EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 28.02.1996 
KOM(96)61 lopull. 
96/0041 (SYN) 
Ehdotus 
NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
matkustaja-alusten turvallissussäännöistä ja -standardeista 
(komission esittämä) 
Luonnos 
ETA.n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖKSEKSI 
N:o 
tehty päivänä kuuta 
Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteen XIII (V luku) muuttamisesta 
lisäämällä siihen matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista 
annettu neuvoston direktiivi ( /EY) 
- Luonnos yhteisön yhteisestä kannasta -
(komission esittämä) 

EXPLANATORY MEMORANDUM 
GENERAL INTRODUCTION 
1. The size of the European fleet of passenger ships in the Community is quite significant 
(18.362.168 GRT). Every year, millions of European citizens use these ships relying on, and 
with the right to expect, an acceptable degree of safety. As it has been broadly demonstrated 
in the investigations and inquiries of the latest tragedies, those passenger ships operating on 
domestic voyages are exposed to the same risks and perils of the sea as similar ships on 
international routes when operating in the same sea areas. It is, therefore, of paramount 
importance to ensure that a high level of safety standards exists for all passenger ships plying 
to and from ports of any Member State of the Community, irrespective whether they are 
engaged on domestic or on international voyages. 
2. Tragically, major passenger ship casualties in the recent past have resulted in a 
massive loss of life, both of passengers and crew, demonstrating that the expected safety 
level is not achieved. 
Furthermore, though international safety regulations such as the Safety of Life at Sea 
Convention - SOLAS, set out a minimum common safety standard for ships engaged on 
international voyages, they do not apply to passenger ships engaged on domestic voyages 
between ports of a single State . This situation brings about a complete lack of international 
regulations on safety requirements for the latter, whereas for the former an international 
agreed level of safety is assured. Another element contributing to the lack in harmonization 
of safety is that the same SOLAS Convention allows flag Administrations to exempt from 
some of the SOLAS requirements individual ships or classes of ships which in the course 
of their international voyages, do not proceed more than 20 miles from the nearest land. 
Flag Administrations may do so if they consider that the sheltered nature and conditions of 
the voyage are such as to render the application of any specific requirements of the SOLAS 
Convention unreasonable or unnecessary. As a consequence, a two-tier safety regime has 
been developed in the Community. On the one hand the International SOLAS Convention 
aims at establishing a uniform level of safety for passenger ships on international voyages, 
but it lacks full harmonization in particular due to the freedom it grants to flag States to 
allow exemptions to passenger ships engaged on international voyages in the course of which 
the ship does not proceed more than 20 miles from the nearest land. On the other hand there 
exists in the Community a wide variety of national safety regulations for the same type of 
ships when they are engaged on domestic voyages. 
3. The "domestic" or "international" nature of these voyages however has, in many 
instances an important European dimension: passenger boarding these vessels (several 
millions every year) are by and large citizens of all EU Member States, which rightly expect 
to find a substantially similar level of safety throughout the EU. This, however, is not the 
case today where national safety regulations for domestic voyages vary depending also on 
types of vessels and operation and where flag States avail themselves of the exemption 
possibilities provided for in the SOLAS Convention for short international voyages and 
voyages within 20 miles from the coast in a substantial different manner. In addition to this 
it is particularly important to bear in mind that new types of fast, high-tech vessels are 
entérine the market for which little and different national rules exist. 
4. The awareness raised of the above-mentioned circumstances has moved the 
Commission to take action. This action consists of a proposal for a Council Directive which 
has the purpose to focus precisely on those categories of ships which are not subject to 
international standards and to determine a common set of rules to introduce as far as possible 
a uniform level of safety obligations for all ships operating on domestic voyages within 
Community waters, allowing for differences only where very special operating conditions so 
require (e.g. ice, sheltered waters). 
5. The importance of this measure is emphasized by the Council Regulation 3577/92 of 
7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport 
within Member States (maritime cabotage) (,). This Regulation grants the freedom for an 
operator of one Member State to provide services to maritime transport within another 
Member State, thus opening up the possibility of increasing competition on such routes. 
Before the domestic trade for passenger ships will be liberalized in the entire Community, 
it is necessary that common safety requirements for such ships are established in order to 
contribute to the level playing field which is indispensable to fair competitive conditions, 
minimising the possibility for unscrupulous owners and operators to try and gain a 
competitive edge by economising on the safety of their ships. 
6. The Commission identified these issues in its Communication "A Common Policy on 
Safe Seas" of 24 February 1993 "', where it announced a specific proposal to overcome these 
problems. Both the Council in its Resolution of 8 June 1993,3) and the European Parliament, 
in several Resolutions, calling for the enhancement and enforcement of safety standards for 
passenger ships, the latest having been enacted on the 27 October 1994 ,4) , have endorsed 
the basic principles and the objectives of this measure. 
7. The Commission has prepared this measure in close co-operation with government 
experts from the Member States and the countries concerned of the European Economic Area 
as well as in full consultation with the industry. This has provided relevant inputs to ensure 
that the proposal is in accordance with the latest developments on maritime safety adopted 
in the framework of the International Maritime Organisation (IMO). 
In particular, the consultation with the industry and with government experts from the 
Member States and the countries concerned of the European Economic Area has revealed the 
main concern over this matter, that is to avoid provisions which, in certain cases, might 
constitute an insurmountable financial burden for the upgrading of existing ships. This is 
particularly significant for existing passenger ships of Class B with a length of less than 24 
metres and for existing passenger ships of Classes C and D for which the Administration of 
the flag State has to ensure an adequate level of safety in its national rules. In addition, a 
phasing-in scheme for existing Class B ships having a length of 24 metres and over to 
comply with the requirements of Annex I to this Directive has been established to meet this 
concern. 
(1) O.J. L364 of 12.12.1992, page 7 
(2) COM (93)66 
(3) O.J. C 271/1 of 07.10.1993, page 1 
(A) B4 -0236/94 of 27.10.94 
CX 
8. The scope of the operative provisions of this Directive has been restricted for the 
moment to passenger ships engaged on domestic voyages only. Extension of the scope of the 
Directive to passenger ships operating on international voyages and hence subject to the 
requirements of the international SOLAS Convention , would not be appropriate at this stage. 
In fact the Commission has established in its Communication "A Common Policy on Safe 
Seas"1 , further confirmed by the Council, that the European Union would not as a general 
rule adopt unilateral legislation in international trade. The purpose of this policy is to avoid 
undennining the principle of international harmonisation of safety standards within the 
International Maritime Organisation. 
Furthermore a proposal for a Directive imposing provisions only on passenger ships sailing 
under a flag of a Member State and engaged on international voyages to and from EU ports, 
will cause a violent acceleration of the flagging-out of these ships to third flags. This will 
allow Community Shipowners to continue the same services with the same passenger ships, 
to which only the international safety regulations will apply. This transfer of the EU fleet 
of passenger ships to third flags, will not only have the evident detrimental economical 
consequences for the European shipping industry but would also lead to a serious 
downgrading of the level of safety. Indeed, also the flag State authority to verify and 
guarantee that such ships comply with the international safety regulations will be transferred 
from the Administrations of the Member States to third flag Administrations, which may be 
far too flexible with regard to the enforcement of safety regulations and the requirements for 
crew qualification. 
9. However, special consideration should be given to passenger ships which are plying 
to and from EU ports but engaged on international voyages, and in particular on "short 
international voyages" and on "voyages of sheltered nature and conditions within 20 miles 
from the nearest land". 
With regard to the international voyages in general, for which the SOLAS Convention 
applies, it is well known and also recognized within IMO that too many regulations of this 
Convention contain vague expressions or leave the interpretation to the Administrations of 
the flag State. As a consequence, there is little or no harmonization in the application of these 
worldwide agreed and applicable regulations. In order to overcome this drawback, the 
Maritime Safety Committee within IMO has been given the mandate to revise these 
regulations in order to obtain a harmonized interpretation of the SOLAS Convention. Where 
appropriate, results of this ongoing work within IMO have been taken into account by the 
Commission when elaborating Annex I to this Directive, with the aim to achieve a set of 
SOLAS based rules for passenger ships engaged on domestic voyages with as few 
interpretations left to the Administrations as possible. Further the Directive contains a 
provision that for those classes of passenger ships engaged on domestic voyages for which 
the regulations of the SOLAS Convention have to be applied, i.e. new and existing class A 
ships operating further than 20 miles from the nearest land, the harmonized interpretations 
as contained in Annex I to this Directive should be followed for those SOLAS regulations 
which leave the interpretation to the discretion of the Administrations. 
1 COM (93)66 
CL 
In order to guarantee an equivalent and harmonized level of safety for passenger ships 
engaged on international voyages from and to EU ports, the same rules of play as for 
passenger ships engaged on domestic voyages should apply with regard to the interpretation 
of the SOLAS regulations. Taking into account that this can only be settled at international 
level through the International Maritime Organization, the Community shall take initiatives 
to expedite the ongoing work within IMO on the harmonization of the SOLAS Convention 
by preparing draft texts of priority amendments to the SOLAS Convention as well as drafting 
harmonized interpretations. Those amendments and interpretations should at least ensure an 
equivalent level of safety as the one established for the domestic trade. The goal should be 
that these interpretations will be applied on a mandatory basis by all passenger ships 
operating to and from EU ports, irrespective of the flag they fly. 
With regard to "short international voyages" and "voyages of sheltered nature and conditions 
within 20 miles from the nearest land" a similar and even larger lack of harmonization in the 
SOLAS Convention exists. Indeed the SOLAS Convention allows Administrations of the flag 
States to exempt ships engaged on such international voyages from certain of the SOLAS 
regulations, resulting in that no real harmonization in the application of the international 
safety standards exists today for these types of ships. This situation calls for appropriate 
measures in order to avoid that a safety gap is created between passenger ships engaged on 
domestic voyages and those engaged on these particular international voyages, both operating 
to and from the same EU ports. 
The problems related to these exemption facilities granted to flag Administrations by the 
SOLAS Convention have been recognized within the International Maritime Organization. 
In the MSC Circular 606 of 12 February 1993 on "Port State Concurrence with SOLAS 
exemptions" a recommendation is made to overcome disputes between flag States and host 
States on exemptions granted by the flag State by inviting the involved Administrations to 
work together to resolve any disagreements concerning the suitability of such exemptions. 
Although this recommendation could already provide an improvement to the situation, it has 
the drawback that it is only of a recommendatory nature and if applied, it will only lead to 
bilateral agreements between flag State and host State and will be only applicable to the ships 
flying the flags of these States. Taking into account the goal to be achieved at EU level, 
namely that there should be a harmonized procedure for granting exemptions to passenger 
ships operating in the same areas to or from the same EU ports, irrespective whether they 
are engaged on international or domestic voyages , further steps in addition to the 
recommendation contained in MSC Circular 606 have to be taken. Third flag States wishing 
to grant exemptions to passenger ships flying their flag and to be engaged on international 
voyages to and from EU ports, should, prior to putting in operation the envisaged ships on 
such voyages, be required to submit their request to the Administration of the host Member 
State, in accordance with the principles laid down in MSC Circular 606, in order to obtain 
agreement of that Member State on the suitability of the intended exemptions. Member States 
receiving and treating such a request from a third flag State should act in accordance with 
the harmonized rules of the Directive, by allowing only the same exemptions as have been 
granted for passenger ships engaged in the same area on domestic voyages and operating in 
comparable conditions. Only such an approach can guarantee an equal playing field with 
regard to safety requirements for passenger ships engaged on domestic and on international 
voyages to and from the same EU ports and operating in comparable conditions. 
5a 
10. In order to overcome the abovementioned shortcomings, and to obtain the envisaged 
solutions aiming at a uniform and harmonized safety regime and level playing field for 
passenger ships operating on voyages from and to EU ports, irrespective of the nature of 
the voyages (domestic or international) they are engaged on, the Council is requested to 
authorize the Commission to negotiate within the IMO framework to : 
expedite the on-going work within IMO to revise the vague expressions in the SOLAS 
regulations, resulting in a set of harmonized interpretations for these regulations to be 
applied to passenger ships engaged on international voyages. 
adopt a mandatory application of the principles of MSC Circular 606 to passenger ships 
flying the flag of a third State and to be engaged on international voyages. 
If, after a reasonable time acceptable solutions are reached in the IMO, annex I , where 
appropriate, will be amended in accordance with the procedure of article 9.2 in order to 
bring it in line with the harmonized international regulations. If no such solutions can be 
achieved in IMO, the Directive will be amended in accordance with the procedure of article 
9.2 in order to apply the harmonized regulations of Annex I and the principles of MSC 
Circular 606 to passenger ships engaged on international voyages. 
These courses of action would not only ensure that a harmonized level of safety will be 
obtained for all passenger ships plying to and from EU ports . irrespective whether they are 
engaged on domestic voyages or international voyages, but also will avoid the creation of 
competitive disadvantages for EU flag ships. 
11. This proposal for a Council Directive determines common safety requirements for 
passenger ships engaged on domestic voyages, irrespective of the flag they fly and which are 
divided by class, according to the different sea areas in which they operate . These common 
safety requirements are primarily related to construction, (subdivision and stability, 
machinery and electrical installations), fire protection, and life-saving appliances. 
There is obviously a link between the various classes (A, B, C and D) and the safety 
requirements which are proposed for each class. On the basis of the result of the extensive 
consultation with Member States and the Industry, the Commission has retained the following 
approach. 
12. Despite the express exclusion made for passenger ships engaged on domestic voyages 
in the relevant International Conventions, the technical safety requirements should to the 
greatest possible extent be based on pertinent international standards, in particular, on the 
Safety of Life at Sea Convention - SOLAS Convention. A literal transposition of these 
international standards into Community law is however no appropriate for all classes of 
passenger ships. Such simplistic approach, in fact, would just ignore either recent lessons 
learned from tragic events or the specific situations given on certain domestic sea routes 
which amply justify either additional requirements or derogations. Due consideration has also 
to be given to the limitations imposed by the size of certain ships. 
13. As regards the need for additional requirements, it should be noted that the aftermath 
of the latest casualties of passenger ships has resulted in a thorough revision of relevant 
existing safety requirements in International Fora. This proposal for a Council Directive 
therefore introduces an additional value to the safety standards by encompassing recent 
developments which are indispensable for the enhancement of safety at sea. By way of 
example, it is worth mentioning the introduction of the intact stability requirements for all 
new passenger ships and for existing passenger ships of class A and B engaged on domestic 
voyages. 
6 Q, 
14. The need to move away, at least to an extent, from the SOLAS Convention Regulations, 
either by lessening the requirements or by proposing alternative provisions, is apparent in the 
particular case of new passenger ships of Classes B, C, and D, due to the limited range of 
operation for these categories of ships, i.e. short distance from the coast, particular sheltered 
waters, favourable sea state conditions, or to the operational limitations such as operation 
only during a restricted period of the year, voyages only during daylight time, restricted trip 
duration, etc. 
This approach finds its justification also in the International SOLAS Convention which 
permits derogations from the international requirements for ships, which in the course of 
their voyage, do not proceed more than 20 miles from the nearest land, and where the 
sheltered nature and conditions of the voyages are such as to render the application of any 
such requirement unreasonable or unnecessary. 
For the reasons explained above this should however be done in a harmonized way at EU 
level, in order to obtain and maintain a uniform safety level for all passenger ships engaged 
in Community waters on domestic voyages. 
15. The above mentioned considerations have resulted in a comprehensive Annex I tailored 
to the particular needs of the various ships categories. 
16. New passenger ships of Class A are required to apply the Regulations of the SOLAS 
Convention, including the latest amendments approved at the SOLAS Conference in 
November 1995, as well as some relevant requirements of Annex I, in which the latest 
developments for the enhancement of safety of life at sea recently adopted in international 
fora ( i.e. the intact stability requirements) are introduced, while new passenger ships of class 
B, C and D have to comply with standards, designed to take account of their specific 
operational range, as contained in Annex I, in which, where appropriate, the latest 
amendments approved at the SOLAS Conference in November 1995 also have been taken on 
board. 
17. Another approach, as described below, has been followed for existing passenger ships, 
since imposing the application of the requirements proposed for new passenger ships on 
existing passenger ships would imply such extensive changes to the construction of these 
ships and their structural appliances as to be economically non-viable. 
For existing passenger ships of Class A it is proposed to apply the requirements for existing 
ships of the 1974 SOLAS Convention, as amended and including the latest amendments 
approved at the SOLAS Conference in November 1995, together with the intact stability 
requirements contained in Annex I. 
As far as existing passenger ships of Class B are concerned, a specific harmonised regime 
has been elaborated in Annex I, mainly based on the SOLAS requirements for existing ships 
but taking due account of the limited sea range in which these ships operate. 
^ 
The amendments resulted from the revision of Chapter II-2 of the SOLAS Convention with 
regard to fire safety for existing passenger ships (IMO Resolution MSC.24(60) adopted on 
10 April 1992) have been encompassed in the safety requirements for existing class B ships 
contained in Annex I, in Order to ensure that these ships will be upgraded to the same extent 
and in the same time schedule as required for existing class A ships by the above mentioned 
amendments to SOLAS Chapter II-2. The same approach has been followed for issues 
relating to the safety of ro-ro passenger ships, by incorporating, where appropriate, the 
latest amendments to the SOLAS Convention approved by the ad-hoc SOLAS Conference in 
November 1995. 
Existing passenger ships of Class B having a length of less than 24 metres however do not 
have to comply with the requirements of Chapters II-1 and II-2 of Annex I, provided that the 
Administration of the flag State ensure that these ships comply with the requirements of the 
national legislation, and that the latter is providing for an equivalent level of safety for the 
items covered by the abovementioned chapters of Annex I. Such an approach is justified 
taking into account that due to the limited size of such ships upgrading to comply with certain 
of the requirements of Annex I is physically impossible. 
For the reasons outlined in paragraph 7 above, States, acting in their capacities as flag State 
Administrations, are required to ensure an equivalent level of safety through national 
legislation for existing passenger ships of class C and D with respect to the items covered. 
by Chapters II-1 and II-2 of Annex I. 
Notwithstanding the fact that existing passenger ships of Class B of less than 24 metres in 
length and existing passenger ships of Classes C and D do not have to comply with the 
requirements of Chapters II-1 and II-2 of Annex I provided that they comply with national 
rules ensuring an equivalent level of safety, they have to comply with the requirements of 
Chapter III of Annex I, relating to life-saving appliances. 
18. With regard to the construction and maintenance of hull, main and auxiliary machinery, 
electrical and automatic plants, it is proposed that these features shall comply with the 
standards specified for classification by the rules of a recognized organisation, or with an 
equivalent standard. This approach ensures consistency with similar measures adopted for 
other types of ships under the Directive on Common Rules and Standards for Ship Inspection 
and Survey Organisations, adopted by the Council on 22 November 1994 '. 
19. Wherever in Annex I of this Directive directly or indirectly tests are included for certain 
equipment that must be carried on board, and wherever it is provided that this shipborne 
equipment must be approved and have undergone tests to the satisfaction of the 
Administration of the flag State, it is made clear that equipment complying with the 
provisions of the Council Directive on Marine Equipment shall be considered to be in 
compliance with any testing requirements contained in Annex I. This explicit, undetachable 
linkage with the provisions of the Marine Equipment Directive ensures that the declarations 
of compliance are issued by the Administration of the flag State exclusively by virtue of 
compliance with the relevant EU legislation and automatically imply the mutual recognition 
of tests for shipborne marine equipment. 
O.J. L 319. 12.12.94. p. 20 
Where no harmonised testing standards for certain shipborne marine equipment are yet 
available, the Marine Equipment Directive includes provisions to stimulate the establishment 
at international level, i. e. within the International Maritime Organisation, of new testing 
standards for such equipment , and provides for the harmonisation on Community level of 
such new standards. This Proposal for a Council Directive takes into account these 
provisions, as well as eventual modifications to already existing harmonised testing 
standards, ensuring through a EU harmonisation of testing standards for shipborne marine 
equipment that no trade barriers will be created for passenger ships engaged on domestic 
voyages in Community waters. 
20. Finally, this proposal provides for the control of the compliance of the ship with the 
above mentioned requirements to be examined and certified by the competent Administration 
or if it so decides, by a qualified body under the responsibility of such flag State 
Administration. 
21. The safety provisions of this Directive complement other relevant EU legislation, such 
as the freedom of cabotage and the free transfer of ships within the EU.With regard to the 
elimination of technical barriers to the transfer of ships between Member States' national 
registers with the aim to facilitate the transfer of ships within the Community and to tree the 
shipowners from costs and administrative procedures involved in a change of register within 
the Cornmunity, the Commission refers to Council Regulation (EEC) N° 613/91'. Since this 
Regulation only applies to cargo ships complying to SOLAS, the Commission shall propose 
to amend this regulation, bringing the passenger vessels covered by this Directive under the 
scope of the regulation. 
As it has already been mentioned in paragraph 7, the Commission has prepared this proposal 
in close co-operation with the national Maritime Administrations of involved States of the of 
the European Economic Area (Norway and Iceland), taking into account its relevance to the 
EEA and with a view of its integration into the EEA Agreement. 
Council Regulation (EEC) N' 613/91 of 4 March 1991 on the transfer of ships from one 
register to another in the Community ,O.J. L 68, 13.3.91 
9(L 
JUSTIFICATION FOR A COUNCIL DIRECTIVE 
22. a) What are the objectives of the envisaged action proposal in relation to the 
obligations of the Community and what is the Community dimension of the problem (for 
instance how many Member States are involved and which is the solution so far) ? 
The obligations of the Community in this context are the improvement of safety in maritime 
transport as foreseen in Article 84 (2) of the Treaty read in conjunction with Article 75 ( 1 ) 
(c). The objective of the action proposed is the establishment of a harmonized set of safety 
standards for passenger ships. 
Millions of European citizens and many others travelling within Europe have recourse to this 
kind of transport to or from hundreds of ports in the Community. Almost all Member States 
are concerned as flag States as well as host States, and have introduced different standards, 
in particular for domestic voyages where harmonized international rules do not exist. 
As part of the attainment of the internal market, maritime passenger trade between Member 
States and between Member States and third countries has been fully liberalised and for 
domestic passenger trade (cabotage) such liberalisation which commenced in 1993, will be 
completed within the next few years. 
Common safety requirements are thus required not only in order to attain a common level 
of safety but also to guarantee that competition takes place on an equal footing in Community 
waters, initially for domestic trade, where the differences in the standards between Member 
States are the greatest, and thereafter, in the light of the Community's policy not, as a 
general rule, to adopt legislation for international voyages outside the existing multilateral 
framework, for international voyages. 
23. b) Is the envisaged action solely the responsibility of the Community or a 
responsibility shared with the Member States? 
The envisaged action does not relate to an exclusive competence of the Community. 
24. c) What is the most efficient solution taking into account the resources of the 
Community and of the Member States? 
In view of the internal market dimension of maritime passenger transport, the most efficient 
solution is the setting up of common safety requirements at Community level. 
25. d) What is the concrete added value of the action envisaged by the Community and 
what would be the cost of inaction? 
The Community has a major interest in the establishment and maintenance of harmonized 
safety standards for passenger ships, at a high level from the point of view of its seafarers, 
passengers and operators. 
10 ^ 
Statistics and recent tragic events demonstrate that all too often a high price is paid in terms 
of shipping casualties involving loss of human lives. This has been recognized at international 
level and prompted the International Maritime Organization to initiate the revision of the 
international safety requirements contained in the SOLAS Convention for passenger ships, 
and more particular ro-ro passenger ships. 
In the light of this international initiative, in-action of the Community, in particular, initially, 
with respect to the safety standards for passenger ships engaged on domestic voyages, which 
are not covered by the above international safety requirements, would perpetuate the situation 
whereby each Member State maintains different safety standards, not always including recent 
developments. The proposal introduces clear up-to-date rules in this matter thus avoiding 
the possibility of costly and time consuming conflicts between Member States as to which 
safety rules should apply when ships of one state operate between ports of another. This will 
avoid unnecessary costs for operators and introduce certainty into the market for the 
construction and operation of new vessels which can then be used on a Community wide 
basis. Furthermore the establishment of such rules, initially for ships engaged in domestic 
voyages, and the commencement of procedures by the Community as a whole for the 
introduction through international fora of upgraded and harmonised rules for international 
voyages, should accelerate such international negotiations and increase the likelihood of a 
rapid harmonisation of safety rules for all voyages. 
The costs of no action would be insufficient protection for passengers and the persistence of 
an overly complex and uncertain system for operators within the Community, as well as 
distortions of competition. 
26. e) What forms of actions are available to the Community? (recommendation, 
financial assistance, regulation, mutual recognition) 
International negotiations for domestic voyages can not be envisaged as the appropriate 
multilateral fora have always excluded such matters from their activities. In order to provide 
for homogeneous and effective protection of passengers in this area, it is necessary to 
introduce binding measures, either in the form of a Directive or a Regulation. By embodying 
a broad Community system in an enforceable legislative framework, divergent national 
measures will be avoided. 
27. f) Is uniform legislation necessary or does a Directive setting the general objectives 
and leaving the execution to the member States suffice? 
In accordance with the proportionality principle, a Directive will be sufficient as this will 
establish common requirements at Community level to harmonize the safety level of 
passenger ships engaged on domestic voyages, while leaving the choice of practical and 
technical procedures for its implementation to each Member State. In doing so, this Directive 
leaves to each Member State the responsibility of deciding on the implementation tools which 
best fit its internal system. 
11 ^ 
CONTENT OF THE COUNCIL DIRECTIVE 
29. As already stated in previous paragraph 2, the International Conventions exclude from 
the scope of application passenger ships operating on domestic voyages. This shortcoming 
in the international safety regulations has led to varying levels of safety legislation in the 
Member States and subsequently, different levels of application thereof. The content of this 
Directive represents a step forward for the achievement, at Community level, of a uniform 
and harmonized level of safety of life and property for passenger ships engaged on domestic 
voyages. 
30. The aims of this Directive are primarily to ensure safe means of transport for millions 
of European citizens that travel on board these ships every year as well as to provide a level 
playing field based on convergent standards avoiding distortion of competition in the 
Community. 
31. In order to achieve the above mentioned aims, the Directive's objectives are to introduce 
and maintain a uniform level of safety of life and property on new and existing passenger 
ships and high speed passenger craft, when both categories are engaged on domestic voyages. 
To this end the following sets of provisions will be necessary: 
a) A first set of provisions to establish the division of these passenger ships in different 
classes according to the sea area in which they operate. The delimitation of these sea areas 
are relevant for a better identification of the needed safety requirements for passenger ships 
operating within them. 
b) A second set of provisions to lay down the general safety requirements to be applied 
to the different classes of passenger ships. These provisions lay down detailed requirements 
for the different categories of passenger ships to be found in Annex I to this Directive, the 
High Speed Craft Code, and the SOLAS Convention. 
c) A third set of provisions for the additional safety requirements, equivalents and 
exemptions. Clearly, all Member States have neither the same configuration of coastlines nor 
the same geographical and climatical conditions, and neither have all passenger ships the 
same constructional and design characteristics. Therefore these provisions endeavour to 
balance insufficient or excessive requirements by the introduction of additional ones or 
exemptions from them. 
d) A fourth set of provisions for surveys and for granting of certificates enabling 
authorized organizations to carry out inspections and stating the sound conditions of the ship. 
A declaration of compliance shall be granted to passenger ships which comply with the 
Directive. For high speed passenger craft a High Speed Craft Safety Certificate and a Permit 
to Operate High Speed Craft shall be issued in accordance with the provisions of the High 
Speed Craft Code. 
12 n 
Finally the Directive lays down procedures for negotiating within the IMO framework the 
harmonization of the international safety standards applicable to passenger ships engaged on 
international voyages and of the granting of exemptions to such ships, when engaged on short 
international voyages or on international voyages of sheltered nature and conditions. 
13 eu 
SPECIAL CONSIDERATIONS 
Article 1 
The exemption of passenger ships and high speed passenger craft engaged on domestic 
voyages from the regulations in the International SOLAS Convention and the liberalisation 
of cabotage in the next decade have been the prime reasons for the Union to take action in 
this field, introducing uniform safety requirements for passenger ships and high speed 
passenger craft when engaged on domestic voyages throughout the European Union. 
This article defines the purpose of the Directive, that is to ensure safe means of transport for 
European citizens that travel on board these ships and craft every year , by introducing a set 
of harmonized safety rules for passenger ships and high speed passenger craft engaged on 
domestic voyages and by laying down procedures for harmonizing the rules for passenger 
ships engaged on international voyages. 
Article 2 
This article lays down the definitions of the key words of the Directive. These definitions 
are, to the largest possible extent, kept in line with those in the International Conventions. 
Article 3 
The scope of the Directive covers new and existing passenger ships and high speed passenger 
craft which meet the following requisites for the purpose of the Directive: 
a) the ship or craft, must comply with the provisions of the Directive, irrespective of the flag 
it is entitled to fly. 
b) the Directive applies to passenger ships and craft when operating solely on domestic 
voyages between ports within the territory of one Member State. 
The safety requirements for passenger ships and for high speed passenger craft which are 
engaged on international voyages are already covered for in the International SOLAS 
Convention. 
Paragraph 2 explicitly excludes the types of ships and craft to which the application of the 
Directive is unnecessary or unreasonable. In such cases the national legislation is fully 
applicable ensuring then an appropriate level of safety is complied with. 
Article 4 
Passenger ships to which this Directive applies have been divided into four different classes, 
depending primarily upon the sea area and the distance from the coast of that area in which 
they operate. 
14 O^ 
Geographical limits hereafter termed "sea areas" will determine the boundary 01 operation 
within which ships can be in compliance with the requirements laid down in the Directive. 
A notification from the Member States is needed in order to ascertain these sea areas. 
These sea areas shall take into account the geographical characteristics of the coast for 
navigation of ships as well as the average sea state conditions based on statistical data. These 
sea areas shall be plotted and communicated to the Commission by the Member States within 
a given time limit. Systematically, a list of sea areas shall be approved and updated by the 
Commission with the assistance of the Advisory Committee set up in Article 9, after 
gathering all the contributions submitted by the Member States. 
For High Speed Passenger Craft the categories defined in the High Speed Craft Code shall 
be applied. 
Article 5 
Paragraph (1) calls for the compliance of all passenger ships and high speed passenger craft 
with the rules laid down in the Directive. 
Paragraph (2) clearly states that Member States shall not impair the freedom of operation for 
ships and craft complying with the requirements laid down in the Directive and shall 
recognise the certificates, permits and declarations of compliance with regard to this 
Directive issued by other Member States. 
Paragraph (3) allows the Member States, in their capacity as host State, to inspect the ships 
and craft, in accordance with the provisions of the Council Directive 95/21/EC1 on port State 
Control, in order to ascertain the condition of the ship is in compliance with its certificate 
or declaration of compliance with this Directive. 
In that respect this paragraph also explicitly provides that shipborne marine equipment, 
complying with the Council Directive 96/../EC on Marine Equipment, has to be considered 
also as in compliance with the test requirements provided for in this Directive. 
Article 6 
This article lays down the general safety requirements to be applied to new and existing 
passenger ships, respectively to high speed passenger craft : 
Paragraph (1) deals with common requirements for all classes of new and existing passenger 
ships. 
To ensure optimum condition of the hull, main and auxiliary machinery and electrical and 
automatic plant it is compulsory that the construction and the maintenance of these features 
are surveyed in order to ensure conformity with the standards specified for classification by 
the rules of a "recoonised organisation". 
O.J. N" Ll.v. 07.07.95. p 1 
15 o^ 
These "recognised organisations" are accurately defined in the Council Directive 94/57/EC ' 
as organisations professionally efficient, reliable and able to maintain proper control of 
compliance with safety and environmental protection standards of the vessels they classify. 
In addition ships' conformity with the regulations of Chapter IV, including the 1988 GMDSS 
amendments concerning radiocommunications for the Global Maritime Distress and Safety 
System, and of Chapters V and VI of the 1974 SOLAS Convention, as amended, is required. 
Ships engaged on domestic voyages have to comply with these requirements as if they were 
engaged on international voyages. 
Finally with regard to shipborne navigational equipment, ships are required to comply with 
the requirements of Regulation 12 of Chapter V of the SOLAS Convention, as amended at 
the date of adoption of this Directive. 
Paragraph (2) sets out the requirements for new passenger ships and gives consideration to 
the different type of classes of ships. 
Sub-paragraph (2) a) is giving the general requirements. For new Class A ships, the 1974 
SOLAS Convention, as amended at the date of adoption of the Directive, is applicable in its 
entirety as well as all the specific requirements laid down in the Directive and its Annex I. 
For new Classes B, C, and D ships only the requirements specified in the Directive and its 
Annex I are applicable. 
Specific requirements with regard to load lines are stipulated in sub-paragraph (2) b) : in 
general it is required that all new ships, having a length of 24 metres or more, shall comply 
with the requirements of the 1966 International Convention on Load Lines. However due 
account is taken for ships having a length of less than 24 metres, where similar criteria to 
those of the 1966 ILLC Convention are to be applied, taking into account the length and the 
class of the ships concerned. For the lowest Class D, new ships are exempted from the 
minimum bow height requirement of the 1966 ILLC Convention. Finally a common 
requirement for all classes of new ships is provided, imposing that they shall have a full 
deck. 
Paragraph (3) sets out the requirements for existing passenger ships: 
Class A existing ships shall conform with the regulations for existing passenger ships laid 
down in the 1974 SOLAS Convention, as amended at the date of adoption of the Directive, 
and with the specific requirements of the Directive and its Annex I. 
As for existing Class B ships, up-to-date rules are contained in Annex I. taking into account 
the amendments to the SOLAS Convention for upgrading existing passengers ships, including 
those relating to the safety of ro-ro passenger ships which have been approved recently at the 
ad-hoc SOLAS Conference in November 1995 and will enter into force on 1 July 1997. A 
phasing-in period for complying with the requirements of Annex I has been provided for, 
similar to such provisions in the SOLAS Convention for existing ships. 
O.J. N* L319, 12.12.94, p. 20 on common rules and standards for ship inspection and sun c\ organisations and for 
the relevant activities of maritime administrations. 
16 ^ 
However existing Class B ships with a length of less than 24 metres, do not have to comply 
with the requirements of Chapters II-1 and II-2 of Annex I, provided that the Administrations 
of the flag State ensure that such ships comply with national regulations providing an 
equivalent level of safety for this class of ships. 
Existing ships of Classes C and D are also exempted from compliance with the regulations 
of Chapters II-1 and II-2 of Annex I of this Directive, provided they obey the rules of the 
flag State, the Administration of which has to establish such rules ensuring an appropriate 
level of safety for these Classes of ships. 
Sub-paragraph 3.d) provides a procedure in case the requirements of sub-paragraphs 3.b) and 
3.c) should not be complied with by a flag State. 
Similar to the provisions of the International SOLAS Convention, sub-paragraph 3.e) 
prescribes how to apply the requirements for repairs, alterations and modifications of a major 
character to existing ships. 
Paragraph (4) sets out the requirements for High Speed Craft : 
The recently adopted IMO High Speed Craft Code only applies to high speed craft which are 
engaged on international voyages and excludes from its scope high speed craft on domestic 
voyages. To overcome this shortcoming, this Directive will include this type of craft within 
its scope, thus ensuring then the same level of safety for domestic high speed passenger craft 
as for the ones engaged on international voyages. 
Article 7 
Firstly, the geographic characteristics of Member States' coasts can be very different. It is 
the aim of the Directive to cover those cases where the additional safety measures due to 
local circumstances are necessary to enhance safety in that area. Any Member State availing 
itself of such provision shall submit due notification to the Commission. The Commission 
assisted by the Advisory Committee,in accordance with the procedure set up in article 9, has 
been granted the right to object within 6 months and to require the Member State to withdraw 
or modify the said additional requirements. 
Secondly, a provision for adopting measures allowing equivalents has been provided for, 
similar to the provisions for equivalents provided for in the SOLAS Convention. A 
Committee procedure as for the additional safety requirements has to be followed by a 
Member State availing itself the application of this provision. 
Finally, this Article of the Directive also takes into consideration special situations where 
operational limitations render the full compliance of the Directive unnecessary or 
unreasonable. It is rather burdensome to embody in the Directive all possible cases of 
operational limitations under which passenger ships may operate due to the diversity of 
environmental and operational profiles found in each Member State. 
17 o^ 
Thus, ships only engaged on domestic voyages carried out under operational limitations may 
be exempted from the compliance with certain specific requirements of the Directive, subject 
to the same Committee procedure as for the additional requirements and equivalent 
provisions. 
In order to avoid abuses of the above provisions for adopting additional safety requirements, 
equivalents and exemptions, it is absolutely necessary that the specific conditions in which 
these measures may be applied are clearly specified in the national legislation, and that they 
shall be applied without discrimination to the ship's flag or the nationality or place of 
establishment of the shipoperator. Therefore, before any application of such measures in the 
national legislation is envisaged by a Member State, this Member State has to communicate 
this at the planning stage to the Commission which has the right to object and to require the 
Member State to amend or revoke the proposed measures in accordance with the procedures 
of articles 8 and 9. These measures shall only apply for so long as the ship is operating under 
specified conditions. 
Article 8 
This article allows the Commission to amend, in accordance with the procedure laid down 
in article 9, the definitions in article 2 and the provisions related to procedures and 
guidelines for surveys referred to in article 10, as well as the Annexes of the Directive, in 
order to be able take into account future developments in safety regulations at international 
level. 
Without prejudice to the procedures for amending the International Conventions, the 
application, for the purpose of this Directive, of subsequent amendments thereto which have 
entered into force shall be decided upon in accordance with the procedure laid down in article 
9. 
Article 9 
This article incorporates the Advisory Committee instituted under Article 12 of the Council 
Directive 93/75/EC l and also describes the procedure which must be followed when the 
Directive refers to the Committee procedure. It is the type procedure I of article 2 of the 
Council Decision 87/373/EEC of 13 July 1987 2. 
O.J. N" L 247. 05.10.93, p. 19 concerning minimum requirements for vessels bound for or leaving Community pons and earning 
dangerous or polluting goods. 
O.J. N" L 197/33, 17.07.97, Council Decision 87/373/EEC of 13 July 1987. laying down the procedures for the exercise of 
implementing powers conferred on the Community. 
18 ^ 
Article 10 
Passenger ships and craft are controlled throughout their operational life by way of surveys 
carried out by specialised agencies. It is absolutely necessary to scrutinize the state of ships 
and craft at different stages, that is, before a new ship is put into service or for existing 
ships, before they are put into service on domestic voyages in another Member State or 
within 12 months after the implementation date of this Directive when engaged on domestic 
voyages in the Member State the flag of which they are entitled to fly, and also every year, 
and occasionally as needed. High speed passenger craft have to be surveyed in accordance 
with the survey provisions of the High Speed Craft Code. Surveys have been proved to be 
highly effective in tracking down deficiencies on board ships and craft that might jeopardise 
the safety of life and property. 
The relevant provisions of the "Guidelines for surveys for the Passenger Ship Safety 
Certificate" of IMO Resolution A. 746 (18) adopted on 4 November 1993 on "Guidelines 
under the harmonized system of survey and certification", shall be followed. 
Article 11 
Appropriate certificates, permits and declarations of compliance will prove that ships and 
craft have been thoroughly inspected and are in accordance with the requirements laid down 
in the Directive . The certificates, permits and declarations of compliance shall be granted 
either by the Administration of the flag State or by an organisation which has been delegated 
the authority to carry out such surveys for the purpose of ascertaining the sound condition 
of the ship or craft. 
Annex II provides the format for the declaration of compliance. All Classes of new and 
existing passenger ships will have to carry on board a certificate of this nature in order to 
prove that the ship complies with the requirements laid down in the Directive. 
The declaration of compliance will be subject to periodical renewals every 12 months 
following satisfactory compliance to a renewal survey, carried in accordance with the 
provisions of article 10. 
For high speed passenger craft engaged on domestic voyages a High Speed Craft Certificate 
and a Permit to Operate High Speed Craft has to be issued by the Administration of the flag 
State, in accordance with the provisions of the High Speed Craft Code for issuing 
certificates. 
In case high speed passenger craft are to be engaged on domestic voyages in the territorial 
waters of another Member State, the Administration of the flag State, before issuing the 
Permit to Operate, should consult the host State to obtain details of any operational 
conditions associated with operation of the craft in that State and include such conditions in 
the Permit to Operate. 
19 o^ 
Article 12 
This article sets up a negotiating mandate for the Commission within IMO, envisaging the 
harmonisation of the regulations of the SOLAS Convention applicable to passenger ships 
engaged on international voyages. It also calls for a mandatory application, within the IMO 
framework, of the principles laid down in MSC Circular 606 on "Port State Concurrence on 
SOLAS Exemptions" to achieve a harmonized method for granting exemptions to passenger 
ships operating on international voyages, which by virtue of the sheltered nature and the local 
conditions or the limited length of their voyages are eligible for such exemptions. 
Article 13 
This article concerns transposai by Member States of the Directive. 
