FI Euroopan unionin virallinen lehti C 261/5

KOMISSION TIEDONANTO

Riskinhallintakyvyn arvioinnin suuntaviivat

(2015/C 261/03)

Sisällysluettelo

1. Johdanto 5

2. Soveltamisala ja tavoitteet 6

2.1. Suuntaviivojen soveltamisala 6

2.2. Tavoitteet 6

3. Metodologia 6

3.1. Toimijat ja aikataulu 6

3.2. Menettely 7

3.2.1. Riskinarviointi 7

3.2.2. Riskinhallintasuunnittelu 7

3.2.3. Riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano 7

3.3. Suuntaviivojen rooli 8

4. Arvioinnin sisältö 8

4.1. Riskinarviointi 8

4.2. Riskinhallintasuunnittelu 11

4.3. Riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano 14

5. Tiivistelmä 18

6. Luettelo tausta-asiakirjoista ja muista asiaan liittyvistä asiakirjoista 23

1. JOHDANTO

Luonnon ja ihmisen aiheuttamat katastrofit ovat viime vuosina lisääntyneet huomattavasti ja muuttuneet selvästi vakavammiksi, suurelta osin ilmastonmuutoksen vuoksi. Lisäksi ollaan tilanteessa, jossa tulevat katastrofit ovat entistä suurempia ja monimutkaisempia ja niillä on pitkälle ulottuvia ja pitkäaikaisia seurauksia. Tämän vuoksi katastrofien ennaltaehkäisy on keskeisessä asemassa pyrittäessä takaamaan korkeampi suojelutaso ja parempi katastrofien sietokyky. Se edellyttää lisätoimia ja katastrofiriskien hallinnassa sovellettavaa yhtenäistä lähestymistapaa, jossa yhdistyvät ennaltaehkäisy-, varautumis- ja avustustoimet.

Tammikuun 1 päivänä 2014 voimaan tulleen unionin pelastuspalvelumekanismista annetun päätöksen, jäljempänä ’päätös’ (1), mukaisesti jäsenvaltiot päättivät toteuttaa useita katastrofien ennaltaehkäisytoimia, muun muassa toimittaa komissiolle ”… riskinhallintakyvystä kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla tehdyt arvioinnit … suuntaviivojen valmiiksi saamisen jälkeen joka kolmas vuosi” (2). Päätöksessä säädetään, että komissio laatii yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ”arviointien sisältöä, metodologiaa ja rakennetta koskevat suuntaviivat” (3).

Seuraavat suuntaviivat on laadittu yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa uuden päätöksen perusteella ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden olemassa olevat hyvät käytänteet sekä viimeaikaiset kokemukset kansallisten riskinarviointien kehittämisestä (4). Suuntaviivat perustuvat myös neuvoston puheenjohtajavaltion Italian heinäkuussa 2014 järjestämässä työpajassa tehtyihin havaintoihin sekä lokakuussa 2014 hyväksyttyihin neuvoston päätelmiin riskinhallintakyvystä, jäljempänä ’neuvoston päätelmät’ (5). Näitä suuntaviivoja laadittaessa on otettu huomioon myös komission ohjeet katastrofihallinnassa käytettäviä kansallisia riskinarviointeja varten, jäljempänä ’riskinarviointiohjeet’ (6).

Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on tarjota jäsenvaltioille ei-sitova, kattava ja joustava menetelmä, joka auttaa niitä riskinhallintakyvyn itsearvioinnissa.

Näitä suuntaviivoja voidaan tarkistaa käytännön täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa saatujen kokemusten perusteella.

2. SOVELTAMISALA JA TAVOITTEET

2.1 Suuntaviivojen soveltamisala

Riskinhallintakyky määritetään päätöksessä ”jäsenvaltion tai sen alueiden kyvyksi vähentää tai lievittää riskinarvioinneissaan tunnistamiaan riskejä (katastrofin vaikutuksia ja todennäköisyyttä) kyseisessä jäsenvaltiossa hyväksyttävissä oleville tasoille, ja mukautua niihin”.

Kunkin jäsenvaltion on pohdittava, mitkä ovat hyväksyttäviä tasoja eri olosuhteissa ja eri riskien osalta. Päätöksessä annetaan mahdollisuus joustavaan toimintaan, jotta jäsenvaltioiden erilaiset tilanteet voidaan ottaa huomioon. Hyväksyttävien riskitasojen määrittäminen tosin sisältyy yleensä implisiittisesti kaikkiin riskinhallintakyvyn arviointeihin. Ajan kuluessa ja kokemusten kertyessä jotkin asiaan liittyvät valinnat saatetaan ilmaista selvemmin kansallisissa arvioissa. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) suositteli äskettäin laatimaan menetelmät, joilla tuetaan kaikkia sidosryhmätasoja, kun määritetään hyväksyttäviä riskitasoja. Nämä menetelmät ja tulokset olisi julkaistava avoimesti, jotta lisätään sidosryhmien tietämystä (7).

Päätöksessä tarkennetaan, että riskinhallintakykyä arvioidaan jäsenvaltion ”teknisenä, rahoitukseen liittyvänä ja hallinnollisena kykynä” toteuttaa kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla asianmukaisesti: a) riskinarviointeja, b) riskinhallintasuunnittelua ennaltaehkäisyä ja varautumista varten, ja c) riskin ennaltaehkäisy- ja valmiustoimenpiteitä. Riskinhallintakyvyn arviointi kattaa näin ollen koko riskinhallintasyklin.

Jäsenvaltiot voivat arvioida riskinhallintakykyä yksittäisten riskien osalta tai kokonaisriskin hallintakykyä useita riskejä kattavaa lähestymistapaa soveltaen. Suuntaviivoissa suositellaan, että arvioinnissa käsitellään luonnon ja ihmisen aiheuttamia katastrofeja, kuten unionin pelastuspalvelumekanismista annetun päätöksen 1 artiklan 2 kohdassa säädetään.

2.2 Tavoitteet

Suuntaviivoilla on seuraavat tavoitteet:

1) tukea jäsenvaltioiden viranomaisia, jotta ne voivat lisätä tietoisuutta kansallisten katastrofinhallintajärjestelmien vahvuuksista ja heikkouksista, määritellä hyviä käytänteitä ja aloittaa kehitysprosessin;

2) auttaa kehittämään ja jakamaan tietoon ja näyttöön perustuvia katastrofinhallinnan toimintapolitiikkoja ja käytänteitä hallinnon eri tasoilla jäsenvaltioissa sekä eri aloilla ja toisiinsa yhteydessä olevilla poliittisten toimivaltuuksien tasoilla;

3) helpottaa yhteistyötä toimissa, joilla jäsenvaltiot pyrkivät hallitsemaan riskejä unionin pelastuspalvelumekanismin ja muiden asiaankuuluvien katastrofinhallintajärjestelmien puitteissa.

Kuten päätöksessä säädetään, komissio auttaa jäsenvaltioita näiden tavoitteiden saavuttamisessa monin tavoin, muun muassa edistämällä kokemusten vaihtoa riskinhallintakyvystä ja sen arvioinnista (8).

3. METODOLOGIA

3.1 Toimijat ja aikataulu

Jäsenvaltioissa ja muissa maissa saadut kokemukset osoittavat, että kansallisen riskinhallintakyvyn arvioinnin koordinointi kannattaa antaa yhden yksikön tehtäväksi. Erityisesti nimittämällä yksi koordinoiva elin auttamaan arvioinnin ohjaamisessa voidaan paremmin varmistaa johdonmukaisten menettelyjen soveltaminen ja edistää hyvien käytänteiden vaihtoa. Samalla kukin jäsenvaltio päättää oman hallintojärjestelmänsä mukaisesti arvioinnin toteuttamisesta joko kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla.

Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet tekemään näitä arviointeja kolmen vuoden välein siten, että ensimmäiset arvioinnit toteutetaan kolmen vuoden kuluttua suuntaviivojen valmiiksi saamisen jälkeen. Säännöllisellä arvioinnilla varmistetaan riskinhallintakyvyn jatkuva parantaminen, mukaan lukien tarpeiden tunnistaminen ja asianmukaisten toimenpiteiden toteuttamisen seuranta.

3.2 Menettely

Riskinhallintakyvyn arviointi kattaa koko riskinhallintasyklin eli riskinarvioinnin, riskinhallintasuunnittelun ennaltaehkäisyä ja varautumista varten sekä riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden toteuttamisen.

3.2.1 Riskinarviointi

Riskinarvioinnissa pitäisi pyrkiä saavuttamaan kaikkien asianomaisten sidosryhmien kanssa yhteisymmärrys riskeistä ja suhteellisesta tärkeydestä. Riskinarvioinnin aikana todetut, arvioidut ja priorisoidut riskit muodostavat perustan riskinhallintasuunnittelulle ja sen jälkeiselle riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden toteuttamiselle (9). Kuten riskinarviointiohjeissa suositetaan, riskinarviointiprosessin ensimmäisen kerran toteuttavien jäsenvaltioiden olisi keskityttävä tärkeimpiin riskiskenaarioihin (10).

