulutuksen 
samanaikaisesta merkittävästä lisääntymisestä (+3,2 miljoonaa tonnia) huolimatta. Siten 
markkinointivuoden lopulliset varastot ovat 48,4 miljoonaa, mikä on 40.2 prosenttia kulutuksesta. 
Tämä on selvästi enemmän kuin 80-luvun lopun 30 prosenttia. 
243. Huolimatta tästä varastojen lisääntymisestä 1,7 miljoonalla tonnilla markkinointivuoden 
lopussa maailmanmarkkinahintojen kehityksessä ei ole näkynyt odotettua alenemista. Aikaisemmin 
vastaava varastojen ja kulutuksen suhde on aiheuttanut hintojen romahtamisen valkoisen sokerin 
osalta alle 20 ecuun sadalta kilogrammalta ja raakasokerin osalta alle 12 ecuun sadalta 
kilogrammalta. Nyt raakasokerin hinnat ovat pysyneet jotakuinkin vakaina (10-12 senttiä naulalta) 
66 MAATALOUSMARKKINAT 
koko markkinointivuoden. Paineet alenemiseen oval heijastuneet ainoastaan valkoisen sokerin 
hintoihin, kuitenkin vähemmän kuin markkinointivuoden alussa oli odotettavissa. 
Maailmanmarkkinoiden kehitys 
MarkkinointivuiiM 
1987/1988 
1988/1989v 
1989/1990 
1990/1991 
1991/1992 
1992/1993 
1993/1994 
1994/1995 
1995/1996 
Enmiste 1996/1997 Tuotanln 
(I) 
104,7 
104,6 
109,1 
115.7 
116,9 
112.7 
II 1.4 
116.1 
125,9 
123.2 Kulutus 
(2) 
107.2 
107,0 
109,6 
110.4 
III.] 
111.9 
112.2 
114,0 
117.3 
120.5 (HI 
Yli|a.inia Ui s.i|c 
<3)--<|)-<2l 
-2.5 
-2.4 
-0.5 
+5.8 
+5,9 
+0.8 
-1.2 
+2.1 
+8,6 
+2.7 //iKDiiiti i.itiJUisi'Ai'iiriifKiiiij 
Varast.ii proscntieina 
kjlmukscst.t 
.41 
31.2 
29.0 
27.9 
31.7 
36.0 
35.6 
33.6 
34.1 
39.8 
40.2 
Lihde F O l.ichl. 
244. Tämä maailmanmarkkinahintojen häilyvyyden väheneminen johtuu ennen kaikkea viime 
vuosina tapahtuneista rakenteellisista muutoksista maailman sokerimarkkinoilla-joita ovat muun 
muassa kehitysmaiden lisääntyvä omavaraisuus, teollisuusmaissa tapahtunut sokerin korvaaminen 
muilla makeutusaineilla ja Neuvostoliiton hajoaminen - sekä tiettyjen maiden varastointipolitiikassa. 
Edeltävänä markkinointivuonna suurin osa ylijäämävarastoista oli Intialla, tänä vuonna puolestaan 
teollisuusmailla, joiden varastojen lisääntyminen (±3,0 miljoonaa tonnia) muodosti koko 
markkinointivuoden ajan tulpan hintanoteerausten kehittymiselle. 
245. Tuontikysyntä pieneni edeltävästä markkinointivuodesta noin 1,8 miljoonaa tonnia, ja 
nykyisin sen arvioidaan olevan noin 36,0 miljoonaa tonnia. Tätä kehitystä tukee tuojamaiden 
varastojen väheneminen (±2,4 miljoonalla tonnilla) huolimatta maailmanlaajuisen kulutuksen 
samanaikaisesta lisääntymisestä. Raakasokerin tuonti pysyi edeltävän markkinointivuoden tasolla 
(±19,0 miljoonaa tonnia), ainoastaan valkoisen sokerin tuonti väheni. Koska Lähi-itään perustetut 
puhdistamot eivät vielä toimineet täydellä teholla, väheneminen johtui erityisesti varastojen käytöstä 
tietyissä tuojamaissa. 66 MAATALOUSMARKKINAT 
koko markkinointivuoden. Paineet alenemiseen ovat heijastuneet ainoastaan valkoisen sokerin 
hintoihin, kuitenkin vähemmän kuin markkinointivuoden alussa oli odotettavissa. 
Maailmanmarkkinoiden kehitys 
Markkinointiviiiisi 
1987/1988 
1988/1989v 
1989/1990 
1990/1991 
1991/1992 
1992/1993 
1993/1994 
1994/1995 
1995/1996 
Enmiste 1996/1997 Tuotanln 
(I) 
104,7 
104,6 
109,1 
115.7 
116,9 
112.7 
II 1.4 
116.1 
125,9 
123.2 Kulutus 
(2) 
107.2 
107,0 
109,6 
110.4 
lil.l 
111.9 
112.2 
114,0 
117.3 
120.5 /in 
Yli|a.inia ui va|c 
<3)--<|)-<2l 
-2.5 
-2.4 
-0.5 
+5,8 
+5,9 
+0.8 
-1.2 
+2.1 
+8,6 
+2.7 //iKDiiiti i.itiJUisi'Ai'iiriifKiiiij 
Vaust.it proscntieina 
kjluiukscsta 
.41 
31.2 
29.0 
27.9 
31.7 
36.0 
35.6 
33.6 
34.1 
39.8 
40.2 
Lihde F O l.ichl. 
244. Tämä maailmanmarkkinahintojen häilyvyyden väheneminen johtuu ennen kaikkea viime 
vuosina tapahtuneista rakenteellisista muutoksista maailman sokerimarkkinoilla-joita ovat muun 
muassa kehitysmaiden lisääntyvä omavaraisuus, teollisuusmaissa tapahtunut sokerin korvaaminen 
muilla makeutusaineilla ja Neuvostoliiton hajoaminen - sekä tiettyjen maiden varastointipolitiikassa. 
Edeltävänä markkinointivuonna suurin osa ylijäämävarastoista oli Intialla, tänä vuonna puolestaan 
teollisuusmailla, joiden varastojen lisääntyminen (±3,0 miljoonaa tonnia) muodosti koko 
markkinointivuoden ajan tulpan hintanoteerausten kehittymiselle. 
245. Tuontikysyntä pieneni edeltävästä markkinointivuodesta noin 1,8 miljoonaa tonnia, ja 
nykyisin sen arvioidaan olevan noin 36,0 miljoonaa tonnia. Tätä kehitystä tukee tuojamaiden 
varastojen väheneminen (±2,4 miljoonalla tonnilla) huolimatta maailmanlaajuisen kulutuksen 
samanaikaisesta lisääntymisestä. Raakasokerin tuonti pysyi edeltävän markkinointivuoden tasolla 
(±19,0 miljoonaa tonnia), ainoastaan valkoisen sokerin tuonti väheni. Koska Lähi-itään perustetut 
puhdistamot eivät vielä toimineet täydellä teholla, väheneminen johtui erityisesti varastojen käytöstä 
tietyissä tuojamaissa. Nopeiden toimitusten keskihinnat: 
- Pariisin pörssi (valkoinen sokeri) = 30,69 ecua/100 kg 1995/1996 
26.99 ecua/100 kg 1996/1997 (-12.1 7c ) 
- New Yorkin pörssi {raakasokeri) = 21.58 ecua/100 kg 1995/1996 
21,18 ecua/100 kg 1996/1997 (-1,9 9c) 
MAATALOUSMARKKINAT 67 
Sokeri MAATALOUSMARKKINAT 67 
Sokeri 
68 MAATALOUSMARKKINAT 
246. Lisäksi markkinointivuoden 1997/1998 satoa koskevista ensimmäisistä arvioista käy 
ensimmäistä kertaa kolmeen markkinointivuoteen ilmi tuotannon vajaus suhteessa 
maailmanlaajuiseen kulutukseen. Tuotannon vähentyessä ennustettu kulutuksen lisääntyminen 
voisi vähentää vajeen noin 2,0 miljoonaan tonniin. Viimeisten kolmen markkinointivuoden aikana 
kerääntyneet varastot riittäisivät ennustetun vajeen täyttämiseen, joten sokerin hintanotccrausten 
pitäisi pysyä markkinointivuoden aikana vakaina, ja tiettyä hintojen kiinteyttä on odotettavissa 
vuoden 1998 alussa tarjontaan ja kysyntään liittyvien tilanteiden vuoksi. Sokerijuurikkaan viljelyala 
yhteisössä (15 jäsenen EY) vuonna 1996 oli 2 020 000 hehtaaria cli hieman vähemmän kuin 
edellisenä vuonna. Sokerin keskituotos oli 8,2 tonnia hehtaarilta, mikä tarkoittaa 9.3 prosentin 
kasvua vuoteen 1995 verrattuna. Syynä on viljelyolosuhteiden paraneminen. Tuotanto vastasi 
16..X 17 miljoonaa tonnia valkoista sokeria, josta 16.515 miljoonaa tonnia oli juurikassokeria, 
0.275 miljoonaa tonnia ruokosokeria ja 0,047 miljoonaa tonnia melassia. 
247. Tästä tuotannosta sellaisenaan vietävän yhteisiin sokerin tuettu vienti oli. kuten edellisenäkin 
markkinointivuonna, noin 2,75 miljoonaa tonnia. Tähän lukuun sisältyy noin 1,6 miljoonaa tonnia. 
etuuskohteluun oikeutettua sokeria. Kokonaistuotannon lisääntymisen vuoksi myös C-sokerin 
vienti on lisääntynyt noin 0,8 miljoonaa tonnia eli noin 2.4 miljoonaan tonniin. Myös C-sokerin 
siirrot lisääntyivät 0,917 miljoonaan tonniin. Näistä tekijöistä johtuen yhteisön lopullisten varastojen 
määrä nousi noin 250 000 tonniin, mikä vaikutti vakauttavasli maailmanmarkkinahintoihin. 
248. Yhteisön sokerinkulutus puolestaan näyttää vakiintuvan noin 12 600 000 tonniin. Pientä 
kulutuksen kasvua on kuitenkin havaittavissa inuliinisiirapin tuotannon kasvusta huolimatta. 
Markkinointivuonna 1996/1997 inuliinisiirapin tuotannon määräksi vahvistui 0,177 miljoonaa 
tonnia (0,128 miljoonaa tonnia vuonna 1995/1996). Isoglukoosin tuotanto puolestaan pysyi vakaana 
eli kiintiöiden mukaisen 0,302 miljoonan tonnin tietämissä. 
249. Neuvosto jäädytti viralliset hinnat markkinointivuonna 1996/1997 ja vähensi 
varastoiniikustannuksista maksettavia korvauksia 6,7 prosentilla korkotason kehityksen huo­
mioonottamiseksi. 
250. Komissio puolestaan vähensi varastointimaksuja markkinointivuonna 1995/1996 sadalta 
kilogrammalta maksetusta 3,62 ecusta 2,0 ecuun markkinointivuonna 1997/1998 olettaen, eitä 
todelliset hinnat vähenevät 2,4 prosenttia kulutuksen hyväksi. 
251. Tuotantomaksujen osalta komissio vahvisti kyseisen markkinointivuoden B-maksuksi 36.5 
prosenttia interventiohinnasta. 
Oliiviöljy 
252. Maailman oliiviöljyntuotanto oli noin 2 000 000 tonnia, josta 78 prosenttia (noin 1 550 000 
tonnia) tuotettiin Euroopan unionissa. Muut pääasialliset tuottajat olivat Tunisia ( 155 000 tonnia), 
MAATALOUSMARKKINAT 69 
Turkki (90 000 tonnia), Syyria (75 000 tonnia) ja Marokko (45 000 tonnia). Tuotannon määrä 
vaihtelee suuresti vuodesta toiseen, mutta maailmanmarkkinoiden vaihtelut myötäilevät yhteisön 
markkinoiden tilannetta. 
Oliiviöljy 
2,0 
1,5 
1.0 
rm _ — \ — "3T-
\ f 
. •XT"""* "—*•»_ 
***». ^^ Tuotanto 
J^™*^^ *^\^^^ 
' Kulutus 
Tuotanto 
•- - -. r— (miljoonaa tonnia) 
— *. 
a kulutus 
.i 
^ & # 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. f. 
Kuvio 8 
253. Yhteisön tukikelpoisen tuotannon määräksi markkinointivuonna 1996/1997 on arvioitu 
noin 1 859 400 tonnia. Markkinointivuonna 1995/1996 tuotettiin 1 481 000 tonnia. 
Markkinointivuoden 1996/1997 öljytuotosten ja oliivisatojen vahvistamisen yhteydessä 
jäsenvaltioilta saatujen ilmoitusten mukaan tuotannossa oli noin 500 miljoonaa puuta Oliivin viljelyä 
harjoitetaan noin 2 miljoonalla tilalla. 
254. Yhteisön kulutus markkinointivuonna 1995/1996 oli noin 1 390 000 tonnia (75 prosenttia 
koko maailman kulutuksesta). Viimeisimpien ennusteiden mukaan vuonna 1996/1997 kulutus 
lisääntyy erityisesti hintojen voimakkaan laskun vuoksi. Alle 5 kilogramman pakkaukset 
muodostavat suurimman osan kulutuksesta, yli 90 prosenttia, mikä johtuu erityisesti vuonna 1979 
70 MAATALOUSMARKKINAT 
kavtioön otetusta kulutustukijärjestelmästä. Markkinointivuoden 1996/1997 alussa 
interventiovarastojen määrä oli 12 000 tonnia; markkinointivuoden lopussa se on noin 8 000 tonnia. 
255 Kreikka ja Espanja ovat suurimmat toimittajat, ja pääasiallinen ostaja on edelleen Italia 
huolimatta siitä, että se on myös sekä tuottaja että viejä. Tuonnin määrä markkinointivuonna 
1996/1997 oli 46 000 tonnia. Saman markkinointivuoden viennin määrä oli noin 140 000 tonnia, 
mikä on enemmän kuin markkinointivuoden 1995/1996 135 000 tonnia, ja lähenee jo GATT-
sopimusten soveltamiseksi asetettua rajaa. 
2.5/'). Yhteisön tukijärjestelmään on sisältynyt markkinointivuodesta 1987/1988 alkaen 
vakautustekijä, jonka mukaisesti taattu enimmäismäärä (TEM) on 1.35 miljoonaa tonnia. Jos 
tuotanto ylittää TEM:n. jota voidaan korottaa edellisellä markkinointi vuodelta tehtävällä siirrolla, 
(olnvinviljelijöille maksettavaa) tuotantotukea vähennetään vastaavasti. TEM ylitettiin vuonna 
1995/1996, mikä johti tuen vähentämiseen. Ennusteet vuodelle 1996/1997 osoittavat, että TEM 
ylittyy todennäköisesti myös tämän markkinointivuoden aikana. 
Määrät, joiden perusteella syntyy oikeus oliiviöljyn tuotantotukeen Euroopan unionissa 
luihulla tonnin) 
Maa 
EAAK&O (Ellada) 
Espana 
France 
Italia 
Portugal 
Yhteensa I9XX/I9X9 
319,2 
408.0 
1,2 
390,0 
24.6 
1 143.0 19x9/1990 
316.4 
573.0 
2.8 
585.0 
35.1 
1 512.3 1990/1991 
170.9 
700.0 
2,3 
148,0 
20.0 
1 041,2 1991/1992 
430,1 
610.0 
3,4 
650.0 
35.0 
1 728.5 1992/1993 
314.4 
636,0 
1.8 
410.0 
17.1 
1 379.3 1993/1994 
323.2 
588.0 
2.4 
550,0 
27.5 
1 491,1 1994/1995 
389,9 
583,0 
2.4 
458.7 
29.2 
1 463,2 1995/1996 
445.0 
375.0 
2.5 
625.0 
34,0 
1 481.5 199G/I997 
(ennustect) 
409,0 
964.0 
2,4 
445.0 
39,0 
1 859.4 
257. Komission yksiköt ovat jo jonkin aikaa tutkineet erilaisia oliivinviljelyn tukijärjestelmän 
uudistamista koskevia ehdotuksia. 
Kuivatut rehut 
258. Kuivattuihin rehuihin kuuluu runsaasti valkuaisaineita (vähintään 15 prosenttia) sisältäviä 
tuotteita, jotka saadaan keinotekoisesti (dehydratoimalla) tai luonnollisesti (auringossa) kuivaamalla 
sinimailasesta, palkokasveista ja tietyistä heinäkasveista. 
259. Seuraavassa taulukossa esitetään tuotannon kehitys tukihakemusten perusteella. 
MAATALOUSMARKKINAT 71 
Kuivarehun tuotanto (IS jasenvaltion union!) (') 
Rchut 
Dehydratoidut rehut 
Aurinkokuivatut rehut 
Yhtecnsa 1992/1993 
4 236 
446 
4 682 1993/1994 
4 576 
420 
4 996 1994/1995 
4 468 
455 
4 923 1995/1996 
4 070 
402 
4 473 (tuhatta tonnia) 
1996/1997 
3818 
253 
4 071 
(') Vuoteen 1994/1995 asti 12 jäsenvaltion unioni. 
260. Kuivattujen rehujen tuotannon lisääntyminen 1990-luvun alussa kasvatti 
talousarviokustannuksia. Tämän vuoksi komissio teki neuvostolle ehdotuksen kuivarehualan 
uudistamisesta markkinointivuodesta 1995/1996 alkaen. 
261. Neuvoston hyväksymän uudistuksen (asetus (EY) N:o 603/1995, annettu 2 päivänä 
helmikuuta 1995) pääpiirteet ovat seuraavat: 
1 ) aikaisemmin maksetun muuttuvan tuen korvaaminen kiinteällä tuella, jonka määrä on 68,83 
ecua tonnilta dehydratoitua rehua ja 38,64 ecua tonnilta aurinkokuivattua rehua, 
2) taattujen enimmäismäärien (TEM) käyttöönotto: 
a) 4,349 miljoonaa tonnia dehydratoitua rehua (4,412 miljoonaa tonnia Ruotsin, Suomen ja 
Itävallan liittymisen jälkeen), 
h) 443 500 tonnia aurinkokuivattua rehua. 
Nämä taatut enimmäismäärät jaetaan taattuihin kansallisiin määriin (TKM), jotka myönnetään 
jäsenvaltioille niiden viitemarkkinointivuosien 1992/1993 ja 1993/1994 aikana tuetun 
keskimääräisen tuotannon perusteella. Jos TEM:t ylittyvät, tukia vähennetään varattujen 
talousarviomäärärahojen ylittymisen välttämiseksi; ylityksiä arvioitaessa ensimmäiset 5 
prosenttia koskevat erotuksetta kaikkia jäsenvaltioita; sen jälkeen vastuu siirtyy kansalliselle 
tasolle, 
3) valvonnan lisääminen yhdennetyn valvontajärjestelmän avulla, jota sovelletaan peltokasvien 
viljelyyn ja kotieläintalouteen kaikkien kuivarehun tuotantoon käytettyjen viljely lohkojen 
tunnistamiseksi ja päällekkäisten tukien aiheettoman kertymisen torjumiseksi. 
262. Markkinointivuosi 1996/1997 oli uuden markkinajärjestelyn toinen soveltamisvuosi. Sen 
aikana tukea myönnettiin 3 817 894 tonnista (dehydratoitua rehua, 87 prosenttia TEM:stä) ja 
252 823 tonnista (aurinkokuivattua rehua, 57 prosenttia TEM:stä). 
Palkokasvit (kahviherneet, virnat ja linssit) 
263. Vuonna 1989 annetulla asetuksella (ETY) N:o 762/89 otettiin käyttöön erityinen palkokasveja 
koskeva toimenpide, johon sisältyy taattuun enimmäismäärään liittyvä hehtaarituki. Kyseisen 
72 MAATALOUSMARKKINAT 
toimenpiteen soveltamista on jatkettu useaan keitaan, viimeksi vuonna 1996 asetuksella (EY) 
N:o 1577/1996. 
264. Hehtaarituen määrä on 181 ecua ja taattu enimmäispinta-ala on 400 000 hehtaaria. Taatun 
enimmäispinta-alan ylittymisestä seuraa luen suhteellinen vähentäminen kyseisen 
markkinointivuoden aikana. 
265. Palkokasvien viljelyala vuonna 1996/1997 oli 550 000 hehtaaria. Taatun enimmäismäärän 
ylittyminen aiheutti tuen mukauttamisen, jolloin sen määräksi vahvistettiin 131,69 ecua hehtaarilta. 
Markkinointivuonna 1997/1998 arvioitu viljelyala on 500 000 hehtaaria. 
Hedelmät ja vihannekset 
Tuoreet hedelmät ja vihannekset 
Alan maailmantilanne 
266. Maailman tuoreiden hedelmien ja vihannesten tuotanto kasvaa tasaisesti. Tuotanto oli vuonna 
1995 lähes 890 miljoonaa tonnia, mikä merkitsi 1,0 prosentin kasvua vuodesta 1994 ja 8,9 prosentin 
kasvua ajanjakson 1989-1991 (') keskimääräisestä tuotannosta. Vihannesten (melonit mukaan 
lukien) osuus kokonaistuotannosta oli 55 prosenttia. Yhteisö oli vuonna 1995 lähes 102 miljoonan 
tonnin tuotannollaan maailman kolmanneksi suurin tuottaja Kiinan ( 169 miljoonaa tonnia) ja Intian 
( 104 miljoonaa tonnia) jälkeen ennen Yhdysvaltoja (64 miljoonaa tonnia), Brasiliaa (39 miljoonaa 
tonnia) ja Turkkia (32 miljoonaa tonnia). Maailmantuotannon tärkeimpiä tuotteita olivat tomaatit 
(78 miljoonaa tonnia vuonna 1995), appelsiinit (58 miljoonaa tonnia), omenat (50 miljoonaa tonnia) 
ja sipulit (32 miljoonaa tonnia). 
267. Sitrushedelmien tuotanto maailmassa oli markkinointivuonna 1996/1997 (2) ensimmäisten 
arvioiden mukaan lähes 85 miljoonaa tonnia eli nousua oli tapahtunut 1,3 prosenttia 
markkinointivuodesta 1995/1996, 10 prosenttia markkinointivuodesta 1993/1994 ja 87 prosenttia 
markkinointivuosien 1971/1972-1975/1976 keskiarvosta. Arviolta 8 miljoonan tonnin tuotannollaan 
yhteisö oli markkinointivuonna 1996/1997 maailman kolmanneksi suurin tuottaja yhdessä Kiinan 
kanssa (7,9 miljoonaa tonnia) Brasilian ( 17,7 miljoonaa tonnia) ja Yhdysvaltojen ( 17,5 miljoonaa 
tonnia) jälkeen ennen Meksikoa (4 miljoonaa tonnia) ja Egyptiä (2,5 miljoonaa tonnia). 
(') Lähde: FAO Production Yearbook Vol. 49, 1995. 
(2) Lähde: FAO Agrumes frais et transformés, statistiques annuelles, 1997. 
MAATALOUSMARKKINAT 73 
Markkinointivuosiin 1971/1972-1975/1976 verrattuna Kiinan osuus 11.6 prosentista9.3 prosenttiin) 
ja Brasilian osuus ( 13 prosentista 21 prosenttiin) maailmantuotannosta on keskimäärin kasvanut 
voimakkaasti ja yhteisön osuus ( 14 prosentista 9,4 prosenttiin). Yhdysvaltojen osuus (27 prosentista 
21 prosenttiin) ja Japanin osuus (8.5 prosentista 1,9 prosenttiin) vähentynyt. 
Kansainvälinen kauppa 
268. Hedelmien ja vihannesten kansainvälisen kaupan laajuus vaihtelee tuotteittain. Viennin 
perusteella kansainvälisen kaupan osuus maailmantuotannosta ajanjaksolla 1993-1995 oli 
sitruunoiden osalla keskimäärin 13 prosenttia, appelsiinien ja pienten sitrushedelmien osalta 11 
prosenttia, päärynöiden osalla 11 prosenttia, sipulien osalta 9,6 prosenttia, omenoiden osalta 9.4 
prosenttia, persikoiden osalta 8,3 prosenttia ja 3.8 prosenttia tomaattien osalta. Vuonna 1995 
yhteisön viennin osuus kansainvälisestä kaupasta oli sitruunoiden osalla 15 prosenttia, appelsiinien 
ja pienien sitrushedelmien osalta 11 prosenttia, omenoiden osalta 8,8 prosenttia, tomaattien osalta 
7,8 prosenttia ja päärynöiden osalta 6,3 prosenttia. 
269. Yhteisöllä on alijäämää tuoreiden hedelmien ja vihannesten osalla. Viennin osuus vuonna 
1996 oli 86 prosenttia vihannesten, 53 prosenttia sitrushedelmien ja 44 prosenttia muiden hedelmien 
tuonnista. Alijäämä kasvoi vuosien 1995 (-2,5 miljoonaa tonnia) ja 1996 (-2,6 miljoonaa tonnia) 
välillä, kun viennin vaihtelu (+9,1 prosenttia vihannesten osalla, -2,9 prosenitia sitrushedelmien 
osalta ja +21 prosenttia muiden hedelmien osalta) ei korvannut tuonnin kasvua (+1,3 prosenttia 
vihannesten osalta, +11 prosenttia sitrushedelmien osalta ja +7,0 prosenitia muiden hedelmien 
osalta). 
Yhteisön markkinat 
270. Yhteisön omenaluoianlo oli markkinointivuonna 1996/1997 lähes 9 miljoonaa tonnia ja 
kasvoi siten 6,2 prosenttia vuodesta 1995/1996. Tästä keskimääräisestä kehityksestä huolimatta 
yksittäisten jäsenvaltioiden tilanteet olivat hyvin erilaiset: tuotanto kasvoi voimakkaasti 
(+45 prosenttia) Saksassa ja Luxemburgissa (+33 prosenttia) ja väheni voimakkaasti Belgiassa 
(-42 prosenttia) ja Alankomaissa (-22 prosenttia), muissa jäsenvaltioissa tilanteet vaihtelivat (-11 
prosentista +14 prosenttiin). Tämä tuotannon kehitys kuvastuu ainakin osittain "piloltituoltcidcn" 
tuotantohintojen kehitykseen. Näiden tuotteiden perus- ja ostohinnat vahvistaa neuvosto. 
Markkinointivuonna 1996/1997 hinnat nousivat markkinointivuodesta 1995/1996 Ranskassa (+16 
prosenttia huonon markkinointivuoden 1995/1996 jälkeen), Belgiassa (+3,7 prosenttia) ja 
Alankomaissa sekä laskivat voimakkaasti Kreikassa (-22 prosenttia) ja Saksassa (-16 prosenttia). 
Yhteisön tasolla lasku oli keskimäärin 12 prosenttia. Tämä tuotannon ja hintojen kehitys kuvastaa 
markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrien kasvua 2,4 prosentista (markkinointivuonna 1995/1996) 
3,9 prosenttiin yhteisön tuotannosta. 
74 MAATALOUSMARKKINAT 
271. Yhlcisïm päännöiden tuotantooli markkinointivuonna 1996/1997 yli 2.9 miljoonaa tonnia 
eli kasvoi 6.6 prosenttia vuodesta 1995/1996 ja 6,8 prosenttia markkinointivuosien 
1991/1992-1995/1996 keskimääräisestä tuotannosta. Kasvu oli erityisesti Espanjan (+26prosenttia 
markkinointivuodesta 1995/1996). Ranskan (+10 prosenttia) ja Italian (+9,4 prosenttia) ansiota. 
Tuotantohinnat laskivat yhteisössä markkinointivuonna 1996/1997 keskimäärin 3,5 prosenttia 
markkinointivuodesta 1995/1996, mutta vaihtelivat huomattavasti jäsenvaltioittain (Tanskan +26 
prosentista Espanjan -34 prosenttiin). Markkinoilta vedettyjä tuotteita oli 6,1 prosenttia tuotannosta, 
kun vastaava määrä markkinointivuonna 1995/1996 oli 1,8 prosenttia. 
272. Persikoiden tuotanto oli markkinointivuonna 1996 keskimääräinen (+19 prosenttia vuodesta 
1995, mutta ainoastaan+1,8 prosenttia verrattuna markkinointi vuosien 1991-1995 keskimääräiseen 
tuotantoon), yhteisön keskimääräiset tuotantohinnat pysyivät aiemmalla tasolla (-0,2 prosenttia 
vuodesta 1995, mutta -26 prosenttia Italiassa ja +29 prosenttia Portugalissa) ja markkinoilla 
poisvedettyjen tuotteiden määrä oli huomattava ( 16 prosenttia tuotannosta). 
273. Käytettävissä olevien tietojen mukaan syötäväksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotanto 
kasvoi markkinointivuonna 1996 noin 14 prosenttia vuodesta 1995. Tuotannon vaihtelut johtuivat 
pääasiasta Italiasta, joka yksinään tuottaa 64 prosenttia yhteisön viinirypäleistä. Tuotantohinnat 
olivat edelleen nousussa kuudetta markkinointivuotta peräkkäin (+5,7 prosenttia yhteisössä vuodesta 
1995, mutta-14 prosenttia Italiassa). Markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä oli edelleen vähäinen 
(0,5 prosenttia tuotannosta). 
274. Aprikoosien tuotanto elpyi markkinointivuonna 1996 (+36 prosenttia vuoden 1995 heikosta 
tuotannosta). Yhteisön tuotantohinnat laskivat 17 prosenttia, ja tästä yleisestä kehityksestä 
huolimatta hinnat laskivat Ranskassa 35 prosenttia ja nousivat 11,6 prosenttia Portugalissa. 
Markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä kasvoi, mutta jäi alle 3,6 prosenttiin tuotannosta. 
275. Sitrushedelmien alalla markkinointivuosien 1995/1996 ja 1996/1997 kaikkia tietoja ci ole 
vielä käytettävissä. Yhteisön appelsiinien tuotannon voidaan kuitenkin havaita vakiintuneen 
5,3 miljoonaan tonniin, kun se oli 5,6 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1994/1995. 
Sitruunoiden tuotanto oli kasvussa kahden heikon markkinointivuoden jälkeen ja oli 
markkinointivuonna 1996/1997 1,3 miljoonaa tonnia, joka oli kuitenkin vähemmän kuin 
markkinointivuosina 1991/1992-1995/1996 keskimäärin (1.4 miljoonaa tonnia). Mandariinien 
ja klementiinien tuotanto oli sitä vastoin laskussa: mandariinien tuotanto laski 6,1 proscntlia ja 
klementiinien tuotanto 12 prosenttia markkinointivuodesta 1995/1996. Yhteisön keskimääräinen 
tuotantohinta oli markkinointivuosina 1995/1996-1996/1997 laskussa appelsiinien osalta (-13 
prosenttia) ja mandariinien osalta (-6,6 prosenttia), pysyi samalla tasolla klementiinien osalta 
(+0,7 prosenttia) ja nousi sitruunoiden osalta (+3,1 prosenttia). Markkinoilta vedettyjen tuotteiden 
määrä oli markkinointivuonna 1996/1997 laskussa markkinointivuoteen 1995/1996 verrattuna. 
Markkinoilta vedettyjä appelsiineja oli 2,0 prosenttia, mandariineja 0,9 prosenttia, klementiinejä 
0,6 prosenttia ja sitruunoita 0,3 prosenttia yhteisön tuotannosta. 
MAATALOUSMARKKINAT 75 
Hedelmät 
Sato 
(miljoonaa tonnia) (miljoonaa tonnia 
1988 1990 1992 1994 1996 1988 1990 1992 1994 1996 
(miljoonaa tonnia) (miljoonaa tonnia) 
1988 1990 1992 1994 1996 1988 1990 1992 1994 1996 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 9 
76 MAATALOUSMARKKINAT 
276. Kukkakaalien tuotannosta ei ole ollut saatavilla kaikkia tietoja moneen markkinointivuoteen. 
Markkinointivuonna 1996/1997 tuotannon voidaan havaita pysyneen vakaana Italiassa (-1.0 
prosenttia) ja vähentyneen tuntuvasti Ranskassa (-12 prosenttia) markkinointivuoteen 1995/1996 
verrattuna. Tuotantohinnat olivat kyseisenä markkinointivuotena voimakkaassa laskussa kaikissa 
jäsenvaltioissa (Espanjan -14 prosentista Portugalin -34 prosenttiin) Tanskaa lukuun ottamatta 
(+1.4 prosenttia) ja markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrät nousivat huomattavasti vuodesta 
1995/1996 (+47 prosenttia). 
277. Tomaatteja koskevista tiedoista on osa saatavilla ja niiden mukaan markkinointivuonna 
1996/1997 tuotanto kasvoi Kreikassa ( + 11 prosenttia). Espanjassa (+34 prosenttia) ja Italiassa 
(+26 prosenttia) sekä laski Belgiassa (-17 prosenttia) markkinointivuodesta 1995/1996. Yhteisiin 
keskimääräiset tuotantohinnat nousivat 17 prosenttia ja markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä 
kasvoi voimakkaasti (+83 prosenttia), multa pysyi kuitenkin edelleen merkityksettömänä (alle 
I prosenttia tuotannosta). 
Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa 
278. Markkinointivuonna 1997/1998 sovelletaan ensimmäistä kertaa uudistettua yhteisiä 
markkinajärjestelyä (YMJ), jonka neuvosto hyväksyi vuonna 1996. Uusi YMJ tuli voimaan 1. 
tammikuuta 1997 ja sen soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä alettiin vähitellen panna 
täytäntöön vuonna 1997. 
279. Komissio hyväksyi ensin tuottajaorganisaatioiden hyväksymistäjaesihyväksymistä koskevat 
edellytykset sekä tuottajaorganisaatioille tarkoitetun käynnistystuen myöntämistä koskevat 
yksityiskohtaiset säännöt. Sen jälkeen komissio hyväksyi toimintaohjelmien ja toimintarahastojen 
sekä intcrventiojärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Lopuksi se päätti 
sitrushedelmien jalostustukijärjestelmän soveltamista koskevista säännöistä. 
280. Komissio hyväksyi myös uudistuksen mukaisesti jalostetun parsan alaa koskevien 
erityistoimenpiteiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä markkinointivuosina 
1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000 korjatuille hassclpähkinäsadoille tarkoitetun kiinteän tuen 
soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 
281. Vuonna 1996 tehdyn sopimuksen mukaisesti neuvosto hyväksyi YMJ:n uudistuksen 
yhteydessä omena-, päärynä-, persikka-ja nektariinipuiden viljelyaloja koskevan raivausohjclman. 
Ohjelma koskee enintään 20 000 hehtaarin viljelyaloja yhtä lailla sekä omena- ja päärynäpuiden' 
että persikka- ja nektariinipuiden osalta. Siihen sisältyy mahdollisuus, jonka mukaan näiden 
viljelyalojen alkuperäistä jakautumista jäsenvaltioiden kesken voi mukauttaa myöhemmin 
hakemusten todellisen määrän huomioon ottamiseksi. 
MAATALOUSMARKKINAT 77 
282. Jolta maan liiallinen viljelykäytöstä poistaminen ei aiheuttaisi talousarvioon liittyviä 
ongelmia, komissio vahvisti markkinointivuodeksi 1997/1998 intcrventiokynnyksel tomaateille 
(360 000 tonnia), kukkakaalille (111 300 tonnia), omenoille (387 300 tonnia), persikoille (272 400 
tonnia), nektariineille (89 800 tonnia), meloneille (176 600 tonnia), vesimeloneille ( 197 400 tonnia), 
viinirypäleille (162 200 tonnia), sitruunoille (93 500 tonnia), appelsiineille (408 500 tonnia), 
satsumille (23 300 tonnia), mandariineille (36 000 tonnia) ja klementiineille (133 400 tonnia). 
283. Komissio vahvisti tomaattien, kirsikoiden, kurkkujen, appelsiinien, mandariinien, sitruunoiden 
ja viinirypäleiden osalla markkinointivuonna 1997/1998 sovellettavat käynnistysmäärät Uruguayn 
kierroksen monenvälisissä neuvotteluissa tehtyjen sopimusten (GATT-sopimukset) sisältämän 
erityisen suojalausekkeen mukaisesti. 
284. Portugalin viranomaisten pyynnöstä neuvosto pidensi 30. syyskuuta 1999 asti 
toimintaohjelmaa, joka koskee hedelmiä ja vihanneksia koskevien yhteisön sääntöjen soveltamisen 
parantamista ja kyseisten voimassa olevien sääntöjen valvonnan lujittamista Portugalissa. 
285. Komissio pidensi Kiinasta peräisin olevan valkosipulin tuonnin kehysmekanismia vuodella. 
286. Turkista tuotaviin hasselpähkinöihin sovellettavaa yhteisön tariffikiintiötä nostettiin 25 000 
tonnista 34 060 tonniin vuodeksi 1997, jotta voitiin ottaa erityisesti huomioon uusien jäsenvaltioiden 
ja Turkin väliset kyseistä tuotetta koskevat kauppajärjestelmäl. 
287. Kyproksesta tuotaville appelsiineille vahvistettiin erityinen tulohinta kiintiön mahdollistamissa 
rajoissa. 
288. Vientitukijärjestelmää muutettiin vientitukien mukauttamiseksi paremmin markkinoiden 
todellisiin tarpeisiin. 
Hedelmä- ja vihannesjalosteet 
Maailmanmarkkinat ja yhteisön markkinat 
289. Hedelmä- ja vihannesjalosteiden alasta on edelleen saatavilla ainoastaan hajanaisia tietoja. 
Yhteisön osalta tiedot koskevat lähes yksinomaan jalostustukca saavia tuotteita. 
290: Jalostettaviksi tarkoitettujen tomaattien maailmantuotanto oli noin 25,8 miljoonaa tonnia 
markkinointivuonna 1996/1997 eli 1,0 miljoonaa tonnia enemmän kuin vuonna 1995/1996. Tänä 
viimeisimpänä markkinointivuonna maailman kolmen tärkeimmän tuottajan tuotannon voidaan 
havaita kehittyneen eri tavalla: Yhdysvalloissa tuotanto oli vakiintuneella tasolla ( 10,3 miljoonaa 
tonnia markkinointivuonna 1996/1997, kun se vuonna 1995/1996 oli 10,2 miljoonaa tonnia), 
78 MAATALOUSMARKKINAT 
yhteisössä tuotanto oli kasvussa (7.9 miljoonaa tonnia 6.8) ja Turkissa tuotanto laski noin 8 
prosenliia (1.7 miljoonaa tonniai. 
291. Yhteisön tuotannon kasvu on tomaattitiivisteen (+0.7 miljoonaa tonnia eli +16.5 prosenttia) 
ja muiden tuotteiden (+0,3 miljoonaa tonnia eli +37 prosenttia) tuotannon kasvun ansiota. 
Yhteisössä tuotetuista 7,9 miljoonasta tonnista jalostustukeen oikeuttaviksi tuotteiksi jalostetuista 
tomaateista ainoastaan 6,3 miljoonaa tonnia eli 80 prosenttia todella sai yhteisön tukea 
(6,2 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1995/1996). Noin kaksi kolmannesta tästä tuesta 
käytetään tomaattitiivisteen valmistukseen. Muista tukea saaneista tuotteista laskua voidaan havaita 
kuorittujen tomaattien osalta. 
292. Markkinointivuonna 1996/1997 voitiin havaita, että tomaaliiliivisteen ja kuorittujen 
tomaattien maailmanhinnat laskivat noin 25 prosenttia, Turkin varastoja myytiin erityisesti Venäjälle 
sekä Yhdysvaltojen tomaattitiivisievarastot ja Italian kuorittujen tomaattien varastot olivat suuret. 
293. Markkinointivuonna 1997/1998 tuotannon odotetaan vähenevän sekä yhteisössä että muualla 
maailmassa. 
294. Lähes 494 000 tonnia persikoita jalostettiin sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyiksi 
persikoiksi yhteisössä markkinointivuonna 1996/1997, kun vastaava jalostettu määrä edellisenä 
markkinointivuonna oli noin 470 000 tonnia. Kreikka oli edelleen yhteisön tärkein tuottaja (60 
prosenttia kokonaistuotannosta) ennen Espanjaa (26 prosenttia) ja Italiaa (11 prosenttia). Yhteisö 
vei kyseistä tuotetta noin 150 000 tonnia. 
295. Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyiksi pääiynöiksi ja\ostcttu]en Williams-ja Rocha-
päärynöiden tuotanto yhteisössä nousi yli 126 000 tonniin markkinointivuonna 1996/1997, kun 
vastaavajalostettu määrä edellisenä markkinointivuonna oli vajaat 125 000 tonnia. Italia oli edelleen 
yhteisön tärkein tuottaja (47 prosenttia kokonaistuotannosta) ennen Espanjaa (30 prosenttia) ja 
Ranskaa (17 prosenttia). Yhteisön tuotanto kyseisten tuotteiden osalta oli alijäämäinen: vuonna 
1996 lopputuotteiden vienti oli 9 300 tonnia ja tuonti 33 000 tonnia. 
Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa 
296. Tätä alaa koskeva yhteinen markkinajärjestely käsittää periaatteessa kaikki hedelmä- ja 
vihannesjalosteet. Yhteisön tuki keskittyy kuitenkin tiettyihin tuotteisiin: persikoihin, päärynöihin, 
tomaatteihin, luumuihin, kuivattuihin viikunoihin ja ananaksiin (jalostustuki edellyttäen, että tuottaja 
noudattaa vähimmäishintaa), kuivattuihin viinirypäleisiin ja viikunoihin (interventio ja 
varastointituki markkinointivuoden lopussa, näiden ohella hehtaarituki kuivatuille viinirypäleille) 
ja sieniin (tullivapaat kiintiöt). Lisäksi voimassa on vähimmäistuontihintajärjestelmä kuivattujen 
viinirypäleiden ja eräiden kirsikkajalosteiden osalta sekä eräiden sellaisten marjojen osalta, jotka 
MAATALOUSMARKKINAT 79 
tulevat tietyistä Keski- ja Itä-Euroopan maista. Baltian maat mukaan lukien. Jalostukseen 
tarkoitettujen vadelmien ja kuivattujen viinirypäleiden osalta toteutetaan myös erityistoimenpiteitä 
tuotteen laadun parantamiseksi ja kaupan pitämisen edistämiseksi. 
297. YMJ.n uudistusta, josta päätettiin vuonna 1996, alettiin soveltaa I. tammikuuta 1997. 
Uudistus edellytti jalostustukijärjcstelmän sekä tomaattijalostcita koskevan kiintiöjärjestelmän 
soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukauttamista. 
298. Niin kutsutun hintapaketin yhteydessä tehdyn sopimuksen mukaisesti neuvosto muutti 
Ranskalle tomaattijalosteita koskevan tukijärjestelmän nojalla myönnetyn kiintiön tuotejakaumaa. 
299. Markkinointivuonna 1997/1998 vähimmäistuottaj.ahinta säilyi samana edellisvuoteen 
verrattuna tomaatteja (-2.0 prosenttia) ja persikoita (-2,0 prosenttia) lukuun ottamalla. Jalostusiuki 
väheni tomaattien osalta 9,6 prosenttia, sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilöttyjen persikoiden 
osalla 6,2 prosenttia, sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilöttyjen Williams-ja Rocha-päärynöiden 
osalta 14 prosenttia, ananassäilykkeidcn osalta 7,8 prosenttia ja luumujen osalta 2,7 prosenttia. 
Tämä kehitys liittyi raaka-aineiden hintakehitykseen kolmansissa maissa ecuina ilmaistuna. 
Päärynöiden osalla tuen pienenemistä pahensi takuukynnyksen ylittyminen. 
300. Kuivattujen viinirypäleiden osalta hehtaarituen määrä oli edelleen 2 785 ecua. Tätä tukea 
maksetaan ainoastaan lietyt tuotokseen liittyvät perusteet täyttäville erikoisviljelyaloille. 