Article 14 
No comments 
Article 15 
No comments 
20 c^ 
Ehdotus: Neuvoston direktiivi matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja 
-standardeista 
Euroopan unionin neuvosto, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 
2 kohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen1, 
yhteistyössä Euroopan Parlamentin kanssa2 
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon3, 
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menettelyä4, 
sekä katsoo, että 
yhteisön meriliikenteen alan toiminnassa olisi pyrittävä parantamaan liikenneturvallisuutta, 
yhteisö on syvästi huolissaan viimeaikaisista, valtaviin ihmishenkien menetyksiin 
johtaneista merionnettomuuksista, joissa matkustaja-aluksia on ollut osallisena; Euroopan 
kansalaisilla ja monilla muilla matkustaja-alusten ja suumopeusmatkustaja-alusten 
käyttäjillä on kaikkialla yhteisössä oikeus odottaa asianmukaista turvallisuustasoa aluksella 
ja luottaa siihen, 
toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi 
työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY5 säännöksiä 
ja siinä tarkoitettuja asianomaisia yksittäisiä erityisdirektiivejä voidaan täysin soveltaa 
kotimaanmatkoilla liikennöivillä matkustaja-aluksilla työskentelevien työntekijöiden 
työvälineiden ja henkilönsuojaimien käyttöön, 
kansainvälisissä yleissopimuksissa, erityisesti SOLAS-yleissopimuksessa, annetaan 
turvallisuusstandardit muun muassa matkustaja-aluksille tarkoitetuissa määräyksissä; 
monissa tällaisissa määräyksissä on kuitenkin epäselviä ilmaisuja, joita lippuvaltiot 
tulkitsevat eri tavoin, ja niissä annetaan kullekin lippuvaltiolle eri mahdollisuuksia 
myöntää vapautuksia; lisäksi matkustaja-alukset ja suurnopeusmatkustaja-alukset eivät 
kuulu tällaisissa yleissopimuksissa annettujen standardien soveltamisalaan silloin, kun ne 
toimivat kotimaanliikenteessä; näiden tilanteiden seurauksena jäsenvaltiot ovat luoneet 
toisistaan poikkeavia sääntöjä ja standardeja erityisesti kotimaanmatkoilla liikennöivien 
matkustaja-alusten turvallisuutta varten, 
l 
2 EYVLC 
EYVL N:o L 183, 29.6.1989, s. 1 
yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden välisiä sekä 
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä meriliikennematkustajapalveluja koskeva 
määräys on vapautettu asetuksella N:o 4055/861; saman jäsenvaltion satamien välisten 
matkustajaliikennepalvelujen osalta (meriliikenteen kabotaasi) tällainen vapauttaminen 
alkoi vuonna 1993 asetuksen (ETY) N:o 3577/922 antamisen myötä ja se saatetaan 
päätökseen kaikkialla yhteisössä muutaman seuraavan vuoden aikana, 
tämän vuoksi on tarpeen antaa yhteisiä standardeja kaikkialla yhteisössä, jotta saavutetaan 
yhdenmukaistettu ja asianmukainen turvallisuustaso matkustajien ja aluksen miehistön 
edun lisäksi myös sen varmistamiseksi, että toimijoiden välinen kilpailu tapahtuu 
tasavertaiselta pohjalta yhteisön vesillä; tällaiset yhteiset standardit olisi ensin otettava 
käyttöön kotimaan matkoilla, joilla jäsenvaltioiden välisten standardien erot ovat 
suurimmat, ja vasta sen jälkeen kansainvälisillä matkoilla sen nojalla, että yhteisön 
politiikkana ei yleensä ole antaa kansainvälisiä matkoja koskevia sääntöjä jo olevan 
kansainvälisen kehyksen ulkopuolella; aloittaakseen asianmukaiset menettelyt kotimaan 
matkoja varten annettuihin sääntöihin perustuvien kansainvälisiä matkoja koskevien 
sääntöjen antamiseksi komissiolle olisi annettava valtuudet neuvotella yhteisön puolesta 
Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä kansainvälisiä matkoja koskevien sääntöjen 
tarkistamisesta ja ajan tasalle saattamisesta ja sellaisten sääntöjen käyttöönottamisesta, 
jotka liittyvät vapautusten myöntämiseen SOLAS-säännöistä tällaisille matkoille, 
komissio ilmoitti 24 päivänä helmikuuta 1993 annetussa tiedonannossaan "Turvallisia 
meriä koskeva yhteinen politiikka"3, että yhtenä yhteisön tasolla saavutettavana tavoitteena 
on yhteisten turvallisuusvaatimusten hyväksyminen asianomaisten kansainvälisten 
yleissopimusten soveltamisalan ulkopuolelle jääville matkustaja-aluksille; lisäksi unionin 
neuvosto kehotti 8 päivänä kesäkuuta 1993 pidetyssä kokouksessaan4 komissiota 
toimittamaan mahdollisimman pian neuvostolle kotimaanmatkoilla liikennöivien 
matkustaja-alusten turvallisuusmääräyksiä koskevat erity istoimintaehdotukset ja 
muodolliset ehdotukset; lopuksi Euroopan parlamentti on kehottanut komissiota useissa 
päätöslauselmissa, joista viimeisin on annettu 27 päivänä lokakuuta 19945, ehdottamaan 
toimenpiteitä yhteisön aluevesillä liikkuvien matkustaja-alusten meriturvallisuuden 
takaamiseksi, 
erityisesti matkustajameriliikenteen sisämarkkinaulottuvuuden kannalta yhteisötason 
toiminta on ainoa mahdollinen keino luoda yhteinen yhteisönlaaj uinen alusten 
turvallisuustaso; yhteisön toimettomuus johtaisi riittämättömän matkustajien suojelun 
lisäksi liian monimutkaisten ja epävarmojen järjestelmien säilymiseen yhteisössä, mikä 
aiheuttaisi tälle teollisuudenalalle haittaa ja kustannuksia, 
EYVL N:o 364, 12.12.1992, s. 7 
KOM (93) 66 
EYVL N:o C 271, 7.10.1993, s. 1 
B4-0236/94, 27.10.1994 
yhteinen turvallisuusvaatimusten taso on saavutettava velvoittavilla yhteisön toimenpiteillä; 
neuvoston direktiivi, jossa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta jättämällä jokaiselle 
jäsenvaltiolle oikeus päättää sisäiseen järjestelmäänsä parhaiten soveltuvista 
täytäntöönpanovälineistä, on tässä tapauksessa kuitenkin riittävä, 
tämän direktiivin tullessa voimaan komissio ehdottaa laivojen siirtämisestä yhteisössä 
rekisteristä toiseen 4 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 
613/91 muuttamista; tällaisella muutoksella varmistetaan, että jäsenvaltiot eivät pidättäydy 
rekisteröimästä tämän direktiivin kattamista seikoista johtuvista syistä matkustaja-aluksia, 
jotka on rekisteröity tämän direktiivin vaatimuksia noudattavassa toisessa jäsenvaltiossa 
ja joilla on voimassa oleva todistuskirja, 
turvallisuuden parantamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämiseksi yhteisiä 
turvallisuusvaatimuksia olisi sovellettava kaikkiin yhteisössä kotimaanmatkoilla 
liikennöiviin matkustaja-aluksiin ja suurnopeusmatkustaja-aluksiin riippumatta siitä, minkä 
lipun alla ne purjehtivat, 
matkustaja-alukset olisi jaettava eri luokkiin niiden merialueiden laajuuden ja olosuhteiden 
mukaan, joilla ne kulkevat; suurnopeusmatkustaja-alukset olisi luokiteltava Kansainvälisen 
merenkulkujärjestön antaman suurnopeusaluksia koskevan säännöstön määräysten 
mukaisesti; komission olisi vahvistettava jäsenvaltioilta saatujen ilmoitusten perusteella 
merialueet, joiden mukaan määräytyvät eri luokkien matkustaja-alusten toiminta-alueet, 
turvallisuusstandardien pääasiallisena viitekehyksenä olisi oltava ihmishengen 
turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehty yleissopimus - SOLAS-yleissopimus vuodelta 
1974 - sellaisena kuin se on muutettuna, joka sisältää muun muassa matkustaja-aluksia ja 
suurnopeusmatkustaja-aluksia koskevia kansainvälisesti hyväksyttyjä standardeja sekä 
asianomaisia päätöslauselmia ja muita niitä täydentäviä ja tulkitsevia toimenpiteitä, 
sekä uusien että nykyisten matkustaja-alusten eri luokat edellyttävät erilaista 
lähestymistapaa sellaisten turvallisuusvaatimusten luomiseksi, jotka takaavat yhtäläisen 
turvallisuustason näiden eri luokkien erityistarpeiden ja rajoitusten huomioon ottamiseksi; 
lisäksi turvallisuusvaatimuksissa on myös aiheellista tehdä ero nykyisten alusten ja tämän 
direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten sääntöjen voimaantulon jälkeen rakennettujen 
alusten välillä, sillä uusia aluksia koskevien sääntöjen laajentaminen koskemaan myös jo 
olemassa olevia aluksia edellyttäisi niin laajoja rakenteellisia muutoksia, että ne eivät ole 
taloudellisesti toteutettavissa; luokkaan B kuuluviin, yli 24 metrin pituisiin aluksiin olisi 
alettava soveltaa liitteessä I olevia uusia yhdenmukaistettuja sääntöjä sellaisen aikataulun 
mukaisesti, joka vastaa SOLAS-yleissopimuksessa kansainvälisiä matkoja varten 
vahvistettua aikataulua, 
laivavarusteista annetun neuvoston direktiivin 96/ /EY tavoitteen poistaa tällaisten 
varusteiden kaupan esteet ja siinä tarkoitettujen vaatimusten välisen suhteen sekä tämän 
direktiivin vaatimusten perusteella direktiivin 96/ /EY säännösten mukaisille 
laivavarusteille ei tarvitse tehdä lisäkoestuksia, kun ne on asennettu matkustaja-laivaan, 
ottaen huomioon huomattavat erot suurnopeusalusten suunnittelussa, rakentamisessa ja 
käytössä perinteisiin matkustaja-aluksi in verrattuna, olisi vaadittava, että tällaiset 
suurnopeusalukset noudattavat erityissääntöjä, 
jäsenvaltiot voivat harjoittaa satamavaltio-oikeuksiaan valvoakseen, että tämän direktiivin 
säännöksiä, jotka perustuvat alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis-
ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön 
satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin 
(satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annettuun neuvoston 
direktiiviin 95/21, 
jäsenvaltiot voivat pitää aiheellisena myöntää erityisrajoitusten alaisina liikennöiville 
aluksille vapautuksia tämän direktiivin säännöksistä tai sallia vastaavien standardien 
käytön; niille olisi sallittava tällaisten toimenpiteiden käyttöönottaminen, jollei komissio, 
vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista 
vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa sieltä 
13 päivänä syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/75/EY 12 artiklassa 
perustetun komitean välityksellä toimien, vastusta niitä kuuden kuukauden kuluessa 
tällaisia ehdotuksia koskevasta, sille tehdystä ilmoituksesta lukien; jäsenvaltiot voivat 
kohdata paikallisia olosuhteita, jotka oikeuttavat lisätoimenpiteiden toteuttamisen kaikkiin 
tietyllä alueella toimiviin aluksiin; tällöin olisi sovellettava samaa menettelyä, 
jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean on tarpeen avustaa komissiota 
direktiivin tehokkaassa soveltamisessa; neuvoston direktiivin 93/75/ETY 12 artiklassa 
perustettu komitea voi ottaa tämän tehtävän hoitaakseen, ja 
direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon ja soveltamisen valvomiseksi on suoritettava uusien 
ja nykyisten matkustaja-alusten ja suurnopeusalusten katsastuksia sen valtion hallinnon 
toimesta tai puolesta, jonka lippua alus on oikeutettu käyttämään, ja myönnettävä 
direktiivin vaatimustenmukaisuustodistus; suurnopeusmatkustaja-alusten todistuskirjat ja 
luvat myönnetään suurnopeusalussäännöstön mukaisesti, 
on antanut tämän direktiivin: 
1 artikla 
(Tarkoitus) 
Tämän direktiivin tarkoituksena on ottaa käyttöön yhdenmukainen ihmishengen ja 
omaisuuden turvallisuuden taso uusilla ja nykyisillä matkustaja-aluksilla ja 
suurnopeusmatkustaj a-aluksilla, kun kummankin luokan alukset liikennöivät kotimaan 
matkoilla, ja säätää menettelyt kansainvälisillä matkoilla liikennöiviä matkustaja-
aluksia koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi. 
2 artikla 
(Määritelmät) 
Tätä direktiiviä ja sen liitteitä sovellettaessa 
a) 'kansainvälisillä yleissopimuksilla' tarkoitetaan ihmishengen turvallisuudesta 
merellä tehtyä yleissopimusta vuodelta 1974 ja kansainvälistä 
lastiviivayleissopimusta vuodelta 1966 sekä näiden sopimusten pöytäkirjoja ja 
muutoksia, jotka olivat voimassa tämän direktiivin antamispäivänä; 
b) 'vahingoittumattoman aluksen vakavuuskoodilla' tarkoitetaan "säännöstöä 
vahingoittumattoman aluksen vakavuudesta kaikissa IMO:n välineiden 
kattamissa alustyypeissä", jonka IMO:n yleiskokous hyväksyi 18. istunnossaan 
4 päivänä marraskuuta 1993 antamassaan päätöslauselmassa A.749(18), 
sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä; 
c) 'suurnopeusalussäännöstöllä' tarkoitetaan "suurnopeusalusten kansainvälistä 
turvallisuussäännöstöä", jonka IMO:n meriturvallisuuskomitea hyväksyi 20 
päivänä toukokuuta 1994 antamassaan päätöslauselmassa MSC 36/63, sellaisena 
kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä; 
d) 'GMDSS:llä' tarkoitetaan merenkulun maailmanlaajuista hätäradiojärjestelmää, 
sellaisena kuin se esitetään vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen IV luvussa, 
sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä; 
e) 'matkustaja-aluksella' tarkoitetaan alusta, joka kuljettaa enemmän kuin 
kaksitoista matkustajaa; 
f) 'suurnopeusmatkustaja-aluksella' tarkoitetaan vuoden 1974 SOLAS-
yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin 
antamispäivänä, olevan X luvun 1 säännössä määriteltyä suurnopeusalusta, joka 
kuljettaa enemmän kuin kaksitoista matkustajaa; 
g) 'uudella aluksella' tarkoitetaan alusta, jonka köli on laskettu tai joka on 
vastaavassa rakennusvaiheessa 13 artiklan 1 kohdassa vahvistettuna päivänä tai 
sen jälkeen. 
Vastaavalla rakennusvaiheella tarkoitetaan vaihetta, jossa: 
i) aloitetaan rakennustyö, joka on tunnistettavissa tiettyyn alukseen 
liittyväksi, 
ii) kyseisen aluksen kokoonpano on alkanut ja se käsittää vähintään 50 
tonnia tai yhden prosentin rakennusmateriaalin arvioidusta 
kokonaistarpeesta, riippuen siitä, kumpi määrä on pienempi; 
h) 'nykyisellä aluksella' tarkoitetaan alusta, joka ei ole uusi; 
i) 'matkustajalla' tarkoitetaan kaikkia muita henkilöitä kuin: 
i) aluksen päällikköä ja miehistön jäseniä tai muita missä tahansa 
ominaisuudessa alukseen toimeen otettuja tai siinä aluksen lukuun 
työskenteleviä henkilöitä, ja 
ii) alle vuoden ikäisiä lapsia; 
j) 'aluksen pituudella' tarkoitetaan, jollei erikseen toisin säädetä, 96 prosenttia 
kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudella pienimmästä 
mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläpinnasta, tai pituutta keularangan 
etureunasta peräsinvarren keskiöön samalla vesiviivalla, jos tämä mitta on 
suurempi. Aluksissa, joiden köli on suunniteltu kaltevaksi, on vesiviivan, jolla 
tämä pituus mitataan, oltava konstruktiovesiviivan suuntainen; 
k) 'keulan korkeudella' tarkoitetaan vuoden 1966 kansainvälisen 
lastiviivayleissopimuksen 39 määräyksen määritelmän mukaisesti 
pystysuuntaista etäisyyttä keulan kohtisuorassa asennossa vesiviivasta, joka 
vastaa määrättyä kesävaralaitaa ja suunniteltua uintiasentoa, avoimen kannen 
korkeimpaan kohtaan kyljessä; 
1) 'kannellisella aluksella' tarkoitetaan alusta, joka on varustettu täydellisellä, 
sään ja meren vaikutuksille alttiina olevalla kannella, jossa on pysyvät varusteet 
sen säälle alttiiden osien kaikkien aukkojen sulkemiseksi ja jonka alla kaikki 
aluksen kyljissä olevat aukot on varustettu pysyvillä, vähintään vesitiiviillä 
sulkemislaitteilla. 
Koko kansi voi olla vesitiivis kansi tai vastaava rakenne, joka koostuu ei-
vesitiiviistä kannesta, jota kattaa kokonaan sellainen säänpitävä rakenne, joka 
on riittävän vahva ylläpitämään säätiiviyttä ja joka on varustettu säätiiviillä 
sulkemislaitteilla; 
m) 'kansainvälisellä matkalla' tarkoitetaan merimatkaa jäsenvaltion satamasta 
jäsenvaltion ulkopuolella olevaan satamaan tai päinvastoin; 
n) 'kotimaanmatkalla' tarkoitetaan merimatkaa jäsenvaltion satamasta 
jäsenvaltion samaan tai toiseen satamaan; 
o) 'merialueella' tarkoitetaan 4 artiklan 2 kohdassa olevan säännöksen mukaisesti 
vahvistettua aluetta. 
Kuitenkin radioviestintää koskevia määräyksiä sovellettaessa merialueiden 
määritelminä pidetään SOLAS-yleissopimuksen IV luvun 2 säännössä olevia 
määritelmiä; 
p) 'satama-alueella' tarkoitetaan jäsenvaltioiden määrittelemää aluetta, joka ei ole 
merialue ja joka ulottuu kauimmaisiin pysyviin satamarakenteisiin, jotka 
muodostavat satamajärjestelmän olennaisen osan; 
q) 'suojapaikalla' tarkoitetaan mitä tahansa luonnollisesti tai keinotekoisesti 
suojattua aluetta, jota alus voi käyttää turvapaikkana sen turvallisuuden 
todennäköisesti vaarantavissa olosuhteissa; 
r) 'lippuvaltion hallinnolla' tarkoitetaan sen jäsenvaltion toimivaltaisia 
viranomaisia, jonka lipun alla aluksella on oikeus purjehtia; 
s) 'isäntävaltiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, jonka satamaan (satamiin) tai 
satamasta (satamista) muun kuin kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva alus 
kulkee kotimaanmatkoilla; 
t) 'hyväksytyllä laitoksella' tarkoitetaan laitosta, joka on hyväksytty alusten 
tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun 
viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja 
standardeista annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY1 4 artiklan mukaisesti; 
u) 'meripeninkulmalla' tarkoitetaan 1 852 metriä; 
v) 'merkitsevällä aallonkorkeudella' tarkoitetaan tiettynä ajanjaksona 
rekisteröityjen korkeimpien aaltojen kolmannesosan keskimääräistä korkeutta. 
3 artikla 
(Soveltamisala) 
1. Tätä direktiiviä sovelletaan: 
a) uusiin ja nykyisiin matkustaja-aluksiin, ja 
b) suurnopeusmatkustaj a-aluksiin, 
riippumatta siitä, minkä lipun alla ne liikennöivät kotimaanmatkoilla. 
Kunkin jäsenvaltion on isäntävaltion ominaisuudessa varmistettava, että matkustaja-
alukset ja suurnopeusmatkustaja-alukset, jotka purjehtivat muun valtion kuin 
jäsenvaltion lipun alla, noudattavat täysin tämän direktiivin vaatimuksia ennen kuin ne 
voivat liikennöidä kotimaanmatkoilla sen alueella. 
EYVL N:o L 319, 12.12.1994, s. 20, alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja 
laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä 
säännöistä ja standardeista 
8 
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta: 
a) matkustaja-aluksiin, jotka ovat 
sota- ja joukkojenkuljetusaluksia 
aluksia, jotka eivät kulje konevoimalla 
alkeellista rakennetta olevia puualuksia 
alkuperäisiä historiallisia matkustaja-aluksia ja niiden yksittäisiä 
kaksoiskappaleita, jotka on suunniteltu ennen vuotta 1965 ja rakennettu 
pääosin alkuperäismateriaaleista, 
huvijahteja, jollei niillä ole miehistöä tai kuljeteta yli 12 matkustajaa 
kaupallisessa tarkoituksessa, 
ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia; 
b) suurnopeusmatkustaja-aluksiin, jotka ovat 
sota- ja joukkojenkuljetusaluksia 
huvialuksia, jollei niillä ole miehistöä tai kuljeteta yli 12 matkustajaa 
kaupallisessa tarkoituksessa, ja 
ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia. 
4 artikla 
(Matkustaja-alusten luokat) 
Matkustaja-alukset jaetaan seuraaviin luokkiin sen merialueen mukaisesti, jolla 
ne toimivat: 
'Luokka A' tarkoittaa kotimaanmatkoilla, ei kuitenkaan luokkiin B, C ja D 
kuuluvilla matkoilla, liikennöivää matkustaja-alusta. 
'Luokka B' tarkoittaa kotimaanmatkoilla liikennöivää matkustaja-alusta, joka ei kulje 
missään vaiheessa 20 meripeninkulmaa kauempana rantaviivasta, jossa 
haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden 
korkeuden mukaisesti laskettuna. 
'Luokka C tarkoittaa kotimaanmatkoilla liikennöivää matkustaja-alusta, joka kulkee 
merialueilla, joilla 2,5 metriä ylittävän merkitsevän aallonkorkeuden 
todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana 
ympärivuotisessa toiminnassa tai tiettynä rajoitettuna aikana yksinomaan 
kyseisenä aikana tapahtuvassa toiminnassa (esimerkiksi kesäaikana), 
jolloin alus ei missään vaiheessa ole 15 meripeninkulmaa kauempana 
suojapaikasta eikä 5 meripeninkulmaa kauempana rantaviivasta, jossa 
haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden 
korkeuden mukaisesti laskettuna. 
'Luokka D' tarkoittaa kotimaanmatkoilla liikennöivää matkustaja-alusta, joka kulkee 
merialueilla, joilla 1,5 metriä ylittävän merkitsevän aallonkorkeuden 
todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana 
ympärivuotisessa toiminnassa tai tiettynä rajoitettuna aikana yksinomaan 
kyseisenä aikana tapahtuvassa toiminnassa (esimerkiksi kesäaikana), 
jolloin alus ei missään vaiheessa ole 6 meripeninkulmaa kauempana 
suojapaikasta eikä 3 meripeninkulmaa kauempana rantaviivasta, jossa 
haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden 
korkeuden mukaisesti laskettuna. 
2. Komissio laatii ja saattaa ajan tasalle 9 artiklan 2 kohdan menettelyjen 
mukaisesti luettelon merialueista jäsenvaltioiden tekemien ilmoitusten 
perusteella. Jäsenvaltioiden on annettava viimeistään kuusi kuukautta ennen 
tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa mainittua täytäntöönpanopäivää 
tiedoksi toimivaltaansa kuuluvat merialueet ja ilmoitettava ympärivuotisessa 
käytössä olevien alueiden rajat, ja soveltuvin osin alusluokkien rajoitettu 
määräaikainen toiminta noudattaen 1 kohdassa luokille säädettyjä perusteita. 
Luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
3. Suurnopeusmatkustaj a-aluksiin sovelletaan suurnopeusalussäännöstön 1 luvun 
1.4.10 ja 1.4.11 pykälässä määriteltyjä luokkia. 
5 artikla 
(Soveltaminen) 
1. Kotimaanmatkoilla liikennöivien sekä uusien että nykyisten matkustaja-alusten 
ja suurnopeusmatkustaj a-alusten on noudatettava tässä direktiivissä säädettyjä 
asianomaisia turvallisuussääntöjä. 
2. Jäsenvaltiot eivät saa estää tästä direktiivistä aiheutuvien syiden vuoksi 
sellaisten kotimaanmatkoilla liikennöivien matkustaja-alusten ja vastaavasti 
suurnopeusmatkustaj a-alusten toimintaa, jotka noudattavat tämän direktiivin 
vaatimuksia. Kunkin isäntävaltion ominaisuudessa toimivan jäsenvaltion on 
tunnustettava suurnopeusalusten turvallisuuskirja ja liikennelupa, jotka jokin 
toinen jäsenvaltio on antanut kotimaanmatkoilla liikennöivälle 
suurnopeusmatkustaj a-alukselle, tai 11 artiklassa tarkoitettu 
vaatimustenmukaisuustodistus, jonka toinen jäsenvaltio myöntää 
kotimaanmatkoilla liikennöiville matkustaja-aluksille. 
10 
Isäntävaltio voi tarkastaa kotimaanliikenteessä toimivan matkustaja-aluksen tai 
vastaavasti suurnopeusmatkustaj a-aluksen ja sen asiakirjat satamavaltion 
valvontaa koskevan neuvoston direktiivin 95/21/EY1 säännösten mukaisesti. 
Kuitenkin kun kotimaanliikenteessä toimivalla matkustaja-aluksella tai 
suurnopeusmatkustaja-aluksella on voimassa oleva todistus tämän direktiivin 
vaatimusten mukaisuudesta tai 11 artiklan 3 kohdan mukainen todistus, sen 
matkustaja-alusominaisuutta ei pidetä selvänä perusteena satamavaltion 
valvontaa koskevan neuvoston direktiivin 95/21/EY säännösten mukaiselle 
laajemmalle tarkastukselle. x 
Kaikkia neuvoston direktiivin 96/ /EY2 liitteessä A.l lueteltujen ja mainitun 
direktiivin säännösten mukaisia laivavarusteita pidetään tämän direktiivin 
säännösten mukaisina riippumatta siitä, vaaditaanko liitteessä I, että lippuvaltion 
hallinnon on hyväksyttävä ja testattava laitteet sitä tyydyttävällä tavalla. 
6 artikla 
(Turvallisuusvaatimukset) 
1. Luokkiin A, B, C ja D kuuluvien uusien ja nykyisten matkustaja-alusten osalta: 
a) rungon, pää- ja apukoneiston sekä sähköisten ja automaattisten laitteistojen 
rakentamisen ja huollon on oltava "hyväksytyn laitoksen" säännöissä luokittelua 
varten annettujen standardien mukaiset tai hallinnon alusten tarkastamiseen ja 
katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan 
liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun 
neuvoston direktiivin 94/57/EY3 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttämien 
vastaavien sääntöjen mukaiset; 
b) sovelletaan vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on 
muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, IV luvun määräyksiä, vuoden 
1988 GMD S S-muutokset mukaan lukien, sekä V ja VI luvun määräyksiä; 
EYVL N:o 157, 7.7.1995, s. 1: Neuvoston direktiivi 95/21/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 
1995, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita 
koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden 
lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 
Ehdotus neuvoston direktiiviksi, jonka neuvosto antaa vuonna 1996 
EYVL N:o L 319, s. 20 
11 
c) aluksen navigointilaitteet: 
sovelletaan vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on 
muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, V luvun 12 säännön mukaisia 
aluksen navigointilaitteita koskevia määräyksiä. Neuvoston direktiivin 96/ /EY1 
liitteessä A.l lueteltuja ja mainitun direktiivin säännöksiä noudattavia aluksen 
navigointilaitteita pidetään SOLAS-säännön V/12(r) 
tyyppihyväksyntävaatimusten mukai sinä. 
2. Uusien matkustaja-alusten osalta: 
a) yleiset vaatimukset: 
i) luokan A uusien matkustaja-alusten on noudatettava täysin vuoden 
1974 SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna 
tämän direktiivin antamispäivänä, olevia vaatimuksia ja tässä 
direktiivissä ja sen liitteessä I olevia asianomaisia 
erityisvaatimuksia. Niiden sääntöjen osalta, joissa SOLAS jättää 
hallinnolle tulkinnan varaa, lippuvaltion hallinnon on sovellettava 
liitteen I sisältämiä tulkintoja, 
ii) luokkien B, C ja D uusien matkustaja-alusten on noudatettava tässä 
direktiivissä säädettyjä ja sen liitteessä I määrättyjä asianomaisia 
erityisvaatimuksia; 
b) lastiviivaan liittyvät vaatimukset: 
i) kaikkien uusien, vähintään 24 metrin pituisten matkustaja-alusten on 
noudatettava vuoden 1966 kansainvälistä lastiviivayleissopimusta, 
ii) vuoden 1966 lastiviivayleissopimuksen mukaista turvallisuustasoa 
vastaavia perusteita sovelletaan uusiin, alle 24 metrin pituisiin 
matkustaja-ai uksi in pituuden ja luokan osalta, 
iii) sen estämättä, mitä i ja ii kohdassa säädetään, luokan D uudet 
matkustaja-alukset vapautetaan vuoden 1966 kansainvälisessä 
lastiviivayleissopimuksessa asetetusta keulan korkeutta koskevasta 
vähimmäisvaatimuksesta, 
iv) luokkien A, B, C ja D uusien matkustaja-alusten on oltava 
kokonaan kannellisia. 
Ehdotus neuvoston direktiiviksi, jonka neuvosto antaa vuonna 1996 
12 
3. Nykyisten matkustaja-alusten osalta: 
a) luokan A nykyisten matkustaja-alusten on noudatettava vuoden 1974 
SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna tämän 
direktiivin antamispäivänä, määriteltyjä nykyisiä matkustaja-aluksia 
koskevia sääntöjä ja tämän direktiivin ja liitteen I asianomaisia 
erityisvaatimuksia. Niiden sääntöjen osalta, joissa SOLAS jättää hallinnolle 
tulkinnan varaa, lippuvaltion hallinnon on sovellettava liitteen I sisältämiä 
tulkintoja; 
b) luokan B nykyisten, vähintään 24 metrin pituisten matkustaja-alusten on 
noudatettava tämän direktiivin ja liitteen I asianomaisia erityisvaatimuksia. 
Liitteen I vaatimuksia, jollei siinä ole annettu aikaisempia määräaikoja, on 
noudatettava viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2010 tai 15 vuotta aluksen 
rakentamisen jälkeen riippuen siitä, kumpi ajankohta on myöhäisempi. 
Ennen tällaista päivämäärä on noudatettava lippuvaltion kansallisia 
sääntöjä, joilla varmistetaan vastaava turvallisuustaso. 
Luokan B nykyisten alle 24 metrin pituisten matkustaja-alusten on 
noudatettava tämän direktiivin asianomaisia erityisvaatimuksia ja liitteessä 
I olevaa III lukua ja sellaisten asioiden osalta, joita nämä vaatimukset eivät 
kata, lippuvaltion hallinnon sääntöjä. Tällaisilla säännöillä taataan liitteessä 
I olevaa II-1 ja II-2 lukua vastaava turvallisuustaso ottaen huomioon 
näiden alusten kokoon liittyvät rakenteelliset erityisrajoitukset; 
c) luokkien C ja D nykyisten matkustaja-alusten on noudatettava tämän 
direktiivin ja liitteessä I olevan III luvun asianomaisia erityisvaatimuksia 
ja sellaisten asioiden osalta, joita nämä vaatimukset eivät kata, lippuvaltion 
hallinnon sääntöjä. Tällaisilla säännöillä taataan liitteessä I olevaa II-1 ja 
II-2 lukua vastaava turvallisuustaso ottaen huomioon erityiset paikalliset, 
sellaisiin merialueisiin liittyvät toiminnalliset edellytykset, joilla näihin 
luokkiin kuuluvat alukset saavat toimia; 
d) jos jäsenvaltio katsoo, että lippuvaltion hallinnon edellä b ja c kohdan 
mukaisesti antamissa säännöissä ei noudateta kyseisissä kohdissa asetettuja 
vaatimuksia, sen on välittömästi ilmoitettava siitä komissiolle. Komissio 
käynnistää asian käsittelyn päätöksen tekemiseksi 9 artiklan 2 kohdassa 
säädetyn menettelyn mukaisesti; 
e) merkittävän korjaamis- tai muuttamistyön ja siihen liittyvän varustuksen on 
noudatettava 2 kohdan a alakohdassa säädettyjä uusia aluksia koskevia 
vaatimuksia. Nykyiseen alukseen tehtyjä muutoksia, joiden tarkoitus on 
ainoastaan nostaa pelastautumistasoa, ei pidetä merkittävinä. 
13 
Suurnopeusmatkustaj a-alusten osalta: 
a) uusien suurnopeusmatkustaja-alusten on noudatettava 
suurnopeusalussäännöstössä asetettuja vaatimuksia, 
b) suurnopeusmatkustaj a-alusten ja niiden laitteiden rakentamisen ja huollon 
on oltava "hyväksytyn laitoksen" suurnopeusalusten luokittelua koskevien 
sääntöjen mukaiset tai hallinnon alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen 
valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä 
toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun neuvoston 
direktiivin 94/5 7/EY 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttämien 
vastaavien sääntöjen mukaiset . 
7 artikla 
(Ylimääräiset turvallisuusvaatimukset, samanarvoisuudet ja vapautukset) 
1. Ylimääräiset turvallisuusvaatimukset: 
a) jos jäsenvaltio katsoo, että sovellettavia turvallisuusvaatimuksia olisi 
parannettava tietyissä tilanteissa erityisten paikallisten olosuhteiden vuoksi 
ja jos kyseinen tarve näytetään toteen, jäsenvaltio voi toteuttaa 
toimenpiteitä turvallisuusvaatimusten parantamiseksi, jollei 4 kohdassa 
säädetystä menettelystä muuta johdu. 
2. Samanarvoisuudet: 
Jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä, joissa sallitaan liitteessä I olevien 
sääntöjen vastineet, jos nämä vastineet ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin 
tällaiset säännöt, jollei 4 kohdassa säädetystä menettelystä muuta johdu. 
3. Vapautukset: 
Jollei turvallisuustaso alene ja jollei 4 kohdassa säädetystä menettelystä muuta 
johdu, jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, joilla voidaan vapauttaa 
aluksia tämän direktiivin tietyistä erityisvaatimuksista alusten liikennöidessä 
jäsenvaltioiden alueella kotimaanmatkoilla seuraavin toiminnallisin rajoituksin: 
pienempi merkitsevä aallonkorkeus, rajoitettu vuosijakso, ainoastaan 
päivänvalossa tai sopivissa ilmastollisissa olosuhteissa tehdyt matkat ja 
rajoitettu matkan kesto. 
4. a) Edellä 1, 2 tai 3 kohdan säännöksiä soveltavan jäsenvaltion on ilmoitettava 
komissiolle toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa, mukaan lukien tarkat 
yksityiskohdat siinä määrin kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että 
riittävä turvallisuustaso säilyy; 
14 
b) jos komissio kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksesta toimii 9 artiklan 
2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja katsoo, että ehdotetut toimet 
eivät ole perusteltuja, se voi vaatia kyseistä jäsenvaltiota muuttamaan 
mainittuja toimenpiteitä tai olemaan toteuttamatta niitä; 
c) toteutetut toimenpiteet täsmennetään asianomaisessa kansallisessa 
lainsäädännössä ja annetaan tiedoksi komissiolle, joka tiedottaa muille 
jäsenvaltioille kaikista toimenpiteisiin liittyvistä yksityiskohdista; 
d) kyseisiä toimenpiteitä sovelletaan kaikkiin saman luokan matkustaja-
aluksiin, kun ne toimivat samoissa määritetyissä oloissa, ilman niiden 
lippuun tai toiminnan harjoittajien kansallisuuteen tai 
sijoittautumispaikkaan kohdistuvaa syrjintää; 
e) edellä 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä toteutetaan ainoastaan niin 
kauan kuin alus toimii määritetyissä olosuhteissa. 
8 artikla 
(Muutokset) 
1. Komissio voi 9 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti: 
a) muuttaa kansainvälisellä tasolla saavutetun kehityksen huomioon 
ottamiseksi 
1) 2 artiklan määritelmiä, 
2) 10 artiklassa tarkoitettuja katsastuksia varten säädettyihin 
menettelyihin ja suuntaviivoihin liittyviä säännöksiä; 
b) muuttaa liitettä I, jota tätä direktiiviä varten sovelletaan kansainvälisten 
yleissopimusten myöhempiin muutoksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
menettelyjä mainittujen yleissopimusten muuttamiseksi. 
9 artikla 
(Neuvoa-antava komitea) 
1. Komissiota avustaa neuvoston direktiivin 93/75/EY1 12 artiklan 1 kohdassa 
perustettu komitea. 
EYVL N:o L 247, 5.10.1993, s. 19, vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia 
aluksia koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai 
poistuessa sieltä 
15 
Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan seuraavaa menettelyä: 
a) komission edustaja toimittaa 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle 
luonnoksen toteutettavista toimenpiteistä; 
b) komitea antaa luonnosta koskevan lausuntonsa määräajassa, jonka 
puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan, tarvittaessa 
äänestämällä; 
c) mielipide merkitään pöytäkirjaan; lisäksi kullakin jäsenvaltiolla on oikeus 
saada kantansa merkityksi pöytäkirjaan; 
d) komissio ottaa mahdollisimman tarkkaan huomioon komitean lausunnon. 
Se ilmoittaa komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 
10 artikla 
(Katsastukset) 
1. Lippuvaltion hallinto vaatii, että jokaiselle uudelle matkustaja-alukselle tehdään 
jäljempänä määritetyt katsastukset: 
a) katsastus ennen aluksen liikkeelle laskemista; 
b) uusintakatsastus kerran kahdessatoista kuukaudessa; 
c) ylimääräiset katsastukset tarvittaessa. 
2. Lippuvaltion hallinto edellyttää, että jokaiselle nykyiselle matkustaja-alukselle 
tehdään jäljempänä määritetyt katsastukset: 
a) alkukatsastus ennen aluksen liikkeelle laskemista isäntävaltion 
kotimaanliikenteeseen tai 12 kuukauden kuluessa 13 artiklan 1 kohdassa 
vahvistetusta tämän direktiivin täytäntöönpanopäivästä niiden nykyisten 
alusten osalta, jotka toimivat sen jäsenvaltion kotimaanliikenteessä, jonka 
lipun alla niillä on oikeus purjehtia; 
b) uusintakatsastus kerran kahdessatoista kuukaudessa; 
c) ylimääräiset katsastukset tarvittaessa. 
3. Lippuvaltion hallinto edellyttää, että kaikille suurnopeusmatkustaj a-aluksille 
tehdään suurnopeusalussäännöstössä vaaditut katsastukset. 
4. Noudatetaan "katsastusta ja todistuskirjojen antamista koskevan 
yhdenmukaistetun järjestelmän mukaisista katsastusohjeista" 4 päivänä 
marraskuuta 1993 annetussa IMO:n päätöslauselmassa A. 746 (18) 
täsmennettyjä matkustaja-aluksen turvallisuuskirjaa varten suoritettavien 
katsastusten asianomaisia menettelyjä ja ohjeita, sellaisina kuin ne ovat tämän 
direktiivin antamispäivänä. 
16 
5. Joko itse lippuvaltion hallinnon tai "hyväksytyn laitoksen" yksinoikeudella 
toimivat katsastajat suorittavat edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut katsastukset 
sen varmistamiseksi, että kaikkia tämän direktiivin soveltuvia vaatimuksia 
noudatetaan. 
11 artikla 
(Todistuskin at) 
1. Kaikille uusille ja nykyisille matkustaja-aluksille myönnetään tämän direktiivin 
vaatimustenmukaisuustodistus. Sen on oltava liitteessä II määrätyn muotoinen. 
Todistuksen antaa lippuvaltion hallinto 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 
2 kohdan a alakohdassa esitetyn alkukatsastuksen jälkeen. 
2. Vaatimustenmukaisuustodistus myönnetään enintään 12 kuukaudeksi. 
Lippuvaltion hallinto voi jatkaa todistuksen voimassaoloaikaa korkeintaan 
yhdellä kuukaudella siihen merkitystä päättymispäivästä lukien. Kun jatkoaika 
on myönnetty, todistuksen uusi voimassaoloaika alkaa olemassa olevan 
todistuksen ennen sen jatkamista voimassa olleesta päättymispäivästä. 
Vaatimustenmukaisuustodistuksen uusiminen myönnetään 10 artiklan 1 kohdan 
b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun uusintakatsastuksen 
suorittamisen jälkeen. 
3. Lippuvaltion hallinto myöntää suurnopeusmatkustaja-aluksille 
suurnopeusalusten turvallisuuskirjan ja suurnopeusalusten liikenneluvan 
suurnopeusalussäännöstön määräysten mukaisesti. Ennen kuin lippuvaltion 
hallinto myöntää isäntävaltion kotimaanliikenteessä liikennöivälle 
suurnopeusmatkustaja-alukselle liikenneluvan, sen olisi neuvoteltava 
isäntävaltion kanssa saadakseen yksityiskohdat kaikista aluksen toimintaan 
kyseisessä valtiossa liittyvistä toimintaedellytyksistä. Lippuvaltion hallinnon 
olisi esitettävä kaikki sellaiset edellytykset liikenneluvassa. 
4. Vaatimustenmukaisuustodistukseen merkitään vapautukset, jotka alukselle on 
myönnetty 7 artiklan 3 kohdan säännösten nojalla ja mukaisesti. 
