EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 8.3.2018 COM(2018) 113 final 2018/0048(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yrityksille suunnatun joukkorahoituspalvelun eurooppalaisista tarjoajista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2018) 56 final}

{SWD(2018) 57 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Komissio on hyväksynyt tänään pääomamarkkinaunionin syventämiseen tähtäävän toimenpidepaketin sekä tiedonannon ”Toimien vauhdittaminen pääomamarkkinaunionin toteuttamiseksi vuoteen 2019 mennessä”. Paketti sisältää tämän ehdotuksen samoin kuin ehdotuksen katetut joukkolainat mahdollistavasta EU-kehyksestä, ehdotuksen rajatylittävän sijoitusrahastojen markkinoinnin helpottamisesta, ehdotuksen velkasaamisten siirtämisten vaikutuksiin kolmansiin osapuoliin sovellettavasta lainsäädännöstä sekä tiedonannon arvopapereita koskevien liiketoimien esineoikeudellisiin vaikutuksiin sovellettavasta lainsäädännöstä. Tämä aloite on osa komission prioriteettitoimia pääomamarkkinaunionin perustamiseksi. Sen tavoitteena on laajentaa innovatiivisten yritysten, startup-yritysten ja muiden listautumattomien yritysten rahoitusmahdollisuuksia. Rahoituksen saanti on edelleen vaikeaa näille yrityksille informaation rakenteellisen epäsymmetrian vuoksi, etenkin kun ne siirtyvät startup-vaiheesta laajentumisvaiheeseen. Liiallinen riippuvuus lyhytaikaisista vakuudettomista pankkilainoista käy usein kalliiksi. Lisäksi vuoden 2008 finanssikriisi vaikutti voimakkaasti pankkien antolainaukseen sekä startup-yrityksille että pk-yrityksille, eikä se ole vieläkään kriisiä edeltäneellä tasolla. Rahoituksen puute onkin merkittävä tekijä startup-yritysten kaatumisissa. Nämä ongelmat kärjistyvät voimakkaasti jäsenvaltioissa, joissa pääomamarkkinat ja pankkijärjestelmä ovat heikommin kehittyneet. Joukkorahoitus on teknologian mahdollistama uudenlainen rahoituspalvelu, jolla on potentiaalia auttaa sijoittajia löytämään hankkeet, jotka tarvitsevat rahoitusta. Joukkorahoitusalustat toimivat välittäjinä sijoittajien ja yritysten välillä ja helpottavat sijoittajien mahdollisuuksia löytää ja tukea hankkeita, joista ne ovat kiinnostuneita. Joukkorahoituksesta voi tulla merkittävä pankkien ulkopuolisen rahoituksen lähde, ja näin sillä voidaan edistää pääomamarkkinaunionin yleisiä tavoitteita eli tukea rahoitusalan kestävämpää yhdentymistä ja yksityisiä sijoituksia, mikä hyödyttää työpaikkojen luomista ja talouskasvua. Joukkorahoitus on yhä yleisemmin vakiinnuttamassa asemaansa rahoitusportaiden tärkeänä osana startup-yrityksissä ja toimintansa alkuvaiheessa olevissa yrityksissä, joita rahoitetaan yleensä perheen, ystävien ja omista varoista myöhempiin kehitysvaiheisiin asti, jolloin riskipääomarahastot tai pääomasijoitusrahastot alkavat kiinnostua niistä. Joukkorahoitus voi näin ollen tarjota vaihtoehdon vakuudettomille pankkilainoille, jotka ovat tällä hetkellä pk-yritysten ulkoisen rahoituksen tärkeimpiä lähteitä, etenkin toiminnan alkuvaiheessa. Komission yksiköt ovat seuranneet joukkorahoitusmarkkinoiden kehitystä jo joidenkin vuosien ajan. Vuonna 2014 julkaistussa tiedonannossa ja toukokuussa 2016 julkaistussa valmisteluasiakirjassa pääteltiin, että EU:n tason poliittisille toimille ei ollut tuossa vaiheessa suurta tarvetta. Komission yksiköt sitoutuivat seuraamaan markkinoita ja ovat sen jälkeen keränneet sidosryhmien kuulemisten ja ulkoisten tutkimusten avulla merkittävää näyttöä tekijöistä, jotka estävät valtioiden rajat ylittävää toimintaa ja sisämarkkinoiden kehittämistä. Euroopan joukkorahoitussektorin keskittyminen muutamaan jäsenvaltioon on lisäksi korostanut tarvetta saada tämä rahoitusmenetelmä saataville laajemmin kaikissa jäsenvaltioissa rahoitusta etsivien ja sijoituksia tekevien hyödyksi. Tällä ehdotuksella perustetaan sijoitus- ja lainapohjaisten joukkorahoitusalustojen eurooppalainen merkki, joka mahdollistaa rajatylittävän toiminnan ja jolla pyritään puuttumaan riskeihin oikeasuhteisella tavalla. Ehdotuksella pyritään helpottamaan joukkorahoituspalvelujen laajentamista sisämarkkinoilla, millä lisätään yrittäjien, startup-yritysten, kasvuyritysten ja yleisesti pk-yritysten rahoitusmahdollisuuksia. Tämän vuoksi lahjoitus- ja palkintopohjainen joukkorahoitus on jätetty tämän aloitteen soveltamisalan ulkopuolelle. Näiden liiketoimintamallien sisällyttäminen soveltamisalaan ei olisi oikeasuhteista, koska niissä ei ole kyse rahoitustuotteista ja kun otetaan huomioon näihin tuotteisiin liittyvä informaation epäsymmetria. Lisäksi palkintopohjaiseen joukkorahoitukseen sovelletaan jo EU:n kuluttajansuojalainsäädäntöä, jossa on tiukkoja sääntöjä kuluttajien turvaamiseksi. Tätä ehdotusta ei sovelleta palveluihin, joita tarjotaan direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan a alakohdassa määriteltyinä kuluttajina pidettäville hankkeiden toteuttajille. Näin ollen kulutusluotot eivät sisälly ehdotukseen, koska niissä ei ole kyse lainanannosta yrityksille ja ne kuuluvat voimassa olevan EU-lainsäädännön soveltamisalaan osittain, sillä i) jos kuluttaja saa lainan henkilökohtaista kulutusta varten toimiessaan ammattitoimintansa ulkopuolella, toiminta kuuluu kulutusluottodirektiivin soveltamisalaan, ja ii) jos kuluttaja saa lainan ostaakseen kiinteää omaisuutta, toiminta kuuluu asuntoluottodirektiivin soveltamisalaan. Tällä ehdotuksella pyritään myös parantamaan sijoittajien asemaa tarjoamalla tarvittavia tietoja joukkorahoituksesta, myös siihen liittyvistä riskeistä. Tässä ehdotuksessa edellytetään myös, että joukkorahoituspalvelun tarjoajilla on käytössä tarvittavat suojatoimet, joilla minimoidaan riskien toteutumisen todennäköisyys. Tarkoituksena on pönkittää sijoittajien luottamusta näihin innovatiivisiin palveluihin. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Joukkorahoituspalvelujen tarjoamiseen ei ole tähän mennessä kohdennettu EU:n toimia. Joukkorahoituspalvelun tarjoajat ovat mukauttaneet liiketoimintamallejaan hyvin erilaisiin kansallisiin puitteisiin ja kansalliset toimivaltaiset viranomaiset soveltavat niihin voimassa olevia EU:n ja kansallisia järjestelmiä. Liiketoimintamallien dynaaminen luonne ja EU-lainsäädännön erilainen tulkinta eri jäsenvaltioissa on johtanut siihen, että joukkorahoituspalvelun tarjoajiin sovelletaan hyvin erilaisia lainsäädäntöpuitteita, jotka vaihtelevat sääntelyn puuttumisesta sijoittajansuojasääntöjen tiukkaan soveltamiseen. Joissakin jäsenvaltioissa on otettu käyttöön joukkorahoitusta varten räätälöityjä kansallisia järjestelmiä, kun taas toisissa edellytetään, että joukkorahoitusalustat hankkivat toimiluvan ja harjoittavat toimintaa voimassa olevien EU-säädösten, kuten rahoitusmarkkinadirektiivin (MiFID II), maksupalveludirektiivin (PSD) ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia koskevan direktiivin (AIFMD) nojalla. Tämän joukkorahoitukseen sovellettavia eurooppalaisia lainsäädäntöpuitteita koskevan ehdotuksen tarkoituksena ei ole puuttua kansallisten räätälöityjen järjestelmien tai olemassa olevien toimilupien toimintaan, mukaan luettuna MiFID II:n, PSD:n ja AIFMD:n soveltamisalaan kuuluvat järjestelmät ja toimiluvat, vaan pikemminkin tarjota joukkorahoituspalvelun tarjoajille mahdollisuus hakea EU-merkkiä, jonka ansiosta ne voivat laajentaa toimintaansa koko unioniin tietyillä edellytyksillä. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Ehdotuksen tavoitteena on laajentaa innovatiivisten yritysten, pk-yritysten ja muiden listautumattomien yritysten rahoitusmahdollisuuksia pääomaunionin perustamista koskevan komission prioriteetin mukaisesti. Ehdotuksella annetaan joukkorahoitusalustoille mahdollisuus laajentaa toimintaansa koko Euroopan markkinoille ja pyritään näin tarjoamaan startup- ja pk-yritysten saataville vaihtoehtoisia pääomalähteitä. Tässä noudatellaan muita aloitteita, joilla on pyritty helpottamaan näiden yritysten rahoitusten saantia (esim. eurooppalaisia riskipääomarahastoja koskevat puitteet). Aloite on myös osa Euroopan komission rahoitusteknologian alan FinTech-toimintasuunnitelmaa, jolla on tarkoitus parantaa ymmärrystä teknologiasta ja mahdollistaa rahoituspalvelusektorin tukeminen teknologialla. Rahoituspalveluala on digitaaliteknologian suurin käyttäjä, ja sillä on keskeinen rooli yhteiskunnan digitalisaatiokehityksessä. Uusi teknologia muuttaa tapaa, jolla kuluttajat ja yritykset hankkivat palveluita, ja se parantaa myös kykyä ymmärtää ja mitata riskejä. Komissio tavoittelee enemmän innovointiin suuntautunutta lähestymistapaa rahoitusteknologiaan, ja tätä varten se edistää sääntely-ympäristöä, jossa innovatiiviset rahoituspalvelut, -tuotteet ja -ratkaisut voidaan ottaa käyttöön kaikkialla EU:ssa sekä sijoittajien että yritysten kannalta turvallisessa ja rahoituksellisesti vakaassa ympäristössä. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta

Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 114 artikla, jonka nojalla voidaan hyväksyä sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevia toimenpiteitä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi. Joukkorahoitus ei kykene tällä hetkellä saamaan hyötyä sisämarkkinoista sitä koskevan johdonmukaisen sääntely- ja valvontajärjestelmän puutteen vuoksi. Joissakin jäsenvaltioissa joukkorahoituspalvelun tarjoajiin sovelletaan voimassa olevia rahoituspalvelusäädöksiä, kun taas toisissa niiden sallitaan toimia sääntelyjärjestelmän ulkopuolella ja eri liiketoimintamalleihin sovellettavien poikkeusten nojalla. Yhä useammissa jäsenvaltioissa ollaan kuitenkin toteuttamassa erityisesti joukkorahoitustoimintaa varten räätälöityjä kansallisia puitteita. Toisistaan eroavat puitteet, säännöt ja liiketoimintamallien tulkinnat, joita sovelletaan joukkorahoituspalvelun tarjoajiin eri puolilla unionia, haittaavat näin ollen joukkorahoitustoiminnan laajentumismahdollisuuksia EU:n tasolla. Jäsenvaltioissa hyväksyttyjen sääntelynormien ja lainsäädännön soveltamisalojen suuret erot aiheuttavat ongelmia joukkorahoitusalustoille, jotka haluavat laajentaa toimintaansa EU:n alueella, koska liiketoimintamallit on mukautettava kunkin lainkäyttöalueen mukaan ja toiminta edellyttää useita kansallisia toimilupia tai rekisteröitymisiä ja erilaisten kansallisten lakien noudattamista, muun muassa markkinoinnin ja kuluttajansuojan alalla. Tästä aiheutuu joukkorahoituspalvelun tarjoajille korkeita kustannuksia, oikeudellisia vaikeuksia ja epävarmuutta, mikä johtaa tarpeettomaan markkinoiden hajanaisuuteen samoin kuin mittakaavaetujen puutteeseen ja epäjohdonmukaisiin toimintatapoihin avoimuuden ja taloudellisten riskien suhteen. Nämä erot ovat esteenä sisämarkkinoiden toteutumiselle ja moitteettomalle toiminnalle. Tilanne rajoittaa joukkorahoitusalustojen mahdollisuuksia päästä kansallisten markkinoiden lisäksi muille EU-markkinoille ja rajaa joukkorahoituspalvelun tarjoajien taloudelliset kannustimet vain suurempiin EU-maihin, joissa on riittävän kokoiset markkinat. Tämä puolestaan rajoittaa mahdollisuuksia kehittää yhdennetyt EU:n sisämarkkinat joukkorahoituspalveluille. Samaan aikaan sisämarkkinoiden puuttuminen rajoittaa sijoittajien mahdollisuuksia päästä markkinoille ja hajauttaa riskejä samalla tavalla. Joillakin tärkeillä ja innovatiivisilla sektoreilla, kuten teknologian alalla, maantieteellinen läheisyys ei ole keskeinen tekijä sijoitusten tekemisessä, ja näin ollen niillä voidaan käyttää kansainvälistä sijoittajapohjaa. Kansainvälisillä sijoittajilla on vaikeuksia päästä eurooppalaisille joukkorahoitusalustoille edellä esitettyjen rajatylittävien esteiden takia siitä huolimatta, että kotimaanmarkkinat kasvavat nopeasti. Koska sijoittajilla on vaikeuksia tehdä rajatylittäviä sijoituksia, kontaktien etsimiseen liittyvät kustannukset kasvavat ja pääoman vapaa liikkuvuus unionissa rajoittuu. On huomattu, että jotkin yritykset perustavat oikeushenkilön ja keräävät varoja maissa, joissa on kehittyneet joukkorahoitusmarkkinat. Tähän voi olla myös muita syitä, kuten paikallinen rahoitusekosysteemi, mutta se tarkoittaa sitä, että pienet yritykset aloilla, joilla tuotannontekijöiden liikkuvuus on vähäistä, eivät pysty hyödyntämään näitä rahoitusmahdollisuuksia, ellei olemassa ole kotimaisia tehokkaita joukkorahoitusmarkkinoita. Näin ollen alustojen ja sijoittajien kyvyttömyys siirtyä valtioiden rajojen yli voi haitata monilla sektoreilla toimivien yritysten rahoituksen saantia. Nämä erot luovat myös epätasapuoliset toimintaedellytykset alustojen tarjoajille niiden sijaintipaikan perusteella, koska rahoitusmallit ovat hajautuneet valtakunnallisten rajojen mukaan, mikä on synnyttänyt joukkorahoituspalvelujen sisämarkkinoille lisäesteitä. Keskeisiä tekijöitä tässä ovat erilaiset tulkinnat ja joukkorahoituspalvelun tarjoajien erilainen kohtelu sekä epäluottamus, jota tämä aiheuttaa sijoittajien kannalta rajatylittävissä tilanteissa epävarmuuden ja asiakaskontaktien etsimiseen liittyvien korkeiden kustannusten vuoksi. Mikä tärkeintä, tällaiset erilaiset tulkinnat ja joukkorahoituspalvelujen erilainen kohtelu luovat merkittävää oikeudellista epävarmuutta vähittäissijoittajille, joilla ei ole kannustimia osallistua joukkorahoitukseen, koska sijoittajien oikeuksien suoja ja muutoksenhakuoikeus on heikko tai epävarma ja hankesijoituksiin liittyvä hinnoittelu ja maksut eivät ole avoimia. Ehdotuksella otetaan käyttöön yhdenmukaiset toimintaedellytykset EU:ssa toimiville yrityksille ja poistetaan kansallisten lainsäädäntöpuitteiden väliset erot, jotka johtavat markkinoiden hajanaisuuteen EU:n tasolla. Näin vähennetään merkittävästi monimutkaisuutta ja kevennetään sekä taloudellista että hallinnollista rasitetta kaikkien keskeisten sidosryhmien eli joukkorahoitusalustojen, hankkeiden toteuttajien ja sijoittajien kannalta. Samalla taataan tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille palveluntarjoajille, jotka käyttävät samaa EU-merkkiä. •Toissijaisuusperiaate SEUT-sopimuksen 4 artiklan perusteella sisämarkkinoiden toteuttamiseen tähtääviä EU:n toimia on tarkasteltava ottaen huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 5 artiklan 3 kohdassa määrätty toissijaisuusperiaate. On arvioitava, voivatko jäsenvaltiot saavuttaa ehdotuksen tavoitteet kansallisten oikeusjärjestelmiensä puitteissa vai voidaanko ne laajuutensa ja vaikutustensa vuoksi saavuttaa paremmin EU:n tasolla. Jäsenvaltioissa toteutetut vaihtelevat lähestymistavat ja niiden erilaiset tulkinnat joukkorahoitustoiminnasta ovat pahentaneet edellä esitettyjä ongelmia. Koska räätälöidyt kansalliset järjestelmät ovat merkittävä este alustoille ja johtavat markkinoiden yhä suurempaan hajanaisuuteen, tavoitteita ei voida saavuttaa jäsenvaltioiden yksittäisillä toimilla. Komission yksiköt ovat seuranneet markkinoita usean vuoden ajan ja todenneet ongelmien sellaista eriytymistä ja kasvua, joka edellyttää EU-tason toimia. Tutkimusten ja julkisten kuulemisten kautta kerätystä näytöstä on saatu vahvaa tukea toimille. Jäsenvaltioiden kesken ei ole tähän mennessä koordinoitu lainkaan sääntöjä, joita sovelletaan sellaisten laitosten harjoittamiin antolainauspalveluihin, jotka eivät ota vastaan talletuksia, ja MiFID-sääntöjen soveltaminen sijoituspohjaisiin joukkorahoitusalustoihin ei edelleenkään ole riittävän yhtenäistä, jotta valtioiden rajat ylittävä toiminta olisi mahdollista. Jäsenvaltioiden toteuttamilla toimilla voidaan korjata tilannetta vain niiden omilla markkinoilla, mikä ei riitä vähentämään kielteistä vaikutusta sisämarkkinoiden toimintaan. Tilanteen vuoksi alkuvaiheen pääomamarkkinarahoituksen saaminen rajoittuu vain suurempiin EU-maihin ja sijoittajilla on vain rajoitetut mahdollisuudet päästä markkinoille ja hajauttaa riskejä samalla tavalla riippumatta siitä, mihin ne ovat maantieteellisesti sijoittautuneet. EU:n tason puitteilla varmistettaisiin mahdollisuus joukkorahoitustoimintaa koskevaan toimilupaan koko sisämarkkinoilla. Näin voitaisiin lisätä joukkorahoituspalvelun tarjoajien välistä kilpailua ja antaa sellaisille jäsenvaltioille, joiden kotimarkkinat ovat pienet, mahdollisuus vaihtoehtoisiin rahoituslähteisiin. Näin voitaisiin tarjota myös startup- ja pk-yrityksille enemmän pääomaa ja sijoittajille pääsy vaihtoehtoiseen omaisuuseräluokkaan. •Suhteellisuusperiaate Suhteellisuusperiaatteen mukaan EU:n toiminnan sisältö ja muoto eivät saa ylittää sitä, mikä on tarpeen perussopimusten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tällä hetkellä joukkorahoituspalvelun tarjoajat, jotka haluavat tarjota palvelujaan muissa jäsenvaltiossa, saavat tehdä niin, kunhan ne hankkivat paikallisen lisenssin ja noudattavat kyseisen jäsenvaltion kansallista joukkorahoitusjärjestelmää. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että joukkorahoituspalvelun tarjoajan on noudatettava samanaikaisesti useita kansallisia järjestelmiä ja mukautettava liiketoimintamalliaan, jos se haluaa tarjota palveluja valtioiden rajojen yli. Tämä estää merkittävästi joukkorahoituspalvelun tarjoajien kykyä laajentaa palvelujensa tarjoamista EU:n tasolla. Joukkorahoituspalvelun tarjoaminen keskittyy pienimuotoisempaan pääomanhankintaan hankkeille, alkuvaiheen startup-yrityksille ja pk-yrityksille. Joissakin jäsenvaltioissa palveluntarjoajien on kuitenkin noudatettava voimassa olevaa alakohtaista lainsäädäntöä, kuten rahoitusmarkkinadirektiiviä ja -asetusta. Nämä säännöt saattavat olla kohtuuttomia pienimuotoista toimintaa varten, eivätkä ne ehkä ole tarkoituksenmukaisiakaan. Joukkorahoitustoimintaan sisältyy monia erilaisia liiketoimintamalleja, joita kaikkia ei ehkä käsitellä, millä saattaa olla ennakoimattomia heijastusvaikutuksia sääntelyn kannalta. Tämän vuoksi ei ehkä ole mahdollista kattaa oikeasuhteisella tavalla yhä kasvavaa määrää alustoja, joilla yhdistetään erilaisia liiketoimintamalleja, joihin saattaa liittyä laina- ja sijoituspohjaisia liiketoimia. Itsenäinen vapaaehtoinen eurooppalainen joukkorahoitusjärjestelmä, johon sovellettaisiin eurooppalaisten joukkorahoituspalvelun tarjoajien merkkiä, jota alustat voisivat käyttää halutessaan harjoittaa rajatylittävää liiketoimintaa, jättäisi räätälöidyt kansalliset joukkorahoituspuitteet ennalleen mutta tarjoaisi tilaisuuden alustoille, jotka haluavat laajentaa toimintaansa Euroopan tasolla ja harjoittaa rajatylittävää liiketoimintaa. Tämä tarkoittaisi melko nopeaa ja mittavaa markkinoillepääsykustannusten (sääntely- ja valvontakustannusten) alenemista joukkorahoitusalustoille, jotka toimivat (tai aikovat toimia) valtioiden rajat ylittävästi, koska niille myönnettäisiin toimilupa vain kerran. Samalla järjestelmä olisi oikeasuhteisempi kuin rahoitusmarkkinadirektiivin sääntöjen tapauksessa. Palvelujen tarjoamiseen suuntautuneen ehdotetun järjestelmän ansiosta olisi myös mahdollista kattaa joustavasti useita liiketoimintamalleja yhdistävien alustojen toiminta, koska kyseessä on yksi järjestelmä, jota sovelletaan sekä sijoituspohjaisiin että lainapohjaisiin malleihin (mikä vähentää sääntelyyn liittyvää epävarmuutta). Lähestymistavalla varmistettaisiin myös, että järjestelmä säilyy käyttökelpoisena myös tulevaisuudessa, kun otetaan huomioon sektorin nopea kehitys sekä erilaisten välineiden käyttö. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto olisi myös johdonmukainen lainsäädäntöpuitteiden kanssa, koska se mahdollistaa vakiintuneiden rahoituspuitteiden rinnakkaistoiminnan järjestelmän kanssa ja poikkeuksen rajana on sama 1 miljoonaa euroa, joka vahvistetaan toisessa keskeisessä EU-säädöksessä (arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla ottamisen yhteydessä julkaistavasta esitteestä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1129). Näin minimoitaisiin eri maiden sääntelyerojen hyväksikäyttö ja mahdollistettaisiin rajatylittävä toiminta vakaan sijoittajansuojan ja rahoitusvakauspuitteiden mukaisesti. •Toimintatavan valinta