301. Yhteisö ja Turkki ovat sopineet muuttavansa yhteisöön tuotaviin Turkista peräisin oleviin 
tomaattitiivisteisiin sovellettavaa tuontijärjestelmää. Tätä uutta järjestelmää alettiin soveltaa 
1. syyskuuta 1997. Järjestelmä sisältää puolivuosittaiset 15 000 tonnin tariffikiintiöt, jotka on 
vapautettu tullimaksuista. Ajanjaksoa 1. syyskuuta-31. joulukuuta 1997 varten säädettiin 
erityistoimenpiteistä. 
302. Yhteisö alkoi soveltaa sovittua aiemmin, 1. kesäkuuta 1997 alkaen, Bulgariasta, Unkarista, 
Puolasta, Romaniasta, Slovakiasta ja TSekin tasavallasta peräisin olevien marjojen tuontiin 
sovellettavaa uutta vähimmäistuontihintajärjestelmää, josta oli sovittu Eurooppa-sopimustcn 
lisäpöytäkirjoja koskevissa neuvotteluissa. Uudessa järjestelmässä vähimmäistuontihintoja 
sovelletaan pysyvästi eikä enää tilapäisesti komission päätöksestä. Vanhaa järjestelmää sovelletaan 
kuitenkin edelleen Baltian maisia tuotaviin tuotteisiin. 
303. Vientitukea mukautettiin dollarin kurssimuutosten huomioon ottamiseksi. 
Banaaniala 
304. Banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn (') neljän ensimmäisen soveltamisvuoden jälkeen 
markkinoiden avautumisen kaksi päävaikutusta ovat: 
(') Asetus (ETY) N:o 404/1993, annettu 13 päivänä helmikuuta 1993 (EYVL L 47, 25.2.1993, s. 1). 
80 MAATALOUSMARKKINAT 
- suuntaus hintojen lähentymiseen 
- alkuperien monipuolistuminen. 
305. Kolme pääasiallista ryhmää huolehtii banaanitoimituksista (ks. taulukko s. 81 ): 
- yhteisön tuotantoalueet (markkinaosuus 17 prosenttia) 
- AKT-valtiot (20 prosenttia) 
- Etelä- ja Väli-Amerikan valtiot (63 prosenttia). 
306. Yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti Euroopan unioni on asettanut erilaisia velvoitteita 
näille kolmelle toimittajaryhmälle (ks. taulukko s. 81 ): 
- yhteisiin tuotanto: tasaustuki enintään 854 000 (onniin asti ja tuet rakennerahastoista; 
- AKT-banaanit: tuonti tullitta 857 700 tonniin asti jaoteltuna perinteisesti toimittajina olleiden 
AKT-valtioiden mukaisesti; 
- banaanit muista kolmansista maista kuin perinteisistä AKT-valtioista: 2 553 miljoonan tonnin 
tariffikiintiö (EU-15), josta peritään tullimaksuna 75 ecua tonnilta; mainitun kiintiön rajoissa 
90 000 tonnia on varattu muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuomiin tullitta. 
307. Hintojen lähentyminen yhdentyneillä markkinoilla on laskenut yhteisössä tuotettujen 
banaanien hintoja. Jotta tämän yhteisen markkinajärjestelyn vaikutus tasaantuisi, tuottajaryhmittymät 
saavat tukea, jolla katetaan vuonna 1991 neljän tuotantoalueen osalta vahvistetun keskimääräisen 
kiinteän viitetulon ja kyseisen vuoden aikana saadun keskimääräisen tuotantotulon välinen erotus. 
Vuoden 1996 aikana kaupan pidettyjen banaanien osalta tasaustuen määrä (') oli 29 ecua 100 
kilogrammalta ja lisätuen määrä 3,8 ecua 100 kilogrammalta. Lisätuen määrä Portugalin ja 
Guadeloupen banaanien osalta oli 5,9 ecua 100 kilogrammalta, ja kaupan pidettyjen banaanien 
määrä oli 684 605 tonnia. 
308. Vuonna 1996 tasaustuen kustannukset lisääntyivät ja olivat 203 miljoonaa ecua, sillä vuoden 
1996 hinnat olivat melko alhaiset ja kaupan pidetyt määrät kasvoivat (+4 prosenttia vuosien 1995 
ja 1996 välillä). Vuonna 1995 tasaustuen kustannukset olivat 180 miljoonaa ecua. 
309. Yhteisön tuotannon odotetaan kasvavan vuonna 1997. Ensimmäisten arvioiden mukaan 
yhteisössä kaupan pidettävien banaanien määrä on noin 790 000 tonnia, kun se vuonna 1996 oli 
685 000 tonnia. 
310. Vuonna 1996 perinteisten AKT-banaanien tuonnin määrä oli 733 000 tonnia, kun otetaan 
huomioon alueella esiintyneistä trooppisista hirmumyrskyistä kärsineet tuotteet. Vuonna 1997 
tuonnin määrän odotetaan olevan noin 700 000 tonnia. 
(') Asetus (EY) N:o 898/1997, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997 (EYVL L 128, 21.5.1997, s. 12). 
MAATALOUSMARKKINAT 81 
Banaanialan yhtcincn markkir 
Alkii|Via 
1. EU 
Kananansaaret 
Guadeloupe 
Martinique 
Madeira ja muut 
Kreeia. Laconia 
2. Pcrintcisct AKT-valtiot 
.3. Muut alkupcriit kuiu 1 ja 2: 
3 a) .Muut kuin perinleiset AKT-valtiot 
3 b) Puitesopimuksen maat 
Koluinbia 
Costa Rica 
Venezuela 
Nicaragua 
3.c) Muut 
4. Kaikki alkupcriit tariffikiintibn 
lisiimaaricn osalta 
4 a) AKT-valtiot 2 ja 3 a) kohdan 
lisaksi 
4b) Muut ajiirjestely - murkkinoit 
VjllllC 
Tasaustuki 
Maakohtaiset 
määrät 
Tariffikiintiöt 
Osakiiniiö' 
Jaettu maakohtaisesti 
Prosenttimääräinen 
osakiiniiö 
:i 
23.40 
3 
i 
Ei kiintiötä en hankinnan paiiasiallisct mcnetelmiit 
Tulh 
ii |.i 1 kohdjn osalla) 
Tullitta 
75 ecua tonnilta 
Tullitta 
75 ecua tonnilta 
75 ecua tonnilta 
850 ecua tonnilta, -20f7c 
kuudessa vuodessa 
Täysimääräisestä tullista 
vähennetään 100 ecua 
tonnilta 
Heinäkkuhun 1997 asti 
793 ecua tonnilta KnimmaiMTUjra 
<nciiii|\iimiti)nnial 
854 000 
420 000 
150 000 
219 000 
50 000 
15 000 
857 700 
2 200Ö00(') 
90 000 
Ei rajoituksia 
(') Vuosina 1995, 1996 ja 1997 tanffiknnuo korotetuin 2.553 miljoonaan tonniin laajenemisen vuoksi. 
311. Kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnin vuoden 
1997 tariffikiintiö vahvistettiin 2 553 000 tonniksi eli sitä korotettiin 353 000 tonnilla Itävallan, 
Suomen ja Ruotsin unioniin liittymisen huomioonottamiseksi. Kuten vuonna 1996, komission 
oli vahvistettava kyseinen tariffikiintiön korotus, koska neuvosto ei ollut vielä tehnyt päätöstä 
sille huhtikuussa 1995 esitetystä ehdotuksesta ('). Jäsenvaltiot eivät ole vieläkään päässeet 
yhteisymmärrykseen erityisesti laajenemisen seurauksena tehtävistä mukautuksista, joten neuvosto 
ei ole tehnyt päätöstä yhteisen markkinajärjestelyn muuttamista koskevista eri ehdotuksista (*). 
312. Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä on tehty valitus Maailman kauppajärjestölle. 
Sen jätti vuoden 1995 lopussa neljästä maasta koostuva ryhmä (Yhdysvallat, Guatemala, Honduras 
(') KOM(95) 115, (EYVL C 136, 3.6.1995). 
(:) KOM(95) 114, muutettu asiakirjalla KOM(96) 37 (EYVL C 92, 23.3.1996) ja täydennetty asiakirjalla KOM(96) 
82 (EYVL C 121.25.4.1996). 
82 MAATALOUSMARKKINAT 
ja Meksiko), johon on sittemmin liittynyt F.cuador, joka tuli WTO:n jäseneksi vuonna 1996. 
Paneelin selvityksessä tuomittiin useita markkinajärjestelyyn sisältyviä määräyksiä. Tuomio 
vahvistettiin syyskuussa 1997 valituselimessä. 
Viini 
313. Yhteisön viinintuolanto väheni asteittain ajanjaksona 1993/1994-1995/1996 3,4 miljoonasta 
hehtolitrasta 3,3 miljoonaan hehtolitraan ja alkuperäinen pinta-ala väheni arviolta 4 prosenttia. 
Merkittävimmät muutokset on todettu Kreikassa (-18 prosenttia). Espanjassa (-6 prosenttia) ja 
Italiassa (-4 prosenttia). Väheneminen johtuu pääasiassa komission vuodesta 1988 asti toteuttamasta 
raivauspolitiikasta. Raivatun kokonaispinta-alan arvioidaan itse asiassa nousseen 490000 hehtaariin 
ajanjaksolla 1988-1996 (väliaikaiset tiedot). Kyseistä järjestelmää on jatkettu viinivuoteen 
1997/1998 asti. 
314. Samana ajanjaksona viinintuotannossa on satojen osalta esiintynyt yllättäviä muutoksia 
kansallisella tasolla, kun tuotanto laski yhteisön tasolla viinivuosien 1993/1994 ja 1994/1995 välillä 
46,3 hehtolitrasta/hehtaari 45,7 hehtolitraan/hehtaari. Vaikka tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, 
tuotannon voidaan todeta laskeneen lisää viinivuonna 1995/1996. Vaikka pinta-alat ovat 
pienentyneet vain hieman, tuotanto on itse asiassa vähentynyt merkittävästi. 
315. Euroopan unioni on maailman johtava viinitalousalue, jonka tuotannon osuus on keskimäärin 
60 prosenttia ja kulutuksen osuus 55 prosenttia koko maailman vastaavista luvuista. Vuoden 1995 
osalta kyseiset luvut olivat 62 prosenttia ja 60 prosenttia. Muut tärkeimmät tuottajat ovat tuotannon 
määrän mukaan alenevassa järjestyksessä Argentiina, Yhdysvallat, Itä-Euroopan maat yhteensä 
(Bulgaria, Unkari, Romania, entinen Jugoslavia, Tsekin tasavalta ja Slovakia), entinen Neuvostoliitto 
( 11 v iininviljelymaata) ja Etelä-Afrikka. 
316. Maailman viinintuotantoon noin 250 miljoonaa hehtolitraa (vuosina 1993-1995 keskimäärin) 
ja vuotuinen kulutus on noin 217 miljoonaa hehtolitraa (vuosina 1993-1995 keskimäärin). Maailman 
viiniylijäämä, joka on noin 30 miljoonaa hehtolitraa, käytetään lähinnä elintarvikealkoholin 
tuotantoon. Jos ei oteta huomioon yhteisön sisäistä kauppaa, joka on noin 30 miljoonaa hehtolitraa 
( 12 prosenttia maailmanluotannosta), kansainvälinen viinikauppa on noin 24 miljoonaa hehtolitraa 
eli noin 10 prosenttia maailman viinintuotannosta. 
317. Vuonna 1996 unionista kolmansiin maihin suuntautuvan viinikaupan todettiin lisääntyneen 
hieman: vienti oli tuolloin 10 418 754 hehtolitraa, kun se vuonna 1995 oli ollut 9 793 000 
hehtolitraa. Tärkeimmät viejät ovat Ranska (3 409 942 hehtolitraa), Italia (3 022 968 hehtolitraa) 
ja Espanja (2 358 864 hehtolitraa) ja tärkeimmät kauppakumppanit ovat Yhdysvallat (25 prosenttia), 
Kanada (8 prosenttia) ja Japani (7 prosenttia). Venäjälle suuntautuva vienti, joka aiemmin oli 
suhteellisen merkittävä, on nyt käytännöllisesti katsoen merkityksetöntä (3 prosenttia). 
MAATALOUSMARKKINAT 83 
Viini 
(miljoonaa hehtolitraa) 
210 
190 
170 
150 
130 
110 Ihmisten käyttöön tarkoitettu kulutus 
A 
& <& c5 
^ & 
J? 
(miljoonaa hehtolitraa) 
1988/1989 1989/1990 1990/1991 1991/1992 1932M993 1993/1994 1994/1995 1995/1996 
(1) Pakollinen ja vapaaehtoinen tislaus, lukuun ottamatta Portugalia vuosina 
1979—1991 ; vuoden 1992 luvut sisältävät Portugalin. 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 10 
84 MAATALOUSMARKKINAT 
318. Koska unionin sisällä viima oli huonosti saatavilla, viinin tuonti unioniin lisääntyi 
merkittävästi vuonna 1996 ( + 57 prosenttia vuodesta 1995) ja oli 5 748 812 hehtolitraa. Suurimmat 
luojat ovat Yhdistynyt kuningaskunta (36 prosenttia), Saksa (21 prosenttia) ja Espanja (16 
prosenttia). Noin 45 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan tuonnista (917 374 000 hehtolitraa) 
toimittaa Australia ja Etelä-Afrikka. Unionin tärkeimpiä toimittajia ovat Itä-Euroopan maat (32 
prosenttia), Argentiina (18 prosenttia) ja Australia (14 prosenttia). Etelä-Afrikka toimittaa 10 
prosenttia ja Yhdysvallat 9 prosenttia tuoduista viineistä. Argentiinasta Espanjan markkinoille 
viety viini (0,938 miljoonaa hehtolitraa) muodostaa poikkeuksen maan joidenkin alueiden kärsimän 
kuivuuden aiheuttaman tuolepulan vuoksi. 
319. Unionin viinivuoden 1996/1997 tuotannon on laskettu olevan kaikkien viinien (pöytäviini, 
tina-laatuviinit ja muut viinit) osalta 165 miljoonaa hehtolitraa (väliaikaiset tiedot). Koska 
viinivuoden 1995/1996 sato oli huonoin viime vuosikymmeniin (151 miljoonaa hehtolitraa), 
tuotannon kasvu näyttää huomattavalta. AI-, Rl- ja RII-laatuisten pöytäviinien ohjehinnat eivät 
muuttuneet vuosista 1995-1996 ja ne vahvistettiin 3,828 eeuksi/til-7r/hl. Pöytäviinien 
hintanotccraukset vaihtelivat huomattavasti tuotantoalueesta riippuen 56 prosentista 127 prosenttiin 
ohjehinnoista. 
320. Vaikka suoraan nautittavaksi tarkoitetun viinin kulutus on ollut laskussa jo pitkään, sen 
oletetaan pysyvän suhteellisen vakaana verrattuna aikaisempiin viinivuosiin (128 miljoonaa 
hehtolitraa), samoin kuin teollisuuden kulutukseen vermutin ja viinietikan valmistukseen 
(3,8 miljoonaa hehtolitraa). 
321. Tuotanto- ja kauppavarastot nousivat viinivuoden alussa 114 miljoonaan hehtolitraan. 
Viinivuoden lopussa niiden uskotaan olevan noin 119 miljoonaa hehtolitraa. 
322. Tuotannon kasvusta ( 165 miljoonaa hehtolitraa) ja vuoden alun 114 miljoonan hehtolitran 
varastoista huolimalta viinivuonna 1996/1997 voitiin välttää turvautuminen pakolliseen tislaukseen. 
Tilanteesta selviytymiseksi päätettiin e:itislauksesta ja täydentävästä tislauksesta, joihin käytetyt 
määrät olivat noin 11 miljoonaa hehtolitraa (joista 10,7 hehtolitralle tehtiin csitislaus ja 0.3 
hehtolitralle täydentävä tislaus). 
323. Joulukuun 16. päivän 1996 ja helmikuun 15. päivän 1997 väliseksi ajaksi tehdyt pitkäaikaiset 
varastointisopimukset (yhdeksän kuukautta) koskivat 10 320 000 hehtolitraa (6 832 000 hehtolitraa 
pöytäviiniä, 2 837 000 hehtolitraa rypälemehua, 651 000 hehtolitraa puhdistettua ja tiivistettyä 
rypälemehua) edellisen vuoden 6 500 000 hehtolitran asemesta. 
324. Alkavan viinivuoden (1997/1998) tuotannon'arvioitiin viinivuoden alussa olevan 
161 miljoonaa hehtolitraa (edellisenä viinivuonna 165 hehtolitraa), joka on hieman enemmän 
kuin viimeisinä kolmena viinivuonna keskimäärin. On kuitenkin painotettava, että yksi kyseisen 
MAATALOUSMARKKINAT 85 
ajanjakson viinivuosista ( 1995/1996) oli yksi huonoimmista vuosista viimeisien vuosikymmenten 
aikana. 
Puuvilla 
325. Yhdysvaltain maatalousministeriön mukaan puuvillan maailmanlaajuinen viljelyala on 
markkinointivuonna 1997/1998 arviolta 33,8 miljoonaa hehtaaria, jäsen arvioitu tuotantoon noin 
19 miljoonaa tonnia (87,3 miljoonaa paalia) ('), kun vastaavat luvut vuonna 1996/1997 olivat 
33.7 miljoonaa hehtaaria ja 19,3 miljoonaa tonnia. 
326. Puuvilla, josta ei ole poistettu siemeniä, ei kuulu maailmankaupan piiriin. Euroopan unioni, 
jonka kehräämökapasiteetli on paljon suurempi kuin oma kuitutuotanto, luo sitä kuitenkin 
huomattavia määriä: yli miljoona tonnia vuosina 1986-1990 ja 895 000 tonnia vuonna 1995. 
327. Pääasiallisia toimittajia ovat Yhdysvallat, entinen Neuvostoliitto, Syyria, Argentiina ja 
tiettyinä kausina Australia. Yhteisön sisäinen kauppa sitä vastoin on vähäistä, vaikkakin se on 
kasvussa. 
328. Euroopan unionissa puuvillalla on sekä viljelyalansa että tuottajien lukumäärän osalta 
rajoitettu merkitys. Sen tuotanto on keskittynyt erityisesti tietyille Kreikan ja Espanjan alueille, 
joilla sillä on hyvin huomattava yhteiskunnallinen ja taloudellinen merkitys. Yhteisön puuvillan 
viljelyala kasvoi vuosien 1996 ja 1997 välillä 501 000 hehtaarista 510 000 hehtaariin (423 000 
hehtaaria Kreikassa ja 113 500 hehtaaria Espanjassa), joilla yhteisössä tuotetaan noin 1 475 000 
tonnia puuvillaa, josta ei ole poistettu siemeniä (1 100 000 tonnia Kreikassa ja 375 000 tonnia 
Espanjassa), kun sitä vuonna 1996 tuotettiin 1 500 000 tonnia. On huomattava, että Andalusiassa 
vuoden 1996 lopulla vallinneiden epäsuotuisten ilmasto-olojen vuoksi jotkut talvikauden tuotteet 
(erityisesti vilja, sokerijuurikas ja peruna) kärsivät suuria vahinkoja. Sadon menetyksistä aiheutuvien 
tulojen menetysten rajoittamiseksi Espanjan tuottajat kylvivät puuvillaa huomattavalle osalle 
muuhun tarkoitukseen varatusta viljelypinta-alasta. Tämän vuoksi kokonaispinta-ala, joka oli 
113 500 hehtaaria, oli selvästi edellistä markkinointivuotta suurempi (79 000 hehtaaria). Euroopan 
unionin omavaraisuusaste puuvillakuidun osalta on noin 25-30 prosenttia ja kulutus noin 
1,250 miljoonaa tonnia. 
329. Yhteisön tukijärjestelmään sisältyy tavoitehinta (106,30 ecua 100 kilogrammalta 
markkinointivuodesta 1995/1996 alkaen) sekä tämän hinnan ja maailmanmarkkinahinnan erotusta 
vastaava tuki, joka myönnetään sellaisille siementenpoistoyrityksille, jotka maksavat tuottajille 
vähimmäishinnan. Jos puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuotanto ylittää taatun 
enimmäismäärän (TEM), tavoitehintaa ja tuen määrää vähennetään samassa suhteessa. 
(') I paali = noin 217.7 kilogrammaa. 
86 MAATALOUSMARKKINAT 
330. Tukijärjestelmän uudistuksen ensimmäisen soveltamisvuoden jälkeen neuvosto päätti 
todettujen hankaluuksien vuoksi poistaa ennakkovahvistusmenettelyn ja muultaa 
ennakkojärjcstelmää. 
331. Tukea vähennetään jäsenvaltioissa suhteessa niille vahvistetun TKM:n ylittymiseen eli 
782 000 tonnia Kreikan ja 249 000 tonnia Espanjan osalta. Tämä vähentäminen (alentaminen) 
on rajoittamaton, multa se on vähäisempää, jos maailmanmarkkinahinnan taso mahdollistaa 
tukijärjestelmän menojen rajoittamisen. Tilapäinen alentaminen on markkinointivuonna 1997/1998 
arvioitu Kreikan osalta 31 prosentiksi ja Espanjan osalta 37 prosentiksi tavoitehinnasta. 
Siikkiäistoukat 
332. Kreikassa, Italiassa ja jonkin verran myös Ranskassa harjoitettava silkkiäistoukkien kasvatus 
on hyvin vähäinen osa yhteisön maataloustoiminnasta ja maailman silkkiäistoukkaluotannosta. 
Tietyillä alueilla, erityisesti Traakiassa, Venetossa ja Marchessa sillä on kuitenkin huomattava 
merkitys ja se edustaa siellä myös säilyttämisen arvoista osaamista. 
333. Koko maailman raakasilkin tuotanto on selvästi kasvanut viime vuosien aikana. FAO:n 
mukaan se oli 114 000 tonnia vuonna 1994 (vuosina 1979-1981 keskimäärin 68 000 tonnia). 
Käytännössä tuotanto tapahtuu lähes yksinomaan Aasiassa (112 000 tonnia): Kiina (84 000 tonnia), 
Intia (17 000 tonnia). Korea (5 000 tonnia) ja Japani (4 000 tonnia) tuottavat yhdessä yli 90 
prosenttia koko maailmantuotannosta. 
334. Yhteisön kasvattajilla on vaikeuksia toimintansa ylläpitämisessä. Markkinahintojen kehitys 
ei aina riitä korvaamaan kasvatuskustannusten nousua. Tuotanto on vähenemässä erityisesti 
Kreikassa. 
335. Vuonna 1996 tuotantoon käy.ettiin 1 943 laatikkoa ja vuonna 1995 vastaavasti 
1 736 laatikkoa. Niistä saatiin 41 831 kilogrammaa kokonkeja. Markkinointivuoden 1997/1998 
tueksi on vahvistettu 133,26 ecua laatikolta. 
Kuitupellava ja hamppu 
Kuitupellava 
336. Kuitupellavan maailmanlaajuinen viljelyala on noin 750 000 hehtaaria ja tuotanto noin 
600 000 tonnia kuitua. On kuitenkin huomattava, että toisaalta poliittinen kehitys Itä-Euroopassa 
on mullistanut pellavantuotannon ja että toisaalta tarkat tiedot Kiinan, kuitupellavan toisen tärkeän 
MAATALOUSMARKKINAT 87 
tuottajan, osalla puuttuvat. Pellavanvarsilla ei ole merkittävää asemaa yhteisön ja kolmansien 
maiden välisessä kaupassa. Kuitua sitä vastoin tuodaan toisinaan niin runsaasti, että siitä saattaa 
aiheutua häiriöitä yhteisön markkinoilla. Yhteisöllä on alijäämää laadultaan keskinkertaisesta 
ja heikkolaatuisesta kuidusta, jota tuotetaan Itä-Euroopasta, Egyptistä ja Kiinasta. Sen sijaan yhteisö 
toimittaa kaikkialle maailmaan laadultaan hyvää ja erinomaisia kuilua, jota ei luoteta muualla. 
Vuonna 1995 yhteisö vei 69 500 tonnia, josta 43 500 tonnia oli pitkäkuituista ja 26 000 tonnia 
lyhytkuituista pellavaa. 
337. Yhteisön kuitupellavan viljelyalat kasvoivat voimakkaasti vuosien 1992 (44 000 hehtaaria) 
ja 1996 (132 000 hehtaaria) välillä. Viljelyalan kasvu oli liiallista verrattuna Euroopan unionin 
valmiuksiin jalostaa varsipellava kuiduksi. Tästä syystä neuvosto päätti ottaa käyttöön 
markkinointivuodesta 1997/1998 alkaen tuottajia ja hyväksyttyjä csijalostajia koskevan 
sopimuksentekovelvollisuuden. Tämän toimenpiteen ansiosta viljelyaloja saadaan vakautettua 
133 000 hehtaaria kylvöpinta-alaa vuonna 1997 ja esijalostusalaa voidaan kehittää erityisesti 
Espanjassa ja jossain määrin myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Ranska, Belgia ja Alankomaat 
ovat perinteisesti tärkeimmät tuottajajäsenvaltiot. Pellavanviljely käynnistettiin muutama vuosi 
sitten uudelleen Saksassa sekä erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Espanjassa. Kahden 
v iimeksi mainitun maan osuus oli vuonna 1993 vastaavasti 4 ja 0,4 prosenttia yhteisön viljelyalasta, 
multa nämä osuudet olivat vuonna 1997 jo 14 prosenttia ja 37 prosenttia. Pellavanvarsi jalostetaan 
tekstiilikuiduksi arviolta 150:ssä liotus-ja loukutusteollisuuden yrityksessä, jotka sijaitsevat Luoteis-
Ranskassa (30). Belgiassa (100), Alankomaissa, Saksassa ja Tanskassa. Varsipellavaa menee myös 
muuhun kuin tekstiiliteollisuuden käyttöön (erityisesti paperiteollisuuteen). 
338. Pellavakuidun markkinatilanne, joka on jo muutamien vuosien ajan ollut epäsuotuisa, parani 
markkinointivuoden 1992/1993 loppua kohti toisaalta yhteisön sadossa kolmen markkinointivuoden 
ajan kestäneen vähenemisen jälkeen todetun kasvun ja toisaalta pellavan kulutuksen lisääntymisen 
johdosta. Tämä markkinoiden tasapaino jatkui koko markkinointivuosien 1994/1995 ja 1995/1996 
ajan. Näiden markkinointivuosien jälkeen tuotannon myyminen on kuitenkin vaikeutunut. Markkinat 
ovat edelleen hyvin riippuvaisia vaatetusteollisuuden suuntauksista, vaikka niitä on yritetty 
monipuolistaa etsimällä uusia käyttötarkoituksia. 
339. Kuitupellavan osalta markkinointivuoden 1997/1999 tueksi vahvistettiin 815,86 ecua 
hehtaarilta. Tuki on eriytetty tuotantoalueen ja korjaustavan mukaan pitkän aikavälin 
hehtaarisiementuotoksen perusteella. 
Hamppu 
340. Hampun maailmanlaajuinen viljelyala on vähentynyt voimakkaasti viime vuosien aikana: 
kylvöpinta-alaon 100 000-150 000 hehtaaria, kun se vuosina 1979-1981 oli keskimäärin 480 000 
hehtaaria. Tärkeimmät tuottajat ovat Kiina, Pohjois-Korea, Intia ja Venäjä. Yhteisössä viljely 
SS MAATALOUSMARKKINAT 
on hyvin vähäisiä ja se on keskittynyt perinteisesti Ranskaan ja jossain määrin Espanjaan. Viime 
vuosina myös jotkut muut jäsenvaltiot (Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, Itävalta) ovat 
aloittaneet uudelleen hampunviljelvn. Vuonna 1996 mukaan tuli Saksa. Vuonna 1997 Euroopan 
unionissa saatiin satoa noin 22 000 hehtaarilla. Kauppa kolmansien maiden kanssa on vähäisiä. 
Hampunviljelyn tueksi on vahvistettu 716,63 ecua hehtaarilla. 
341. Maailman tupakantuolanto vuonna 1996 oli 7,2 miljoonaa tonnia eli lisäys satovuodesta 
1995 oli huomattava (+10,2 prosenttia). Kiina on edelleen selvästi maailman suurin tupakantuottaja 
41,7 prosentilla koko maailman tuotannosta ( 17 prosentin lisäys satovuodesta 1995). Seuraavina 
tulevat Yhdysvallat, Intia ja Brasilia. Euroopan unioni on viides 5,1 prosentin osuudellaan. Vuonna 
1996 unionin tuotanto oli 337 000 tonnia tupakanlehliä cli vähän enemmän kuin vuonna 1995 
( + 1.2 prosenttia), mutta sen prosenttiosuus koko maailman tuotannosta pysyi ennallaan. 
342. Hinnat nousivat Malavvin ja Zimhabvven markkinoilla, joita pidetään 
maailmanmarkkinahintojen kehityksen osoittajina (erityisesti "fluc-cured" ja "light air-cured" 
-lajikkeiden osalta). Erityisesti itäisten lajikkeiden hinnat ovat nousussa myös Euroopan 
markkinoilla. 
343. Tupakanlehtien maailmanlaajuisen kulutuksen kasvu vuodesta 1995 vuoteen 1996 oli 
vähäisempää (+1,5 prosenttia). 
344. Vuonna 1996 Euroopan unionista vietiin 219 300 tonnia tupakkaa muualle maailmaan 
(vuoden 1995 vienti oli 283 900 tonnia). Erityisesti vietiin itäisiä lajikkeita, joista on kysyntää 
niiden aromaattisten ominaisuuksien vuoksi. Yhteisön viennin huomattava lasku johtuu "lluc-
cured"-tupakan viennin selvästä vähenemisestä vuonna 1996. Euroopan tupakkateollisuus käytti 
noin 707 000 tonnia paalattua tupakkaa, josta 543 000 tonnia (76,8 prosenttia) on tuontitavaraa. 
345. Yhteisön tuotanto on vakiintunut raakatupakka-alan markkinajärjestelyn uudistuksen 
soveltamisen seurauksena. Tässä uudistuksessa otettiin käyttöön jäsenvaltio-ja lajikekohtainen 
kiintiöjärjestelmä (lajikcryhmiäon kahdeksan entisen markkinajärjestelyn kolmenkymmenenneljän 
ryhmän sijasta) sekä poistettiin interventio ja vientituet. 
346. Vuoden 1996 sadon osalta kokonaiskiintiö oli 350 323 tonnia ja yhteisön tuotanto oli 3,8 
prosenttia sitä pienempi. 
347. Komissio antoi neuvostolle ja parlamentille kertomuksen raakatupakka-alan yhteisen 
markkinajärjestelyn toiminnasta (KOM(96) 554 lopullinen, 18.12.1996). Se myös suunnittelee 
MAATALOUSMARKKINAT 89 
nykyisen järjestelmän perusteellista uudistamista satovuodesta 1999 alkaen mukauttamalla palkkio 
ostohintaan. Tällä tavoitellaan yhteisiin tuotannon laadun parantamista. 
348. Suunniteltuun uudistukseen sisältyy myös kansanterveyden ja ympäristönsuojelun vaatimusten 
parempi huomioon ottaminen. Sen tavoitteita ovat myös valvonnan lisääminen ja 
tuotantokiintiöjärjestelmän hallinnon parantaminen. 
Humala 
Maailmanmarkkinat 
349. Maailman humalanviljelyala on noin 82 408 hehtaaria, josta lähes 69 000 hehtaaria sijaitsee 
Kansainvälisen humalanviljelykomitean (IHGC) jäsenvaltioissa ja Euroopan unioniin kuuluvissa 
tuottajamaissa. Huomattavaa tuotantoa on myös Kiinassa, jonka osalta ei ole saatavilla tarkkoja 
lukuja, vaan ainoastaan summittaisia arvioita. 
350. IHGCssä ja Euroopan unionissa humalan viljelyala väheni 3,41 prosenttia vuonna 1996. 
Väheneminen oli voimakkainta Ukrainassa (-28 prosenttia), Bulgariassa (-19 prosenttia), ja 
Venäjällä (-13 %). Niitä harvoja maita, joiden viljelyala lisääntyi, olivat esimerkiksi Puola (+4 
prosenttia) ja Yhdysvallat (+2 prosenttia). 
351. Vuonna 1996 koko maailman humalasato oli 2 549 306 sentneriä (') eli lähes sama (-0,16 
prosenttia) kuin vuonna 1995. Tuotannon laatu on parempi: alfahappopitoisuus 7,37 prosenttia 
ja alfahapon tuotanto 9 395 tonnia (8 548 tonnia vuonna 1995). 
352. Vaikka vuoden 1993 ennätyslukuja ei saavutettukaan, vuoden 1996 sato oli kuitenkin 
tuotoksen osalta 8 prosenttia parempi kuin viimeksi kuluneiden kahdenkymmenen vuoden 
keskiarvo. 
353. Maailman oluentuolannon määräksi vuonna 1997 on arvioitu 1 250 miljoonaa hehtolitraa. 
Humalasta saatavan alfahapon määrä 5,8 grammaa oluthehtolitraa kohti edellyttää, että panimoissa 
sitä on käytettävissä noin 6,4 grammaa hehtolitraa kohti varastohävikin ja humalan jalostuksen 
vaikutusten huomioonottamiseksi. Kun tämän olutmäärän luottamiseen siis tarvitaan 8 000 tonnia 
alfahappoa, satovuonna 1996 tuotettu määrä ylittää nämä tarpeet (1 395 tonnilla). 
(') 1 semneri = 50 kilogrammaa. 
90 MAATALOUSMARKKINAT 
354. Panimoilla on myös ilmeisesti edelleen varastoja, joiden avulla ne voivat kattaa usean 
kuukauden tuotannon tarpeet. Alfahappoa myös tarvitaan aikaisempaa vähemmän, koska 
suuntauksena on valmistaa vähemmän karvasaineita sisältäviä oluita ja koska tekniikka kehittyy 
jatkuvasti. 
Yhteisön markkinat 
355. Unionissa humalaa viljellään kahdeksassa jäsenvaltiossa (Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, 
Irlanti, Itävalta, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta); Saksan osuus on 80 prosenttia humalan 
koko viljelyalasta yhteisössä, joka on yhteensä 27 325 hehtaaria. Viljelyala on vähentynyt 
satovuodesta 1995 173 hehtaarilla eli 0,63 prosentilla. 
356. Määrällisesti satovuosi 1996 oli huomattavasti (12,61 prosenttia) vuotta 1995 parempi. 
Kokonaistuotos oli 946 060 sentneriä ja keskimääräinen hehtaarituotos 1,48 tonnia eli 34,62 
sentneriä. 
357. Tuotanto oli hyvälaatuista ja alfahappopitoisuus keskimäärin 7,68 prosenttia koko Euroopan 
unionissa kolmen lajikeluokan osalta, mikä vastaa 3 631 tonnia alfahappoa - 113 kilogrammaa 
hehtaaria kohti - vuoden 1997 oluttuotantoa varten. 
358. Sopimusten mukaisesti myydyn humalan maailmanlaajuinen keskihinta oli 194 ecua sentneriä 
kohti eli 3 ecua sentneriltä vähemmän kuin satovuonna 1995. 
359. Vapailla markkinoilla humalasta saatu keskihinta romahti vuoden 1995 140 ecusta sentneriltä 
98 ecuun vuonna 1996. 
360. Humalan yhteisessä markkinajärjestelyssä unioni on taloudellisesti sitoutunut kahdella tavalla. 
Ensinnäkin myönnetään tukea humalantuottajille, jotta nämä voisivat saavuttaa kohtuullisen 
tulotason. Satovuoden 1996 osalta neuvosto vahvisti kaikkien lajikkeiden hehtaaritueksi 480 ecua. 
Toiseksi myönnetään erityistukea humalantuottajien kannustamiseksi korvaamaan osa karvaista 
lajikkeistaan paremmin markkinoiden tarpeisiin soveltuvilla lajikkeilla. Tämä ohjelma päättyi 
31. joulukuuta 1996, johon mennessä komissio oli hyväksynyt uusiin lajikkeisiin siirtymistä 
koskevat suunnitelmat 3 241 hehtaarin osalta. 
361. Ennusteiden mukaan yhteisön tuotannon laatu satovuonna 1997 ei yllä edeltävän vuoden 
tasolle. 
362. Neuvosto hyväksyi humalan markkinajärjestelyn uudistuksen 22. heinäkuuta 1997 (asetus 
(EY) N:o 1554/1997, EYVL L 208, 2.8.1997, s. 1). Tärkeimmät muutokset ovat seuraavat: 
MAATALOUSMARKKINAT 91 
kiinteä vuotuinen hehtaarituki, joka perustuu pitkän aikavälin keskiarvoihin ilman lajikcryhmicn 
erottelua, ja jonka maksupäivä ajoittuu lähelle sadonkorjuuta 
pysyvä mahdollisuus lajikkeiden vaihtoon ilman pinta-alaan tai aikaan liittyviä rajoituksia; 
tuen maksu sisältyy edellä mainittuun kiinteään hehtaaritukeen. 
Siemenet 
363. Siemenalan yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetään tuen myöntämisestä noin 
neljänkymmenen viljelykasvilajin, mukaan lukien erilaiset rchukasvilajit, riisi ja pellava, 
perussiementen ja varmennettujen siementen tuotantoon. 
364. Vuonna 1996 yhteisön tukeen oikeutettujen siementen tuotantoon käytetty kokonaisviljelyala 
oli 324 925 hehtaaria. Kaikissa jäsenvaltioissa kokonaisviljelyala lisääntyi edelliseen vuoteen 
verrattuna noin kahdeksalla prosentilla. 
365. Rchuheinäkasvien ja rehupalkokasvien siementen tuotantoon käytetyt viljelyalat olivat 
153 453 hehtaaria ja 114 900 hehtaaria. Vuoteen 1995 verrattuna havaitaan rehuheinäkasvien 
siementen tuotantoon käytetyn viljelyalan lisääntyneen noin 6,8 prosentilla ja rehupalkokasvien 
siementen tuotantoon käytetyn viljelyalan noin 7,4 prosentilla kaikissa jäsenvaltioissa yhteensä. 
366. Riisinsiementen tuottamiseen käytetty viljelyala oli 18 594 hehtaaria, mikä on noin 1,6 
prosenttia enemmän kuin vuonna 1995. Indicariisin viljely väheni hieman (3 134 hehtaariin, mikä 
on 9,7 prosenttia vähemmän kuin vuonna 1995) kun taas japonicariisin viljelyala kasvoi vuodesta 
1995 (23,2 prosentilla eli 15 460 hehtaariin). 
367. Kuitupellavan ja öljypellavan siementen tuotantoon käytetyt viljelyalat lisääntyivät 22 521 
hehtaariin ja 13 672 hehtaariin. Kaikkien jäsenvaltioiden osalta kuitupellavan viljelyala kasvoi 
vuoteen 1995 verrattuna noin 0,2 prosentilla ja öljypellavan viljelyala 22,4 prosenttia. 
368. Hybridimaissin kylvöala oli 55 192 hehtaaria. Kaikkien jäsenvaltioiden osalta tämä merkitsee 
noin 0,8 prosentin kasvua vuoteen 1995 verrattuna. 
369. Yhteisön tukeen oikeutettujen siementen osalta Euroopan unioniin suuntautunut 
kokonaistuonti (35 523 tonnia) oli markkinointivuoden 1995/1996 aikana edelleen suurempi kuin 
vienti kolmansiin maihin (13 496 tonnia), mikä vahvistaa viime vuosikymmenellä havaittua 
suuntausta. Hybridimaissin siementen tuonti oli 35 565 tonnia, josta yksinkertaisten hybridien 
siementen osuus oli 28 006 tonnia (noin 78,7 prosenttia kokonaismäärästä). 
92 MAATALOUSMARKKINAT 
Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet 
370. Elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalle on ominaista yhteiseen markkinajärjestelyyn 
kuuluvien tuotteiden moninaisuus: kukkasipulit, elävät kasvit (koristekasvit ja taimitarhatuotteet), 
leikkokukat ja leikkovihreät. Yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetään laatuvaatimuksista ja 
tulleista, mutta siihen ei sisälly muuta erityistä tuontisuojaa kuin mahdolliset suojatoimenpiteet. 
371. Viime vuosina tuotantoja kauppa ovat lisääntyneet sekä Euroopan unionissa että kolmansissa 
maissa. 
372. Koristekasvien viljelyyn käytettävä kokonaisala on noin 115 000 hehtaaria. Tästä alasta 
lähes 22 000 hehtaarilla tuotetaan kukkasipuleita, joiden pääasiallinen tuottaja on Alankomaat. 
373. Vuonna 1996 yhteisön kokonaistuonti kolmansista maista oli noin 286 000 tonnia (arvo 
noin 875 miljoonaa ecua). Kasvu vuodesta 1988 on noin 113 prosenttia. Noin puolet kyseisestä 
määrästä muodostui tuoreista leikkokukista, joiden osalta unionin markkinat ovat maailman johtavat. 
Merkille pantavaa on, että valtaosa kyseisistä kukista (noin 80 prosenttia) voidaan tuoda 
tullivapaasti kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti. Tällaisia sopimuksia 
ovat esimerkiksi tullietuusjärjestelmä Kolumbian tai muiden Keski- ja Etelä-Amerikan maiden 
kanssa ja AKT-maiden kanssa tehty Lomén sopimus. 
374. Viiden Välimeren maan (Israel, Marokko, Jordania, Kypros, Länsiranta ja Gazan alue) osalta 
tullivapaus myönnetään kiintiöiden osana ja sillä edellytyksellä, että tiettyjen leikkokukkien kohdalla 
(ruusut ja neilikat) noudatetaan tuontihir aa, joka ei voi olla pienempi kuin tietty prosenttiosuus 
kyseisten tuotteiden hinnasta yhteisössä 
375. Israel on edelleen unionin tärkein leikkokukkien toimittaja (37 000 tonnia), toisena on Kenia 
(29 000 tonnia) ja kolmantena Kolumbia (20 000 tonnia). 
376. Vuonna 1996 yhteisön kokonaisvienti kolmansiin maihin oli noin 263 000 tonnia ja sen 
arvo oli 868 miljoonaa ecua. Pääasialliset vientituotteet tärkeysjärjestyksessä ovat elävät kasvit 
ja taimitarhatuotteet, kukkasipulit, tuoreet leikkokukat ja leikkovihreä. 
377. Koko alan kannalta katsottuna ulkomaankaupan tase oli vuonna 1996 negatiivinen 
(6 miljoonaa ecua), kun se vielä vuonna 1995 oli positiivinen ( 107 miljoonaa ecua). Tämä tilanne 
johtuu tuoreiden leikkokukkien ja leikkovihreän tuontiylijäämästä, joka oli määrältään 204 ja 
184 miljoonaa ecua. 
MAATALOUSMARKKINAT 93 
Rehut 
378. Eläinten rehuissa käytetään merkittäviä määriä maataloustuotteita. Suurin määrä yhteisön 
viljojen ja öljykasvien tuotannosta ja pysyvien laidunmaiden ja rehuviljelyalojen tuotanto lähes 
kokonaisuudessaan käytetään rehujen valmistukseen. Kaikkiaan siihen käytetään kolme neljäsosaa 
yhteisön KMM.sta (käytössä olevasta maatalousmaasta). Lisäksi ruokinta voi kokonaisuudessaan 
muodostaa noin 70 prosenttia sian- ja siipikarjanlihan tuotantokustannuksista. 
379. Kokonaiskysyntä (') on kasvanut vähitellen vuodesta 1993 lähtien pääasiassa sian- ja 
siipikarjanliha-alalla tapahtuneesta kysynnän kasvusta johtuen. Kokonaistarjonnasta (2) noin puolet 
(200 miljoonaa tonnia rehuyksikköinä) muodostuu pääasiallisesti märehtijöiden käyttämästä rehusta, 
jota ei yleensä pidetä kaupan (laidun, heinä, säiliörehu). Toinen puoli käsittää kaupan pidettävän 
rehun (viljat, korvikkeet, öljykakut), jota kaikki eläimet voivat käyttää ja jonka osalta kilpailu 
(hinta, ravintoarvo) on voimakkainta. Vuonna 1993 toteutetun YMP:n uudistuksen täytäntöönpanon 
jälkeen, päin vastoin kuin edeltävinä vuosina, eläinten ruokintaan käytetyn viljan määrä on 
lisääntynyt pääasiassa tuotujen korvikkeiden kustannuksella. 
