/* COM/2010/0540 final - NLE 2010/0269 */ Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖKSEKSI luvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä tehdyn päätöksen 2007/441/EY muuttamisesta





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 4.10.2010 KOM(2010) 540 lopullinen 2010/0269 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖKSEKSI luvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä tehdyn päätöksen 2007/441/EY muuttamisesta PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’arvonlisäverodirektiivi’, 395 artiklan 1 kohdassa säädetään, että neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi. Italian tasavalta haki komission pääsihteeristössä 18 päivänä helmikuuta 2010 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä lupaa jatkaa tietyntyyppisistä liikennevälineistä kannettavan arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevan poikkeustoimenpiteen soveltamista. Komissio ilmoitti direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti 13 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Italian tasavallan jättämästä hakemuksesta. Komissio ilmoitti 15 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian tasavallalle, että sillä oli kaikki hakemuksen arviointia varten tarvittavat tiedot. | Yleistä Arvonlisäverodirektiivin 168 artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka kannetaan verovelvollisen verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Arvonlisäverodirektiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään kuitenkin, että yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiseen käyttöön katsotaan vastikkeellisiksi palveluiksi, jos tavara on oikeuttanut arvonlisäveron täyteen tai osittaiseen vähennykseen. Järjestelmä varmistaa tällä tavoin, että lopullinen kulutus verotetaan ajankohtana, jona tuotantopanoksista kertyvä arvonlisävero alun perin vähennettiin. Kun on kyse moottoriajoneuvoista, yritys- ja yksityiskäytön välisen eron tunnistaminen ja kirjaaminen tuottaa toisinaan vaikeuksia ja lisätyötä verovelvollisille. Verohallinnolla puolestaan voi olla vaikeuksia tarkastaa, että kyseiset käyttötarkoitukset pidetään tosiasiallisesti erossa toisistaan. Yhdistetyssä käytössä olevien ajoneuvojen lukumäärän vuoksi veronkierto voisi yleistyä huomattavasti. Yksinkertaistaakseen arvonlisäveron kantoa ja estääkseen veropetoksia Italian tasavalta haki ja sai neuvostolta yksittäisen poikkeuksen, jonka mukaan sillä on lupa rajoittaa arvonlisäveron vähennysoikeus 40 prosenttiin, kun arvonlisävero on kannettu moottorikäyttöisistä maantieajoneuvoista (maatalous- tai metsätraktoreita lukuun ottamatta kaikista moottoriajoneuvoista, joita käytetään yleensä henkilöiden tai tavaroiden kuljettamiseen maanteillä ja joiden suurin sallittu paino on enintään 3500 kilogrammaa ja joissa on enintään kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi).[1] On kuitenkin huomattava, että tietyntyyppiset ajoneuvoryhmät jätettiin rajoituksen ulkopuolelle. Kyse on ajoneuvoista, jotka ovat osa verovelvollisen elinkeinoa, joita autokoulut käyttävät opetuksessaan, joita vuokrataan tai liisataan, jotka ovat myyntiedustajien käytössä tai joita käytetään taksina. Lisäksi yritykset vapautettiin vaatimuksesta, jonka mukaan ajoneuvon yksityiskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa. Italian tasavalta antoi edellä mainitun päätöksen 6 artiklan mukaisesti kertomuksen, joka kattoi päätöksen kaksi ensimmäistä soveltamisvuotta ja joka sisälsi myös sovelletun prosenttimääräisen rajoituksen arvioinnin. Italian tasavallan kertomuksessaan antamien tietojen perusteella näyttää siltä, että vähennysoikeuden rajoittaminen 40 prosenttiin vastaa edelleen tosiasiallisia olosuhteita ja on sen vuoksi asianmukainen toimenpide. Syynä tähän on erityisesti se, että pienten yritysten lukumäärä on Italian tasavallassa erittäin suuri. Poikkeuksen voimassaoloa olisi kuitenkin jatkettava vain määräajaksi, jotta voidaan arvioida, ovatko edellytykset, joihin