SEUT-sopimuksen 114 artiklassa annetaan mahdollisuus hyväksyä säädöksiä sekä asetusten että direktiivien muodossa. Tässä yhteydessä valittiin asetus, koska EU-merkin on oltava sellaisenaan sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa, jotta se olisi toimiva. Koska ehdotetulla asetuksella vahvistetaan yhdenmukaiset vaatimukset joukkorahoitusalustoille, jotka haluavat hakea asianmukaista toimilupaa, erityisten kansallisten sääntöjen soveltaminen ei ole sallittua. Näin ollen asetus on tässä tapauksessa soveltuvampi kuin direktiivi. Ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviin seikkoihin sovelletaan kuitenkin kansallisia sääntöjä, mukaan luettuna ne, joilla saatetaan sovellettavien EU-direktiivien säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Sidosryhmien kuuleminen Komissio järjesti julkisia kuulemisia joukkorahoituksesta vuonna 2013, päämarkkinaunionia koskevasta vihreästä kirjasta vuonna 2014, pääomamarkkinaunionin väliarvioinnista vuonna 2017 ja rahoitusteknologiasta vuonna 2017, ja näihin toimitetuista vastauksista on saatu kvalitatiivista näyttöä vaikutustenarvioinnin laatimisen tueksi. Päämarkkinaunionia koskevasta vihreästä kirjasta järjestettyyn kuulemiseen vastanneet toivat esiin useita tekijöitä, jotka estävät asianmukaisesti säänneltyjen alustojen kehittämistä: sääntelyyn liittyvät esteet, tietojen heikko saatavuus ja huono laatu sekä muut esteet, kuten jälkimarkkinoiden puute ja verotukseen liittyvät esteet. Jotkin vastaajat katsoivat, että EU:n toimilla helpotettaisiin rajatylittävää liiketoimintaa alemmilla kustannuksilla. Monet pääomamarkkinaunionin väliarviointia koskevaan kuulemiseen vastanneet esittivät samanlaisia väitteitä ja kannattivat joukkorahoitusta koskevien asianmukaisten lainsäädäntöpuitteiden kehittämistä koko EU:ssa, jotta varmistetaan asianmukainen sijoittajan- ja kuluttajansuoja ja voidaan luoda riittävän kokoiset markkinat. Komissio järjesti rahoitusteknologiaan liittyvän julkisen kuulemisen (FinTech: kilpailukyvyn ja innovoinnin vahvistaminen Euroopan rahoitusalalla). Siihen saatiin 226 vastausta yksityishenkilöiltä, toimialalta (erittäin monenlaisilta markkinatoimijoilta), kansallisen ja Euroopan tason sääntely- ja valvontaviranomaisilta, käyttäjiltä ja ammattiliitoilta. Tiivistelmä kannanotoista ja tarkempi tiivistelmä yksittäisistä vastauksista julkiseen kuulemiseen julkaistiin 12. syyskuuta 2017. Yleisesti ottaen vastaajat katsoivat, että joukkorahoitusta Euroopassa koskevilla kansallisilla sääntelyjärjestelmillä on välitön vaikutus joukkorahoitussektorin kehitykseen. Kaikentyyppiset vastaajat (yksityishenkilöt, yksityiset organisaatiot, viranomaiset ja kansainväliset organisaatiot) olivat tästä samaa mieltä. Lähes puolet vastanneista katsoi, että kansalliset sääntelyjärjestelmät haittaavat rajatylittävää joukkorahoitustoimintaa ja että tarvitaan yhdenmukaistamista EU:n tasolla. Ne toivat myös esiin, että Euroopan markkinat ovat hajanaiset eri jäsenvaltioissa omaksuttujen järjestelmien erojen vuoksi. Lisäksi jotkin vastaajat väittivät, että rajatylittävän toiminnan vaikeuttaminen rinnakkaisella kansallisella sääntelyllä estää todellista kilpailua ja alustojen on vaikeampi ja kalliimpi laajentaa toimintaansa ja saavuttaa vaadittava koko kannattavuutta varten pidemmällä aikavälillä. Lisäksi komission yksiköt ovat järjestäneet joukon seminaareja, joissa kuultiin jäsenvaltioita sekä toimialajärjestöjä ja niiden jäseniä. Jäsenvaltioiden kanssa järjestettiin kolme joukkorahoituksen sääntelyä käsittelevää seminaaria (joulukuussa 2014, helmikuussa 2016 ja marraskuussa 2017) Euroopan arvopaperikomitean asiantuntijaryhmän (EGESC) puitteissa. Asiantuntijat toivat esiin ongelmia, joihin voitaisiin puuttua oikeudellisten esteiden välttämiseksi ja joukkorahoitustoiminnan edistämiseksi EU:ssa, esimerkiksi tietojen jakaminen, tiedonkeruu, yhteisen luokittelun vahvistaminen, EU:n laajuisen toimiluvan tukeminen ja yhtenäisemmät tiedonantovaatimukset, kun kyseessä on arvopapereiden liikkeeseenlasku, joka alittaa esitteen laatimiseen vaadittavan raja-arvon. Komission yksiköt ovat myös perustaneet eurooppalaisen joukkorahoitusta käsittelevän sidosryhmäfoorumin (ECSF) vuonna 2015. Se toimii asiaan liittyvien sidosryhmien järjestöjä edustavien tahojen ja kansallisten viranomaisten asiantuntijaryhmänä. Lisäksi kesäkuussa 2017 järjestettiin rajatylittävästä joukkorahoituksesta seminaari, jossa käsiteltiin asiaan liittyvää tutkimusta (”Identifying market and regulatory obstacles to the cross-border development of crowdfunding in the EU”). •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ehdotuksen pohjana on käytetty kattavasti mm. aineistotutkimusta, ulkoisia tutkimuksia, kohdennettuja kuulemisia, haastatteluja, kohderyhmiä ja seminaareja. Käytettyä aineistoa on kerätty siitä lähtien, kun komission yksiköt ryhtyivät seuraamaan markkinoita vuonna 2013. Aineistoon sisältyy sidosryhmien kanssa pidettyjä kokouksia, komission ja toimialan sidosryhmien teettämiä tutkimuksia, komission yksiköiden valmisteluasiakirjoja, valvontaviranomaisten lausuntoja ja ohjeita sekä akateemisia ja muita tutkimuksia. Tässä yhteydessä teetettiin tutkimus, jossa yksilöitiin joukkorahoituspalvelujen rajatylittävän tarjoamisen esteitä. •Vaikutustenarviointi Ehdotuksen liitteenä on vaikutustenarviointi, joka toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnalle 18. marraskuuta 2017 ja jonka se hyväksyi 15. joulukuuta 2017. Sääntelyntarkastelulautakunta pyysi muuttamaan vaikutustenarviointiluonnosta niin, että selvennetään i) aloitteen syyt ja kiireellisyys ja komission kannan kehittyminen viime vuosina ja selitetään enemmän keskittymistä innovatiivisten yrittäjien, pienten yritysten ja startup-yritysten erittäin varhaisen vaiheen rahoitustarpeisiin, ii) sitä, missä määrin ehdotus on tulevaisuuteen suuntautuva ja siihen kyetään integroimaan tulevaa kehitystä, iii) sääntelyn hajanaisuuden merkitystä suhteessa esteisiin, joita ehdotuksessa ei käsitellä, iv) lisänäyttöä rajaylittävän toiminnan tarpeesta, v) vuorovaikutusta ehdotuksen ja voimassa olevan EU:n alakohtaisen lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön välillä sekä vi) perusteluja asiaankuuluvan valvojan valintaa varten ja ehdotuksen vaikutusta Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiseen. Vaikutustenarviointia muutettiin vastaavasti. Vaikutustenarvioinnissa pääteltiin, että EU:n joukkorahoitusmarkkinat yritysrahoitusta varten ovat varsin alikehittyneet verrattuna muihin suuriin talouksiin ja – mikä tärkeintä – ne eivät kykene toimimaan kunnollisesti valtioiden rajojen yli. Hajanaisten ja keskenään ristiriitaisten sääntelyjärjestelmien vuoksi joukkorahoitusalustat eivät kykene laajentamaan toimintaansa ja tarjoamaan vapaasti palveluja koko Euroopan laajuisesti. Sijoittajat pidättäytyvät rajatylittävästä toiminnasta, koska ne eivät luota alustoihin ja palveluntarjontaan sovellettaviin hajanaisiin lainsäädäntöpuitteisiin. Ongelmiin puuttumiseksi vaikutustenarvioinnissa yksilöitiin neljä toimintavaihtoehtoa, joita tarkasteltiin: (1)Perusskenaario – ei EU:n toimia (2)Vaihtoehto 1 – maineen hyödyntäminen: vähimmäisvaatimukset yhdistettynä hyviin toimintatapoihin (3)Vaihtoehto 2 – tuotteeseen perustuva lähestymistapa: sisällytetään joukkorahoitus EU:n yhteiseen sääntökirjaan (4)Vaihtoehto 3 – täydentävä palvelupohjainen ratkaisu: eurooppalaisia joukkorahoituspalvelun tarjoajia koskeva järjestelmä. Perusskenaariossa analysoitiin markkinoiden kehittymistä, jos EU:n toimia ei toteuteta. Ilman toimia joukkorahoitusalustat kykenevät entistä heikommin laajentamaan rajatylittävää toimintaa ja kasvavat ristiriidat kansallisten järjestelmien välillä voivat luoda porsaanreikiä sijoittajansuojan ja markkinoiden eheyden kannalta. Toisessa vaihtoehdossa tarkasteltiin mahdollisuutta ottaa käyttöön vähimmäistason yhdenmukaistamistoimia kaikkialla EU:ssa ja yhdistää ne hyviin toimintatapoihin. Myöskään tähän vaihtoehtoon ei päädytty, koska se loisi kohtuutonta sääntelyn epävarmuutta, joka johtuu itsesääntelyn täytäntöönpanomekanismista ja sen vuorovaikutuksesta jo voimassa olevien kansallisten järjestelmien kanssa. Kolmannessa vaihtoehdossa tarkasteltiin joukkorahoituspalveluja koskevien säännösten käyttöönottoa voimassa olevien EU:n lainsäädäntöpuitteiden (esim. rahoitusmarkkinadirektiivin) nojalla ja sellaisen itsenäisen järjestelmän perustamista, joka koskee lainapohjaista joukkorahoituspalvelutoimintaa, jonka osalta ei ole olemassa eurooppalaisia puitteita. Tällaista joukkorahoitusjärjestelmän sisällyttämistä EU:n yhteiseen sääntökirjaan ei hyväksytty, koska se ei ole yhtä kustannustehokas kuin muut vaihtoehdot, joilla saavutetaan samanlaiset tulokset eheyden ja avoimuuden suhteen.

Neljännessä ja parhaaksi arvioidussa vaihtoehdossa tarkasteltiin mahdollisuutta ottaa käyttöön joukkorahoituspalvelun tarjoajille tarkoitettu EU-merkki, joka hyväksyttäisiin ja jota valvottaisiin EU:n tasolla EU-järjestelmän nojalla. Tässä vaihtoehdossa yhdistetään liiketoimintamalleihin sovellettava joustavuus (on vapaasti valittavissa, haetaanko EU-merkkiä vai pysytäänkö kansallisessa järjestelmässä) ja oikeasuhteiset sijoittajansuojaa ja toiminnan järjestämistä koskevat säännöt. Lisäksi kattavalla toimilupajärjestelmällä tarjotaan myös kustannustehokas väline toiminnan laajentamista varten yhteisten puitteiden nojalla, vähennetään sääntelyyn liittyvää epävarmuutta ja kevennetään hallinnollista rasitetta. •Perusoikeudet EU on sitoutunut edistämään korkeatasoista perusoikeuksien suojelua ja allekirjoittanut useita ihmisoikeussopimuksia. Tältä osin ehdotuksella ei pitäisi olla suoranaista vaikutusta kyseisiin oikeuksiin, sellaisina kuin ne on lueteltu YK:n tärkeimmissä ihmisoikeusyleissopimuksissa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka on keskeinen osa EU:n perussopimuksia, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Parhaaksi arvioidulla vaihtoehdolla on vaikutuksia Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) kustannuksiin ja hallinnolliseen rasitteeseen. Näiden kustannusten suuruus ja jakautuminen riippuvat eurooppalaisille joukkorahoituspalvelun tarjoajille asetettavista täsmällisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä valvonta- ja seurantatehtävistä. Jos oletetaan, että EAMV on vastuussa 25:lle eurooppalaiselle joukkorahoituspalvelun tarjoajalle myönnettävästä toimiluvasta ja niiden valvonnasta ensimmäisenä täytenä täytäntöönpanovuotena (2020), kyseisen vuoden kustannukset (joista on vähennetty toimialalta perityt maksut) ovat noin 1 637 000 euroa. Tähän arvioon sisältyy myös puolet 500 000 euron kertaluonteisista kustannuksista, jotka jakautuvat kahdelle ensimmäiselle vuodelle ja liittyvät tarvittavien tietotekniikkajärjestelmien luomiseen. Kun otetaan huomioon, että Euroopan joukkorahoitussektori on vielä nuori ja sillä toimii pääasiassa pieniä alustoja, joiden tulot ovat vähäiset, eurooppalaisten joukkorahoituspalvelun tarjoajien maksuille asetetaan asianmukainen yläraja. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Ei sovelleta. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Ehdotuksella on tarkoitus vahvistaa joukkorahoitusta koskevat yhtenäiset säännöt EU:n tasolla. Sillä ei korvata joukkorahoitusta koskevia kansallisia sääntöjä, jos sellaisia on olemassa. Ehdotuksen mukaan joukkorahoituspalvelun tarjoaja voi valita, että se tarjoaa (edelleen) palveluja kotimarkkinoilla siellä sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti (myös jos jäsenvaltio päättää soveltaa rahoitusmarkkinadirektiivi II:ta joukkorahoitukseen), tai se voi hakea toimilupaa tarjota joukkorahoituspalveluja ehdotetun asetuksen mukaisesti. Jos toimilupa myönnetään EU-sääntöjen mukaisesti, se kattaa palvelujen tarjoamisen sekä yhdessä jäsenvaltiossa että valtioiden rajat ylittävästi. Jos palveluntarjoaja päättää soveltaa EU-sääntöjä, sovellettavien kansallisten sääntöjen mukainen toimilupa peruutetaan. Tämän asetuksen nojalla myönnetty toimilupa antaa joukkorahoituspalvelun tarjoajille mahdollisuuden tarjota joukkorahoituspalveluja EU:n laajuisen toimiluvan nojalla kaikissa jäsenvaltiossa. Asetuksen 1 artiklassa määritetään asetuksen kohde. Siinä todetaan erityisesti, että asetusta sovelletaan joukkorahoituspalvelun tarjoajiin, ja vahvistetaan yhtenäiset vaatimukset, jotka liittyvät niiden toimintaan, organisointiin, lupamenettelyyn ja valvontaan. Asetuksen 2 artiklassa määritetään asetuksen soveltamisala, joka rajoittuu niihin oikeushenkilöihin, jotka päättävät hakea toimilupaa 11 artiklan nojalla ja joille toimilupa myönnetään kyseisen artiklan mukaisesti. Siinä säädetään myös poikkeuksista, joiden nojalla asetusta ei sovelleta joukkorahoituspalveluihin, joita tarjotaan direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetuille kuluttajille, joukkorahoituspalveluihin, joita tarjoavat oikeushenkilöt, joille on myönnetty sijoituspalveluyritysten toimilupa direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti, tai joukkorahoituspalveluihin, joita tarjoavat luonnolliset tai oikeushenkilöt, joille on myönnetty toimilupa tätä varten kansallisessa lainsäädännössä. Tästä säännöksestä seuraa, että henkilöiden, joille on myönnetty joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa ja jotka haluavat tarjota edelleen palveluja, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, ei pitäisi enää pystyä toimimaan tämän asetuksen mukaisesti myönnetyn toimiluvan nojalla. Tällaisten henkilöiden, jotka tarjoavat rajatylittäviä sijoituspohjaisia joukkorahoituspalveluja, olisi haettava toimilupaa direktiivin 2014/65/EU nojalla, ja heille tämän asetuksen nojalla myönnetty joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa olisi peruutettava. Asetuksen 3 artiklassa esitetään termit ja määritelmät, joita asetuksessa käytetään, muun muassa ’joukkorahoituspalvelut’, ’joukkorahoitusalusta’, ’joukkorahoituspalvelun tarjoaja’ ja ’joukkorahoitustarjous’. Komissio voi hyväksyä delegoituja säädöksiä, joilla täsmennetään 2 artiklassa säädettyjen määritelmien teknistä sisältöä markkinoiden ja teknologian kehityksen ja saatujen kokemusten huomioon ottamiseksi. II luvussa säädetään joukkorahoituspalvelujen tarjoamisesta (4 artikla), tehokkaasta ja vakaasta hallinnosta (5 artikla) ja valitusten käsittelystä (6 artikla). Näiden säännösten nojalla joukkorahoituspalvelun tarjoajien on joka tilanteessa noudatettava toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia ja joukkorahoituspalvelun tarjoajan johtamiseen valtuutetuilla luonnollisilla henkiöillä on oltava asianmukaiset taidot ja ammatillinen kokemus. Eturistiriitojen osalta (7 artikla) joukkorahoituspalvelun tarjoajan on pidettävä yllä ja käytettävä tehokkaita organisaatio- ja hallintojärjestelyjä voidakseen ryhtyä kaikkiin kohtuullisiin toimiin, jotta eturistiriidat eivät vaikuttaisi haitallisesti sen asiakkaiden etuihin. Joukkorahoituspalvelun tarjoajien edellytetään myös toteuttavan kaikki asianmukaiset toimenpiteet yksilöidäkseen ja estääkseen tai hallitakseen niiden, mukaan lukien niiden johto, työntekijät tai muut niihin suoraan tai välillisesti sidoksissa olevat henkilöt, ja niiden asiakkaiden välisiä eturistiriitoja tai asiakkaiden välisiä eturistiriitoja, joita syntyy palvelujen tarjoamisen yhteydessä. Ulkoistamista ja asiakkaiden varojen säilytystä koskevat säännöt annetaan 8 ja 9 artiklassa. Asetuksen III luvussa annetaan toimiluvan myöntämistä ja valvontavaatimuksia koskevia säännöksiä. Tarkemmin ottaen 10 artiklassa säädetään toimilupaa koskevasta vaatimuksesta ja vahvistetaan toimilupaa koskevat edellytykset joukkorahoituspalvelun tarjoajille. Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on täytettävä tietty määrä kriteereitä, jotta ne voivat saada EAMV:lta toimiluvan. Asetuksen 10 artiklassa esitetään myös menettelyt, joiden mukaisesti haetut toimiluvat myönnetään tai evätään. Asetuksen 11 artiklassa edellytetään, että EAMV perustaa julkisesti saatavilla olevan ja ajantasaisen rekisterin kaikista joukkorahoituspalvelun tarjoajista. Asetuksen 12 artiklassa täsmennetään, että joukkorahoituspalvelut on tarjottava EAMV:n valvonnassa. Asetuksen 13 artiklassa annetaan säännökset, jotka koskevat toimiluvan peruuttamista. IV luvussa esitetään sijoittajansuojaa ja avoimuutta koskevat säännökset. Asetuksen 14 artiklan nojalla joukkorahoituspalvelun tarjoajien asiakkaille antamien kaikkien tietojen, mukaan luettuna mainonta, on oltava täydellisiä, selkeitä ja paikkansapitäviä. Asetuksen 15 artiklassa säädetään mahdollisen asiakkaan alustavasta asianmukaisuusarvioinnista ja siitä, että alustojen on tarjottava sijoittajille mahdollisuus simuloida tappionsietokykynsä. Asetuksen 16 artiklassa täsmennetään sijoitusta koskevien avaintietojen yksityiskohdat ja sisältö sekä muoto ja muut vaatimukset. Asetuksen 17 artiklassa käsitellään ilmoitustaulua ja 18 artiklassa sijoittajan oikeutta tutustua asiakirjoihin. V luvussa annetaan mainontaa koskevat säännökset. Tarkemmin ottaen 19 artiklassa esitetään mainontaa koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset ja 20 artiklassa edellytetään, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset julkaisevat verkkosivustoillaan kansalliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, joita sovelletaan joukkorahoituspalvelun tarjoajien harjoittamaan mainontaan, ja pitävät nämä ajan tasalla. VI luvussa annetaan yksityiskohtaiset säännökset EAMV:n valtuuksista ja toimivallasta, asianajosalaisuudesta (21 artikla), tietopyynnöistä (22 artikla), yleisistä tutkimuksista (23 artikla), paikan päällä tehtävistä tarkastuksista (24 artikla), tiedonvaihdosta (25 artikla), salassapitovelvollisuudesta (26 artikla), EAMV:n toteuttamista valvontatoimenpiteistä (27 artikla) sekä muista hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä, erityisesti sakoista (28 artikla), uhkasakoista (29 artikla), sakkojen julkistamisesta, luonteesta ja täytäntöönpanosta (30 artikla) sekä valvontatoimenpiteiden toteuttamista ja sakkojen määräämistä koskevista menettelysäännöistä (31 artikla). Asetuksen 32 artiklassa vahvistetaan vaatimukset, jotka koskevat asianomaisten henkilöiden kuulemista, ja 33 artiklassa vaatimukset, jotka koskevat Euroopan unionin tuomioistuimen täyttä harkintavaltaa EAMV:n päätöksiin nähden. Asetuksen 34 artiklan mukaisesti EAMV:n pitäisi pystyä veloittamaan joukkorahoituspalvelun tarjoajilta maksut tämän asetuksen mukaisesti ja tämän asetuksen nojalla annettujen delegoitujen säädösten mukaisesti. Asetuksen 35 artiklan mukaan EAMV:lla on mahdollisuus siirtää määrättyjä valvontatehtäviä jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille arvopaperimarkkinaviranomaisen ohjeiden mukaisesti. Muiden rahoituspalvelujen tavoin joukkorahoituspalvelut voivat olla alttiina rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyviin käytäntöihin. Sen vuoksi asetuksessa säädetään asianmukaisista suojatoimista, joilla minimoidaan tällaisten käytäntöjen riskit. Erityisesti 9 artiklassa edellytetään, että joukkorahoitusliiketoimien maksamisen on tapahduttava sellaisten yksikköjen kautta, joilla on maksupalveludirektiivin mukainen toimilupa ja joihin näin ollen sovelletaan neljättä rahanpesunvastaista direktiiviä riippumatta siitä, suorittaako maksun alusta vai jokin kolmas osapuoli. Asetuksen 9 artiklassa säädetään myös, että joukkorahoituspalvelun tarjoajien on varmistettava, että hankkeen toteuttajat hyväksyvät joukkorahoitustarjouksen rahoituksen tai muun maksun ainoastaan sellaiselta yksiköltä, joka on saanut toimiluvan maksupalveludirektiivin nojalla. Asetuksen 10 artiklassa vahvistetaan johtajien hyvää mainetta koskevat vaatimukset, joihin sisältyy se, ettei heillä saa olla rahanpesun torjuntaa koskevaan lainsäädäntöön liittyvää merkintää rikosrekisterissä. Asetuksen 13 artiklassa edellytetään, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, mukaan luettuna direktiivin (EU) 2015/849 säännösten nojalla nimetyt kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, ilmoittavat EAMV:lle kaikista joukkorahoitusalustaan liittyvistä seikoista, jotka ovat merkityksellisiä rahanpesunvastaisen direktiivin nojalla. EAMV voi peruuttaa toimiluvan näiden tietojen perusteella. Asetuksen 38 artiklassa säädetään, että varmistaakseen paremmin rahoitusvakauden ehkäisemällä rahanpesuun ja terrorismin rahoittamiseen liittyviä riskejä komission olisi arvioitava, onko tarpeen ja oikeasuhteista asettaa joukkorahoituspalvelun tarjoajille velvollisuus noudattaa kansallisia säännöksiä, joilla pannaan täytäntöön direktiivi (EU) 2015/849 rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen osalta, ja lisätä joukkorahoituspalvelun tarjoajat ilmoitusvelvollisten luetteloon direktiivin (EU) 2015/849 mukaisesti.