380. Eläinten ruokintaan käytettyjen kaupan pidettävien avaintuotteiden (3) kokonaismäärä 
arvioidaan markkinointivuonna 1996/1997 unionissa 194 miljoonaksi tonniksi (2 miljoonan tonnin 
lisäys markkinointivuodesta 1995/1996). Kulutus muodostuu yhtäältä yhteisössä tuotetuista 
tuotteista, joiden määräksi arvioidaan 144 miljoonaa tonnia (yli 6 miljoonaa tonnia enemmän 
kuin edeltävänä markkinointivuonna pääasiassa yhteisössä tuotettujen viljojen suuremman käytön 
vuoksi) ja toisaalta kolmansista maista tuoduista tuotteista, joiden määräksi arvioidaan noin 
52 miljoonaa tonnia eli yli 4 miljoonaa tonnia vähemmän kuin edeltävänä markkinointivuonna 
(tämä johtuu pääasiassa öljykakkujen tuonnin vähenemisestä). Viennin arvioidaan pysyvän ennallaan 
noin 2 miljoonassa tonnissa. 
381. Tuontikiintiöjärjestelmän alaisten korvaavien tuotteiden osalta olisi tarkennettava, että vuonna 
1996 maniokintuonnille avattujen kiintiöiden käyttöaste pysyi Thaimaasta peräisin olevan maniokin 
osalta noin 56 prosentissa ja nousi Indonesiasta peräisin olevan maniokin osalta 40 prosenttiin, 
kun se vuonna 1995 oli vielä 14 prosenttia; muista GATT-maista peräisin olevan maniokin osalta 
kyseinen aste laski vuonna 1996 23 prosenttiin; GATTiin kuulumattomista maista, Kiina mukaan 
lukien, peräisin olevan maniokin osalta kyseinen aste pysyi vuonna 1996 0 prosentissa. Kiinasta 
(') Kokonaiskysyntään sisältyy kaikki kaikki rehu riippumatta siitä onko se pidetty kaupan vai ei; arvio koskee 
15 jäsenvaltion unionia (EU-I5). 
(2) Rehuntarjontataseen perusteella tehty arvio, ilmaistu rehuyksikköinä (ry); yksi rehuyksikkö vastaa keskimäärin 
1 kilogrammasta ohraa saatavaa energiamäärää. Lähde: Eurosat. 
(3) Useimmat kaupan pidettävät rehut, joita yhteisössä käytetään rehuteollisuudessa ja maatiloilla (oma kulutus 
ja raaka-aineiden osto) ja joita arvioidaan jäljempänä yksityiskohtaisessa graafisessa taulukossa "Eläinten 
ruokintaan käytettyjä kaupan pidettäviä avaintuotteita koskeva katsaus (EU-15)". Lähde: PO VI. 
94 MAATALOUSMARKKINAT 
poraisin olevien bataatiien kiintiön käyttöaste laski vuoden 1995 6 prosentista 0 prosenttiin vuonna 
1996. 
382. Eläinlvn rehuseosten teollisen tuotannon kokonaismääräksi Iluroopan unionissa ( ' ) arvioitiin 
vuonna 1996 120,1 miljoonaa tonnia, mikä on 0.8 miljoonaa (onnia enemmän kuin vuonna 1995. 
Tämä nousu selittyy pääasiallisesti sikojen ja siipikarjan rehun tuotannon lisääntymisellä ( + 1.2 
ja +0.6 miljoonaa tonnia), kun laas naulojen rehuseosten tuotanto valioni noin 1 miljoonalla tonnilla 
samana ajanjaksona. Vähenemiseen oli suurelta osin syynä naudanliha-alan kriisi. 
Rehuseosten teollinen tuotanto KU:ssa eläinryhmien mukaan jaoteltuna 
(imliiuiniiti tunnut) 
Rchuseokset kavton niukaan 
Mat 
- Mipikarja 
•- imiu 
- nauilat (maujon ja lihan tuotanlo) 
Rchuseokset yhteensa I'/'Mi 
41.5 
34.0 
8.2 
36.5 
120.1 1 :,. v ..ii.urn 1W5 
1.2 
0.6 
0 
-1.0 
0.8 Muutos proscnil 
3.1 
1.9 
-2.S 
0.7 eina 
383. Jäsenvaltioista Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassaja Itävallassa todettiin 
vuonna 1996 rehuseosten kokonaistuotannon suurin kasvu. Eniten tuotanto väheni Italiassa, 
Alankomaissa ja Irlannissa. 
Kaupan pidettävien avaintuotteiden painotetun keskihinnan kehitys O, 
EU:n keskiarvo (arvio) 
(l-CUtt/t) 
Avaintuotc 
1 Viljat 
II Korvikkeet 
111 Valkuaisaineet 
IV Yhteensa 1W2/1W3 
182.9 
124.6 
1 54.0 
163.3 "iy.viyv4 
157.6 
120,4 
171,9 
153.6 IW4/W5 
!49.3 
115.9 
136.6 
140.2 tyy.viwfi 
151,7 
121,4 
169,0 
150,6 iywiyy7 
138.7 
115.3 
213.0 
150.7 Muutos 
priiscnucina 
lyys/iyyfv-
IW(VIW7 
-9 
-5 
26 
0 
'l Kaupan pideltävien luoneiden 1:1 nmlen pääasiallisien ainesosien kunkin moneen osuudella kokonaiskulutuksesta paiwtciitn hintojen keskiarvon 
kehityksen o.soinn I: Y ss.i Kunkin vili.irylim.nl kcski!'.;;il.i l:Y:ss.i .IIVMH.I.I.UI p.i.ni-ii.ni'.il!,] 11 ilmeellinen keskihinu kussakin |.iscnv aitiossa el.imlcn 
iuokintaan kàylclyllà mààràllà. Öliykakkujen ja korvikkeiden osalla, jotka ovat pääasiassa tuontitavaraa, on käytetty Rotterdamin keskimääräistä 
uf-hiniaa. Lähde: PO VI 
(') Alustavat luvut EU-15:n osalta ilman Kreikkaa ja Luxemburgia, taulukko 4.13.7.3. osa 2. Lähde: Euroopan 
sekarehun valmistajien liitto (FEFAC). 94 MAATALOUSMARKKINAT 
peräisin olevien bataatiien kiintiön käyttöaste laski vuoden 1995 6 prosentista 0 prosenttiin vuonna 
1996. 
382. Eläinten rehuseosten teollisen tuotannon kokonaismääräksi Iluroopan unionissa ( ' ) arvioitiin 
vuonna 1996 120,1 miljoonaa tonnia, mikä on 0.8 miljoonaa (onnia enemmän kuin vuonna 1995. 
Tämä nousu selittyy pääasiallisesti sikojen ja siipikarjan rehun tuotannon lisääntymisellä ( + 1.2 
ja +0.6 miljoonaa tonnia), kun laas nautojen rehuseosten tuotanto väheni noin 1 miljoonalla tonnilla 
samana ajanjaksona. Vähenemiseen oli suurelta osin syynä naudanliha-alan kriisi. 
Rehuseosten teollinen tuotanto KU:s.sa eläinryhmien mukaan jaoteltuna 
(imliiuiniiti tunnut) 
Rchuseokset kavion niukaan 
Mill 
- Mipikarja 
•- 11U1U 
- nauilat (maujon ja lihan tuotanlo) 
Rchuseokset yhteensa I'/'Mi 
41.5 
34.0 
8.2 
36.5 
120.1 1 :,. v.ioum 1W5 
1.2 
0.6 
0 
-1.0 
0.8 Muutos prosena 
3.1 
1.9 
-2.S 
0.7 eina 
383. Jäsenvaltioista Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassaja Itävallassa todettiin 
vuonna 1996 rehuseosten kokonaistuotannon suurin kasvu. Eniten tuotanto väheni Italiassa, 
Alankomaissa ja Irlannissa. 
Kaupan pidettävien avaintuotteiden painotetun keskihinnan kehitys O, 
EU:n keskiarvo (arvio) 
(l-CUtt/t) 
Avainiuole 
1 Viljat 
II Korvikkeet 
111 Valkuaisaineet 
IV Yhtcensii 1W2/1W3 
182.9 
124.6 
1 54.0 
163.3 ">y.viyy4 
157.6 
120,4 
171,9 
153.6 IV94/iyv5 
!49.3 
115.9 
136.6 
140.2 lyy.viyyd 
151,7 
121,4 
169,0 
150,6 iyy<i/iyy7 
138.7 
115.3 
213.0 
150.7 Muutos 
priiscnucina 
lyys/iyyfv-
IWtVI'W 
-9 
-5 
26 
0 
'l Kaupan pideltävien luoneiden ia niiden pääasiallisten ainesosien kunkin moneen osuudella kokonaiskulutuksesta pjinoictun hintojen keskiarvon 
kehityksen DM imu l:Y ss.i. Kunkin viljaryhmän kcski!'.;;il.i l:Y:ss.i .IIVMH.I.I.UI p.i,i)i-i!.ni'.il!,i inlnieeltinen kcskihinla kussjkin |.iscnv allios.sa elämien 
uuikintaan kàylclyllà màiirallà. Öliykakkujen ja korvikkeiden osalla, jotka ovat pääasiassa luontilavaraa, on käytetty Rotterdamin keskimääräistä 
uf-hiniaa. Lähde: PO VI 
(') Alustavat luvut EU-15:n osalta ilman Kreikkaa ja Luxemburgia, taulukko 4.13.7.3. osa 2. Lähde: Euroopan 
sekarehun valmistajien liitto (FEFAC). 
Yhteenveto kaupan pidetyistä avaintuotteista eläinten ruokinnassa (arvio - LU-15) 
Viljn jyvmii 
Vchna 
Ohra 
Maissi 
Muut 
Vil|al yhlccnsj 
IJilrrMii P ttuimilut iiljun ktirvikki-i 1. 
Mamnkki 
Balaam 
Maissigluicnnuchu 
Uwcel 
Oliykakul maissimuaasta 
Silrusrac 
Kiiivallu juunka.smassa 
Raukki |a muut parumo- ja uslaamojauecl 
Hnlaisct hcdclmajiltcci 
Muni tntrgiiipilmstt rthut yhttensa 
Mclassi 
l;lain- ja kasvirasvat (hsaltyna rchuun) 
Eiicrgiapilniscl reluil yhtcensa 
Oljykukui ja vauaaval sicmenet: 
Suija 
Rapsi 
Auimennkukka 
Muul 
Muut vulktutisainttt yhtermd 
ValkuaiskisvK 
Dchydtalmdul rchul ja vastaavat imuiccl 
Kala- |J lihajuulm 
Rasvalon mailojauhc 
V.ilkiiasisamepiloisci icluil 
K.ukki avainlunilcel yhiccnsa 
Aviiinluollriden mdeksi 100 = IV94.1W5 
- kulutusmdcksi 
- kj svnnan inciekji Tuonmuliicit 
T 
1 
1 
X 
6 •* err 
DC"' 
IH' 
1 
tit' 
tic 
oc 
OC 
DC 
T 
-4-17'* C 
OC 
or 
ne 
(»C 
2-5 'i C 
0 9 '* C 
0-2 '* C 
T " 1 
32.0 
29.4 
22.5 
10.1 
94.0 
/y.7 
--1.4 
IO.X 
0.2 
-
5.0 
1.9 
0.4 
0.9 
0.3 
0,6 
20,6 
6.5 
",7 
3.5 
2.3 
-
1.1.0 
4.7 
4.9 
2.X 
0.6 
19.5 
134.1 1994/ 
lilamtcn 
Tm «in 
--
1.6 
0.7 
2.3 
15.1 
3.7 
0.5 
5.'» 
o.l 
It.K 
2.0 
0.7 
O.X 
O.X 
4.1 
3.7 
0.4 
19.5 
JJ.t) 
24.9 
1,4 
2.3 
4.5 
2.4 
1.3 
0.2 
1.0 
-
}5.5 
57.2 IWS 
runkiitu 
Vicnti 
----
-
-
---0.1 
0.1 
-
0.1 
1.2 
0,9 
0.2 
0.0 
0.1 
I.I 
O.I 
0.2 
n,x 
-
2.3 
2.4 
1X9.0 
-189.0 Yhlccma 
96.3 
32.0 
29.4 
24.0 
10.9 
96.3 
35.0 
3.7 
0.5 
7.3 
10.9 
l.o 
2.0 
5.7 
2,7 
1.2 
4.V 
3,9 
1.(1 
39.9 
iH.4 
24.7 
4.7 
4.5 
4.4 
14.4 
5.9 
4.9 
3,0 
0.6 
52.7 
189,11 
1X9.(1 
100,11 
100.1) uv 1 
34.5 
M.O 
21.3 
11.7 
9X.5 
2(1. / 
l.s 
IO.X 
(1.2 
5.3 
1.9 
0.4 
1.1 
0.7 
0.6 
21.3 
5.H 
0.7 
3.9 
1.2 
-11A 
3.X 
4.5 
2.7 
0.6 
17.4 
137.2 I9V.\. 
U-umcui 
Tu..nu 1 
!;? 
1.2 
2.9 
14 it 
2.9 
0.11 
S ') 
11.1 
O. f 
2.0 
O.X 
o.x 
0.9 
4 1 
3.7 
0.4 
IX.i 
.*2.X 
23.X 
1.2 
3.2 
4.6 
2.4 
1.3 
0.3 
o.x 
<s.2 
56.3 J.I'M.U 
Vicim 
--' 
-
oy 
0.7 
0.1 
o.o 
0.1 
La 
0.0 
0.1 
o.s 
l..\ 
l.S 
19 i.7 
o.o 
191.7 Yliicciisa 
i(ll.4 
34. < 
M.O 
23.o 
12.9 
101.4 
34 / 
2.9 
o.o 
7.1 
tll.9 
tl.9 
2.o 
6.1 
2.7 
1.3 
5.4 
4.4 
1.0 
39,5 
37..* 
23.X 
5.0 
4.1 
4.6 
ll.tl 
5.1 
4.6 
2.7 
0.6 
511.7 
191.7 
191.7 
101.4 
101.4 " 1 
36.6 
32.(1 
23.6 
12.5 
104.7 
:n: 
-
I.s 
ION 
".2 
5.4 
1.9 
0.4 
1.1 
0.7 
0.6 
21.5 
6.4 
O.X 
3.5 
2.1 
11.1 
3.9 
4.1 
2.7 
0.6 
P.7 
143.9 1 V960 9 
Uainicii i 
Tunnl, | 
0.9 
0.6 
1.5 
1.1 4 
2<) 
<• s 
o.o 
ii.' 
2.0 
O.X 
0.6 
0.9 
4.1 
3.7 
0.4 
17.5 
.10.4 
22.1 
1.3 
2.5 
4.5 
2 3 
1.2 
".' o.x 
i2.7 
51.7 i/,,,/,..,. 
'7 i.i i 
\icnll 
----
-
-
<>y 
0.7 
0.1 
0.1 
0. V 
o.l 
o.x 
i.x 
i.x 
I9.V.X 
(111 
193.X ...-., M.-IMI 
YliUvn>.i 
UK..2 
36.6 
<2.o 
24.5 
1 VI 
1IK>.2 
<< 6 
2.9 
7.(1 
ION 
(1.9 
2.0 
6.2 
2.5 
1.3 
5.4 
4.4 
1.0 
39,0 
J5.V 
22.2 
4. 1 
4.6 
4.4 
12.7 
5.1 
4.1 
2.7 
0.6 
4.S.,. 
I95.A 
193.X 
102.6 
102.6 
Srhr\k\rl: (a) = arvio: Ï = tarifl) 1.7 1995 alkaen. C = sidottu GAlTissa sovittuun l.iMum. O = tulliton; 'i = maaluiiiulolulli 1.7.1995 Yhteenveto kaupan pidetyistä avaintuotteista eläinten ruokinnassa (arvio - LU-15) 
Viljn jyvmii 
Vchna 
Ohra 
Maissi 
Muut 
Vil|at yhlccnsj 
IJilrrMii P ttuimilut iiljun ktirvikki-i t. 
Mamnkki 
Daiaatti 
Maissigluicnnuchu 
Uwcel 
ftljykakul niaissimuaasla 
Silrusrac 
Kiiivallu juunka.smassa 
Raukki |a muut panimo- ja uslaamojauecl 
Hnlaisct hcdclmajiltcci 
Muul rntrgiupilnisit rthut yhtttnsa 
Mclassi 
l;lain- ja kasvirasvat (hsaltyna rchuun) 
Eiicrgiapilniscl reluil yhtcensa 
Oljykiikut ja vauaaval siementt: 
Suija 
Rapsi 
Auiinennkukka 
Muul 
Muut vulktutisainttt yhtttnsd 
ValkuaiskisvK 
Dchydf aloidut rchul ja vastaavat tutuu-cl 
Kala- |J lihajuulm 
Rasvalon mailojauhc 
V.ilkiiasisamepiloisci icliul 
K.ukki avainlunilcel yhiccnsa 
Aviiinluollriden mdeksi 100 = IV94.1W5 
- kulutusmdcksi 
- kj synnan indeksi TuolKllulllCIt 
T 
1 
1 
X 
6 •* err 
oc/n 
uc 
i 
tit' 
oc 
oc 
OC 
OC 
T 
-4-17'* C 
OC 
or 
uc 
oc 
2-5 'i C 
0 9 -l C 
0-2 •* C 
T " 1 
32.0 
29.4 
22.5 
10.1 
94.0 
/y.7 
--1.4 
IO.X 
0.2 
-
5.0 
1.9 
0.4 
0.9 
0.3 
0,6 
20,6 
6.5 
",7 
3.5 
2.3 
-
1.1.0 
4.7 
4.9 
2.X 
0.6 
19.5 
134.1 1994/ 
lilamtcn 
Tui*m 
--
1.6 
0.7 
2.3 
15..1 
3.7 
0.5 
5.9 
o.l 
O.X 
2.0 
0.7 
O.X 
O.X 
4.1 
3.7 
0.4 
19.5 
JJ.t) 
24.9 
1,4 
2.3 
4.5 
2.4 
1.3 
0.2 
1.0 
-
}5.^ 
57.2 iw.s 
ru'kmi.1 
Vicnti 
----
-
-
---O.I 
0.1 
-
0.1 
1.2 
0,9 
0.2 
0.0 
0.1 
I.I 
0.1 
0.2 
o.x 
-
2.3 
2.4 
1X9.0 
-189.1) Yhlcensa 
96,3 
32.0 
29.4 
24.0 
10.9 
96.3 
35.0 
3.7 
0.5 
7.3 
10.9 
l.o 
2.0 
5.7 
2,7 
1.2 
4.V 
3,9 
1.(1 
39.9 
JH.4 
24.7 
4.7 
4.5 
4.4 
14.4 
5.9 
4.9 
3.0 
0.6 
52.7 
189,11 
1X9.0 
11X1,(1 
11)0.1) UY 1 
34.5 
M.O 
21.3 
11.7 
9X.5 
20. / 
1.5 
IO.X 
(1.2 
5.3 
1.9 
0.4 
1.1 
0.7 
0.6 
21.3 
5.H 
0.7 
3.9 
1.2 
-11.6 
3.X 
4.5 
2.7 
0.6 
17.4 
137.2 I9V.S/ 
Tu..nu 1 
!.-? 
1.2 
2.9 
14 ii 
2.9 
o.o 
5.9 
11. I 
O. f 
2.0 
O.X 
o.x 
0.9 
4 1 
3.7 
0.4 
IX.i 
.12.X 
23.X 
1.2 
3.2 
4.6 
2.4 
1.3 
0.3 
o.x 
<s.2 
56.3 J.I'M.U 
Vicim 
--' 
-
oy 
0.7 
0.1 
o.o 
0.1 
l.o 
0.0 
0.1 
o.x 
l..\ 
l.S 
19 i.7 
o.o 
191.7 Yliicciisa 
i(ll.4 
14.5 
M.O 
23.o 
12.9 
101.4 
<4 i 
2.9 
o.o 
7.1 
ln.9 
(1.9 
2.o 
6.1 
2.7 
1.3 
5.4 
4.4 
1.0 
39,5 
37..V 
23.X 
5.0 
4.1 
4.6 
ll.tl 
5.1 
4.6 
2.7 
0.6 
511.7 
191.7 
191.7 
101.4 
101.4 " 1 
36.6 
32.(1 
23.6 
12.5 
104.7 
:o: 
-
1.5 
ION 
".2 
5.4 
1.9 
0.4 
I.J 
0.7 
0.6 
21.5 
6.4 
O.X 
3.5 
2.1 
11.1 
3.9 
4.1 
2.7 
0.6 
P.7 
143.9 IV96M9 
Uainicii i 
Tunnll | 
0.9 
0.6 
1.5 
1.1 4 
2.9 
s s 
o.o 
11.' 
2.0 
O.X 
(1.6 
0.9 
4.1 
3.7 
0.4 
17.5 
.10.4 
22.1 
1.3 
2.5 
4.5 
2 3 
1.2 
".' o.x 
i2.7 
51.7 mid,.,.. 
i~i i.n 
JnklllU 
\icnii 
----
-
-
<>y 
0.7 
0.1 
0.1 
1) y 
o.l 
o.x 
i.x 
i.x 
I9*..x 
(111 
193.X ...-., M.-IMI 
Yliuvn>.i 
106.2 
36.6 
32.11 
24.5 
1 VI 
106.2 
<< 6 
2.9 
7.0 
IO.N 
11.9 
2.0 
h 2 
2.5 
1.3 
5.4 
4.4 
1.0 
39,0 
J5y 
22.2 
•V 7 
4.6 
4.4 
12.7 
5.1 
4.1 
2.7 
0.6 
4.S.,. 
1''.'•..s 
193.H 
102.6 
102.6 
Sthr\k\rl: (a) = arvio: T = lanfli 1.7 1995 alkaen. C = sidutlu GAlTissa Misitiuun I.IMHHI. O = lulltlon: 'i = maaluiuulnlulli 1.7.1995 
96 MAATALOUSMARKKINAT 
Tärkeimpien ostorehujen painotetun keskihinnan ja 
kulutuksen kehitys 
(ecua/t) 
I \ Valkuaisaineet Hinta 
^.^.^Vilja 
Muut energianlähteet (miljoonaa tonnia) 
EU-12 EU-12 + ent. OOR EU-15 
Yhteensä 
Kulutus 
_Vilja ,<^.-" 
Valkuaisaineet ^ 
Muut energianlahteet 
1987/198» 198*1990 1991/1992 1993/1994 199V1996 1997/1998 1987/1988 1989/1990 1991/1992 1993/1994 199S/1996 1997/1998 
Huom. 1996/1997: arvio. 
Lähde: PO VI, tärkeimpien ostorehujen tase. 
Kuvio 11 
384. Raaka-aineiden käytön osalta todettiin viljojen (') käytön lisääntyneen EU:ssa vuonna 1996 
teollisesti tuotetuissa rehuseoksissa: niiden osuus lisääntyi vuoden 1995 40,9 miljoonasta tonnista 
43,3 miljoonaan tonniin vuonna 1996. Syynä tähän ovat viljojen hinnat, jotka osoittautuivat 
edullisiksi verrattuina muihin raaka-aineisiin, erityisesti soijaproteiinin ja soijakakkujen korkeisiin 
hintoihin. Viljojen käyttöön vaikutti myös niitä kor aavien tuotteiden saannin vaikeutuminen 
ja sian-ja siipikarjanliha-alojen kasvanut kysyntä. Viljojen käyttö lisääntyi tällä ajanjaksolla kaikissa 
jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Alankomaita, jossa se pysyi ennallaan. 
385. Ratkaiseva tekijä rehun koostumuksen määräytymisessä on edelleen raaka-aineiden hintojen 
kehitys sekä eri eläinryhmien kulutuskysyniä. 
386. Euroopan unionissa kaupan pidettyjen avaintuotteiden painotettu keskihinta pysyi 
markkinointivuonna 1996/1997 edeltävän vuoden tasolla, mutta avaintuotteiden eri ryhmien välillä 
oli merkittäviä eroja: valkuaisaineiden keskihinta nousi huomattavasti (+26 prosenttia), mutta 
sisäinen keskihinta laski viljojen (-9 prosenttia) ja niiden korvikkeiden (-5 prosenttia) osalta. 
(') Taulukko 4.13.7.5, osa 2. Lähde: Euroopan sekarehun valmistajien liitto (FEFAC). 
MAATALOUSMARKKINAT 97 
387. Markkinointivuonna 1997/199S karjan ruokintaan käytetyn viljan määrä varmistuu kysynnän, 
tuontituotteiden hintojen ja valuuttapariteettien perusteella. 
Maito ja maitotuotteet 
Maailmanmarkkinat 
388. FAO:n arvioiden mukaan maailman maidontuotanto (sekä Ichmänmaito että puhvelin-, 
uuhen- ja vuohenmaito) lisääntyy vain noin 0,4 prosentilla eli 2 miljoonalla tonnilla vuodesta 
1996. jolloin vuoden 1997 kokonaistuotannoksi tulee 539 miljoonaa tonnia. Intiassa odotetaan 
puhvelinmaidon tuotannon lisääntyvän, koska maan lehniänmaidontuotanto jatkaa vuonna 1996 
alkanutta laskuaan. Maailmanlaajuisen tuotannon vähäinen lisääntyminen johtuu Itä-Euroopan 
ja entisen Neuvostoliiton maiden tuotannon vähenemisestä, sillä muualla maailmassa 
maidontuotanto on nousussa. 
389. Aasiassa Intian (kehitysmaiden suurin ja maailman kolmanneksi suurin maidontuottaja 
Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen jälkeen) maidontuotantoa hidasti vuonna 1995 rehun puute 
tietyillä alueilla. Vuonna 1996 Intian maidontuotanto kasvoi 4 prosenttia eli 67 miljoonaan tonniin. 
Vuonna 1997 sen odotetaan saavuttavan 70 miljoonan tonnin tason. Pakistanin tuotanto ylittää 
20 miljoonan tonnin tason, joten se sijoittuu viidenneksi koko maailman tuotannon määrässä. 
390. Latinalaisessa Amerikassa useimpien maiden tuotanto lisääntyi vuonna 1996 ja kasvun 
odotetaan jatkuvan vuonna 1997. Alueen suurin tuottajamaa on Brasilia, jonka tuotanto kasvaa 
huomattavasti, koska maan maidontuotanto on kehittynyt myös perinteisten tuotantoalueiden 
ulkopuolella maidontuottajien tulotason parantumisen vuoksi. Vuonna 1997 Brasilian 
maidontuotanto on yli 20 miljoonaa tonnia. Myös Argentiinassa, Chilessä ja Uruguayssa on 
odoteltavissa tuotannon kasvua. Meksikossa valtion toteuttaman hintasäännöstelyn lakkauttaminen 
aiheutti vuonna 1996 tuotannon lisääntymisen, mikä oli tapahtunut muissa alueen maissa jo 1980-
luvulla. 
391. Useimmissa Itä-Euroopan maissa tuotannon lasku jatkui karjan vähentymisen sekä lämpimien 
ja kuivien sääolosuhteiden vuoksi. Rehunsaanti karjalle on edelleen vaikeaa, minkä vuoksi karjan 
määrä vähenee entisestään. Tuotannon laskusta huolimatta eräissä maissa on esiintynyt ylitarjontaa 
kulutusta vähentävien hinnannousujen johdosta. Lisäksi kuluttajat ovat alkaneet siirtyä halvempien 
korvaavien tuotteiden kuten kasviöljyjen käyttöön. Vaikka perinteisten maitotuotteiden kulutus 
on vähentymässä, pitkään säilyvä maito, pehmeät juustot, jäätelöt ja jälkiruoat ovat saavuttaneet 
suuren suosion. 
98 MAATALOUSMARKKINAT 
392. Kaikista kasvuennusteista huolimatta Yhdysvaltojen tuotanto väheni jonkin verran BST-
ohjelman vuoksi. Vähenemisen odotetaan jatkuvan vuonna 1997. Kanadassa maidon 
jalostuskiintiöiden säilyttäminen pitää tuotannon määrän ennallaan. 
393. Vuonna 1996 Oseaniassa vallinneet maidontuotannolle suotuisat ilmasto-olosuhteet vaihtuivat 
kuivuudeksi, joka haittasi suuria osia Australiaa. Tämä aiheutti ruokintakustannusten kasvua 
vähentämällä rehukasvien saatavuutta ja nostamalla viljojen hintoja. Maidontuotanto jäi alle vuonna 
1996 saavutetun 9 miljoonan tonnin tason. Uuden-Seelannin sääolosuhteet olivat vuonna 1996 
laiduntamiselle suosiolliset, mikä kasvatti maidontuotantoa (yli 9 prosentilla). Sääolosuhteiden 
huonontumisen ja tuottajahintojen vähenemisen vuoksi vuonna 1997 on odotettavissa enää yhden 
prosentin kasvu. 
Yhteisön markkinat 
394. Yhteisön markkinoilla karjan määrä vuoden 1997 lopussa osoitti BSE-kriisin aikaan vuonna 
1996 jo tasaantuneen vähenemisen alkaneen uudelleen (-2,3 prosenttia). Vuoden 1997 lopussa 
ennustetaan olevan jäljellä 21,6 miljoonaa päätä, mikä tarkoittaa noin 500 000 eläimen suuruista 
vähennystä. 
395. Lehmiçn lukumäärän vähenemistä tasoittaa tuotoksen kasvu vuoden 1996 5 435 kilogram­
masta lehmää kohti 5 534 kilogrammaan vuonna 1997 eli kasvu oli 1,8 prosenttia, mikä on hieman 
vähemmän kuin vuotuinen keskiarvo (+2 prosenttia). 
396. Maidontuotanto on vuodesta 1992 pysynyt varsin vakaana, noin 120 miljoonassa tonnissa. 
Myös toimitusten määrä on suhteellisen vakaa: noin 113 miljoonaa tonnia jo kolmantena 
peräkkäisenä vuonna. Vuonna 1995 sekä tuotanto että toimitukset kasvoivat miljoonalla tonnilla 
ja sen jälkeen tuotanto on pysynyt vakaana. Maidon rasvapitoisuuden kehityssuuntaus jatkuu 
kuitenkin edelleen, mikä tarkoittaa kiintiöitä koskevan sääntelyn mukaisesti yhä suurempia 
oikaisuja. 
397. Vointuotannon vuotuinen lasku on yleensä ollut keskimäärin 2,9 prosenttia, mutta vuosina 
1995 ja 1996 tuotanto oli 1,87 miljoonaa tonnia, mikä tarkoitti nousua vuodesta 1994 eli 
suuntauksen muuttumista. Vuonna 1997 tuotannon oletetaan vähenevän 3,1 prosenttia. 
398. Juustojen tuotanto lisääntyi 1,6 prosenttia vuonna 1996 eli tuotannon kokonaismääräksi 
tuli 6,48 miljoonaa tonnia. Vuonna 1997 tuotannon odotetaan pysyvän jotakuinkin samoissa 
lukemissa eli noin 6,46 miljoonassa tonnissa. Tämä 0,4 prosentin lasku johtuu siitä, että 
lehmänmaidosta valmistettujen juustojen määrä ei ole kasvanut ja samanaikaisesti muista 
maitotyypeistä valmistettujen juustojen tuotanto on vähentynyt. Tämä vahvistaa kasvun 
tyrehtymisen, josta havaittiin merkkejä jo vuonna 1996, jolloin tuotannon kasvu jo oli huomattavasti 
MAATALOUSMARKKINAT 99 
kiintiöjärjestelmän käyttöönottamisen jälkeen todettua vuotuista keskiarvoa (+2,4 prosenttia) 
pienempi. 
399. Maitojauheen (kaikki maitojauheet mukaan lukien) tuotannon määrä jatkoi vuosien 1995 
ja 1996 hienoista laskua. Näiden vuosien tuotantoluvut olivat 2.24 ja 2.15 miljoonaa tonnia. Vuonna 
1997 tuotanto pysyy jokseenkin vakaana eli 2,16 miljoonassa tonnissa. Kaikkien maitojauhelyppien 
osalta kehitys ci kuitenkaan noudata samoja linjoja: rasvattoman maitojauheen tuotanto väheni 
selvästi (-3,5 prosenttia) vuonna 1997. kun taas muiden jauhetyyppicn tuotanto laski vuonna 1996, 
multa nousi jälleen vuonna 1997. 
400. Kondensoidun maidon ja haihdutetun maidon tuotannossa on havaittu pitkäaikainen 
väheneminen (-1.7 prosenttia), joka keskeytyi kuitenkin vuonna 1995 tapahtuneella 4,4 prosentin 
nousulla. Vuonna 1996 tuotanto laski 0.7 prosenttia ja vuonna 1997 odotetaan 1,9 prosentin lisäystä, 
joka pysyttäisi tuotannon määrän 1.37 miljoonassa tonnissa. Kaseiinia luotettiin vuonna 1996 
133 000 tonnia eli 6 prosenttia vähemmän kuin vuonna 1995. Vuonna 1997 määrä pysyy vakaana. 
401. Vuonna 1994 tapahtuneen 3 prosentin kasvun jälkeen maitotuotteiden kokonaiskulutus 
Euroopan unionissa laski 2 prosentilla vuonna 1995 ja nousi taas vähän vuonna 1996. Myös 
vuodeksi 1997 ennustetaan vähäistä nousua, joka lisäisi kulutuksen yli 105 miljoonaan tonniin. 
402. Kulutukseen tarkoitetun maidon kokonaiskulutus pysyi melkein samana vuodesta 1995 
vuoteen 1997. Vuonna 1997 sen odotetaan lisääntyvän 0,8 prosenttia, jolloin kokonaismääräksi 
tulee vähän alle 29 miljoonaa tonnia. Täysmaidon kulutus on nykyisin vain 47 prosenttia maidon 
kokonaiskulutuksesta, vaikka vielä vuonna 1986 sen osuus oli kaksi kolmannesta eli kaksinkertainen 
vähemmän rasvaa sisältävän maidon kulutukseen verrattuna. Ainoastaan vähärasvaisen maidon 
kulutus lisääntyy selvästi. Täysmaidon kulutus on vakio ja rasvattoman maidon kulutus on vuodesta 
1992 vähentynyt noin prosentin vuodessa. 
403. Juustojen kulutus vuonna 1996 oli 93. prosenttia tuotannosta eli 5,98 miljoonaa lonnia. 
Lisäystä oli 1 prosentti ja vuodeksi 1997 on vielä ennustettu 0.3 prosentin lisäys. 
404. Voin kysyntä on vuodesta 1988 vähentynyt jatkuvasti lukuun ottamatta 2,9 prosentin kasvua 
vuonna 1994. Tämä lisäys johtui voin interventiohinnan alenemisesta 2 prosentilla vuonna 1993 
ja 3 prosentilla vuonna 1994. Vuodesta 1995 kulutus on pysynyt noin 1,75 miljoonassa tonnissa. 
405. Vuonna 1996 yhteisön julkiset varastot olivat kaikkein alhaisimmillaan. Maaliskuussa 1996 
julkisissa varastoissa ei ollut juurikaan saatavilla voita tai rasvatonta maitojauhetta. Ainoastaan 
Oseanian maissa oli riittävät varastot. Yhdysvaltojen varastot sen sijaan eivät riittäneet vastaamaan 
kotimaiseen kysyntään, minkä vuoksi voin sisäiset hinnat lähes kolminkertaistuivat. Vuonna 1997 
saatavuus ei ollut sen parempi. 
100 MAATALOUSMARKKINAT 
120, 
100 
801 
1988 1990 Maito 
Jakelut 
Sisäinen käyttö (miljoonaa tonnia) 
Tukematon kulutus 
1992 1994 1996 
EU-12 ,+ ent. DDR EU-15 
Kulutus on laskettu maidon kokonaistaseen perusteella maitoekvivalentteina (viittaa 
rasva-ainepitoisuuteen). Kulutus vuonna 1988, mukaan lukien 3,245 miljoonaa 
tonnia eläinten ravinnoksi. 
0,50, (miljoonaa tonnia) 
0.25L 
0,00 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 
0) Asetuksen (ETY) N:o 804/68 6 artiklassa tarkoitetut varastot (voi: julkiset ja 
yksityiset varastot 31.12.). 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 12 
MAATALOUSMARKKINAT 101 
406. Vuoden 1997 alussa maitotuotteiden sisäiset hinnat alkoivat nousta, ja alkukesästä ne jo 
ylittivät selvästi interventiohinnat. Syynä oli interventiotuotteiden tuotannon vakiintuminen ja 
(esimerkiksi rasvattoman maitojauheen osalta) jopa väheneminen, johon liittyi vielä voin osalta 
Venäjän suuri vientikysyntä. 
407. Viennistä maksettavia tukia on muutettu useaan kertaan GATTin Uruguayn kierroksen 
kauppaneuvottelujen osana tehdyistä sitoumuksista johtuvien rajoitusten noudattamiseksi. Vuoden 
1997 tammikuun I. päivän jälkeen vientituet ovat vähentyneet voin, voiöljyn, rasvattoman 
maitojauheen, täysmaitojauheen ja kondensoidun maidon osalta 5 prosentilla, kulutukseen 
tarkoitetun maidon osalta 53 prosentilla, sulatejuuston osalta 9 prosentilla ja muiden juustojen 
osalta 5-24 prosentilla juuston lajista riippuen. 
408. Euroopan unionin maitotuotteiden vienti laski vuonna 1996 odotetusti 2,2 miljoonaatonnia 
mailoekvivalentteina. Vuosi 1995 olikin poikkeuksellisen hyvä vuosi, paras vuoden 1989 jälkeen, 
eikä vastaavan tilanteen odoteta toistuvan lähivuosina. Vuonna 1996 Euroopan unionin osuus 
maailmankaupasta oli 41 prosenttia cli 29,5 miljoonaa tonnia, mikä oli lähes 2 miljoonaa tonnia 
vähemmän kuin vuonna 1995. Tuonti oli 1,3 miljoonaa tonnia. Maailmankaupan määrän kehitys 
seuraa yhteisön viennin lisääntymistä tai supistumista, koska Euroopan kaupan merkitys on 
kokonaismäärän kannalta ratkaiseva. Liitteenä olevista taulukoista käy ilmi, että Uuden-Seelannin, 
joka on toiseksi suurin toimittaja, osuus on vain 21 prosenttia. 
Naudanliha 
409. Maailman naudanlihantuotanto, jonka määräksi arvioidaan 56,5 miljoonaa tonnia vuonna 
1996, lisääntyi kyseisenä vuoden aikana yhdellä prosentilla kuten edeltävänäkin vuonna. 
Naudanlihan osuus kaikesta lihantuotannosta on edelleen vähän yli neljännes. 
410. Euroopan yhteisön naudanlihan tuotanto, noin 7,95 miljoonaa tonnia, on nykyisellään vain 
noin 14 prosenttia koko maailman tuotannosta. 
411. Naudanlihan tarjonta on lisääntynyt Pohjois-Amerikassa ja Latinalaisen Amerikan 
tuottajamaissa, joista eräät on nykyisin tunnustettu suu- ja sorkkataudista vapaiksi alueiksi. 
412. Australian naudanlihantuotanto väheni kuivuuden vuoksi ja markkinaolosuhteiden vuoksi 
kummankin Oseanian maan vienti alitti niiden osuuden tariffikiintiöstä kyseisten maiden perinteisillä 
vientimarkkinoilla Pohjois-Amerikassa. 
413. Itä-Euroopan maissa ja erityisesti Venäjällä tuotanto jatkoi supistumistaan ja samalla 
vähenivät myös karjojen koot ja nautakohtainen tuottavuus. 
102 MAATALOUSMARKKINAT 
414. Vaikka maailmanmarkkinoiden talouskasvu on ollut voimakasta ja kehitysmaiden lihankulutus 
on lisääntynyt, naudanlihan maailmalaajuista kulutusta on kuitenkin jarruttanut BSE:n (hovine 
spongiform encephalopathy) kuluttajissa aiheuttama pelko. 
415. Naudanlihan maailmankaupan määrä vuonna 1996 oli noin 4,86 miljoonaa tonnia eli 8,6 
prosenttia tuotannosta. Vuoteen 1995 verrattuna lisäys oli 2 prosenttia. 
416. Tätä maailmankaupan piristymisiä edisli lisääntynyt naudanlihan tuontitarve Kaakkois-
Aasiassa, jonka osuus kaupasta on nykyisin noin neljännes. Kasvu jatkuu vuonna 1997 Taiwanin 
sianlihan vientikiellon takia (suu- ja sorkkatauti). 
4/7. Latinalaisen Amerikan viejämaista Argentiina ja Uruguay on nyt tunnustettu suu- ja 
sorkkataudista vapaiksi, joten niiden tuoreen ja jäähdytetyn naudanlihan vienti kannattavammille 
Pohjois-Amerikan markkinoille lisääntyy. 
418. Koska pääsyedellytykset tietyille markkinoille ovat parantuneet, vuonna 1997 voi olla 
nähtävissä suuntauksen kääntyminen naudanlihan maailmanmarkkinoilla ja myös naudanlihan 
hintojen vakiintuminen koko maailmassa. 
419. Tosiasiassa nautakarjan määrä oli vuoden 1997 alussa laskussa monissa maissa, joista yksi 
on Yhdysvallat noin 2 prosentin vähennyksellään. 
420. Maailman tuotanto siis tuskin muuttuu vuonna 1997, vaikka keskipitkän aikavälin 
kehityssuuntaus on noin +0,7 prosenttia vuodessa. 
Naudanlihan tuotanto 
(tuhatta lunnia teuraspainona ilmaistuna) 
Australia 
Arseniiina 
Brasilia 
Kiina 
USA 
Intia 
Japani 
Venaja 
EU 
Ukraina 
Maailma i<m 
1 825 
2 486 
4 639 
2 455 
11 194 
2 496 
602 
3 240 
7 831 
1 427 
55 300 1995 
1 803 
2 466 
4 783 
3 010 
11 585 
2 550 
601 
2 733 
7 964 
1 158 
55 900 1996 
1 702 
2 485 
4 691 
3 220 
li 749 
2 600 
555 
2 543 
7 950 
I 037 
56 500 1997 
1 700 
2 500 
4715 
3 350 
11 617 
2 650 
550 
2 400 
7 900 
960 
56 450 Muuttis pr 
1996/1995 
-0,6 
+0,8 
-1,9 
+7.0 
+ 1.4 
+2,0 
-7,7 
-7.0 
-0.2 
-10,4 
+ 1.1 >scnttcina 
1997/1996 
-0.1 
+0.6 
+0,5 
+4.0 
-1,1 
+ 1,9 
-0,9 
-5.6 
-0,6 
-7,4 
-0,1 
MAATALOUSMARKKINAT 103 
421. Naudanlihantuotanto yhteisön markkinoilla oli markkinointivuonna 1996/1997 syklisen 
tuotantokehitykscnsä huipussa. Tätä tuotantohuippua tasoittivat kuitenkin BSE:n johdosta tehdyt 
teurastukset, jotka koskivat sekä vasikoita että täysikasvuisia nautoja erityisesti Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. 
422. BSE:n hävittämissuunnitelmia toteutettiin useissa jäsenvaltioissa, erityisesti Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. Näihin suunnitelmiin sisältyy eläinten terveystarkastusten ja rehujen valvonnan 
lisäksi sellaisten eläinten lihan poistaminen ravintoketjusta, jotka ovat voineet altistua BSEMIc. 
Vuoden 1997 syyskuun alkuun mennessä oli teurastettu yli 1,73 miljoonaa nautaa, joista suuri 
osa oli teuraaksi toimitettuja lypsylehmiä. 
