Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2020/C 88/06)

Tämä ilmoitus julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Savennières”

PDO-FR-A0158-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 15. marraskuuta 2019

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Maantieteellinen alue

Maantieteellistä aluetta muutetaan seuraavasti: ”Kaikki tuotantovaiheet tapahtuvat maantieteellisellä alueella, joka kattaa Maine-et-Loiren departementin seuraavat kunnat (vuoden 2018 virallinen geokoodi): Bouchemaine, La Possonnière ja Savennières.

Maantieteellistä aluetta koskevaan kartta-aineistoon voi tutustua tuotteiden alkuperää ja laatua valvovan kansallisen laitoksen (Institut national de l’origine et de la qualité, INAO) verkkosivustolla.”

Toimituksellinen muutos: uudessa hallintoyksiköiden luettelossa otetaan huomioon alueliitokset tai muut muutokset hallinnollisessa aluejaossa, jotka ovat tapahtuneet eritelmien hyväksymisen jälkeen. Oikeusvarmuuden lisäämiseksi luettelossa viitataan INSEEn vuosittain päivittämän virallisen maantieteellisen koodin voimassa olevaan versioon. Maantieteellinen alue pysyy muuttumattomana.

Lisäksi INAO:n verkkosivustolla on maantieteellistä aluetta edustavaa kartta-aineistoa, jotta kansalaiset saavat asiasta paremmin tietoa.

Yhtenäisen asiakirjan 6 kohtaa (Maantieteellinen alue) muutetaan vastaavasti.

2. Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Korvataan 1 luvun IV kohdan 3 alakohdan kuntaluettelo seuraavasti:

Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (Champ-sur-Layonin, Faveraye-Mâchellesin, Faye-d’Anjoun, Rablay-sur-Layonin ja Thouarcén liitoskuntien aikaisemmat alueet), Blaison-Saint-Sulpice (Blaison-Gohier’n ja Saint-Sulpicen liitoskuntien aikaisemmat alueet), Brissac Loire Aubance (Alleuds’n, Brissac-Quincén, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubancen, Luignén, Saint-Rémy-la-Varennen, Saint-Saturnin-sur-Loiren, Saulgé-l’Hôpitalin ja Vauchrétienin liitoskuntien aikaisemmat alueet), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (Chanzeaux’n ja Valanjoun liitoskuntien aikaisemmat alueet), Denée, Doué-en-Anjou (Brignén liitoskunnan aikaisempi alue), Les Garennes sur Loire (Juigné-sur-Loiren ja Saint-Jean-des-Mauvrets’n liitoskuntien aikaisemmat alueet), Mauges-sur-Loire (Saint-Laurent-de-la-Plainen liitoskunnan aikaisempi alue), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (Chavagnesin, Martigné-Briandin ja Notre-Dame-d’Allençonin liitoskuntien aikaisemmat alueet) ja Val-du-Layon (Saint-Aubin-de-Luignén ja Saint-Lambert-du-Lattayn liitoskuntien aikaisemmat alueet).

Näin otetaan huomioon eritelmän viimeisimmän version jälkeen tapahtuneet eri kuntaliitokset. Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue pysyy muuttumattomana.

Yhtenäisen asiakirjan 9 kohtaa (täydentävät edellytykset) muutetaan vastaavasti.

3. Maatalouden ympäristötoimet

Lisätään 1 luvun VI kohdan 2 alakohtaan: ”Hoidettu, luontainen tai kylvetty kasvipeite on pakollinen rivien välissä. Jos kasvipeitettä ei ole, toimijan on suoritettava maanmuokkaustyöt, jotta voidaan varmistaa luontainen kasvillisuus, tai perusteltava viininviljelyalan viranomaisten hyväksymien biologisen torjunnan tuotteiden käyttö. Jos viljelylohkolla käytetään biologisen torjunnan tuotteita, muiden rikkakasvien torjunta-aineiden käyttö on kiellettyä.”