Siirretyn säädösvallan käyttämisestä komission delegoitujen säädösten hyväksymistä varten säädetään VII luvussa. Ehdotettu asetus sisältää komissiolle annetun valtuutuksen hyväksyä delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään asetuksessa esitettyjä tiettyjä yksityiskohtia, vaatimuksia ja järjestelyjä.



2018/0048 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yrityksille suunnatun joukkorahoituspalvelun eurooppalaisista tarjoajista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Joukkorahoitus on yhä vakiintuneempi vaihtoehtoisen rahoituksen muoto pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille), jotka ovat yrityskasvunsa alkuvaiheessa ja tyypillisesti riippuvaisia pienistä sijoituksista. Joukkorahoitus edustaa uutta välitysmuotoa, jossa joukkorahoituspalvelun tarjoaja on yhteydessä asiakkaisiinsa digitaalisen alustan kautta ilman omaa riskiä ja pyrkii tuomaan yhteen mahdolliset sijoittajat ja rahoitusta etsivät yritykset riippumatta siitä, johtaako rahoitus lainasopimukseen, pääomaosuuteen tai muuhun siirtokelpoiseen arvopaperiin perustuvaan osuuteen. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää tämän asetuksen soveltamisalaan sekä lainapohjainen joukkorahoitus että sijoituspohjainen joukkorahoitus, koska ne ovat toisiinsa verrattavissa olevia yritysrahoituksen vaihtoehtoja. (2)Rahoituksen saanti on haastavaa pienille ja aloitteleville yrityksille, etenkin niiden siirtyessä startup-vaiheesta laajentumisvaiheeseen. Joukkorahoituksella voidaan parantaa tällaisten yritysten rahoituksen saantia ja edistää näin pääomamarkkinaunionin toteuttamista. Tällaisten yritysten rahoitusmahdollisuuksien puute on ongelma niissäkin jäsenvaltioissa, joissa pankkirahoituksen saanti on pysynyt vakaana myös finanssikriisin aikana. Joukkorahoituksesta on tullut vakiintunut tapa rahoittaa hanketta tai yritystä, ja rahoittajina toimii tyypillisesti suuri joukko ihmisiä tai organisaatioita verkkoalustojen kautta, joilla yksityishenkilöt, organisaatiot ja yritykset, myös startup-yritykset, keräävät suhteellisen pieniä rahamääriä. (3)Joukkorahoituspalvelujen tarjoamisessa on yleensä mukana kolmenlaisia toimijoita: hankkeen toteuttaja, joka ehdottaa rahoitettavaa hanketta, sijoittajat, jotka rahoittavat ehdotettua hanketta, yleensä pienillä sijoituksilla, ja palveluntarjoajan muodossa toimiva välittäjäorganisaatio, joka tuo verkkoalustan kautta yhteen hankkeen toteuttajat ja sijoittajat. (4)Sen lisäksi, että joukkorahoitus tarjoaa vaihtoehtoisen lähteen rahoitukselle, esimerkiksi riskipääomalle, se voi tarjota muitakin etuja yrityksille. Hankkeen toteuttaja voi testata sen avulla hankkeen konseptin ja idean toimivuutta, sen myötä mukaan voidaan saada suuri joukko ihmisiä, jotka tarjoavat yrittäjälle näkemyksiä ja tietoa, ja se voi toimia markkinointivälineenä, jos joukkorahoituskampanja onnistuu. (5)Useissa jäsenvaltioissa on jo otettu käyttöön kansallisia joukkorahoitusjärjestelmiä, jotka on räätälöity paikallisten markkinoiden ja sijoittajien ominaisuuksien ja tarpeiden mukaan. Tämän seurauksena kansalliset säännöt eroavat toisistaan joukkorahoitusalustojen toimintaedellytysten, sallitun toiminnan laajuuden ja toimilupavaatimusten suhteen.

