KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE yleisestä talousarviosta katettavista takauksista ­ Tilanne 31. joulukuuta 2013 /* COM/2014/0540 final */





Sisällysluettelo 1............ Johdanto. 3 2............ EU:n talousarviosta takauksen saaneet toimet 3 3............ Takauksella katettujen toimien kehitys. 5 3.1......... Komissio suoraan hallinnoimat toimet 5 3.1.1...... Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi 5 3.1.2...... Maksutasejärjestely. 6 3.1.3...... Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainat 6 3.1.4...... Euratom-lainat 7 3.2......... EIP:n ulkoisten rahoitustointen kehittyminen. 7 4............ EU:n talousarviosta katettavat riskit 8 4.1......... Riskin määrittely. 8 4.2......... Kokonaisriskin koostumus. 9 4.3......... EU:n talousarviosta katettava vuotuinen riski 11 4.3.1...... Jäsenvaltioihin liittyvät riskit 11 4.3.2...... Kolmansiin maihin liittyvät riskit 12 5............ Takausten käyttöönotto ja takuurahaston tilanteen kehittyminen. 14 5.1......... Takausten käyttöönotto. 14 5.1.1...... Maksut kassavaroista. 14 5.1.2...... EU:n talousarviosta suoritetut maksut 14 5.1.3...... Maksut takuurahastosta ja takaisinperinnät 14 5.2......... Takuurahaston tilanteen kehittyminen. 15 1. Johdanto Tässä kertomuksessa tarkastellaan EU:n talousarviosta katettavia luottoriskejä. Ne aiheutuvat takauksista ja lainanantotoimista, jotka Euroopan unioni toteuttaa suoraan tai jotka toteutetaan välillisesti EIP:lle unionin ulkopuolella toteutettaville rahoitushankkeille myönnetyn takauksen kautta. Kertomus esitetään varainhoitoasetuksen[1] 149 artiklan nojalla. Kyseisessä säännöksessä edellytetään, että komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen EU:n talousarviosta tehdyistä takauksista ja niihin liittyvistä riskeistä.[2] Kertomuksen rakenne on seuraavanlainen: 2 osassa esitetään EU:n talousarviosta takauksen saaneiden toimien keskeiset osatekijät sekä useita muita kriisinhallintamekanismeja, joista ei kuitenkaan aiheudu riskiä EU:n talousarviolle. Kertomuksen 3 osassa kuvataan takauksen saaneiden toimien kehitystä ja 4 osassa suurimpia EU:n talousarviosta katettavia riskejä. Takausten käyttöönottoa ja ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetun takuurahaston[3], jäljempänä ’takuurahasto’, tilanteen kehittymistä kuvataan 5 osassa. Tätä kertomusta täydentää komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SWD), joka sisältää yksityiskohtaisia taulukoita ja selityksiä. Siinä myös esitetään makrotaloudellinen analyysi maista, joille on myönnetty EU:n lainoja ja/tai takauksia. Ne edustavat suurinta osaa rahaston riskeistä. 2. EU:n talousarviosta takauksen saaneet toimet EU:n talousarviosta katettavat riskit ovat peräisin useista luotonanto- ja takaustoimenpiteistä, jotka voidaan jakaa kahteen luokkaan: – lainat, jotka Euroopan unioni myöntää makrotaloudellisiin tarkoituksiin, ts. kolmansille maille myönnettävä makrotaloudellinen rahoitusapu[4], jonka unioni myöntää yhdessä Bretton Woods -instituutioiden kanssa, maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat[5] euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille, joilla on maksutasevaikeuksia, ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista (ERVM) myönnettävät lainat[6] kaikille jäsenvaltioille, joille niistä riippumattomista syistä poikkeukselliset tapahtumat ovat aiheuttaneet vakavia taloudellisia tai rahoituksellisia häiriöitä tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa niille tällaisia häiriöitä; ja – mikrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnettävät lainat, ts. Euratom-lainat ja ennen kaikkea rahoitus, jonka Euroopan investointipankki (EIP) myöntää EU:n takauksen saaneisiin toimiin unionin ulkopuolisissa valtioissa (EIP:n ulkoinen rahoitus)[7]. Takuurahasto on vuodesta 1994 kattanut EIP:n takauksen saaneen ulkoisen rahoituksen, Euratom-lainat ja makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainat kolmansille maille. Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat ja ERVM:stä myönnettävät lainat puolestaan katetaan suoraan EU:n talousarviosta. Takuurahasto kattaa unionin ulkopuolisille valtioille tai unionin ulkopuolisissa valtioissa toteutettaviin hankkeisiin myönnettyihin lainoihin ja lainatakauksiin liittyvät laiminlyönnit. Sen tehtävänä on – varmistaa maksuvalmius ilman, että takauksella katettujen lainojen takaisinmaksun laiminlyönnin tai viivästymisen yhteydessä jouduttaisiin aina turvautumaan EU:n talousarvioon; ja – tarjota budjettikuria vahvistava väline luomalla rahoituspuitteet, joiden perusteella unionin ulkopuolisille maille myönnettävien komission ja EIP:n lainojen takaustoimintaa koskeva Euroopan unionin politiikka määräytyy.[8] Jos EU:n ulkopuolisista maista tulee jäsenvaltioita, kyseisiin maihin liittyviä lainoja ei enää kateta takuurahastosta, ja riskit ovat suoraan EU:n talousarvion vastuulla. Takuurahaston toiminta rahoitetaan EU:n talousarviosta, ja sen varat on pidettävä tasolla, joka on tietty prosenttiosuus sen kattamasta laina- ja takauskannasta. Kyseinen prosenttiosuus, jota kutsutaan tavoitesummaksi, on tällä hetkellä 9 prosenttia.[9] Jos takuurahaston varat eivät riitä, tarvittavat varat otetaan EU:n talousarviosta. Muut kriisinhallintamekanismit, joita ei kateta EU:n talousarviosta Osana kriisin vaikutusten torjuntaa otettiin käyttöön useita muitakin mekanismeja, joista ei kuitenkaan aiheudu riskiä EU:n talousarviolle. Nämä ovat - Kreikan lainajärjestely[10], joka rahoitetaan komission keskitetysti hallinnoimilla kahdenvälisillä lainoilla muilta euroalueen jäsenvaltioilta, - Euroopan rahoitusvakausväline[11] (ERVV), jonka euroalueen jäsenvaltiot perustivat Ecofin-neuvostossa 9. toukokuuta 2010 tehtyjen päätösten jälkeen. ERVV:n tehtävänä on turvata rahoitusvakaus Euroopassa tarjoamalla rahoitustukea euroalueen jäsenvaltioille osana makrotalouden sopeutusohjelmaa. Se on tilapäinen pelastusmekanismi, josta on myönnetty lainoja Kreikalle (yhdessä IMF:n ja joidenkin jäsenvaltioiden kanssa) sekä Irlannille ja Portugalille (yhdessä IMF:n, joidenkin jäsenvaltioiden sekä EU:n/ERVM:n kanssa).[12] Lokakuussa 2010 päätettiin luoda pysyvä pelastusjärjestely, Euroopan vakausmekanismi, - Euroopan vakausmekanismi (EVM)[13]: EVM-sopimus tuli voimaan 27. syyskuuta 2012. Siitä tuli tuolloin pysyvä kriisinhallintamekanismi ja tärkein uusien ohjelmien rahoitusväline. Samanaikaisesti EVM:n kanssa myös ERVV jatkaa Kreikkaa, Portugalia ja Irlantia koskevia käynnissä olevia ohjelmiaan, mutta ei ole 1. heinäkuuta 2013 jälkeen enää sitoutunut uusiin rahoitusohjelmiin tai sopimuksiin lainajärjestelyistä. EVM on Luxemburgissa sijaitseva hallitustenvälinen organisaatio, johon sovelletaan kansainvälistä julkisoikeutta. Sen osakkaat ovat euroalueen 18 jäsenvaltiota. Sen merkitty kokonaispääoma on 702 miljardia euroa, josta 80 miljardia euroa on maksettua pääomaa (viidestä erästä viimeinen on määrä maksaa vuoden 2014 alkupuoliskolla) ja 622 miljardia euroa sitoumuksen mukaista vaadittaessa maksettavaa pääomaa. EVM:n tosiasiallinen lainanantokyky on 500 miljardia euroa. 