KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA

TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA

Oheisasiakirja

ehdotukseen

neuvoston suositukseksi terveyttä edistävän liikunnan lisäämisestä eri aloilla

Tämä vaikutustenarviointi liittyy komission ehdotukseen neuvoston suositukseksi terveyttä edistävän liikunnan lisäämisestä eri aloilla. Asiakirjassa esitetään vaikutustenarvioinnin tärkeimmät näkökohdat.

1. Johdanto

Vuonna 2011 annetussa tiedonannossa ”Urheilun eurooppalaisen ulottuvuuden kehittäminen” todetaan, että liikunta on nyky-yhteiskunnassa yksi tärkeimmistä terveyttä määräävistä tekijöistä ja että urheilu on perustavalla tavalla osa kaikkea sellaista julkista toimintapolitiikkaa, jolla pyritään fyysisen aktiivisuuden lisäämiseen. Tiedoksiannossa kehotetaan komissiota ja jäsenvaltioita edistämään ”liikuntaa koskeviin EU:n suuntaviivoihin perustuvien, uudelleentarkastelu- ja koordinointiprosessin sisältävien kansallisten suuntaviivojen laatimista”. Nämä suuntaviivat laati työryhmä, joka koostui 22:sta eri puolilta Eurooppaa tulleesta ja vakiintunutta tieteellistä käsitystä laajasti edustaneesta eri alojen asiantuntijasta, ja ne vahvistettiin EU:n tasolla vuonna 2008. Suuntaviivoissa toistetaan WHO:n suositukset liikunnan vähimmäismäärästä, painotetaan monialaista lähestymistapaa ja annetaan 41 konkreettista toiminnan suuntaviivaa. Vaikutustenarvioinnissa osoitetaan ja analysoidaan määrääviä tekijöitä, jotka vaikuttavat suunnitellun terveyttä edistävää liikuntaa koskevan ja EU:n liikuntaa koskeviin suuntaviivoihin perustuvan EU:n poliittisen aloitteen taustalla.

2. Ongelman määrittely

Liikunta, säännöllinen urheilu ja kuntoilu ovat tehokkaimpia tapoja pysyä fyysisesti ja henkisesti hyvässä kunnossa, torjua ylipainoa ja liikalihavuutta sekä ehkäistä niihin liittyviä sairauksia. Lisäksi urheilun ja liikunnan harrastaminen korreloi muiden tekijöiden, kuten sosiaalisen vuorovaikutuksen ja osallisuuden, kanssa. Liikunnan monista hyödyistä on paljon näyttöä. Liikunnan puute sitä vastoin aiheuttaa useita haittoja, kuten ennenaikaisia kuolemia, ylipainoisuuden ja liikalihavuuden lisääntymistä, rinta- ja suolistosyöpiä, diabetesta ja iskeemisiä sydänsairauksia. Vähäisestä liikunnasta johtuvat terveysongelmat aiheuttavat Euroopan taloudelle merkittäviä suoria ja epäsuoria kustannuksia sairauksien ja sairastavuuden, sairauslomien sekä ennenaikaisten kuolemien vuoksi, etenkin kun otetaan huomioon Euroopan yhteiskuntien nopea ikääntyminen.

Terveyttä edistävä liikunta on suhteellisen uusi ala, jolla tieteellinen kehitys on nopeaa. Alassa yhdistyvät yhtäältä urheiluun ja kuntoiluun läheisesti liittyvä liikunta ja toisaalta kansanterveys. Maailman terveysjärjestö (WHO) on käsitellyt terveyttä edistävää liikuntaa etenkin vuonna 2004 hyväksymässään maailmanlaajuisessa strategiassa, joka koskee ruokavaliota, liikuntaa ja terveyttä. Terveyttä edistävän liikunnan lisäämisen onnistuminen riippuu ennen kaikkea jäsenvaltioiden ponnistuksista. Koska tietoisuus terveyttä edistävän liikunnan merkityksestä on lisääntynyt, monet viranomaiset ovat tehostaneet toimiaan terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseksi. Myös EU on käsitellyt liikuntaa poliitikoilla ja toimilla, joita se on toteuttanut urheilun alalla (esimerkiksi urheilun valkoinen kirja, EU:n liikuntaa koskevat suuntaviivat ja urheilua koskeva tiedonanto) ja terveyden alalla (esimerkiksi valkoinen kirja ”Ravitsemukseen, ylipainoon ja lihavuuteen liittyviä terveyskysymyksiä koskeva eurooppalainen strategia”). Lisäksi EU on hyödyntänyt politiikan koordinoinnissa asiaan liittyviä EU:n tason rakenteita ja etenkin neuvoston vuosia 2011–2014 koskevalla Euroopan unionin urheilualan työsuunnitelmalla perustettua urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevää asiantuntijaryhmää sekä ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevää asiantuntijaryhmää, joka perustettiin edellä mainitun vuoden 2007 strategian puitteissa koordinoimaan jäsenvaltioiden toimia ja jakamaan tietoa politiikoista, toimintaideoista ja käytännöistä.

Liikunnan edistämiseen kiinnitetystä yhä suuremmasta huomiosta ja terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseen käytettävissä olevista välineistä huolimatta liikkumattomuus on EU:ssa edelleen liian yleistä (esimerkiksi vuonna 2010 eurooppalaisista 60 prosenttia vastasi harrastavansa kuntoilua tai urheilua harvoin tai ei koskaan). Näyttö osoittaa myös, että yksittäisten jäsenvaltioiden välillä on valtavia eroja. Useimmat maat eivät ole saavuttaneet tärkeintä poliittista tavoitetta eli pystyneet lisäämään niiden kansalaisten osuutta, jotka saavuttavat WHO:n suosittamat ja EU:n liikuntaa koskevissa suuntaviivoissa toistetut liikunnan määrät. Suurin ongelma, johon aloitteella puututtaisiin, onkin se, että yleisesti ottaen EU:n jäsenvaltioiden terveyttä edistävän liikunnan lisäämistoimet eivät ole olleet tehokkaita.

