Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: - "Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman (1998-2002) täytäntöönpanosta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevien sääntöjen osalta", ja - "Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) viidennen puiteohjelman (1998-2002) täytäntöönpanosta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista koskevien sääntöjen osalta"



Virallinen lehti nro C 214 , 10/07/1998 s. 0051



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: "Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman (1998 2002) täytäntöönpanosta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevien sääntöjen osalta", ja "Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) viidennen puiteohjelman (1998 2002) täytäntöönpanosta yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista koskevien sääntöjen osalta" () (98/C 214/13) Neuvosto päätti 6. tammikuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 artiklan ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 170 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitealta lausunnon edellä mainituista ehdotuksista. Asian valmistelusta vastannut energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto antoi lausuntonsa 7. huhtikuuta 1998. Esittelijä oli Henri Malosse. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. 30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 122 ääntä puolesta ja yksi vastaan. 1. Johdanto 1.1. Sen sijaan, että komitea kävisi läpi kohta kohdalta tämän muodoltaan yleisesti ottaen tyydyttävän tekstin, se tekee eräitä yleishuomioita selventääkseen tiettyjä epätarkkuuksia ja antaa tarvittaessa suosituksia sisällön täydentämiseksi. Huomautukset liittyvät neljään päävaatimukseen: 1.1.1. Ensimmäinen vaatimus on pyrkimys dynaamisuuteen laadittaessa järjestelmää, joka määrää osallistumista ja levittämistä koskevat säännöt. Hallinnollisten sääntöjen tarkoitus on toisaalta asettaa rajat, toisaalta avata kulkuväylät. Niiden ei pidä muodostaa mitään esteiden sarjaa. Kaikilla hallintokehyksillä on merkittävä vaikutus niin toteuttamistapaan kuin toteutuksen sisältöön. Useita määritelmiä olisi komitean mielestä täsmennettävä, ja tietyt menettelytavat näyttävät aiheuttavan hitautta ja raskautta. 1.1.2. Toiseksi on pyrittävä yhtenevyyteen viidennen puiteohjelman uuden lähestymistavan, erityisesti integroitua toimintaa vaativien avaintoimien ja yhteisöpolitiikan pääsuuntausten välillä. Pääsuuntauksista ensisijaisia ovat yhteenkuuluvuus, työllisyys ja pk-yritysten osallistuminen kehityspolitiikkaan. 1.1.3. Kolmas vaatimus koskee Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Yhteisön tutkimustoiminnan ensisijaisena tavoitteena tulee olla eurooppalaisten yritysten aseman parantaminen kansainvälisillä markkinoilla. Niiden kilpailukyky on kokonaisuudessaan heikentynyt kahdenkymmenen viime vuoden aikana tutkimuspanoksen ja innovaatiokyvyn riittämättömyyden ja hajanaisuuden johdosta. 