ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
43 artikla

Omaisuudenhoitoyhtiönä toimiva keskusvastapuoli: menettelylliset vaatimukset

1. Omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen on täytettävä kaikki seuraavat vaatimukset:

a) omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen on haettava kriisinratkaisuviranomaisen hyväksyntää kaikille seuraaville: i) omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen perustamissäännöt; ii) omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen hallituksen jäsenet, jollei kriisinratkaisuviranomainen ole suoraan nimittänyt kyseisiä jäseniä; iii) omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen hallituksen jäsenten vastuualueet ja palkitseminen, jollei kriisinratkaisuviranomainen ole määrittänyt palkitsemista ja vastuualueita; ja iv) omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen strategia ja riskiprofiili; ja

b) omaisuudenhoitoyhtiönä toimivan keskusvastapuolen on otettava haltuunsa kriisinratkaisun kohteena olevan keskusvastapuolen toimiluvat tarjota palveluja tai harjoittaa toimintaa, joka johtuu tämän asetuksen 42 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta siirrosta, asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti.

Sen estämättä, mitä ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädetään, ja jos se on kriisinratkaisutavoitteiden saavuttamisen kannalta tarpeen, omaisuudenhoitoyhtiönä toimivalle keskusvastapuolelle voidaan antaa toimilupa noudattamatta asetusta (EU) N:o 648/2012 lyhyen aikaa sen toiminnan alkuvaiheessa. Tätä varten kriisinratkaisuviranomaisen on toimitettava tällaista toimilupaa koskeva pyyntö toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos toimivaltainen viranomainen päättää antaa tällaisen toimiluvan, sen on ilmoitettava ajanjakso, jona omaisuudenhoitoyhtiönä toimiva keskusvastapuoli on vapautettu velvoitteesta noudattaa asetuksen (EU) N:o 648/2012 vaatimuksia. Kyseinen ajanjakso on enintään 12 kuukautta. Kyseisenä ajanjaksona omaisuudenhoitoyhtiönä toimivaa keskusvastapuolta on pidettävä asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 88 alakohdassa määriteltynä ehdot täyttävänä keskusvastapuolena kyseistä asetusta sovellettaessa.

Toisessa alakohdassa tarkoitetusta ajanjaksosta huolimatta asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osaston 3 luvun vakavaraisuusvaatimusten osalta vapautusta on sovellettava ainoastaan enintään kolmen kuukauden ajan. Sitä voidaan jatkaa kerran tai kaksi enintään kolmella kuukaudella, jos se on tarpeen kriisinratkaisutavoitteiden saavuttamiseksi.
14.

Lisäksi 16 artiklan 1 kohdassa todetaan, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla parannetaan veden saatavuutta kaikille, erityisesti heikoimmassa asemassa oleville ja syrjäytyneille ryhmille, jotka jäsenvaltiot määrittävät, tai säilytetään saatavuus. Kyseisen artiklan 2 kohdassa esitetään toimenpiteitä hanaveden käytön edistämiseksi, mutta ainoastaan julkisiin ulko- ja sisätiloihin sijoitettavien laitteistojen asentaminen on pakollista, jos se on teknisesti mahdollista, oikeasuhteisella tavalla ja ottaen huomioon paikalliset erityisolosuhteet, kuten ilmasto ja maantiede. Muut toimenpiteet ovat valinnaisia. Jäsenvaltioiden on myös edistettävä hanaveden saatavuutta hallinto- ja julkisissa rakennuksissa. Lopuksi 16 artiklan 3 kohdassa todetaan, että paikallisyhteisöjen avustamista on edistettävä, mutta tällaisen avustamisen luonteesta päättäminen jätetään jäsenvaltioille.
3.