Jäsenvaltioiden toimien heikkoon vaikuttavuuteen on monia syitä, mutta lähinnä se johtuu puutteista terveyttä edistävän liikunnan lisäämistä koskevan politiikan laadinnassa ja täytäntöönpanossa. Kun otetaan huomioon kriteerit, jotka tehokkaalle terveyttä edistävää liikuntaa tukevalle politiikalle on asetettu EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen ja muiden tieteellisten välineiden muodostaman viitekehyksen avulla, näyttö ja kuulemistulokset ovat osoittaneet, että terveyttä edistävää liikuntaa tukevassa politiikassa on ainakin seuraavat kolme puutetta: a) terveyttä edistävän liikunnan alalla on puutetta riittävän monialaisista lähestymistavoista, kuten terveyttä edistävästä liikunnasta vastaavien ministeriöiden ja elinten yhteistyöstä, b) terveyttä edistävää liikuntaa koskevien toimien tavoitteita ei ole määritelty riittävän selvästi ja c) terveyttä edistävän liikunnan määrää ja sitä koskevien toimien seurantaa ja arviointia koskevat säännökset ovat riittämättömiä.

Puutteiden taustalla olevat tekijät liittyvät siihen, että terveyttä edistävä liikunta on suhteellisen uusi aihe hallitusten asialistoilla (jos se edes sisältyy niihin) ja että liikuntaa lisäävien toimien suunnittelussa tarvittava tietämys terveyttä edistävään liikuntaan vaikuttavista tekijöistä on lapsenkengissä. Terveyttä edistävää liikuntaa ei ole vielä tunnustettu monitahoiseksi politiikanalaksi, joka edellyttää EU:n liikuntaa koskevissa suuntaviivoissa esitettyjen kaltaisia monialaisia toimia. Tämä johtuu muun muassa siitä, ettei asiaa ole ajettu riittävällä voimalla. Tähän asti terveyttä edistävää liikuntaa on käsitelty muiden kansanterveysasioiden (kuten ruokavalioiden) yhteydessä, eikä sitä ole pidetty erillisenä politiikanalana, vaikka sen lukuisista riippumattomista terveys- ja muista vaikutuksista on näyttöä. Tämä näkyy myös EU:n liikuntaa koskevissa toimissa ja rakenteissa. EU:n politiikassa on runsaasti mahdollisuuksia tukea EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanoa tehokkaana keinona lisätä terveyttä edistävää liikuntaa sekä parantaa jäsenvaltioiden EU:n tason poliittista yhteistyötä liikunnan vähenemissuuntauksen kääntämiseksi. Toistaiseksi politiikan koordinointi EU:n toimien puitteissa ja jäsenvaltioiden välillä EU:n tasolla ei ole vastannut riittävän hyvin terveyttä edistävän liikunnan monitahoisuutta erillisenä politiikanalana.

Suunnitellussa aloitteessa keskitytään ensisijaisesti terveyttä edistävästä liikunnasta EU:n jäsenvaltioissa vastaaviin viranomaisiin ja erityisesti EU:n liikuntaa koskevissa suuntaviivoissa käsiteltyihin aihealueisiin. Aloitteella parannettaisiin valmiuksia lisätä terveyttä edistävää liikuntaa tehokkaammin eri aloilla, ja se koskisi ainakin seuraavista aloista vastaavia viranomaisia: urheilu, terveys, koulutus, liikenne, ympäristö, kaupunkisuunnittelu, yleinen järjestys ja turvallisuus, työympäristö ja ikäihmisten palvelut. Aloitteessa keskitytään erityisesti jäsenvaltioihin, jotka eivät ole onnistuneet lisäämään terveyttä edistävää liikuntaa kansalaistensa parissa (yleisesti ottaen tämä koskee Etelä- ja Itä-Euroopan maita), ja siten sillä puututaan myös EU:n 28 jäsenvaltion välillä esiintyviin alueellisiin eroihin. Viime kädessä ehdotetulla aloitteella pyritään saavuttamaan kaikki EU:n kansalaiset, kuten lapset, työikäiset ja ikääntyneet, ja tarjoamaan heille uusia mahdollisuuksia harrastaa liikuntaa WHO:n suositusten mukaisesti. Koska liikunnan puute koskee erityisesti tiettyjä riskiryhmiä (sosioekonomisesti heikommassa asemassa olevat ryhmät, naiset, lapset ja vanhukset), aloite hyödyttää kyseisiä ryhmiä enemmän kuin koko Euroopan väestöä keskimäärin.

3. Toissijaisuuskysymysten analyysi

EU:n oikeus toimia terveyttä edistävän liikunnan alalla perustuu kahteen SEUT-sopimuksen artiklaan, joissa molemmissa EU:lle annetaan täydentävä toimivalta. Sopimuksen 165 artiklan mukaan unioni ”myötävaikuttaa Euroopan urheilun edistämiseen” ja toiminnalla pyritään ”kehittämään urheilun eurooppalaista ulottuvuutta”. Sopimuksen 168 artiklan mukaan ”unionin toiminta suuntautuu kansanterveyden parantamiseen […] sekä fyysistä ja mielenterveyttä vaarantavien tekijöiden torjuntaan”. SEUT-sopimuksessa todetaan molemmista aloista, että neuvosto voi antaa (komission ehdotuksesta) suosituksia, ja valtuutetaan komissio edistämään jäsenvaltioiden politiikkojen yhteensovittamista. Kansanterveyden alalla politiikkojen yhteensovittamiseksi toteutettavilla aloitteilla olisi erityisesti ”tarkoitus vahvistaa suuntaviivoja ja indikaattoreita, järjestää parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä valmistella tarvittavat tekijät säännöllistä seurantaa ja arviointia varten”.

Toissijaisuusperiaatteen soveltamisen osalta voidaan todeta, että päävastuu terveyttä edistävän liikunnan lisäämisestä ja urheilu- ja terveysalan toimien määrittämisestä on jäsenvaltioilla. EU:n toiminta voi tuottaa merkittävää lisäarvoa sen lisäksi, mitä jäsenvaltiot voivat yksinään saavuttaa. Kansainvälisen kehyksen ja liikunnan edistämiseen tähtäävien toimien mukaisesti EU voi antaa poliittista muutosvoimaa terveyttä edistävää liikuntaa koskeville kohdennetuille toimille EU:n 28 jäsenvaltioissa ja lisätä tietoisuutta siitä, että on tarpeen toimia heti. EU:n tuki tehokkaammille terveyttä edistävän liikunnan lisäämistoimille voi yleisellä tasolla auttaa vähentämään liikunnan puutteesta aiheutuvia huomattavia sosiaalisia ja taloudellisia kustannuksia ja siten antaa jäsenvaltioille paremmat mahdollisuudet saavuttaa Eurooppa 2020 ‑strategiassa asetetut kasvutavoitteet.

