KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA VAIKUTUSTENARVIOINNIN TIIVISTELMÄ tiettyjä fluorattuja kasvihuonekaasuja koskevan asetuksen (EY) N:o 842/2006 uudelleentarkastelu Oheisasiakirja ehdotukseen EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista /* SWD/2012/0363 final */





|| EUROOPAN KOMISSIO || Bryssel, 7.11.2012 SWD(2012) 363 final KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA VAIKUTUSTENARVIOINNIN TIIVISTELMÄ tiettyjä fluorattuja kasvihuonekaasuja koskevan asetuksen (EY) N:o 842/2006 uudelleentarkastelu Oheisasiakirja ehdotukseen EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista {COM(2012) 643 final} {SWD(2012) 364 final} 1. Johdanto Fluorattuja kaasuja[1] käytetään yhä enemmän erinäisissä sovelluksissa, kuten jäähdytyksessä ja ilmastoinnissa, vaahdoissa, aerosoleissa, palontorjunnassa ja sähkölaitteissa. Fluoratut kaasut ovat kuitenkin erittäin voimakkaita kasvihuonekaasuja.[2] Nykyisessä fluorattuja kaasuja koskevassa asetuksessa keskitytään lähinnä vähentämään laitteista niiden käyttöiän ja loppukäsittelyn aikana aiheutuvia näiden kasvihuonekaasujen päästöjä. Fluorattujen kaasujen käyttöä uusissa laitteissa ei asetuksessa juurikaan rajoiteta. Fluoratuille kaasuille on kuitenkin lähes kaikilla sovellusaloilla jo nyt saatavilla turvallisia ja energiatehokkaita vaihtoehtoja. Komissio on julkaissut kertomuksen fluorattuja kaasuja koskevan asetuksen soveltamisesta, vaikutuksista ja riittävyydestä.[3] Raportissa tuodaan esiin tiettyjä täytäntöönpanossa olevia puutteita, joihin on puututtava. Jos asetusta sovellettaisiin täysimääräisesti yhdessä ajoneuvojen ilmastointijärjestelmiä koskevan direktiivin 2006/40/EY kanssa, fluorattujen kaasujen päästöt voitaisiin pysyttää nykytasolla. Raportissa kuitenkin todettiin myös, että EU:n olisi ryhdyttävä fluorattujen kaasujen osalta lisätoimiin, sillä päästöjä voitaisiin vähentää vielä lisää suhteellisen pienin kustannuksin. Myös Euroopan parlamentti on toistuvasti peräänkuuluttanut pitkälle tähtääviä toimia tällä alalla.[4], [5] Kansainvälisellä tason toimista mainittakoon otsonikerrosta heikentäviä aineita koskeva Montrealin pöytäkirja, jonka yhteydessä yli sata maata vaatii fluorattuihin kaasuihin kohdistettavia toimia.[6] EU on vuodesta 2009 periaatteessa tukenut Montrealin pöytäkirjaan perustuvia ehdotuksia kaasupäästöjen globaaliksi vähentämiseksi. Erinäisiä fluorattuihin kaasuihin kohdistettavia toimia edistetään myös ilmastoa ja puhdasta ilmaa koskevassa koalitiossa, johon kuuluvat muiden muassa Yhdysvallat, G8-maat, Euroopan komissio, Maailmanpankki ja YK:n ympäristöohjelma UNEP.[7] 2. Ongelman määrittely Ilmastonmuutos – äärimmäiset sääolot ja mukautumiskustannukset – koskee kaikkia. Kansainvälisessä tiedemaailmassa vallitsee yksimielisyys siitä, että maapallon lämpötilan nousu on rajoitettava kahteen celsiusasteeseen, jotta haitalliset ilmastovaikutukset voidaan välttää.[8] Fluorattujen kaasujen osuus kaikista kasvihuonekaasuista on EU:ssa tätä nykyä yhteensä kaksi prosenttia, mutta niiden lämmitysvaikutus on suurempi kuin hiilidioksidilla. Hiilen käytön vähentämiseen taloudessa tähtäävän kustannustehokkaan suunnitelman mukaan fluorattujen kaasujen päästöjä olisi vähennettävä 70–78 prosenttia vuoteen 2050 mennessä ja 72–73 prosenttia vuoteen 2030 mennessä siten että päästövähennysten rajakustannus on noin 50 euroa hiilidioksidiekvivalenttitonnia kohti.