TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN HUOMAUTUKSET KOMISSION VASTAUKSET

JOHDANTO

4.1 Varainhoitovuonna 2003 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) eli Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n tukiosaston) menot olivat yhteensä 44 378 miljoonaa euroa. Kaavioista 4.1 ja 4.2 käy ilmi, kuinka varat on käytetty. Kaaviosta 4.1 käy ilmi, kuinka menot ovat jakautuneet taloudellisten luokkien (esimerkiksi suorat maksut ja vientituet) mukaan eriteltyinä. Kaaviosta 4.2 käy ilmi menojen jakautuminen tärkeimpien maatalousalojen kesken (esimerkiksi naudanliha ja oliiviöljy).

4.2 Suurin osa (58 prosenttia) YMP:n menoista koostuu viljelijöille maksettavista suorista maksuista, jotka perustuvat viljellyn alan määrään tai tiloilla pidettävän karjan määrään. Nämä maksut, jotka ovat olleet oleellinen osa YMP:aa vuoden 1992 uudistuksesta alkaen, on tarkoitettu pääasiassa korvaamaan viljelijöille YMP:n hintoihin tehdyt alennukset.

4.3 Jäsenvaltioiden maksajavirastot vastaavat lähes kaikista YMP:n menoista. Useimpien menojen kohdalla toteutetaan seuraava menettely: a) viljelijät esittävät maksajavirastoille tukihakemukset maksun erääntymistä edeltävänä vuonna, esimerkiksi viljeltyjen alojen ja erikseen määriteltynä pitoaikana omistettujen tukikelpoisten eläinten lukumäärän perusteella; b) maksajavirastot tekevät näille hakemuksille hallinnolliset tarkastukset sekä satunnaisotantaan perustuen paikalla toimitettavia tarkastuksia, pääasiassa yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) avulla; c) maksajavirasto maksaa tuen hakijoille ja raportoi suoritetuista menoista komissiolle, joka suorittaa korvauksen maksajavirastolle; d) riippumaton tarkastaja (todistuksen myöntävä elin) tarkastaa maksajaviraston tilit ja maksut ja raportoi niistä komissiolle varainhoitovuotta seuraavan vuoden helmikuussa; e) komission on tehtävä päätös (tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä) samana vuonna 30. huhtikuuta mennessä näiden tilien ja tarkastuskertomusten hyväksymisestä tai lisäselvitysten tekemisestä tai tietojen toimittamisesta; f) sen jälkeen komissio voi tarkastaa maksajavirastojen suorittamat maksut; jos ne ovat sääntöjenvastaisia tai jos niitä koskeva varainhoidon valvonta on puutteellista, komissio voi päättää, että kyseisten jäsenvaltioiden on katettava osa maksuista eikä niitä tule kirjata EU:n talousarvioon (toisin sanoen komissio jättää kyseiset menot tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta säännönmukaisuutta koskevien päätösten ulkopuolelle). Jättäessään menot päätöksen ulkopuolelle komissio pienentää vastaavasti maksajavirastoille suorittamiaan maksuja.

4.4 Komission maatalouden pääosaston pääjohtaja laatii vuosittain toimintakertomuksen pääosaston varojen käytöstä ja lausuman sen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.

TARKASTUSLAUSUMAAN LIITTYVÄ ERITYISARVIO

Tarkastuksen laajuus

4.5 Tilintarkastustuomioistuin: a) tarkasti todistuksen myöntävien elinten työn (ks. kohdat 4.7—4.8); b) arvioi valvontajärjestelmiä, erityisesti yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän sekä tarkastukset maksujen suorittamisen jälkeen (ks. kohdat 4.9—4.16); c) toteutti tilitapahtumien tarkastuksia suoraan (ks. kohta 4.17); d) tarkasti maatalouden pääosaston pääjohtajan antaman kertomuksen ja lausuman (ks. kohdat 4.18—4.23).

4.6 Kohdissa 4.24—4.46 esitetään tilintarkastustuomioistuimen arvio YMP:n menojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, joka perustuu pääasiassa edellä mainittuun todentavaan aineistoon. Tilien luotettavuutta koskevat havainnot on esitetty luvussa 1, kohdissa 1.10 ja 1.11.

Todistuksen myöntävien elinten toimittamat tarkastukset

4.7 Todistuksen myöntävien elinten toimittama maksajavirastojen tarkastus käsittää virastojen tilit, YMP:n maksupyyntöjen käsittelyn ja niitä koskevan tarkastuksen sekä maksajavirastojen hyväksymisperusteiden noudattamisen tarkastamisen (ks. kohta 4.53). Asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä ei edellytetä, että todistuksen myöntävien elinten olisi tarkastettava maksupyynnöt viljelijöiden tai kauppiaiden tasolla (ks. kohta 4.8 c).

4.8 Tilintarkastustuomioistuin on tarkastanut osana vuosittaista tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä todistuksen myöntävien elinten tarkastukset. Näiden elinten osuus on 80 prosenttia vuoden 2003 menoista (ks. kohdat 4.55—4.61). Vaikka komissio oli huolissaan useiden todistuksen myöntävien elinten toimittamista tarkastuksista (ks. kohta 4.65), tilintarkastustuomioistuin on tehnyt niistä tarkastuslausumaa varten seuraavat yleiset päätelmät: 4.8

a) kertomusten perusteella voidaan saada varmuus siitä, että maksajavirastojen toimittamat (ja komission tileihin sisällytetyt) taloudelliset tiedot ovat olennaisilta osiltaan täsmälliset, mutta ne eivät riitä antamaan varmuutta useiden virastojen velallisia koskevista tiedoista (ks. kohta 4.61);

b) yleisesti ottaen kertomuksista saa varmuuden siitä, että maksajavirastot ovat tarkastaneet ja käsitelleet tukihakemukset voimassa olevien sääntöjen mukaisesti, mutta monet todistuksen myöntävät elimet ovat esittäneet huomautuksia sisältävän tarkastuskertomuksen eräiden menoalojen osalta (ks. kohta 4.54);

c) todistuksen myöntävien elinten toimittaman tarkastuksen (joka on määritelty asetuksessa (EY) N:o 1663/95) ei ole tarkoitus antaa — eikä se annakaan — suoraa varmuutta siitä, että tukihakemusten esittäjien toimittamat ja maksajavirastojen maksettavaksi koituvan määrän laskemisessa käyttämät tiedot ovat oikeat ja että maksut ovat lailliset ja asianmukaiset. c) Todistuksen myöntävän elimen tehtävänä on varmistua tilien täydellisyydestä, tarkkuudesta ja todenperäisyydestä.

Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä

4.9 Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä käsittää atk-pohjaisen tietokannan tiloista ja tukihakemuksista, maatalousmaan viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän ja eläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän sekä hallinnollisia ja tiloilla toimitettavia tarkastuksia koskevan yhdennetyn järjestelmän. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä kattaa suoraan pinta-alatukijärjestelmiä (ks. kohdat 4.24—4.30) ja eläinpalkkiojärjestelmiä (ks. kohdat 4.31—4.34) koskevat menot. Useiden muiden tukijärjestelmien tukihakemusten on oltava yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisia (ks. kohta 4.35).

4.10 Tilintarkastustuomioistuin on jatkanut yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnan tarkastelua (ks. varainhoitovuotta 2002 koskevan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kohdat 4.9—4.13). Kuluneena vuonna se tarkasteli, miten yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää on pantu täytäntöön seitsemässä virastossa (Niedersachsen (Saksa), Extremadura (Espanja), Luxemburg, Itävalta, Suomi, RPA ja DARD (Yhdistynyt kuningaskunta)) ja tarkasti uudelleen viisi virastoa, joissa havaittiin ongelmia vuonna 2002 (Bavaria (Saksa), ONIC ja Ofival (Ranska), Laser (Alankomaat) ja AGEA (Italia)).

4.11 Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen keskeiset havainnot ovat seuraavat: 4.11

a) hallinnolliset tarkastukset (erityisesti ristiintarkastukset viljelylohkojen tai eläintietokantojen kanssa) olivat Luxemburgia (pinta-alatuki ja eläinpalkkiot) lukuun ottamatta kaikissa maksajavirastoissa hyvät tai tyydyttävät, vaikka eräitä eläinpalkkioita koskevien tukihakemusten seuraamuksia ei ollut laskettu tai sovellettu oikein Itävallassa ja Pohjois-Irlannissa; a) Tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomat Itävaltaa ja Pohjois-Irlantia koskevat näkökohdat ovat jatkotoimien kohteena tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä. Myös Luxemburgin tilannetta käsitellään parhaillaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä.

b) riskianalyysit ja paikalla toimitettaviin tarkastuksiin liittyvät valintamenettelyt olivat yleisesti ottaen heikot (ks. myös kohta 4.26); b) Tilintarkastustuomioistuimen huomiot ovat samansuuntaiset kuin komission omat havainnot, joiden perusteella on käyty yksityiskohtaisia keskusteluja jäsenvaltioiden kanssa ja tiukennettu yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään liittyviä säännöksiä huomattavasti maksatusvuodesta 2004 alkaen.

c) useimmat tarkastukset paikalla oli toimitettu tyydyttävästi, mutta useimmissa maksajavirastoissa ilmeni silti joitakin puutteita ja eläinpalkkioita koskevien tarkastusten laatu oli pinta-alatukitarkastusten laatua huonompi (esimerkiksi DARD (Pohjois-Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta), jossa tarkastuskäynneistä ilmoitettiin liiaksi); c) Kyseessä olevat kaksi järjestelmää poikkeavat toisistaan merkittävästi. Esimerkiksi eri nautaeläinpalkkiot on tarkoitettu erityyppisille eläimille, ja palkkioihin liittyy erilaisia ehtoja. Tarkastusten luonteeseen vaikuttaa tämän lisäksi huomattavasti myös se, että on valvottava eläinten siirtoja.

d) tarkastustuloksista raportointi oli monissa virastoissa huonoa. Komissiolle toimitetuissa luvuissa oli olennaisia virheitä ja poikkeamia seuraavien maksajavirastojen osalta: Niedersachsen, Luxemburg ja RPA Englanti (kaikki eläinpalkkiot). Eläinpalkkioita koskeva raportointi on epäluotettavampaa kuin pinta-alatukien. Liitteissä 2 ja 3 on esitetty tarkempia tietoja tilintarkastustuomioistuimen havainnoista. d) Myös komissio on havainnut tilintarkastustuomioistuimen mainitsemia eroja. Tilastotietoja pidetään kaiken kaikkiaan riittävän luotettavina kyseistä tarkoitusta varten, eli niiden avulla pystytään tarkistamaan riittävän luotettavasti, onko tukikelpoisuutta ja valvontajärjestelmiä koskevia voimassa olevia säännöksiä noudatettu. Tilintarkastustuomioistuin käyttää komission pyytämiä ja kokoamia tietoja, ja taulukot sekä tiedot ovat yleensä peräisin komission tuottamista tiedoista. Eläinpalkkioala on monitahoisempi kuin peltokasviala, mikä selittää raportointivaikeudet. Tilintarkastustuomioistuin on oikeassa todetessaan, että jäsenvaltioiden toimittamat tiedot eivät ole aina täysin virheettömiä eivätkä oikea-aikaisia, kuten voimassa olevissa säännöksissä edellytetään; tuolloin komissio toteuttaa viipymättä jatkotoimia ja tarkistuksia tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Niedersachsen on toimittanut tarkistetut tiedot.

4.12 Järjestelmän tarkastustulokset ovat tärkeätä YMP:n tilitapahtumien laillisuuden ja asianmukaisuuden todentavaa aineistoa niille 14 jäsenvaltiolle, jotka ovat panneet yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää täytäntöön tyydyttävästi (Kreikka ei kuulu joukkoon). Tulosten — varsinkin eläinpalkkioita koskevien — raportoinnissa havaitut virheet (ks. kohdat 4.31—4.32) kuitenkin heikentävät lukujen luotettavuutta, kun taas se, että komissiolle lähetetyissä tarkastustuloksissa ei erotella pinta-alatukien eri muotoja ja niihin sisällytetään rehualoja koskevia tarkastuksia, vähentää pinta-alatukea koskevien tietojen käyttökelpoisuutta (ks. kohdat 4.24—4.30). 4.12 Tilastotietoihin perustuva raportointi on komission näkemyksen mukaan erittäin hyvä menetelmä YMP:n menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden tarkastamiseen. Lyhyesti sanottuna kyseiset erot korjataan asianmukaisesti tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Valvontaympäristö olisi kieltämättä varmempi, jos jäsenvaltiot voisivat toimittaa yksityiskohtaisempia tilastotietoja, mutta hyödyt määräytyisivät ”vähenevän tuoton lain” mukaan — ja toisaalta on pidettävä mielessä hallintomenettelyjen yksinkertaistamisen tarve.

Asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset tarkastukset maksun suorittamisen jälkeen

4.13 Jäsenvaltioiden on laadittava ohjelma kaupallisten asiakirjojen tarkastamiseksi maksun jälkeen useiden YMP:n tukien osalta: vientituet, jalostustuet, puuvillan, oliiviöljyn ja tupakan jalostus sekä eräät maaseudun kehittämisen menot. Jäsenvaltioiden on varmistuttava toimien moitteettomasta toteutumisesta ja ryhdyttävä toimiin säännönvastaisuuden tai laiminlyönnin vuoksi menetettyjen varojen takaisinperimiseksi.

4.14 Tilintarkastustuomioistuin tutki asetuksen soveltamista tarkastuskäynneillään 11 jäsenvaltioon ja komissioon (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). Tarkastus kattoi ajanjakson heinäkuusta 2002 kesäkuuhun 2003, josta jäsenvaltioiden oli raportoitava vuoden 2003 loppuun mennessä. Jakso kattoi useimmissa jäsenvaltioissa vuonna 2001 suoritetut maksut. Jokaisen jäsenvaltion tarkastusten suunnittelu, toteutus, raportointi ja valvonta tutkittiin. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti laadun osalta jäsenvaltioiden järjestelmät, joita tullaan soveltamaan vuonna 2003 maksettujen tukien tarkastamiseen ja mahdolliseen korjaamiseen.