1.1.4. Neljäntenä vaatimuksena on tarve perusteellisesti uudistaa tutkimusprojektien yhteydessä sovellettavaa yhteisöavustusten jakomenettelyä. Tiedemaailma ja yritykset, erityisesti pk-yritykset, alkavat kiitettävistä pyrkimyksistä huolimatta lannistua, koska yhteisömenettelyt ovat hitaita ja mutkikkaita ja onnistumismahdollisuudet yhä vähäisempiä. 1.2. Komission ehdotuksen ydin on kiteytetty perusteluosassa ilmaisuun "innovaatio yhdistettynä jatkuvuuteen". Erityisesti seuraavat "innovaatio"-kohdassa luetellut tekijät vastannevat kaikin puolin yhteisön päämääriä: yksinkertaistaminen, joka perustuu mahdollisuuteen määrätä yleiskustannuksista kiinteämääräinen korvaus; hyödyntämisehtojen mukauttaminen (yksinoikeus, omistusoikeus) epäsuoran toiminnan osalta hankkeen markkinaläheisyyden mukaisesti; jo hallussa olevan taitotiedon suojelu; eettisten tekijöiden huomioiminen osana valintakriteerejä; pk-yrityksen määritelmän laajentaminen koskemaan yrityksiä, joissa henkilökunnan määrä on 250 499 henkeä; teknologian käyttöönottosuunnitelmat osatekijöineen, jotka koskevat hankkeiden rakennetta ja valvontaa ja tulosten arviointia. 1.3. Nämä uudistukset osoittavat pyrkimystä ottaa huomioon sekä arvostelun, jota on esitetty liian hitaina, virkavaltaisina ja markkinoista etääntyneinä pidettyjä aiempia TTK-puiteohjelmia kohtaan, että Davignon-raportin tärkeimmät suositukset, joiden mukaan TTK-puiteohjelma tulee nähdä kilpailukykyä parantavien toimien rahoituskeinona. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että komission asettamat suuntaviivat vastaavat komitean esittämiä toiveita. Varmistaakseen näiden ehdotusten toteutettavuuden ja niiden yhdenmukaisuuden asetettujen tavoitteiden kanssa komitea esittää eräitä erityissuosituksia. 2. Muotoseikat 2.1. Kun otetaan huomioon viidennen puiteohjelman uudistava luonne neljänteen puiteohjelmaan verrattuna, on syytä varmistaa uusien käsitteiden ja tapojen oikea tulkinta ohjelman toteutuksessa. Täydennyksenä pyrkimykselle soveltaa molempiin ehdotuksiin samoja määritelmiä komitea katsoo, että: olisi tehtävä ehdotus näiden kahden puiteohjelman vertailuvälineeksi; käyttäjiä varten tulisi laatia opas, joka sisältäisi tiivistelmän kaikista uusista säännöistä ja viidennen TTK-puiteohjelman keskeisistä näkemyksistä. 2.1.1. Nämä kaksi välinettä, joiden tulisi olla osallistujien käytettävissä, auttaisivat määrittelemään soveltamissäännöt ja poistamaan epäselvyydet. Ne vahvistaisivat myös ilmoitettua pyrkimystä selkeyttämiseen ja yksinkertaistamiseen. 2.2. Kun muistetaan avaintoimien uudistava luonne monitieteellisinä välineinä, on välttämätöntä luoda yhtenäiset osallistumissäännöt kaikenlaiselle toiminnalle (tutkimukselle, tutkimustulosten hyödyntämiselle jne.), vaikka epäsuorasta toiminnasta tehtävät sopimukset voivat itsessään vaihdella hankkeesta riippuen. Tämä tulisi ottaa huomioon uusissa osallistumista koskevissa määräyksissä sen sijaan, että ylläpidetään erilaisia sääntöjä, kuten käytäntö esimerkiksi pk-yrityksiä koskevien erityistoimien kohdalla tällä hetkellä on. 2.3. Ehdotettuja määritelmiä olisi syytä laajentaa ja tarkentaa. Määritelmien tietyt osat, jotka näyttävät olevan tekstin