[9] Fluorattujen kaasujen osalta vähennys olisi tällöin noin 70 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia verrattuna siihen, mitä päästöjen odotettaisiin vuonna 2030 olevan, jos nykyistä lainsäädäntöä sovelletaan täysimääräisesti. Fluorattujen kaasujen globaali käyttö on kasvanut nopeasti vuodesta 1990, ja jos siihen ei puututa, päästöt kasvavat huomattavasti. Fluorattuja kaasuja sisältävien laitteiden ja tuotteiden käyttöikä on pitkä, jopa 50 vuotta (esimerkiksi rakennusalalla käytettävät eristevaahdot), joten jos asiaan ei puututa julkisin toimin nyt, turhia ja suuria päästöjä syntyy vuosikymmenten ajan. Sen vuoksi on paitsi paikattava puutteet fluorattuja kaasuja koskevan nykyisen asetuksen soveltamisessa myös välttämättä vähennettävä tulevia päästöjä lisää. Analyysi[10] osoittaa, että odotetuista päästöistä[11] EU:ssa voitaisiin välttää kaksi kolmasosaa kustannustehokkaasti vuoteen 2030 mennessä,[12] jos ryhdytään toimiin, joilla vältettäisiin fluorattujen kaasujen käyttö silloin, kun soveltuvia vaihtoehtoja on olemassa. Vuosina 2015–2030 voidaan vähentää säästöjä kustannustehokkaasti yhteensä noin 625 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Jos tällä alalla ei toimita, käy joko niin, että EU ei pääse kasvihuonepäästötavoitteisiinsa, tai että muiden teollisuudenalojen on ryhdyttävä kalliimpiin toimiin, mikä heikentäisi koko teollisuuden kustannuskilpailukykyä. Lisäksi on hyödyntämättömiä mahdollisuuksia edistää vihreän, vaihtoehtoisen teknologian markkina-asemaa ja tukea näin innovointia, ”vihreitä” työpaikkoja ja kasvua.[13] 3. Toimintapoliittiset tavoitteet Fluorattuja kaasuja koskevan asetuksen uudelleentarkastelun yleisenä tavoitteena on varmistaa, että vaikutetaan kustannustehokkaalla[14] tavalla siihen, että kasvihuonekaasupäästöjä vähennetään EU:ssa 80–95 prosenttia vuoteen 2050 mennessä, kun maailmanlaajuisena tavoitteena on rajoittaa ilmaston lämpeneminen alle kahteen celsiusasteeseen esiteollisiin tasoihin verrattuna. Tähän pitäisi päästä etenkin – hillitsemällä lämmitysvaikutuksiltaan suurten fluorattujen kaasujen käyttöä silloin, kun soveltuvia vaihtoehtoja on olemassa – edistämällä vaihtoehtoisten aineiden tai teknologioiden käyttöä vaarantamatta turvallisuutta, toiminnallisuutta ja energiatehokkuutta – ehkäisemällä kaasujen vuotamista laitteista ja huolehtimalla fluorattuja kaasuja käyttävien sovellusten asianmukaisesta loppukäsittelystä – helpottamalla lähentymistä kohti mahdollista tulevaa Montrealin pöytäkirjaan pohjautuvaa sopimusta fluorihiilivetyjen vähentämisestä – tehostamalla kestävää kasvua, stimuloimalla innovointia ja kehittämällä vihreää teknologiaa – rajoittamalla ei-toivottuja vaikutuksia pk-yrityksiin, kilpailukykyyn ja työllisyyteen sekä yritysten ja viranomaisten hallinnolliseen taakkaan ja turvaamalla kilpailu sisämarkkinoilla mahdollisimman pitkälti. 