Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Sijoittautumisvapaus yhtenäismarkkinoilla (Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä)"



Virallinen lehti nro C 235 , 27/07/1998 s. 0010



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Sijoittautumisvapaus yhtenäismarkkinoilla (Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä)" (98/C 235/03) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 18. maaliskuuta 1997 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta "Sijoittautumisvapaus yhtenäismarkkinoilla (yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmä)". Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 6. toukokuuta 1998. Esittelijä oli Christos Folias. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. 28. päivänä toukokuuta pitämässään 355. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 88 ääntä puolesta yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Tutkiessaan viime kuukausina yhtenäismarkkinoiden toimintaa pysyvä valmisteluryhmä totesi useaan otteeseen, että yritysten perustamiseen sekä jo olemassa olevan yrityksen sivuliikkeen perustamiseen johonkin toiseen Euroopan unionin jäsenvaltioon liittyy ongelmia. 1.2. Pienten- ja keskisuurten yritysten sekä itsenäisten ammatinharjoittajien lukuisat uudet mahdollisuudet toimia myös muissa jäsenvaltioissa ovat kiistämättä edistäneet yhtenäismarkkinoiden toteutumista. Yhtä kiistämätöntä on kuitenkin myös se, että tietyt esteet haittaavat yhä yritysten sijoittumista muihin jäsenvaltioihin. 1.3. Oikean kuvan saamiseksi on muistettava, että mikä koskee 15 jäsenvaltiota, koskee yhtä lailla kolmea EFTA/ETA-maata Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia, jotka ovat ETA-sopimuksen perusteella yhtenäismarkkinoiden piirissä. 1.4. Tässä lausunnossa on tarkoitus osoittaa, että matka yhtenäismarkkinoiden täydelliseen toteutumiseen on vielä pitkä ja kaikkia osapuolia on kehotettava työskentelemään tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Lisäksi annetaan eräitä konkreettisia esimerkkejä tämän alan todellisista ja "keinotekoisista" esteistä ja tehdään ehdotuksia niiden purkamiseksi. 1.5. Tätä varten lausunnossa hyödynnetään tietoja, joita kerättiin komitean itse laatimalla kyselylomakkeella. Lisäksi käytetään Nizzassa (Ranskassa) järjestetyssä kuulemistilaisuudessa esiin tulleita tietoja ja esimerkkejä konkreettisista esteistä. 1.6. Sijoittautumisvapautta ei missään tapauksessa saa käsittää yritykseksi vapauttaa yritykset noudattamasta sijoittautumismaan säännöksiä. Kyse on pikemminkin siitä, että henkilöitä ja yrityksiä, jotka haluavat sijoittua johonkin jäsenvaltioon, kohdellaan myönteisesti eikä niille aseteta liiallisia eikä muita ehtoja kuin kotimaisille henkilöille ja yrityksillekään. "Liiallisina ehtoina" on pidettävä kaikkea epätasa-arvoista kohtelua, joka vaikeuttaa sijoittumista tai tekee sen mahdottomaksi. 1.7. Sijoittautumisen ongelmat liittyvät kiinteästi muihin yhtenäismarkkinoiden näkökulmiin kuten palvelujen vapauteen. Komitea on jo antanut lukuisia lausuntoja erilaisista markkinoiden vapaata toimintaa haittaavista esteistä (). Nyt käsillä olevassa lausunnossa pyritään esittämään käytännön ehdotuksia, joiden on tarkoitus helpottaa yksittäisten henkilöiden ja yritysten sijoittumista. 2. Havaintoja 2.1. Yritykset, jotka haluavat aloittaa liiketoiminnan jossain muussa EU:n jäsenvaltiossa, törmäävät yhä moniin erilaisiin vaikeuksiin, jotka muodostavat koko joukon sijoittautumisvapauden "esteitä". Mutta myös sijoittumisensa jälkeen yritykset ja vapaat ammatinharjoittajat kohtaavat ongelmia, jotka estävät palvelujen vapaan tarjoamisen. 2.2. Monet valtioiden asettamista rajoituksista johtuvat niiden kuluttajansuojasta kantamasta huolesta. Tätä hallitusten täysin oikeutettua pyrkimystä niiden kannalta suorastaan pyhää velvollisuutta ei saa käyttää perusteena, jonka nojalla kasataan esteitä yritysten sijoittumisen tielle. 3. Todetut esteet 3.1. Sijoittautumisvapautta haittaavien esteiden todettiin olevan lukuisia ja monitahoisia, valtakunnallisia ja alueellisia, subjektiivisia ja objektiivisia. Eräät niistä voidaan poistaa, kun taas toiset vaativat erillisiä ja yhteisiä ponnistuksia. 