Lisäksi seurantaohjelmiin on sisällyttävä käyttötarkkailuohjelma, jonka avulla saadaan nopeasti käsitys operatiivisesta suoritustasosta ja veden laatuun liittyvistä ongelmista ja joka mahdollistaa nopeat ennalta suunnitellut korjaavat toimenpiteet. Tällaisten käyttötarkkailuohjelmien on oltava vedentoimitusjärjestelmäkohtaisia, ja niissä on otettava huomioon vaarojen ja vaaratilanteiden tunnistamisen ja toimitusjärjestelmän riskinarvioinnin tulokset, ja niiden tavoitteena on oltava varmistaa kaikkien vedenottoa, -käsittelyä, -jakelua ja varastointia koskevien valvontatoimenpiteiden tehokkuus. Käyttötarkkailuohjelmaan on sisällyttävä sameutta vesilaitoksella koskevan muuttujan seuranta siten, että voidaan säännöllisesti valvoa suodatusprosesseilla tapahtuvan fyysisen poistamisen toimivuutta viitearvojen mukaisesti ja seuraavassa taulukossa ilmoitetulla tiheydellä (ei sovelleta pohjavesilähteisiin, joissa sameus johtuu raudasta ja mangaanista) Käyttötarkkailumuuttuja Viitearvo Sameus vesilaitoksella 0,3 NTU 95 prosentissa näytteistä, eikä mikään yli 1 NTU Vedenjakelualueella päivittäin toimitettavan tai tuotettavan veden määrä (m3) Näytteenoton ja analysoinnin vähimmäistiheys ≤ 1 000 viikoittain > 1 000 to ≤ 10 000 päivittäin > 10 000 jatkuva Käyttötarkkailuohjelman on sisällettävä myös seuraavien muuttujien seuranta raakavedessä mikrobiologisten riskien torjuntaa koskevien käsittelyprosessien toimivuuden valvontaa varten. Käyttötarkkailu-muuttuja Viitearvo Yksikkö Huomautukset Somaattiset kolifaagit 50 (raakavedessä) Plakkeja muodostavat yksiköt (PFU) /100 ml Tämä muuttuja on mitattava, jos se on riskinarvioinnin perusteella aiheellista. Jos sitä havaitaan raakavedessä pitoisuuksina > 50 PFU /100 ml, se olisi analysoitava käsittelymenetelmien jälkeen, jotta voidaan määrittää käytössä olevilla esteillä saavutettava logaritminen poistuma ja arvioida, onko patogeenisten virusten läpipääsyn riski riittävästi hallinnassa.
2.

Jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1206/2001 on olennainen väline Euroopan oikeudellisessa yhteistyössä. Säädös tarjoaa kehyksen jäsenvaltioiden väliselle rajatylittävälle oikeudelliselle avulle, kun kyse on todisteiden keräämisestä rajojen yli ja todisteiden välittömästä rajatylittävästä vastaanottamisesta. Tarkistusehdotuksen tavoitteena on mukauttaa voimassa olevassa asetuksessa säädetyt yhteistyömekanismit ja asiakirjojen toimitusmenettelyt digitalisaation mukanaan tuomaan tekniseen kehitykseen ja tietotekniikan käyttöön. Komission ehdotuksessa kehotetaan perustamaan hajautettu tietojärjestelmä ja velvoittamaan sen käyttöön jäsenvaltioiden viranomaisten välisessä pyyntöjen ja asiakirjojen vaihdossa. Tarkistusehdotuksella pyritään myös laajentamaan ja vahvistamaan todisteiden välitöntä rajatylittävää vastaanottamista.
2.

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1393/2007 asiakirjojen tiedoksiannosta on olennainen väline Euroopan oikeudellisessa yhteistyössä. Se tarjoaa kehyksen jäsenvaltioiden väliselle asiakirjojen tiedoksiannolle siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa. Tarkistusehdotuksen tavoitteena on mukauttaa voimassa olevassa asetuksessa säädetyt yhteistyömekanismit ja asiakirjojen toimitusmenettelyt digitalisaation mukanaan tuomaan tekniseen kehitykseen ja tietotekniikan käyttöön. Komission ehdotuksessa kehotetaan perustamaan hajautettu tietojärjestelmä ja velvoittamaan sen käyttöön jäsenvaltioiden viranomaisten välisessä pyyntöjen ja asiakirjojen vaihdossa. Toinen tärkeä, tietotekniikan kehitykseen perustuva tavoite on suoraa rajatylittävää tiedoksiantoa koskevien mekanismien vahvistaminen mahdollistamalla suojattu sähköinen tiedoksianto samalla kun turvataan osapuolten menettelylliset takeet.
(32)