4. Toimintavaihtoehdot Vaikutusten arvioinnissa käsitellään viittä toimintavaihtoehtoa: Ensimmäinen vaihtoehto on ”ei muutosta” (vaihtoehto A). Sen mukaan ei aseteta uusia lainsäädännöllisiä vaatimuksia mutta selkeytetään määritelmiä ja toteutetaan muita kuin lainsäädäntötoimia EU:n tasolla tarkoituksena tukea nykyvaatimusten parempaa soveltamista. Nykyisen lainsäädännön katsotaan olevan olennaista mutta riittämätöntä tavoitteiden saavuttamiseen. Sen vuoksi tätä vaihtoehtoa pidetään perustilanteena, jonka pohjalta arvioidaan neljää lisätoimintavaihtoehtoa: – vaihtoehto B: teollisuuden toimijoiden vapaaehtoisten sopimusten käyttö aloilla, joilla tällaisia sopimuksia pidetään pienten vähennyskustannusten ansiosta realistisina – vaihtoehto C: laajennetaan vuotojen estämisen ja kaasujen talteenoton soveltamisalaa ulottamalla vuotojen estäminen aloille, jotka tätä nykyä eivät kuulu fluorattuja kaasuja koskevan asetuksen piiriin – vaihtoehto D: Vähentämisvaihtoehtoon kuuluu vuoteen 2030 saakka tehtäviä asteittain tiukkenevia rajoituksia fluorihiilivetymäärille, jotka voidaan saattaa EU:n markkinoille. Vaihtoehto sisältää myös toimenpiteitä, jotka kohdistetaan valmiiksi täytetyissä laitteissa oleviin fluorihiilivetyihin ja joilla pyritään välttämään se, että sallitut enimmäismäärät koskisivat vain EU:ssa valmistettuja tuotteita. – vaihtoehto E: kiellot, jotka koskevat fluorattujen kaasujen käyttöä aloilla, joilla on jo nyt saatavilla korvaavaa teknologiaa kaikkia sovelluksia varten. Osa näistä toimintavaihtoehdoista ja niiden sisältämistä toimenpiteistä eivät sulje toisiaan pois, ja niitä voidaan yhdistää muihin tarkasteltuihin toimintavaihtoehtoihin. Muitakin vaihtoehtoja ja alavaihtoehtoja on tarkasteltu ja hylätty seuraavien neljän kriteerin perusteella: – tehokkuus (alle miljoona hiilidioksidiekvivalenttitonnia) – vaikuttavuus (kustannukset yli 50 euroa vähennettyä hiilidioksidiekvivalenttitonnia kohti) – tekniset rajoitteet, jotka liittyvät esimerkiksi turvallisuuteen tai energiatehokkuuteen – muut rajoitteet, kuten johdonmukaisuus suhteessa EU:n muuhun politiikkaan. Kaikkia valittuja toimintavaihtoehtoja ja niiden alavaihtoehtoja pidetään näin ollen alusta lähtien vaikuttavina, kustannustehokkaina, energiatehokkaina ja turvallisina, koska analyysin luonteeseen kuuluu, että siinä tarkastellaan terveyteen ja kasvihuonekaasujen elinkaareen liittyviä huolia. 5. Vaikutukset 5.1. Ympäristövaikutukset Tehokkain vaihtoehto kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen on vaihtoehdon D mukainen vähentämismalli, jonka ansiosta vuoteen 2030 mennessä säästyy 71 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia eli kaksi kolmasosaa nykyisistä päästöistä. Tietyillä soveltuvilla aloilla käyttöön otettavilla kielloilla (vaihtoehto E) voitaisiin vähentää päästöjä 53 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia eli noin puolet nykyisistä päästöistä. Vapaaehtoisilla sopimuksilla (vaihtoehto B) puolestaan voitaisiin vuoteen 2030 mennessä päästä 22 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin (taulukko 1). Vuotojen estämisen soveltamisalan laajentaminen (vaihtoehto C) vähentäisi päästöjä erittäin vähän, koska se koskisi vain joitakin liikennemuotoja. Päästövähennyksiin kuuluu myös energiatehokkuusvaikutuksia (vaihtoehtoisiin aineisiin perustuvat yleiset säästöt). Havaintojen metodologisena perustana on yksityiskohtainen ja kattava analyysi siitä, onko mahdollista ottaa käyttöön turvallisia ja energiatehokkaita vaihtoehtoja, siten että kustannukset jäävät alle 50 euroon vähennettyä hiilidioksidiekvivalenttitonnia kohti kaikilla keskeisillä 28:lla eri alasektorilla, joilla fluorattuja kaasuja käytetään.