3.2. Oikeudelliset esteet Seuraavassa on lyhyt luettelo useissa eri maissa tavatuista yleisimmistä esteistä: pätevyystodistusten tunnustaminen; tietyn ammatin harjoittamisen edellytysten tunnustaminen; elinkeinoluvan saaminen; yrityksen perustamista koskevat määräykset; monimutkaiset hallintomenettelyt; kielto alkaa harjoittaa tiettyjä ammatteja (apteekkari, notaari, insinööri jne.); yritysten yhtiömuoto. Hajautetun hallinnon maissa on valtiotason säännösten lisäksi myös alueellisia erityisehtoja, jotka voivat muodostua esteiksi. 3.3. Subjektiiviset esteet jäsenvaltioiden lakeja koskevan tiedon puute; kielimuurit; kohdemarkkinoiden puutteellinen tuntemus; tietämättömyys paikallisista säännöistä ja periaatteista; kulttuuri- ja asenne-erot; erilaiset kulutustottumukset. 4. Esimerkkejä konkreettisista esteistä Seuraavassa luetellaan yrityksiä haittaavien ongelmien selventämiseksi eräitä ilmoitettuja tai todettuja konkreettisia esteitä. 4.1. Erään jäsenvaltioin työlainsäädäntö edellyttää kotimaisten mallitoimistojen maksavan vähintään 15 000 ecun arvoisen takuumaksun. Tämä merkitsee sitä, etteivät muiden jäsenvaltioiden mallitoimistot voi toimia kyseisessä jäsenvaltiossa edes tilapäisesti suorittamatta samaa takuumaksua. 4.2. Erään jäsenvaltion käsityöläiset eivät mielellään työskentele eräässä toisessa jäsenvaltiossa, koska he joutuvat käyttämään veroneuvojan kalliita palveluja hoitaakseen heiltä perittävät välilliset verot. 4.3. Eräässä jäsenvaltiossa on 7 000 viranomaisten hyväksymää kiinteistövälittäjää, jotka täyttävät kaikki kyseisen jäsenvaltion viranomaisten asettamat ehdot. Näiden hyväksymisehtojen puitteissa vain neljän (!) ulkomaisen välittäjän on onnistunut saada toimilupa. 4.4. Erään jäsenvaltion valtionvarainministeriössä tulliasioista ja välillisistä veroista vastaava osasto vaatii kirjallisen ilmoituksen yli 7 500 ecun arvoisten käteissummien maahantuonnista ja maastaviennistä. Viranomaiset tarkastavat tätä varten jopa matkustajien matkatavaroita heidän kansalaisuuteensa katsomatta. 4.5. Erään jäsenvaltion veroviranomaiset ovat suhtautuneet jo vuosia penseästi sellaisten muista jäsenvaltioista tulevien yritysten alv-palautushakemuksiin, jotka ovat kansainvälisiin näyttelyihin osallistuessaan maksaneet veron kyseiseen jäsenvaltioon ja joilla on oikeus saada se takaisin. Myös asiaan liittyvät ehdot ja menettelyt hankaloittavat palautushakemuksien tekemistä. 4.6. Erään jäsenvaltion viranomaiset rajoittavat ulkomaisten välityspalveluitten (vakuutusasiamiesten, kiinteistövälittäjien jne.) oikeutta tarjota palveluita, joista maksetaan välityspalkkiota. 4.7. Jotta turvallisuuspalvelut saavat luvan toimia eräässä jäsenvaltiossa, niiden toimipaikan on sijaittava kyseisessä jäsenvaltiossa. Myös niiden johdon ja työntekijöiden vakituisen asuinpaikan tulee olla tässä jäsenvaltiossa. Tätä säännöstä perustellaan yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen liittyvillä syillä. 4.8. EFTA-maasta peräisin oleva yritys ei eräässä jäsenvaltiossa voinut ottaa suorittaakseen rakennusurakkaa, koska kyseinen jäsenvaltio ei suostunut kirjaamaan urakoitsijaa yritysrekisteriinsä, koska tämä ei ole peräisin EU:n jäsenvaltiosta. 5. Ehdotuksia Seuraavassa esitettävät ehdotukset ovat tulosta mielipiteiden vaihdosta sekä kielteisistä kokemuksista, joita yritykset ovat saaneet sijoittautumisvapauden esteistä käytännössä, ja ehdotuksilla pyritään luonnollisesti poistamaan havaittuja esteitä. 5.1. Komitean mielestä EU:hun on luotava ilmapiiri, jossa yritysten ja henkilöiden sijoittuminen toiseen jäsenvaltioon käsitetään mahdollisuudeksi luoda työpaikkoja ja voimistaa taloustoimintaa. Ennen muuta kulttuurivaihdon on oltava tämän dynaamisen ajattelumallin keskipisteenä. Tämän filosofian mukaisesti komission tulisi käynnistää kampanja, jolla tiedotetaan suurelle yleisölle yritysten ja yksityishenkilöiden oikeudesta sijoittua vapaasti haluamaansa jäsenvaltioon sillä ehdolla, että ne noudattavat kyseisen jäsenvaltion oikeussäännöksiä. 