4.15 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että: 4.15

a) jäsenvaltioiden koordinointielimet ovat yleensä laatineet tarkastussuunnitelmat asetusten mukaisesti, mutta ainoastaan puolet kyseiselle jaksolle suunnitelluista tarkastuksista oli saatu päätökseen vuoden 2003 loppuun mennessä, vaikka jäsenvaltiot olivat ilmoittaneet komissiolle suuremman määrän tarkastuksia; a) Jäsenvaltioiden toimittamista vuosikertomuksista käy ilmi, että päätökseen saatettujen tarkastusten lukumäärä oli 2 469 eli 63 prosenttia kyseiselle kaudelle suunnitellusta kokonaismäärästä (3 907). Lisäksi 33 prosenttia suunnitelluista tarkastuksista oli kertomusten mukaan”meneillään”; useimmissa niistä oli jo suoritettu kenttätyö, mutta tarkastusraportti oli viimeistelemättä tai odotettiin toiselta jäsenvaltiolta vastausta keskinäistä avunantoa koskevaan pyyntöön. Keskinäistä avunantoa koskevien pyyntöjen vastaamiselle on asetettu enintään kuuden kuukauden määräaika.

b) viidennes tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista tarkastuksista oli täysin epäluotettavia; tilintarkastustuomioistuin katsoi alle kolmanneksen tarkastuksista täysin luotettaviksi (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70); b) Komission on mahdotonta vahvistaa tilintarkastustuomioistuimen päätelmiä. Komissio ottaa nämä kysymykset vastaisuudessa huomioon, kun se tarkastelee asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia tarkastuksia.

c) koordinointielinten vuosittaisissa kertomuksissa tarkastustulosten tilastoja ei ole esitetty sellaisessa muodossa, jonka perusteella tuloksia olisi mahdollista analysoida ja vertailla asianmukaisesti, erityisesti siitä syystä, että lainsäädäntö ei edellytä virhemäärien erojen ilmoittamista eri menoalojen osalta; c) Saadut tiedot käydään läpi ja käsitellään komission yksiköissä, jotta niiden perusteella saadaan aineistoa jäsenvaltioiden välisiä vertailuja varten.

d) komissio ei ollut ottanut käyttöön tarkastusohjelmaa, jolla varmistettaisiin toimitettujen tarkastusten vaikuttavuus (viimeisimmät tarkastukset tehtiin markkinointivuonna 1999/2000); d) Tällaisia tarkastusohjelmia on toteutettu aiempina vuosina riskianalyysin pohjalta, ja tällä hetkellä on meneillään uusi tarkastuskierros. Asetuksen (ETY) N:o 4045/89 täytäntöönpanoa arvioidaan myös vientitukien alalla, joka muodostaa suurimman menoryhmän asetuksen soveltamisalalla. Kaikissa eriytettyihin vientitukiin, ennakkomaksuihin ja alkuperään kohdistuneissa viimeaikaisissa tarkastuksissa on myös arvioitu, miten asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset tarkastukset ovat edesauttaneet kyseeseen tulevien riskien käsittelyä.

e) jäsenvaltiot eivät ole saaneet komissiolta kirjallista vastausta riskianalyyseistään, tarkastussuunnitelmistaan tai vuosikertomuksistaan (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). e) Komission yksiköt saivat epävirallisten keskustelujen ja tiedustelujen avulla lisävahvistusta tarkasteltavana olevan kauden osalta. Vuonna 2004 komission yksiköt kohensivat huomattavasti tämän näkökohdan seurantaa ja valvontaa osoittamalla monille jäsenvaltioille virallisia ilmoituksia, joiden tavoitteena oli nimenomaan parantaa ehdotettua riskianalyysiä.

4.16 Maksun suorittamisen jälkeen toimitetut tarkastukset ovat asianmukaisesti toteutettuina tärkeä väline säännönvastaisten YMP:n maksujen havaitsemiseksi (ks. kaavio 4.3 ). Tavalla, jolla jäsenvaltiot tarkastuksista tällä hetkellä raportoivat, tarkastuksista ei ole hyötyä komissiolle säännönvastaisuuksien keskeisten riskien yksilöinnissä ja arvioinnissa. 4.16 Vuosittain suoritetaan yli 3 000 tarkastusta. Kyseiseltä kaudelta havaittiin 320 säännönvastaisuutta vuoden 2003 loppuun mennessä, ja lukumäärä kasvaa, kun meneillään olevat tarkastukset saadaan valmiiksi. Vuosina 2001—2003 ilmoitettiin OLAFille 860 säännönvastaisuutta, jotka liittyivät asetuksen (ETY) N:o 4045/89 soveltamiseen. Maksun suorittamisen jälkeen toimitettavat tarkastukset ovat tärkeitä säännönvastaisuuksien havaitsemisen kannalta, mutta niillä on myös huomattava ennaltaehkäisevä merkitys.

Tilintarkastustuomioistuimen poimima tilitapahtumien otos

4.17 Tilintarkastustuomioistuin tarkasti 25 maksajaviraston (joiden osuus on yhteensä 75 prosenttia YMP:n menoista) menoista ja komission suorista menoista koostuneesta 203 maksusta koostuvan edustavan otoksen. Testien avulla tilintarkastustuomioistuin pyrki näyttämään toteen, että maksut oli asianmukaisesti suoritettu tukikelpoisille toimille. Testit antavat hyvää todentavaa aineistoa pinta-alatukimenoista ja jossain määrin myös eläinpalkkioista, joista tarkastajalla on yleensä käytössään konkreettista aineistoa. Vientitukien tai tuotettuun määrään perustuvien tukien kohdalla tarkastaja voi sitävastoin suorittaa ainoastaan asiakirjatarkastuksen. Kyseisten asiakirjojen luotettavuus todentavana aineistona riippuu tilitapahtumien luonteesta ja käytössä olevasta valvontajärjestelmästä (ks. myös kohdat 4.36, 4.37 ja 4.46). 4.17 YMP:n menoja koskeviin valvontajärjestelmiin kuuluu yleensä tarkastuksia, joissa käydään läpi tietty prosenttiosuus tapahtumista paikan päällä, asiakirjatarkastuksia (100 %), varoittavia seuraamuksia sekä joko maksun suorittamisen jälkeisiä, asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia tarkastuksia ja/tai tarkastuksia, joiden kohteena on vastaavuus yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän kanssa.

Maatalouden pääosaston pääjohtajan vuotuinen toimintakertomus

4.18 Maatalouden pääosaston toimintakertomuksessa kuvataan maatalouden pääosaston toimia vuonna 2003 ja se sisältää pääjohtajan lausuman, jonka mukaan valvontamenettelyt antavat varmuuden maksujen perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Lausumassa pyritään antamaan johdon vakuutus siitä, että sisäisen valvonnan järjestelmä toimii tyydyttävästi. Pääjohtajan lausuma sisältää viisi varaumaa. Kaksi niistä liittyy YMP:n menoihin: jatkuva huoli kansainvälisen oliiviöljyneuvoston hallinnoinnin puutteista sekä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osittain laiminlyöty täytäntöönpano Kreikassa. Kertomuksessa käsitellään näissä kahdessa asiassa vuodesta 2002 tapahtunutta kehitystä ja todetaan, että saavutetusta kehityksestä huolimatta on vielä liian varhaista tietää, onko havaitut ongelmat ratkaistu.

4.19 Maatalouden pääosaston pääjohtajan lausumassa YMP:n menojen, joiden hallinnointi on jaettu jäsenvaltioille, perustana on käytetty: a) vuoden 2002 (ei vuoden 2003) tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä; b) vuonna 2003 tehtyjä säännönmukaisuutta koskevia päätöksiä (ks. kohta 4.70), jotka eivät sisällä vuotta 2003 koskevia korjauksia. (Varainhoitovuoden 2003 menojen säännönmukaisuutta koskevat päätökset tehdään tulevina vuosina) (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). 4.20 Toisin sanoen lausuma on annettu vuotta 2003 edeltävien tilitapahtumien osalta. Sen ei ole tarkoitus antaa (eikä se annakaan) sellaista varmuutta, jota tilintarkastustuomioistuin voisi käyttää perustana vuotta 2003 koskevan tarkastuslausuman laatimisessa. 4.19–4.20 Maatalouden pääosaston pääjohtajan lausuma perustuu EMOTR:n tukiosaston osalta seuraaviin tekijöihin: Toimivan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn olemassaolo varainhoitoasetuksen 53 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Edellytetyt rahoituskorjaukset perustuvat komission jäsenvaltioissa suorittamiin tarkastuksiin. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat päätökset tehdään joidenkin vuosien kuluttua kyseisen menon toteutumisesta; tämä toimintatapa on olennainen osa prosessia, jossa jäsenvaltioilla on oikeus esittää vastaus tarkastushavaintoihin. Varmuus, joka voidaan saada maksajavirastojen hyväksymismenettelyn, vuosittaisen varmentamismenettelyn sekä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla. Näiden menettelyjen ansiosta on mahdollista taata ilmoitettuja menoja koskevan valvonnan luotettavuus. Saatavaan varmuuteen vaikuttavat myös monet muut taustatekijät. Niitä ovat muun muassa komission sisäisen tarkastuksen toimialan sekä tarkastusyksikön suorittamien tarkastusten tulokset sekä OLAFilta saadut mahdolliset tiedot. Maatalouden pääosasto ottaa huomioon myös tilintarkastustuomioistuimelta saadut tiedot. Kuten edellä selostetaan, lausuma kattaa vuoden 2003 tapahtumat.

4.21 YMP:aa varten luodut valvontajärjestelmät antavat maatalouden pääosastolle kyseisten menojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta paljon tietoa. Erityisesti yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla voidaan havaita monia virheellisiä hakemuksia, keskeyttää maksuja ja kohdistaa seuraamuksia viljelijöihin, jotka esittävät tukihakemuksensa selvästi liian suurina.

4.22 Vuotuisessa toimintakertomuksessa ei käsitellä valvontajärjestelmien mukaisesti tehtyjen tarkastusten tuloksia eikä näiden järjestelmien ilmeisiä puutteita. Siinä ei myöskään mainita komission jatkuvaa tilien tarkastamisen ja hyväksymisen lykkäämistä 21 maksajaviraston osalta vuosilta 2001 ja 2002 (ks. kohta 4.66) eikä kommentoida vuonna 2003 tehtyjen säännönmukaisuutta koskevien päätösten luonnetta ja talousarvioon kohdistuvaa vaikutusta. 4.22 Vuotuisessa toimintakertomuksessa on esitettävä yksikön toiminnan pääasialliset saavutukset ja arvioitava, missä määrin ne vastaavat vuotuisessa hallintosuunnitelmassa vahvistettua ohjelmaa. Kertomuksessa on selostettava, millaisia valvontajärjelmiä käytetään, ja esitettävä varaukset sellaisten havaittujen puutteiden osalta, joilla katsotaan olevan olennainen vaikutus pääjohtajan lausumaan. Puutteiden laatu ja määrä on myös esitettävä asianmukaisesti. Maatalouden pääosaston vuoden 2003 toimintakertomuksessa esitetään valvontajärjestelmät — varsinkin käytössä oleva tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely sekä komission vuoden aikana tekemät tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätökset — ja annetaan määrällisiä tietoja sääntöjenmukaisuutta koskevista päätöksistä. Kertomus halutaan nimenomaan pitää suhteellisen lyhyenä, ja siksi siinä ei raportoida kaikista kysymyksistä erikseen. Kuten tilintarkastustuomioistuin tuo esiin, maatalouden pääosasto voisi harkita laaja-alaisemman lähestymistavan soveltamista myöhemmin annettavissa vuotuisissa toimintakertomuksissa ja sisällyttää niihin muun muassa kattavamman selostuksen tekijöistä, joihin valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän antama lausuma perustuu.

4.23 Kertomuksessa todetaan, että 14 sisäisen valvonnan standardeista on pantu kokonaan täytäntöön 31. joulukuuta 2003 mennessä. Helmikuuhun 2004 mennessä ainoastaan neljän standardin täytäntöönpano oli enää kesken. Komission sisäisen tarkastuksen yksikkö teki maatalouden pääosastolla lokakuussa 2003 perusteellisen tarkastuksen, jonka pohjalta se teki useita sisäisen valvonnan standardeita koskevia havaintoja. Maatalouden pääosasto hyväksyi useimmat suositukset ja korjaaviin toimiin ryhdyttiin vuotuisessa toimintakertomuksessa kuvatulla tavalla.

Tilintarkastustuomioistuimen arvio YMP:n menoaloista

Pinta-alatukijärjestelmät

4.24 Pinta-alaperusteisesti maksettujen peltokasveihin liittyvien tukien määrä oli vuonna 2003 yhteensä 16 340 miljoonaa euroa, eli 36 prosenttia YMP:n menoista. Kaikki nämä menot kuuluvat yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän piiriin.

4.25 Vuoden 2002 pinta-alailmoituksia (joiden perusteella maksettiin tukia vuonna 2003) koskevien yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tulokset on esitetty taulukossa 4.1 . Tuloksiin sisältyvät peltokasvit (56 prosenttia tarkastetusta kokonaisalasta) sekä rehualat (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70), jotka eivät saa tukea viljelyalan perusteella. Eri kasvien (esimerkiksi vehnä, valkuaiskasvit ja durumvehnä) tai rehualojen (joilta ei makseta pinta-alatukea) tarkastustuloksia on mahdotonta erotella. Sen vuoksi yleiset luvut eivät viittaa pelkästään pinta-alatukijärjestelmiin eikä niiden perusteella käy ilmi eri tukijärjestelmien väliset vaihtelut. 4.25 Valvontaympäristö olisi kieltämättä varmempi, jos jäsenvaltiot voisivat toimittaa yksityiskohtaisempia tilastotietoja, mutta hyödyt määräytyisivät ”vähenevän tuoton lain” mukaan — ja toisaalta on pidettävä mielessä hallintomenettelyjen yksinkertaistamisen tarve.