EU:n toimien avulla kansallisista terveyttä edistävän liikunnan lisäämistoimista voidaan tehdä vaikuttavampia ja kustannustehokkaampia kuin muuten olisi mahdollista, mikä on olennaista erityisesti nykyisessä taloustilanteessa. EU voi helpottaa ja tukea politiikan koordinointia auttamalla jäsenvaltioita jakamaan tietoa ja kokemuksia, hyödyntämään vertaisoppimista, levittämään hyviä käytäntöjä ja tekemään yhteistyötä yhteisten toimintatapojen kehittämiseksi. Siten EU voi osaltaan parantaa valmiuksia lisätä terveyttä edistävää liikuntaa eri aloilla ja laatia politiikkaa, jolla voidaan varmistaa, että toteutetut toimet ovat parempia. Koordinointi vaikuttaa terveyttä edistävän liikunnan alalla erityisen hyödylliseltä, koska tällä hetkellä jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja terveyttä edistävälle liikunnalle annetun painoarvon, valittujen toimintatapojen sekä terveyttä edistävän liikunnan määrään vaikuttavien kulttuuristen ja taloudellisten piirteiden suhteen. Koordinoinnin avulla voidaan myös tuoda esiin lupaavimmilta vaikuttavia toimia. Parhaiden käytäntöjen vaihtoa tehostaa merkittävästi se, että eri toimenpiteiden ja politiikkojen vaikuttavuudesta on todellista näyttöä. Luotettavaa tietoa on saatavilla harvoin, vaikka se on arvokasta politiikan muotoilun ja parantamisen kannalta. Unioni on hyvässä asemassa tehostamaan terveyttä edistävää liikuntaa koskevien toimien seurantaa ja arviointia ja auttamaan siten jäsenvaltioita seuraamaan ajan mittaan tapahtuvaa kehitystä.

4. Tavoitteet

Aloitteen yleisenä tavoitteena on edistää terveempää ja tuottavampaa yhteiskuntaa lisäämällä terveyttä edistävää liikuntaa EU:ssa.

Aloitteella pyritään tehostamaan jäsenvaltioiden terveyttä edistävää liikuntaa koskevaa politiikkaa auttamalla niitä kehittämään ja panemaan täytäntöön EU:n liikuntaa koskeviin suuntaviivoihin perustuvaa politiikkaa, jonka avulla ne voivat korjata suurimpia puutteita (monialaisen lähestymistavan puute, epäselvät tavoitteet ja riittämätön seuranta). Politiikkojen laatiminen ja täytäntöönpano tapahtuu pääasiassa jäsenvaltioissa. Siksi aloitteen ainoa erityistavoite on varmistaa, että jäsenvaltiot laativat ja panevat täytäntöön tehokkaita terveyttä edistävää liikuntaa koskevia politiikkoja parantamalla EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen käyttöönottoa ja toteuttamista. Erityistavoitteen saavuttamiseksi on asetettu kaksi toiminnallista tavoitetta, jotka liittyvät suoraan ongelman aiheuttaviin tekijöihin ja ehdotetun aloitteen osatekijöihin. Toiminnallisena tavoitteena on parantaa politiikan koordinointia jäsenvaltioiden välillä ja helpottaa kattavien tietojen keräämistä terveyttä edistävästä liikunnasta ja sitä koskevasta politiikasta.

5. Toimintavaihtoehdot

Tässä vaikutustenarvioinnissa punnitaan useita toimintavaihtoehtoja, joilla voitaisiin tukea jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä laatia ja toteuttaa tehokkaita toimia terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseksi. Vaihtoehdoista päätettiin hylätä kolme eli terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan koordinoinnin lopettaminen EU:n tasolla, keskittyminen yksinomaan EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen uudelleentarkasteluun ja keskittyminen yksinomaan uusiin edistämistoimenpiteisiin terveyttä edistävän liikunnan alalla. Havaittuihin ongelmiin puuttumiseksi ja asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarkasteltiin yksityiskohtaisemmin neljää toimintavaihtoehtoa: perusskenaario (vaihtoehto A), vaihtoehto ilman seurantakehystä (vaihtoehto B), vaihtoehto, johon kuuluu kevyt seurantakehys, (vaihtoehto C) ja vaihtoehto, johon sisältyy laajempi seurantamekanismi sekä vertailuarvoja ja tavoitteita (vaihtoehto D).

|| Vaihtoehto || Lyhyt kuvaus

A || Perusskenaario (nykytilanteen jatkuminen) || § Politiikan koordinointia jatketaan urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevän asiantuntijaryhmän, ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevän asiantuntijaryhmän ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen avulla mutta ei toteuteta uusia poliittisia aloitteita.

B || Politiikan koordinoinnin lisääminen (Väline: komission tiedonanto) || § Annetaan poliittinen asiakirja (ei sitova), jossa esitellään strateginen toimintamalli terveyttä edistävän liikunnan kohdennetuista lisäämistoimista eri aloilla. § Politiikan koordinointia tehostetaan EU:n tasolla siten, että siihen osallistuu urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevä asiantuntijaryhmä ja ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevä asiantuntijaryhmä ja komissio helpottaa työtä. § Toteutetaan toimia, joilla kannustetaan jäsenvaltioita sitoutumaan EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen periaatteisiin. § Kehotetaan jäsenvaltioita raportoimaan edistymisestään EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanossa ottaen huomioon olemassa olevat raportointivälineet ja -rakenteet.