Tämä muutos liittyy toimijoiden maatalousekologiaa edistävien käytäntöjen tämänhetkiseen kehitykseen koko Anjoun viinialueella. Se heijastaa ympäristönäkökohtien laajempaa huomioon ottamista teknisissä toimenpiteissä. Muutos auttaa vähentämään rikkakasvien kemiallisten torjunta-aineiden käyttöä kasvipeitteen suosimisen, rikkakasvien mekaanisen poistamisen ja biologisten torjunta-aineiden käytön ansiosta. Rikkakasvien torjunta-aineiden käytön vähentämisen on edistettävä viininviljelymaan suojelua ja säilytettävä sen luonnolliset ominaisuudet (hedelmällisyys, biologinen monimuotoisuus, biologinen puhdistus), mikä edistää viinien laatua ja aitoutta ja vahvistaa kasvualueeseen (”terroir”) liittyvää käsitettä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

4. Sadonkorjuukielto

Poistetaan I luvun VII kohdan 1 alakohdasta virke ”Viininkorjuun aloituspäivä vahvistetaan Ranskan maatalous- ja merikalastuslain D. 645-6 §:n säännösten mukaisesti.”

Viininkorjuun alkamispäivän asettaminen ei ole nykyään enää tarpeen, koska toimijoilla on laaja valikoima välineitä, joiden avulla he voivat arvioida viinirypäleiden kypsyyden mahdollisimman tarkasti. Kaikilla toimijoilla on useita omia ja kollektiivisia laitteita ja välineitä, joiden avulla on mahdollista määrittää tarkasti optimaalinen päivämäärä kunkin viljelylohkon korjuun aloittamiselle tuotantotavoitteiden mukaisesti.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

5. Käymishuoneen kapasiteetti

Korvataan 1 luvun IX kohdan 1 alakohdan c alakohdassa virke ”Kunkin toimijan käymishuoneen kapasiteetti vastaa vähintään 1,4-kertaisesti viinitilan keskimääräistä tuotosta edellisten viiden vuoden aikana.” virkkeellä ”Kunkin toimijan käymishuoneen kapasiteetti vastaa vähintään 1,4-kertaisesti keskimääräistä viiniytettyä määrää edellisten viiden vuoden aikana.”

Eritelmissä ei viitattu tilavuuskapasiteettiin (ilmaistuna hehtolitroina tai kuutiometreinä) vaan tuottoon, toisin sanoen korjuumäärään jaettuna tuotantoon käytetyllä pinta-alalla (ilmaistuna esimerkiksi hl/ha). Ehdotetulla muutoksella voidaan korjata tällainen epäjohdonmukaisuus määrien suhteen asiasisältöä muuttamatta (vähimmäismääräksi vahvistetaan aina 1,4 kertaa tilan keskimääräinen viiniytetty määrä aiempina viinivuosina).

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

6. Viinin liikkeellelasku

Poistetaan 1 luvun IX kohdan 5 alakohdan b alakohta, joka koskee päivämäärää, jolloin viini lasketaan liikkeelle valtuutettujen varastonpitäjien välillä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

7. Tietojen kirjaaminen

Korvataan 2 luvun II kohdan 3 alakohdassa sana ”potentiaalinen” sanalla ”luonnollinen”.

Jotta kaikki Anjou Saumurin alueen eritelmät laaditaan yhdenmukaisesti, ilmaisu ”luonnollinen alkoholipitoisuus” korvaa ilmaisut ”potentiaalinen pitoisuus” ja ”aste”. Nämä muutokset parantavat eritelmien luettavuutta. Rekisterien pitämistä koskevien säännösten yhdenmukaistamisella pyritään helpottamaan tarkastussuunnitelman laatimista ja näiden rekistereiden valvontaa.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

8. Tärkeimmät tarkastettavat kohdat

Tuote-eritelmän 3 lukua on tarkistettu, jotta johdonmukaistetaan Anjou Saumurin alueen eritelmien tarkastettavien tärkeimpien kohtien kirjoitusasua.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Savennières