12 artikla 
(SOLAS-säännöt) 
Kansainvälisillä matkoilla liikennöivien matkustaja-alusten osalta: 
1. Tämän direktiivin tullessa voimaan Euroopan yhteisö pyytää kansainvälistä 
merenkulkujärjestöä: 
17 
i) jouduttamaan IMO:ssa meneillään olevia töitä niiden SOLAS-
yleissopimuksen II-1, II-2 ja III luvun sääntöjen tarkistamiseksi, jotka 
sisältävät hallinnon harkinnanvaraan jätettyjä asioita, ja näiden sääntöjen 
yhdenmukaistettujen tulkintojen luomiseksi sekä vahvistamaan tarvittavia 
muutoksia, 
ii) vahvistamaan toimenpiteet satamavaltion ja SOLAS-vapautusten 
yhteisvaikutusta koskevan MSC-kiertokirjeen 606 säännösten perustana 
olevien periaatteiden pakolliseksi soveltamiseksi. 
2. Komissio esittää tällaisen pyynnön tämän direktiivin liitteessä I annettujen 
yhdenmukaistettujen määräysten perusteella. Jäsenvaltioiden on tehtävä 
kaikkensa, jotta IMO ryhtyy pikaisesti kehittämään mainittuja määräyksiä ja 
toimenpiteitä. 
3. Jollei edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelleta kohtuullisen ajan 
kuluessa, komissio voi 9 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti muuttaa tätä 
direktiiviä tämän direktiivin liitteen I yhdenmukaistettujen määräysten ja MSC-
kiertokirjeen 606 periaatteiden soveltamiseksi kansainvälisillä matkoilla 
liikennöiviin matkustaja-aluksiin. 
13 artikla 
(Täytäntöönpano) 
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, 
asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan [1 päivänä heinäkuuta 1998]. 
2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai 
niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. 
Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 
3. Jäsenvaltioiden on luotava rangaistusjärjestelmä niiden kansallisten säännösten 
rikkomisen varalta, jotka on annettu tämän direktiivin mukaisesti, ja 
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä 
rangaistuksia sovelletaan. Säädettyjen rangaistusten on oltava tehokkaita, 
oikeassa suhteessa ja luonteeltaan varoittavia. 
4. Jäsenvaltioiden on välittömästi toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista 
kysymyksistä antamansa kaikki kansalliset säännökset komissiolle. Komissio 
ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille. 
14 artikla 
(Tiedonanto) 
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
18 
15 artikla 
(Voimaantulo) 
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se 
on julkaistu. 
19 
ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS 
N:o /9 
tehty 199 , 
Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteen XIII (V luku) muuttamisesta 
lisäämällä siihen matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista 
annettu neuvoston direktiivi ( /EY) 
ETA:n SEKAKOMITEA, joka 
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on 
tarkistettuna mainitun sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä 
'sopimus', ja erityisesti sen 98 artiklan, 
sekä katsoo, että 
Euroopan unionin neuvoston päivänä kuuta 19 annettu direktiivi 
( /EY), jonka jäljennös on tämän päätöksen liitteenä, on otettava osaksi 
sopimusta, ja 
sovelletaan sopimuksen pöytäkirjan 1 sisältämää laaja-alaista mukautusta sekä liitteen 
XIII johdannossa olevia alakohtaisia ja muita mukautuksia, 
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 
1 artikla 
Muutetaan sopimuksen liikennettä koskeva liite XIII jäljempänä esitetyn mukaisesti. 
Uuden säädöksen teksti esitetään liitteessä. 
2 artikla 
Lisätään V lukuun 56 kohdan jälkeen uusi kohta (Neuvoston asetus 613/91/ETY) 
seuraavasti: 
"56.a 394 L : Neuvoston direktiivi /EY, annettu päivänä kuuta 19 , 
matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista. 
Tätä sopimusta sovellettaessa direktiivin säännöstä koskee seuraava mukautus: 
Korvataan 12 artiklan 1 kohta seuraavasti: 
Sopimuspuolten on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, 
asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 
20 
3 artikla 
Tämä päätös tulee voimaan 
4 artikla 
Tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-
täydennysosassa. 
Tehty Brysselissä, 199 . 
ETA:n sekakomitean puolesta 
Puheenjohtaja 
ETA:n sekakomitean sihteerit 
is- 22 -
LIITE I 
TURVALLISUUSVAATIMUKSET KOTIMAANLIIKENTEESSÄ TOIMIVILLE 
UUSILLE JA OLEMASSAOLEVILLE MATKUSTAJA-ALUKSILLE 
LUKU I YLEISET MÄÄRÄYKSET 
Silloin kun siitä erityisesti määrätään, tämän teknisen liitteen I sääntöjä sovelletaan 
uusiin ja olemassaoleviin A-, B-, C- ja D-luokkien matkustaja-aluksiin, joita käytetään 
kotimaan liikenteessä. 
B-, C- ja D-luokan uusien alusten, joiden pituus on alle 24 metriä, ei tarvitse noudattaa 
tämän teknisen liitteen säännön II-l/B/2 - 11-1 /B/8 eikä II-1/10 vaatimuksia, jos sen 
lippuvaltion hallinto, jonka lippua kyseisillä aluksilla on oikeus käyttää, varmistaa että 
alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia määräyksiä ja kyseiset määräykset takaavat 
vastaavan turvallisuustason. 
B-luokan olemassaolevien alusten, joiden pituus on alle 24 metriä, ja C- ja D-luokkien 
olemassaolevien alusten ei tarvitse noudattaa tämän teknisen liitteen II-1 ja II-2 luvun 
vaatimuksia, jos sen lippuvaltion hallinto, jonka lippua kyseisillä aluksilla on oikeus 
käyttää, varmistaa että alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia määräyksiä ja 
kyseiset määräykset takaavat vastaavan turvallisuustason. 
Siltä osin kun tässä teknisessä liitteessä edellytetään jonkin IMO:n päätöslauselman 
soveltamista olemassaoleviin aluksiin, alusten, jotka on rakennettu ennen päivää, 
jolloin IMO on hyväksynyt kyseisen päätöslauselman, ei tarvitse noudattaa kyseistä 
päätöslauselmaa vaan edeltäviä sovellettavissa olevia päätöslauselmia, jos sellaisia on. 
LUKU IM RAKENNE - OSASTOIMINEN ja VAKAVUUS, KONEISTO ja 
SÄHKÖLAITTEET 
OSA A) 
Yleistä 
1 Osaan B liittyvät määritelmät (R 2) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 .1 Osastoimislastiviiva on vesiviiva, jota käytetään aluksen osastoimisesta 
määrättäessä. 
.2 Ylin osastoimislastiviiva on se vesiviiva, joka vastaa suurinta syväystä, 
jonka kulloinkin sovellettavat osastoimismääräykset sallivat. 
.2 Aluksen pituus on ylimmän osastoimislastiviivan päätepisteiden kautta 
kulkevien pystysuorien välinen pituus. 
.3 Aluksen leveys on kaarien ulkoreunojen välinen suurin leveys ylimmän 
osastoimislastiviivan kohdalla tai sen alapuolella. 
.4 Syväys on pystysuora etäisyys malliperusviivasta keskilaivassa kulloinkin 
kysymyksessä olevaan osastoimislastiviivaan. 
.5 Kantavuus on tonneissa ilmaistu ero aluksen uppoaman ja kevytpainon välillä 
mitattuna ominaispainoltaan 1,025 olevassa vedessä alukselle määrättyä 
kesävaralaitaa vastaavan lastivesiviivan kohdalla. 
.6 Kevytpaino on aluksen tonneissa ilmaistu uppoama ilman lastia, polttoainetta, 
voiteluöljyä, painolastivettä, makean veden varastoa, syöttövesivarastoa ja 
muonavarastoa sekä ilman matkustajia ja henkilöstöä tavaroineen. 
.7 Laipiokansi on ylin kansi, johon vesitiiviit poikittaislaipiot ulottuvat. 
.8 Upporaja on viiva, joka kulkee pitkin aluksen kylkeä vähintään 76 millimetriä 
laipiokannen yläpinnan alapuolella. 
.9 Täyttymä on se prosentuaalinen osa jonkin tilan tilavuudesta, joka voi täyttyä 
vedellä. Jos tila ulottuu upporajan yläpuolelle, mitataan sen tilavuus vain 
mainittuun rajaan saakka. 
.10 Koneistotilan on katsottava ulottuvan malliperusviivasta upporajaan ja olevan 
niiden äärimmäisten vesitiiviiden poikittaisten päälaipioiden välissä, jotka 
rajoittavat alusta kuljettaville pää- ja apukoneille ja kuljetuskoneistoon 
kuuluville kattiloille varattuja tiloja. 
.11 Matkustajatiloja ovat ne tilat, jotka on tarkoitettu matkustajien asumista ja 
käyttöä varten lukuun ottamatta matkatavara-, varasto-, muona- ja postisuojia. 
.12 Vesitiiviinä tarkoitetaan rakenteen kykyä estää veden kulku rakenteen läpi joka 
suuntaan joko vaurio-olosuhteissa tai vahingoittumattomana todennäköisesti 
syntyvän vesipatsaan vaikutuksesta. 
. 13 Säätiiviillä tarkoitetaan, että vesi ei pääse tunkeutumaan alukseen 
meriolosuhteissa. 
.14 Ro-ro-matkustaja-aluksella tarkoitetaan matkustaja-alusta, jossa on ro-ro-
lastitilat tai erityistilat säännön II-2/A/2 mukaisesti. 
2 Osiin C, D ja E liittyvät määritelmät (R 3) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 1. Ohjauslaitteen valvontajärjestelmä on laitteisto, jolla komentosillalta 
lähetetään käskyjä ohjauslaitteiden voimanlähteisiin. Ohjauslaitteen 
hallintajärjestelmiin kuuluu lähettimiä, vastaanottimia, hydraulisia 
hallintapumppuja ja niiden moottoreita, moottorin valvontalaitteita, 
putkistoja ja kaapeleita 
2. Pääohjauslaitteita ovat koneisto, peräsinkäynnistimet, ohjauslaitteen 
voimanlähteet, jos sellaisia on, ja apuvälineet sekä peräsintukin 
vääntölaitteet (peräsinkampi tai neljännesympyrä) joita tavallisissa 
käyttöolosuhteissa tarvitaan liikuttamaan peräsintä aluksen ohjaamiseksi. 
.2 Ohjauslaitteen voimanlähteitä ovat: 
.1 sähköohjauslaitteissa sähkömoottori ja siihen liittyvät sähkölaitteet; 
.2 sähköhydraulisissa ohjauslaitteissa sähkömoottori siihen liittyvine 
sähkölaitteineen ja siihen yhdistetty pumppu; 
.3 muissa hydraulisissa ohjauslaitteissa käyttömoottori ja siihen yhdistetty 
pumppu. 
.3 Apuohjauslaitteita ovat muut kuin pääasialliseen ohjauslaitteistoon kuuluvat 
laitteet, joita tarvitaan aluksen ohjaamiseen pääohjauslaitteen mennessä 
epäkuntoon, mutta niihin ei lueta peräsinkampea, neljännesympyrää taikka 
muita vastaavaan tarkoitukseen käytettyjä osia. 
.4 Normaaleita käyttö- ja asumisolosuhteita ovat olosuhteet, joissa alus 
kokonaisuudessaan, koneisto, toiminnot, kuljetuslaitteet ja -apuvälineet, 
ohjailtavuus, turvallinen navigointi, palo- ja vuototurvallisuus, sisäinen ja 
ulkoinen viestintä ja merkinanto, poistumistiet ja pelastusvenevinssit, samoin 
kuin suunniteltu asumismukavuus ovat käyttökunnossa ja toimivat normaalisti. 
.5 Hätätilanne on tilanne, jossa normaaleihin käyttö- ja asumisolosuhteisiin 
tarvittavista toiminnoista jokin on epäkunnossa sähköenergian päälähteessä 
esiintyvän vian tai häiriön takia. 
.6 Sähköenergian päälähde on voimanlähde, joka on tarkoitettu tuottamaan 
sähkövoimaa pääkytkintauluun jaettavaksi kaikkiin toimintoihin, joita tarvitaan 
aluksen pitämiseksi normaaleissa käyttö- ja asumiskunnossa. 
.7 Kuollut tila on tila, jossa aluksen pääkuljetuskoneisto, kattilat ja apulaitteisto 
eivät toimi voiman puutteen takia. 
.8 Päägeneraattoriasema on tila, jossa sähköenergian päälähde sijaitsee. 
.9 Pääkytkintaulu on kytkintaulu, jonne voima tulee suoraan sähköenergian 
päälähteestä ja joka jakaa aluksen toimintoihin tarvittavan sähköenergian. 
.10 Varakytkintaulu on kytkintaulu, jonne pääasiallisen sähkön-
tuotantojärjestelmän epäkuntoon joutuessa tulee voima suoraan sähköenergian 
varalähteestä tai väliaikaisesta voimanlähteestä ja joka jakaa aluksen 
varatoimintoihin tarvittavan sähköenergian. 
.11 Sähköenergian varalähde on sähkövoimanlähde, joka sähköenergian 
päälähteessä olevan vian tai häiriön sattuessa tuottaa sähkövoimaa 
varakytkintauluun. 
.12 Suurin kulkunopeus eteenpäin on suurin nopeus, jota alus on suunniteltu 
käyttämään merellä suurimmalla syväyksellään. 
.13 Suurin kulkunopeus taaksepäin on se nopeus, jonka aluksen arvioidaan 
voivan saavuttaa suurimmalla peruutustehollaan ja suurimmalla syväyksellään. 
.14 Koneistotiloja ovat kaikki tilat, joissa on kuljetuskoneistoa, kattiloita, 
polttoöljyn käsittely laitteistoa, höyrykoneita ja polttomoottoreita, generaattoreita 
ja suurempia sähkölaitteita, öljyntäyttöasemia, jäähdytys-, vakavointi-, tuuletus-
ja ilmastointikoneistoa sekä vastaavanlaiset tilat ja näihin johtavat kuilut. 
.15 Voimankäyttöjärjestelmä on hydraulinen laitteisto, joka toimittaa virran 
peräsimen käynnistämiseksi ja johon kuuluu ohjauslaitteen voimanlähde 
(voimanlähteitä) siihen (niihin) liittyvine putkineen ja varusteineen sekä 
peräsinkäynnistin. Voimankäyttöjärjestelmissä voi olla yhteisiä mekaanisia osia 
kuten peräsinkampi, neljännesympyrä ja peräsintukki tai osia, jotka täyttävät 
saman tarkoituksen. 
.16 Valvonta-asemia ovat tilat, joihin on sijoitettu aluksen radio tai tärkeimmät 
merenkulkulaitteet tai varavoimanlähde tai joihin on keskitetty palonseuranta-
tai palontorjuntalaitteistoja. 
OSAB) 
Vahingoittumattoman aluksen vakavuus, osastoiminen ja vahingoittuneen aluksen 
vakavuus1 
Tämän osan B sääntöjen 2-22 asemesta voidaan käyttää matkustaja-alusten osastoimista ja 
vakavuutta koskevia, vuoden 1960 kansainvälisen SOLAS-yleissopimuksen osassa B olevaa II 
lukua vastaavia sääntöjä, jotka IMO hyväksyi päätöslauselmassa A.265(VII), jos niitä sovelletaan 
1 Vahingoittumattoman aluksen vakavuus (Päätöslauselma A.167 sellaisena 
kuin se on muutettuna päätöslauselmalla A.206 ja A.749) 
UUDET A-, B-, C- ia D- LUOKKIEN ALUKSET: 
Kaikkien luokkien uusien alusten on noudatettava vahingoittumattoman aluksen 
vakavuutta koskevassa säännöstössä annettuja matkustaja-aluksia koskevia asianomaisia 
määräyksiä, sellaisina kuin Kansainvälisen merenkulkujärjestön yleiskokous hyväksyi 
ne 18 istunnossaan 4 päivänä marraskuuta 1993 tekemässään päätöslauselmassa 
A.749(18). 
OLEMASSAOLEVAT A- ia B-LUOKKIEN ALUKSET: 
Kaikkien olemassaolevien A- ja B-luokkien alusten on kaikissa lastitilanteissa 
täytettävä seuraavat vakavuusvaatimukset tankeissa esiintyviä vapaita nestepintoja 
koskevan asianmukaisen korjauksen jälkeen 167 päätöslauselman liitteen I mukaisesti 
tai vastaavin edellytyksin. 
(a) Oikaisevan momentti varren GZ-käyrän rajoittama alue ei saa olla vähempää 
kuin: 
(i) 0,055 metriradiaania 30 asteen kallistuskulmaan asti; 
(ii) 0,09 metriradiaania joko 40 asteen kallistuskulmaan asti tai sellaiseen 
vuoto- eli kallistuskulmaan asti, jossa kaikkien rungossa, ylärakenteissa tai 
kansirakennuksissa olevien aukkojen, joita ei voida sulkea vesitiiviisti, 
alareunat joutuvat veden alle, jos tämä kulma on alle 40 astetta; 
(iii) 0,03 metriradiaania 30 asteen ja 40 asteen kallistuskulmien välissä tai 30 
asteen ja vuotokulman välissä, jos kyseinen kulma on alle 40 astetta; 
(b) Oikaisevan momenttivarren GZ on oltava vähintään 0,20 m kallistuskulmalla, 
joka on 30 astetta tai sitä suurempi. 
(c) Sen kallistuskulman, jolla oikaiseva momenttivarsi GZ saavuttaa 
maksimiarvonsa, on oltava mieluiten yli 30, mutta ei kuitenkaan alle 25 astetta. 
(d) Poikittaisen alkuvaihtokeskuskorkeuden on oltava vähintään 0,15 m. 
Varmistettaessa edellä mainittujen vakavuustilojen noudattamista, on vähintään IMO:n 
päätöslauselman A 167(IV) liitteessä II luetellut lastitilanteet otettava huomioon. 
Kaikkien olemassaolevien A- ja B-luokkien alusten, joiden pituus on vähintään 24 
metriä, on myös noudatettava IMO:n päätöslauselman A.167(IV) liitteen 5 artiklan 2 
kohdan lisäehtoja ja IMO:n päätöslauselmassa A.562 (14) säädettyjä kovan tuulen ja 
keinumisen ehtoja. 
2 Vesitiivis osastoiminen 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
kokonaisuudessaan. ## 
Jokaisen aluksen on oltava jaettu laipiokanteen asti vesitiiviisti laipioilla vesitiiviisiin 
osastoihin, joiden suurin pituus lasketaan jäljempänä täsmennettyjen vaatimusten 
mukaisesti. 
Kaikkien muiden sisäisen rakenteen osien, jotka vaikuttavat aluksen osastoinnin 
tehokkuuteen, on oltava vesitiiviitä. 
3 Vuotopituus (R 4) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
. 1 Vuotopituus tietyssä kohdassa on se suurin osa aluksen pituudesta, 
keskipisteenä kysymyksessä oleva kohta, joka voi täyttyä vedellä jäljempänä 
esitetyn täyttymää koskevan olettamuksen mukaisesti aluksen painumatta 
upporajaa syvemmälle. 
.2 Jollei aluksessa ole yhtäjaksoista laipiokantta, voidaan jokaisen kohdan 
vuotopituus määrittää käyttämällä oletettua yhtäjaksoista upporajaa, joka ei 
millään kohdalla ole alle kuin 76 mm sen kannen yläpintaa alempana aluksen 
sivussa, johon kysymyksessä olevat laipiot sekä laidoitus ulottuvat vesitiiviinä. 
.3 Jos osa oletetusta upporajasta on huomattavasti sen kannen alapuolella, johon 
laipiot ulottuvat, voi lippuvaltion hallinto myöntää rajoitettuja helpotuksia 
niiden laipion osien vesitiiviydestä, jotka ovat upporajan yläpuolella ja välittö­
mästi ylemmän kannen alapuolella. 
4 Osastojen sallittu pituus (R 6) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
Osaston suurin sallittu pituus, sen keskipisteen ollessa missä kohdassa aluksen pituutta 
tahansa, saadaan vuotopituudesta kertomalla viimeksi mainittu sopivalla kertoimella, 
jota sanotaan osastoimistekijäksi. 
5 Täyttymä (R 5) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
Edellä 3 säännössä tarkoitetuilla olettamuksilla tarkoitetaan upporajan alapuolella 
olevien tilojen täyttymiä. 
Vuotopituutta määritettäessä oletetun kcskitäyttymän on upporajan alapuolisissa tiloissa 
noudatettava 8.3 säännössä esitettyä taulukkoa. 
6 Osastoimistekijä 
Osastoimistekijän F on oltava: 
UUSISSA B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVISSA B-LUOKAN 
ALUKSISSA 
Luokka N F 
B, C, D N<400 <1,0 
B, C, D N>400 ^5 
missä N on aluksella kuljetettavien matkustajien sallittu määrä; ja 
olemassaolevien B-luokan alusten on noudatettava tätä vaatimusta 
viimeistään säännössä II-1/B/8-1 olevassa 2 kohdassa tarkoitettuna 
vaatimustenmukaisuuspäivänä. 
7 Alusten osastoimista koskevat erityisvaatimukset (R 7) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Jos vesitiiviit laipiot aluksen joissakin osissa ulottuvat ylempään kanteen kuin 
muualla aluksessa ja tätä laipioiden ulottuvuutta halutaan käyttää hyväksi 
vuotopituuksia laskettaessa, voidaan jokaista tällaista aluksen osaa varten 
käyttää erillisiä upporajoja sillä edellytyksellä, että: 
.1 aluksen laidat on sen koko pituudelta ulotettu ylempää upporajaa 
vastaavaan kanteen ja kaikkien laidoituksessa olevien aukkojen tämän 
kannen alapuolella aluksen koko pituudelta katsotaan 15 säännön 
tarkoittamassa mielessä olevan upporajan alapuolella; ja 
.2 kumpikin laipiokannen "askelmaan" rajoittuvista osastoista on oman 
upporajansa mukaisesti lasketun sallitun pituuden rajoissa ja lisäksi niiden 
pituus yhteensä ei ylitä alemman upporajan mukaisesti laskettua 
kaksinkertaista sallittua pituutta. 
.2 Osaston pituus voi olla 4 säännön mukaisesti määritettyä sallittua pituutta 
suurempi, jos mikään toisiinsa rajoittuva osastopari, jolle kyseessä oleva osasto 
on yhteinen, ei ylitä yhteispituudeltaan vuotopituutta tai kaksinkertaista sallittua 
pituutta, pienemmän luvun mukaisesti. 
.3 Poikittaisessa päälaipiossa saa olla syvennys, jos syvennyksen kaikki osat ovat 
niiden aluksen kummankin laidan pystysuorien pintojen sisäpuolella, joiden 
etäisyys laidoituksesta mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylimmän 
osastoimisvesiviivan tasossa on viidesosa aluksen leveydestä. Jokainen näiden 
rajojen ulkopuolelle jäävä syvennyksen osa käsitellään askelmana 6 kohdan 
mukaisesti. 
.4 Jos poikittaisessa päälaipiossa on syvennys tai askelma, on osastoimisesta 
määritettäessä tällaisen laipion sijasta käytettävä vastaavaa tasolaipiota. 
.5 Jos poikittaisessa vesitiiviissä pääosastossa on paikallinen osastointi ja 
lippuvaltion hallinnolle on näytetty toteen, että mistään oletetusta sivun 
vauriosta, jonka ulottuvuus pituussuunnassa on joko 3,0 metriä lisättynä 
kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen prosenttia 
aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän, ei ole seurauksena koko 
pääosaston täyttyminen vedellä, voidaan tällaisen osaston muutoin vaadittuun 
sallittuun pituuteen tehdä suhteellinen lisäys. Tällaisessa tapauksessa oletettu 
tehokas kantava tilavuus vahingoittumattomalla sivulla ei saa olla suurempi 
10 
kuin sen on oletettu olevan vahingoittuneella sivulla. Tämän alakohdan 
mukainen lisäys voidaan tehdä ainoastaan, jos lisäys ei todennäköisesti estä 
noudattamasta 8 sääntöä. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.6 Poikittainen päälaipio voidaan varustaa askelmin, jos se täyttää yhden 
seuraavista edellytyksistä: 
1. Kyseisen laipion erottamien kahden osaston yhdistetty pituus on 
korkeintaan joko 90 prosenttia vuotopituudesta tai kaksi kertaa sallittu 
pituus, lukuun ottamatta aluksia, joiden osastoimistekijä on 1, kahden 
kyseisen osaston yhdistetty pituus ei saa olla enemmän kuin sallittu pituus. 
2. On rakennettu askelman kaltainen lisäosasto, joka takaa saman 
turvallisuustason kuin tasolaipio. 
3. Osasto, johon askelma ulottuu, ei ylitä sallittua pituutta, joka vastaa 76 
mm askelman alapuolelta otettua upporajaa. 
.7 Vähintään 100 metrin pituisissa aluksissa yksi keulapiikin peräpuolella olevista 
poikittaisista päälaipioista on sijoitettava sellaiselle etäisyydelle 
keulapystysuorasta, joka ei ole suurempi kuin sallittu pituus. 
.8 Jos kahden toisiinsa rajoittuvan poikittaisen päälaipion tai niitä vastaavien 
tasolaipioiden välinen etäisyys tai laipioiden lähimpien askelmilla varustettujen 
osien kautta kulkevien poikittaisten tasojen välinen etäisyys on alle 3,0 metriä 
lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen 
prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän, pidetään 
ainoastaan toista näistä laipiosta osana aluksen osastoimista. 
.9 Jos vaadittu osastoimistekijä on 0,50, minkä tahansa kahden toisiinsa 
rajoittuvan osaston yhdistetty pituus ei saa ylittää vuotopituutta. 
8 Vahingoittuneen aluksen vakavuus (R 8) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1.1 Vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on kaikissa aluksen käyttöön 
liittyvissä olosuhteissa oltava riittävä kestämään päättynyt vuoto missä tahansa 
pääosastossa, jonka vaaditaan olevan vuotopituuden rajoissa. 
.1.2 Jos kaksi toisiinsa rajoittuvaa pääosastoa on erotettu laipiolla, jossa on 7.6.1 
säännön mukaiset askelmat, vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on oltava 
riittävä kestämään vuoto kyseisissä kahdessa toisiinsa rajoittuvassa osastossa. 
.1.3 Jos vaadittu osastoimistekijä on 0,50, on vahingoittumattoman aluksen 
vakavuuden oltava riittävä kestämään vuoto missä tahansa kahdessa toisiinsa 
rajoittuvassa osastossa. 
.2.1 Edellä .1 alakohdan vaatimukset on määritettävä laskelmilla, jotka suoritetaan 
.3, .4 ja .6 kohdan mukaisesti ja joissa otetaan huomioon aluksen mittasuhteet 
ja suunnittelun erikoispiirteet sekä vahingoittuneiden osastojen sijainti ja muoto. 
Näitä laskelmia suoritettaessa on aluksen edellytettävä olevan vakavuuden 
kannalta huonoimmissa oletettavissa olevissa käyttöolosuhteissa. 
.2.2 Jos alukseen aiotaan rakentaa kansia, sisälaidoituksia tai pitkittäislaipiota, jotka 
ovat riittävän tiiviitä todella ehkäisemään veden virtausta, tämä on 
asianmukaisesti otettava huomioon laskelmissa. 
11 
.2.3 Vaurion jälkeisessä lopullisessa tilassa, tarvittavan kallistuman tasaamisen 
jälkeen, vaadittava vakavuus on määriteltävä seuraavasti: 
.2.3.1 Positiivisella jäljelle jääneellä momenttivivun kaarella on oltava 
vähintään 15 asteen alue tasapainokulman jälkeen. Tämä alue voidaan 
vähentää 10 asteen vähimmäismäärään asti, jos alue momenttikaaren 
alla on .2.3.2 alakohdassa täsmennetyn kaltainen, lisättynä suhteella 
15/alue, missä alue on ilmaistu asteina. 
.2.3.2 Momenttivivun kaaren alapuolisen alueen on oltava vähintään 0,015 
metriradiaania B- ja C-LUOKKIEN aluksille ja 0,009 metriradiaania 
D-LUOKAN aluksille, mitattuna tasapainokulmasta: 
.1 pienempään kulmaan kuin se, jossa kehittyvä vuoto tapahtuu; 
.2 korkeintaan 22 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) yhden 
osaston täyttyessä, tai 
korkeintaan 27 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) kahden 
toisiinsa rajoittuvan osaston täyttyessä samanaikaisesti. 
.2.3.3 Jäljelle jäänyt momenttivipu on saavutettava positiivisen vakavuusalueen 
perusteella ottaen huomioon suurimman seuraavista kallistusmomenteis-
ta: 
.1 kaikkien matkustajien kerääntyminen yhdelle sivulle; 
.2 kaikkien taavetein laskettavien pelastusalusten vesillelasku täydellä 
kuormalla yhdeltä sivulta; 
.3 tuulen paine; 
laskettuna uusille B-LUOKAN aluksille kaavalla: 
GZ{metnd)~ +0,04 
uppoama 
Oikaiseva momenttivarsi ei kuitenkaan saa missään tilanteessa olla 
pienempi kuin 0,10 m. 
ja uusille C- ja D-LUOKKIEN ja olemassaoleville B-LUOKAN 
aluksille kaavalla: 
GZ(metriä)= +0,02 
uppoama 
Oikaiseva momenttivarsi ei kuitenkaan saa missään tilanteessa olla 
pienempi kuin 0,08 m. 
.2.3.4 Edellä .2.3.3 kohdan kallistusmomenttien laskemiseksi tehdään 
seuraavat oletukset: 
.1 Matkustajien kerääntymismomentti: 
.1.1 neljä henkilöä neliömetrillä 
.1.2 kunkin matkustajan paino 75 kg 
.1.3 matkustajat on jaettava aluksen yhden sivun 
käytettävissä oleville kansialueille, missä 
kokoontumisasemat ovat, ja niin, että he muodos­
tavat epäedullisimman kallistusmomentin. 
12 
.2 Momentti, joka johtuu kaikkien taavetein laskettavien 
pelastusalusten vesillelaskusta täydellä kuormalla yhdeltä sivulta: 
.2.1 kaikkien pelastusveneiden ja valmiusveneiden, 
jotka on sijoitettu vahingoittuneen aluksen 
kallistuman puolelle, oletetaan olevan riippumassa 
aluksen sivulla täydessä kuormassa ja valmiina 
laskuun; 
.2.2 pelastusveneiden osalta, jotka on tarkoitettu 
laskettavaksi alas täydellä kuormalla 
lastauskohdasta, on otettava huomioon suurin 
laskemisen aikainen kallistusmomentti; 
.2.3 täyteen kuormatun taavetein laskettavan 
pelastuslautan, joka on sijoitettu jokaiseen 
vahingoittuneen aluksen kallistuman puoleisen 
sivun taavettiin, oletetaan olevan riippumassa 
aluksen sivulla valmiina laskuun; 
.2.4 henkilöt, jotka eivät ole sivulla riippuvissa 
hengenpelastuslaitteissa, eivät aiheuta lisäkallistus-
tai lisäoikaisumomenttia; 
.2.5 aluksen kallistuneen sivun vastakkaisella puolella 
olevien hengenpelastuslaitteiden oletetaan olevan 
lastauskohdassa. 
.3 Tuulen paineesta johtuvat momentit: 
.3.1 B-LUOKKA : sovelletaan 120 N/m2 tuulen painet­
ta; 
C- ja D-LUOKAT : sovelletaan 80 N/m2 tuulen 
painetta; 
.3.2 käytettävä ala on aluksen vesirajan yläpuolella 
oleva projisoitu tuulipinta vahingoittumattomassa 
tilassa; 
.3.3 momenttivarren on oltava vertikaalietäisyys 
vahingoittumatonta alusta vastaavan keski-
syväyksen yhden puolen pisteestä tuulipinnan 
painopisteeseen. 
.2.4 Suurehkon kehittyvän vuodon tapauksessa eli sen aiheuttaessa oikaisevan 
momenttivarren nopean 0,04 m tai suuremman vähenemisen, oikaisevan 
momenttivarren kaaren katsotaan päättyneen kulmassa, missä jatkuva vuoto 
tapahtuu, ja .2.3.1 ja .2.3.2 kohdassa tarkoitetun alueen ja pinta-alan pitäisi 
olla kyseisen kulman mitta/ 
.2.5 Tapauksissa, joissa kehittyvä vuoto on rajallinen eikä jatku 
vähentymättömänä vaan aiheuttaa hyväksyttävän hitaan oikaisevan 0,04 m 
pienemmän momenttivarren vähenemisen, kaaren jäännös voidaan osittain 
pyöristää olettamalla, että asteittain veden varaan joutunut tila on täyttynyt 
niin alusta alkaen. 
.2.6 Vuotojen keskivaiheissa suurimman oikaisevan momenttivarren on oltava 
vähintään 0,05 m ja positiivisten momenttivarsien alueen on oltava 
vähintään 7 astetta. Kaikissa tapauksissa oletetaan olevan ainoastaan yksi 
repeämä rungossa ja ainoastaan yksi vapaa pinta. 
13 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.3 Vahingoittuneen aluksen vakavuuslaskelmissa on käytettävä seuraavia tilavuus- ja 
pintatäyttymän arvoja: 
Tilat Täyttymä 
Ro-ro- ja ajoneuvolastitilat 90 % 
Erityistilat 90 % 
Lastille ja varastoille varatut tilat 60 % 
Asuntotilat 95 % 
Koneistotilat 85 % 
Nesteille tarkoitetut tilat 0 tai 95 % * 
( Käytetään sitä arvoa, joka aiheuttaa ankarammat vaatimukset) 
Tiloissa, jotka sijaitsevat lähellä vahingoittunutta vesiviivaa ja joissa ei ole sanottavasti 
asuntoja tai koneistoja tai joissa ei yleensä ole huomattavia määriä lastia tai varastoja, 
on oletettava olevan edellistä suuremmat pintatäyttymät. 
.4 Vauriolla on oletettava olevan seuraava ulottuvuus: 
.1 pituussuunnassa: 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen 
pituudesta tai 11,0 metriä tai 10 prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan 
mikä on vähemmän; 
.2 poikittaissuunnassa (mitattuna sisäänpäin aluksen laidasta kohtisuoraan 
keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa): viidesosa 
aluksen leveydestä, ja 
.3 pystysuunnassa: perusviivasta ylöspäin rajoituksetta. 
.4 jos jostakin vauriosta, jonka ulottuvuus on pienempi kuin mitä .4.1, .4.2 ja 
.4.3 kohdassa on määritelty, olisi seurauksena suurempi kallistuma tai 
suurempi vaihtokeskuskorkeuden menetys, on tällainen vaurio otettava 
huomioon laskelmissa. 
.5 Vuodon aiheuttama epäsymmetrinen täyttyminen on pidettävä mahdollisimman 
pienenä tehokkailla järjestelyillä. Jos on välttämätöntä tasata suuria 
kallistuskulmia, on tähän käytettyjen laitteiden oltava mahdollisuuksien mukaan 
itsestään toimivia ja, jos aluksessa on laitteita vuotoveden johtamiseksi poikittais-
suuntaan, on niiden valvontalaitteita joka tapauksessa voitava käyttää 
laipiokannen yläpuolelta. Uusissa B-, C- ja D-luokkien aluksissa kallistuskulma 
ei saa täyttymisen jälkeen mutta ennen tasaamista enimmillään ylittää 15 astetta. 
Jos vuotoveden poikittaisjohtamislaitteet vaaditaan, ei kallistuman tasaamiseen 
kuluva aika saa olla pitempi kuinT 5 minuuttia. Tarvittavat ohjeet poikittais-
johtamislaitteiden käytöstä on annettava aluksen päällikölle. 
.6 Kun on kyse epäsymmetrisestä täyttymisestä, aluksen vahingoittumisen jälkeisen 
lopullisen tilan, sen jälkeen kun kallistuman tasaamistoimenpiteet on suoritettu, 
on oltava seuraavan mukainen: 
.1 symmetrisen täyttymisen ollessa kysymyksessä jäljellä olevan 
vaihtokeskuskorkeuden on oltava positiivinen ja suuruudeltaan vähintään 
50 mm laskettuna vakiouppouma-menetelmällä; 
.2 epäsymmetrisen täyttymisen ollessa kysymyksessä ei kallistuskulma saa 
yhden osaston täyttymisessä olla suurempi kuin 7 astetta B-LUOKAN 
14 
aluksille (uusille ja olemassaoleville) ja 12 astetta C- ja D-LUOKKIEN 
aluksille (uusille). Kahden vierekkäisen osaston samanaikaisessa 
täyttymisessä olemassaoleville ja uusille B-luokan aluksille voidaan sallia 
12 asteen kallistuma sillä edellytyksellä, että osastoimistekijä ei aluksen 
missään täyttyvässä osassa ole suurempi kuin 0,5. 
.3 upporaja ei saa missään tapauksessa painua vedenpinnan alle täyttymän 
loppuvaiheessa. Jos on otaksuttavissa, että upporaja voi painua 
vedenpinnan alle täyttymän jossakin välivaiheessa, voi lippuvaltion hallinto 
vaatia sellaisia tutkimuksia ja järjestelyjä, joita se pitää välttämättöminä 
aluksen turvallisuuden kannalta. 
.7 Aluksen päällikölle on annettava ne tiedot, jotka ovat tarpeen 
vahingoittumattoman aluksen vakavuuden pitämiseksi käyttöolosuhteissa riittävän 
suurena kestämään vakavan vaurion. Aluksissa, joissa vuotoveden 
poikittaisjohtamislaitteet ovat tarpeen, on aluksen päällikölle annettava tiedot 
niistä vakavuustiloista, joihin kallistumalaskelmat perustuvat, ja kiinnitettävä 
hänen huomiotaan siihen, että aluksen vaurioituessa epäedullisemmissa 
olosuhteissa seurauksena voi olla liian suuri kallistuma. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET. 
JOISSA ON RO-RO-LASTITILOJA TAI ERITYISTILOJA: 
.8 Päällikön mahdollisuutta pitää vahingoittumattoman aluksen vakavuus riittävän 
suurena .7 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin on sisällyttävä tieto, joka osoittaa 
aluksen painopisteen suurimman sallitun korkeuden kölistä (KG) tai vaihto­
ehtoisesti pienimmän sallitun alkuvaihtokeskuskorkeuden (GM), syväyksien tai 
uppoumien vaihteluvälille, joka on riittävä kaikissa aluksen käyttöön liittyvissä 
olosuhteissa. Tiedon on osoitettava niiden eri viippauksien vaikutus, joissa 
otetaan huomioon toimintarajat. 
.9 Jokaisessa aluksessa on oltava selvästi merkityt syväysasteikot keulassa ja 
perässä. Siinä tapauksessa, että syväysmerkinnät eivät sijaitse helposti luettavassa 
paikassa tai tietyn liikenteen toiminnalliset pakottavat syyt tekevät syväys-
merkintöjen lukemisen vaikeaksi, aluksella on myös oltava luotettava syväyksen 
toteamisjärjestelmä, jonka avulla keulan ja perän syväykset voidaan määrittää. 
.10 Aluksen lastaamisen jälkeen ja ennen lähtöä päällikön on määriteltävä aluksen 
viippaus ja vakavuus sekä varmistettava ja kirjattava, että alus vastaa vakavuutta 
koskevista perusteista annettuja asiaa koskevia sääntöjä. Aluksen vakavuuden 
määrittäminen on aina tehtävä laskemalla. Tähän voidaan käyttää elektronista 
lastaus- ja vakavuustietokonetta tai vastaavaa menetelmää. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
. 11 Lippuvaltion hallinto ei saa myöntää minkäänlaisia helpotuksia vahingoittuneen 
aluksen vakavuusvaatimuksiin, ellei osoiteta, että sellainen vahingoittumattoman 
aluksen vaihtokeskuskorkeus, joka vastaisi näitä vaatimuksia kaikissa 
käyttöolosuhteissa, on liian suuri aluksen aiotussa käytössä. 
.12 Vahingoittuneen aluksen vakavuusvaatimuksiin myönnetään helpotuksia vain 
poikkeustapauksissa ja sillä edellytyksellä, että lippuvaltion hallinnolle näytetään 
toteen, että aluksen suhteet, järjestelyt ja muut ominaisuudet ovat 
mahdollisimman suotuisat vahingoittumisen jälkeiselle vakavuudelle ja voidaan 
hyväksyä käytännöllisesti ja kohtuullisesti tietyissä olosuhteissa. 
