P6_TA(2006)0239

Transatlanttiset taloussuhteet

Euroopan parlamentin päätöslauselma transatlanttisista taloussuhteista EU:n ja USA:n välillä (2005/2082(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon vuonna 1990 annetun transatlanttisen julistuksen EY:n ja Yhdysvaltojen suhteista, 3. joulukuuta 1995 hyväksytyn uuden transatlanttisen toimintaohjelman [1] sekä 18. toukokuuta 1998 hyväksytyn transatlanttisen talouskumppanuuden [2],

- ottaa huomioon komission 11. maaliskuuta 1998 esittämän tiedonannon "Uusi transatlanttinen markkina-alue" (KOM(1998)0125),

- ottaa huomioon 21. kesäkuuta 1999 annetun Bonnin julistuksen [3], erityisesti sen kappaleet "Hyvinvoinnin ja kehityksen edistäminen nopeasti muuttuvassa maailmassa" ja "Ennakkovaroitusjärjestelmän kehittäminen",

- ottaa huomioon 2. toukokuuta 2002 annetun "Positiivisen talousohjelman" (Positive Economic Agenda) [4],

- ottaa huomioon 9. kesäkuuta 2005 transatlanttisista suhteista antamansa päätöslauselman [5] sekä aikaisemmat 17. toukokuuta 2001 [6], 13. joulukuuta 2001 [7], 15. toukokuuta 2002 [8] sekä 19. kesäkuuta 2003 [9] antamansa päätöslauselmat sekä 22. huhtikuuta 2004 [10] ja 13. tammikuuta 2005 [11] antamansa päätöslauselmat,

- ottaa huomioon komission 20. maaliskuuta 2001 esittämän tiedonannon "Transatlanttisen kumppanuuden vahvistaminen: keskittyminen strategiaan ja tulosten saavuttamiseen" (KOM(2001)0154),

- ottaa huomioon komission 18. toukokuuta 2005 esittämän tiedonannon "EU:n ja Yhdysvaltojen kumppanuuden lujittaminen ja nykyistä avoimemmat markkinat 2000-lukua varten" (KOM(2005)0196),

- ottaa huomioon vuonna 2004 annetun talouskumppanuuden vahvistamista koskevan julistuksen "Strengthening Our Economic Partnership" [12],

- ottaa huomioon 20. kesäkuuta 2005 Washington DC:ssä pidetyn EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksen tulokset, erityisesti sen taloudellisen aloitteen "The European Union and the United States Initiative to enhance Transatlantic Economic Integration and Growth",

- ottaa huomioon EU:n ja Yhdysvaltojen talousministerien kokouksessa 30. marraskuuta 2005 hyväksytyn EU:n ja Yhdysvaltojen yhteisen työohjelman edellä mainitun taloudellisen aloitteen täytäntöönpanemiseksi,

- ottaa huomioon Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneen 9. helmikuuta 2005 esittämän päätöslauselmaluonnoksen nro 77 transatlanttisista suhteista,

- ottaa huomioon OECD:n tekemän tutkimuksen tuotemarkkinoiden vapauttamisesta ja kansainvälisen kaupan ja investointien esteiden vähentämisestä saatavista hyödyistä (Preferential Trading Arrangements in Agricultural and Food Markets — The Case of the European Union and the United States, julkaistu maaliskuussa 2005),

- ottaa huomioon 1. joulukuuta 2005 antamansa päätöslauselman Hongkongissa järjestettävän Maailman kauppajärjestön kuudennen ministerikokouksen valmisteluista [13],

- ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan 26. toukokuuta 2005 järjestämän Euroopan parlamentin kuulemisen transatlanttisista taloussuhteista,

- ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan työasiakirjan (PE 364.940),

- ottaa huomioon 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman EU:n ja Yhdysvaltojen välisten suhteiden parantamisesta transatlanttisen kumppanuussopimuksen puitteissa [14],

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan, liikenneja matkailuvaliokunnan ja kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan lausunnot (A6-0131/2006),

A. ottaa huomioon, että vaikka tämä päätöslauselma keskittyy pääasiassa EU:n ja Yhdysvaltojen taloussuhteisiin, olisi tunnustettava, että transatlanttiset suhteet sisältävät kaikki Euroopan ja Amerikan valtiot,

B. ottaa huomioon, että yhdentyminen on luonnollista kahdelle taloudelle, joilla on samanlaiset taustat, resurssivarat ja talouden mallit, mutta jotka historiallisista, kulttuurisista ja taloudellisista syistä eivät koskaan tule olemaan samankaltaiset,

C. katsoo, että EU:n ja Yhdysvaltojen taloudelliset siteet ovat yleisesti ottaen transatlanttisen suhteen tärkeä vakauttava tekijä, ja että ne ovat kasvaneet niin merkittävästi viime vuosikymmenien aikana, että kummallakin kumppanilla on yhä suurempi panos toistensa taloudelliseen kehitykseen,

D. ottaa huomioon, että EU:n ja Yhdysvaltojen väliset vankat poliittiset ja taloudelliset suhteet ja yhteisten standardien kehittäminen vaikuttavat sellaisinaan myönteisesti myös muihin Pohjois-Amerikan vapaakauppa- alueen maihin,

E. katsoo, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen olisi kumppanuutensa puitteissa sekä laajemman maailmanlaajuisen hallinnon puitteissa sitouduttava edistämään kansainvälisiä ja monenvälisiä normeja kaupan alalla (WTO), sosiaalialalla (ILO) ja ympäristön alalla (hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC ja YK:n ympäristöohjelma UNEP),

F. ottaa huomioon, että tärkeimmät EU:n ja Yhdysvaltojen väliset kaupan esteet koskevat maataloutta, mukaan luettuina tulli, kiintiöt sekä tuotanto-, vienti- ja rahoitustuet ja tekniset kaupan esteet, ja että palvelukaupan suojelu on pysynyt korkealla tasolla, kun taas teollisuustuotteiden tulleja on alennettu asteittain herkkien alojen tuotteita lukuun ottamatta,

G. katsoo, että nyt tarvitaan suurempaa poliittista johtajuutta ja näkemystä, jotta vuoden 1995 uusi transatlanttinen toimintaohjelma ja vuoden 1998 transatlanttinen talouskumppanuus voidaan saattaa ajan tasalle siten, että niissä otetaan huomioon uudet realiteetit ja vanhat kiistat ja jatketaan transatlanttisten siteiden vahvistamista,

H. katsoo, että Euroopan ja Yhdysvaltojen on keskityttävä tulevaisuuteen sen olettamuksen pohjalta, että vahvempi transatlanttinen side vaikuttaa maailmanlaajuisesti, minkä vuoksi osapuolten on otettava asianmukaisesti huomioon muiden taloudellisten toimijoiden, maiden ja kansojen edut, jotta vauraus voidaan jakaa tasapuolisemmin, ja jotta osapuolet voivat vastata menestyksekkäästi maailmanlaajuisiin haasteisiin turvallisuuden, maailman talouden hallinnon, ympäristön ja köyhyyden vähentämisen toisiinsa kytkeytyneillä aloilla,

I. katsoo, että EU:n ja Yhdysvaltojen kahdenvälisiä taloussuhteita ja monenvälistä toimintaohjelmaa olisi tarkasteltava täydentävänä ja molempia osapuolia vahvistavana positiivisena prosessina, ja katsoo, että entistä integroidumpien markkinoiden hyödyt ulottuvat laajempiin Euroopan ja Amerikan taloudellisiin suhteisiin edellyttäen, että alueelliset edut otetaan asianmukaisesti huomioon markkinoiden yhdentämistä koskevissa alueellisissa neuvotteluissa,

J. ottaa huomioon, että erilaisten taloudellisten ja oikeudellisten välineiden ja menettelyjen käyttämistä samankaltaisissa tilanteissa olisi ohjattava asianmukaisesti transatlanttisen taloudellisen kumppanuuden puitteissa transatlanttisten markkinoiden hajoamisen ehkäisemiseksi,

K. katsoo, että EU:n ja Yhdysvaltojen sääntely-ympäristön yhtenäistämistä ei saisi toteuttaa Euroopan kustannuksella eikä se saisi estää Euroopassa tarvittavaa kehitystä,

L. katsoo, että rahoituspalveluja koskevalla toimintasuunnitelmalla on parlamentin tukemana ollut tärkeä osa luotaessa kilpailukykyisempiä Euroopan unionin pääomamarkkinoita, jotka ovat vahvistaneet Euroopan kilpailukykyä,

M. katsoo, että teknologia- ja tietoyhteiskunnalle ominainen kiihtyvä muutosvauhti osoittaa, että EU:n olisi paneuduttava tieteellisen ja teknologian tutkimuksen alan määrällisen ja laadullisen panostuksen lisäämiseen, jotta "teknologinen kuilu" vastaavaan alaan USA:ssa kaventuisi riittävästi, mikä varmistaisi tarkoituksenmukaiset edellytykset kahdenvälisen kaupan yhdenvertaisuudelle,

N. katsoo, että vahvistetut transatlanttiset taloussuhteet voivat tarjota merkittävän panoksen Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi.