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Tuotteen ominaisuudet

Viinit ovat kuivia, puolikuivia, puolimakeita tai makeita ja kuohumattomia valkoviinejä, joiden pääasialliset analyyttiset ominaisuudet ovat seuraavat: – Kuivissa viineissä luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11,5 tilavuusprosenttia. – Muiden viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 12,5 tilavuusprosenttia. – Kuivissa viineissä käymiskykyisten sokereiden (glukoosin ja fruktoosin) pitoisuus käymisen jälkeen on enintään 4 grammaa litraa kohden tai 8 grammaa litraa kohden, jos kokonaishappopitoisuus ilmoitettuna grammoina viinihappoa litraa kohden ei alita käymiskykyisten sokereiden pitoisuutta enempää kuin 2 grammaa litraa kohden. – Kuivien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia. Haihtuvien happojen kokonaispitoisuus, kokonaishappopitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) 11 Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus (mg/l)

Tuotteen kuvaus

Viinit ovat valkoviinejä ja useimmiten kuivia. Ne voivat kuitenkin joskus sisältää käymiskykyisiä sokereita. Niiden väri vaihtelee vaaleankeltaisesta kullankeltaiseen. Tuoksulle ovat ominaisia kukkaistuoksut tai kukkainen aromi (kuten akaasia, lehmus), joihin sekoittuu hedelmällisiä vivahteita, jotka voivat muistuttaa päärynää, persikkaa, kvitteniä, paahdettuja manteleita, rusinoita, hunajaa, ja mukana on myös hieman mineraalisuutta. Ensimmäinen suutuntuma on täyteläinen, runsas ja tuo esiin koko aromaattisen monivivahteisuuden. Jälkimaku on sekoitus raikkautta, mineraalisuutta ja hieman katkeruutta, joka tuo harmonisuutta ja tasapainoa. Nämä viinit saavat täydelliset ominaisuutensa oltuaan useita vuosia pullossa. Viineillä, joissa on käymiskykyisiä sokereita, on erittäin hyvä vanhenemispotentiaali.

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Puupalojen käyttö on kiellettyä. Kuivien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia.

Kaikenlaiset väkevöintitoimet kielletään muiden viinien osalta. Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla sekä maaseutua ja kalastusta koskevassa Ranskan laissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Viinejä kypsytetään vähintään satovuotta seuraavan vuoden maaliskuun 15. päivään saakka.

Istutustiheys – etäisyydet

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 4 000 köynnöstä hehtaarilla. Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,50 metriä, ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava alle 1 metri. Viininviljelylohkojen, joiden istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä mutta kuitenkin vähintään 3 300 köynnöstä hehtaaria kohti, sadosta voidaan käyttää tarkistettua alkuperänimitystä sillä ehdolla, että noudatetaan eritelmässä määrättyjä sääntöjä tukilankojen käytöstä ja lehvistön korkeudesta. Viininviljelylohkojen välinen etäisyys saa olla enintään 3 metriä, ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava alle 1 metri.

Leikkausta ja sitomista koskevat säännöt

Viljelykäytäntö

Viiniköynnökset leikataan viimeistään 30. huhtikuuta eri korkuisiksi siten, että köynnökseen jää enintään 12 silmua ja runkoon enintään neljä silmua.

Tukilangoilla tuetun lehvistön korkeus on vähintään yhtä suuri kuin 0,6 kertaa rivien välinen etäisyys. Tukilangoilla tuetun lehvistön korkeus mitataan lehvistön alarajan, joka on asetettu vähintään 0,40 metriin maanpinnasta, ja ylemmän karsimisrajan, joka on asetettu vähintään 0,20 metriä ylemmän tukilangan yläpuolelle, väliltä.

Viininviljelylohkot, joiden istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä mutta kuitenkin vähintään 3 300 köynnöstä hehtaaria kohti, ovat myös tukilankojen käyttöjä koskevien sääntöjen mukaisia: tukilankojen seipäiden vähimmäiskorkeus maanpinnasta on 1,90 metriä; tukilankajärjestelmä muodostuu neljässä tasossa olevista langoista; ylemmän langan vähimmäiskorkeus on 1,85 metriä maanpinnasta.