Asiakirjat olisi voitava antaa vastaanottajalle tiedoksi sähköisesti käyttäen asetuksessa (EU) N:o 910/2014 tarkoitettuja hyväksyttyjä sähköisiä rekisteröityjä jakelupalveluja edellyttäen, että vastaanottaja on antanut etukäteen nimenomaisen suostumuksensa sähköisten tiedoksiantotapojen käyttöön asiakirjojen tiedoksiantojen vastaanottamiseksi oikeudenkäyntimenettelyn aikana. Tällaisissa tapauksissa etukäteen annettu nimenomainen suostumus voitaisiin antaa tiettyä oikeudenkäyntiä varten tai yleisenä suostumuksena asiakirjojen tiedoksiantoon oikeudenkäyntien aikana kyseisiä tiedoksiantotapoja käyttäen. Kyseinen suostumus voitaisiin antaa myös silloin, kun tuomioistuinjäsenvaltion lainsäädännön mukaan oikeudenkäyntiasiakirjat voidaan antaa tiedoksi sähköisen järjestelmän välityksellä ja vastaanottaja on antanut suostumuksensa kyseisen järjestelmän käyttöön asiakirjojen tiedoksiantoa varten, ennen kuin hänelle on annettu asiakirjoja tiedoksi kyseisen järjestelmän välityksellä.
(52)

Oikeutettujen yksiköiden olisi oltava tuomioistuimia tai hallintoviranomaisia kohtaan täysin avoimia siltä osin kuin on kyse niiden toiminnan rahoituslähteestä yleisesti ja tiettyjä hyvitystoimenpiteitä koskevaa edustajakannetta tukevasta rahoituslähteestä. Tämä on tarpeen, jotta tuomioistuimet tai hallintoviranomaiset voivat arvioida, täyttääkö kolmansien osapuolten rahoitus, sikäli kuin se on kansallisen lainsäädännön mukaisesti sallittua, tässä direktiivissä säädetyt edellytykset, onko rahoittajana toimivan kolmannen osapuolen ja oikeutetun yksikön välillä eturistiriita, joka aiheuttaa perusteettoman oikeudenkäynnin riskin, ja suuntaisiko sellaisen kolmannen osapuolen rahoitus, jolla on taloudellinen intressi hyvitystoimenpiteitä koskevan edustajakanteen nostamiseen tai lopputulokseen, edustajakanteen pois kuluttajien yhteisten etujen suojaamisesta. Tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen olisi voitava oikeutetun yksikön toimittamien tietojen perusteella arvioida, voisiko kolmas osapuoli vaikuttaa epäasianmukaisesti oikeutetun yksikön edustajakanteen yhteydessä tekemiin prosessipäätöksiin, mukaan lukien sovintoratkaisua koskevat päätökset, asianomaisten kuluttajien yhteisten etujen kannalta haitallisella tavalla ja arvioida, tarjoaako kolmas osapuoli rahoitusta sellaiselle hyvitystoimenpiteitä koskevalle edustajakanteelle, jonka vastaaja on rahoittajana toimivan kolmannen osapuolen kilpailija tai jonka vastaajasta rahoittajana toimiva kolmas osapuoli on riippuvainen. Suoran rahoituksen, jota vastaajan kanssa samoilla markkinoilla toimiva elinkeinonharjoittaja myöntää yksittäiseen edustajakanteeseen, olisi katsottava aiheuttavan eturistiriidan, sillä kilpailijalla saattaa olla edustajakanteen lopputulokseen liittyvä taloudellinen intressi, joka ei olisi sama kuin kuluttajien etu. Edustajakanteen epäsuora rahoitus organisaatioista, joita rahoitetaan niiden jäsenten suorittamilla saman suuruisilla maksuilla tai lahjoituksilla, mukaan lukien elinkeinonharjoittajien lahjoitukset yrityksen yhteiskuntavastuuta koskevien aloitteiden tai joukkorahoituksen puitteissa olisi katsottava hyväksyttäväksi kolmannen osapuolen rahoitukseksi edellyttäen, että kolmannen osapuolen rahoituksessa noudatetaan avoimuutta, riippumattomuutta ja eturistiriitojen puuttumista koskevia vaatimuksia. Jos eturistiriita vahvistetaan, tuomioistuimella tai hallintoviranomaisella olisi oltava oikeus toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, kuten vaatia, että oikeutettu yksikkö kieltäytyy asiaankuuluvasta rahoituksesta tai muuttaa sitä, ja tarvittaessa evätä oikeutetun yksikön kanneoikeus tai jättää tietty hyvitystoimenpiteitä koskeva kanne tutkimatta. Tällainen epääminen tai tutkimatta jättäminen ei saisi vaikuttaa niiden kuluttajien oikeuksiin, joita edustajakanne koskee.
c)