C || Politiikan koordinoinnin ja seurannan lisääminen suppean, EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanoa koskevan indikaattorijoukon avulla (Väline: ehdotus neuvoston suositukseksi) || § Laaditaan poliittinen asiakirja, jolla on oikeusvaikutus (ei-sitovien sääntöjen asettaminen) ja jossa suositellaan kohdennettuja terveyttä edistävän liikunnan lisäämistoimia eri aloille. § Politiikan koordinointia tehostetaan EU:n tasolla siten, että siihen osallistuu urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevä asiantuntijaryhmä ja ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevä asiantuntijaryhmä ja komissio helpottaa työtä. § Jäsenvaltiot vahvistavat (neuvoston kokouksessa) EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen periaatteet ja sitoutuvat niihin. § Jäsenvaltiot sopivat seuraavansa terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan kehittymistä ja täytäntöönpanoa käyttämällä suppeaa joukkoa EU:n liikuntaa koskeviin suuntaviivoihin liittyviä ylätason kokonaisindikaattoreita ja raportoimaan EU:lle. § Komissio tukee seurantakehystä ja auttaa jäsenvaltioita niiden täytäntöönpanotoimissa.

D || Politiikan koordinoinnin ja seurannan lisääminen laajan, kaikki EU:n 41 liikuntaa koskevaa suuntaviivaa kattavan indikaattorijoukon ja tavoitteisiin/vertailuarvoihin perustuvan arvioinnin avulla (Väline: ehdotus neuvoston suositukseksi) || § Laaditaan poliittinen asiakirja, jolla on oikeusvaikutus (ei-sitovien sääntöjen asettaminen) ja jossa suositellaan kohdennettuja terveyttä edistävän liikunnan lisäämistoimia eri aloille. § Politiikan koordinointia tehostetaan EU:n tasolla siten, että siihen osallistuu urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevä asiantuntijaryhmä ja ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevä asiantuntijaryhmä ja komissio helpottaa työtä. § Jäsenvaltiot vahvistavat (neuvoston kokouksessa) kaikki EU:n liikuntaa koskevat 41 suuntaviivaa ja sitoutuvat niiden täytäntöönpanoon. § Jäsenvaltiot sopivat seuraavansa terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan kehittymistä ja täytäntöönpanoa käyttämällä laajaa joukkoa EU:n liikuntaa koskeviin suuntaviivoihin liittyviä määrällisiä ja laadullisia indikaattoreita ja raportoimaan EU:lle. § Jäsenvaltiot sopivat suuntaviivojen täytäntöönpanoa koskevista vertailuarvoista ja tavoitteista. § Komissio tukee seurantakehystä, auttaa jäsenvaltioita niiden täytäntöönpanotoimissa ja arvioi jäsenvaltioiden suoriutumista suhteessa vertailuarvoihin ja tavoitteiden saavuttamiseen.

Vaihtoehdossa A terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan koordinointia jatkettaisiin EU:n tasolla nykyisten rakenteiden ja menettelyjen avulla ja etenkin EU:n urheilua ja terveyttä koskevilla politiikanaloilla toteutettujen toimien mukaisesti.

Vaihtoehdossa B käytettäisiin oikeudellisesti sitomatonta poliittista asiakirjaa (eli komission tiedonantoa), jossa esitettäisiin EU:n uudistettu strateginen visio kohdennetusta lähestymistavasta terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseen eri aloilla ja jäsenvaltioiden yhdenmukaistetuista politiikoista. Aloite perustuisi nykyisiin terveyttä edistävää liikuntaa koskeviin poliittisiin asiakirjoihin. Siinä uudistettaisiin EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen mukainen poliittinen sitoutuminen terveyttä edistävään liikuntaan ja esitettäisiin jäsenvaltioita, komissiota ja muita asianomaisia toimijoita koskevia keskeisiä toimia.

Vaihtoehtojen C ja D keskeinen elementti on seurantakehys, jota ehdotetaan (myös vaihtoehtoon B sisältyvän) politiikan koordinoinnin tehostamisen rinnalle. Vaihtoehdoissa vahvistettaisiin EU:n liikuntaa koskevat suuntaviivat ja luotaisiin niiden täytäntöönpanon seurantaan erityinen mekanismi. Ajatuksena on, että nämä toimet yhdessä johtaisivat systemaattisempaan ja rakentavampaan koordinointiin ja vertaisoppimiseen ja siten tehokkaan terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan painottamiseen kansallisella ja sitä alemmalla tasolla. Näihin vaihtoehtoihin kuuluvassa aloitteessa jäsenvaltioita kehotettaisiin a) laatimaan kansallinen strategia ja toimintasuunnitelma terveyttä edistävän liikunnan edistämiseksi eri aloilla EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen mukaisesti, b) seuraamaan EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanoa kansallisella tasolla käyttäen ennalta sovittuja indikaattoreita, joilla mitataan liikunnan ja terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan muutoksia, ja c) raportoimaan edistyksestään säännöllisin väliajoin. Toimien tueksi jäsenvaltioita pyydettäisiin perustamaan niin sanottuja liikuntaa koskevia kansallisia tiedonvaihtopisteitä, joiden tehtävänä on kerätä tietoa seurantakehystä varten ja antaa maakohtaista tietoa asiaankuuluvista kansallisista politiikoista ja toimintasuunnitelmista. Komissio auttaisi jäsenvaltioita tukemalla niitä seurantamekanismin perustamisessa ja käyttämisessä sekä auttamalla niitä kehittämään valmiuksia, joita tarvitaan EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen mukaisen politiikan laatimisessa ja täytäntöönpanossa. Terveyttä edistävää liikuntaa koskevalla seurantakehyksellä kehitettäisiin siis alan nykyisiä seurannan ja tiedonkeruun muotoja yhteistyössä WHO:n kanssa. Tietojen perusteella laadittaisiin terveyttä edistävää liikuntaa koskevia maakohtaisia katsauksia ja analysoitaisiin terveyttä edistävän liikunnan kehityssuuntauksia. Lisäksi kerätyt tiedot muodostaisivat yhdessä muiden terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan kehityksestä ja täytäntöönpanosta kertovien tietojen kanssa perustan määräaikaisraportoinnille asiaankuuluvilla EU:n foorumeilla, kuten urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevässä asiantuntijaryhmässä ja ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevässä asiantuntijaryhmässä. Suurimmat erot vaihtoehtojen C ja D välillä koskevat politiikan koordinointia (vaihtoehto D: vertailuarvot, tavoitteet) ja seurannan laajuutta.