(6)Kansallisten sääntöjen erot haittaavat joukkorahoituspalvelujen rajatylittävää tarjoamista, ja niillä on näin ollen välitön vaikutus näiden palvelujen sisämarkkinoiden toimintaan. Se, että lainsäädäntöpuitteet ovat niin hajanaiset ja noudattelevat kansallisia rajoja, aiheuttaa merkittäviä lainsäädännön noudattamiseen liittyviä kustannuksia vähittäissijoittajille, joilla on usein sijoituksensa kokoon nähden kohtuuttomia vaikeuksia pyrkiessään selvittämään rajatylittäviin joukkorahoituspalveluihin sovellettavia sääntöjä. Sen vuoksi tällaiset sijoittajat eivät useinkaan halua tehdä rajatylittäviä sijoituksia joukkorahoitusalustojen kautta. Samasta syystä tällaisilla alustoilla toimivilla joukkorahoituspalvelun tarjoajilla ei ole halua tarjota palvelujaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, johon ne ovat sijoittautuneet. Tämän seurauksena joukkorahoitustoiminta on ollut tähän mennessä enimmäkseen yhden jäsenvaltion sisäistä, mikä on haitannut unionin laajuisia joukkorahoitusmarkkinoita ja estänyt yrityksiä saamasta joukkorahoituspalveluja. (7)Jotta voidaan edistää rajatylittävää joukkorahoitustoimintaa ja parantaa joukkorahoituksen tarjoajien vapautta tarjota ja vastaanottaa tällaisia palveluja sisämarkkinoilla, on tarpeen puuttua tekijöihin, jotka estävät joukkorahoituspalvelujen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan. Rajatylittävän joukkorahoitustoiminnan edistämiseen ja sisämarkkinoiden toiminnan vahvistamiseen soveltuva ensimmäinen askel on yhden sellaisen joukkorahoituspalvelujen tarjoamista koskevan sääntöjoukon vahvistaminen, joka antaa joukkorahoituspalvelun tarjoajille mahdollisuuden soveltaa yhtä unionin laajuista toimilupaa toimintansa harjoittamiseen näiden sääntöjen mukaisesti. (8)Tällä asetuksella puututaan joukkorahoituspalvelujen sisämarkkinoiden toiminnan esteisiin ja pyritään näin edistämään rajatylittävää yritysrahoitusta. Tämän vuoksi asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä joukkorahoituspalvelut, jotka liittyvät lainanantoon kuluttajille, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan a alakohdassa. (9)Jotta vältetään se, että samaan toimintaan sovelletaan eri toimilupia unionin sisällä, joukkorahoituspalvelut, joita tarjoavat henkilöt, joille on myönnetty toimilupa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU nojalla, tai joita tarjotaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. (10)Lainapohjaisen joukkorahoituksen osalta lainojen myöntämisen helpottamisen, mukaan luettuna palvelut, jotka koskevat joukkorahoitustarjousten esittelyä asiakkaille tai hankkeen toteuttajien luottokelpoisuusluokituksen tekemistä, pitäisi palvella eri liiketoimintamalleja ja mahdollistaa lainasopimuksen tekeminen joukkorahoitusalustan kautta yhden tai useamman asiakkaan ja yhden tai useamman hankkeen toteuttajan välillä. (11)Sijoituspohjaisen joukkorahoituksen osalta arvopaperin siirrettävyys muodostaa tärkeän suojan sijoittajille antamalla mahdollisuuden irtautua sijoituksesta, koska se tarjoaa niille laillisen mahdollisuuden luopua osuudestaan pääomamarkkinoilla. Sen vuoksi tässä asetuksessa katetaan ja sallitaan vain siirtokelpoisiin arvopapereihin liittyvät sijoituspohjaiset joukkorahoituspalvelut. Tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle olisi kuitenkin jätettävä muuntyyppiset rahoitusvälineet kuin siirtokelpoiset arvopaperit, koska niistä aiheutuu sijoittajille riskejä, joita ei voida asianmukaisesti hallinnoida näissä lainsäädäntöpuitteissa. (12)Kun otetaan huomioon joukkorahoitussijoituksiin liittyvät riskit, tehokkaan sijoittajansuojan vuoksi on aiheellista asettaa kunkin joukkorahoitustarjouksen enimmäismäärää koskeva raja-arvo. Raja-arvo olisi asetettava 1 000 000 euroon, koska se vastaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/1129 vahvistettua raja-arvoa, joka koskee esitteen pakollista laatimista ja hyväksymistä tämän raja-arvon ylittävien määrien osalta. (13)Jotta vältetään eri maiden sääntelyerojen hyväksikäyttö ja varmistetaan joukkorahoituspalvelun tarjoajien toimiva valvonta, joukkorahoituspalvelun tarjoaja ei saisi ottaa vastaan talletuksia tai muita takaisin maksettavia varoja yleisöltä, jollei sillä ole luottolaitostoimilupaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti. (14)Tämän saavuttamiseksi joukkorahoituspalvelun tarjoajille olisi annettava mahdollisuus hakea yhtä unionin laajuista toimilupaa ja harjoittaa toimintaansa siihen sisältyvien yhdenmukaisten vaatimusten mukaisesti. Jos joukkorahoituspalvelun tarjoajat kuitenkin haluavat tarjota palvelujaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, heidän pitäisi pystyä tekemään edelleen niin, jotta säilytetään pelkästään kansallisille markkinoille suunnattujen joukkorahoitustarjousten laaja saatavuus. Näin ollen tässä asetuksessa säädettyjen yhdenmukaisten vaatimusten pitäisi olla valinnaisia, eikä niitä sen vuoksi pitäisi soveltaa sellaisiin joukkorahoituspalvelun tarjoajiin, jotka haluavat toimia vain kansallisilla markkinoilla. (15)Jotta säilytettäisiin sijoittajansuojan korkea taso, vähennettäisiin joukkorahoitukseen liittyviä riskejä ja varmistettaisiin kaikkien asiakkaiden oikeudenmukainen kohtelu, joukkorahoituspalvelun tarjoajilla olisi oltava käytössä siten suunniteltu menettely, että varmistetaan hankkeiden valinta ja joukkorahoituspalvelujen tarjoaminen ammattimaisella, oikeudenmukaisella ja avoimella tavalla. (16)Parantaakseen asiakkaille tarjottavia palveluja joukkorahoituspalvelun tarjoajien pitäisi voida harjoittaa harkintavaltaa asiakkaansa puolesta asiakastoimeksiantojen parametrien osalta, kunhan ne toteuttavat kaikki tarvittavat toimet saadakseen parhaat mahdolliset tulokset asiakkailleen ja ilmoittavat harkintavaltansa taustalla olevan täsmällisen menetelmän ja parametrit. Sen varmistamiseksi, että mahdollisille sijoittajille tarjotaan sijoitusmahdollisuuksia puolueettomasti, joukkorahoituspalvelun tarjoajien ei pitäisi maksaa tai hyväksyä palkkioita, alennuksia tai ei-rahallisia etuja reitittääkseen sijoittajien toimeksiannot alustallaan olevaan tiettyyn tarjoukseen tai kolmannen osapuolen alustalla olevaan tiettyyn tarjoukseen. (17)Tällä asetuksella on tarkoitus helpottaa suoria sijoituksia ja välttää se, että luotaisiin muun unionin lainsäädännön, etenkin omaisuudenhoitajia koskevien unionin sääntöjen, nojalla säännellyille rahoituksen välittäjille mahdollisuuksia käyttää hyväksi eri maiden sääntelyeroja. Sen vuoksi oikeudellisten rakenteiden, mukaan luettuna erillisyhtiöiden, käyttöä joukkorahoitushankkeen ja sijoijttajien välillä olisi säänneltävä tiukasti, ja se olisi sallittava vain perustelluissa tapauksissa. (18)Toimivan hallintojärjestelmän varmistaminen on olennaisen tärkeää asianmukaisen riskinhallinnan kannalta ja mahdollisten eturistiriitojen ehkäisemiseksi. Joukkorahoituspalvelun tarjoajilla olisi tämän vuoksi oltava hallintojärjestelyt, joilla varmistetaan tehokas ja vakaa johtaminen, ja niiden johdon olisi oltava hyvämaineinen ja sillä olisi oltava riittävät tiedot ja kokemus. Joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi myös perustettava menettelyt, joilla vastaanotetaan ja käsitellään asiakkailta saatuja valituksia. (19)Joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi toimittava puolueettomina välittäjinä asiakkaidensa välillä joukkorahoitusalustallaan. Eturistiriitojen välttämiseksi olisi säädettävä tietyistä vaatimuksista, jotka koskevat joukkorahoituspalvelun tarjoajia ja johtoa ja työntekijöitä tai muita henkilöitä, jotka käyttävät suoraa tai välillistä määräysvaltaa niiden suhteen. Joukkorahoituspalvelun tarjoajia pitäisi erityisesti estää osallistumasta joukkorahoitustarjousten rahoitukseen joukkorahoitusalustallaan. Myöskään osakkeenomistajien, joilla on vähintään 20 prosenttia osakepääomasta tai äänioikeuksista, johdon ja työntekijöiden tai muiden henkilöiden, jotka käyttävät suoraa tai välillistä määräysvaltaa joukkorahoitusalustan suhteen, ei pitäisi toimia kyseisellä joukkorahoitusalustalla tarjottavien joukkorahoituspalvelujen asiakkaana. (20)Joukkorahoituspalvelujen tehokkaan ja jouhevan tarjoamisen varmistamiseksi joukkorahoituspalvelun tarjoajilla olisi oltava mahdollisuus antaa operatiivisia toimintojaan kokonaan tai osittain palveluntarjoajien hoidettavaksi, kunhan ulkoistaminen ei heikennä olennaisesti joukkorahoituspalvelun tarjoajien sisäisten tarkastusten laatua ja tehokasta valvontaa. Joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi kuitenkin oltava edelleen täysimääräisesti vastuussa tämän asetuksen noudattamisesta. (21)Asiakkaiden varojen hallussapito ja maksupalvelujen tarjoaminen edellyttävät maksupalveluntarjoajan toimilupaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2366 mukaisesti. Joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa ei täytä tätä pakollista toimilupavaatimusta. Sen vuoksi on aiheellista selventää, että jos joukkorahoituspalvelun tarjoaja hoitaa tällaisia maksupalveluja joukkorahoituspalvelunsa yhteydessä, sen on hankittava myös maksulaitostoimilupa direktiivin (EU) 2015/2366 mukaisesti. Jotta varmistetaan tällaisen toiminnan asianmukainen valvonta, Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jäljempänä ’EAMV’, olisi ilmoitettava, aikooko joukkorahoituspalvelun tarjoaja hoitaa maksupalveluja itse asianmukaisen toimiluvan nojalla vai ulkoistetaanko tämä palvelu toimiluvan saaneelle kolmannelle osapuolelle. (22)Rajatylittävien joukkorahoituspalvelujen kasvu ja jouheva toiminta edellyttävät näiden palvelujen riittävää laajuutta ja yleisön luottamusta niihin. Sen vuoksi on tarpeen säätää yhdenmukaisista, oikeasuhteisista ja suoraan sovellettavista toimilupavaatimuksista sekä yhdestä valvontatahosta. (23)Sijoittajien vahva luottamus edistää joukkorahoituspalvelujen kasvua. Joukkorahoituspalveluja koskevien vaatimusten pitäisi näin ollen helpottaa näiden palvelujen rajatylittävää tarjoamista, vähentää operatiivisia riskejä ja varmistaa avoimuuden ja sijoittajansuojan korkea taso. (24)Joukkorahoituspalvelut voivat olla alttiina rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyville riskeille, kuten tuodaan esiin komission kertomuksessa sisämarkkinoihin vaikuttavia ja rajat ylittäviin toimiin liittyviä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä koskevasta arvioinnista. Tätä varten olisi suunniteltava suojatoimia, kun on kyse lupaehtojen täyttämisestä, johdon hyvän maineen arvioinnista ja maksupalvelujen tarjoamisesta vain toimiluvan saaneiden yksikköjen kautta, joihin sovelletaan rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisia vaatimuksia. Varmistaakseen paremmin rahoitusvakauden ehkäisemällä rahanpesuun ja terrorismin rahoittamiseen liittyviä riskejä komission olisi arvioitava, onko tarpeen ja oikeasuhteista asettaa joukkorahoituspalvelun tarjoajille velvollisuus noudattaa kansallisia säännöksiä, joilla pannaan täytäntöön direktiivi (EU) 2015/849 rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen osalta, ja lisätä joukkorahoituspalvelun tarjoajat ilmoitusvelvollisten luetteloon direktiivin (EU) 2015/849 mukaisesti. (25)Jotta joukkorahoituspalvelun tarjoajat voisivat toimia valtioiden rajojen yli kohtaamatta erilaisia sääntöjä ja jotta helpotettaisiin eri jäsenvaltioista tulevien sijoittajien harjoittamaa hankkeiden rahoitusta kaikkialla unionissa, jäsenvaltioilla ei pitäisi olla mahdollisuutta asettaa lisävaatimuksia joukkorahoituspalvelun tarjoajille, jotka ovat saaneet toimiluvan EAMV:lta.

(26)Toimilupamenettelyn ansiosta EAMV:n pitäisi saada tietoa palveluista, joita mahdolliset joukkorahoituspalvelun tarjoajat aikovat tarjota, ja pystyä arvioimaan niiden johdon laatua sekä sisäistä organisaatiota ja menettelyjä, jotka mahdolliset joukkorahoituspalvelun tarjoajat ovat ottaneet käyttöön varmistaakseen tämän asetuksen vaatimusten noudattamisen. (27)EAMV:n olisi perustettava julkinen ja ajantasainen rekisteri kaikista unionissa tämän asetuksen mukaisesti toimivista joukkorahoituspalveluista, jotta voidaan lisätä joukkorahoituspalvelujen tarjoamiseen liittyvää avoimuutta vähittäissijoittajien kannalta. (28)Jos toimiluvan myöntämisedellytykset eivät enää täyty, se olisi peruutettava. EAMV:n pitäisi erityisesti pystyä arvioimaan, onko johdon hyvään maineeseen kohdistunut vaikutuksia tai ovatko sisäiset menettelyt ja järjestelmät epäonnistuneet vakavasti. Jotta EAMV voi arvioida, olisiko joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa peruutettava, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava sille, jos joukkorahoituspalvelun tarjoajan tai sen puolesta toimivan kolmannen osapuolen maksulaitostoimilupa on peruutettu tai sen on todettu rikkovan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä (EU) 2015/849. (29)Jotta mahdolliset sijoittajat ymmärtäisivät selvästi joukkorahoituspalvelun luonteen ja siihen liittyvät riskit sekä kustannukset ja maksut, joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi tarjottava asiakkaille asianmukaiset tiedot. (30)Sijoitukset joukkorahoitusalustoilla markkinoituihin tuotteisiin eivät ole verrattavissa perinteisiin sijoitus- tai säästötuotteisiin, eikä niitä pitäisi markkinoida sellaisina. Sen varmistamiseksi, että mahdolliset sijoittajat ymmärtävät joukkorahoitussijoitukseen liittyvien riskien tason, joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi tehtävä mahdollisille sijoittajille sijoitustietämystä kartoittava testi, jolla määritetään niiden sijoitustoimintaan liittyvä tietämys. Joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi nimenomaisesti varoitettava mahdollisia sijoittajia, jos tarjottuja joukkorahoituspalveluja ei pidetä niille soveltuvina. (31)Jotta sijoittajat pystyisivät tekemään tietoon perustuvan sijoituspäätöksen, joukkorahoituspalvelun tarjoajien on annettava mahdollisille sijoittajille sijoitusta koskevat avaintiedot. Sijoitusta koskevissa avaintiedoissa on varoitettava mahdollisia sijoittajia siitä, että sijoitusympäristöön liittyy riskejä eikä siihen sovelleta talletussuojajärjestelmää eikä sijoittajien korvausjärjestelmää. (32)Sijoitusta koskevissa avaintiedoissa olisi myös otettava huomioon alkuvaiheen yrityksiin liittyvät erityispiirteet ja -riskit ja keskityttävä olennaisiin tietoihin hankkeen toteuttajista, sijoittajien oikeuksista ja maksuista, tarjotuista arvopapereista sekä lainasopimuksista. Koska hankkeen toteuttajalla on parhaat mahdollisuudet tarjota nämä tiedot, sen olisi laadittava sijoitusta koskevat avaintiedot. Joukkorahoituspalvelun tarjoajat ovat kuitenkin vastuussa mahdollisille sijoittajille annettavista tiedoista, joten niiden olisi varmistettava, että sijoitusta koskevat avaintiedot ovat täydellisiä. (33)Jotta varmistetaan startup-yritysten ja pk-yritysten saumaton ja nopea pääsy pääomamarkkinoille, vähennetään niiden rahoituskustannuksia ja vältetään joukkorahoituspalvelun tarjoajiin kohdistuvat viiveet ja kustannukset, sijoitusta koskeville avaintiedoille ei vaadita toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntää. (34)Joukkorahoituspalvelujen rajatylittävään tarjoamiseen liittyvien tarpeettomien kustannusten ja hallinnollisen rasitteen välttämiseksi mainontaan ei pitäisi soveltaa käännösvaatimuksia, jos se toimitetaan finanssialalla yleisesti käytössä olevalla kielellä. (35)Joukkorahoituspalvelun tarjoajien ei pitäisi pystyä tarjoamaan harkinnanvaraista tai ei-harkinnanvaraista osto- ja myynti-intressien yhteensaattamista, koska tällainen toiminta edellyttää sijoituspalveluyrityksen toimilupaa direktiivin 2014/65/EU 5 artiklan mukaisesti tai säänneltyjen markkinoiden toimilupaa saman direktiivin 44 artiklan mukaisesti. Joukkorahoituspalvelun tarjoajien pitäisi voida avoimuuden ja tiedonvaihdon edistämiseksi antaa alustansa kautta sijoituksia tehneille sijoittajille mahdollisuus ottaa yhteyttä toisiinsa ja käydä keskenään kauppaa alustallaan niiden sijoitusten osalta, jotka on alun perin tehty niiden alustalla. Joukkorahoituspalvelun tarjoajan olisi kuitenkin tiedotettava asiakkailleen, että se ei pidä yllä kaupankäyntijärjestelmää ja että sen alustalla tapahtuva osto- ja myyntitoiminta on asiakkaan omassa harkintavallassa ja omalla vastuulla. (36)Avoimuuden parantamiseksi ja asiakasviestinnän asianmukaisen dokumentaation varmistamiseksi joukkorahoituspalvelun tarjoajien olisi säilytettävä kaikki palveluihinsa ja liiketoimiinsa liittyvät asiaankuuluvat asiakirjat. (37)Sijoittajien tasapuolisen ja syrjimättömän kohtelun varmistamiseksi joukkorahoituspalvelun tarjoajien, jotka tuovat palvelujaan esiin mainonnan kautta, ei pitäisi kohdella mitään hanketta muita suotuisammin nostamalla se esiin muiden alustallaan tarjottujen hankkeiden joukosta. Sen vuoksi joukkorahoitusalustan mainonnassa ei saisi esitellä mitään käynnissä olevia tai suunniteltuja hankkeita. Joukkorahoituspalvelun tarjoajia ei kuitenkaan saisi estää mainitsemasta onnistuneesti päättyneitä tarjouksia, joihin ei enää voida tehdä sijoituksia alustan kautta. (38)Jotta lisättäisiin eri puolilla unionia toimivien joukkorahoituspalvelun tarjoajien oikeusvarmuutta ja varmistettaisiin niiden helpompi pääsy markkinoille, jäsenvaltioissa sovellettavista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, joilla säännellään erityisesti joukkorahoituspalvelun tarjoajien harjoittamaan mainontaa, ja niiden tiivistelmistä on julkaistava sähköisesti täydelliset tiedot kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä olevalla kielellä. Tätä varten toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n olisi pidettävä yllä keskustietokantoja. (39)Jotta saataisiin parempi kuva jäsenvaltioiden välillä esiintyvien sääntelyerojen laajuudesta mainontaan sovellettavien vaatimusten osalta, toimivaltaisten viranomaisten olisi toimitettava EAMV:lle vuosittain yksityiskohtainen raportti alaa koskevista täytäntöönpanotoimistaan. (40)On tärkeää varmistaa tehokkaasti ja tosiasiallisesti, että tämän asetuksen mukaisia rajaylittävien joukkorahoituspalvelujen toimilupavaatimuksia ja tarjoamista koskevia vaatimuksia noudatetaan. Sen vuoksi EAMV:lle olisi annettava toimivalta myöntää toimilupia sekä harjoittaa valvontaa. Jotta EAMV voisi täyttää valvontaa koskevan toimeksiannon, sille olisi annettava valtuudet pyytää tietoja, suorittaa yleisiä tutkimuksia ja paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, antaa julkisia ilmoituksia ja varoituksia sekä määrätä seuraamuksia. EAMV:n olisi käytettävä valvontaan ja seuraamusten määräämiseen liittyvää toimivaltaansa oikeasuhteisesti. (41)Kyseisen toimivallan antaminen EAMV:lle mahdollistaa tehokkaamman ja keskitetysti hallinnoidun toimilupien myöntämisen ja valvonnan, mistä saadaan mittakaavaetuja. Tällainen keskitetty valvontajärjestelmä on hyödyllinen markkinatoimijoille avoimuuden, sijoittajansuojan ja markkinoiden tehokkuuden kannalta. (42)EAMV:n olisi perittävä maksuja suoraan valvotuilta yksiköiltä kustannusten, myös yleiskustannusten, kattamiseksi. Maksun tason olisi oltava oikeassa suhteessa suoraan valvotun yksikön kokoon, ja siinä olisi otettava huomioon joukkorahoitusalan varhainen kehitysvaihe. (43)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli puuttua joukkorahoituspalveluihin sovellettavien lainsäädäntöpuitteiden hajanaisuuteen, jotta varmistettaisiin näiden palveluiden sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta ja parannettaisiin samalla sijoittajansuojaa ja markkinoiden tehokkuutta ja edistettäisiin pääomamarkkinaunionin perustamista, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (44)Tämän asetuksen soveltamista olisi lykättävä, jotta sitä voidaan soveltaa rinnakkain kansallisten sääntöjen kanssa, joilla pannaan täytäntöön direktiivi (EU) XXXX/XXXX (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) .../..., annettu ...), jolla vapautetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat joukkorahoituspalvelun tarjoajat direktiivin 2014/65/EU soveltamisesta. (45)Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Tämän vuoksi tätä asetusta olisi tulkittava ja sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