423. BSE:n niin ikään heikentämiä vasikanlihan markkinoita tervehdytettiin vasikoiden 
aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavalla palkkiolla ja vasikoiden 
prosessointipalkkiolla, joita myönnettiin syyskuun 1997 alkuun mennessä 1 020 ja 
1 130 miljoonasta eläimestä. 
424. Kesäkuussa 1997 havaittu nautakarjan väheneminen ennakoi tuotannon ja erityisesti 
urospuolisten nautojen määrän syklistä vähenemistä tulevina vuosina. 
425. Viitelaatua olevien tuotteiden markkinahinnat (luokkaan R3 kuuluvat täysikasvuiset 
urospuoliset naudat) ovat pysyneet alle 80 prosentissa interventiohinnasta. Tämä laukaisi seuraavat 
tukitoimenpiteet: 
- syyskuun 1997 loppuun mennessä suoria ostoja markkinoilta oli tehty 225 000 tonnia 
- tulojen vähenemisestä johtuvia korvauksia maksettiin erityisesti korotettujen palkkioiden 
muodossa. 
426. Naudanlihan kulutus on edelleen tavanomaista vähäisempää, vaikka osittaista lisääntymistä 
vuodesta 1996 onkin tapahtunut. 
427. Tuonnin määrä vähentyi vuoden 1995 422 000 tonnista 395 000 tonniin vuonna 1996. Tämä 
osoittaa kuluttajilla olevan nykyisin vaatimuksia myyntiin tarjottavan lihan alkuperän suhteen. 
428. Naudanlihaa vietiin vuonna 1996 kolmansiin maihin 1,1 miljoonaa tonnia. Vienti on pysynyt 
suhteellisen suurena huolimatta BSE-kriisin aiheuttamista vaikeuksista. 
429. Suu-ja sorkkatautirokotuksista luopumisen pitäisi tulevaisuudessa mahdollistaa vienti uusille 
lupaaville markkinoille, mikä korvaisi unionin tuetun viennin suunniteltua vähentämistä. 
430. Vuonna 1996 markkinahinnat romahtivat erityisesti lehmistä saatavan lihan osalta (noin 
-15 prosenttia vuoden aikana), mutta viime kuukausina on havaittu naudanlihan hintojen kohonneen 
uudelleen. Erityisesti viitelaadun hinnat ovat nousseet lähelle 80 prosentin tasoa interventiohinnasta. 
104 MAATALOUSMARKKINAT 
Liha 
(miljoonaa tonnia) 
i ^^ Tuotanto 
Ku utus \ 
> 
Naudanliha 
• - - - * 
1988 1990 1992 1994 1996 
EU-12 + ent. DDR ' EU-15*' 
(miljoonaa tonnia) 
1.25 
1,00 
0,75 
1988 Lampaan- ja vuohenliha 
1990 1992 1994 1996 
EU-15 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 13 
MAATALOUSMARKKINAT 105 
431. Markkinahinnat ovat viime vuosina laskeneet noin 15 prosenttia BSE-kriisin vuoksi ja 
seuraten tuettujen hintojen kolmessa vaiheessa tapahtunutta 15 prosentin laskua. Rehujen hinta 
sen sijaan on laskenut vain 10 prosenttia. 
Lampaan- ja vuohenliha 
432. Koko maailman lampaan-ja uiohenlihan tuotannon määräksi arvioidaan nykyisellään noin 
10 miljoonaa tonnia vuodessa. Tuotannon määrä näyttää kuitenkin laskevan monien tekijöiden 
vaikutuksesta. Näitä ovat muun muassa villan hinnan aleneminen, eläinten määrän väheneminen 
ja muita aloja huonompi kannattavuus. Lampaiden ja vuohien määrä maailmassa on noin 
I 700 miljoonaa päätä, joista yli 60 prosenttia on Aasiassa ja Afrikassa. 
433. Maailmankauppaa hallitsevat Uusi-Seelanti lähes 400 000 tonnin vuotuisella viennillään 
ja Australia, joka vie vuosittain yli 300 000 tonnia suurimmaksi osaksi eläviä eläimiä. Euroopan 
unioni on maailman kolmanneksi suurin tuottaja Kiinan ja entisen Neuvostoliiton valtioiden jälkeen 
sekä maailman suurin tuoja ja kuluttaja. Unionin vienti taas on hyvin vähäistä. 
434. Yhteisön markkinoilla tuotannon piti ennusteiden mukaan vähentyä vuonna 1997 2,4 
prosentilla eli 1 145 000 tonniin erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin tuotannon 
vähenemisen vuoksi. Vaikka kulutus väheni huomattavasti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, koko 
yhteisön kulutus pysyi vuonna 1997 vakaana, sillä kuluttajilla on lampaanlihasta hyvä käsitys. 
435. Yhteisön sisäinen kauppa kasvaa edelleen: vuonna 1996 sen määrä oli yli 286 000 tonnia. 
Suurin ostaja on Ranska ja tärkein viejä Yhdistynyt kuningaskunta. 
436. Yhteisön markkinahinta, jonka taso oli poikkeuksellisen korkea vuonna 1996, pysyi korkeana 
vuoden 1997 kolmen ensimmäisen kuukauden ajan aina kevään alkuun asti. Kesäkuusta alkaen 
hinta ylitti jälleen vuoden 1996 tason. Tähän vaikutti Englannin punnan revalvoituminen suhteessa 
vihreään kurssiin. Karitsanlihan keskihinta yhteisön markkinoilla oli vuonna 1997 376 ecua 100 
kilogrammalta eli lähes 4 prosenttia enemmän kuin vuonna 1996. 
437. Tuonti yhteisöön tapahtuu pääasiassa GATTin tullittomissa kiintiöissä, joiden mukaisesti 
vuonna 1997 on mahdollista tuoda yhteensä 317 000 tonnia eli vähän enemmän kuin vuonna 1996. 
Suurempi määrä johtuu KIE-maiden kanssa tehdyistä Eurooppa-sopimuksista. 
438. Unionin tuonnin määräksi vuonna 1997 arvioidaan 265 000 tonnia eli vähän vähemmän 
kuin vuonna 1996, mikäjohtuu erityisesti KIE-maiden viennin vähenemisestä näissä maissa viime 
vuosina tapahtuneen karjan vähenemisen vuoksi. 
106 MAATALOUSMARKKINAT 
439. Yhteisön uuhipalkkion määrä vuonna 1996 oli 16.869 ecua ja maaseutulisä 6.641 ecua 
uuhelta. Yksityistä varastointia käytettiin hyväksi vuonna 1996 ainoastaan 85 tonnin määrällä 
Suomessa. 
440. Vuodoksi 1997 vahvistettiin kaksi uuhipalkkion ennakkoa, jotka ovat yhteensä 9,196 ecua. 
Yksityistä varastointia käytettiin hyväksi vuonna 1997 ainoastaan 300 tonnin määrällä Suomessa. 
441. Vuoden 1998 näkymien perusteella voi ennustaa tuotannon ja kulutuksen pysyvän vakaana. 
Yhdistyneen kuningaskunnan alhaiset luvut korvautuvat pienellä nousulla muissa jäsenvaltioissa. 
Koska luojat voivat yrittää hyötyä hyvistä markkinaedellytyksistä, hinnat voivat laskea vuoden 
1997 korkeasta tasosta. Yhteisön sisäisen kaupan kehityksen odotetaan jatkuvan. Myös keskipitkällä 
aikavälillä on odotettavissa samanlainen suuntaus. 
Sianliha 
442. Maailman sianlihantuotanto jatkoi kasvuaan vuonna 1996. Yhteensä tuotettiin 86 miljoonaa 
tonnia cli noin 2 miljoonaa tonnia enemmän kuin edeltävänä vuonna. Kiina arvioidulla yli 
40 miljoonan tonnin tuotannollaan on edelleen maailman suurin tuottajamaa ja toisena on Euroopan 
unioni, joka vuonna 1996 tuotti 16.3 miljoonaa tonnia eli 2,3 prosenttia enemmän kuin vuonna 
1995. Maailman kolmanneksi suurimman tuottajan* Yhdysvaltojen tuotanto sen sijaan laski 
7.8 miljoonaan tonniin vuonna 1996. 
443. Vuodet 1996 ja 1997 olivat pääosin hyvin suotuisat suurimmalle osalle unionin 
siankasvattajista. Hinnat pysyivät korkeina lähes koko kyseisen ajanjakson, joten tuotto oli myös 
hyvä rehujen suhteellisen korkeista hinnoista huolimatta. On huomattava, että BSE.llä oli sianlihan 
hintoja tukevia vaikutuksia erityisesti vuoden 1996 toisen neljänneksen aikana tapahtuneen sianlihan 
kulutuksen lisääntymisen kautta. Tämän tekijän vaikutus alkoi heiketä keväällä 1997, mutta silloin 
oli uusien dramaattisten tapahtumien vuoroja niillä oli huomattavan myönteinen vaikutus sianlihan 
hintatasoon Euroopan unionissa. 
444. Alankomaita koettelivat Euroopan unionin tähän mennessä vakavimmat klassisen sikaruton 
esiintymät. Vuonna 1997 Alankomaissa jouduttiin taudin torjumiseksi teurastamaan puolet koko 
maan sikakarjasta. 
445. Keväästä 1997 kilpailu Japanin markkinoilla väheni huomattavasti, kun kaikki sianlihan 
laivaukset Taivvanista lopetettiin useiden suu-ja sorkkatautiesiintymien vuoksi. Taiwanin sianlihan 
viennin oletetaan olevan pysähdyksissä pitkän aikaa. 
446. Vuoden 1996 aikana vienti oli varsin runsasta huolimatta tuettua vientiä koskevista GATT-
sopimuksen rajoituksista. Unionista vietiin 820 000 tonnia, josta noin 60 prosenttia ilman 
vientitukea. Viennin kokonaismäärä lisääntyi 5 prosenttia vuodesta 1995. Tuonnin osalta pääosa 
sianlihatuottcista tuli Euroopan unioniin assosiaatiosopimusten tai GATT-sopimuksen nojalla 
MAATALOUSMARKKINAT 107 
Liha 
(miljoonaa tonnia) 
1988 1990 1992 1994 1996 
EU-12 + ent. DDR EU-15 
(miljoonaa tonnia) 
15 
13 Kulutus 
11 
1988 Sianliha 
1990 1992 1994 1996 
EU-12 + ent. DDR EU-15 
Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. 
Kuvio 14 
I OS MAATALOUSMARKKINA!" 
oluusiullein. Unionin laikoin toimittaja on edelleen Unkari, joka osuus vuoden 1996 42 000 tonnin 
kokonaistuonnista oli 36 000 tonnia. 
447. Vaikka sianlihantuotanto lisääntyi useissa HU: n jäsenvaltioissa vuonna 1997, Alankomaiden 
luoLinnon väheneminen on niin huomattava, elia Huroopan unionin kokonaistuotanto tulee 
laskemaan vielä ennakoimattomalle tasolle. 
Siipikarjanliha 
448. Siipikarjanlihan maailmanlaajuinen tuotanto on vuodesta 1991 lisääntynyt tasaisesti yli 
6 prosenttia vuodessa. Suurista tuotantoalueista Kiinassa lisäys on ollut keskimääräistä suurempaa 
CA prosenttia vuodessa vuosyia 1991-1995), mutta Venäjällä ja Japanissa tuotanto on vähentynyt. 
Itä lunoopassa tuotanto kääntyi uuteen nousuun vuonna 1994/1995. 
Siipikarjanlihan tuotanto 
{tuimiin tonnin) 
1986 
Markkinaosuns 
I9K6 
I9.X7 
19X8 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 
<7< vv 1995/1991 
1995 
I99(i 
Markkinaosuus 
1996 
1997 
<7o vv 1997/1995 Brasilia 
1 680 
5.7 
1 865 
1 997 
2 139 
2 416 
2 691 
2 932 
3 211 
3 491 
4 140 
11.4 
4 140 
4 160 
8.3 
4 330 
2,3 Kun.i 
1 879 
6.4 
2 040 
2 744 
2 820 
3 229 
3 950 
4 540 
5 736 
7 550 
9 347 
24,0 
9 347 
1 1 000 
22,0 
12 500 
15,6 Yhdvsvallat 
8 262 
28,2 
9 105 
9 272 
9 931 
10 645 
II 204 
11 885 
12 396 
13 206 
13 786 
5,3 
13 786 
14 516 
29,1 
15 285 
5,3 L'nkan 
445 
1.5 
470 
465 
420 
426 
320 
320 
307 
320 
368 
3,6 
368 
365 
0.7 
370 
0,3 Japam 
I 421 
4.9 
1 465 
1 471 
1 423 
1 391 
1 357 
1 367 
1 368 
1 258 
1 282 
-1.4 
1 282 
1 241 
2.5 
1 240 
-L7 NL lai 
Veii.ij.i 
2 998 
10,2 
3 126 
3 107 
3 233 
3 169 
1 751 
1 428 
1 277 
1 142 
893 
-15.5 
859 
765 
L5 
719 
-8,5 EU-12 
5 443 
18,6 
5 784 
5 997 
6 108 
6 336 
6 766 
6 933 
6 915 
7 259 
7 555 
2,8 
EU-15 
7 781 
H 128 
16,3 
8 354 
3,6 Muul 
7 165 
24.5 
7416 
7 640 
6 279 
6 182 
7 661 
8 168 
8 413 
8 803 
9 471 
5.4 
9 471 
9 730 
19,5 
10 088 
3,2 Koko 
mnailman 
tuotanto 
29 283 
100.0 
31 271 
32 693 
32 353 
33 794 
35 700 
37 573 
39 623 
43 029 
46 532 
6.8 
47 0 *4 
49 905 
100,0 
52 886 
6.0 
1996 .irvio; 1997: ennuste. Yhteisiin tietoihin sisältyvät vuodesta 1991 entisen Itä-Saksan luvul. Vuolccn 1990 Neuvostoliitto, vuodesta 1991 Vcna|a. 
Lihtcct vhiciso, elokuu 1997, ja Yhdysvaltain maatalousministeriö, maaliskuu 1998. OS MAATALOUSMARKKINA I' 
etuusi ui lei n. Unionin tärkein toimittaja on edelleen Unkari, joka osuus vuoden 1996 42 000 tonnin 
kokonaistuonnista oli 36 000 tonnia. 
447. Vaikka sianlihantuotanto lisääntyi useissa HU: n jäsenvaltioissa vuonna 1997, Alankomaiden 
luotannon väheneminen on niin huomattava, että Huroopan unionin kokonaistuotanto tulee 
laskemaan vielä ennakoimattomalle tasolle. 
Siipikarjanliha 
448. Siipikarjanlihan maailmanlaajuinen tuotanto on vuodesta 1991 lisääntynyt tasaisesti yli 
6 prosenttia vuodessa. Suurista tuotantoalueista Kiinassa lisäys on ollut keskimääräistä suurempaa 
i?A prosenttia vuodessa vuosyia 1991-1995), mutta Venäjällä ja Japanissa tuotanto on vähentynyt. 
Itä lunoopassa tuotanto kääntyi uuteen nousuun vuonna 1994/1995. 
Siipikarjanlihan tuotanto 
Huhuttu tonnin) 
1986 
Markkinaosuns 
I9K6 
I9.S7 
19X8 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 
<7< vv 1995/1991 
1995 
1996 
Markkinaosuus 
1996 
1997 
<7o vv 1997/1995 Brasilia 
1 680 
5.7 
1 865 
1 997 
2 139 
2 416 
2 691 
2 932 
3 211 
3 491 
4 140 
11.4 
4 140 
4 160 
8.3 
4 330 
2,3 Kun.i 
1 879 
6.4 
2 040 
2 744 
2 820 
3 229 
3 950 
4 540 
5 736 
7 550 
9 347 
24,0 
9 347 
1 1 000 
22,0 
12 500 
15,6 Yhdvsvallat 
8 262 
28,2 
9 105 
9 272 
9 931 
10 645 
II 204 
11 885 
12 396 
13 206 
13 786 
5,3 
13 786 
14 516 
29,1 
15 285 
5,3 L'nkan 
445 
1.5 
470 
465 
420 
426 
320 
320 
307 
320 
368 
3,6 
368 
365 
0.7 
370 
0,3 Japam 
I 421 
4.9 
1 465 
1 471 
1 423 
1 391 
1 357 
1 367 
1 368 
1 258 
1 282 
-1.4 
1 282 
1 241 
2.5 
1 240 
-1,7 NL lai 
Ven.ij.i 
2 998 
10,2 
3 126 
3 107 
3 233 
3 169 
1 751 
1 428 
1 277 
1 142 
893 
-15.5 
859 
765 
i.5 
719 
-8,5 EU-12 
5 443 
18,6 
5 784 
5 997 
6 108 
6 336 
6 766 
6 933 
6 915 
7 259 
7 555 
2,8 
EU-15 
7 781 
H 128 
16,3 
8 354 
3,6 Muul 
7 165 
24.5 
7416 
7 640 
6 279 
6 182 
7 661 
8 168 
8 413 
8 803 
9 471 
5.4 
9 471 
9 730 
19,5 
10 088 
3,2 Koko 
mnailman 
tuotanto 
29 283 
100.0 
31 271 
32 693 
32 353 
33 794 
35 700 
37 573 
39 623 
43 029 
46 532 
6.8 
47 0M 
49 905 
100,0 
52 886 
6.0 
l')96 .irvio; 1997: ennuste. Yhteisiin tietoihin sisältyvät vuodesta 1991 entisen Itä-Saksan luvul. Vuolccn 1993) Neuvostoliitto, vuodesta 1991 Vcna|a. 
Lihtcct vhiciso, elokuu 1997, ja Yhdysvaltain maatalousministeriö, maaliskuu 1998. 
MAATALOUSMARKKINAT 109 
449. Maailmanmarkkinat kasvoivat edelleen jonkin verran vuonna 1996 Venäjän, Kiinan ja Japanin 
kasvavien tarpeiden vuoksi. Saudi-Arabian tuonti on lakannut kasvamasta ja maan sisäisen 
tuotannon kehittymisen johdosta vuosien 1996 ja 1997 lukujen odotetaan osoittavan tuonnin 
vähenemistä. Vuonna 1996 Yhdysvallat vahvisti asemansa suurimpana viejänä ( 18 prosentin kasvu) 
ja se säilyttää tämän paikkansa luultavasti myös vuonna 1997 erityisesti halpojen eläimenosien 
viennin ja erilaisten menekinedistämisohjelmien ansiosta. Dollarin arvon nousu suosi unionin 
vientiä vuoden 1997 ensimmäisinä kuukausina. 
450. Siipikarjanlihan kokonaistuotanto yhteisön markkinoilla vuonna 1997 lisääntyy vielä noin 
3,1 prosenttia (EU-15). Tuotannon taloudellinen tilanne oli hyvä vuoden 1997 ensimmäiset 
kahdeksan kuukautta. 
451. Siipikarjanlihaa ei tueta sisämarkkinoilla. Kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa 
koskevia toimenpiteitä on muutettu WTO:n sääntöjen noudattamiseksi ja erityisesti tuetun viennin 
vähentämiseksi noin 30 000 tonnilla vuodessa (375 000 tonnia vuonna 1997/1998) näiden sääntöjen 
mukaisesti. Rajoitus on johtanut tukien kohdistamiseen sekä määrämaan että tuotteiden osalta. 
452. Tuontikiintiöiden soveltamista alennetuin tullein jatkettiin assosiaatiosopimusten mukaisesti 
(Puola, Unkari, Tsekin tasavalta, Slovakia, Romania, Bulgaria, Baltian maat). Lisäksi on sallittua 
tuoda vuosittain tullitta 15 500 tonnia luutonta kananpojanlihaa ja 2 500 tonnia kalkkunan li haa. 
Vuoden 1997/1998 (heinäkuusta kesäkuuhun) osalta näihin määriin lisättiin 4 000 tonnia alennetuin 
tullein osana markkinoillepääsyn vähimmäisedellytyksiä. 
Munat 
453. Munien tuotanto koko maailmassa lisääntyi 4,4 prosenttia (vv) vuosina 1991-1995 ja 
lisääntymistahti on luultavasti sama vuosien 1995-1997 osalta. Yhdysvalloissa ja Euroopan 
yhteisössä lisääntyminen oli vähäistä, mutta Kiinan tuotanto kasvoi 12 prosenttia vuosina 
1991-1995 ja 7 prosenttia sen jälkeen. Kiinan tuotannon määrä on nelinkertainen unioniin 
verrattuna. 
454. Maailmankauppa on pysynyt vakaana vuodesta 1992. Suurimmat tuojat ovat edelleen Japani 
(munatuotteet) ja Hongkong (kuorelliset munat). Yhteisön viennin määrä väheni 17 prosenttia 
vuonna 1996 ja ensimmäiset tiedot vuodelta 1997 ennustavat vakaata tilannetta. 
O MAATALOUSMARKKINAT 
455. Yhteisiin markkinoilla (Hiotetaan munivien kanojen määrän lisääntyvän 3,6 prosenttia vuonna 
1997. Tuottajien taloudellinen tilanne oli vuoden 1997 ensimmäisten kuuden kuukauden aikana 
selvästi parempi kuin edeltävän vuoden vastaavana aikana. 
456. Yhteinen markkinajärjestely on samanlainen kuin siipikarjanliha-alalla. 
457. Kaupan osalta lukea myönnetään enintään I 15 200 tonnille (kuorellisia munia vastaava 
määrä markkinointivuonna 1997/1998). Kesästä 1996 alkaen viedyt määrät ovat jääneet tämän 
rajan alle. 
458. Puolan, Unkarin, Tsekin tasavallan, Slovakian ja Bulgarian kanssa tehdyissä 
assosiaatiosopimuksissa määrätään 80 prosentin tullinalcnnuksesta tiettyjen munatuotteiden osalta. 
Markkinoillepääsyn vähimmäiscdellytysten mukaisesti markkinointivuodeksi 1997/1998 on avattu 
tuontikiintiöitä alennetuin tullein 113 479 tonnin vuotuiselle määrälle, joka jakaantuu kolmeen 
tuoteryhmään. Ainoastaan munatuotteiden kiintiö on käytetty kokonaisuudessaan. 
Munien tuotanto 
(miljardia luippalethi) 
1987 
Markkinaosuus 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 
'7c vv 1995/1991 
1995 
1996 
Markkinaosuus 
1996 
1997 
% vv 1997/1995 Kuna 
118 
23,0 
139 
141 
159 
184 
204 
236 
260 
290 
12,0 
335 
360 
51.3 
385 
7,1 Yhdysv.tllat 
70 
13.7 
69 
67 
68 
70 
71 
72 
74 
75 
2.0 
75 
76 
10,9 
79 
3.0 lla 
Eurooppa 
34 
6.6 
34 
20 
15 
13 
12 
11 
11 
11 
-3,9 
10 
II 
1.6 
12 
8,3 Japant 
37 
7.2 
40 
40 
40 
42 
43 
43 
43 
42 
0.5 
42 
43 
6.1 
43 
1.2 Mekstko 
18 
18 
20 
20 
20 
22 
22 
2.3 
26 
26 
3,7 
27 
1,4 NL lai 
Venaja 
82 
16,0 
85 
85 
82 
47 
43 
40 
39 
38 
-5.2 
34 
32 
4,6 
32 
-3,3 EU-12 
81 
15,9 
82 
79 
79 
83 
82 
80 
82 
83 
0,0 
EU-15 
88 
87 
12,4 
88 
0,3 Mtiut 
90 
17.5 
89 
47 
38 
69 
67 
65 
64 
66 
-1,1 
65 
66 
9.5 
69 
2.9 Koko 
maailman 
tuounto 
512 
100.0 
538 
496 
500 
528 
541 
568 
595 
628 
4.4 
674 
702 
100.0 
734 
4.3 
1996: arvio; 1997 ennuste. Yhteisön tietoihin sisältyvät vuodcsia 1991 entisen Itä-Saksan luvut. Vuoteen 1990 Neuvostoliitto, vuodesta 1991 Venäjä. 
Lihtert: yhteisö, elokuu 1997. |a Yhdysvaltain maatalousministeriö, maaliskuu 1998. 
MAATALOUSMARKKINAT 1 1 1 
Perunat 
459. Vuonna 1995 alkanut perunan viljelyalan kasvu jatkui vuonna 1996 ja siihen liittyi myös 
tuotannon ja määrien lisääntyminen. 
460. Peruna on yksi niistä maataloustuotteista, joille ei ole yhteistä markkinajärjestelyä. 
Yhteismarkkinoiden toteuttamista varten komissio teki neljä vuotta sitten ehdotuksen perunan 
yhteiseksi markkinajärjestelyksi. Neuvosto ei ole vieläkään tehnyt asiasta lopullista päätöstä. 
461. Perunan yhteenlaskettu viljelyala on 1 500 000 hehtaaria eli se edustaa merkittävää osaa 
Euroopan unionin kasvituotannosta. Perunaa viljellään kaikissa jäsenvaltioissa, mutta ilmastoon 
ja maaperän liittyvistä syistä sen tuotanto on suurinta pohjoisilla alueilla. 
462. Euroopan unioni on perunan suhteen omavarainen varhaisperunalajikkeita lukuun ottamatta. 
Niitä tuodaan Välimeren maista talvella ja alkukeväästä, kun yhteisön tuotanto on vähäistä tai 
sitä ei ole lainkaan. Tärkeimmät toimittajat ovat Kypros, Egypti ja Marokko. Viime vuosina 
kolmansista maista on tuotu varhaisperunaa keskimäärin 400 000 tonnia vuodessa. 
Hunaja 
463. Maailman hunajantuotanto oli vuonna 1996 1,1 miljoonaa tonnia, mikä merkitsee 8 prosentin 
vähennystä edelliseen vuoteen verrattuna. Tämä vähennys katkaisee maailman tuotannossa viisi 
vuotta jatkuneen vakaan kauden, jonka aikana tuotanto pysytteli noin 1,2 miljoonassa tonnissa. 
464. Markkinointivuonna 1995/1996 Euroopan unionin omavaraisuusaste oli 50,4 prosenttia, 
mikä tarkoittaa palautumista vuoden 1993/1994 tasoon edeltävänä vuonna tapahtuneen vähenemisen 
jälkeen. Syynä on tuotannon suurempi lisääntyminen suhteessa vientiin. 
465. Hunajan kulutus ihmisravintona lisääntyi myös 0,8 kilogrammaan henkeä kohti vuodessa, 
mikä on 200 grammaa enemmän kuin edeltävänä markkinointivuonna. 
466. Neuvosto antoi asetuksen (EY) N:o 1221/97 (') hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen 
kehittämiseksi yhteisössä tarkoitettujen toimien soveltamista koskevista yleisistä säännöistä. 
Komissio valmisteli tämän asetuksen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen 
hyväksymistä vuoden viimeisen neljänneksen aikana. Jäsenvaltioiden on toimitettava neuvoston 
asetuksessa säädetyt kansalliset ohjelmansa ennen 15. joulukuuta 1997. 
(') EYVLL 173, 1.7.1997, s. 1. 
112 MAATALOUSMARKKINAT 
Kesannon käyttö muuhun kuin elintarviketuotantoon 
467. Niin sanottua "non-food" -kesannointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu 
komission asetus on muutettu ja kodifioitu komission asetuksella (EY) N:o 1586/97, jolla myös 
kumottiin komission asetus (EY) N:o 334/93. Jälkimmäistä sovelletaan kuitenkin ennen asetuksen 
(EY) N:o 1586/97 voimaantuloa tehtyihin sopimuksiin. Tehtyjen muutosten tavoitteena on 
järjestelmän yksinkertaistaminen sekä raaka-aineen toimittamista ja vakuusjärjestelmää koskevien 
sääntöjen yhdenmukaistaminen ja selkiyttäminen. 
468. Alustavien tietojen mukaan 15 jäsenvaltion EU:ssa muuhun kuin elintarviketuotantoon 
käytetyn kesannon määrä markkinointivuonna 1996/1997 oli 725 000 hehtaaria. Vuonna 1995/1996 
vastaava määrä oli 1 050 000 hehtaaria ja markkinointivuonna 1997/1998 sen arvioidaan olevan 
yhteensä 440 000 hehtaaria. Määrän pieneneminen vuodesta 1995/1996 johtuu kesannoin­
tivelvoitteen määrän vähenemisestä. 
469. Vuoden 1996/1997 725 000 hehtaariin sisältyy noin 660 000 hehtaaria öljykasveja, joista 
60 prosenttia käytettiin hiopolttoaineen valmistukseen ja loput 40 prosenttia teknisissä öljyissä 
ja kemianteollisuudessa. Kesannoiduilla aloilla tuotettiin muuhun kuin elintarviketuotannon 
tarkoituksiin myös viljoja, lääke-ja kuitukasveja ja suoraan poltettaviksi tarkoitettuja raaka-aineita. 
470. Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen tiettyjä öljysiemeniä koskevan 
yhteisymmärryspöytäkirjan 7 kohdassa rajoitetaan rypsin, rapsin, auringonkukan ja soijan viljelystä 
saatavien sivutuotteiden elintarvikkeiksi tai rehuiksi käytettävä määrä vuosittain miljoonaan tonniin 
soijajauhoekvivalenttia. Markkinointivuoden 1996/1997 660 000 hehtaarista öljykasveja saadaan 
noin 600 000 tonnia sivutuotteita soijajauhoekvivalenttina. 
Tärkkelyksen tuotantojärjestelmä 
471. Euroopan unionissa tuotettiin vuonna 1996 noin 7,1 miljoonaa tonnia tärkkelystä. Tästä 
määrästä 49 prosenttia eli 3,5 miljoonaa tonnia oli maissitärkkelystä, 25 prosenttia eli 
1,77 miljoonaa tonnia vehnätärkkelystä ja 26 prosenttia eli 1,9 miljoonaa tonnia perunatärkkelystä. 
472. Raaka-ainetta käytettiin noin 18,6 miljoonaa tonnia, josta 51 prosenttia perunatärkkelyksen, 
30 prosenttia maissitärkkelyksen ja 19 prosenttia vehnätärkkelyksen valmistukseen. 
473. Vuodelle 1996 ja varsinkin sen ensimmäiselle puoliskolle oli ominaista maissin ja vehnän 
markkinahintojen maailmanmarkkinahintoja myötäilevä vakaus. Perunateollisuus hyötyi suotuisten 
ilmasto-olosuhteiden ansiosta sekä määrällisesti (hehtaarituotos) että laadullisesti (perunan 
MAATALOUSMARKKINAT I 13 
tärkkelyspitoisuus) hyvästä sadosta jopa siinä määrin, että tuotanto ylitti kiintiön (ylityksiä lodettiin 
Tanskassa, Saksassa, Suomessa ja Alankomaissa). 
474. Tärkkelyksen parantunut saatavuus alensi hintoja ja lisäsi vientiä. 
475. Tärkkelystuotteista aiheutuvat menot ovat vähentyneet huomattavasti maailmanmarkkinoiden 
vakauden aiheuttaman vientituen yksikkömäärien vähentymisen vuoksi: maissin keskimääräinen 
vientituki laski edeltävän markkinointivuoden 61 ecusta 40 ecuun tonnilta. 
476. Tuotantotukijärjestelmän tarkoituksena on turvata tärkkelyksen toimittaminen 
maailmanmarkkinahintaan sellaisten tuotteiden valmistajille, joihin ci sovelleta tuontisuojaa. Tätä 
järjestelmää sovellettiin ainoastaan osan vuotta 1996, koska maailmanmarkkinahinnat ja unionin 
hinnat tulivat lähelle toisiaan. Tuotantotuesta johtuvat menot vähenivät 50 prosentilla kahdesta 
edellisestä vuodesta. Tuen yksikkömäärä, joka vuoden alussa oli maissin yleisen perustuen osalta 
22 ecua tonnilta, laski huhtikuun ja lokakuun välillä nollaan maailmanmarkkinahintojen vakauden 
ansiosta. 
tm + us 
IV - Maaseudun kehittäminen 
Maaseudun haasteet 
477. Maaseutualueet kattavat yli SO prosenttia Euroopan unionin alueesta, ja niillä asuu yli 
neljäsosa sen väestöstä. Maaseutuun kohdistuu nykyään kuitenkin yhä suurempia paineita, jotka 
rasittavat sen jo ennestään herkkää tasapainoa. Tämän vuoksi Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen 130 A artiklassa määrätään, että unioni pyrkii "vähentämään eri alueiden välisiä 
kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden, maaseutu mukaan luettuna, 
jälkeenjääneisyyttä". 
478. Maaseutualueiden pääasiallisia ongelmia ovat erityisesti maatalouselinkeinon taantumisesta 
johtuva taloudellisen toiminnan väheneminen, väestörakenteen epätasapainoja autioitumisen uhka, 
joka johtuu nuorten maaltapaosta ja väestön ikääntymisestä, elämänlaadulle korvaamattomien 
palveluiden vähentäminen tai lopettaminen ja niin edelleen. Viimeisten kymmenen vuoden aikana 
maataloudessa on tapahtunut syvällisiä muutoksia sekä maataloudesta talouteen aiheutuvien 
vaikutusten että maatalouden työllisyyden tasolla. Muutokset vaikuttavat jäsenvaltioiden ja alueiden 
talouteen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen. 
479. Vuonna 1987 maa- ja metsätalousalalla sekä metsästys- ja kalastusalalla työskentelevän 
väestön osuus oli 8 prosenttia (12 jäsenvaltion unionissa), ja vuonna 1995 osuus oli laskenut 5,3 
prosenttiin (12 ja 15 jäsenvaltion unionissa). Maatalouden osuus hruttokansantuottcesta on laskenut 
samana ajanjaksona 3,5 prosentista (12 jäsenvaltion unionissa), 1,8 prosenttiin (12 jäsenvaltion 
unionissa) ja edelleen 1,7 prosenttiin (15 jäsenvaltion unionissa). Nämä keskiarvoja edustavat 
prosenttiluvut peittävät todellisuudessa esiintyvät eri jäsenvaltioiden väliset huomattavat erot. 
Näin ollen vuonna 1995 maataloudessa työskentelevän väestön osalta ääripäitä edustavat Kreikan 
20,4 prosenttia ja Portugalin 11,5 prosenttia sekä Yhdistyneen kuningaskunnan 2,1 ja Belgian 
2.7 prosenttia. Maatalouden osuudesta bruttokansantuotteessa yhtä ääripäätä edustavat Kreikan 
7,3 prosenttia ja Irlannin 4,8 prosenttia ja toista Ruotsin 0,4 prosenttia ja Luxemburgin 0,9 
prosenttia. Maatilojen määrä on vähentynyt 8 644 OOO.sta vuonna 1987 (12 jäsenvaltion unioni) 
7 264 000:een (12 jäsenvaltion unioni) vuonna 1993. Samaan aikaan maatilojen keskikoko on 
kasvanut maatilakohtaiscsti käytetyn maatalousmaan (KMM) lisääntyessä 12,5 hehtaarista (12 
jäsenvaltion unioni) vuonna 1985 16,4 hehtaariin (12 ja 15 jäsenvaltion unioni) vuonna 1993. 
1 16 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Maakohtaisesti esiintyy suuria eroja: maatilojen KMM sijoittuu Kreikan 4,3, Italian 5,9 ja Portugalin 
8.1 hehtaarin sekä toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan 67,1, Luxemburgin 42.3 ja Tanskan 
37 hehtaarin väliin. 
480. Maatiloilla työskentelevien henkilöiden kokonaismäärä on 12 jäsenvaltion unionissa laskenut 
vuodesta 1987 vuoteen 1993 17,7 miljoonasta 15 miljoonaan eli 17 prosenttia. 
481. Edellä esitetyistä luvuista käy ilmi, että tällainen kehitys on yhteisiä kaikille jäsenvaltioille. 
Siinä on kuitenkin jäsenvalliokohtaisia eroja, jotka heijastavat maatalouden ja Euroopan 
maaseutualueiden monimuotoisuutta sekä eri jäsenvaltioiden sosiaalisten ja taloudellisten ongelmien 
erilaisuutta. 
- Maataloudessa tapahtuu syvällisiä muutoksia, joilla on suoria vaikutuksia maaseutualueiden 
taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Nämä maatalouden uudenaikaistamisesta 
ja kilpailukyvyn lisääntymisestä johtuvat muutokset eivät ole vielä ohi. 
- Talouden ja maatalouspolitiikan kehittyminen sekä maatalouden rakenteiden nykytilanne 
mahdollistavat aloiteltujen kehitystoimenpiteiden jatkamista koskevan suunnittelun lyhyellä 
ja keskipitkällä aikavälillä. Noin 30 prosenttia 7,3 miljoonasta tilanjohtajasta 12 jäsenvaltion 
unionissa oli yli 55 vuotiaita vuonna 1993. Kreikassa heidän osuutensa oli lähes 42 ja 
Portugalissa 50 prosenttia. Maataloustoiminnan väheneminen on edellyttänyt näiden maiden 
talouden mukauttamista ja oikeuttanut taloudellista ja sosiaalista koheesiota edistävät aiheelliset 
toimenpiteet. 
- Maanviljelijöiltä vaaditaan kuitenkin enemmän kuin kutsumus tuottaa raaka-aineita 
elintarvikkeeksi tai muihin tarkoituksiin: heiltä edellytetään lisääntyvää osallistumista alueen 
rakenteen ja käytön suunnittelun alalla sekä kulttuuri- ja ympäristöarvojen suojelemisen ja 
edistämisen alalla maatalousmarkkinoiden ja maaseudun kehittämistä koskevan politiikan 
yhdentyessä entistä enemmän. 
- Rakennerahastojen toisen uudistusvaiheen (1994-1999) mukaisesti tavoitteisiin 1, 5a, 5b ja 
6 kuuluvilla yhtcisöohjclmilla edistetään elinkelpoisten maaseutuyhteisöjen kehitystä. Näitä 
ohjelmia sovelletaan vuoden 1999 loppuun. 
482. Komissio esitti heinäkuussa laajat suuntaviivat siitä, millaisia maaseudun kehittämispolitiikan 
ja muiden yhteisön politiikkojen tulisi olla vuoden 2000 jälkeen. 
Agenda 2000 
483. Komissio hyväksyi 15. heinäkuuta 1997 ja 18. maaliskuuta 1998 (katso kohdat 56-64) 
rahoitusnäkymiä ajanjaksoksi 2000-2006 sekä Euroopan unionin suunnittelemia, pääasiallisesti 
tulevaan laajentumisiin liittyviä politiikkoja koskevat ehdotukset. Ehdotukset käsittävät erityisesti 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 117 
yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen jatkamisen Euroopan maatalouden valmistelemiseksi 
tulevien vuosien haasteisiin (Euroopan unionin laajentuminen, neuvottelut WTO:ssa) ja taloudellisen 
ja sosiaalisen koheesion säilyttämisen rakennerahastojen toiminnan avulla. Maaseudun kehittämisen 
olisi tulevaisuudessa oltava osa kumpaakin näistä politiikoista, sillä täysin kehittyneen ja 
markkinapolitiikkojen kanssa kokonaisuuden muodostavan koko yhteisön alueen käsittävän 
maaseudun kehittämispolitiikan tarve on yhä pakottavampi. On syytä sovittaa yhteen 
kilpailukykyisyyttä koskeva tavoite ja elävän, eurooppalaista yhteiskuntamallia edustavan 
maaseudun säilyttäminen sekä ottaa ympäristönäkökohdat entistä paremmin huomioon. 
484. Samalla tavoin kuin nykyiselläkin ohjelmakaudella, maatalouden rakenteita ja maaseudun 
kehittämistä koskevat toimenpiteet rahoitetaan tulevaisuudessakin tavoitteen 1 mukaisesti noudattaen 
yhtenäistettyä lähestymistapaa: kolme rahastoa, joihin myös EMOTR:n ohjausosasto kuuluu, 
osallistuvat toimintansa mukaiseen rahoitukseen. Kaksi kolmasosaa määrärahoista on määrä varata 
tavoitteeseen I, jonka maantieteellistä kattavuutta vähentäisi Euroopan unionin BKT:n keskiarvosta 
laskettavan 75 prosentin perusteen tiukka soveltaminen. Tähän on ehdotettu huomattavaa muutosta, 
jonka mukaan epäsuotuisten alueiden luonnonhaittakorvaukset rahoitetaan vastaisuudessa EMOTR:n 
tukiosastosta, josta jo nyt rahoitetaan vuonna 1992 hyväksytyt kolme liitännäistoimenpidettä. 
485. Uudistettu tavoite 2 on tarkoitettu rakenneuudistuksen tarpeessa oleville alueille. Tavoite 
koskee taloudellisessa muutosvaiheesa olevia teollisuusalueita, maaseutualueita ja kalastuksesta 
riipuvaisia alueita sekä vaikeuksissa olevia kaupunkialueita. Näillä muuttotappiosta kärsivillä 
suurtyöttömyysalueilla on uudistamiseen liittyviä ongelmia. On syytä edistää tarvittavien 
mukauttamistoimien toteuttamista ja helpottaa taloudellista monimuotoisuutta. Maaseutualueiden 
osalta olisi varmistettava maaseudun ja alueiden kaupunkien väliset yhteydet. Tavoitteen 2 
kelpoisuusehdot täyttävillä maaseutualueilla entisten tavoitteiden 5a ja 5b toimenpiteet sekä 
liitännäistoimenpiteet rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta. Lisäksi EAKR, ESR ja mahdollisesti 
myös KOR osallistuvat rahoitukseen. 
486. Kaikilla tavoitteisiin I ja 2 kuulumattomilla maaseutualueilla maaseudun markkina­
poliitikkojen liitännäistoimenpiteinä ja täydentävinä toimenpiteinä toteutettavat maaseudun 
kehittämistoimenpiteet on tarkoitus yhteisrahoittaa EMOTR:n tukiosastosta. Näillä korvataan 
ohjausosastosta tällä hetkellä rahoitettavat toimenpiteet, ja ne pannaan täytäntöön hajautetusti 
asianmukaisella tasolla jäsenvaltioiden aloitteesta. 
487. Koska ympäristöulottuvuudella on kasvava merkitys maataloudessa, maatalouden 
ympäristökysymyksiä koskeva liitännäistoimenpide tulee pakolliseksi. Sen avulla on mahdollista 
vastata yhteiskunnan perustavaa laatua olevaan ympäristön ja luonnonmukaisten alueiden suojelua 
koskevaan huoleen. Biologista viljelyä, luonnontilaisen kaltaisten elinympäristöjen säilyttämistä, 
perinteisten hedelmätarhojen ja lehtojen säilyttämistä, Alppien karjankasvatusta ja soiden 
säilyttämistä on edistettävä. 
1 I 8 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
488. Yhteisöaloitteiden osalta komissio ehdottaa aloitteiden vähentämistä 13:sta kolmeen, joista 
yksi liittyisi maaseudun kehittämiseen. 
Leader-ohjelmaa käsittelevä eurooppalainen kokous 
489. Brysselissä järjestettiin 9.-11. päivänä marraskuuta kokous, johon osallistui lähes 1 000 
Leader II -yhteisöaloitteen edunsaajaryhmicn edustajaa, 102 ohjelman hallinnoijat ja kansallisten 
hallintojen, yhteisön toimielinten, kansainvälisten järjestöjen sekä Itä-Euroopan maiden ja 
Kyproksen edustajat. Kokouksessa käytiin vuoropuhelua alueen toimijoiden kanssa maaseudun 
kehittämistä koskevan tulevan yhteisöaloitteen aloittamisesta Leader II -ohjelman yhteydessä 
hankitun kokemuksen perusteella. 
Laaja-alaiset toimenpiteet 
Parannus- ja uudenaikaistamistoimenpiteet 
490. Vuosittain noin 41 000 maatilaa saa maatiloille suunnattua investointitukea, joka on 
tarkoitettu sellaisten tilakohtaisten investointisuunnitelmien toteuttamiseen, joiden tavoitteena 
on kilpailukyvyn parantaminen, tuotantoedellytysten nykyaikaistaminen ja toiminnan 
monipuolistaminen sekä ympäristön säilyttäminen, eläinten kasvatustilojen hygienian parantaminen 
ja eläinten hyvinvointi. Kyseisiä tukia on rajoitettu asteittain, jotta rakenteelliset toimenpiteet 
ja markkinatilanne vastaisivat toisiaan ja eri tuotannonalojen kestävä kehitys varmistettaisiin pitkällä 
aikavälillä. 