[15] Aineiden pääsystä ympäristöön johtuvia ekotoksikologisia riskejä pidetään vähäisinä tai merkityksettöminä kaikkien vaihtoehtojen osalta. 5.2. Talousvaikutukset Fluorattuja kaasuja käyttävällä alalla toimii erilaisia toimijoita, joihin politiikan muutokset voivat vaikuttaa eri tavoin. Toimijoita ovat fluorattujen kaasujen tuottajat, laitevalmistajat, sähköyhtiöt, laitteita huoltavat yritykset, tuojat ja viejät, laitteiden käyttäjät ja vähittäismyynti- ja raaka-ainesektorit (esim. metallit ja tuotteet). Analyysissa tarkasteltiin erinäisiä eri talousvaikutuksia (taulukko 1) käyttämällä panos-tuotosmallia (EmIO-F) ja yleistä tasapainomallia (GEM-E3). Kokonaisvaikutukset jäävät pieniksi: panos-tuotosmalli ennakoi pientä myönteistä vaikutusta kokonaistuotokseen (enintään 0,009 %) ja GEM-E3 pientä vähenemistä (enintään −0,006 %). Vaikutukset ovat voimakkaimmat vähennysvaihtoehdossa (D) ja sitten kieltovaihtoehdossa (E). Niistä aloista, joihin vaikutukset kohdistuvat suoraan, laitevalmistuksessa voidaan saada pieniä voittoja, kun taas energiahuoltoalalla voisi syntyä tappioita, jotka johtuvat vaihtoehtoisten laitteiden paremmasta energiatehokkuudesta. Kemianteollisuudessa vaikutukset jäävät pieniksi. Mallien mukaan palvelualalla syntyisi pieniä tappioita, koska vuototarkastuksia edellyttävien fluorattuja kaasuja käyttävien laitteiden määrä vähenisi. Nämä mahdolliset tappiot pitäisi kuitenkin pystyä kompensoimaan täysin, kun vaihtoehtoisten laitteiden huolto luo uutta kysyntää ja kun hyödynnetään nykyisten vuotojen torjuntaa koskevien säännösten soveltamiseen liittyviä mahdollisuuksia, joita tähän mennessä ei ole käytetty. Vähennysvaihtoehto (D) vaikuttaa suurimpaan määrään sovellusaloja, joten se edistää uuden (vihreän) teknologian käyttöä eniten ja johtaa suurimpaan vaihtoehtojen käyttöön. Laitteiden käyttäjille aiheutuvat välittömät kustannukset ovat samasta syystä hieman suuremmat (seuraavaksi suuremmat kieltovaihtoehdossa E ja vapaaehtoisten sopimusten vaihtoehdossa B). Arviointi perustuu varovaiseen lähestymistapaan, jonka mukaan tarkastellaan vain sellaisia korvausvaihtoehtoja, jotka ovat jo nykyisin käytettävissä, ja laskelmat tehdään nykykustannusten perusteella. Huomioon ei siis ole otettu kustannusten todennäköistä pienenemistä, joka johtuu tulevasta teknologisesta kehityksestä ja mittakaavaeduista. Välillisiä vaikutuksia pidetään marginaalisina. Vähäisten kustannusten ansiosta kilpailukykyyn ei yleisesti kohdistu kielteisiä vaikutuksia – etenkään siksi, että yksikään toimintavaihtoehto ei edellytä nykyisten laitteiden korvaamista, joten suoria investointikustannuksia syntyisi vasta laitteen käyttöiän loputtua. Vaikutukset kuluttajahintoihin jäävät pieniksi kaikissa vaihtoehdoissa, ja makrotaloudellisesti katsoen ne ovat merkityksettömät (GEM-E3-mallin mukaan −0,01–0,00 % vaihtoehdoissa D ja E). Alueellisista vaikutuksista voidaan todeta, että suora