3.2.2 Riskinhallintasuunnittelu

Riskinhallintasuunnittelua voidaan toteuttaa yksittäisten riskien osalta tai soveltaen yhdennettyä monialaista tai jopa useita riskejä kattavaa lähestymistapaa. Suunnitteluvaiheen erityistavoitteena on määrittää, miten kunkin riskin vaikutuksia ja todennäköisyyttä voidaan vähentää, mukauttaa tai lieventää toteuttamalla valikoituja ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä (11). Suunnittelussa on myös määritettävä tarvittavat resurssit ja määräajat ja jaettava vastuut.

Asianmukaiset toimenpiteet on ensin tunnistettava, priorisoitava ja valittava päätöksentekoprosessissa, johon otetaan riittävän laajasti mukaan kaikki sidosryhmät. Näin varmistetaan hyvä tietämys toimenpiteistä, niiden välttämättömyydestä ja tärkeysjärjestyksestä sekä taataan niiden laaja kannatus. Toimenpiteiden tunnistamisessa ja tärkeysjärjestykseen asettamisessa sovellettavia menetelmiä käsitellään ensinnäkin riskinarviointiohjeiden osassa ”Riskien arviointi” (12). Myös seuraaviin toimintamalleihin kannattaa tutustua: Uuden-Seelannin valmiusministeriön (Ministry of Civil Defence & Emergency Management) asiakirja ”Civil Defence Emergency Management (CDEM) Capability Assessment Tool” (13); Alankomaiden kansallinen turvallisuusstrategia sekä Ranskan pelastustoiminta-alan organisaatio ORSEC (14) (Organisation de la Réponse de Sécurité Civile). Kattavampi luettelo hyvistä käytänteistä on saatavilla EU:n ilmastonmuutokseen sopeutumista käsittelevästä foorumista (Climate Adapt) (15). Arviointiprosessia voidaan ajan mittaan kehittää laajentamalla hyvien käytänteiden ja esimerkkien luetteloa.

Kansallisella tai paikallisella tasolla toteutettavan riskinhallintasuunnittelun menetelmät on räätälöitävä kunkin jäsenvaltion tarpeiden ja hallintorakenteiden mukaisesti. Tähän voi sisältyä kutakin riskiä koskeva tai kaikkia riskejä koskeva yhteinen riskinhallintasuunnitelma, jossa riskit eritellään ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiksi, joilla riskit pienennetään, mukautetaan tai lievitetään hyväksyttäville tasoille. Lisäksi voidaan vertailla eri toimenpiteitä niiden nettohyötyjen ja toteutuskustannusten osalta.

On tärkeää, että suunnitteluprosessissa tunnistetaan ja valitaan sopivat konkreettiset ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet täytäntöönpanoa varten. Siinä voidaan hyödyntää riskinarvioinnin tuloksia.

3.2.3 Riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano

Riskinhallintakyvyn arvioinnin kolmantena osana jäsenvaltioiden olisi arvioitava kykyään toteuttaa riskinhallintasuunnittelun aikana määritetyt toimenpiteet. Täytäntöönpano käsittää vastuiden ja resurssien kohdentamisen, seurantatehtävät sekä arvioinnin ja saatujen kokemusten analysoinnin.

3.3 Suuntaviivojen rooli

Suuntaviivoissa ehdotettu arvioinnin metodologia ei ole tyhjentävä, ja se on mukautettava kunkin jäsenvaltion tarpeisiin. Sitä olisi pidettävä yhteisenä lähtökohtana, joka edistää yhteisymmärrystä osatekijöistä, joista kansallinen riskinhallintakyvyn arviointi muodostuu.

Riskinhallintakyvyn arviointi olisi aloitettava katastrofiriskin hallintasyklin yksityiskohtaisella (laadullisella ja tarvittaessa määrällisellä) kuvauksella. Jäljempänä 4 jaksossa luetelluilla kysymyksillä pyritään tukemaan jäsenvaltioiden kansallisten tai paikallistason yksiköiden toimia niiden arvioidessa omaa riskinhallintakykyään hallinnollisten, teknisten ja taloudellisten kriteerien perusteella. Näihin keskeisiin kysymyksiin vastattaessa on tärkeää kartoittaa laadullisesti ja mahdollisuuksien mukaan myös määrällisesti tilanne, joka on havaittu, siihen liittyvät tarpeet sekä toteutetut ja mahdolliset tulevat toimenpiteet.

Sen lisäksi, että katastrofinhallintasyklin kolmeen osaan liittyvien valmiuksien selvittämiseksi arvioidaan yleistä hallinnollista, teknistä ja taloudellista valmiutta, on arvioitava toimintakykyä myös priorisoitujen riskien (mukaan lukien kansallisen riskinarviointiprosessin aikana todetut riskit) valossa, jotta saadaan realistinen kuva konkreettisten riskien hallinnasta.

Riskinhallintakyvyn arviointi voidaan esittää tiivistetysti käyttäen 5 jaksossa olevaa mallia, jossa esitetään yleiskatsaus katastrofiriskien hallintakyvyn itsearvioinnista.

4. ARVIOINNIN SISÄLTÖ

Päätöksen mukaisesti kansallisella ja/tai asianmukaisella paikallisella tasolla toteutetun arvioinnin pitäisi sisältää kolme osaa – riskinarvioinnit, riskinhallintasuunnittelu sekä riskien ennaltaehkäisyyn ja niihin varautumiseen liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpano. Kussakin osassa olisi keskityttävä tekijöihin, jotka liittyvät hallinnollisiin, teknisiin ja taloudellisiin valmiuksiin. Näitä ovat muun muassa toimintakehys, koordinointi, asiantuntemus, sidosryhmät, tieto- ja viestintäjärjestelmät, menetelmät, infrastruktuuri, välineet ja rahoitus.

4.1 Riskinarviointi

Tässä jaksossa esitetään kysymyksiä, jotka koskevat riskinarviointien suorittamisen edellyttämiä hallinnollisia, teknisiä ja taloudellisia valmiuksia.

Hallinnollisia valmiuksia arvioitaessa on tärkeää keskittyä olemassa olevaan toimintakehykseen, toimivaltuuksien ja tehtävien kohdentamiseen, vaaditun asiantuntemuksen saatavuuteen, ulkoisten sidosryhmien osallistumisen laajuuteen sekä viestintään.

Teknisiä valmiuksia arvioitaessa on keskityttävä asianmukaisten menetelmien ja infrastruktuurin käyttöön. Kattavaan riskinarviointiin voi kuulua tarvittaessa myös sektorien ja valtioiden rajat ylittävien näkökohtien sekä infrastruktuuriin kohdistuvien vaikutusten analysointi.

Taloudellisia valmiuksia arvioitaessa on keskityttävä taloudellisten resurssien saatavuuteen.

Jotta kysymyksiin annetut vastaukset ovat riittävän yksityiskohtaisia, on ilmoitettava riskinarviointien sisältö, toteutustapa ja -aika sekä toimitettava tarvittavat saatavilla olevat numero- ja muut tiedot sekä viitteet.

Toimintakehys

Riskinarvioinnit olisi määriteltävä, ja niiden olisi oltava osa yleistä toimintakehystä.

Kysymys 1: Sopiiko riskinarviointi yleiseen toimintakehykseen? Selitys: Onko tämä toimintakehys oikeudellinen tai menettelyllinen, ja onko se määritelty kansallisella ja/tai asianmukaisella paikallisella tasolla.

Koordinointi

Riskinhallintarakenteessa osoitetaan selkeät vastuut kaikille riskinarviointiin osallistuville yksiköille, jotta vältetään vastuiden ja valmiuksien päällekkäisyydet ja epäsuhdat.

Kysymys 2: Onko riskinhallintaan osallistuville yksiköille osoitettu selkeästi määritetyt vastuut, roolit ja tehtävät? Selitys: Kuvailkaa, millä perusteella vastuu riskinarvioinnista jaetaan hallinnonalojen välillä. Onko vastuunjaosta tai siihen liittyvistä menettelyistä kirjallista aineistoa (esimerkiksi säädökset)? Jos päällekkäisyyksiä tai tarpeita esiintyy, miten niihin reagoidaan?

Kysymys 3: Onko yksittäisten riskien arviointia koskevat vastuut jaettu tarkoituksenmukaisesti asianomaisille yksiköille? Selitys: Kuvailkaa, miten asianomaiset yksiköt osallistuvat riskinarviointiin. Miten varmistetaan riskinarvioinnin jälkeinen vastuunkanto yksittäisten riskien käsittelyssä?

Kysymys 4: Onko sektorien rajat ylittävät riskit sisällytetty riskinarviointiin? Selitys: Kuvailkaa, mihin arvioituihin riskeihin sisältyy sektorien rajat ylittäviä ja monia riskejä sisältäviä tekijöitä. Missä määrin tämä on otettu huomioon riskiskenaarion määrittelyssä? Kuvailkaa kyseisten yksiköiden mahdollista yhteistyötä muiden kansallisten ja/tai paikallistason viranomaisten kanssa riskinarviointeja suoritettaessa.