Kastelu

Viljelykäytäntö

Kastelu on kielletty.

Korjuu

Viljelykäytäntö

Rypäleet korjataan valitsemalla tertut köynnöksestä. Viininkorjuukoneiden käyttö on kielletty.

b. Enimmäistuotokset

Kuivat ja puolikuivat viinit

50 hehtolitraa/ha

Muut viinit

35 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Kaikki tuotantovaiheet tapahtuvat maantieteellisellä alueella, joka kattaa Maine-et-Loiren departementin seuraavat kunnat (vuoden 2018 virallinen geokoodi): Bouchemaine, La Possonnière ja Savennières.

7. Pääasialliset rypälelajikkeet

Chenin B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

1. Maantieteellisen alueen tiedot:

a) Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät

Maantieteellinen alue sijaitsee Loire-joen oikealla rannalla, noin viidentoista kilometrin päässä Angers’n kaupungista. Sille ovat ominaisia etelään/kaakkoon suuntautuvat rinteet, jotka ulottuvat Loire-joen uomalta 500–1 500 metrin leveydelle ja pitkin jokea noin 6 kilometrin etäisyydelle. Maantieteellisen alueen pohjoisosassa on laaja, kylmempi ja tuulinen tasanko, jota käytetään pääasiassa karjankasvatukseen ja viljanviljelyyn.

Maaperä koostuu myöhäisordovikikauden ja varhaisdevonikauden välillä syntyneen liuskekiven muodostumista sekä liuskaisista ja hiekkaisista muodostumista ja paikallisesti vulkaanisista juonikivistä (ryoliitit ja spiliitit). Tasangon alkupäässä on kvartäärikaudella tuulen mukana kulkeutunutta hiekkaa, joka on pakkautunut paksuudeltaan vaihtelevaksi kerrokseksi. Rinteillä kallioperä on usein hyvin lähellä maanpintaa.

Maantieteellinen alue ulottuu kolmen kunnan alueelle: Bouchemaine, La Possonnière ja Savennières.

Ilmasto on valtamerellinen. Viinialueelta länteen sijaitseva Mauges’n ylänkö tasoittaa valtamerellisiä ominaisuuksia föhn-tuulen vaikutuksesta. Vuotuinen keskimääräinen sademäärä on 650 millimetriä, kun se Mauges’n kukkuloilla on yli 800 millimetriä. Alue on suojassa kosteilta tuulilta. Erot sademäärissä ovat vieläkin suuremmat viiniköynnöksen kasvukauden aikana, kesäkuusta satokauteen saakka. Vuotuiset keskilämpötilat ovat suhteellisen korkeat (noin 12 °C). Loire-joella on tärkeä rooli lämpötilan säätelemisessä lähellä jokea sijaitsevilla rinteillä, jotka ovat vallitsevien tuulten alapuolella, jolloin yölämpötilat pysyvät korkealla. Sillä on myös tärkeä rooli korjuuaikana, koska se edistää aamu-usvan esiintymistä, joka on välttämätöntä jalohomeen kehittymiselle.

b) Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät

Viininviljely rajoittui ensin viljelylohkoihin Angers’n suurten luostareiden lähistöllä. Viljely levisi Angers’n ympäristöön ja sen jälkeen Pruniers’n ja Bouchemainen rinteille 300-luvulla. Noin vuonna 1130 Saint-Nicolas d’Angers’n luostarin munkit istuttivat köynnöksiä rinteelle, josta avautui näköala Loirelle. Se sai nimen ”La Roche aux Moines”. Vuonna 1140 benediktiininunnat rakennuttivat luostarin nimeltä ”Le Prieuré” La Possonnièren kylään. Rakennusta ympäröivät silloin isot viinitarhat. Viiniä ”Savennières” arvostettiin ylhäisön keskuudessa ja erityisesti 1400-luvulla kuninkaan René I Anjoulaisen (”bon roi René”) pöydässä. Kuningas vieraili paikkakunnalla ja maistoi lasillisen kylän länsipuolen viljelylohkolta peräisin olevaa viiniä nimittäen sitä ”kultapisaraksi”. Tämä viljelylohko on sen jälkeen tunnettu nimityksellä ”Clos de la Goutte d’Or”.

