oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (’asiakirjojen tiedoksianto’) 13 päivänä marraskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 muuttamisesta

Asetuksessa vahvistetaan menettelyt, joiden mukaisesti oikeudenkäynti- ja muut asiakirjat voidaan antaa tiedoksi, ja selkeät säännöt oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen toimittamiseksi jäsenvaltiosta toiseen siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa. Asetuksessa asetetaan tietyt vähimmäisvaatimukset puolustautumisoikeuden suojaamiselle ja säädetään postitse tapahtuvia suoria rajat ylittäviä tiedoksiantoja koskevista yhdenmukaisista oikeudellisista edellytyksistä. Tällä hetkellä noin 3,4 miljoonan siviili- ja kauppaoikeudellisen oikeudenkäynnin vaikutukset ulottuvat vuosittain yli rajojen. Jos vähintään toinen asianosainen asuu muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa riita-asia käsitellään, tuomioistuimen on sovellettava tätä asetusta, joskus useita kertoja oikeudenkäynnin aikana. Asetuksen asianmukainen toiminta on välttämätöntä, jotta oikeudenkäynnin asianosaisille voidaan taata oikeussuojan saatavuus ja oikeudenmukainen oikeudenkäynti ja välttää viiveitä ja ylimääräisiä kustannuksia oikeudenkäynnissä. Esimerkiksi haastehakemuksen puutteellinen tiedoksianto on eniten käytetty peruste tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytymiselle. Tällä hetkellä asiakirjoja lähettävien ja vastanottavien elinten välinen yhteydenpito perustuu lähes yksinomaan paperiasiakirjoihin, mikä lisää kustannuksia ja heikentää yhteydenpidon tehokkuutta Lisäksi asiakirjojen sähköinen tiedoksianto vastaanottajalle on käytännössä mahdotonta rajat ylittävissä tapauksissa, vaikka osa jäsenvaltioista on ottanut tai on ottamassa tällaisen mahdollisuuden käyttöön kansallisella tasolla. Tällä aloitteella otetaan huomioon tarve nykyaikaistaa ja erityisesti digitalisoida asiakirjojen tiedoksianto ulkomailla. Lisäksi aloitteella pyritään korjaamaan useita muita asetuksen puutteita, joita tuli esiin asetuksen toiminnan arvioinnissa. Nämä puutteet aiheuttavat viiveitä ja kustannuksia kansalaisille, yrityksille ja jäsenvaltioille, prosessuaalisten oikeuksien suojaamiseen liittyviä ongelmia ja oikeudellista monimutkaisuutta ja epävarmuutta. Keskeisimpiä havaittuja ongelmia ovat seuraavat: ·olosuhteet, jotka johtavat postitiedoksiannon dokumentoinnin puutteelliseen laatuun; ·suoraan tiedoksiantoon liittyvät rajoitukset tai kielto käyttää sitä rajat ylittävissä tapauksissa useissa jäsenvaltioissa, vaikka suora tiedoksianto olisi sallittu maan sisäisissä tapauksissa; ·osapuolten prosessuaalisten oikeuksien suojaamista koskevien sääntöjen epäselvyys kääntämisvaatimusten sekä yksipuolisten tuomioiden osalta ja ·taipumus käyttää kansallisia fiktiivisiä tai vaihtoehtoisia tiedonantomenetelmiä asetuksen mukaisten menetelmien sijasta. Sidosryhmiä, joihin toimenpide vaikuttaa, ovat oikeudenkäyntien asianosaisina olevat kansalaiset ja yritykset, palveluntarjoajina toimivat yritykset (esim. postipalvelut tai tietotekninen konsultointi), jäsenvaltioiden julkishallinnon viranomaiset ja oikeusviranomaiset sekä oikeusalan ammattilaiset (erityisesti tuomarit ja asianajajat). Tämä aloite liittyy läheisesti aloitteeseen, joka koskee jäsenvaltioiden tuomioistuinten välistä yhteistyötä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa, josta säädetään asetuksessa (EY) N:o 1206/2001. Molemmat aloitteet liittyvät läheisesti komission yleisiin digitalisaatiota ja sähköistä oikeudenkäyttöä koskeviin painopisteisiin, ja niissä seurataan rikosoikeuden alalla tehtävää vastaavaa työtä (sähköinen todistusaineisto) tasapuolisten toimintaedellytysten luomiseksi rikos- ja siviilioikeuden aloilla. Aloitteissa hyödynnetään EU:n olemassa olevia lainsäädäntötyön tuloksia ja oikeudellisia standardeja (e-CODEX-järjestelmä ja eIDAS-asetus).