Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "PRISM 2001"

(2002/C 80/01)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 12. heinäkuuta 2001 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla laatia lisälausunnon aiheesta "PRISM 2001".

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto hyväksyi lausuntonsa 17. joulukuuta 2001. Esittelijä oli Ulla Sirkeinen.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 16. ja. 17. tammikuuta 2002 pitämässään 387. täysistunnossa (tammikuun 16. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 91 puolesta yhden pidättyessä äänestämästä.

1. Yleistä

1.1. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä on valinnut yhdeksi päätehtäväkseen edistää vapaaehtoisia toimia ja aloitteita yhtenäismarkkinoilla. Parhaita käytäntöjä on luetteloitu PRISM-tietokantaan (Progress Report on Initiatives in the Single Market). Tarkoituksena on jakaa tietoja ja motivoida muita.

1.2. Vaatimukset EU:n tuomisesta lähemmäs kansalaisia voimistuvat. PRISM-tietokanta voi olla tässä hyödyksi. Se voi auttaa viestittämään, että EU on paljon muutakin kuin Brysselistä tulevia säännöksiä.

1.3. PRISM on kiinteä osa yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän kokonaistyöohjelmaa. Seurantaryhmä keskittyy tällä hetkellä työssään kolmeen ohjelmakohtaan, euroon, laajentumiseen ja sähköiseen kaupankäyntiin. Näihin tulisi lisätä myös yrittäjyys, joka on laaja-alainen aihe.

1.3.1. Tammikuun 1. päivänä 2002 kaksitoista kansallista valuuttaa - ja niiden mukana suuri osa Euroopan sisäisistä näkyvistä rajoista - katoavat. Tämä vie sisämarkkinat uuteen vaiheeseen ja tekee niistä käsinkosketeltavaa todellisuutta unionin kansalaisille ja yrityksille. Euron käyttöönotto helpottaa jäsenvaltioiden rajat ylittäviä hintavertailuja ja liiketoimia, ja sen odotetaan vilkastuttavan kauppaa ja lisäävän yleisesti neljän vapauden käyttöä. Tämä puolestaan luo uutta tarvetta tiedolle sisämarkkinoista ja niihin liittyvistä ongelmanratkaisumekanismeista.

1.3.2. Unionin suunniteltu laajentuminen muuttaa tilannetta vielä enemmän tuomalla sisämarkkinoille kymmeniä miljoonia uusia ihmisiä sekä lisäämällä markkinoiden perustana olevien lainsäädäntö-, tuotanto-, kauppa- ja käyttäytymiskulttuurien erilaisuutta. Myös tässä suhteessa tiedotusta ja ongelmanratkaisukeinoja on lisättävä ja parannettava.

1.3.3. Sähköisen kaupankäynnin kehitys ja lisääntyminen riippuu yhä pitkälti sääntely-, koulutus- ja tiedotustoimista. Ajan myötä - pikemmin ennemmin kuin myöhemmin - sähköinen kaupankäynti tarjoaa valtavia mahdollisuuksia purkaa edelleen sisämarkkinoiden esteitä.

1.3.4. Yrittäjyyttä sen laajassa merkityksessä, kaikilla tasoilla olemassa olevana aloitteellisuutena, tulee vahvistaa Euroopassa. Sisämarkkinoita on pyrittävä hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla kuluttajien hyödyksi mutta myös kilpailukyvyn vahvistamiseksi, hyvinvoinnin edistämiseksi ja kaikkien kansalaisten elämänlaadun parantamiseksi kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti.

1.4. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän työssä on kolme hallitsevaa suuntausta: yksinkertaistaminen, turvallisuus ja synergia. Neljäs, muut kattava sisältöalue on yhteiskunta, joka heijastuu yhteisinä eurooppalaisina arvoina.

1.4.1. Yksinkertaistamissuuntauksen alalla on lokakuussa 2000 annetusta, käytännesäännöt sisältävästä lausunnosta(1) muokattu uusi lausunto(2), jonka komitea hyväksyi marraskuussa 2001. Komissio antoi alalla tapahtuneesta kehityksestä tiedonannon Eurooppa-neuvostolle Laekenin kokousta varten joulukuussa 2001.