Asiantuntemus

Riskinarvioinnin suorittavilla asiantuntijoilla pitäisi olla tarvittava pätevyys ja vastuualueet, ja heidän on saatava riittävä koulutus riskinarvioinnin suorittamista varten.

Kysymys 5: Tarkastellaanko riskinarvioinnin vastuunjakoa säännöllisesti? Selitys: Kuvailkaa, mitkä yksiköt tai osastot osallistuvat riskinarviointiin ja miten ne nimetään/valitaan. Millainen pätevyys otetaan huomioon vastuita jaettaessa?

Kysymys 6: Annetaanko riskinarvioinnista vastaaville asiantuntijoille riittävästi tietoja ja koulutusta? Onko heillä tarvittava kokemus riskinarvioinnista? Selitys: Kuvailkaa asiantuntijoille mahdollisesti tarjolla olevaa koulutusta ja heidän asiantuntemuksensa tasoa. Mitä tarpeellisena pidettävää teknistä asiantuntemusta ja välineitä on käytössä riskinarviointeja suoritettaessa?

Muut sidosryhmät

Kyky arvioida riskejä riippuu yhä enemmän siitä, kuinka laajasti julkiset ja yksityiset sidosryhmät osallistuvat arviointiin. Riskinarvioinnista vastaavat yksiköt voivat tehdä yhteistyötä useiden sidosryhmien kanssa. Näitä ovat muun muassa yksityisen sektorin toimijat ja korkeakoulut sekä muut julkisen sektorin yksiköt, jotka eivät suoraan osallistu arviointiprosessiin.

Kysymys 7: Osallistuvatko asian kannalta merkitykselliset sidosryhmät riskinarviointiprosessiin? Selitys: Kuvailkaa, millaiset sidosryhmät osallistuvat riskinarviointiprosessiin. Näitä voivat olla korkeakoulut, tutkimuslaitokset, yksityisen sektorin toimijat sekä viranomaiset, jotka eivät suoraan osallistu arviointiprosessiin. Sidosryhmiin voi kuulua myös kansainvälisiä järjestöjä tai muissa jäsenvaltioissa olevia tahoja. Jäsenvaltiot voisivat erityisesti kertoa saaduista kokemuksista, joita voidaan hyödyntää muissa jäsenvaltioissa.

Tieto- ja viestintäjärjestelmät

Riskien arviointi edellyttää tehokasta tieto- ja viestintäjärjestelmää. Tietojen jakamista ja viestintää asiaankuuluville sidosryhmille voidaan parantaa, kun ymmärretään, mitä hallinnollisia valmiuksia tarvitaan jaettaessa tietoja riskinarvioinnin tuloksista, ja niiden merkitys koko riskiviestintästrategiassa.

Kysymys 8: Onko käytössä tarvittavat hallinnolliset valmiudet, joilla riskinarviointien tuloksista tiedotetaan yleisölle? Selitys: Kertokaa yksityiskohtaisesti, miten riskinarviointien tuloksista tiedotetaan kansalaisille.

Kysymys 9: Onko käytössä tarvittavat hallinnolliset valmiudet, joilla voidaan tiedottaa sisäisesti riskinarviointien tuloksista (skenaariot, saadut kokemukset jne.)? Selitys: Kuvailkaa, miten eri viranomaisten ja hallintotasojen väliset tietovirrat on järjestetty.

Kysymys 10: Sisällytetäänkö riskinarviointien tulokset riskiviestintästrategiaan? Selitys: Kuvailkaa, miten riskinarvioinnin tulosten levittäminen yleisölle sisältyy kansalliseen ja/tai paikallistason riskiviestintästrategiaan.

Metodologia

Kysymys 11: Onko kansallinen tai paikallistason yksikkö kehittänyt menetelmät riskinarviointia varten? Säädetäänkö menetelmistä lainsäädännössä tai onko ne julkaistu? Mitkä ovat niiden keskeiset osat? Selitys: Kuvailkaa seuraavia: kansallinen tai paikallistason lähestymistapa riskinarviointiin (riskikohtainen, skenaariot, esimerkit todellisesta elämästä, yleinen), mahdollisten vaikutusten analysoinnissa ja todennäköisyyksien laskennassa käytettävät menetelmät, riskien priorisoinnissa ja poissulkemisessa käytettävät näkökohdat ja menetelmät, riskinarviointien tarkistaminen ja siihen sovellettavat aikavälit, menetelmien kokoaminen asiakirjaan, riskinarviointimenetelmistä tietoa saavat tahot sekä riskinarviointia koskevien tietojen mahdollinen julkistaminen yleisölle.

Kysymys 12: Onko valtioiden rajat ylittävät riskit sisällytetty riskinarviointiin? Selitys: Kuvailkaa, mihin arvioituihin riskeihin sisältyy valtioiden rajat ylittäviä näkökohtia ja missä määrin ne on sisällytetty riskinarviointiin (esimeriksi skenaarioiden laatiminen). Jäsenvaltiot voisivat tarvittaessa kuvailla yhteistyötään muiden jäsenvaltioiden kanssa, kun suoritetaan valtioiden rajat ylittäviä riskinarviointeja.

Kysymys 13: Kuuluuko infrastruktuuri riskinarviointiin? Selitys: Määrittäkää kriittinen infrastruktuuri (sekä kansallisella että EU:n tasolla), joka sisällytetään skenaarioiden kehittämiseen ja riskinarviointeihin. Tähän voivat kuulua esimerkiksi tiet, rakennukset, padot, rautatiet, sillat, satelliitit, maanalaiset järjestelmät, kaapelit, sairaalat ja suojatilat.

Tieto- ja viestintätekniikka

Kysymys 14: Onko riskinarviointien suorittamista varten käytettävissä asianmukaista tieto- ja viestintätekniikkaa? Selitys: Kuvailkaa infrastruktuuria, joka on käytettävissä riskinarviointien suorittamista varten (esimerkiksi tietotekniikkavälineet ja satelliitit). Jäsenvaltiot voivat myös kuvailla mahdollista käynnissä olevaa tutkimustyötä, jolla kehitetään riskien arviointia tukevaa uutta IT-infrastruktuuria. Jos infrastruktuuri jaetaan muiden maiden kanssa, jäsenvaltiot voisivat myös kuvailla nykyisiä yhteistyömuotoja (esimerkiksi satelliittikuvat).

Kysymys 15: Ovatko riskinarviointien suorittamisessa tarvittavat tiedot (myös menneitä ajanjaksoja koskevat tiedot) käytettävissä? Selitys: Kuvailkaa käytössä olevia tietolähteitä. Onko riskinarviointeja varten koottu tietokantoja? Kuvailkaa myös mahdollisia uusia kehityssuuntauksia, joilla parannetaan tietojen keruuta.

Rahoitus

Rahoitus kattaa riskinarviointien suorittamisessa ja päivittämisessä tarvittavien varojen osoittamisen, määrän arvioinnin ja varaamisen.

Kysymys 16: Ovatko riskinarviointien suorittamisessa ja päivittämisessä tarvittavat varat saatavilla? Selitys: Kuvailkaa, miten riskinarviointien suorittamista ja päivittämistä varten on järjestetty rahoitus.

4.2 Riskinhallintasuunnittelu

Tässä jaksossa esitetään kysymyksiä, jotka koskevat riskinhallintasuunnittelussa tarvittavia hallinnollisia, teknisiä ja taloudellisia valmiuksia.

Hallinnollisia valmiuksia arvioitaessa on tärkeää keskittyä prosessin koordinointiin, vaaditun asiantuntemuksen saatavuuteen, asiaankuuluvien menetelmien olemassaoloon, ulkoisten sidosryhmien osallistumisen laajuuteen sekä viestintään.

Teknisiä valmiuksia arvioitaessa on keskityttävä asianmukaisten välineiden käytön arviointiin.

Taloudellisia valmiuksia arvioitaessa on keskityttävä taloudellisten resurssien saatavuuteen.

Jotta kysymyksiin annetut vastaukset ovat riittävän yksityiskohtaisia, on ilmoitettava toteutetut toimet ja toteutustapa ja -aika sekä toimitettava tarvittavat saatavilla olevat numero- ja muut tiedot sekä viitteet.

Koordinointi

Riskinhallintarakenteessa osoitetaan selkeät vastuut kaikille riskinhallintasuunnitteluun osallistuville tahoille, jotta vältetään vastuiden ja valmiuksien päällekkäisyydet ja epäsuhta.

Kysymys 17: Onko riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnitteluun osallistuville yksiköille osoitettu selkeästi määritetyt vastuut, roolit ja tehtävät? Selitys: Kuvailkaa, millä perusteella vastuu suunnitteluprosessista jaetaan hallinnonalojen välillä. Onko vastuunjaosta tai siihen liittyvistä menettelyistä kirjallista aineistoa (esimerkiksi säädökset)? Jos päällekkäisyyksiä tai tarpeita esiintyy, miten niihin reagoidaan? Onko sektorien rajat ylittävät näkökohdat otettu huomioon?