vaikutus voisi olla yhden euron suurempi asukasta kohti Etelä-Euroopan maissa, joissa ilmastointilaitteiden käyttö on yleisempää. Fluorattuja kaasuja käyttävillä aloilla toimivista yrityksistä suuri osa on pk-yrityksiä. Analyysissa havaittujen pienten talousvaikutusten mukaisesti näille yrityksille ei odoteta koituvan kohtuutonta rasitusta. Vähentämisvaihtoehto (D) tarjoaa teollisuuden toimijoille enemmän joustavuutta kuin kieltovaihtoehto (E). Sidosryhmät toivatkin tämän usein esiin. Käyttöön voitaisiin ottaa suojalausekkeita (esimerkiksi de minimis ‑lausekkeita), joilla erittäin pienet fluorattujen kaasujen markkinoiden toimijat voitaisiin vapauttaa ilmoittamisesta ja tietyistä velvollisuuksista. Kaikki toimintavaihtoehdot on laadittu niin, että laitteiden kotimaisiin tuottajiin ja maahantuojiin sovelletaan samoja edellytyksiä, kun kyse on tuotteiden saattamisesta EU:n markkinoille. Kansainväliseen kilpailukykyyn ei siis kohdistu vaikutuksia. Eurooppalaiset yritykset saavat todennäköisesti etulyöntiaseman kansainvälisesti, etenkin jos fluorattujen kaasujen vähentämisestä saadaan aikaan maailmanlaajuinen sopimus. Vähentämisvaihtoehto (D) ja kiellot (E) loisivat huomattavia markkinoita lämmitysvaikutuksiltaan vähäiselle teknologialle, mikä kannustaisi kehittämään sellaista teknologiaa myös vientiä harjoittavissa unionin ulkopuolisissa maissa. Hallintokustannukset voidaan pitää suhteellisen pieninä, koska fluorattuja kaasuja koskevaan asetukseen perustuva nykyinen ilmoittamisjärjestelmä muodostaa perustan sille, mitä tietoja tulevien toimintavaihtoehtojen toteuttamisessa tarvitaan. Kustannuksia lisäisi vain riippumaton varmentaminen. Tämä koskee etenkin asianmukaisesti toteutettavien vapaaehtoisten sopimusten mallia (vaihtoehto B). Taulukko 1: Tiivistelmätaulukko toimintavaihtoehtojen ympäristö-, talous- ja sosiaalisista vaikutuksista vuoteen 2030 mennessä VAIKUTUKSET || Vaihtoehto B || Vaihtoehto C || Vaihtoehto D || Vaihtoehto E || || Vapaaehtoiset sopimukset || Laajempi soveltamisala || Vähentäminen || Kiellot || YMPÄRISTÖVAIKUTUKSET || || || || || Päästöjen väheneminen YHT. [milj. hiilidioksidiekvivalenttitonnia]] || 22,2 || 1,4 || 70,7 || 53,3 || Välittömät kustannukset yhteensä [milj. euroa / vuosi] || 530 || 66 || 1 500 || 1 330 || Hallintokustannukset [milj. euroa / vuosi] || 10,7 || 0 || 0,2 (+1,9, kerta­luontoinen ) || 1,2 || Välittömät vaikutukset alan tuotokseen (muutos, %) [% vuoteen 2007 verrattuna, panos-tuotosmalli] || 0,006 || merkityksetön || 0,009 || 0,003 || – koneet/laitteet || 0,38 || merkityksetön || 0,52 || 0,23 || – palvelut/huolto || -0,09 || merkityksetön || -0,38 || -0,37 || – kemikaalit || -0,19 || merkityksetön || 0,17 || 0,03 || – sähkö || -0,19 || merkityksetön || -0,59 || -0,26 || BKT-vaikutukset (muutos, %, GEM-E3-malli) || pienemmät kuin D:n || merkityksetön || -0,006 || -0,003 || Vaikutukset alueisiin || merkityksetön || merkityksetön || vähäisiä vaikutuksia Etelä-EU:hun || pienemmät kuin D:n || Vaikutukset pk-yrityksiin || ei merkittäviä vaikutuksia || merkityksetön || ei merkittäviä vaikutuksia || ei merkittäviä vaikutuksia || Sisämarkkinat || ei || ei || ei || ei || Kilpailukyky, kauppa ja investoinnit || vähäiset || merkityksetön || vähäiset vaihtoehdot: positiivisia || vähäiset vaihtoehdot: positiivisia || Kolmannet maat || merkityksetön || merkityksetön || vaihtoehtoihin liittyvä kannustin koko maailmassa || vaihtoehtoihin liittyvä kannustin koko maailmassa || Kuluttajahinta || merkityksetön || merkityksetön || merkityksetön || merkityksetön || Innovointi ja tutkimus || edistää uutta teknologiaa vähän || merkityksetön || edistää uutta teknologiaa ja uusia tuotteita || edistää uutta teknologiaa ja uusia tuotteita || SOSIAALISET VAIKUTUKSET || || || || || Työllisyys: vaikutus v. 2030 [työpaikkojen määrä] || +600 || merkityksetön || −16 000–+7 000 || −12 000–+4 000 || Turvallisuus- ja terveysriskit || merkityksetön || merkityksetön || merkityksetön || merkityksetön || 5.3. Sosiaaliset vaikutukset Työllisyysvaikutukset jäävät pieniksi. Vähennysvaihtoehdon (D) mallinnetut vaikutukset vaihtelevat noin 7 000 työpaikan lisäyksestä 1 600–16 000 työpaikan vähenemiseen. Koska muiden vaihtoehtojen vaikutukset ovat vähäisemmät, työllisyysvaikutukset ovat enimmillään +0,003 prosentista −0,007 prosenttiin (vaihtoehto D). Työpaikkoja syntyisi kone- ja laitesektorille ja tuotantomateriaaleja (esimerkiksi perusmetalleja ja metallituotteita) tuottaville sektoreille. Työpaikkojen ennustetaan vähenevän energiahuollossa ja palvelualalla, jolla vaikutukset todennäköisesti tasautuvat muiden vaikutusten kautta. Vaihtoehtoisiin tuotteisiin ei odoteta liittyvän lisääntyviä terveys- tai työperäisiä riskejä, kunhan turvallisuusnormeja ja ‑menettelyjä noudatetaan. Vaihtoehtojen toteutettavuusanalyysin pohjana oli se ennakkoedellytys, että käytössä on vain koeteltua, turvallista ja energiatehokasta teknologiaa. Turvallisuusriskejä vähentävät myös ehdotetut pätevöidyn henkilöstön koulutusta koskevat vähimmäisvaatimukset. 6. Vaihtoehtojen vertailu Vaikutustenarvioinnissa tultiin siihen tulokseen, että vähentämisvaihtoehto (D) tarjoaisi suurimman ympäristöön liittyvän lisähyödyn, edistäisi parhaiten innovointia ja aiheuttaisi vain vähän kustannuksia taloudelle ja yhteiskunnalle. Päästöt putoaisivat vuoteen 2030 noin 60 prosenttia vuoden 2005 tasosta. Tämä on linjassa vähähiiliseen talouteen siirtymistä koskevan EU:n etenemissuunnitelman kanssa ja siten ainoa riittävän tehokas vaihtoehto. Sitä paitsi monet sidosryhmät pitävät tätä vaihtoehtoa joustavampana kuin kieltoja (vaihtoehto E). Vapaaehtoiset sopimukset (B) eivät eikä varsinkaan vuotojen estämisen ja kaasujen talteenoton soveltamisalan laajentaminen (C) johda hetikään sellaisiin päästövähennyksiin, joita yleistavoite edellyttää. Sosiaaliset ja talousvaikutukset jäänevät kaikissa vaihtoehdoissa marginaalisiksi. Parhaaseen vaikuttavuuteen päästään täydentämällä vähennysvaihtoehtoa (D) ulottamalla vuotojen estäminen joihinkin kuljetusmuotoihin (C) ja asettamalla markkinoille kieltoja muutamalla suppealla alalla (kaasut, joita ei velvoiteta vähentämään, ja sivutuotteiden hävittäminen, jotka kuuluvat vaihtoehtoon E). Jotta vähentämismekanismi olisi ympäristötavoitteiden kannalta tinkimätön ja toimintaolosuhteet markkinoilla tasapuolisia, on välttämätöntä varmistaa, että enimmäismäärään lasketaan myös valmiiksi täytetyissä laitteissa tuodut määrät. Eräät