Tosiasialliset transatlanttiset markkinat

1. korostaa, että vaikka viime vuosina on voinut näyttää siltä, että EU:n ja Yhdysvaltojen väliset poliittiset jännitteet ovat toisinaan vaikuttaneet taloudellisiin suhteisiin ja että globalisaation ja kehittyvien talouksien, kuten Kiinan, Intian ja Brasilian, vetovoima on vähentänyt EU:n ja Yhdysvaltojen taloudellisten siteiden tärkeyttä tai merkitystä, tuoreet teoksetkin [15] osoittavat selkeästi, että tilanne on itse asiassa päinvastainen;

a) kauppa kyseisten markkinoiden välillä on saavuttanut ennätyksellisen tason, jolla yksin kauppavaihto on miljardi euroa päivässä;

b) palvelukauppa on jatkanut merkittävää kasvuaan siten, että EU:n vienti Yhdysvaltoihin on arvoltaan lähes 120 miljardia euroa, mikä vastaa kolmannesta EU:n ulkopuolelle suuntautuvasta palvelukaupasta, mikä tarkoittaa 15 miljardin euron ylijäämää Yhdysvaltojen kanssa käytävässä palvelukaupassa;

c) Atlantin ylittävien molemminpuolisten suorien investointien (rajatylittävän integraation syvin muoto) arvo ylittää nyt 1,5 biljoonaa euroa ja on kasvanut huomattavasti;

d) Euroopan ja Yhdysvaltojen ulkomaisten tytäryhtiöiden tuotot toistensa markkinoilta ovat nousseet ennätyslukemiin vuoden 2003 jälkeen;

2. korostaa tältä osin, että EU:n ja Yhdysvaltojen taloudelliset siteet vaikuttavat huomattavasti työllisyyteen, sillä transatlanttinen talous tarjoaa Atlantin kummallakin puolella lähes 7 miljoonaa työpaikkaa, jotka riippuvat markkinoiden toiminnasta ja laajentumisesta;

3. panee merkille, että vaikka Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen taloudet ovat niin yhteen punoutuneet ja integroituneet, että ne muodostavat aidot transatlanttiset markkinat, paljon kasvu- ja työllistämismahdollisuuksia on yhä hyödyntämättä jäljellä olevien kaupan esteiden takia;

4. toteaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen suhdetta varjostaa merkittävässä määrin poliittinen kiista, ja että suhteen retoriikka ja kauppakiistat korostuvat; panee merkille, että Atlantin kummallakin puolella jätetään vaille huomiota se, miten voimakkaaksi ja integroituneeksi transatlanttinen talous on kehittynyt; varoittaa siksi riskeistä, jotka vääjäämättä seuraavat siitä, jos ainutlaatuista suhdetta pidetään itsestäänselvyytenä ja jos sitä käsitellään hyväntahtoisen välinpitämättömästi sen sijaan, että siihen sitouduttaisiin poliittisesti ja että siihen kiinnitettäisiin vaadittua huomiota;

5. pelkää, että nykyisten transatlanttisen suhteiden puitteet eivät riittävässä määrin heijasta edellä mainittua todellisuutta; vaatii sen vuoksi visionäärisempää ja strategisempaa lähestymistapaa, jonka avulla voidaan reagoida asianmukaisesti EU:n ja Yhdysvaltojen talouksiin vaikuttaviin tärkeisiin taloudellisiin kysymyksiin, joista voidaan mainita kilpailupolitiikka, standardisoitu omistajaohjaus, yhteensopivat tai yhteiset standardit ja sääntely-yhteistyön tehostaminen.

Tulevaisuus: vahvempi transatlanttinen talouskumppanuus

6. katsoo, että edellä mainittu komission 18. toukokuuta 2005 esittämä tiedonanto on hyvä perusta transatlanttisten taloussuhteiden huomattavalle lujittamiselle; korostaa, että on työskenneltävä edelleen transatlanttisten markkinoiden todellisuuden muokkaamiseksi strategiseksi ja toiminnalliseksi käsitteeksi, joka voi saada osakseen tarpeeksi julkista ja poliittista tukea;

7. suosittaa, että EU ja Yhdysvallat päättävät ennen seuraavaa, vuonna 2006 pidettävää huippukokoustaan saattaa vuoden 1995 uuden transatlanttisen toimintaohjelman sekä vuoden 1998 transatlanttisen talouskumppanuuden ajan tasalle ja valmistella uuden transatlanttisen kumppanuussopimuksen, joka kattaa kummankin edellä mainituista ja johtaa "esteettömien transatlanttisten markkinoiden" saavuttamiseen vuoteen 2015 mennessä siten, että vuosi 2010 asetetaan rahoituspalvelujen ja pääomamarkkinoiden nopeutetuksi tavoiteaikatauluksi; tämän aloitteen pohjana olisi oltava kesäkuussa 2005 järjestetyn EU:n ja Yhdysvaltojen välisen huippukokouksen taloudellinen aloite ja EU:n ja Yhdysvaltojen alakohtaisia konkreettisia tavoitteita sisältävä työohjelma, jossa laaditaan arvio vuosina 2005-2006 tapahtuneesta edistyksestä sekä täsmennetään tulevia tavoitteita;

8. korostaa, että ehdotetun kumppanuussopimuksen taloutta koskevassa kappaleessa olisi esitettävä uusi rakenne, jonka osia ovat yhteistyö sääntelyn alalla, luonteeltaan monialaiset toiminnalliset välineet (mukaan luettuna tehokas ennakkovaroitusjärjestelmä ja kolmannen sukupolven sopimus kilpailulainsäädännön soveltamisesta) ja alakohtaiset taloudelliset yhteistyösopimukset, jotka perustuvat edellä mainittuun EU:n ja Yhdysvaltojen yhteiseen työohjelmaan;

9. korostaa, että transatlanttisen talousyhteistyön tiivistäminen ei saa johtaa yhdenmukaistamisen vähentämiseen sääntelyn alalla, mikä vähentäisi kuluttajien luottamusta terveyteen ja turvallisuuteen; vaatii sen vuoksi transatlanttisen kuluttajavuoropuhelun ja ympäristövuoropuhelun elvyttämistä, jotta niiden avulla voidaan kehittää kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelun sekä ympäristönsuojelun "parhaat käytännöt", mikä edistää transatlanttisten markkinoiden kestävyyttä;

10. vahvistaa, että kansainvälisen kilpailun paineen kasvaessa näkemys yhteisestä talousalueesta on välttämätön, jotta voidaan lisätä poliittista sitoumusta laajempaan taloudelliseen toimintaohjelmaan, joka parantaa kummankin osapuolen osaamistalouksien kilpailuasemaa, edistää kasvua ja innovointia ja luo siten uusia työpaikkoja ja lisää vaurautta;

11. toteaa, että hajanainen kansainvälinen sääntely-ympäristö toimii kansainvälisen kaupan kasvumahdollisuuksien esteenä ja korostaa sitä, että EU:n ja Yhdysvaltojen sääntely-yhteistyön lähentäminen on ratkaisevan tärkeää pyrittäessä etenemään kohti yhdenmukaisempaa sääntely-ympäristöä, missä yleensä ottaen kaikkien maiden ja erityisesti kehitysmaiden taloudelliset toimijat voivat nauttia alemmista kustannuksista ja suuremmasta vapaudesta;

12. toteaa, että Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin talouksien myönteinen kehitys ja niiden taloudellisten suhteiden vahvistuminen, myös institutionaalisten välineiden avulla, edistää molempien alueiden painoarvo huomioon ottaen merkittävästi koko maailmantalouden kasvua ja kehitystä;

13. vaatii, että transatlanttisen kumppanuuden, joka edustaa arviolta 57 prosenttia maailman bruttokansantuotteesta ja joka edelleen toimii maailmantalouden rinnakkaismoottorina, on osoitettava maailmanlaajuista johtajuutta yhteydessä, jossa leimaa-antavina ovat lisääntyvä keskinäinen riippuvuus, uusien taloudellisten voimatekijöiden nousu ja yli kansallisten rajojen vaikuttavien maailmanlaajuisten ongelmien yleistyminen; suosittelee tässä suhteessa syvällisempiä ja systemaattisempia neuvotteluja muiden tärkeimpien taloudellisten toimijoiden kanssa (mukaan luettuina Intia, Japani, Brasilia, Kanada, Meksiko, Chile, Venäjä ja Kiina);

14. katsoo, että koko kansainvälisen talouden edun nimissä, näitä erityisiä talousalueita lukuunottamatta, ja taloudellisten toimenpiteiden vakauden ja turvallisuuden lisäämiseksi olisi löydettävä sopivia ja läheisempiä yhteistyön muotoja valuuttakurssivaihteluiden koordinoimiseksi.