1.4.2. Synergianäkökohta merkitsee alhaalta ylös -toimintatavan voimakkaampaa painottamista, yhteistyötä eri tasojen välillä ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kutsumista mukaan toimintaan. Itse- ja yhteissääntelyä koskevassa työssä on edistytty, ja sen kannatus lisääntyy. Tästä kerrotaan tarkemmin kohdissa 3.3 ja 3.4.

1.4.3. Turvallisuuden alalla on työskennelty petosten torjunnan ja elintarviketurvallisuuden aloilla. EU:n tason valvontaa painotetaan entistä enemmän tiettyjen politiikanalojen uudelleenkansallistamisen välttämiseksi. Turvallisuusaihe on nyttemmin noussut aivan uudelle tasolle, kun kysymys yhteiskuntiemme yleisestä turvallisuudesta harkittuja hyökkäyksiä vastaan tuli huomion ja toimien keskipisteeksi syyskuun 11. päivän traagisten tapahtumien vuoksi.

1.4.4. Kansalaisten tehokas suojelu hyökkäyksiä vastaan on luonnollisesti ensisijaisen tärkeää. Turvallisuutta parantavien toimien tulisi kuitenkin noudattaa yhteiskuntiemme keskeisiä arvoja ja unionin yhteisiä periaatteita. On löydettävä tasapaino yhtäältä turvatoimien ja toisaalta perustavien vapauksien, yksityisyyden ja kansalaisten vapaan liikkuvuuden välillä.

1.5. Tällä lausunnolla on tarkoitus saattaa PRISMiä koskevat tiedot ajan tasalle sekä esittää näkemyksiä siihen liittyvästä jatkokehityksestä. Lausunnossa esitetään myös eräitä huomionarvoisia ja toimenpiteisiin aihetta antavia huomioita, jotka perustuvat PRISMin tuloksiin, vierailuihin jäsenvaltioiden yhtenäismarkkinoiden koordinointikeskuksissa sekä yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän järjestämiin kuulemistilaisuuksiin.

2. PRISM-tietokanta

2.1. PRISM-tietokantaan kerätään yhtenäismarkkina-aloitteita seuraavien neljän otsikon mukaan:

a) tiedotus ja tuki

b) ongelmanratkaisumenettelyt

c) kumppanuus

d) sopimukset, menettelytapasäännöt.

2.2. PRISMiin luetteloidut aloitteet ovat vapaaehtoisia, eivätkä ne tuota suorasti voittoa. Kaupalliset aloitteet on suljettu tietokannan ulkopuolelle samoin kuin alakohtaisia tai paikallisia etuja edustavat aloitteet, ellei niistä saada jotain erityistä lisäarvoa. 15 jäsenvaltion yhtenäismarkkinoita koskevien aloitteiden lisäksi tietokantaan sisältyvät aloitteet, joissa osallisina ovat Euroopan talousalueen kolme muuta valtiota tai EU:n jäsenyyttä hakevat valtiot.

2.3. Aloitteita valittaessa on otettu huomioon erityisesti seuraavat tekijät:

- esimerkillisyys (omaperäisyys, innovatiivisuus)

- kustannus-hyöty-tekijät

- vaikutukset (suorat osallistujille, mahdolliset osallistumattomille)

- näköalat (kestävyys, mahdolliset synergiavaikutukset).

2.4. Joulukuussa 2001 PRISM-tietokanta sisälsi 106 aloitetta, ja 21 aloitetta oli lopullisessa valmisteluvaiheessa. Ne jakautuivat suhteellisen tasaisesti eri otsikkojen mukaan, joskin tiettyä keskittymistä otsikoiden c "Kumppanuus" ja d "Sopimukset, menettelysäännöt" alle oli havaittavissa. Uusien aloitteiden lisääminen on hidastunut kuuden viime kuukauden aikana osaksi mainittujen rajoitusten ja kriteerien soveltamisen vuoksi.