4.26 Komissiolle ilmoitettu yleinen virhetaso oli 1,7 prosenttia (vuonna 2002 maksettujen tukien virhetaso oli 1,3 prosenttia ja vuoden 2001 tukien 2,4 prosenttia). Kokonaismäärään sisältyy satunnaisotannalla valittujen hakemusten tarkastusten ja riskianalyysin perusteella valittujen tarkastusten tulokset. Satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten yleinen virhetaso on 2,4 prosenttia ja riskinarvioinnin perusteella valittujen tarkastusten virhetaso puolestaan 1,5 prosenttia (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). 4.26 Jos vertailua rajataan siten, että siihen otetaan mukaan 14 jäsenvaltiota, jotka olivat panneet yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän täytäntöön tyydyttävästi (ks. kohta 4.47 a), jäsenvaltioiden komissiolle raportoima yleinen virhetaso on seuraava:

Virhetaso Yleinen virhetaso Virhetaso Satunnaisotanta Virhetaso Riskinarviointi > 0 % 1,5 % 1,6 % 1,5 % > 3 % 1,4 % 1,4 % 1,4 % > 20 % 0,9 % 0,9 % 0,9 % > 30 % 0,5 % 0,4 % 0,5 %

Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, kokonaismääriin vaikuttaa kaukokartoituksen yleisempi käyttö riskiin perustuvissa tarkastuksissa lähinnä Irlannissa, Ranskassa, Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää koskevaa asetusta on muutettu riskianalyysin osalta varsinkin siten, että jäsenvaltioiden on arvioitava vuosittain, ovatko käytetyt riskitekijät toimivia.

4.27 On syytä panna merkille, että satunnaisotantaan perustuvissa tarkastuksissa havaittu virhetaso on korkeampi kuin riskianalyysin perusteella valituissa tarkastuksissa. Eräiden jäsenvaltioiden ilmoitusten mukaan riskianalyysiin perustuvissa tarkastuksissa havaittu virhetaso on satunnaisotantaan perustuvissa tarkastuksissa havaittua korkeampi (Ruotsi (riskianalyysiin perustuvissa tarkastuksissa virhetaso 3,3 prosenttia, satunnaisotantaan perustuvissa tarkastuksissa 1,5 prosenttia), Italia (riskianalyysiin perustuvissa tarkastuksissa virhetaso 3,3 prosenttia, satunnaisotantaan perustuvissa tarkastuksissa 1,9 prosenttia) ja Itävalta (riskianalyysiin perustuvissa tarkastuksissa virhetaso 2,5 prosenttia, satunnaisotantaan perustuvissa tarkastuksissa 0,7 prosenttia)). Toinen ääripää oli Kreikka, joka ilmoitti riskianalyysiin perustuvan otannan virhetasoksi 1,9 prosenttia, ja satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten virhetasoksi 13,5 prosenttia. 4.27 Jos Kreikka jätetään huomiotta, satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten virhetaso on lähes sama kuin riskianalyysiin perustuvissa tarkastuksissa.

Taulukko 4.1 — Pinta-alatuki, rehualat ja muiden satokasvien alat — vuonna 2002 paikalla toimitettujen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten ja kaukokartoituksen tulokset, jotka liittyvät vuonna 2003 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Toimitettuja hakemuksia Tarkastettuja hakemuksia Hakemuksia, joissa oli virheitä Lukumäärä Pinta-ala (ha) Pinta-ala keskimäärin (ha) Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Pinta-ala keskimäärin (ha) Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Belgia 41 927 1 015 848 24 4 265 10,2 162 331 16,0 38 1 088 25,5 1 137 0,7 Tanska 51 147 2 332 595 46 2 797 5,5 135 355 5,8 48 812 29,0 919 0,7 Saksa 319 167 14 243 441 45 19 518 6,1 1 062 945 7,5 54 8 671 44,4 7 419 0,7 Kreikka 324 667 2 162 368 7 34 465 10,6 840 636 38,9 24 10 074 29,2 33 032 3,9 Espanja 435 039 18 028 312 41 42 490 9,8 2 228 789 12,4 52 17 561 41,3 56 162 2,5 Ranska 420 222 23 690 759 56 29 437 7,0 1 881 181 7,9 64 9 916 33,7 13 270 0,7 Irlanti 127 006 4 653 421 37 10 491 8,3 499 503 10,7 48 913 8,7 857 0,2 Italia 600 375 7 086 654 12 60 491 10,1 1 512 492 21,3 25 25 236 41,7 49 516 3,3 Luxemburg 2 007 122 626 61 187 9,3 17 243 14,1 92 151 80,7 485 2,8 Alankomaat 46 898 662 488 14 4 144 8,8 78 156 11,8 19 1 045 25,2 1 784 2,3 Itävalta 129 277 2 458 617 19 8 782 6,8 202 671 8,2 23 4 889 55,7 3 924 1,9 Portugali 138 708 2 462 707 18 13 537 9,8 1 564 683 63,5 116 6 996 51,7 16 847 1,1 Suomi 69 584 2 076 462 30 4 887 7,0 176 925 8,5 36 2 007 41,1 1 364 0,8 Ruotsi 59 705 2 730 135 46 4 210 7,1 243 405 8,9 58 2 099 49,9 6 958 2,9 Yhdistynyt kuningaskunta 129 188 14 229 365 110 8 871 6,9 1 049 714 7,4 118 3 259 36,7 4 405 0,4 2002 yhteensä 2 894 917 97 955 796 34 248 572 8,6 11 656 029 11,9 47 94 717 38,1 198 079 1,7 2001 yhteensä (9) 2 935 273 98 275 675 33 299 716 10,2 11 638 423 11,8 39 62 968 21,0 156 928 1,3 2000 yhteensä (9) 2 973 806 96 176 722 32 330 906 11,1 11 594 185 12,1 35 81 598 24,7 274 119 2,4

4.28 Jäsenvaltiot tarkastivat 8,6 prosenttia tukihakemuksista paikan päällä; määrä vastaa 11,9:ää prosenttia alasta, jolle on haettu tukea. Jäsenvaltiot havaitsivat virheitä yli kolmanneksessa tarkastetuista tukihakemuksista. Kolme viidesosaa tarkastuksista tehtiin kaukokartoituksen avulla (yleensä ilmakuvien perusteella) ja loput perinteisellä tavalla paikalla toimitettuina tarkastuksina. Jäsenvaltioiden kesken oli selviä eroja (ks. kaavio 4.4 ). Esimerkkeinä voidaan mainita seuraavat tapaukset: a) Luxemburg havaitsi virheitä 80 prosentissa tarkastetuista tukihakemuksista, kun taas Irlannissa, jossa suurin osa oli rehualojen tarkastuksia, virheiden esiintyvyys oli alhaisin (9 prosenttia); b) havaitut virheet koskivat eniten Kreikassa ja Italiassa ilmoitettuja aloja; virheitä liittyi Kreikassa 3,9 prosenttiin ja Italiassa 3,3 prosenttiin tarkastetusta alasta, seuraavina olivat Ruotsi (2,9 prosenttia) ja Luxemburg (2,8 prosenttia); c) Portugali käytti eniten kaukokartoitusta (98 prosenttia tarkastuksista). Itävallassa ja Luxemburgissa ei käytetty lainkaan ilmakuvia.

4.29 Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastajien havaitsemien virheiden perusteella voidaan soveltaa huomattavia seuraamuksia. Jos havaittu virhe on enintään 3 prosenttia haetusta tuesta, kyseiselle viljelykasviryhmälle maksetaan tukea hakemuksessa ilmoitetusta määrästä vähennettynä virheen määrällä. Jos tarkastuksessa havaittu virhe on vähintään 3 ja enintään 20 prosenttia haetusta tuesta, maksettavaa tukea vähennetään virhettä vastaavalla määrällä ja sovelletaan kaksi kertaa virheen suuruista seuraamusta. Jos tarkastajien havaitsema virhe on yli 20 prosenttia haetusta tuesta, tältä viljelykasviryhmältä peruutetaan koko tuki. Jäsenvaltiothavaitsivat virheitä, jotka olivat yli 20 prosenttia haetusta tuesta keskimäärin lähes kymmenessä prosentissa tarkastetuista hakemuksista. Näin suuria virheitä havaittiin useimmiten Espanjassa (yksi viidestä tarkastetusta hakemuksesta), Portugalissa ja Luxemburgissa (yksi seitsemästä) ja Kreikassa (yksi kahdeksasta).

4.30 Tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tilitapahtumien (joista 76 liittyi pinta-alatukiin) tarkastuksen tulokset ovat yleisesti ottaen yhdenmukaiset jäsenvaltioiden toimittamien satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten tulosten kanssa ja jakauma on pitkälti aikaisempien vuosien kaltainen: a) suurin osa maksuista oli virheettömiä; b) noin kolmanneksessa tapauksista oli suhteellisen pieniä mittausvirheitä (virhetaso oli enintään kaksi kertaa 3 prosentin virhetaso, josta yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä ei langeteta seuraamuksia (katso kohta 4.29)); yleisyydestään huolimatta tämän tyyppisillä ja suuruisilla virheillä ei edeltävien vuosien tapaan ole suurtakaan vaikutusta kokonaismenoihin; c) suhteellisen pieni määrä kokonaan tai suureksi osaksi tukeen oikeuttamattomia tukihakemuksia aiheuttaa enemmän säännönvastaisia menoja kuin kyseiset pienet mittavirheet (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70).

Eläinpalkkiojärjestelmät

4.31 Eläinpalkkioihin liittyvien menojen määrä oli vuonna 2003 yhteensä 9 890 miljoonaa euroa, joka on 22 prosenttia yhteisen maatalouspolitiikan menoista. Eläinpalkkioita koskevien yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tilastot osoittavat karjankasvattajien ilmoittamien sellaisten eläinten määrän, joita ei ole tai jotka eivät ole oikeutettuja tukeen. Kuten kohdassa 4.12 todettiin, tilintarkastustuomioistuin pitää näitä tilastoja vähemmän luotettavina kuin vastaavia pinta-alatukihakemuksia koskevia tilastoja. Vuonna 2002 (tarkastukset koskivat vuonna 2003 maksettuja määriä) 14 jäsenvaltiota tarkasti 18,7 prosenttia suurimman tukijärjestelmän, emolehmäpalkkiojärjestelmän (ks. taulukko 4.2 ja kaavio 4.5 ), ilmoitetuista eläimistä ja havaitsi, että 2,0 prosenttia näistä eläimistä puuttui tai ne olivat tukeen oikeuttamattomia (vuonna 2001 eläimistä 6,4 prosenttia havaittiin tukeen oikeuttamattomiksi). Puuttuvien tai hylättyjen eläinten osuus oli naudanlihan erityispalkkiossa 3,8 prosenttia vuonna 2002, laajaperäistämispalkkiossa 1,5 prosenttia (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) ja lammas- ja vuohipalkkioissa 5,6 prosenttia. 4.32 Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisissa eläinten tarkastuksissa havaittujen vihreiden määrä osoittaa, että luvut vaihtelevat huomattavasti eri vuosina ja eri jäsenvaltioissa. 4.31–4.32 Kuten kohdassa 4.11 d) todetaan, tarkastustuloksia koskevat tilastotiedot ovat tutkimusten ja vuotuiseen työohjelmaan kuuluvien tarkastusten kohteena.

Taulukko 4.2 — IACS-tarkastukset emolehmäpalkkioiden osalta — Vuonna 2002 paikalla toimitettujen tarkastusten tulokset, jotka liittyvät vuonna 2003 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Toimitettujen hakemusten kokonaismäärä Tarkastettuja hakemuksia Osittain hylättyjä hakemuksia Kokonaan hylättyjä hakemuksia Hakemuksissa ilmoitettujen eläinten kokonaismäärä Tarkastettuja eläimiä Tarkastuksissa hylättyjä eläimiä Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % Belgia 15 999 1 581 9,9 21 1,3 17 1,1 396 431 61 147 15,4 223 0,4 Tanska 9 108 831 9,1 77 9,3 8 1,0 109 063 25 835 23,7 205 0,8 Saksa 34 576 3 877 11,2 274 7,1 79 2,0 639 269 85 734 13,4 2 935 3,4 Kreikka 12 198 12 141 99,5 512 4,2 95 0,8 210 899 210 062 99,6 1 981 0,9 Espanja 66 156 10 178 15,4 779 7,7 74 0,7 1 716 545 516 390 30,1 5 973 1,2 Ranska 127 842 15 710 12,3 2 475 15,8 293 1,9 4 305 417 618 471 14,4 3 304 0,5 Irlanti 64 250 5 282 8,2 272 5,1 35 0,7 1 109 795 120 051 10,8 1 101 0,9 Italia 58 068 12 117 20,9 503 4,2 1 987 16,4 776 506 160 728 20,7 9 871 6,1 Luxemburg (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) (12) Alankomaat 4 498 824 18,3 44 5,3 49 5,9 51 996 19 926 38,3 284 1,4 Itävalta 62 463 6 170 9,9 493 8,0 117 1,9 391 117 58 753 15,0 1 165 2,0 Portugali 27 093 3 173 11,7 125 3,9 120 3,8 319 540 41 581 13,0 15 823 38,1 Suomi 1 469 159 10,8 8 5,0 2 1,3 33 494 4 348 13,0 32 0,7 Ruotsi 10 116 850 8,4 4 0,5 0 0,0 151 709 15 011 9,9 67 0,4 Yhdistynyt kuningaskunta 45 257 5 194 11,5 469 9,0 57 1,1 1 722 468 292 779 17,0 2 444 0,8 2002 yhteensä 539 093 78 087 14,5 6 056 7,8 2 933 3,8 11 934 249 2 230 816 18,7 45 408 2,0 2001 yhteensä 581 293 81 921 14,1 10 469 12,8 1 058 1,3 11 696 270 2 115 578 18,1 136 130 6,4

4.33 Tilintarkastustuomioistuimen toimittamassa suorassa tarkastuksessa havaitiin sekä virheitä ilmoitetuissa määrissä että puutteita valvontajärjestelmien toiminnassa: a) karjan määrä ilmoitettiin liian suureksi (Italia) — tarkastajat eivät havainneet, että karjankasvattajalla oli vähemmän tukeen oikeutettuja uuhia kuin hän oli tukihakemuksessa ilmoittanut; b) edunsaajat olivat dokumentoineet ja rekisteröineet karjaa koskevia tietoja huonosti (Kreikka, Espanja, Ranska, Italia ja Portugali); c) tilalla olevien eläinten ja edunsaajien tilarekisteriin kirjaamien eläinten määrissä oli eroja (Espanja, Ranska ja Portugali). 4.33 Komissio on tietoinen näistä ongelmista, ja se on tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä kehottanut jäsenvaltioita toteuttamaan tarvittavat toimet tilanteen korjaamiseksi. Parannuksia voidaan odottaa maksatusvuodesta 2003 alkaen.