3. Takauksella katettujen toimien kehitys Tässä osassa kuvataan taattujen toimien kehitystä. Ensin käsitellään komission suoraan hallinnoimien ja sitten EIP:n hallinnoimien toimien kehitystä. 3.1. Komissio suoraan hallinnoimat toimet 3.1.1. Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi Ecofin-neuvosto on päätelmissään rajannut mekanismista myönnettävien lainojen ja luottojärjestelyjen enimmäismäärän 60 miljardiin euroon.[14] Mekanismia koskevasta lakisääteisestä enimmäismäärästä säädetään neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 2 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan lainojen tai luottojärjestelyjen pääoma rajoitetaan omien varojen enimmäismäärän mukaiseen liikkumavaraan. Neuvoston tehtyä päätökset unionin rahoitustuen myöntämisestä Irlannille[15] (enintään 22,5 miljardia euroa) ja Portugalille[16] (enintään 26 miljardia euroa) Irlannille on maksettu 21,7 miljardia euroa ja Portugalille 22,1 miljardia euroa. Vuoden 2013 tapahtumat Vuonna 2013 ei toteutettu yhtään uutta tointa. ERVM:n enimmäismäärä on 60 miljardia euroa, ja 31. joulukuuta 2013 jäljellä olevasta 11,5 miljardin euron kapasiteetista voidaan tarvittaessa myöntää lisää tukea.[17] Tapahtumat 31. joulukuuta 2013 jälkeen Irlannille maksettiin maaliskuussa 2014 viimeinen, 800 miljoonan euron suuruinen maksuosuus, jolloin saavutettiin maan enimmäislainakapasiteetti. Samaan aikaan Portugalille maksettiin 1,8 miljoonan euron lisäosuus. 3.1.2. Maksutasejärjestely EU:n keskipitkän ajan rahoitustukea koskeva järjestely (maksutasejärjestely) otettiin uudelleen käyttöön marraskuussa 2008 Unkarin tukemiseksi ja sen jälkeen vuoden 2009 tammi- ja toukokuussa Latvian ja Romanian markkinoiden luottamuksen palauttamiseksi. Määrärahoja sidottiin yhteensä 14,6 miljardia euroa. Määrästä jää nostamatta 1,2 miljardia euroa, sillä maksujen suorittamisen määräaika on päättynyt. Vuoden 2013 tapahtumat Romanialle maksutasetukena jo myönnetyn 5 miljardin euron lisäksi neuvosto päätti 12. toukokuuta 2011 antaa maalle ennalta varautuvaa rahoitustukea enintään 1,4 miljardia euroa.[18] Yhtään erää ei kuitenkaan tarvittu, ja järjestely päättyi 31. maaliskuuta 2013. Neuvosto päätti 22. lokakuuta 2013 antaa Romanian käyttöön toisen ennalta varautuvan rahoitustuen lainana[19], jonka määrä on enintään 2 miljardia euroa ja keskimääräinen erääntymisaika enintään kahdeksan vuotta. Varoja voi pyytää 30. syyskuuta 2015 saakka. Maksutasejärjestelyssä oli 31. joulukuuta 2013 jäljellä kapasiteettia 50 miljardin euron enimmäismäärästä 36,6 miljardia euroa, josta voidaan tarvittaessa myöntää lisää tukea. Tapahtumat 31. joulukuuta 2013 jälkeen Uusia toimia ei aloitettu. 3.1.3. Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainat Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto ei enää tee makrotaloudellista rahoitusapua koskevia päätöksiä yksinään vaan tavanomaista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Vuoden 2013 tapahtumat Jakson aikana suoritettiin ainoastaan yksi maksu, 100 miljoonaa euroa Bosnia ja Hertsegovinalle. Edunsaajamaat maksoivat takaisin 80,9 miljoonaa euroa (Romania 12,5 miljoonaa euroa, Bosnia ja Hertsegovina 4 miljoonaa euroa, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 7,4 miljoonaa euroa, Serbia 44,76 miljoonaa euroa, Montenegro 0,24 miljoonaa euroa ja Tadžikistan 12 miljoonaa euroa). Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvien lainojen jäljellä oleva määrä lisääntyi 545,5 miljoonasta eurosta 564,6 miljoonaan euroon vuonna 2013. Tapahtumat 31. joulukuuta 2013 jälkeen Vuonna 2010 Ukrainaa varten hyväksytty makrotaloudellinen rahoitusapu[20] ja vuonna 2002 hyväksytyn rahoitusavun[21] kautta saatavana olevat varat muodostavat yhteensä 610 miljoonan euron lainat. Näistä lainoista maksettiin ensimmäinen 100 miljoonan euron erä toukokuun 2014 puolivälissä. Neuvosto päätti 14. huhtikuuta 2014 uusista makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvistä, enintään 1 miljardin euron lainoista Ukrainalle.[22] Ensimmäinen erä (500 miljoonaa euroa) maksettiin kesäkuussa 2014. 3.1.4. Euratom-lainat Euratomin lainanannolle jäsenvaltioille tai tietyille lainakelpoisille unionin ulkopuolisille maille (Venäjä, Armenia ja Ukraina) on asetettu 4 miljardin euron enimmäismäärä, josta on jo käytetty noin 85 prosenttia. Jäljellä oleva määrä on noin 600 miljoonaa euroa, ja se voidaan käyttää uusien hankkeiden rahoittamiseen. Ukrainalle myönnettiin 7. elokuuta 2013 lainaa 300 miljoonaa euroa käytössä olevien ydinlaitosten uudenaikaistamista varten. Vuoden 2013 tapahtumat Vuonna 2013 ei nostettu yhtään lainaa. Bulgaria maksoi takaisin 19,81 miljoonaa euroa, Romania 10 miljoonaa euroa ja Ukraina 6,61 miljoonaa euroa. Tapahtumat 31. joulukuuta 2013 jälkeen Ei uusia toimia. 3.2. EIP:n ulkoisten rahoitustointen kehittyminen Vuoden 2013 tapahtumat Vuodet 2007–2013 kattavaa EU:n EIP:lle tämän ulkoisia rahoitustoimia varten myöntämää takuuta (vuosien 2007–2013 ulkoinen valtuus) jatkettiin kuudella kuukaudella, sillä neuvosto ja Euroopan parlamentti eivät olleet tehneet päätöstä uudesta EU:n takuusta EIP:lle 31. joulukuuta 2013 mennessä. Syyrian hallitus jatkoi EIP:n lainoihin liittyvien korkomaksujen ja takaisinmaksujen laiminlyöntejä vuonna 2013. EIP on pyytänyt takuurahastoa kattamaan nämä suorittamatta jääneet maksut (ks. 5.3 kohta). Vuodet 2007–2013 kattavan ulkoisen valtuuden puitteissa sovittujen lainojen määrä kasvoi 17 prosenttia vuonna 2013 ja nousi 3 901 miljoonaan euroon. Nostettujen lainojen määrä oli 2 288 miljoonaa euroa (20 prosenttia enemmän kuin 31. joulukuuta 2012). Näin ollen valtuuden puitteissa sovittujen lainojen yhteenlaskettu määrä 31. joulukuuta 2013 oli 27 062 miljoonaa euroa ja sen puitteissa nostettujen lainojen yhteenlaskettu määrä 13 590 miljoonaa euroa. EIP:n edellisiä ulkoisia valtuuksia koskevat tiedot esitetään valmisteluasiakirjan taulukon A1 liitteessä. Tapahtumat 31. joulukuuta 2013 jälkeen Huhtikuussa 2014 hyväksyttiin uusi päätös EU:n takuun myöntämisestä EIP:n rahoitukselle EU:n ulkopuolisiin hankkeisiin vuosina 2014–2020.[23] Sen mukaan EU:n takuun enimmäismäärä olisi jaettava 27 miljardin euron kiinteäksi enimmäismääräksi ja 3 miljardin euron valinnaiseksi lisämääräksi. Lisäksi valinnaisen lisämäärän aktivoinnista kokonaan tai osittain päätetään tavanomaisen lainsäätämisjärjestyksen mukaisesti EIP:n toteuttamaa päätöksen täytäntöönpanoa ja EIP:n toimien kehitystä koskevien väliarviointikertomusten perusteella. Samaan aikaan sovitaan uudesta takuusopimuksesta, kuten päätöksen 14 artiklassa edellytetään. Kaikkien tässä osassa käsiteltyjen eri välineiden kokonaislainakanta 31. joulukuuta 2013 esitetään taulukossa 1. 4. EU:n talousarviosta katettavat riskit 4.1. Riskin määrittely EU:n talousarviosta katettava riski johtuu takauksella katettujen toimien jäljellä olevasta pääomasta ja koroista. EU:n talousarviosta (joko suoraan tai takuurahaston kautta) katettavia riskejä on tässä kertomuksessa arvioitu seuraavilla kahdella menetelmällä: – Lasketaan katettavan riskin kokonaismäärä, joka on kyseisiin toimiin liittyvän jäljellä olevan pääoman kokonaismäärä (kertynyt korko mukaan lukien) tiettynä päivänä.