[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 10.11.2005

KOM(2005)548 lopullinen

2005/0221(COD)

.

Ehdotus

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS

elinikäisen oppimisen avaintaidoista

.

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. EHDOTUKSEN TAUSTA

- Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet

Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että Eurooppa on haasteellisessa tilanteessa sopeutuessaan globalisaatioon ja siirtyessään tietoon perustuvaan talouteen. Se korosti, että ”kaikilla kansalaisilla on oltava uudessa tietoyhteiskunnassa elämistä ja työskentelemistä varten tarvittavat taidot” ja että ”Euroopan tasolla olisi määriteltävä uudet perustaidot[1], joita kehitettäisiin elinikäisen oppimisen avulla. Näitä olisivat tietotekniikkataidot, vieraiden kielten taito, teknologiakasvatus, yrittäjyys ja sosiaaliset taidot”. Ihmisten tunnustaminen Euroopan tärkeimmäksi kasvun ja työllisyyden voimavaraksi oli selvää vuonna 2000, ja tämä seikka on todettu uudelleen säännöllisesti, viimeksi uudistetussa Lissabonin strategiassa ja maaliskuussa 2005 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa, jossa kehotettiin investoimaan entistä enemmän koulutukseen ja taitoihin.

Tehtävä annettiin uudelleen ja sitä kehitettiin Koulutus 2010 -työohjelmassa, jonka Barcelonassa maaliskuussa 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi. Samalla vaadittiin lisätoimia, joilla ”parannettaisiin perustaitojen hallintaa” ja lujitettaisiin koulutusta Euroopassa. Toiminnan tarkoituksena oli määrittää uudet perustaidot ja se, miten uudet ja perinteiset perustaidot voidaan paremmin sisällyttää opetussuunnitelmiin, miten ne voidaan omaksua ja miten niitä voidaan pitää yllä koko elämän ajan. Perustaitojen pitäisi olla aidosti kaikkien ulottuvilla, myös niiden, joilla on erityistarpeita, sekä koulunsa keskeyttäneiden ja aikuisoppijoiden saavutettavissa. Perustaitojen vahvistamista olisi edistettävä lisäoppimisen ja työllistyvyyden tukemiseksi. Elinikäistä oppimista koskevassa komission tiedonannossa (2001) ja sitä seuranneessa neuvoston päätöslauselmassa (kesäkuussa 2002) korostettiin edelleen, kuinka tärkeää on antaa kaikille mahdollisuus elinikäiseen oppimiseen erityisesti perustaitojen hankkimiseksi ja päivittämiseksi.

Tämän poliittisen mandaatin pohjalta Koulutus 2010 -työohjelman yhteydessä vuonna 2001 perustettu perustaitoja käsittelevä työryhmä on kehittänyt avaintaitoja koskevan viitekehyksen[2], jota tarvitaan tietoon perustuvassa yhteiskunnassa, ja on lisäksi valmistellut joukon suosituksia varmistamaan, että kyseiset avaintaidot ovat kaikkien kansalaisten ulottuvilla[3].

Vuonna 2004 annetussa neuvoston ja komission yhteisessä Koulutus 2010 -työohjelman edistymistä koskevassa väliraportissa[4] pidettiin aiheellisena laatia yhteiset eurooppalaiset viitearvot ja periaatteet tukemaan kansallisia politiikkoja ja edistämään uudistusta ja annettiin etusija avaintaitoja koskeville puitteille.

Tässä suositusehdotuksessa esitetään avaintaitoja koskeva eurooppalainen vertailuväline ja ehdotetaan, miten voidaan varmistaa, että kyseiset avaintaidot ovat elinikäisen oppimisen avulla kaikkien kansalaisten saavutettavissa.

Sen käytännön tavoitteet ovat seuraavat:

1) Yksilöidä ja määritellä henkilökohtaisen onnistumisen tunteen, sosiaalisen osallisuuden ja työllistyvyyden edellyttämät avaintaidot.

2) Tukea jäsenvaltioiden toimia, joilla varmistetaan, että yleissivistävän ja ammatillisen peruskoulutuksen päättymiseen mennessä nuorilla on sellaiset avaintaidot, jotka antavat heille valmiudet aikuiselämään, ja että aikuiset voivat kehittää ja päivittää avaintaitoja koko elämänsä ajan.

3) Antaa poliittisille päättäjille, koulutuksen tarjoajille, työnantajille ja oppijoille itselleen Euroopan tason vertailuväline, liitteenä oleva Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskeva eurooppalainen viitekehys[5] , helpottamaan kansallisia ja Euroopan tason toimia, joilla pyritään saavuttamaan yhdessä sovitut tavoitteet.

4) Antaa puitteet sekä Koulutus 2010 -työohjelman että yhteisön koulutusohjelmien yhteydessä toteutettaville yhteisötason jatkotoimille.

- Taitojen tarve tietoon perustuvassa yhteiskunnassa

Kansainvälisten tutkimusten mukaisesti ’taito’ on määritelty tässä tilanteeseen sopivana tietojen, taitojen ja asenteiden yhdistelmänä. Avaintaidot tukevat henkilökohtaisen onnistumisen tunnetta, sosiaalista osallisuutta, aktiivista kansalaisuutta ja työllistyvyyttä.

Tietoon perustuvan yhteiskunnan kehitys lisää avaintaitojen kysyntää sekä henkilökohtaisella, julkisella että ammatillisella elämänalueella. Tapa, jolla ihmiset hankkivat tietoa ja palveluja, on muuttumassa samoin kuin yhteiskunnan rakenne ja koostumus. Sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja demokraattisen kansalaisuuden kehittämisestä on tullut yhä tärkeämpää, ja tämä edellyttää ihmisiltä tietoa, kiinnostusta ja aktiivisuutta. Tästä syystä myös kaikkien tarvitsemat tiedot, taidot ja asenteet ovat muuttumassa.

Talouselämän kiihtyvä kansainvälistyminen vaikuttaa työelämään aiheuttamalla nopeita muutoksia tiiviissä tahdissa sekä luomalla uutta tekniikkaa ja uusia tapoja organisoida yrityksiä. Työntekijöiden on sekä päivitettävä työkohtaisia taitojaan että hankittava yleistaitoja, joiden avulla he voivat sopeutua muutokseen. Työvoiman tiedot, taidot ja asenteet ovat innovaatiotoiminnan, tuottavuuden ja kilpailukyvyn tärkein tekijä, ja ne parantavat työntekijöiden motivaatiota, työtyytyväisyyttä ja työn laatua.

Marraskuussa 2004 Lissabonin strategiaa käsittelevän korkean tason ryhmän raportissa tehtiin kuitenkin selväksi, että Euroopassa ei tehdä läheskään riittävästi sen hyväksi, että ihmisillä olisi välineet sopeutua muuttuviin työmarkkinoihin, ja tämä koskee niin korkeaa kuin matalaa ammattiosaamista edellyttäviä töitä. On arvioitu, että kolmasosalla Euroopan työvoimasta (80 miljoonalla ihmisellä) on vähäinen ammattitaito. Lisäksi vuonna 2004 annetussa Cedefopin raportissa arvioitiin, että vuoteen 2010 mennessä ainoastaan 15 prosenttia uusista työpaikoista soveltuu pelkän peruskoulutuksen saaneille henkilöille, kun taas 50 prosentissa työpaikoista edellytetään korkeaa ammattitaitoa.