15 
8-1 Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus (R 8-1) 
OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET: 
.1 Olemassaolevien B-luokan ro-ro-matkustaja-alusten osalta on noudatettava 8 
sääntöä viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen 
katsastus jäljempänä esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen A/AMax-
arvon mukaisesti, joka on määritelty liitteessä, joka koskee laskentamenetelmää 
olemassaolevien ro-ro-matkustaja-alusten selviytymisominaisuuksien 
arvioimiseksi käyttäen yksinkertaista päätöslauselmaan A.265(VII) perustuvaa 
menetelmää, jonka meriturvallisuuskomitea kehitti 
viidennessäkymmenennessäyhdeksännessä istunnossaan heinäkuussa 1991 
(MSC(Circ.574): 
A/AMax-arvo: 
alle 85 % 
85 % tai enemmän, mutta alle 90 % 
90 % tai enemmän, mutta alle 95 % 
95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 % 
97,5 % tai enemmän Vaatimustenmukaisuuspäivä: 
1 päivä lokakuuta 1998 
1 päivä lokakuuta 2000 
1 päivä lokakuuta 2002 
1 päivä lokakuuta 2004 
1 päivä lokakuuta 2005 
8-2 Vähintään 400 matkustajaa kuljettavia ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat 
erityisvaatimukset (R 8-2) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-RO-
MATKUSTAJA-ALUKSET: 
Sen estämättä, mitä säännössä II-l/B/8 ja II-l/B/8-1 määrätään: 
.1 uusien ro-ro-matkustaja-alusten osalta, joilla on lupa kuljettaa vähintään 400 
henkilöä, on noudatettava säännössä II-l/B/8 olevan .2.3 kohdan määräyksiä 
oletettaessa, että vaurio voi olla missä kohdassa tahansa aluksen pituutta L; ja 
.2 olemassaolevien ro-ro-matkustaja-alusten osalta, joilla on lupa kuljettaa vähintään 
400 henkilöä, on noudatettava 1 kohdan vaatimuksia viimeistään päivänä, jona 
suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus .2.1, .2.2 tai .2.3 alakohdassa 
esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen, myöhäisimmän ajankohdan 
mukaisesti: 
.2.1 A/AMax-arvo: 
alle 85 % 
85 % tai enemmän, mutta alle 90 % 
90 % tai enemmän, mutta alle 95 % 
95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 % 
97,5 % tai enemmän Vaatimustenmukaisuuspäivä: 
1 päivä lokakuuta 1998 
1 päivä lokakuuta 2000 
1 päivä lokakuuta 2002 
1 päivä lokakuuta 2004 
1 päivä lokakuuta 2010 
.2.2 Kuljetettavien henkilöiden sallittu määrä 
1500 tai enemmän 
1000 tai enemmän, mutta alle 1500 
600 tai enemmän, mutta alle 1000 1 päivä lokakuuta 2002 
1 päivä lokakuuta 2006 
1 päivä lokakuuta 2008 
16 
400 tai enemmän, mutta alle 600 1 päivä lokakuuta 2010 
.2.3 Aluksen ikä on sama tai suurempi kuin 20 vuotta. 
missä aluksen iällä tarkoitetaan aikaa, joka on laskettu päivästä, jona köli 
asennettiin, tai päivästä, jona alus oli vastaavassa rakennusvaiheessa, tai päivästä, 
jona alus muutettiin ro-ro-matkustaja-alukseksi. 
9 Soppi- ja koneistotilan laipiot (R 10) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
. 1 Keulasoppi- tai törmäyslaipio on asennettava ja sen on ulotuttava vesitiiviinä 
laipiokanteen saakka. Tämä laipio on sijoitettava niin, että sen etäisyys 
keulapystysuorasta on vähintään 5 prosenttia aluksen pituudesta ja korkeintaan 3 
metriä lisättynä viidellä prosentilla aluksen pituudesta. 
.2 Jos mikä tahansa vesiviivan alapuolella oleva aluksen osa ulottuu 
keulapystysuoran etupuolelle, kuten keulabulbi, on 1 kohdassa määritellyt 
etäisyydet mitattava pisteestä, joka on 
. 1 tällaisen ulokkeen puolivälissä; tai 
.2 1,5 prosenttia aluksen pituudesta keulapystysuoran etupuolella; tai 
.3 3 metriä keulapystysuorasta eteenpäin, 
sen mitan mukaan, joka on lyhin. 
.3 Jos aluksessa on pitkä keulakoroke, on keulasoppi- tai törmäyslaipion jatkuttava 
säätiiviinä seuraavaan laipiokannen yläpuolella olevaan täyteen kanteen. Jatkeen 
asennuksen on poissuljettava se mahdollisuus, että keulaportti vaurioittaisi 
jatketta vaurioituessaan tai irrotessaan. 
.4 edellä 3 kohdassa tarkoitetun jatkeen ei tarvitse olla suoraan alapuolella olevan 
laipion yläpuolella, jos kaikki jatkeen osat eivät sijaitse 1 kohdassa tai 2 
kohdassa täsmennetyn eturajan etupuolella. Kuitenkin olemassaolevissa B-
LUOKAN aluksissa: 
.1 joissa kalteva lastausramppi on osa laipiokannen yläpuolelle ulottuvan 
törmäyslaipion jatkeesta, se rampin osa, joka on ylempänä kuin 2,3 metriä 
laipiokannen yläpuolella, saa ulottua korkeintaan 1,0 metriä 1 ja 2 
kohdassa täsmennettyjen eturajojen etupuolelle. 
.2 joissa nykyinen ramppi ei ole vaatimusten mukainen niin, että se voitaisiin 
hyväksyä törmäyslaipion jatkeeksi, ja joissa rampin sijainti estää kyseistä 
jatketta sijaitsemasta 1 kohdassa tai 2 kohdassa täsmennettyjen rajojen 
mukaisesti, jatke voi olla 1 kohdassa tai 2 kohdassa täsmennetyn takarajan 
takana tiettyjen rajojen sisällä. Takarajan takana olevan rajan olisi oltava 
ainoastaan riittävä sen varmistamiseksi, että rampille jää tilaa. 
Törmäyslaipion jatkeen on avauduttava eteenpäin ja sen on oltava .3 
kohdan vaatimusten mukainen ja jatkeen asennuksen on poissuljettava se 
mahdollisuus, että ramppi vaurioittaisi jatketta vaurioituessaan tai 
irrotessaan. 
.5 Ramppeja, jotka eivät ole edellä mainittujen vaatimusten mukaisia, ei pidetä 
törmäyslaipion jatkeena. 
17 
.6 Olemassaolevien B-luokan alusten osalta, on sovellettava .3 ja .4 kohdan 
vaatimuksia viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen 
katsastus tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen. 
.7 Aluksessa on oltava peräsoppilaipio sekä laipiot, jotka erottavat koneistotilan sen 
keula- ja peräpuolella olevista lasti- ja matkustajatiloista, ja ne tehtävä 
vesitiiviiksi laipiokanteen saakka. Peräsoppilaipio voi kuitenkin päättyä 
laipiokannen alapuolella, jollei aluksen turvallisuus osastoimisen suhteen siten 
heikkene. 
.8 Akselihylsät on joka tapauksessa sijoitettava vesitiiviisiin tiloihin. Tiivistysholkki 
on sijoitettava vesitiiviiseen akselitunneliin tai muuhun akselihylsäosastosta 
erotettuun vesitiiviiseen tilaan, jonka tilavuus on sellainen, että sen täyttyminen 
tiivistysholkin kautta tapahtuvasta vuodosta ei aiheuta upporajan painumista 
veden alle. 
10 Kaksoispohjat (R 12) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Aluksessa on oltava kaksoispohja keulasoppilaipiosta peräsoppilaipioon saakka, 
jos tämä on käytännössä mahdollista ja soveltuu aluksen rakenteeseen ja 
tarkoitettuun käyttöön. 
.1 Aluksiin, joiden pituus on vähintään 50 metriä mutta alle 61 metriä, on 
rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilasta keulasoppilaipioon tai 
niin lähelle sitä kuin on käytännössä mahdollista. 
.2 Aluksiin, joiden pituus on vähintään 61 metriä mutta alle 76 metriä, on 
rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilan ulkopuolelle ja sen on 
ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioihin saakka tai niin lähelle niitä kuin on 
käytännössä mahdollista. 
.3 Aluksiin, joiden pituus on vähintään 76 metriä, on rakennettava 
kaksoispohja keskiosaan ja sen on ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioihin 
saakka tai niin lähelle niitä kuin on käytännössä mahdollista. 
.2 Jos kaksoispohja vaaditaan, sen on täytettävä korkeuden osalta hyväksytyn 
laitoksen määräykset ja sisäpohjan on ulotuttava aluksen kylkiin saakka niin, että 
se suojaa pohjaa kuvun taipeeseen asti. Suojaus katsotaan riittäväksi, jos 
kaksoispohjan reunalevyn ulkosyrjän ja kupulevyn leikkausviiva ei missään 
kohdassa ole sen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee nollakaaren ja sen 
poikittaisen diagonaaliviivan leikkauspisteen kautta, joka on vedetty 25 asteen 
kulmassa perusviivaa vastaan pisteestä, jonka etäisyys aluksen keskiviivasta on 
puoli malli leveyttä. 
.3 Pienet kaivot, jotka on rakennettu kaksoispohjan lastisuojien yms. tyhjennystä 
varten, eivät saa ulottua syvemmälle kuin on välttämätöntä. Missään tapauksessa 
kaivon syvyys ei saa olla suurempi kuin kaksoispohjan korkeus keskiviivalla 
vähennettynä 460 millimetrillä; kaivokaan ei saa ulottua .2 kohdassa mainitun 
vaakasuoran tason alapuolelle. Ulkopohjaan saakka ulottuva kaivo sallitaan 
kuitenkin akselitunnelin peräpäässä. Lippuvaltion hallinto voi sallia muitakin 
kaivoja (esimerkiksi voiteluöljykaivoja pääkoneiden alla), jos se katsoo, että 
nämä järjestelyt antavat yhtä hyvän suojan kuin tämän säännön mukainen 
kaksoispohja. 
18 
.4 Kaksoispohjaa ei tarvitse rakentaa kooltaan kohtalaisiin vesitiiviisiin osastoihin, 
joita käytetään yksinomaan nesteiden kuljetukseen, jos aluksen turvallisuus 
pohja- tai kylkivaurion sattuessa ei lippuvaltion hallinnon mielestä täten 
heikkene. 
.5 Lippuvaltion hallinto voi olla vaatimatta kaksoispohjaa sellaiseen aluksen osaan, 
joka on osastoitu käyttämällä osastoimistekijää, joka on korkeintaan 0,50, jos se 
katsoo, että kaksoispohjan rakentaminen aluksen tuohon osaan ei sovellu aluksen 
rakenteeseen eikä sen tarkoitettuun käyttöön. 
11 Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen (R 13) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Vaaditun osastoimistiheyden säilyttämiseksi alukselle on määrättävä ja sen 
kylkiin on merkittävä hyväksyttyä osastoimissyväystä vastaava lastiviiva. 
Alukselle, jossa on vaihtoehtoisesti joko matkustajien tai lastin kuljetukseen 
soveltuvat erityiset tilat, voidaan, jos aluksen omistaja niin haluaa, edellisen 
lisäksi määrätä ja merkitä yksi tai useampia osastoimislastiviivoja vastaamaan 
niitä osastoimissyväyksiä, jotka lippuvaltion hallinto saattaa hyväksyä tällaista 
vaihtoehtoista käyttöä varten. 
.2 Määrätyt ja merkityt osastoimislastiviivat on mainittava matkustaja-aluksen 
vaatimustenmukaisuusasiakirjassa sekä ilmoitettava merkinnällä Cl, jos 
osastoimislastiviivoja on vain yksi. 
Jos osastoimislastiviivoja on enemmän kuin yksi, vaihtoehtoiseen käyttöön 
tarkoitetut osastoimislastiviivat on ilmoitettava merkinnällä C.2, C.3, C.4 jne. 
.3 Jokaista tällaista lasti viivaa vastaava varalaita on mitattava samassa asennossa ja 
samasta kansiviivasta kuin voimassa olevan kansainvälisen 
lastiviivayleissopimuksen mukaan määritellyt varalaidat. 
.4 Jokaista hyväksyttyä osastoimislastiviivaa vastaava varalaita ja ne 
käyttöolosuhteet, joita varten tämä varalaita on hyväksytty, on selvästi mainittava 
matkustaja-aluksen vaatimustenmukaisuusasiakirjassa. 
.5 Missään tapauksessa ei osastoimislastiviivan merkkiä saa asettaa sen ylimmän 
suolaisen veden lastiviivan yläpuolelle, joka on määritelty aluksen lujuuden tai 
voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen perusteella. 
.6 Siitä riippumatta missä kohdassa osastoimilasti vii vojen merkit ovat, alusta ei 
missään tapauksessa saa lastata niin syvälle, että voimassa olevan kansainvälisen 
lastiviivayleissopimuksen mukaisesti kyseistä vuodenaikaa ja aluetta varten 
määritelty lastiviivamerkki joutuu ^vedenpinnan alle. 
.7 Alusta ei saa missään tapauksessa lastata niin syvälle, että sen ollessa suolaisessa 
vedessä, tiettyä matkaa ja käyttöä vastaavan osastoimislastiviivan merkki joutuu 
vedenpinnan alle. 
12 Vesitiiviiden laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus (R 14) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
19 
. 1 Jokainen poikittainen tai pitkittäinen vesitiivis osastoimislaipio on rakennettava 
siten, että se kykenee kestämään riittävällä varmuudella suurimman vesipatsaan 
paineen, joka siihen voi kohdistua aluksen vahingoittumistapauksessa, mutta vä­
hintään upporajan korkeuteen ulottuvan vesipatsaan paineen. Näiden laipioiden 
rakenteen on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukainen. 
.2.1 Laipioissa olevien askelmien ja syvennysten on oltava vesitiiviitä ja yhtä lujia 
kuin niihin liittyvien laipioiden. 
.2.2 Jos kaaria tai palkkeja kulkee vesitiiviin kannen tai laipion läpi, kyseinen kansi 
tai laipio on tehtävä rakenteeltaan vesitiiviiksi käyttämättä puuta tai sementtiä. 
.3 Pääosastojen koestaminen täyttämällä ne vedellä ei ole pakollista. Jos koestusta 
vedellä täyttämällä ei suoriteta, on koestus vesisuihkulla pakollinen; tämä koestus 
on suoritettava mahdollisimman myöhäisessä rakennusvaiheessa. Vesitiiviiden 
laipioiden yksityiskohtainen tarkastus on suoritettava joka tapauksessa. 
.4 Keulasoppi, kaksoispohjat (mukaan lukien tunnelikölit) ja sisälaidoitukset on 
koestettava . 1 kohdan vaatimuksia vastaavan vesipatsaan paineella. 
.5 Tankit, jotka on tarkoitettu nesteiden säilytykseen ja muodostavat osan aluksen 
osastoimisesta, on tiiviyden toteamiseksi koestettava vesipatsaan paineella, jonka 
korkeus vastaa ylimpään osastoimislastiviivaan ulottuvaa vesipatsasta tai 
vesipatsasta, joka vastaa kahta kolmannesta kölin ja upporajan välisestä 
korkeudesta tankkien kohdalla, käyttämällä niistä suurempaa, kuitenkin niin, että 
koestuspainekorkeus ei missään tapauksessa saa olla pienempi kuin 0,9 metriä 
tankin kannen yläpuolella; jos vedellä koestus on epäkäytännöllistä, voidaan 
hyväksyä ilmanvuotokoe, jossa tankkeihin kohdistetaan korkeintaan 0,14 baarin 
ilmanpaine. 
.6 Edellä .4 ja .5 kohdassa mainittujen koestusten tarkoitus on saada varmuus siitä, 
että osastoimisen rakenteelliset osat ovat vesitiiviit, ja niitä ei ole pidettävä 
koestuksina jonkin osaston soveltuvuudesta polttoöljyn säilytykseen tai muihin 
erityisiin tarkoituksiin, jota varten voidaan vaatia tiukempi koestus, riippuen siitä 
korkeudesta, johon neste voi nousta tankissa tai siihen liittyvissä putkissa. 
13 Aukot vesitiiviissä laipioissa (R 15) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Vesitiiviissä laipiossa olevien aukkojen lukumäärä on rajoitettava niin pieneksi 
kuin se aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön nähden on mahdollista; 
näissä aukoissa on oltava kunnolliset sulkemislaitteet. 
.2.1 Jos putkia, valumaputkia, sähköjohtoja jne. johdetaan vesitiiviiden 
osastoimislaipioiden läpi, laipioiden vesitiiviys on varmistettava sopivin keinoin. 
.2.2 Putkistoon kuulumattomia venttiilejä ei sallita vesitiiviissä osastoimislaipioissa. 
.2.3 Lyijyä tai muuta kuumuutta kestämätöntä ainetta ei saa käyttää vesitiiviiden 
osastoimislaipioiden läpi kulkevissa putkistoissa, jos tällaisten putkistojen 
vahingoittuminen tulipalon sattuessa saattaisi heikentää laipioiden vesitiiviyttä. 
.3.1 Ovi-, kulku- tai muita pääsyaukkoja ei sallita: 
.1 törmäyslaipioissa upporajan alapuolella 
.2 vesitiiviissä poikittaislaipioissa, jotka erottavat lastitilan sen viereisestä 
lastitilasta lukuun ottamatta 10.1 kohdassa ja 14 säännössä mainittuja 
tapauksia. 
20 
.3.2 Edellä .3.3 kohdassa mainituin poikkeuksin voidaan törmäyslaipion läpi 
upporajan alapuolella johtaa korkeintaan yksi putki keulasoppitankissa olevia 
nesteitä varten, jos putkessa on sulkuventtiili, jota voidaan käsitellä laipiokannen 
yläpuolelta ja jonka pesä on kiinnitetty törmäyslaipioon keulasopen sisäpuolelle. 
Tämän venttiilin kiinnittäminen törmäyslaipion ulkopuolelle voidaan kuitenkin 
hyväksyä, jos venttiili on helposti saavutettavissa kaikissa aluksen 
käyttöolosuhteissa eikä sen sijaintipaikka ole lastitila. 
.3.3 Jos keulasoppi on jaettu kahden erilaisen nesteen säilyttämistä varten, voidaan 
törmäyslaipion läpi upporajan alapuolella johtaa kaksi putkea, joista kummankin 
on oltava asennettu .3.1 kohdassa edellytetyllä tavalla, kuitenkin ainoastaan, jos 
muuta vaihtoehtoa ei käytännössä ole toisen putken asentamiselle, ja, ottaen 
huomioon keulasopen lisätty osastoimisuus, aluksen turvallisuus säilyy. 
.4 Tiloissa, joihin on sijoitettu aluksen kuljetuksessa tarvittava pää- ja apukoneisto 
kattiloineen, jokaiseen poikittaiseen päälaipioon saada tehdä korkeintaan yhden 
oven, lukuun ottamatta akselitunnelien ovia. Jos aluksessa on kaksi tai useampia 
potkuriakseleita, akselitunnelien välillä on oltava suora käytäväyhteys. 
Koneistotilan ja akselitunnelitilojen välillä saa olla vain yksi ovi aluksissa, joissa 
on kaksi potkuriakselia ja vain kaksi ovea, jos potkuriakseleita on enemmän kuin 
kaksi. Kaikkien näiden ovien on oltava liukuovia ja ne on sijoitettava niin, että 
niiden kynnykset ovat mahdollisimman korkealla. Käsikäyttöinen koneisto, jolla 
näitä ovia liikutellaan laipiokannen yläpuolelta, on sijoitettava koneistoja sisäl­
tävien tilojen ulkopuolelle. 
.5.1 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ia UUDET B-, C- ia D-
LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ: 
Vesitiiviiden ovien on oltava liukuovia, saranaovia tai muita vastaavantyyppisiä 
ovia. Levy ovia, jotka kiinnitetään vain pulteilla, ja ovia, jotka sulkeutuvat 
pudottamalla tai putoavan painon vaikutuksesta, ei sallita. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 
VÄHINTÄÄN 24 METRIÄ: 
Vesitiiviiden ovien, lukuun ottamatta 10.1 kohdan tai 14 säännön määräysten 
mukaisien ovien, on oltava koneellisesti käytettäviä liukuovia, joiden osalta 
noudatetaan 7 kohdan vaatimuksia ja jotka pystytään sulkemaan samanaikaisesti 
komentosillan ohjauspöydästä korkeintaan 60 sekunnissa aluksen ollessa 
suorassa. 
•5.2 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ia UUDET B-. C- ia D-
LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ: 
Liukuovet voivat olla: 
joko pelkästään käsikäyttöisiä tai 
sekä koneellisesti että käsin käytettäviä. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON 
VÄHINTÄÄN 24 METRIÄ: 
Aluksissa, joissa vesitiiviiden ovien lukumäärä on korkeintaan kaksi ja kyseiset 
ovet on sijoitettu konetilaan tai tällaista tilaa rajaaviin laipiohin, lippuvaltion 
hallinto voi sallia kyseisen kahden oven olevan vain käsin käytettäviä. Jos on 
asennettu käsikäyttöisiä liukuovia, kyseiset ovet on suljettava ennen aluksen ir­
tautumista laiturista matkustajat mukanaan ja niiden on oltava suljettuna matkan 
ajan. 
21 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 
METRIÄ. + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.5.3 Sekä kone- että käsikäyttöisten vesitiiviiden ovien liikuttamislaitteilla on kyettävä 
sulkemaan ovi aluksen ollessa kallistuneena 15 astetta kummalle puolelle 
tahansa. On myös otettava huomioon voimat, jotka voivat vaikuttaa ovien 
jommallakummalla puolella, kun vesi virtaa aukon läpi staattisella 
putouskorkeudella, joka vastaa vähintään 1 metrin veden korkeutta oven 
keskiviivan kynnyksen yläpuolella. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON VÄHINTÄÄN 
24 METRIÄ: 
.5.4 Vesitiiviin oven valvontalaitteet, mukaan lukien hydraulijohtimet ja 
sähkökaapelit, on pidettävä mahdollisimman lähellä sitä laipiota, johon ovet on 
asennettu, jotta niiden todennäköisyys vaurioitua missä tahansa aluksen kärsi­
mässä vauriossa on mahdollisimman pieni. Vesitiiviit ovet ja niiden 
valvontalaitteet on sijoitettava niin, että jos alus vaurioituu aluksen viidesosan le­
veydeltä, kun kyseinen etäisyys mitataan oikeissa kulmissa keskiviivaan nähden 
ylimmän osastoimislastiviivan tasolla, vaurioituneesta osasta alusta kauempana 
olevien vesitiiviiden ovien toiminta ei häiriinny. 
.5.5 Kaikki kone- ja käsikäyttöiset vesitiiviit liukuovet on varustettava osoittimilla, 
jotka näyttävät kaikissa ohjausasemissa sen, ovatko ovet auki tai kiinni. 
Ohjausasemien on oltava ainoastaan komentosillalla 7.1.5 kohdan vaatimuksen 
mukaisesti ja paikassa, jossa vaaditaan laipiokannen yläpuolista käsikäyttöä 7.1.4 
kohdan mukaisesti. 
OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ia UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN 
ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ: 
.5.6 Sellaiset vesitiiviit ovet, jotka eivät ole .5.1 - .5.5 kohdan mukaisia, on suljettava 
ennen matkan alkua ja pidettävä suljettuina merellä oltaessa; kyseisten ovien 
avaamisesta satamassa ja sulkemisesta ennen aluksen lähtöä satamasta on tehtävä 
merkintä laivapäiväkirjaan. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 
METRIÄ. + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.6 Käsikäyttöiset liukuovet voivat olla vaakasuoraan tai pystysuoraan liikkuvia. 
Liikuttamiskoneistoa on voitava käyttää itse oven luona sen kummaltakin 
puolelta ja helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta; koneiston on 
toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollain muulla hyväksytyllä 
koneiston liikkeellä, joka on yhtä takuuvarma. Ovea käsikoneistolla suljettaessa 
aika, joka kuluu oven täydellisen sulkemiseen aluksen ollessa suorassa, saa olla 
korkeintaan 90 sekuntia. 
.7 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Konekäyttöiset liukuovet voivat 
olla vaakasuoraan tai pystysuoraan liikkuvia. Jos ovi on koneellisesti liikutelta­
vissa säätökeskuksesta, koneisto on tehtävä sellaiseksi, että ovea voidaan liikuttaa 
koneellisesti myös molemmilta puolilta. Laipion kummallekin puolelle on 
varattava oven koneellisen sulkemislaitteen yhteyteen paikalliset säätörivat, jotka 
on sijoitettava siten, että ovesta kulkevat henkilöt voivat pitää molemmat 
säätörivat avoasennossa, eivätkä voi käynnistää vahingossa sulkemiskoneistoa. 
Konekäyttöiset liukuovet on varustettava käsikäyttöisellä koneistolla, jota voidaan 
käyttää itse oven luona sen kummaltakin puolelta sekä helppopääsyisestä paikasta 
laipiokannen yläpuolelta; koneiston on toimittava täydellisellä kammen 
22 
kiertoliikkeellä tai jollakin muulla hyväksytyllä koneiston liikkeellä, joka on yhtä 
takuuvarma. Äänimerkki laittein on annettava varoitus siitä, että ovi on alkanut 
sulkeutua, ja äänimerkin on soitava, kunnes ovi on täysin sulkeutunut. Lisäksi 
alueilla, joissa on kova ympäröivä melu, edellytetään äänimerkin täydentämistä 
oven luona vilkkuvalla merkkivalolla. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON VÄHINTÄÄN 
24 METRIÄ: 
.7.1 Jokaisen konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven 
. 1 on liikuttava pysty- tai vaakasuunnassa 
.2 on 11 kohdan mukaisesti oltava yleensä sisäleveydeltään korkeintaan 1,2 
metriä. Lippuvaltion hallinto voi sallia tätä suuremmat ovet vain siihen 
leveyteen saakka, joka katsotaan tarpeelliseksi aluksen tehokkaan 
toiminnan kannalta sillä edellytyksellä, että muut turvatoimet, mukaan 
lukien seuraavat, otetaan huomioon: 
.2.1 erityinen huomio kiinnitetään oven vahvuuteen ja sen 
sulkemislaitteisiin vuotojen estämiseksi 
.2.2 oven on sijaittava vaurioalueen B/5 ulkopuolella 
.2.3 ovi on pidettävä suljettuna aluksen ollessa merellä, lukuun 
ottamatta rajoitettuja ajanjaksoja, jotka lippuvaltion hallinto katsoo 
ehdottoman tarpeellisiksi; 
.3 on oltava varustettu laitteilla, jotka tarvitaan oven avaamiseksi ja 
sulkemiseksi käyttäen sähkövoimaa, hydrauliikkaa tai muuta 
voimanlähdettä, jonka lippuvaltion hallinto voi hyväksyä; 
.4 on oltava varustettu erillisellä käsikäyttömekanismilla. Ovi on voitava 
avata ja sulkea käsin oven luota kummaltakin puolelta, minkä lisäksi se on 
voitava sulkea helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta; 
koneiston on toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollakin 
muulla yhtä turvallisella liikkeellä, jonka lippuvaltion hallinto voi 
hyväksyä. Kiertämisen tai muun liikkeen suunta on oltava selvästi merkitty 
kaikissa käyttöasennoissa. Aika, joka kuluu oven täydelliseen sulkemiseen 
käsikoneistoa käytettäessä, saa olla korkeintaan 90 sekuntia aluksen ollessa 
suorassa; 
.5 on oltava varustettu valvontalaitteilla oven avaamiseksi ja sulkemiseksi 
sähkövoimalla oven kummaltakin puolelta sekä oven sulkemiseksi 
sähkövoimalla komentosillan ohjauspöydästä; 
.6 on oltava varustettu äänimerkillä, joka erottuu alueen kaikista muista 
äänimerkistä ja soi aina, kun ovi suljetaan sähkövoimalla kauko-ohjausta 
käyttäen, ja jonka on soitava vähintään 5 sekuntia ja korkeintaan 10 
sekuntia, ennen kuin ovi alkaa liikkua, ja jonka soimisen on jatkuttava, 
kunnes ovi on täysin suljettu. Jos on kyse muualta tapahtuvasta 
käsikäytöstä, riittää, kun äänimerkki soi vain oven liikkuessa. Lisäksi 
matkustajille varatuilla alueilla ja alueilla, joissa on kova ympäröivä melu, 
lippuvaltion hallinto saattaa vaatia äänimerkin täydentämistä oven luona 
vilkkuvalla merkkivalolla; ja 
.7 on avauduttava suunnilleen yhtä nopeasti sähkövoimalla. Sulkeutumisaika 
hetkestä, jolloin ovi alkaa liikkua, hetkeen, jolloin se on täysin kiinni, ei 
missään tapauksessa saa olla alle 20 sekuntia ja korkeintaan 40 sekuntia 
aluksen ollessa suorassa. 
23 
.7.2 Konekäyttöisten vesitiiviiden liukuovien tarvitsema sähkövoima on toimitettava 
varakytkintaulusta joko suoraan tai erillisen, laipiokannen yläpuolella sijaitsevan 
jakotaulun kautta; niihin liittyvien ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirien on saatava 
voimaa varakytkintaulusta joko suoraan tai erillisen, laipiokannen yläpuolella 
sijaitsevan jakotaulun kautta, ja niille on kyettävä johtamaan automaattisesti 
voimaa väliaikaisesta sähköenergian varalähteestä, jos joko sähköenergian 
päälähteessä tai varalähteessä on häiriö. 
.7.3 Konekäyttöisissä vesitiiviissä liukuovissa on oltava joko 
.1 keskitetty hydraulinen järjestelmä ja kaksi riippumatonta voimanlähdettä, 
joista kummassakin on moottori ja pumppu, jotka pystyvät sulkemaan 
kaikki ovet samanaikaisesti. Lisäksi koko järjestelmää varten on oltava 
paineakkuja, joiden teho riittää käyttämään kaikkia ovia vähintään kolme 
kertaa, siis sulkemaan - avaamaan - sulkemaan, 15 asteen vastakkaisessa 
kallistumassa. Tämä toimintojakso on voitava toteuttaa, kun akku on 
pumpun kytkentäpaineessa. Käytettävän nesteen valinnassa on otettava 
huomioon lämpötila, jossa järjestelmä todennäköisesti joutuu toimimaan 
käytön aikana. Voiman käyttöjärjestelmä on suunniteltava minimoimaan se 
mahdollisuus, että hydrauliikkaputkiston yksittäinen vaurio vaikuttaisi 
haitallisesti useamman kuin yhden oven toimintaan. Hydraulinen 
järjestelmä on varustettava laitteella, joka hälyttää konekäyttöjärjestelmän 
hydraulinesteen vähenemisestä, ja kaasun alipaineen hälytyslaitteella tai 
muulla tehokkaalla keinolla, jolla valvotaan paineakkuihin varastoidun 
energian häviämistä. Näiden hälytyslaitteiden on oltava äänimerkkejä ja 
merkkivaloja ja niiden on sijaittava komentosillan ohjauspöydässä, tai 
.2 riippumaton hydraulinen järjestelmä kullekin ovelle, jonka kussakin 
voimanlähteessä on moottori ja pumppu, jotka pystyvät sulkemaan oven. 
Lisäksi on oltava paineakku, jonka teho riittää käyttämään ovea vähintään 
kolme kertaa, siis sulkemaan - avaamaan - sulkemaan, 15 asteen 
vastakkaisessa kallistumassa. Tämä toimintojakso on voitava toteuttaa, kun 
akku on pumpun kytkentäpaineessa. Käytettävän nesteen valinnassa on 
otettava huomioon lämpötila, jossa järjestelmä todennäköisesti joutuu 
toimimaan käytön aikana. Komentosillan ohjauspöydässä on oltava kaasun 
alipaineen ryhmähälytin tai muu tehokas keino, jolla valvotaan 
paineakkuihin varastoidun energian häviämistä. Jokaisessa paikallisessa 
käyttöasennossa on lisäksi oltava varastoidun energian häviämistä kuvaava 
ilmaisin, tai 
.3 riippumaton sähköjärjestelmä ja moottori kullekin ovelle, jonka kussakin 
voimanlähteessä on moottori, joka pystyy avaamaan ja sulkemaan oven. 
Voimanlähteeseen on voitava automaattisesti johtaa voimaa väliaikaisesta 
sähköenergian varalähteestä, jos joko sähköenergian päälähteessä tai 
varalähteessä on häiriö, ja tehon on riitettävä käyttämään ovea vähintään 
kolme kertaa, siis sulkemaan - avaamaan - sulkemaan, 15 asteen 
vastakkaisessa kallistumassa. 
Edellä 7.3.1, 7.3.2 ja 7.3.3 kohdassa täsmennettyjä järjestelmiä varten on tehtävä 
varaus seuraavasti: 
Konekäyttöisissä vesitiiviissä liukuovissa tarvittavat energiajärjestelmät on 
pidettävä erillään kaikista muista energiajärjestelmistä. Yksittäinen häiriö 
sähköisissä tai hydraulisissa konekäyttöisissä järjestelmissä, hydraulista 
24 
valvontalaitetta lukuun ottamatta, ei saa estää yhdenkään oven käsikäyttöistä 
toimintaa. 
.7.4 Laipion kummallekin puolelle on varattava vähintään 1,6 m korkeuteen lattiasta 
säätörivat, joiden on oltava niin sijoitetut, että ovesta kulkevat henkilöt voivat 
pitää molemmat säätörivat avoasennossa, eivätkä voi vahingossa panna sulkemis-
koneistoa käyntiin. Ripojen liikesuuntien ovea avattaessa ja suljettaessa on oltava 
oven liikkeen suuntaisia ja ne on merkittävä selvästi. 
.7.5 Vesitiiviiden ovien sähkölaitteet ja komponentit on sijoitettava laipiokannen 
yläpuolelle ja vaarallisten alueiden ja tilojen ulkopuolelle, jos se on mahdollista. 
.7.6 Sähkölaitekotelot, jotka on välttämätöntä sijoittaa laipiokannen alapuolelle, on 
tarkoituksenmukaisesti suojattava veden tunkeutumiselta. 
.7.7 Sähkövoima-, ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirit on suojattava vioilta siten, että 
vika yhdessä ovipiirissä ei aiheuta vikaa missään muussa ovipiirissä. Oikosulut ja 
muut viat oven hälytys- tai osoitinpiireissä eivät saa johtaa kyseisen oven kone-
käyttöisyyden menettämiseen. Järjestelyjen on oltava sellaisia, että vesivuoto 
laipiokannen alapuolisiin sähkövarusteisiin ei aiheuta oven avautumista. 
.7.8 Yksittäinen sähkövika konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven konekäyttö- tai 
valvontajärjestelmässä ei saa johtaa suljetun oven avautumiseen. Virransyötön 
saatavuutta on tarkkailtava jatkuvasti virtapiirin kohdassa, joka on 
mahdollisimman lähellä jokaista .7.3 kohdassa edellytettyä moottoria. Jokaisen 
kyseisen voimalähteen menetyksen pitäisi laukaista äänimerkki ja merkkivalo 
komentosillan ohjauspöydässä. 
.8.1 Komentosillan ohjauspöydässä on oltava "keskitetty käyttö" -kytkin kahta 
ohjaustapaa varten: "paikallisohjaus", joka sallii kaikkien ovien paikallisen 
avaamisen ja sulkemisen käytön jälkeen ilman automaattisuljentaa, ja "ovi kiinni" 
-ohjaustapa, joka sulkee automaattisesti kaikki avatut ovet. "Ovi kiinni" -
ohjaustapa sallii ovien paikallisen avaamisen ja se sulkee oven automaattisesti 
vapauttamalla paikallisen ohjauskoneiston. "Keskitetty käyttö" -kytkimen on 
tavallisesti oltava "paikallisohjaus"-asennossa. "Ovi kiinni" -ohjausta on 
käytettävä vain hätätilanteissa ja koekäytössä. 
.8.2 Komentosillan ohjauspöydässä on oltava jokaisen oven sijaintia osoittava 
diagrammi, jossa merkkivaloilla osoitetaan jokaisen oven osalta, onko se auki vai 
kiinni. On osoitettava punaisella valolla, että ovi on täysin auki, ja vihreällä 
valolla, että ovi on täysin kiinni. Silloin kun ovi suljetaan kauko-ohjausta 
käyttäen, on oven sulkeutuminen osoitettava välkkyvällä punaisella valolla. 
Osoittimiin tarvittavan virtapiirin on oltava ohjauspiiristä riippumaton jokaisessa 
ovessa. 
.8.3 Ei saa olla mahdollista avata mitään ovea kauko-ohjauksella keskusvalvonta-
asemasta. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.9.1 Kaikki vesitiiviit ovet on merellä oltaessa pidettävä suljettuina, ne voidaan avata 
merellä oltaessa ainoastaan .9.2, .9.3 ja .9.4 kohdassa täsmennetyistä syistä. 
Vesitiiviit ovet, jotka ovat 11 kohdan mukaisesti leveämmät kuin 1,2 metrin 
levyiset, saa avata ainoastaan kyseisessä kohdassa yksityiskohtaisesti 
täsmennetyissä olosuhteissa. Kaikkien ovien, jotka avataan tämän kohdan 
mukaisesti, on oltava valmiina viipymättä suljettaviksi. 
.9.2 Vesitiivis ovi voidaan avata merellä oltaessa matkustajien ja henkilöstön 
kulkemisen vuoksi tai, jos se on tarpeen oven välittömässä läheisyydessä 
25 
suoritettavan työn vuoksi. Ovi on suljettava välittömästi sen jälkeen, kun siitä on 
kuljettu tai kun työ, jota varten ovi on auki, on päätetty. 
.9.3 Tiettyjen vesitiiviiden ovien sallitaan olevan avoimina merellä oltaessa 
ainoastaan, jos sitä pidetään ehdottoman välttämättömänä; toisin sanoen sitä, että 
ovi on auki, pidetään olennaisen tärkeänä aluksen koneiston turvalliselle ja 
tehokkaalle toiminnalle tai sille, että matkustajat pääsevät kulkemaan tavallisesti 
rajoittamatta koko matkustajille varatulla alueella. Lippuvaltion hallinto päättää 
kyseisestä asiasta harkittuaan tarkoin sen vaikutuksia aluksen toimintaan ja 
selviytymiskyvylle. Tällainen vesitiivis ovi, jonka sallitaan olevan avoin, on 
osoitettava selkeästi aluksen vakavuustiedoissa ja sen on aina oltava valmiina 
viipymättä suljettavaksi. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.10.1 Jos lippuvaltion hallinto katsoo, että tällaiset ovet, joita voidaan pitää avoimina, 
ovat olennaisen tärkeitä, tyydyttävää rakennetta olevia vesitiiviitä ovia voidaan 
asentaa vesitiiviisiin laipioihin, jotka erottavat toisistaan välikannen lastitiloja. 
Nämä ovet saavat olla sarana-, rulla- tai liukuovia, mutta ne eivät saa olla kauko-
ohjattuja. Ne on sijoitettava mahdollisimman korkealle ja niin kauas aluksen 
sivulaidoituksesta kuin suinkin mahdollista, mutta missään tapauksessa ei sivua 
lähinnä olevan pystysuoran ovenpielen etäisyys laidoituksesta saa olla pienempi 
kuin viidennes aluksen leveydestä, kyseinen etäisyys on mitattava kohtisuoraan 
aluksen keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa. 
.10.2 Nämä ovet on suljettava ennen matkan alkua ja pidettävä suljettuina merellä 
oltaessa; kyseisten ovien avaamisesta satamassa ja sulkemisesta ennen aluksen 
lähtöä satamasta on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. Jos tällaisen oven luokse 
voi päästä matkan aikana, on ovi varustettava laitteella, joka estää oven 
asiattoman avaamisen. Jos tällaisten ovien asentamista suunnitellaan, lippuvaltion 
hallinnon on erityisesti harkittava niiden lukumäärää ja järjestelyä. 
.11 Laipioissa ei sallita irrotettavia levyjä muualla kuin koneistotiloissa. 
Näiden levyjen on aina oltava paikoillaan ennen kuin alus lähtee 
satamasta, eikä niitä saa poistaa paikoiltaan merellä oltaessa, ellei se ole 
ehdottoman tarpeellista ja silloinkin päällikön harkinnan mukaisesti. 
Lippuvaltion hallinto voi sallia jokaisessa poikittaisessa päälaipiossa 
ainoastaan yhden .7.1.2. kohdassa täsmennettyä liukuovea suuremman 
konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven korvaamisen kyseisillä irrotettavilla 
levyillä sillä edellytyksellä, että kyseiset ovet suljetaan ennen kuin alus 
lähtee satamasta ja että niitä ei avata merellä oltaessa, ellei se ole 
ehdottoman tarpeellista ja silloinkin päällikön harkinnan mukaisesti. 
Kyseisten ovien ei tarvitse täyttää 7.1.4 kohdan 90 sekunnin 
aikavaatimusta, joka kuluu oven täydelliseen sulkemiseen käsikoneistoa 
käytettäessä. Kyseisten ovien avaamisesta ja sulkemisesta aluksen ollessa 
merellä tai satamassa on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. 
14 Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset (R 16) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Tätä sääntöä sovelletaan matkustaja-aluksiin, jotka on suunniteltu tai muutettu 
kuljettamaan kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä. 
26 
Jos tällaisessa aluksessa matkustajien kokonaislukumäärä, mukaan lukien 
kuljetusajoneuvojen henkilöstö, ei ole suurempi kuin N = 12 + A/25, jossa A = 
niiden suljettujen tilojen kokonaiskansipinta-ala (neliömetreinä), jotka ovat 
käytettävissä kuljetusajoneuvojen kuljetukseen, ja missä vapaa korkeus ahtauspai-
kalla ja tällaisten tilojen sisäänpääsyn kohdalla on vähintään 4 m, sovelletaan 13 
säännön .10 kohdan määräyksiä vesitiiviistä ovista lukuun ottamatta sitä, että 
ovet voidaan lastitiloja osastoivissa vesitiiviissä laipioissa sijoittaa mille tasolle 
tahansa. Lisäksi vaaditaan, että komentosillalla on osoittimet, jotka automaattises­
ti näyttävät, milloin jokainen ovi on kiinni ja kaikki ovien kiinnityslaitteet 
varmistettu. 