lisätään kohta seuraavasti: ”6. Euroopan valvontaviranomaiset laativat yhteiskomiteassa teknisten sääntelystandardien luonnokset, joissa täsmennetään tämän artiklan 4 a kohdassa tarkoitettujen tietojen sisältöä ja esitystapaa koskevat yksityiskohdat. Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja teknisten sääntelystandardien luonnoksia laatiessaan Euroopan valvontaviranomaiset ottavat huomioon eri rahoitustuotteiden lajit, niiden tämän artiklan 4 a kohdassa tarkoitetut tavoitteet ja niiden väliset erot sekä tavoitteen, jonka mukaan annettavien tietojen on oltava täsmällisiä, tasapuolisia ja selkeitä, ne eivät saa olla harhaanjohtavia ja niiden on oltava yksinkertaisia ja tiiviissä muodossa, ja tarvittaessa kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi laativat luonnoksia tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen teknisten sääntelystandardien muuttamiseksi. Teknisten sääntelystandardien luonnoksissa on otettava huomioon luokitusjärjestelmä asetuksen (EU) …/… 27 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt soveltamispäivät kyseisen asetuksen 9 artiklassa vahvistettujen ympäristötavoitteiden osalta. Euroopan valvontaviranomaisten on toimitettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle a) viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2021 asetuksen (EU) …/… 9 artiklan a ja b kohdassa tarkoitettujen ympäristötavoitteiden osalta; ja b) viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2022 asetuksen (EU) …/… 9 artiklan c–f kohdassa tarkoitettujen ympäristötavoitteiden osalta. Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetusten (EU) N:o 1093/2010, (EU) N:o 1094/2010 ja (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.”
11.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan tekstissä on otettu huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu tasapuolinen kompromissi. Yhteisymmärryksessä seuraavat seikat ovat keskeisiä: — tasapaino menettelysäännösten ja ohjelman rajatun koon välillä. Erityisesti työohjelma hyväksytään täytäntöönpanosäädöksillä ilman komiteamenettelyä (11 artikla) ja komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla kehitetään ohjelman seuranta- ja arviointikehys ja muutetaan asetuksen liitettä, joka sisältää seurantaindikaattoreiden luettelon (12 artikla); — vaatimus, jonka mukaan komissio raportoi vuosittain ohjelman tuloksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevan kertomuksensa yhteydessä. Komission olisi otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan parlamentin tässä yhteydessä esittämät suositukset (12 artikla); — rahoituksen ohjeellinen jakautuminen ohjelman kolmen osa-alueen kesken ja 2 prosentin yläraja ohjelman täytäntöönpanoon liittyvästä teknisestä ja hallinnollisesta avusta aiheutuville menoille (3 artikla); — ei-tyhjentävä luettelo avustuskelpoisista toimista (9 artikla) ja avustusten yhteisrahoitusosuuksien enimmäismäärä, joka on 80 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ja jota voidaan poikkeustapauksissa korottaa enintään 90 prosenttiin tukikelpoisista kustannuksista (8 artikla); — arviointeja laatiessaan komissio sitoutuu varmistamaan riippumattomuuden ja puolueettomuuden (13 artikla); — säännökset ohjelman taannehtivasta soveltamisesta 1. päivästä tammikuuta 2021 alkaen ohjelmasta rahoitettujen toimien jatkuvuuden mahdollistamiseksi (18 ja 19 artikla); — kolmansien maiden osallistumista koskevien vakiosäännösten lisäksi johdanto-osan kappale, jossa kannustetaan sellaisiin kolmansiin maihin sijoittautuneiden yhteisöjen osallistumista, joilla on voimassa oleva assosiaatiosopimus unionin kanssa, jotta vahvistetaan unionin taloudellisten etujen suojaamista tulliyhteistyöllä ja parhaiden käytäntöjen vaihdolla (johdanto-osan 20 kappale); — johdanto-osan kappale, jossa esitetään ilmastotavoite rajallisesta talousarviosta ja ohjelman erityispainotuksesta huolimatta (johdanto-osan 33 kappale).
18.

Terroristinen sisältö, joka on poistettu tai johon pääsy on estetty poistamismääräysten tai erityistoimenpiteiden seurauksena, on säilytettävä kuuden kuukauden ajan poistamisesta tai pääsyn estämisestä. Tätä aikaa voidaan pidentää, jos ja niin kauan kuin se on tarpeen uudelleentarkastelua varten.
17.