Kansainvälisistä tutkimuksista, kuten aikuisten lukutaitotutkimuksesta (IALS) käy ilmi, että monissa Euroopan maissa suurella osalla aikuisväestöstä ei ole riittävää luku- ja kirjoitustaitoa, jotta he voisivat toimia yhteiskunnassa, ja että erityisesti koulunsa keskeyttäneet ovat riskiryhmä. Vaikka Euroopan lukutaidottomuusluvut vaikuttavat suhteellisen alhaisilta, tämä ilmiö on olemassa kaikkialla, ja joissain vähemmistöryhmissä lukutaidottomuus on merkittävä ongelma. Vuoden 2005 tiedot eurooppalaisista viitearvoista (benchmarks), jotka neuvosto hyväksyi toukokuussa 2003[6], osoittavat, ettei vuoden 2000 jälkeen ole onnistuttu vähentämään heikon tuloksen lukutaitotestissä saaneiden 15-vuotiaiden määrää eikä lisäämään ylemmän keskiasteen koulutuksen loppuun suorittaneiden määrää. Edistys myös muiden viitetasojen saavuttamisessa on liian vaatimatonta: nykyistä vauhtia koulunkäynnin keskeyttämisaste putoaa 14 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä, kun taas viitetaso on 10 prosenttia. Aikuisten osallistuminen koulutukseen kasvaa vain 0,1–0,2 prosenttiyksikköä vuodessa, millä vauhdilla vuoden 2010 viitetasoksi asetettua 12,5 prosentin tavoitetta ei saavuteta. Lisäksi tiedoista käy ilmi, että heikosti koulutetut henkilöt eivät todennäköisesti osallistu täydennyskoulutukseen, minkä vuoksi on vaikeampaa tukea niitä, jotka tarvitsevat tukea eniten.

- Avaintaitojen edistäminen nykyisellään

Euroopan tasolla Leonardo da Vinci -yhteisöohjelmasta ja Sokrates-ohjelman Grundtvig-toiminnosta annetaan apua hankkeille, joilla tuetaan perustaitojen saavuttamista.

Koulutus 2010 -työohjelman hyväksymisen jälkeen monet työryhmät ovat keskittyneet tietyille osa-alueille, kuten tieto- ja viestintätekniikkaan, tai laajempiin teemoihin (esimerkiksi sosiaaliseen osallisuuteen ja aktiiviseen kansalaisuuteen), joille avaintaitoja koskeva työ on antanut kontekstin kokoamalla kaikki olennaiset taidot yksiin kehyksiin. Lisäksi avaintaitoja koskevassa työssä on kerätty ja levitetty hyviä toimintatapoja, muun muassa kehitetty oppivelvollisuuskoulutukseen sisältyviä poikittaistaitoja, varmistettu avaintaitojen saatavuus epäsuotuisassa asemassa oleville oppijoille ja kehitetty johdonmukaista avaintaitokoulutusta aikuisille.

Avaintaitoja koskeva työ liittyy läheisesti Euroopan koulutusjärjestelmien parantamiseen, muun muassa meneillään olevaan eurooppalaisen tutkintokehyksen kehittämistyöhön, sekä aloitteisiin, joiden tarkoituksena on parantaa tutkintojen ja pätevyyksien avoimuutta ja tunnustamista (kuten epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen tunnustamisperiaatteet ja opintosuoritusten siirtojärjestelmät). Lisäksi avaintaitotyön kanssa yhteen kuuluu opettajien tutkintoja ja pätevyyksiä koskeviin yhteisiin eurooppalaisiin periaatteisiin liittyvä työ, koska siinä käsitellään koulujen muuttuvaa roolia nuorison taitojen kehittämisessä.

Jäsenvaltioissa on vilkasta toimintaa yleissivistävän perusopetuksen opetussuunnitelmien uudistamiseksi, missä näkyy huomion siirtyminen tiedon omaksumisesta sellaisten yleisten valmiuksien kehittämiseen, joiden avulla nuoret varustetaan aikuiselämään ja jatko-oppimiseen. Tämä edellyttää erilaisia lähestymistapoja oppimisjärjestelyihin samoin kuin uusia valmiuksia opettajilta. Tämän vuoksi keskustellaan siitä, mitkä taidot kaikilla nuorilla olisi oltava ja miten kouluja tuetaan parhaiten, esimerkiksi kehittämällä niiden hallintotapaa ja arviointia. Myös oppimisen sosiaalinen puoli on saanut tärkeämmän aseman: heikot oppimislähtökohdat johtuvat yleensä henkilökohtaisista, sosiaalisista, kulttuurisista ja taloudellisista tekijöistä, ja niihin on tarpeen puuttua yhteistyössä muiden sektoreiden kanssa. Koulut etsivät keinoja, joilla perheet ja paikallisyhteisöt sitoutetaan tukemaan nuorison oppimista ja sen lisäksi edistämään elinikäistä oppimista koko yhteisössä.

Monet maat ovat aloittaneet esimerkiksi luku- ja laskutaitoa ja tieto- ja viestintätekniikkaa koskevia perustaito-ohjelmia, jotka on suunnattu aikuisille ja toteutettu usein kansalaisjärjestöjen kautta. Toisaalta monet maat eivät vielä ole siinä asemassa, että kaikilla kansalaisilla olisi mahdollisuus oppia ja päivittää perustaitoja, ja vaikka monissa maissa tunnustetaan, että aikuisoppijat tarvitsevat laajempia taitoja, ei ole kuitenkaan päästy yksimielisyyteen siitä, mitä nämä taidot ovat, ja opetus on siksi edelleen epäyhtenäistä.

Esimerkit jäsenvaltioiden hyvistä menettelytavoista osoittavat, että aikuisopetus olisi keskitettävä selkeästi määritettyihin kansallisiin, alueellisiin ja/tai paikallisiin prioriteetteihin. Aikuisopetuksen olisi perustuttava infrastruktuureihin, joissa tunnustetaan aikuisten vaihtelevat tarpeet ja vastataan niihin pätevien opettajien/kouluttajien avulla, ja sellaisiin toimiin, joilla varmistetaan koulutuksen saatavuus kannustimien, ohjauksen ja neuvonnan tuella. Oppijoiden erityistilanteet olisi tunnustettava: heidän aiemmat kokemuksensa, oppimistarpeensa ja toiveensa olisi otettava huomioon samoin kuin sosiaali- ja työllisyyspolitiikkaan liittyvät laajemmat kysymykset, jotka edellyttävät kaikkien osapuolten sitoutumista.

Vaikka hyvistä menettelytavoista on monia onnistuneita esimerkkejä, avaintaitojen opetus on harvoin mukautettu vastaamaan kaikenikäisten kansalaisten oppimistarpeita. Tällä suosituksella tuodaan siten merkittävää lisäarvoa antamalla vertailuväline, jonka avulla yksilöidään kaikille tarpeellisiksi katsotut avaintaidot ja tuetaan jäsenvaltioita niiden pyrkiessä varmistamaan, että avaintaitojen opetus sisältyy täysimääräisesti niiden elinikäistä oppimista koskeviin strategioihin ja infrastruktuureihin.

- Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa

Ehdotuksella tuetaan kasvua, työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevia Lissabonin tavoitteita:

- Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen yhdennetyissä suuntaviivoissa[7] tunnustetaan taitojen merkitys työllisyyteen (erityisesti heikoimmassa asemassa olevat väestöryhmät) sekä mukauduttaessa muutoksiin. Tämän pitäisi olla merkittävä osa yhdennettyjen suuntaviivojen täytäntöönpanoa koskevissa jäsenvaltioiden kansallisissa uudistusohjelmissa.

- Sosiaalipolitiikassa korostetaan yleissivistävän ja ammatillisen peruskoulutuksen asemaa ulospääsynä köyhyydestä ja/tai sosiaalisen yhteenkuuluvuuden välineenä.

- Nuorisosopimuksessa[8] kehotetaan varmistamaan, että tiedot soveltuvat tietoon perustuvan talouden tarpeisiin, ja siksi edistämään yhteisten perustaitojen määrittelemistä.

- Yrittäjyyttä koskevassa toimintasuunnitelmassa[9] tunnustetaan koulutuksen perustavaa laatua oleva merkitys ja se, että yrittäjyys on yksi avaintaidoista.

- ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskeva eurooppalainen viitekehys” sisältää tiedot, taidot ja asenteet, joiden avulla ihmiset voivat paremmin toteuttaa sekä kestävää kehitystä että demokraattista kansalaisuutta.

2. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

Tämän ehdotuksen perustana on ollut avaintaitoja koskeva viitekehys, jonka laati jäsenvaltioiden, EFTA/ETA-maiden, ehdokasmaiden (tammikuusta 2003) ja eurooppalaisten järjestöjen asiantuntijoista koostunut työryhmä. Asiantuntijat edustivat poliittisia päätöksentekijöitä, oppivelvollisuus- ja aikuiskoulutuksen ammattilaisia ja tutkijoita sekä yhteisötason sidosryhmiä.

Keskustelut on käyty sidosryhmien tai kansainvälisten organisaatioiden järjestämissä konferensseissa ja seminaareissa. Opetusministerit keskustelivat avaintaitojen eurooppalaisesta ulottuvuudesta heinäkuussa 2004 Rotterdamissa järjestetyssä epävirallisessa kokouksessaan ja kannustivat komissiota jatkamaan työskentelyä tämän aloitteen edistämiseksi.

Viiden asiantuntijan kohderyhmä (yliopistoista ja koulujen kehittämistä käsittelevistä valtioiden virastoista) koottiin keväällä 2005 hiomaan avaintaitokehystä asiantuntemuksensa sekä konferensseista ja muista lähteistä saadun palautteen pohjalta ja keskustelemaan sen täytäntöönpanosta.

Ammatillisen koulutuksen neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin syys-lokakuussa 2005.

- Asiantuntijalausunnot

Kansainvälistä työtä koskevaa tutkimusta varten palkattiin konsultti. Erityisaiheita kuten perustaitokehyksen eurooppalaista ulottuvuutta, heikossa asemassa olevien oppijoiden koulutusta ja yrittäjyyttä valmisteltiin pienemmissä ryhmissä ja tulokset hyväksyttiin laajemmassa työryhmässä[10].

Kuulemismenettely ja asiantuntijalausunnot vahvistivat käsitystä, että Euroopan tasoinen aloite tarvitaan ja että ehdotettu lähestymistapa on vallitsevien kehityssuuntausten mukainen ja siten tervetullut.

- Vaikutusten arviointi

Tällä ehdotuksella tuetaan elinikäistä oppimista koskevia jäsenvaltioiden strategioita sekä koulutusjärjestelmiä. Sen avulla helpotetaan opetussuunnitelmien uudistamista ja sitä koskevaa keskustelua sekä annetaan lisäpontta johdonmukaisen aikuiskoulutuksen järjestämiseen. Tällä on positiivinen vaikutus yksilöiden henkilökohtaiseen, sosiaaliseen ja työelämään sekä laajemmassa mielessä myös sosiaalista yhteenkuuluvuutta, taloudellista kilpailukykyä ja kasvua koskeviin Lissabonin tavoitteisiin. Suurin vaikutus sillä pitäisi olla huonoimmassa asemassa oleviin ryhmiin, jotka eivät nykyisin useinkaan saavuta avaintaitoja.

3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

- Tiivistelmä ehdotetuista toimista

Suositusehdotuksessa määritellään avaintaidot, joita kaikki kansalaiset tarvitsevat tietoon perustuvissa talouksissa ja yhteiskunnissa. Siinä tunnustetaan, että täytäntöönpanoa koskevat päätökset on parasta tehdä kansallisella, alueellisella ja/tai paikallistasolla. Ehdotuksessa kehotetaan jäsenvaltioita varmistamaan, että kaikilla on avaintaidot yleissivistävän ja ammatillisen peruskoulutuksen päättymiseen mennessä, ja kannustetaan jäsenvaltioita puuttumaan heikkoihin oppimislähtökohtiin. Aikuisten osalta suosituksessa kehotetaan luomaan kattavia infrastuktuureja yhdessä asianomaisten kumppaneiden kanssa.

Ehdotuksessa kehotetaan komissiota tukemaan kansallisia uudistuksia seuraavin keinoin:

- vertaisoppiminen, hyvien toimintatapojen vaihto ja edistymisestä tiedottaminen joka toinen vuosi laadittavissa Koulutus 2010 -raporteissa

- asianomaisten hankkeiden tukeminen yhteisön koulutusohjelmista

- yksimielisyyden edistäminen siitä, mitä avaintaidot ovat ja miten ne ovat yhteydessä työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaan

- kumppanuuksien edistäminen työmarkkinaosapuolten ja muiden asianomaisten organisaatioiden kanssa.

- Oikeusperusta

Perustamissopimuksen 149 artiklan mukaisesti yhteisö myötävaikuttaa korkealaatuisen koulutuksen kehittämiseen rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimintaa pitäen täysin arvossa jäsenvaltioiden vastuuta opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmien järjestämisestä sekä niiden sivistyksellistä ja kielellistä monimuotoisuutta. Suositusehdotuksen tarkoituksena on tukea avaintaitoja koskevan vertailuvälineen avulla jäsenvaltioiden pyrkimyksiä kehittää yleissivistävän ja ammatillisen peruskoulutuksen järjestelmäänsä sekä aikuisten yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä kannustaa jäsenvaltiota jatkamaan yhteistyötä Koulutus 2010 -työohjelman puitteissa. Suositusehdotuksen tavoitteena on kyseisen artiklan 2 kohdan mukaisesti kehittää tietojen ja kokemusten vaihtoa yhteisissä kysymyksissä, jotka koskevat avaintaitojen opettamista osana elinikäistä oppimista.

Perustamissopimuksen 150 artiklassa määrätään, että yhteisön toimilla tuetaan ja täydennetään jäsenvaltioiden toimia ja erityisesti, kuten kyseisen artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, parannetaan valmentavaa ammatillista koulutusta ammattiin pääsyn ja palaamisen helpottamiseksi työmarkkinoilla sekä kehitetään yhteisiä kysymyksiä koskevaa tietojen ja kokemusten vaihtoa. Ehdotetun suosituksen tavoitteena on parantaa kyseisiä ammatillisen koulutuksen näkökohtia antamalla avaintaitoja koskeva vertailuväline, jonka avulla helpotetaan jäsenvaltioiden pyrkimyksiä mukauttaa ammatillinen koulutusjärjestelmänsä vastaamaan työmarkkinoiden ja koko yhteiskunnan muutoksia.

- Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate

Suositusehdotuksella edistetään koulutuksen laatua tukemalla työtä, johon jäsenvaltiot ovat sitoutuneet Koulutus 2010 -työohjelman yhteydessä, sekä hyväksyessään eurooppalaiset viitetasot neuvostossa toukokuussa 2003. Sen avulla kannustetaan ja tuetaan kansallisia uudistuksia ja oppimista muiden maiden hyvistä toimintatavoista ja autetaan siten jäsenvaltioita luomaan kattava ja johdonmukainen avaintaitojen opetus osana elinikäisen oppimisen strategiaa. Näin ollen tämä ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. Suosituksella perustetaan eurooppalainen viitekehys, joka koskee kaikille kansalaisille välttämättömiä avaintaitoja, sekä luodaan ja edistetään poliittista sitoutumista uudistuksiin, joita ei ole mahdollista saada aikaan esimerkiksi ainoastaan yhteisön koulutusohjelmilla. Suosituksen täytäntöönpano jätetään kuitenkin kokonaisuudessaan jäsenvaltioille, ja siitä syystä ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.

4. VAIKUTUS TALOUSARVIOON

Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon.

2005/0221(COD)

Ehdotus

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS

elinikäisen oppimisen avaintaidoista

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan 4 kohdan ja 150 artiklan 4 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen[11],

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[12],

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[13],

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[14],

sekä katsovat seuraavaa:

1. Lissabonissa vuonna 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä todettiin, että Euroopan keskeisenä tehtävänä on määritellä Euroopan tasolla uudet perustaidot, joilla vastataan globalisaation ja tietoon perustuvaan talouteen siirtymisen aiheuttamiin haasteisiin, ja korostettiin, että ihmiset ovat Euroopan tärkein voimavara. Sittemmin kyseiset käsitykset on ilmaistu uudelleen muun muassa maaliskuussa 2003 ja maaliskuussa 2005 kokoontuneissa Eurooppa-neuvostoissa sekä uudistetussa Lissabonin strategiassa, joka hyväksyttiin vuonna 2005.