Dohan kehitystavoitteet

15. korostaa, että sekä EU:lla että Yhdysvalloilla on erityinen vastuu ja yhteiset tavoitteet ja näin ollen rakentava yhteistyö meneillään olevissa WTO:n monenvälisissä neuvotteluissa on molempien etu; pyytää molempia osapuolia noudattamaan kunnianhimoista ja laaja-alaista Dohan kehitysohjelmaa sekä ottamaan kehitysulottuvuuden täysin huomioon ja siten tasoittamaan tietä kierroksen menestyksekkäälle loppuun saattamiselle vuonna 2006;

16. kehottaa EU:ta ja Yhdysvaltoja sitoutumaan edelleen täysimääräisesti WTO:n monenvälisiin neuvotteluihin eikä ryhtymään kahdenvälisistä tai alueellisista kauppasopimuksista käytävään kilpailuun; toistaa komissiolle osoittamansa kehotuksen olla päättämättä mahdollisten uusien kahdenvälisten tai alueellisten kauppasopimusten asianmukaisuudesta tai toteutettavuudesta kuulematta etukäteen aidosti Euroopan parlamenttia;

17. toivoo, että EU:n ja Yhdysvaltojen enimmäistulleja ja muita merkittäviä tulleja alennetaan riippumatta siitä, saadaanko Dohan neuvottelut onnistuneesti päätökseen;

18. pitää myönteisenä WTO:n puitteissa tehtyä sopimusta maatalouden kaikkien vientitukien lopullisesta poistamisesta vuoteen 2013 mennessä, mukaan luettuina ruoka-avun ja muiden vientitukijärjestelmien muodoissa myönnetty vientituki, ja korostaa sitä, että vastaavaa edistymistä ei ole vielä saavutettu kansallisen tuen ja markkinoille pääsyn aloilla;

19. kehottaa Yhdysvaltoja poistamaan tulliesteet, kuten tullin palvelujen käyttömaksun ja maahantuojalle asetetut liialliset laskutusvaatimukset; pitää valitettavana sitä, että Yhdysvaltojen tulli- ja rajavartiolaitokset eivät tunnusta EU:n asemaa tulliunionina ja "alkuperämaana"; kehottaa Yhdysvaltojen hallitusta peruuttamaan kielteisen kantansa suhteessa EU:n jäsenyyteen maailman tullijärjestössä (WCO).

Taloudellisen aloitteen seuranta ja 30. marraskuuta 2005 pidetty EU:n ja Yhdysvaltojen talousministerien epävirallinen kokous

20. tukee EU:n ja Yhdysvaltojen talousministerien hyväksymän taloudellisen julistuksen täytäntöönpanoa koskevaa EU:n ja Yhdysvaltojen yhteistä työohjelmaa, joka sisältää konkreettisia toimia 11 alalla transatlanttisen taloudellisen integraation eteenpäin viemiseksi; pyytää kuitenkin kumpaakin osapuolta osallistumaan tämän yhteisen työohjelman todelliseen täytäntöönpanoon ja syventämiseen, siten että asetetaan selkeämpi ja kunnianhimoisempi päämäärä, pitkän aikavälin strategisia tavoitteita ja yksityiskohtainen aikataulu yhteisten toimien ja hankkeiden täytäntöön panemiseksi, ja jossa otetaan huomioon riippumattomien sääntelyviranomaisten erityisasema; panee tältä osin merkille, että toiminnassa olevien transatlanttisten vuoropuhelujen sidosryhmät, kuluttajaryhmät, ammattiliitot ja ympäristöjärjestöt mukaan luettuina, olisi otettava aktiivisemmin mukaan taloudellisen aloitteen ja työohjelman seuranta- ja tarkistusprosessiin;

21. katsoo, että ehdotetun kumppanuussopimuksen taloutta koskevassa luvussa olisi taloudellisen aloitteen mukaisesti esitettävä erityisiä ideoita tullien ulkopuolisten kaupan esteiden poistamisesta tärkeillä markkina- aloilla sääntelyn asteittaisen mukauttamisen sekä sääntöjen ja standardien keskinäisen tunnustamisen avulla.

Sääntelyä ja normeja koskevan yhteistyön edistäminen

22. on tyytyväinen siihen, että kumppanit ovat ryhtyneet toimiin toteuttaakseen kesäkuussa 2005 pidetyn huippukokouksen julistukseen keskeisenä osana kuuluneen sitoumuksensa "perustaa korkean tason sääntely- yhteistyön foorumi" ja ehdottaneet, että vuonna 2006 järjestetään vähintään kaksi kokousta; suosittaa panemaan ripeästi ja täydellisesti täytäntöön vuoden 2005 suunnitelman EU:n ja Yhdysvaltojen sääntelyyhteistyöstä; varoittaa, että elleivät eri sidosryhmät ja virastot osallistu sääntely-yhteistyöhön riittävästi ja oikea-aikaisesti, yhteistyöllä ei saavuteta odotettuja tuloksia;

23. toistaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen on vielä poistettava useita kaupan ja investointien esteitä, ja panee huolestuneena merkille lisääntyvät paineet vastata ulkomaiseen kilpailuun protektionistisilla ja epäreiluilla kaupan toimenpiteillä; korostaa, että jos osapuolet sitoutuvat uudelleen noudattamaan taloudelliseen aloitteeseen ja ehdotettuun uuteen transatlanttiseen kumppanuussopimukseen sisältyviä avoimuuden, läpinäkyvyyden ja oikeusvaltion periaatteita, useimpien edellä mainittujen ongelmien poistamisen pitäisi olla mahdollista;

24. korostaa, että sääntelyesteet ovat muodostuneet EU:n ja Yhdysvaltojen välisten investointien ja kaupan merkittävimmiksi esteiksi, ja varoittaa erityisesti perusteettoman täydentävän sääntelyn leviämisestä osavaltioiden tasolla, kieltäytymisestä käyttämästä asiaa koskevia kansainvälisiä standardeja teknisen sääntelyn perusteena ja siitä, että Yhdysvalloissa turvaudutaan liiallisesti kolmannen osapuolen sertifiointiin;

25. on huolestunut "kansallisen turvallisuuden" selkeän määritelmän puuttumisesta Yhdysvalloissa ja mainitun käsitteen liiallisesta käyttämisestä kaupan ja investointien esteenä; pitää erityisen valitettavana Yhdysvaltojen puolustusministeriön käyttämää nk. "Berryn muutosta" ja vuodelta 1998 peräisin olevaa "Exonin-Florion muutosta" sekä niihin perustuvaa lainsäädäntöä, joka rajoittaa ulkomaisia investointeja ja omistusta yrityksissä, jotka vähimmässäkään määrin liittyvät kansalliseen turvallisuuteen;

26. panee merkille, että oikeudenkäyntisääntöjen erilaisuus ja tuomioistuimen tuomioiden kunnioittamisen erilaiset käytännöt EU:n jäsenvaltioissa ja Yhdysvalloissa vaikuttavat merkittävästi transatlanttiseen liiketoimintaan liittyviin oikeudellisiin kiistoihin; pyytää EU:ta ja Yhdysvaltoja tutkimaan siviili- ja kauppaoikeuteen liittyvien tuomioistuimen päätösten tuomiovaltaa, tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen soveltuvuutta;

27. toteaa, että transatlanttisia televiestintämarkkinoiden kehittymistä hidastavat edelleen sääntelyesteet ja yhteensopimattomat standardit, jotka ovat aiheuttaneet tilanteen, jossa siitä huolimatta, että yhdeksän maailman kymmenestä suurimmasta televiestintäyrityksestä toimii EU:ssa tai Yhdysvalloissa, yksikään amerikkalainen tai eurooppalainen televiestintäyritys ei toimi merkittävässä määrin kummankin mantereen markkinoilla.