Kysymys 18: Onko yksittäisiä riskejä koskevan suunnittelun vastuunjako varmistettu, ja arvioidaanko sitä säännöllisesti? Selitys: Kuvailkaa, miten yksittäisiä riskejä koskevan suunnittelun vastuunjako on varmistettu. Onko käytössä prosessi, jolla arvioidaan yksittäisiä riskejä koskevan vastuun jakamista?

Asiantuntemus

Optimaalinen henkilöstörakenne pitäisi varmistaa työvoiman suunnittelumenetelmillä. Asiantuntijoiden, joiden tehtäväksi riskinhallintasuunnittelu annetaan, on saatava tarvitsemansa tiedot ja riittävä koulutus.

Kysymys 19: Onko käytettävissä riittävästi asiantuntijoita, jotka suunnittelevat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet riskinarvioinnissa todettujen riskien perusteella? Selitys: Kuvailkaa, mitkä yksiköt tai osastot osallistuvat suunnitteluprosessiin? Miten ne nimetään/valitaan? Pidetäänkö henkilöstömäärää riittävänä?

Kysymys 20: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelusta vastaaville asiantuntijoille tarjolla laadukasta koulutusta eri tasoilla? Selitys: Kuvailkaa, mitä koulutusta suunnittelusta vastaaville asiantuntijoille on tarjolla.

Kysymys 21: Annetaanko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnitteluun osallistuville asiantuntijoille tietoja katastrofiriskin hallintaan liittyvistä yleisistä toimintapoliittisista tavoitteista ja painopisteistä? Selitys: Onko riskinhallintastrategia laadittu? Jos on, miten ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnitteluun osallistuville asiantuntijoille kerrotaan strategian tavoitteista, painopisteistä ja prosesseista?

Kysymys 22: Onko käytössä prosessi sen varmistamiseksi, että ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelusta vastaavien asiantuntijoiden tietämys säilytetään ja sitä kehitetään edelleen? Selitys: Kuvailkaa, miten tietoja jaetaan suunnitteluprosessiin osallistuvien asiantuntijoiden keskuudessa ja miten varmistetaan tietojen säilyminen.

Metodologia

Kansallisen tai paikallistason yksikön oletetaan kehittäneen menetelmät, joilla toteutetaan riskinhallintasuunnittelu odotettujen vaikutusten ja todettujen riskien osalta, joita arvioidaan käytössä olevilla menetelmillä ja priorisoidaan vastaavasti.

Kysymys 23: Onko eri osa-alueista vastaavilla yksiköillä käytössä menetelmät riskinhallintasuunnittelua varten? Mitkä ovat näiden menetelmien keskeiset osat? Selitys: Kuvailkaa kansallisella tai paikallisella tasolla sovellettavia suunnittelun lähestymistapoja sekä menetelmiä, joilla kehitetään ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä ja analysoidaan niiden mahdollisia vaikutuksia riskin lieventämisessä.

Kysymys 24: Sisältyykö riskinhallintasuunnittelun menetelmiin todettujen riskien lieventämisen kannalta merkityksellisen infrastruktuurin määrittely? Selitys: Kuvailkaa, miten asianomainen infrastruktuuri määritetään ja miten sen kuntoa arvioidaan riskien lieventämisen näkökulmasta. Onko infrastruktuurista laadittu luettelo, jota tarkistetaan säännöllisesti? Onko havaittu investointitarpeita?

Muut sidosryhmät

Valmius hallita riskejä riippuu yhä enemmän monien julkisten ja yksityisten sidosryhmien osallistumisesta ja niiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä. Näitä sidosryhmiä ovat muun muassa katastrofiriskien hallinnan toimistot, terveydenhuoltopalvelut, palolaitokset, poliisi, kuljetus-, energia- ja viestintäalan toimijat, vapaaehtoisjärjestöt, kansalaiset ja vapaaehtoiset, tieteelliset asiantuntijat, puolustusvoimat ja muissa jäsenvaltioissa toimivat organisaatiot.

Kysymys 25: Osallistuvatko asianomaiset julkiset ja yksityiset sidosryhmät suunnitteluprosessiin, ja pidetäänkö ne ajan tasalla? Selitys: Kuvailkaa, mitkä julkiset ja yksityiset sidosryhmät osallistuvat suunnitteluprosessiin ja millä tavoin. Onko sidosryhmien osallistumisesta saatu kokemuksia, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa?

Kysymys 26: Jaetaanko riskinarviointien aikana todettuja riskejä koskevia tietoja julkisille tai yksityisille yrityksille? Jos jaetaan, miten muita toimijoita ja näitä yrityksiä kannustetaan suunnittelemaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä? Selitys: Kuvailkaa suunnitteluprosessin aikaista vuorovaikutusta kumppaniorganisaatioiden kanssa. Onko tehty sopimuksia suunnittelun laadun varmistamiseksi? Miten kyseisten organisaatioiden suunnittelemat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet edistävät ennustettua riskin lieventymistä?

Kysymys 27: Osallistuvatko kansalliset tai paikallistason yksiköt ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden rajat ylittävään suunnitteluun? Selitys: Kuvailkaa viimeaikaisia rajat ylittäviä suunnittelutoimia, joihin kyseiset yksiköt ovat osallistuneet. Sovittiinko yhteisen suunnitteluprosessin tuloksena tulevaa yhteistyötä koskevista konkreettisista järjestelyistä (esim. yhteisymmärryspöytäkirjat tai palvelutasosopimukset)? Kertokaa myös saaduista kokemuksista, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa.

Tieto- ja viestintäjärjestelmät

Monimutkaisten riskien hallinta edellyttää tehokkaita tieto- ja viestintäjärjestelmiä ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteisiin liittyvässä riskinhallintasuunnittelussa. Tämän vuoksi kansallisen tai paikallisen tason yksiköiden on varmistettava, että käytössä on säännöt ja menettelyt, joiden mukaisesti tietojenvaihto ja viestintä eri sidosryhmien kanssa järjestetään.

Kysymys 28: Annetaanko kansalaisille ja muille sidosryhmille tietoja riskinhallintasuunnittelun keskeisistä osista? Selitys: Kuvailkaa, miten tiedonkulku eri julkisten ja yksityisten sidosryhmien ja hallinnon eri tasojen välillä on järjestetty, jotta voidaan varmistaa asianomaisten sidosryhmien mahdollisuus saada tietoja ja jakaa niitä. Kuvailkaa myös mahdollisuuksien mukaan, miten tiettyjen ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelusta viestitään kansalaisille. Onko kokemuksia, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa?

Välineet

Teknisen kapasiteetin arvioinnissa selvitetään, onko saatavilla välineet, jotka tarvitaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelussa. Välineisiin kuuluvat esimerkiksi ohjelmistotyökalut, joilla tuetaan suunnitteluprosessia.

Kysymys 29: Onko saatavilla välineet ja muut työkalut, joilla tuetaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelua ja/tai toteutetaan ne? Selitys: Kuvailkaa, mitkä laitteet ja työkalut ovat saatavilla ja antakaa tiedot mahdollisista lisätarpeista, päällekkäisyyksistä ja/tai kysynnän ja tarjonnan epäsuhdasta.

Rahoitus

Rahoitus kattaa niiden varojen yleisen osoittamisen, määrän arvioinnin ja varaamisen, jotka katsotaan tarvittavan riskien priorisointiin perustuvasta riskinhallinnasta aiheutuvien potentiaalisten taloudellisten velvoitteiden täyttämiseksi (ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden rahoitus). Siihen kuuluu tarvittaessa myös sidosryhmien osallistuminen riskinhallinnan rahoittamiseen.

Kysymys 30: Kuuluuko suunnitteluprosessiin ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon liittyvien rahoitustarpeiden arviointi ja mahdollisten rahoituslähteiden nimeäminen? Selitys: Onko rahoitustarpeiden arviointia varten käytössä menetelmä? Mitkä rahoituslähteet on nimetty? Onko EU:n rahoitusta haettu tai aiotaanko sitä hakea?

Kysymys 31: Tutkitaanko osana suunnitteluprosessia tulevia investointisuunnitelmia ja mahdollista yksityisen sektorin rahoituksen roolia? Selitys: Kuvailkaa, miten suunnitteluprosessin avulla voidaan paremmin tunnistaa tulevat investointiprioriteetit ja missä määrin yksityiset organisaatiot osallistuvat tähän prosessiin. Pyritäänkö yksityissektorin kanssa yhteistyöhön ensisijaisten investointien rahoittamisessa?

Kysymys 32: Kuuluuko suunnitteluprosessiin menettelyjen tai suunnitelmien nimeäminen tai laatiminen etukäteen sen varmistamiseksi, että riskien lieventämiseksi tarvittaville ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteille on järjestetty rahoitus? Selitys: Kuvailkaa, miten suunnitteluprosessin aikana käsitellään resurssien joustavaan kohdentamiseen liittyviä budjetointia ja oikeudellisia seikkoja koskevia kysymyksiä. Toteutetaanko joustavuuden mahdollistavia konkreettisia toimenpiteitä? Estävätkö oikeudelliset tai poliittiset tekijät tällaisen lähestymistavan soveltamisen?