Viininviljely kehittyy erityisesti 1600- ja 1700-luvun aikana. Bidet ja Duhamel de Monceau julkaisivat vuonna 1749 tutkielman viininviljelystä ”Traité sur la nature et la culture de la vigne”, jossa todetaan: ”Loiren varrella, joen kummallakin puolella olevat rinteet, muodostavat Anjoun eri viinitarha-alueet: rinteet ovat puolen peninkulman tai peninkulman neljännesosan päässä toisistaan Angers’ta lähtien ja 7–8 peninkulman päässä toisistaan kauempana Bretagnen suunnassa. Nämä kivikkoiset rinteet eivät tuottaneet aiemmin mitään, ja niillä kasvoivat vain pensaat, varvut ja vanhat puut; ne tekivät alueesta hankalakulkuisen ja kaikenlaisten villipetojen tai myrkyllisten eläinten piilopaikan. Maata, jota on hyvin vaikea raivata, voidaan nyt viljellä helposti, ja kaikkialle on istutettu viiniköynnöksiä, aivan siihen paikkaan saakka, jossa rinnemaasto alkaa tasoittua ja kääntyä pohjoisen suuntaan peninkulman neljännesosan tai puolen peninkulman pituudella. Loiren oikealla puolella sijaitsevat rinteet, jotka loiventuvat Nantesin suuntaan, saavat voimakkainta auringonvaloa, ja siksi viini on parempaa ja vahvempaa kuin joen vasemmalla puolella...”. Savennièresin kylän ympäristön rinteet ja maat ovat viiniköynnösten peittämät, ja jokaisella maatilalla on useita viiniköynnösten peittämiä penkkejä. Säätyjen yleiskokouksen vallankumouksen aattona laatimista valitusmuistioista käyvät ilmi viinitarhojen olosuhteet rinteillä. ”Savennières: 2 460 asukasta, yksi kolmasosa viinintarhoina, jotka tuottavat erinomaista vuosikertaa (…) En ole nähnyt yhtään kuntaa, joka maksaa enemmän veroja kuin Savennières”, kirjoittaa pormestari Dertrou.

Viininviljely muuttuu merkittävästi 1800-luvulla viininvalmistusmenetelmissä ja kasvinsuojelussa saavutetun huomattavan edistyksen ansiosta. Esimerkiksi Guilloryn kaltaiset maanomistajat halusivat valmistaa laadukkaita viinejä ja ylläpitää nimityksen ”Savennières” piiriin kuuluvien viinien mainetta. Sen jälkeen tehtiin monia kokeiluja, joihin käytettiin myös muita viinirypälelajikkeita, kuten verdelho de Madeiraa, joita kasvoi professori Maisonneuven mukaan kuutisenkymmentä köynnöstä Coulée de Serrant’n viinitarhoissa, terassien koristuksena tai tukilankajärjestelmää koskevissa kokeiluissa. Rypälelajike chenin B pysyi kuitenkin viinitarha-alueelle tyypillisenä viinirypälelajikkeena. Jules Guyot kuvasi yhden vierailunsa aikana vuonna 1865 toimintatapoja ja mainitsi kannosversollisen leikkauksen, silmujen poiston ja korjuun, kun ”suuri osa rypäleistä on kypsiä”.