4.34 Eläinten usein tapahtuva siirtyminen ja eläinpalkkiojärjestelmien monimutkaiset ehdot olivat kaksi syytä siihen, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastuksissa eläimiä koskevat tulokset osoittavat suurempia virhemääriä kuin peltokasveja koskevat tulokset. Sekä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tulokset että tilintarkastustuomioistuimen suorat tarkastukset osoittavat, että eläinpalkkioiden alalla oleva liian suurten maksujen riski on merkittävä. 4.34 Eri nautaeläinpalkkiot on tarkoitettu erityyppisille eläimille, ja palkkioihin liittyy erilaisia ehtoja. Lisäksi eri puolilla Eurooppaa sovelletut käytännöt ja ehdot vaihtelevat eläinpalkkioissa enemmän kuin pinta-alatuissa. On mahdotonta poistaa sitä riskiä, että jotkin viljelijät ilmoittavat liian suuria määriä, mutta varoittavat valvonta- ja seuraamusjärjestelmät pienentävät kuitenkin riskiä.

Tuotetun määrän perusteella maksetut tuet

4.35 Oliiviöljyn, puuvillan, tupakan ja kuivarehun tuotannosta myönnetyt yhteisön tuet (5 297 miljoonaa euroa eli 12 prosenttia YMP:n menoista vuonna 2003) maksetaan viljelyalan sijaan tuotetun määrän perusteella. Tämän kaltaisilla menoilla on erityisiä riskejä: a) tuotetut määrät voidaan ilmoittaa liian suurina (jos tuottajien toimintaa ei valvota asianmukaisesti ja/tai niiden asiakirjat eivät ole luotettavia, ilmoitettuja lukuja ei voida tarkistaa muulla tavoin); b) tuottajilla on houkutus ilmoittaa näiden satokasvien tuotantoon tarkoitettu ala todellista pienempänä ja ilmoittaa käyttävänsä osaa alasta pintaalatukiperusteisesti tukea saavien satokasvien tuotantoon.

4.36 Mainittujen riskien välttämiseksi yhteisön lainsäädännössä säädetään useista valvontamekanismeista. Näitä ovat: a) vaatimus hakemusten yhdenmukaisuudesta yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän pinta-alailmoitusten kanssa; b) useat jalostajia koskevat vaatimukset (esimerkiksi punnituslaitteiden laatu ja standardoidut kirjanpitotiedot); c) Kreikkaa, Espanjaa, Ranskaa, Italiaa ja Portugalia koskeva vaatimus luoda oliivirekisteri ja maantieteellinen tietojärjestelmä (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) ja (Ranskaa lukuun ottamatta) perustaa oliiviöljyn valvontaelimiä, jotka tarkastavat oliiviöljynpuristamot, tuottajat ja tuottajajärjestöt. Suoritettujen maksujen oikeellisuudesta ei voida saada varmuutta, jos mainitut valvontamekanismit eivät toimi vaikuttavasti. 4.36 Komissio yhtyy tilintarkastustuomioistuimen esittämään arviointiin, ja se on todennut samat tuotantotuille ominaiset riskit. Nämä riskit on otettu huomioon yhteisiin markkinajärjestelyihin kuuluvissa valvontajärjestelmissä. Jos järjestelmiä sovelletaan virheellisesti, tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä määrätään rahoituskorjauksia.

4.37 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi toimista poimitun otoksen tarkastuksessa useita virheitä ja puutteita: 4.37

a) Kreikassa alueellisten yksiköiden henkilöstöllä ei ollut aina pääsyä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tietokantaan, mikä estää tehokkaat paikalla toimitettavat tarkastukset (ks. kohta 4.35 b). Tuottajilla on taipumus ilmoittaa tosiasiallisen tuotannon perusteella tuetuilla viljelykasveilla viljellyt alat liian pieniksi ja viljelyalan perusteella tuettujen viljelykasvien sadot liian suuriksi; a) Kreikan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puutteet ovat komission tiedossa, ja niiden perusteella on tehty useita rahoituskorjauksia peltokasvien alalla. Tuotantotukijärjestelmiä koskevien tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä otetaan huomioon seuraukset, joita nämä puutteet aiheuttavat järjestelmien valvontaan.

b) Kreikalla ja Espanjalla ei ollut kummallakaan toimivaa oliiviöljyn maantieteellistä tietojärjestelmää vuonna 2003 suoritetut maksut kattavalta ajalta eikä Espanja kyennyt suorittamaan tämän kompensoimiseksi vaadittua määrää paikalla toimitettavia tarkastuksia; b) Vuonna 2003 suoritetut maksut koskivat markkinointivuotta 2001—2002. Oliivinviljelyn maantieteellinen tietojärjestelmä on yksi osa valvontajärjestelmää, joka kattaa oliiviöljyn tuotantotuen (puristamojen valvonta mukaan luettuna). Tietojärjestelmä on pakollinen vasta markkinointivuodesta 2003—2004 alkaen. Aikaisempina markkinointivuosina maantieteellisen tietojärjestelmän puuttuminen oli mahdollista kompensoida suorittamalla viljelyilmoituksiin perustuvia tarkastuksia paikan päällä. Komission saamien tietojen mukaan tärkeimmät autonomiset alueet käyttivät oliivinviljelyn maantieteellistä tietojärjestelmää markkinointivuonna 2001—2002, ja siksi niiden ei tarvinnut toimittaa tarkastuksia paikalla. Tätä kysymystä samoin kuin Kreikan valvontajärjestelmää koskevaa kysymystä tarkastellaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä.

c) tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että Kreikassa oli siementenpoistoyrityksen hylkäämää puuvillaa, josta siitä huolimatta maksettiin tukea. c) Komissio tutkii tilintarkastustuomioistuimen mainitseman tapauksen.

4.38 Oliiviöljyn valvontaelinten havainnot on esitetty taulukoissa 4.3 ja 4.4.

Taulukko 4.3 — Oliiviöljyn tarkastusvirastot: öljynpuristamoihin tehdyt tarkastukset (jaksolla 2001—2002), jotka liittyvät vuonna 2003 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Puristamojen lukumäärä Tarkastettuja öljynpuristamoita Ehdotuksia luvan peruuttamiseksi Yhteensä eriteltynä yhteenveto Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % tarkastetuista puristamoista Kreikka 2 541 1 146 45,1 805 31,7 341 13,4 149 13,0 Espanja 1 715 1 001 58,4 881 51,4 120 7,0 9 0,9 Italia 5 737 3 144 54,8 1 881 32,8 1 263 22,0 298 9,5 Portugali 710 449 63,2 449 63,2 (15) (15) 74 16,5 Yhteensä 10 703 5 740 53,6 4 016 37,5 1 724 16,1 530 9,2

Taulukko 4.4 — Oliiviöljyn tarkastusvirastot: tuottajia koskevat tarkastukset (jaksolla 2001—2002), jotka liittyvät vuonna 2003 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Tuottajien lukumäärä Tarkastettuja tuottajia Hylättyjä tai alennettuja tukimaksuja Yhteensä tarkastukset paikalla asiakirjatarkastukset Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % tarkastetuista tuottajista Kreikka 854 780 4 562 0,5 2 811 0,3 1 751 0,2 27 0,6 Espanja 435 605 1 446 0,3 753 0,2 693 0,2 149 10,3 Italia 972 499 1 879 0,2 298 0,0 1 581 0,2 60 3,2 Portugali 142 464 2 519 1,8 1 621 1,1 898 0,6 199 7,9 Yhteensä 2 405 348 10 406 0,4 5 483 0,2 4 923 0,2 435 4,2 Lähde: Kreikan, Espanjan, Italian ja Portugalin oliiviöljyvirastojen vuosikertomukset jaksolta 2001—2002.

4.39 Keskeinen osa valvontaelinten työstä liittyy oliiviöljynpuristamoiden tarkastamiseen (tuottajille maksetaan öljynpuristamoissa punnittujen ja tuotettujen määrien perusteella). Mikäli valvontaelimet havaitsevat öljynpuristamoissa poikkeamia (kuten säännönvastaista kirjanpitoa tai suurempien määrien tai satojen ilmoittamista), ne voivat ehdottaa erilaisia seuraamuksia, joista vakavin on öljynpuristamon poistaminen hyväksyttyjen öljynpuristamoiden luettelosta. Valvontaelimet esittivät vuonna 2002 (vuonna 2003 aiheutuneita menoja koskevat tarkastukset) tätä menettelyä yhdelle kymmenestä tarkastetusta öljynpuristamosta. Käytännössä jäsenvaltioiden maatalousministeriöt asettavat usein pienempiä seuraamuksia. Esimerkiksi Kreikan maatalousministeriö noudatti oliiviöljyn valvontaelimen suosituksia ainoastaan neljässä tapauksessa 241:stä (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). Italian valvontaelimen kertomuksessa esitetään arvio tukihakemuksissa ilmoitettujen oliivimäärien (663 200 tonnia) ja öljynpuristamoihin arviolta tuotujen määrien (573 500 tonnia) välisestä erosta. Määrä, jolle haettiin tukea, ylitti tuotantoarviot 15,6 prosentilla vuonna 2002 ja keskimäärin 8,1 prosentilla vuosina 1984—2002. 4.39 Komissio valvoo, miten hyvin jäsenvaltiot seuraavat valvontaelinten työtä. Se ottaa mahdolliset puutteet huomioon oliiviöljyn tuotantotukea koskevien tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyissä.

Maaseudun kehittäminen

4.40 Maaseudun kehittämisen menot olivat 4 719 miljoonaa euroa vuonna 2003, eli 11 prosenttia yhteisen maatalouspolitiikan menoista. Niihin sisältyy maatalouden ympäristötukijärjestelmiin, metsätalouteen, investointeihin sekä nuorille viljelijöille ja eläkkeelle siirtyville viljelijöille maksettaviin tukiin liittyvät menot.

4.41 Tämän tyyppisten järjestelmien tukikelpoisuusedellytykset ovat usein melko monimutkaisia, ja niitä on toisinaan tarpeen tarkastaa useiden vuosien ajan.

4.42 Todistuksen myöntävät elimet ovat esittäneet huomautuksia sisältäviä tarkastuskertomuksia kolmen maaseudun kehittämistoimenpiteisiin erikoistuneen maksajaviraston tileistä (Bayern Umwelt (Saksa), Cnasea (Ranska) ja Ifadap (Portugali)). Lisäksi viiden muun maksajaviraston (Bayern Landwirtschaft (Saksa), INGA (Portugali), NRW Westfalen (Saksa), Region Wallone (Belgia), Saarland (Saksa)) huomautuksia sisältävistä kertomuksista löytyi maaseudun kehittämiseen liittyviin menoihin vaikuttavia virheitä. 4.42 Maaseudun kehittämiseen liittyvissä menoissa havaitut virheet, joita todistuksen myöntävät elimet ovat tuoneet esiin, johtavat jatkotoimiin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä (tilintarkastus ja säännönmukaisuuden tarkastus). Rahoituskorjauksia ehdotetaan, jos virheistä todettavasti aiheutuu rahastoon kohdistuva riski.

4.43 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi seuraavia virheitä: a) tukeen oikeuttamattomia menoja oli korvattu (Saksa ja Ranska); b) aloja, joille haettiin ympäristötukijärjestelmien mukaista tukea, oli ilmoitettu hieman liian suuriksi (Suomi, Ranska ja Itävalta).

Muut menot

4.44 Muiden kuin edellä mainituissa budjettikohdissa ilmoitettujen menojen määrä oli 8 132 miljoonaa euroa. Niihin kuuluvat vientituet, joita maksetaan EU:n ja maailmanmarkkinoiden hintojen välisen eron kattamiseksi ja yhteisössä tuotetun ylijäämän myymiseksi maailmanmarkkinoilla, tuet ylituotannon poistamiseksi markkinoilta ja varastoimiseksi, eräät pienet tukijärjestelmät ja eläinlääkintäalan menot.

4.45 Tilintarkastustuomioistuin havaitsee edelleenkin vakavia virheitä näissä menoluokissa, esimerkiksi kuivatuille viinirypäleille maksetuissa tuissa (Kreikka), joita käsiteltiin varainhoitovuotta 2002 koskevassa vuosikertomuksessa, sekä eläinlääkintätoimenpiteitä koskevien välittömien menojen käsittelyssä (Ranska). 4.45 Komissio on ehdottanut ja ehdottaa jatkossakin rahoituskorjauksia kuivatuille viinirypäleille maksetuissa tuissa havaittujen puutteiden perusteella. Kyseinen tuki keskittyy lähinnä Kreikkaan. Ranskan eläinlääkintätoimenpiteissä todettu, tilintarkastustuomioistuimen esiin tuoma ongelma koski rahoitustukihakemuksen myöhäistä jättämistä. Myöhään esitetty hakemus hyväksyttiin poikkeuksellisesti, sillä TSE:n hävittäminen oli asetettu etusijalle. Hakemuksen myöhäinen esittäminen todettiin ja hyväksyttiin vastaavassa komission päätöksessä, joka koskee kaikkien jäsenvaltioiden esittämien TSE-ohjelmien rahoittamista, ja siksi komission näkemyksen mukaan kyseessä ei ole virhe.

4.46 Tilintarkastustuomioistuin tarkasti kaksi valvontajärjestelmää, jotka koskevat yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään kuulumatonta, tässä yhteydessä lähinnä muiksi menoiksi luokiteltavaa menoalaa: 4.46

a) maksujen suorittamisen jälkeen toimitettujen tarkastusten (ks. kohdat 4.13—4.16) taso todettiin huonoksi sekä tarkastusten toteuttamisen (yksi viidestä tarkastuksesta osoittautui täysin epäluotettavaksi) ja virheistä ilmoittamisen osalta (komissiolla ei ole tietoa niistä menotyypeistä, joihin kohdistuva riski on suurin); a) Kaupallisiin asiakirjoihin kohdistuvat asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset tarkastukset täydentävät erinomaisesti paikalla suoritettavia tarkastuksia, ja ne antavat suuremman varmuuden talousarvion moitteettomasta toteuttamisesta. Nämä erilliset tarkastukset täydentävät maksua edeltäviä tarkastuksia sekä seuraamusjärjestelmiä, joita sovelletaan kaikkiin menoihin.

b) viennin yhteydessä suoritetut tavaroiden fyysiset ja asiakirjatarkastukset kattavat vähintään viisi prosenttia tukea saavasta viennistä (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). Kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat komissiolle toimitettujen tarkastusten lukumäärän, mutta useat jättivät ilmoittamatta havaittujen virheiden lukumäärän. Tuloksista ei käy ilmi hylättyjen tukihakemusten määrä eikä virheitä eniten sisältäneiden vientitukien laji. b) Tilintarkastustuomioistuin toi tämän kysymyksen esiin varainhoitovuoden 2002 vuosikertomuksessa. Näin ollen komissio oli tietoinen tästä tarpeesta, ja se on jo toteuttanut toimenpiteitä, jotta alettaisiin kerätä tietoja fyysisten tarkastusten kohteena olevan viennin rahamääräisestä volyymista.