2. Tukholmassa vuonna 2001 ja Barcelonassa vuonna 2002 kokoontuneet Eurooppa-neuvostot hyväksyivät Euroopan koulutusjärjestelmien konkreettiset tulevaisuuden tavoitteet ja niiden saavuttamiseksi vuoteen 2010 mennessä laaditun työohjelman (Koulutus 2010 -työohjelma). Tavoitteet sisältävät taitojen kehittämisen tietoyhteiskuntaa varten sekä kieltenoppimisen edistämistä ja yrittäjähengen kehittämistä koskevat erityistavoitteet samoin kuin yleistavoitteen edistää koulutuksen eurooppalaista ulottuvuutta.

3. Komission tiedonannossa elinikäisestä oppimisesta[15] ja 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston päätöslauselmassa elinikäisestä oppimisesta[16] yksilöitiin ”uudet perustaidot” ensisijaisiksi ja korostettiin, että elinikäisen oppimisen on alettava esikouluiässä ja jatkuttava eläkkeelle jäämisen jälkeisen aikaan. Brysselissä maaliskuussa 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien liitteenä olevassa nuorisosopimuksessa korostettiin tarvetta edistää yhteisten ydintaitojen kehittämistä.

4. Keskustelleessaan yhteisön työllisyyskehityksen parantamisesta maaliskuussa 2003 ja joulukuussa 2003 kokoontuneet Eurooppa-neuvostot korostivat, että on tarpeen kehittää elinikäistä oppimista keskittyen erityisesti aktiivisiin ja ennaltaehkäiseviin toimiin työttömyyden ja työelämän ulkopuolelle jäämisen ehkäisemiseksi. Tämä perustui työllisyystyöryhmän raporttiin, jossa painotettiin kansalaisten kykyä sopeutua muutoksiin, heidän integroimistaan työmarkkinoille sekä elinikäisen oppimisen keskeistä merkitystä.

5. Marraskuussa 2004 hyväksytyssä neuvoston raportissa koulutuksen laajemmasta asemasta korostettiin sitä, että koulutus auttaa säilyttämään ja uudistamaan yhteiskunnan yhteistä kulttuuritaustaa ja että se on erityisen tärkeää aikana, jolloin kaikki jäsenvaltiot joutuvat pohtimaan, kuinka kohdata kasvavan sosiaalisen ja kulttuurisen moninaisuuden tuomat haasteet. Lisäksi koulutuksen merkittävänä tehtävänä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittajana on tukea kansalaisten pääsyä työelämään ja pysymistä työllistettynä.

6. Neuvosto hyväksyi toukokuussa 2003 viisi eurooppalaista viitearvoa, mikä on osoitus sitoutumisesta parantaa mitattavalla tavalla keskimääräistä eurooppalaista suoritusta. Lukutaitoa, koulunkäynnin keskeyttämistä, ylemmän keskiasteen koulutuksen loppuun saattamista ja aikuisten osallistumista elinikäiseen oppimiseen koskevat viitearvot liittyvät läheisesti avaintaitojen kehittämiseen.

7. Komission vuonna 2005 antamassa kertomuksessa, joka koskee edistystä Lissabonissa asetettujen koulutustavoitteiden saavuttamisessa[17], todettiin, ettei ollut onnistuttu vähentämään heikon tuloksen lukutaitotestissä saaneiden 15-vuotiaiden määrää eikä lisäämään ylemmän keskiasteen koulutuksen loppuun suorittaneiden määrää. Koulunkäynnin keskeyttämistä oli jonkin verran pystytty vähentämään, mutta Eurooppa-neuvoston toukokuussa 2003 hyväksymiä eurooppalaisia viitetasoja ei nykyisillä määrillä saavuteta vuoteen 2010 mennessä. Aikuisten osallistuminen koulutukseen ei kasva tarpeeksi nopeasti saavuttaakseen vuoden 2010 viitetason, ja tiedoista käy ilmi, että vähäisen ammattitaidon omaavat henkilöt eivät todennäköisesti osallistu täydennyskoulutukseen.

8. Euroopan työmarkkinaosapuolet hyväksyivät maaliskuussa 2002 ammattitaidon ja pätevyyden elinikäistä kehittämistä koskevat toimintapuitteet, joissa korostettiin liike-elämän tarvetta mukauttaa rakenteitaan yhä nopeammin säilyttääkseen kilpailukykynsä. Tiimityöskentely, hierarkian keventäminen, vastuualueiden delegointi ja kasvava monisuorittamisen tarve johtavat oppimisorganisaatioiden kasvuun. Näin ollen organisaatioiden kyky yksilöidä kaikkien työntekijöiden taitoja, tunnistaa ne ja saada ne käyttöön sekä kannustaa taitojen kehittämiseen muodostavat uusien kilpailustrategioiden perustan.

9. Ammatillista koulutusta koskevassa Maastrichtin tutkimuksessa todetaan merkittävä kuilu uusissa työpaikoissa edellytettyjen koulutustasojen ja eurooppalaisen työvoiman koulutustason välillä. Yli kolmasosalla Euroopan työvoimasta (80 miljoonalla henkilöllä) on vähäinen ammattitaito, kun taas arvion mukaan vuoteen 2010 mennessä lähes 50 prosentissa työpaikoista edellytetään korkea-asteen koulutusta, 40 prosentissa ylempää keskiasteen koulutusta, ja vain 15 prosenttia työpaikoista soveltuu pelkän peruskoulutuksen hankkineille.

10. Kesäkuussa 2005 Eurooppa-neuvoston hyväksymien kasvua ja työllisyyttä koskevien yhdennettyjen suuntaviivojen (2005–2008) mukaan on tärkeää varustaa nuoriso avaintaidoilla ja nostaa koulutustasoa. Erityisesti työllisyyden suuntaviivoissa kehotetaan mukauttamaan koulutusjärjestelmiä vastaamaan uusia pätevyysvaatimuksia siten, että jäsenvaltioiden uudistusohjelmissa yksilöidään entistä paremmin ammatilliset tarpeet ja avaintaidot.

11. Vuonna 2004 annetussa Lissabonin strategiaa käsittelevässä korkean tason ryhmän raportissa tehtiin selväksi, että Euroopassa ei kuitenkaan tehdä läheskään riittävästi sen hyväksi, että ihmisillä olisi välineet sopeutua muuttuviin työmarkkinoihin, ja tämä koskee niin korkeaa kuin matalaa ammattiosaamista edellyttäviä töitä ja sekä teollisuutta että palvelualoja.

12. Vuonna 2004 annetussa neuvoston ja komission yhteisraportissa Koulutus 2010 -työohjelmasta korostettiin tarvetta varmistaa, että kaikilla kansalaisilla on elinkäistä oppimista koskevien jäsenvaltioiden strategioiden edellyttämät taidot. Uudistuksen edistämiseksi ja helpottamiseksi raportissa suositellaan yhteisten eurooppalaisten viitearvojen ja periaatteiden kehittämistä ja asetetaan etusijalle avaintaitoja koskevat puitteet.

13. Tämän suosituksen tavoitteena on edistää laadukkaan koulutuksen kehittämistä tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimia, joiden tarkoituksena on varmistaa, että jäsenvaltioiden yleissivistävän ja ammatillisen peruskoulutuksen järjestelmät antavat kaikille nuorille mahdollisuudet kehittää avaintaitonsa tasolle, jonka antaa heille valmiudet jatko-oppimiseen ja aikuiselämään ja että aikuiset voivat johdonmukaisen ja kattavan elinikäisen oppimisen avulla kehittää ja päivittää avaintaitojaan. Suosituksessa annetaan poliittisille päättäjille, koulutuksen tarjoajille, työnantajille ja oppijoille itselleen yhteinen avaintaitoja koskeva eurooppalainen viitekehys, jonka tarkoituksena on helpottaa kansallista uudistusta ja tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden ja komission välillä yhteisten eurooppalaisten viitetasojen saavuttamiseen tähtäävän Koulutus 2010 -työohjelman yhteydessä. Lisäksi suositus tukee muita asiaankuuluvia politiikan aloja, kuten työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa sekä muita nuorisoon vaikuttavia politiikan aloja.