sisällön ja merkityksen kannalta ratkaisevia, vain mainitaan niitä mitenkään selittämättä. Todettakoon etenkin seuraavat käsitteet: Yleiskustannusten kiinteämääräinen korvaus: käsitettä tulisi tarkentaa käytännön yksityiskohdilla (taulukoilla, laskentamenetelmillä jne.). Hankkeen markkinaläheisyys: se mainitaan johdannossa, mutta tekstissä käsite ei esiinny missään toiminnallisessa yhteydessä, vaikka on kyse ratkaisevasta tekijästä uudessa järjestelmässä. Taitotiedon suojelu: asiaa ei käsitellä ehdotuksessa riittävän laajasti etenkään mitä tulee henkisen omaisuuden ja patenttioikeuden edistämiseksi tehtäviin järjestelyihin ja patenttiproblematiikkaan yleensä. 2.4. Näiden huomautusten yhteydessä on syytä korostaa, että 5 artiklassa, jossa käsitellään "jäsenvaltioiden ja assosioituneiden valtioiden oikeussubjektien osallistumisehtoja", ei osoiteta kyllin selkeästi, että pk-yrityksillä on mahdollisuus osallistua TTK-puiteohjelmaan. Tämä johtuu erityisesti epätarkkuudesta ilmauksessa "aikoo harjoittaa tutkimukseen liittyvää toimintaa", mikä saattaa aiheuttaa erilaisia tulkintoja ja kiistoja ohjelman toimeenpanon yhteydessä. 2.5. Samoin 8 artiklassa esitetty vaatimus mahdollisuudesta saada käyttöön toimen toteuttamiseksi tarvittavat voimavarat on ristiriidassa tutkimusyhteistyön periaatteiden kanssa (Craft-ohjelma), joiden mukaan pk-yritykset voivat teettää tutkimustyötä ulkopuolisilla. 3. Eurooppalaiset pk-yritykset ja niiden erityisongelmat 3.1. On valitettavaa, että ehdotetut TTK:ta koskevat osallistumis- ja levittämissäännöt perustuvat epätarkkaan määritelmään, joka ei toisaalta salli toiminnallista lähestymistapaa ja toisaalta sulkee lukuisat pk-yritykset TTK-puiteohjelman ulkopuolelle estäen niitä saamasta ohjelman tarjoamaa hyötyä. 3.1.1. Pk-yritysten taloudellinen merkitys on jatkuvasti kasvanut johtuen niiden määrästä, vaikutuksesta työllisyyteen (66 % yhteisön työpaikoista) ja osuudesta, jota ne edustavat nettovaroista (65 % Euroopan unionissa). Ne eivät kuitenkaan ole homogeeninen ryhmä, ja siksi ne on välttämätöntä tyypittää tämän problematiikan puitteissa niiden TTK-tarpeiden ja -kykyjen mukaan. Yksi ainoa pk-yrityksen määritelmä ei ole tässä yhteydessä tarkoituksenmukainen, eikä sen pohjalta pystytä tekemään päteviä ja asianmukaisia käytännön päätelmiä. 3.2. Komitea ehdotti hiljattain lausunnossaan aiheesta "TTK-toimintaan myönnettävien varojen jatkuvan ja yleistyvän vähentämisen vaikutukset EU:n pk-yrityksiin (yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla)" (), että pk-yritykset jaoteltaisiin kolmeen ryhmään niiden nykyään jo perinteisiksi muodostuneiden ominaispiirteiden mukaan. 3.2.1. Ensimmäisen ryhmän muodostavat pk-yritykset, jotka harjoittavat vakiintunutta TTK-toimintaa ja tuottavat tai käyttävät huipputeknologiaa. Ne ovat vähemmistönä, ja niiden arvioidaan edustavan alle kolmea prosenttia koko työvoimasta. Merkittävä osa näistä yrityksistä osallistuu Euroopan unionin rahoittamiin tutkimushankkeisiin. 