poikkeus perustuu, edelleen ennallaan. Sen vuoksi ehdotetaan, että poikkeuksen voimassaoloa jatketaan vuoden 2013 loppuun ja että Italian tasavaltaa pyydetään antamaan uusi kertomus, jos se suunnittelee hakevansa poikkeuksen voimassaolon jatkamista kyseistä määräaikaa pitemmälle. Päätöksen voimassaolo päättyy joka tapauksessa, jos voimaan tulee ennen kyseisen määräajan päättymistä EU:n sääntöjä, jotka koskevat kyseisellä alalla sovellettavan vähennysoikeuden rajoittamista. | Ehdotuksen kattamalla alalla voimassa olevat säännökset Arvonlisäverodirektiivin 176 artiklassa säädetään, että neuvosto määrittää, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen. Jäsenvaltioilla on siihen saakka lupa soveltaa kaikkia vähennysoikeuden rajoittamista koskevia säännöksiä, jotka olivat voimassa 1 päivänä tammikuuta 1979. Jäsenvaltioissa sovelletaan sen vuoksi useita säännöksiä, joilla rajoitetaan moottoriajoneuvoista kannettavan arvonlisäveron vähennysoikeutta. Myös muille jäsenvaltioille on myönnetty arvonlisäverodirektiivin 395 artiklan nojalla lupa samankaltaisten vähennysoikeutta koskevien rajoitusten soveltamiseen. Komissio esitti vuonna 2004 ehdotuksen[2], joka sisältää säännöt siitä, minkätyyppisiin kustannuksiin liittyvää vähennysoikeutta voidaan rajoittaa. Neuvosto ei kuitenkaan ole vielä päässyt yhteisymmärrykseen kyseisestä ehdotuksesta. | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei koske tätä ehdotusta. | ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Asianomaisten osapuolten kuuleminen | Ei koske tätä ehdotusta. | Asiantuntijalausunnot | Ulkopuolista asiantuntijatietoa ei tarvittu. | Vaikutusten arviointi Ehdotuksella on myönteisiä vaikutuksia, koska sillä voidaan ehkäistä arvonlisäveroon liittyviä petoksia ja yksinkertaistaa veronkantoa. Koska poikkeuksen soveltamisala on suppea ja sen voimassaoloaika rajallinen, vaikutukset ovat joka tapauksessa rajalliset. | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Kyse on luvan antamisesta Italian tasavallalle jatkaa arvonlisäverodirektiivistä poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Kyseisen toimenpiteen mukaan verovelvollisen oikeus vähentää arvonlisävero kustannuksista, jotka liittyvät moottoriajoneuvoihin, rajoitetaan 40 prosenttiin, kun ajoneuvo ei ole pelkästään yrityskäytössä. Kun vähennysoikeudelle on asetettu rajoituksia, verovelvollinen vapautetaan velvollisuudesta suorittaa arvonlisäveroa ajoneuvon yksityiskäytöstä. Mahdolliseen toimenpiteen voimassaolon jatkamista koskevaan hakemukseen olisi liitettävä kertomus poikkeuksen soveltamisesta. | Oikeusperusta Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY 395 artikla. | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu EU:n toimielinten yksinomaisen toimivallan piiriin. Siihen ei sen vuoksi sovelleta toissijaisuusperiaatetta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä. | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. | Sääntelytavan valinta | Ehdotettu säädöstyyppi: päätös. | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Arvonlisäverodirektiivin 395 artiklan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä arvonlisäverosäännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston täytäntöönpanopäätös on parhaiten soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan osoittaa yksittäisille jäsenvaltioille. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. | LISÄTIEDOT | Uudelleentarkastelu-/tarkistus-/raukeamislauseke | Ehdotus sisältää uudelleentarkastelu- ja raukeamislausekkeet. | 2010/0269 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS luvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä tehdyn päätöksen 2007/441/EY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[3] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: 1. Italia pyysi komission pääsihteeristössä 18 päivänä helmikuuta 2010 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä lupaa jatkaa direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen voimassaoloa voidakseen soveltaa edelleen arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevaa rajoitusta, kun on kyse kustannuksista, jotka liittyvät tiettyihin moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin, jotka eivät ole pelkästään yrityskäytössä. 