4.3 Riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano

Tässä jaksossa esitetään kysymyksiä, jotka koskevat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suorittamisen edellyttämiä hallinnollisia, teknisiä ja taloudellisia valmiuksia.

Hallinnollisia valmiuksia arvioitaessa on tärkeää keskittyä asiaa koskevaan strategiaan, toimintapolitiikkaan ja metodologiaan, vaaditun asiantuntemuksen saatavuuteen, prosessin koordinointiin, sidosryhmien osallistumisen laajuuteen sekä viestintään ja käytössä oleviin menettelyihin.

Teknisiä valmiuksia arvioitaessa on keskityttävä arvioimaan asianmukaisen infrastruktuurin, välineiden ja tarvikkeiden käyttöä sekä teknisen asiantuntemuksen tarkoituksenmukaisuutta.

Taloudellisia valmiuksia arvioitaessa on keskityttävä taloudellisten resurssien saatavuuteen.

Jotta kysymyksiin annetut vastaukset ovat riittävän yksityiskohtaisia, on esitettävä toteutetut toimet, toteutustapa ja -aika sekä toimitettava tarvittavat saatavilla olevat numero- ja muut tiedot sekä viitteet.

Strategia/toimintapolitiikka/menetelmät

Kansallisen tai paikallisen tason yksiköt ovat kehittäneet lähestymistapoja suorittaakseen riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä. Ne arvioivat suunniteltujen ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden odotettuja vaikutuksia riskien vähentämisessä. Arvioinnin perusteella toimenpiteitä mukautetaan ja ne asetetaan tärkeysjärjestykseen.

Kysymys 33: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano yhteydessä riskinhallintasuunnitteluun? Sisältyykö se strategiaan tai toimintapolitiikkaan? Onko asiaa koskevat menetelmät määritetty? Selitys: Kuvailkaa kansallisella tai paikallisella tasolla sovellettavaa lähestymistapaa, joka yhdistää suunnitteluprosessin toimenpiteiden täytäntöönpanoon. Miten täytäntöönpano toteutetaan? Miten riskejä pienentävät, mukauttavat ja lieventävät vaikutukset analysoidaan ja tulokset hyödynnetään suunnittelussa ja riskinarvioinnissa, kun samalla pyritään varmistamaan johdonmukaisuus niiden voimassa olevien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden kanssa, joilla mukaudutaan ilmastonmuutokseen?

Kysymys 34: Onko vahingoista ja ihmishenkien menetyksistä raportoimiselle laadittu menetelmät? Laaditaanko vahinkojen kustannuksista arviot ja asiakirjat, jotka tallennetaan? Selitys: Kuvailkaa, millaisia menetelmiä vahingoista ja ihmishenkien menetyksistä raportoimisessa käytetään. Annetaanko nämä tiedot sidosryhmille ja kansalaisille? Osallistuvatko sidosryhmät vahingoista raportoimiseen ja/tai kustannusten arviointiin? Laaditaanko vahingoista aina tai satunnaisesti asiakirjat, jotka tallennetaan? Miltä ajanjaksolta nämä asiakirjat laaditaan, ja annetaanko ne yleisön saataville?

Koordinointi

Riskinhallintarakenteessa osoitetaan selkeät vastuut kaikille ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuville yksiköille, jotta vältetään vastuiden ja valmiuksien päällekkäisyydet ja epäsuhdat.

Kysymys 35: Onko riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuville yksiköille osoitettu selkeästi määritetyt vastuut, roolit ja tehtävät? Selitys: Kuvailkaa, millä perusteella vastuu täytäntöönpanoprosessista jaetaan hallinnonalojen välillä. Onko tähän liittyvistä menettelyistä kirjallista aineistoa (esimerkiksi säädöksiä)? Jos päällekkäisyyksiä, lisätarpeita ja/tai epäsuhtaa esiintyy, miten niihin reagoidaan? Onko sektorien rajat ylittävät näkökohdat otettu huomioon?

Asiantuntemus

Optimaalinen henkilöstörakenne varmistetaan työvoiman suunnittelumenetelmillä. Henkilöstön suoriutumista mitataan johtamisvälineillä, joihin sisältyy koulutus- ja kehitystarpeiden säännöllinen tarkastelu.

Kysymys 36: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuvien asiantuntijoiden vastuunjako ajan tasalla? Onko käytössä riittävät resurssit, jotta suunnitteluprosessiin perustuvat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet voidaan panna täytäntöön? Selitys: Kuvailkaa, mitkä yksiköt (esimerkiksi osastot tai virastot) osallistuvat toimenpiteiden täytäntöönpanoon, ja miten ne nimetään/valitaan. Mitkä henkilöstön osaamisalueet otetaan huomioon vastuita jaettaessa? Pidetäänkö henkilöstön määrää riittävänä?

Kysymys 37: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavilla asiantuntijoilla riittävät tiedot, koulutus ja kokemus? Selitys: Kuvailkaa, mitä koulutusta on tarjolla toimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuvalle henkilöstölle. Kuinka usein osallistuvat henkilöt ovat aiemmin toteuttaneet ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä? Miten tavoitteista, painopisteistä ja prosesseista viestitään ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuvalle henkilöstölle?

Muut sidosryhmät

Valmius hallita riskejä riippuu yhä enemmän monien julkisten ja yksityisten sidosryhmien osallistumisesta ja niiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä. Näitä sidosryhmiä ovat muun muassa katastrofiriskien hallinnan toimistot, terveydenhuoltopalvelut, palolaitosten yksiköt, poliisi, kuljetus-, energia- ja viestintäalan toimijat, vapaaehtoisjärjestöt, kansalaiset/vapaaehtoiset, tieteelliset asiantuntijat, puolustusvoimat ja muissa jäsenvaltioissa toimivat organisaatiot (ylikansallinen riskinhallinta). Uusien riskien käsittely edellyttää avustusverkoston rakentamista, jonka kautta voidaan aktivoida kaikki tarvittavat valmiudet, joita eri sidosryhmillä on.

Kysymys 38: Annetaanko asiaankuuluville sidosryhmille tietoja ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta, ja osallistuvatko ne siihen? Selitys: Kuvailkaa julkisten ja yksityisten sidosryhmien osallistumista ja verkoston hallintaa. Mitkä sidosryhmät osallistuvat toimenpiteiden täytäntöönpanoon? Onko sidosryhmien osallistumisesta saatu kokemuksia, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa?

Kysymys 39: Osallistuuko kansallisen tai paikallisen tason yksikkö rajat ylittävien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon? Selitys: Kuvailkaa, mitä rajat ylittäviä ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä toteutetaan ja mitkä muut sidosryhmät osallistuvat niihin. Onko yhteisten täytäntöönpanotoimien tuloksena sovittu tulevaa yhteistyötä koskevista konkreettisista järjestelyistä (esim. yhteisymmärryspöytäkirjat tai palvelutasosopimukset)? Kertokaa myös saaduista kokemuksista, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa.

Kysymys 40: Ovatko näiden julkisten tai yksityisten sidosryhmien täytäntöönpanemat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet riittävän korkeatasoisia, jotta riskien lieventämisessä saavutetaan odotetut tulokset? Selitys: Onko voimassa olevia sopimuksia, joilla kannustetaan riittävän laadukkaaseen toimintaan? Miten sidosryhmien toteuttamat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet käytännössä edistävät tavoitteena olevaa riskien lieventämistä? Kertokaa myös kokemuksista, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa.

Menettelyt

Riskinhallintaan on sisällytettävä vakiintuneiden prosessien kehittäminen, jotta voidaan varmistaa riskinhallintajärjestelmän moitteeton toiminta. Ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoprosessissa on tämän vuoksi määritettävä menettelyt, jotka edistävät riskin pienentämistä.

Kysymys 41: Sisältyykö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon menettelyjen kehittäminen ennakkovaroituksia, toimien käynnistämistä, henkilöstön paikan päälle lähettämistä, toimien päättämistä ja seurantaa varten? Selitys: Onko menettelyt laadittu, ja kuinka ne toimivat käytännössä? Onko käytössä vakiomuotoiset menettelyt, ja mitä toimia varten kyseiset menettelyt on laadittu? Onko asiaan liittyviä kokemuksia, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa?

Tieto- ja viestintäjärjestelmät

Monimutkaisten riskien hallinta edellyttää tehokkaita tieto- ja viestintäjärjestelmiä, joita hyödynnetään ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanossa. Tämän vuoksi kansallisen tai paikallisen tason yksiköiden on varmistettava, että käytössä on säännöt ja menettelyt, joiden mukaisesti tietojenvaihto ja viestintä eri sidosryhmien kanssa järjestetään ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa.