6. Vaikutusten arviointi

Tässä osiossa tarkastellaan ensin aloitteen yleisiä (sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristöön kohdistuvia) vaikutuksia. Vaikutukset, joita uudelta terveyttä edistävää liikuntaa koskevalta EU:n aloitteelta voidaan odottaa, ovat samankaltaisia kaikissa toimintavaihtoehdoissa, mutta vaikutusten voimakkuus todennäköisesti vaihtelee kunkin vaihtoehdon vaikuttavuudesta riippuen. Vaikutustenarvioinnin toisessa vaiheessa käsitellään vaihtoehtojen vaikuttavuutta, minkä jälkeen tarkastellaan kunkin vaihtoehdon vaikutuksia. Vaikutuksista esitetään tiivistelmä kyseisen osion lopussa olevassa taulukossa.

Sosiaaliset hyödyt perustuisivat terveyttä edistävän liikunnan lisääntymiseen eurooppalaisten keskuudessa. Liikunnan lisääntyminen olisi seurausta jäsenvaltioiden tehokkaammista terveyttä edistävää liikuntaa koskevista politiikoista ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanosta. Suositusten mukaisella liikunnalla on myönteinen vaikutus moniin kroonisiin sairauksiin ja terveysongelmiin. Jos eurooppalaiset harrastaisivat enemmän liikuntaa, kohonneesta kuolleisuusriskistä kärsivien määrä vastaavasti vähenisi. Euroopan unionissa liikunnan määrä korreloi myönteisesti elinajanodotteen kanssa, mikä tarkoittaa sitä, että maissa, joissa liikuntaa harrastetaan enemmän, on yleensä korkeampi elinajanodote. Koska liikunnan puute koskee erityisesti tiettyjä maita ja alueita (Etelä- ja Itä-Eurooppaa) ja tiettyjä riskiryhmiä (sosioekonomisesti heikommassa asemassa olevat ryhmät, naiset, lapset ja ikääntyneet), aloite hyödyttäisi kyseisiä maita, alueita ja ryhmiä koko Euroopan väestöä enemmän. Aloite olisi myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan (21, 23–26 ja 35 artiklan) mukainen. Tehokkaalla politiikalla ja päättäväisillä toimilla pitkällä aikavälillä saavutettavasta liikunnan lisääntymisestä voidaan todeta, että parhaaseen skenaarioon perustuvien laskelmien mukaan liikunnan määrä voisi 25 vuoden aikana lisääntyä jatkuvasti yhden prosentin vuodessa.

Taloudellisten vaikutusten osalta paremman terveyden ja hyvinvoinnin voidaan odottaa johtavan merkittävään taloudelliseen hyötyyn, sillä terveydenhuoltokustannukset pienenevät ja sairauden, sairastavuuden, sairauslomien ja ennenaikaisten kuolemien vuoksi menetetyn taloudellisen tuotannon määrä pienenee. Hyöty kuitenkin riippuu siitä, kuinka laajasti jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä kaikilla asiaankuuluvilla tasoilla. Vähäisestä liikunnasta aiheutuvia kustannuksia on yritetty määrittää rahallisesti. Eräässä tutkimuksessa arvioitiin Englannille aiheutuvien kustannusten olevan hieman yli 3 miljardia euroa vuodessa eli 63 euroa asukasta kohti. Samankaltaisiin lukuihin päädyttiin myös muiden maiden osalta. Jos asukaskohtaisista kustannuksista tehdään EU:n laajuisia johtopäätöksiä, liikunnan puutteen voidaan laskea maksavan EU:lle vuosittain yli 31 miljardia euroa. Tämän vähäisen liikunnan kustannuksia koskevan yksinkertaistetun skenaarion perusteella voitaisiin odottaa, että ehdotetun aloitteen mukaisesti kehitetyt ja toteutetut terveyttä edistävää liikuntaa lisäävät toimet lisäävät liikunnan suositellun vähimmäistason saavuttavien EU:n kansalaisten osuutta jopa yhdellä prosentilla vuodessa ja ajan myötä pienentävät liikunnan puutteesta aiheutuvia kustannuksia. Jos lähtökohdaksi otetaan vuoden 2010 Eurobarometrin luvut, tehokkaan terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan toteuttaminen voisi teoriassa johtaa siihen, että 25 vuoden kuluttua jopa 65 prosenttia eurooppalaisista liikkuisi suositusten mukaisesti ja liian vähäisestä liikunnasta aiheutuvat kustannukset pienenisivät asteittain. Liikunnan puutteesta aiheutuvien kustannusten pienenemisen taloudelliset hyödyt olisivat valtavat, sillä ne olisivat viiden vuoden jälkeen yhteensä lähes 7 miljardia euroa, kymmenessä vuodessa 22 miljardia euroa ja 20 vuodessa 63 miljardia euroa. Paljon kuitenkin riippuu jäsenvaltioiden valmiuksista ja tahdosta asettaa terveyttä edistävää liikuntaa koskeva politiikka etusijalle ja toteuttaa sitä pitkällä aikavälillä.