Tarkistettu alkuperänimitys ”Savennières” hyväksyttiin 8. joulukuuta 1952 annetulla asetuksella, jossa määritellään pääasiassa viinit, joissa on käymiskykyisiä sokereita. Tätä asetusta on etujärjestön peräkkäisten puheenjohtajien, esimerkiksi Michèle Bazin de Jesseyn vaikutuksella täydennetty luomalla määritelmä kuiville viineille. Lisäksi tarjotaan mahdollisuus tuottaa viinejä, joissa on käymiskykyisiä sokereita, mikä heijastaa viininviljelykäytäntöjä ja ympäristön omaleimaisuutta.

Vuonna 2009 viininviljelyä harjoitti 34 toimijaa.

2. Tietoja tuotteen laadusta ja ominaispiirteistä

Viinit ovat valkoviinejä ja useimmiten kuivia. Ne voivat kuitenkin joskus sisältää käymiskykyisiä sokereita. Niiden väri vaihtelee vaaleankeltaisesta kullankeltaiseen.

Tuoksulle ovat ominaisia kukkaistuoksut tai kukkainen aromi (kuten akaasia, lehmus), joihin sekoittuu hedelmällisiä vivahteita, jotka voivat muistuttaa päärynää, persikkaa, kvitteniä, paahdettuja manteleita, rusinoita, hunajaa, ja mukana on myös hieman mineraalisuutta.

Ensimmäinen suutuntuma on täyteläinen, runsas ja tuo esiin koko aromaattisen monivivahteisuuden. Jälkimaku on sekoitus raikkautta, mineraalisuutta ja hieman katkeruutta, joka tuo harmonisuutta ja tasapainoa.

Nämä viinit saavat täydelliset ominaisuutensa oltuaan useita vuosia pullossa. Viineillä, joissa on käymiskykyisiä sokereita, on erittäin hyvä vanhenemispotentiaali.

3. Syy- ja seuraussuhteet

Viinirypäleiden rajattuun viljelyalueeseen luokitellaan suojaisilla rinteillä sijaitsevia viljelylohkoja, jotka saavat sijaintinsa vuoksi voimakasta auringonvaloa ja joiden maan pintakerros on kehittynyt liuskekiven muodostumien sekä liuskaisten ja hiekkaisten muodostumien päälle, tai joiden maaperä on ohuenlainen ja kehittynyt tuulen tuoman hiekkakerroksen päälle. Maaperä ei ole kovin hedelmällinen, se on erittäin kivinen, vedenläpäisykyky on suuri ja vedenpidätyskyky on heikko.

Nämä viininviljelyolosuhteet edellyttävät viiniköynnöksen ja sen tuotantopotentiaalin optimaalista hallintaa, mikä heijastuu köynnösten hoidossa, leikkausta koskevissa tiukoissa säännöissä ja terttujen valintaan perustavassa korjuussa, myös kuivien viinien tuotannossa.

Toimijoiden osaaminen heijastuu chenin B ‐rypälelajikkeen valinnassa; kyse on ilmasto-oloihin sopeutuneesta rypälelajikkeesta, joka saa näissä olosuhteissa omaleimaisuuteensa ja täyteläisyytensä. Toimijat ovat mukautuneet sen ominaisuuksiin monipuolistamalla teknisiä toimia. Istutuspaikan, köynnösten kasvatuksen ja satovuoden ilmasto-olosuhteiden perusteella valmistetuissa viineissä on perinteisesti vaihteleva määrä käymiskykyisiä sokereita. Jos ilmasto-olosuhteet viininkorjuun loppupuolella ovat suotuisat Loiren lämpöä tasaavan vaikutuksen ansiosta, rypäleiden kuivumisprosessia mekaanisesti edistävien joen uomaa puhaltavien tuulien ansiosta tai aamu-usvan ansiosta, voidaan valmistaa puolimakeita tai makeita viinejä rypäleistä, jotka korjataan köynnöksistä kuivumisen aiheuttaman väkevöitymisen jälkeen tai joissa on jalohometta botrytis cinerean vaikutuksesta.