2.5. Aloitteet voidaan jakaa "myönteisiin" ja "kielteisiin". Myönteisiä aloitteita leimaa rakentava lähestymistapa tiedottamisen, innovaatioiden ja yhteistyön edistämiseen. Ne sijoittuvat lähinnä a, c ja d-luokkiin. Ongelmia ja niiden mahdollisia ratkaisuja koskevat aloitteet ovat ns. "kielteisiä" aloitteita, ja ne kuuluvat b-, jossain määrin myös d-luokkaan. Yksi kiintoisa piirre on myös, että selvä enemmistö a-luokan aloitteista ja suuri osa c-luokan aloitteista on komission käynnistämiä ja vielä useammin sen rahoittamia. Käytännesääntöjä ja muuta itse- tai yhteissääntelyä koskevat aloitteet ovat viime aikoina lisääntyneet nopeasti.

2.6. Kun PRISM-tietokannan WWW-sivu julkistettiin, se sai osakseen suurta mielenkiintoa. Tammikuussa 2001 sivuilla kävi 3250 vierailijaa. Heti tämän jälkeen kävijöiden määrä putosi rajusti, mutta on sittemmin jatkuvasti noussut n. 1000 kävijään kuukaudessa. Kävijämäärä on edelleen kasvussa.

2.7. Näiden lukujen antaman osviitan avulla PRISM-tietokantaa kehitetään nyt edelleen sen kaikkien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi. Pyrkimyksenä on laajentaa huomattavasti tietokannan sisältöä käyttäen kanavia erilaisiin kansalaisyhteiskunnan organisaatioihin. Yhteyksiä muihin tietokantoihin ja sisämarkkinoiden palveluihin kehitetään. Erityisesti yhteys komission lähiaikoina käynnistämään SOLVIT-verkostoon (ks. kohdat 3.7.3-3.7.6) on tärkeä. Mahdollisuuksia tietokannan markkinoinnin ja käyttömahdollisuuksien parantamiseen tutkitaan, ja tähän sisältyy myös sen verkko-osoitteen yksinkertaistaminen.

2.8. Sisämarkkinat kattavat ETA:n 18 jäsenvaltiota, ja norjalaiset, islantilaiset ja liechtensteinilaiset organisaatiot osallistuvat yli 30 prosenttiin PRISM-tietokannassa tällä hetkellä olevista hankkeista. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä järjesti Oslossa joulukuussa 2001 kuulemistilaisuuden, johon osallistui EFTA-maiden talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioita sekä EFTAn neuvoa-antavan komitean edustajia. PRISM-tietokanta esiteltiin kuulemistilaisuudessa. Samalla todettiin, että se voisi olla suureksi avuksi EFTAlle sisämarkkinoita toteutettaessa.

2.9. Laajentuminen on keskeinen haaste niin unionille kuin TSK:llekin. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä yrittää osaltaan auttaa ehdokasvaltioita mukautumaan sisämarkkinoihin mahdollisimman hyvin. Ehdokasvaltioiden kansalaisille ja organisaatioille PRISM voisi olla hyödyllinen etenemisväline kohti täysimittaista osallistumista sisämarkkinoihin. Se voisi toimia porttina jäsenvaltioiden organisaatioiden kanssa solmittaviin yhteyksiin ja verkostoihin. Ehdokasvaltioiden organisaatiot osallistuvat jo nyt eräisiin PRISMin sisältämiin aloitteisiin. Tietokantaa on kehitettävä ja markkinoitava erityisesti laajentumisen tarpeita silmällä pitäen.