Päätelmät

4.47 Aikaisempien vuosien tavoin tilintarkastustuomioistuin havaitsi kaiken käytettävissä olevan todentavan aineiston perusteella, että yleisesti ottaen YMP:n menot sisälsivät olennaisia virheitä. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin huomauttaa, että YMP:n tärkeimpien menojen luokkiin liittyy eriasteisia riskejä: 4.47

a) 14 jäsenvaltiossa, joissa yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää oli toteutettu tyydyttävästi vuonna 2003, peltokasvialan menoihin näyttää liittyvän pienin YMP:n menojen riski ja niihin sovelletaan vaikuttavinta valvontajärjestelmää;

b) eläinpalkkioiden valvontajärjestelmä on yleisesti tyydyttävä ja toimiva, minkä vuoksi monia karjankasvattajien esittämiä hakemuksia hylätään tai korjataan. Eläinten usein tapahtuvan siirtämisen vuoksi lopullisten menojen riski on kuitenkin suurempi kuin peltokasvialan maksujen riski;

c) menoluokkien, joita ei voida tarkastaa yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla, riski on suurempi, koska niiden valvontaan käytettävissä olevat järjestelmät eivät ole yhtä vaikuttavia. c) Komissio on pyrkinyt siirtymään maanviljelijöille suoraan maksettaviin tukiin muun muassa siksi, että näin voidaan vähentää rahastoon kohdistuvia riskejä ja suojella EU:n veronmaksajien etuja. Vuoden 2003 YMP:n uudistus sekä Välimeren alueen tuotteita koskeva YMP:n uudistuksen toinen vaihe vuonna 2004 tukevat edelleen tätä myönteistä kehitystä. Lisäksi monille tilintarkastustuomioistuimen tarkoittamille järjestelmille asetettiin edellytys, jonka mukaan niiden täytyy 1. tammikuuta 2003 alkaen olla yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän kanssa yhteensopivia. Komissio myöntää, että vientitukiin ja joihinkin tukitoimenpiteisiin kohdistuu suurempi riski. Jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen mukaan säännönvastaisuuksien esiintyvyys on kuitenkin vähentynyt jatkuvasti, mikä osoittaa, että valvonnan ja seuraamusten lisäämiseen tähtäävät toimet ovat vuosien myötä tuottaneet tulosta.

4.48 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi useita tapoja, joilla valvontajärjestelmien toimintaa olisi parannettava ja voitaisiin parantaa (ks. kohta 4.49).

Suositukset

4.49 Komission olisi pyrittävä: 4.49

a) yksilöimään YMP:n menojen heikon tarkastuksen syyt (erityisesti maksujen suorittamisen jälkeen toimitettavien tarkastusten osalta) ja keinot niiden korjaamiseksi; a) Komissio toteaa tilintarkastustuomioistuimen tavoin, että olisi etsittävä keinoja heikkolaatuisten tarkastusten parantamiseksi.

b) parantamaan kaikkien valvontajärjestelmien tulosten raportoinnin mallia erittelemällä käytettävissä olevien tietojen avulla tarkastettujen maksujen määrät ja arvot sekä havaitut virheet talousarvion luvuittain (esimerkiksi erittelemällä toisistaan pinta-alatukia ja rehualoja koskevat havainnot ja pinta-alatukien osalta viljan perustuen tulokset durumvehnän lisätuen tuloksista); b) Nykyinen tilastotietojen raportointi toimii komission yksiköiden näkemyksen mukaan tehokkaasti. Jos on ilmeistä, etteivät jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ole kaikilta osin virheettömiä, komission yksiköt toteuttavat viipymättä jatkotoimia ja tarkistuksia tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä.

c) käyttämään tällä tavoin saatuja tietoja eri jäsenvaltioiden toimittamien tulosten vertailussa, jotta voitaisiin: c) Komissio on jo itse asiassa pannut tämän suosituksen täytäntöön, sillä se suorittaa joka vuosi yksityiskohtaisia arviointeja vuotuista työohjelmaa laatiessaan.

i) yksilöidä petoksille ja virheille erityisen alttiit tuet;

ii) arvioida eri maksajavirastojen toimintaa virheiden ehkäisemisessä ja havaitsemisessa; ja

iii) ehdottaa muutoksia asetuksiin ja järjestelmiin, joilla pyritään riskialueiden eliminoimiseen ja virhetason alentamiseen.

4.50 Vuosia 2002 ja 2003 koskevien tilintarkastustuomioistuimen havaintojen sekä komission viime vuoden vuosikertomukseen antamassa vastauksessa esitettyjen kommenttien perusteella tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio selvittäisi, miksi pinta-aloja koskevien yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten tulosten virhetaso on korkeampi kuin riskianalyysin perusteella valittujen testien. 4.50 Ks. kohtaan 4.26 annettu vastaus. Parantaakseen yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää komissio on muuttanut järjestelmää koskevaa komission asetusta tammikuussa 2004 riskianalyysin osalta muun muassa säätämällä, että jäsenvaltioiden on arvioitava vuosittain, ovatko käytetyt riskitekijät toimivia.

4.51 Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että maatalouden pääosaston pääjohtajan vuotuiseen toimintakertomukseen olisi sisällytettävä yhteenveto näiden tarkastusten tuloksista (ks. myös kohta 4.22). 4.51 Maatalouden pääosasto ottaa tilintarkastustuomioistuimen suosituksen vastedes huomioon vuotuisissa toimintakertomuksissa.

TILIEN TARKASTAMINEN JA HYVÄKSYMINEN

Johdanto

4.52 Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen on menettely, jonka tavoitteena on varmistaa YMP:n maksujen laillisuus ja asianmukaisuus ja vastaavien määrien kirjaaminen lopullisesti yhteisön talousarvioon (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen käsittää: a) vuosittaisen”tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen”, jossa komissio päättää, hyväksyykö se YMP:n maksajavirastojen tilit edeltävältä varainhoitovuodelta kyseiset tilit tarkastaneiden todistuksen myöntävien elinten laatimien”kertomusten”perusteella; b) ”säännönmukaisuutta koskevat päätökset”, joissa komissio päättää, jättääkö se hyväksymättä joitakin menoja (kieltäytyy rahoittamasta niitä lopullisesti yhteisön talousarviosta) ja tekeekö se vastaavat korjaukset (vähentää jäsenvaltioille suoritettavia maksuja vastaavalla määrällä). Tällaiset päätökset voivat koskea useampia EMOTR-vuosia. Menot jätetään hyväksymättä useimmiten siksi, että komissio on havainnut puutteita jäsenvaltioiden valvontajärjestelmissä ja komissio soveltaa kiinteämääräisiä korjauksia hallinnoinnin puutteen vakavuuden perusteella. Menettely on valikoiva eikä se ole kattava. Komissio tarkastaa tiettyjä menoaloja tietyissä jäsenvaltioissa säännönmukaisuutta koskevien päätösten tekemiseksi. Tilintarkastustuomioistuin tutki kyseisten järjestelyiden toimivuutta vuoden 2003 osalta.

Varainhoitovuoden 2003 tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös

4.53 Tilintarkastustuomioistuin tarkasti yksityiskohtaisesti 25 maksajaviraston todistuksen myöntävän elimen laatimat kertomukset (ks. taulukko 4.5 ), joista tilintarkastustuomioistuin valitsi tilitapahtumat yksityiskohtaiseen tarkastukseen tarkastuslausumaa varten. Kertomuksista ilmenee, ovatko maksajavirastojen tilit todistuksen myöntävien elinten mukaan todenperäiset, täydelliset ja tarkat (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) ja ovatko maksajavirastojen sisäisen valvonnan menettelyt toimineet hyväksyttävästi. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin tarkasti kaikki niitä maksajavirastoja koskevat kertomukset, joista oli annettu huomautuksia sisältävä todistus. Tarkastuksessa pyrittiin selvittämään: a) voidaanko todistuksen myöntävien elinten työhön luottaa; b) oliko komission tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa päätöksessä otettu asianmukaisesti huomioon todistuksen myöntävien elinten tekemä työ ja oliko päätös muutoin hyväksyttävä.

Todistuksen myöntävien elinten tarkastuskertomukset

Taulukko 4.5 — Maksajavirastojen ilmoittamat määrät varainhoitovuonna 2003 Nro Jäsenvaltio Maksajavirasto Ilmoitetut määrät (miljoonaa euroa) Osuus kokonaismäärästä (%) Tilit, joiden osalta esitettiin huomautuksia Päätöksen ulkopuolelle jätetyt tilit (22) 1 Italia AGEA 4 891,34 11,06 2 Ranska ONIC 4 594,60 10,39 × 3 Kreikka OPEKEPE 2 765,73 6,26 × 4 Yhdistynyt kuningaskunta RPA 2 758,04 6,24 × 5 Ranska OFIVAL 2 380,50 5,38 × × 6 Irlanti DAF 1 893,02 4,28 7 Espanja Andalucia 1 741,57 3,94 8 Tanska EU-direktoratet 1 219,66 2,76 9 Saksa Bayern, Landwirtschaft 1 074,78 2,43 × × 10 Itävalta AMA 1 074,97 2,43 11 Ranska ONIOL 936,40 2,12 × 12 Espanja Castilla — La Mancha 932,60 2,11 13 Espanja Castilla — Léon 915,23 2,07 14 Suomi MMM 874,40 1,98 15 Ranska CNASEA 797,76 1,80 × × 16 Portugali INGA 744,13 1,68 × × 17 Saksa Niedersachsen 652,57 1,48 × × 18 Ranska ONILAIT 631,07 1,43 19 Espanja Extremadura 607,96 1,38 20 Espanja FEGA 473,35 1,07 21 Saksa Baden-Württemberg 446,75 1,01 × × 22 Saksa Mecklenburg-Vorpommern 309,15 0,70 23 Ranska ONIFLHOR 263,92 0,60 × × 24 Saksa Sachsen-Anhalt 254,70 0,58 25 Saksa Bayern, Umwelt 22,32 0,05 × × yhteensä (23) 33 256,52 75,22 26 Ruotsi SJV 864,38 1,96 × 27 Saksa Hamburg-Jonas 586,24 1,33 28 Yhdistynyt kuningaskunta SERAD 569,01 1,29 × × 29 Belgia BIRB 559,35 1,27 × 30 Espanja Aragón 527,45 1,19 31 Alankomaat PZ 518,11 1,17 32 Saksa BLE 432,82 0,98 33 Alankomaat LASER 402,24 0,91 × 34 Ranska FIRS 375,11 0,85 × 35 Espanja Cataluña 371,92 0,84 × 36 Saksa Nordrhein-Westfalen Westfalen-Lippe 352,50 0,80 × 37 Saksa Schleswig-Holstein 335,72 0,76 38 Saksa Brandenburg 312,32 0,71 39 Italia SAISA (ex DCCC) 300,30 0,68 40 Alankomaat HPA 290,18 0,66 × 41 Yhdistynyt kuningaskunta DARD 283,85 0,64 × 42 Ranska ONIVINS 283,75 0,64 × 43 Saksa Thüringen 272,08 0,62 44 Yhdistynyt kuningaskunta NAWAD 246,02 0,56 × × 45 Belgia Région Wallonne 237,53 0,54 × 46 Saksa Hessen 228,83 0,52 47 Belgia Vlaamse Gemeenschap ALP 204,06 0,46 × 48 Saksa Sachsen 199,81 0,45 49 Saksa Rheinland-Pfalz 187,08 0,42 50 Espanja Canarias 161,30 0,36 51 Espanja Valencia 150,68 0,34 52 Ranska ODEADOM 142,56 0,32 × 53 Espanja Navarra 137,29 0,31 × 54 Espanja Galicia 133,71 0,30 55 Saksa Nordrhein-Westfalen Rheinland 124,31 0,28 56 Italia ENR 109,38 0,25 57 Portugali IFADAP 104,75 0,24 × 58 Espanja Murcia 90,06 0,20 59 Italia AGREA 68,07 0,15 60 Espanja Asturias 63,73 0,14 61 Espanja País Vasco 59,50 0,13 62 Alankomaat DLG 58,73 0,13 63 Irlanti DCMNR 52,76 0,12 64 Espanja Madrid 52,46 0,12 65 Italia Region Lombardie 50,71 0,11 66 Itävalta ZA Salzburg 49,48 0,11 67 Alankomaat PT 47,15 0,11 68 Italia ARTEA (Toscana) 45,23 0,10 69 Luxemburg Ministère de l'Agriculture 44,21 0,10 × × 70 Espanja La Rioja 41,33 0,09 71 Italia AVEPA (Veneto) 40,13 0,09 72 Espanja Cantabria 35,31 0,08 73 Alankomaat PVVE 34,04 0,08 74 Espanja Baleares 24,62 0,06 75 Ranska ACCT/SDE 21,15 0,05 × × 76 Saksa Saarland 19,82 0,04 × 77 Yhdistynyt kuningaskunta FC 15,87 0,04 × 78 Belgia Vlaamse Gemeenschap ALT 7,92 0,02 × 79 Ranska OFIMER 7,82 0,02 80 Saksa Hamburg 7,28 0,02 × × 81 Saksa Nordrhein-Westfalen LfEJ 4,57 0,01 82 Yhdistynyt kuningaskunta CCW 4,53 0,01 × 83 Saksa Bremen 2,34 0,01 84 Saksa Berlin 1,36 0,00 × × 85 Espanja FROM 0,90 0,00 yhteensä 10 955,73 24,78 Kaikki yhteensä 44 212,25 100,00 11 266,58 19 042,73

c) maksajaviranomaisten hyväksymisperusteiden rikkominen, jolla ei ole suoraa taloudellista vaikutusta (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70), ja muut valvonnan puutteet — Opekepe (Kreikka), Vlaamse Gemeenschap (Belgia), SDE (Ranska), Maatalousministeriö (Luxemburg); d) eräät todistuksen myöntävät elimet eivät voineet antaa lausumaa saatavien luettelon kattavuudesta (SERAD, Niedersachsen, Ifadap ja Opekepe).