Kysymys 42: Onko kansallisen tai paikallisen tason yksikön sisällä saatavilla tarvittavat tiedot, ja vaihdetaanko niitä säännöllisesti? Selitys: Kuvailkaa, miten tiedonkulku eri julkisten yksiköiden ja hallinnon eri tasojen välillä on järjestetty, jotta voidaan varmistaa asianomaisten yksiköiden mahdollisuus saada tietoja ja jakaa niitä.

Kysymys 43: Onko käytössä viestintästrategia, mukaan lukien sosiaalinen media ja muut välineet, jolla voidaan tehokkaasti parantaa kansalaisten tietämystä asiasta sekä vahvistaa heidän luottamustaan? Selitys: Miten kansalaisille suunnattu viestintä järjestetään ennen toimenpiteiden täytäntöönpanoa, niiden aikana ja jälkeen? Onko viestintään liittyviä kokemuksia, jotka voitaisiin jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa?

Infrastruktuuri (mukaan lukien tietotekniikka)

Tähän osioon kuuluvien teknisten valmiuksien arvioinnissa tarkastellaan sitä, onko todettujen riskien lieventämisessä tarvittava infrastruktuuri riittävällä tasolla tiettyjen turvallisuuteen ja suorituskykyyn liittyvien normien osalta. Esimerkkeinä infrastruktuurista voidaan mainita tiet, rakennukset, padot, rautatiet, sillat, satelliitit, maanalaiset putkistot, kaapelit, sairaalat, suojatilat ja varhaisvaroitusjärjestelmät.

Kysymys 44: Analysoidaanko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanon kannalta merkityksellisen infrastruktuurin kuntoa? Selitys: Kuvailkaa, miten yksittäisten riskien lieventämisen kannalta kriittinen infrastruktuuri nimetään. Miten sen kuntoa arvioidaan riskien lieventämisen näkökulmasta? Onko asianomaisesta infrastruktuurista laadittu luettelo, jonka sisältö tarkistetaan säännöllisesti? Onko investointitarpeet määritetty? Sovelletaanko maassanne kriittistä infrastruktuuria koskevaa toimintapolitiikkaa?

Välineet ja tarvikkeet

Teknisten valmiuksien arviointia koskevassa osiossa tarkastellaan sitä, täyttävätkö ennaltaehkäisyssä ja varautumisessa käytettävät välineet ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanon edellyttämät vaatimukset.

Kysymys 45: Onko suunniteltujen ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suorittamisessa tarvittavista käytettävissä olevista välineistä laadittu luettelo? Sisältyykö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon mahdollisten välinetarpeiden määrittäminen voimassa olevan luettelon perusteella? Selitys: Onko saatavilla olevista välineistä ja niiden käytöstä on laadittu luettelo, jota pidetään ajan tasalla? Kuvailkaa välinetarpeita, joita on mahdollisesti pantu merkille täytäntöönpanoprosessin aikana, jotta suunnitteluprosessin aikana tarkasteltuja riskejä voidaan lieventää asianmukaisesti. Laaditaanko saatavilla olevista välineistä luettelo, jota analysoidaan sen selvittämiseksi, havaitaanko lisätarpeet ja epäsuhdat luettelon avulla? Mitä toimia on toteutettu tarpeiden täyttämiseksi?

Kysymys 46: Määritetäänkö toimitusketjuun liittyvät riskit ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanon aikana? Onko toimitusvaikeuksiin liittyvän riskin pienentämiseksi toteutettu toimenpiteitä? Selitys: Kuvailkaa, mitkä toimitusketjuun liittyvät riskit on määritetty. Miten kyseisten riskien vaikutuksia analysoidaan? Millä toimenpiteillä kyseisiä riskejä pyritään mahdollisesti pienentämään? Onko kyseisten riskien pienentämiseksi toteutettu rajat ylittäviä järjestelyjä tai tehty yhteistyösopimuksia?

Tekninen asiantuntemus

Tekniseen asiantuntemukseen kuuluvat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoa varten käytettävissä olevat menetelmät ja ammattitaito. Koska tekninen asiantuntemus on aineeton valmius, sen säilyttäminen edellyttää dokumentaatiota, tietojen jakamista ja toisilta oppimista.

Kysymys 47: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavilla asiantuntijoilla tarvittava tekninen asiantuntemus, jotta varmistetaan toimenpiteiden asianmukainen täytäntöönpano? Onko tämän osaamisen säilyttäminen ja edelleen kehittäminen varmistettu? Selitys: Kuvailkaa, millaista teknistä asiantuntemusta käytetään ja pidetään tarpeellisena ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanossa. Mitä teknisiä työkaluja täytäntöönpanotoimissa käytetään? Saavatko asiantuntijat koulutusta voidakseen jatkuvasti pitää ajan tasalla kykyään käyttää teknisiä työkaluja? Miten tietämystä jaetaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuvien henkilöiden keskuudessa? Miten asiantuntijoita kannustetaan kehittämään ammattitaitoaan?

Kysymys 48: Osaavatko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavat asiantuntijat soveltaa hankinta- ja logistiikkamenettelyjä tehtäviään suorittaessaan? Ovatko asiantuntijat saaneet riittävästi kyseisiä menettelyjä koskevaa koulutusta? Selitys: Kuvailkaa, millaista koulutusta on tarjolla tämän alan asiantuntemuksen hankkimiseksi tai kehittämiseksi? Voidaanko tietämystä parantaa muilla käytössä olevilla toimenpiteillä?

Kysymys 49: Pystyvätkö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavat asiantuntijat tekemään elinkaareen ja varalla olevaan kapasiteettiin liittyviä suunnittelutöitä? Sovelletaanko näitä menetelmiä, kun tarkastellaan välineiden ja järjestelmien toimintaa ja pyritään lisäämään kapasiteettia hätätilanteessa? Selitys: Kuvailkaa, miten näitä menetelmiä sovelletaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden yhteydessä. Millaista koulutusta on tarjolla tämän alan asiantuntemuksen hankkimiseksi tai kehittämiseksi? Voidaanko tietämystä hankkia muilla käytettävissä olevilla toimenpiteillä?

Täytäntöönpanotoimenpiteiden rahoitus

Tämän vaatimuksen osalta on varmistettava, että tarvittavat varat ovat saatavilla ja nopeasti käytettävissä, kun joudutaan rahoittamaan riskinarvioinnin ja suunnittelun yhteydessä todettuja todennäköisiä hätätilanteita.

Kysymys 50: Kun toteutetaan nimettyjä riskejä pienentäviä, mukauttavia ja lieventäviä ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä, onko sitä varten määritetty budjetti, oikeusperusta ja menettelyt, joiden avulla voidaan suunnitella joustavaa resurssien kohdentamista? Selitys: Kuvailkaa, miten täytäntöönpanoprosessin aikana käsitellään resurssien joustavaan kohdentamiseen liittyviä budjetointia ja oikeudellisia seikkoja koskevia kysymyksiä. Toteutetaanko joustavuuden mahdollistavia konkreettisia toimenpiteitä? Esiintyykö kysynnän ja tarjonnan epäsuhtaa tai lisätarpeita? Estävätkö oikeudelliset tai poliittiset tekijät tällaisen lähestymistavan soveltamisen?

Kysymys 51: Sisältyykö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon kustannusten jakamista koskevien sopimusten laatiminen sidosryhmien kanssa? Selitys: Millaisia suunnitelmia kustannusten jakamisesta on tehty? Mihin sidosryhmiin on mahdollisesti oltu yhteydessä, ja onko kustannusten jakamisesta pyritty tekemään tai tehty sopimuksia?

5. TIIVISTELMÄ

Arvioinnin päätyttyä jäsenvaltioilla pitäisi olla sektorien rajat ylittävä kattava yleisnäkemys riskeistä, jotka on käsiteltävä, sekä käsitys riskinhallinnan suunnitteluprosessin soveltuvuudesta ja tuloksellisuudesta käytännössä. Arvioinnin aikana määritetään myös asianmukaiset ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet sekä saadaan selkeä kuva asianomaisten toimenpiteiden täytäntöönpanoprosesseista.

Seuraavaa taulukkoa voidaan käyttää apuvälineenä, josta käyvät ilmi kansallisen riskinhallintakyvyn arvioinnin eri osatekijät. Taulukko täydentää riskinhallintakyvystä kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla tehtyjä arviointeja, jotka jäsenvaltioiden on päätöksen mukaisesti toimitettava komissiolle joka kolmas vuosi näiden suuntaviivojen valmiiksi saamisen jälkeen.

Kutakin jäljempänä olevaa kysymystä varten määritellään toiminnan taso seuraavan jakauman perusteella:

— –: Valmiuksia ei ole määritetty tai niiden kehittämistä ei pidetä tarpeellisina.

— (1): Valmiuksia pidetään tarpeellisina – työtä ei ole vielä aloitettu.

— (2): Valmiudet on määritetty – alustavia tuloksia on saavutettu.

— (3): Valmiudet pantu täytäntöön keskeisillä osa-alueilla.

