Yhteenvetona laadittu kokonaiskertomus jäsenvaltioiden vuonna 2001 suorittamien rehutarkastusten tuloksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro C 030 , 08/02/2003 s. 0004 - 0014



Yhteenvetona laadittu kokonaiskertomus jäsenvaltioiden vuonna 2001 suorittamien rehutarkastusten tuloksista (2003/C 30/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Johdanto 25. lokakuuta 1995 annetussa neuvoston direktiivissä 95/53/EY(1) säädetään rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista. Kyseisen direktiivin 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot toimittavat seuraaviin rehutarkastuksiin liittyvät tarpeelliset tiedot komissiolle ennen 1. huhtikuuta 2002: - niiden ohjelmien täytäntöönpano, joissa esitetään vuonna 2001 toteutettavat kansalliset toimet, - vuoden 2001 yhteensovitettujen seurantaohjelmien täytäntöönpano komission 5. kesäkuuta 2001 antaman suosituksen(2) mukaisesti. Vain kolme jäsenvaltiota lähetti tarpeelliset tiedot komissiolle määräajan kuluessa (1. huhtikuuta 2002 mennessä). Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa toimiva komission edustaja huomautti 24. toukokuuta ja 25. kesäkuuta 2002 jäsenvaltioiden valtuuskunnille, että niiden on esitettävä kertomuksensa. Tähän mennessä on nyt lähetetty yhteensä 14 kertomusta, joiden lähetyspäivät ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 2. Tiivistelmä tuloksista Jäsenvaltiot eivät käyttäneet kansallisissa kertomuksissaan yhtenäistä raportointitapaa. Toimitetut tiedot ovat tyypiltään sangen monimuotoisia ja ne on esitetty eri tavoilla, mikä rajoittaa mahdollisuuksia koota kansallisista lähteistä saadut tiedot yhteen kokonaiskertomukseen. Kertomuksiin sisältyvien keskinäisten eroavaisuuksien lisäksi kertomuksiin sisältyvät tiedot ovat joskus puutteellisia tai ne on esitetty epäselvästi, kuten seuraavissa tapauksissa: - jotain asiaa kuvataan saman kertomuksen sisällä kahdella eri luvulla, - kertomuksessa ilmoitetaan otettujen näytteiden määrä muttei lopputulosta, - kertomuksessa ilmoitetaan lopputulos muttei otettujen näytteiden määrää, - positiivisten ja negatiivisten tulosten kokonaismäärä ei vastaa analysoitujen näytteiden määrää, - samalla luvulla kuvataan eri aineita koskevia tuloksia, - kertomuksessa esitetään muita epäselviä tietoja. Vain jotkin jäsenvaltiot esittävät tietoja, jotka koskevat rehujen kansallista tuotantoa ja niiden tuontia kolmansista maista. Näiden raportointiin liittyvien ongelmien vuoksi kaikkia jäsenvaltioita koskevien tietojen kokoaminen on erittäin vaikeaa eikä sen avulla voida luoda kokonaiskäsitystä tarkastusjärjestelmästä. Tietojen puuttuminen estää relevanttien päätelmien laatimisen. Samanlaisia huomautuksia esitettiin jo vuoden 2000 tuloksia koskevan yhteenvetona laaditun kokonaiskertomuksen päätelmissä. Nämä ongelmat on tarkoitus ratkaista yhtenäistetyn raportointimallin avulla. Mallia valmistellaan parhaillaan, ja sitä aiotaan soveltaa vuoden 2003 tarkastuksiin. Mallin olisi sisällettävä tarpeelliset tiedot, ja sen olisi oltava riittävän yksinkertainen, jotta kaikki toimivaltaiset viranomaiset osaavat täyttää sen. 3. Yksityiskohtaiset tulokset Vuotta 2001 koskevan yhteensovitetun tarkastusohjelman pääasialliset tulokset esitetään taulukoissa 1-10. Jotkin jäsenvaltiot eivät ole esittäneet vuosittaisen ohjelman tuloksia erillään yhteensovitetun tarkastusohjelman tuloksista ja joissakin tapauksissa tuloksista ei käy ilmi, kuuluvatko ne yhteensovitettuun tarkastusohjelmaan. Taulukoihin on näistä puutteista huolimatta koottu kaikki kutakin osaa koskevat, saatavilla olevat tulokset. Taulukko 1: Myyntiin tarkoitettujen rehujen tuotanto (tuhatta tonnia) >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 2: Rehujen tuonti (tuhatta tonnia) >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 3: Maahantuoduista rehuista ja kansallisesta rehutuotannosta otettujen näytteiden määrä >TAULUKON PAIKKA> Taulukoita 1, 2 ja 3 koskevia kommentteja: Rehutuotannon ja niiden tuonnin kattavia yleisiä tietoja on vähän. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittavat otettujen näytteiden määrän, mutta näytteet on kuitenkin luokiteltu eri kriteerien mukaan. Taulukoita ei tietojen puuttumisen vuoksi voi verrata keskenään sen selvittämiseksi, kuinka usein näytteitä on otettu. Taulukko 4: Laboratoriotesteissä käytetyt menetelmät >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 4 koskevia kommentteja: Suomi raportoi käyttämistään menetelmistä, ja jotkin jäsenvaltiot mainitsevat käyttäneensä rehuihin sisältyvien eläinperäisten ainesosien mikroskooppista tutkimusta ja arviointia. Taulukko 5: Dioksiinit ja PCB-yhdisteet >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 5 koskevia kommentteja: Belgia suoritti laajoja dioksiini- ja