Avointen ja kilpailukykyisten pääomamarkkinoiden edistäminen

28. kehottaa tilinpitostandardien vastavuoroiseen tunnustamiseen ja asteittaiseen yhdentämiseen luotettavan sääntelynvalvonnan avulla, siten että yritykset voivat käyttää yhtä standardia molemmilla markkinoilla sekä pienentää listautumiskuluja; pyytää komissiota kuitenkin valvomaan tiiviisti Euroopassa kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja antavan elimen (International Accounting Standards Board) sekä vastaavan Yhdysvalloissa toimivan elimen (Financial Accounting Standards Board) täysimääräistä vastaavuutta koskevan suunnitelman toteuttamista Yhdysvaltain suosimisen välttämiseksi;

29. kehottaa parantamaan rahoitusmarkkinoiden säätelyä koskevaa dialogia tarkistamalla kaksi kertaa vuodessa Euroopan parlamentin, komission, asianomaisten yhdysvaltalaisten viranomaisten ja Yhdysvaltain kongressin talousvaliokuntien välistä transatlanttisia rahoituspalveluasioita koskevaa politiikkaa aina ennen vuosittaisia EU:n ja Yhdysvaltain välisiä huippukokouksia sekä niiden jälkeen; kiittelee teollisuuden edustajien, kuten futuuri- ja optioyhdistyksen (Futures and Options Association), tähän asti tekemää työtä;

30. arvostelee voimakkaasti Yhdysvaltain toimintaa sen lykättyä pankkien vakavaraisuusvaatimuksia koskevan Basel II -sopimuksen toimeenpanoa ja pyytää Yhdysvaltoja pitämään kiinni sitoumuksistaan, jotta pankeille voidaan luoda maailmanlaajuiset tasapuoliset toimintaedellytykset; uskoo erilaisten menettelytapojen saattavan estää EU-alueen pankkeja, joilla on toimintaa Yhdysvalloissa, perustamasta yhdistettyjä riskinhallintajärjestelmiä;

31. ilmaisee tyytymättömyytensä siihen, että EU:n jälleenvakuuttajat joutuvat Yhdysvalloissa antamaan täydet vakuudet riskien varalta ja että ne joutuvat toimimaan erittäin syrjivien valtiollisten sääntöjen mukaisesti, joiden perusteella niiden pitää rahoittaa suhteettomasti vastuuosuuttaan pitämällä yllä kohtuuttoman suurta vakuustasoa (Yhdysvalloissa akkreditoiduilla ja siellä toimivilla jälleenvakuuttajilla ei ole samankaltaisia vakuuksia koskevia vaatimuksia); pyytää toimivaltaisia Yhdysvaltain viranomaisia tavoittelemaan transatlanttista vastavuoroista tunnustamista ja yhdenmukaista vakavaraisuutta sekä raportointivelvoitteita;

32. vaatii Yhdysvaltain osakemarkkinoilla tapahtuvaan listautumisen päättämiseen liittyvien sääntöjen pikaista yhdentämistä, koska tällä hetkellä niissä asetetaan ankaria vaatimuksia EU:n yrityksille, jotka haluavat poistua listalta; suhtautuu myönteisesti Yhdysvaltain arvopaperiviranomaisen (US Securities and Exchange Commission) äskettäiseen ehdotukseen harkita listautumisen tärkeimmäksi kriteeriksi kaupan määriä eikä osakkeenomistajien määrää; pyytää komissiota valvomaan näitä uudistuksia EU:n etujen suojaamisen varmistamiseksi;

33. uskoo yhtenäisempään vuoropuheluun yritysjohdon hallintojärjestelmästä sekä yritysjohdon hallintoa ja valvontaa koskevien vaatimusten harmonisointiin, jotta vältettäisiin alueen ulkopuoliset tapaukset, kuten Sarbanes-Oxley-lain soveltaminen, esimerkiksi parantamalla transatlanttista hallintokulttuuria koskevaa vuoropuhelua; kehottaa EU:ta ja Yhdysvaltoja yhdessä tarkkailemaan tiiviimmin maailmanlaajuisia korkeariskisiä sijoitusrahastoja;

34. pyytää komissiota päivittämään EU:n korkotulojen verottamista koskevan direktiivin soveltamisen suhteessa Yhdysvaltoihin.

Rahanpesua ja terrorismin rahoitusta koskeva yhteistyö

35. toteaa, että markkinoiden avoimuus riippuu hyvin suuressa määrin varmoista ja luotettavista rakenteista ja että keskinäinen luottamus on elintärkeää maailmanlaajuisten kauppasuhteiden kannalta; tukee läheistä EU:n ja Yhdysvaltain välistä yhteistyötä yritysten sisäisten ja talouspetosten, rahanpesun ja terroristien toiminnan rahoituksen torjunnan jatkamiseksi välttäen häiritsemästä tarpeettomasti tavanomaisia kaupallisia ja yksityisiä liiketoimia.

Innovoinnin ja teknologian kehittämisen edistäminen

36. on tyytyväinen tavoitteeseen lisätä Atlantin ylittävää synergiaa monilla keskeisillä aloilla vahvempien osaamistalouksien kehittämiseksi;

37. kannustaa perustamaan transatlanttisia tutkimuskumppanuuksia, joiden avulla myös pk-yritykset saadaan mukaan yhteisiin tutkimushankkeisiin, ja ryhtymään toimenpiteisiin, joilla kannustetaan eurooppalaisten tutkijoiden palaamista Eurooppaan;

38. pitää molempien osapuolten kannalta hyödyllisenä yhteistyön edistämistä tutkimuksen ja kehittämisen alalla sekä investointiohjelmien toteuttamista esimerkiksi seuraavilla aloilla:

a) nopean maaliikenteen teknologia ja erityisesti uudentyyppiset erittäin tehokkaat joukkoliikennevälineet kaupunkien kehittämiseksi;

b) henkilö-, rekka- ja linja-autojen synteettisten polttoaineiden ja sähköisten voimanlähteiden kehittäminen, polttokennojen käyttäminen jne.;

c) uusien menetelmien kehittäminen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi;

39. muistuttaa tässä suhteessa jäsenvaltioita sekä Yhdysvaltoja sitoumuksesta, jonka molemmat osapuolet antoivat vuoden 2003 yhteisessä julistuksessa vetytalouden edistämisestä, ja pitää myönteisenä jo saavutettua edistystä, mutta pitää samalla välttämättömänä yhteistyön jatkamista;

40. katsoo, että tieto- ja viestintätekniikka ovat äärimmäisen tärkeitä sekä EU:n että Yhdysvaltojen talouden kannalta; suosittelee näin ollen seuraavia toimia, joiden tarkoituksena on:

a) edistää avainteknologioiden, kuten laajakaistateknologian, radiotaajuisen etätunnistuksen ja muiden innovatiivisten teknologioiden käyttöä, yhteentoimivuus huomioon ottaen;

b) turvata verkkoja ja mahdollistaa tiedonsiirto kiinnittäen erityistä huomiota roskapostiin;

c) varmistaa verkko- ja tietoturvavirastojen välinen yhteistyö;

d) puuttua verkkovierailujen korkeisiin kustannuksiin;

41. katsoo, että tutkimuksen ja kehittämisen 7. puiteohjelma antaa ainutlaatuisen mahdollisuuden yhteisiin toimiin seuraavilla osa-aloilla:

a) ensisijaisten tutkimusyhteistyöalojen tunnistaminen, minkä avulla voidaan kehittää uusia transatlanttisia markkinoita (esimerkiksi vetypolttokenno- ja nanoteknologian osalta);

b) yhteinen tutkimus aloilla, jotka koskevat kansalaisturvallisuutta sekä tietoyhteiskunnan teknologiaa tukevien monipuolisten verkotettujen järjestelmien ja tietoinfrastruktuurien luotettavuutta;

c) Euroopan tutkimusneuvoston ja kansallisen tiedesäätiön (National Science Foundation) välisen tehokkaan yhteistyön edistäminen;

42. katsoo, että uudet ja nykyiset ohjelmat tarjoavat tietyssä määrin mahdollisuuksia yhteisiin toimiin ulkoavaruuden tutkimuksessa seuraavilla osa-aloilla:

a) yhteistyön edistäminen avainaloilla, joita ovat kaukokartoitus, satelliittinavigointi (Galileo, GPS), sähköinen viestintä, avaruustiede ja tutkimus;

b) puuttuminen sääntelyesteisiin, jotka estävät avaruusteollisuuden toimivien transatlanttisten markkinoiden luomisen;

c) kansainvälistä asekauppaa koskevaan Yhdysvaltojen lainsäädäntöön perustuvien tarpeettomien tarkastusten poistaminen ja kansainvälisten kantorakettimarkkinoiden vapauttaminen;

43. pyytää komissiota ehdottamaan yhteistä malarian tutkimusohjelmaa nykyisten pandemioita koskevan yhteisen tutkimuksen lisäksi;

44. tukee toimenpiteitä yrittäjyyden ja riskinottamisen parantamiseksi EU:ssa hyödyntämällä sopivia esimerkkejä Yhdysvaltain vahvuuksista tällä alalla.