14. Tämä suositus on perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukainen, koska sen tavoitteena on tukea ja täydentää jäsenvaltioiden toimia vahvistamalla yhteinen viitekehys, jonka avulla edistetään ja helpotetaan kansallisia uudistuksia ja yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa. Tämä suositus on kyseisessä artiklassa tarkoitetun suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska antamalla suosituksen täytäntöönpano jäsenvaltioiden tehtäväksi ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

SUOSITTAVAT, ETTÄ JÄSENVALTIOT:

1. varmistavat, että yleissivistävä ja ammatillinen peruskoulutus antaa kaikille nuorille mahdollisuudet kehittää avaintaitonsa tasolle, joka antaa heille valmiudet aikuiselämään ja perustan jatko-oppimiselle ja työelämälle;

2. varmistavat, että toteutetaan asianmukaisia toimia sellaisten nuorten hyväksi, jotka ovat henkilökohtaisten, sosiaalisten, kulttuuristen tai taloudellisten olojen vuoksi koulutuksen kannalta epäsuotuisassa asemassa ja tarvitsevat erityistukea käyttääkseen koko oppimispotentiaalinsa;

3. varmistavat, että aikuiset voivat koko elämänsä ajan kehittää ja päivittää avaintaitojaan ja että kansallisella sekä alue- ja paikallistasolla kiinnitetään erityistä huomiota ensisijaisiin kohderyhmiin;

4. varmistavat, että aikuisten jatkuvaan yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen on olemassa asianmukainen infrastruktuuri mukaan luettuina opettajat ja kouluttajat, koulutuksen saatavuuden varmistavat toimenpiteet ja aikuisten erilaiset tarpeet huomioon ottava tukijärjestelmä oppijoille;

5. varmistavat, että yksittäisille kansalaisille suunnattu aikuisten yleissivistävä ja ammatillinen koulutus on johdonmukaista ja läheisessä yhteydessä työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaan ja muihin nuorisoa koskeviin politiikan aloihin ja että koulutuksen osalta tehdään yhteistyötä työmarkkinaosapuolten ja muiden sidosryhmien kanssa;

6. käyttävät liitteenä olevaa asiakirjaa ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskeva eurooppalainen viitekehys” vertailuvälineenä kehittäessään avaintaitojen opettamista kaikille kansalaisille osana elinikäisen oppimisen strategiaa.

PANEVAT MERKILLE KOMISSION AIKEET:

1. tukea jäsenvaltioita niiden pyrkiessä kehittämään yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiään ja panemaan täytäntöön tämän suosituksen, mukaan luettuna ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskevan eurooppalaisen viitekehyksen” käyttäminen vertailukohtana, jonka avulla helpotetaan vertaisoppimista ja hyvien toimintatapojen vaihtoa, sekä seuraamaan kehitystä ja raportoimaan saavutetusta edistyksestä Koulutus 2010 -työohjelmaa koskevilla, joka toinen vuosi laadittavilla raporteilla;

2. käyttää ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskevaa eurooppalaista viitekehystä” vertailukohtana pannessaan täytäntöön yhteisön koulutusohjelmia ja varmistaessaan, että niillä edistetään avaintaitojen hankkimista;

3. edistää ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskevan eurooppalaisen viitekehyksen” laajempaa käyttöä aiheeseen liittyvillä yhteisöpolitiikan aloilla, erityisesti työllisyys-, nuoriso- ja sosiaalipolitiikassa, ja luoda uusia yhteyksiä työmarkkinaosapuoliin ja muihin kyseisillä aloilla toimiviin tahoihin;

4. tarkistaa ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskevan eurooppalaisen viitekehyksen” vaikutukset Koulutus 2010 -työohjelman puitteissa ja toimittaa neljän vuoden kuluttua tämän suosituksen voimaantulosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen saaduista kokemuksista ja vaikutuksista tulevaisuuteen.

Tehty Brysselissä

Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta

Puhemies Puheenjohtaja

LIITE

Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskeva

eurooppalainen viitekehys

Johdanto

Viitekehys sisältää kahdeksan avaintaitoa:

1. Viestintä äidinkielellä

2. Viestintä vierailla kielillä

3. Matemaattinen osaaminen ja perusosaaminen luonnontieteiden ja tekniikan aloilla

4. Digitaaliset taidot

5. Oppimistaidot

6. Ihmissuhde- ja sosiaaliset taidot, kulttuurien väliset valmiudet ja kansalaisuuteen liittyvät taidot

7. Yrittäjyys

8. Kulttuurin ilmaisumuodot.

Taidot on määritelty tässä asiayhteyteen sopivana tietojen, taitojen ja asenteiden kokonaisuutena. Kaikki yksilöt tarvitsevat avaintaitoja henkilökohtaisen onnistumisen tunnetta ja kehitystä, aktiivista kansalaisuutta, sosiaalista osallisuutta ja työtä varten. Yleissivistävän ja ammatillisen peruskoulutuksen päättymiseen mennessä nuorilla olisi oltava sellaiset avaintaidot, jotka antavat heille valmiudet aikuiselämään, ja näitä taitoja olisi ylläpidettävä, kehitettävä edelleen ja päivitettävä osana elinikäistä oppimista.

Monet avaintaidot ovat limittäisiä ja läheisesti toisiinsa sidoksissa: tietyn alueen olennaiset piirteet tukevat myös toisen alueen taitoja. Kieleen, lukemiseen, laskemiseen sekä tieto- ja viestintätekniikkaan liittyvät perustaidot muodostavat oppimisen olennaisen perustan, ja oppimistaidot tukevat kaikkea oppimistoimintaa. Viitekehyksessä sovelletaan tiettyjä teemoja, jotka ovat tärkeitä kaikissa kahdeksassa avaintaidossa: kriittinen ajattelu, luovuus, aloitteellisuus, ongelmanratkaisu, riskinarviointi, päätöksenteko ja tunteiden rakentava hallinta.

Avaintaidot

1. Viestintä äidinkielellä [18]

Määritelmä: Viestintä äidinkielellä merkitsee kykyä ilmaista ja tulkita ajatuksia, tunteita ja faktoja sekä suullisesti että kirjallisesti (kuullun ymmärtäminen, puhuminen, lukeminen ja kirjoittaminen) sekä olla asianmukaisessa kielellisessä vuorovaikutuksessa kaikissa sosiaaliseen elämään ja kulttuuriin liittyvissä tilanteissa, kuten koulutuksessa, työssä, kotona ja vapaa-aikana.

… Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

Viestintä äidinkielellä edellyttää tietoa perussanastosta, käytännön kieliopista ja kielen käyttötavoista. Siihen kuuluu tietoisuus verbaalisen vuorovaikutuksen päätyypeistä, tietyistä kaunokirjallisista ja muista teksteistä, kielen tyylien ja rekistereiden pääpiirteistä, kielen vaihtelevuudesta ja viestinnästä eri tilanteissa.

Yksilöillä olisi oltava taito kommunikoida sekä suullisesti että kirjallisesti erilaisissa viestintätilanteissa sekä seurata omaa kielenkäyttöään ja mukauttaa sitä tilanteen edellyttämällä tavalla. Avaintaito sisältää myös valmiudet kirjoittaa ja lukea erityyppisiä tekstejä samoin kuin etsiä, kerätä ja käsitellä tietoa, käyttää apuvälineitä sekä muodostaa ja ilmaista omia argumentteja vakuuttavasti ja tilanteeseen sopivalla tavalla.

Viestinnän kannalta myönteiseen asenteeseen sisältyy pyrkimys kriittiseen ja rakentavaan vuoropuheluun, esteettisten arvojen kunnioittaminen ja halu niiden saavuttamiseen sekä kiinnostus kanssakäymiseen muiden ihmisten kanssa.