Nuoret viljelijät 
491. Nuorille viljelijöille tarkoitetun tuen, joka kattaa asetuksen (ETY) N:o 950/97 10 ja 11 
artiklan mukaisesti aloittamispalkkion sekä investointien lisätuen, tarkoituksena on saada maatilojen 
johtoon maatalouden uuteen todellisuuteen sopeutumaan kykeneviä nuoria antamalla heille keinoja 
perustamiskustannuksista selviämiseksi. 
492. Komissio antoi 4. syyskuuta 1996 nuoria maan viljelijöitä ja maatilojen toiminnan jatkamisen 
ongelmaa Euroopan maataloudessa koskevan kertomuksen, joka esitetään neuvostolle ja 
parlamentille sekä talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. 
493. Kyseinen kertomus on komission vastine keskusteluun, joka koskee nuorten viljelijöiden 
toiminnan aloittamistapa siinä analysoidaan maanviljelijöiden tilan perustamisvaiheessa kohtaamia 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 1 19 
taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia sekä oikeudellisia ja verotuksellisia ongelmia. Kertomuksessa 
tarkastellaan myös niitä yhteisön nykyisiä välineitä, joilla voidaan edistää tilojen perustamista 
ja tukea maaseutualueiden nuoria, sekä kuvaillaan kyseisten välineiden soveltamista eri 
jäsenvaltioissa. Lisäksi kertomuksessa esitetään suuntaviivoja ja suosituksia toimenpiteistä, joita 
voitaisiin toteuttaa yhteisön tasolla ja kansallisella tasolla nuoria viljelijöitä koskevan toiminnan 
entistä suuremman johdonmukaisuuden ja paremman tehokkuuden edistämiseksi koko unionissa. 
Epäsuotuisat maatalousalueet 
494. Ensimmäisellä sijalla EMOTR:n ohjausosaston maksusitoumuksissa tavoitetta 5a koskevien 
toimenpiteiden osalta ovat erityiset tuet epäsuotuisten maatalousalueiden viljelijöille. 
495. Vuoristoalueille ja muille epäsuotuisille maatalousalueille on edelleen myönnetty 
luonnonhaittakorvauksia, joilla pyritään helpottamaan maatalouselinkeinon ja väestön säilyttämistä. 
Näitä yleisesti korkeampien tuotantokustannusten tasaamiseen tarkoitettuja tukia on sovellettu 
laajasti. Vuoristoalueiden ja tai epäsuotuisten alueiden maataloutta koskevia korvauksia on 
myönnetty yli 1,2 miljoonalle tilalle. Kokonaisuudessaan epäsuotuisat maatalousalueet kattavat 
56 prosenttia viidentoista jäsenvaltion unionin maatalouspinta-alasta. 
496. Useat jäsenvaltiot ovat esittäneet komissiolle ajatuksiaan vuoristoalueita koskevan yhteisön 
politiikan lujittamisesta. Komissio jatkaa vuoropuhelua jäsenvaltioiden kanssa mukauttaakseen 
kyseiset toimenpiteet eri vuoristoalueiden konkreettisia tarpeita vastaaviksi. 
Maa- ja metsätaloustuotteiden jalostukseen ja kaupanpitämiseen liittyvät toimenpiteet 
497. Asetuksissa (ETY) N:o 951 /97 (') ja 867/90 (2) tarkoitettujen maa-ja metsätaloustuotteiden 
jalostuksen ja kaupanpitämisen edellytysten parantamistoimenpiteiden toteuttamista jatkettiin 
rakennerahastojen ohjelmakautena 1994-1999. Tavoitteiden 1 ja 6 kohdealueiden osalta ohjelmat 
ja tavoitteen 5a muut toimenpiteet sisällytettiin niitä koskeviin ohjelma-asiakirjoihin. 
498. Vuoden 1996 lopussa komissio oli hyväksynyt 47 asetusten (ETY) N:o 951/97 ja 867/90 
mukaista ohjelma-asiakirjaa: 
- yhdeksän kansallista yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa Ranskan, Espanjan, Yhdistyneen 
kuningaskunnan, Alankomaiden, Tanskan, Luxemburgin, Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta 
(muilla kuin tavoitteiden 1 ja 6 kohdealueilla); 
(') EYVL 142, 2.6.1997, s. 22. 
(') EYVL L 91, 6.4.1990, s. 7. 
120 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
kolmetoista alueellista yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa Saksan (osavaltioiden tasolla) ja Belgian 
(alueiden tasolla) osalta; 
- yhden yhteisön tukikehyksen Italian osalla; se sisältää 13 alueellista toimenpideohjelmaa 
maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupanpitämiscn edellytysten parantamiseen, sekä yhden 
monia alueita koskevan toimenpideohjelman ja metsätalouden osalta 12 toimintaohjelmaa 
metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupanpitämiscn edellytysten parantamiseen tavoitteen 
I ulkopuolisen Italian kohdealueiden osalta. 
499. Vuonna 1997 tiettyjä ohjelma-asiakirjoja muutettiin erityisesti Espanjaa, Alankomaita, lietlyjä 
Saksan alueita ja Italiaa koskevan yhteisön tukikehyksen osalta. Muutokset koskevat erityisesti 
uusien alojen sisällyttämistä asiakirjoihin, rahoitussuunnitelmien muuttamista ja rahavarojen 
siirtämistä tavoitteen 5a sisällä. Toimenpiteen seuranta- ja arviointimenettelyjen parantamista 
jatketaan kumppanuuden mukaisesti. Kaikki ohjelma-asiakirjat ovat voimassa vuoden 1999 loppuun. 
500. Komissio valmistelee neuvostolle anneltavaa kertomusta tarjonnan keskittämiseen ja 
tuotteiden markkinavaatimuksiin mukauttamiseen suuntautuneista tuottajaryhmittymistä ja niiden 
liitoista annetun asetuksen (ETY) N:o 952/97 soveltamisesta. 
Alueelliset toimenpiteet 
Tavoite 1 
501. Suurin osa tavoitteen 1 kohdealueista sijaitsee pääosin maataloudesta muodostuvilla alueilla. 
Näillä alueilla maata käytetään pääasiassa maa-ja metsätalouteen, jotka ovat merkittävässä asemassa 
tulonmuodostuksen ja työllisyyden kannalta. Useimmilla tavoitteen 1 kohdealueilla muut 
talouselämän osa-alueet ovat alikehittyneitä, ja maatalous muodostaa maaseutualueilla merkittävän 
yksityissektorin työllisyyslailleen (maatalous työllistää noin 15 prosenttia väestöstä). 
502. Näiden alueiden kehittämistoimenpiteet sisältyvät yhteisön tukikehyksiin tai yhtenäisiin 
ohjelma-asiakirjoihin. Kolme rakennerahastoa ja KOR tarjoavat rahoitusta monille eri tukivälineille 
yhdennettyjen kehitysohjelmien mukaisesti. Muita kehittämistoimenpiteitä ovat maaseudun 
kehittämistä ja maataloutta koskevat rahoitusvälineet, jotka sisältyvät pääasiassa kolme 
rakennerahastoa yhdistäviin monialaisiin yhdennettyihin paketteihin ja joiden tavoitteena on 
maatalouselinkeinon monipuolistaminen ja nykyään maataloudesta liian riippuvaisen talousrakenteen 
laajentaminen. 
503. Vuonna 1994 muiden toimenpiteiden kanssa tiivistä yhteistyötä ja synergiaa tavoitteleviin 
ohjelmiin liitettiin tavoitteen 5a toimenpiteet. Joidenkin jäsenvaltioiden epäsuotuisilla alueilla 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN I 21 
maksettavilla luonnonhaittakorvauksilla on tärkeä asema yhteisön tukikehyksessä tai yhtenäisessä 
ohjelma-asiakirjassa, mikä rajoittaa muiden, kehittämiseen suuntautuvien toimenpiteiden 
rahoittamista. 
504. Tavoitteen 1 määrärahojen osuus rakennerahastojen kokonaismäärärahoista on lähes 70 
prosenttia. Maaseutualueiden parantamiseen tähtäävät toimenpiteet rahoitetaan yleensä 
kokonaisuudessaan EMOTR:n ohjausosastosta, mutta jotkut niistä saavat myös osittaista ja 
rajoitettua rahoitusta kahdesta muusta rahastosta. 
505. Maaseudun kehittämispolitiikka edistää huomattavasti taloudellista ja sosiaalista 
yhteenkuuluvuutta muilla kuin kaupunkialueilla, jotka muodostavat suuren osan tämän tavoitteen 
kohdealueista. 
506. Ne hyvät tulokset, joita toimenpideohjelmien täytäntöönpanolla toteutetuista toimista on 
saatu maaseutualueilla ja erityisesti sisällyttämällä tavoite 5a yhtenäiseen ohjelmaan ja 
hallinnointiin, osoittavat lujitetun kehittämispolitiikan tarpeen tavoitteen 1 kohdealueilla. 
507. Luonnonmullistusten vuoksi Azoreilla on ollut erityisongelmia. Esimerkiksi Kreikassa, 
jossa täytäntöönpano on ollut erityisen nopeaa, on ilmennyt määrärahojen puutetta. 
508. Saksan uusissa osavaltioissa maatalouden uudistaminen on jo tuottanut hyviä tuloksia. Näillä 
alueilla on unionin tuottavinta maataloutta, jossa otetaan kuitenkin huomioon myös ympäristön-
ja maisemansuojelu. Kylien kehittämispolitiikka on osoittautunut keskeiseksi välineeksi historiallisia 
yhteyksiä ja sosiaalisen elvyttämisen tarvetta pohdittaessa. 
509. Taulukossa 122 esitetään unionin tuen jakautuminen jäsenvaltio-ja rahastokohtaisesti sekä 
kokonaiskustannukset. 
Belgia 
5/0 EMOTR:n osuuteen, joka muodostaa ainoastaan pienen osan Belgian Hainaut'n alueen 
tavoitteen 1 rahoituksesta, ei liity huomattavia vaikeuksia. Suurin osa kuluista aiheutuu sosiaalisiin 
ja rakenteellisiin toimenpiteisiin ja maatalouselintarvikealan tukiin liittyvistä kahdesta laaja-alaisesta 
asetuksesta ((EY) N:o 950/97 ja 951/97). Maaseudun kehittämisen erityistoimenpiteitä, joiden 
tarkoituksena on vahvistaa tai monimuotoistaamaataloustoimintaa, on vaikeampi toteuttaa. Tämän 
ohjelman järkevällä hallinnalla yritetään välttää häiritseviä haittavaikutuksia, jotka tavoitteen 1 
tukitaso tällä alueella voisi aiheuttaa naapurialueille. 
122 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Tavoittceet 1 ja 6 - 1994/1999 
Yhtenäinen ohjelma-asiakirja (YOA) tai toimenpideohjelma (TO) 
Päivitetty 1.9.1997 
Ja.M-nvaltio 
Belgique/Belgie 
IX'utschlund 
FAkdba (lillada) 
llspana 
France 
Ireland 
Italia 
Nederland 
Oxierrcich (') 
Portugal 
Suomi/Finland(')(2) 
Sverige(')(J) 
United Kingdom 
KU YOA:n tai 
TO:n 
lukumäärä 
1 
6 
14 
14 
6 
3 
10 
1 
1 
5 
1 
1 
3 
66 RakenncnirusM 
miljoonaa 
ecua 
730.0 
13 640,0 
13 980,0 
26 300,0 
2 190,0 
5 620.0 
14 860.0 
150.0 
165,6 
13 980.0 
459,9 
252,0 
2 359,8 
94 687.6 F.AKR 
mii] ecua 
515.9 
6 820,0 
9 489,5 
15 944,2 
1 194,9 
2 562.0 
9 660,0 
80,0 
107,7 
8 723,9 
172,5 
122.6 
1 331,8 
56 725.1 % 
70,7 
50,0 
67.9 
60,6 
54.6 
45,6 
65,0 
53,3 
65,0 
62,4 
37,5 
48,7 
56.4 
59,9 ESK 
mil), ccua 
166,7 
4 092,0 
2 560,5 
6 047.0 
525,5 
1 953,0 
2 739,0 
40,0 
33,1 
3 148,7 
105,8 
63,9 
747,2 
22 222,4 <jf, 
22,8 
30,0 
18,3 
23,0 
24,0 
34,8 
18,4 
26,7 
20,0 
22,5 
23,0 
25,4 
31,7 
23,5 EMOTR 
milj. ccua 
47,0 
2 644,5 
1 800,0 
3 313,8 
431,4 
1 058.0 
2 228,0 
21,5 
24,8 
1 894,2 
177,6 
61,4 
245,9 
13 948.1 % 
6,4 
19,4 
12.9 
12,6 
19,7 
18.8 
15,0 
14,3 
15,0 
13,5 
38,6 
24,4 
10,4 
14.7 KOR 
milj. ccua 
0,4 
83,5 
130,0 
995,0 
38,2 
47,0 
233,0 
8,5 
0,0 
213,2 
4,0 
4,1 
34,9 
1 791.8 % 
0,1 
0.6 
0,9 
3.8 
1.7 
0,8 
1.6 
5,7 
0,0 
1.5 
0,9 
1,6 
1,5 
1,9 Kokonais-
kustannuksct 
milj. ccua 
2 411,7 
58 466.8 
25 954,6 
47 702,8 
5 005,4 
10 383.2 
27 525,3 
958,7 
831,4 
26 713,4 
1 326,1 
635.0 
5 670.7 
213 585.1 
(') 1.1.1995 alkaen. 
(') Tavoite 6. 
Saksa 
511. Saksan tavoitteen 1 kohdealueilta maatalouden ja maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteena 
on ensisijaisesti luoda pysyviä työpaikkoja. Sillä myös vaikutetaan maaseudun talouden 
vakauttamiseen ja ympäristötilanteen parantamiseen. Ohjelmien määrärahoja on käytetty erittäin 
tyydyttävästi ja alueelliset välivaiheen arviointikertomukset ovat vakuuttaneet toimintaohjelmissa 
esitetyn yhdennetyn lähestymistavan hyödyllisyydestä. 
Kreikka 
512. Maatalousalan kansallinen ohjelma, jota hyödytti yhteisen tukikehyksen vuoden 1995 ja 
1996 deflaatiokertoimen vaikutus, jatkoi nopeaa kehittymistään, mikä mahdollisti vuoden 1998 
osuuden sitomisen ennen vuoden 1997 loppua. Uusi muutos, johon liittyi EMOTR:n summien 
korottaminen, tehtiin 30. joulukuuta 1997. 
513. Useasta rahastosta rahoitettavien alueellisten toimenpideohjelmien maatalouden kehittämistä 
koskeva osuus on edistynyt vaihtelevasti. Yleisesti ottaen toimien toteuttamisasteen voidaan 
kuitenkin todeta parantuneen lievästi. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 123 
514. Asetuksen (ETY) N:o 2019/93 (Egcanmeren pieniä saaria koskevat erityiset toimenpiteet) 
mukaisesti rahoitettujen toimien toteuttaminen kiihtyi vuonna 1995. Komissio laati vuonna 1996 
mainitun asetuksen mukaisesti kahta ensimmäistä soveltamisvuotta koskevan kertomuksen. 
Kertomuksessa selvitetään eri toimenpiteiden edistymistä sekä Kreikan pyyntöjä mukauttaa joitakin 
järjestelmiä toiminnan optimoimiseksi. Neuvosto tutki kertomuksen ja toimitti sen Euroopan 
parlamentille. Kolmannen soveltamisvuoden kertomus on valmisteilla. Lisäksi vuonna 1998 
annetaan uusi arviointikertomus; päätelmien perusteella ehdotetaan mahdollisesti muutoksia. 
Espanja 
515. EMOTR:n ohjausosastosta rahoitetaan Espanjassa sijaitsevilla tavoitteen 1 kohdealueilla 
tukitoimenpiteitä, joiden tavoitteena on maaseudun kehittäminen ja maatalouden uudistaminen. 
516. Komissio hyväksyi vuoden 1996 kesäkuussa ohjelman "Maaseutualueiden kehittäminen 
ja talouden monipuolistaminen", jolle myönnettiin EMOTR:sta 170 miljoonan ecun suuruinen 
määräraha, ja lokakuussa useasta rahastosta rahoitettavan teknisen avun toimenpideohjelman 
tilastotietojen saattamiseksi ajan tasalle. Tälle ohjelmalle myönnettiin EMOTR:sta 15 miljoonan 
ecun suuruinen määräraha. 
517. Eri toimenpideohjelmien toteuttaminen on edistynyt tyydyttävästi. Kansallisen 
yhteisrahoituksen yleinen viivästyminen voi kuitenkin vaikeuttaa niiden loppuunsaattamista vuonna 
1999. 
Ranska 
518. Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen täytäntöönpanon viivästyminen näyttää loppuvan vähitellen. 
Vuonna 1996 hyväksyttiin muutospäätöksiä viivästymisten huomioonottamiseksi ja määrärahojen 
kulutuksen käynnistämiseksi uudelleen. Vuonna 1997 pitäisi olla mahdollista nopeuttaa ohjelmien 
täytäntöönpanoa muutoksilla, joissa otetaan huomioon väliarviointien tulokset. 
519. Tavoitteen 1 kohdealueen kelpoisuusehdot täyttävällä Nordin departementin alueella (Ranskan 
Hainaut) on siinä määrin vaikeuksia määrärahojen käyttämisessä, että käyttämättömät määrärahat 
siirretään muista rahastoista rahoitettaviin toimenpiteisiin. 
Irlanti 
520. Toimenpideohjelmaa on toteutettu vuodesta 1994, ja ohjelman välitarkistus saatiin päätökseen 
vuonna 1997. 
124 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
521. Maatilojen saastuttamisen valvontaa ja meijerihygieniaa koskeviin toimenpiteisiin varattiin 
18 miljoonan ecun lisärahoitus. 
522. Myös teollisuuden toimenpideohjelmaan liittyvä elintarvikkeita koskeva osa-ohjelma tutkittiin 
kyseisen toimenpideohjelman välitarkistuksessa, minkäjälkeen ohjelman rahoitusta vähennettiin 
28 miljoonalla eculla. 
523. Lisäksi välitarkistuksessa käsiteltiin kaupunkien ja maaseudun paikallista kehittämistä 
koskevaa toimenpideohjelmaa, johon sisältyy kylien uudistamista koskeva toimenpide, mutta tähän 
toimenpiteeseen ci suositeltu huomattavia muutoksia. 
Italia 
524. Mezzogiornon kahdeksan alueen ohjelmat hyväksyttiin vuosina 1994 ja 1995. Näiden kahden 
ensimmäisen vuoden kustannukset koskivat ensisijassa siirtymävaiheen toimenpiteitä, jotka 
helpottavat siirtymistä vanhasta järjestelmästä uuteen sisällyttämällä tavoite 5a tavoitteen 1 
ohjelmiin. Nämä toimenpiteet ovat mahdollistaneet kasaantuneiden viivästymisten kiinnikuromisen 
esimerkiksi asetuksessa (ETY) N:o 2328/91 (ensisijassa epäsuotuisten alueiden viljelijöille 
maksettava tasaushyvitys) ja asetuksessa (ETY) N:o 1204/82 (sitrushedclmäalan tuotannon ja 
kaupanpitämiscn parantamista koskeva suunnitelma) säädettyjen tukien maksamisessa. Muut 
ohjelmien mukaiset tukitoimenpiteet aloitettiin käytännössä vuosina 1996 ja 1997 laajoilla 
tiedotustoimilla, joiden jälkeen on levitetty useita merkittäviä hankkeita. 
525. Monia alueita koskevasta maatalouden kehittämispalvelujen tukitoimien ohjelmasta vastuussa 
oleva ministeriö jatkoi neuvontapalveluja koskevien toimien rahoittamista säännöllisesti ja aloitti 
vuoden 1997 kesäkuussa menettelyt tutkimusta koskevan toimenpiteen toteuttamiseksi. 
526. Komissio hyväksyi toisen monia alueita koskevan eteläisten alueiden maataloustuotannon 
kehittämisohjelman vuoden 1996 lopussa. Vuoden 1997 heinäkuussa valittiin ohjelman toteuttavat 
elimet. 
Alankomaat 
527. Maatalouden uusien toimintojen edistämistä, kylien uudistamista, maatilamatkailua ja 
ekologisten rakenteiden parantamista koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanossa todettiin 
huomattavaa viivästymistä. 
528. Välitarkistuksen yhteydessä ehdotettujen muutosten olisi edistettävä ohjelmien maataloutta 
ja maaseudun kehittämistä koskevan osan täytäntöönpanoa. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 1 25 
Itävalta 
529. HMOTRn rakennepolitiikan yhteydessä Burgcnlandille myönnetyillä tuilla oli erittäin 
myönteisiä vaikutuksia maaseudun talouselämään. Väliarvioinnista laaditun kertomuksen mukaisesti 
toimenpideohjelma mukautettiin alueen tarpeisiin. Yhtenäinen lähestymistapa taloudellisen tilanteen 
ja ympäristötilanteen parantamiseksi ei ole ilmennyt ainoastaan tuottavuuden kasvuna vaan myös 
markkinoilla olevien tuotteiden entisiä parempana suuntaamisena. 
530. Määrärahojen käyttöön t\ydytlävää. 
Portugali 
531. Vuonna l°l,U hyväksyttyjen neljän useasta rahastosta rahoitettavan ohjelman toteuttaminen. 
johon EMOTR:n ohjausosasto osallistuu, on sujunut ennusteiden mukaisesti. 
532. Erityisesti A/orien autonomisen alueen kehittämiseen liittyvän Pcdra-ohjclman toteuttamistaso 
oli korkea toimintasuunnitelmaan verrattuna: vuoden 1998 erä sidottiin jo vuonna 1997. 
Väliarvioinnin yhteydessä EMOTR:n ohjausosaston osuutta on lisättävä. 
533. Monivuotiseen ohjelmaan "Taloudellisen rakenteen uudenaikaistaminen" kuuluvan 
osaohjelman "Maatalous" toteutus eteni normaalisti. Joitakin kehittämisen painopistealueita 
voitaisiin määritellä uudelleen välitarkistuksen yhteydessä. 
534. Viides useasta rahastosta rahoitettava Alquevan alueen kokonaiskehitystä koskeva ohjelma 
(Pedi/.a) hyväksyttiin 28. heinäkuuta 1997, ja sille myönnettiin 203 133 miljoonan ecun suuruinen 
yhteisön rahoitus, josta EMOTR:n ohjausosaston osuus on 70 miljoonaa ecua. 
Yhdistynyt kuningaskunta 
POHJOIS IRLANTI 
535. Kaikkia toimenpiteitä toteutetaan parhaillaan täysimääräisesti lukuun ottamatta 
elintarviketeollisuuden tukea, jonka osalta Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vähensi kansallista 
yhteisrahoitusta. Osaohjelmaan tehtiin välitarkistus, jonka yhteydessä annettiin useita suosituksia 
ohjelman näkökohtien muuttamiseksi. Erityistä huomiota kiinnitettiin elintarviketeollisuuden luen 
rahoittamiseen. 
126 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
SKOTLANNIN YLÄMAA JA SAARET 
536. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevien toimenpiteiden osalta toteutettiin 
välitarkistus vuonna 1997, mutta huomattavia muutoksia ci suositeltu. 
MERSEYSIDE 
537. Vuoden aikana pääteltiin vähentää EMOTR.n rahoitusta 1,1 miljoonaan ecuun Yhdistyneen 
kuningaskunnan hallituksen tehtyä päätöksen olla myöntämättä lisärahoitusta asetuksen (ETY) 
N:o 951/97 (aiemmin S66/90) soveltamiseen. 
Yhteisön syrjäisimmät alueet 
538. Euroopan unionisia tehtyyn sopimukseen liitetyn yhteisön syrjäisimpiä alueita koskevan 
julistuksen mukaisesti yhteisi) vahvisti vuosina 1991 ja 1992 kolme eri ohjelmaa: Poseidom 
(Ranskan merentakaiset departementit: Martinique, Guadeloupe, Guyana ja Réunion), Poseima 
(Portugalin Madeiran ja A/orien saaristot) ja Poseiran (Kanariansaaret). Ohjelmien avulla pyritään 
ottamaan huomioon näiden alueiden taloudellinen ja sosiaalinen jälkeenjääneisyys, jota lisäävät 
pysyvät rakennetekijät (kaukaisuus, saariasema ja paikallisten markkinoiden kapeus). Kyseiset 
monialaiset ohjelmat on mukautettu kunkin alueen erityispiirteisiin. Maatalous on hyvin tärkeä 
osa-alue, ja siihen kuuluu yhteistä maatalouspolitiikkaa täydentäviä tukia tai erityisiä tukia monille 
eri tuotteille. Maatalouden osa-aluetta rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta, ja siihen sisältyy 
kahdenlaisia toimenpiteitä: 
539. Erityinen hankintajärjestelmä: komissio vahvistaa hallintokomiteassa vuosittain tai 
markkinointivuosittani arvioidun hankintatasecn ihmisravinnoksi ja paikallisesti jalostettaviksi 
tarkoitettujen keskeisten maataloustuotteiden osalta. Näistä tuotemääristä ci kanneta tullia tuotaessa 
niitä kolmansista maista. Tuontiin yhteisöstä myönnetään tukea, joka vastaa määrältään vapautusta 
tuontitulleista. Syrjäisimpien alueiden asioita käsittelevässä ryhmässä pohditaan parhaillaan 
järjestelmän tehokkuuden parantamista mahdollisesti mukauttamalla kyseisen tuen laskentateknisiä 
sääntöjä. 
540. Kyseisten alueiden maataloustuotteiden tuotantoon, kaupan pitämiseen tai jalostamiseen 
myönnetään täydentäviä tukia. 
541. Poseidom-ohjelman maatalouden osa-aluetta koskevaa perusasetusta (asetus (ETY) N:o 
3763/91 ) muutettiin marraskuussa 1995 (asetus (ETY) N:o 2598/95) toimenpiteiden toteuttamista 
koskevan komission kertomuksen vuoksi ja Ranskan viranomaisten pyynnöstä. Komissio antoi 
vuoden 1997 aikana yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä koskevat asetukset. 
542. Poseican- ja Poseima-ohjelmia koskevien perusasetusten (asetus (ETY) N:o 1601/92 ja 
1600/92) muuttamista koskeva valmistelutyö on käynnissä. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 127 
Tavoite 6 
543. Tämä uusi rakennepoliittinen tavoite määriteltiin uusien jäsenvaltioiden liittyessä Euroopan 
unioniin vuoden 1995 alussa. Rakennerahastojen tukijärjestelmässä tavoite 6 vastaa nykyisen 
tavoitteen 1 lähestymistapaa, joskin sen tuki-intensiteetti asukasta kohden on hieman pienempi. 
Noin 50 prosenttia Ruotsin ja 60 prosenttia Suomen kokonaispinta-alasta on määritelty tavoitteen 
6 kohdealueiksi. 
544. Yksityissektorin ja kolmannen sektorin toiminnan kehittämiseksi toteutetuista ponnisteluista 
huolimatta nämä alueet ovat pitkällä aikavälillä riippuvaisia julkisesta tuesta vaikeiden ilmasto-
olosuhteiden ja äärimmäisen harvan asutuksen vuoksi. Yhteisön rakennepolitiikan päätavoitteena 
näillä alueilla on ehkäistä maaltapakoa ja lujittaa maaseudun elävöittämistä. Lisäksi korostetaan 
alueelta saatavien raaka-aineiden lisäarvoa jalostamalla niitä alueella sekä hyödyntämällä alueen 
omia mahdollisuuksia entistä paremmin. 
545. Tavoitteen 6 kohdealueilla, joilla on ankarat ilmasto-olosuhteet, avainasemassa ovat 
epäsuotuisia alueita koskevat tuet. Tämä on ymmärrettävää, koska maatalous ja metsänhoito ovat 
ydintoimintoja. Tavoitteet lisätä paikalla tapahtuvaa jalostamista ja oman alueen mahdollisuuksien 
parempaa hyödyntämistä edistyvät, mutta edistyminen voisi olla nopeampaa. 
Suomi 
546. Suurin osa EMOTR:n rahoituksesta myönnetään luonnonhaittakorvauksina, vaikka niiden 
yhtcisrahoitusosuus onkin suhteellisen pieni. Lisäksi toteutetaan toimenpiteitä maatalouden ja 
elintarviketeollisuuden tehokkuuden lisäämiseksi. Erityisen maatalouspaketin viivästyneestä 
aloituksesta huolimatta yli 300 EMOTR:n rahoittamaa kehittämissuunnitelmaa, jotka luovat 350 
uutta työpaikkaa, on jo hyväksytty tässä ohjelmassa. Tämä on oleellisen tärkeää alueen kannalta, 
koska yleisohjelmalla ci ole onnistuttu estämään maatilojen määrän nopeaa pienenemistä eikä 
luomaan tarpeeksi työpaikkoja maatalouden ulkopuolelle. Maaseudun kehittämiseen myönnettävän 
rajallisen rahoituksen jakaminen on osittain korvattu kansallisesti rahoitetuilla tasauspaketeilla. 
Ruotsi 
547. Vuoden 1996 aikana aloitettujen EMOTR:n rahoittamien kehittämishankkeiden avulla luodaan 
tai säilytetään noin 300 työpaikkaa. 
Kansalliset tuet 
548. Liittymisasiakirjan 142 artiklan mukaan Suomi ja Ruotsi voivat komission hyväksynnän 
saatuaan jatkaa ennen Euroopan unioniin liittymistä pohjoisten alueiden maatalouden hyväksi 
128 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
myöntämiensä pitkän aikavälin kansallisten tukien soveltamista. Kyseisen hyväksynnän ehtona 
on kuitenkin se, että tuotannon määrä ja tuen suuruus eivät nouse. Komissio hyväksyi Suomen 
osalta 4. toukokuuta 1995 ja Ruotsin osalta 28. helmikuuta 1996 tekemillään päätöksillä nämä 
tukijärjestelmät, joita on sovellettu 1. tammikuuta 1995 alkaen kyseisillä alueilla (periaatteessa 
62. leveysasteen pohjoispuolella) ja jotka kattavat 55,5 prosenttia Suomen ja 14 prosenttia Ruotsin 
viljelyalasta. Näiden jäsenvaltioiden perusteltujen pyyntöjen jälkeen komissio muutti päätöstään 
Suomen osalta 4. huhtikuuta 1997 ja Ruotsin osalta 17. heinäkuuta 1997. 
549. Komissio laati kertomuksen kyseisten tukien täytäntöönpanosta Suomessa vuonna 1995 
ja antoi sen neuvostolle tutkittavaksi. Ruotsia koskeva kertomus on valmisteilla. 
Tavoite 5b 
550. Vuosina 1995 ja 1996 aloitettu seurantakomitean toiminta jatkui tiiviisti vuoden 1997 aikana. 
551. Seurantakomitea on vastuussa yhteisön ohjelmissa yhlcisrahoitcttujen toimien valvonnasta. 
Sen puheenjohtajana toimii jonkin jäsenvaltion edustaja, ja se koostuu yhteisrahoitukseen 
osallistuvien hallintoyksikköjen edustajista ja ajoittain talous-ja sosiaalialojen edustajista. Se 
keskittyy tutkimaan mahdollisia toteuttamiseen liittyviä vaikeuksia ja asianmukaisia muutoksia. 
Tarvittaessa se ehdottaa komissiolle ohjelmien huomattavia muutoksia. 
552. Vuonna 1997 komiteoiden keskeinen toiminta on koostunut väliarviointia koskevien 
tutkimusten valmistelusta ja toteuttamisesta. Tarkoituksena on antaa komiteoiden käyttöön 
olennainen väline toteutettavina olevien loimien mahdollisten vaikutusten ymmärtämiseksi ja 
mahdollisuuksien mukaan varmistaa suurimmat vaikutukset erityisesti työpaikkojen luomisen 
ja säilyttämisen osalta. Tarkoituksena on varmistaa perustamissopimuksen 130 a artiklan mukaisesti, 
että maaseutualueiden ja muun alueen erot kehittämisen tasolla (tulot ja työllisyys) vähenevät 
tai etteivät ne ainakaan lisäänny. 
553. Komiteat valitsivat arvioijat ja hyväksyivät valmisteilla oleviin kertomuksiin liittyvät yleiset 
toimitusehdot. Komiteat valitsivat kaikissa tapauksissa ulkopuoliset arvioijat avoimilla 
tarjouskilpailuilla, koska tämän käytännön tavoitteena on lujittaa komiteoissa käsiteltävien ja 
komiteoiden hyväksymien kertomusten uskottavuutta. Sopimus tehtiin 83 arviointikertomuksesta, 
joista moniin liittyy erityisiä ja alakohtaisia täydentäviä tutkimuksia. Näiden kertomusten perusteella 
useat komiteat ovat jo ehdottaneet muutoksia ohjelmiin. Vuonna 1997 käsiteltiin ja hyväksyttiin 
61 muutospäätöstä. 
554. Väliarviointi on osoittautunut tärkeäksi mutta vaikeaksi tehtäväksi. Tietyt jäsen valtiot, jotka 
eivät aikaisemmin olleet soveltaneet tätä käytäntöä, ovat joutuneet kohtaamaan eniten vaikeuksia. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 129 
Tämän vuoksi joidenkin jäsenvaltioiden arvioinnit ovat viivästyneet. Tuloiset ovat kuitenkin 
osoittaneet menetelmän hyödyllisyyden ja sen soveltamisen edut. Sen vuoksi seurantakomiteat 
ovat voineet valita parhaimman mahdollisen tavan ohjelman lopussa odotettavien tulosten 
parantamiseen. 
555. Puhtaasti rahoituksen toteuttamisen osalta jokaisen rakennerahaston toimivaltaiset 
viranomaiset olivat jo aloittaneet maksujen selvitysmenettelyt kunkin ohjelman ensimmäisen vuoden 
aikana (muistutettakoon, että huomattava osa ohjelmista (30) oli hyväksytty jo vuoden 1995 loisen 
vuosipuoliskon aikana, Ruotsi vuonna 1996). 
556. Vuosi 1996 oli ensimmäinen kaikkien ohjelmien täysi täytäntöönpanovuosi ja vuosi 1997 
oli tavoitteen 5h usean kohdealueen toteuttamisen tarkistamisvuosi. Taloudelliset ja rahoitukselliset 
olosuhteet, jotka ajoittain edellyttivät tiukkaa talousarviokuria, aiheuttivat vaikeuksia yhteisön 
rahoituksen lisäksi myönnettävästä kansallisesta tai alueellisesta yhteisrahoituksesta vastaaville 
viranomaisille. Muun muassa tämä tilanne oli syynä viivästymisten lisääntymiseen (Yhdistyneen 
kuningaskunnan tapauksessa) tai viivästymisiin siellä, missä niitä ci aiemmin ollut (eräät alueet 
Espanjassa). Yhteisön maksumenetelmä edellyttää, että jäsenvaltio perustelee komissiolle jokaisen 
vuotuisen maksun osalta ohjelmien rahoitustuen saajille suoritetut maksut ennakkojen saamiseksi 
jokaisen seuraavan vuotuisen maksun osalta. On itsestään selvää, että myöhässä käynnistettyjen 
ohjelmien vuoden 1997 maksusitoumukset ovat viivästyneet. 
557. Tästä huolimatta voidaan sanoa, että yleisesti ottaen ohjelmiin liittyvät kulut ovat lisääntyneet 
ja että yhteisön maksusitoumukset ovat lisääntyneet ohjelmien alkuvuosiin verrattuna, jotka olivat 
vaikeita yhteisten ohjelma-asiakirjojen viivästyneen hyväksymisen vuoksi. Useat alueet ovat 
osoittaneet, että jopa taloudellisesti herkille alueille tarkoitetuissa ohjelmissa oli mahdollista säilyttää 
tyydyttävä kustannusten kasvu. Useat alueet ovat edistyneet vuoden 1998 talousarvio-osuuden 
maksusitoumusten täytäntöönpanossa. Tämän vuoksi tietyt aloittamisessa syntyneet viivästymiset 
on saatu kurotuksi umpeen, mitä kannattaa erityisesti korostaa (tietyt alueet Espanjassa, Saksa); 
muissa tapauksissa viivästymisiä ei ole saatu kurotuksi umpeen, mutta vauhti vaikuttaa tyydyttävältä 
(Ranska). 
558. Kyseessä on huomattava ponnistelu, jota olisi jatkettava ajanjakson loppuun asti. Tämä 
on tärkeä kysymys, jota on seurattava yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, erityisesti silmällä pitäen 
tiettyjen jäsenvaltioiden vaikeuksia kussakin yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa esitettyjen toimien 
yhteisrahoituksen varmistamiseksi. 
559. Lopuksi voi mainita, että tietyissä jäsenvaltioissa näyttää esiintyvän erityisiä ongelmia, 
joita komissio seuraa tarkasti kumppanuuden rajoissa. 
130 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Yhteenvetotaulukko tavoitteen 5b yhteisön yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen (YOA) 
rahoittamisesta vuosina 1994-1999 
(mil/oonau ei'uaai i 'l 
Jasenvalito 
Belgie/Belgique 
Danmark 
Dcut.sc hi and 
Espafia 
France 
Italia 
Luxembourg 
Nedcrland 
Ostcrrcich 
Suomi/Finland 
Svcrige 
United Kingdom 
EU yhteensa YOA 
3 
1 
8 
7 
21 
13 
1 
5 
7 
2 
5' 
11 
' 84 Rakcnnorjh.Mot 
yhteensa 
78.1 
54,0 
1 240,8 
676.2 
2 250.9 
904.3 
6.0 
150,0 
411,0 
194.0 
141.0 
820.5 
6 926,7 UMOTK 
23.8 
21.6 
527,8 
423.4 
1 010.9 
411,1 
2 2 
50.6 
164.2 
66.7 
40.2 
151.2 
2 893.6 l.AKR 
41,1 
21.6 
479.5 
163,1 
945.9 
370,6 
3.1 
81,8 
175,0 
94,5 
70,6 
535.0 
2 981.6 I:SR 
13,2 
10.8 
233,5 
89,7 
294,1 
122,6 
0.8 
17,6 
71,8 
32,8 
30,3 
134.3 
1 051,5 Julkiset 
ktistant-uksci 
yhteensa r) 
183.1 
112.2 
5 072.1 
1 336.0 
4 952,0 
2 247.5 
20,5 
510,6 
1 089,5 
457,1 
447,7 
1 763,4 
18 191.6 Kokon.us-
kusunmikset 
266.2 
202,3 
7 588.4 
1 838.5 
7 948,7 
4 700.6 
25.5 
595.4 
2 679.9 
624.0 
727.1 
I 972.1 
29 168.7 
(') Kayvai hinn.t 
(;) Sisältää jäsenvaltioiden rahoitusosuuden. 
(') Sisaliài myös yksityistä varoja 
Belgia 
FLANDERI 
560. Ajanjakson 1994-1999 toimintasuunnitelmaan sisältyvän kahden Flanderia koskevan 
ohjelman (Meetjesland ja Westhoek) yleistavoitteena on maatalousalan työllisyyden vahvistaminen 
ja säilyttäminen, kylien elinolosuhteiden parantaminen sekä maatalouden ja puutarhaviljelyn 
monimuotoistaminen. 
561. Näissä ohjelmissa korostetaan maaseudun kehittämistä koskevaa yhdennettyä lähestymistapaa, 
joka ymmärretään alueiden käytön kokonaisnäkökulmasta hyödyntämällä eri alueiden verrannollisia 
etuja. Matkailua pidetään ensisijaisena kannustimena alueiden kehittämisessä, mutta kyse on myös 
yritysten vastaanottamismahdollisuuksien edistämisestä. 
562. Tietyt ympäristötoimet toteutetaan Flanderin kahden yhtenäisen ohjelma-asiakirjan mukaisesti. 
Ne koskevat pääasiassa koordinointikeskuksen perustamista, yrityksille myönnettävää ympäristöalan 
tukea ja alueen yritysten ympäristöarviointia. 
563. Molemmat seurantakomiteat kokoontuivat kaksi kertaa tänä vuonna. Ne totesivat, että muiden 
kuin tiukasti maatalouteen liittyvien ohjelmien toteuttamisen edistyminen on suhteellisen hidasta. 
Viivytys johtuu suurimmalta osin yhteisrahoittamiseen liittyvistä ongelmista Flanderin hallituksessa. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 131 
Kolmen rahaston osalla vain vuoden 1994 talousarvioerä on sidottu. Yhteisön rahoitusosuuksien 
maksut rajoittuvat vuoden 1994 ensimmäiseen maksuerään (EMOTR:n vuoden 1994 toinen 
maksuerä). 
564. Ohjelmiin esitettiin eräitä muutosehdotuksia. Komissio arvioi yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen 
muuttamisen tarvetta väliarvioinnista tehtyjen perusteella. Näin ollen Flanderin yhtenäisten ohjelma-
asiakirjojen uusien toimintasuunnitelmien laatimisen olisi tapahduttava vuoden 1998 ensimmäisen 
vuosipuoliskon aikana. 
VALLONIA 
565. Vallonian alueen tavoitetta 5h koskeva yhtenäinen ohjelma-asiakirja, joka aloitettiin vuonna 
1996 ja jolle oli ominaista suhteellisen hidas täytäntöönpano, edistyi huomattavasti tänä vuonna, 
eli lähes 47 prosenttia yhteisön määrärahoista on voitu sitoa ohjelmakauden 1994-1999 alkamisen 
jälkeen. Ohjelmia toteutetaan näin ollen yleisesti ottaen myönteisesti, mutta on kuitenkin 
ponnisteltava tehokkaiden toteutusten nopeuttamiseksi kentällä hallinnollisen käsittelyn päättymisen 
jälkeen. 
566. Metsäalaa, jolle luki ensisijaisesti kohdistettiin, tuen alueelle luomien huomattavien 
mahdollisuuksien vuoksi, on tuettu rakennerahastoista aina yleisölle ja omistajille suunnatun 
tiedottamisen aloittamisesta jalostamiseen saakka, ja tuen avulla on saatu aikaan huomattavien 
metsäalueiden moitteeton metsänhoito. Ensisijainen haaste on sovittaa yhteen metsään liittyvät 
ensisijaiset toiminnat: puuntuotanto, matkailutoiminta (retkeilijöiden majoitus), ekologia ja 
ympäristö. On syytä tukea entistä aktiivisemmin osatoimenpidettä, joka koskee lehtojen istutusta 
ja hoitamista, mitä on vaikea saada aloitetuksi. 
567. Maatalousalalla ensisijainen suuntautuminen monimuotoislamiscksi tapahtuu samanaikaisesti 
toimen kanssa, jolla tuetaan perinteisten tuotteiden laadun parantamista. 
568. Vallonian alueen tavoitteen 5h seurantakomitea, joka kokoontui kaksi kertaa vuonna 1997, 
totesi EMOTR:n ja ESR.n osalta talousarviotilanteen hyväksi (EMOTR:n kolme ensimmäistä 
erää ja ESR:n neljä ensimmäistä erää on sidottu), mutta E/\KR:n osalta hieman viivästyneeksi 
(vain ensimmäinen erä on sidottu). 
569. Arviointitulosten perusteella seurantakomitea suunnittelee ohjelman sellaiseksi, että erityisesti 
EAKR:n osalta todettuihin viivästyksiin menetetty aika saadaan takaisin. 