[24] – Lasketaan EU:n talousarviosta katettava vuotuinen riski eli vuosittain erääntyvä enimmäismäärä, jonka Euroopan unioni joutuisi maksamaan varainhoitovuonna, jos kaikki takauksen saaneisiin lainoihin liittyvät maksut laiminlyödään.[25] 4.2. Kokonaisriskin koostumus EU:n talousarviosta katettavien jäljellä olevien kokonaismäärien enimmäisriskit liittyivät vuoteen 2010 saakka pääasiassa kolmansille maille myönnettyihin lainoihin. Finanssikriisi on vaikuttanut vuodesta 2011 lähtien huomattavasti jäsenvaltioiden julkisiin talouksiin, mikä on johtanut siihen, että EU:n lainananto jäsenvaltioiden kasvaneiden rahoitustarpeiden tukemiseksi on kasvanut. Sen vuoksi riskin koostumus on muuttunut. Tilanne oli 31. joulukuuta 2013 seuraavanlainen: · 71 prosenttia jäljellä olevasta kokonaismäärästä koskee varainhankintaa, joka liittyy suoraan EU:n talousarviosta katettaviin jäsenvaltioille myönnettyihin lainoihin (45 prosenttia 31.12.2010). Taulukossa 1 esitetään EU:n talousarviosta katettavan riskin yksityiskohtaisempi jakautuminen 31. joulukuuta 2013. Taulukko 1: EU:n talousarviosta katettu kokonaislainakanta 31. joulukuuta 2013 (milj. euroa) || Jäljellä oleva pääoma || Kertynyt korko || Yhteensä || % Jäsenvaltiot* || || || || Euratom || 357 || 2 || 359 || <1 % Maksutase || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIP || 2 657 || 22 || 2 676 || 3 % ERVM || 43 800 || 669 || 44 469 || 54 % Jäsenvaltiot yhteensä || 58 214 || 916 || 59 130 || 71 % Kolmannet maat** || || || || Makrotaloudellinen rahoitusapu || 565 || 5 || 569 || 1 % Euratom || 29 || 0 || 29 || <1 % EIP*** || 22 917 || 155 || 23 072 || 28 % Kolmannet maat yhteensä || 23 510 || 160 || 23 670 || 29 % Yhteensä || 81 724 || 1 076 || 82 799 || 100 % * Riski katetaan suoraan EU:n talousarviosta. Lukuihin sisältyvät myös ennen EU:hun liittymistä myönnetty makrotaloudellinen rahoitusapu, Euratom-lainat ja EIP:n lainat. ** Riski katetaan takuurahastosta. ***Mukana ovat myös lainat, jotka ovat siirtyneet EU:lle Syyrian maksulaiminlyöntien seurauksena (määrä: 60 miljoonaa euroa). Valmisteluasiakirjan taulukoissa A1, A2, A3a ja A3b on tarkempia tietoja kyseisistä jäljellä olevista määristä, erityisesti enimmäismääristä, nostetuista määristä ja takausprosenteista. 4.3. EU:n talousarviosta katettava vuotuinen riski EU:n maksettavaksi tulisi vuonna 2014 (suoraan tai takuurahaston välityksellä) enintään 7 395 miljoonaa euroa, jos kaikki takauksen saaneisiin lainoihin liittyvät maksut laiminlyötäisiin. Tämä kattaa vuonna 2014 erääntyvät takauksen saaneiden lainojen lyhennykset ja korkomaksut, kun oletetaan, ettei koko lainaa vaadittaisi heti maksuun, jos maksut laiminlyötäisiin (ks. yksityiskohtaisemmat tiedot valmisteluasiakirjan taulukosta A2). 4.3.1. Jäsenvaltioihin liittyvät riskit Jäsenvaltioihin liittyvät riskit koskevat a) ennen Euroopan unioniin liittymistä myönnettyjä EIP:n lainoja ja/tai makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyviä lainoja ja/tai Euratom-lainoja, b) maksutasejärjestelyn mukaisesti myönnettyjä lainoja, ja c) ERVM:n mukaisesti myönnettyjä lainoja. Taulukko 2: Jäsenvaltioiden sijoittuminen EU:n talousarviosta katettavan vuotuisen riskin suhteen vuonna 2014 (milj. euroa) Sijoitus || Maa || Lainat || Vuotuinen enimmäisriski || Maan painoarvo suhteessa