2. Viestintä vierailla kielillä

Määritelmä: Vierailla kielillä tapahtuvalla viestinnällä on pääosin samat ominaisuudet kuin äidinkielisellä viestinnällä. Se perustuu kykyyn ymmärtää, ilmaista ja tulkita ajatuksia, tunteita ja faktoja sekä suullisesti että kirjallisesti (kuullun ymmärtäminen, puhuminen, lukeminen ja kirjoittaminen) erilaisissa sosiaaliseen elämään ja kulttuuriin liittyvissä tilanteissa, kuten työssä, kotona, vapaa-aikana ja koulutuksessa, yksilön omien toiveiden ja tarpeiden mukaan. Vierailla kielillä tapahtuva viestintä edellyttää myös sovittelutaitoja ja kulttuurienvälistä ymmärtämystä. Yksilön suoritustaso vaihtelee kielen neljän osa-alueen ja kielten välillä samoin kuin hänen taustansa, ympäristönsä sekä tarpeidensa ja kiinnostuksen kohteidensa mukaan.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

Ylimääräisten tai vieraiden kielten osaaminen edellyttää tietoa sanastosta ja käytännön kieliopista, tietoisuutta verbaalisen vuorovaikutuksen päätyypeistä ja kielen rekistereistä. Sosiaalisiin tapoihin, kulttuurinäkökohtiin ja kielten vaihtelevuuteen liittyvä tieto on tärkeää.

Olennaisiin taitoihin kuuluu kyky ymmärtää puhuttua kieltä sekä aloittaa keskustelu, pitää sitä yllä ja päättää se samoin kuin lukea ja ymmärtää omiin tarpeisiin soveltuvia tekstejä. Yksilöiden pitäisi lisäksi osata käyttää asianmukaisesti apuvälineitä ja oppia kieliä myös epävirallisissa yhteyksissä osana elinikäistä oppimista.

Myönteiseen asenteeseen kuuluu kulttuurierojen ja kulttuurien moninaisuuden arvostaminen sekä kiinnostus ja uteliaisuus kieliä ja kulttuurienvälistä kommunikaatiota kohtaan.

3. Matemaattinen osaaminen ja perusosaaminen luonnontieteiden ja tekniikan aloilla

Määritelmä:

A. Matemaattisilla taidoilla tarkoitetaan kykyä käyttää yhteen-, vähennys-, kerto- ja jakolaskua sekä suhdelukuja sekä päässälaskuna että kirjallisesti arkipäivän laskutehtävien ratkaisemiseksi. Pääpaino on prosessissa ja toiminnassa sekä tiedossa. Matemaattisiin taitoihin kuuluu – vaihtelevissa määrin – kyky ja halu käyttää matemaattisia ajattelutapoja (loogista ja avaruudellista ajattelua) ja esittämismuotoja (kaavoja, malleja, konstruktioita, kuvioita/kaavioita).

B. Luonnontieteisiin liittyviin taitoihin kuuluu kyky ja halu käyttää luonnonilmiöiden selittämisessä hyödynnettävää tietoa ja menetelmiä kysymysten yksilöintiä ja näyttöön perustuvien päätelmien tekemistä varten. Tekniikkaan liittyvällä osaamisella tarkoitetaan teknisen tiedon ja menetelmien soveltamista yksilön toiveita ja tarpeita vastaavalla tavalla. Näiden taitojen molempiin osa-alueisiin kuuluu ihmisen toiminnasta johtuvien muutosten ymmärtäminen ja vastuunotto yksityisenä kansalaisena.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

A. Tarpeelliset matemaattiset tiedot kattavat vankan numeroiden, mittojen ja rakenteiden, peruslaskutoimitusten ja matemaattisten esitystapojen tuntemisen, matemaattisten termien ja käsitteiden ymmärtämisen samoin kuin sen tajuamisen, mihin kysymyksiin matematiikan avulla voidaan vastata.

Yksilöillä olisi oltava taito soveltaa matemaattisia peruskäsitteitä ja -menetelmiä arkielämässä kotona ja työpaikalla sekä seurata ja arvioida väiteketjuja. Heidän pitäisi kyetä matemaattiseen päättelyyn, ymmärtää matemaattinen todistus ja kommunikoida matematiikan kielellä sekä käyttää asianmukaisia apuvälineitä.

Myönteinen asenne matematiikkaan perustuu totuuden kunnioittamiseen ja haluun etsiä syitä ja arvioida niiden validiteetti.

B. Luonnontieteiden ja tekniikan osalta olennaisiin tietoihin kuuluvat luonnon perusperiaatteet, tieteelliset peruskäsitteet, -periaatteet ja -menetelmät sekä tekniikka ja tekniset tuotteet ja prosessit. Yksilöiden olisi ymmärrettävä tieteellisten teorioiden ja sovellusten sekä tekniikan hyödyt, rajoitukset ja riskit yhteiskunnassa yleensä (suhteessa esimerkiksi päätöksentekoon, arvoihin, moraalikysymyksiin ja kulttuuriin) ja tietyillä luonnontieteen osa-alueilla kuten lääketieteessä, sekä ymmärrettävä luonnontieteiden ja tekniikan vaikutus maailmaan.

Taitoihin kuuluu kyky käyttää ja manipuloida teknisiä välineitä ja koneita sekä tieteellistä tietoa tavoitteen saavuttamiseksi tai päätöksen tai päätelmän tekemiseksi näyttöön perustuen. Yksilöiden pitäisi lisäksi kyetä tunnistamaan tieteellisen kysymyksenasettelun olennaiset piirteet ja osata selostaa päättelyketju ja sen tuloksena tehdyt päätelmät.

Avaintaitoon kuuluu kriittisesti arvioiva ja tiedonhaluinen asenne , kiinnostus eettisiin kysymyksiin ja sekä turvallisuuden että kestävän kehityksen noudattaminen erityisesti tieteen ja tekniikan suhteessa yksilöön, perheeseen, yhteisöön ja koko maapalloon.

4. Digitaaliset taidot

Määritelmä: Digitaalisiin taitoihin kuuluu tietoyhteiskunnan teknologian hallinta ja kriittinen käyttö työssä, vapaa-aikana ja viestinnässä. Niitä tukevat tieto- ja viestintätekniikan perustaidot, kuten tietokoneen käyttäminen tiedon hakuun, arviointiin, tallentamiseen, tuottamiseen, esittämiseen ja vaihtamiseen sekä viestintätarkoituksiin ja osallistumiseen yhteistyöverkostoihin Internetin välityksellä.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

Digitaalinen osaaminen edellyttää vankkoja tietoja tietoyhteiskunnan teknologian olemuksesta, asemasta ja mahdollisuuksista arkiyhteyksissä sekä yksityis- että sosiaalisessa elämässä että työssä. Näihin kuuluvat tärkeimmät tietokonesovellukset, kuten tekstinkäsittely, taulukot, tietokannat, tiedon tallennus ja hallinta sekä Internetin ja elektronisten välineiden (sähköpostin, verkkotyökalujen) käytön tarjoamien mahdollisuuksien ymmärtäminen vapaa-aikana, tiedonvälityksessä ja yhteistyöverkkoja käytettäessä, opinnoissa ja tutkimustyössä. Lisäksi olisi ymmärrettävä, miten tietoyhteiskunnan teknologialla voidaan tukea luovuutta ja innovaatiotoimintaa, sekä oltava tietoinen tietojen validiteettiin ja luotettavuuteen liittyvistä kysymyksistä samoin kuin tietoyhteiskunnan interaktiivista käyttöä koskevista eettisistä periaatteista.

Tarvittaviin taitoihin kuuluu kyky hakea, kerätä ja käsitellä tietoa ja käyttää sitä kriittisellä ja systemaattisella tavalla arvioiden tiedon merkityksellisyyttä ja erottaen todellisen ja näennäistiedon. Yksilöillä olisi oltava sellaiset välineiden käyttötaidot, joiden avulla he kykenevät tuottamaan, esittämään ja ymmärtämään monimutkaista tietoa sekä saamaan käyttöönsä, hakemaan ja käyttämään Internet-pohjaisia palveluja. Lisäksi heidän pitäisi kyetä käyttämään tietoyhteiskunnan teknologiaa kriittisen ajattelun, luovuuden ja innovaatiotoiminnan tukena.