— (4): Valmiudet sulautettu, parannustyö käynnissä.

— Huomautukset: Tason valinnan muut perustelut.

Kysymykset Tasot Huomautukset Riskinarviointi Kysymys 1: Sopiiko riskinarviointi yleiseen toimintakehykseen? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 2: Onko riskinhallintaan osallistuville yksiköille osoitettu selkeästi määritetyt vastuut, roolit ja tehtävät? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 3: Onko yksittäisten riskien arviointia koskevat vastuut jaettu tarkoituksenmukaisesti asianomaisille yksiköille? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 4: Onko sektorien rajat ylittävät riskit sisällytetty riskinarviointiin? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 5: Tarkastellaanko riskinarvioinnin vastuunjakoa säännöllisesti? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 6: Annetaanko riskinarvioinnista vastaaville asiantuntijoille riittävästi tietoja ja koulutusta? Onko heillä tarvittava kokemus riskinarvioinnista? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 7: Osallistuvatko asian kannalta merkitykselliset sidosryhmät riskinarviointiprosessiin? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 8: Onko käytössä tarvittavat hallinnolliset valmiudet, joilla riskinarviointien tuloksista tiedotetaan yleisölle? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 9: Onko käytössä tarvittavat hallinnolliset valmiudet, joilla voidaan tiedottaa sisäisesti riskinarviointien tuloksista (skenaariot, saadut kokemukset jne.)? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 10: Sisällytetäänkö riskinarviointien tulokset riskiviestintästrategiaan? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 11: Onko kansallinen tai paikallistason yksikkö kehittänyt menetelmät riskinarviointia varten? Säädetäänkö menetelmistä lainsäädännössä tai onko ne julkaistu? Mitkä ovat niiden keskeiset osat? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 12: Onko rajat ylittävät riskit sisällytetty riskinarviointiin? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 13: Onko infrastruktuuri sisällytetty riskinarviointiin? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 14: Onko riskinarviointien suorittamista varten käytettävissä riittävästi tieto- ja viestintätekniikkaa? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 15: Ovatko riskinarviointien suorittamisessa tarvittavat tiedot (myös menneitä ajanjaksoja koskevat tiedot) käytettävissä? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 16: Ovatko riskinarviointien suorittamisessa ja päivittämisessä tarvittavat varat saatavilla? – (1) (2) (3) (4) Riskinhallintasuunnittelu Kysymys 17: Onko riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnitteluun osallistuville yksiköille osoitettu selkeästi määritetyt vastuut, roolit ja tehtävät? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 18: Onko yksittäisiä riskejä koskevan suunnittelun vastuunjako varmistettu, ja arvioidaanko sitä säännöllisesti? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 19: Onko käytettävissä riittävästi asiantuntijoita, jotka suunnittelevat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet riskinarvioinnissa todettujen riskien perusteella? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 20: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelusta vastaaville asiantuntijoille tarjolla laadukasta koulutusta eri tasoilla? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 21: Annetaanko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnitteluun osallistuville asiantuntijoille tietoja katastrofiriskin hallintaan liittyvistä yleisistä poliittisista tavoitteista ja painopisteistä? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 22: Onko käytössä prosessi sen varmistamiseksi, että ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelusta vastaavien asiantuntijoiden tietämys säilytetään ja sitä kehitetään edelleen? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 23: Onko eri osa-alueista vastaavilla yksiköillä käytössä menetelmät riskinhallintasuunnittelua varten? Mitkä ovat näiden menetelmien keskeiset osat? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 24: Sisältyykö riskinhallintasuunnittelun menetelmiin todettujen riskien lieventämisen kannalta merkityksellisen infrastruktuurin määrittely? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 25: Osallistuvatko asianomaiset julkiset ja yksityiset sidosryhmät suunnitteluprosessiin, ja pidetäänkö ne ajan tasalla? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 26: Jaetaanko riskinarviointien aikana todettuja riskejä koskevia tietoja julkisille tai yksityisille yrityksille? Jos jaetaan, miten muita toimijoita ja näitä yrityksiä kannustetaan suunnittelemaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 27: Osallistuvatko kansalliset tai paikallistason yksiköt ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden rajat ylittävään suunnitteluun? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 28: Annetaanko kansalaisille ja muille sidosryhmille tietoja riskinhallintasuunnittelun keskeisistä osista? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 29: Onko saatavilla välineet ja muut työkalut, joilla tuetaan ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suunnittelua ja/tai toteutetaan ne? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 30: Kuuluuko suunnitteluprosessiin ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon liittyvien rahoitustarpeiden arviointi ja mahdollisten rahoituslähteiden nimeäminen? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 31: Tutkitaanko osana suunnitteluprosessia tulevia investointisuunnitelmia ja mahdollista yksityisen sektorin rahoituksen roolia? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 32: Kuuluuko suunnitteluprosessiin menettelyjen tai suunnitelmien nimeäminen tai laatiminen etukäteen sen varmistamiseksi, että riskien lieventämiseksi tarvittaville ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteille on järjestetty rahoitus? – (1) (2) (3) (4) Riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano Kysymys 33: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpano yhteydessä riskinhallintasuunnitteluun? Sisältyykö se strategiaan tai toimintapolitiikkaan? Onko asiaa koskevat menetelmät määritetty? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 34: Onko vahingoista ja ihmishenkien menetyksistä raportoimiselle laadittu menetelmät? Laaditaanko vahinkojen kustannuksista arviot ja asiakirjat, jotka tallennetaan? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 35: Onko riskien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuville yksiköille osoitettu selkeästi määritetyt vastuut, roolit ja tehtävät? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 36: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon osallistuvien asiantuntijoiden vastuunjako ajan tasalla? Onko käytössä riittävät resurssit, jotta suunnitteluprosessiin perustuvat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet voidaan panna täytäntöön? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 37: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavilla asiantuntijoilla riittävät tiedot, koulutus ja kokemus? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 38: Annetaanko asiaankuuluville sidosryhmille tietoja ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta, ja osallistuvatko ne siihen? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 39: Osallistuuko kansallinen tai paikallisen tason yksikkö rajat ylittävien ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 40: Ovatko näiden julkisten tai yksityisten sidosryhmien täytäntöönpanemat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteet riittävän korkeatasoisia, jotta riskien lieventämisessä saavutetaan odotetut tulokset? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 41: Sisältyykö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon esimerkiksi menettelyjen kehittäminen ennakkovaroituksia, toimien käynnistämistä, henkilöstön paikan päälle lähettämistä, toimien päättämistä ja seurantaa varten? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 42: Onko kansallisen tai paikallisen tason yksikön sisällä saatavilla tarvittavat tiedot, ja vaihdetaanko niitä säännöllisesti? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 43: Onko käytössä viestintästrategia, mukaan lukien sosiaalinen media ja muut välineet, jolla voidaan tehokkaasti parantaa kansalaisten tietämystä asiasta sekä vahvistaa heidän luottamustaan? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 44: Analysoidaanko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanon kannalta merkityksellisen infrastruktuurin laatua? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 45: Onko suunniteltujen ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden suorittamisessa tarvittavista käytettävissä olevista välineistä laadittu luettelo? Sisältyykö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon mahdollisten välinetarpeiden määrittäminen voimassa olevan luettelon perusteella? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 46: Määritetäänkö toimitusketjuun liittyvät riskit ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanon aikana? Onko toimitusvaikeuksiin liittyvän riskin pienentämiseksi toteutettu toimenpiteitä? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 47: Onko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavilla asiantuntijoilla tarvittava tekninen asiantuntemus, jotta varmistetaan toimenpiteiden asianmukainen täytäntöönpano? Onko tämän osaamisen säilyttäminen ja edelleen kehittäminen varmistettu? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 48: Osaavatko ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavat asiantuntijat soveltaa hankinta- ja logistiikkamenettelyjä tehtäviään suorittaessaan? Ovatko asiantuntijat saaneet riittävästi kyseisiä menettelyjä koskevaa koulutusta? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 49: Pystyvätkö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavat asiantuntijat tekemään elinkaareen ja varalla olevaan kapasiteettiin liittyviä suunnittelutöitä? Sovelletaanko näitä menetelmiä, kun tarkastellaan välineiden ja järjestelmien toimintaa ja pyritään lisäämään kapasiteettia hätätilanteessa? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 50: Kun toteutetaan nimettyjä riskejä pienentäviä, mukauttavia ja lieventäviä ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteitä, onko sitä varten määritetty budjetti, oikeusperusta ja menettelyt, joiden avulla voidaan suunnitella joustavaa resurssien kohdentamista? – (1) (2) (3) (4) Kysymys 51: Sisältyykö ennaltaehkäisy- ja varautumistoimenpiteiden täytäntöönpanoon kustannusten jakamista koskevien sopimusten laatiminen sidosryhmien kanssa? – (1) (2) (3) (4)