2. Komissio ilmoitti 13 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Italian jättämästä hakemuksesta. Komissio ilmoitti 15 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italialle, että sillä oli kaikki hakemuksen arviointia varten tarvittavat tiedot. 3. Luvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä 18 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/441/EY[4] Italialle annettiin lupa rajoittaa arvonlisäveron vähennysoikeus 40 prosenttiin, kun on kyse kustannuksista, jotka liittyvät moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin, jotka eivät ole pelkästään yrityskäytössä. Päätöksen 2007/441/EY mukaisesti sellaisten ajoneuvojen ottamista yksityiseen käyttöön, joihin oli sovellettu vähennysoikeuden rajoitusta kyseisen päätöksen nojalla, ei katsota vastikkeelliseksi palveluksi. Päätöksessä 2007/441/EY määritellään lisäksi sen soveltamisalaan kuuluvat ajoneuvot ja kustannukset sekä luetellaan ajoneuvot, jotka jätettiin nimenomaisesti päätöksen soveltamisalan ulkopuolelle. 4. Italia antoi päätöksen 2007/441/EY 6 artiklan mukaisesti komissiolle kertomuksen, joka kattoi päätöksen kaksi ensimmäistä soveltamisvuotta ja joka sisälsi myös sovelletun prosenttimääräisen rajoituksen arvioinnin. Italian antamat tiedot osoittavat, että vähennysoikeuden rajoittaminen 40 prosenttiin vastaa edelleen tosiasiallisia olosuhteita kyseisten ajoneuvojen yrityskäytön ja muun kuin yrityskäytön osalta. Italialle olisi sen vuoksi annettava lupa jatkaa toimenpiteen soveltamista määräajan, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013. 5. Jos Italia suunnittelee toimenpiteen jatkamista vielä vuoden 2013 jälkeen, sen olisi toimitettava komissiolle uusi kertomus ja voimassaolon jatkamista koskeva hakemus viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2013. 6. Komissio antoi 29 päivänä lokakuuta 2004 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta arvonlisäverovelvoitteiden yksinkertaistamiseksi.[5] Tämän päätöksen mukaisten poikkeustoimenpiteiden voimassaolon olisi päätyttävä päivänä, jona kyseistä direktiiviä muuttava direktiivi tulee voimaan, jos kyseinen ajankohta on ennen tämän päätöksen mukaista päättymispäivää. 7. Poikkeus ei vaikuta arvonlisäverosta kertyviin unionin omiin varoihin. 8. Sen vuoksi päätöstä 2007/441/EY olisi muutettava, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Muutetaan päätös 2007/441/EY seuraavasti: (1) Korvataan 6 artikla seuraavasti: ”6 artikla Mahdollinen tässä päätöksessä tarkoitettujen toimenpiteiden voimassaolon jatkamista koskeva hakemus on jätettävä komissiolle viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2013. Toimenpiteiden voimassaolon jatkamista koskevaan hakemukseen on liitettävä kertomus, joka sisältää arvioinnin prosenttimääräisestä rajoituksesta, jota sovelletaan arvonlisäveron vähennysoikeuteen, kun on kyse kustannuksista, jotka liittyvät moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin, jotka eivät ole pelkästään yrityskäytössä.” (2) Korvataan 7 artikla seuraavasti: ” 7 artikla Tämä päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona tulevat voimaan unionin säännöt, joissa määritetään, mistä moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin liittyvistä kustannuksista arvonlisäveroa ei voida vähentää täysimääräisenä, ja joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013.” 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] Luvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä 18 päivänä kesäkuuta 2007 tehty neuvoston päätös 2007/441/EY. [2] KOM(2004) 728 lopullinen (EUVL C 24, 29.1.2005, s. 10). [3] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. [4] EUVL L 165, 27.6.2007, s. 33. [5] KOM(2004) 728 lopullinen.