Tietoyhteiskunnan teknologian käyttäminen edellyttää kriittistä ja harkitsevaa asennetta saatavilla olevaan tietoon ja interaktiivisten välineiden vastuullista käyttöä. Lisäksi kiinnostus osallistua kulttuurisiin, sosiaalisiin ja/tai ammatillisiin yhteisöihin ja verkkoihin tukee tätä perustaitoa.

5. Oppimistaidot

Määritelmä: Oppimistaidoilla – oppimaan oppimisella – tarkoitetaan kykyä opiskella sinnikkäästi ja tavoitteellisesti. Yksilön olisi kyettävä organisoimaan omaan oppimiseensa liittyvät seikat, muun muassa tehokas ajankäytön suunnittelu ja tiedon käsittely sekä yksilönä että ryhmissä. Avaintaito käsittää myös tietoisuuden omista oppimisprosesseista ja -tarpeista sekä kyvyn kartoittaa tarjolla olevia mahdollisuuksia ja selviytyä esteistä, jotta oppiminen olisi tuloksellista. Se tarkoittaa uusien tietojen ja taitojen hankkimista, käsittelemistä ja sisäistämistä sekä ohjaukseen hakeutumista ja sen hyödyntämistä. Oppimistaito tarkoittaa myös sitä, että oppija käyttää oppimisen perustana aiemmin opittuja asioita ja elämänkokemustaan ja voi käyttää ja soveltaa tietoja ja taitoja eri yhteyksissä – kotona, työssä ja koulutuksessa. Motivaatio ja itseluottamus ovat olennaisen tärkeitä yksilön oppimistaidoille.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

Jos oppimisella on tiettyjä työhön tai uraan liittyviä tavoitteita, henkilöllä olisi oltava tieto vaadittavista pätevyyksistä, tiedoista, taidoista ja tutkinnoista. Kaikissa tapauksissa oppimaan oppiminen edellyttää, että henkilö tuntee ja ymmärtää itselleen parhaiten soveltuvat oppimisstrategiat samoin kuin taitojensa ja tutkintojensa vahvuudet ja heikkoudet ja kykenee kartoittamaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen koulutustarjonnan ja saatavilla olevat ohjaus- ja tukipalvelut.

Oppimaan oppimisen taidot edellyttävät, että henkilö on hankkinut jatko-oppimisen kannalta tarpeelliset perustaidot, esimerkiksi lukemiseen, laskemiseen sekä tieto- ja viestintätekniikkaan liittyvät taidot. Näiden taitojen avulla henkilön pitäisi kyetä hankkimaan, käsittelemään ja sisäistämään uusia tietoja ja taitoja. Tämä edellyttää kykyä ohjata tehokkaasti omia oppimis- ja työskentelytapoja ja etenkin kykyä opiskella sinnikkäästi, keskittyä pitkäkestoisesti ja tarkastella kriittisesti oppimisen tarkoitusta ja tavoitteita. Henkilöiden olisi kyettävä käyttämään aikaa omaehtoiseen ja itseohjautuvaan opiskeluun sekä tekemään yhteistyötä osana oppimisprosessia, hyödyntämään heterogeenisen ryhmän tarjoamat edut ja jakamaan oppimaansa. Heidän olisi kyettävä arvioimaan omaa työskentelyään sekä hakemaan tarvittaessa apua, tietoa ja tukea.

Myönteinen asenne tarkoittaa motivaatiota ja itseluottamusta, joiden avulla henkilö jatkaa oppimista menestyksekkäästi koko elämän ajan. Ongelmanratkaisuun pyrkivä asenne tukee oppimista ja yksilön kykyä selviytyä esteistä ja kestää muutoksia. Myönteisen asenteen keskeisiä osatekijöitä ovat halu käyttää hyödyksi aiemmin opittua ja elämänkokemusta, uteliaisuus uusia oppimismahdollisuuksia kohtaan ja halu soveltaa oppimistaitoa elämän eri osa-alueilla. …..

6. Ihmissuhde- ja sosiaaliset taidot, kulttuurien väliset valmiudet ja kansalaisuuteen liittyvät taidot

Määritelmä: Näihin avaintaitoihin sisältyvät kaikki käyttäytymisen muodot, jotka antavat yksilöille valmiudet osallistua vaikuttaen ja rakentavalla tavalla yhteiskunta- ja työelämään yhä erilaistuvissa yhteiskunnissa sekä ratkaista tarvittaessa konflikteja. Kansalaisuuteen liittyvien taitojen avulla yksilöt voivat osallistua kansalaistoimintaan, koska heillä on tarvittava tieto yhteiskunnallisista ja poliittisista käsitteistä ja rakenteista ja he ovat sitoutuneet osallistumaan aktiiviseen ja demokraattiseen toimintaan.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

A. Henkilökohtainen ja sosiaalinen hyvinvointi edellyttää, että yksilöt ymmärtävät, kuinka he voivat pitää yllä mahdollisimman hyvää fyysistä terveydentilaa ja mielenterveyttä, myös omien ja perheensä voimavarojen perustana, ja tietävät terveiden elämäntapojen edistävän terveyttä. Jotta yksilö voi onnistua ihmissuhteissa ja osallistua yhteiskuntaelämään, on olennaisen tärkeää, että hän ymmärtää eri yhteisöissä ja ympäristöissä (esimerkiksi työelämässä) yleisesti hyväksyttävät käyttäytymissäännöt ja tavat ja on tietoinen peruskäsitteistä, jotka koskevat yksilöitä, ryhmiä, työorganisaatioita, sukupuolten välistä tasa-arvoa, yhteiskuntaa ja kulttuuria. On olennaisen tärkeää ymmärtää eurooppalaisten yhteiskuntien monikulttuuristen ja sosioekonomisten näkökohtien sekä kansallisten kulttuuri-identiteettien ja eurooppalaisen identiteetin keskinäistä vuorovaikutusta.

Keskeisiä tässä avaintaidossa ovat seuraavat taidot : taito kommunikoida rakentavasti eri ympäristöissä, taito ilmaista ja ymmärtää eri näkökantoja, taito neuvotella luottamusta herättäen ja kyky tuntea empatiaa. Yksilöiden olisi kyettävä käsittelemään stressiä ja turhautumista, ilmaisemaan näitä tunteita rakentavalla tavalla sekä erottamaan toisistaan henkilökohtaiset ja ammatilliset osa-alueet.

Avaintaidon pohjana ovat yhteistyötä, määrätietoisuutta ja rehellisyyttä edistävät asenteet . Yksilöillä olisi olla kiinnostusta sosioekonomista kehitystä, kulttuurienvälistä viestintää, moniarvoisuutta ja toisten kunnioittamista kohtaan, ja heidän tulisi olla valmiita voittamaan ennakkoluuloja ja tekemään kompromisseja.

B. Kansalaisuuteen liittyvät taidot perustuvat tietoon demokratian, kansalaisuuden ja kansalaisoikeuksien käsitteistä, myös tietoon siitä, kuinka käsitteet ilmaistaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja kansainvälisissä julistuksissa ja kuinka niitä sovelletaan eri instituutioissa paikallis- ja aluetasolla sekä kansallisella, Euroopan ja kansainvälisellä tasolla. Olennaista on jäsenvaltion, Euroopan ja maailman historian ja nykyajan keskeisten tapahtumien, kehityssuuntauksien ja tekijöiden ja etenkin Euroopan monimuotoisuuden tuntemus sekä tieto yhteiskunnallisten ja poliittisten liikkeiden tavoitteista, arvoista ja toimintalinjoista.

Taitoihin kuuluu kyky osallistua tehokkaasti muiden kanssa julkiseen toimintaan sekä osoittaa solidaarisuutta ja kiinnostusta paikallisyhteisöä tai laajempaa yhteisöä koskettavien ongelmien ratkaisemiseen. Tähän sisältyy kriittinen ja luova pohdinta ja rakentava osallistuminen yhteisön tai naapuruston toimintaan sekä päätöksentekoon kaikilla tasoilla – paikallistasosta valtakunnalliselle ja Euroopan tasolle – etenkin äänestämällä.