Tanska 
570. Tanskan tavoitteen 5h kohdealueet käsittävät 19,6 prosenttia koko pinta-alasta ja 7 prosenttia 
väestöstä. Ohjelman kokonaistalousarvio ajanjaksona 1994-1999 on 202 miljoonaa ecua (vuoden 
132 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
1994 hinnoilla). Ohjelman päätavoitteet ovat alueen pysyvien työpaikkamahdollisuuksien luominen 
ja takaaminen sekä tulotason parantaminen ottaen täysin huomioon ympäristön suojelu ja 
parantaminen. Kehityksessä on kolme pääasiallista painopistealuetta: ympäristön 
monimuotoistaminen ja suojelu maataloudessa ja metsänhoidossa, pienten ja keskisuurten yritysten 
sekä matkailun kehittäminen. 
571. Ohjelman seurantakomitea kokoontui 12. kesäkuuta 1997. Esityslistan pääkohta oli 
väliarviointia koskeva kertomus. Kertomuksen mukaan edistyminen oli tyydyttävää, kun otetaan 
huomioon täytäntöönpanon myöhäinen aloitus. Tavoitteiden saavuttamiseksi olisi kuitenkin 
välttämätöntä edistää entistä aktiivisemmin muita hitaampia toimenpiteitä. Arviointikertomuksessa 
mainittiin esimerkkinä onnistuneesta aktiivisesta toimenpiteiden edistämisestä Söndcrjyllandin 
maakunnassa saadut tulokset perinteisen maataloustuotannon muuttamisesta luonnonmukaiseksi 
tuotannoksi. Ponnistelujen tuloksena oli useita hankkeita, jotka edistivät pääohjelman tavoitteita 
eli alueen väestön taloudellisen elinkelpoisuuden turvaamista sekä ympäristön suojelua ja 
parantamista. Arvioija ei katsonut aiheelliseksi tehdä muutoksia ohjelman rakenteeseen tässä 
vaiheessa, mutta suositteli, että tilanne tarkistetaan uudelleen vuonna 1998. Joitakin toimenpiteitä 
koskevasta lisävarojen suuresta kysynnästä huolimatta komitea päätti noudattaa arvioijan 
suosituksia. Indeksoinnista saatujen varojen jakamisia koskevan päätöksen tekeminen päätettiin 
lykätä vuoteen 1998. 
Saksa 
572. Komissio yhteisrahoittaa Saksassa tavoitteen 5b kahdeksaa alueellista ohjelmaa, joiden 
kokonaiskustannukset ovat 5 200 miljoonaa ecua, mukaan lukien 523 miljoonaa ecua EMOTR:n. 
475 miljoonaa ecua EAKR:n ja 231 miljoonaa ecua ESR:n var usta. Ohjelmat kattavat 17 prosenttia 
Saksan kokonaispinta-alasta sekä 9,7 prosenttia maan väestöstä. 
573. Seurantakomiteoiden kokouksissa tehtiin kumppanuutta koskevia muutospäätöksiä ohjelmien 
joustavan täytäntöönpanon varmistamiseksi. Niihin sisältyivät osaohjelmien vuosittaisten osuuksien 
uudelleenjakaminen ja onnistuneiden toimenpiteiden lujittaminen. Väliarviointien tuloksissa 
korostetaan, että Saksan maaseudun kehittämisellä on keskeinen asema Saksan aluepolitiikoissa 
ja että tavoitteen 5b ohjelmat edistävät parhaimmalla mahdollisella tavalla näitä politiikkoja ja 
maaseutualueiden kehittämistä. 
574. Ohjelman yleinen edistyminen on erittäin tyydyttävää erityisesti maaseutuvaltaisissa 
osavaltioissa. Schlesvvig-Holstein, Baijeri, Badcn-Wurttembcrg ja Ala-Saksi ovat tavoittaneet 
uudelleen alkuperäisen vauhtinsa, ja varojen käyttö on kiihtynyt. Ne ovat hakeneet vuoden 1998 
erän sitomista pysyäkseen mukana täytäntöönpanon edistymisessä. Ohjelmakaudesta 1989-1993 
saatujen kokemusten vuoksi ohjelmat ovat myös onnistuneet yhdentämään henkilöresursseja 
koskevat politiikat maaseudun kehittämistä koskeviin ponnisteluihin entistä paremmin. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 133 
Espanja 
575. Espanjan tavoitteen 5b ohjelmat edistyivät edelleen tyydyttävästi vuonna 1997 sekä 
rahoituksen että toteutuksen osalta; vuoden lopussa seitsemän tavoitteen 5b kohdealuetta olivat 
sitoneet vuoden 1997 erän kolmesta rahastosta ja joissakin tapauksissa (Navarra, Aragon) olivat 
aikaistaneet vuoden 1998 maksusitoumusta; useilla alueilla on jo huomattu tiettyihin toimenpiteisiin 
myönnettyjen määrärahojen alkavan loppua. Navarran tapauksessa, joka on malliohjelma Euroopan 
tasolla, määrärahat on kulutettu vuoden 1999 alussa. 
576. Seitsemän alueen seurantakomiteat tekivät yhteenvedon ajanjaksona 1994-1996 toteutetuista 
toimista väliarvioinnin tulosten perusteella; tarkastetuissa kertomuksissa annetaan myönteinen 
kuvaohjelmien vaikutuksesta ja ehdotetaan mahdollisia parannuksia eri toimenpiteitä hallinnoivien 
elinten ja toteutettaviin toimiin osallistuvien maaseudun kumppaneiden väliseen 
yhteensovittamiseen. Arvioijien mukaan ESR:n osan toteuttamiseksi tarvitaan lisäponnisteluja. 
erityisesti henkilöresurssien hyödyntämistoimien yhdentämisessä ohjelman muihin toimiin. 
577. Ajanjaksona 1994-96 toteutetut toimet ja puolivälin arviointikertomukset huomioon ottaen 
useat alueet ovat ehdottaneet vuonna 1994 alustavasti hyväksyttyjen ensisijaisten kehittämistä 
koskevien toimenpiteiden ja toimintalinjojen tasapainottamista ohjelmien tavoitteiden 
saavuttamiseksi entistä paremmin. Seurantakomiteoiden tutkittua ja hyväksyttyä muutokset sekä 
deflaatiokertoimcn käytön, muutokset vahvistettiin laillisesti komission päätöksellä. 
Ranska 
578. Vuoden 1997 aikana tavoitteen 5b seurantakomiteat keskittivät oleellisen osan toimintaansa 
väliarviointikerlomusten tutkintaan ja laativat ensimmäisen yhteenvedon ohjelmien 
täytäntöönpanosta ja vaikutuksista. Tässä vaiheessa ci ole aina ollut mahdollista käyttää vaikutuksen 
osoittavia lukuja; arviointitehtävät mahdollistivat kuitenkin useiden yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen 
mukauttamisen. 
579. Ohjelmien hyväksynnän ja aloittamisen viivytyksistä huolimatta edistymistahti on ollut 
yleisesti ottaen tyydyttävä, ja se vastaa kokonaisuudessaan vuotuista ennakkosuunnitelmaa. 
580. Tietyillä aiemmin luokittelemattomilla alueilla (erityisesti Hautc-Normandiessa ja neljässä 
viidestä Pays de la Loiren departementista) ohjelman toimintavaiheen täytäntöönpanossa ja 
hallinnon ja rahoituksen hoidossa on tullut esille ongelmia, jotka ovat liittyneet aikaisemman 
kokemuksen puutteeseen yhteisön ohjelmista, hallinnoijien, vetäjien ja toimeksiantajien tasolla 
ilmenneisiin vaikeuksiin ja kyseisten toimijoiden ohjelman haltuunottamisessa syntyneisiin 
väistämättömiin viivästymisiin. Kansallisen teknisen avun ohjelman aloittaminen vuonna 1997 
edistää todennäköisesti alueiden välisen epätasa-arvon poistamista ja ohjelmien hallinnoinnin 
134 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
yhdenmukaistamista sekä helpottaa vastuuhenkilöiden tehtäviä koulutus-, tiedonvaihto- ja 
tiedonsiirtotoimien ja kokemustenvaihto-ja kokcmustensiirtotoimien avulla sekä tehokkaan alueiden 
välillä yhteentoimivan tietotekniikan välineen valinnan avulla. 
581. Lähes kaikkiin ohjelmiin sisältyy maataloustuotteiden laatua koskevia toimenpiteitä. 
Esimerkiksi Provence-Alpes-Cote d'Azurin yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa on koko maatalouden 
tuotantoketjun kattavia toimia laatutuotteiden varmentamiseksi. Bourgognessa viimeisteltiin vuonna 
1996 sopimukseen perustuva laatunaudanlihan tuotanto-ohjelma tuottajien kannustamiseksi 
aloittamaan (uudelleen) omalla tilalla syntyneiden vasikoiden lihottaminen. Basse-Normandiessa 
puolestaan keskitytään perinteisiin aloihin ja tavoitellaan esimerkiksi karjojen 
"normandialaistamista". 
582. Taloudellisten toimien täytäntöönpanossa havaitaan usein erityisesti elintarvikealalla 
vaikeuksia, jotka johtuvat maaseutualueiden hankkeiden tukijoiden vähyydestä. Tietyt alueet, 
erityisesti Bourgogne, Franche-Comté ja Limousin ovat vastapainoksi toteuttaneet 
menestyksekkäästi puucnergiahankkcita tai puunjalostustoiminlaa, jonka tarkoituksena on hyödyntää 
paikallisia metsävaroja. 
583. Matkailun alalla suurin osa lukuisista toimista on yleisesti ottaen hyvin hajanaisia ja niissä 
on yleispolitiikkojen suunnittelemiseen liittyviä ongelmia (varusteiden yhdistäminen, kylien 
kunnostaminen ja toimijoiden järjestäytyminen). Samaa voidaan todeta kylien kehittämisen ja 
uudistamisen osalta, jossa yksittäisten julkisten rakennusten korjaaminen yleensä voittaa yleiset 
kunnostamishankkeet, jotka ovat monimutkaisia suunnitella ja toteuttaa pienten kuntien aloitteesta. 
Niiden joukossa on kuitenkin tiettyjä kokonaissuunnitelmia edellyttäviä laajoja hankkeita, kuten 
kelttiläistä kulttuuria esittelevä matkareitti Bourgognessa. 
584. Luonnonperinnön suojelu ja hyödyntäminen ovat ohjelmien eräs perustoimintalinja 
esimerkiksi Midi-Pyrénces'n alueella, jossa rahoitetaan herkkiä ekosysteemejä koskevia 
yhteensovitettuja toimia, Basse-Normandiessa, jossa suunnitellaan vesivarojen suojeluun jajokien 
puhdistamiseen liittyviä toimia ja Bretagncssa, jossa hyödynnetään suuria luontonähtävyyksiä. 
Suunniteltuja toimia lujitetaan tai eriytetään ajoittain paikallisten ongelmien ratkaisemiseksi, kuten 
Bretagnessa maataloudesta johtuvan saastumisen torjumiseksi ja veden laadun parantamiseksi, 
Centressa, jossa otetaan käyttöön uudenlaisia maatalouden jätehuoltoa koskevia toimia ja 
Limousinissa, jossa otetaan käyttöön indeksoinnista saatuja määrärahoja jätehuoltopolitiikan 
keskeisiin tarpeisiin vastaamiseksi. 
585. Joissakin ohjelmissa on edistetty onnistuneesti paikallista lähestymistapaa, jossa vastuu 
toiminnastaja kapasiteetista kuuluu paikallisille toimijoille. Tällainen tilanne on erityisesti Rhône-
Alpesin, Midi-Pyrénées'n ja Bourgognen alueella, joissa tavoitteen 5b alue on jaettu edelleen 
7 pienalueeseen; sen yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa pannaan täytäntöön kolmella tasolla (jokaisen 
pienalueen osalta alueellisella tasolla, departementin tasolla ja koordinoidun kehittämisen alueellisen 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 135 
ohjelman) alojen mukaan. Tämä järjestelmä on edistänyt kehittämiseen liittyvää yhdennettyä, 
tulevaisuutta koskevaa suunnittelua paikallisella tasolla ja mahdollistanut alueen yleishankkecn 
luomisen. 
Italia 
586. Yleisesti ottaen ohjelmien täytäntöönpano on vahvistanut ohjelman strategioiden 
käyttökelpoisuuden. Alueellisen tai alakohtaisen logiikan mukaista kollektiivista lähestymistapaa 
on pidetty ensisijaisena maatilojen investoinneissa, mikä on mahdollistanut toimien alueellisen 
vaikutuksen tehostamisen. Esimerkiksi Venetossa yhteensovitetut investoinnit ovat vieneet 60-80 
prosenttia maataloustuotannon parantamiseen ja monimuotoistamiseen myönnetyistä varoista. 
587. Huomiota on kiinnitetty yhä enemmän työllisyyttä tukeviin toimenpiteisiin. Toscanan alueen 
ohjelmassa yhdistettiin uusia työllisyyttä koskevia tukitoimia (tuet työllistämiseen, yrityksen 
perustamiseen ja niin edelleen). Ympäristön suojelu ja hyödyntäminen on erityisesti otettu huomioon 
Bolzanon maakunnassa, missä 37 alppimajaa ja useat sadat eläintilat ovat saaneet tukea erilaisiin 
ympäristöalan investointeihin. 
588. Edellämainittujen 13 alueen seurantakomiteat kokoontuivat säännöllisesti, ja \ aliarviointia 
toteutetaan parhaillaan. Ohjelmien rahoituksen edistyminen osoittaa viivästymistä tapahtuvan 
edelleen, erityisesti maksuihin vaikuttavan täytäntöönpanomenettelyjen monimutkaisuuden vuoksi. 
Vuoden I9C)7 aikana odotettu kiihtyminen tapahtui pääasiassa alueilla, jotka olivat saaneet tavoitteen 
5b mukaista tukea edellisenä jaksona (1989-93), kun taas ne alueet, jotka saavat tukea ensimmäistä 
kertaa, aiheuttavat suurimmat viivästykset. 
Luxemburg 
589. Ohjelma käsittää kolme painopistealuetta: maa- ja metsätalousalan uudclleenelvyttämisen 
ympäristö huomioon ottaen, pysyvien työpaikkojen luomisen ja säilyttämisen sekä matkailua ja 
elämänlaatua edistävät investoinnit. 
590. Ohjelman täytäntöönpanon viivästyttyä huomattavasti komitean toisessa, vuoden 1997 
puolivälissä järjestetyssä kokouksessa on ilmaistu, että valvontatoimen soveltaminen halutaan 
keskeyttää. 
591. Maksuihin perustuva rahastojen toteuttamisaste on parantunut aiempaan verrattuna IEMOTR 
(46,3 prosenttia) ja ESR (30,2 prosenttia), mutta on EAKR:n osalta heikko (22.5 prosenttia)]. 
Tulevaan Ourin luonnonpuistoon liittyvät EMOTR:n toimenpiteet, kuten ympäristön suojelu, 
136 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
maaseutualueiden säilyttäminen ja maatilamatkailutilojen perustaminen eivät ole vielä saaneet 
hankkeen vastuuhenkilöiden kannatusta. 
592. Seurantakomitea muistutti, että tiettyjen toimenpiteiden uudelleensuuntaaminen olisi 
aloitettava vuoden 1998 aikana väliarviointikertomukscn perusteella; tämä kertomus olisi 
hyväksyttävä vuoden 1998 alussa. 
59.?. Komitea päätti rahoitussuunnitelman uudelleensuunnittelusta, ja komissio hyväksyi 
kertomuksen vuosien 1997, 1998, 1999 kävttämättömistä eristä. 
Alankomaat 
594. Alankomaiden ohjelmien tärkeimmät painopistealueet (tavoite 5b) ovat taloudellisen 
toiminnan lujittaminen ja ympäristön parantaminen, alueen kestävä kehittäminen parantamalla 
samanaikaisesti taloutta laadullisesti ja rakenteellisesti työllisyystilanteen ja tulotason sekä 
luonnonympäristön laadun säilyttämiseksi. 
595. Frieslandin, Groningcn/Drenthcn, Ovcrijsselin ja Limburgin maakunnat keskittyvät yleisesti 
ottaen uusien yritysten perustamiseen, matkailuun ja maiseman kehittämiseen, kun taas Zeelandin 
maakunta korostaa erityisesti maatalouden monimuotoistamista. 
596. Viiden seurantakomitean kokoukset, joita pidetään kahdesti vuodessa, sujuvat tyydyttävällä 
tavalla. 
597. Jokaisen ohjelman väliarviointi esitettiin ja hyväksyttiin vuoden 1997 ensimmäisen 
vuosipuoliskon aikana. Suurin osa hankkeen haltijoista katsoo, ettei heidän hankkeitaan olisi voinut 
jatkaa ilman yhteisön lukea ja että tuet ovat mahdollistaneet toteuttamisen nopeuttamisen sekä 
entistä laaja-alaisemman lähestymistavan. Näiden kertomusten tulosten perusteella voi arvioida 
mahdollisten tulevien muutosten tarvetta. 
598. Näiden ohjelmien täytäntöönpano edistyy tyydyttävällä tavalla. Alankomaiden tavoitteen 
5b alueille ohjelmakaudeksi 1994-1999 varatuista määrärahoista on sidottu [41,5 prosenttia] ja 
maksuista on toteutettu [28,9 prosenttia]. Rahastokohtaiset maksusitoumukset ovat: [52,2 prosenttia] 
EMOTR.n, [40,3 prosenttia] EAKR:n ja [16,5 prosenttia] ESR:n osalta ja maksut ovat [40,7 
prosenttia] EMOTR:n, [26,7 prosenttia] EAKR:n ja [10,1 prosenttia] ESR:n osalta. 
599. Hankkeiden käytännön toteuttamisen ja talouden seuranta on moitteetonta Alankomaiden 
tavoitteen 5b kaikkien alueiden osalta. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 137 
600. Alankomaiden ohjelmissa ympäristön osuus on vahvasti esillä. Suurin osa ympäristötoimiin 
myönnetyistä määrärahoista myönnettiin Frison maakunnan luonnonsuojclutoimiin ja 
toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on edistää ympäristön huomioon ottavaa maataloutta. 
Groningen/Drenthen maakunta käyttää 12 prosenttia varoista ympäristön, metsien ja maiseman 
suojeluun veden laadun parantamista, luonnonpuiston puhdistamista ja tiettyjen maatilojen 
siirtämistä koskevien hankkeiden yhteydessä. 
601. Tavoitteeseen 5b kuuluvien ohjelmien tiedotus- ja mainontatoimien alalla olisi syytä lisätä 
avoimuutta, joka on ollut tähän asti suhteellisen vähäistä. Sen vuoksi toteutetaan tiedotus- ja 
mainontasuunnitelma yksityisten tuensaajien saavuttamiseksi paremmin ja suunnitteilla on myös 
muiden edustajien kuin yleisten järjestöjen edustajien osallistuminen hallintokomiteaan. 
Itävalta 
602. Itävallan tavoitteen 5b seitsemän kohdealuetta kattavat noin 60 prosenttia kokonaispinta-alasta 
ja 29 prosenttia koko väestöstä. Kokonaisinvestointi on 2 700 miljoonaa ecua, joista komissio 
myöntää 411 miljoonaa ecua. Ensimmäisten vuosien aikana ohjelmat keskittyivät pääasiassa 
täytäntöönpanorakenteiden luomiseen. Hallinnon oli tehtävä huomattavia ponnisteluja sopeutuakseen 
yhteisön rakennerahoitukseen. Ohjelmien rahoituksen edistäminen ei ole sen vuoksi vieläkään 
saavuttanut ohjelman ensimmäisen vuoden aikana syntynyttä viivästymistä (komission päätös 
joulukuussa 1995), vaikka ESR:n vuoden 1997 määrärahat erityisesti Obcröstcrreichillc, Salzburgille 
ja Steiermarkille on jo jaettu. 
603. Täytäntöönpanomenettelyn nopeuttamiseksi seurantakomiteat päättivät tarvittavista ohjelmien 
muutoksista, mukaan lukien ESR:n varojen uudelleenjakaminen ja valtiontukijärjestelmän 
uudelleenmukauttaminen, jotka muodostavat ohjelman oleellisen osan. Huomattava osa 
ponnisteluista keskitettiin väliarviointeihin, joista saadaan ensimmäiset tulokset maaliskuussa 
1998. 
Suomi 
604. Suomen tavoitteen 5b kohdealue koskee 1,1 miljoonaa asukasta eli viidesosaa maan 
kokonaisväestöstä ja neljäsosaa kokonaispinta-alasta. Tavoitteen 5b alue käsittää 14 Keski-ja 
Etelä-Suomessa sijaitsevaa aluetta sekä Ahvenanmaan. Alue on erittäin harvaan asuttu ja sen 
väestöntiheys on 11,5 henkilöä neliökilometriä kohden. Alkutuotantosektorin osuus on suuri. 
Alkutuotantosektoria edustavien työpaikkojen osuus on yli 20 prosenttia. Luku vaihtelee 
huomattavasti eri alueiden välillä ja on joillakin alueilla jopa 30 prosenttia. Alkutuotantosektorin 
rakenteellisilla muutoksilla on näin ollen suuria vaikutuksia alueeseen. Tavoitteen 5b ohjelmien 
kokonaiskustannukset ajanjaksona 1995-1999 ovat 624 miljoonaa ecua, josta Euroopan unionin 
osuus on 194 miljoonaa ecua. 
Î38 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
605. Ohjelmaa johdetaan alueellisella tasolla. Vuonna 1995 jokaiselle alueelle perustettiin 
maakunnan yhteistyöryhmä johtamaan eri hallintoalojen edustajien, paikallisviranomaisten ja 
maaseudun kehittämisen asiantuntijoiden hankkeita. Maakuntaliitot koordinoivat ohjelmiin liittyvää 
työtä ja varmistavat yhteyden alueellisiin strategioihin. Aluehallinnon yksinkertaistamiseksi 
maatalousministeriön, kauppa- ja teollisuusministeriön ja työministeriön alueelliset toimistot 
järjesteltiin saman alueellisen elimen alaisiksi. Tämä uusi hallinnollinen rakenne perusteltiin 
syyskuussa 1997. Yksinkertaistamisen tarkoituksena on parantaa rakennerahastoihin liittyvän 
politiikan tulevaa täytäntöönpanoa ja alueellista kumppanuutta. 
606. Suomen ohjelmien tavoitteet ovat pienten ja keskisuurten yritysten monimuotoisiaminen, 
maaseudun palvelujen kehittäminen ja maaseudun tekeminen houkuttelevammaksi. Tärkeä tavoite 
on myös helpottaa maaseutualueiden mukauttamista yhteiseen maatalouspolitiikkaan sekä 
monipuolistaa maatalouteen liittyvää toimintaa ja maatilojen sivuelinkeinoja. Alkutuotantosektorin 
rakennetta parannetaan kehittämällä uusia laatutuotteita ja lujittamalla maatilojen sekä muiden 
maaseudulla toimivien yrittäjien välistä yhteistyötä. 
607. Vuonna 1997 seurantakomitean toiminta keskittyi sellaisten keinojen löytämiseen, joilla 
voitaisiin nopeuttaa ohjelman täytäntöönpanoa ja parantaa valvontajärjestelmää. Täytäntöönpanon 
parantamiseksi Suomen viranomaiset työllistivät lisää hankkeiden vetäjiä, paransivat tiedotusta 
ja mainontatoimia ja perustivat kansallisesti rahoitettuja aloiteryhmiä hankkeen aktivoimiseksi. 
608. Arviointikertomus jätettiin syksyllä, ja siitä kävi ilmi kumppanuuden parantuminen ja 
hankkeen eteneminen. Kertomuksesta käy myös ilmi tarve parantaa ohjelman hallinnollisia 
rakenteita sekä selventää alueiden asemaa. Tutkimuksessa huomattiin, että alueelliset erot Suomessa 
kasvavat eli maaseutualueet menettävät asemaansa väestön suhteen muuhun Suomeen verrattuna. 
609. Komissio on viestittänyt Suomen viranomaisille jatkuvasti huolestuneisuudestaan valvonta-
ja käytlökapasitectin riittämättömyydestä. Puutteista huolimatta Suomessa on saatu hyviä 
kokemuksia. 
610. Useita paikallisia kehittämishankkeita, joiden tavoitteena on taloudellisen rakenteen 
monimuotoistaminen, uusien työpaikkojen luominen, paikallisten palvelujen kehittäminen ja 
ympäristöhaittojen korjaaminen, on aloitettu (Etelä-Pohjanmaa). Muissa tapauksissa on ponnisteltu 
alkutuotteiden jalostamisen edistämiseksi (metsämarjat ja mekaaninen puunjalostus) ja karjalaiseen 
sekä ortodoksiseen kulttuuriin perustuvien kulttuuritapahtumien järjestämiseksi (Savo). Monet 
Suomen alueista panevat täytäntöön maaseudun yritysten verkottumishankkeita, joilla lisätään 
yritysten kilpailukykyä ja vähennetään pitkistä välimatkoista aiheutuvia haittavaikutuksia. 
Ruotsi 
611. Yhtenäisen ohjelma-asiakirjan täytäntöönpano viidellä Ruotsin tavoitteen 5b kohdealueella 
(komissio hyväksynyt 8. toukokuuta 1996) alkoi käytännössä vuoden 1996 syksyllä. Uusien 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 139 
jäsenvaltioiden osalta rakennerahastojärjestelmän käyttöönotto merkitsi jonkin verran aikaa vievää 
uusien hallinnollisten rakenteiden luomista. Tämä selittää ohjelmien täytäntöönpanon hitaan 
käynnistymisen. Useimmilla alueilla edistyttiin täytäntöönpanossa huomattavasti vuoden 1997 
ensimmäisellä vuosipuoliskolla, ja ennusteet osoittavat edistymisen jatkuvan. Maksutilanteisiin 
liittyi myös hallinnollisia alkuongelmia, mutta myös tältä osin on odotettavissa aikataulun 
kiinnikuromincn varausten nopeutumisen ja rutiinien parantumisen jälkeen. 
612. Viiden ohjelman välivaiheen arviointi saatiin päätökseen syksyllä 1997. Kaikki ohjelmat 
ovat käynnissä, eikä niihin ole odotettavissa suuria muutoksia. Huomattiin kuitenkin, että julkisen 
talousarvion leikkaukset saattavat vaikeuttaa hankkeiden kansallista yhteisrahoitusta entistä 
enemmän tulevaisuudessa. Työllisyystilanteen yleinen kehitys saattaa joillakin alueilla vaikeuttaa 
ohjelmiin sisältyvien työllisyyttä koskevien tavoitteiden saavuttamista. Alkuvaiheessa huomattiin 
myös hallinnollisia ongelmia ja tarve toteuttaa toimia hitaasti edistyvien toimenpiteiden 
täytäntöönpanon nopeuttamiseksi. 
Yhdistynyt kuningaskunta 
613. Yhdistyneen kuningaskunnan 11 ohjelmassa lähestytään maaseutualueiden kehittämistä 
kokonaisvaltaisesti. Maatalouden ja ympäristön kehittämistoimenpiteet yhdistetään mahdollisuuksien 
mukaan paikallisen talouden muiden alojen kehittämiseen. 
614. Kaikkien 11 ohjelman väliarviointi on saatu lähes päätökseen. Tuloksista käy ilmi, että 
alkuperäiset strategiat ja rahoituksen jakaminen eri painopistealueilla kussakin ohjelmassa ovat 
voimassa edelleen, ja ainoastaan muutamassa tapauksessa rahoitussuunnitelmiin esitetään muutoksia. 
Tutkimukset ovat osoittaneet, että toiminnan valvonnassa ja tulosten arvioinnissa tarvitaan entistä 
suurempaa tarkkuutta, ja suositukset on sisällytetty ohjelman hallinnoimisjärjestelmiin. 
615. Maatalouden monimuotoistamiscn ja maaseutumatkailun kansallisen yhteisrahoittamisen 
ilmeinen puuttuminen on EAKR:n erityisongelma Walesin maaseudulla, missä mahdollisesti 
kolmasosa myönnetystä summasta voi jäädä käyttämättä. 
616. Tietystä ennakoitujen tulosten kertomuksia koskevissa arvioinneissa esiintyvästä 
varauksellisuudesta huolimatta on todennäköistä, että ohjelmien työpaikkojen luomista koskevat 
ennusteet ylitetään. 
617. Rahoituksen edistyminen on edelleen hidasta kaikissa rahastoissa. Tämä peittää alleen 
joillakin alueilla toteutettavien niiden hankkeiden määrärahojen myöntämisessä tapahtuvan 
edistymisen, joissa EMOTR:n osuus on 70 prosenttia ohjelman varoista: nämä hankkeet odottavat 
ratkaisua ja lopullisia maksuja. Skotlannissa ja Walesissa, missä on tehty huomattavia ponnisteluja 
ympäristöinvestointien edistämiseen EMOTR:n kanssa, edistytään hyvin. 
140 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Yhteisöaloitteet ja uutta luovat toimet 
Leader II 
618. Leader-yhteisöaloitteen tarkoituksena on tukea maaseudun paikallisten yhteis­
työkumppaneiden suunnittelemia ja johtamia maaseudun kehittämishankkeita korostamalla toimien 
uudistuksellisuutta ja esimerkinomaista luonnetta sekä niiden siirrettävyyttä. 
6/9. Leader II. joka on jatkoa Leader I -aloitteelle, käsittää kolme painopistealuetta: * 
sellaisten uutta luovien, siirrettävien hankkeiden tukeminen, jotka toimivat esimerkkeinä 
menettelytavoista maaseudun kehittämisen alalla; 
- kokemusten vaihdon ja taitotiedon siirtämisen tukeminen; 
- monikansallista yhteistyötä koskevien hankkeiden tukeminen. 
620. Vuoden 1995 lopussa komissio hyväksyi 67 Leader II -ohjelmaa. Joulukuun 31 päivänä 
1996 hyväksyttiin 31 uutta ohjelmaa. Vuonna 1997 hyväksyttiin viimeiset neljä ohjelmaa. 
Käytettävissä olevat määrärahat ovat yhteensä 1,7 miljardia ecua. 
621. Maiden tilanne on seuraava: 
Belgia 
622. Meetjcslandin ja Wcsthoekin osalta 24. lokakuuta 1994 aloitetuista Leader II -ohjelmista 
käytiin lukuisia keskusteluja, ja ohjelmia tarkistettiin pitkien neuvottelujen aikana useaan otteeseen. 
Komissio yrittää taata aloitteen oleelliset kohdat, erityisesti yhteisöaloitteiden edunsaajien 
määrittelemisen (paikalliset toimintaryhmät ja kollektiiviryhmäi) sekä kcskiiiämisperiaattccn 
noudattamisen ohjelmien vaikutuksen takaamiseksi. Ohjelmat hyväksyttiin 12. joulukuuta 1997. 
623. Hainaufn maakuntaa koskeva Leader-ohjelma hyväksyttiin 8. heinäkuuta 1997. Yhteisön 
osuus on yhteensä 4,1 miljoonaa ecua (EMOTR: 1,9 ja EAKR: 2,2 miljoonaa ecua) yhteensä 
9,3 miljoonan ecun julkisen ja yksityisen rahoituksen kokonaissummasta. 
624. Komissio hyväksyi 19. kesäkuuta 1997 Valloniaa koskevan Leader II 5b -ohjelman, johon 
sisältyi lähes 3,3 miljoonan ecun suuruinen yhteisön rahoitusosuus. Siinä korostetaan sellaisten 
paikallisten toimintaryhmien perustamisen tukemista, jotka kykenevät ehdottamaan ja toteuttamaan 
paikallisia, uutta luovia kehittämisohjelmia. Tämä uusi käytäntö, joka käsittää kaikki talouden 
alat ja sijoittaa kehittämisen tukemisen viralliset rakenteet näiden paikallisryhmien palveluihin, 
selittää pitkän määräajan tarpeen ennen kuin komissio hyväksyy päätöksen. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 141 
Tanska 
625. Tanskan Leader II -ohjelman kokonaistalousarvio on ajanjaksona 1994-1999 yhteensä 
26 miljoonaa ecua (vuoden 1994 hinnat). Pitkän aikavälin tavoite on säilyttää alueet aktiivisina, 
elävinä ja elinkelpoisina paikallisyhteisöinä sekä kehittää niitä. Ohjelmassa on jo valittu 11 
paikallista toimintaryhmää, nimetty kehittämisestä vastaavat toimijat, aloitettu useita 
painopistealueeseen A kuuluvia hankkeita (taitojen hankkiminen) ja pantu täytäntöön 
edistämistoimenpiteitä. Edistyksen odotetaan kiihtyvän näiden hankkeiden tulosten toteuduttua. 
Saksa 
626. Tavoitteen 1 kohdealueen Leader II -ohjelman 50 paikallista toimintaryhmää ja muut 
kollektiiviset toimijat tekevät kaikkensa parantaakseen kylien taloudellista tilannetta erityisesti 
palvelualalla ja muuhun kuin vakituiseen sijoittautumiseen liittyvässä toiminnassa. 
627. Huomattava näkökohta maaseudun kehittämisessä on maaseudun kulttuuriperinnön 
säilyttäminen ja suojelu. 
628. Määrärahojen käyttö on ennusteiden mukaista. Väliarvioinnin tekijät on nimetty, ja he 
esittävät kertomuksensa vuoden 1998 huhtikuussa. 
629. Ajanjaksona 1994-1999 käytettävissä olevat EMOTR:n ohjausosaston varat ovat yhteensä 
50 miljoonaa ecua. 
630. Tähän mennessä 119 tavoitteeseen 5b kuuluvaa Leader-ryhmää on aloittanut 
kehittämishankkeensa eri toiminta-aloilla. Tämä on jo aiheuttanut kolmessa seitsemästä Saksan 
ohjelmasta lisävarojen ja indeksoinnista saatujen varojen jakamisen, kun taas muiden ohjelmien 
osalta täytäntöönpanon edistyminen maksujen osalta on yhä epätyydyttävää. Seurantakomitea 
nimitti väliarvioinnin tekijät tutkimaan täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia ja arvioimaan sen 
sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia. 
631. Komissio osallistui myös verkottumisen edistämiseksi perustetun kansallisen Leader- verkon 
rahoitukseen. 
Kreikka 
632. Vuosi 1997 on alueen Leader II -ohjelman käynnistämisvuosi; tällöin allekirjoitettiin 
paikallisten toimintaryhmien ja välittäjäelinten väliset sopimukset sekä aloitettiin paikallisten 
toimintaryhmien ja hankkeiden haltijoiden väliset toimet. 
142 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Espanja 
633. Suurin osa tavoitteen 1 alueellisista Leader II -ohjelmien paikallisista toimintaryhmistä, 
jotka aloittivat hankkimalla koulutusta, esittivät parhaillaan käynnistettäviä uutta luovia hankkeita. 
634. Tavoitteen 5b kohdealueilla valittiin vuonna 1997 viimeiset paikalliset toimintaryhmät, 
mikä merkitsee sitä, että hankkeiden täytäntöönpano kentällä kiihtyy; toistaiseksi vielä 
vaatimattoman taloudellisen toteuttamisen olisi edistyttävä nopeasti. Leader II -ohjelmissa 
ennakoitiin hyvin alhaista yleistä osallistumista, jota on vaikea sovittaa yhteen tuettujen hankkeiden 
korkeiden innovaatio-ja laatutasovaatimusten kanssa; komissio muutti Leader II -ohjelmaa koskevia 
päätöksiä ja osoitti yhteisöaloitteiden lujittamisesta ja ajanjakson 1994-1997 deflaatiokertoimesta 
saatavat määrärahat yhteisön yhteisrahoitusosuuden vahvistamiseen ohjelmien laatuvaikutusten 
edistämiseksi. 
Ranska 
635. Varauksen ja deflaatiokertoimen varaamisen jälkeen tavoitteeseen 5b kuuluville 18 Leader 
II -ohjelmalle myönnetty kokonaismääräraha on 223 090 miljoonaa ecua. Alueet ovat saaneet 
päätökseen paikallisten toimintaryhmien valinnan. Jotkin alueet haluavat itselleen mahdollisuuden 
jättää toinen ehdotus. Toimintasuunnittelun edistyminen on ollut kuitenkin suhteellisen hidasta 
ja useat paikalliset toimijat asettavat kyseenalaisiksi yhteisöaloitteen raskaan ja velvoittavan 
hallinnon alueellisella tasolla. 
636. Tavoitteessa I yhteisöaloitteen Leader II -ohjelman osalta viivästymiset näyttävät katoavan 
vähitellen. 
Irlanti 
637. Riippumaton arvioija toteutti Leader II -ohjelman väliarvioinnin, jota seurantakomitea käytti 
tarkistaakseen edistymisen tässä vaiheessa. Ohjelmaan tehtiin useita muutoksia. Ryhmille jaettiin 
lisärahoitusta yhteisöaloitteiden varauksesta. 
Italia 
638. Italian tavoitteen 1 kohdealueeseen kuuluvaa kahdeksaa aluetta koskevat Leader II -ohjelmat 
hyväksyttiin vuosina 1995 ja 1996. Vuoden 1997 alkuun saakka Abruzzon, Campanian, Calabrian 
ja Sardinian alueiden päättävät elimet valitsivat 41 paikallisten toimintaryhmien tai kollektiivisten 
toimijoiden paikallista toimintasuunnitelmaa. Muut alueet saivat tämän toiminnan päätökseen 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 143 
vuoden 1997 toisella vuosipuoliskolla. Ohjelmat sijoittuvat yleisesti ottaen taloudellisen toiminnan 
ja työllisyyden kannalta epäsuotuisille alueille. Jotkut tuet ovat toimenpideohjelmia täydentäviä, 
mutta useimmissa ehdotetaan maataloudelle ja käsiteollisuudelle tyypillisten paikallisten toimintojen 
säilyttämistä tai elvyttämistä. 
639. Italiassa tavoitteen 5b kohdealueeseen kuuluvilla 13 alueella Leader II -aloitteen toinen 
vaihe kiinnostaa suuresti mahdollisia tuensaajia, mikä on saanut paikalliset toimijat aloittamaan 
useiden paikalliskumppanuuksien luomisen. 
640. Paikallisia toimintaryhmiä valittiin 52. Lazion ja Piemonten osalta valintaa ei ole vielä 
suoritettu loppuun. Paikallisten toimintaryhmien valitseminen alueellisella tasolla osoittautui 
erityisen monimutkaiseksi: se toteutettiin määrällisten laatuperusteiden perusteella ja sen 
tarkoituksena on erityisesti varmistaa tyydyttävän tasoinen alueellinen keskittyminen. 
Luxemburg 
641. Vuonna 1995 hyväksytyssä Leader II -ohjelmassa keskitytään strategiaan, joka perustuu 
täysin uudistuksellisuuteen ja siirrettävyyteen. Se käsittää paikalliskehittämisen käytännön 
hankkeita, jotka kohdistuvat talous- ja kulttuurialaan kokonaisuudessaan. 
642. Aloitteessa on onnistuttu yhdistämään kaikki paikalliset toimijat alueelliseen kumppanuuteen, 
joka käsittää lähes kaikki talous- ja yhteiskuntaelämän alat. 
643. Tietyistä institutionaalisista ja hallinnollisista vaikeuksista huolimatta voidaan todeta, että 
Leader II -ohjelman edistyminen on tyydyttävää. 
644. Paikalliset toimijat ovat ryhmittyneet kahdeksi paikalliseksi toimintaryhmäksi (Clervaux-
Viandenin ja Redange-Wiltzin toimintaryhmät). 
645. Ainoastaan yhden erän käsittävän toimenpideohjelman kokonaiskustannukset ovat 4 883 300 
ecua, josta yhteisön osuus on 1 000 000 ecua, eli noin 20 prosenttia kokonaiskustannuksista. 
Yhteisön osuudesta 40 prosenttia on jo maksettu. 
646. Ohjelman väliarviointi on tarkoitus suorittaa vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla. 
Seurantakomitea, joka kokoontui vuonna 1997, tunnusti tarpeen suunnata uudelleen toimet "Pk-
yritysten uutta luovat investoinnit" ja "Etätyön edistäminen maaseudulla" vakuuttaakseen tointen 
kokeiluluonteen alueelle ja alueen yrityksille. 
144 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Alankomaat 
647. Komissio hyväksyi Alankomaiden kansallisen Leader II -verkon virallisesti 2 päivänä 
huhtikuuta 1997. Frisen maakunnan suojeluksessa toteutettavan verkon tavoitteena on kokemusten 
vaihto, keskinäinen yhteistyö sekä vierailujen ja aihekohtaisten tutkimusten järjestäminen. 
648. Tavoitteen 5b seurantakomiteat varmistavat kolmen Leader II -ohjelman (Noord-West 
Fricsland, Noord-West Groningen ja Noord-Oost Friesland, Drcnthe) seurannan, ja kyseiset kolme 
paikallista toimintaryhmää varmistavat hankkeiden moitteettoman sujumisen. Nämä ohjelmat, 
joiden tarkoituksena on kiihdyttää kestävää talouden ja maatalouden alan toimintaa sekä 
matkailutoimintaa, edistyvät tyydyttävästi. Yhteisön osuus kolmesta tavoitteen 5b kohdealueen 
Leader II -ohjelmasta on 6,34 miljoonaa ecua. Maksuista on suoritettu lähes 30 prosenttia. 
649. Flevolandin Leader II -ohjelman täytäntöönpano edistyy ennusteiden mukaisesti. 
Itävalta 
650. Burgcnlandin Leader II -ohjelma on mahdollistanut infrastruktuurin ja palvelujen 
rakentamisen laajentamisen ja keskinäisen yhdistämisen niiden tehostamiseksi ja mukauttamiseksi 
entistä paremmin tarpeita vastaaviksi. Väestön motivaatiota ja koulutusta on parannettu. 
651. Kokonaisuudessaan ajanjaksona 1995-1999 käytettävissä olevat määrärahat ovat EMOTR:n 
ohjausosaston 1,1 miljoonaa ecua. 
652. Tavoitteen 5b osalta Lcadcr-ohjelman ensimmäisen täyden täytäntöönpanovuoden aikana 
keskityttiin pääasiassa Leader-loiniiniaryhniien perustamiseen, joista 40 on jo aloittanut 
toimenpiteiden toteuttamisen. Huomattava määrä hankkeita, jotka ovat valmiina toteutettaviksi, 
lisää huomattavasti ohjelmien täytäntöönpanoa ensi vuoden aikana. 
653. Eri ryhmien välisen viestinnän parantamiseksi perustettiin kansallinen Leader-verkko vuonna 
1997. Komissio päätti yhtcisrahoittaa 50 prosenttia siitä aiheutuvista kokonaiskustannuksista 
(250 000 ecua). 
Portugali 
654. Vuonna 1996 havaittu viivästyminen Leader II -ohjelman täytäntöönpanossa on vähitellen 
tasaantunut vuonna 1997. Päätös ohjelman uudesta toimintasuunnitelmasta, jossa otetaan huomioon 
ohjelman todellinen toteuttaminen sekä deflaatiokertoimien vaikutukset ja yhteisöaloitteiden 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 145 
varaukset hyväksyttiin toukokuussa 1997. Yhteisön osuus on yhteensä 130,9 miljoonaa ecua, josta 
71,7 miljoonaa ecua maksetaan EMOTR:n ohjausosastosta. 
Suomi 
655. Leader II -ohjelman tavoitteena on aktivoida maaseudun väestöä ja paikallisyhteisöjä 
perustamaan uusia paikallisia toimintaryhmiä, jotka panevat täytäntöön uutta luovan 
kehittämisprosessin Euroopan unioniin liittymisen, vähenevän maatalouden ja heikon 
työllisyystilanteen tuomiin uusiin haasteisiin mukautumiseksi. Tavoitteen 5b ja 6 kohdealueita 
koskevat kaksi ohjelmaa hyväksyttiin vuoden 1996 aikana. Paikallisia toimintaryhmiä nimettiin 
22, joista 10 sijaitsee tavoitteen 6 kohdealueella ja 12 tavoitteen 5b kohdealueella. Paikalliset 
toimintaryhmät aloittivat toimintansa vaiheessa A hankkimalla tietoja ja viimeistelemällä 
toimintasuunnitelmansa, ennen kuin ne alkoivat panna täytäntöön toimenpidettä B vuoden 1997 
myöhäiskcväällä. Maaseutualueiden tavoitteena on nopeuttaa ja monimuotoistaa liiketoimintaa 
ja hyödyntää paikallisia ja alueellisia voimavaroja. 