Kaupan, matkailun ja turvallisuuden tehostaminen

45. toteaa, että viisumipolitiikka kuuluu nykyisellään yksinomaan yhteisön toimivaltaan; pyytää komissiota käynnistämään välittömästi Yhdysvaltojen kanssa neuvottelut, jotka koskevat viisumivapausohjelman ulottamista koskemaan EU:n kansalaisia ja poistamaan syrjinnän, joka tällä hetkellä kohdistuu erityisesti EU:n uusien jäsenvaltioiden kansalaisiin;

46. korostaa, että hankalat viisumimenettelyt ovat aiheuttaneet lisäkustannuksia yrityksille ja kansalaisille; pitää "luotettava henkilö" -aloitetta, jonka pitäisi perustua yhteisesti kehitettyihin standardeihin, myönteisenä keinona edistää liikematkustamista ja matkailua;

47. pahoittelee, että suurin osa EU:n kansalaisista joutuu vielä tiukkoihin viisumitarkastuksiin, mikä jarruttaa työntekijävaihtoa ja niiden henkilöiden vapaata liikkuvuutta, jotka matkustavat Yhdysvaltoihin tai oleskelevat siellä työasioissa; kehottaa Yhdysvaltoja osoittamaan enemmän joustavuutta tämän asian suhteen, etenkin kun kyseessä ovat Euroopan unionin kansalaiset, jotka matkustavat Yhdysvaltoihin säännöllisesti työasioissa.

Energiatehokkuuden edistäminen

48. suosittelee, koska energiapolitiikka on avainasemassa taloudellisen kehityksen kannalta ja koska sitä ei voida erottaa ratkaisevan tärkeistä geopoliittista kysymyksistä ja ulkopolitiikasta, että käydään vilpitöntä ja avointa keskustelua, jonka tavoitteena on lisätä avoimuutta maailman energiakaupassa, edistää uusiutuvia energiamuotoja kaikkialla maailmassa, kehittää läheisempää yhteistyötä toimittajakumppanien kanssa sekä määrittää yhteinen energiavarmuusstrategia ja muita toimia, joilla edistetään geopoliittista ja taloudellista vakautta tuottajamaissa ja kauttakulkumaissa;

49. pahoittelee, että Euroopan unioni vie yksin eteenpäin kansainvälistä ilmastopolitiikkaa ja että Yhdysvallat tuottaa eniten kasvihuonekaasupäästöjä maailmassa; katsoo, että sitä on täten vaadittava kaikilla poliittisilla tasoilla kantamaan vastuunsa ilmastonmuutoksesta; pahoittelee näin ollen, että Yhdysvaltojen hallinto on yhä haluton ryhtymään merkitykselliseen ilmastonmuutosta koskevaan kansainväliseen kumppanuuteen, mutta panee merkille, se on ottanut pienen askeleen eteenpäin siinä mielessä, että se on nyt valmis osallistumaan syvälliseen tulevaisuuteen suuntautuvaan vuoropuheluun, kuten joulukuussa 2005 Montrealissa pidetyssä Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen konferenssissa sovittiin; pitää myönteisenä, että Yhdysvalloissa syntymässä oleva eturyhmittymä, johon kuuluu kongressin jäseniä molemmista kamareista ja molemmista puolueista, valtion lainsäätäjän edustajia, paikallisviranomaisia, kansalaisjärjestöjä sekä liikemaailman edustajia, painostaa hyväksymään tiukemman ohjelman kasvihuonekaasupäästöjen torjumiseksi;

50. katsoo, että energia-ala on haaste sekä Euroopan unionille että Yhdysvalloille, ja vaikka merkittäviä toimia onkin jo toteutettu erikseen molemmilla puolilla, ala tarvitsee molempia osapuolia hyödyttävää lähestymistapaa, jolla pyritään:

a) suunnittelemaan yhteinen strategia, jolla voidaan puuttua suureen riippuvuuteen fossiilisista energialähteistä toteuttamalla konkreettisia toimia liittyen energiatehokkuuteen, uusiutuviin energianlähteisiin ja toimitusvarmuuteen paitsi itse energian myös liikenteen yhteydessä;

b) kehittämään puhtaita lämmön ja sähkön yhteistuotantoon sekä uusiutuviin energianlähteisiin liittyviä teknologioita (esimerkiksi hiilidioksidin talteenottoon ja varastoimiseen liittyviä sekä muita vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavia teknologioita);

c) kannustamaan Yhdysvaltoja ja taloudellisesti eteenpäin pyrkiviä kehittyviä talouksia, kuten Kiinaa ja Intiaa, kehittämään yhdessä EU:n kanssa Kioton pöytäkirjan voimassaolon loputtua toimia, joiden avulla saadaan aikaan pitkäaikainen ja taloudellisesti toteuttamiskelpoinen päästöjen vähentäminen ja vastataan ilmastonmuutoksen jo aiheuttamiin vahinkoihin asianmukaisella tavalla kustannus- ja ympäristötekijät huomioon ottaen;

d) tunnustamaan tärkeä rooli, joka ydinvoimalla on hiileen perustumattomana energianlähteenä, ja jatkamaan yhteistä tutkimusta liittyen tämän keskeisen teknologian kehittämiseen sekä tapoihin, joilla se voi edistää vetytaloutta;

e) kehittämään yhdessä Kansainvälisen atomienergiajärjestön kanssa yhteinen ehdotus maailmanlaajuista ydinenergiapolitiikkaa koskeviksi monenvälisiksi puitteiksi, joilla parannetaan turvallisuutta ja estetään ydinmateriaalin väärinkäyttö sotilaallisiin tarkoituksiin;

f) kehittämään jatkossa yhteinen strategia sekä suhteessa muihin maihin, joilla on suuri tai voimakkaasti kasvava energian kysyntä, että tuottajamaihin;

51. korostaa tarvetta lisätä EU:n ja Yhdysvaltojen välistä tiedeyhteistyötä biopolttoaineiden alalla ja suosittelee toteuttamaan mahdollisimman pian aloitteen sellaisen EU:n ja Yhdysvaltojen yhteisen biopolttoaineita koskevan työohjelman laatimiseksi, jossa keskitytään erityisesti toisen sukupolven bioetanoliin ja biodieseliin.

Teollis- ja tekijänoikeudet

52. pitää myönteisenä EU:n ja Yhdysvaltojen talousministerikokouksen tekemää sopimusta, jossa sitoudutaan laatimaan vuoden 2006 EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokoukseen mennessä teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa koskeva strategia, jolla puututaan teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomiseen, tehokkaan valvonnan puuttumiseen kolmansissa maissa, erityisesti Kiinassa ja Venäjällä, ja jolla parannetaan yhteistyötä tulli- ja rajavalvonnan alalla, edistetään julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuussopimuksia ja koordinoidaan teknistä apua kolmansille maille;

53. pitää valitettavana maantieteellisiä merkintöjä koskevan yhteisymmärryksen puuttumista; pitää valitettavana sitä, että kahden täysin erilaisen patenttijärjestelmän olemassaolo (siten, että Yhdysvallat noudattaa "se, joka ensin keksii"-järjestelmää, kun taas muu maailma noudattaa "se, joka ensin rekisteröi" -järjestelmää) aiheuttaa jatkuvasti huomattavia ongelmia eurooppalaisille yrityksille; kehottaa Yhdysvaltojen kongressia uudistamaan patenttijärjestelmän siirtymällä kohti "se, joka ensin rekisteröi" -järjestelmää;

54. rohkaisee EU:ta ja Yhdysvaltoja toimimaan yhteistyössä asianomaisia kanavia käyttäen torjuakseen teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomista kolmansissa maissa, erityisesti Kiinassa ja Venäjällä.

Investoinnit

55. suosittaa, että vuoden 2006 huippukokous hyväksyy virallisesti kattavan luettelon, jossa määritellään molemminpuolisten investointien suurimmat jäljellä olevat esteet sekä luetellaan vaadittavat erityistoimet esteiden vähentämiseksi tai poistamiseksi täysin sisämarkkinoita koskevien sääntöjen mukaisesti, julkisia palveluja koskevat määräykset ja ennalta varautumisen periaate mukaan lukien;

56. tukee investointeja helpottavia toimia ja kaikkien transatlanttisten sijoittamista haittaavien esteiden asteittaista poistamista a) tilinpäätösstandardien yhdentämisen, b) rahoitusmarkkinoiden tasapuolisten toimintaedellytysten, c) molemmin puolin reilun kilpailupolitiikan sekä d) tiettyjen alojen vielä olemassa olevien suojatoimien vaiheittaisen lopettamisen avulla; kyseenalaistaa Yhdysvalloissa jäljelle jäävät omistusta koskevat rajoitukset, etenkin puolustus- ja ilmailualalla, ja tukee ulkomaisia investointeja Yhdysvalloissa valvovan komitean (US Committee on Foreign Investments) uudistamista; kehottaa komissiota tekemään tutkimuksen sisämarkkinoilla olevista yritysvaltausten esteistä, jotka haittaavat EU:ta verrattuna yhdysvaltalaisiin ostajiin; pyytää komissiota varmistamaan, että EU:n omistajuusrajoituksia ei voida käyttää perusteena Yhdysvaltain rajoitteiden ylläpitämiselle.