Todistuksen myöntävien elinten työn analyysi

4.55 Komissio pyrkii varmistamaan, että todistuksen myöntävät elimet tarkastavat asianmukaisesti maksajavirastojen hallinnoimat menot, laatimalla suuntaviivoja (myös tilitapahtumien otantaa koskevia suuntaviivoja, joilla varmistetaan, onko virhetaso olennainen (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70)) ja tarkastamalla todistuksen myöntävien elinten kertomukset varmistaakseen, että suuntaviivoja on noudatettu.

Menojen tarkastus

4.56 Todistuksen myöntävät elimet tarkastivat maksajavirastojen käyttöön ottamat menettelyt, joilla ne hallinnoivat YMP:n menoja. Ne testasivat myös 69 maksajaviraston (jotka hallinnoivat 40 miljardin euron menoja) YMP:n maksuihin liittyvien asiakirjojen tilastollisen otannan. Tällä tavoin testattiin noin 24 000 tilitapahtumaa.

4.57 Komissio havaitsi kohdassa 4.54 esitettyjen huomatusten lisäksi seuraavaa: a) kolmen muun maksajaviraston menoissa oli olennaisessa määrin virheitä (Madrid, Cantabria ja Mecklenburg-Vorpommern); b) Ranskan todistuksen myöntävä elin ei ollut käyttänyt edellytettyä otantatapaa; c) Yhdistyneen kuningaskunnan todistuksen myöntävän elimen testaama tilitapahtumien otos ei ollut riittävän suuri; d) HPA:ta ja LASERia (Alankomaat) koskevissa kertomuksissa ei esitetty tarvittavia otantaa ja virheiden käsittelyä koskevia tietoja.

4.58 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi puolestaan seuraavaa: 4.58

a) Luxemburgia koskevassa kertomuksessa oli samoja puutteita kuin HPA:ta ja Laseria koskevissa kertomuksissa, a) Luxemburgia koskevat tilit on jätetty päätöksen ulkopuolelle, sillä edellisen vuoden suositusten perusteella toteutetuista toimenpiteistä ei ole raportoitu. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat kysymykset otetaan myös huomioon, ennen kuin tehdään lopullinen päätös kyseisen jäsenvaltion tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä.

b) yhdeksän Espanjan maksajavirastoja koskevan kertomuksen tiedot olivat riittämättömät. Komissio sai kuitenkin lisätietoja, joiden perusteella se saattoi tarkastaa ja hyväksyä tilit. Tilintarkastustuomioistuin toimitti paikalla kahden asianomaisen todistuksen myöntävän elimen työtä koskevan tarkastuksen. Toinen elimistä oli tarkastanut tilit perusteellisesti ja saattoi esittää tehdystä tarkastuksesta kattavan todentavan aineiston (Castilla-La-Mancha). Toisen todistuksen myöntävän elimen (Andalucía, joka on Espanjan suurin) kohdalla tilanne ei ollut tyydyttävä. Todistuksen myöntävä elin oli antanut toimitettavan tarkastuksen ulkopuolisen tahon tehtäväksi marraskuussa 2003, joten sopimuspuolelle jäi varsin vähän aikaa tarkastuksen tekemiseen. Tarkastuksen suorittamiseen tarvittavaa todentavaa aineistoa oli niukasti ja valvonta oli riittämätöntä. Järjestelmien toimivuutta koskevat tarkastukset tehtiin myöhässä ja niiden laatu oli riittämätön. b) Tilintarkastustuomioistuin huomauttaa, että Andalusiassa todistuksen myöntävä elin nimitti tarkastajan myöhään. Komissio myöntää, että tällaiset päätökset olisi tehtävä ajoissa. Se painottaa jatkossa (kuten se on tehnyt jo aiemminkin muiden maksajavirastojen osalta), että on tärkeää nimittää tarkastusyritykset varhaisessa vaiheessa. Säännönmukaisuuden vähäisestä tarkastamisesta komissio toteaa, että se ottaa todistuksen myöntävän elimen suorittaman työn kokonaisuudessaan huomioon, kun se tekee ehdotuksen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä. Kysymyksissä, jotka koskevat riittämätöntä todentavaa aineistoa ja valvontaa, komissio korostaa jatkossa, että todistuksen myöntävien elinten on kiinnitettävä riittävästi huomiota molempiin näkökohtiin (varsinkin silloin, kun tarkastustyö annetaan kokonaan tai osittain tarkastusyritysten tehtäväksi).

Velalliset

4.59 Kohdissa 4.113—4.121 esitetään tiivistetysti YMP:n säännönvastaisia maksuja ja velkoja koskevan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen sisältö.

4.60 Velkojen kokonaismäärä oli 15. lokakuuta 2003 yhteensä 2,3 miljardia euroa (vastaava määrä kuin edellisenä vuonna). Neljä todistuksen myöntävää elintä esitti huomautuksen saamisia koskevista laskelmista (ks. kohta 4.54) ja useat muut todistuksen myötävistä elimistä havaitsivat merkittäviä puutteita velkojen hallinnoinnissa, kirjaamisessa ja niiden takaisinperinnässä (17 maksajavirastoa). 4.61 Useita maksajavirastoja koskevista kertomuksista käy ilmi, että todistuksen myöntävien elinten työllä ei voida varmistaa riittävän hyvin kaikkien velkojen luotettavaa kirjaamista. Lisäksi velkojen määrittelyä koskevissa komission suuntaviivoissa (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) todistuksen myöntävien elinten edellytetään antavan maksajavirastoille lausunnon niiden velkojen määrästä, jotka voidaan periä takaisin. Neljä todistuksen myöntävää elintä jätti tämän tekemättä. 4.60–4.61 Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä tämän kysymyksen tärkeydestä. Se on tietoinen eräissä maksajavirastoissa esiintyvistä velkojen hallinnointia koskevista vaikeuksista sekä käyttöön otetuista parannuksista. Tähän kysymykseen on kiinnitetty erityistä huomiota vuodesta 1999 alkaen, ja se on jatkossakin tarkastelun ja toimenpiteiden kohteena. Otettuaan kaikki käytettävissä olleet tiedot huomioon komissio pystyi joistakin vaikeuksista huolimatta kuitenkin ehdottamaan maksajavirastojen tilien tarkastamista ja hyväksymistä. Komissio on aina tutkinut havaitut ongelmat, ja se painottaa edelleen, että todistuksen myöntävien elinten lausuntojen on oltava tältä osin selviä. Komissio aikoo seurata kysymystä tarkoin, ja vuoden 2004 jälkipuoliskolle on järjestetty neljä jäsenvaltioihin suuntautuvaa tarkastuskäyntiä.

Komission päätös

4.63 Komissio teki tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen 29. huhtikuuta 2004, varainhoitoasetuksessa asetetun määräajan kuluessa (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70).

4.64 Komissio hyväksyi 56 maksajaviraston tilit, joiden arvo on yhteensä 25,2 miljardia euroa (57 prosenttia ilmoitetusta kokonaissummasta). Komissio on ilmoittanut tekevänsä asianmukaiset rahoituskorjaukset havaittuaan maksajavirastojen tileissä mitattavissa olevia virheitä.

4.65 Komissio lykkäsi tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstään 29 maksajaviraston tilien osalta, joiden arvo on 19 miljardia euroa (43 prosenttia ilmoitetusta kokonaissummasta). Useammalle kuin yhdelle maksajavirastolle yhteiset syyt, joiden vuoksi komissio lykkäsi tilejä koskevaa päätöstään, olivat seuraavat: a) todistuksen myöntävät elimet eivät olleet noudattaneet otantaa koskevia suuntaviivoja (liian matalan varmuustason soveltaminen/otoksen koko liian pieni) (15 tiliä); b) todistuksen myöntävät elimet eivät olleet toimittaneet riittävästi tietoja käytetystä otantamenetelmästä (2 kaksi tiliä) (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70).

4.66 Komissio lykkää yleensä sellaisten todistuksen myöntävien elinten kertomusten hyväksyntää, joiden työn riittävyydestä sillä on epäilyjä. Neljän maksajaviraston tilit jätettiin varainhoitovuoden 2001 tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ulkopuolelle ja 17 viraston tilit varainhoitovuoden 2002 tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ulkopuolelle.

4.67 Komissio ei ole koskaan aikaisemmin lykännyt päätöstään näin monen maksajaviraston osalta, joiden menojen osuus on näin suuri.

4.68 On vaikea arvioida, missä vaiheessa komissio voi hyväksyä 29. päivänä huhtikuuta 2004 tekemäänsä päätökseen sisältymättömät maksajavirastojen tilit. Kokemuksen perusteella viivästys voisi olla huomattavan pitkä — entisen Kreikan maksajaviraston vuoden 2000 tilit hyväksyttiin vasta vuonna 2003, sen jälkeen kun virasto oli lopettanut toimintansa. Yhtäkään vuosien 2001 ja 2002 tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätökseen sisältymättömistä tileistä ei ollut hyväksytty huhtikuuhun 2004 mennessä. Kymmenen maksajaviraston (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) tilit jäivät tarkastamatta ja hyväksymättä kolmen viime vuoden aikana kahden vuoden osalta. 4.68 Komission on määrä tämän vuoden loppuun mennessä tarkastaa ja hyväksyä vuoden 2001 tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ulkopuolelle jätettyjen neljän maksajaviraston tilit sekä vastaavasti yli puolet vuoden 2002 päätöksen ulkopuolelle jätetyistä maksajavirastoista (kaikki niitä koskevat tarvittavat tiedot on toimitettu).

4.69 Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen lykkäämisellä ei ole taloudellista vaikutusta kyseisiin jäsenvaltioihin eikä se ole esteenä tuleville yhteisön rahoitusta koskeville menojen tukikelpoisuuspäätöksille. Komissio ei kyennyt kuitenkaan esittämään määräaikaan mennessä päätelmiä maksajavirastojen tileistä, joiden osuus kattoi 43 prosenttia vuonna 2003 ilmoitetuista menoista.

Vuonna 2003 tehdyt säännönmukaisuutta koskevat päätökset

4.70 Komissio teki vuonna 2003 kolme säännönmukaisuutta koskevaa päätöstä vuosina 1996—2002 ilmoitettujen menojen osalta (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) eväten 377 miljoonan euron rahoituksen, josta tilintarkastustuomioistuin tarkasti 366 miljoonan euron määrän ja pyrki toteamaan olivatko korjaukset: a) asianmukaiset ja hyvin perustellut; b) tehty ajallaan.

Korjausten riittävyys

4.71 Tilintarkastustuomioistuin totesi, että komission menettelyt päätöksen ulkopuolelle jätetyn 308 miljoonan euron osalta olivat hyvin perusteltuja ja yhdenmukaisia sen yleensä soveltamien kiinteämääräisten korjausten kanssa (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70).

4.72 Tilintarkastustuomioistuimen mukaan komissio olisi voinut soveltaa sääntöjään ankarammin seuraavissa tapauksissa (joka olisi lisännyt päätöksen ulkopuolelle jätettyä määrää 65 miljoonalla eurolla): 4.72 Rahoituskorjausten arvioimiseksi komission on otettava huomioon vaihtoehtoiset tarkastukset, jotka voivat pienentää EMOTR:oon kohdistuvaa riskiä. Komission päätöstä voidaan siis pitää asiaa koskevien säännösten ja ohjeiden mukaisena. Komissio katsoo, että se on soveltanut kaikilta osin ja virheettömästi ohjeitaan, jotka koskevat rahoituskorjausten määrän vahvistamista; tässä yhteydessä sen on myös painotettava lakisääteistä velvollisuuttaan arvioida tarkasti rahastoon kohdistuva todellinen riski. Komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan kyseisissä tapauksissa sovelletut rahoituskorjaukset olivat määrältään perusteltuja.

a) oliiviöljy, Italia — 13 miljoonan euron korjaus. Komissio sovelsi kahden prosentin kiinteämääräistä korjausta vuonna 2000 aiheutuneisiin menoihin, jotka liittyvät pääasiassa markkinointivuoteen 1998/1999. Korjaus koskee suurimmaksi osaksi öljynpuristamojen valvonnassa havaittuja tarkastusten merkittäviä puutteita sekä puutteita tuotetun oliiviöljyn määrien yhteensopivuutta koskevassa valvonnassa ja seurannassa. Lisäksi maantieteellinen tietojärjestelmä ei ollut valmis tai toiminnassa menojen aiheutumisajankohtana eikä vaadittuja vaihtoehtoisia tarkastuksia ollut tehty vähimmäismäärää (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) markkinointivuonna 1998/1999. Komissio on luokitellut tarkastukset keskeiseksi valvontamenettelyksi. Viiden prosentin korjaus olisi ollut yhdenmukainen komission kiinteämääräisissä korjauksissa soveltaman asteikon kanssa; a) Italia oli markkinointivuonna 1998—1999 ottanut käyttöön vaihtoehtoisia tarkastuksia, jotka pienensivät EMOTR:oon kohdistuvaa riskiä ja joiden perusteella komissio ehdotti 2 prosentin rahoituskorjausta, vaikka keskeisissä valvontamenettelyissä oli puutteita. Italiassa oli muun muassa käytössä oliivirekisteri, ja maassa suoritettiin markkinointivuonna 1998—1999 paikan päällä useita viljelyilmoituksiin perustuvia tarkastuksia oliivinviljelyn maantieteellisen tietojärjestelmän perustamisen yhteydessä. Italia määräsi näiden tarkastusten perusteella merkittäviä seuraamuksia tuottajille, joiden viljelyilmoitukset eivät pitäneet paikkaansa.

b) oliiviöljy, Kreikka — 45,1 miljoonan euron korjaus. Komissio on soveltanut vuodesta 1994 viiden prosentin korjausta oliivirekisterin noudattamatta jättämisen ja atk-pohjaisen tietokannan puutteiden vuoksi. Jäsenvaltioilla oli markkinointivuodesta 1998/1999 alkaen viisi vuotta aikaa panna täytäntöön maantieteellinen tietojärjestelmä, joka korvaisi oliivirekisterin ja tietokannan. Komissio katsoo, että maantieteellisen tietojärjestelmän kehittämisen laiminlyönti on jo sinällään puute ja että tehdyt parannukset eivät korvaa järjestelmän puuttumista. Sen vuoksi viiden prosentin kiinteämääräisen korvauksen soveltamista jatkettiin vuonna 2000 aiheutuneisiin menoihin, jotka koskevat pääasiassa markkinointivuotta 1998/1999. Koska näitä keskeiseen valvontamenettelyyn kuuluvia tarkastuksia ei sovellettu, kymmenen prosentin korjaus olisi ollut yhdenmukainen komission yleensä kiinteämääräisten korjausten laskennassa käyttämän asteikon kanssa. b) Oliiviöljyn tuotantotukijärjestelmässä on kaksi toisistaan riippuvaa keskeistä valvontamenettelyä: puristamojen tarkastaminen ja puiden tarkastaminen. On totta, että Kreikassa ei ollut käytössä oliivirekisteriä, tiedostoja eikä oliivinviljelyn maantieteellistä tietojärjestelmää (joka on ollut pakollinen markkinointivuodesta 1998—1999 alkaen). Kreikka toteutti kuitenkin vaihtoehtoiset tarkastukset, jotka ovat säännösten mukaan mahdollisia oliivinviljelyn maantieteellisen tietojärjestelmän puuttuessa, ja määräsi tuolloin myös seuraamuksia virheellisten viljelyilmoitusten perusteella. Lisäksi Kreikassa suoritettiin puristamoiden tarkastuksia ja tarkastettiin tapauksia, joissa sato oli poikkeuksellisen suuri. Näistä syistä komissio päätti soveltaa 5 prosentin rahoituskorjausta kyseisiin markkinointivuosiin.

