A4-0019/98

Päätöslauselma komission kertomuksesta yhteisen kalastuspolitiikan valvonnasta 1995 (KOM(97)0226 - C4-0334/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission kertomuksen (KOM(97)0226 - C4-0334/97),

- ottaa huomioon 10. huhtikuuta 1997 antamansa päätöslauselman, johon sisältyvät huomautukset, jotka ovat osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1995 ((EYVL L 162, 19.6.1997, s. 32.)) ja erityisesti sen 37 kohdan ((«Pyytää asiasta vastaavia valiokuntiaan tutkimaan, ovatko yhteisön kalastuksen valvonnan parantamiseen varaamat huomattavat varat todellakin johtaneet valvonnan parantumiseen;».)),

- ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön (A4-0019/98),

A. katsoo, että yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) olisi oltava Euroopan unionin tärkein väline kalakantojen pitkän tähtäyksen suojeluun,

B. katsoo, että jäsenvaltioiden kalatalousteollisuuden keskuudessa ollaan erittäin huolissaan jäsenvaltioiden YKP:n valvonnan yhtäläisen toimeenpanon asteesta,

C. katsoo, että havaittaessa heikkouksia YKP:n seuranta- ja valvontamenetelmissä, on kiireellisesti sovittava erityisistä parannuskeinoista, tehtävä niitä koskeva aikataulu ja sovellettava niitä,

D. pahoittelee, että komission omilla tarkastajilla on edelleen niin rajoittunut toimivalta ja että tarkastajia on erittäin rajallinen määrä;

1. Panee huolissaan merkille, että edellisen kertomuksen jälkeen ei ole tapahtunut mitään parannusta YKP:n valvonnassa ja tarkastuksissa;

2. Pahoittelee, että tulevaisuuden toimintaan on olemassa vain epämääräisiä viittauksia ja pyytää, että tuleviin kertomuksiin sisällytetään YKP:n valvontamenetelmissä havaittujen virheiden korjaamiseen tähtäävä toimintasuunnitelma, jolla on aikataulu;

3. Katsoo, että sillä välin komission on laadittava kiireellisesti tällainen toimintasuunnitelma, joka olisi esitettävä neuvostolle ja parlamentille mahdollisimman nopeasti;

4. On huolestunut siitä, että tietyiltä jäsenvaltioilta edelleen puuttuu poliittista tahtoa toteuttaa yhteistä kalastuspolitiikkaa riittävässä määrin kalakantojen säilyttämiseksi;

5. Tunnustaa, että ilman poliittista tahtoa soveltaa säännöksiä tiukasti ja yhtäläisesti YKP ei saavuta kalastusalan, tiedeyhteisön tai kalastusta harjoittavien yhteisöjen luottamusta;

6. Panee huolestuneena merkille, että kertomus muodostuu pääasiassa taulukoista ja luetteloista, jotka eivät anna kattavaa tai yleistä käsitystä YKP:n seurannasta ja valvonnasta EU:ssa eivätkä myöskään helposti mahdollista vertailua jäsenvaltioiden kesken; pyytää tämän vuoksi komissiota valmistelemaan uutta tietojen keruu- ja käsittelymenetelmää, joka vähintäänkin velvoittaa jäsenvaltiot toimittamaan mahdollisimman yhdenmukaisia, luotettavia ja selkeitä tietoja ja määrittelemään täsmällisesti käsitteet, kuten 'tarkastaja', ja sen, mitä tarkastukseen sisältyy;

7. Pyytää komissiota täyttämään lupauksensa laatia ohjekirja kalastusalusten valvontamenettelyistä;

8. On pahoillaan, että komissio on välttänyt tekemästä muita kuin kaikkein yleisimpiä huomioita jäsenvaltioiden toiminnasta yhdessä tai erikseen eikä se ole käyttänyt mahdollisuutta tuoda esille erityisiä ongelma-alueita;

9. Pyytää komissiota osoittamaan rohkeutta ja mainitsemaan asianmukaisissa tapauksissa niiden yksityisten kalastusalalla toimivien, jäsenvaltioiden tai muiden virastojen nimet, jotka eivät täytä velvollisuuttaan tarkastaa ja valvoa YKP:n toimintaa;

10. Panee merkille, että kertomuksessa ei anneta hyödyllisiä arviointeja sellaisista seikoista kuten laittomasti maihintuodun kalan määrästä ja muista sellaisista tilastoista, jotka ovat olennaisia YKP:n valvontaa ja toimeenpanoa koskevien ongelmien vakavuuden ymmärtämisessä kokonaisuudessaan;

11. Panee pahoitellen merkille, että jäsenvaltiot eivät ole edistyneet markkinointikanavien valvonnassa ja pitää tätä yhtenä kaikkein tärkeimmistä mutta vähiten käytetyistä keinoista onnistua toimeenpanossa;

12. Pahoittelee, että kertomuksessa ei ole viitattu eri jäsenvaltioiden YKP:n sääntöjen rikkomisesta määräämiin sakkoihin tai rangaistuksiin eikä niitä ole analysoitu, samalla kun huomauttaa, että nämä rangaistukset ovat toimeenpanon kannalta ratkaisevassa asemassa;

13. Katsoo, että eräs YKP:n valvonnan perusongelmista on rikkomusten yhtenäistämisen puuttuminen, ja katsoo, että komissio voisi toteuttaa toimenpiteitä yhtenäistämisen edistämiseksi ja nopeuttamiseksi, sekä pahoittelee sitä, että kertomuksessa ei mainita mitään tämänsuuntaista aikomusta;

14. Pahoittelee, että kertomuksessa ei ole selvitetty EU:n omien tarkastajien työtä eikä myöskään heidän ainutlaatuista ensikäden näkemystään kentällä koetuista ongelmista;

15. Panee merkille, että kertomuksessa keskitytään lähinnä saaliiden valvontaan, eikä se sisällä perusteellista analyysia markkinoilla tapahtuvista petoksista; pahoittelee tässä yhteydessä sitä, että markkinoita ei valvota tehokkaasti, jotta voitaisiin estää sellainen petollisiin menettelyihin perustuva tuonti kuten tuotteiden alkuperää koskevat säännönvastaisuudet, joita on havaittu lääkkeitä koskevassa yleisessä tullietuusjärjestelmässä (GSP) tapahtuvassa tonnikalan seläkkeiden tuonnissa, tai Norjan kanssa tehtyjen ja voimassa olevien sopimusten puitteissa tapahtuva vilpillinen, muualta kuin Norjasta peräisin olevan turskan tuonti;

16. Panee merkille, että nykyinen kertomus koskee vuotta 1995, sitä on valmisteltu huomattavan pitkään ja näin ollen se käsittelee jo erittäin vanhentuneita asioita;

17. Panee huolestuneena merkille, että kertomuksessa ei ole viitattu jäsenvaltioiden vastauksiin edellisen vuoden kertomuksen suhteen, vaikka asetuksessa näin edellytetään;

18. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.