Sovellettaessa tämän luvun määräyksiä tällaiseen alukseen on N se suurin 
matkustajalukumäärä, joka voidaan vahvistaa alukselle tämän säännön 
mukaisesti. 
15 Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella (R 17) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Aluksen ulkolaidoituksessa olevien aukkojen lukumäärä on rajoitettava niin 
pieneksi kuin se aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön nähden on 
mahdollista. 
.2.1 Kaikkien ulkolaidoituksessa olevien aukkojen sulkemislaitteiden rakenteen ja 
tehokkuuden on vastattava niiden aiottua tarkoitusta ja sijoituspaikkaa. 
.2.2 Voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen mukaisesti 
valo venttiilejä ei saa sijoittaa siten, että niiden alareuna on alempana kuin 
laipiokannen ulkoreunan kanssa yhdensuuntainen viiva, jonka alin kohta on 2,5 
prosenttia aluksen leveydestä tai 500 mm, ylimmän osastoimislastiviivan yläpuo­
lella, suuremman mitan mukaisesti. 
.2.3 Kaikkien valoventtiilien, joiden alareunat ovat upporajan alapuolella, on oltava 
rakenteeltaan sellaisia, että niitä ei voi avata ilman aluksen päällikön 
suostumusta. 
.2.4 Jos välikannella jonkin .2.3 kohdassa mainitun valoventtiilin alareuna aluksen 
lähtiessä satamasta on sen viivan alapuolella, joka laipiokannen ulkoreunan 
kanssa yhdensuuntaisena on alimmassa kohdassaan 1,4 metriä lisättynä 2,5 
prosentilla aluksen leveydestä vedenpinnan yläpuolella, on kaikki tämän 
välikannen valoventtiilit suljettava vesitiiviisti ja lukittava ennen kuin alus lähtee 
satamasta, eikä niitä saa avata ennen sen saapumista seuraavaan satamaan. Tätä 
kohtaa sovellettaessa voidaan tehdä tavanmukainen suolattoman veden vähennys. 
.2.5 Valoventtiilit ja niiden sokkoluukut, joiden luo matkan aikana ei päästä, on 
suljettava ja varmistettava ennen kuin alus lähtee satamasta. 
.3 Ulkolaidoituksessa olevien valumisaukkojen, viemäri- ja muiden sellaisten 
aukkojen lukumäärä on pidettävä mahdollisimman pienenä joko yhdistämällä 
kuhunkin poistojohtoon mahdollisimman monta viemäri- tai muuta putkea tai 
jollakin muulla sopivalla tavalla. 
.4 Kaikki ulkolaidoituksessa olevat tulo- ja poistojohdot on varustettava tehokkailla 
laitteilla, joihin on helppo päästä käsiksi ja joilla voidaan estää veden pääsy 
alukseen vahingossa. 
27 
.4.1 Voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimusten mukaisesti 
ja .5 kohdassa mainituin poikkeuksin on jokainen erillinen poistojohto, joka on 
viety ulkolaidoituksen läpi upporajan alapuolella olevista tiloista, varustettava 
joko yhdellä automaattisella takaiskuventtiilillä, jossa on laipiokannen yläpuolelta 
käsiteltävä tehokas sulkemislaite, tai vaihtoehtoisesti ilman mainittua 
sulkemislaitctta kahdella automaattisella takaiskuventtiilillä sillä edellytyksellä, 
että sisäpuolella oleva venttiili sijaitsee ylimmän osastoimisviivan yläpuolella ja 
että sen voi aina varmistaa käyttöolosuhteissa. Jos aluksessa on tehokkaalla 
sulkemislaitteella varustettu venttiili, sen käsittelypaikalle laipiokannen 
yläpuolelle on päästävä aina helposti ja se on varustettava laitteella, joka osoittaa, 
onko venttiili auki vai kiinni. 
.4.2 Voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimuksia 
sovelletaan poistojohtoihin, jotka on viety ulkolaidoituksen läpi upporajan 
alapuolella olevista tiloista. 
.5 Veden ottoa varten merestä samoin kuin sen poistoa varten tarkoitetut pää- ja 
apujohdot, jotka ovat yhteydessä koneiston toimintaan, on varustettava putkien ja 
ulkolaidoituksen tai putkien ja ulkolaidoitukseen kiinnitettyjen keskuslaatikoiden 
väliin asennetuilla helppopääsyisillä venttiileillä. Venttiilit saavat olla paikalla 
säädettäviä, ja niissä on oltava laitteet, jotka osoittavat, ovatko ne auki vai kiinni. 
.6 Kaikkien tässä säännössä edellytettyjen ulkolaidoitukseen liittyvien varusteiden ja 
venttiilien on oltava terästä, pronssia tai muuta hyväksyttyä sitkeää ainetta. 
Tavallisesta valuraudasta tai vastaavasta aineesta valmistettuja venttiilejä ei 
hyväksytä. Kaikkien tässä säännössä mainittujen putkien on oltava terästä tai 
muuta samanarvoista lippuvaltion hallinnon hyväksymää ainetta. 
.7 Upporajan alapuolella olevien kulkuteiden ja lastiporttien on oltava riittävän 
lujat. Ne on suljettava tehokkaasti ja varmistettava vesitiiviiksi ennen aluksen 
lähtöä satamasta ja pidettävä suljettuina aluksen ollessa merellä. 
.8 Tällaisia portteja ei missään tapauksessa saa sijoittaa niin, että niiden alin kohta 
on ylimmän osastoimislastiviivan alapuolella. 
16 Matkustaja-alusten vesitiiviys upporajan yläpuolella (R 20) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 On ryhdyttävä kaikkiin järkeviin ja käytännössä mahdollisiin toimenpiteisiin 
veden pääsyn ja leviämisen rajoittamiseksi laipiokannen yläpuolelle. Tällaiset 
toimenpiteet voivat käsittää o.salaipioiden tai kehyskaarien asentamisen. Kun 
vesitiiviitä osalaipioita tai kehyskaaria asennetaan laipiokannelle 
osastoimispäälaipioiden yläpuolelle tai niiden välittömään läheisyyteen, niiden 
liitokset ulkolaidoitukseen ja laipiokanteen on tehtävä vesitiiviiksi rajoittamaan 
veden virtausta kantta pitkin aluksen ollessa kallistuneena vahingoittuneessa 
tilassa. Jos vesitiivis osalaipio ei ole suoraan sen alapuolella olevan laipion 
kohdalla, välillä oleva laipiokansi on tehtävä täysin vesitiiviiksi. 
.2 Laipiokannen tai sen yläpuolella olevan kannen on oltava säätiivis. Kaikissa 
suojattoman sääkannen aukoissa on oltava riittävän korkeat ja lujat kehykset sekä 
tehokkaat laitteet, joilla aukot voidaan nopeasti sulkea säätiiviisti. Tyhjennys-
portteja ja avoimia kaiteita tai valumisaukkoja on tehtävä riittävästi veden 
poistamiseksi nopeasti sääkannelta kaikenlaisella säällä. 
28 
.3 Olemassaolevissa B-LUOKAN aluksissa ylärakenteeseen päättyvien ilmaputkien 
avoimen pään on oltava vähintään 1 metri vesiviivan yläpuolella aluksen ollessa 
kallistuneena 15 asteen kulmassa tai suurimmassa kallistuskulmassa suoraan 
laskemalla määritellyn vuodon välivaiheessa, suuremman mukaisesti. 
Vaihtoehtoisesti muista kuin öljytankeista lähtevät ilmaputkien poistojohdot 
voidaan viedä ylärakenteen sivun läpi. Tämän kohdan määräykset eivät 
kuitenkaan saa rajoittaa voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen 
määräysten noudattamista. 
.4 Valoventtiilien, kulkuteiden ja lastiporttien sekä muiden ulkolaidoituksessa 
upporajan yläpuolella olevien aukkojen sulkemislaitteiden on oltava malliltaan ja 
rakenteeltaan tarkoituksenmukaiset ja riittävän lujat ottaen huomioon tilat, joihin 
ne on asennettu, sekä niiden sijainti suhteessa ylimpään osastoimislastiviivaan. 
.5 Kaikkiin valoventtiileihin niissä tiloissa, jotka ovat laipiokannen ja ensimmäisen 
sen yläpuolella olevan kannen välillä, on asennettava tarkoituksenmukaiset 
sisäpuoliset sokkoluukut, jotka voidaan helposti ja tehokkaasti sulkea ja 
varmistaa vesitiiviiksi. 
17 Lastausovien sulkeminen (R 20-1) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Seuraavat upporajan yläpuolella sijaitsevat ovet on suljettava ja lukittava ennen 
kuin alus lähtee millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina ja lukittuina 
kunnes alus on seuraavassa laiturissa: 
.1 suljettujen ylärakenteiden ulkosivussa tai rajoilla olevat lastausovet; 
.2 edellä .1.1 kohdassa osoitettuihin paikkoihin asennetut keulavisiirit; 
.3 lastausovet törmäyslaipiossa; 
.4 säänkestävät rampit, jotka ovat vaihtoehto 1.1 - 1.3 kohdassa määritellyille 
sulkemisvaihtoehdoille; 
Silloin kun ovea ei voi avata eikä sulkea aluksen ollessa satamassa, sellainen ovi 
voidaan avata tai jättää auki aluksen lähestyessä laituria tai lähtiessä siitä, mutta 
vain niin kauan kuin on välttämätöntä oven välittömän toiminnan kannalta. 
Kaikissa tapauksissa on sisempi keulaovi pidettävä suljettuna. 
.2 Lippuvaltion hallinto voi, .1.1 - 1.4 kohdan vaatimuksista huolimatta, sallia 
tiettyjen ovien avaamisen päällikön harkinnan mukaisesti, jos se on tarpeen 
aluksen toiminnan tai matkustajien alukseen nousemisen tai aluksesta lähtemisen 
kannalta silloin, kun alus on turvallisesti ankkurissa ja sillä edellytyksellä, että 
aluksen turvallisuutta ei vaaranneta. 
.3 Päällikön on varmistettava 1 kohdassa tarkoitetun ovien avaamista ja sulkemista 
koskevan tehokkaan valvonta- ja raportointijärjestelmän käyttöön ottaminen. 
.4 Päällikön on varmistettava ennen kuin alus jatkaa matkaa, että laivapäiväkirjaan 
tehdään merkintä 22 säännön vaatimusten mukaisesti 1 kohdassa eriteltyjen ovien 
viimeisimmästä sulkemisajasta ja tiettyjen 2 kohdan mukaisten ovien jokaisen 
avaamisen ajankohdasta. 
29 
17-1 Vesitiiviys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin 
(R20-2) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET: 
.1.1 Jäljempänä .1.2 ja .1.3 alakohdan määräysten mukaisesti kaikkien laipiokannen 
alapuolisiin tiloihin johtavien sisäänkäyntien matalimman kohdan on oltava 
vähintään 2,5 metriä laipiokannen yläpuolella; 
.1.2 silloin kun on asennettu ajorampit laipiokannen alapuolisiin tiloihin pääsemiseksi, 
nämä aukot on voitava sulkea säätiiviisti alapuolella olevan veden tunkeutumisen 
estämiseksi, niihin on asennettava hälytyslaitteet ja niistä on oltava osoittimet 
komentosillalla; 
.1.3 lippuvaltion hallinto voi sallia tiettyjen laipiokannen alapuolisiin tiloihin 
johtavien sisäänkäyntien asentamisen, jos ne ovat tarpeen aluksen toiminnan 
kannalta, esimerkiksi koneiston ja varastojen liikuttamisessa sillä edellytyksellä, 
että kyseiset sisäänkäynnit tehdään vesitiiviiksi, niihin asennetaan hälytyslaitteet 
ja niistä on osoittimet komentosillalla; 
.1.4 edellä .1.2 ja .1.3 alakohdassa tarkoitetut sisäänkäynnit on suljettava ennen kuin 
alus lähtee laiturista millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina kunnes 
alus on seuraavassa laiturissa; 
.1.5 päällikön on varmistettava .1.2 ja .1.3 alakohdassa tarkoitetun ovien avaamista ja 
sulkemista koskevan tehokkaan valvonta-ja raportointijärjestelmän käyttöön 
ottaminen; ja 
.1.6 päällikön on varmistettava ennen kuin alus lähtee laiturista millekään matkalle, 
että .1.2 ja .1.3 alakohdassa tarkoitettujen sisäänkäyntien viimeisestä sulkemisesta 
on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan säännön II-l/B/22 mukaisesti. 
OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET: 
.2.1 kaikista sisäänkäynneistä, jotka johtavat ro-ro-kannelta laipiokannen alapuolisiin 
tiloihin, on tehtävä vesitiiviit ja komentosillalle on asennettava laitteet, jotka 
osoittavat, onko sisäänkäynti auki vai kiinni; 
.2.2 kaikki tällaiset sisäänkäynnit on suljettava ennen kuin alus lähtee laiturista 
millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina kunnes alus on seuraavassa 
laiturissa; 
.2.3 sen estämättä, mitä .2.2 alakohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi sallia, 
että jotkut sisäänkäynnit avataan matkan aikana, mutta ainoastaan niin pitkäksi 
ajaksi kuin on tarpeen kauttakulun vuoksi ja tarvittaessa aluksen toiminnan 
vuoksi; ja 
.2.4 edellä .2.1 alakohdan vaatimuksia on sovellettava viimeistään päivänä, jona 
suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus tämän direktiivin 13 artiklan 1 
kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen. 
17-2 Pääsy ro-ro-kansille (R 20-3) 
KAIKKI RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET: 
Päällikön tai asiasta vastuullisen päällystön jäsenen on varmistettava, että matkustajia 
ei päästetä suljetulle ro-ro-kannelle aluksen ollessa liikkeessä ilman päällikön tai 
asiasta vastuullisen päällystön jäsenen hyväksyntää. 
30 
17-3 Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla (R 20-4) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET: 
.1 Kaikkien huomioon otettavien poikittaisten ja pitkittäisten laipioiden, jotka 
tehokkaasti keräävät ro-ro-kannelle kerääntyneen meriveden, on oltava 
paikoillaan ja varmistettuina ennen kuin alus lähtee laiturista ja niiden on oltava 
suljettuina kunnes alus on seuraavassa laiturissa. 
.2 sen estämättä, mitä .1 kohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi sallia 
jonkinlaista kauttakulkua kyseisten laipioiden välillä matkan aikana, mutta 
ainoastaan niin pitkäksi ajaksi kuin on tarpeen kauttakulun vuoksi ja tarvittaessa 
aluksen toiminnan vuoksi. 
18 Vakavuustiedot (R 22) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Jokaisella matkustaja-aluksella on aluksen valmistuttua suoritettava kallistuskoe 
ja määrättävä aluksen vakavuuden perustekijät. Aluksen päällikölle on annettava 
sellaiset lippuvaltion hallintoa tyydyttävät tiedot, jotka ovat välttämättömiä hänel­
le, jotta hän voi nopealla ja yksinkertaisella menetelmällä saada tarkan 
selvityksen aluksen vakavuudesta erilaisissa käyttöolosuhteissa. 
.2 Jos aluksessa tehdään sellaisia muutoksia, jotka olennaisesti vaikuttavat 
päällikölle annettuihin vakavuustietoihin, on hänelle toimitettava oikaistut 
vakavuustiedot. Tarvittaessa alukselle on suoritettava uusi kallistuskoe. 
.3 Säännöllisin, korkeintaan viiden vuoden väliajoin on suoritettava kevytpainon 
tarkastus todentamaan mahdolliset muutokset lastaamattoman aluksen 
uppoumassa ja pitkittäispainopisteessä. Alukselle on suoritettava uusi 
kallistuskoe, jos havaitaan tai oletetaan tyhjän aluksen uppoumassa yli kahden 
prosentin poikkeama tai pitkittäispainopisteessä yli yhden prosentin poikkeama 
aluksen pituudesta hyväksyttyihin vakavuustietoihin verrattuna. 
.4 Lippuvaltion hallinto voi vapauttaa tietyn aluksen kallistuskokeesta sillä 
edellytyksellä, että sen sisaraluksen kallistuskokeessa saadut vakavuuden 
perusarvot ovat käytettävissä ja lippuvaltion hallintoa tyydyttävästi osoitetaan, 
että näistä perusarvoista voidaan saada luotettavat vakavuustiedot vapautettua 
alusta varten. 
19 Vaurion valvontakaaviot (R 23) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Aluksessa on oltava vahtipäällystölle ohjeeksi tarkoitetut pysyvästi esillä olevat 
kaaviot, jotka osoittavat selvästi jokaisen kannen ja vesitiiviiden osastojen rajat, niissä 
olevat aukot sulkemislaitteineen sekä näiden säätölaitteiden paikat, samoin kuin laitteet, 
31 
joilla vuodon aiheuttama kallistuma korjataan. Kaavioiden lisäksi on aluksen päällystön 
saatavissa pidettävä kirjasia, joissa edellä mainitut tiedot on esitetty. 
20 Rungon ja ylärakenteiden koskemattomuus, vahinkojen ehkäisy ja valvonta 
(R 23-2) 
Tätä sääntöä sovelletaan kaikkiin ro-ro-matkustaja-aluksiin lukuun ottamatta sitä, että 
.2 kohtaa sovelletaan olemassaoleviin aluksiin viimeistään päivänä, jona suoritetaan 
tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ensimmäinen määräaikainen 
katsastus. 
.1 Komentosillalle on varustettava osoittimet kaikkia ulkosivun ovia, lastausovia ja 
muita sulkemislaitteita varten, jotka auki jätettyinä tai huonosti varmistettuina 
voisivat johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen vuotoon. Osoitinjärjestelmä on 
suunniteltava toimintavarmuusperiaatteella (fail-safe) ja sen on osoitettava 
merkkivalolla, jos ovi ei ole täysin kiinni tai jos jokin varmistuslaitteista ei ole 
paikoillaan täysin lukittuna, ja äänimerkillä, jos kyseinen ovi tai sulkemislaitteet 
avautuvat tai varmistuslaitteet menevät pois paikoiltaan. Komentosillalla olevan 
osoitintaulun on oltava varustettu valintakatkaisijalla "satamassa/merellä", joka 
antaa äänimerkin komentosillalla, jos alus lähtee satamasta niin, että keulaportit, 
sisäportit, perässä oleva ramppi, tai jotkut muut ulkosivun ovet eivät ole 
suljettuja tai jokin sulkemislaite ei ole oikeassa asennossaan. Osoitinjärjestelmän 
voimalähteen on oltava riippumaton ovien käytön ja varmistamisen 
voimalähteestä. Lippuvaltion hallinnon hyväksymää osoitinjärjestelmää, joka on 
asennettu olemassaoleviin aluksiin, ei tarvitse muuttaa. 
.2 On järjestettävä TV-seuranta tai vesivuodon ilmaisinjärjestelmä, jolla 
komentosillalle ja konevalvonta-asemalle osoitetaan jokainen sisä- ja ulkosivun 
keula- tai peräporttien tai muiden ulkosivun porttien kautta tapahtuva vuoto, joka 
voi johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen tulvimiseen. 
.3 Erityistiloja ja ro-ro-lastitiloja on vartioitava jatkuvasti tai seurattava tehokkain 
keinoin, kuten TV-havainnoinnilla niin että kaikenlainen ajoneuvojen 
liikkuminen huonossa säässä ja matkustajien asiaton pääsy kyseisiin tiloihin 
havaitaan matkan aikana. 
.4 Aluksessa on oltava esillä asianmukaisessa paikassa yksityiskohtaiset 
toimintaohjeet kaikkien sellaisten ulkosivun porttien, lastausporttien ja muiden 
sulkemislaitteiden sulkemiseksi ja varmistamiseksi, jotka auki jätettyinä tai 
asianmukaisesti varmistamattomina voisivat johtaa erityistilojen tai ro-ro-
lastitilojen tulvimiseen. 
21 Vesitiiviiden ovien ym. määräaikainen kokeilu ja tarkastus (R-24) 
UUDET B-. C-. ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Vesitiiviiden ovien, valoventtiilien, venttiilien ja valumisaukkojen 
sulkemislaitteiden käyttöharjoitukset on pidettävä kerran viikossa. 
32 
.2 Kaikkia merellä käytettäviä poikittaisissa päälaipioissa olevia vesitiiviitä ovia on 
käytettävä päivittäin. 
.3 Vesitiiviit ovet ja kaikki niihin kuuluvat liikuttamiskoneistot ja osoitinlaitteet, 
kaikki venttiilit, joiden sulkeminen on tarpeen osaston saattamiseksi vesitiiviiksi, 
ja kaikki venttiilit, joiden käyttö on tarpeen vuotoveden johtamiseksi 
poikittaissuuntaan vauriotapauksissa, on tarkastettava merellä oltaessa määräajoin, 
vähintään kerran viikossa. 
.4 Kyseiset venttiilit, ovet ja mekanismit on merkittävä sopivalla tavalla sen 
varmistamiseksi, että niitä voidaan käyttää asianmukaisesti, mahdollisimman 
suuren turvallisuuden takaamiseksi. 
22 Merkinnät laivapäiväkirjaan (R 25) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Saranaovet, irrotettavat levyt, valoventtiilit, kulkutiet ja lastiportit sekä muut 
aukot, jotka on kyseisten sääntöjen mukaisesti pidettävä suljettuina merellä, on 
suljettava ennen aluksen lähtöä satamasta. Sulkemisesta ja avaamisesta (jos 
avaaminen sallitaan kyseisissä säännöissä) on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. 
.2 Laivapäiväkirjaan on tehtävä merkintä kaikista 21 säännön edellyttämistä 
harjoituksista ja tarkastuksista sekä tarkka merkintä kaikista mahdollisesti 
havaittavista puutteellisuuksista. 
OSA C) KONEISTOT 
1 Yleistä (R 26) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Koneistot, kattilat ja muut paineastiat sekä niihin kuuluvat putkistot ja 
kiinnikkeet on asennettava ja suojattava tavalla, joka mahdollisimman suuressa 
määrin vähentää aluksessa oleviin henkilöihin kohdistuvia vaaroja, ottaen 
asianmukaisesti huomioon liikkuvat osat, kuumat pinnat ja muut vaaratekijät. 
.2 Aluksessa on oltava mahdollista ylläpitää tai saattaa uudelleen kuntoon 
kuljetuskoneiston normaali käyttö', vaikka jokin olennaisista lisälaitteista tulisikin 
käyttökelvottomaksi. 
.3 Aluksessa on oltava laitteet, joilla varmistetaan, että koneisto saadaan 
käynnistettyä kuolleessa tilassa ilman ulkoista apua. 
UUDET B- ia C-LUOKKIEN ALUKSET: 
.4 Aluksen pääkuljetuskoneiston sekä kaiken aluksen kululle ja turvallisuudelle 
olennaisen apukoneiston on alukseen asennettuna oltava suunniteltu toimimaan 
aluksen ollessa suorassa ja sen ollessa kallistuneena aina 15 asteeseen asti 
kummallekin laidalle staattisissa olosuhteissa ja aina 22,5 asteeseen asti 
33 
kumpaankin suuntaan dynaamisissa olosuhteissa (keinuminen) ja samanaikaisesti 
keula-peräsuunnassa (hyskintä) aina 7,5 asteeseen asti. 
2 Polttomoottorit (R 27) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Polttomoottorit, joiden sylinterin halkaisija on 200 mm tai kampikammion 
tilavuus on 0,6 m3 tai enemmän, on varustettava sopivan tyyppisellä 
kampikammioräjähdyksen varo venttiilillä, jolla on riittävä purkaustila (relief 
area). Varo venttiilit on sijoitettava siten tai varustettava laitteilla, jotka 
varmistavat, että niiden päästösuunta vähentää henkilöstön vahingoittumisen 
mahdollisuudet. 
3 Tyhjennyslaitteet (R 21) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1.1 Aluksessa on oltava tehokkaat tyhjennyslaitteet, jotka kaikissa käyttöolosuhteissa 
voivat imeä ja tyhjentää vedestä aluksen jokaisen vesitiiviin osaston, joka ei ole 
tarkoitettu pysyvästi makean veden, painolastiveden, polttoöljyn tai nestemäisen 
polttoaineen kuljetukseen ja jota varten on olemassa erillinen toimiva pumppaus-
järjestelmä. Eristettyjen lastisuojien tyhjentämiseksi vedestä on oltava tehokkaat 
laitteet. 
.1.2 Saniteetti-, painolasti- ja yleispumput voidaan hyväksyä itsenäisiksi koneellisiksi 
tyhjennyspumpuiksi, jos ne on asianmukaisesti yhdistetty tyhjennysjärjestelmään. 
.1.3 Kaikkien tyhjennysputkien, jotka ovat polttoöljytankeissa tai niiden alla taikka 
kattila- tai koneistotiloissa, mukaan lukien tilat, joissa on 
öljynselkenemistankkeja tai polttoöljyn pumppuamiskoneistoja, on oltava terästä 
tai muuta sopivaa ainetta. 
.1.4 Tyhjennys- ja painolastipumppausjärjestelmät on tehtävä sellaisiksi, että vettä ei 
pääse merestä eikä painolastitankeista lasti- tai koneistotiloihin eikä osastosta 
toiseen. Järjestelyiden on oltava sellaiset, että estetään tyhjennys- ja 
painolastijärjestelmiin liitettyjen syvätankkien tahaton merivedellä täyttyminen, 
kun ne sisältävät lastia, tai tyhjentyminen tyhjennyspumppujen kautta, kun niissä 
on painolastivettä. 
.1.5 Kaikki tyhjennysjärjestelmään liittyvät venttiilikeskukset ja käsikäyttöiset hanat ja 
venttiilit on sijoitettava paikkoihin, joihin on tavallisissa olosuhteissa helppo 
päästä. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1.6 Laipiokannen yläpuoliset suljetut lastitilat on voitava tyhjentää. 
.1.6.1 Jos laipiokannen varalaita on sellainen, että kannen kulma joutuu veden 
alle, kun alus kallistuu enemmän kuin 5 astetta, tyhjennys on 
järjestettävä riittävän monen sopivan kokoisen suoraan yli laidan 
johtavan valumisaukon avulla, jotka on asennettu 15 säännön 
vaatimusten mukaisesti. 
34 
.1.6.2 Jos varalaita on sellainen, että laipiokannen kulma joutuu veden alle, 
kun alus kallistuu 5 astetta tai enemmän, laipiokannella olevien 
suljettujen lastitilojen tyhjennys on johdettava riittävän kokoiseen 
sopivaan tilaan tai sopiviin tiloihin, joissa on korkeasta vedentasosta 
hälytyttävä laite ja sopivat järjestelyt veden johtamiseksi yli laidan. 
Lisäksi on varmistettava, että: 
.1 valumisaukkojen lukumäärä, koko ja sijainti estävät veden 
kohtuuttoman kerääntymisen; 
.2 tässä säännössä edellytetyissä pumppausjärjestelyissä otetaan 
huomioon kaikki kiinteitä hajasuihkusammutusjärjestelmiä 
koskevat vaatimukset; 
.3 öljyn tai muiden vaarallisten aineiden pilaamaa vettä ei johdeta 
koneistotiloihin tai muihin mahdollisesti syttymisherkkiin tiloihin; 
ja 
.4 silloin, kun suljettua lastitilaa suojellaan 
hiilidioksiidisammutusjärjestelmällä, kannen valumisaukot 
asennetaan niin, että ne estävät tukehduttavan kaasun karkaamisen. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.2.1 Edellä .1.1 alakohdassa vaaditun tyhjenny slaitteiston on kyettävä toimimaan 
merivaurion jälkeen kaikissa käytännössä esiintyvissä olosuhteissa riippumatta 
siitä, onko alus suorassa vai kallistunut. Tätä tarkoitusta varten on alus yleensä 
varustettava kupujen tyhjennysputkilla lukuun ottamatta kapeita osastoja aluksen 
päissä, joissa yksi tyhjennysputki voi olla riittävä. Muodoltaan epätavallisissa 
osastoissa voidaan vaatia useampia tyhjennysputkia. On huolehdittava siitä, että 
vesi osastossa pääsee esteettä valumaan tyhjennysputkiin. 
.2.2 Koneelliset tyhjennyspumput on, jos tämä käytännössä on mahdollista, 
sijoitettava erillisiin vesitiiviisiin osastoihin, ja niiden järjestelyn tai sijainnin on 
oltava sellainen, että kyseiset osastot eivät täyty vedellä saman vaurion johdosta. 
Jos pääkuljetuskoneisto, apukoneisto ja höyrykattilat sijaitsevat kahdessa tai 
useammassa vesitiiviissä osastossa, on tyhjennykseen käytettävät pumput 
mahdollisuuksien mukaan sijoitettava eri kohtiin näissä osastoissa. 
.2.3 Jokaisen vaaditun tyhjennyspumpun, lukuun ottamatta yksinomaan keula- ja 
peräsoppea varten tarkoitettuja lisäpumppuja, on voitava imeä vettä jokaisesta 
osastosta, joka .1.1 alakohdan mukaisesti on voitava tyhjentää. 
.2.4 Jokaisen koneellisen tyhjennyspumpun on kyettävä pumppaamaan vaaditun 
suuruisessa päätyhjennysputkessa virtaavaa vettä vähintään 2 metrin 
sekuntinopeudella. Koneistotiloihin sijoitetuilla itsenäisillä koneellisilla 
tyhjennyspumpuilla on oltava välittömät imujohdot näistä tiloista, kuitenkin niin, 
että samasta tilasta ei vaadita enempää kuin kaksi imujohtoa. Jos tällaisia 
imujohtoja on kaksi tai useampia, niistä vähintään yhden on oltava aluksen 
vasemmalla ja yhden aluksen oikealla sivulla. Välittömät imujohdot on sijoitetta­
va tarkoituksenmukaisesti ja koneistotiloissa olevien välittömien imujohtojen 
läpimitta ei saa olla päätyhjennysputkelta vaadittua pienempi. 
.2.5 Edellä .2.4 alakohdassa edellytettyjen välittömien imuputkien lisäksi on 
suurimmasta käytettävissä olevasta itsenäisestä konepumpusta vedettävä välitön 
varatyhjennysputki, jossa on takaiskuvenrtiili, koneistotilan alimmalle 
35 
tyhjennystasolle; imuputken läpimitan on oltava yhtä suuri kuin käytetyn pumpun 
päätuloputken läpimitta. 
.2.6 Meriveden tuloputken ja välittömien imuputkien venttiilien karojen on ulotuttava 
riittävän korkealle konehuoneen turkkitason yläpuolelle. 
.2.7 Tyhjennys-imuputkiston on pumppuliitäntöihin asti oltava kokonaan muista 
putkistoista erillinen. 
.2.8 Päätyhjennysputken ja sen haarantumien halkaisija "d" on laskettava seuraavan 
kaavan mukaisesti. Päätyhjennysputken todellinen sisähalkaisija saadaan 
kuitenkin pyöristää lippuvaltion hallinnon hyväksymän lähimmän standardiinhan 
mukaiseksi: 
rf=25 + l,68v/L(fl+D) 
jossa d on päätyhjennysputken sisähalkaisija (millimetreinä); 
L ja B ovat aluksen pituus ja leveys (metreinä); ja 
D = aluksen mallikorkeus laipiokanteen (metreinä) sillä edellytyksellä, että 
aluksessa, jossa on suljettu lastitila laipiokannella, joka tyhjennetään sisäisesti 
1.6.2 kohdan vaatimusten mukaisesti ja joka ulottuu koko aluksen pituudelle, D 
mitataan laipiokannen yläpuolella olevaan seuraavaan kanteen asti. Jos suljetut 
lastitilat ovat lyhyempiä, D mitataan reunan korkeus laipiokanteen lisättynä lh/L, 
jossa 1 ja h ovat suljettujen lastitilojen yhteenlaskettu pituus ja korkeus. 
.2.9 On ryhdyttävä toimenpiteisiin sen estämiseksi, että tyhjennysputkella varustettu 
osasto täyttyy vedellä, jos tyhjennysputki jossakin toisessa osastossa 
yhteentörmäyksessä tai karilleajossa katkeaa tai muutoin vahingoittuu. Tässä tar­
koituksessa on putki, jos se joltakin kohdaltaan on lähempänä aluksen sivua kuin 
viidennes aluksen leveydestä (mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan 
ylimmän osastoimislastiviivan tasossa) tai putkitunnelissa, varustettava 
takaiskuventtiilillä siinä osastossa, jossa sen avoin pää on. 
.2.10 Kaikki tyhjennysjärjestelmään kuuluvat venttiilikeskukset, hanat ja venttiilit on 
sijoitettava siten, että yhtä tyhjennyspumppua voidaan vuodon sattuessa käyttää 
tyhjentämään mitä tahansa osastoa; tämän lisäksi ei pumpun tai sen ja 
päätyhjennysputken välisen putken vahingoittuminen sen viivan laidanpuolella, 
joka on vedetty aluksen leveyden viidenneksen päähän laidoituksesta, saa saattaa 
tyhjennysjärjestelmää toimintakyvyttömäksi. Jos aluksessa on vain yksi kaikille 
pumpuille yhteinen putkijärjestelmä, on tyhjennysputkien säätämiseen käytettäviä 
venttiilejä voitava käsitellä laipiokannen yläpuolelta. Jos päätyhjennys-
järjestelmän lisäksi on olemassa varatyhjennysjärjestelmä, on sen oltava, 
riippumaton päätyhjennysjärjestelmästä ja niin järjestetty, että yksi pumppu 
pystyy toimimaan missä tahansa osastossa vuoto-olosuhteissa, kuten .2.1 kohdas­
sa esitetään; tässä tapauksessa on vain varatyhjennysjärjestelmän käyttöä varten 
tarvittavia venttiilejä voitava käsitellä laipiokannen yläpuolelta. 
.2.11 Kaikkien .2.10 alakohdassa mainittujen, laipiokannen yläpuolelta käsiteltävissä 
olevien hanojen ja venttiilien säätölaitteet on selvästi merkittävä niiden 
käyttöpaikalla ja varustettava laitteilla, jotka näyttävät, ovatko ne auki vai kiinni. 
36 
4 Tyhjennyslaitteiden lukumäärä ja tyyppi (R 21) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT LUOKAN B 
ALUKSET: 
korkeintaan 250 matkustajaa: 1 pääkonepumppu ja 1 itsenäinen konepumppu, 
joka sijaitsee konehuoneen ulkopuolella ja jonka 
voimanlähde on konehuoneesta riippumaton 
yli 250 matkustajaa: 1 pääkonepumppu ja 1 itsenäinen konepumppu, 
joista toinen sijaitsee konehuoneen ulkopuolella ja 
jonka voimanlähde on konehuoneesta riippumaton 
Pääkonepumppu voidaan korvata yhdellä itsenäisellä konepumpulla. Hyvin pienten 
osastojen tyhjennys voidaan hoitaa liikuteltavilla käsipumpuilla. 
5 Peräytyslaitteet (R 28) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
. 1 Aluksella on oltava riittävästi tehoa taaksepäin kulkua varten niin, että alusta 
voidaan asianmukaisesti ohjailla kaikissa normaaleissa olosuhteissa. 
.2 Koneiston kyky muuttaa potkurin työnnön suuntaa riittävän nopeasti, jotta alus 
voidaan pysäyttää riittävän lyhyellä matkalla suurimmasta kulkunopeudesta, on 
osoitettava ja kirjattava. 
.3 Aluksessa on oltava päällikön tai vastuullisen henkilöstön käytössä pysäytysajat, 
koeajoilla kirjatut aluksen suunnat ja etäisyydet sekä koeajojen tulokset, joiden 
mukaan päätellään useammilla potkureilla varustetun aluksen ohjailtavuus, jos 
yksi tai useampi potkuri on toimintakyvytön. 
6 Ohjauslaitteet (R 29) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Jokaisessa aluksessa on oltava tehokas pää- ja apuohjausjärjestelmä. 
Pääohjausjärjestelmä ja apuohjausjärjestelmä on asennettava siten, että jos toinen 
menee epäkuntoon, se ei tee toista toimintakyvyttömäksi. 
.2 Pääohjauslaitteen ja peräsintukin, milloin ne on asennettu, on 
.2.1 oltava riittävän lujat, ja niillä on voitava ohjata alusta suurimmalla 
kulkunopeudella eteenpäin, ja suunniteltu niin, että ne eivät vahingoitu 
täydessä vauhdissa taaksepäin; 
.2.2 kyettävä kääntämään peräsin 35 asteen kulmasta toiselta puolelta 35 asteen 
kulmaan toiselle puolelle aluksen kulkiessa suurimmassa syväyksessään 
eteenpäin suurimmalla kulkunopeudellaan, ja samoissa olosuhteissa 
37 
korkeintaan 28 sekunnissa 35 asteen kulmasta toiselta puolelta 30 asteen 
kulmaan toiselle puolelle; 
.2.3 oltava konevoimalla toimiva, milloin se on välttämätöntä .2.2.2 kohdan 
vaatimusten täyttämiseksi, ja aina kun peräsintukin halkaisijan on 
peräsimen kääntö varren kohdalla oltava vähintään 120 mm, lukuun 
ottamatta jäissäkulkuvahvistuksia, .2.2.1 kohdan mukaisesti. 
.3 Apuohjauslaitteen, jos sellainen on asennettu, on 
.1 oltava riittävän luja, sillä on voitava ohjata alusta ohjausnopeudella, ja se 
on hätätilanteessa voitava ottaa nopeasti käyttöön; 
.2 kyettävä kääntämään peräsin 15 asteen kulmasta toiselta puolelta 15 asteen 
kulmaan toiselle puolelle vähintään 60 sekunnissa aluksen kulkiessa 
suurimmassa syväyksessään eteenpäin puolella suurimmasta 
kulkunopeudestaan tai 7 solmun nopeudella, sen mukaan, kumpi on 
suurempi; ja 
.3 oltava konevoimalla toimiva, milloin se on välttämätöntä .3.2 alakohdan 
vaatimusten täyttämiseksi, ja aina kun peräsintukin halkaisijan on peräsi­
men kääntövarren kohdalla oltava vähintään 230 mm, lukuun ottamatta 
jäissäkulkuvahvistuksia. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.4 Ohjauslaitteen voimanlähteen on: 
.1 oltava niin järjestetty, että se käynnistyy automaattisesti uudelleen, kun 
virtaa saadaan jälleen energiakatkon jälkeen; ja 
.2 oltava sellainen, että se voidaan ottaa käyttöön komentosillalta käsin. Jos 
jonkin ohjauslaitteen voimanlähteessä on energiakatko, se on osoitettava 
äänimerkillä ja merkkivalolla komentosillalle. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.5 Jos pääohjauslaitteeseen kuuluu kaksi tai useampia samanlaisia voimanlähteitä, ei 
apuohjauslaitteita tarvita, sillä edellytyksellä, että: 
. 1 pääohjauslaitteella kyetään käyttämään peräsintä .2.2 alakohdan 
vaatimusten mukaisesti minkä tahansa voimanlähteen ollessa 
toimintakyvytön; 
.2 pääohjauslaite on järjestetty siten, että kun sen putkistossa tai yhdessä 
voimanlähteessä on häiriö, niin tästä aiheutuva vika on eristettävissä siten, 
että alus on edelleen ohjattavissa tai sen ohjattavuus on nopeasti 
palautettavissa. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.6 Aluksessa on oltava ohjauslaitteen valvontalaite: 
.1 pääohjauslaitetta varten sekä komentosillalla että ohjauskonehuoneessa; 
.2 kun pääohjauslaite on järjestetty .4 kohdan mukaisesti, aluksessa on oltava 
kaksi toisistaan riippumatonta komentosillalta säädettävää valvontajärjestel­
mää. Tämä ei edellytä ruorin tai ohjausvivun kaksoiskappaleiden 
asentamista. Milloin valvontajärjestelmään sisältyy hydraulinen kauko-
säätölaite ei toista riippumatonta laitteistoa tarvitse asentaa; 
.3 apuohjauslaitetta varten ohjauskonehuoneessa, ja jos se on konevoimalla 
toimiva, sitä on voitava käyttää myös komentosillalta, ja sen on oltava 
pääohjauslaitteen valvontajärjestelmästä riippumaton. 
.7 Komentosillalta käytettävää pää- ja apuohjauslaitteen valvontajärjestelmän on 
noudatettava seuraavia vaatimuksia: 
38 
.1 jos se on sähkökäyttöinen, sen on toimittava omassa erillisessä 
virtapiirissään, jonka voimanlähde on ohjauslaitteen virtapiirissä 
ohjauskonehuoneessa, taikka suoraan kytkintaulusta, josta virta tulee 
ohjauslaitteen virtapiiriin, taulun kohdasta, jonka vierestä kytketään virta 
ohjauslaitteen virtapiiriin; 
.2 sen on oltava ohjauskonehuoneessa varustettu laitteella, jolla voidaan 
kytkeä komentosillalta käytettävä valvontajärjestelmä irti ohjauslaitteestaan; 
.3 laitteisto on voitava käynnistää komentosillalla olevasta paikasta; 
.4 jos sähkövirran syöttö valvontajärjestelmään keskeytyy, se on osoitettava 
äänimerkillä ja merkkivalolla komentosillalle; ja 
.5 ohjauslaitteen valvontajärjestelmän virtapiirit on suojattava vain oikosulun 
varalta. 