Sovittiin, että rahoituksen toteutusta ohjataan laajemmin sekä avustusten myöntämisperusteiden että maantieteellisen tasapainon saavuttamiseksi Life-ohjelmassa. Tehdään selväksi, että laatu on tärkein hallitseva peruste hankkeiden hyväksymiselle Life-ohjelmassa ja että komissio pyrkii tehokkaaseen, laatuun perustuvaan maantieteelliseen kattavuuteen koko unionissa. Jotta voidaan helpottaa ohjelman tavoitteiden täytäntöönpanoa koko EU:ssa sekä edistää hanke-ehdotusten korkeaa laatua, rahoitusta myönnetään sellaisiin jäsenvaltioiden viranomaisten toimiin liittyvien valmiuksien kehittämiseen, joilla pyritään edistämään tehokasta osallistumista Life-ohjelman hankkeisiin. Valmiuksien kehittämiseen tarkoitettuihin avustuksiin varattu enimmäismäärä niissä jäsenvaltioissa, joissa tehokas osallistuminen on vähäistä, on 15 miljoonaa euroa, ja yhteisrahoituksen enimmäisosuus on enintään 95 prosenttia hankkeiden avustuskelpoisista kustannuksista.
13.

Euroopan parlamentin kanssa aikaansaadun kompromissin tärkeimmät osatekijät ovat seuraavat: — ohjelman kesto on 1. tammikuuta 2021–31. joulukuuta 2027, ja asetuksen taannehtivasta soveltamisesta on sovittu; — ohjelman erityistavoitteet on määritelty; — tukikelpoisia toimia on tarkennettu; — ulkopuolisten asiantuntijoiden valintamenettelyä on selkeytetty; — vastuut eurooppalaisten sähköisten järjestelmien kehittämisestä ja toiminnasta on yksilöity; — viittaus tullin monivuotiseen strategiseen suunnitelmaan on poistettu, mutta päätöstä 70/2008/EY ei ole kumottu; — ohjelma pannaan täytäntöön monivuotisilla työohjelmilla, jotka hyväksytään täytäntöönpanosäädöksillä; — arviointiperusteita ja -sääntöjä on tiukennettu; — uusi lauseke, joka koskee raportointivelvollisuutta ja päätösvallan siirtoa, on lisätty.
18.

Asemilla annettavaa apua koskeva pyyntö on lähetettävä vasta viimeistään 24 tuntia ennen matkaa nykyisten 48 tunnin sijaan ja ilman lisäkustannuksia; jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia 30. kesäkuuta 2026 asti, että kyseistä määräaikaa pidennetään 36 tuntiin. Jos ennakkoilmoitusta ei tehdä, mutta asemalla on koulutettua henkilöstöä, on annettava apua junaan nousemisen tai junasta poistumisen helpottamiseksi. Jos saattaja vaaditaan, hän matkustaa veloituksetta, ja avustavaa koiraa käyttäville liikuntarajoitteisille henkilöille on taattava, että eläin voi matkustaa heidän kanssaan.
10.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu huomioon lähes kaikki komission ehdotukseen tehdyt muutokset, jotka neuvosto hyväksyi 26. marraskuuta 2018 muodostetussa osittaisessa yleisnäkemyksessään, ja erityisesti seuraavat: — vaatimus, jonka mukaan osallistujien on oleskeltava laillisesti jossakin osallistujamaassa; — Euroopan solidaarisuusjoukkojen portaalin määritelmä; — mahdollisuus käyttää enintään 20 prosenttia määrärahoista maan sisäisiin vapaaehtoistoimiin; — väliarviointi, joka komission on toimitettava viimeistään 31. joulukuuta 2024; — unionin etujen suojaamiseksi toteutettavia varotoimenpiteitä ja korjaavia toimenpiteitä koskevan lausekkeen lisääminen varainhoitoasetuksen mukaisesti; sekä — useita muutoksia johdanto-osan kappaleisiin.
2.

Ehdotuksen tarkastelu alkoi lokakuussa 2018, ja se saatiin päätökseen joulukuussa. Pysyvien edustajien komitea antoi 19. joulukuuta 2018 osittaisen neuvotteluvaltuutuksen ( 2 ) Koska ehdotettu asetus on osa monivuotiseen rahoituskehykseen (jäljempänä ’MRK’) liittyvää ehdotuspakettia, kaikki säännökset, joilla on talousarviovaikutuksia tai jotka ovat luonteeltaan horisontaalisia, on siirretty odottamaan monivuotisen rahoituskehyksen käsittelyn edistymistä.
Ehdotuksen tarkastelu alkoi heinäkuussa 2018, ja se saatiin päätökseen joulukuussa 2018. Pysyvien edustajien komitea (jäljempänä 'Coreper') antoi 19. joulukuuta 2018 osittaisen neuvotteluvaltuutuksen ( 2 ) . Koska asetus on osa monivuotiseen rahoituskehykseen (jäljempänä 'MRK') liittyvää ehdotuspakettia, kaikki säännökset, joilla on talousarviovaikutuksia tai jotka ovat luonteeltaan horisontaalisia, on siirretty odottamaan monivuotisen rahoituskehyksen käsittelyn edistymistä.
17.