(46)Euroopan tietosuojavaltuutettua kuultiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku

Kohde, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla

Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan yhdenmukaiset vaatimukset seuraavien osalta: a)joukkorahoituspalvelun tarjoajien toiminta ja toiminnan järjestäminen; b)joukkorahoituspalvelun tarjoajien toimiluvan myöntäminen ja valvonta; c)joukkorahoituspalvelujen tarjoamiseen unionissa liittyvä avoimuus ja mainonta. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan oikeushenkilöihin, jotka päättävät hakea toimilupaa 10 artiklan mukaisesti, ja joukkorahoituspalvelun tarjoajiin, joille on myönnetty toimilupa kyseisen artiklan mukaisesti joukkorahoituspalvelujen tarjoamiseen liittyen. 2.Tätä asetusta ei sovelleta a)joukkorahoituspalveluihin, joita tarjotaan hankkeen toteuttajille, jotka ovat direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja kuluttajia; b)joukkorahoituspalveluihin, joita tarjoavat luonnolliset tai oikeushenkilöt, joille on myönnetty sijoituspalveluyrityksen toimilupa direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti; c)joukkorahoituspalveluihin, joita tarjoavat luonnolliset tai oikeushenkilöt kansallisen lainsäädännön mukaisesti; d)joukkorahoitustarjouksiin, joiden vastikkeet ovat yli 1 000 000 euroa joukkorahoitustarjousta kohti, mikä lasketaan 12 kuukauden jaksolta tietyn joukkorahoitushankkeen osalta. 3 artikla

Määritelmät 1.Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a)’joukkorahoituspalvelulla’ sijoittajien ja hankkeen toteuttajien yritysrahoitusintressien yhteensovittamista käyttämällä joukkorahoitusalustaa, mikä koostuu jostakin seuraavista: i)lainojen myöntämisen helpottaminen; ii)direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan A jakson 7 kohdassa tarkoitettu hankkeen toteuttajien liikkeeseen laskemien siirtokelpoisten arvopapereiden liikkeellelaskun järjestäminen ilman merkintätakausta ja direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan A jakson 1 kohdassa tarkoitettu kyseisiä siirtokelpoisia arvopapereita koskevien asiakkaan toimeksiantojen vastaanottaminen ja välittäminen;

b)’joukkorahoitusalustalla’ sähköistä tietojärjestelmää, jota joukkorahoituspalvelun tarjoaja pitää yllä tai hallinnoi; c)’joukkorahoituspalvelun tarjoajalla’ oikeushenkilöä, joka tarjoaa joukkorahoituspalveluja ja jolle Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) on myöntänyt toimiluvan tätä varten tämän asetuksen 11 artiklan mukaisesti; d)’joukkorahoitustarjouksella’ joukkorahoituspalvelun tarjoajan ilmoitusta, joka sisältää tietoa, jonka perusteella mahdolliset sijoittajat voivat tehdä päätöksen joukkorahoitusliiketoimen toteuttamisesta; e)’asiakkaalla’ mahdollista tai tosiasiallista sijoittajaa tai hankkeen toteuttajaa, jolle joukkorahoituspalvelun tarjoaja tarjoaa tai saattaa tarjota joukkorahoituspalveluja; f)’hankkeen toteuttajalla’ henkilöä, joka hakee rahoitusta joukkorahoitushankkeelleen joukkorahoitusalustan kautta; g)’sijoittajalla’ henkilöä, joka myöntää lainoja tai hankkii siirtokelpoisia arvopapereita joukkorahoitusalustan kautta; h)’joukkorahoitushankkeella’ liiketoimintaa, jota hankkeen toteuttaja rahoittaa tai jolle se hakee rahoitusta joukkorahoitustarjouksen kautta; i)’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdassa määriteltyjä siirtokelpoisia arvopapereita; j)’mainonnalla’ tietoja tai ilmoituksia, jotka joukkorahoituspalvelun tarjoaja toimittaa mahdolliselle sijoittajalle tai hankkeen toteuttajalle palveluistaan ja jotka ovat muita kuin sijoittajalle tämän asetuksen nojalla annettavia pakollisia tietoja; k)’pysyvällä välineellä’ välinettä, joka mahdollistaa tietojen säilyttämisen siten, että tiedot ovat helposti saatavilla myöhempää käyttöä varten tietojen käyttötarkoituksen kannalta asianmukaisen ajan, ja joka mahdollistaa tallennettujen tietojen toisinnan muuttumattomina; l)’erillisyhtiöllä’ yhteisöä, jonka ainoana tarkoituksena on harjoittaa Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1075/2013 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua arvopaperistamista. 2.Siirretään komissiolle valta hyväksyä 38 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täsmennetään teknisen sisällön osalta 1 kohdassa säädettyjä määritelmiä markkinoiden kehityksen, teknisen kehityksen ja joukkorahoitusalustojen toiminnasta ja joukkorahoituspalvelujen tarjoamisesta saatujen kokemusten huomioon ottamiseksi. II luku

Joukkorahoituspalvelujen tarjoaminen ja joukkorahoituspalvelun tarjoajien toiminnan järjestämistä ja itse toimintaa koskevat vaatimukset 4 artikla

Joukkorahoituspalvelujen tarjoaminen 1.Joukkorahoituspalveluja saavat tarjota vain oikeushenkilöt, jotka ovat sijoittautuneet tosiasiallisesti ja vakituisesti johonkin unionin jäsenvaltioon ja joille on myönnetty joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa tämän asetuksen 11 artiklan mukaisesti. 2.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on toimittava rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti asiakkaidensa ja mahdollisten asiakkaidensa etujen mukaisesti. 3.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat eivät saa maksaa tai hyväksyä palkkioita, alennuksia tai ei-rahallisia etuja reitittääkseen sijoittajien toimeksiannot alustallaan tehtyyn tiettyyn joukkorahoitustarjoukseen tai kolmannen osapuolen alustalla olevaan tiettyyn joukkorahoitustarjoukseen. 4.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat voivat harjoittaa harkintavaltaa asiakkaidensa puolesta asiakastoimeksiantojen parametrien osalta, jolloin niiden on ilmoitettava harkintavaltansa taustalla oleva täsmällinen menetelmä ja parametrit ja toteutettava riittävät toimet saadakseen parhaat mahdolliset tulokset asiakkaalleen. 5.Mitä tulee erillisyhtiön käyttöön joukkorahoituspalvelujen tarjoamisessa, joukkorahoituspalvelun tarjoajilla on vain oikeus siirtää yksi omaisuuserä erillisyhtiöön, jotta sijoittajat voivat ottaa position kyseisessä omaisuuserässä arvopapereita hankkimalla. Sijoittajat päättävät täysin itsenäisesti, ottavatko ne position kyseisessä kohde-etuudessa. 5 artikla

Tehokas ja vakaa hallinto

Joukkorahoituspalvelun tarjoajan hallinnossa on otettava käyttöön asianmukaiset toimintalinjat ja menettelyt, joilla varmistetaan tehokas ja vakaa hallinto, mukaan lukien tehtävien eriyttäminen, liiketoiminnan jatkuvuus ja eturistiriitojen ehkäiseminen, niin että edistetään markkinoiden eheyttä ja asiakkaiden etuja, ja valvottava näiden toimintalinjojen ja menettelyjen täytäntöönpanoa. 6 artikla

Valitusten käsittely 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on otettava käyttöön tehokkaat ja avoimet menettelyt asiakkailta saatujen valitusten nopeaa, oikeudenmukaista ja johdonmukaista käsittelyä varten ja pidettävä näitä menettelyjä yllä. 2.Asiakkaiden on voitava toimittaa valituksia joukkorahoituspalvelun tarjoajille veloituksetta. 3.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on pidettävä kirjaa kaikista saaduista valituksista ja toteutetuista toimenpiteistä. 4.Komissio voi hyväksyä 37 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään valitusten käsittelyä koskevat vaatimukset, vakiomallit ja menettelyt. 7 artikla

Eturistiriidat 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat eivät saa osallistua joukkorahoitustarjousten rahoitukseen joukkorahoitusalustallaan. 2.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat eivät saa hyväksyä asiakkaikseen osakkeenomistajiaan, joiden hallussa on vähintään 20 prosenttia osakepääomasta tai äänioikeuksista, johtajiaan tai työntekijöitään taikka näihin osakkeenomistajiin, johtajiin tai työntekijöihin direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 35 alakohdan b alakohdassa määritellyn määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa olevia henkilöitä. 3.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on pidettävä voimassa ja sovellettava tehokkaita sisäisiä sääntöjä eturistiriitojen estämiseksi. 4.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet ehkäistäkseen, yksilöidäkseen, hallitakseen ja paljastaakseen joukkorahoituspalvelun tarjoajien, niiden osakkeenomistajien, johdon ja työntekijöiden tai näihin direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 35 alakohdan b alakohdassa määritellyn määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa olevien henkilöiden ja niiden asiakkaiden välisiä eturistiriitoja tai asiakkaiden välisiä eturistiriitoja. 5.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on ilmoitettava asiakkailleen ja mahdollisille asiakkailleen eturistiriitojen yleinen luonne ja lähteet sekä kyseisten riskien pienentämiseksi toteutetut toimenpiteet, kun ne katsovat, että tämä on tarpeen, jotta 3 kohdassa tarkoitettujen sisäisten sääntöjen mukaisesti toteutetut toimet olisivat tehokkaita. 6.Edellä 5 kohdassa tarkoitettuun ilmoittamiseen sovelletaan seuraavia vaatimuksia: a)se on tehtävä pysyvällä välineellä; b)sen on sisällettävä kunkin asiakkaan kannalta arvioituna riittävästi yksityiskohtaista tietoa, jotta asiakas voi sen pohjalta tehdä sitä palvelua koskevan perustellun päätöksen, jonka yhteydessä eturistiriita aiheutuu. 7.Siirretään komissiolle valta antaa 37 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään seuraavat: a)3 kohdassa tarkoitettujen sisäisten sääntöjen voimassa pitämistä ja soveltamista koskevat vaatimukset; b)4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet; c)5 ja 6 kohdassa tarkoitettua ilmoittamista koskevat järjestelyt. 8 artikla

Ulkoistaminen

1.Antaessaan kolmannen osapuolen suoritettavaksi operatiivisia toimintoja joukkorahoituspalvelun tarjoajien on toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet operatiivisten lisäriskien välttämiseksi. 2.Operatiivisten toimintojen ulkoistaminen ei saa heikentää tuntuvasti joukkorahoituspalvelun tarjoajan sisäisen valvonnan laatua eikä EAMV:n kykyä seurata, että joukkorahoituspalvelun tarjoaja noudattaa kaikkia tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia. 3.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat pysyvät täysimääräisesti vastuussa tämän asetuksen noudattamisesta ulkoistetun toiminnan osalta. 9 artikla