.8 Tämän säännön ja 7 säännön mukaiset sähköiset virtapiirit ja ohjauksen 
valvontajärjestelmät niihin liittyvine osineen, kaapeleineen ja putkineen on 
erotettava mahdollisimman kauas toisistaan koko pituudeltaan. 
.9 Komentosillan ja ohjauskonehuoneen välillä on oltava viestintäyhteys. 
.10 Peräsimen (peräsinten) kulma: 
.1 on osoitettava komentosillalle, jos pääohjauslaite on konekäyttöinen. 
Peräsimen kulman osoittimen on oltava riippumaton ohjauksen 
valvontajärjestelmästä; 
.2 on havaittava ohjauskonehuoneesta. 
.11 Hydrauliset konekäyttöiset ohjauslaitteet on varustettava: 
.1 hydraulinesteen puhtauden säilyttävällä järjestelyllä, ottaen huomioon 
hydraulisen järjestelmän tyypin ja mallin; 
.2 jokaisessa hydraulinestesäiliössä olevalla laitteella, joka hälyttää 
konekäyttöjärjestelmän hydraulinesteen vähenemisestä ja ilmoittaa 
mahdollisimman aikaisin hydraulinesteen vuodosta. Komentosillalla ja 
koneistotiloissa on oltava välittömästi havaittavassa paikassa äänimerkit ja 
merkkivalot; ja 
.3 kiinteällä varastointitankilla, joka on riittävän tilava lataamaan vähintään 
yhden voimanlähteen uudelleen, mukaan lukien säiliön, jossa 
pääohjauslaitteiden täytyy olla konekäyttöisiä. Varastointitankin on oltava 
niihin pysyvästi liitettynä putkiston kautta niin, että hydraulinen järjestelmä 
voidaan ladata helposti ohjauskonehuoneesta käsin ja se on varustettava 
. sisällön osoittavalla mittarilla. 
.12 Ohjauskonehuoneen on oltava: 
.1 helppopääsyinen ja niin erillään koneistotiloista kuin on käytännössä 
mahdollista; ja 
.2 varustettu soveliailla järjestelyillä niin, että varmistetaan ohjauskoneiston ja 
valvontalaitteiden käyttömahdollisuus. Näihin järjestelyihin on kuuluttava 
käsikaiteet ja ristikot tai muut liukumattomat pinnat, joilla taataan sopivat 
työskentelyolosuhteet hydraulinesteen vuotaessa. 
7 Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset 
(R 30) 
39 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Komentosillalle ja sopivaan pääkoneiston valvontakohtaan on asennettava laite, 
joka osoittaa, että sähkökäyttöisen ja sähköhydraulisen ohjauslaitteen moottorit 
ovat käynnissä. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.2 Yhdestä tai kahdesta voimanlähteestä koostuvaa sähkökäyttöistä tai 
sähköhydraulista ohjausjärjestelmää varten on oltava vähintään kaksi toisistaan 
riippumatonta virtapiiriä, joita syötetään pääkytkintaulusta; toista virtapiiriä voi 
kuitenkin syöttää varakytkintaulusta. 
Sähkökäyttöiseen tai sähköhydrauliseen pääohjausjärjestelmään liittyvä 
sähkökäyttöinen tai sähköhydraulinen apuohjausjärjestelmä voidaan yhdistää 
toiseen pääkytkintaulusta syötettävään virtapiiriin. Sähkökäyttöisestä tai 
sähköhydraulista ohjausjärjestelmää varten olevien virtapiirien on oltava riittävän 
tehokkaita käyttämään kaikkia moottoreita, jotka voidaan kytkeä siihen 
samanaikaisesti ja joiden voidaan edellyttää toimivan samanaikaisesti. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.3 Sähkökäyttöisten ja sähköhydraulisten ohjauslaitteiden virtapiirit ja moottorit on 
varustettava oikosulkusuojauksella ja ylikuormitushälyttimellä. Jos laite käsittää 
myös käyttövoiman kattavan ylivirtasuojauksen, sen tule kattaa vähintään 
kaksinkertaisesti näin suojatun moottorin tai virtapiirin täyskuormitus, ja suojaus 
on järjestettävä siten, että kyseeseen tulevat käynnistysvirrat eivät häiriinny. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Tässä kohdassa edellytetään äänimerkkeihin ja merkkivaloihin perustuvaa 
hälytysjärjestelmää ja sen on sijaittava helposti havaittavassa paikassa 
koneistotiloissa tai valvomossa, josta pääkoneistoa tavallisesti tarkkaillaan, kuten 
tämän luvun osassa E olevassa 6 säännön mukaisesti voidaan vaatia. 
.4 Jos 6 säännön .3.3 kohdan mukainen voimalla toimiva apuohjauslaite ei toimi 
sähkövoimalla tai saa voimaa sähkömoottorista, joka on ensisijaisesti tarkoitettu 
muita toimintoja varten, pääohjausjärjestelmää voidaan syöttää yhdestä 
pääkytkintaulusta tulevasta virtapiiristä. Jos kyseinen ensisijaisesti muita 
toimintoja varten tarkoitettu sähkömoottori järjestetään niin, että se antaa voimaa 
kyseiselle apuohjausjärjestelmälle, lippuvaltion hallinto voi luopua 3 kohdan 
vaatimuksesta, jos se on tyytyväinen suojelujärjestelyihin sekä 
apuohjausjärjestelmään sovellettaviin 6 säännön .4.1 ja 4.2 kohdan vaatimuksiin. 
8 Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät (R 35) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Koneistotiloissa on oltava riittävä ilmanvaihto, jotta niissä olevien koneiden tai 
kattiloiden toimiessa täydellä teholla kaikissa sääolosuhteissa, matalapaineet mukaan 
lukien, riittävä ilmansaanti säilytetään henkilöstön turvallisuutta ja mukavuutta sekä 
koneiston toimintaa silmällä pitäen. 
40 
9 Yhteydet komentosillan ja koneistotilojen välillä (R 37) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Aluksessa on oltava vähintään kaksi toisistaan riippumatonta yhteydenpitolaitetta 
käskyjen välittämiseksi komentosillalta koneistotilojen säätöpaikkaan tai valvomoon, 
josta tavallisesti säädetään potkurien nopeus ja työntösuunta: toisen 
yhteydenpitolaitteen on oltava konekäskyn välitin, jossa käskyt ja vastaukset näkyvät 
sekä koneistotiloissa että komentosillalla. Aluksessa on oltava asianmukaiset 
yhteydenpitolaitteet jossakin toisessa paikassa, josta voidaan säätää potkureiden 
nopeutta tai työntösuuntaa. 
10 Konemestarin hälytyslaite (R 38) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Koneiston valvomosta tai ohjaustasanteelta, riippuen siitä kumpi aluksessa on, on 
järjestettävä selvästi kuuluva konemestarin hälytyslaite konepäällystön asuntotiloihin, 
ja/tai tarpeen mukaan komentosillalle. 
11 Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sijainti (R 39) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Törmäyslaipion etupuolelle ei saa asentaa sähköenergian varalähteitä, palopumppuja, 
tyhjennyspumppuja lukuun ottamatta niitä, joita tarvitaan erityisesti törmäyslaipion 
etupuolella olevia tiloja varten, II-2 luvussa edellytettyjä kiinteitä 
palonsammutusjärjestelmiä tai muita aluksen turvallisuudelle välttämättömiä 
hätätilanteessa tarvittavia laitteita, ankkurivinttureita lukuun ottamatta. 
OSA D) SÄHKÖLAITTEET 
1 Yleistä (R 40) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Sähkölaitteiden on oltava sellaiset, että: 
.1 kaikki sähköiset aputoiminnot, jotka ovat välttämättömiä aluksen 
pitämiseksi normaalissa käyttö- ja asuttavuuskunnossa, voidaan ylläpitää 
turvautumatta sähköenergian varalähteeseen. 
.2 turvallisuuden kannalta olennaiset sähkötoiminnot ovat varmasti 
käytettävissä erilaisissa hätätilanteissa, ja 
.3 matkustajien, henkilöstön ja aluksen turvallisuus varmistetaan sähkön 
aiheuttamilta vaaroilta. 
41 
Lippuvaltion hallinnon on toteutettava sopivia toimenpiteitä taatakseen 
yhdenmukaisen käytännön tämän osan sähkölaitteita koskevan määräyksen 
toteuttamisessa ja soveltamisessa.2 
2 Sähköenergian- ja valaistuksen päälähde (R 41) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Uusissa D-LUOKAN ja olemassaolevissa B-LUOKAN aluksissa, jossa sähkövirta 
on ainoa voiman lähde aluksen turvallisuuden kannalta olennaisten 
aputoimintojen ylläpitämiseksi, sekä B- ja C-LUOKKIEN osalta aluksen 
turvallisuuden ja käyttövoiman kannalta, on varustettava kahdella tai useammalla 
päägeneraattoriyksiköllä, joissa on sellainen voima, että edellä mainitut toiminnot 
voidaan pitää toiminnassa, kun jompikumpi yksiköistä on epäkunnossa. 
.2.1 Sähköenergian päälähteestä on syötettävä sähkövalaistuksen pääjärjestelmää, joka 
valaisee kaikkia niitä aluksen osia, joihin matkustajat tai henkilöstö yleensä 
pääsevät ja joita he käyttävät. 
.2.2 Sähkövalaistuksen pääjärjestelmän on oltava niin asennettu, että tulipalo tai muu 
onnettomuus tiloissa, joissa on sähkövoiman varalähde, siihen mahdollisesti 
liittyvät muuntolaitteet, kytkintaulu ja valaistuksen kytkintaulu, eivät saata 3 
säännön edellyttämää sähkövalaistuksen pääjärjestelmää toimintakyvyttömäksi. 
.2.3 Sähkövalaistuksen varajärjestelmän on oltava niin asennettu, että tulipalo tai muu 
onnettomuus tiloissa, joissa on sähkövoiman päälähde, siihen mahdollisesti 
liittyvät muuntolaitteet, pääkytkintaulu ja valaistuksen pääkytkintaulu, eivät saata 
tässä säännössä vaadittua varavalaistusjärjestelmää toimintakyvyttömäksi. 
.3 Johonkin päägeneraattoriasemaan nähden pääkytkintaulu on sijoitettava siten, että 
mahdollisuuksien mukaan normaaliin sähköntuottoon voi mahdollinen tulipalo tai 
muu onnettomuus vaikuttaa haitallisesti vain siinä tilassa, johon 
generaattorikoneikko ja kytkintaulu on asennettu. 
3 Sähköenergian varalähde (R 42) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
. 1 Jokaisessa aluksessa on oltava laipiokannen yläpuolella itsesäätyvä sähköenergian 
varalähde sekä varakytkintaulu helppopääsyisessä tilassa, joka ei rajaudu 
koneistotilojen osastoiviin rakenteisiin eivätkä niihin tiloihin, jotka sisältävät 
sähköenergian päälähteen tai pääkytkintaulun. 
.2 Sähköenergian varalähde voi olla joko akku, joka kykenee täyttämään .5 
alakohdan vaatimukset ilman uudelleenlatausta tai liiallista jännitteen alenemista, 
tai .5 alakohdan vaatimukset täyttävä polttomoottorikäyttöinen generaattori, jossa 
2 Tässä viitataan Kansainväliseen elektroteknisen toimikunnan (IEC) julkaisemiin 
suosituksiin, erityisesti julkaisuun 92 - Electrical Installations in Ships - Alusten 
sähkölaitteet. 
42 
on itsenäinen polttoaineen syöttö ja jonka polttoaineen leimahduspiste on 
vähintään 43 °C, ja automaattinen käynnistysjärjestelmä uusissa aluksissa ja 
hyväksytty käynnistysjärjestelmä olemassaolevissa aluksissa sekä .6 kohdan 
mukainen väliaikainen sähköenergian varalähde 
Sähköenergian varalähde on järjestettävä niin, että se toimii tehokkaasti, kun 
aluksella on 22,5 asteen kallistuma ja 10 asteen viippaus tasapainoisesta kölistä. 
Varageneraattoreiden on oltava helposti käynnistettävissä jokaisessa odotettavissa 
olevassa kylmätilassa ja niiden on kyettävä käynnistymään automaattisesti. 
Varakytkintaulun on oltava niin lähellä kuin mahdollista sähköenergian 
varalähdettä. 
Edellä .1 kohdassa vaadittavan sähköenergian varalähteen 
. 1 on yleensä kyettävä toimimaan seuraava aika: 
12 tuntia B-luokan aluksissa (uudet ja olemassaolevat) 
6 tuntia C-luokan aluksissa (uudet) 
3 tuntia D-luokan aluksissa (uudet) 
.2 on erityisesti kyettävä palvelemaan yllämainitun ajan samanaikaisesti 
seuraavia toimintoja: 
(a) aluksen varatyhjennyspumppu ja yksi palopumpuista; 
(b) aluksen hätävalot: 
1. jokaisella kannella olevalla kokoontumis- ja 
pelastusasemalla ja laitojen yli, 
2. kaikissa kokoontumis- ja pelastusasemille johtavis­
sa käytävissä, portaikoissa ja uloskäynneissä, 
3. koneistotiloissa, varageneraattorin sijaintipaikassa, 
4. valvonta-asemalla, jossa radio ja navigointilaitteet 
ovat, 
5. kuten säännössä II-2/B/16.1.3.7 ja II-2/B/6.1.7 
määrätään, 
6. kaikissa palomiesten asujen säilytyspaikoissa, 
7. edellä a alakohdassa tarkoitettujen 
varatyhjennyspumpun ja yhden palopumpun luona 
sekä niiden moottorien käynnistyspaikassa; 
(c) aluksen merenkulkuvalot; 
(d) 1. kaikki yhteydenpitovälineet, 
2. yleinen hälytysjärjestelmä, 
3. palonhavaitsemisjärjestelmät ja 
4. kaikki merkit, joita voidaan tarvita hätätilanteessa, 
jos ne toimivat aluksen päägene-
raattorikoneikkojen sähköllä; 
(e) aluksen sprinkleripumppu, jos sellaista on ja jos se toimii 
sähköllä; ja 
(f) aluksen päivisin käytettävä merkinantolamppu, jos sitä käytetään 
aluksen sähköenergian päälähteen varassa. 
3. on kyettävä käyttämään puolen tunnin ajan aluksen konekäyttöisiä 
vesitiiviitä ovia sekä niihin yhdistettyjä ohjaus-, osoitus- ja hälytyspiirejä. 
Edellä .2 kohdan edellyttämän sähköenergian väliaikaisen varalähteen on 
käsitettävä hätätilanteessa käyttöä varten sopivaan paikkaan sijoitettu akkuparisto, 
43 
jonka on toimittava ilman uudelleenlatausta tai liiallista jännitteen alenemista, ja 
puolen tunnin ajan: 
a) pidettävä yllä tämän säännön .2.(b).l kohdan edellyttämää valaistusta, 
b) käytettävä vesitiiviitä ovia, kuten säännössä II-1/B/l 3 olevassa .7.2 ja 
7.3 alakohdassa edellytetään, mutta ei välttämättä niitä kaikkia 
samanaikaisesti, ellei aluksessa ole riippumatonta väliaikaista 
varastoidun energian lähdettä, 
c) annettava virtaa ohjaus-, osoitus- ja hälytyspiireille, kuten säännössä II-
l/B/13 olevassa .7.2 alakohdassa edellytetään. 
4 Ro-ro-alusten lisähätävalaistus (R 42-1) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Edellä säännössä II-1/D/3.5.2(b) edellytetyn hätävalaistuksen lisäksi jokaisessa 
aluksessa, jossa on ro-ro-lastitiloja ja erityistiloja: 
.1 kaikki matkustajien yhteiset tilat ja käytävät on varustettava 
lisähätävalaistuksella, joka voi toimia vähintään kolme tuntia kaikkien muiden 
sähköenergialähteiden petettyä ja missä kallistumisasteessa tahansa. Valaistuksen 
on oltava sellainen, että pelastusvälineille pääsy on selvästi nähtävissä. Lisä­
valaistuksen voimanlähteen on koostuttava valaistusyksiköiden sisälle sijoitetuista 
akuista, joita jatkuvasti ladataan mahdollisuuksien mukaisesti varakytkintaulusta. 
Vaihtoehtoisesti lippuvaltion hallinto voi hyväksyä minkä tahansa vähintään yhtä 
tehokkaan valaistustavan. Lisävalaistuksen on oltava sellainen, että mikä tahansa 
lampussa oleva vika tulee välittömästi esille. Jokainen käytössä oleva akku on 
vaihdettava aikavälein, joissa otetaan huomioon niille ominainen toiminta-aika. 
niitä ympäröivissä oloissa, joissa niiden on toimittava; ja 
.2 kannettava, ladattava, patterikäyttöinen lamppu on asetettava jokaiseen 
henkilöstötilan käytävään, virkistystilaan ja jokaiseen työtilaan, missä tavallisesti 
työskennellään, lisähätävalon lisäksi .1 alakohdassa edellytetyllä tavalla 
asennettuna. 
5 Varotoimenpiteet sähköiskuja, tulipaloja ja muita sähkön aiheuttamia 
vaaroja vastaan (R 45) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Sähkökoneiden ja -laitteiden suojaamattomat metalliosat, joita ei ole tarkoitettu 
jännitteisiksi, mutta jotka voivat häiriötilassa saada jännitteen, on maadoitettava, 
paitsi milloin kyseiset koneet tai laitteet ovat: 
.1 korkeintaan 50 V jännitteellä ja tasavirralla toimivia tai vaihejännitteen 
neliöllinen keskiarvo on korkeintaan 50 V; säätömuuntajia ei saa käyttää 
tämän jännitteen aikaansaamiseksi; tai 
.2 korkeintaan 250 V jännitteellä toimivia, jolloin turvaeristysmuuntajat 
antavat virtaa vain yhteen valvontalaitteeseen; tai 
.3 kaksinkertaisen eristyksen periaatteen mukaisesti rakennettuja. 
44 
.2 Kaikki sähkölaitteet on rakennettava ja asennettava siten, etteivät ne käsiteltäessä 
tai kosketettaessa normaaliin tapaan aiheuta vahinkoa. 
.3 Kytkintaulujen sivut ja takaosa, sekä milloin välttämätöntä etuosa, on sopivalla 
tavalla suojattava. Suojaamattomia jännitteisiä osia, joiden jännite maata vastaan 
ylittää .1.1 alakohdassa määritetyn jännitteen, ei saa asentaa näiden kytkintaulu­
jen etusivulle. Jos on tarpeen, on johtamattomia mattoja tai ritilöitä asetettava 
kytkintaulun etu- ja takaosaan. 
.4 Jakelujärjestelmässä, jossa ei ole maadoitusta, on oltava laite, joka jatkuvasti 
säätää maadoituseristystä ja antaa äänimerkin tai näyttää merkkivaloa, jos 
eristysarvot ovat poikkeuksellisen alhaiset. 
.5.1 Kaikkien sähkökaapeleiden metallipäällysteiden ja -paikkojen on oltava 
sähköisesti johtavia ja ne on maadoitettava. 
.5.2 Kaikkia laitteiden ulkopuolisten sähkökaapeleiden ja johtojen on oltava vähintään 
paloahidastavia, ja ne on asennettava siten, etteivät niiden alkuperäiset 
paloahidastavat ominaisuudet huonone. Milloin tämä on välttämätöntä 
erityistarkoituksiin, lippuvaltion hallinto voi sallia erityistyyppisten kaapeleiden 
käytön kuten radiotaajuuskaapeleiden, jotka eivät ole edellisen mukaisia. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.5.3 Varsinaista tai varaenergianlähdettä, valaistusta, sisäisiä viestintäyhteyksiä tai 
merkkejä palvelevat kaapelit ja johdot on kuljetettava mahdollisimman kaukana 
käytävistä, pesuloista, koneistotiloista ja niiden suojauksista ja muista korkean 
palovaaran alueista. Lippuvaltion hallinnon on Kansainvälisen 
merenkulkujärjestön kehittämät suositukset huomioon ottaen hyväksyttävä uusissa 
ja olemassaolevissa ro-ro-matkustaja-aluksissa olevat tämän direktiivin 13 
artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä tai sen jälkeen asennetut 
hätähälytyslaitteet ja yleiset kuulutusjärjestelmät. Palopumppuja 
varakytkintauluun yhdistävien kaapeleiden on oltava tulenkestäviä silloin, kun ne 
kulkevat korkean palovaaran alueiden läpi. Aina kun mahdollista kaikki kyseiset 
kaapelit olisi kuljetettava niin, että laipioiden kuumeneminen, joka saattaa johtua 
sen viereisessä tilassa olevasta tulipalosta, ei saata niitä toimintakelvottomiksi. 
.6 Kaapelit ja johtimet on asennettava ja kiinnitettävä niin, etteivät ne pääse 
hankautumaan tai muutoin vahingoittumaan. Kaikkien johtimien päät ja 
liitäntäkohdat on tehtävä siten, etteivät niiden alkuperäiset sähköiset, mekaaniset, 
paloahidastavat ja, milloin välttämätöntä, tulenkestävät ominaisuudet muutu. 
.7.1 Jokainen erillinen virtapiiri on suojattava oikosululta ja ylikuormitukselta, ellei 
säännössä II-1/C/6 ja II-1/C/7 toisin määrätä. 
.7.2 Valaistusvarusteet on sijoitettava siten, että estetään kaapeleita ja johtoja 
mahdollisesti vahingoittava lämpötilan nousu sekä ympäröivän materiaalin 
ylikuumeneminen. 
.8.1 Akkuparistot on sijoitettava sopiviin tiloihin ja ensisijaisesti niiden 
sijoituspaikkana käytettyjen tilojen on oltava tarkoituksenmukaisesti rakennettuja 
ja niissä on oltava tehokas ilmanvaihto. 
.8.2 Sähkö- ja muita laitteita, jotka voivat aiheuttaa syttyvien höyryjen 
leimahtamisen, ei sallita näissä tiloissa. 
.9 Jakelujärjestelmän on oltava niin sijoitettu, että millä tahansa säännön 11-2/A/2.9 
mukaisesti määritellyllä pystysuoralla alueella oleva tulipalo ei haittaa 
turvallisuuden kannalta olennaisia palveluja millään muulla alueella. Tämä 
45 
vaatimus täyttyy, jos tällaisen alueen läpi kulkevat pää- ja varasyöttökaapelit 
pidetään mahdollisimman kaukana toisistaan niin pysty- kuin vaakatasossakin. 
OSA E) AJOITTAIN MIEHITTÄMÄTTÖMIÄ KONEISTOTILOJA 
KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET 
Erityisharkinta (R 54) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Kaikkien uusien B-, C- ja D-LUOKKIEN sekä olemassaolevien B-LUOKAN alusten 
osalta on lippuvaltion hallinnon erikseen harkittava voiko niiden koneistotiloja ajoittain 
pitää miehittämättöminä, ja jos näin on, tarvitaanko näiden sääntöjen vaatimusten li­
säksi muita vaatimuksia, jotta saavutettaisiin vastaava turvallisuus kuin aluksessa, 
jonka koneistotilat ovat normaalisti miehitetyt. 
1 Yleistä (R 46) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Aluksen järjestelyiden on oltava sellaiset, että aluksen turvallisuus kaikissa 
käyttöolosuhteissa, ohjaus mukaan lukien, on yhtä hyvä kuin sellaisilla aluksilla, 
joilla on miehitetty konehuone. 
.2 On varmistettava, että laitteiden toiminta on luotettavaa ja että säännölliset 
toistuvat katsastukset ja rutiinikokeet on tyydyttävästi järjestetty jatkuvan 
.luotettavan toiminnan varmistamiseksi. 
.3 Jokaisessa aluksessa on oltava asiakirjat, joista ilmenee aluksen toimintakyky 
ajoittain miehittämättömillä koneistotiloilla. 
2 Varotoimenpiteet tulipaloa ajatellen (R 47) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Aluksessa on oltava laitteet, joilla varhaisessa vaiheessa voidaan havaita tulipalo 
ja antaa hälytys sen sattuessa. 
.1 kattiloiden ilmanotto- ja pakokaasukuiluissa; ja 
.2 kuljetuskoneiston huuhteluilmaputkissa, paitsi milloin tämä 
erityistapauksessa katsotaan tarpeettomaksi. 
.2 Teholtaan 2 250 kW ja siitä suuremmat, tai sylinterin iskunpituudeltaan 300 mm 
ja sitä suuremmat polttomoottorit on varustettava kampikammion öljy sumun 
ilmaisimilla tai laakerien lämpötila-antureilla taikka vastaavilla laitteilla. 
Täyttymissuojaus (R 48) 
46 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Ajoittain miehittämättömien koneistotilojen pohjakaivot on sijoitettava ja niitä on 
valvottava siten, että normaalissa kallistus- ja viippauskulmissa havaitaan 
nesteiden kerääntyminen, ja niiden on oltava kylliksi suuret vetämään helposti 
miehittämättömän jakson aikana normaalisti kerääntyvät nesteet. 
.2 Jos aluksen tyhjennyspumput ovat automaattisesti käynnistyviä, on aluksessa 
oltava laitteet, jotka osoittavat milloin nestcentulo ylittää pumpun 
tyhjennyskapasiteetin, tai milloin pumppu toimii normaalia useammin. Tällaisissa 
tapauksissa voidaan sallia käytettäväksi pienempiä tyhjennyskaivoja tarkoituksen­
mukaisen ajanjakson kattamiseksi. Milloin aluksessa on automaattisesti säädetyt 
tyhjennyspumput, on erityistä huomiota kiinnitettävä öljyntorjuntaan kuuluviin 
vaatimuksiin. 
.3 Merivedenottoaukkoon, vesiviivan alapuolella sijaitsevaan poistoaukkoon tai 
pilssin tyhjennysjärjestelmään kuuluvan venttiilin säätimien on sijaittava siten, 
että veden valuessa kyseiseen tilaan on riittävästi aikaa käyttää niitä, ottaen 
huomioon niiden luokse pääsemiseen ja niiden käyttämiseen todennäköisesti 
kuluva aika. Jos tämän tilan mahdollinen täyttymä aluksen ollessa täydessä 
lastissa niin edellyttää, on varmistettava, että säätimiä voidaan käyttää tätä tasoa 
ylemmällä olevasta paikasta. 
4 Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta (R 49) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Potkurien pyörimisnopeuden, työntösuunnan ja soveltuvin osin nousun on 
kaikissa olosuhteissa, ohjaus mukaan lukien, oltava täysin säädettävissä 
ohjaussillalta. 
.1 Tämä kaukosäätö on suoritettava kunkin potkurin erillisellä säätölaitteella, 
joka automaattisesti suorittaa kaikki säätämiseen kuuluvat toiminnot, 
tarvittaessa myös kuljetuskoneiston ylikuormituksen estämisen. 
.2 Pääkuljetuskoneisto on varustettava komentosillalla sijaitsevalla 
hätäpysäytyslaitteella, jonka toiminnan on oltava riippumaton 
komentosillan valvontajärjestelmästä. 
.2 Komentosillalta tulevien konekäskyjen on oltava havaittavissa pääkoneiston 
valvomossa tai kuljetuskoneiston säätöpaikassa, riippuen siitä kumpi aluksessa 
on. 
.3 Kuljetuskoneistoa on voitava kaukosäätää vain yhdestä paikasta kerrallaan; näissä 
paikoissa sallitaan toisiinsa yhdistetyt säätölaitteet. Kussakin paikassa on oltava 
osoitin, joka näyttää miltä paikalta kuljetuskoneistoa kulloinkin säädetään. 
Säädön siirtäminen komentosillan ja koneistotilojen välillä saa olla suoritettavissa 
ainoastaan pääkoneistotilasta tai pääkoneiston valvomosta. Laitteistoon on 
kuuluttava mahdollisuus estää potkurityönnön huomattavat muutokset 
siirrettäessä säätö paikasta toiseen. 
.4 Kaikkea aluksen turvallista käyttöä varten välttämätöntä koneistoa on voitava 
säätää paikallisesti, myös siinä tapauksessa, että jokin osa automaatti- tai 
kaukosäätölaitteistosta menee epäkuntoon. 
47 
.5 Kaukosäätöisen automaattisen valvontajärjestelmän on oltava siten suunniteltu, 
että häiriö toiminnassa aiheuttaa hälytyksen. Paitsi milloin järjestelyä ei pidetä -
tarkoituksenmukaisena, on potkurin ennalta säädetyn nopeuden ja työntösuunnan 
tällöin pysyttävä ennallaan, kunnes paikallinen säätö on toiminnassa. 
.6 Komentosillalla on oltava osoittimet, jotka näyttävät 
.1 kiinteäsiipisten potkurien nopeuden ja työntösuunnan; tai 
.2 säätösiipipotkurien nopeuden ja nousun. 
.7 Riittävän käynnistysilmapaineen varmistamiseksi on perättäisten 
epäonnistuneiden automaattisten käynnistysten lukumäärää rajoitettava. Alhaisen 
käynnistysilmapaineen osoittamiseksi on aluksessa oltava hälytyslaite, joka 
hälyttää ilmapaineessa, jolloin kuljetuskoneiston käynnistäminen on vielä 
mahdollista. 
5 Yhteydenpito (R 50) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Pääkuljetuskoneiston valvomon tai kuljetuskoneiston säätöpaikan ja komentosillan sekä 
konepäällystön asuntotilojen välillä on oltava luotettava ääniyhteyslaite. 
6 Hälytysjärjestelmä (R 51) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
. 1 Aluksessa on oltava hälytysjärjestelmä, joka osoittaa kaikki korjaamista vaativat 
viat ja häiriöt, jotka: 
.1 antavat pääkuljetuskoneiston valvomossa tai kuljetuskoneiston säätöpaikalla 
äänimerkin ja sopivassa paikassa osoittavat merkkivalolla kunkin erillisen 
hälytyslaitteen toiminnan; 
.2 ovat valintakytkimen kautta yhteydessä konepäällystön oleskelutiloihin ja 
jokaiseen konepäällystöhyttiin, siten että yhteys vähintään yhteen hyttiin on 
taattu. Tätä vastaavat vaihtoehtoiset järjestelyt voidaan sallia. 
.3 laukaisevat äänimerkit ja merkkivalot komentosillalla sellaisessa 
tilanteessa, joka edellyttää vahdissa olevan päällystön jäsenen toimintaa tai 
huomiota; 
.4 ovat mahdollisimman suuressa määrin toimintavarmuusperiaatteen (fail-to-
safety) mukaisesti suunnitellut; 
.5 aiheuttavat säännön II-l/C/9 mukaisen konepäällystöhälytyksen, ellei 
annettu hälytys määrätyssä ajassa aiheuta paikallisia toimenpiteitä. 
.2.1 Hälytysjärjestelmän on oltava jatkuvasti toiminnassa, ja sen on automaattisesti 
saatava käyttövoimansa varavoimanlähteestä, jos normaali voimanlähde lakkaa 
toimimasta. 
.2.2 Hälytyslaitteen on osoitettava hälytysjärjestelmän normaalissa voimalähteessä 
oleva häiriö. 
.3.1 Hälytysjärjestelmän on voitava samanaikaisesti osoittaa useampi kuin yksi vika 
tai häiriö, eikä yhden hälytyslaitteen toiminta saa estää toisen hälytyslaitteen 
toimintaa. 
48 
.3.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa paikoissa tapahtuvan hälytyslaitteen toiminnan 
on näyttävä myös niissä paikoissa, joissa hälytyslaite näkyy. Hälytyslaitteen on 
oltava päällä, kunnes hälytys on otettu vastaan, ja yksittäisten hälytyslaitteiden 
merkkivalojen on oltava päällä, kunnes vika tai häiriö on korjattu. Tällöin 
hälytysjärjestelmän on automaattisesti palattava normaaliin käyttötilaansa. 
7 Turvallisuusjärjestelyt (R 52) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Aluksessa on oltava turvallisuusjärjestelmä, jolla varmistetaan, että välitöntä vaaraa 
aiheuttavat vakavat häiriöt koneiston tai kattiloiden toiminnassa käynnistävät laitteiston 
viallisen osan automaattisen pysäyttämisen ja antavat hälytyksen. Kuljetuslaitteiston 
pysäyttäminen ei saa käynnistyä automaattisesti paitsi milloin vakava vaurio, 
täydellinen epäkunto tai räjähdys saattaa seurata. Jos aluksessa on laitteet 
pääkuljetuskoneiston pysäyttämisen ohittamiseksi, niiden on oltava sellaiset, ettei 
niiden tahaton käyttö ole mahdollista. Aluksessa on oltava merkkivalot, jotka osoittavat 
milloin mainittua ohituslaitetta käytetään. 
Automaattiset koneiston turvallisuusohjaimet pysäyttämistä ja hidastusta varten on 
mahdollisuuksien mukaan erotettava hälytysjärjestelmästä. 
8 Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset (R 53) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Sähköenergian päälähteen on noudatettava seuraavaa: 
.1 Milloin tarvittava sähköenergia on tavallisesti tuotettavissa yhdellä 
generaattorilla, siinä on oltava sopivat kuormituksenohjausjärjestelyt, jotta 
varmistetaan virran saanti aluksen kuljettamista ja ohjausta varten sekä sen 
turvallisuutta ajatelleen tarvittavia toimintoja varten. Milloin toiminnassa 
oleva generaattori menee epäkuntoon, on aluksessa oltava järjestelmä, jolla 
riittävän tehokas varageneraattori automaattisesti käynnistyy ja kytkeytyy 
pääkytkintauluun siten, että aluksen kuljettaminen ja ohjaus on edelleen 
mahdollista ja että aluksen turvallisuus on taattu samoin kuin olennaisten 
aputoimintojen automaattinen uudelleen käynnistyminen, mukaanlukien 
useampivaiheiset toiminnot, jos tällaiset ovat tarpeen. 
.2 Milloin aluksen sähköenergian tuottaa normaalisti useampi kuin yksi 
generaattori ja ne toimivat samanaikaisesti rinnakkain, on esimerkiksi 
kuormitusohjauksella järjestettävä siten, että yhden generaattorikoneiston 
mennessä epäkuntoon jäljellä olevat käyvät edelleen ilman ylikuormitusta 
varmistaen aluksen kuljettamisen, ohjauksen sekä turvallisuuden. 
.2 Milloin muita aluksen kuljettamiselle olennaisia apukoneita varten tarvitaan 
varakoneet, niihin on oltava automaattiset siirtokytkimet. 
9 Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät (R 53.4) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
49 
.1 Valvontajärjestelmän on oltava sellainen, että pääkuljetuskoneiston ja sen 
lisälaitteiden toiminnot varmistetaan tarvittavin automaattisin järjestelyin. 
.2 Hälytys on annettava automaattisella siirtokytkimellä 
.3 Aluksella on oltava 6 säännön mukainen hälytysjärjestelmä kaikkia tärkeitä 
paineita, lämpötiloja sekä nestepinnan korkeuksia ja muita olennaisia parametrejä 
varten. 
.4 Aluksessa on oltava keskitetty säätöpaikka, jonne välttämättömät hälytystaulut ja 
häiriötilan osoitinlaitteet on sijoitettu. 
.5 Aluksessa on oltava laitteet käynnistysilmanpaineen pitämiseksi vaadittavalla 
tasolla, jos pääkuljetuskoneistolle välttämättömät polttomoottorit käynnistetään 
paineilmalla. 
50 
II-2 LUKU: 
PALOSUOJELU, PALONHAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS 
OSA A) YLEISTÄ 
1 Pääperiaatteet (R 2) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Tämän luvun tarkoituksena on edellyttää aluksien palosuojelulta, 
palonhavaitsemiselta ja palonsammutukselta mahdollisimman korkeaa tasoa3. 
.2 Seuraavat pääperiaatteet ovat tämän luvun sääntöjen pohjana ja ne on sisällytetty 
sääntöihin, ottaen huomioon tarkoituksenmukaisella tavalla alustyyppi ja 
kyseeseen tuleva palovaara: 
.1 aluksen jakaminen pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin kuumuutta kestävillä 
ja rakenteellisilla rajapinnoilla; 
.2 asuntotilojen erottaminen aluksen muista osista kuumuutta kestävillä ja 
rakenteellisilla rajapinnoilla; 
.3 palavien aineiden rajoitettu käyttö; 
.4 palon havaitseminen sen alkamisvyöhykkeessä; 
.5 palon rajoittaminen sen alkamistilaan ja sen sammuttaminen siellä; 
.6 poistumisteiden ja palontorjuntareitin suojaaminen; 
.7 palonsammutuslaitteiden välitön käyttövalmius; 
.8 lastista kehittyvän tulenaran höyryn aiheuttaman syttymisvaaran 
saattaminen mahdollisimman vähäiseksi. 
OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
Olemassaolevissa B-LUOKAN aluksissa, joiden matkustajamäärä on vähintään 36, on 
korjausten, muutosten ja niihin liittyvän varustamisen yhteydessä noudatettava 
seuraavaa: 
1. kaikkien aluksissa käytettävien aineiden on täytettävä uusissa B-LUOKAN aluksissa 
käytettäviin aineisiin sovellettavat vaatimukset; ja 
2. kaikkien sellaisten korjausten, muutosten tai näihin liittyvän varustamisen, jossa 
korvataan vähintään 50 tonnia materiaalia mutta jotka eivät liity säännön II-2/B/16 
vaatimuksiin, on täytettävä uusiin B-LUOKAN aluksiin sovellettavat vaatimukset. 
Määritelmät (R 3) 
3Muista aineista kuin teräksestä, kuten alumiinista tai kuituvahvistetusta muovista, 
rakennettuihin aluksiin voidaan tämän luvun sääntöjen sijasta vastaavana 
paloturvallisuusnormina käyttää nopeakulkuisista aluksista annetun koodin 7 luvun 
määräyksiä, jos niitä sovelletaan kokonaisuudessaan. 
51 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Palamaton aine tarkoittaa ainetta, joka ei pala eikä kehitä arviolta 750 °C:seen 
kuumennettuna palavia höyryjä itsesyttymiseen tarvittavaa määrää, joka on 
määritettävä polttokokeella pääsihteeristön muotoileman päätöslauselman 
"Revised recommendation on test methods for qualifying marine construction 
materials as non-combustible" mukaisesti, sellaisena kuin se hyväksyttiin MSC 
63 :n toimesta (MSC 63/23/Liitteen 8 lisäys 1). Kaikki muut aineet ovat palavia 
aineita. 
.2 Normaali polttokoe on IMOn päätöslauselman A.754(18) mukaan koe, jossa 
laipiota tai kansia vastaavat koekappaleet tutkitaan koeuunissa, jonka lämpötila 
noudattaa likimain normaalia aikalämpötilakäyrää. Koekappaleen tulen puoleisen 
pinnan on oltava vähintään 4,65 m2 ja korkeuden (tai kannen pituuden) 2,44 m ja 
sen on vastattava mahdollisimman hyvin tarkoitettua rakennetta ja tarpeen 
mukaan käsitettävä vähintään yksi liitos. Normaali aikalämpötilakäyrä 
määritellään käyränä, joka kulkee jatkuvana seuraavien uunin sisälämpötilapistei-
den kautta: 
uunin alkusisälämpötila 20 °C 
5 minuutin kuluttua 576 °C 
10 " " 679 °C 
15 " " 738 °C 
30 " " 841 °C 
60 " " 945 °C 
.3 "A"-luokan rajapinnoiksi luetaan laipioiden ja kansien muodostamat rajapinnat, 
jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: 
. 1 niiden on oltava teräksestä tai muusta samanarvoisesta aineesta; 
.2 ne on jäykistettävä tarkoituksenmukaisella tavalla; 
.3 ne on rakennettava siten, että ne kykenevät estämään savun ja liekin 
läpipääsyn tunnin pituisen normaalin polttokokeen loppuun saakka; 
.4 ne on eristettävä hyväksytyillä sellaisilla palamattomilla aineilla, joiden 
kohdalla tulen vastakkaisella puolella olevan pinnan keskimääräinen 
lämpötila ei nouse enempää kuin 139 °C alkulämpötilaa korkeammaksi 
eikä lämpötila nouse missään kohdassa, liitoskohdat mukaan lukien, 
enempää kuin 180 °C alkulämpötilaa korkeammaksi jäljempänä esitetyn 
luettelon mukaisessa ajassa: 
"A-60" -luokka 60 minuutissa 
"A-30" -luokka 30 minuutissa 
"A-15" -luokka 15 minuutissa 
"A-0" -luokka 0 minuutissa 
.5 Lippuvaltion hallinnon on vaadittava prototyyppilaipion tai -kannen 
koestamista sen varmistamiseksi, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja 
lämpötilannousuvaatimukset IMO:n päätöslauselman A.754 (18) 
mukaisesti. 
52 
"B'Muokan rajapinnoiksi luetaan laipioiden, kansien, välikattojen tai 
vuorauksien muodostamat rajapinnat, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: 
.1 ne on rakennettava siten, että ne kykenevät estämään liekin läpipääsyn 
normaalin polttokokeen ensimmäisen puolen tunnin loppuun saakka; 
.2 niiden eristysarvon on oltava sellainen, että tulen vastakkaisella puolella 
olevan pinnan keskimääräinen lämpötila ei nouse enempää kuin 139 °C 
alkulämpötilaa korkeammaksi eikä lämpötila nouse missään kohdassa, 
liitokset mukaan lukien, enempää kuin 225 °C alkulämpötilaa 
korkeammaksi jäljempänä esitetyn luettelon mukaisessa ajassa: 
"B-15" -luokka 15 minuutissa 
"B-0" -luokka 0 minuutissa 
.3 ne on rakennettava hyväksytyistä palamattomista aineista ja kaikkien "B"-
luokan rajapintojen rakenteessa ja asennuksessa käytettävien aineiden on 
oltava palamattomia, mutta palavat pinnoitteet voidaan kuitenkin sallia, 
mikäli ne täyttävät tämän luvun muut vaatimukset. 
