Solvenssi II -direktiivissä (direktiivi 2009/138/EY) säädetään, että vakavaraisuuspääomavaatimusta koskevan riskisuuntautuneen lähestymistavan mukaisesti erityisolosuhteissa vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten sekä vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysryhmien on mahdollista käyttää joko yksittäisten yritysten tai ryhmien tasolla standardikaavan sijasta sisäisiä malleja tämän vaatimuksen laskemiseen. Näiltä sisäisiltä malleilta vaaditaan ennakkohyväksyntää. Vaikka vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on tehnyt arvokasta työtä sisäisten mallien valvonnan lähentämisessä, toimivaltaisten viranomaisten asettamien sisäisiä malleja koskevien vaatimusten välillä on edelleen suuria eroja ja valvontaviranomaisten kollegioissa on vaikeuksia päästä yhteiseen sopimukseen ryhmän sisäisistä malleista.

Rahoitusmarkkinadirektiivillä 2014/65/EU, jäljempänä ’MiFID II’, on otettu käyttöön uudentyyppisiä palveluja, joiden tarjoaminen on toimiluvan varaista ja valvonnan alaista: raportointipalvelujen tarjoajien tarjoamat raportointipalvelut. Rahoitusvälineiden markkinoista annetussa direktiivissä 2004/39/EY, jäljempänä ’MiFID I’, ei ole säädetty kaupankäyntitietojen tehokkaasta levittämisestä, valvonnasta ja koostamisesta. Tämän vuoksi EU:n kaupankäyntitiedot eivät ole olleet yhtenäisiä eivätkä riittävän laadukkaita, jotta kyseisen direktiivin tavoitteiden asianmukaista saavuttamista olisi voitu seurata. Asianomaiset kauppapaikat eivät ole myöskään antaneet kaupankäyntitietoja saataville kohtuulliseen hintaan.

Ehdotus on osa toimenpidepakettia, jonka tarkoituksena on vahvistaa EU:n rahoitusmarkkinoiden valvontaa parantamalla Euroopan valvontaviranomaisten järjestelmän toimintaa sekä nopeuttamalla pääomamarkkinaunionin toteuttamista ja viimeistelyä. Ehdotus koskee Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen, jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, harjoittamaa valvontaa ja valtuuksia, ja siinä ehdotetaan tiettyjen nykyisellään toimivaltaisille kansallisille viranomaisille kuuluvien valvontavaltuuksien siirtämistä.

Direktiiveihin ehdotetut muutokset ovat luonteeltaan hyvin pieniä, eikä muutoksista tarvitse tehdä erillistä arviointia, sillä direktiivit on pantu täytäntöön ja niitä on alettu soveltaa vasta vähän aikaa sitten.

Ehdotuksessa otetaan kaikilta osin huomioon suhteellisuusperiaate, se on tarkoituksenmukainen keino tavoitteiden saavuttamiseen eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tältä osin. Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä sen avulla luodaan oikea tasapaino asiaan liittyvän yleisen edun ja toimenpiteen kustannustehokkuuden välille.

(2)Kaupankäyntitietojen laatu sekä kyseisten tietojen käsittelyn ja tarjoamisen laatu, rajatylittävä tietojen käsittely ja tarjoaminen mukaan lukien, on erityisen tärkeää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 päätavoitteen saavuttamiseksi eli rahoitusmarkkinoiden avoimuuden lisäämiseksi. Täsmällisten tietojen avulla käyttäjät saavat yleiskäsityksen kaupankäyntitoiminnasta unionin rahoitusmarkkinoilla ja toimivaltaiset viranomaiset saavat tarkat ja kattavat tiedot liiketoimista. Kun huomioon otetaan tietojen käsittelyn rajatylittävä ulottuvuus, tietoon liittyvän osaamisen keskittämisen hyödyt – myös mahdolliset mittakaavaedut – ja valvontakäytäntöjen mahdollisten erojen haitallinen vaikutus sekä kaupankäyntitietojen laatuun että raportointipalvelujen tarjoajien tehtäviin, on asianmukaista siirtää raportointipalvelujen tarjoajien toimiluvan myöntäminen ja valvonta kansallisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaisen hoidettavaksi.

(4)Raportointipalvelujen tarjoajien toimilupien myöntämisen ja valvonnan siirtäminen arvopaperimarkkinaviranomaiselle sopii arvopaperimarkkinaviranomaisen tehtäviin. Tiedonkeruuvaltuuksien, toimilupien myöntämisen ja valvonnan siirtäminen toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle on tarkemmin sanottuna tärkeäksi avuksi muissa tehtävissä, joista arvopaperimarkkinaviranomainen huolehtii asetuksen (EU) N:o 600/2014 mukaisesti ja joita ovat esimerkiksi markkinoiden valvonta, väliaikaisten interventiotoimien toteuttamisvaltuudet ja positionhallintavaltuudet sekä kauppaa edeltävien ja kaupan jälkeisten avoimuusvaatimusten noudattamisen varmistaminen. Direktiiviä 2014/65/EU olisi sen vuoksi muutettava.

”Jäsenvaltioiden on säädettävä vähimmäisvaatimuksena, että jokainen henkilö, joka on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY* mukaisesti valtuutettu ja joka suorittaa sijoituspalveluyrityksessä tai säännellyllä markkinalla direktiivin 2013/34/EU 34 artiklassa tai direktiivin 2009/65/EY 73 artiklassa tarkoitettua tehtävää tai muuta lakisääteistä tehtävää, on velvollinen viipymättä ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille tuota yritystä koskevista seikoista tai päätöksistä, jotka kyseinen henkilö on saanut tietoonsa tehtäväänsä suorittaessaan ja jotka saattavat:

”c) laitoksen toimiluvan peruuttaminen tai voimassaolon keskeyttäminen 8 ja 43 artiklan mukaisesti, kun on kyse sijoituspalveluyrityksestä, markkinoiden ylläpitäjästä, jolla on toimilupa ylläpitää monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää, tai säännellyistä markkinoista;”

c) korvataan 6 kohdan c alakohta seuraavasti:

c) poistetaan 52, 53 ja 54 kohta sekä 55 kohdan c alakohta.

