C 31/8

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

(2020/C 31/07)

Euroopan komissio on hyväksynyt tämän vähäisen muutoksen 18 päivänä joulukuuta 2013 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 (1) 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.Tämä vähäisen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus julkaistaan komission eAmbrosia -tietokannassa.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”LILIPUTAS”

EU-nro: PGI-LT-00868-AM01 – 10.4.2019

SAN ( ) SMM (X)

1. Nimi (nimet)

”Liliputas”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Liettua

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.3 Juustot

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Liliputas on käsin tehty, rasvainen (50 % kuiva-aineesta), puolikova, reunoiltaan pyöristetty, lieriön muotoinen juusto. Sen korkeus on 7,5–13,0 cm, halkaisija 7,0–8,5 cm ja paino 0,4–0,7 kg. Sitä valmistetaan Belvederisin kylässä pastöroidusta vakioidusta lehmänmaidosta. Maito juoksetetaan, minkä jälkeen juoksettuma jalostetaan, juustomassa kääritään puuvillakankaaseen ja puristetaan perinteisissä lieriön muotoisissa muoteissa. Juustoa kypsytetään 20–30 päivän ajan sisä- ja pintamikrobiston avulla. Kyseessä on Penicillium pallidum Smith -mikrosieni, joka kasvaa luonnollisesti juustokellareissa 4 kohdassa yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

Juustoa kutsutaan nimellä ”Liliputas” sen pienen koon vuoksi. Sen aistinvaraiset ominaisuudet johtuvat kypsytyksestä pienissä pyöreissä astioissa ympäristössä, jossa esiintyy Penicillium pallidum Smith -mikrosientä.

Taulukko 1

Liliputas-juuston aistinvaraiset indikaattorit

Indikaattori Kuvaus Ulkomuoto Sileä kuori ilman paksua sisäkerrosta, peitetty parafiinistä, polymeeristä tai muusta seoksesta valmistetulla aineella. Siinä voi olla kankaan tai muotin jälkiä. Maku ja aromi Maitohappoinen, raikas maku ja fermentoidulle juustolle ominainen aromi. Mahdollisesti hieman pistävä ja suolainen. Rakenne Tasainen, melko kiinteä, joustava, helposti pureskeltava. Leikkauspinta Leikkauspinnassa voi toisinaan näkyä pieniä, epätasaisesti jakaantuneita soikeita, kulmikkaita tai kevyesti litistyneitä koloja. Väri Yhtenäisen kermanvaalea tai keltainen.





Taulukko 2

Liliputas-juuston fysikaalis-kemialliset ominaisuudet

Indikaattori Pitoisuus (%) Kuiva-aineen rasvapitoisuus 50,0 ±1,6 Kuiva-aineen vähimmäispitoisuus 56,0 Suolapitoisuus 2,0–3,0





Taulukko 3

Keskimääräinen ravintoarvo sadassa grammassa Liliputas-juustoa

Rasva (g) Proteiini (g) Hiilihydraatit (g) Energia-arvo Kcal KJ 30,0 23,5 – 364 1 510

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

— lehmänmaito,

— maitohappo ja aromaattiset hapatteet,

— maitoa koaguloivat juoksetteet,

— tavallinen suola.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

— Maidon käsittely ja juoksettaminen. Juuston tuotantoon tarkoitettu maito pastöroidaan ja vakioidaan siten, että kypsän juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus täyttää 3.2 kohdan vaatimukset. Maito juoksetetaan lisäämällä juoksetetta, hapatetta ja kalsiumkloridia.

— Juoksetetun juustomassan ja juustorakeiden käsitteleminen. Juoksetettua juustomassaa käsitellään mekaanisesti, kunnes rakeet ovat halutun kokoisia, minkä jälkeen sitä sekoitetaan. Juustorakeiden muodostumisen aikana kolmasosa herasta erotetaan, minkä jälkeen rakeet lämmitetään. Lämmittämisen jälkeen juustorakeita sekoitetaan, kunnes niiden koko on 4–5 mm eivätkä ne enää tartu vaan ovat kuivia ja kiinteitä. Juuston kosteuspitoisuus saa olla enintään 44 %.

— Juuston muotoileminen ja puristaminen. Juusto muotoillaan juustomassasta. Prosessi kestää 20–25 minuuttia, minkä jälkeen juustomassa leikataan paloiksi, jotka laitetaan käsin lieriön muotoisiin muotteihin; puristaminen tapahtuu painovoimaisesti. Puristamisen aikana juustoja käännellään kahdesti tai kolmesti. Painovoimaisesti tapahtuva puristaminen kestää 20–25 minuuttia. Painovoimaisen puristamisen jälkeen juustot poistetaan muoteista, kääritään kosteaan kankaaseen, jotta kuori saa muotonsa, ja laitetaan takaisin muotteihin, joiden päälle asetetaan kansi. Muotit juustoineen laitetaan puristimeen ja niitä puristetaan 1,5–2 tuntia. Puristamisen jälkeen juustot otetaan ulos muoteista, kankaat poistetaan ja reunat, joita muotin ja kannen väliin on saattanut muodostua puristamisen aikana, leikataan pois.