Kunkin vaihtoehdon kustannuksista voidaan todeta, että ehdotettuun aloitteeseen perustuvista, terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan täytäntöönpanotoimista aiheutuvat kustannukset maksaisivat viime kädessä jäsenvaltiot. On vaikeaa laskea terveyttä edistävää liikuntaa koskeviin toimiin tällä hetkellä osoitettujen määrärahojen määrää, koska liikunnan edistämisen kustannukset jakautuvat eri ministeriöille ja viranomaisille sekä erilaisille kansalaisjärjestöille ja yksityissektorille. Lisäksi terveyttä edistävään liikuntaan käytettävistä menoista ei pidetä kattavasti kirjaa kaikkialla EU:ssa. Tätä ongelmaa kärjistää se, että terveyttä edistävä liikunta on luonnostaan monialaista, että monet toimet sivuavat terveyttä edistävää liikuntaa ja että terveyttä edistävää liikuntaa lisäävien toimien päätavoitteena on usein jokin muu kuin terveyttä edistävän liikunnan lisääminen. Jäsenvaltioille aiheutuvat hallinnolliset kustannukset aiheutuisivat EU:n tason raportointivaatimuksista (vaihtoehdossa B esitetyt ja etenkin vaihtoehtojen C ja D seurantamekanismiin liittyvät vaatimukset). Ensimmäisenä vuonna kustannukset olisivat suhteellisen pienet, ja ne pienenisivät entisestään, kun mekanismi on täysin toimintakuntoinen, henkilökunta tottuu seurantaan ja tiedon saatavuus paranee ajan myötä. EU:n talousarviosta maksettavat kustannukset liittyvät seurantamekanismin perustamiseen ja toimintaan sekä jäsenvaltioiden tukemiseen kehittämällä niiden valmiuksia. Kustannukset on ehdotettu maksettavan vuosina 2014–2020 Erasmus+-ohjelman urheilua koskevasta luvusta. Muut kustannukset liittyisivät asiantuntijaryhmän kokousten järjestämiseen EU:n tasolla, ja ne maksettaisiin yleisestä talousarviosta.

Ympäristövaikutusten osalta voidaan todeta, että EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen liikennettä, ympäristöä, kaupunkisuunnittelua sekä yleistä järjestystä ja turvallisuutta käsittelevän osan täytäntöönpanoon liittyvillä toimilla voitaisiin saavuttaa merkittäviä ympäristöhyötyjä ja siten edistää Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 artiklassa tarkoitettua ympäristönsuojelun korkeaa tasoa. Vaikka tarkkojen ennusteiden laatiminen on erittäin vaikeaa, tuoreen tieteellisen tutkimuksen avulla voidaan saada käsitys siitä, mitä voitaisiin pitää aloitteen ympäristöhyötyjen kannalta parhaana mahdollisena skenaariona. Matkaliikuntaa (”active transport”) suosivan politiikan mahdollisten ympäristöhyötyjen laajuutta on pyritty osoittamaan tutkimuksen avulla. Tuoreessa tutkimuksessa pyrittiin ennustamaan, missä määrin Lontoon liikennemuotojen uudelleensuuntaus ja matkaliikunnan suosiminen vaikuttaisi hiilidioksidipäästöihin 20 vuoden aikana verrattuna perusskenaarioon perustuvaan kehitykseen. Tutkimuksessa laskettiin, että liikenteen hiilidioksidipäästöt olisivat kestäviä liikennemuotoja suosivassa skenaariossa henkilöä kohden 0,46 tonnia vuodessa ja 62 prosenttia pienemmät kuin perusskenaarion jatkuessa, jolloin päästöt olisivat 1,17 tonnia.

Vaihtoehtojen vaikutusten analyysi:

|| Vaihtoehto A (Perusskenaario) || Vaihtoehto B (Politiikan koordinoinnin lisääminen) || Vaihtoehto C (Politiikan koordinoinnin lisääminen ja suppeaan indikaattorijoukkoon perustuva seuranta) || Vaihtoehto D (Politiikan koordinoinnin lisääminen sekä kattavaan indikaattorijoukkoon ja tavoitteisiin vertaamiseen perustuva seuranta)

Tuotokset || § Politiikan koordinointi ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen edistäminen jatkuvat EU:n tasolla nykyisten rakenteiden puitteissa. § Liikuntaa koskevat toimet jatkuvat EU:n tukemien aloitteiden ja hankkeiden kautta. § Hajanaisten tietojen toimittaminen jatkuu. || § Politiikan koordinointi ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen edistäminen on EU:n tasolla nykyisten rakenteiden puitteissa hieman tehokkaampaa. § Liikuntaa koskevat toimet jatkuvat EU:n uuden terveyttä edistävää liikuntaa koskevan strategisen lähestymistavan puitteissa EU:n tukemien aloitteiden ja hankkeiden kautta. § Hajanaisten tietojen toimittaminen jatkuu. || § Politiikan koordinointi ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen edistäminen EU:n tasolla nykyisten rakenteiden puitteissa on merkittävästi tehokkaampaa. § Toimitetaan tarkkaa ja vertailukelpoista seurantatietoa, joka perustuu suppeaan joukkoon liikuntaa ja politiikkaa koskevia indikaattoreita. || § On mahdollista, että politiikan koordinointi ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen edistäminen on nykyisten rakenteiden puitteissa selvästi tehokkaampaa, mutta on myös riski, että osallistuminen on puutteellista. § On mahdollista, että voidaan toimittaa kattavia määrällisiin ja laadullisiin indikaattoreihin perustuvia seurantatietoja ja raportoida vertailuarvoista ja tavoitteista.

Tulokset || § Liikuntaa koskevat politiikat ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen (periaatteiden) käyttöönotto paranevat asteittain pienessä osassa jäsenvaltioita, mutta politiikat pysyvät ennallaan suurimmassa osassa jäsenvaltioita. || § Liikuntaa koskevat politiikat ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen (periaatteiden) käyttöönotto paranevat asteittain pienessä mutta vaihtoehtoa A suuremmassa osassa jäsenvaltioita, mutta politiikat pysyvät ennallaan monissa muissa jäsenvaltioissa. || § Liikuntaa koskevat politiikat ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen pääteemojen käyttöönotto paranevat merkittävästi suurimmassa osassa jäsenvaltioita. || § Liikuntaa koskevat politiikat ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen käyttöönotto paranevat merkittävästi osassa jäsenvaltioita (mutta on olemassa riski, että monissa jäsenvaltioissa aloitetta ei panna täytäntöön).

Vaikutukset

Sosiaaliset vaikutukset || § Liikunnan määrä pysyy ennallaan tai vähenee useimmissa maissa, ja liikunnan puutteesta aiheutuvat sosiaaliset haitat jatkuvat. || § Liikunnan määrä lisääntyy hieman joissakin jäsenvaltioissa mutta pysyy ennallaan tai vähenee monissa muissa, minkä vuoksi liikunnan puutteesta aiheutuvat sosiaaliset haitat korjaantuvat vain hieman. || § Liikunnan määrä lisääntyy jopa yhden prosentin vuodessa, minkä ansiosta liikunnan puutteesta aiheutuvat sosiaaliset haitat vähenevät merkittävästi. || § Liikunnan määrä lisääntyy jopa yhden prosentin vuodessa (mutta on riski, etteivät jäsenvaltiot pane aloitetta täytäntöön), minkä vuoksi liikunnan puutteesta aiheutuvat sosiaaliset haitat saattavat vähentyä merkittävästi.