PCB-testejä, joista suurin osa tehtiin vieraiden aineiden kansallisen valvontajärjestelmän osana. Ruotsissa toteutettiin hanke, jossa keskityttiin kalaan ja kalatuotteisiin. Tämä saattaa olla selityksenä siihen, että niin monista näytteistä löytyi korkeita dioksiinipitoisuuksia. Muiden jäsenvaltioiden suorittamissa testeissä löydettiin suhteessa vähemmän poikkeamia. Taulukko 6: Raskasmetallit >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 6 koskevia kommentteja: Näytteitä, jotka eivät täyttäneet vaatimuksia, oli vähän, Ranskan ja Belgian esittämiä tuloksia (kalajauhosta löytynyttä elohopeaa) lukuun ottamatta. Taulukko 7: Salmonella >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 7 koskevia kommentteja: Yhteensovitettua tarkastusohjelmaa koskevassa komission suosituksessa mainitaan, että kasviperäiset rehut kuuluvat salmonella-tarkastusten piiriin, mutta joissakin tapauksissa ei tästä huolimatta voida varmuudella sanoa, koskevatko jäsenvaltioiden raportoimat tulokset ainoastaan tämäntyyppistä rehua. Taulukossa esitettyihin tuloksiin on tämän vuoksi sisällytetty kaikki saatavissa olevat salmonellaa koskevat tulokset. Salmonellaa sisältäneiden näytteiden määrä on melko suuri (alle 1 prosentista 5,4 prosenttiin asti). Taulukko 8: Rehujen lisäaineet enimmäismääriä noudattaen (oikea käyttötapa) >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 8 koskevia kommentteja: Irlannissa löydettiin vain vähän näytteitä, jotka eivät täyttäneet vaatimuksia, mutta arviointi perustui vain pakkausmerkintöjen tarkastuksiin. Belgia ja Saksa suorittivat analyyseja, ja niiden toimittamiin tuloksiin sisältyykin huomattavasti suurempi määrä näytteitä, jotka eivät täyttäneet vaatimuksia. Taulukko 9: Antibiootit, joiden käyttö kasvunedistäjinä on kielletty >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 9 koskevia kommentteja: Tuloksia on vaikea vertailla, koska kaikki jäsenvaltiot tarkastelivat eri aineita. Saatujen tietojen perusteella voidaan kuitenkin todeta, että huomattavasta määrästä näytteitä löytyi antibiootteja, joiden käyttö kasvunedistäjinä on kielletty. Taulukko 10: Eläinperäiset ainesosat >TAULUKON PAIKKA> Taulukkoa 10 koskevia kommentteja: Tuloksia on vaikea vertailla, koska jäsenvaltiot eivät toteuta keskenään samanlaisia valvontaohjelmia. Valvonnassa voidaan esimerkiksi keskittyä eri asioihin, näytteiden määrä voi vaihdella ja käytettyjen menetelmien herkkyydessä saattaa olla eroja. Lisäksi aina ei ole selvää, onko näytteistä, jotka eivät täyttäneet vaatimuksia, löytynyt lihaluujauhoa ja/tai kalajauhoa. On kuitenkin korostettava, että suurin määrä sellaisia rehuseoksista otettuja näytteitä, jotka eivät täyttäneet vaatimuksia siltä osin, että ne sisälsivät eläinperäisiä ainesosia, löytyi vuoden 2001 alussa. Vuoden 2001 jälkipuoliskolla tällaisten näytteiden määrä väheni huomattavasti, ja tämä suuntaus jatkui vuoden 2002 alussa. 4. Päätelmät Toimitettujen raporttien rakenteissa on eroja, eikä toteutettujen toimien perusteella voi laatia selkeitä päätelmiä osa-alueista, jotka edellyttävät yhteensovitettua toimintaa yhteisön tasolla. Raskasmetalleja koskeneista tarkastuksista voidaan kuitenkin todeta, että rikkomuksia esiintyy yleensä vähän. Samaa ei sen sijaan voida sanoa tarkastuksista, joiden kohteena olivat antibiootit, joiden käyttö kasvunedistäjinä on kielletty, sillä saatujen tietojen mukaan näissä tarkastuksissa löydettiin huomattava määrä näytteitä, jotka eivät täyttäneet vaatimuksia. Jäsenvaltioiden vuosittaisten rehutarkastusten raportoimiseen käytettävän yhdenmukaistetun mallin laatimisessa on ehdottomasti edistyttävä. Komission mielestä vuoden 2003 yhteensovitettua ohjelmaa koskevaan suositukseen on tarpeen lisätä seuraavat tarkastukset, jotka kohdistetaan: - eläinperäisten rehuaineiden tuotannon ja käytön rajoituksiin, - dioksiinin aiheuttamaan tiettyjen teollisuuden sivutuotteiden saastumiseen käsittelyn seurauksena, - antibiootteihin, joiden käyttö kasvunedistäjinä on kielletty. Yhteensovitettuja tarkastuksia olisi entistä enemmän kohdistettava näihin kolmeen seikkaan, koska ne aiheuttavat tällä hetkellä erityistä huolta rehujen turvallisuuden osalta. Ensin on varmistuttava siitä, että eläinperäisten rehuaineiden tuotannon ja käytön rajoituksia todellakin noudatetaan. Toiseksi äskettäin havaittu dioksiinin aiheuttama rehujen saastuminen on osoittanut, että joihinkin tuotantoprosessin vaiheisiin liittyy enemmän riskejä. Tiettyihin rehuaineisiin on tämän vuoksi kohdistettava erityistarkastuksia. Kolmanneksi on varmistuttava siitä, ettei kiellettyjä antibiootteja käytetä kasvunedistäjinä eläinten ruokinnassa. (1) EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/77/EY (EYVL L 333, 29.12.2000, s. 81). (2) EYVL L 161, 16.6.2001, s. 42.