3.2.1.1. Näiden pk-yritysten osuus yhteisön tutkimustoiminnasta täydentää itse asiassa useimmiten suuryritysten osuutta. Sen vuoksi otettaessa kyseiset yritykset mukaan useimpiin avaintoimiin tutkimuslaitosten ja suuryritysten rinnalle voidaan varmistaa innovaatio ja luovuus sekä kasvattaa näiden pk-yritysten osallistumista TTK-ohjelmiin. Komitean mielestä tällainen täydentävä strategia on sopivampi kuin tähän asti liian usein käytetty strategia, jonka mukaan pk-yrityksille varataan marginaalisia toimia. 3.2.2. Toisen ryhmän muodostavat pk-yritykset, joita voidaan pitää edelläkävijöinä ja joilla on kyky kehittää uutta teknologiaa sisältäviä tuotteita kuulumatta kuitenkaan edelliseen ryhmään. Nämä pk-yritykset ovat yleensä omalla alallaan teknologisesti kehittyneimpiä, ja niiden henkilöstömäärän arvioidaan olevan vajaat kymmenen prosenttia työvoimasta. 3.2.2.1. Ne pystyvät tunnistamaan, määrittelemään ja ilmaisemaan TTK-tarpeensa mutta joutuvat tutkimustyössään turvautumaan ulkopuolisiin, koska niillä itsellään ei ole riittävää TTK-kapasiteettia. 3.2.2.2. Vaikka nämä yritykset pystyvät usein löytämään uusia ratkaisuja (valtio- ja aluehallinnon avustamina), ne tarvitsevat yhä useammin teknisiä ratkaisuja, joita voivat tarjota vain tutkimukseen erikoistuneet yhteistyökumppanit. 3.2.3. Kolmantena ryhmänä ovat yritykset, jotka vain käyttävät teknisen tutkimustyön tuloksena syntyviä tuotteita. Ne muodostavat Euroopan pk-yritysten suuren enemmistön, ja niitä kiinnostavat vain TTK:n lopputuotteet. 3.2.3.1. Riittävän rahoituksen, valveuttamisen, tiedottamisen, valmistelutyön ja tukitoimien avulla nämä yritykset pääsevät osallisiksi yhteisön TTK-ohjelmien suomista mahdollisuuksista. 3.3. On pantava merkille, että koko päätösehdotuksessa käsite pk-yritys esiintyy ainoastaan 5 artiklan alakohdissa c) ja d), joissa puhutaan "kartoitusvaiheen palkkioista" ja "tutkimusyhteistyöhankkeista", eli varsin marginaalisista näkökohdista TTK-puiteohjelman kannalta. Euratomin perustamissopimukseen liittyvässä ehdotuksessa ei pk-yrityksiä mainita lainkaan, vaikka kyseisellä alalla toimii lukuisia aktiivisia pienyrityksiä. 3.4. Komitea katsoo näin ollen aiheelliseksi muistuttaa pk-yrityksiin liittyvien erityiskysymysten olemassaolosta. 3.4.1. Ensinnäkin voidaan mainita pk-yritysten vaikeudet määritellä todelliset teknologiatarpeensa. Sen lisäksi, että suurimmalta osalta pk-yrityksiä puuttuu hallintokapasiteetti, jota TTK-puiteohjelma edellyttää esimerkiksi Euroopan tutkimuskonsortioilta, ne törmäävät alkuvaiheessa myös tarveanalyysistä ja strategisesta linjauksesta johtuviin ongelmiin. 3.4.2. Nämä yritykset kaipaavat täydentäviä toimenpiteitä pystyäkseen osallistumaan TTK-puiteohjelmaan. Seuraavassa muutamia ehdotuksia: Luodaan säännöt erityisten "teknisten välittäjien" osallistumisesta yritysten rinnalla TTK-puiteohjelmaan pk-yritysten auttamiseksi niille ominaisten tarpeiden tunnistamisessa ja muotoilussa tuotteisiin, markkinoihin ja teknologiaan liittyvissä kysymyksissä. Annetaan tällaisille elimille (yhdistyksille, kauppakamareille, tekniikan keskuksille ym.), joiden toiminta suuntautuu pk-yrityksiin ja käsiteollisuuteen, mahdollisuus ehdottaa