Taloudelliset vaikutukset (Liitteessä V on yksityiskohtainen arviointi EU:lle aiheutuvista kustannuksista ja jäsenvaltioiden hallinnollisista kustannuksista) || § Liikunnan puutteesta johtuvat kustannukset pysyvät ennallaan (arviolta noin 31 miljardia euroa vuodessa). || § Liikunnan puutteesta aiheutuvat kustannukset pienenevät hieman ja saavutetaan joitakin taloudellisia hyötyjä, mutta hyödyt ovat merkittävästi pienemmät kuin vaikuttavalla politiikalla viidessä vuodessa saavutettu 6,7 miljardin euron hyöty. § Liikunnan kehittämiseen resurssejaan käyttäville jäsenvaltioille aiheutuu jonkin verran kustannuksia (vaikea ilmaista määrällisesti). || § Liikunnan puutteesta aiheutuvat taloudelliset kustannukset pienenevät merkittävästi. § Taloudellista hyötyä saavutetaan viidessä vuodessa 6,7 miljardia euroa. § Liikunnan kehittämiseen aiempaa enemmän resursseja käyttäville jäsenvaltioille aiheutuu jonkin verran kustannuksia (vaikea ilmaista määrällisesti). || § Liikunnan puutteesta aiheutuvat taloudelliset kustannukset pienenevät merkittävästi mutta vain jäsenvaltioissa, joissa aloite pannaan täytäntöön. § Aloitteen täytäntöönpanevissa jäsenvaltioissa saavutetaan merkittäviä taloudellisia hyötyjä (joita on kuitenkin vaikea ilmaista määrällisesti). § Liikunnan kehittämiseen aiempaa enemmän resursseja käyttäville jäsenvaltioille aiheutuu jonkin verran kustannuksia (vaikea ilmaista määrällisesti).

Ympäristövaikutukset || § Jäsenvaltiot, jotka parantavat liikuntaa koskevaa politiikkaansa matkaliikunnan osalta, saavat joitakin hyötyjä. || § Jäsenvaltiot, jotka parantavat liikuntaa koskevaa politiikkaansa matkaliikunnan osalta, saavat rajallisia mutta huomattavia hyötyjä. || § Jäsenvaltiot, jotka parantavat liikuntaa koskevaa politiikkaansa matkaliikunnan osalta, saavat mahdollisesti merkittäviä hyötyjä. || § Jäsenvaltiot, jotka parantavat liikuntaa koskevaa politiikkaansa matkaliikunnan osalta, saavat mahdollisesti merkittäviä hyötyjä.

7. Vaihtoehtojen vertailu ja parhaaksi arvioitu vaihtoehto

Vaikutustenarvioinnissa vertaillaan eri vaihtoehtojen todennäköistä tuloksellisuutta, tehokkuutta, johdonmukaisuutta EU:n yleisten poliittisten tavoitteiden kanssa, täytäntöönpanon toteutettavuutta ja kestävyyttä.

Neljän arvioidun vaihtoehdon vaikuttavuus riippuu jäsenvaltioiden toteuttamista toimista, jotka ovat kaikki vapaaehtoisia. Vaihtoehdot kuitenkin eroavat toisistaan siinä, mitä tiettyjä toimia ja/tai politiikkoja EU edellyttää, ja ne liittyvät läheisesti aloitteen toteuttamisessa käytettyyn välineeseen. Kaikissa vaihtoehdoissa voidaan odottaa jonkinasteista edistystä kahden toiminnallisen tavoitteen ja siten myös erityistavoitteen suhteen, mutta vaihtoehtojen odotettavissa oleva onnistumisaste vaihtelee. Vaihtoehto A on yhtä tehoton kuin nykytilanne, ja vaihtoehdon B vaikuttavuus on heikompi kuin vaihtoehtojen C ja D.

Vaihtoehdot eroavat toisistaan merkittävästi täytäntöönpanon toteutettavuudessa (paljonko kukin vaihtoehto saa tukea jäsenvaltioilta, mikä on välttämätöntä vapaaehtoisessa aloitteessa) ja kestävyydessä (kuinka hyvin lyhyellä aikavälillä saavutettu muutosvoima voidaan säilyttää pitkällä aikavälillä). Erityisesti vaihtoehto D arvioitiin toteutettavuuden suhteen heikoksi, koska siinä ehdotetaan monimutkaisia seuranta- ja raportointijärjestelyjä.

Kun arvioidaan, kuinka paljon kunkin vaihtoehdon voitaisiin odottaa edistävän tavoitteiden saavuttamista tietyillä resursseilla (kustannustehokkuus), liittyvät tärkeimmät kustannukset kaikissa vaihtoehdoissa terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseen tähtäävän politiikan kehittämiseen ja täytäntöönpanoon. Useissa viimeaikaisissa tutkimuksissa on tarkasteltu liikunnan lisäämiseksi toteutettujen toimien kustannuksia arvioimalla niiden vaikuttavuutta joko laatupainotettujen elinvuosien tai terveydenhuollon kustannussäästöjen avulla. Vaikka tutkimuksissa todettiin, että kustannustehokkuus vaihtelee merkittävästi, kaikki tarkastellut toimet osoittautuivat kustannustehokkaiksi. Toisin sanoen niiden kustannukset olivat perusteltuja etenkin, kun otetaan huomioon vähäisestä liikunnasta taloudelle aiheutuvat suuret kustannukset. Sekä mikro- että makrotason näyttö osoittaa, että hallitusten liikunnan edistämiseen tekemien erilaisten investointien hyödyt ovat suuremmat kuin niistä aiheutuvat kustannukset. Lisäksi kyseisten toimien taloudelliset hyödyt, kuten parempi tuottavuus ja pienemmät terveydenhuoltokulut, ovat todennäköisesti hyvin suuret, minkä vuoksi merkittävätkin kustannukset ovat perusteltuja. Täytäntöönpanokustannusten lisäksi vaihtoehdot B, C ja D voidaan katsoa kustannustehokkaiksi myös jäsenvaltioille aiheutuvien hallinnollisten kustannusten ja EU:n talousarvioon kohdistuvien menojen suhteen. Vaihtoehdoista C on tässä suhteessa kaikkein kustannustehokkain.