3. Lisätyötä ja -aloitteita kaipaavat alat

3.1. Eri tahojen edustajat ovat korostaneet yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän kokouksissa ja kuulemistilaisuuksissa toistuvasti tiettyjä ongelma-alueita. Näitä ovat

- henkilöiden vapaa liikkuminen, etenkin ongelmat tutkinto- ja pätevyystodistusten vastavuoroisessa tunnustamisessa

- itse- ja yhteissääntely

- palvelut, erityisesti vakuutus- ja rakennusala

- laajentuminen; markkinoille pääsyn ongelmat sekä tarve lisätä tiedotusta ja ongelmanratkaisukapasiteettia ehdokasvaltioissa jo varhaisessa vaiheessa

- yleinen tietoisuus ongelmia ratkaisevista tahoista ja niiden toiminnasta.

3.2. Komitea on käsitellyt tutkintotodistusten vastavuoroisen tunnustamisen ongelmaa aiheesta antamassaan lausunnossa(3). Kysymyksen merkitys on laajentumisen myötä lisääntynyt, kun otetaan huomioon ammattitaitoisten henkilöiden mahdollinen muuttoliike ehdokasvaltioista. Tutkintotodistusten tunnustamisen ongelma on kärjistymässä. Komissio aikoo myös esittää alalla uusia toimia ja aloitteita. Alan kehitys edellyttäisi komitealta perusteellista oma-aloitteista lausuntoa.

3.3. Yhteissääntelystä on keskusteltu unionissa jo jonkin aikaa. Viime aikoina on etenkin Euroopan parlamentissa kuultu merkkejä poliittisesta tuesta yhteissääntelylle lainsäädännön täydentäjänä tai jopa sen edelle asetettavana vaihtoehtona. Yhteissääntely on tärkeä eurooppalaisen hallintotavan osatekijä.

3.4. Komitea järjesti toukokuussa 2001 keskustelutilaisuuden aiheesta "Yhteissääntely yhtenäismarkkinoilla - Talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmien rooli". Lähtökohtana oli käydä keskustelua kyseisestä aiheesta laajemmassa hallinnon viitekehyksessä. "Klassisen" sääntelyn lisääntyvän arvostelun vuoksi on tarpeen yksinkertaistaa sääntelyä ja kutsua yhteiskunta- ja talouselämän toimijat mukaan sen kehittämiseen.

3.4.1. Yksinkertaistamista koskevan TSK:n lausunnon(4) perusteella keskusteluaiheet jaettiin seuraaviin viiteen ryhmään:

- normit ja tekniset standardit

- Euroopan rahoitusalue

- työmarkkinaosapuolten sopimukset

- kuluttajansuoja

- ympäristöala.

3.4.2. Tilaisuudessa kuulluista puheenvuoroista ja keskusteluista voidaan tehdä seuraavat päätelmät:

3.4.2.1. Yhtenäismarkkinoilla syntyvät yhteissääntelykäytännöt ovat yhä hyvin vaihtelevia. Eräillä aloilla (standardointi, sosiaaliala) ne ovat jo pitkälle harkittuja ja järjestelmällisiä, ja niitä on kokeiltu yhteisön tasolla. Toisilla aloilla (kuluttajakysymykset, ympäristöala, rahoitusala) ne ovat vielä huomattavista kehitysmahdollisuuksista huolimatta alkutekijöissään, sattumanvaraisia ja hajautettuja. Näillä aloilla yhteissääntelyn kehittämiseksi on ponnisteltava kovasti.

3.4.2.2. Yleisesti ottaen yhteissääntely on hyödyllistä, koska sillä yksinkertaistetaan sääntöjä, vähennetään lainsäädäntökoneiston rasitusta, nopeutetaan muutoksiin sopeutumista ja luodaan samalla yhteisvastuuta talouselämän ja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden keskuudessa. Tämä vahvistaa Euroopan yhdentymishankkeen perustaa. Onnistuakseen yhteissääntelykäytännöt edellyttävät yrityksille ja järjestäytyneelle kansalaisyhteiskunnalle jätettävää toimintavaraa, kumppanuutta viranomaisten kanssa, toimijoiden edustavuutta, avoimia ja selkeitä menettelyjä, tehokasta toimeenpanoa sekä vaikutusten tiukkaa valvontaa ja seurantaa myös viranomaisten taholta.