Kilpailupolitiikka ja täytäntöönpano

57. pyytää luomaan kilpailupolitiikkaa koskevan yhteisen transatlanttisen kehyksen, joka lisää täytäntöönpanotoimien koordinointia ja helpottaa luottamuksellista tiedonvaihtoa; väittää, että kilpailusääntöjen tasaveroinen soveltaminen Atlantin molemmin puolin sijoittautumismaasta riippumatta on ratkaisevaa luotaessa kilpailukykyisiä ja yhtenäisiä transatlanttisia markkinoita;

58. tukee tavoitetta tehdä Yhdysvaltojen kanssa uusi kilpailua koskeva sopimus, joka sallii luottamuksellisten tietojen vaihdon EU:n ja Yhdysvaltojen kilpailulainsäädännön piiriin kuuluvissa tutkimuksissa.

Hankinnat

59. suosittaa, että vuoden 2006 huippukokous hyväksyy kattavan luettelon osapuolten välisten rajatylittävien hankintojen oikeudellisista, käytännöllisistä ja teknisistä esteistä sekä sellaisen luettelon niiden poistamista koskevista toimista, jossa otetaan huomioon yleishyödyllisten palvelujen erityistapaus; kannustaa molempia osapuolia menemään nykyisten ja tulevien julkisia hankintoja koskevien sopimusten sitoumuksia pidemmälle, mikä antaisi yhtäältä lisää mahdollisuuksia molemmille osapuolille ja toisaalta kasvattaisi Euroopan unionin kilpailukykyä ja loisi uusia markkinoita EU:n yrityksille, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille;

60. tukee EU:n ja Yhdysvaltojen välistä yhteistyötä julkisia hankintoja koskevien markkinoiden avaamiseksi; korostaa, että yhtäläisten kilpailuedellytysten toteuttaminen tällä alalla antaa uusia mahdollisuuksia EU:n yrityksille ja erityisesti pk-yrityksille;

61. pitää valitettavana sitä, että Yhdysvallat pitää voimassa monia erilaisia "osta kotimaista" -sääntöjä, joihin ollaan lisäämässä myös liittovaltion rahoittamia infrastruktuuriohjelmia; pahoittelee varsinkin sitä, että eurooppalaisten puolustusalan yritysten on yhä vaikea harjoittaa liiketoimintaa Yhdysvaltojen puolustusalan markkinoilla ja hankkia yhdysvaltalaista puolustus tekniikkaa, mikä johtuu aidon transatlanttisen molempiin suuntiin toimivan yhteyden puutteesta puolustusalan hankinnoissa ja puolustusalan teollisuudessa yleisemminkin; pyytää Yhdysvaltojen kongressia hyväksymään transatlanttisen talouden todellisuuden myös turvallisuuteen liittyvillä markkinoilla.

Palvelut/Ammattipätevyyden molemminpuolinen tunnustaminen

62. toteaa, että vain arkkitehtien ammattikunta on kehottanut kummankin osapuolen toimivaltaisia viranomaisia tutkimaan ammattipätevyyden tunnustamista työohjelman puitteissa; tunnustaa, että muut ammattikunnat näyttävät pitävän parempana käsitellä ammattipätevyyden tunnustamista EU:n ja Yhdysvaltojen toisiaan vastaavien ammattikuntien puitteissa; pyytää komissiota raportoimaan asianomaisille Euroopan parlamentin valiokunnille kummallakin puolella vallitsevista ammattipätevyyden tunnustamisen esteistä;

63. toteaa, että Yhdysvaltojen osavaltioiden välillä on suuria eroja tutkintotodistusten ja ammattipätevyyksien tunnustamisessa, mikä hidastaa transatlanttisten markkinoiden kehittymistä erityisesti palvelujen alalla; kehottaa komissiota aloittamaan tiettyjä aloja, kuten lentolupakirjoja, koskevat neuvottelut asiaa koskevien sopimusten laatimiseksi ja vaatii Yhdysvaltoja kehittämään eurooppalaisen mallin mukaisen järjestelmän, jossa lähes kaikki tutkintotodistukset ja ammattipätevyydet tunnustetaan molemminpuolisesti EU:n sisämarkkinoilla.

Palvelut/Lentoliikennepalvelut

64. on tyytyväinen viimeaikaiseen edistykseen neuvotteluissa EU:n ja Yhdysvaltojen lentoliikennepalvelujen vapauttamisesta ja korostaa tarvetta päästä mahdollisimman pian sopimukseen, joka perustuu vastavuoroisuuteen ja joka ratkaisee Yhdysvaltojen lentoyhtiöiden omistajuuskysymyksen;

65. vaatii, että vuoden 2007 transatlanttiseen kumppanuussopimukseen sisällytetään, koska kauppa ja matkailu ovat molemmille osapuolille erittäin tärkeitä, myös itsenäinen liikennepolitiikkaa käsittelevä luku, jota olisi täydennettävä huippukokouksilla, Yhdysvaltain kongressin ja Euroopan parlamentin liikennevaliokuntien jäsenten kokouksilla, Yhdysvaltojen liikenneministerin ja EU:n toimivaltaisen komissaarin ja komission virkamiesten välisillä kokouksilla sekä yhteistyöllä lentoturvallisuudesta vastaavien virastojen ja Yhdysvaltojen asianomaisten elinten kanssa.

WTO:n riidanratkaisu: EU/Yhdysvallat

66. uskoo, että vaikka WTO:n paneelit voivat saada aikaan huomattavaa poliittista kitkaa, kauppa- tai talousriidat ovat luonnollinen osa transatlanttista taloussuhdetta;

67. suosittaa kolmeen kohtaan perustuvaa yhteistä strategiaa, jotta laajemmalle WTO:n areenalle leviäviä riitoja voitaisiin vähentää maailman suurimpien kauppavaltojen välillä:

a) korkeimman tason virallinen sitoumus noudattaa sovittuja monenvälisiä kauppasääntöjä ja panna nopeasti ja täydellisesti täytäntöön WTO:n paneelin tekemät päätökset,

b) tehostettu poliittinen sitoumus kaikkien kahdenvälisten diplomaattisten keinojen käyttämiseen ennen WTO:n riidanratkaisujärjestelmään vetoamista siten, että operaattorien ja elinkeinonharjoittajien legitiimien etujen suojelun välttämättömyys otetaan huomioon,

c) molempien kumppaneiden on tunnustettava, että lainsäätäjillä ja hallituksilla on legitiimi oikeus suojella kansalaistensa terveyttä ja ympäristöä, mutta EU:n ja Yhdysvaltojen on varmistettava, että niiden määräykset kyseisillä aloilla ovat syrjimättömiä, suhteellisia ja tieteeseen perustuvia protektionististen väärinkäytösten välttämiseksi ja että ne ovat samalla sisäisten sääntöjen ja ennalta varautumisen periaatteen mukaisia;

68. pyytää komissiota antamaan Euroopan parlamentille arviointikertomuksen muodollisemman kahdenvälisen riitojenratkaisuelimen eduista ja haitoista ottaen huomioon, että vastaavat järjestelyt ovat käytössä EU:n ja muiden kolmansien maiden välillä;

69. panee merkille, että joissakin tapauksissa Yhdysvaltojen viranomaisten kauppaan liittyvissä asioissa käyttämät keinot ovat laittomia kaupan esteitä, ja korostaa, että Yhdysvaltojen kaupan suojaamisvälineiden ilmeisen protektionistisesta soveltamisesta on - muun muassa nk. "Byrdin muutoksen" ja Yhdysvaltojen terästullien tapauksissa - valitettu onnistuneesti WTO:n riitojenratkaisuelimeen - ja muidenkin kuin EU:n toimesta;

70. pitää myönteisenä Yhdysvaltojen kongressin vuonna 2005 hyväksymää "alijäämän supistamislakia", jolla "Byrdin muutos" kumottiin, mutta pitää valitettavana sitä, että siirtymäkausilausekkeen vuoksi mainittu kumoaminen ei tule voimaan viipymättä; kehottaa sen vuoksi Yhdysvaltojen kongressia heti kumoamaan siirtymäkausilausekkeen, jotta yhdysvaltalaisille yrityksille suunnatut viranomaisten perimät polkumyynnin ja tuotantotukien vastaiset maksut eivät vääristä kilpailuehtoja Yhdysvaltojen markkinoilla tuontituotteiden vahingoksi vielä useiden vuosien ajan;