24 kuukauden sääntö

Korjausten tekemiseen tarvittava aika

4.74 Vuonna 2003 tehtyjen kolmen päätöksen mukaisten korjausten osalta tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn pituus on — jäsenvaltioissa toimitetuista tarkastuskäynneistä korjauksen sisällyttämiseen päätökseen — keskimäärin yli kaksi ja puoli vuotta (900 päivää). Se on vähemmän kuin vuotta 2002 koskevan menettelyn keskimääräinen kolme vuotta (1 100 päivää). Keskimääräinen aika tarkastuskäynnistä aina korjauksesta ilmoittavan viimeisen kirjeen lähettämiseen ylittää edelleen selvästi komission yksiköiden sisäisesti määritellyt standardit. 4.74 Komission yksiköt myöntävät, että tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä esiintyy viivästyksiä tietyissä tapauksissa. Kuten tilintarkastustuomioistuin on eri vuosina todennut, menettelyn keskimääräistä pituutta on pyritty vähentämään merkittävin toimenpitein, joita on tarkoitus jatkaa.

Viime vuosien tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat päätökset

4.75 Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen kestää useita vuosia (ks. kohdat 4.52 ja 4.70). Taulukosta 4.6 käyvät ilmi varainhoitovuoden 1991 ja sitä seuraavien varainhoitovuosien osalta tehtyjen, tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevien komission päätösten tulokset. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä ei ole vielä saatu päätökseen vuotta 1997 seuraavilta varainhoitovuosilta. Korjausten kokonaismäärä vastaa sen tarkastamien budjettikohtien ja jäsenvaltioiden osalta sellaista menojen määrää, jota ei tulisi komission mukaan rahoittaa yhteisön talousarviosta pääasiassa jäsenvaltioiden menojen hallinnointia ja valvontaa koskevissa järjestelmissä olevien puutteiden vuoksi. 4.75 Kesäkuussa 2004 oli saattamatta päätökseen ainoastaan yhdeksän menettelyä (joista kolme koskee 1. tammikuuta 2000 edeltävää ajanjaksoa) yhteensä 482 menettelystä, jotka oli käynnistetty vuoden 1997 ja vuoden 2000 lopun välisenä aikana. Komissio haluaa todellakin selvittää viivästyneet tapaukset. Vanhimpiin vielä avoinna oleviin tapauksiin kiinnitettiin erityistä huomiota, kun laadittiin maatalousmenojen tarkastamista koskeva työohjelma vuodeksi 2004.

4.76 Kaavioissa 4.6 ja 4.7 on esitetty komission tekemissä säännönmukaisuutta koskevissa päätöksissä tehtyjen korjausten jakautuminen vuosina 1999—2003 (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70), jäsenvaltioiden ja markkinoiden alojen mukaan eriteltynä. Kyseiset päätökset koskevat yhteisön varainhoitovuosien 1996—2001 eräitä menoja.

Taulukko 4.6 — Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevissa päätöksissä tehdyt korjaukset varainhoitovuosilta 1991—2003 (miljoonaa euroa) 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Ilmoitetut menot 31 255,9 30 480,2 34 008,0 33 592,8 35 654,4 39 062,5 40 884,3 38 857,4 40 726,2 40 410,6 41 593,8 42 710,8 43 988,4 Korjausten kokonaissumma –1 504,1 – 788,2 – 737,0 – 307,8 – 572,9 – 790,1 – 481,4 – 328,3 – 248,4 – 305,0 – 132,7 –0,2 0,0 josta: a) maitoalan lisämaksut – 979,2 – 419,7 – 248 0,0 –15,1 – 215 – 110,2 0 0 0 0 0 0 b) korjaukset – 524,9 – 368,5 – 489,0 – 307,8 – 557,8 – 575,1 – 371,2 – 328,3 – 248,4 – 305,0 – 132,7 –0,2 0,0 Korjausten osuus prosentteina ilmoitetuista menoista 1,7 % 1,2 % 1,4 % 0,9 % 1,6 % 1,5 % 0,9 % 0,8 % 0,6 % 0,8 % 0,3 % 0,0 % 0,0 % Huom.: Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyjä ei ole saatu päätökseen varainhoitovuoden 1997 jälkeen. Lähde: Säännönmukaisuutta koskevat komission päätökset, joita on mukautettu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden mukaisesti peruutettujen korjausten huomioon ottamiseksi.

Tilintarkastustuomioistuimen päätelmät

Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös

4.77 Edellä kohdissa 4.54—4.57 lueteltuja yksittäisiä ongelmia lukuun ottamatta maksajavirastojen tilien varmentaminen tapahtui tyydyttävästi.

4.78 Seuraavissa seikoissa olisi kuitenkin parannettavaa: 4.78

a) komission olisi arvioitava todistuksen myöntävien elinten työtä paikan päällä jaksoittain (ks. kohta 4.58); a) Todistuksen myöntävien elinten työn arviointia paikan päällä harkitaan sen jälkeen, kun on käyty läpi komission tarkastajien kaikki ensisijaiset tehtävät.

b) todistusten myöntävien elinten olisi noudatettava tarkemmin YMP:n saatavien kohtelua koskevia komission suuntaviivoja (ks. kohdat 4.59—4.61). b) Komissio korostaa asianmukaisen velallisia koskevan raportoinnin merkitystä ja kiinnittää tähän kysymykseen entistä enemmän huomiota seuraavassa tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa päätöksessä.

4.79 On huolestuttavaa, että tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä ei ole tehty 43 prosentin osuudelle vuoden 2003 osalta ilmoitetuista menoista eikä 21 maksajaviraston tileille vuosilta 2001 ja 2002 (ks. kohdat 4.65 ja 4.68). 4.79 On korostettava, että tilien jättäminen tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ulkopuolelle ei aiheuta taloudellisia seurauksia kyseisille jäsenvaltioille eikä sulje menoja ennalta yhteisön rahoituksen ulkopuolelle. Kun tilien tarkastaminen ja hyväksyminen lykkääntyy, jäsenvaltiot voivat toimittaa lisätietoja, ja joissakin tapauksissa ne voivat suorittaa tiettyjä ohjeissa vaadittuja tehtäviä, joita ei ole saatu valmiiksi säädettyyn määräaikaan, 30. huhtikuuta, mennessä. Kun jäsenvaltiot ovat hoitaneet nämä asiat, komission pitäisi voida tarkastaa ja hyväksyä päätöksen ulkopuolelle jätetyt tilit. Komissio pyrkii selvittämään tapaukset, joita on kertynyt vuosien 2001 ja 2002 menettelyistä. Komission on määrä tarkastaa ja hyväksyä vuoden 2001 tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ulkopuolelle jätettyjen neljän maksajaviraston tilit sekä vastaavasti yli puolet vuoden 2002 päätöksen ulkopuolelle jätetyistä maksajavirastoista.

Säännönmukaisuutta koskevat päätökset

4.80 Useimmat varainhoitovuonna 2003 tehdyt korjaukset on laskettu komission yleensä kiinteämääräisten korjausten laskemisessa käyttämän asteikon perusteella (ks. kohta 4.71). Kahdessa tapauksessa olisi voitu soveltaa suurempaa korjausta (ks. kohta 4.72). 4.80 Komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan sovelletut rahoituskorjaukset olivat määrältään perusteltuja.

AIEMPIEN HUOMAUTUSTEN SEURANTA

Vientituet — Määräpaikka ja markkinoille saattaminen

4.81 Vientituet ovat maataloustuotteiden viennistä maksettuja tukia, joilla viejille korvataan EU:n sisämarkkinoilla vallitsevien hintojen ja niitä alhaisempien, maailmanmarkkinoilla vallitsevien alhaisempien hintojen erotus. Samasta tuotteesta maksettavat tuet saattavat vaihdella määräpaikan mukaan. 4.81 Vientitukien merkitys poliittisena välineenä on vähentynyt koko ajan, sillä yhteiseen maatalouspolitiikkaan on tehty useita uudistuksia, joiden tavoitteena on lisätä yhteisön tuotannon kilpailukykyä lähentämällä EU:n hintoja maailmanmarkkinahintoihin. Kymmenen vuotta sitten vientitukien aiheuttamat menot olivat yli 10 miljardia euroa; vuonna 2003 ne olivat vähentyneet 3,7 miljardiin euroon. Tämän suuntauksen odotetaan jatkuvan yhteiseen maatalouspolitiikkaan viimeksi vuonna 2003 ja 2004 tehtyjen uudistusten myötä.

4.82 Tilintarkastustuomioituin totesi erityiskertomuksessaan nro 7/2001 (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70), että olisi ollut aiheellista soveltaa samaa tukimaksua kaikkien tuotteiden ja määräpaikkojen osalta, vaikka se ei ollutkaan heti mahdollista. Kyseisten toimien varainhoidon yksinkertaistamiseksi ja tehostamiseksi se antoi seuraavat suositukset: 4.82 ja 4.85 Komissio on ryhtynyt asianmukaisiin toimiin korjatakseen erityiskertomuksessa esiin tuodut heikkoudet. On laadittu ja pantu täytäntöön toimintasuunnitelma. Komissio katsoo, että kyseeseen tulevien riskien hallinta on kohentunut toteutettujen toimenpiteiden ansiosta merkittävästi.

a) saapumista koskevia todisteita vaadittaisiin vain epäilyttävissä tapauksissa tai vain niiden määräpaikkojen osalta, joihin liittyvä riski on suuri; a) Saapumista koskeviin todisteisiin kytkeytyvien vaatimusten lieventäminen voisi aiheuttaa yhteisön talousarvioon kohdistuvan mahdollisen riskin, sillä tuolloin ei välttämättä enää voitaisi valvoa vientiä niihin maihin, joiden vientitukea ei ole vahvistettu. Lisäksi komissioon kohdistuisi perustavanlaatuista arvostelua tavasta, jolla EU seuraa ja valvoo yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa käytävää tuettua kauppaa, erityisesti kun otetaan huomioon kansainväliset pyrkimykset pidättäytyä maksamasta vientitukea tietyille markkinoille.

b) kaikkien vähimmäisrajan ylittävien hakemusten kohdalla vaadittaisiin kuljetusasiakirjojen ja kauppalaskujen esittämistä YMP:n maksajavirastoille (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70); b) Komissio katsoo yleensäkin, että valtion viranomaisten antamat tuonti-ilmoitukset ovat yksityisten toimijoiden antamiin kuljetusasiakirjoihin ja kauppalaskuihin verrattuna parempi tae siitä, että tavarat on tuotu siihen kolmanteen maahan, jonka osalta tukea maksetaan. Komissio on kuitenkin päättänyt nostaa kaksinkertaiseksi de minimis -tuen rajan, jonka alittavia pieniä tukimääriä käsittävät hakemukset voidaan vapauttaa tuontitodisteen esittämisestä, mutta tätä tuontitodisteen esittämistä koskevaa vaatimusta sovelletaan edelleen kyseisen rajan ylittäviin eriytettyihin vientitukiin.

c) jälkikäteen suoritettuja tuotteiden aiotuille markkinoille saattamista (eikä muualle vietyjä) koskevia tarkastuksia tehostettaisiin, ja jälkikäteen tarkastettaviksi valittujen toimien osalta tarkastettaisiin tietokannoista lähetyksiä ja konttien liikkeitä koskevat tiedot (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). c) Koska eriytettyjen tuontitukien yhteydessä on päätetty edelleen vaatia tuontitodiste, tuotteiden aiotuille markkinoille saattamista koskevia, jälkikäteen suoritettuja tarkastuksia ei ole tarpeen tehostaa. Komissio on kuitenkin kannustanut jäsenvaltioiden viranomaisia käyttämään kuljetusyritysten hallussa olevia tietoja lisävarmennuksena tavaroiden määräpaikkaan saapumisesta.

4.83 Tilintarkastustuomioistuin esitti myös eräitä yksityiskohtaisia suosituksia varainhoitoa koskevien järjestelyiden parantamiseksi, joita olisi sovellettava mikäli saapumista koskevien todisteiden järjestelmällistä esittämistä koskevat vaatimukset säilytetään.

4.84 Neuvosto ja parlamentti kannattivat tilintarkastustuomioistuimen muutosehdotuksia (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). Parlamentti kehotti komissiota erityisesti radikaaleihin pyrkimyksiin lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja avoimempien menettelyiden aikaansaamiseksi ennen vientitukijärjestelmän asteittaista poistamista.