656. Komissio hyväksyi kansallisen Leader II -verkon heinäkuussa (ja yhteisrahoitti 50 prosenttia 
sen kokonaiskustannuksista). Kansallisen verkon tavoitteena on toimia kansallisena tietoyhteytenä 
paikallisten toimintaryhmien välillä ja Euroopan tason tietoyhteytenä kansallisten ryhmien välillä 
sekä antaa teknistä tukea kaikille Euroopan unionissa toimiville Leader-ryhmille. 
Ruotsi 
657. Leader II -ohjelman tavoitteena on edistää kehitystä, jossa maaseutualueita pidetään 
tulevaisuuden voimavarana, ja lisätä maaseutualueiden vetovoimaisuutta rohkaisemalla ei ainoastaan 
nykyisin maaseudulla asuvia ihmisiä pysymään siellä, vaan myös houkuttelemalla muualla asuvia 
muuttamaan maaseudulle. Vuonna 1996 tavoitteen 6 kohdealueella perustettiin kolme paikallista 
toimintaryhmää, jotka etenivät suunnitelmiensa toteuttamisessa suoraan vaiheeseen B. 
658. Tavoitteen 5b kohdealueiden yhdeksän paikallista toimintaryhmää aloittivat toimintansa 
vuoden 1996 loppuun mennessä. Tietyt hallinnolliset ongelmat ja tiedotukseen liittyvät ongelmat 
hidastivat käynnistymistä. Nämä ongelmat pantiin merkille myös vuoden 1997 syksyllä laaditussa 
väliarviointikertomuksessa. Hallinnollisten ongelmien osalta arvioijat katsoivat kuitenkin, että 
ongelmat on suurelta osin ratkaistuja että täytäntöönpano näyttää edistyvän tyydyttävästi. Arvioijat 
korostivat paikallisten yritysten laajaa edustusta kumppanuudessa. 
659. EU yhteisrahoitti myös kansallisen verkon perustamista. Verkosto auttaa paikallisia 
toimintaryhmiä niiden suunnitelmien täytäntöönpanemisessa ja kannustaa niitä luomaan 
kansainvälisiä yhteyksiä, miltä osin toiminta on tähän asti ollut rajoitettua. 
146 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
Yhdistynyt kuningaskunta 
POHJOIS-IRLANTI 
660. Leader II -ohjelmaa pannaan täytäntöön edelleen tyydyttävällä tavalla, ja ohjelmaan 
myönnettiin Pohjois-Irlannin osalta lisärahoitusta Leader II -varoista. Väliarviointi ja ohjelman 
tarkistus saatiin päätökseen eikä ohjelmaan ehdotettu suuria muutoksia. 
SKOTLANNIN YLÄMAA JA SAARET 
661. Ohjelmaan tehtiin väliarviointi ja -tarkistus. Leader II -varojen rahoituksen lisäyksen ja 
deflaatiokertoimen vaikutuksen vuoksi komission alkuperäiseen päätökseen tehdään muutos. 
Tavoite 5b 
662. On selvää, että edistyminen nopeutuu, kun Leader II -ohjelman muodostavat 31 paikallista 
toimintaryhmää kehittyvät. Kehittymisen ei kuitenkaan uskota olevan tarpeeksi nopeaa kaikkien 
varojen ottamiseksi käyttöön. Useiden ryhmien ongelmana on ollut varmistaa rakennerahastojen 
Leader II -ohjelman rahoitukseen sopiva paikallinen rahoitus, mikä on epäilemättä hidastanut 
kehitystä. 
663. Useat ryhmät ovat aloittaneet monikansallisten yhteyksien luomisen yhteisten hankkeiden 
kehittämiseksi. Tämä on kannustavaa, koska aikaisemmin tällaiset toimet ovat osoittautuneet 
kaikista vaikeimmin toteutettaviksi. 
664. Yhdistyneessä kuningaskunnassa EU:n yhteisrahoittaman kansallisen verkon puute osoittautuu 
ongelmalliseksi. Kansallista yhteisrahoitusta koskevan yksimielisen sopimuksen puute vaarantaa 
paikallisten toimintaryhmien välttämättömänä pitämän aloitteen. Yksimielisyyden puute kansallista 
yhteisrahoituslähdettä päätettäessä vaarantaa paikallisten toimintaryhmien välttämättömänä pitämän 
aloitteen. 
Muut aloitteet 
665. Muut yhteisöaloitteet, joihin EMOTR osallistuu, koskevat erityisesti Regis II- ja Interreg 
II -ohjelmia. 
Belgia 
666. Interreg II -ohjelma hyväksyttiin 15. heinäkuuta 1996. EMOTR:n osuus on vaatimaton, 
vain 0,7 miljoonaa ecua yhteisön myöntämästä 27,9 miljoonan ecun kokonaissummasta. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 147 
Kreikka 
667. EMOTR-osuus yhdistettiin yhteisöaloitteen Interreg II "''Ulkorajat" -osaan 30. heinäkuuta 
1996. EMOTR:n tuki, joka kattaa ajanjakson 1996-1999 on yhteensä 33,5 miljoonaa ecua yhteisön 
myöntämästä 314 miljoonan ecun kokonaissummasta. 
Ranska 
668. Kaikki Réunionia, Martiniquea, Guadeloupea ja Guyanaa koskevat Regis II -aloitteen 
ohjelmat hyväksyttiin. EMOTR:n osuus on neljän merentakaisen departementin osalta yhteensä 
68 miljoonaa. Nämä ohjelmat sisältävät eri yhteisöaloitteita ja erityisesti Leader II -aloitetta 
vastaavia toimenpiteitä. 
669. Interreg II -ohjelma Ranskan Hainaut'n osalta hyväksyttiin 15. heinäkuuta 1996. EMOTR:n 
rahoitusosuus on vaatimaton: 1,47 miljoonaa ecua yhteensä 29,4 miljoonasta ecusta. 
670. Korsikaa ja Sardiniaa sekä Korsikaa ja Toscanaa koskevat Interreg II -ohjelmat hyväksyttiin 
27. syyskuuta 1996 ja 26. syyskuuta 1996. EMOTR:n rahoitusosuus niissä on erittäin pieni eli 
0,5 ja 0,27 miljoonaa ecua. 
Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta 
671. Erityinen tukiohjelma Special Support Programme for Peace and Reconciliation: EMOTR:n 
osuus ohjelmasta lisäsi ohjelman varaustasoa ja käyttöä koko vuoden ajan. Maaseudun yhteisöjen 
verkostoja maaseudun kehittämisneuvosto jakoivat kaikki varansa ja maatalousministeriö vahvisti 
"Maatilojen ja maaseudun edistämisohjelman", joka sai hyvän vastaanoton maanviljelijöiltä. 
Välitarkistus saatiin päätökseen, ja huomattavin suositus oli se, että ohjelman kahden viimeisen 
vuoden varat olisi jaettava ohjelman kolmen ensimmäisen vuoden aikana saavutettujen tulosten 
perusteella. EMOTR tuki edelleen kylien uudistamista ja vedenlaadun parantamista koskevia 
hankkeita Irlannissa vuonna 1997 tämän ohjelman mukaisesti. 
672. Interreg: väliarviointi ja -tarkistus saatiin päätökseen, ja siinä suositeltiin tiiviimpää 
yhteistyötä sekä ohjelman tehokkaampaa hallinnointia. Vuoden aikana aloitettiin kotieläintuotantoa 
koskeva merkittävä hanke, joka yhdistää kaksi toisistaan kaukana sijaitsevaa aluetta. 
Portugali 
673. Azorit ja Madeiran käsittävää Regis II -ohjelmaa on muutettu vuoden 1997 
toimintasuunnitelman mukauttamiseksi vuoden 1994 ja 1995 rahoituksen toimeenpanoon 
148 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
deflaatiokertoimen huomioonottamiseksi ja uuden Välimeren kärpäsen biologista torjuntaa koskevan 
EMOTR.n rahoittaman toimen käynnistämiseksi Madeiralla. Yhteisön osuuden kokonaissumma 
on 126,5 miljoonaa ecua, josta EMOTR.n osuus on 8,2 miljoonaa ecua. 
Suona 
674. Pohjoiskalotin Interreg II -ohjelma (Suomi, Ruotsi ja Norja) sisältää toimenpiteitä maaseudun 
pienyritysten yhteistyön tukemiseksi, maaseutualueiden ympäristön ja elinolosuhteiden 
parantamiseksi ja perinteisten saamelaiselinkeinojen aseman tukemiseksi. 
675. EMOTR:n rahoitus kahdessa Karjalaa ja Itä-Suomea koskevassa Suomen ja Venäjän välisessä 
Interreg II -ohjelmassa on tarkoitettu muutoksen tukemiseen ja maatalouden sekä maaseudun 
kehittämiseen. 
676. Kaikki kolme ohjelmaa hyväksyttiin 30. heinäkuuta 1996. ja EMOTR myönsi niille yhteensä 
melko vaatimattoman 3,5 miljoonan ecun rahoituksen. 
Ruotsi 
677. EMOTR rahoittaa pohjoisen "vihreää vyöhykettä" koskevan Interreg II -ohjelman osalta 
(Ruotsi ja Norja) paikalliskehiltämistä, erityisesti eri tutkimus- ja koulutusyksikköjen ja 
kyläryhmittymien yhteistyötä. Ohjelma hyväksyttiin 23. heinäkuuta 1996, ja sille myönnettiin 
5,5 miljoonan ecun määräraha, josta EMOTR:n osuus on I miljoona ecua. 
678. Pohjoiskalotin Interreg II -ohjelma (Suomi, Ruotsi ja Norja) sisältää toimenpiteitä maaseudun 
pienliikeyritysten yhteistyön tukemiseksi, maaseudun ympäristön ja elinolosuhteiden parantamiseksi 
sekä perinteisten saamelaiselinkeinojen lujittamiseksi. Ohjelma hyväksyttiin 30. heinäkuuta 1996, 
ja sille myönnettiin 12,2 miljoonan ecun määräraha, josta EMOTR:n osuus on 1,6 miljoonaa ecua. 
Maaseudun kehittämistä koskevien ohjelmien arviointi 
679. Nykyisiä säännöksiä soveltaen sekä SEM 2000: n avulla toteutettavaa järkevää ja tehokasta 
hallinnointia silmällä pitäen komissio on vastaanottanut samanaikaisesti lähes kaikkien sekä 
tavoitteen 1 että 5b kohdealueiden maaseudun kehittämistä koskevien ohjelmien 
väliarviointikertomukset. Tavoitteen 5b osalta arvioinneista on tehty yhteenveto tärkeimpien 
rahoitusta ja toteuttamista, sosiaalista ja taloudellista vaikutusta, ohjelmien 
täytäntöönpanomenetelmiä sekä hallinnointiongelmia koskevien päätelmien tekemiseksi (jotka 
perustuvat määrämuotoisten mittarien luetteloon). Päätelmät esitettiin asianomaisille 
seurantakomiteoille, jotka käyttivät niitä tarvittavien mukautusten tekemiseen ohjelmien 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 149 
puolivälissä. Kertomusten avulla komissio voi lisäksi parantaa maaseudun kehittämispolitiikkaansa 
seuraavan vaiheen valmistelemista silmällä pitäen. 
680. Leader I -ohjelman (1989-1994) väliarviointikertomus toimitettiin komissiolle jälkiarviointia 
varten. Se käsittää kaksitoista jäsenvaltiota, ja siinä analysoidaan aloitteen edistyminen ja sen 
osallistuva luonne sekä tehdään 217 paikallisen toimintaryhmän alueeseen, toimiin ja 
onnistumisasteeseen perustuva typologia. Joitakin ryhmiä tutkitaan parhaillaan muita 
perusteellisemmin toteutettujen toimien konkreettisen vaikutuksen määrittelemiseksi. 
681. Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen sisällyttämisestä Euroopan 
rakennerahastojen politiikkaan 2 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman 
(EYVL C 386, 20.12.1996, s. 1) tämä ulottuvuus on otettu huomioon arvioinnissa. 
Liitännäistoimenpiteet 
Ympäristö 
682. Asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 esitetään asetuksen (ETY) N:o 2328/91 19 artiklassa 
säädettyjen toimien jatkamista ja huomattavaa laajentamista ennen YMP:n uudistamista. Ohjelmissa 
ennakoidaan, että maanviljelijät hyväksyvät ympäristön huomioon ottavia tuotantomenetelmiä 
tai panevat täytäntöön toimia luonnon ja maiseman suojelemiseksi. Sitoumukset on tehtävä 
vähintään viideksi vuodeksi (tai pitkäaikaisen viljelykäytöstä poistamisen osalta 20 vuodeksi). 
Tuet vahvistetaan suhteessa sitoumuksen mukaiseen pinta-alaan ja satotyyppiin. 
683. Kyseisen toimenpiteen kahdelle ensimmäiselle toteuttamisvuodelle oli ominaista eräiden 
ohjelmien hidas täytäntöönpanoja rahoituksen vajaakäyttö. Tähän oli monia syitä, muun muassa 
toimenpiteet, jotka edellyttivät hallinnollisia mukautuksia ja maanviljelijöiltä 
uudelleensuuntautumista. Vuonna 1996 lähes kaikki jäsenvaltioiden maatalouden ympäristöohjelmat 
olivat ensimmäistä kertaa toteutettavissa. Vuosi 1996 oli uusien jäsenvaltioiden ohjelmien 
ensimmäinen täysi soveltamisvuosi. Vuonna 1997 päättyi useiden vuonna 1993 hyväksyttyjen 
ohjelmien ensimmäinen viisivuotiskausi. 
684. Komissio hyväksyi 130 jäsenvaltioiden ja alueiden, mukaan lukien Suomi, Ruotsi ja Itävalta, 
asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaisesti esittämää maatalouden ympäristöohjelmaa tai 
ohjelmaryhmää. Lisäksi komissio hyväksyi kyseisten ohjelmien toteuttamisesta saatujen 
ensimmäisten kokemusten perusteella jäsenvaltioiden pyytämät muutokset 50 ohjelman osalta. 
685. Huhtikuussa 1996 komissio vahvisti asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (') soveltamista koskevat 
yksityiskohtaiset säännöt, joiden tavoitteena oli täsmentää kyseisen asetuksen soveltamisala, 
(') Asetus (ETY) N:o 746/96 (EYVL L 102, 25.4.1996, s. 19). 
150 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
varmistaa maatalouden ympäristötoimenpiteiden ja muihin yhteisön politiikkoihin perustuvien 
toimenpiteiden johdonmukaisuus, määritellä tietyt tukien myöntämistä koskevat edellytykset, 
varmistaa asetuksen edellyttämiin sitoumuksiin tarvittava joustavuus ja ottaa käyttöön hallinnolliset 
säännökset sekä rahoituksen ja hallinnon seurantaa, arviointia, vai vontaa ja seuraamuksia koskevat 
säännöt. Useimpien ohjelmien osalta menojen seurantajärjestelmän täytäntöönpano on 
mahdollistanut maatalouden ympäristötoimenpiteistä aiheutuvien menojen kehittymisen tarkan 
seurannan ja tällä tavoin ohjelman tehokkaan toteuttamisen varmistamisen. 
686. Komissio pitää maatalouden ympäristötoimenpiteiden seurantaa ja arviointia erittäin tärkeänä. 
Asetuksen (ETY) N:o 746/96 soveltamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä tarkennetaan 
tällaista seurantaa ja arviointia koskevat säännöt, ja komissio on aloittanut jäsenvaltioiden kanssa 
perinpohjaiset keskustelut, jotka perustuvat suunnitelmiin, menetelmiin ja jäsenvaltioiden 
soveltamisasetuksen mukaisesti toimittamiin seurantaa ja arviointia koskeviin ensimmäisiin 
tuloksiin. Komissio valvoo tämän liitännäistoimenpiteen tehokasta ja yhdenmukaista soveltamista 
jäsenvaltioissa. Parlamentille ja neuvostolle on laadittu kertomus asetuksen täytäntöönpanosta, 
ja sitä täydennetään biologisen maanviljelyn tukemista, geenivaroja, jäsenvaltioiden arviointia, 
seurantaa ja täytäntöönpanoa koskevilla valmisteluasiakirjoilla. 
Varhaiseläketukea koskeva yhteisön järjestelmä 
687. Asetuksen (ETY) N:o 2079/92 mukainen varhaiseläketukea koskeva yhteisön järjestelmä 
edistää nuorten maanviljelijöiden siirtymistä ikääntyneiden viljelijöiden tilalle. Tällä parannetaan 
jäljellä olevien maatilojen elinkelpoisuutta. 
688. Kymmenen jäsenvaltiota toteuttaa tällä hetkellä tätä tukijärjestelmää monivuotisina 
kansallisina tai alueellisina ohjelmina. Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Luxemburg eivät 
sovella toimenpidettä, kun taas uusista jäsenvaltioista sitä soveltaa vain Suomi. 
689. Kaikkien ohjelmien tavoitteena on noin 205 000 maanviljelijän ja 7 500 palkatun työntekijän 
eläkkeelle siirtyminen. Arvioitu vapautuva pinta-ala olisi lähes 4 miljoonaa hehtaaria, josta osa 
osoitettaisiin muuhun kuin maatalouskäyttöön, kuten metsätalouteen ja luonnonsuojelualueiden 
perustamiseen. Loput vapautuneesta pinta-alasta siirretään lilan jatkajille, joista etusijalle on usein 
asetettu nuoret maanviljelijät, jotka käyttävät sitä tilansa laajentamiseen tai asettumiseen 
päätoimiseksi maanviljelijäksi. 
Maatalouden metsänhoitotoimenpiteet 
690. Komissio on soveltaessaan maatalouden metsänhoitotoimenpiteitä koskevasta yhteisön 
tukijärjestelmästä annettua asetusta (ETY) N:o 2080/92 päättänyt useista nykyisiä ohjelmia 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 151 
koskevista teknisistä ja rahoituksellisista muutoksista näiden ohjelmien täytäntöönpanon 
tehokkuuden lisäämiseksi jäsenvaltioissa. 
691. Toimenpiteiden toteuttamista ajanjaksona 1993-1996 ja niiden vaikutusta yhteisön 
politiikkoihin (YMP, ympäristö, metsäpolitiikka) koskeva kertomus toimitettiin asetuksen mukaisesti 
parlamentille ja neuvostolle vuoden 1997 lopussa. 
692. Lisäksi neuvosto hyväksyi metsien ilmansaasteilta suojaamiseen ja tulipalojen torjuntaan 
liittyvien yhteisön toimien toteuttamisen jatkamisen viidellä vuodella (1997-2001) (asetus (EY) 
N:o 307/97 asetuksen (ETY) N:o 3528/86 voimassaoloajan jatkamisesta ja asetus (EY) N:o 308/97, 
jolla jatketaan asetusta (ETY) N:o 2185/92). 
693. Lisäksi komissio myönsi näiden toimien mukaisesti 18,7 miljoonaa ecua tukea jäsenvaltioiden 
vuonna 1997 esittämiin hankkeisiin. 
694. Euroopan metsätalouden tieto- ja viestintäjärjestelmästä (Efics) annetun neuvoston asetuksen 
(ETY) N:o 1615/89 täytäntöönpano, jonka voimassaoloaikaa on pidennetty neuvoston asetuksella 
(ETY) N:o 400/94, on antanut mahdollisuuden metsiä koskevien Euroopan tason tilastotietojen 
laadun yhdenmukaistamiseen ja parantamiseen tarkoitettujen ponnistelujen jatkamiseen. 
Yhteistoimintaa alalla toimivien kansainvälisten järjestöjen, kuten YK:n Euroopan talouskomission 
ja FAO:n kanssa on lujitettu. 
8 artikla 
695. Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 ('), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 
2085/93 (2), 8 artiklan mukaisesti suunniteltuihin toimenpiteisiin kuuluvat 
- kokeilu- tai esittelyhankkeet 
- tekninen apu 
- arviointitutkimukset 
- tuloksista tiedottamiseen liittyvät toimenpiteet. 
696. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on 
- tutkia innovatiivisia kehitysmahdollisuuksia, jotka edistäisivät maaseutualueiden kehittämistä; 
- arvioida yhteisön muiden toimenpiteiden tehokkuus; 
(') EYVL L 374, 31.12.1988, s. 24. 
(2) EYVL L 193, 31.7.1993, s. 44. 
152 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
- tiedottaa yhteisön tasolla maaseudun kehittämistä ja maatalouden rakenteiden parantamista 
koskevaan työhön liittyvistä tiedoista, kokemuksista ja tuloksista. 
697. Maaseudun naisille suunnattuja kokeiluhankkeita tai esittelyjä koskeva ehdotuspyyntö 
julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vuoden 1996 syyskuussa ('). Vuoden 1997 
helmikuun lopussa saatiin hieman yli 400 ehdotusta, jotka tutkittiin vuoden aikana. Tuettavien 
hankkeiden valinnasta päättää komissio vuoden 1998 alussa. 
Maataloustutkimus 
698. Vuonna 1997 maataloustutkimusta rahoitettiin yhteisön tutkimukseen ja teknologiseen 
kehittämiseen liittyvän ohjelman (TKK) talousarviosta seuraavasti: 
1) "Maatalous ja maatalousteollisuus, kalastus mukaan lukien (AIR), 1990-1994" (:) 
2) "Maatalous ja kalastus (mukaan lukien maatalouteen liittyvä teollisuus, elintarviketeknologia, 
metsätalous, vesiviljelyjä maaseudun kehittäminen) (FAIR), 1994-1998" ('). 
699. Vuonna 1997 tehtiin nyt päättyvään AIR-ohjelmaan kuuluvien yhdeksän hankkeen lopulliset 
kertomukset ja suoritettiin lopulliset maksut. 
700. Huomattava osa (260 miljoonaa ecua) käynnissä olevan FAIR-ohjelman 650 miljoonan 
ecun suuruisesta kokonaistalousarviosta on varattu maa- ja metsätalouteen ja maaseudun 
kehittämiseen. 
701. Saadut tulokset ja käytettävissä olevat julkaisut osoittavat, että FAIR-ohjclmia koskevan 
ensimmäisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1995 jätetyistä 520 ehdotuksesta valitut 43 
hanketta (4), joihin oli käytettävissä 43 miljoonaa ecua, antavat tuloksia, joita käytetään haettaessa 
ratkaisua joihinkin yhteistä maatalouspolitiikkaa ja maaseudun kehittämistä koskeviin ongelmiin. 
702. FAIR-ohjelmaa koskevan toisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1996 saaduista 518:sta 
maa-ja metsätaloutta sekä maaseudun kehittämistä koskevasta ehdotuksesta (5) yhteensä 77 hanketta 
rahoitettiin käytettävissä olevilla 62 miljoonalla eculla, ja hankkeet ovat nyt käynnissä. 
(') EYVL C 284, 27.9.1996. s. 21. 
(:) EYVL L 265. 21.9.1991. 
.(') EYVL L 334, 22.12.1994. 
(4) EYVL C 357, 15.12.1994. 
(5) EYVL C 337, 15.12.1995. 
MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 153 
703. FAIR-ohjelmaa koskevan kolmannen ehdotuspyynnön (') jälkeen vuonna 1997 oli saapunut 
338 ehdotusta, jotka kilpailivat käytettävissä olevasta 46 miljoonan ecun määrärahasta. Valituksi 
tuli yhteensä 63 hanketta, jotka käsittelivät tieteellistä tutkimusta maatalouden, metsänhoidon 
ja maaseudun kehittämisen alalla. Lisäksi varalle asetettiin kahdeksan hanketta, jotka saatetaan 
rahoittaa siinä tapauksessa, että varsinaiseen luetteloon kuuluvien hankkeiden rahoituksessa jää 
säästöjä. 
TSE-tauteja koskeva tutkimus 
704. Professori Weissmannin johtaman tiedemiesryhmän saavuttamista tuloksista tehtyjen 
päätelmien perusteella komissio hyväksyi 13. joulukuuta 1996 tarttuvia spongiformisia 
enkcfalopatioita eli TSE-tauteja koskevaan tutkimukseen liittyvän toimintasuunnitelman 
ensimmäisenä huomattavana toimenpiteenä erityisen FAIR-ohjelmaan kuuluvan maa- ja 
metsänhoitoalaa sekä maaseudun kehittämistä koskevan 8,8 miljoonan ecun rahoitusosuuden 
sisältävän ehdotuspyynnön, joka esitettiin 17. joulukuuta 1996 ja jonka määräpäivä oli 14. 
helmikuuta 1997 (2). Saaduista 24 ehdotuksesta rahoitukseen valittiin kahdeksan. Huomattavia 
ponnisteluja on keskitetty erityisesti elävistä eläimistä ja ruhoista tehtävien diagnostisten testien 
täytäntöönpanoon, eläinten BSE- ja scrapie-alttiuden muuttumiseen vaikuttavien geneettisten 
tekijöiden tutkimiseen ja tutkimuksiin, joissa arvioidaan TSE-tautien siirtyminen eri eläinlajeissa. 
705. FAIR-ohjelman ehdotuspyynnön jälkeen esitettiin Biomed-, Biotech- ja FAIR- ohjelmia 
koskeva yhteinen ehdotuspyyntö. Se julkaistiin 29. huhtikuuta 1997 ja sen määräpäivä oli 15. 
heinäkuuta 1997 (3). Komissio ehdotti tähän vaiheeseen 35 miljoonan ecun rahoitusosuutta, jonka 
neuvostoja parlamentti hyväksyivät käynnissä olevan yhteisön tutkimusta koskevan puiteohjelman 
lisärahoituksen mukaisesti. Yhteensä saatiin 66 ehdotusta, joista 23 valittiin ensisijaisten ehdotusten 
luetteloon, eli näiden ehdotusten tieteellisen tason ansiosta niille voidaan mahdollisesti harkita 
yhteisön rahoitusta. 
Maatalouden geneettiset voimavarat 
706. Maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä 
annetussa asetuksessa (EY) N:o 1467/94 (4) perustetaan viiden vuoden ohjelma, jonka talousarvio 
on 20 miljoonaa ecua. Tavoitteena on varmistaa Euroopan unionin maanviljelylle hyödyllisten 
kasvien ja eläinten geneettisten voimavarojen säilyttäminen, kuvaaminen, dokumentointi, arviointi, 
kerääminen ja käyttö. 
(') EYVLC381, 17.12.1996. 
ÔEYVLC38I, 17.12.19%. 
(3) EYVLC 134, 29.4.97. 
(4) EYVL L 159, 28.6.1994, s. 1. 
154 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 
707. Ensimmäisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1995 valittiin kymmenen ja toisen 
ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1996 viisi ehdotusta saamaan EU:n rahoitusta. Vuonna 1997 
käytettävissä olevan supistetun talousarvion mukaisesti (0,2 miljoonaa ecua), toimet keskitettiin 
liitännäistoimenpiteisiin, jotka koskevat geneettisten voimavarojen suojeluun liittyvien tapaamisten 
ja seminaarien järjestämistä. Kolmas ehdotuspyyntö annetaan vuoden 1996 loisella vuosipuoliskolla 
vuoden 1997 EU-rahoitusta varten. 
455 
V - Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) 
rahoittaminen vuonna 1997 
EMOTRm tukiosasto 
70S. Varainhoitovuosi 1997 heijasteli jäsenvaltioiden yleisesti tiukkaa varainhoitoa. Budjettivallan 
käyttäjä vähensi EMOTRm tukiosaston määrärahoja kiinteästi 1 miljardilla eculla mutta säilytti 
kuitenkin ennallaan naudanliha-alan määrärahat, joten 40 805 miljoonan ecun kokonaismäärärahat 
pysyivät vuoden 1996 alustavan talousarvion (40 828 miljoonaa ecua) tasolla. Menot pysyivät 
kokonaismäärärahojen rajoissa. Tähän tulokseen päästiin erityisesti sen ansiosta, että naudanliha-
alalla jäi määrärahoja käyttämättä 800 miljoonaa ecua (interventio-ostot vähenivät, vasikoiden 
aikaistettuja teurastuksia oli vain vähän) ja lampaan- ja vuohenliha-alalla lähes 600 miljoonaa 
ecua (markkinahintojen pysyminen korkeina vähensi maksettavien palkkioiden tasoa). Lisäksi 
sokerialan määrärahoja (-200 miljoonaa ecua; kiintiöidyn sokerin vienti väheni) ja vilja-alan 
määrärahoja (-200 miljoonaa ecua; interventio-ostot vähenivät) kului aiempaa vähemmän ja 
maitokiintiöiden ylittämisestä perittiin lisämaksuja yhteensä noin 460 miljooraa ecua. Näin 
vapautunut marginaali riitti öljykasvien viljelijöiden tuen ennakkomaksun maksamiseen 50 prosentin 
suuruisena (1 300 miljoonaa ecua) vuodeksi 1997, mihin ci talousarviota laadittaessa ollut 
varauduttu. Se mahdollisti myös vuoden 1997 alussa puhjenneen klassisen sikaruton epidemian 
poistamiseksi toteutetuista poikkeustoimista aiheutuneiden 470 miljoonan ecun menojen maksamisen 
vuoden 1997 talousarviosta. Epidemia levisi laajalle varsinkin Alankomaissa ja kesti koko vuoden. 
709. Olisi korostettava, että tulevien maatalousmenojen arviointi on erityisen vaikeaa. Tiettyjä 
menoja koskevien ennusteiden ja niiden toteutumisen välillä saattaa kulua jopa 20 kuukautta ja 
menoihin voivat vaikuttaa huomattavasti useat sekä sisäiset että ulkoiset ennakoimattomat osatekijät, 
kuten ecun ja dollarin vaihtokurssi. 
710. Lisäksi komission budjettiennusteisiin vaikuttavat voimakkaasti menoarviot ja tietyt 
tuotantoennusteet, jotka jäsenvaltioiden on tehtävä ja toimitettava komissiolle lainsäädännössä 
vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Komissio pyrkii määrätietoisesti parantamaan varainhoidon 
edellytyksiä ja on pannut tätä varten täytäntöön toimintaohjelman; komissio pyytää tässä yhteydessä 
156 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
jäsenvaltioita osallistumaan tähän parantamistavoitteesecn noudattamalla lainsäädäntöä, toisin 
sanoen parantamalla pyydettyjen tietojen laatua ja huolehtimalla niiden toimittamisesta määräaikaan 
mennessä. 
Talousarviota koskeva kurinalaisuus 
Menolinjaus 
711. Varainhoitovuonna 1997, kuten edellisinäkin varainhoitovuosina, noudatettiin talousarviota 
koskevan kurinalaisuuden vaatimuksia ja varsinkin menolinjausta, joka perustuu Eurooppa-
neuvoston helmikuussa 1988 Brysselissä tekemään sopimukseen ja jonka voimassaoloa Eurooppa­
neuvosto pidensi vuoteen 1999 asti samoin perustein Edinburghissa joulukuussa 1992. Kyseisessä 
menolinjauksessa ilmenee tarve rajoittaa YMP:n menojen kasvua, ja se hillitsee kyseisten menojen 
vuotuista kasvunopeutta. 
712. EMOTR:n tukiosaston menojen yleinen kehitys vuodesta 1991 voidaan esittää seuraavasti: 
EMOTR:n tukiosasto 
(mtljoimaa ecua) 
Menolinjaus 
Menolinjaukscn rajoissa rahoitetut menot 
Marginaali 
Kokonaismenot (') 1991 
32 511 
30 961 
1 550 
31 784 199: 
35 039 
31 119 
3 920 
31 950 1993 
36 657 
34 590 
2 067 
34 590 1994 
36 465 
32 970 
3 495 
32 970 1995 
37 944 
34 503 
3 441 
34 503 1996 
40 828 
39 108 
1 720 
39 108 1997 
41 805 
40 805 
1 000 (:) 
40 805 (:) 
(') Kaikki menolajit on rahoitettu mcnolinjaukscn rajoissa vuodesta 1993. 
I") Väliaikainen. 
713. Varainhoitovuoden 1997 menolinjaus vahvistettiin 41 805 miljoonaksi ecuksi (huomioon 
ei ole otettu rahoitusvaraukseen otettuja määrärahoja: 500 miljoonaa ecua). Määrärahojen tarve 
pysyi alustavan talousarvion perusteella menolinjauksen tasolla. Budjettivallan käyttäjä kuitenkin 
vähensi määrärahoja kiinteästi 1 miljardilla eculla ja hyväksyi kokonaistalousarvion määräksi 
40 805 miljoonaa ecua. Talousarvio asettui siten vuoden 1996 alustavan talousarvion tasolle 
(40 828 miljoonaa ecua). 
714. Kuviossa 15 esitetään menolinjauksen kehittyminen vuosina 1988-1997 ja menojen 
kehittyminen vuosina 1987-1996 sekä vuoden 1997 talousarvioon otetut määrärahat. 
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 157 
EMOTR:n tukiosaston menojen kehitys 
(miljardia ecua) 
1994 1995 1996 
(') Vuoden 1997 talousarvion määrärahat. 
Lähde: PO VI — EMOTR. 19970 
Kuvio 15 
Rahoitusvaraus 
715. Kyseisen varauksen toimintamekanismeja on kuvattu maatalouden tilannetta vuonna 1995 
koskevan kertomuksen sivuilla 146 ja 147. 
776. Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta tehdyn neuvoston päätöksen mukaan dollarin 
ja ecun välinen pariteetti varainhoitovuodeksi 1997 oli sama kuin tammi-, helmi-ja maaliskuussa 
1996 vahvistettujen dollarin pariteettien keskiarvo (1 dollari = 0,78 ecua). Lisäksi 1. elokuuta 
1996 -31. heinäkuuta 1997 välisenä aikana todettu dollarin keskihinta oli 0,84 ecua, mikä merkitsee 
244 miljoonan ecun säästöä. Rahoitusvaraukseen ehdotetaan siirrettäväksi se osa säästöstä, joka 
ylittää 200 miljoonaa ecua. 
EMOTR:n tukiosaston osuus yleisessä talousarviossa 
777. Varainhoitovuonna 1997 Euroopan unionin yhteensä 80 880 miljoonan ecun suuruisesta 
yleisestä talousarviosta EMOTR:n tukiosastolle myönnettiin (vuoden 1997 talousarvioon otettuina 
158 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
maksumäärärahoina) 41 305 miljoonaa ecua maksumäärärahoja (mukaan lukien rahoitusvaraus 
ja lukuun BO-40 "varaukset ja alustavat varaukset" kirjattu määrä) eli 51 prosenttia. Vuonna 1996 
EMOTR:n tukiosaston menot olivat 48 prosenttia yleisen talousarvion menoista. 
EMOTR:n tukiosaston menojen kehitys yleisen 
talousarvion kokonaismenoihin verrattuna 
90 
80 
70 
60 
50 
40 
30 
20 
10 
0 Yleisen talousarvion kokonaismenot 
II EMOTFkn tukiosaston kustannukset (miljardia ecua) 
e**2k 
1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 0 
(') Talousarvion määrärahat. 
Lähde: PO VI — EMOTR. 
Kuvio 16 
718. Kuviossa 16 esitetään EMOTR:n tukiosaston menojen kehittyminen suhteessa yleiseen 
talousarvioon vuodesta 1988 alkaen. Siitä käy ilmi näiden menojen osuuden yleinen väheneminen, 
joka johtuu muiden yhteisön politiikkojen kehittymisestä ja pyrkimyksestä valvoa maatalousmenojen 
kehittymistä. 
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 159 
Menojen luonne 
779. EMOTR:n tukiosastosta rahoitetaan pääasiallisesti seuraavat maatalouden yhteisten 
markkinajärjestelyjen menot: 
- markkinatuki (11 668,7 miljoonan ecun menot vuonna 1996) 
- suora tuki (27 807,4 miljoonan ecun menot vuonna 1996). 
EMOTR:n tukirahaston menojen kehitys 
rahoitusmuodoittain 
(miljardia ecua) 
(') "Negatiivisia" menoja, jotka muodostuvat tilien tarkastuksen ja maitomaksun osalta 
suoritettavista perimisistä. 
Lähde: PO VI — EMOTR. 
Kuvio 17 
720. Markkinatueksi luokitellaan vientituki (5 699,8 miljoonan ecun menot vuonna 1996), 
varastointituki (1 391,6 miljoonaa ecua vuonna 1996), ohjaavat palkkiot (886,6 miljoonaa ecua 
vuonna 1996), tuki jalostukseen ja kaupan pitämiseen (1 433,5 miljoonaa ecua vuonna 1996), 
kulutustuki (1 636,6 miljoonaa ecua vuonna 1996), markkinoilta poistamiset ja vastaavat toimet 
(111,9 miljoonaa ecua vuonna 1996) sekä muut menot (508,7 miljoonaa ecua vuonna 1996). 
160 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
727. Tällä hetkellä tärkein interventiotyyppi on siis suorana tukena myönnettävä hintojen 
korvausluki. Kyse on erityisesti tuottajille suoraan maksettavasta tuesta, jota uudistuksessa 
laajennettiin (peltokasvit: 15 838,1 miljoonaa ecua vuonna 1996, naudanliha: 3 809,2 miljoonaa 
ecua vuonna 1996) 
722. YMP:n uudelleensuuntaamisen ja uudistuksen vuoksi EMOTR:n tukiosastosta rahoitetaan 
lisäksi kokonaan tai osittain maatalousmarkkinoiden hallintoa koskevat erityiset toimenpiteet, 
kuten maataloustuotteiden jakaminen yhteisön vähäosaisimmille, toimenpiteet petosten torjumiseksi 
ja laadun edistämiseksi sekä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on antaa korvausta Ranskan 
merentakaisten departementtien (Poscidom), Madeiran ja Azorien (Poseima), Kanariansaarten 
(Poseican) sekä Egcanmeren saarten kaukaisesta maantieteellisestä sijainnista. YMP:n uudistuksen 
yhteydessä on syytä kiinnittää huomiota myös liitännäistoimenpiteisiin sellaisia pyrkimyksiä 
toteuttavien tuottajien osalta, joiden tarkoituksena on ympäristön suojelu, luonnonympäristön 
hoito, metsävarojen hyötykäyttö tai tilasta luopuminen varhaiseläkkeelle siirtymiseksi. 
723. Kuviossa 17 esitetään uudistuksen jälkeiset huomattavat muutokset ilmoittamalla 
pääasiallisten rahoitustyyppien taso vuonna 1996 suhteessa uudistusta edeltäneen varainhoitovuoden 
tasoon. Siitä käy ilmi varastointikustannusten putoaminen, joka johtuu markkinoiden elpymisestä, 
tukimenojen laskemisesta ja uudistuksen mukanaan tuomien ja kehittämien uusien tukien 
huomattavasta osuudesta. 
Määrärahojen jakautuminen alakohtaisesti 
724. Kuviossa 18 esitetään vuoden 1997 talousarviomäärärahojen jakautuminen 
725. On syytä huomata, että talousarvion luvussa 10 (peltokasvit) esitetään vuoden 1997 
määrärahat viljojen, öljykasvien ja valkuaiskasvien osalta; hehtaarituella (mukaan lukien maan 
viljelykäytöstä poistaminen) on niissä erittäin suuri osuus (15 046 miljoonaa ecua). 
726. Luvun B1 -21 (naudanliha) määrärahojen lisääminen BSE-taudin hävittämisestä syntyneiden 
menojen rahoittamiseksi ja tulotukien maksamiseksi naudanlihan tuottajille kasvatti merkittävästi 
kyseisen alan kaikkia EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavia menoja. Kyseisen toiminnan aiheuttama 
menojen lisäys on 1,2 miljardia ecua. Tähän määrään eivät sisälly tukimenot ja julkisesta 
varastoinnista aiheutuvat menot, joista BSE-tautiin liittyvien menojen osuutta on vaikeaa eritellä. 
727. EMOTR:n vuoden 1997 talousarvion menojen jakautuminen aloittain ja jäsenvaltioittain 
ja EMOTR:n tukiosaston määrärahojen jakautuminen alan ja taloudellisen laadun mukaan esitetään 
yksityiskohtaisesti taulukoissa 3.4.1, 3.4.2, 3.4.3 ja 3.4.4 (kertomuksen tilastoja koskeva osuus). 
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 161 
EMOTR:n tukiosaston menojen jakautuminen aloittain 
Talousarvion määrärahat 1997 
(miljoonaa ecua) 
Hedelmät ia vihannekset Lampaan- ia vuohenlihat 
1043 
Muut tuotteet ja muut 
toimenpiteet 
7 451 40805 
mllj. ecua 
Lähde: POM\ — EMOTR. 
Kuvio 18 
Julkiset varastot 
728. Kuten taulukko 3.4.5 (kertomuksen tilasto-osuus) osoittaa, 31. joulukuuta 1995 ja 
31. joulukuuta 1996 välisenä aikana tapahtunut kehitys ilmenee varastoitujen tuotteiden 
kirjanpitoarvon voimakkaan laskun jatkumisena vuoteen 1995 verrattuna. Se laski 
1133,4 miljoonasta ecusta 501,6 miljoonaan ecuun eli 56 prosenttia vuosina 1994-1995. Vuoden 
1996 lopussa se kuitenkin oli 552,5 miljoonaa ecua eli nousi 10 prosenttia. 
729. Tämä kehitys ilmeni seuraavasti: 
- kaikkien viljojen varastot vähenivät voimakkaasti (-79 prosenttia); durran ja muun kuin 
leipäviljaksi käytettävän vehnän varastot tyhjentyivät; 
162 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
- varastoidun oliiviöljyn määrä laski 62 prosenttia ja tupakan interventio-ostot lakkautettiin; 
- maitotuotteiden varastot kasvoivat huomattavasti (+ 80 prosenttia); 
- naudanlihavarastot kasvoivat erittäin voimakkaasti (+ 96 prosenttia), mikä johtui interventio-
ostojen aloittamisesta naudanlihamarkkinoiden tukemisen yhteydessä (ks. jäljempänä). 
Interventioelinten julkisissa varastoissa olevien 
tuotteiden kirjanpidollinen arvo 
1000 
750 
500 
250 (miljoonaa ecua). 
/ SS S 
Lähde: PO V\ — EMOTR. 
Kuvio 19 
730. Vuoden 1997 ensimmäisen puoliskon aikana kehitys oli seuraavanlainen: 
- naudanlihan julkisten ostojen vaikutukset tuntuivat edelleen; kyseiset varastot kasvoivat 31. 
joulukuuta 1996 todetusta 294,7 miljoonasta ecusta 467,7 miljoonaan ecuun 30. kesäkuuta 
1997, 
- rasvattoman maitojauheen ja voin varastot kasvoivat. 
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN IYMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 163 
7J7. On syytä huomauttaa, että tupakan interventio-ostomahdollisuudet kumottiin vuonna 1995; 
loput varastot myytiin vuonna 1996. 
732. Kuviossa 19 esitetään kyseinen kehitys. 
Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 
733. EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastaminen ja hyväksyminen tarkoittaa jäsenvaltioiden 
yhteisen maatalouspolitiikan osalta suorittamien menojen lopullista tunnustamista jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten viranomaisten suorittamien vuosittaisten ilmoitusten tarkastamisen, paikalla tehtävän 
erilaisten asiakirjojen tarkastuksen ja useiden hallinnollisten ja aineellisten tarkastusten jälkeen. 
734. Komissio teki 23. huhtikuuta 19^97 ja 30. heinäkuuta 1997 päätökset EMOTR:n tukiosastosta 
varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja 
hyväksymisestä. 
735. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan uuden menettelyn yhteydessä komissio teki 
5. toukokuuta 1997 ja 30. heinäkuuta 1997 tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat päätökset 
(jäsenvaltioiden kirjanpitoa koskevat näkökohdat) EMOTR:n tukiosastosta varainhoitovuonna 
1996 rahoitetuista menoista. 