ja johtaa yritysten tarpeisiin laadittuja tutkimushankkeita. Vahvistetaan tiedotusverkkojen neuvoa-antavaa tukiroolia kentällä, jotta erityisesti pk-yritykset pystyvät paremmin tunnistamaan yhteisön TTK-toimintaan osallistumisen todelliset edut. 3.5. Ehdotukseen olisi syytä lisätä erityisesti viimeksi mainittua yritysryhmää käsittelevä uusi kohta, jossa: eritellään yritykset niiden teknologisen tason perusteella; pyritään takaamaan etukäteen muiden kuin "high tech" -tyyppisten pk-yritysten mahdollisuus osallistua tutkimustoimintaan. Kaikki myöntävät nykyisin, että teknologialla on ratkaiseva merkitys pyrittäessä saavuttamaan kilpailuetuja ja että sen edelleen kehittäminen on ensisijaista. Pk-yritysten saattaa vain olla vaikea toteuttaa yksin merkittäviä TTK-hankkeita. Yhteistyö tutkimuskeskusten ja suuryritysten kanssa ja itseoikeutettujen välikäsien "teknologian välittäjien" osallistuminen on yksi ratkaisu tähän ongelmaan, sillä se mahdollistaa voimavarojen yhdistämisen. Lisäksi yhteistyökumppanit voivat usein tarjota hankkeelle täydentävää asiantuntemusta. 4. Yhteisöpolitiikan päälinjojen yhdentäminen 4.1. Hallintomenetelmien ja ehdotettujen osallistumis- ja levittämissääntöjen osalta on tällä tasolla syytä varmistaa, että: ne eivät sodi Euroopan unionin peruspolitiikkaa vastaan erityisesti työllisyyden ja koheesion alalla pyrittäessä pienentämään alueiden välisiä eroavuuksia; vaan päinvastoin helpottavat ongelmien sääntelyä ja ratkaisemista. 4.2. TTK-ohjelma ja työllisyys 4.2.1. Termi "työllisyys" esiintyy ehdotuksessa vain kerran, 2 artiklassa, jossa käsitellään yhteisön etua. Kuitenkin komissio nimenomaan ilmoitti viidettä TTK-puiteohjelmaa valmisteltaessa, että tutkimustoiminta tulee kohdistaa Euroopan taloudellisiin ja sosiaalisiin tarpeisiin kansalaisia palvelevalla tavalla. 4.2.2. Työllisyys on tärkeä tekijä keskusteltaessa yhteisön tutkimustoiminnan tulevaisuudennäkymistä. Ongelma olisi merkittävyytensä vuoksi otettava huomioon kaikessa Euroopan taloudelliseen ja tekniseen kehitykseen liittyvässä pohdinnassa. Tutkimustyön kasvaminen innovaatioiksi, uusiksi tuotteiksi ja uusiksi palveluiksi on tässä mielessä oleellista. 4.2.3. On valitettavaa, että tätä näkökantaa ei ole selkeästi sisällytetty ehdotukseen kriteereistä, joiden perusteella valitaan yhteisön tukea saavat hankkeet. 4.2.4. Samoin tulisi teknisissä toteuttamissuunnitelmissa nimenomaisesti mainita suorat ja välilliset vaikutukset työllisyyteen. 4.3. TTK-ohjelma ja koheesio 4.3.1. Taloudellisten ja teknisten eroavuuksien pienentäminen on kuulunut Maastrichtin sopimuksen laatimisesta lähtien koko yhteisöpolitiikan ensisijaisiin tavoitteisiin. TTK-politiikalla voi olla merkittävä rooli tässä prosessissa, sillä tieteellinen perusta on kestävän kasvun välttämätön tuki. 4.3.2. Voidaan kuitenkin usein todeta, että huonoimmassa asemassa olevat valtiot ja alueet ovat taipuvaisia suuntaamaan ponnistuksensa aloille, joilla teknologinen taso on alhainen ja työvoiman tarve suuri. Juuri näitä alueita tulisi kannustaa TTK-toimintaan, jotta ne pystyisivät parantamaan tieteellisiä ja teknisiä valmiuksiaan. 