jäsenvaltioiden vuotuiseen riskiin || Maan painoarvo suhteessa vuotuiseen kokonaisriskiin (jäsenvaltiot ja muut maat) 1 || Unkari || a) + b) || 2 128,42 || 41,0 % || 28,8 % 2 || Latvia || a) + b) || 1 096,43 || 21,1 % || 14,8 % 3 || Irlanti || c) || 661,00 || 12,7 % || 8,9 % 4 || Portugali || c) || 644,88 || 12,4 % || 8,7 % 5 || Romania || a) + b) || 377,02 || 7,3 % || 5,1 % 6 || Bulgaria || a) || 87,52 || 1,7 % || 1,2 % 7 || Tšekki || a) || 56,44 || 1,1 % || 0,8 % 8 || Puola || a) || 52,49 || 1,0 % || 0,7 % 9 || Kroatia || a) || 42,62 || 0,8 % || 0,6 % 10 || Slovakia || a) || 25,78 || 0,5 % || 0,3 % 11 || Slovenia || a) || 7,44 || 0,1 % || 0,1 % 12 || Liettua || a) || 4,95 || 0,1 % || 0,1 % 13 || Kypros || a) || 3,29 || 0,1 % || <0,1 % Yhteensä || || || 5 188,29 || 100 % || 70,2 % 4.3.2. Kolmansiin maihin liittyvät riskit Takuurahastosta katetaan kolmansien maiden taatut lainat, joiden erääntymisajat ulottuvat vuoteen 2042. Vuonna 2014 takuurahastosta katetaan kolmansiin maihin liittyvä 2 206,6 miljoonan euron enimmäisriski (30 prosenttia vuotuisesta kokonaisriskistä). Jäljempänä on lueteltu järjestyksessä kymmenen maata (42 maasta), joiden kokonaislainakanta on suurin. Niiden osuus on 1 684 miljoonaa euroa eli 76,3 prosenttia takuurahastosta katettavasta vuotuisesta riskistä. Maiden taloudellista tilannetta arvioidaan ja kommentoidaan valmisteluasiakirjan 3 kohdassa. Kutakin maata koskevassa taulukossa esitetään myös luottoluokituslaitosten arvio sen luottokelpoisuudesta. Kolmansiin maihin liittyvät riskit koskevat EIP:n lainoja ja/tai makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyviä lainoja ja/tai Euratom-lainoja (yksityiskohdat esitetään valmisteluasiakirjan taulukoissa A3b ja A4). Taulukko 3: Kymmenen unionin ulkopuolista maata, jotka ovat merkittävimmät EU:n talousarviosta katettavan vuotuisen riskin suhteen vuonna 2014 (milj. euroa) Sijoitus || Maa || Vuotuinen enimmäisriski || Maan painoarvo suhteessa kolmansien maiden vuotuiseen riskiin || Maan painoarvo suhteessa vuotuiseen kokonaisriskiin (jäsenvaltiot ja muut maat) 1 || Turkki || 542,67 || 24,6 % || 7,3 % 2 || Tunisia || 221,59 || 10,0 % || 3,0 % 3 || Marokko || 217,77 || 9,9 % || 2,9 % 4 || Serbia || 195,00 || 8,8 % || 2,6 % 5 || Egypti || 184,11 || 8,3 % || 2,5 % 6 || Brasilia || 102,45 || 4,6 % || 1,4 % 7 || Etelä-Afrikka || 74,51 || 4,6 % || 1,4 % 8 || Syyria || 72,52 || 3,3 % || 1,0 % 9 || Bosnia ja Hertsegovina || 63,24 || 2,9 % || 0,9 % 10 || Ukraina || 10,61 || 0,5 % || 0,1 % || Nämä 10 maata yhteensä || 1 684,47 || 76,3 % || 22,8 % 5. Takausten käyttöönotto ja takuurahaston tilanteen kehittyminen 5.1. Takausten käyttöönotto 5.1.1. Maksut kassavaroista Kun velallisen maksu Euroopan unionille myöhästyy, komissio käyttää käteisvarojaan välttääkseen maksujen myöhästymisen ja siitä aiheutuvat ylimääräiset lainanhoitokustannukset.[26] Tällaisia tilanteita ei ollut vuonna 2013. 5.1.2. EU:n talousarviosta suoritetut maksut Jos maksuja laiminlyötäisiin, erotus maksettaisiin EU:n talousarviosta. Koska jäsenvaltioilla ei ollut maksulaiminlyöntejä vuonna 2013, tätä varten ei pyydetty määrärahoja. 5.1.3. Maksut takuurahastosta ja takaisinperinnät Jos Euroopan unionin myöntämän tai takaaman lainan saajan (unionin ulkopuolisen maan) maksut myöhästyvät, suorittamatta jäänyt maksu katetaan takuurahastosta kolmen kuukauden kuluessa pyynnöstä.