.4 lippuvaltion hallinnon on vaadittava prototyyppirajapinnan koestamista sen 
varmistamiseksi, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousu-
vaatimukset 7MO:n päätöslauselman A .754 (18) mukaisesti. 
"C"-luokan rajapinnat ovat hyväksytyistä palamattomista aineista rakennettuja 
rajapintoja. Niiden ei tarvitse täyttää savun ja liekin läpipääsyä koskevia 
vaatimuksia eikä lämpötilannousuun liittyviä rajoituksia. Palavat pinnoitteet 
sallitaan sikäli kuin ne täyttävät tämän luvun muut vaatimukset. 
53 
.6 Jatkuvat "B'Muokan välikatot tai vuoraukset ovat sellaisia "B'Muokan 
välikattoja tai vuorauksia, jotka päättyvät ainoastaan "A"- tai "B'Muokan 
rajapintaan. 
.7 Teräs tai muu samanarvoinen aine. Kun esitetään ilmaisu "teräs tai muu 
samanarvoinen aine", "samanarvoinen aine" tarkoittaa mitä tahansa palamatonta 
ainetta, jolla on sellaisenaan tai käytettävän eristyksen ansiosta samanarvoiset 
rakenne- ja tiiviysominaisuudet kuin teräksellä normaalissa polttokokeessa 
käytettävän altistuksen lopussa (esim. alumiiniseos sopivasti eristettynä). 
.8 Huono palonlevittämiskyky tarkoittaa sitä, että näin kuvattu pinta rajoittaa 
riittävästi palon leviämistä IMO:n päätöslauselman A. 653 (16) mukaisesti 
tehdyssä polttokokeessa laipioiden, välikattojen ja kannen viimeistelyaineiden 
osalta. 
.9 Pystysuuntaisia päävyöhykkeitä ovat osastot, joihin aluksen runko, ylärakenteet 
ja kansirakennukset on jaettu "A"-luokan rajapinnoilla ja joiden keskipituus ja -
leveys ei millään kannella yleensä ylitä 40 metriä. 
.10 Asuntotiloja ovat kokoontumistilat, käytävät, saniteettitilat, hytit, toimistot, 
lääkintätilat, elokuvateatterit, peli- ja harrastetilat, parturit ja kampaamot, 
tarjoiluhuoneet, joissa ei ole keittolaitteita, sekä muut vastaavat tilat. 
,11 Kokoontumistiloja ovat ne asuntotilojen osat, joita käytetään halleina, 
ruokailutiloina ja salonkeina sekä muut vastaavat pysyvästi rajatut tilat. 
.12 Työskentelytiloja ovat keittiöt, päätarjoiluhuoneet, joissa on keittolaitteet, 
lukittavat säilytyslokerot, postin- ja arvoesineiden säilytystilat, varastohuoneet, 
muut kuin koneistotiloihin kuuluvat työpajat sekä muut vastaavat tilat ja niihin 
johtavat kuilut. 
.13 Lastitiloja ovat kaikki lastia varten tarkoitetut tilat (lastiöljytankit mukaan 
lukien) ja niihin johtavat kuilut. 
.14 Ro-ro-lastitilat ovat tiloja, joita ei yleensä ole osastoitu millään tavalla ja joiden 
pituus on huomattava tai jotka ulottuvat koko aluksen pituudelle ja joihin tavarat 
(pakattuina tai irtolastina, rautatie- tai maantiekulkuneuvoissa 
(maantiesäiliöajoneuvot ja rautatiesäiliövaunut mukaan lukien), perävaunuissa, 
konteissa, kuormalavoilla, kuljetussäiliöissä ja vastaavanlaisissa ahtausyksiköissä 
tai muissa säilytyskokonaisuuksissa) voidaan lastata ja joista ne voidaan purkaa 
yleensä vaakasuorassa suunnassa. 
.15 Avoimet ro-ro-lastitilat ovat joko molemmista päistä tai ainoastaan toisesta 
päästä avoimia ro-ro-lastitiloja, jotka on varustettu asianmukaisella ja tehokkaalla 
koko pituuden kattavalla luonnollisella ilmanvaihdolla, joka tapahtuu sivu- tai 
kansipeitteen pysyvien aukkojen kautta. 
.16 Suljetut ro-ro-lastitilat ovat muita kuin avoimia ro-ro-lastitiloja tai sääkansia. 
.17 Sääkansi on kansi, joka on yläpuolelta ja vähintään kahdelta puolelta täysin 
säälle altis tila. 
.18 Erityistilat ovat laipiokannen ylä- tai alapuolella olevia suljettuja tiloja, jotka on 
tarkoitettu ajoneuvon oman kulutuksen edellyttämällä ja polttoainesäiliöön 
varastoidulla polttoaineella varustettujen moottoriajoneuvojen kuljettamiseen ja 
joihin tällaiset ajoneuvot voidaan ajaa kuljetuksen ajaksi ja joihin matkustajat 
pääsevät. 
.19 Koneistotiloja ovat sellaiset tilat ja niihin johtavat kuilut, joissa: 
.1 pääkuljetuskoneistona on polttomoottorikoneisto ; tai 
54 
.2 polttomoottorikoneisto on muuna kuin pääkuljetuskoneistona silloin, kun 
kyseisen koneiston kokonaisteho on vähintään 375 kW; tai 
.3 mikä tahansa öljylämmitteinen kattila tai polttoöljynetusyöttölaite. 
.20 Polttoöljynetusyöttölaite on laite, jota käytetään polttoöljyn valmistelussa 
öljylämmitteiseen kattilaan syöttämistä varten, tai laite, jota käytetään 
kuumennetun öljyn syöttämisessä polttomoottoriin, ja siihen kuuluvat kaikki 
öljynpainepumput, suodattimet ja kuumentimet, joissa öljyä käsitellään 
suuremmalla 0,18 N:n/mm2 paineella. 
.21 Valvonta-asemia ovat tilat, joihin on sijoitettu aluksen radio tai tärkeimmät 
merenkulkulaitteet tai varavoimanlähde tai joihin on keskitetty 
palonhavaitsemis-- tai palo valvontalaitteistoja. 
55 
.21-1 Keskusvalvonta-asemia ovat valvonta-asemat, joihin on keskitetty 
seuraavat valvonta- ja osoitintoiminnot: 
.1 palonhavaitsemiseen ja palohälytykseen liittyvät kiinteät järjestelmät; 
.2 Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemiseen ja palohälytykseen liittyvät 
järjestelmät; 
.3 Palo-oven osoitinpaneeli; 
.4 Palo-ovien suljin; 
.5 Vesitiiviiden ovien osoitinpaneeli; 
.6 Vesitiiviiden ovien sulkemisjärjestelmä; 
.7 Ilmastointilaitteet; 
.8 Yleis-/palohälytin; 
.9 Viestintäjärjestelmät, mukaan lukien puhelimet; ja 
. 10 Mikrofoni yleisötiedotusta varten. 
.21-2 Pysyvästi miehitetyt keskusvalvonta-asemat ovat keskusvalvonta-asemia, 
joissa aluksen henkilökunnan vastuullinen jäsen päivystää jatkuvasti. 
.22 Huoneet, joissa on paloherkkyydeltään rajoitettuja kalusteita ja 
sisustusaineita tarkoittavat säännön II-2/B/2 mukaisesti huoneita (hyttejä, 
kokoontumistiloja, toimistoja ja muita asuntotiloja), joissa on paloherkkyydeltään 
rajoitettuja kalusteita ja sisustusaineita eli: 
.1 kaikki kiinteät kalusteet kuten kirjoituspöydät, vaatekaapit, pukeutumispöydät, 
toimistopöydät ja keittiökaapit rakennetaan kokonaan hyväksytyistä 
palamattomista aineista, mutta niiden työtasoissa voidaan käyttää enintään 2 
mm:n paksuista palavaa pinnoitetta; 
.2 kaikissa irtokalusteissa kuten tuoleissa, sohvissa ja pöydissä rungot ovat 
palamatonta ainetta; 
.3 kaikki pintaverhoiluaineet, verhot ja muut riippuvat tekstiilimateriaalit ovat 
IMO:n päätöslauselman A.471 (XII) ja siihen päätöslauselmalla A.563 (14) 
hyväksyttyjen muutosten mukaisesti sellaisia, että ne estävät liekin leviämistä 
vähintään yhtä tehokkaasti kuin villa, jonka pintatiheys on 0,8 kg/m2. 
.4 kaikki lattiapäällysteet ovat ominaisuuksiltaan sellaisia, että estävät liekin 
leviämistä vähintään yhtä tehokkaasti kuin samaan käyttöön tarkoitettu 
samanarvoinen villa; 
.5 kaikki laipioiden, vuorausten ja välikattojen näkyvissä olevat pinnat ovat 
heikosti palon leviämistä edistäviä; ja 
.6 kaikki verhoillut irtokalusteet ovat syttyvyyteen ja liekkien leviämiseen 
liittyviltä ominaisuuksiltaan IMO:n päätöslauselmassa A.652 (16) verhoiltuja 
irtokalusteita koskevan palotestin mukaisia. 
.23 Ro-ro-matkustaja-aluksella tarkoitetaan matkustaja-alusta, joka on varustettu tässä 
säännössä määritellyillä ro-ro-lasritiloilla tai erityistiloilla. 
3 Palopumput, pääpaloputket, palopostit, letkut ja suihkuputket (R 4) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1.1 Kaikissa aluksissa on oltava tämän säännön vaatimukset soveltuvin osin täyttävät 
palopumput, pääpaloputket, palopostit, letkut ja suihkuputket. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET 
56 
.1.2 Konehuoneen ulkopuolelle helppopääsyiseen paikkaan on asennettava 
erotusventtiilit erottamaan konehuoneessa oleva pääpaloputken osa 
pääpaloputkien muista osista. Pääpaloputket on sijoitettava siten, että 
erotusventtiilien ollessa suljettuina kaikkiin aluksen paloposteihin, 
lukuun ottamatta edellä mainittuja konehuoneessa olevia paloposteja, voidaan 
ohjata vettä konehuoneen ulkopuolella sijaitsevasta palopumpusta huoneen 
ulkopuolella sijaitsevien putkien kautta. Lyhyt osa varapalopumpun imuosaa sekä 
poistoputkisto voivat poikkeuksellisesti kulkea konehuoneen lävitse, mikäli niitä 
on mahdoton sijoittaa ulkopuolelle sillä edellytyksellä, että pääpaloputket 
säilytetään kokonaisuutena suojaamalla se tilavaan teräskuiluun. 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.2 Palopumppujen teho 
.1 Vaadittujen palopumppujen on kyettävä toimittamaan kohdassa .4.2 
tarkoitetulla paineella palontorjuntaa varten vesimäärä, joka on vähintään 
kaksikolmasosaa siitä vesimäärästä, joka tyhjennyspumppujen on kyettävä 
imemään aluksen tyhjentämisen yhteydessä. 
.2 Jokaisessa sellaisessa aluksessa, jossa tämän säännön mukaisesti on oltava 
enemmän kuin yksi konekäyttöinen palopumppu, kunkin vaaditun palopumpun 
tehon on oltava vähintään 80 prosenttia vaaditusta kokonaistehosta jaettuna 
vaadittujen palopumppujen vähimmäislukumäärällä mutta kuitenkin vähintään 25 
m3/h, ja kunkin tällaisen pumpun on kaikissa tilanteissa kyettävä antamaan 
vähintään vaadittavat kaksi vesisuihkua. Näiden palopumppujen on kyettävä 
syöttämään pääpaloputkiin vettä vaadittujen edellytysten mukaisesti. 
.3 Palopumppujen ja pääpaloputkien sijoittaminen sekä veden saatavuus 
.1 Aluksissa on oltava konekäyttöisiä palopumppuja seuraavasti: 
.1 vähintään 500 matkustajan alukset: vähintään kolme, joista yksi voi olla 
yksi päämoottorin avulla toimiva pumppu. 
.2 enintään 500 matkustajan alukset: vähintään kaksi, joista yksi voi olla 
päämoottorin avulla toimiva pumppu. 
.2 Saniteetti-, painolasi-, tyhjennys- tai yleispumput voidaan hyväksyä 
palopumpuiksi sillä edellytyksellä, että niitä ei yleensä käytetä öljyn 
pumppaamiseen ja että tilapäisesti öljypolttoaineen siirtoon tai 
pumppaamiseen käytettäessä niihin asennetaan tarkoituksenmukaiset 
vaihtolaitteet. 
57 
.3 Pohjaventtiilit, palopumput ja niiden voimanlähteet on sijoitettava siten, 
että varmistutaan siitä, että vähintään 250 matkustajan aluksissa tulipalo ei 
missään osastossa saata kaikkia palopumppuja toimintakyvyttömiksi. 
Uusissa enintään 250 matkustajaa varten tarkoitetuissa B-LUOKAN 
aluksissa siltä varalta, että jossakin osastossa syttyvä tulipalo saattaisi 
kaikki palopumput toimintakyvyttömiksi, vaihtoehtoisena keinona 
palontorjuntaan tarvittavan veden hankkimiseksi on oltava erillinen 
konekäyttöinen varapalopumppu, jonka voimanlähde ja pohjaventtiili 
sijaitsevat konehuoneen ulkopuolella. 
.4 Uusissa vähintään 250 matkustajaa varten tarkoitetuissa B-LUOKAN 
aluksissa veden välitöntä saatavuutta koskevien sijoittelujen on oltava 
sellaiset, että vähintään yksi tehokas vesisuihku on välittömästi saatavissa 
sisätilojen mistä tahansa palopostista ja että vaaditun palopumpun 
automaattisella käynnistämisellä varmistetaan jatkuva vedentulo. 
.5 Aluksissa, joissa on ajoittain miehittämätön konehuone tai joissa 
valvonnasta vastaa ainoastaan yksi henkilö, on pääpaloputkista oltava 
välittömästi saatavissa vettä sopivalla paineella joko komentosillalta tai 
mahdolliselta palovalvonta-asemalta suoritettavan yhden pääpalopumpun 
kaukokäynnistyksen avulla tai yhden pääpalopumpun jatkuvasti 
paineistamien pääpaloputkien avulla. 
.4 Pääpaloputkien halkaisija ja paine 
.1 Pääpaloputkien ja niistä lähtevien vesiputkien halkaisijoiden on oltava riittävän 
suuria kahden samanaikaisesti toiminnassa olevan palopumpun suurimman 
vaaditun vesimäärän tehokkaan jakelun varmistamiseksi. 
.2 Kahden palopumpun syöttäessä vettä kohdassa .8 tarkoitettujen suihkuputkien ja 
kohdassa .4.1 tarkoitetun vesimäärän edellyttävien riittävien palopostien kautta 
on paineen kaikissa paloposteissa säilyttävä seuraavilla vähimmäistasoilla: 
B-LUOKAN alukset: UUDET OLEMASSAOLEVAT 
vähintään 500 0,4 N/mm2 0,3 N/mm2 
matkustajaa 
enintään 500 matkustajaa 0,3 N/mm2 0,2 N/mm2 
.3 Enimmäispaine ei missään palopostissa saa ylittää tasoa, joka osoitettavasti takaa 
paloletkun tehokkaan valvonnan. 
.5 Palopostien lukumäärä ja sijainti 
.1 Palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että vähintään kaksi 
vesisuihkua, kumpikin eri palopostista ja toinen yksikappaleisesta letkusta, 
ulottuu kaikkiin aluksen sellaisiin osiin, joihin matkustajat tai aluksen 
henkilökunta tavanomaisesti pääsevät matkan aikana, sekä kaikkiin tyhjiin 
lastitiloihin, kaikkiin ro-ro-lastitiloihin tai erityistiloihin, joissa jälkimmäisessä 
tapauksessa kummankin vesisuihkun on yksikappaleisista letkuista ulotuttava 
tällaisen tilan kaikkiin osiin. Lisäksi tällaiset palopostit on sijoitettava suojattujen 
tilojen sisäänkäyntien läheisyyteen. 
58 
2 Asunto-, työskentely- ja koneistotiloissa palopostien lukumäärän ja sijainnin on 
oltava sellainen, että kohdan .5.1 vaatimukset voidaan täyttää silloin, kun kaikki 
vesitiiviit ovet ja kaikki pystysuuntaisen päävyöhykkeen laipioiden ovet ovat 
suljettuina. 
,3 Kun pääsy koneistotiloihin tapahtuu hyvin alhaalla vierekkäisen akselitunnelin 
kautta, ulkopuolella mutta kuitenkin koneistotilan sisäänkäynnin läheisyydessä on 
oltava kaksi palopostia. Kun sisäänkäynti tapahtuu muista tiloista, on jossakin 
näistä tiloista oltava kaksi palopostia koneistotilan sisäänkäynnin läheisyydessä. 
Näin ei tarvitse olla silloin, kun tunneli tai vierekkäiset tilat eivät kuulu 
varauloskäyntiin. 
.6 Putket ja palopostit 
.1 Pääpaloputkia ja paloposteja ei saa tehdä aineesta, joka menettää kuumuuden 
vaikutuksesta käyttökelpoisuutensa, ellei putkia ole suojattu riittävästi. Putket ja 
palopostit on sijoitettava niin, että paloletkut voidaan kytkeä niihin helposti. 
Putkien ja paloletkujen sijoittamisessa on vältettävä jäätymismahdollisuus. 
Aluksissa, joissa saatetaan kuljettaa kansilastia, on palopostien sijaittava 
sellaisissa paikoissa, joihin on aina helppo päästä, ja putket on, sikäli kuin se on 
käytännössä mahdollista, sijoitettava siten, että kansilasti ei pääse niitä 
vahingoittamaan. Jollei aluksen jokaista palopostia varten ole omaa letkua ja 
suihkuputkea, on aluksen kaikkien letkuliittimien ja suihkuputkien oltava täysin 
vaihtokelpoisia keskenään. 
.2 Kutakin paloletkua varten on oltava venttiili, jotta mikä tahansa paloletku 
voidaan irrottaa palopumppujen ollessa käynnissä. 
.7 Paloletkut 
.1 Paloletkujen on oltava lippuvaltion hallinnon hyväksymää kestävää ainetta ja 
riittävän pitkiä antamaan vesisuihku tarvittaessa kaikkiin mahdollisiin kohteisiin. 
Jokaisessa letkussa on oltava suihkuputki ja tarvittavat liittimet. Tässä luvussa 
tarkoitetut "paloletkut" on kaikkine tarpeellisine laitteineen ja työvälineineen 
pidettävä käyttövalmiina selvästi näkyvissä paikoissa palopostien ja 
kytkentäpaikkojen läheisyydessä. Lisäksi sellaisten alusten, joiden 
matkustajamäärä on vähintään 36, sisätiloissa paloletkujen on oltava jatkuvasti 
kytkettyinä paloposteihin. 
.2 Jokaista .5 kohdassa vaadittua palopostia kohden on varattava vähintään yksi 
paloletku. Paloletkun pituudeksi olisi rajattava kannella ja kansirakenteissa 
enintään 20 metriä ja koneistotiloissa 15 metriä siten, että pienemmissä aluksissa 
pituudet ovat vastaavasti 15 metriä ja 10 metriä. 
.8 Suihkuputket 
.1.1 Tätä lukua sovellettaessa on suihkuputkien normaalihalkaisijöiden oltava 12 
millimetriä, 16 millimetriä ja 19 millimetriä tai mahdollisimman lähellä näitä 
mittoja. Myös halkaisijaltaan suuremmat suilikuputket sallitaan. 
.1.2 Kaikkien suihkuputkien on oltava hyväksyttyä kaksikäyttötyyppiä (esim. 
hajasuihku-/suihkutyyppi) ja varustettuja sulkimilla. 
.2 Asunto- ja työskentelytiloissa ei vaadita halkaisijaltaan 12 millimetriä suurempia 
suihkuputkia. 
59 
.3 Koneistotiloja ja ulkotiloja varten suihkuputkien on oltava halkaisijaltaan 
riittävän suuria vastaanottamaan kahden vesisuihkun suurin mahdollinen 
vesimäärä pienimmästä paiopumpusta .4 kohdan mukaisella paineella sillä 
edellytyksellä, että 19 millimetriä suurempia suihkuputkien halkaisijakokoja ei 
tarvitse käyttää. 
UUDET C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET 
.9 Palopumput, pääpaloputket, palopostit, paloletkut, suihkuputket ja veden 
saatavuus 
. 1 Vaatimuksena on erillinen sellainen palopumppu, joka pystyy antamaan 
jäljempänä tarkoitetulla paineella palontorjuntaa varten vähintään yhden 
vesisuihkun mistä tahansa palopostista . Näin annettavan vesimäärän on oltava 
vähintään kaksikolmasosaa siitä vesimäärästä, joka tyhjennyspumppujen on 
kyettävä imemään aluksen tyhjentämisen yhteydessä. Tällaisen palopumpun on 
kyettävä silloin, kun se syöttää edellä tarkoitetun enimmäismäärän 12, 16 tai 19 
millimetrin suihkuputkilla varustettujen palopostien kautta säilyttämään kaikissa 
paloposteissa B-luokkaan kuuluvilta aluksilta edellytettävät paineen 
vähimmäistasot. 
.2 Kaikissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on vähintään 250, on oltava 
ylimääräinen pääpaloputkiin pysyvästi kytketty palopumppu. Tällaisen pumpun 
on oltava konekäyttöinen. Tällaisen pumpun ja sen voimanlähteen on sijaittava 
eri osastossa kuin edellä .9.1 alakohdassa tarkoitettu pumppu ja se on 
varustettava pysyvällä koneistotilan ulkopuolella sijaitsevalla pohjaventtiilillä. 
Tällaisen pumpun on kyettävä antamaan vähintään yksi vesisuihku aluksen mistä 
tahansa palopostista vähintään 0.3 N:n /mm2 paineella. 
.3 Saniteetti-, painolasti-, tyhjennys- tai yleispumput voidaan hyväksyä 
palopumpuiksi. 
.4 Kaikissa aluksissa on oltava pääpaloputket, joiden halkaisija on riittävän suuri 
edellä mainitun enimmäismäärän tehokkaan jakamisen varmistamiseksi. 
Palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että vähintään kaksi 
vesisuihkua ulottuu minne tahansa aluksen osaan silloin, kun on kyse edellä .7.2 
kohdassa B-luokan alusten kohdalla esitetystä letkujen kertaenimmäispituudesta. 
.5 Jokaisessa aluksessa on oltava vähintään yksi paloletku kutakin palopostia 
kohden. 
.6 Aluksissa, joissa on ajoittain miehittämätön konehuone tai joissa valvonnasta 
vastaa ainoastaan yksi henkilö, on pääpaloputkien oltava välittömästi saatavissa 
vettä sopivalla paineella joko komentosillalta tai mahdolliselta palovalvonta-
asemalta suoritettavan yhden pääpalopumpun kaukokäynnistyksen avulla tai 
yhden pääpalopumpun jatkuvasti paineistamien pääpaloputkien avulla. 
4 Kiinteät palonsammutusjärjestelmät (R 5+8+9+10) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Kiinteät kaasupalonsammutusjärjestelmät: Yleistä (R 5.1) 
.1 Sammutusaineen johtamiseksi suojattaviin tiloihin tarvittavissa putkissa on oltava 
säätöventtiilit, joissa on selvät merkinnät ilmaisemassa ne tilat, joihin putket 
60 
johtavat. Aineen laskeminen vahingossa johonkin tilaan on sopivin toimenpitein 
estettävä. 
.2 Palonsammutusaineen johtamiseen tarvittava putkisto ja päästösuihkuputket on 
sijoitettava siten, että aine voidaan levittää tasaisesti. 
.3 Kaikkien aukkojen, joista ilmaa voi päästä suojattuun tilaan tai joista kaasua voi 
päästä sieltä pois, on oltava suljettavissa suojatun tilan ulkopuolelta. 
.4 Aluksessa on oltava laitteet, jotka automaattisesti antavat kuuluvia 
varoitusmerkkejä, kun palonsammutusainetta lasketaan sellaiseen tilaan, jossa 
henkilökunta tavallisesti työskentelee tai johon he pääsevät. Hälytyksen on oltava 
päällä sopivan pituisen ajan ennen aineen laskemista. 
.5 Kaikkien kiinteiden kaasupalonsammutusjärjestelmien valvontalaitteiden on 
oltava helposti ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä 
mahdollisimman harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa tilassa oleva 
tulipalo ei todennäköisesti estä niihin pääsyä. Kussakin sijoituspaikassa on oltava 
henkilökunnan turvallisuuden kannalta selvät järjestelmän toimintaohjeet. 
.6 Palonsammutusaineen automaattilaukaisu ei ole sallittua. 
.7 Kun palonsammutusainemäärän on suojattava useampaa kuin yhtä tilaa, 
käytettävissä olevan ainemäärän ei tarvitse olla suurempi kuin suurin määrä, jota 
tarvitaan mihin tahansa yksittäiseen näin suojattavaan tilaan. 
.8 Palonsammutusaineen säilytykseen käytettävät painesäiliöt on sijoitettava 
suojattavien tilojen ulkopuolelle jäljempänä olevan kohdan .1.11 mukaisesti. 
.9 Aluksen henkilökunnan tai satamassa olevan huoltohenkilökunnan on voitava 
tarkistaa turvallisesti säiliöissä oleva ainemäärä. 
61 
10 Palonsammutusaineen säilytykseen käytettävät säilöt ja niihin liittyvät paineosat 
on mitoitettava soveltuvan paineastiasäännöstön mukaisesti, ottaen huomioon 
käyttöolosuhteiden kannalta ratkaisevan sijoittamisen ja odotettavissa olevat 
korkeimmat ympäröivät lämpötilat. 
.11 Kun palonsammutusaine säilytetään suojatun tilan ulkopuolella, se on säilytettävä 
huoneessa, jonka sijainti on turvallinen ja helppopääsyinen ja tehokkaasti 
ilmastoitu. Tällaiseen säilytyshuoneeseen johtavien kulkuteiden on mieluiten 
oltava ulkokannella, ja niiden on joka tapauksessa oltava erillään suojatusta 
tilasta. Sisäänkäyntiovien on auettava ulospäin, ja tällaisten huoneitten ja 
viereisten suljettujen tilojen välisissä rajapinnoissa olevien laipioiden ja kansien, 
mukaan lukien ovet ja muut sulkulaitteet, on oltava kaasutiiviitä. Laipioiden ja 
kansien osalta säännössä II-2/B/2 esitettyjä paloluokkataulukoita sovellettaessa 
tällaisia säilytyshuoneita pidetään valvonta-asemina. 
.12 Haloonien käyttö uusien aluksien palonsammutusjärjestelmissä ja 
olemassaolevissa aluksissa olevissa uusissa laitteistoissa ei ole sallittua. 
.2 Koneistotilojen hiilidioksidijärjestelmät (R 5.2) 
. 1 Käytettävän hiilidioksidimäärän on oltava riittävä antamaan vapaata kaasua 
sellainen määrä, joka on vähintään yhtä suuri kuin suurempi seuraavista määristä: 
.1 40 prosenttia näin suojatun suurimman koneistotilan kokonaistilavuudesta, 
johon ei lasketa konekuilun sitä osaa, joka on konekuilun sen tason 
yläpuolella, jossa konekuilun vaakasuuntainen pinta-ala on enintään 40 
prosenttia kyseisen tilan vaakasuuntaisesta pinta-alasta, joka on mitattu 
tankin katon ja konekuilun alimman kohdan puolivälistä; tai 
.2 35 prosenttia suojatun suurimman koneistotilan kokonaistilavuudesta 
konekuilu mukaan lukien; 
sillä edellytyksellä, että silloin, kun kahta tai useampaa koneistotilaa ei ole täysin 
erotettu toisistaan, niiden katsotaan muodostavan yhden tilan. 
.2 Tätä kohtaa sovellettaessa vapaan hiilidioksidin tilavuudeksi lasketaan 0,56 
nvVkg. 
.3 Kiinteän putkiston on oltava sellainen, että 85 prosenttia kaasusta voidaan 
laskea kyseiseen tilaan 2 minuutissa. 
.4 C02:n laukaisumekanismi: 
.1 On asennettava kaksi erillistä säätölaitetta hiilidioksidin vapauttamiseksi 
suojattavalle alueelle ja hälytystoiminnan varmistamiseksi. Yhtä 
säätölaitetta on käytettävä kaasun laskemisessa varastosäiliöistä. Toista 
säätölaitetta käytetään sen putkistoventtiilin avaamisessa, joka johtaa 
kaasun suojattavalle alueelle. 
.2 Molempien säätölaitteiden on sijaittava selvin merkinnöin varustetussa 
erityisessä tilassa olevassa laukaisukotelossa. Jos laitteet sisältävä laatikko 
on pidettävä lukittuna, laatikon avain on pidettävä kotelossa, jonka saa 
auki rikkomalla suojalasin ja joka sijaitsee havaittavassa paikassa laatikon 
vieressä. 
.3 Koneistotilojen kiinteät raskasvaahtopalonsammutusjärjestelmät 
.1 Kun johonkin koneistotilaan asennetaan säännön 6 vaatimusten lisäksi 
kiinteä raskasvaahtopalonsammutusjärjestelmä, tällaisen järjestelmän on 
62 
kyettävä purkamaan kiinteiden purkausaukkojen kautta enintään viidessä 
minuutissa vaahtomäärä, joka riittää peittämään 150 mm:n paksuisella 
kerroksella suurimman sellaisen yksittäisen alueen, jolle polttoöljyä saattaa 
levitä. Järjestelmän on kyettävä tuottamaan öljypalojen sammuttamiseen 
sopivaa vaahtoa. Vaahto on saatava jakautumaan tehokkaasti putkiston ja 
säätö venttiilit tai -hanat sisältävän kiinteän järjestelmän kautta sopiviin 
purkausaukkoihin ja vaahto on saatava tehokkaasti suunnatuksi kiinteillä 
hajottimilla suojattavassa tilassa oleviin muihin palovaarallisiin kohtiin. 
Vaahdon laajenemissuhde ei saa olla suurempi kuin 12:1. 
.2 Kaikkien tällaisten järjestelmien valvontalaitteiden on oltava helposti 
ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä mahdollisimman 
harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei 
todennäköisesti estä niihin pääsyä. 
.4 Koneistotilojen kiinteät kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmät (R 9) 
.1 Koneistotilojen osalta vaadittavien kiinteiden kevytvaahtopalonsammutus-
järjestelmien on kyettävä nopeasti purkamaan kiinteiden purkausaukkojen 
kautta sellainen vaahtomäärä, joka riittää täyttämään suurimman 
suojattavan tilan vähintään 1 m:n/minuutti syvyysvauhdilla. Käytettävissä 
olevan vaahtonesteen määrän on riitettävä muodostamaan vaahtoa sellainen 
tilavuus, joka on viisi kertaa suurimman suojattavan tilan tilavuus. 
Vaahdon laajenemissuhde ei saa olla suurempi kuin 1 000:1. 
.2 Vaahdon siirtokanaviston, vaahdonkehittimen ilmakanavien sekä vaahtoa 
tuottavien yksikköjen lukumäärän on mahdollistettava tehokas vaahdon 
tuottaminen ja levittäminen. 
.3 Vaahdonkehittimen siirtokanavisto on sijoitettava siten, että suojattavassa 
tilassa oleva tulipalo ei vaikuta vaahtoa kehittävään laitteistoon. 
.4 Vaahdonkehittimen, sen voimanlähteiden, vaahtonesteen ja järjestelmän 
säätölaitteiden on oltava helposti ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on 
keskitettävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa 
tilassa oleva tulipalo ei todennäköisesti estä niihin pääsyä. 
.5 Koneistotilojen kiinteät hajasuihkupalonsammutusjärjestelmät (R 10) 
.1 Koneistotilojen osalta vaadittavassa kiinteässä 
hajasuihkusammutusjärjestelmässä on oltava hyväksyttyä tyyppiä olevat 
haj asuihkuputket. 
.2 Hajasuihkuputkien lukumäärän ja sijoittelun on oltava sellainen, että 
suojattaviin tiloihin taataan tehokas keskimääräinen veden jakaantuminen, 
jonka on oltava vähintään 5 l/m2 minuutissa. Suihkuputkia on asennettava 
kupujen, tankin katon ja muiden sellaisten kohtien yläpuolelle, joille 
polttoöljyä saattaa levitä sekä myös koneistotiloissa olevien muiden 
erityisen paloherkkien kohteiden yläpuolelle. 
.3 Järjestelmä voidaan jakaa lohkoihin, joiden jakeluventtiilejä on voitava 
säätää suojattavien tilojen ulkopuolella olevista helppopääsyisistä paikoista, 
joihin pääsyä suojattavissa paikoissa oleva tulipalo ei heti estä. 
.4 Järjestelmässä on pidettävä tarpeellinen paine ja siihen vettä antavan 
pumpun on käynnistyttävä automaattisesti järjestelmän paineen aletessa. 
63 
.5 Pumpun on kyettävä antamaan tarvittavalla paineella vettä samanaikaisesti 
järjestelmän kaikille samassa suojattavassa osastossa sijaitseville lohkoille. 
Pumppu säätölaitteineen on sijoitettava suojattavan tilan/suojattavien tilojen 
ulkopuolelle. Hajasuihkusammutusjärjestelmän avulla suojattavassa tilassa/ 
tiloissa oleva tulipalo ei saa saattaa järjestelmää toimintakyvyttömäksi. 
.6 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Pumppu voi toimia erillisen polttomoottorikoneiston avulla, mutta silloin, 
kun se on riippuvainen D osan luvun II-1 vaatimusten mukaisesti 
asennetun varageneraattorin toimittamasta virrasta, on generaattori 
sijoitettava siten, että se käynnistyy automaattisesti päävirran katketessa, 
jolloin .5 alakohdassa tarkoitetulle pumpulle on välittömästi virtaa 
saatavissa. Kun pumppu toimii erillisen polttomoottorikoneiston avulla, se 
on sijoitettava siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei vaikuta 
koneiston ilmansaantiin. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-
LUOKAN ALUKSET: 
.7 On ryhdyttävä varotoimenpiteisiin, jotta vedessä oleva lika tai putkissa, 
suihkuputkissa, venttiileissä ja pumpussa muodostuva ruoste ei tukkisi 
suihkuputkia. 
64 
5 Palosammuttimet (R 6) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Kaikkien palosammuttimien on oltava hyväksyttyä tyyppiä ja rakennetta. 
.2 Vaadittujen kannettavien nestesammuttimien tilavuus ei saa olla suurempi kuin 
13,5 1 eikä pienempi kuin 9 1. Muiden sammuttimien on oltava vähintään yhtä 
helposti kannettavia kuin 13,5 l:n nestesammuttimet ja sammutustehoonsa nähden 
vähintään yhtä tehokkaita kuin 9 l:n nestesammuttimet. 
.3 Jokaista aluksella olevaa sellaista sammutinta kohden, jota ei voi helposti täyttää 
aluksella, on oltava varasammutin. 
Edellä esitetyn vaatimuksen lisäksi varatäytteitä on oltava 50 prosenttia kunkin 
aluksella olevan uudelleen täytettävän sammutinmallin lukumäärästä. 
.4 Palosammuttimia, joissa oleva sammutusaine joko itsestään tai ennakoitavissa 
käyttöolosuhteissa synnyttää myrkyllisiä kaasuja siinä määrin, että siitä on vaaraa 
ihmisille, ei sallita. 
.5 Palosammuttimien vähimmäislukumäärän on oltava seuraava: 
.1 majoitus- ja työskentelytiloissa: 
yksi neste- tai vaahtosammutin kutakin sellaisia rinnakkaisia tilakokonaisuuksia 
kohden, joissa on keskinäinen yhteys tilasta toiseen ja jotka muodostavat 
kokonaisuudessaan 200 m2 :n kansitilan tai osan siitä, siten, että sammuttimia on 
vähintään neljä 250 matkustajalle tarkoitetuissa aluksissa ja vähintään kaksi 
enintään 250 matkustajalle tarkoitetuissa aluksissa. Yhden sammuttimen olisi 
sijaittava tällaisen tilakokonaisuuden sisäänkäynnin läheisyydessä. 
.2 vähintään 20 kW:n sähköpaneelin tai niiden alapaneelien läheisyydessä: 
vähintään yksi hiilidioksidi- tai sähkösammutin; 
.3 kaikissa keittiöissä: 
vähintään yksi vaahto- tai jauhesammutin; 
.4 aluksessa käytettäviä maaleja tai muita herkästi syttyviä aineita sisältävien 
tilojen läheisyydessä: 
vähintään yksi vaahto- tai hiilidioksidisammutin tai sähkösammutin; 
.5 komentosillalla ja kullakin valvonta-asemalla: 
vähintään yksi vaahto- tai hiilidioksidisammutin; 
.6 kullakin radioviestintä- tai radiopuhelinasemalla: 
kaksi hiilidioksidisammutinta. 
65 
6 Koneistotilojen palonsammutusjärjestelmät (R 7) 
Koneistotiloissa on oltava: 
UUSISSA PITUUDELTAAN VÄHINTÄÄN 24 METRIN B-. C- JA D-LUOKKIIN 
KUULUVISSA ALUKSISSA 
.1 Jokin seuraavista kiinteistä sammutusjärjestelmistä: 
.1 kaasusammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön .1 ja .2 kohdassa 
esitetyt määräykset, tai vastaava veteen perustuva järjestelmä 
haloonijärjestelmien vaihtoehtona 30 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn 
MSC/Circ.668:n vaatimusten mukaisesti; 
.2 kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön .4 kohdassa 
esitetyt määräykset; 
.3 hajasuihkupalonsammutusjärjestelmä, joka täyttää 5 säännön .4 kohdassa 
esitetyt määräykset. 
.2 Vähintään yksi kannettavien vaahtosammutuslaitteiden sarja, joka sisältää 
liitettävän vaahtosuihkuputken, joka voidaan kytkeä sammutusputkistoon 
paloletkun avulla, ja kannettavan säiliön, joka sisältää vähintään 20 1 vaahtoa 
muodostavaa nestettä, ja yhden varasäiliön. Suihkuputken on kyettävä tuottamaan 
öljypalon sammuttamiseen soveltuvaa tehokasta vaahtoa vähintään 1,5 m3 
minuutissa. 
.3 Kussakin tällaisessa tilassa on oltava riittävä määrä hyväksyttyjä 
vaahtosammuttimia, joista kunkin vetoisuus on vähintään 45 1, tai muita 
vastaavia sammuttimia, jotta vaahtoa tai muuta vastaavaa sammutusainetta 
voidaan suihkuttaa poltto- ja voiteluöljyn painejärjestelmän, vaihteiston ja 
muiden paloherkkien kohteiden kaikkiin kohtiin. Lisäksi on oltava riittävä määrä 
kannettavia vaahtosammuttimia tai muita vastaavia sammuttimia, jotka on 
sijoitettava siten, että tilan mistään kohdasta ei ole 10 m pidempää kävelymatkaa 
sammuttimelle ja että jokaisessa tällaisessa tilassa on vähintään kaksi tällaista 
sammutinta. 
UUSISSA PITUUDELTAAN ENINTÄÄN 24 METRIN B-. C- JA D-LUOKKIIN 
KUULUVISSA ALUKSISSA + OLEMASSAOLEVISSA B-LUOKAN ALUKSISSA 
.4 Yksi edellä kohdassa .1 eritellyistä kiinteistä sammutusjärjestelmistä ja lisäksi 
kaikissa sellaisissa tiloissa, joissa on polttomoottoreita, polttoaineen 
selkiämissäiliöitä tai polttoöljy-yksiköitä, on oltava yksi vetoisuudeltaan 
vähintään 45 l:n vaahtosammutin tai vähintään 16 kg:n hiilidioksidisammutin, ja 
.5 Yksi öljypalon sammuttamiseen soveltuva kannettava sammutin koneiston 746 
kw tai sen osaa kohden; edellytyksenä on, että tällaisissa tiloissa kyseisiä 
sammuttimia on 2 - 6 kappaletta. Kiinteän raskasvaahtosammutusjärjestelmän 
käyttö joidenkin tässä säännössä vaadittujen kuuden käsisammuttimien asemesta 
sallitaan. 
UUSISSA B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSISSA + OLEMASSAOLEVISSA B-
LUOKAN ALUKSISSA. JOTKA KULJETTAVAT VÄHINTÄÄN 36 
MATKUSTAJAA 
.6 Kaikki koneistotilat on varustettava kahdella käyttökelpoisella 
vesisumutinlaitteella, jotka rakentuvat metallisesta L-muotoisesta putkesta sekä 
66 
arviolta kaksi metriä pitkästä varresta, joka voidaan kiinnittää paloletkuun, ja 
arviolta 250 mm pitkästä varresta, joka on kiinnitetty kiinteään vesisumuttimeen 
tai joka voidaan kiinnittää vesihajasuihkuputkeen. 