— Juuston suolaus. Juustot punnitaan ja laitetaan suolaveteen 36–48 tunniksi (aika riippuu teknisen prosessin etenemisestä ja mahdollisuuksista). Kun juustot on nostettu pois suolavedestä, ne asetetaan hyllyille ja niiden annetaan kuivua. Tämän jälkeen juustot sijoitetaan kypsytystelineisiin juustokellariin, jonka lämpötila on 10–14 °C ja kosteuspitoisuus 93–94 % ja jossa Penicillium pallidum Smith -mikrosientä kasvaa luonnollisesti.

— Juuston kypsytys. Telineissä olevia juustoja käännellään vähintään viiden päivän välein perinteisellä tavalla, jotta ne pysyvät pystyasennossa ja säilyttävät muotonsa. Kypsytyksen aikana juustojen pintaan kehittyy mikrobikasvustoa, joka pestään pois 20–30 päivän kuluttua riippuen juuston silmämääräisen tarkastuksen ja aistinvaraisten ominaisuuksien (maku, aromi, koostumus) arvioinnin tuloksesta. Kun mikrobikasvusto on pesty pois juustojen pinnalta, juustot kuivataan ja päällystetään vahakuorella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Jotta voidaan säilyttää tämän pienikokoisen juuston (paino 0,4–0,7 kg) ainutlaatuiset ominaisuudet ja suojata sitä kuivumiselta (juusto kuivuu, jos parafiinikuori vahingoittuu), sitä myydään ainoastaan kokonaisena.

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Etiketissä on oltava selvästi näkyvissä tuotteen nimi ”Liliputas”, valmistajan nimi ja EU:n tunnus.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Liliputas-juustoa valmistetaan pienessä liettualaisessa Belvederisin kylässä, joka sijaitsee Jurbarkasin kunnassa Panemunėn luonnonpuiston alueella Nemunas-joen oikealla rannalla yksi kilometri Seredžiusista länteen.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Belvederis on Liettuan meijerialan asiantuntijoiden historiallinen kehto. Vuonna 1921 erääseen kartanoon perustettiin maatalouskoulu, jonka oppiaineisiin kuului muun muassa meijeritalous. Muutaman vuoden kuluttua se muutettiin meijerikouluksi ja vuonna 1944 meijerialan tekniseksi oppilaitokseksi, jossa vaalittiin vuosien ajan Liettuan meijerialan opetusperinteitä. Oppilaitoksessa koulutettiin sen 34-vuotisen olemassaolon aikana yli 800 meijerialan asiantuntijaa, joista useimmat hankkivat kokemuksensa vuonna 1928 perustetussa Liettuan vanhimmassa juustolassa, jossa myös Liliputas-juustoa valmistetaan. Juuston valmistukseen käytettävä maito lämmitettiin sammiossa puulämmitteisessä tulipesässä. Hera erotettiin käsin ja juustomuotit olivat puuta. Juustot pestiin käsin harjalla – talvisin kellarissa ja kesäisin ulkona. Juustolan vieressä oli jäävarasto, jossa säilytettiin Nemunas-joesta tuotuja jäälohkareita. Jäätä käytettiin juustokellareiden jäähdyttämiseen. Aluksi Belvederisin juustolassa valmistettiin suurempia (2,5–3,0 kg) pyöreitä puolikovia juustoja, mutta vuonna 1958, jolloin juustolaa laajennettiin, ryhdyttiin valmistamaan myös pieniä (0,4–0,7 kg) juustoja; Liliputas-juustot saivat heti suuren suosion. Juustomestari Jonas Jarušaitis oli ensimmäinen, joka hallitsi tämän juuston valmistuksen. Ensimmäisenä tuotantovuonna juustoa kypsytettiin vajaat 8 tonnia, mutta neljässä vuosikymmenessä tuotanto kasvoi 130 tonniin. Belvederisin juustolassa on säilytetty jälkipolville vanhoja puisia juustomuotteja, nostalgisia pahvisia pakkausrasioita ja postikortti 1900-luvun puolivälistä, jossa kuvataan juustojen pesemistä sammiossa ja esitetään kutsu mukaan juhlallisiin pitoihin maistelemaan Belvederisin käsityönävalmistettuja juustoja ja muita herkkuja.

Liliputas-juustoa valmistetaan edelleen alkuperäisen, vuonna 1958 kehitetyn ainutlaatuisen menetelmän mukaan. Juustolan työntekijöiden sukupolvelta toiselle siirtyneen tietämyksen ja osaamisen ansiosta tuote on säilynyt tähän päivään saakka samanlaisena (pieni koko, aistinvaraiset ominaisuudet ja laatu).