[27] Syyrian hallitus on laiminlyönyt tietyt EIP:n lainoihin liittyvät korkomaksut ja takaisinmaksut joulukuulta 2011. Koska viralliset maksupyynnöt eivät ole tuottaneet tulosta, EIP on toukokuusta 2012 lähtien joutunut turvautumaan takuurahastoon. Syyrian maksulaiminlyöntejä vastaavien takuurahastosta maksettujen määrien kehittyminen esitetään taulukossa 4. EIP:n esittämät määrät otetaan takuurahaston tililtä sen jälkeen, kun komission yksiköt ovat antaneet tähän luvan. Kun EU suorittaa maksun EU:n takuun nojalla, EIP:n oikeudet ja oikeussuojakeinot siirtyvät EU:lle. EIP aloittaa takaisinperintämenettelyt EU:n puolesta siirrettyjen summien osalta. Taulukko 4: Takuurahaston maksut Syyrian lainoihin liittyvien maksujen laiminlyöntitapauksissa (milj. euroa) Vuosi || Suoritettujen maksujen määrä || Maksuerän suuruus || Viivästyskorot ja kertyneet korot (1) || Takaisin peritty määrä[28] || Yhteensä 2012 || 2 || 24,02 || – || 2,15 || 21,87 2013 || 8 || 59,27 || 1,36 || 0 || 60,63 Yhteensä || 10 || 83,29 || 1,36 || 2,15 || 82,50 1) EIP perii viivästyskorot ja kertyneet korot vasta kunkin lainan toisen maksupyynnön yhteydessä. Niitä kertyy lainaan liittyvän maksun laiminlyöntipäivästä siihen saakka, kun maksu suoritetaan takuurahastosta. Joulukuun 31. päivänä 2013 takauksella katettujen Syyrian lainojen jäljellä oleva kokonaismäärä on 554 miljoonaa euroa, ja viimeisen lainan erääntymisaika ulottuu vuoteen 2030. 5.2. Takuurahaston tilanteen kehittyminen Takuurahastoasetuksen säännösten mukaan rahaston varojen on saavutettava tarkoituksenmukainen taso, ja tavoitesummaksi on vahvistettu 9 prosenttia kuhunkin toimenpiteeseen liittyvien yhteisön pääomasitoumusten kokonaismäärästä, johon lisätään kertyneet korot. Tavoitemäärän saavuttamisen varmistamiseksi käytössä on rahoitusjärjestelmä. EU:n talousarviosta maksettiin rahoitusjärjestelmän perusteella 155,66 miljoonaa euroa helmikuussa 2013. Helmikuussa 2014 vastaava maksu oli 58,43 miljoonaa euroa. Joulukuun 31. päivänä 2013 rahaston nettovarat[29] olivat 1 981,29 miljoonaa euroa. Takuurahastoasetuksessa tarkoitettu nettovarojen ja jäljellä olevien pääomasitoumusten (23 609,19 miljoonaa euroa)[30] suhde oli tavoitesummaa pienempi. Tämän vuoksi EU:n vuoden 2015 talousarvioesitykseen sisällytettiin 144,40 miljoonan euron määrärahat. Takuurahastolla oli 31. joulukuuta 2013 perittävänään 82,5 miljoonaa euroa maksurästejä. [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1). [2] Edellinen kertomus unionin talousarviosta katettavien takausten käytön tilanteesta 31. joulukuuta 2012: COM(2013) 871 final ja SWD(2013) 504 final. [3] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 480/2009, (kodifioitu toisinto), ’takuurahastoasetus’, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 10). [4] Makrotaloudellista rahoitusapua voidaan myös antaa unionin ulkopuolisille maille myönnettävinä avustuksina. [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002, annettu 18 päivänä helmikuuta 2002, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1). [6] Neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010, annettu 11 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1). [7] Viittaukset oikeusperustoihin luetellaan valmisteluasiakirjan taulukossa A4. [8] Vaikka ulkoiset riskit katetaan viime kädessä EU:n talousarviosta, takuurahasto toimii välineenä, joka suojaa unionin talousarviota maksulaiminlyöntien riskiltä. Ks. viimeisin rahaston tilannetta ja hoitoa koskeva vuosikertomus (COM(2013) 661 final) ja sen liitteenä oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SWD(2012) 217 final). [9] Ks. rahaston toimintaa ja tavoitesummaa käsittelevä kertomus (KOM(2014) 214 lopullinen) ja sen liitteenä oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SWD(2014) 129 final). [10] Lisätietoa Kreikan lainajärjestelystä: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/index_en.htm. [11] Lisätietoja ERVV:stä: http://www.efsf.europa.eu. [12] EU/ERVM-lainat taataan EU:n talousarviosta. [13] Tietoja EVM:sta: http://esm.europa.eu. [14] Ks. Ecofin-neuvoston 9. ja 10. toukokuuta 2010 pidettyä ylimääräistä kokousta koskeva lehdistötiedote (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [15] Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/77/EU, annettu 7 päivänä joulukuuta 2011, unionin Irlannille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 30, 4.2.2011, s. 348). [16] Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/344/EU, annettu 17 päivänä toukokuuta 2011, unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 159, 17.6.2011, s. 88); ks. myös oikaisu (EUVL L 178, 10.7.2012, s. 15). [17] ERVM:stä on lisätietoja myös asiakirjassa ”Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin varainhankinnasta ja lainanannosta vuonna 2012” (COM(2013) 752 lopullinen). [18] Neuvoston päätös 2011/288/EU, annettu 12 päivänä toukokuuta 2011, EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle (EUVL L 132, 19.5.2011, s. 15). [19] Neuvoston päätös 2013/531/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013, EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle (EUVL L 286, 29.10.2013, s. 1). [20] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 388/2010/EU, annettu 7 päivänä heinäkuuta 2010, makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Ukrainalle (EUVL L 179, 14.7.2010, s. 1). [21] Neuvoston päätös 2002/639/EY, tehty 12 päivänä heinäkuuta 2002, täydentävän makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Ukrainalle (EYVL L 209, 6.8.2002, s. 22). [22] Neuvoston päätös 2014/215/EU, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2014, makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Ukrainalle (EUVL L 111, 15.4.2010, s. 85). [23] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 466/2014/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettavia investointihankkeita tukevista rahoitustoimista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta (EUVL L 135, 8.5.2014, s. 1). [24] Ks. kertomuksen taulukko 1. [25] Tässä laskentamenetelmässä otetaan huomioon ainoastaan erääntyneet maksut, eikä oleteta, että koko laina vaadittaisiin heti maksuun, jos maksut laiminlyödään (ks. myös kertomuksen taulukot 2 ja 3a/3b sekä valmisteluasiakirjan taulukko A2). [26] Ks. yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 12 artikla (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1). [27] Takuurahasto perustettiin vuonna 1994, ja siitä on raportointipäivään mennessä maksettu yhteensä 502 miljoonaa euroa. Takaisin on peritty yhteensä 579 miljoonaa euroa (tähän sisältyvät takaisin maksetut pääomat ja korot, viivästyskorot viivästyneistä maksuista sekä toteutuneet kurssivoitot ja -tappiot). Tarkempia tietoja esitetään valmisteluasiakirjan 2.5.4 kohdassa. [28] Takuurahasto on perustamisestaan eli vuodesta 1994 lähtien perinyt takaisin yhteensä 579 miljoonaa euroa (tähän sisältyvät takaisin maksetut pääomat ja korot, viivästyskorot viivästyneistä maksuista sekä toteutuneet kurssivoitot ja -tappiot). [29] Takuurahaston kokonaisvarat, joista on vähennetty kertyneet maksettavat (EIP:n perimät maksut ja tilintarkastajien palkkiot). [30] Myös kertyneet korot.