4.3.3. Pk-yrityksillä on tässä prosessissa päärooli. Ne tarvitsevat kyseisissä valtioissa ja kyseisillä alueilla erityisapua pystyäkseen osallistumaan tutkimustoimintaan ja tekniseen innovaatioon ja ovat erittäin vastaanottavia kaikelle tuelle, joka auttaa niitä kohottamaan teknologista tasoaan. 4.3.4. Työllisyyskysymyksen tavoin myös koheesio mainitaan ehdotuksessa vain hyvin lyhyesti 2 artiklassa, jossa käsitellään yhteisön etua. Asiaa tulisi täydentää valintaperusteita käsittelevässä kohdassa. On huomattava, että komissio on esittänyt samansuuntaisen tavoitteen, jonka mukaan innovaation merkitystä tulisi vahvistaa rakennerahastojen uudessa määritelmässä. 5. TTK-toiminnan yhtenäisyys Euroopassa 5.1. Kun otetaan huomioon, että yhteisön TTK-toiminta edustaa vain noin neljää prosenttia tutkimus- ja kehitystyöstä Euroopan unionissa, on erittäin tärkeää, että yhteisötoimet täydentävät toisiaan ja valtiollisia/alueellisia tai yksityisiä toimia,. Komitea suosittelee seuraavia konkreettisia toimenpiteitä: niveltäminen muihin yhteisöohjelmiin etenkin perus- ja ammattikoulutuksen alalla sekä unionin "innovaatiosuunnitelmaan" liittyvässä ja tutkijoiden liikkuvuutta edistävässä toiminnassa; hakijoille tarkoitettujen informaatio- ja neuvontaverkkojen yhdistäminen tutkimusohjelmiin siten, että koko eurooppalainen tarjonta, oli se sitten yhteisön, jäsenvaltioiden yhteisesti (Eureka) tai erikseen organisoimaa tai jopa yksityistä, esiteltäisiin kokonaisvaltaisesti avoimuuteen ja tehokkuuteen pyrkien; teknologian ja sen kaupallisen hyödyntämisen aktivoiminen tehostamalla yhteistyötä ja koordinointia muiden mekanismien, esim. Eurekan suuntaan. 6. TTK-ohjelma, kilpailukyky ja teknologian käyttöönotto 6.1. Kansainväliseen kilpailukykyyn viitataan vain artiklassa "Yhteisön edut". Siitä ei ole muuta mainintaa kummassakaan ehdotuksessa. Se on kuitenkin tärkeä tekijä, joka tulee ottaa huomioon kaikissa teknologiseen ja taloudelliseen kehittämiseen liittyvissä pohdinnoissa ja ehdotuksissa. 6.2. Kilpailukyvyn tehostaminen tulisi siis varmistaa mahdollisimman selvästi: Käytettävissä olevat varat tulisi keskittää hankkeisiin, jotka Euroopan unioni asettaa etusijalle ja jotka on valittu niiden taloudellisen, teknisen ja sosiaalisen merkityksen ja niiden tuoman eurooppalaisen lisäarvon perusteella. Joustavuuden ja kohdennuksen edistämiseksi kaikki kehitys osallistumis- ja levittämissäännöissä tulee sovittaa muutoksiin, jotka tapahtuvat puiteohjelmien tämänhetkisessä oikeuskehyksessä. Kilpailukyvyn järjestelmällisen tehostamisen tavoite olisi asetettava etusijalle kaikissa suosituksissa, jotka koskevat uusia lähestymistapoja TTK-puiteohjelman toteuttamiseksi. 