5.2. Yleisiä ehdotuksia Perustetaan tietokantoja toimivaltaisista viranomaisista ja elimistä, joilta voi hakea tietoa. Edistetään euroneuvontakeskusten käyttöä ja laajennetaan niitä; keskukset voivat olla ratkaisevassa osassa yrityksille suunnattavassa tiedotuksessa sekä kahden- ja monenvälisten tapaamisten järjestämisessä sekä julkaista vuosittain raportin yritysten sijoittumisessa yleisimmin ilmenneistä ongelmista. Perustetaan jäsenvaltioihin kaupan ja pienteollisuuden alan kauppakamarien yhteyteen keskitettyjä "yhden luukun" palvelupisteitä, jotka tarjoavat yhtenäisiä palveluja. Laaditaan kaikki jäsenvaltiot kattava vertailutaulukko eri aloja koskevista säädöksistä. Perustetaan kullekin jäsenvaltiolle Internet-kotisivu, joka sisältää kaikilla 11 yhteisökielellä tyhjentävät tiedot ehdoista ja säännöksistä, jotka koskevat eri toimialojen yritysten perustamista kyseisen valtion markkinoille. Myös komissio voisi antaa jo nykyisillä Internet-sivuillaan (EUROPA, ISPO jne.) edellä mainitun tyyppisiä asiaan liittyviä tietoja. Tehostetaan Eurokumppanuus-välineen käyttöä. Hyödynnetään mahdollisimman paljon yhteisön uutta "Eurooppalaiset yhteisyritykset" -ohjelmaa. Asetetaan käyttöön enemmän riski- ja käynnistyspääomaa. Käynnistetään yhteisöaloite yksittäisiä aloja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi. Viedään komission ponnistukset vihdoin päätökseen ja määritetään eurooppalaisen osakeyhtiön yhtiömuoto, jotta yritykset voivat valita sellaisen oikeusperustan, että ne voivat odottaa saavansa yhdenmukaista ja ennakoitavaa kohtelua koko yhteisössä (). Helpotetaan rahoituslähteisiin pääsyä sekä yhteisön ("Kehitys ja työllisyys") että jäsenvaltioiden tasolla yritystoiminnan synnyttämiseksi. 5.3. Erityisehdotuksia suorat neuvottelut välittömästi asianosaisten sekä keskus- ja paikallishallinnon viranomaisten välillä konkreettisten kysymysten selvittämiseksi; kaupan ja pienteollisuuden kauppakamarien välinen kokemusten- ja tietojenvaihtoyhteistyö, jonka tulokset tulisi välittää jäsenvaltioiden hallinnolle ja yhteisön toimivaltaisille elimille; Euroopan parlamentin jäsenille suunnattu tiedotus ja valistus sekä mahdollisesti kysymysten ja ehdotusten esittäminen Euroopan parlamentille, jolloin aloitteen voisivat tehdä myös yrittäjien etujärjestöt; sijoittautumisvapautta ei saa kytkeä yrityksen kokoon; yhtäläiset mahdollisuudet yrityksen koosta riippumatta; erityissäädökset voittoa tavoittelemattomille yrityksille ja yleishyödyllisille yhteisöille. 6. Loppusanat 6.1. Talous- ja sosiaalikomitea haluaa kehittää yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän ja nyt käsillä olevan lausunnon avulla vakaan ja perustellun lähestymistavan yritysten sijoittumista haittaavien esteiden muodostamaan vakavaan ongelmaan, joka haittaa pahasti myös yhtenäismarkkinoiden toteutumista. 6.2. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komitea vetoaa niihin tahoihin, jotka ovat joskin vaihtelevassa määrin vastuussa näiden ongelmien synnystä mutta kykenevät myös osallistumaan niiden ratkaisemiseen. 6.2.1. Komissiota komitea kehottaa ryhtymään koordinoituihin käytännön toimiin yhtenäismarkkinoiden toimintakokonaisuuden selvittämiseksi. Näiden toimien tulee johtaa konkreettisiin tuloksiin ja perustua systemaattiseen tietojenkeruuseen EU:n toimenpiteiden menestyksellisyydestä. 6.2.2. Yritysten sekä liikemiesten ja -naisten, jotka katsovat itselleen edulliseksi siirtyä ja aloittaa toiminta joillakin toisilla markkinoilla, tulee kääriä hihansa, valjastaa koko kiistämätön tarmonsa ja käyttää kaikki mahdollisuutensa voittaakseen itse niin monta estettä kuin suinkin voivat. Bryssel 27. toukokuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () Yhtenäismarkkinoiden vaikutus ja tehokkuus EYVL C 206, 7.7.1997, s. 65. Pk-yritykset ja rajanylittävät liikesuhteet EYVL C 206, 7.7.1997, s. 70. Yhtenäismarkkinat ja ympäristönsuojelu: johdonmukaisuutta vai ristiriitaa EYVL C 19, 21.1.1998, s. 95. Yhtenäismarkkinoiden uusien esteiden ehkäiseminen CES 453/98, 25.3.1998. Tiettyjen kaupan esteiden poistaminen CES 643/98, 29.4.1998. () Eurooppalaisen yhtiön perussääntö EYVL C 129, 27.4.1998, s. 1.