71. toistaa olevansa huolestunut suorien tukien, protektionistisen lainsäädännön ja veropolitiikan muodossa Yhdysvaltojen elinkeinoelämälle annetusta suorasta ja epäsuorasta valtion tuesta; korostaa erityisesti, että kaikissa WTO:n paneelin ja Foreign Sales Corporation -järjestelmän valituselimen päätöksissä todetaan, että vaikka lainsäädäntöön on tehty joitakin merkittäviä muutoksia, Yhdysvallat ei vieläkään noudata täydellisesti aikaisempia WTO:n päätöksiä ja WTO:n riitojenratkaisuelimen suosituksia; kehottaa sen vuoksi Yhdysvaltojen kongressia mukauttamaan "American Jobs Creation Act" -lain (työpaikkojen luomista koskevan lain), joka sisältää saavutettujen etuuksien säilyttämislausekkeen, täydellisesti aikaisempien WTO:n päätösten ja WTO:n riitojenratkaisuelimen suosituksen mukaiseksi;

72. pitää myönteisenä, että pitkään kestänyt Yhdysvaltojen ulkomaankauppayrityksille suunnattua veroetuutta koskeva kiista on päättynyt, kun Yhdysvaltojen kongressi kumosi työpaikkojen luomista koskevaan lakiin sisältyvät WTO:n sääntöjen vastaiset yhdysvaltalaisille yrityksille myönnetyt veroedut;

73. pitää Airbusin ja Boeingin tapauksessa valitettavana sitä, että EU ja Yhdysvallat ovat tarpeettomasti käynnistäneet luultavasti WTO:n historian suurimman, monimutkaisimman ja kalleimman oikeudellisen kiistan; kehottaa kumpaakin osapuolta lisäämään korkeimman tason neuvotteluja voidakseen tutkia mahdollisuuksia saada aikaan pragmaattinen ratkaisi ilman tarpeetonta WTO:lle tehtävää valitusta;

74. korostaa, että GMO:ita koskeva WTO:n päätös ei millään tavalla aseta kyseenalaiseksi bioteknisten tuotteiden markkinointilupaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä, ja että WTO:n päätös sen sijaan koskee biotekniikan vanhentuneita arviointimenettelyjä, jotka on muutettu sen jälkeen, kun paneeli alkoi käsitellä asiaa;

75. pitää myönteisenä EU:n päätöstä noudattaa WTO:n päätöstä muuttamalla hormoneja koskevaa lainsäädäntöään vuodesta 2003 lähtien; toivoo, että Yhdysvaltojen (ja Kanadan) ja EU:n välinen pitkäaikainen erimielisyys vastatoimien jatketusta soveltamisesta voidaan ratkaista, ja kehottaa Yhdysvaltoja kumoamaan vuodesta 1999 saakka voimassa olleet eurooppalaisten tuotteiden vastaiset kauppapakotteensa;

76. pitää valitettavana sitä, että Yhdysvallat ei vieläkään ole luopunut "nollaamisena" tunnetusta polkumyynnin vastaisesta käytännöstä, vaikka WTO on yksiselitteisesti tuominnut sen liinavaateasiassa;

77. korostaa, että WTO:n riitojenratkaisujärjestelmä on monenvälisen kauppajärjestelmän turvallisuuden ja ennustettavuuden varmistamisen keskeinen väline; on huolestunut siitä, että joissakin tapauksissa Yhdysvallat on valinnut lähestymistavan, joka on ristiriidassa sen kansainvälisten velvoitteiden kanssa, soveltamalla tai kieltäytymällä kumoamasta lakeja, jotka ovat ristiriidassa WTO:n velvoitteiden kanssa ja aiheuttavat vakavaa vahinkoa EU:n ja kolmansien maiden teollisuudenaloille; kehottaa sen vuoksi Yhdysvaltojen kongressia parantamaan WTO:n riitojenratkaisuelimen päätösten noudattamista.

Muut globaalit kysymykset

78. pitää valitettavana sitä, että valuuttapolitiikkaa ja talouspolitiikkaa koskeva yhteistyö ei sisälly taloudelliseen aloitteeseen eikä työohjelmaan; toistaa olevansa huolestunut Yhdysvaltojen liittovaltion valtavan budjettialijäämän ja merkittävän maksutaseen alijäämän mahdollisesta vaarallisesta vaikutuksesta maailmantalouteen; kehottaa sen vuoksi Euroopan Keskuspankkia ja Yhdysvaltojen keskuspankkia (Federal Reserve) harjoittamaan läheisempää yhteistyötä maailmanlaajuiseen valuuttapolitiikkaan ja taloudelliseen vakauteen liittyvissä asioissa;

79. toistaa transatlanttisille kumppaneille osoittamansa kehotuksen arvioida yhteisesti uudelleen kehitysavun ja humanitaarisen avun strategioita ja välineitä, mukaan luettuna niiden yhteensovittaminen Bretton Woods -laitosten kanssa, jotta voidaan parantaa EU:n ja Yhdysvaltojen maailmanlaajuisiin haasteisiin vastaamisen tehokkuutta, yhdenmukaisuutta ja keskinäistä täydentävyyttä erityisesti köyhyyden vähentämisen, tarttuvien tautien ja ympäristön pilaantumisen osalta;

80. pyytää komissiota arvioimaan EU:n ja Yhdysvaltojen kolmansissa maissa toteuttamien yhteisten ohjelmien rahoitusta ja ohjelmointimekanismeja tehokkaamman ja tuottavamman menettelyn luomiseksi;

81. katsoo, että kulttuuri voi vahvistaa transatlanttisia suhteita ja edistää eurooppalaisten ja amerikkalaisten välistä yhteistyötä sekä keskinäistä ymmärrystä;

82. pyytää EU:ta ja Yhdysvaltoja ottamaan kauppasuhteissaan huomioon kulttuuri- ja koulutussektorien tehtävän ja erityisluonteen;

83. suosittaa edellä mainituista syistä aloittamaan kulttuurin (eritoten audiovisuaalisen kulttuurin) ja koulutuksen aloilla transatlanttisen vuoropuhelun, joka edistäisi jatkuvaa hyvien käytäntöjen ja kokemusten vaihtoa ja joka käsittelisi erityisesti:

a) luvattoman kopioinnin ja tuotteiden väärentämisen torjuntaa;

b) sellaisten parempien säädösten laatimista, jotka koskevat äänisisällön sekä audiovisuaalisen sisällön levittämistä Internetissä sekä näiden säädösten vastaavuutta tekijänoikeutta ja teostokorvauksia koskevien periaatteiden kanssa;

c) EU:n ja Yhdysvaltojen elokuvaperinnön - etenkin eurooppalaisen elokuvatuotannon Yhdysvalloissa, tuotannon suppeammasta levityksestä johtuen - tuntemusta keskinäisen ymmärryksen parantamiseksi;

d) elokuvien levityksen tasapainoisempaa kehitystä, jotta olisi mahdollista torjua mahdollista epäreilua kilpailua tai hallitsevan markkina-aseman hyödyntämistä tietyillä Euroopan unionin markkinoilla sekä poistaa mahdollisia lainsäädännöllisiä tai todellisia esteitä eurooppalaisten audiovisuaalisten tuotteiden levittämisen tieltä Yhdysvalloissa;

e) asianmukaisten järjestelyjen kehittämistä mannertenvälisen kulttuurimatkailun edistämiseksi ja lisäämiseksi;

84. pyytää keskustelun suuntaamista koulutuksen alalla erityisesti:

a) taidealojen ammattipätevyyksien tunnustamisen edistämiseen mannerten välillä erityisesti taiteen tekijöiden liikkuvuuden ja taiteilijavaihdon helpottamiseksi;

b) tutkimuksen sekä yliopiston opettajien, tutkijoiden ja opiskelijoiden vaihdon edistämiseen niillä aloilla, jotka vahvistavat Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisiä taloussuhteita sekä suhteita tieteiden alalla, ottaen huomioon erityisesti Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välinen sopimus korkeaasteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimisesta [16];

c) tietoisuus tietoyhteiskunnan sekä elämänikäisen oppimisen merkityksestä;

85. katsoo EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 5 kohdan ja 151 artiklan huomioon ottaen, että audiovisuaalisen alan erityispiirteet huomioon ottaen transatlanttisissa suhteissa on otettava huomioon Euroopan unionin kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus; kehottaa tässä yhteydessä panemaan täytäntöön kulttuurin monimuotoisuutta edistäviä toimia ja vauhdittamaan kulttuurisia vaihto-ohjelmia;

86. kehottaa Euroopan unionin toimielimiä lisäämään Yhdysvaltojen yhteistyötahojen tietoisuutta EU:n toteuttamista kulttuurien monimuotoisuutta koskevista Unescon yleissopimukseen perustuvista toimista;