6. Luettelo tausta-asiakirjoista ja muista asiaan liittyvistä asiakirjoista

A Simple Guide to Risk and its Management, Broadleaf Capital International PTY Ltd., 2012 (perustuu ISO 31000: 2009 -standardiin);

http://broadleaf.com.au/old/pdfs/trng_tuts/Tut_Simple_Guide_to_Risk_v11.pdf

An overview of the EFQM Excellence Model, EFQM, Bryssel; mallin avulla voidaan arvioida organisaation nykyisiä valmiuksia.

http://www.efqm.org/

Best Practices on Flood Prevention and Mitigation; Alankomaiden ja Ranskan viranomaisten laatima asiakirja, joka esitettiin vesiasioista vastaavien johtajien kokouksessa Ateenassa kesäkuussa 2003 (Kestävää tulvien torjuntaa koskevien YK:n Euroopan talouskomission (YK/ECE) vuonna 2000 laatimien suuntaviivojen päivitys).

http://ec.europa.eu/environment/water/flood_risk/pdf/flooding_bestpractice.pdf

Civil Defence Emergency Capability Assessment Tool v. 4.2 (final) (Väestönsuojelun hätätilanteiden voimavarojen arviointiväline). Uuden-Seelannin kansalliseen strategiaan perustuva excel-pohjainen väline, jolla arvioidaan organisaatioiden valmiuksia (vaatimusten noudattaminen, suorituskyky ja tulokset).

http://www.civildefence.govt.nz/cdem-sector/monitoring-and-evaluation/cdem-capability-assessment-tool-/

Core Capabilities Crosswalk, U.S. Department of Homeland Security, Federal Emergency Management Agency (FEMA); päivitys: kesäkuu 2013.

http://www.fema.gov/core-capabilities

Neuvoston päätelmät 26. huhtikuuta 2010, neuvoston asiakirja 7788/10. EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelma: viisi askelta kohti turvallisempaa Eurooppaa, KOM(2010) 673 lopullinen, 22.11.2010.

Neuvoston päätelmät riskinhallintakyvyn arvioinnista (13375/14), 26.9.2014.

Department of Homeland Security Risk Lexicon, Risk Steering Committee / USA, syyskuu 2010.

https://www.dhs.gov/xlibrary/assets/dhs-risk-lexicon-2010.pdf

Neuvoston direktiivi 96/82/EY, annettu 9 päivänä joulukuuta 1996, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta (EYVL L 10, 14.1.1997).

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000).

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, tulvariskien arvioinnista ja hallinnasta (EUVL L 288, 6.11.2007).

Neuvoston direktiivi 2008/114/EY, annettu 8 päivänä joulukuuta 2008, Euroopan elintärkeän infrastruktuurin määrittämisestä ja nimeämisestä sekä arvioinnista, joka koskee tarvetta parantaa sen suojaamista (EUVL L 345, 23.12.2008).

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/18/EU, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta sekä neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 197, 24.7.2012).

Emergency Management Planning Guide 2010–2011, Public Safety Canada, 2010.

http://www.publicsafety.gc.ca/cnt/rsrcs/pblctns/mrgnc-mngmnt-pnnng/index-eng.aspx

Eurokoodit (Eurocodes) muodostuvat 10:stä eurooppalaisesta standardista (EN 1990–EN 1999). Niissä esitetään yhteinen lähestymistapa rakennusten, rakennusteknisten töiden ja rakennustuotteiden suunnittelulle.

http://eurocodes.jrc.ec.europa.eu/home.php

Euroopan komissio: Impact Assessment Guidelines (Vaikutustenarvioinnin suuntaviivat), SEC(2009) 92.

http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/commission_guidelines_en.htm

Euroopan komissio: Overview of natural and man-made disaster risks in the EU (yleiskatsaus luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien riskiin EU:ssa), SWD(2014) 134 final, 8.4.2014.

Euroopan komissio: Luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisyyn sovellettava yhteisön lähestymistapa, tiedonanto KOM(2009) 82 lopullinen, 23.2.2009.

Guidance on Implementing the Capacity Development Provisions of the Safe Drinking Water Act amendments of 1996, United Environmental Protection Agency, USA, heinäkuu 1998.

http://www.epa.gov/ogwdw/smallsystems/pdfs/guidfin.pdf

Guide ORSEC Départemental, Direction générale de la sécurité civile et de la gestion des crises,

http://www.interieur.gouv.fr/Le-ministere/Securite-civile/Documentation-technique/Planification-et-exercices-de-Securite-civile

ISO 22300:2012 Societal Security – Terminology;

http://www.iso.org/iso/catalogue_detail.htm?csnumber=56199

ISO/CD 22325 Societal Security: Emergency management (suuntaviivat hätätilanteiden hallintavalmiuksien arviointia varten (yrityksille)).

ISO/IEC/FDIS International Standard 31010: Risk Management – Risk Assessment Techiques (2009).

ISO International Standard 31000 (2009): Risk Management – Principles and Guidelines.

Methode für die Risikoanalyse im Bevölkerungsschutz, Bundesamt für Bevölkerungsschutz und Katastrophenhilfe, Wissenschaftsforum Band 8, 2010.

http://www.bbk.bund.de/SharedDocs/Downloads/BBK/DE/Publikationen/Wissenschaftsforum/Bd8_Methode-Risikoanalyse-BS.pdf?__blob=publicationFile

OECD Risk Management, OECD Working Papers on Public Governance no. 23, Charles Baubion, 2013.

http://www.oecd-ilibrary.org/governance/oecd-working-papers-on-public-governance_19934351

OECD Reviews of Risk Management Policies, Italia – Italian kansallisen pelastuspalvelujärjestelmän tarkastelu, OECD, 2010.

http://www.oecd.org/italy/oecdreviewsofriskmanagementpoliciesitaly.htm

OECD Recommendations of the Council on the Governance of Critical Risks, OECD:n neuvoston ministeritason kokous, Pariisi 6–7.5.2014.

http://www.oliverwyman.com/content/dam/oliver-wyman/global/en/2014/may/OECD%20-%20Recommendations%20on%20the%20governance%20of%20critical%20risks%20-%202014.pdf

Risk Management Assessment Framework – A tool for departments, HM Treasury, UK, heinäkuu 2009. Tällä välineellä arvioidaan riskinhallinnan tasoa organisaatiossa Euroopan laadunhallintajärjestön (EFQM) laatumallin perusteella.

https://www.gov.uk/government/uploads/system/uploads/attachment_data/file/191516/Risk_management_assessment_framework.pdf

UNISDR Terminology on Disaster Risk Reduction (YK:n katastrofiriskin vähentämisen tukitoimiston terminologiaa katastrofiriskin vähentämisestä), Yhdistyneet kansakunnat, 2009.

http://www.unisdr.org/we/inform/terminology

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 924).

(2) Ibid, 6 artiklan c alakohta.

(3) Ibid, 5 artiklan f alakohta.

(4) Ks. ”Overview of natural and man-made disaster risks in the EU” (Yleiskatsaus luonnon ja ihmisen aiheuttamien katastrofien riskiin EU:ssa), SWD(2014) 134 final, 8.4.2014.

(5) 13375/14.

(6) Komission ohjeet riskien arviointia ja kartoitusta varten katastrofinhallinnassa, SEC(2010) 1626 final, 21.12.2010.

(7) Organisation for Economic Co-operation and Development, ”Boosting Resilience through Innovative Risk Governance”, OECD Reviews of Risk Management Policies, 2014, s. 48–51, ISBN 978-92-64-20910-7.

(8) Voitaisiin esimerkiksi kutsua koolle kansainvälinen asiantuntijaryhmä, joka voi tukea arviointia prosessin kaikissa vaiheissa. Lisäksi voitaisiin perustaa vertaisarviointiohjelma, jonka kautta jäsenvaltiot voivat oppia toisiltaan, kuinka katastrofiriskejä hallitaan.

(9) Riskien vaikutus riippuu osittain voimassa olevista lieventävistä ja ennalta ehkäisevistä toimenpiteistä. Voimassa olevat toimenpiteet otetaan riskinarvioinnissa huomioon arvioitaessa riskien vaikutuksia, todennäköisyyttä ja tärkeysjärjestystä.

(10) SEC(2010) 1626 final, 21.12.2010, s. 29.

(11) Suunnittelussa olisi otettava huomioon alakohtaisia riskejä varten laaditut suunnitelmat, joista voidaan mainita esimerkkinä tulvadirektiivin (direktiivi 2007/60/EY) mukaiset tulvariskien hallintasuunnitelmat.

(12) Riskinarviointiohjeet, s. 30.

(13) http://www.civildefence.govt.nz/cdem-sector/monitoring-and-evaluation/cdem-capability-assessment-tool-/

(14) Guide ORSEC Départemental, Direction générale de la sécurité civile et de la gestion des crises, http://www.interieur.gouv.fr/Le-ministere/Securite-civile/Documentation-technique/Planification-et-exercices-de-Securite-civile

(15) http://climate-adapt.eea.europa.eu/data-and-downloads?searchtext=&searchsectors=DISASTERRISKREDUCTION&searchtypes=ACTION#