Toimijat ovat myös omaksuneet nopeasti tekniikat, joiden avulla ne pystyvät saamaan viinirypäleistä parhaat tulokset mukauttamalla viininvalmistustekniikoitaan. Käymisen jälkeinen kypsytys tynnyreissä on välttämätöntä, jotta saadaan viinejä, joilla on monivivahteinen aromi. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi eritelmissä määritetään, että kypsytys jatkuu viininkorjuusta vähintään seuraavan vuoden maaliskuun 15. päivään saakka.

Tällaisen ainutlaatuisen luonnonympäristön, siihen sopivien rypälelajikkeiden ja rypäleiden mahdollisuuksien hyödyntämiseen erikoistuneiden henkilöiden yhdistelmä antaa mahdollisuuden saada omintakeisia ja erikoisia viinejä, joilla on historiallinen maine. André Jullien ei epäröinyt luokitella niitä vuonna 1816 julkaistussa teoksessaan viinialueiden pinnanmuodostuksesta, ”Topographie de tous les vignobles connus”, ensimmäiseen luokkaan antaen tunnustusta niiden omintakeisuudesta, laadusta ja maineesta.

Viinialue ”Savennières”, symboli Anjoun alueen hyvästä elämänlaadusta, on listattu vuodesta 2001 lähtien Unescon maailmanperintökohteeksi.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Oikeudellinen kehys:

EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue koostuu viiniyttämistä, valmistusta ja jälkikäsittelyä koskevan poikkeuksen mukaisesti seuraavista kunnista (vuoden 2018 virallinen geokoodi): Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (Champ-sur-Layonin, Faveraye-Mâchellesin, Faye-d’Anjoun, Rablay-sur-Layonin ja Thouarcén liitoskuntien aikaisemmat alueet), Blaison-Saint-Sulpice (Blaison-Gohier’n ja Saint-Sulpicen liitoskuntien aikaisemmat alueet), Brissac Loire Aubance (Alleuds’n, Brissac-Quincén, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubancen, Luignén, Saint-Rémy-la-Varennen, Saint-Saturnin-sur-Loiren, Saulgé-l’Hôpitalin ja Vauchrétienin liitoskuntien aikaisemmat alueet), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (Chanzeaux’n ja Valanjoun liitoskuntien aikaisemmat alueet), Denée, Doué-en-Anjou (Brignén liitoskunnan aikaisempi alue), Les Garennes sur Loire (Juigné-sur-Loiren ja Saint-Jean-des-Mauvrets’n liitoskuntien aikaisemmat alueet), Mauges-sur-Loire (Saint-Laurent-de-la-Plainen liitoskunnan aikaisempi alue), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (Chavagnesin, Martigné-Briandin ja Notre-Dame-d’Allençonin liitoskuntien aikaisemmat alueet) ja Val-du-Layon (Saint-Aubin-de-Luignén ja Saint-Lambert-du-Lattayn liitoskuntien aikaisemmat alueet).

Merkinnät

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät säännökset

Edellytyksen kuvaus:

Vapaaehtoiset merkinnät voidaan kirjoittaa etikettiin kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kertaa niin suuret kuin kirjaimet, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Tarkistettuun alkuperänimitykseen voidaan lisätä täydentävä maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” eritelmässä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Maantieteellisen nimityksen nimi ”Val de Loire” voidaan kirjoittaa kirjainkoolla, joka on korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa kirjainkoosta, jolla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Viinit on merkittävä kaupallisissa asiakirjoissa, saateasiakirjoissa ja merkinnöissä maininnalla ”puolikuiva”, ”puolimakea” tai ”makea”, viinissä olevien käymiskykyisten sokereiden (glukoosin ja fruktoosin) pitoisuuden perusteella, siten kuin tämä määritetään unionin säännöksissä. Etiketeissä nämä maininnat ovat samassa kentässä kuin mihin kirjoitetaan tarkistetun alkuperänimityksen nimi.

Tarkistetulla alkuperänimityksellä suojattujen viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi edellyttäen, että – kyseessä on kiinteistörekisterialue – paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa. Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet niistä kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Linkki eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a87a8bc4-187d-4cf2-82e7-f4a10eb68f12

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.