Johdonmukaisuutta arvioitaessa terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseksi toteutettujen toimien katsotaan edistävän Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteita. Vaihtoehdot B, C ja D ovat johdonmukaisia terveyden, liikenteen, sosiaalisen osallisuuden ja tutkimuksen aloilla toteutettavien EU:n politiikkojen kanssa.

Kun vaihtoehtoja tarkasteltiin näiden neljän kriteerin perusteella, vaihtoehto C arvioitiin parhaaksi vaihtoehdoksi. Siihen kuuluvat toimet ovat sopivin ja oikeasuhteisin ratkaisu havaittuihin ongelmiin.

· Vaikuttavuus: Vaihtoehto edistää merkittävästi molempia toiminnallisia tavoitteita, mutta antaa jäsenvaltioiden priorisoida tehokkaasti. Poliittisen asiakirjan, jolla on oikeudellinen vaikutus, odotettaisiin antavan painoarvoa terveyttä edistävän liikunnan lisäämiselle yleisesti ja erityisesti EU:n liikuntaa koskeville suuntaviivoille. Tärkein ero vaihtoehtoon B verrattuna on seurantamekanismi, jonka ansiosta tämä vaihtoehto olisi todennäköisesti merkittävästi vaikuttavampi etenkin toisen toiminnallisen tavoitteen edistämisen suhteen mutta myös muilla tavoilla.

· Toteutettavuus/kestävyys: Vaihtoehto on luonteeltaan käytännöllinen, mistä on osoituksena se, että jäsenvaltiot, asiantuntijat ja sidosryhmät tukevat seurantamekanismia, joka perustuu suppeaan joukkoon ylätason kokonaisindikaattoreita. Käytännöllisyyden vuoksi täytäntöönpano-ongelmat ovat todennäköisesti vähäisiä, sillä vaihtoehdosta aiheutuvat kustannukset ovat suhteellisen pienet ja se voidaan sovittaa kansallisiin olosuhteisiin. Aloitteen kestävyys pitkällä aikavälillä voidaan todennäköisesti varmistaa seurantamekanismiin liittyvällä tiedonkeruulla ja edistyksen kuvaamisella sekä neuvostolle tehtävällä raportoinnilla.

· Tehokkuus: Vaihtoehto edellyttää jäsenvaltioilta jonkin verran määrärahoja, mutta sen avulla saavutetaan myös suurimmat hyödyt, kun jäsenvaltiot keräävät seurantamekanismiin syötettävää tietoa, kohdentavat määrärahoja terveyttä edistävän liikunnan lisäämiseen ja hyötyvät terveyttä edistävän liikunnan määrän lisääntymisestä. Suurin osa kustannuksista aiheutuisi politiikan muutoksista, mutta myös EU:n määrärahoja tarvittaisiin jonkin verran seurantamekanismin perustamiseen ja hallinnointiin sekä tietojen ylläpitoon. EU:n odotettaisiin myös jollakin tavalla auttavan jäsenvaltioita keräämään olennaisia tietoja.

· Johdonmukaisuus: Koska vaihtoehto C on todennäköisesti vaikuttavin, sen voidaan sanoa edistävän EU:n poliittisia tavoitteita muita vaihtoehtoja paremmin. Vaihtoehdolla todennäköisesti saavutettaisiin suurimmat taloudelliset hyödyt ja suurin tuottavuuden kasvu sekä otettaisiin suurimmat edistysaskeleet terveyden kohentamisessa, terveyserojen torjumisessa, työmatkaliikunnan kannustamisessa ja sosiaalisen osallisuuden helpottamisessa. Vaihtoehtojen C ja D johdonmukaisuus on myös selkeästi linjassa niiden täytäntöönpanoa varten ehdotetun välineen kanssa. Neuvoston suosituksen valinta vaikuttaa johdonmukaiselta toimintatavalta, sillä a) terveyttä edistävään liikuntaan sitoutumisesta on EU:n tasolla jo annettu tai on valmisteilla useita ”pehmeämpiä” poliittisia asiakirjoja ja b) toimia tarvitaan ensisijaisesti jäsenvaltioiden tasolla.

8. Seuranta ja arviointi

Tämän vaikutustenarvioinnin ja suunnitellun aloitteen valmistelun yhteydessä asiantuntijat kehittivät seurantakehyksen. Asiassa kuultiin myös jäsenvaltioita ja sidosryhmiä. Kehys sisältää taulukon, jossa on 23 ylätason kokonaisindikaattoria, joilla voidaan mitata terveyttä edistävän liikunnan määrän ja sitä koskevan politiikan kehittymistä ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanoa. Indikaattoreita koskevat tiedot kerätään osana EU:n seurantamekanismia, joka sisältyy parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon (vaihtoehto C). Indikaattoreilla saadaan myös suurin osa koko aloitteen seurannassa ja arvioinnissa tarvittavista tiedoista.

Neuvoston suosituksen täytäntöönpanon edistymistä seurataan siten, että komissio raportoi neuvostolle säännöllisesti kolmen vuoden välein. Raportoinnissa hyödynnetään urheilua koskevia työskentelyrakenteita, kuten urheilua, terveyttä ja osallistumista käsittelevää asiantuntijaryhmää, ja tehdään yhteistyötä muiden asianomaisten foorumien kanssa, kuten ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevän asiantuntijaryhmän sekä ruokavaliota, liikuntaa ja terveyttä käsittelevän Euroopan toimintafoorumin kanssa. Raportteihin sisältyisi esimerkiksi seurantamekanismin avulla kerättyihin tietoihin perustuva arvio edistymisestä ja laajempia tietoja terveyttä edistävää liikuntaa koskevan politiikan kehittymisestä ja EU:n liikuntaa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa. Neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa olisi arvioitava perusteellisesti kuuden vuoden kuluttua. Arviointi olisi toteutettava ulkoisen toimeksisaajan avulla.