4.85 Komissio ei ole ryhtynyt kohdassa 4.82 suositeltuihin järjestelmän yksinkertaistamistoimiin. 4.85 Ks. kohtaan 4.82 annettu vastaus.

4.87 Toisten tilintarkastustuomioistuimen esille tuomien yksittäisten seikkojen osalta komissio: 4.87 Käytyään läpi tilintarkastustuomioistuimen esittämät suositukset komissio on päättänyt, että se ei noudata tilintarkastustuomioistuimen kohdassa a) esittämää suositusta, kun taas kohtien b) ja c) osalta on toteutettu toimenpiteitä.

a) ei ole ottanut vastuulleen valvontaan erikoistuneiden yritysten hyväksyntää; a) Jaetun hallinnoinnin periaatteen mukaisesti jäsenvaltiot vastaavat valvontaan erikoistuneiden yritysten hyväksynnästä, eikä komissiolla ole aikomusta ottaa hyväksyntää vastuulleen. Jäsenvaltiot ovat lähempänä toimintaa kentällä ja pystyvät paremmin arvioimaan valvontaan erikoistuneiden yritysten hyväksynnälle ja valvonnalle asetettavat edellytykset. Valvontaan erikoistuneiden yritysten hyväksyntää koskevia menettelyjä on kuitenkin tehostettu tilintarkastustuomioistuimen suosituksen perusteella (ks. komission asetus (EY) N:o 1253/2002, EYVL L 183, 12.7.2002, s. 12).

b) ei ole vielä toimittanut jäsenvaltioille mallia hyväksyttävistä saapumista koskevista todisteista (tulliasiakirjat ja tullileimat, joita käytetään useissa muissa kuin jäsenvaltioissa); b) Jäsenvaltioiden maksajavirastojen tehtävänä on tarkastaa, ovatko eriytettyjä tukia koskeviin maksuhakemuksiin kuuluvat, viejien toimittamat todisteet päteviä. Komissio käynnisti kuitenkin tarjouskilpailumenettelyn, mutta se oli tulokseton ja jouduttiin uusimaan. Tarjousten käsittely ja selvityksen päätökseen saaminen on aikaavievää, ja siksi tulokset ovat käytettävissä vasta vuoden 2005 lopussa. Jotta maksajavirastojen välistä koordinointia voitaisiin parantaa, jäsenvaltioita on toistaiseksi pyydetty vaihtamaan jäljennöksiä tuontiasiakirjoista, tullileimoista ja tullikoodeista (luovutus kulutukseen, asettaminen tullivarastointimenettelyyn, asettaminen sisäiseen jalostusmenettelyyn jne.), jotka ovat saatavilla maiden maksajavirastoissa ja koskevat selvitykseen kuuluvia kolmansia maita.

c) olisi voinut hyödyntää ulkopuolisia tarkastusyrityksiä paremmin tarkastellakseen eriytettyjen vientitukien järjestelmää. c) Komissio antoi vuonna 2001 ensimmäistä kertaa tätä tehtävää koskevia toimeksiantoja ulkopuolisille tarkastusyrityksille. Tosin näin jälkeenpäin voidaan todeta, että joissakin näkökohdissa olisi ollut kehittämisen varaa, ja kokemukset on jo otettu huomioon — ja tullaan vastaisuudessakin ottamaan huomioon — annettaessa mahdollisia vastaavia toimeksiantoja ulkopuolisille tarkastajille.

4.88 Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) on seurannut eräitä tilintarkastustuomioistuimen yksilöimiä huolestuttavia tapauksia. Se ei ole kuitenkaan toteuttanut tai saanut päätökseen useita muita tapauksia koskevia toimia, jotka liittyvät laittomaan vientiin Irakiin, Libanoniin suuntatuvien karjan toimitusten vajauksiin, maitotuotteiden ketjukauppaan Baltian maiden kanssa, juuston kulkeutumiseen Yhdysvalloista Kanadaan tai käyttöpäivän merkittävästi ylittäneen fetajuuston toimituksia Pohjois-Koreaan. 4.88 ”Juuston kulkeutuminen Yhdysvalloista Kanadaan”-tapaus saadaan pian päätökseen. Kaikkia mainittuja tapauksia koskevat jatkotoimet ovat vielä käynnissä.

4.89 Näin ollen tilintarkastustuomioistuimen suosituksia (sekä neuvoston ja parlamentin päätelmiä) on noudatettu ainoastaan osittain. Määräpaikkaan sidottujen vientitukien osuus on edelleen varsin merkittävä (45 prosenttia) vientitukiin liittyvistä menoista (vuonna 2003 määrä oli 1 882 miljoonaa euroa). 4.89 Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa kohdassa 4.87, komissio on reagoinut myönteisesti moniin tilintarkastustuomioistuimen yksityiskohtaisempiin havaintoihin ja suosituksiin. Kohtiin 4.83, 4.86 ja 4.88 annetuissa vastauksissa esitetään asianmukaiset selvitykset suosituksista, joita ei ole hyväksytty. Komissio on aiheellisiksi katsomissaan tapauksissa ryhtynyt toimiin korjatakseen tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa esiin tuodut heikkoudet. On laadittu ja pantu täytäntöön toimintasuunnitelma. Komissio katsoo, että kyseeseen tulevien riskien hallinta on kohentunut toteutettujen toimenpiteiden ansiosta merkittävästi.

Oliiviöljyn tukijärjestelmä

4.91 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi erityiskertomuksessaan erityisesti seuraavaa: a) komission hallinnointi- ja valvontajärjestelmä ei ollut riittävän tehokas ja luotettava; b) asetetut yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet eivät olleet riittävän selkeät; c) oliivinviljelyn maantieteellistä tietojärjestelmää laadittaessa ja pantaessa täytäntöön jäsenvaltioissa (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) komission ei tulisi sallia alkuperäisen oliivirekisterin yhteydessä koettujen viivästysten toistumista; d) kaikkien uudistusten yhteydessä olisi noudatettava varainhoitoasetuksessa annettuja moitteettoman varainhoidon periaatteita ja yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet olisi määriteltävä siten, että niiden edistymistä on mahdollista mitata; e) tuotantomäärän sijaan puiden lukumäärään perustuvat maksut saattaisivat aiheuttaa vähemmän valvontaan liittyviä ongelmia, mutta se lisäisi oliivinviljelyn maantieteellisen tietojärjestelmän tarvetta entisestään.

4.92 Neuvosto ja parlamentti (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) kannattivat tilintarkastustuomioistuimen suositusta, joka koski oliivinviljelyn maantieteellisen tietojärjestelmän avulla toteutettavan riittävän ja luotettavan hallinnointi- ja valvontajärjestelmän tarvetta sekä oliiviöljyä koskevan tiedon sisällyttämistä yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään. Tilintarkastustuomioistuimen toteuttama seuranta keskittyy oliiviöljyn tuottajille maksettavaan tuotantotukeen, sillä kulutustuki poistettiin vuoden 1998 uudistuksen yhteydessä ja vientituen merkitys on vähäinen.

4.93 Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että komissio oli jo ennen vuoden 2004 uudistusta kiinnittänyt huomiota useisiin seikkoihin, jotka koskivat nimenomaan oliiviöljyn ylituotantoa ja kilpailukykyä. Siitä huolimatta, että komissio on joka vuosi kehottanut jäsenvaltioita nopeuttamaan menettelyjään, oliiviöljyn valvontavirastojen suosittelemien rangaistusten lukumäärä ja jäsenvaltioiden todellisuudessa langettamien seuraamusten määrä poikkeavat edelleen toisistaan. 4.93 Komissio valvoo tarkasti, miten jäsenvaltiot seuraavat tarkastuslaitosten työtä. Se ottaa mahdolliset puutteet huomioon oliiviöljyn tuotantotukea koskevien tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyissä.

4.94 Selkeämmällä tavoitteenasettelulla ja korvaamalla määrään perustuva tuotantotuki pinta-alatuella vuoden 2004 uudistuksessa poistettiin useita sellaisia toimenpiteitä, joita tilintarkastustuomioistuin oli pitänyt puutteina. Puutteet koskivat erityisesti valvontaa jäsenvaltioissa, velvoitetta arvioida tuotoksia sekä tuen erottamista tuotannosta. Komissio ei määritellyt uudistuksen tavoitteita, vaikka varainhoitoasetuksessa niin edellytetään. Tämä estää saavutetun edistyksen mittaamista. 4.94 Oliiviöljyalan uudistus kuuluu vuonna 2003 käynnistettyyn yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen, ja sillä pyritään samoihin tavoitteisiin. Tavoitteet esitettiin kestävää maataloutta koskevia pitkän aikavälin näkymiä käsittelevän ehdotuksen (KOM(2003) 23 lopullinen, 21. tammikuuta 2003) perusteluissa seuraavasti: — EU:n maatalouden kilpailukyvyn lisääminen — markkinasuuntautuneemman, kestävän maatalouden edistäminen — tukien välisen tasapainon parantaminen ja maaseudun kehittämisen vahvistaminen. Komissio arvioi yhteisen markkinajärjestelyn täytäntöönpanon meneillään olevan hallinnoinnin ja valvonnan yhteydessä, miten tavoitteet on saavutettu. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 864/2004 säädetään, että komissio toimittaa 31. joulukuuta 2009 mennessä neuvostolle kertomuksen muun muassa tämän alan tilanteesta ja liittää siihen tarvittaessa muutosehdotuksia.

4.95 Uuden neuvoston asetuksen mukaan tuki perustuu pinta-alaan, jolle on istutettu oliivipuita ja vähintään 60 prosenttia tuesta osoitetaan tulotukijärjestelmään. Kyseinen tuen osuus ei liity oliiviöljyn tuotantoon eikä oliivipuiden lukumäärään. Jäljelle jäävä 40 prosenttia tuesta riippuu oliivipuiden määrästä. Kyseisen oliivipuiden määrään liittyvän (40 prosentin) tukiosuuden hallinnointi ja valvonta perustuu kuitenkin epäluotettaviin tilastotietoihin, kunnes oliivinviljelyn maantieteellinen tietojärjestelmä on saatu valmiiksi. Myös komission pyynnöstä tehdyssä ulkopuolisessa arvioinnissa, jolla pyrittiin arvioimaan oliiviöljyalan keskeisten markkinajärjestelyiden toimenpiteiden vaikutusta, todettiin komission tilastotiedoista saatavien tietojen puuttuminen ja epäluotettavuus (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70). 4.95 Jäsenvaltioiden on määrä pidättää jäljelle jäävät varat (enintään 40 prosenttia) ja käyttää ne myönnettäessä tukea oliivitarhoille, jotka on jo merkitty oliivinviljelyn maantieteelliseen tietojärjestelmään. Tuottajajäsenvaltiot ovat tiedottaneet komissiolle maantieteellisen tietojärjestelmän eri vaiheiden valmistumisesta. Voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti maantieteellisen tietojärjestelmän on määrä olla kokonaan toimintavalmis tuen maksamista varten markkinointivuodesta 2003—2004 alkaen (ennakkomaksu vahvistetaan syyskuussa 2004, loppumaksu kesäkuussa 2005) — ks. myös vastaus kohtaan 4.97. Tuki on tarkoitettu ympäristöllisesti tai sosiaalisesti arvokkaiden oliivitarhojen ylläpitämisen rahoittamiseen. Tukea myönnetään oliivitarhan hehtaarimäärän mukaan riippumatta siitä, onko se tuotannossa. Tuen myöntämisen edellytyksenä on, että oliivipuiden lukumäärä oliivitarhassa ei saa poiketa yli 10:tä prosenttia paikkatietojärjestelmään 1. tammikuuta 2005 rekisteröityjen puiden lukumäärästä.

4.96 Vastoin tilintarkastustuomioistuimen suositusta komissio ehdotti neuvostolle (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) oliivinviljelyn maantieteellisen tietojärjestelmän toimintakuntoon saamisen määräajan siirtämistä kahdella vuodella, 31. päivään lokakuuta 2003. Järjestelmää ei ole vielä saatu täysin toimintakuntoon, millä on kielteisiä vaikutuksia uudistuksen täytäntöönpanoon. 4.96 Oliivinviljelyn maantieteellisen tietojärjestelmän toimintakuntoon saamisen määräaikaa ehdotettiin siirrettäväksi, koska jäsenvaltiot olivat vuonna 2001 edistyneet vain vähän järjestelmän toteuttamisessa ja koska hankkeen avulla halutaan saada käyttöön luotettava hallinnointiväline oliivialalle. Jos oliivinviljelyn maantieteellistä tietojärjestelmää ei ollut saatu valmiiksi, kyseisten jäsenvaltioiden oli lisättävä paikalla tehtäviä tarkastuksia (asetus (EY) N:o 2366/98). Ehdotukseen sisällytettiin lisäsäännöksiä, joiden mukaan oliivin tuottajille tarkoitettua tukea ei voida 1. marraskuuta 2003 alkaen maksaa sellaisille oliivipuille ja vastaaville aloille, joita ei ole kirjattu maantieteelliseen tietojärjestelmään, eikä niistä saadulle oliiviöljytuotannolle. Tuottajajäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen mukaan maantieteellinen tietojärjestelmä on suurelta osin toimintakykyinen ja mahdollistaa markkinointivuodelta 2003—2004 suoritettujen tukimaksujen tarkastamisen. Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä voidaan ajan myötä todeta, miten järjestelmä on täyttänyt tehtävänsä uudistuksen käytännön toteutuksessa.

4.97 Komissio on ottanut huomioon tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä, että jäsenvaltiot eivät ole noudattaneet yhteisen markkinajärjestelyn säännöksiä oliivirekisterin ja atk-pohjaisten tiedostojen osalta. Tilintarkastustuomioistuin kehotti varainhoitovuotta 2002 koskevassa vuosikertomuksessaan (3 4 5 6 7 8 10 11 14 16 17 18 19 20 21 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70) ja tässä vuosikertomuksessa komissiota kuitenkin oleman ankarampi soveltaessaan oliiviöljyn menojen korjauksia koskevia sääntöjään (ks. kohta 4.72 ja vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002, kohta 4.61). 4.97 Komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan kyseisissä tapauksissa sovelletut rahoituskorjaukset olivat määrältään perusteltuja. Ks. kohtaan 4.72 annettu vastaus sekä vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002.

4.98 Edellä mainitun perusteella komission olisi ryhdyttävä välittömiin toimiin huolehtiaks