sidosryhmät[16] suosittelevat myös sitä, että vähentämiseen yhdistetään tiettyjä sitä ”tukevia” kieltoja (esimerkiksi jäähdytyksen alalla), jotta fluorattujen kaasujen saatavuudesta voitaisiin olla varmempia niillä aloilla, joilla korvaavien aineiden käyttö on vaikeampaa. Tällaiset kiellot eivät periaatteessa vaikuttaisi ympäristö-, talous- tai sosiaalisiin vaikutuksiin, koska vähentäminen kattaisi kyseiset alat joka tapauksessa. Vaihtoehdolla D yhdessä vaihtoehdon C ja täydentävien ja tavoitteita tukevien kieltojen avulla pystyttäisiin näin ollen vähentämään päästöjä noin 72 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia (vaihtoehtoon D verrattuna lisäystä olisi noin miljoona hiilidioksidiekvivalenttitonnia). [1] Fluorattuja kaasuja ovat mm. fluorihiilivedyt (HFC), perfluorihiilivedyt (PFC) ja rikkiheksafluoridit (SF6). Painon mukaan ilmaistuna 98 prosenttia EU:ssa markkinoille saatetuista fluoratuista kaasuista oli fluorihiilivetyjä (vuoden 2010 tiedot). [2] Fluorattujen kaasujen lämmitysvaikutus voi olla jopa 23 000 kertaa voimakkaampi kuin hiilidioksidin. [3] KOM (2011) 581. Tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista annetun asetuksen (EY) N:o 842/2006 soveltamisesta, vaikutuksista ja riittävyydestä. 26. syyskuuta 2015. Ks. ec.europa.eu/clima/policies/F-gas/docs/report_en.pdf. [4] Euroopan parlamentin 14. syyskuuta 2011 antama päätöslauselma: Kattava lähestymistapa ilmastoon vaikuttaviin ihmisen toiminnan aiheuttamiin muihin kuin hiilidioksidipäästöihin. P7_TA-PROV(2011)0384. [5] Euroopan parlamentin 15. maaliskuuta 2012 antama päätöslauselma: Kilpailukykyinen vähähiilinen talous vuonna 2050 – Euroopan parlamentin päätöslauselma etenemissuunnitelmasta siirtymiseksi kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050. (2011/2095(INI)), P7_TA-PROV(2012)0086. [6] Ks. ozone.unep.org/Meeting_Documents/mop/22mop/MOP-22-9E.pdf. [7] Ks. www.unep.org/ccac/. [8] IPCC, 4th Assessment Report, Climate Change 2007: Working Group III: Mitigation of Climate Change. www.ipcc.ch/publications_and_data/ar4/wg3/en/contents.html. [9] KOM (2011) 112. Siirtyminen kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050. Ks. eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0112:FI:NOT. [10] Schwarz et al. (2011): Preparatory study for a review of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated greenhouse gases. Öko-Recherche et al. Ks. ec.europa.eu/clima/policies/F-gas/docs/2011_study_en.pdf. [11] Perustuu olettamukseen, että fluorattuja kaasuja koskeva asetus pannaan täysimääräisesti täytäntöön. [12] Kustannukset jäävät usein alle 50 euron hiilidioksidiekvivalenttitonnia kohti. [13] Monet näistä vihreän kasvun yrityksistä – jotka ovat usein pk-yrityksiä – ovat kertoneet kohdanneensa vaikeuksia tuotteidensa markkinoinnissa nykyisissä markkinaolosuhteissa. [14] Kustannustehokkaina pidetään alle 50 euroon vähennetyltä hiilidioksidiekvivalenttitonnilta jääviä vähentämiskustannuksia. [15] Schwarz et al. (2011): Preparatory study for a review of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated greenhouse gases" Öko-Recherche et al. [16] Esimerkiksi ympäristönsuojeluvirastojen verkosto (Network of Environmental Protection Agencies).