87. korostaa tietosuoja-asioihin keskittymisen tärkeyttä transatlanttisten suhteiden yhteydessä; katsoo, että tietyiltä osin transatlanttisen toiminnan tietosuoja on puutteellinen, minkä vuoksi on tarkoituksenmukaista arvioida aloja, joilla tiedonvaihto kolmansien maiden kanssa näyttää toimivan hyvin (kuten Safe Harbour -periaatteiden osalta), jotta välitetään onnistuneita ratkaisuja muillekin aloille;

88. pitää tervetulleena OECD:n äskettäin EU:n ja Yhdysvaltojen taloudellisen yhdentymisen jatkamisen potentiaalisista taloudellisista eduista tekemää tutkimusta, jossa arvioidaan, että markkinoiden pääsyn esteiden poistaminen kasvattaisi BKT:tä ja että suorien ulkomaisten investointien kasvu olisi 2-3,5 prosenttia ja EU:n ja Yhdysvaltojen välisen kaupan kasvu 1-3 prosenttia;

89. pyytää, että EU laatii yksityiskohtaisemman ja kokonaisvaltaisen tutkimuksen, jossa: (a) määritellään jäljellä olevien EU:n ja Yhdysvaltojen välisen kaupan ja investoinnin tulliesteiden ja muiden kuin tulleja koskevien kaupan esteiden poistamisen vaikutukset; (b) tutkitaan tarvittaessa kokonaisvaltaisesti sääntelyn ennakko- ja jälkimukauttamista; (c) arvioidaan EU:n ja Yhdysvaltojen sääntelyn mukauttamisen tai lähentymisen vaikutusta kolmansiin maihin; (d) tutkitaan "sääntelysillan" soveltuvuutta, mikä tarkoittaa sitä, että kun toinen osapuoli hyväksyy tavaran tai palvelun, se hyväksytään automaattisesti kaikkialla transatlanttisilla markkinoilla.

Transatlanttiset vuoropuhelut

90. korostaa transatlanttisten vuoropuhelujen merkitystä EU:n ja Yhdysvaltojen välisten siteiden kehittämisen kannalta; toteaa, että vuoropuhelut liittyvät läheisesti transatlanttiseen päätöksentekoon ja auttavat varmistamaan, että eri aloilla toteutetut toimet vastaavat aidosti kansalaisten todellisia tarpeita, kun vuoropuhelut liittyvät asianomaisten alojen tärkeisiin kysymyksiin ja edistävät osaltaan merkittävästi transatlanttisen suhteen kehittymistä sekä sen tavoitteiden ja toimien muotoilua;

91. toteaa, että transatlanttinen lainsäätäjien vuoropuhelu on osaltaan vahvistanut EU:n ja Yhdysvaltojen parlamenttien välisiä suhteita; toistaa kantansa, jonka mukaan lainsäätäjien vuoropuhelun ja muiden vuoropuhelujen välisiä synergiaetuja on rakennettava muun muassa käynnistämällä uusia yhteisesti rahoitettuja ohjelmia, jotka koskevat parlamenttien virkamiesten vaihtoa ja lainsäätäjien vuoropuhelun pienimuotoisen sihteeristön luomista;

92. korostaa, että transatlanttisen lainsäätäjien vuoropuhelun 61. kokouksessa, joka pidettiin Wienissä 18.- 21. huhtikuuta 2006, vahvistettiin EU:n kansalaisille koituvat valtavat edut, jotka voivat syntyä, kun transatlanttisia taloussuhteita haittaavat esteet poistetaan, ja todettiin, että Yhdysvaltojen ja EU:n välisiä suhteita olisi uudistettava korvaamalla nykyinen rakenne EU:n ja Yhdysvaltojen välisellä kumppanuussopimuksella;

93. ottaa huomioon, että transatlanttinen yritystenvälinen vuoropuhelu on uudistanut onnistuneesti muotoaan voidakseen tehostaa yritysten panosta taloudellisen kumppanuuden vahvistamiseksi;

94. korostaa, että transatlanttisen työntekijöiden vuoropuhelun olisi oltava aktiivisempaa ja näkyvämpää yhteisiin kysymyksiin annettavien vastausten ja suositusten muotoilussa; suosittelee, että transatlanttisen työntekijöiden vuoropuhelun olisi keskityttävä yhteistyön tärkeimpiin aloihin alakohtaisemman lähestymistavan avulla;

95. toteaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen tiede- ja teknologiasopimus on EU:n ja Yhdysvaltojen tieteellisten suhteiden edistämisen merkittävin väline; kehottaa osapuolia luomaan virallisen transatlanttisen tutkimusvuoropuhelun, jonka tarkoituksena on edistää ja koordinoida tiettyjä tieteenaloja koskevaa tutkimusyhteistyötä ja uusia aloitteita, jotka menevät nykyisiä rakenteita pitemmälle;

96. toteaa, että myös virallisten sopimusten ulkopuoliset transatlanttiset vuoropuhelut edistävät EU:n ja Yhdysvaltojen suhteiden kehittämistä; suosittelee, että transatlanttisen vuoropuhelun nykyisiä rakenteita tarkistetaan ja että uusia lupaavia tehostetun yhteistyön alueita tutkitaan.

Euroopan parlamentin asema

97. korostaa, että vaikka taloudellisessa aloitteessa suunnitellut tehtävät koskevat ennen kaikkea sääntelijöitä, täysin integroituneiden transatlanttisten markkinoiden saavuttamisessa toivotaan myös molempien puolten lainsäätäjien aktiivista osallistumista; korostaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksiin olisi sisällytettävä riittävästi parlamentaarista osallistumista, jotta kahden toimeenpanijan johtamaan hallinnolliseen prosessiin voidaan tarjota riittävästi parlamentaarista panosta; vaatii, että lainsäätäjien transatlanttinen vuoropuhelu ja korkean tason ryhmä tapaavat ennen jokaista huippukokousta, jotta ne voivat keskustella työohjelman edistymisestä;

98. vaatii transatlanttisen lainsäätäjien vuoropuhelun edustajien ja korkean tason työryhmän yhteisen kokouksen järjestämistä viikkoa ennen jokaista huippukokousta tarkoituksena keskustella tärkeistä taloudellisista kysymyksistä ja erityisesti työohjelman edistymisestä;

99. suosittelee, että vähintään Euroopan parlamentin puhemies ja Yhdysvaltojen kongressin johtoelimet osallistuvat seuraavaan EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokoukseen ja että Yhdysvaltojen kongressi osallistuu tulevien EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokousten valmisteluun ja itse huippukokouksiin;

100. pitää myönteisenä pyrkimyksiä, joiden tarkoituksen on vahvistaa Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltojen kongressin välistä transatlanttista lainsäätäjien vuoropuhelua, tehokkaan "varhaisvaroitusmekanismin" käyttöönotto ja parlamenttien valiokuntien välisen transatlanttisen raportointijärjestelmän käyttöönotto erityisesti mukaan luettuna;

101. pyytää Yhdysvaltojen edustajainhuonetta harkitsemaan pysyvän valtuuskunnan perustamista transatlanttisen lainsäätäjien vuoropuhelun jatkuvuuden varmistamiseksi; pyytää lisäksi, että myös Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltojen senaatin välinen säännöllinen vuoropuhelu olisi käynnistettävä;

102. pyytää vastaavia valiokuntia käyttämään vuoden 2007 talousarviota tarvittavien varojen osoittamiseen siihen, että Euroopan parlamentille perustetaan pysyvä toimipaikka Washingtoniin, jotta parlamentin omat toimet voidaan institutionalisoida ja Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltain kongressin suhteita parantaa;

*

* *

103. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Amerikan yhdysvaltojen presidentille ja kongressille.

[1] Allekirjoitettu EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa Madridissa.

[2] EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa Lontoossa hyväksytty yhteinen lausunto.

[3] Allekirjoitettu EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa Bonnissa.

[4] Annettu EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa Washingtonissa.

[5] EUVL C 124 E, 25.5.2006, s. 556.

[6] EYVL C 34 E, 7.2.2002, s. 359.

[7] EYVL C 177 E, 25.7.2002, s. 288.

[8] EUVL C 180 E, 31.7.2003, s. 392.

[9] EUVL C 69 E, 19.3.2004, s. 124.

[10] EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 1043.

[11] EUVL C 247 E, 6.10.2005, s. 151.

[12] Allekirjoitettu EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa Shannonissa 25. ja 26. kesäkuuta 2004.

[13] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0461.

[14] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0238.

[15] Daniel S. HAMILTON/Joseph P. QUINLAN (eds.) Deep Integration: How Transatlantic Markets are Leading Globalization. June 2005; Francisco CABRILLO, Jaime GARCÍA-LEGAZ and Pedro SCHWARTZ, A case for an open Atlantic Prosperity Area, FAES, 2006.

[16] EYVL L 71, 13.3.2001, s. 8.

--------------------------------------------------