3.4.2.3. Yhteissääntely ei ole yleisratkaisu kansalaisyhteiskunnan osallistumisen lisäämiseksi ja sääntelyn laadun parantamiseksi, vaan lainsäätäjien on edelleen käytettävä keskeisiä valtaoikeuksiaan yleisen edun puolustajana. Toisaalta monimuotoiset yhteissääntelymenettelyt, joihin yhteiskunnallis-taloudelliset eturyhmät osallistuvat, voivat osaltaan auttaa yhtenäismarkkinoita vastaamaan laajentumisen, syvenemisen ja maailmanlaajuistumisen kolminaiseen haasteeseen.

3.4.2.4. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä on äskettäin saanut valmiiksi sääntelyn yksinkertaistamisen etenemistä Euroopassa koskevan lausunnon, jossa se analysoi yksityiskohtaisesti myös yhteissääntelyn kehitystä ja tulevaisuudennäkymiä(5).

3.5. Komitea on käsitellyt palveluita yhtenäismarkkinoilla useissa lausunnoissa, joista tuorein ja kattavin on valmistunut vastikään(6). Komission on määrä julkaista piakkoin uusi ehdotus sisämarkkinoiden palveluita koskevista kysymyksistä.

3.6. Myös laajentumisesta komitea on antanut joukon lausuntoja. Yhtenäismarkkinakysymysten kannalta erityisen kiinnostavia ovat 25. huhtikuuta 2001 annettu lausunto aiheesta "EU:n laajentuminen: ehdokasvaltioiden haasteet taloudellisten liittymiskriteereiden täyttämisessä(7)" sekä hieman vanhempi, 22. syyskuuta 1999 annettu lausunto aiheesta "Laajentumisen vaikutukset yhtenäismarkkinoihin(8)". Koska vuoden 1999 jälkeen asiassa on tapahtunut huomattavaa kehitystä, komitean tulee laatia uusi, ajantasainen versio viimeksi mainitusta lausunnosta.

3.7. Yritysten, kansalaisten ja organisaatioiden käytössä on monia erilaisia, yhteismarkkinakysymyksiä koskevia tiedonhankinta- ja ongelmanratkaisujärjestelmiä. Tähän liittyen on komission aloitteesta - ja usein osittain tai kokonaan yhteisön varoin - perustettu joukko elimiä, joista voidaan erityisesti mainita 284 euroneuvontakeskuksen verkosto sekä Eures-verkostot ja kuluttajien neuvontakeskusten (Euroguichet) verkosto. Vuonna 1997 jokaisessa jäsenvaltiossa perustettiin yrityksille ja kansalaisille tarkoitettuja yhteyspisteitä sekä yhtenäismarkkinoiden koordinointikeskus, joiden nimenomaisena tarkoituksena on ratkaista yhtenäismarkkinoihin liittyviä ongelmia. Ellei ongelmia voida ratkaista yhdessä jäsenvaltiossa, luodaan kahdenvälinen yhteys toisen jäsenvaltion asianmukaiseen viranomaiseen. Sisämarkkinoiden neuvoa-antava komitea toimii jäsenvaltioiden koordinointikeskusten välisenä näkemystenvaihdon foorumina.

3.7.1. Sisämarkkinoiden toimijoille annettava apu voidaan kuvata neliportaisena hierarkiana:

1) tiedotus

2) neuvonta

3) ongelmanratkaisu tapauksissa, joissa lakia on rikottu tahattomasti

4) oikeudelliset menettelyt kansallisissa tuomioistuimissa tai komissiossa vakavissa lainrikkomustapauksissa.

3.7.2. On ilmeistä, että eri elinten rooleja ja niiden tarjoamia palveluja ei aina tunneta riittävän hyvin. Pk-yritykset, joilla on ollut tapana kääntyä tietoja etsiessään euroneuvontakeskusten puoleen, saattavat esimerkiksi pitää itsestään selvänä pyytää niiltä apua myös ongelmien ratkaisemiseen. Nimityksestä "koordinointikeskus" ei myöskään tule välttämättä mieleen viranomainen, jonka tehtävänä on auttaa ratkaisemaan yhtenäismarkkinoilla kohdattavia ongelmia.