Asiakkaan varojen säilytys, varojen hallussapito ja maksupalvelujen tarjoaminen 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on ilmoitettava asiakkailleen seuraavista: a)tarjoavatko ne varojen säilytyspalveluja, ja jos tarjoavat, millä ehdoilla, mukaan luettuna viittaus sovellettavaan kansalliseen lainsäädäntöön; b)tarjoavatko ne itse varojen säilytyspalvelun vai tarjoaako sen kolmas osapuoli; c)tarjoaako maksupalvelun ja varojen säilytyksen ja hallussapidon joukkorahoituspalvelun tarjoaja vai sen puolesta toimiva kolmas osapuoli. 2.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat tai niiden puolesta toimivat kolmannet osapuolet eivät saa pitää hallussaan asiakkaiden varoja tai tarjota maksupalveluja, paitsi jos kyseiset varat on tarkoitettu joukkorahoituspalveluihin liittyvien maksupalvelujen tarjoamiseen ja joukkorahoituspalvelun tarjoaja tai sen puolesta toimiva kolmas osapuoli on direktiivin (EU) 2015/2366 4 artiklan 11 kohdassa määritelty maksupalveluntarjoaja. 3.Edellä 2 kohdassa tarkoitetut varat on suojattava direktiivin (EU) 2015/2366 kansallisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti. 4.Jos joukkorahoituspalvelun tarjoajat eivät tarjoa itse tai kolmannen osapuolen kautta joukkorahoituspalveluun liittyviä maksupalveluja tai varojen hallussapitoa tai säilytystä, kyseisten joukkorahoituspalvelun tarjoajien on otettava käyttöön ja ylläpidettävä järjestelyjä, joilla varmistetaan, että hankkeen toteuttajat hyväksyvät joukkorahoitustarjoukseen liittyvän rahoituksen tai muun maksun vain direktiivin (EU) 2015/2366 4 artiklan 11 kohdassa määritellyn maksupalveluntarjoajan kautta. II luku

Joukkorahoituspalvelun tarjoajien toimiluvan myöntäminen ja valvonta 10 artikla

Joukkorahoituspalvelun tarjoajien toimiluvan myöntäminen 1.Oikeushenkilön, joka aikoo tarjota joukkorahoituspalveluja, on haettava EAMV:lta toimilupaa joukkorahoituspalvelun tarjoajana toimimiseen. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen on sisällettävä kaikki seuraavassa luetellut tiedot: a)mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan osoite; b)mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan oikeudellinen asema; c)mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan yhtiöjärjestys; d)toimintaohjelma, jossa esitetään joukkorahoituspalvelujen tyypit, joita mahdollinen joukkorahoituspalvelun tarjoaja haluaa tarjota; e)kuvaus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan hallintojärjestelyistä ja sisäisen valvonnan mekanismeista, joilla varmistetaan tämän asetuksen noudattaminen, mukaan luettuna riskinhallinta- ja kirjanpitomenetelmät;

f)kuvaus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan järjestelmistä, resursseista ja menettelyistä tiedonkäsittelyjärjestelmien valvontaa ja suojaamista varten; g)kuvaus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan liiketoiminnan jatkuvuutta koskevista järjestelyistä; h)mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan johtotehtävistä vastaavien henkilöiden nimet; i)todiste siitä, että h alakohdassa tarkoitetut henkilöt ovat hyvämaineisia ja heillä on asianmukainen osaaminen ja kokemus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan johtotehtävien hoitamiseksi; j)kuvaus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan sisäisistä säännöistä, joilla estetään osakkeenomistajien, joiden hallussa on vähintään 20 prosenttia osakepääomasta tai äänioikeuksista, johtajien tai työntekijöiden taikka niihin määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa olevien henkilöiden osallistuminen joukkorahoitusliiketoimiin, joita mahdollinen joukkorahoituspalvelun tarjoaja tarjoaa; k)kuvaus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan ulkoistamisjärjestelyistä; l)kuvaus mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan menettelyistä, joilla käsitellään asiakkaiden esittämiä valituksia; m)tarpeen mukaan kuvaus maksupalveluista, joita mahdollinen joukkorahoituspalvelun tarjoaja aikoo tarjota direktiivin (EU) 2015/2366 nojalla. 3.Sovellettaessa 2 artiklan i alakohtaa mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan on toimitettava näyttöä seuraavista: a)millään mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan johtotehtäviin osallistuvilla henkilöillä ei ole merkintöjä rikosrekisterissä tuomioista tai rangaistuksista, jotka liittyvät kauppa-, maksukyvyttömyys-, rahoituspalvelu- ja rahanpesun torjuntaa koskevan lainsäädännön sekä petosten ja ammatillisen vastuun alalla voimassa oleviin kansallisiin sääntöihin; b)näyttö siitä, että joukkorahoituspalvelun tarjoajan johtotehtäviin osallistuvilla henkilöillä on riittävä osaaminen, taidot ja kokemus joukkorahoituspalvelun tarjoajan johtamiseksi ja että näiden henkilöiden edellytetään käyttävän riittävästi aikaa tehtäviensä hoitamiseen. 4.EAMV:n on arvioitava 20 työpäivän kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen vastaanottamisesta, onko hakemus täydellinen. Jos hakemus ei ole täydellinen, EAMV asettaa määräajan, johon mennessä mahdollisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan on toimitettava puuttuvat tiedot. 5.Jos 1 kohdassa tarkoitettu hakemus on täydellinen, EAMV:n on ilmoitettava välittömästi tästä mahdolliselle joukkorahoituspalvelun tarjoajalle. 6.EAMV:n on arvioitava kahden kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen vastaanottamisesta, täyttääkö mahdollinen joukkorahoituspalvelun tarjoaja tässä asetuksessa vahvistetut vaatimukset, ja annettava kaikilta osin perusteltu päätös, jolla myönnetään tai evätään joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa. EAMV:lla on oikeus evätä toimilupa, jos on objektiivisia ja osoitettavissa olevia syitä uskoa, että joukkorahoituspalvelun tarjoajan johto saattaa vaarantaa sen tehokkaan, järkevän ja vakaan hoidon ja liiketoiminnan jatkuvuuden sekä sen asiakkaiden etujen ja markkinoiden eheyden asianmukaisen huomioonottamisen. 7.EAMV:n on ilmoitettava mahdolliselle joukkorahoituspalvelun tarjoajalle päätöksestään viiden työpäivän kuluessa päätöksen tekemisestä. 8.Edellä 1 kohdassa tarkoitettu toimilupa on pätevä ja voimassa koko unionin alueella. 9.Jäsenvaltiot eivät saa edellyttää joukkorahoituspalvelun tarjoajien fyysistä läsnäoloa muun kuin sen jäsenvaltion alueella, johon kyseiset joukkorahoituspalvelun tarjoajat ovat sijoittautuneet tarjotakseen joukkorahoituspalveluja valtioiden rajat ylittävästi. 10.Komissio hyväksyy 37 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä täsmentääkseen 1 kohdassa tarkoitettua hakemusta koskevat vaatimukset ja järjestelyt. 11 artikla

Joukkorahoituspalvelun tarjoajien rekisteri 1.EAMV laatii rekisterin kaikista joukkorahoituspalvelun tarjoajista. Rekisterin on oltava julkisesti saatavilla sen verkkosivustolla, ja se on saatettava säännöllisesti ajan tasalle.

2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetun rekisterin on sisällettävä seuraavat tiedot: a)joukkorahoituspalvelun tarjoajan nimi ja oikeudellinen muoto; b)joukkorahoituspalvelun tarjoajan hoitaman joukkorahoitusalustan toiminimi ja internetosoite; c)tiedot palveluista, joiden tarjoamiseen joukkorahoituspalvelun tarjoajalla on toimilupa; d)joukkorahoituspalvelun tarjoajaan tai sen johtoon kohdistuneet seuraamukset. 3.Mahdolliset 13 artiklan mukaiset toimiluvan peruuttamiset julkaistaan rekisterissä viiden vuoden ajan. 12 artikla

Valvonta 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on tarjottava palvelujaan EAMV:n valvonnassa. 2.Joukkorahoituspalvelun tarjoajan on täytettävä jatkuvasti toimiluvan myöntämisedellytykset. 3.EAMV:n on arvioitava, noudattavatko joukkorahoituspalvelun tarjoajat tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia. 4.Joukkorahoituspalvelun tarjoajan on ilmoitettava EAMV:lle viipymättä kaikista toimiluvan edellytyksiin liittyvistä olennaisista muutoksista ja toimitettava pyynnöstä tiedot, jotka tarvitaan sen arvioimiseksi, noudattavatko ne tätä asetusta. 13 artikla

Toimiluvan peruuttaminen 1.EAMV:lla on toimivalta peruuttaa joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa missä tahansa seuraavista tilanteista, joissa joukkorahoituspalvelun tarjoaja a)ei ole käyttänyt toimilupaansa 18 kuukauden kuluessa siitä, kun lupa on myönnetty; b)on nimenomaisesti luopunut toimiluvastaan; c)ei ole tarjonnut joukkorahoituspalveluja kuuden peräkkäisen kuukauden aikana; d)on saanut toimiluvan sääntöjenvastaisesti, mukaan luettuna esittämällä virheellisiä tietoja toimilupahakemuksessaan; e)ei täytä enää niitä edellytyksiä, joiden perusteella toimilupa on myönnetty; f)on rikkonut vakavasti tämän asetuksen säännöksiä. 2.Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle viipymättä, jos

a)joukkorahoituspalvelun tarjoaja tai kyseisen joukkorahoituspalvelun tarjoajan puolesta toimiva kolmas osapuoli on menettänyt maksulaitostoimilupansa direktiivin (EU) 2015/2366 13 artiklan mukaisesti; b)joukkorahoituspalvelun tarjoaja tai sen johtajat, työntekijät tai sen puolesta toimivat kolmannet osapuolet ovat rikkoneet direktiivin (EU) 2015/849 kansallisia täytäntöönpanosäännöksiä rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen osalta. Edellä 2 kohdan b alakohtaa sovelletaan myös kansallisiin toimivaltaisiin viranomaisiin, jotka on nimetty direktiivin (EU) 2015/849 säännösten nojalla. 3.EAMV:n on peruutettava joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimilupa, jos EAMV katsoo, että 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut seikat vaikuttavat joukkorahoituspalvelun tarjoajan johdon hyvään maineeseen tai osoittavat, että 5 artiklassa tarkoitetut hallintojärjestelyt ja sisäisen valvonnan mekanismit eivät ole toimineet. 4.EAMV:n on ilmoitettava viipymättä joukkorahoituspalvelun tarjoajan toimiluvan peruuttamispäätöksestä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon joukkorahoituspalvelun tarjoaja on sijoittautunut. IV luku

Joukkorahoituspalvelun tarjoajien avoimuus ja sijoitustietämystä kartoittava testi 14 artikla

Asiakkaille annettava tiedot 1.Kaikkien tietojen, myös 19 artiklassa tarkoitetun mainonnan, jotka joukkorahoituspalvelun tarjoajat antavat asiakkaille tai mahdollisille asiakkaille ja jotka koskevat joukkorahoituspalvelun tarjoajaa, joukkorahoituspalveluihin ja sijoituksiin liittyviä kustannuksia ja maksuja, joukkorahoituksen ehtoja, mukaan luettuna joukkorahoitushankkeen valintaperusteet, tai joukkorahoituspalvelujen luonnetta ja niihin liittyviä riskejä, on oltava selkeitä, ymmärrettäviä, täydellisiä ja paikkansapitäviä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava mahdollisille asiakkaille ennen kuin ne toteuttavat joukkorahoitusliiketoimen. 3.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on oltava kaikkien asiakkaiden ja mahdollisten asiakkaiden saatavilla joukkorahoitusalustan verkkosivuston selkeästi yksilöidyssä osassa syrjimättömällä tavalla. 15 artikla

Sijoitustietämystä kartoittava testi ja tappionsietokyvyn simulointi 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on arvioitava, ovatko tarjotut joukkorahoituspalvelut tai mitkä tarjotuista joukkorahoituspalveluista ovat soveltuvia mahdollisille sijoittajille, ennen kuin ne antavat mahdollisille sijoittajille täyden pääsyn joukkorahoitustarjouksiinsa. 2.Sovellettaessa 1 kohdan mukaista arviointia joukkorahoituspalvelun tarjoajien on pyydettävä mahdolliselta sijoittajalta tietoja siitä, mitkä ovat tämän perustiedot yleisesti sijoittamisesta ja joukkorahoitusalustan tarjoamista sijoitustyypeistä ja ymmärtääkö sijoittaja niihin liittyvät riskit, mukaan luettuna seuraavat tiedot: a)mahdollisen sijoittajan aiemmat sijoitukset siirtokelpoisiin arvopapereihin tai lainasopimuksiin, mukaan luettuna sijoitukset alkuvaiheen tai laajentumisvaiheen yrityksiin; b)merkityksellinen osaaminen tai ammatillinen kokemus joukkorahoitussijoitusten alalla. 3.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on toteutettava 1 kohdan noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet kutakin sijoittajaa kohti kahden vuoden välein. 4.Jos mahdolliset sijoittajat eivät toimita 1 kohdan nojalla vaadittuja tietoja tai jos joukkorahoituspalvelun tarjoajat katsovat 1 kohdan nojalla saatujen tietojen perusteella, että mahdollisilla sijoittajilla on puutteelliset tiedot, joukkorahoituspalvelun tarjoajien on ilmoitettava kyseisille mahdollisille sijoittajille, että niiden alustoilla tarjotut palvelut eivät ehkä ole asianmukaisia kyseisille sijoittajille, ja on annettava niille riskivaroitus. Nämä tiedot tai riskivaroitus eivät saa estää mahdollisia sijoittajia tekemästä sijoituksia joukkorahoitushankkeisiin. 5.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on tarjottava kaikissa tilanteissa mahdollisille sijoittajille ja sijoittajille mahdollisuus simuloida tappionsietokykynsä, joksi on laskettu 10 prosenttia niiden nettovarallisuudesta, seuraavien tietojen perusteella: a)säännölliset tulot ja kokonaistulot ja se, ansaitaanko tulot vakituisesti vai tilapäisesti; b)varat, mukaan luettuna finanssisijoitukset, henkilökohtaiset ja sijoituskiinteistöt, eläkerahastot ja mahdolliset käteistalletukset;

c)rahoitussitoumukset, mukaan luettuna säännölliset, nykyiset ja tulevat sitoumukset. Simuloinnin tuloksista riippumatta mahdollisia sijoittajia tai sijoittajia ei saa estää tekemästä sijoituksia joukkorahoitushankkeisiin. 6.Komissio hyväksyy 37 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään tarvittavat järjestelyt a)1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tekemistä varten; b)3 kohdassa tarkoitetun simuloinnin tekemistä varten; c)2 ja 4 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamista varten. 16 artikla