6.3. Komitea kehottaa komissiota varmistamaan selvästi esimerkiksi yhtenäisen esittelymallin muodossa, että teknologian käyttöönottosuunnitelmissa täsmennetään kunkin hankkeen tavoitteet "yhteisön edun" kannalta erityisesti ajatellen niiden vaikutusta työllisyyteen (lyhyellä ja pitkällä aikavälillä), Euroopan kilpailukykyyn, ympäristöön jne. 6.4. Viides puiteohjelma on oikean suuntainen siinä mielessä, että puhuttaessa teknologian käyttöönottosuunnitelmista korostetaan tutkimuksen teollisen päämäärän välttämättömyyttä. On kuitenkin tärkeää, että teknologian käyttöönottosuunnitelmat ovat paitsi valvontavälineitä, myös toimijoiden käyttämä hallintaväline, jonka avulla voidaan varmistaa tutkimusten todellinen hyödyntäminen ja soveltaminen käytäntöön. Täydennettynä hyväksymismenettelyllä, jota tässä tapauksessa ohjaisi yhteinen tutkimuskeskus, nämä suunnitelmat edistäisivät osaltaan tutkimushankkeiden teollisia sovelluksia ja olisivat rahoituslaitosten ja -mekanismien apuna yksi riski- ja kehityspääoman tukimuodoista. Komitea ehdottaa, että osa yhteisöavustuksista varataan tämän seurantavälineen rahoittamiseen erityisesti silloin, kun seuranta annetaan alan erikoistuntijoiden, esim. tekniikan keskusten, kehittämistoimistojen tai pk-yritysten innovaationeuvojien hoidettavaksi. Komitea katsoo, ettei suunnitelmien tule olla rajoittavia, vaan niitä tulee voida mukauttaa suunnitteluvaiheessa tapahtuvan kehityksen mukaan. Komitea suosittelee, että suunnitelmia käytetään seurantamekanismeina, joiden avulla mitataan toteutettujen toimien vaikutuksia, parannetaan teknisiä hyödyntämisedellytyksiä ja helpotetaan tutkimuksen rahoittamiseen tarvittavien varojen etsintää. 7. TTK-ohjelma ja menetelmien yksinkertaistaminen 7.1. Hyvien ja lupaavien aikomusten lisäksi menetelmäehdotukset eivät sisällä mitään uutta avustusten myöntämisestä tai jakamisesta. Komitea pitää tätä hyvin valitettavana. 7.2. TSK suosittelee yksinkertaistettujen menetelmien kokeilua erityisesti pk-yrityksiin liittyvissä hankkeissa. Komitea suosittelee varsinkin seuraavien suuntaviivojen selvittämistä: ennakkovalintajärjestelmien hajauttaminen Leonardo-ohjelman täytäntöönpanon esimerkkiä noudattaen (tiedotuspisteet jäsenvaltioissa, ehdotusten esitutkinta jne.) palauttamatta ohjelmaa kuitenkaan jäsenvaltioiden valvontaan; kiinnostuksen herättämisen pysyvä ja yleinen järjestelmä, jonka avulla voitaisiin tunnistaa tärkeimmät tutkimuskohteet ja saataisiin aikaan tarkkaan suunnattuja tarjouskilpailuja, joiden avulla voitaisiin optimoida toiseen vaiheeseen osallistuvien aloitteentekijöiden onnistumismahdollisuudet; asiantuntija-arvioinnin järjestelmä, joka tulisi sisällyttää osallistumissääntöihin ja jossa otettaisiin huomioon mainitut tärkeimmät suuntaviivat: kilpailukyky, työllisyys ja koheesio. 7.3. TSK korostaa, että perustettavat järjestelmät tulee koordinoida jäsenvaltioiden säännöstön ja Eureka-ohjelman kanssa, jotta kukin hanke voidaan ohjata sille parhaiten sopivan ohjelman puitteisiin. 7.4. Menetelmien näkyvyyden parantamiseksi ja todellisen avoimuuden varmistamiseksi toimijoiden tulee saada käyttöönsä nimenomaan uuden teknologian ansiosta laaja tieto- ja hyödyntämisverkko, joka sopii yhteen kaikkien jäsenvaltio- ja yhteisötason järjestelmien kanssa. Komitea valmistelee aiheesta oma-aloitteista lausuntoa. Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 3, 7.1.1998, s. 5 13; EYVL C 40, 7.2.1998, s. 14. () EYVL C 355, 21.11.1997.