Myönteinen asenne perustuu ihmisoikeuksien – myös tasa-arvon – täysimääräiseen kunnioittamiseen demokratian perustana sekä erilaisten uskonnollisten ja etnisten ryhmien arvojärjestelmien välisten erojen arvostamiseen ja ymmärtämiseen. Siihen sisältyy myös tunne kuulumisesta omaan yhteisöön, maahan, Euroopan unioniin ja yleensä Eurooppaan sekä koko maailmaan (osana siitä), tuon tunteen osoittaminen ja halu osallistua demokraattiseen päätöksentekoon kaikilla tasoilla. Rakentava osallistuminen käsittää myös kansalaistoiminnan, yhteiskunnan monimuotoisuuden, sosiaalisen yhteiskuuluvuuden ja kestävän kehityksen tukemisen sekä halun kunnioittaa toisten ihmisten arvoja ja yksityisyyttä.

7. Yrittäjyys

Määritelmä: Yrittäjyydellä tarkoitetaan yksilöiden kykyä muuntaa ideat toiminnaksi. Siihen sisältyy luovuutta, innovointia ja riskinottoa sekä kyky suunnitella ja toteuttaa projekteja tavoitteiden saavuttamiseksi. Yrittäjyys tukee kaikkia jokapäiväisessä elämässä kotona ja yhteiskunnassa ja auttaa työntekijöitä olemaan tietoisia työnsä laajemmasta kehyksestä ja hyödyntämään tilaisuuksia. Se on myös perusta erityistaidoille ja -tiedolle, jota yrittäjät tarvitsevat aloittaessaan sosiaalista tai kaupallista yritystoimintaa.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

Tarvittaviin tietoihin kuuluvat tarjolla olevat henkilökohtaisen, ammatillisen ja/tai liiketoiminnan mahdollisuudet, myös ”kokonaisuuden näkemiseen” liittyvät seikat, jotka ovat ihmisten elämän ja työskentelyn kehys. Näitä seikkoja ovat laaja talouden toiminnan tuntemus sekä käsitys työnantajan tai organisaation mahdollisuuksista ja haasteista. Yksilöiden tulisi lisäksi olla tietoisia yritysten eettisestä kannasta ja siitä, kuinka he voivat edistää hyviä asioita esimerkiksi reilun kaupan tai sosiaalisen yritystoiminnan kautta.

Taitoihin kuuluvat kyky hallinnoida projekteja ennakoivasti (esimerkiksi suunnitteluun, organisointiin, hallinnointiin, johtamiseen ja tehtävien delegoimiseen, analysointiin, viestintään, raportointiin, arviointiin ja tietojen rekisteröintiin liittyvät taidot) sekä kyky työskennellä sekä yksilöllisesti että yhteistyöryhmissä. Olennaisia ovat kyky kartoittaa omia vahvuuksia ja heikkouksia sekä kyky arvioida tilanteita ja ottaa tarvittaessa riskejä.

Yrittävälle asenteelle on ominaista aloitteellisuus, ennakoivuus, riippumattomuus ja innovatiivisuus yksityis- ja yhteiskuntaelämässä sekä työssä. Siihen sisältyvät myös motivaatio ja määrätietoisuus tavoitteiden saavuttamiseksi, olipa kyse sitten henkilökohtaisista, yhteisistä tai työhön liittyvistä tavoitteista.

8. Kulttuurin ilmaisumuodot

Määritelmä: Ymmärretään, mikä merkitys on ajatusten, kokemusten ja tunteiden luovalla ilmaisemisella eri välineiden avulla, esimerkiksi musiikin, esittävien taiteiden, kirjallisuuden ja kuvaamataiteiden välityksellä.

Tähän avaintaitoon liittyvät olennaiset tiedot, taidot ja asenteet

Kulttuurin tuntemuksella tarkoitetaan perustietoa tärkeimmistä kulttuuriteoksista – myös nykyaikaisesta populaarikulttuurista – merkittävänä osana ihmiskunnan historiaa ja ottaen huomioon kansallisen ja eurooppalaisen kulttuuriperinnön ja niiden merkityksen maailmassa. On olennaisen tärkeää ymmärtää Euroopan (ja Euroopan maiden) kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta ja tarvetta säilyttää tämä monimuotoisuus, samoin kuin ymmärtää yleisten mieltymysten kehityssuuntauksia ja esteettisten tekijöiden merkitystä jokapäiväisessä elämässä.

Taitoihin sisältyvät sekä taito ilmaista että taito arvostaa muiden ilmaisua: itseilmaisu eri välineiden avulla yksilön luontaisia kykyjä käyttäen ja taideteosten ja esitysten arvostaminen ja niistä nauttiminen. Taitoja ovat myös kyky suhteuttaa omat luovat ja ilmiasulliset näkökannat toisten mielipiteisiin sekä kyky kartoittaa ja toteuttaa käytännössä kulttuuritoiminnan tarjoamat taloudellisen toiminnan mahdollisuudet.

Voimakas identiteetti on perustana sille, että yksilö voi kunnioittaa kulttuuri-ilmaisun monimuotoisuutta ja asennoitua siihen avoimesti. Myönteiseen asenteeseen sisältyvät myös luovuus ja halu kehittää esteettistä kapasiteettia taiteellisen itseilmaisun ja kulttuuriharrastuneisuuden kautta.

[1] ’Perustaidoilla’ tarkoitetaan yleensä luku- ja laskutaitoa, mutta Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti lisäämään niihin tietoon perustuvassa taloudessa tarvitut uudet taidot, kuten tieto- ja viestintätekniset ja yrittäjyyteen liittyvät taidot.

[2] Työryhmä käytti mieluimmin termiä ‘competence’ (taito), joka viittaa tietojen, taitojen ja asenteiden kokonaisuuteen ja termiä ‘key competence’ (avaintaito) määrittämään kaikille tarpeellisia taitoja. Perustaidot siis sisältyvät siihen, mutta käsitteeseen sisältyy muutakin.

[3] Perustaitoja käsittelevä työryhmä, seurantaraportit vuosilta 2003 ja 2004.

http://europa.eu.int/comm/education/policies/2010/objectives_en.html#basic

[4] Yhteinen väliraportti, neuvoston asiakirja 6905/04, maaliskuu 2004.

[5] Suosituksen liitteenä oleva ”Elinikäisen oppimisen avaintaitoja koskeva eurooppalainen viitekehys” on perustaitoja käsittelevän työryhmän kehittämän avaintaitojen viitekehyksen tarkistettu versio.

[6] Edistyminen Lissabonin koulutustavoitteiden saavuttamisessa, komission yksiköiden valmisteluasiakirja, raportti 2005, s. 20. http://europa.eu.int/comm/education/policies/2010/doc/progressreport05.pdf

[7] Neuvoston päätös, tehty 12 päivänä heinäkuuta 2005, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivoista. EUVL L 205, 6.8.2005, s. 21.

[8] Eurooppalainen nuorisosopimus, http://ue.eu.int/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/84335.pdf

[9] http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/promoting_entrepreneurship/doc/com_70_en.pdf

[10] Perustaitoja käsittelevä työryhmä, seurantaraportti 2004.

[11] EUVL C […], […], s. […].

[12] EUVL C […], […], s. […].

[13] EUVL C […], […], s. […].

[14] EUVL C […], […], s. […].

[15] KOM(2001) 678 lopullinen.

[16] EYVL C 163, 9.7.2002, s. 1.

[17] SEC(2005) 419.

[18] On tunnettua, että äidinkieli ei aina ole jäsenvaltion virallinen kieli ja että kyky kommunikoida virallisella kielellä on edellytyksenä sille, että yksilö voi osallistua täysimääräisesti yhteiskuntaelämään. Tällaisia tapauksia koskevat toimenpiteet ovat yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulla kunkin valtion tarpeiden ja olosuhteisen mukaisesti.