Sijoitusta koskevat avaintiedot 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on annettava mahdollisille sijoittajille sijoitusta koskevat avaintiedot, jotka hankkeen toteuttaja on laatinut jokaisesta joukkorahoitustarjouksesta. Sijoitusta koskevat avaintiedot on laadittava vähintään yhdellä asianomaisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytetyllä kielellä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen sijoitusta koskevien avaintietojen on sisällettävä kaikki seuraavassa luetellut tiedot: a)liitteessä vahvistetut tiedot; b)seuraava selittävä teksti, joka on välittömästi sijoitusta koskevien avaintietojen otsikon alla: ”Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) tai kansalliset toimivaltaiset viranomaiset eivät ole tarkastaneet tai hyväksyneet tätä joukkorahoitustarjousta. Sijoittajan tietojen ja osaamisen asianmukaisuutta ei ole arvioitu ennen sijoitusmahdollisuuden antamista. Sijoituksen tekijällä on täysi vastuu sijoituksesta, mukaan luettuna riski sijoitettujen varojen osittaisesta tai täydellisestä menettämisestä.” c)seuraava riskivaroitus: ”Tähän joukkorahoitustarjoukseen tehtävään sijoitukseen liittyy riskejä, mukaan luettuna riski sijoitettujen varojen osittaisesta tai täydellisestä menettämisestä. Sijoitus ei kuulu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/49/EU* perustetun talletusten vakuusjärjestelmän eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/9/EY** perustetun sijoittajien korvausjärjestelmän piiriin. Saattaa olla, että sijoittaja ei saa mitään tuottoa sijoituksestaan. Kyseessä ei ole säästötuote, eikä joukkorahoitushankkeeseen tehtävä sijoitus saisi olla yli 10 prosenttia nettovarallisuudesta. Sijoitusvälineitä ei ehkä ole mahdollista myydä silloin kun haluaa. _______________ * Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/49/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, talletusten vakuusjärjestelmistä (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 149).

** Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/9/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997, sijoittajien korvausjärjestelmistä (EYVL L 084, 26.3.1997, s. 22).” 3.Sijoitusta koskevien avaintietojen on oltava selviä, ymmärrettäviä, täydellisiä ja paikkansapitäviä, eikä niissä saa olla muita alaviitteitä kuin sellaisia, joissa viitataan sovellettavaan lainsäädäntöön. Ne on esitettävä erillisellä pysyvällä välineellä, joka on selvästi erotettavissa mainonnasta ja jossa on enintään kuusi A4-kokoista sivua printattuna. 4.Joukkorahoituspalvelun tarjoajan on pidettävä sijoitusta koskevat avaintiedot ajan tasalla jatkuvasti ja koko joukkorahoitustarjouksen voimassaolon ajan. 5.Joukkorahoituspalvelun tarjoajalla on oltava käytössä asianmukaiset menettelyt sijoitusta koskevien avaintietojen täydellisyyden ja selkeyden tarkastamiseksi ja sen on sovellettava näitä menettelyjä. 6.Jos joukkorahoituspalvelun tarjoaja havaitsee sijoitusta koskevissa avaintiedoissa olennaisen puutteen, asiavirheen tai epätarkkuuden, hankkeen toteuttajan on täydennettävä tai muutettava näitä tietoja. Jos tietojen täydentäminen tai muuttaminen ei ole mahdollista, joukkorahoituspalvelun tarjoaja ei saa tehdä joukkorahoitustarjousta tai sen on peruutettava tarjous siihen asti, että sijoitusta koskevat avaintiedot täyttävät tämän artiklan vaatimukset. 7.Sijoittaja voi pyytää joukkorahoituspalvelun tarjoajaa järjestämään sijoitusta koskevien avaintietojen kääntämisen sijoittajan valitsemalle kielelle. Käännöksen on vastattava tarkoin alkuperäisten sijoitusta koskevien avaintietojen sisältöä. Jos joukkorahoituspalvelun tarjoaja ei toimita pyydettyä käännöstä sijoitusta koskevista avaintiedoista, sen on ohjeistettava selkeästi sijoittajaa pidättäytymästä sijoituksen tekemisestä. 8.Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset eivät saa vaatia sijoitusta koskevien avaintietojen ennakkoilmoitusta eivätkä -hyväksyntää. 9.Komissio hyväksyy 37 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään a)edellä 2 kohdassa ja liitteessä tarkoitettujen tietojen esittämismallin muotoa ja sisältöä koskevat vaatimukset; b)riskityypit, jotka liittyvät olennaisesti joukkorahoitustarjoukseen ja jotka on tämän vuoksi ilmoitettava liitteessä olevan C osan mukaisesti; c)liitteessä olevan H osan a alakohdassa tarkoitetut maksut ja kustannukset, mukaan luettuna tarkka erittely välittömistä ja välillisistä kustannuksista, jotka tulevat sijoittajan kannettaviksi. 17 artikla

Ilmoitustaulu 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien, jotka antavat sijoittajilleen mahdollisuuden olla suorassa yhteydessä toisiinsa alun perin niiden alustalla joukkorahoitettujen lainasopimusten tai siirtokelpoisten arvopapereiden ostamiseksi ja myymiseksi, on ilmoitettava asiakkailleen, että ne eivät pidä yllä kaupankäyntijärjestelmää ja että niiden alustoilla tapahtuva osto- ja myyntitoiminta on asiakkaan omassa harkintavallassa ja omalla vastuulla. 2.Joukkorahoituspalvelun tarjoajat, jotka ehdottavat viitehintaa 1 kohdassa tarkoitettua ostoa ja myyntiä varten, on ilmoitettava asiakkailleen, että ehdotettu viitehinta ei ole sitova, ja esitettävä perusteet ehdotetulle viitehinnalle. 18 artikla

Asiakirjojen saanti Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on a)säilytettävä kaikki palveluihinsa ja liiketoimiinsa liittyvät asiakirjat pysyvällä välineellä viiden vuoden ajan; b)varmistettava, että asiakkaille tarjottuihin palveluihin liittyvät asiakirjat ovat välittömästi niiden saatavilla milloin tahansa; c)säilytettävä kaikki joukkorahoituspalvelun tarjoajien ja niiden asiakkaiden väliset sopimukset viiden vuoden ajan.

V luku

Mainonta 19 artikla

Mainontaa koskevat vaatimukset 1.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on varmistettava, että kaikki sijoittajille suunnattu mainonta on selvästi tunnistettavissa sellaiseksi. 2.Mihinkään mainontaan ei saa sisältyä yksittäisten suunniteltujen tai käynnissä olevien joukkorahoitushankkeiden tai -tarjousten markkinointia. Mainonnassa voidaan vain ilmoittaa, mistä ja millä kielillä asiakkaat voivat saada tietoja yksittäisistä hankkeista tai tarjouksista. 3.Joukkorahoituspalvelun tarjoajien on käytettävä mainonnassaan yhtä tai useampaa sen jäsenvaltion virallista kieltä, jossa joukkorahoituspalvelun tarjoaja toimii, tai kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä olevaa kieltä. 4.Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset eivät saa vaatia, että mainonnasta on ilmoitettava ennalta tai että sille on hankittava hyväksyntä ennalta. 20 artikla

Markkinointivaatimuksia koskevien kansallisten säännösten julkaiseminen 1.Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava verkkosivustollaan joukkorahoituspalvelun tarjoajien harjoittamaan mainontaan sovellettavat kansalliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ja pidettävä nämä ajan tasalla. 2.Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle 1 kohdassa tarkoitetut lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset sekä linkit toimivaltaisten viranomaisten verkkosivustoille, joilla tiedot julkaistaan. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava EAMV:lle tiivistelmä näistä kansallisista säännöksistä kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä olevalla kielellä. 3.Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle muutoksista 2 kohdan mukaisesti toimitettuihin tietoihin ja toimitettava viipymättä ajantasainen tiivistelmä kansallisista säännöksistä. 4.EAMV:n on julkaistava verkkosivustollaan tiivistelmä kansallisista säännöksistä kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä olevalla kielellä sekä linkit 1 kohdassa tarkoitetuille toimivaltaisten viranomaisten verkkosivustoille ja pidettävä nämä ajan tasalla. EAMV:n ei voida katsoa olevan vastuussa tiivistelmässä esitetyistä tiedoista. 5.Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteyspisteinä, jotka vastaavat markkinointivaatimuksia koskevien tietojen toimittamisesta omasta jäsenvaltiostaan. 6.EAMV voi antaa kansallisille toimivaltaisille viranomaisille suunnattuja ohjeita tai suosituksia, joissa täsmennetään mainontaa ja joukkorahoituspalvelun tarjoajien harjoittaman mainonnan tarkistamista koskevat hyvät toimintatavat. 7.Toimivaltaisten viranomaisten on raportoitava säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa EAMV:lle edeltävän vuoden aikana toteutetuista täytäntöönpanotoimista, jotka perustuvat joukkorahoituspalvelun tarjoajien harjoittamaan mainontaan sovellettaviin kansallisiin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin. Raportissa on mainittava erityisesti seuraavat: a)toteutettujen täytäntöönpanotoimien kokonaismäärä tarvittaessa sääntöjenvastaisuuden tyypin mukaan; b)täytäntöönpanotoimien tulokset, mukaan luettuna määrättyjen seuraamusten tyypit seuraamustyypeittäin tai joukkorahoituspalvelun tarjoajien toteuttamat korjaavat toimet (jos saatavilla); c)esimerkkejä tavoista, joilla toimivaltaiset viranomaiset ovat puuttuneet tapauksiin, joissa joukkorahoituspalvelun tarjoajat eivät ole noudattaneet kansallisia säännöksiä (jos saatavilla). VI luku

EAMV:n valtuudet ja toimivalta I jakso

Toimivalta ja menettelyt 21 artikla

Asianajosalaisuus

EAMV:n, sen virkamiesten tai sen valtuuttamien muiden henkilöiden 22–25 artiklan mukaisesti saamia valtuuksia ei saa käyttää niin, että vaaditaan lakisääteisen salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvien tietojen julkistamista. 22 artikla

Tietopyyntö 1.EAMV voi pyynnön tai päätöksen nojalla vaatia seuraavia henkilöitä antamaan kaikki tiedot, jotka se tarvitsee tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseen: a)joukkorahoituspalvelun tarjoaja tai henkilö, jolla on määräysvalta joukkorahoituspalvelun tarjoajaan nähden, tai joukkorahoituspalvelun tarjoajan suorassa tai välillisessä määräysvallassa oleva henkilö; b)hankkeen toteuttajat, jotka ovat esittäneet aiemmin tarjouksen tai joilla on parhaillaan tarjous joukkorahoitusalustalla; c)kolmannet osapuolet, jotka on nimetty suorittamaan tehtäviä, jotka liittyvät joukkorahoituspalvelujen tarjoamiseen 8 artiklan mukaisesti; d)edellä a–c alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden johtajat; e)edellä a alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden tilintarkastajat ja neuvonantajat. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tietopyynnössä on a)viitattava tähän artiklaan pyynnön oikeusperustana; b)ilmoitettava pyynnön tarkoitus; c)täsmennettävä tarvittavat tiedot; d)esitettävä määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava; e)mainittava virheellisten tai harhaanjohtavien tietojen antamisesta 28 artiklan nojalla määrättävän sakon suuruus. 3.Päätöksessään, jossa vaaditaan toimittamaan 1 kohdan mukaiset tiedot, EAMV:n on a)viitattava tähän artiklaan pyynnön oikeusperustana; b)ilmoitettava pyynnön tarkoitus; c)täsmennettävä tarvittavat tiedot; d)asetettava määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava; e)ilmoitettava uhkasakoista, joista 29 artiklassa säädetään sen varalta, että toimitetut tiedot ovat puutteellisia;

f)ilmoitettava sakosta, josta säädetään 28 artiklassa, sen varalta, että kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia; g)ilmoitettava oikeudesta hakea päätökseen muutosta Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen valituslautakunnalta ja oikeudesta saattaa päätös Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 60 ja 61 artiklan nojalla. 4.Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla henkilöillä tai niiden edustajilla sekä oikeushenkilöiden ja oikeushenkilön asemaa vailla olevien yhteenliittymien osalta henkilöillä, joilla lain tai sääntöjen mukaan on kelpoisuus edustaa niitä, on velvollisuus antaa pyydetyt tiedot. Asianmukaisesti valtuutetut lakimiehet voivat antaa tiedot päämiestensä puolesta. Viimeksi mainitut kantavat kuitenkin täyden vastuun, jos annetut tiedot ovat epätäydellisiä, virheellisiä tai harhaanjohtavia. 5.EAMV:n on toimitettava viipymättä tietopyynnön tai päätöksensä jäljennös sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa 1 kohdassa tarkoitetuilla henkilöillä, joita tietopyyntö koskee, on kotipaikka tai johon ne ovat sijoittautuneet. 23 artikla

Yleiset tutkimukset 1.EAMV voi suorittaa 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä koskevia tutkimuksia. Tätä varten EAMV:n valtuuttamilla virkamiehillä ja muilla henkilöillä on valtuudet a)tutkia kaikki asiakirjat, tiedot, menettelyt ja muu aineisto, joilla on merkitystä sen tehtävien hoidolle, riippumatta välineestä, jolle ne on tallennettu; b)ottaa tai hankkia oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita tällaisista asiakirjoista, tiedoista, menettelyistä ja muusta aineistosta; c)pyytää keneltä tahansa 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulta henkilöltä tai sen edustajilta tai henkilöstöltä suullisia tai kirjallisia selvityksiä tarkastuksen kohteeseen ja tarkoitukseen liittyvistä tosiseikoista tai asiakirjoista ja tallentaa vastaukset; d)haastatella ketä tahansa muuta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka suostuu haastatteluun tutkimuksen kohteeseen liitty