Jos tässä direktiivissä viitataan ylimpään hallintoelimeen ja kansallisessa lainsäädännössä ylimmän hallintoelimen johto- tai valvontatehtävät on annettu eri elimille tai yhden elimen eri jäsenille, jäsenvaltion on yksilöitävä ylimmän hallintoelimen asiasta vastaavat elimet tai jäsenet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, jollei tässä direktiivissä toisin säädetä;

Kun tällainen lausunto annetaan, valvontaviranomaisen on tehtävä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätöksensä siten, että se on sopusoinnussa kyseisen lausunnon kanssa, tai jos päätöstä ei tehdä siten, että se on sopusoinnussa kyseisen lausunnon kanssa, perusteltava tämä kirjallisesti vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle sekä hakijalle.”

Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen voi antaa asianomaisille valvontaviranomaisille lausunnon asetuksen (EU) N:o 1094/2010 21 a artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti neljän kuukauden kuluessa siitä, kun valvontaviranomainen on vastaanottanut täydellisen hakemuksen.

b)lisätään uusi 2 a kohta seuraavasti:

”2 a. Jos vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen katsoo, että ensimmäisessä kohdassa tarkoitetussa hakemuksessa on erityisiä ongelmia, jotka liittyvät sisäisen mallin käyttöä koskevien hakemusten hyväksymiskäytäntöjen johdonmukaisuuteen eri puolilla unionia, se voi antaa asianomaisille valvontaviranomaisille lausunnon asetuksen (EU) N:o 1094/2010 21 a artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti neljän kuukauden kuluessa siitä, kun ryhmävalvoja on vastaanottanut täydellisen hakemuksen. Kun tällainen lausunto annetaan, valvontaviranomaisten on tehtävä toisessa kohdassa tarkoitettu yhteinen päätös kyseistä lausuntoa noudattaen tai, jos yhteistä päätöstä ei tehdä kyseistä lausuntoa noudattaen, niiden on perusteltava tämä kirjallisesti vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle sekä hakijalle.”

c)muutetaan 3 kohta seuraavasti:

i) korvataan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”Jos 2 kohdassa tarkoitetun kuuden kuukauden määräajan kuluessa jokin asianomainen valvontaviranomainen on saattanut asian vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen tietoon asetuksen (EU) N:o 1094/2010 19 artiklan mukaisesti tai vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen auttaa valvontaviranomaisia omasta aloitteestaan kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, ryhmävalvojan on lykättävä päätöksensä tekemistä, kunnes vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen tekee päätöksen kyseisen asetuksen 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja tehtävä päätöksensä siten, että se on sopusoinnussa vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen päätöksen kanssa. Asianomaisten valvontaviranomaisten on tunnustettava ryhmävalvojan päätös sitovaksi ja sovellettava sitä.” ii) korvataan kolmannen alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti:

”Jos vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen ei tee toisessa alakohdassa tarkoitettua päätöstä asetuksen (EU) N:o 1094/2010 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ryhmävalvojan on tehtävä lopullinen päätös.”

d)korvataan 6 kohdan toinen alakohta seuraavasti:

”Ryhmävalvojan on otettava asianmukaisesti huomioon näkemykset ja varaukset, joita muut asianomaiset valvontaviranomaiset sekä vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen ovat esittäneet kyseisen kuuden kuukauden määräajan kuluessa.”

e)korvataan 6 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:

”Ryhmävalvojan on toimitettava hakijalle, muille asianomaisille valvontaviranomaisille ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle asiakirja, joka sisältää kaikilta osin perustellun päätöksen.”

f)lisätään uusi 6 a kohta seuraavasti:

”6 a. Kun 2 kohdassa tarkoitettu kuuden kuukauden määräaika on päättynyt, mutta ennen kuin ryhmävalvoja tekee 6 kohdassa tarkoitetun päätöksen, 1 kohdan mukaisesti hakemuksen toimittanut yritys voi pyytää vakuutus- ja lisäeläkeviranomaista auttamaan asetuksen (EU) N:o 1094/2010 19 artiklan mukaisesti valvontaviranomaisia pääsemään sopimukseen. Ryhmävalvojan on lykättävä päätöksensä tekemistä, kunnes vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen tekee päätöksen asetuksen (EU) N:o 1094/2010 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja sen on tehtävä päätöksensä siten, että se on sopusoinnussa vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen tekemän päätöksen kanssa. Asianomaisten valvontaviranomaisten on tunnustettava ryhmävalvojan päätös sitovaksi ja sovellettava sitä. Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen tekee päätöksensä kuukauden kuluessa asetuksen (EU) N:o 1094/2010 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sovittelun määräajan päättymisestä. Jos vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen ei tee kolmannessa alakohdassa tarkoitettua päätöstä asetuksen (EU) N:o 1094/2010 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ryhmävalvojan on tehtävä lopullinen päätös. Asianomaisten valvontaviranomaisten on tunnustettava ryhmävalvojan päätös sitovaksi ja sovellettava sitä.”

3)Lisätään uusi 231 a ja uusi 231 b artikla seuraavasti:

”231 a artikla

Sisäisten mallien hyväksyttäminen valvontaviranomaisilla