3.7.3. Lähiaikoina julkaistavat komission tiedonanto ja suositus tehokkaasta ongelmien ratkaisusta sisämarkkinoilla tulevat selvästi tarpeeseen, ja siksi komitea pitää niitä tervetulleina. Tutkimus koordinointikeskusten nykyisten ongelmanratkaisutoimintojen toimivuudesta on paljastanut vakavia puutteita ja ongelmia. Useimmat koordinointikeskukset käsittelivät vuosina 1999 ja 2000 vain hyvin vähän ongelmia, joskin Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan suuremmat luvut osoittavat selvästi, että ongelmia on. Vielä vakavampaa on se, että 66:ta prosenttia tapauksista ei onnistuttu ratkaisemaan vuoden kuluessa.

3.7.4. Helpottaakseen tarvittavia muutoksia komissio aikoo käynnistää maaliskuussa SOLVIT-verkon testivaiheen. Tällä yhdistetään koordinointikeskukset toisiinsa ja luodaan järjestelmälliset puitteet valitusten käsittelylle. Eri osapuolten vastuualueet, aikataulu ja seuranta tulee vielä määrittää.

3.7.5. Samanaikaisesti esitellään ja pannaan täytäntöön suunnitelma ongelmanratkaisujärjestelmää koskevasta tiedotuksesta. Sen tarve on tutkimuksen tulosten perusteella selvä, sillä niiden mukaan vain 3 prosenttia kansalaisista on kuullut jäsenvaltioiden yhteyspisteistä tai koordinointikeskuksista. Käyttäjäystävällisyyden parantamiseksi koordinointikeskusten nimeksi tulisi vaihtaa jokin niiden toimintaa paremmin kuvaava nimitys. SOLVIT-nimi saattaa sopia tähän tarkoitukseen hyvin, jollei keskusten ja tietokantojen samannimisyys aiheuta sekaannuksia. Vaihtoehtoisesti voitaisiin harkita nimeä "toimintakeskukset".

3.7.6. Komitea kannattaa komission suunnitelmia. Se katsoo, että tässä yhteydessä tulisi ottaa huomioon seuraavat seikat:

- On ikävää, että Saksa ja Ranska, jotka ovat kaksi suurinta markkina-aluetta unionin jäsenvaltioiden joukossa, eivät osallistu SOLVIT-verkon testivaiheeseen.

- Komission tulee suhtautua tiukasti SOLVIT-verkon periaatteiden noudattamatta jättämiseen.

- "Yhden palvelupisteen periaate" (one-stop-shop) on tärkeä sekä kansalaisten että yritysten kannalta. Komission tulee valvoa, että kaikissa jäsenvaltioissa ryhdytään toimiin sen toteuttamiseksi.

- Koordinointikeskuksille tulee osoittaa riittävät resurssit. Tämä on sisämarkkinoiden toimivuutta parantava investointi.

- Yhteistyöhenkeä, henkilökohtaisia kontakteja, yksilöllistä kohtelua, yksilöllisten näkökohtien huomioon ottamista ja innovatiivisia kumppanuuksia tulee lisätä kaikin tavoin, sillä täydellisinkään online-verkko ja parhaatkaan säännöt ja periaatteet eivät voi - eikä niiden pitäisikään - korvata niitä.

- Koordinointikeskusten nimi tulee muuttaa SOLVIT-keskuksiksi tai toimintakeskuksiksi.

Bryssel, 16. tammikuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) EYVL C 14, 16.1.2001, s. 1.

(2) EYVL C 48, 21.2.2002.

(3) EYVL C 116, 20.4.2001, s. 14.

(4) EYVL C 14, 16.1.2001, s. 1.

(5) EYVL C 48, 21.2.2002.

(6) EYVL C 48, 21.2.2002.

(7) EYVL C 193, 10.7.2001, s. 60.

(8) EYVL C 329, 17.11.1999, s. 39.