736. Varainhoitovuoden 1994 tilien tarkastaminen ja hyväksyminen on meneillään ja keskustelut 
jäsenvaltioiden kanssa varainhoitovuoden 1995 tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä on käyty. 
737. Lisäksi komissio suoritti varainhoitovuodeksi 1996 ilmoitettujen 39 miljardin ecun menojen 
tarkastuksen maksajina toimivien sekä pyyntöjen ja yhteisön lainsäädännön yhd:nmukaisuuden 
varmistamisesta vastuussa olevien elinten osalta. 
738. Komission yksiköt arvioivat vuonna 1997 tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta 
uudesta menettelystä annettujen asetusten (EY) N:o 1287/95 ja (EY) N:o 1663/95 soveltamista. 
Suurin osa jäsenvaltioista täytti 15. lokakuuta 1996 mennessä kaikki yhteisön lainsäädännössä 
vahvistetut perusteet maksajina toimivien elinten hyväksynnän ja erityisesti yhteensovittavan elimen 
perustamisen, kirjanpitoa koskevien todistusten, maksavia elimiä koskevan sisäisen 
tarkastuspalvelun luomisen sekä hallinto-, valvonta-ja maksumenettelyjen systemoinnin osalta. 
Joidenkin jäsenvaltioiden on edelleen jatkettava pyrkimyksiään tähän tavoitteeseen pääsemiseksi. 
739. Komissio julkaisee vuosittain tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yksityiskohdat 
EMOTR:n tukiosastoa koskevassa rahoituskertomuksessa. Varainhoitovuotta 1996 koskevassa 
kahdennessakymmenennessäkuudennessa rahoituskertomuksessa (') esitellään erityisesti tilien 
tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn uudistuksessa perustetun sovitteluelimen toimintaa. 
(') "Varainhoitovuoden 1996 kahdeskymmeneskuudes rahoituskertomus" (KOM(97) 589 lopullinen]. 
164 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
Maatalousmarkkinoiden menojen kehitys vuonna 1997 
740. Varainhoitovuonna 1997 (') käytettiin 40 423 miljoonaa ecua, mikä on 99,1 prosenttia 
talousarvion määrärahoista. Varainhoitovuoden lopussa määrärahoja oli käyttämättä 310 miljoonaa 
ecua. Kun otetaan huomioon 20 miljoonan ecun siirto luvusta BO-40 talousarvion alaluokkaan 
Bl ja 44 miljoonan ecun siirto rahoitusvaraukseen, jäljelle jää 286 miljoonaa ecua. 
741. Luvut, joissa esiintyy eniten alikäyttöä, ovat naudanliha (-870,6 miljoonaa ecua), lampaan-
ja vuohenliha (-553,9 miljoonaa ecua) sekä maito ja maitotuotteet (-523,6 miljoonaa ecua). 
Naudanlihan osalta alikäyttö johtuu kulutuksen elpymisestä BSE-kriisistä huolimatta, minkä vuoksi 
interventio-ostojen tarve on ollut odotettua pienempi (350 000 tonnia 530 000 tonnin sijasta). 
Lampaan- ja vuohenlihan osalta alikäyttöön on pääosin syynä markkinahintojen nousu, mikä on 
vähentänyt uuhipalkkiota koskevien määrärahojen tarvetta. Maitoalalla alikäytön pääasialliset 
syyt ovat maidontuottajien osallistumisesta johtuvat lisämaksut ja juuston vientituen alhainen 
taso. 
742. On huomattava, että kahdessa luvussa (peltokasvit ja sianliha) esiintyy huomattavaa 
ylikäyttöä. Peltokasvien osalta ylitys johtuu siitä, että neuvosto ei ole tehnyt päätöstä öljykasvien 
markkinointivuoden 1997/98 hehtaaritukien maksupäivän siirtämisestä varainhoitovuodelle 1998. 
Tästä on aiheutunut 1313 miljoonan ecun ylimääräiset menot vuonna 1997. Sianliha-alalla komissio 
on joutunut selviytymään noin 400 miljoonan ecun kustannuksista, jotka johtuvat tuottajien 
toteuttamien klassisen sikaruton hävittämistoimenpiteiden korvaamisesta erityisesti sikaruton 
koettelemassa Alankomaissa. Ecu-dollari-pariteeun vaihteluista aiheutui 244 miljoonan ecun säästöt: 
talousarviota varten laskettu pariteetti oli 1$ = 0,78 ecua, mutta noteerausten keskiarvoksi tuli 
1$ = 0,84 ecua. 
EMOTR:n ohjausosasto 
743. Rakennerahastojen uudistuksen täytäntöönpano 1. päivästä tammikuuta 1989 alkaen muutti 
asteittain EMOTR:n ohjausosaston myöntämien tukien luonnetta. Yhä suurempi osa yhteisön 
rahoituksesta muodostuu toimenpideohjelmien rahoitukseen osallistumisesta (99,4 prosenttia 
kokonaismäärästä vuonna 1996 verrattuna 52 prosenttiin vuonna 1993 ja 40 prosenttiin vuonna 
1991). Lisäksi 1. päivästä tammikuuta 1994 voimaan tullut rakennerahastojen toinen uudistus 
mahdollisti tukijärjestelmän viimeistelyn siten, ettäEMOTR:n ohjausosaston rahoitus toteutetaan 
lähes kokonaan monivuotisten toimenpideohjelmien kautta. Niille on tyypillistä 
yhteistyökumppanuus ja toissijaisuusperiaate komission ja jäsenvaltioiden välillä. 
(') EMOTR:n varainhoitovuosi alkaa kalenterivuoden 16. lokakuuta ja päättyy seuraavan kalenterivuoden 15. 
lokakuuta. 
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 165 
744. Nykyinen ohjelmakausi kaitaa vuodet 1994-1999, ja sille on ominaista rahastojen uudistuksen 
jälkeistä ensimmäistä kautta ohjaavien periaatteiden vahvistaminen. Kauteen kuuluu myös 
menettelyjen eräänlainen yksinkertaistaminen, esimerkiksi asetuksen (EY) N:o 951/97 (') 
(maataloustuotteiden kaupanpitämistä ja jalostamista koskevat toimenpiteen) osalta. Lisäksi 
maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annettu asetus (EY) N:o 950/97 (2) on 
muutettu siten, että toimenpiteiden rahoitus monivuotisena ohjelmana vastaa muihin tavoitteisiin 
sovellettavaa rahoitusta, jolloin rahoitusmekanismeja on voitu yhdenmukaistaa. Niinpä näiden 
jäsenvaltioiden täytäntöön panemien yhteisön tukijärjestelmien menot, jotka muodostavat 
merkittävän osuuden ohjausosaston rahoituksesta (tilojen parannussuunnitelma, tasaushyvitykset 
jne.), korvataan niille monivuotisissa ohjelmissa varattujen määrärahojen rajoissa. 
745. Jäsenvaltioiden aloitteesta yhteisön tukikehysten mukaisesti toteutettuja 
toimenpidekokonaisuuksia täydentävät komission käynnistämät toimenpiteet, joita ovat 
yhteisöaloiteohjelmat, kuten Leader II tai Regis II, Interreg II ja Peace, sekä asetuksen (ETY) 
N:o 4256/88 8 artiklan mukaisesti rahoitetut toimet ja siirtymätoimenpiteet. 
Toteutunut rahoitus 
746. EMOTR:n ohjausosaston menojen kehitys jäsenvaltiokohtaisesti vuosina 1991-1996 esitetään 
seuraavassa taulukossa. 
KMOTR:n ohjausosaston menot (maksusitoumusmäärärahat) 
(imljminaa ecua) 
Jascnvalliot 
Belgique/Belgie 
Danmark 
Deutschland 
EXXdia (Ellada) 
Espafta 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Osterreich 
Portugal 
Suomi/Finland 
Sverige 
United Kingdom 
Muut 
Yhteensii IWI 
30.488 
18.038 
200.192 
274.205 
514.155 
425.262 
168.501 
326.511 
6.666 
20.496 
-
313.402 
-
-
110.243 
2 408.159 l«W2 
28.178 
23.518 
253.758 
392.200 
633.600 
554.359 
194.510 
375.874 
6.362 
21.899 
-
289.775 
-
-
100.781 
2 874.814 IWJ 
41,702 
19.986 
348.724 
402.853 
412.906 
633.502 
165.709 
624.978 
9,014 
19.526 
-
313.946 
-
-
99.495 
3 093.397 (') IW4 
37.598 
42.491 
700.181 
266.288 
544.770 
619.763 
178.317 
263.187 
9.802 
32.068 
0.000 
510.490 
0,000 
0.000 
130.470 
3 335.425 IW 
40.0 
.16.7 
807.9 
463.8 
709.5 
347,8 
157,3 ' 
454.2 
6,0 
13.1 
97.7 
282,7 
109.8 
24.7 
74.1 
3.7 
3 609.1 I'M 
39.9 
29.1 
805.1 
328.3 
695.0 
526.3 
261.1 
428.1 
4.3 
27.3 
122.6 
379.5 
102.4 
65.4 
116.0 
4.1 
3 934,5 
(') Mukaan lukien 0.975 miljoonaa ecua uscua jäsenvaltiona koskevaa rahoitusta. 
(') EYVL L 142, 2.6.1997, s. 22 (ent. asetus (ETY) N:o 866/90). 
(:) EYVL L 142. 2.6.1997, s. 1 (ent. asetus (ETY) N.o 2328/91). 
166 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
747. Lisäksi on mielenkiintoista tarkastella jakautumista rakennerahastojen päätavoitteiden 
mukaan. EMOTR:n ohjausosastohan osallistuu seuraavien neljän tavoitteen rahoitukseen: 
- tavoite 1 (kehityksessä jälkeen jääneet alueet) 
- tavoite 5a (maatalouden rakenteet kaikilla alueilla) 
- tavoite 5b (maaseudun kehittäminen tietyillä rajatuilla alueilla) 
- tavoite 6 (pohjoiset alueet) uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen. 
748. Seuraavassa taulukossa eritellään vuosien 1994,1995 ja 1996 osalta myös yhteisöaloitteisiin 
ja asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8 artiklan soveltamisalaan (teknisen avun, yleisluontoisten 
tutkimusten, pilotti- ja esittelyhankkeiden rahoitus) sekä siirtymätoimenpiteisiin (vanhat toimet, 
joita ei voida liittää uusissa asetuksissa määriteltyihin tavoitteisiin) liittyvät menot. 
Toteutus Uvoitekohtaisesti 
(miljoonaa ecua) 
Tavoittect 
Yhteisiin tukikehykset 
Tavoite 1 (jiilkeen jaaneet alueet) 
Tavoite 5a (maatalouden rakenteet) 
Tavoite 5b (maaseutualueet) 
Tavoite 6 (pohjoiset alueet) 
Yhteisoaloitteet 
Leader 
Interreg 
Regis 
Envireg 
Peace 
Posei 
Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 
8artikla 
Siirtymatoimenpiteet 
Yhteensa 1991 
1 440.827 
631,252 
260.152 1992 
1 634.683 
701.333 
475.798 1993 
1 599.218 
923.884 
508,644 
Otettu huomioon muissa otsakkeissa 
75.928 
2 408.159 63.000 
2 874.814 61.655 (') 
3 093.397 (') 1994 
1 904.274 
1 131.599 
271,836 
2,667 
4,249 
0,005 
5,849 
0,000 
5.184 
9,762 
3 335.425 1995 
2 395.2 
655,9 
249.5 
47.7 
235,9 
12,8 
4.1 
0.0 
1.3 
0,0 
0,6 
10,3 
3 609,1 1996 
2 416.5 
802,4 
508,4 
44,7 
83.1 
31,3 
17,0 
0,0 
8.1 
0.0 
15,4 
7,6 
3 934,5 
(') Mukaan lukien 0,975 miljoonaa ecua useita jäsenvaltioita koskevaa rahoitusta. 
749. Vuodesta 1991 lisääntyneet tavoitteen 1 menot vakaantuivat ensimmäisen kauden lopussa, 
mutta lisääntyivät jälleen vuosina 1994, 1995 ja 1996. 
750. Tavoitteen 5a menot olivat melko vakaita kyseisen kauden aikana ja saavuttivat huippunsa 
vuonna 1994, kun ns. "välillisiä" toimia koskevaa rahoitusjärjestelmää muutettiin (entinen asetus 
(ETY) N:o 2328/91). Muutoksesta seurasi vuoden 1993 korvausten ja vuoden 1994 uuden 
YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 167 
rahoituksen kirjaaminen mainitulle varainhoitovuodelle. Tavoitteen 5b menot kasvoivat 
huomattavasti vuosien 1990 ja 1993 välillä, mikä kuvastaa maaseudun kehittämispolitiikan 
painottamista, mutta vähenivät merkittävästi vuonna 1994 uusien ohjelmien käynnistämisen 
viivästyttyä. Viivästymät on kurottu kiinni vuonna 1996. 
751. Koska siirtymätoimenpiteiden toteuttaminen on loppusuoralla, niitä koskevien menojen 
voidaan havaita vähentyneen vuodesta 1991. 
752. Vuosina 1991-1993 tavoitteiden 1 ja 5b määrät koskevat sekä yhteisön tukikehykseen 
kuuluvia toimenpiteitä että yhteisöaloitteiden ja asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8 artiklan mukaisesti 
toteutettuja toimenpiteitä. Vuodesta 1994 alkaen kahden jälkimmäisen toimenpiteen määrät kuuluvat 
erillisiin otsakkeisiin. 
Talousarvion toteutuminen 
753. Käytettävissä olevien määrärahojen kannalta katsottuna, mukaan lukien talousarvioon 
alunperin otetut määrärahat, laajenemisen jälkeinen korjaava lisätalousarvio, siirrot ja siirretyt 
määrärahat (3 987,2 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 4 093,1 miljoonaa ecua 
maksumäärärahoina), EMOTR:n ohjausosaston vuoden 1996 talousarvion 
maksusitoumusmäärärahoista toteutui 98,7 prosenttia ja maksumäärärahoista 86,3 prosenttia. 
754. Vuonna 1997 maksusitoumusmäärärahat olivat 4 253,1 miljoonaa ecua ja maksumäärärahat 
3 761,8 miljoonaa ecua. Kyseisiin lukuihin sisältyvät yhteisöaloitteisiin varatut määrärahat. Kuten 
edeltävänä vuonna, edellä mainittuihin määriin sisältyvät Saksan uusille osavaltioille asetuksen 
(ETY) N:o 3575/90 mukaisesti osoitetut maksumäärärahat samoin kuin erityisen syrjäisiä alueita 
koskevien ohjelmien toteuttamiseen tarkoitetut summat, jotka sisältyvät lukuun "Rakennerahastot". 
Maksusitoumusmäärärahoihin eivät sisälly kalastusalan toimiin myönnetyt määrärahat, sillä kyseinen 
ala on erotettu maatalousalasta. 
Omat varat maataloudesta 
755. EMOTR on erottamaton osa yhteisön talousarviota. Sen määrärahoista, kuten muistakin 
yhteisön menoista, päätetään talousarviomenettelyn mukaisesti. 
756. Yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä perittyjen maksujen ansiosta maatalouspolitiikka 
tuottaa toisaalta myös tuloja. Kyseiset tulot, jotka ovat osa Euroopan unionin omia varoja, 
muodostuvat 
168 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 
- tuontimaksuista, jotka ovat kolmansista maista tuotavista maataloustuotteista perittäviä 
muuttuvia maksuja yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti; kyseiset maksut on tarkoitettu 
tasoittamaan maailmanmarkkinahintojen ja unionin sisällä päätettyjen hintatasojen välistä eroa. 
Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä tehdyn 
maataloussopimuksen mukaisesti tuontimaksut korvataan markkinointivuodesta 1995 alkaen 
kiinteillä tuontitulleilla; 
- maksuista, joita peritään sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä; ne jaetaan sokerin 
ja isoglukoosin tuotantomaksuihin, sokerin varastointimaksuihin ja lisäpoistomaksuihin; niillä 
taataan maanviljelijöiden ja sokeriyritysten suorittama yhteisön sisäisen kulutuksen ylittävän 
tuotannon myynnistä aiheutuvien tappioiden rahoitus. 
Tulojen kehitys 
Yhteisestä maatalouspolitiikasta peräisin olevat Euroopan unionin omat varat 
(miljoonaa ecua) 
Tulojen luonne 
Tuontimaksu 
Sokerimaksut 
- joista tuotantomaksuja (') 
- joista varastointimaksuja 
- muut 
Yhteensa 1992 
1 206.8 
1002.4 
606.8 
388.6 
7.0 
2 209,2 1993 
1 029,1 
1 115,3 
698,4 
416,7 
0,2 
2 144.4 1994 
922.5 
1 382,1 
809.9 
572,2 
0,0 
2 304.6 1995 
944.3 
1 316,3 
766.2 
542,0 
7.8 
2 160,6 1996 
810,1 
1 213,7 
711.5 
490,8 
11.4 
2 023,8 1997 
873.4 
1 366.0 
842.4 
513.4 
10.0 
2 239,4 
(') Mukaan lukien lisäpoistomaJtsu. 
757. On syytä muistuttaa, että on olemassa muitakin maataloudesta peräisin olevia tuloja: maito­
ja maitotuotealan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä tuottajat maksavat maitokiintiöiden 
ylittyessä lisämaksun. Kyseiset tulot eivät kuitenkaan ole luonteeltaan Euroopan unionin omia 
varoja, vaan niitä pidetään osana maatalousmarkkinoiden säätelyyn tähtääviä interventioita. Näin 
ollen ne vähennetään suoraan varainhoitovuoden maatalousmenoista kyseisillä aloilla. 
463 
VI - Ulkosuhteet 
Suhteet Yhdysvaltoihin 
758. Viljan ja riisin tuontijärjestelyistä Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen välillä vuonna 1996 
käydyn kirjeenvaihdon mukainen riisiä koskeva kumulatiivinen perintäjärjestelmä otettiin käyttöön 
kokeilukauden ajaksi vuonna 1997, ja vuoden 1996 osalta vahvistettiin tariffikiintiö mallasohralle. 
759. Keskustelut jatkuvat sellaisen Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen välisen laajan 
viinisopimuksen tekemisestä, joka antaisi paremman suojan Euroopan unionin alkuperänimityksille 
ja sallisi Yhdysvaltojen tuovan yhteisöön joidenkin EU.ssa kiellettyjen enologistcn käytäntöjen 
mukaisesti tuotettuja viinejä. 
760. Säilöttyjä hedelmiä koskevista EY:n tukitoimenpiteistä käytiin kahdenvälisiä neuvotteluja. 
761. Elävien eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaan liittyviä terveystoimenpiteilä koskevan 
eläinlääkintäalan kahdenvälisen vastaavuussopimuksen tekemiseksi käydyt neuvottelut saatettiin 
päätökseen ja komissio on tehnyt neuvostolle ehdotuksen sopimuksen hyväksymiseksi. 
762. Komissio ja Yhdysvaltojen viranomaiset jatkoivat keskusteluja siitä, miten Yhdysvaltojen 
huoli erikseen määritellyistä riskiaineksista tehdyn EY:n päätöksen kauppaa koskevista vaikutuksista 
voidaan ottaa huomioon. 
763. Kahdenvälisiä neuvotteluja käytiin myös vehnägluteenin viennistä EY:stä Yhdysvaltoihin. 
Maissigluteiinirehujauhon valvontaryhmä jatkoi säännöllisiä kokouksiaan. 
Suhteet Kanadaan 
764. Euroopan unioni ja Kanada allekirjoittivat joulukuussa 1996 poliittisen julistuksen ja 
toimintasuunnitelman, joiden tarkoituksena oli muun muassa EU:n ja Kanadan talous- ja 
kauppasuhteiden lujittaminen ja laajentaminen. Suunnitelman mukaan osapuolet sopivat vaihtavansa 
170 ULKOSUHTEET 
tietoja kaupan esteistä lokakuuhun 1997 mennessä, tavoitteenaan helpottaa tavaroiden ja palvelujen 
kauppaa sekä jatkaa tariffiesteiden ja muiden kuin tariffiesteiden vähentämistä ja poistamista. 
765. Komissio ja Kanadan viranomaiset keskustelivat myös tavoitteesta ratkaista ongelmat, jotka 
koskevat viljan tariffeihin liittyvien yhteisön WTO-sitoumusten tulkintaa ja soveltamista. 
766. EY ja Kanada pääsivät maaliskuussa 1997 periaatteelliseen sopimukseen luonnoksesta 
uudeksi vastaavuussopimukseksi kauppaan liittyvistä eläinten terveyttä koskevista toimenpiteistä. 
Sopimuksen hyväksyminen lykkääntyi, koska EU huolestui nautaelämistä saatavien 
kauppatavaroiden tuontia rajoittavasta uudesta terveyspolitiikasta, jonka Kanada otti käyttöön 
BSE-taudin vuoksi. 
Suhteet Meksikoon 
767. EY:n ja Meksikon yhdysvaltojen välisen poliittisen ja taloudellisen kauppasopimuksen 
tekemiseen tähtäävä ensimmäinen neuvottelukierros käytiin heinäkuussa 1997 Brysselissä. 
Neuvottelujen tuloksena laadittiin luonnos taloudellista kumppanuutta ja poliittista 
yhteensovittamista ja yhteistyötä koskevaksi sopimukseksi sekä luonnos kauppaa ja kaupan 
liitännäistoimenpiteitä koskevaksi väliaikaiseksi sopimukseksi. Keskustelut yksityiskohdista on 
tarkoitus aloittaa vuoden 1997 loppupuolella neuvoston ratifioitua sopimukset. 
768. Euroopan yhteisö ja Meksikon yhdysvaltojen hallitus allekirjoittivat 27. toukokuuta 1997 
sopimuksen alkoholijuomien nimitysten vastavuoroisesta tunnustamisesta ja suojasta. Sopimuksen 
tavoitteena on sopimuspuolten alueilla valmistettujen alkoholijuomien nimitysten vastavuoroinen 
suojaaminen. On tärkeää huomata, että kyseessä on ensimmäinen Latinalaisen Amerikan maan 
kanssa allekirjoitettu alkoholijuomia koskeva sopimus. 
Suhteet Mercosur-maihin ja Chileen 
769. Joulukuussa 1995 allekirjoitetulla alueidenvälisellä yhteistyösopimuksella perustetun 
EY-Mercosur-sekakomitean kokouksessa muistutettiin puitesopimuksen väliaikaisesta 
soveltamisesta sen ratifioimiseen asti. Samassa yhteydessä tarkennettiin sopimuksen kaupallisia 
tavoitteita ja vahvistettiin sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen perustetut elimet, erityisesti kaupan 
alasekakomitea. 
770. Kaupan alasekakomitean tehtäväksi annettiin kaupallisten kysymysten tutkiminen kolmen 
työryhmän avustuksella. Maatalousalaa tarkastellaan tavaroiden kauppaa käsittelevässä ryhmässä, 
jonka on tarkoitus saada analyysinsä kaupan tilanteesta valmiiksi vuoden 1997 lopulla. 
ULKOSUHTEET 171 
771. Saman menettelyn mukaisesti tutkitaan parhaillaan EU:n ja Chilen välistä kauppaa. 
Suhteet Japaniin ja Korean tasavaltaan 
772. Japanin ja Korean suhteita koskeva työ keskittyi edelleen markkinoille pääsyyn ja sääntelyn 
purkamiseen. Erityistä huomiota kiinnitettiin kaupan esteiden purkamiseen kasvien ja eläinten 
terveyden aloilla. Komission jäsen Fischler ja kaksikymmentä Euroopan liike-elämän johtajaa 
vierailivat maaliskuussa 1997 Japanissa. Kuusi päivää kestäneen vierailun tarkoituksena oli edistää 
eurooppalaisten maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden vientiä Japaniin ja lujittaa suhteita Japanin 
hallitukseen. Matkaa pidettiin erittäin onnistuneena. Korean suhteen on ilmennyt vakavia vaikeuksia 
sen jälkeen, kun Korea päätti maaliskuussa 1997 ottaa käyttöön maitojauhesekoitusten (joiden 
suurin viejä on EU) tuontia rajoittavan kiintiön Maailman kauppajärjestön WTO:n 
suojalausekkeiden mukaisesti. EU ei hyväksy näitä toimenpiteitä ja neuvottelut Korean kanssa 
jatkuvat. 
Suhteet Uuteen-Seelantiin 
773. Neuvosto teki 17. joulukuuta 1996 päätöksen elävien eläinten ja eläintuotteiden kauppaan 
sovellettavia eläinten terveyttä koskevia toimenpiteitä koskevan Euroopan yhteisön ja Uuden-
Seelannin sopimuksen tekemisestä, joka on ensimmäinen yhteisön ja kolmannen maan välillä 
tehty tällainen sopimus. Sen tarkoituksena on sääntelystä johtuvien esteiden vähentäminen 
entisestään, ja sillä pannaan täytäntöön terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyssä WTO-
sopimuksessa annetut määräykset ja helpotetaan Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välistä 
elävien eläinten ja eläintuotteiden kauppaa edistämällä terveyttä koskevien toimenpiteiden 
asteittaista tunnustamista ja vastaavuutta, hyväksymällä aluejaon periaate ja parantamalla tiedotusta 
ja yhteistyötä. 
774. Keskusteluja käytiin myös WTO:n tariffikiintiössä alennettuun tulliin oikeutettua voita 
koskevasta tulkinnasta. 
Suhteet Etelä-Afrikan tasavaltaan 
775. Vuonna 1997 Etelä-Afrikka sai täyden pääsyn yleiseen tullietuusjärjestelmään. 
776. Etelä-Afrikan kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen valmistelu jatkui neuvoston antamien 
neuvotteluohjeiden mukaisesti teknisellä tasolla ja ministerien välisenä yhteistyönä. Etelä-Afrikan 
172 ULKOSUHTEET 
maatalousministeri Derek Hanekom tapasi komission jäsenen Franz Fischlerin 27. kesäkuuta 1997 
vahvistaakseen neuvotteluissa saavutetun edistyksen ja keskustellakseen kahdenvälisistä 
kauppakysymyksistä. Molemmat osapuolet ilmaisivat halunsa nopeuttaa kehitystä laajan 
kahdenvälisen vapaakauppasopimuksen aikaansaamiseksi EU:n ja Etelä-Afrikan välillä. Sopimus 
kattaisi kaupan ja kehitysyhteistyön lisäksi muita seuraavien kolmen periaatteen mukaisia yhteistyön 
muotoja: yhteensopivuus WTO:n kanssa, herkkien tuotteiden ja etujen kunnioittaminen sekä 
eteläisen Afrikan alueen hyödyttäminen. 
777. EU:n ja Etelä-Afrikan välisen viinejä ja alkoholijuomia koskevan sopimuksen tekemiseksi 
on käynnissä oma menettelynsä. 
Suhteet Keski- ja Itä-Euroopan maihin (KIE-maat) 
778. Vuoden alkupuolella käytiin neuvotteluja Visegrad-maiden (Unkari, Puola, Tsekin tasavalta 
ja Slovakia), Bulgarian, Romanian ja Baltian maiden (Viro, Latvia ja Liettua) kanssa tehtyihin 
Eurooppa-sopimuksiin (eli assosiaatiosopimuksiin) sisältyvien kauppaa koskevien myönnytysten 
mukauttamiseksi siten, että niissä otetaan huomioon EU:n tuleva laajentuminen ja GATTin 
Uruguayn kierroksen tulokset. 
779. Visegrad-maiden sekä Bulgarian ja Romanian osalta nykyisiä autonomisia toimenpiteitä, 
joilla määrätään näitä maita koskevien myönnytysten säilyttämisestä, jatkettiin 1. tammikuuta 
1997 alkaen ja 1. heinäkuuta 1997 alkaen ne korvattiin uusilla autonomisilla toimenpiteillä, joilla 
pantiin täytäntöön kaikki neuvottelujen tulokset. Baltian maiden osalta jatkettiin 1. heinäkuuta 
1996 käyttöön otettujen autonomisten toimenpiteiden soveltamista. Molemmat 
toimenpidekokonaisuudet pysyvät voimassa siihen asti, kun Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjat 
on lopullisesti hyväksytty. 
780. Slovenian kanssa tehty uusi Eurooppa-sopimus, johon sisältyy maataloutta koskevia 
vastavuoroisia myönnytyksiä, tuli voimaan 1. tammikuuta 1997. Entisen Jugoslavian tasavallan 
Makedonian kanssa allekirjoitettiin 29. huhtikuuta 1997 yhteisön tariffimyönnytyksiä sisältävä 
yhteistyösopimus, jonka on tarkoitus tulla voimaan vuoden lopussa. 
781. Neuvottelut viinejä ja alkoholijuomia koskevan sopimuksen tekemiseksi Tsekin tasavallan, 
Slovakian ja Slovenian kanssa jatkuvat. Myös Bulgarian ja Romanian kanssa tehdyt sopimukset 
neuvotellaan uusiksi. 
782. Neuvotteluja jatkettiin myös eläinlääkintää, kasvien terveyttä ja eläinten hyvinvointia 
koskevien sopimusten tekemiseksi Visegrad-maiden, Bulgarian ja Romanian kanssa. Tsekin 
tasavallan kanssa vastaavat neuvottelut saatiin päätökseen. 
ULKOSUHTEET 173 
783. Komissio julkaisi lausuntonsa kymmenen KIE-maan EU: n jäsenyyttä koskevista hakemuksista 
ja teki (Agenda 2000 -asiakirjoissa) tiettyjä ehdotuksia liittymistä edeltäväksi taloudelliseksi tueksi 
(maatalous mukaan lukien) KIE-maille. 
Suhteet Välimeren maihin 
784. EU:n Välimeren kumppanien kanssa marraskuussa 1995 Barcelonassa sovitun Euro-Välimeri-
kumppanuuden mukaisesti neuvotellaan uudet assosiaatiosopimukset, jotka korvaavat 1970-luvulla 
tehdyt yhteistyösopimukset. Tunisian, Israelin ja Marokon kanssa neuvottelut saatiin päätökseen 
jo vuonna 1995 ja vuonna 1997 saatiin aikaan sopimus palestiinalaishallinnon kanssa. Algerian. 
Jordanian, Egyptin ja Libanonin kanssa neuvottelut ovat kesken. Jordanian kanssa on odotettavissa 
sopimus vuoden 1997 loppuun mennessä. Syyrian kanssa on käyty alustavia keskusteluja vuonna 
1997 ja on mahdollista, että neuvottelut aloitetaan vuoden 1998 aikana. Israelin, Marokon, Tunisian 
ja palestiinalaisten kanssa tehdyt uudet sopimukset tulevat voimaan kansallisten hallintojen 
ratifioitua ne, todennäköisesti vuonna 1998. Näillä sopimuksilla edistetään kauppaa ja 
maataloustuotteiden osalla niissä määrätään vastavuoroisista kauppamyönnytyksistä. 
785. Israelin ja palestiinalaishallinnon kanssa tehtyihin uusiin sopimuksiin sisältyvät maataloutta 
koskevat vastavuoroiset myönnytykset tulivat väliaikaisesti voimaan vuosina 1996 ja 1997. Tiettyjä 
tuotteita koskevia yksinäisiä päätöksiä tehtiin myös Marokon ja Tunisian sopimusten tiettyjen 
määräysten huomioonottamiseksi ja maataloustuotteiden perinteisten kauppavirtojen säilyttämiseksi. 
786. Vuonna 1997 saatiin myös päätökseen maatalouden alan suosituimmuussopimuksiin tehtäviä 
mukautuksia koskevat neuvottelut Turkin kanssa. Näillä mukautuksilla laajennetaan Turkista 
Euroopan yhteisöön tuotaviin tavaroihin sovellettavaa etuusjärjestelmää: niihin sisältyy myös 
Turkin vastavuoroisia myönnytyksiä EY:stä Turkkiin vietäville maataloustuotteille. Mukautuksilla 
pyritään myös ratkaisemaan EY:n ja Turkin välisiä ongelmia, jotka liittyvät GATTin Uruguayn 
kierroksen täytäntöönpanoon ja EU:n laajentumiseen. Näiden määräysten on tarkoitus tulla voimaan 
vuonna 1998, mutta osia niistä sovelletaan jo syyskuusta 1997 alkaen. 
787. Kyproksen kanssa käydyissä neuvotteluissa saavutettiin vuonna 1996 tuloksia, joissa otetaan 
huomioon Uruguayn kierroksen täytäntöönpanon seuraukset. Näiden neuvottelujen tulokset on 
tarkoitus hyväksyä vuonna 1997 ja niitä sovelletaan 1. tammikuuta 1998 alkaen. 
Suhteet EFTA-maihin 
788. Vuonna 1997 yhteisö jatkoi neuvottelujaan Sveitsin kanssa uuden kahdenvälisen 
maataloussopimuksen aikaansaamiseksi. Nämä neuvottelut olivat osa laajempaa 
174 ULKOSUHTEET 
neuvotteluvaltuuksia yhteensä kuudella alalla. Maatalouden osalta neuvottelut liittyvät 
vastavuoroisiin tariffimyönnytyksiin ja kaupan teknisten esteiden purkamiseen (erityisesti 
eläinlääkintä-ja kasvinsuojelualalla, siemenalalla sekä luonnonmukaisen maatalouden, eläinten 
ruokinnan ja viinien ja alkoholijuomien aloilla). 
789. Tämän sopimuksen tekeminen edellyttää neuvottelujen edistymistä myös muilla aloilla. 
Neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaan eri aloilla on saavutettava soveltuva vastaavuus. 
790. Yhteisö neuvotteli vuonna 1997 myös Norjan kanssa uuden kahdenvälisen 
maataloussopimuksen tekemisestä. Näiden vastavuoroisuuteen perustuvien neuvottelujen 
tarkoituksena on laajentaa nykyisissä sopimuksissa määrättyjä myönnytyksiä ja edistää 
maatalouskaupan vapauttamista. 
Monenkeskinen yhteistyö ja kansainväliset järjestöt 
Maailman kauppajärjestö (VVTO) 
79/. Kerran kahdessa vuodessa järjesteltävistä WTO:n ministerikokouksista ensimmäisessä, 
joka pidettiin 9.-13. joulukuuta 1996 Singaporessa, tarkasteltiin WTO:n jäsenten sitoumusten 
täytäntöönpanoa ja pantiin merkille, että uudistusohjelmalla oli saavutettu edistystä maatalouden 
alalla. Sovitut markkinoillepääsyä koskevat myönnytykset sekä kotimaista tukea ja vientitukia 
koskevat sitoumukset oli pantu täytäntöön. Ministerit hyväksyivät maatalouskomitean raportin, 
jossa esitettiin seuraavaa: 
792. "Maataloussopimuksen 20 artiklassa tarkoitetun uudistuksen jatkamisesta neuvotellaan 
kyseisessä artiklassa määrätyn aikataulun ja muiden siihen sisältyvien määräysten mukaisesti. 
Maatalouskomitea kerää hyödyllisiä kokemuksia seuraavien tavoitteiden edistämiseksi vuodesta 
1997 alkaen: 
- näiden sitoumusten noudattamisen arviointi täydellisen ja aikataulun mukaisen täytäntöönpanon 
tarve huomioon ottaen ja 
- tietojen vaihto ja analysointi maataloussopimuksen kaikkien asiaa koskevien määräysten 
mukaisesti. 
793. Tämä auttaa WTO:n jäseniä ymmärtämään paremmin asiaan liittyviä kysymyksiä ja 
yksilöimään omat etunsa niiden suhteen ennen 20 artiklassa määrättyjen neuvottelujen aloittamista." 
794. WTO:n maatalouskomitea kokoontui vuoden 1997 aikana säännöllisesti ja sen lisäksi 
Uruguayn kierroksen sitoumusten täytäntöönpanon edistymistä tarkasteltiin useissa epävirallisissa 
tapaamisissa. 
ULKOSUHTEET 175 
795. Terveys-ja kasvinsuojelutoimia käsittelevä WTO:n komitea valvoo sitä, miten jäsenet panevat 
sitoumukset täytäntöön. Sen työtä ohjaavat johdonmukaisuuden tavoittelu ja kansainvälistä 
yhdenmukaistamista koskevan seurantajärjestelmän kehittäminen. Euroopan komissio osallistui 
aktiivisesti kummankin komitean työskentelyyn. 
Liittyminen Maailman kauppajärjestöön 
796. Komissio on neuvotellut liittyvien maiden kanssa WTO:n jäsenyyttä koskevista 
maatalouskysymyksistä. Keskeisiä tässä yhteydessä ovat Kiina, Taiwan, Venäjä, Baltian maat, 
Saudi-Arabia ja uudel itsenäiset valtiot. 
Kuulemismenettely ja riitojen ratkaiseminen Maailman kauppajärjestössä 
797. Ecuadorin, Guatemalan, Hondurasin, Meksikon ja Yhdysvaltojen pyynnöstä EY:n banaanialan 
järjestelyä tutkimaan perustettu paneeli antoi raporttinsa 22. toukokuuta 1997. EY valitti raportista 
valituselimeen, joka antoi oman raporttinsa 9. syyskuuta 1997. Valituselimen mukaan lietyt EY:n 
banaanijarjestelmän piirteet eivät ole WTO:n sääntöjen mukaisia. 
798. Yhdysvaltojen ja myöhemmin myös Kanadan pyynnöstä asetettiin paneeli tutkimaan EY:n 
toimenpiteitä kasvun edistäjien käytön kieltämiseksi karjankasvatuksessa. Paneeli antoi raporttinsa 
18. elokuuta 1997 ja EY valitti siitä WTO:n valituselimeen. 
799. Brasilian pyynnöstä asetettiin paneeli tutkimaan siipikarjan tuontia Euroopan yhteisöön. 
800. Yhteisö osallistui kolmantena osapuolena Yhdysvaltojen pyytämään kuulemismenettelyyn 
Filippiinien sian- ja siipikarjanliha-alan tariffikiintiöiden hallinnosta. 
801. EY järjesti Japanin kanssa kaksi GATT-sopimuksen XXII artiklan mukaista neuvottelua 
sianlihan tuontijärjestelyjä koskevista Japanin hallintomenettelyistä. 
802. Syyskuussa 1997 EY kuuli GATT-sopimuksen XXII artiklan mukaisesti Koreaa WTO:n 
suojalausekesopimuksen mukaisista maitojauhesekoitusten tuontia rajoittavista kiintiöistä. Australia 
osallistui tähän kuulemiseen kolmantena osapuolena. 
Yleinen tullietuusjärjestelmä 
803. Uuden monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta maataloustuotteisiin annetun 
neuvoston asetuksen säännökset tulivat voimaan 1. tammikuuta 1997. Järjestelmällä pyritään 
176 ULKOSUHTEET 
edistämään kehitysmaiden yhdentämistä maailmantalouteen ja monenkeskiseen kauppajärjestelmään. 
Uudessa järjestelyssä annetaan useille kehitysmaiden maataloustuotteille etuoikeutettu pääsy 
yhteisön markkinoille ja keskitytään köyhimpien edunsaajamaiden tarpeisiin siirtämällä asteittain 
etuuksia kehittyneemmillä mailta vähemmän kehittyneille. Vähiten kehittyneillä mailla on oikeus 
viedä kaikkia yleiseen tullietuusjärjestelmään kuuluvia tuotteita tullitta EU:n markkinoille. 
Maailman elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) 
804. Elintarvike-ja maatalousjärjestö FAO:n jäsenenä yhteisö on osallistunut aktiivisesti järjestön 
eri elinten toimintaan, erityisesti maataloutta, maailman elintarviketurvaa, perustuotteita ja 
metsätaloutta käsittelevien komiteoiden kokouksiin, joissa se on esitellyt maatalouspolitiikkaansa 
ja suhtautumistaan elintarviketurvaan. Se osallistui myös tekniseen kuulemiseen kansainvälisen 
kasvinsuojeluyleissopimuksen tarkistamiseksi Roomassa 13.-17. tammikuuta. Kuulemisen 
tarkoituksena oli yleissopimuksen tarkistaminen yhdenmukaiseksi Uruguayn kierroksen 
päätösasiakirjaan sisältyvän terveys-ja kasvinsuojelusopimuksen kanssa. Yhteisö osallistui myös 
elintarviketuotannon ja maatalouden geneettisiä voimavaroja käsittelevän komitean seitsemänteen 
kokoukseen Roomassa 15.-23. toukokuuta. Tässä kokouksessa tunnustettiin alan kansainvälisen 
sitoumuksen tarkistamisessa saavutettu edistys. Komitea myös korosti, että hallitusten osallistuminen 
työskentelyyn tulee jatkossa tarpeelliseksi ottaen huomioon kasvien geneettisten voimavarojen 
kestävän käytön ja säilyttämisen merkityksen maataloudelle ja maailman elintarviketurvalle. 
Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) 
805. Yhteisö jatkoi aktiivista yhteistyötään taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä 
OECD:ssä osallistumalla erityisesti OECD.n maatalouskomitean ja vastaavien työryhmien 
työskentelyyn. Näissä työryhmissä käsiteltiin muun muassa maatalouspolitiikkaaja -markkinoita, 
maatalouden iiä-länsi-suhieita. maatalouden ja kaupan sekä maatalouden ja ympäristön suhteita, 
vientiluottoja, siementen sertifiointia ja hedelmien ja vihannesten laatuvaatimuksia. Yhteisö 
osallistui myös OECD:n neuvoston maaseudun kehittämisryhmän toimintaan, jota on tehostettu 
omaksumalla monialainen lähestymistapa. Euroopan yhteisö oli mukana seuraavien 
vuosikertomusten laadinnassa: Maatalouden tulevaisuudennäkymät (tärkeimpien 
maatalousmarkkinoiden keskipitkän ajan suuntaukset), OECD-maiden maatalouspolitiikka ja 
kertomus siirtymätalouksista (Keski- ja Itä-Euroopan maat, entinen Neuvostoliitto, Kiina ja 
Mongolia). 
Kansainvälinen sokerijärjestö (ISO) 
806. Kansainvälisen sokerijärjestön neuvoston kokouksessa 29. toukokuuta 1997 hyväksyttiin 
keskipitkän ajan strategia, jossa annetaan käytännön suuntaviivat vuoden 1992 kansainvälisen 
ULKOSUHTEET 177 
sokerisopimuksen täytäntöönpanolle. Sopimuksen voimassaoloa myös jatkettiin sopimusta 
muuttamatta kahdella vuodella 31. päivään joulukuuta 1999. 
Kansainvälinen viljasopimus 
807. Vuoden 1995 kansainvälinen viljasopimus koostuu kahdesta oikeudellisesta asiakirjasta, 
jotka ovat vuonna 1995 tehdyt viljojen kauppaa koskeva yleissopimus ja elintarvikeapua koskeva 
yleissopimus. Kumpikin yleissopimus on voimassa 30. kesäkuuta 1998 asti. 
808. Neuvottelut sopimuksen jatkamiseksi tai sen korvaamiseksi uudella sopimuksella alkoivat 
syksyllä 1997. 
Elintarvikeapu 
809. Euroopan unioni jatkoi kehitysmaille ja kansainvälisille järjestöille suunnattua 
elintarvikeapuaan. 
810. Vuoden 1995 elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen, jonka sekä yhteisö että sen 
jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet, perusteella elintarvikeavun vähimmäismäärä vuodessa on 
1 755 000 tonnia vehnäekvivalenttina ilmoitettuna. Elintarvikeavun määrät eivät ole muuttuneet 
vuodesta 1996. 
811. Neuvosto vahvisti 27. kesäkuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 1292/96 uudet 
suuntaviivat elintarvikeapupolitiikalle ja sen hallinnolle sekä luettelon maista jajärjestöistä, jotka 
voivat saada yhteisön elintarvikeapua. 

Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg ISSN 1024-4492 
KOM(98) 611 lopullinen 
x\i3 A/\ JVJL JVJ Jr\ X 
FI 03 15 14 17 
Luettelonumero : CB-CO-98-601-FT-C