Viimeisessä kolmikantakokouksessa 10.–11. joulukuuta 2020 lainsäätäjät pääsivät kompromissiin seuraavista avoinna olleista kysymyksistä: — Talousarvionäkökohdat: ”Sääntömääräisten” rahoituspuitteiden osalta alustava yhteisymmärrys noudattelee neuvoston 29. syyskuuta 2020 muodostamassa yleisnäkemyksessä esitettyä jakoa. Monivuotisen rahoituskehyksen enimmäismäärien liikkumavaroista ja kilpailusakoista peräisin olevien ”lisäysten” osalta lainsäätäjät sopivat, että niiden jakautuminen määritellään asetuksessa. Sitoumusten vapauttamisesta saatavan ”lisäyksen” jakautuminen esitetään yhteisessä poliittisessa lausumassa. Myös Next Generation EU -välineestä peräisin olevat varat on jaettu ohjeellisesti asetuksessa. — Synergiat muiden unionin ohjelmien kanssa: Useimmat synergiaan liittyvät säännökset on alustavassa yhteisymmärryksessä koottu asetuksen yhteen artiklaan. Poliittisessa yhteisymmärryksessä on otettu erityisesti huomioon mahdollisuus, että tietyistä unionin ohjelmista myönnettävät rahoitusosuudet voidaan katsoa osallistuvan jäsenvaltion rahoitusosuudeksi eurooppalaisiin kumppanuuksiin. — Kansainvälinen yhteistyö ja kolmansien maiden assosioituminen: Kompromissitekstiin on lisätty assosioituneiden maiden rahoitusosuuksia koskevia säännöksiä. Siinä on otettu huomioon mahdollisuus rajoittaa sellaisten oikeussubjektien osallistumista, jotka ovat assosioitumattomien kolmansien maiden tai assosioitumattomien kolmansien maiden oikeussubjektien määräysvallassa. Kompromissitekstissä on myös säilytetty joustavuus, joka koskee kolmansien maiden osittaista assosioitumista Horisontti Eurooppa-ohjelmaan.
25.

Neuvoston kannassa pyritään yksinkertaistamaan rahastojen käyttöä ja vähentämään virheiden riskiä. Siksi on määritelty sekä unionin jäsenvaltioille myöntämän rahoitusosuuden muodot että jäsenvaltioiden tuensaajille myöntämän tuen muodot. Hallintoviranomaiset voivat myös myöntää avustuksia kustannuksiin perustumattoman rahoituksen muodossa. Kun on kyse tuensaajille myönnettävistä avustuksista, jäsenvaltioiden on määrä lisätä yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä.
15.

Interregin puitteissa EAKR:stä ja (soveltuvin osin) unionin ulkoisista rahoitusvälineistä tuetaan seuraavia osa-alueita: — Osa-alue A: vierekkäisten alueiden välinen rajatylittävä yhteistyö, jolla edistetään yhdennettyä ja yhtenäistä alueellista kehitystä läheisillä maa- ja meriraja-alueilla; — Osa-alue B: laajemmilla valtioiden rajat ylittävillä alueilla tai merialueilla toteutettava valtioiden välinen yhteistyö, jossa on mukana kansallisia, alueellisia ja paikallisia ohjelmakumppaneita jäsenvaltioista, kolmansista maista ja kumppanimaista sekä MMA:ista ja jonka tavoitteena on parantaa alueellista yhdentymistä; — Osa-alue C: alueiden välinen yhteistyö, jonka tavoitteena on tehostaa koheesiopolitiikkaa edistämällä a) Interreg-Europe -ohjelmaa, b) URBACT-ohjelmaa, c) INTERACT-ohjelmaa ja d) ESPON-ohjelmaa. — Osa-alue D: syrjäisimpien alueiden keskinäinen yhteistyö ja niiden yhteistyö naapureina olevien kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden tai alueellisten yhdentymis- ja yhteistyöjärjestöjen kanssa tai niistä useiden kanssa, kun yhteistyön tavoitteena on alueellisen yhdentymisen ja yhdenmukaisen kehityksen helpottaminen niiden naapurialueilla.