5.2 Tuotteen erityisyys

Liliputas-juuston erityispiirteitä ovat sen pieni koko (vain 0,4–0,7 kg) sekä vahingoittumiselta suojaava vahakuori. Juuston raikas maitohappoinen maku ja aromi johtuvat siitä, että kypsytys tapahtuu pieninä tahkoina viileässä ja kosteassa kellarissa, jossa esiintyy Penicillium pallidum Smith -mikrosienen itiöitä. Kypsytyskellarin seinissä, hyllyillä tai katossa ei ole näkyvissä mikrobikasvustoa, mutta muutaman päivän kuluttua siitä, kun Liliputas-juustot on suolattu ja järjestetty hyllyille, ne alkavat muistuttaa silkkiäistoukan kotelokoppaa. Jotta mikrobikasvusto ei leviäisi juuston sisälle kypsymisen aikana, juustoa suojaa kuori, joka on muodostunut puristamisen aikana. Jotta kuori muodostuisi, juustot poistetaan lieriönmuotoisista muoteista painovoimaisen puristamisen jälkeen ja kääritään puuvillakankaisiin. Tämän jälkeen juustot laitetaan takaisin muotteihin ja puristetaan puristimissa.

Juustot tuotetaan perinteiseen tapaan lähes kokonaan käsiteollisesti, ts. juustomassa leikataan ja laitetaan muotteihin, juustot kääritään kankaisiin, niitä käännellään ja ne pestään, kuivataan ja vahataan käsin. Tämän prosessin aikana kukin juusto käsitellään yli 50 kertaa.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Suojatun maantieteellisen merkinnän rekisteröintihakemus perustuu perinteeseen, erityiseen tuotantomenetelmään ja tuotteen maineeseen.

Yleisön tietoisuudessa Belvederis, Liettuan meijerialan kehto, yhdistetään välittömästi vertaansa vailla olevaan Liliputas-juustoon, jota on valmistettu samalla tavalla vuodesta 1958 lähtien. Belvederisin juustola on nykyisin tämän ainutlaatuisen käsin valmistetun juuston ainoa tuottaja.

Liliputas-juuston erityinen maku ja aromi johtuvat kypsytyksestä, joka tapahtuu pienissä pyöreissä astioissa sisämikrobistonja Penicillium pallidum Smith -mikrosienen avulla. Kyseinen mikrosieni kasvaa 4 kohdassa yksilöidyn maantieteellisen alueen kellareissa, joiden lämpötila pidetään jatkuvasti 10–14 °C:ssa ja kosteus 93–94 prosentissa.

Liliputas-juusto on esitelty monissa näyttelyissä sekä Liettuassa että ulkomailla, ja se on saavuttanut suuren suosion esimerkiksi Leipzigissa, Poznánissa, Zagrebissa, Lontoossa, Pariisissa, Kööpenhaminassa ja Wienissä. Liliputas voitti kultamitalin silloisessa Saksan demokraattisessa tasavallassa järjestetyssä Agra-76-näyttelyssä. Vuonna 1984 Liliputas palkittiin kunniakirjalla Uglichissa, silloisessa Neuvostoliitossa, järjestetyssä juustojen laatutarkastuksessa/kilpailussa, ja vuonna 2002 se voitti kultamitalin Liettuan teollisuuden keskusliiton järjestämässä vuoden liettualainen tuote -kilpailussa. Kansainvälisessä elintarvike- ja juomanäyttelyssä ”World Food Moscow 2005” Liliputas voitti pronssimitalin, ja niin ikään Moskovassa järjestetyssä kansainvälisessä maatalous- ja jalostusteollisuusnäyttelyssä ”Zolotaja osen 2008” Liliputas oli näkyvästi esillä Liettuan maatalousministeriön kokoamalla liettualaisten tuotteiden osastolla. Kansainvälisessä maatalous-, elintarvike- ja pakkausteollisuusalan yrityksille tarkoitetussa AgroBalt 2010 -näyttelyssä Liliputas palkittiin luonnonmukaisten ja ekologisten ominaisuuksiensa ansiosta. Liliputas-juustosta ja sen tuottajista on kirjoitettu usein liettualaisissa lehdissä (1999–2003).

Vaikka Liliputas on kaksi kertaa kalliimpi tuote kuin mekanisoidussa juustolassa valmistettu juusto, laatua, luonnonmukaisia ja käsin tehtyjä tuotteita arvostavat kuluttajat ovat pysyneet sille uskollisina. Tuotantomäärät ovat säilyneet vakaina vuosien kuluessa.

Eritelmän julkaisutiedot

http://zum.lrv.lt/lt/veiklos-sritys/maisto-sauga-ir-kokybe/produktai-su-saugomomis-nuorodomis/zemes-ukio-ir-maisto-produktai/atnaujinamos-produktu-specifikacijos

(1) EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.