67 
7 Koneistotilojen erityisjärjestelyt (R 11) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Valoarkkujen, ovien, tuulettimien, poistoilmanvaihtoa varten savupiipussa olevien 
aukkojen ja koneistotilojen muiden aukkojen lukumäärä on rajoitettava 
mahdollisimman vähiin ilmanvaihdon ja aluksen moitteettoman ja turvallisen 
toiminnan tarpeisiin. 
.2 Valoarkkujen on oltava terästä eikä niissä saa olla lasiruutuja. On varattava 
tarkoituksenmukaiset keinot, jotta savu voidaan laskea ulos suojattavasta tilasta 
tulipalotilanteessa. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.3 Muut kuin sähköllä toimivat vesitiiviit ovet on sijoitettava siten, että täydellinen 
sulkeutuminen voidaan taata tilassa olevassa tulipalotilanteessa sähköllä 
toimivilla sulkemisjärjestelmillä tai itsesulkeutuvilla ovilla, jotka voivat sulkeutua 
3,5°:n kallistumassa, joka suuntautuu oven sulkeutumisesta päinvastaiseen 
suuntaan, ja joissa on toimintavarma takalukitus sekä kauko-ohjattu 
avausmekanismi. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.4 Koneistotilan rajapintoihin ei saa asentaa ikkunoita. Tämä ei estä lasin käyttöä 
konehuoneen yhteydessä sijaitsevissa valvomoissa. 
.5 Säätölaitteita on oltava 
.1 valoarkkujen avaamista ja sulkemista varten, savupiipussa olevien ja 
yleensä poistotuuletuksen mahdollistavien aukkojen sulkemista varten sekä 
tuulettimien palopeltien sulkemista varten; 
.2 savutuuletuksen mahdollistamiseksi; 
.3 sähköllä toimivien ovien sulkemista varten tai ovien avausmekanismien 
käynnistämistä varten, lukuun ottamatta sähköllä toimivia vesitiiviitä ovia; 
.4 ilmanvaihtotuulettimien pysäyttämistä varten; ja 
.5 koneellisesti ja vapaasti toimivien tuulettimien, polttoöljynsiirtopumppujen, 
polttoöljyn etusyöttöyksikön pumppujen ja muiden vastaavien 
polttoainepumppujen pysäyttämistä varten. 
.6 Kohdassa .5 sekä säännössä II-2/A/10.2.5 vaaditut säätölaitteet on sijoitettava 
kyseisen tilan ulkopuolelle paikkaan, jossa ne eivät mene epäkuntoon tulipalon 
kohdistuessa niiden käyttöympäristöön. Tällaiseen säätöön sekä kunkin vaaditun 
palonsammutusjärjestelmän säätöön liittyvät laitteet on sijoitettava yhteen 
valvontapaikkaan tai ryhmiteltävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin. 
Tällaisiin paikkoihin on oltava turvallinen pääsy avokannelta. 
.7 Kun pääsy koneistotiloihin tapahtuu matalalta viereisen akselitunnelin kautta, 
tunnelissa on oltava vesitiiviin oven läheisyydessä kevyt teräksinen ja suojustettu 
kaksipuolinen palo-ovi. 
68 
8 Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis— ja palohälytysjärjestelmät (R 
12) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Vaaditun automaattisen sprinkler-, palonhavaitsemis— ja palohälytysjärjestelmän 
on oltava välittömästi toimintavalmis eikä sen käynnistäminen saa vaatia mitään 
toimenpiteitä aluksen henkilökunnan taholta. Sen on oltava märkäputkityyppinen 
mutta pienet suojaamattomat lohkot voivat olla kuivaputkityyppisiä, jos tämä on 
välttämätön varotoimenpide. Järjestelmän kaikki sellaiset osat, jotka voivat 
käytössä joutua alttiiksi jäätymiselle, on suojattava tarkoituksenmukaisella tavalla 
jäätymisen estämiseksi. Se on pidettävä täytettynä tarpeellisen paineen alaisena ja 
sille on varmistettava tämän säännön mukaisesti keskeytymätön veden saanti. 
.2 Jokaisessa sprinklerilohkossa on oltava laitteet, joiden avulla voidaan 
automaattisesti antaa merkkivaloon tai äänimerkkiin perustuva hälytyssignaali 
yhdessä tai useammassa näyttölaitteessa silloin, kun jokin sprinkleri alkaa toimia. 
Tällaisista näyttölaitteista on ilmettävä, missä järjestelmän lohkossa tulipalo on, 
ja ne on keskitettävä komentosillalle ja lisäksi laitteesta tulevan merkkivaloon tai 
äänimerkkiin perustuvan hälytyssignaalin antavat laitteet on sijoitettava muualle 
kuin komentosillalle siten, että voidaan varmistaa, että aluksen henkilökunta saa 
ilmoituksen tulipalosta välittömästi. Hälytysjärjestelmän on oltava sellainen, että 
se osoittaa kaikki järjestelmässä ilmenevät viat. 
.3 Sprinklerit on ryhmitettävä erillisiin lohkoihin, joista yhdessäkään ei saa 
enemmän kuin 200 sprinkleriä. Yksikään sprinklerilohko ei saa olla varattu kahta 
useampaa kantta varten eikä sijaita useammassa kuin yhdessä pystysuuntaisessa 
päävyöhykkeessä ellei voida osoittaa, että useampaa kuin kahta kantta varten 
varattu tai useammassa kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä 
sijaitseva sprinklerilohko ei heikennä aluksen paloturvallisuutta. 
.4 Jokainen sprinklerilohko on voitava eristää pelkästään yhdellä sulkuventtiilillä. 
Jokaisen lohkon sulkuventtiilin on oltava helposti ulottuvilla ja sen sijainti on 
merkittävä selvästi ja pysyvästi. Sulkuventtiilien käyttö on estettävä asiattomilta 
henkilöiltä. 
.5 Kunkin lohkon sulkuventtiilissä ja keskusasemalla on oltava järjestelmän painetta 
osoittava mittari. 
.6 Sprinklerit eivät saa syöpyä meri-ilmastossa. Asunto- ja työskentelytiloissa 
sprinklerien on alettava toimia lämpötila-alueella 68-79°C, mutta tiloissa kuten 
kuivaushuoneissa, joissa on oletettavissa korkea ympäröivä lämpötila, voidaan 
toimintalämpötilaa nostaa enintään 30 °C:ta tilan yläosassa vallitsevaa lämpötilaa 
korkeammaksi. 
.7 Kussakin näyttötaulussa on oltava- luettelo ja kartta sen kattamista tiloista ja 
alueen sijainnista lohkossa. Saatavilla on oltava myös soveltuvat testi- ja huolto-
ohjeet. 
.8 Sprinklerit on sijoitettava tilan yläosaan ja ryhmitettävä sopiviin kuvioihin siten, 
että sprinklerien kattamalla nimellispinnalla säilytetään suuruudeltaan 
keskimäärin vähintään 5 l:n/m2 minuuttivirtauma. 
.9 Aluksessa on oltava painesäiliö, jonka tilavuus on vähintään kaksi kertaa tässä 
alakohdassa määritetyn vesimäärän tilavuus. Säiliössä on pidettävä jatkuvasti 
makeaa vettä sellainen määrä, joka vastaa sitä vesimäärää, jonka kohdassa 12 
tarkoitettu pumppu syöttää minuutissa, ja säiliössä on säilytettävä sellainen 
69 
ilmanpaine, että säiliössä jatkuvasti pidettävän makean veden tultua käytetyksi 
paine ei varmasti pienene alle sprinklerin käyttöpaineen lisättynä paineella, jonka 
säiliön pohjan ja järjestelmän ylimmän sprinklerin välinen vesipatsas aiheuttaa. 
Säiliöön on voitava sopivalla tavalla lisätä painetta ilmanpaineen alennuttua ja 
makeaa vettä vesimäärän vähennyttyä. Säiliössä on oltava oikean 
vedenkorkeuden osoittava mittalasi. 
.10 Meriveden pääsy säiliöön on estettävä. 
. 11 Erillinen koneellinen pumppu on oltava pelkästään sitä varten, että sen avulla 
voidaan automaattisesti jatkaa veden purkautumista sprinklereistä. Pumpun on 
käynnistyttävä automaattisesti järjestelmän paineen alennuttua ennen kuin 
painesäiliössä jatkuvasti pidettävä makea vesi on kokonaan kulutettu. 
.12 Pumpun ja putkiston on kyettävä säilyttämään tarvittava paine ylimmän 
sprinklerin tasolla, jotta voidaan taata jatkuva vedensyöttö, joka riittää 
samanaikaisesti vähintään 280 m2:n pinnalle käytettäessä edellä olevassa 
kohdassa .8 tarkoitettua virtaumaa. 
.13 Pumpun painepuolella on oltava koeventtiili, joka on varustettu lyhyellä 
avonaisella purkausputkella. Venttiilin ja putken on oltava mitoiltaan riittäviä, 
jotta niiden läpi voidaan päästää pumpun osalta vaadittava purkauma siten, että 
kohdassa .9 täsmennetty järjestelmän paine säilyy. 
.14 Pumpun vedenoton on mahdollisuuksien mukaan sijaittava pumpulla varustetussa 
tilassa siten, että aluksen ollessa vesillä pumpun merivedenottoa ei välttämättä 
tarvitse katkaista muuta kuin pumpun tarkastusta tai korjausta varten. 
.15 Sprinkleripumppu ja säiliö on sijoitettava sellaiseen paikkaan, joka on riittävän 
kaukana koneistotiloista, eikä niitä saa sijoittaa sellaiseen tilaan, joka on 
suojattava sprinklerijärjestelmän avulla. 
.16 Merivesipumppua sekä automaattista hälytys- ja palonhavaitsemisjärjestelmää 
varten on oltava vähintään kaksi voimanlähdettä. Pumpun voimanlähteiden 
ollessa sähköisiä niitä ovat päägeneraattori ja varavoimanlähde. Pumpun yhtenä 
voimanlähteenä on oltava pääkytkintaulu ja toisena varakytkintaulu erillisten 
ainoastaan tätä tarkoitusta varten käytettävien syötinten välityksellä. Syöttimet 
on sijoitettava muualle kuin keittiöiden, koneistotilojen ja muiden paloherkkien 
ja suljettujen tilojen yhteyteen paitsi silloin, kun se on tarpeen kyseisiin 
kytkintauluihin ulottumiseksi, ja ne on yhdistettävä automaattiseen 
sprinkleripumpun läheisyydessä sijaitsevaan vaihtokytkimeen. Kytkimen avulla 
on voitava siirtää voimaa pääkytkintaulusta niin kauan kuin voimaa on saatavissa 
siten, että voimansaannin epäonnistuessa kyseisestä lähteestä se automaattisesti 
siirtyy käyttämään voimanlähteenä varakytkintaulua. Pää- ja varakytkintaulujen 
kytkimet on merkittävä selkeästi ja pidettävä tavanomaisesti suljettuina. 
Kyseisten syötinten kohdalla ei sallita muita kytkimiä. Hälytys- ja 
palonhavaitsemisjärjestelmien yhtenä voimanlähteenä on oltava varalähde. Kun 
pumpun yhtenä voimanlähteenä käytetään polttomoottoria, se on kohdan . 15 
määräysten lisäksi sijoitettava siten, että suojatussa tilassa tapahtuva tulipalo ei 
vaikuta koneiston ilmansaantiin. 
.17 Sprinklerijärjestelmällä on oltava yhteys aluksen pääpaloputkista lukittavaan 
ruuvein kiinnitettyyn takaiskuventtiiliin, joka estää paluuvirran 
sprinklerijärjestelmästä pääpaloputkiin. 
.18 Jokaisen sprinklerilohkon automaattisen hälytyksen kokeilua varten on oltava 
koeventtiili, jonka kautta saadaan yhden sprinklerin toimintaa vastaava 
70 
vedenvirtaus. Jokaisen lohkon koeventtiili on sijoitettava lohkon sulkuventtiilin 
lähelle. 
.19 Järjestelmän paineen alenemisesta aiheutuvaa pumpun automaattista 
käynnistymistä on voitava kokeilla. 
.20 Kytkimet on asennettava johonkin sellaiseen kohdassa .2 tarkoitettuun asentoon, 
että kunkin lohkon hälytysjärjestelmä ja asennot voidaan testata. 
.21 Kutakin sprinklerilohkoa varten on oltava vähintään kuusi varasprinkleriä. 
9 Kiinteät palonhavaitsemis— ja palohälytysjärjestelmät (R 13) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Yleistä 
.1 Vaaditun kiinteän palonhavaitsemis— ja palohälytyslaitoksen 
hälytyspainikkeineen on oltava aina välittömässä toimintavalmiudessa. 
.2 Järjestelmän toiminnan kannalta välttämättömiä voimanlähteitä ja 
sähköpiirejä on valvottava virran häviämisen tai vikojen havaitsemiseksi. 
Vian ilmetessä on valvontatauluun ilmestyttävä merkkivaloon tai 
äänimerkkiin perustuva hälytyssignaali, jonka on oltava erilainen kuin 
palohäly ty ssignaali. 
.3 Palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmän sähkölaitteilla on oltava 
vähintään kaksi voimanlähdettä, joista toisen on oltava varalähde. 
Virransaanti on hoidettava pelkästään tähän tarkoitetuilla erillisillä 
syöttimillä. Tällaisten syöttimien on kuljettava palonhavaitsemis-
järjestelmän valvontataulussa tai sen läheisyydessä sijaitsevaan 
automaattiseen vaihtokytkimeen. 
.4 Ilmaisimet ja käsikäyttöiset hälytyspainikkeet on ryhmiteltävä lohkoiksi. 
Minkä tahansa ilmaisimen tai käsikäyttöisen hälytyspainikkeen 
käynnistämisen on laukaistava merkkivaloon tai äänimerkkiin perustuva 
palohälytyssignaali valvonta- ja näyttötauluissa. Jos hälytys ei ole kahden 
minuutin kuluessa johtanut toimenpiteisiin, on aluksen henkilökunnan 
asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja koneistotiloissa auto­
maattisesti kuuluttava palohälytyssignaali. Tämän ääneen perustuvan 
palohälytysjärjestelmän ei tarvitse olla palonhavaitsemisjärjestelmän 
elimellinen osa. 
.5 Keskustaulu on sijoitettava komentosillalle tai pääpalo valvonta-asemalle. 
.6 Näyttötauluista on ilmettävä vähintään se lohko, jossa ilmaisin tai 
käsikäyttöinen hälytyspainike on lauennut. Vähintään yhden taulun on 
sijaittava sellaisessa paikassa, että aluksen henkilökunnan vastuullinen 
jäsen pääsee aina sen luokse merellä tai satamassa, paitsi silloin, kun alus 
ei ole käytössä. Yhden näyttötaulun on sijoittava komentosillalla, jos 
valvonta-asema sijaitsee pääpalo valvonta-asemalla. 
.7 Jokaisessa näyttötaulussa tai sen läheisyydessä on oltava selvä ilmoitus sen 
kattamista tiloista ja lohkojen sijainnista. 
.8 Milloin palonhavaitsemisjärjestelmä ei sisällä laitteita, jotka tunnistaisivat 
etäältä kunkin ilmaisimen erikseen, ei yleensä sallita sellaisia lohkoja, jotka 
kattavat useamman kuin yhden kannen asunto- ja työskentelytiloissa sekä 
71 
valvonta-asemilla lukuunottamatta lohkoa, joka kattaa suljetun portaikon. 
Jotta vältyttäisiin viivytyksiltä palon alkulähteen paikantamisessa, on 
kunkin lohkon suljettujen tilojen lukumäärä rajoitettava lippuvaltion 
hallintoviranomaisen määräysten mukaisesti. Missään tapauksessa 
yhdessäkään lohkossa ei sallita yli viittäkymmentä suljettua tilaa. Jos 
alukselle on asennettu sellainen palonhavaitsemisjärjestelmä, jossa erilliset 
paloilmaisimet voidaan tunnistaa jo etäältä, lohkot voivat kattaa useita 
kansia ja lohkon suljettujen tilojen lukumäärä voi olla rajoittamaton. 
.9 Jos palonhavaitsemisjärjestelmä ei kykene jo etäältä ja keskitetysti 
tunnistamaan erikseen kutakin ilmaisinta, ilmaisinlohko ei saa vastata 
toiminnasta aluksen molemmilla puolilla sijaitsevissa tiloissa eikä 
useammalla kuin yhdellä kannella olevissa tiloissa ja se saa olla ainoastaan 
yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä, ellei lippuvaltion hallinto 
salli tällaisen ilmaisinlohkon asettamista vastaamaan aluksen molempien 
puolien tai useamman kuin yhden karinen muodostamasta alueesta , jos 
aluksen paloturvallisuus ei sen mukaan tämän vuoksi heikkene. Aluksissa, 
joissa on erikseen tunnistettavat palonhavaitsimet, lohko voi vastata 
aluksen kummallakin puolella sijaitsevista tiloista ja useista kansista, mutta 
se ei saa olla kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä. 
.10 Valvonta-aseman, työskentelytilan tai asuntotilan kattavaan 
ilmaisinlohkoon ei saa kuulua koneistotilaa. 
. 11 Ilmaisimien toiminnan on perustuttava lämpöön, savuun tai muihin 
palamistuotteisiin, liekkiin, taikka näiden tekijöiden yhdistelmään. 
Lippuvaltion hallinto voi hyväksyä myös muiden tekijöiden perusteella 
toimivat ja alkavan tulipalon ilmaisevat ilmaisimet sillä edellytyksellä, että 
niiden herkkyysaste ei ole tällaisia ilmaisimia heikompi. Liekinilmaisimia 
voidaan käyttää ainoastaan savu- ja lämpöilmaisimien täydennyksenä. 
.12 Kokeilua ja huoltoa varten on oltava sopivat ohjeet ja varaosakappaleet. 
.13 Havaitsemisjärjestelmän toimintaa on kokeiltava määräajoin 
lippuvaltion viranomaista tyydyttävällä tavalla laitteilla, jotka kehittävät 
sopivan lämpöistä kuumaa ilmaa tai savua taikka tiheysjakaumaltaan tai 
hiukkaskooltaan soveltuvaa sumua, tai muulla tavalla alkavaa tulipaloa 
muistuttavalla tavalla, jonka pitäisi laukaista ilmaisimen toiminta. 
Kaikkien ilmaisimien on oltava sellaista tyyppiä, että niiden moitteetonta 
toimintaa voidaan kokeilla ja että ne voidaan palauttaa normaalitilaan 
ilman osien uusimista. 
.14 Palonhavaitsemisjärjestelmää ei saa käyttää mihinkään muuhun 
tarkoitukseen, mutta palo-ovien sulkeminen ja vastaavat toimet voidaan 
kuitenkin sallia suoritettaviksi valvontataulusta. 
.15 Palon sijaintipaikan tunnistava palonhavaitsemisjärjestelmä on sijoitettava 
siten, että: 
tuli voi vahingoittaa ilmaisinsilmukkaa ainoastaan yhdessä 
palopisteessä; 
varmistetaan se, ettei mikään vika (esim. virtakatkos, oikosulku, 
maatto) aiheuta koko silmukan toimintakyvyttömyyttä; 
kaikki mahdolliset järjestelyt tehdään järjestelmän alkuperäisen 
asetelman palauttamiseksi häiriötapauksessa (sähköinen, 
elektroninen, informatiivinen häiriö); 
72 
ensimmäinen aloitettu palohälytys ei saa estää mitään ilmaisinta 
antamasta lisäpalohälytyksiä. 
.2 Asennusmääräykset 
1 
.2 
.3 Käsikäyttöisiä hälytyspainikkeita on sijoitettava moniin eri paikkoihin 
asuntotiloissa, työskentelytiloissa ja valvonta-asemille. Yhden 
käsikäyttöisen hälytyspainikkeen on oltava kunkin uloskäynnin yhteydessä. 
Käsikäyttöisten hälytyspainikkeiden on oltava helposti ulottuvilla kunkin 
kannen käytävillä siten, että mikään käytävään kuuluva osa ei ole 20 m 
käsikäyttöistä hälytyspainiketta kauempana. 
Savunilmaisimia on sijoitettava kaikkiin asuntotiloissa sijaitseviin 
portaisiin, käytäviin ja varauloskäynteihin. 
Kun kiinteitä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmiä vaaditaan 
muiden kuin kohdassa .2.2 tarkoitettujen tilojen suojaamiseen, vähintään 
yksi tällainen kohdan .1.11 mukainen ilmaisin on sijoitettava kaikkiin 
tällaisiin tiloihin. 
Ilmaisimet on sijoitettava siten, että ne toimivat parhaalla mahdollisella 
tavalla. On vältettävä niiden sijoittamista palkkien ja ilmanvaihtokanavien 
lähelle tai muihin sellaisiin paikkoihin, joissa ilmavirtaukset voisivat 
vaikuttaa haitallisesti niiden toimintaan, tai joissa iskut tai fyysiset vauriot 
ovat todennäköisiä. Yleensä tilojen yläosaan sijoitettujen ilmaisimien on 
oltava vähintään 0,5 m:n etäisyydellä laipioista. 
Ilmaisimien enimmäisvälimatkojen on oltava jäljempänä esitetyn taulukon 
mukaisia: 
Ilmaisinlaji 
Lämpö 
Savu Enimmäislattia-
pinta-ala ilmaisinta 
kohden 
37 m2 
74 m2 Enimmäisetäisyys 
keskusten välillä 
9 m 
11 m Enimmäispinta-ala 
laipioista 
4,5 m 
5,5 m 
Lippuvaltion hallinto voi vaatia tai sallia muut välimatkat ilmaisimien ominaisuudet 
osoittavien koetietojen perusteella. 
.6 On vältettävä järjestelmään kuuluvien sähköjohtojen vetämistä keittiöiden, 
koneistotilojen ja muiden erittäin paloherkkien ja suljettujen tilojen kautta, 
paitsi kun se on välttämätöntä tällaisten tilojen palonhavaitsemista tai 
palohälytystä varten tai sopivaan voimanlähteeseen kytkemistä varten. 
.3 Mitoitusvaatimukset 
.1 Järjestelmä ja laitteet on mitoitettava sopivalla tavalla kestämään 
syöttöjännitteen vaihtelua ja kytkentähuippuja, ympäröivän lämpötilan 
muutoksia, tärinää, kosteutta, iskuja, törmäyksiä ja korroosiota, joita 
aluksissa esiintyy tavanomaisesti. 
.2 Asuntotilojen portaikkoihin, käytäviin ja varauloskäynteihin asennettavien 
savunilmaisimien on kohdan .2.2 mukaisesti todistetusti toimittava ennen 
kuin savuvoimakkuus ylittää 12,5 % täydellisestä läpinäkymättömyydestä 
73 
metrin matkalla, mutta ei ennen kuin savuvoimakkuus ylittää 2 % täydelli­
sestä läpinäkymättömyydestä metrin matkalla. 
Muihin tiloihin asennettavien savunilmaisimien on lippuvaltion 
viranomaista tyydyttävällä tavalla toimittava herkkyysalueella siten, että 
ilmaisimien ali- tai yliherkkyys voidaan välttää. 
.3 Lämpöilmaisimien on todistetusti toimittava ennen kuin lämpötila ylittää 
78 °C mutta ei ennen kuin lämpötila on 54 °C lämpötilan kohotessa näihin 
lukemiin alle l°C:n minuuttivauhdilla. Kun lämpötila nousee tätä 
nopeammin, lämpöilmaisimen on toimittava lämpötilarajoissa lippuvaltion 
viranomaista tyydyttävällä tavalla siten, että ilmaisimien ali- tai yliherk­
kyys voidaan välttää. 
.4 Lämpöilmaisimissa sallittua toimintalämpötilaa voidaan nostaa 30 °C :ta 
yläosan enimmäislämpötilaa korkeammaksi kuivaushuoneissa ja vastaavissa 
tiloissa, joissa tavallisesti on korkea ympäröivä lämpötila. 
10 Polttoöljyn, voiteluöljyn ja muiden palavien öljyjen järjestelyt (R 15) 
.1 Rajoitukset öljyn käytössä polttoaineena 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Käytettäessä öljyä polttoaineena on noudatettava seuraavia rajoituksia: 
.1 Polttoöljyä, jonka syttymispiste on alle 60 °C, ei saa käyttää, ellei sitä 
ole erikseen tässä kohdassa sallittu. 
.2 Varageneraattoreissa saa käyttää polttoöljyä, jonka syttymispiste on yli 
43 °C 
.3 Lippuvaltion hallinto voi kuitenkin sallia yleisesti käytettäväksi 
polttoöljyä, jonka syttymispiste on alle 60 °C mutta yli 43 °C sillä 
edellytyksellä, että toteutetaan sen mukaan tarvittavia 
lisävarotoimenpiteitä ja että tilassa, jossa tällaista polttoainetta 
säilytetään tai käytetään, lämpötila ei saa nousta 10 °C:ta polttoaineen 
leimahduspistettä lähemmäksi. 
Öljyjen syttymispiste on määritettävä hyväksytyn suljetun 
kuppimenetelmän avulla. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.2 Polttoöljyjärjestelyt 
Aluksessa, jossa käytetään polttoöljyä, on järjestelyjen oltava polttoöljyn 
varastointia, jakelua ja käyttöä varten sellaiset, että aluksen ja aluksessa olevien 
henkilöiden turvallisuus voidaan taata, ja niiden on täytettävä ainakin seuraavat 
vaatimukset: 
.1 Kuumennettua öljyä, jonka paine on yli 0,18 N/mm2, sisältävän 
polttoöljyjärjestelmän mitään osaa ei saa mahdollisuuksien mukaan sijoittaa 
sellaiseen paikkaan, jossa vioittumisia ja vuotoja ei voida helposti havaita. 
Polttoöljyjärjestelmään kuuluvien tällaisten osien ympärillä on 
koneistotilassa oltava riittävä valaistus. 
.2 Koneistotilojen ilmanvaihdon on kaikissa tavanomaisissa olosuhteissa 
oltava riittävä estämään öljyhöyryn kerääntyminen. 
74 
.3 Polttoöljy tankkien on mahdollisuuksien mukaan oltava osa aluksen 
rakennetta ja ne on sijoitettava koneistotilojen ulkopuolelle. Kun 
polttoöljytankkeja, lukuun ottamatta kaksoispohjatankkeja, on välttämättä 
sijoitettava koneistotilojen viereen tai niiden sisäpuolelle, on vähintään 
yhden tankkien pystysivun yhdyttävä koneistotilan rajapinnassa ja tankeilla 
on mieluiten oltava yhteinen rajapinta kaksoispohjatankkien kanssa ja 
koneistotilan kanssa yhteisen rajapinnan pinta-alan on oltava mahdollisim­
man pieni. Jos tällaisia tankkeja on koneistotilojen rajapintojen 
sisäpuolella, niissä ei saa olla sellaista polttoöljyä, jonka syttymispiste on 
alle 60 °C Erillisten polttoöljytankkien käyttöä on yleensä vältettävä ja se 
on kiellettyä koneistotiloissa. 
.4 Mitään öljytankkia ei saa sijoittaa paikkaan, jossa niiden aiheuttama valu­
minen tai vuoto aiheuttaisi vaaratilanteen joutuessaan kuumennetuille 
pinnoille. On toteutettava varotoimenpiteitä sen estämiseksi, että 
paineenalaisena jostain pumpusta, suodattimesta tai lämmityslaitteesta 
mahdollisesti vuotava öljy joutuisi kosketuksiin kuumentuneiden pintojen 
kanssa. 
.5 Jokaiseen polttoöljyputkeen, joka vaurioituessaan saisi aikaan öljyn 
vuotamisen kaksoispohjan yläpuolella sijaitsevista varasto-, selkiämis- tai 
päiväsäiliöistä, on asennettava välittömästi tankin päälle hana tai venttiili, 
joka voidaan sulkea kyseisen tilan ulkopuolella olevasta turvallisesta 
paikasta silloin, kun tulipalo syttyy tällaisten tankkien sijaintitilassa. 
Erityisesti silloin kun syvätankkeja on sijoitettu johonkin akseli- tai 
putkitunneliin tai vastaavaan tilaan, on tankkien päällä oltava venttiilit, 
mutta tulipalon yhteydessä suoritettavaa valvontaa voidaan tehostaa asenta­
malla putkeen tai putkiin venttiili tunnelin tai vastaavan tilan ulkopuolelle. 
Jos tällainen lisäventtiili asennetaan koneistotilaan, sitä on voitava käyttää 
tällaisen tilan ulkopuolella olevasta paikasta. 
.6 Jokaisessa polttoöljytankissa olevan polttoöljyn määrän toteamista varten 
on oltava turvalliset ja tehokkaat laitteet. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Peilausputket eivät saa päättyä sellaisiin tiloihin, joissa peilausputkesta 
valuva öljy saattaisi syttyä. Erityisesti ne eivät saa päättyä matkustaja- tai 
henkilökunnan tiloihin. Yleissääntönä on, että peilausputket eivät saa 
päättyä koneistotilaan. Mikäli lippuvaltion hallinto kuitenkin katsoo, että 
jälkimmäisistä vaatimuksista voidaan poiketa, se voi sallia peilausputkien 
päättymisen koneistotilaan sillä edellytyksellä, että kaikki seuraavat 
vaatimukset täyttyvät: 
.1.1 Lisäksi öljytasoa ilmaisevan mittarin on täytettävä kohdan .2.6.2 
vaatimukset; 
.1.2 Peilausputkien on päätyttävä kauas paloherkkien tilojen 
ulottumattomiin, ellei on toteutettu varotoimenpiteitä kuten tehokkaiden 
näyttöjen asentaminen, sen estämiseksi, että peilausputkien päistä valuva 
polttoöljy joutuisi kosketuksiin syttymislähteen kanssa; 
.1.3 peilausputkien päässä on oltava itsesulkeutuvat sulkulaitteet ja 
sulkulaitteiden alla läpimitaltaan pienet itsesulkeutuvat säätöhanat, joiden 
avulla voidaan ennen sulkulaitteiden avaamista varmistaa, että polttoöljyä 
75 
ei ole läsnä. On myös varmistettava, että säätöhanojen vuotaminen ei 
aiheuta syttymisvaaraa. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.2 Polttoöljytankeissa olevan polttoöljyn määrän toteamisessa voidaan 
sallia muitakin laitteita kuten alakohdassa .2.6.1.1 määrätyt keinot jos ne 
eivät vaadi tankin lävistämistä muualta kuin tankin yläosasta ja jos niiden 
vioittuminen tai tankkien ylitäyttö eivät aiheuta polttoaineen vuotamista. 
.3 Edellä alakohdassa .2.6.2 kuvatut keinot on huollettava kunnollisesti, 
jotta niiden moitteeton toiminta voidaan varmistaa. 
.7 On huolehdittava siitä, että ylipaineen muodostuminen voidaan estää 
kaikissa öljytankeissa tai polttoöljyjärjestelmän kaikissa osissa täyttöputket 
mukaan lukien. Kaikki varaventtiilit ja ilma- tai ylivuotoputket on 
johdettava turvalliseen paikkaan, jossa ei ole öljyn vapautumisen tai 
höyrystymisen aiheuttamaa tulipalon tai räjähdyksen vaaraa. 
.8 Polttoöljyputkien ja niiden venttiilien ja varusteiden on oltava terästä tai 
muuta hyväksyttyä ainetta, mutta taipuisien putkien rajoitettu käyttö 
voidaan sallia. Tällaiset taipuisat putket ja niiden päätekiinnitteet on 
tehtävä hyväksytyistä, palonkestävistä ja riittävän lujista aineista. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.9 Kaikki ulkoiset korkeapaineiset polttoöljyputket, jotka sijaitsevat korkea­
paineisten polttoainepumppujen ja polttoaineinjektorien välissä, on 
suojattava vaippaputkijärjestelmällä, joka kokoaa korkeapaineisen linjan 
vioista tulevan öljyn. Vaippaputkeen kuuluu ulompi putki, jonka sisään 
korkeapaineistettu polttoöljyputki on sijoitettu, muodostaa kiinteän 
kokonaisuuden. Vaippaputkijärjestelmän on sisällettävä laitteet 
öljyvuotojen keräämiseksi ja hälytyksen suorittamiseksi silloin, kun 
polttoöljylinjassa ilmenee vika. 
.10 Kaikki pinnat, joiden lämpötila on yli 220 °C ja joihin vika 
polttoainejärjestelmässä voi vaikuttaa, on eristettävä asianmukaisella 
tavalla. 
.11 Polttoöljy linjat on suojustettava tai muuten sopivalla tavalla suojattava 
siten, että vältetään mahdollisimman hyvin öljyn suihkuaminen tai vuoto 
kuumille pinnoille, koneiston ilmanottoaukkoihin tai muihin 
sytytyslähteisiin. Näissä putkistoissa on liitosten määrä pidettävä 
mahdollisimman vähäisenä. 
.12 OLEMASSAOLEVIEN B-LUOKAN ALUSTEN on täytettävä kohdissa 
.2.9-.2.11 esitetyt vaatimukset viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2003 
paitsi teholtaan enintään 375 kW:n moottoreiden kohdalla, joiden 
polttoaineinjektiopumput vastaavat useammasta kuin yhdestä injektorista, 
voidaan käyttää soveltuvaa suojaamista vaihtoehtoisesti kohdassa .2.9 
tarkoitetun vaippaputkijärjestelmän kanssa. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.3 Voitelujärj estelyt 
76 
Painevoitelujärjestelmissä käytettävän öljyn varastoinnin, jakelun ja käytön 
järjestelyjen on oltava sellaiset, että taataan aluksen ja aluksella olevien 
henkilöiden turvallisuus, ja koneistotiloissa järjestelyjen on täytettävä vähintään 
alakohtien .2.1, .2.4, .2.5, .2.6, .2.7, .2.8, .2.10 ja .2.11 vaatimukset, mutta: 
.1 tämä ei kuitenkaan estä virtauslasien käyttöä voiteluöljyjärjestelmissä, 
mikäli kokeellisesti osoitetaan niillä olevan sopiva palokestävyys. 
Virtauslaseja käytettäessä putki on varustettava venttiilein molemmista 
päistä. Putken alemmassa päässä olevan venttiilin on oltava itsestään 
sulkeutuva. 
.2 koneistotiloissa peilausputket voidaan sallia; alakohtien .2.6.1.1 ja .2.6.1.3 
vaatimuksia ei tarvitse täyttää sillä edellytyksellä, että peilausputkiin on 
asennettu soveltuvat suljinlaitteet. 
.4 Muiden palavien öljyjen järjestelyt 
Voimansiirtolaitteissa, tarkkailu- ja toimintalaitteissa sekä lämmityslaitteissa 
paineellisina käytettävien muiden palavien öljyjen varastoinnin, jakelun ja käytön 
järjestelyjen on oltava sellaiset, että taataan aluksen ja aluksella olevien 
henkilöiden turvallisuus. Paikoissa, joissa on syttymislähteitä, on tällaisten 
järjestelyjen täytettävä vähintään alakohtien .2.4, .2.6, .2.10 ja .2.11 vaatimukset 
sekä lujuuden ja rakenteen osalta alakohtien .2.7 ja .2.8 vaatimukset. 
.5 Ajoittain miehittämättömät koneistotilat 
Kohtien 1-4 vaatimusten lisäksi polttoöljy- ja voiteluöljyjärjestelmien on 
täytettävä seuraavat vaatimukset: 
.1 Jos polttoöljyn päivätankit täyttyvät automaattisesti tai kauko-ohjatusti, on 
käytettävä ylivuodon estäviä laitteita. Muissa palavia nesteitä 
automaattisesti käsittelevissä laitteissa, esim. polttoöljyn puhdistuslaitteet, 
jotka mahdollisuuksien mukaan on asennettava erityiseen puhdistuslaitteita 
ja niiden lämmittimiä varten varattuun tilaan, on oltava ylivuodon estävät 
laitteet 
.2 Jos polttoöljyn päivätankkeihin tai selkiämissäiliöihin on kytketty 
lämmitysjärjestelmiä, varustukseen on kuuluttava korkean lämpötilan 
ilmaiseva hälytysjärjestelmä, mikäli polttoöljyn syttymispiste saattaa 
ylittyä. 
.6 Syttyvien öljyjen kuljetuskielto keulapiikin tankeissa 
Polttoöljyä, voiteluöljyä ja muita syttyviä öljyjä ei saa kuljettaa keulapiikin 
tankeissa. 
77 
11 Palomiehen varusteet (R 17) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Palomiehen varusteisiin kuuluu: 
.1.1 Henkilökohtaiset varusteet: 
.1 Suojavaatetus sellaisesta aineesta, joka suojaa ihoa palon synnyttämältä 
lämpösäteilyltä ja höyrystä aiheutuvilta palovammoilta ja 
polttohaavoilta. Ulkopinnan on oltava vettähylkivä. 
.2 Saappaat ja käsineet kumista tai muusta sähköä johtamattomasta 
aineesta. 
.3 Jäykkärakenteinen kypärä, joka antaa tehokkaan suojan iskuja vastaan. 
.4 Hyväksyttyä tyyppiä oleva varmuussähkölamppu (käsilyhty), jonka 
valaisuaika on vähintään kolme tuntia. 
.5 Tarkoituksenmukainen kirves. 
.1.2 Hyväksyttyä tyyppiä oleva hengityslaite, jonka on oltava joko: 
.1 savukypärä tai savunaamari, johon kuuluu sopiva ilmapumppu ja niin 
pitkä ilmaletku, että se ulottuu avokannelta lastiruumien tai 
koneistotilojen kaikkiin kohtiin silloin, kun letku kulkee luukkujen ja 
oviaukkojen kautta esteettömästi. Jos tämän alakohdan mukaisesti 
tarvitaan yli 36 m pitkä ilmaletku, on lisäksi oltava itsenäinen 
ilmahengityslaite; tai 
.2 itsenäinen paineilmahengityslaite (SCBA), jonka säiliöiden sisältämän 
ilman tilavuus on vähintään 1200 1, tai muu itsenäinen hengityslaite, 
joka toimii vähintään 30 minuuttia. Jokainen SCBA on varustettava 
täysin täytetyillä varasäiliöillä, joiden ylimääräinen varastointikyky on 
vähintään 2400 1 vapaata ilmaa paitsi: 
(i) Jos aluksella on viisi SCBA:ta tai useampia niitä vapaan ilman 
kokonaisvarastointikyvyn ei tarvitse nousta yli 9600 litran; tai 
(ii) Jos aluksella on varusteet täydellä paineella ja saasteettomalla 
ilmalla tapahtuvaa ilmasäiliöiden uudelleen täyttöä varten , 
jokaisen täysin täytetyn SCBA:n ylimääräisen varastointikyvyn on 
oltava vähintään 1220 1 vapaata ilmaa eikä aluksessa vaadittavan 
vapaan ilman ylimääräisen varastointikyvyn kokonaismäärän 
tarvitse ylittää 4800 litraa. 
Kaikkien SCBA:n sylintereiden on oltava vaihtokelpoisia keskenään. 
.2 Jokaista hengityslaitetta varten on oltava riittävän pitkä ja luja tulenkestävä 
turvaköysi, joka voidaan kiinnittää säppihaalla laitteen kantohihnoihin tai, jotta 
vältyttäisiin hengityslaitteen irtoamiselta käytettäessä turvaköyttä, erilliseen vyöhön. 
.3 Kaikissa uusissa B-, C- ja D-LUOKKIEN aluksissa ja kaikissa olemassaolevissa B-
LUOKAN aluksissa on oltava vähintään kahdet palomiehen varusteet. 
.1 Lisäksi silloin, kun kaikkien matkustaja- ja työskentelytilojen kokonaispituudet 
ovat tällaisia tiloja käsittävällä kannella vähintään 80 m, tai jos tällaisia kansia 
on useampi, sellaisella kannella, jolla kyseinen kokonaispituus on suurin, on 
oltava kahdet palomiehen varusteet ja kahdet henkilökohtaiset varuste-erät 
kutakin tällaisen kokonaispituuden tai sen osan 80 m:n kokonaisuutta kohden. 
Aluksiin, joiden matkustajamäärä on vähintään 36, on varattava kahdet 
78 
ylimääräiset palomiehen varusteet kutakin pystysuuntaista päävyöhykettä kohden, 
paitsi portaikoissa, jotka muodostavat erillisen pystysuuntaisen päävyöhykkeen, ja 
pituudeltaan rajoitetuissa aluksen etu- ja takaosassa sijaitsevissa pystysuuntaisissa 
päävyöhykkeissä, jotka eivät käsitä asuntotiloja vaan ainoastaan erilaisia 
varastoja, valvonta-asemia, luokkaan (10) kuuluvia tiloja, saniteettitiloja ja muita 
sellaisia tiloja, joista tulipalo voi saada vain hyvin epätodennäköisesti alkunsa. 
.2 Aluksissa, joiden matkustajamäärä on vähintään 36, on kutakin 
hengityslaiteparia kohden varattava yksi sumutinlaite, jota säilytetään tällaisen 
laitteen yhteydessä. 
.4 Palomiehen varusteet tai henkilökohtaiset varuste-erät on säilytettävä siten, että ne 
ovat helposti ulottuvilla ja käyttövalmiina, ja kun aluksessa on useampia kuin yhdet 
palomiehen varusteet tai useampi kuin yksi henkilökohtainen varuste-erä, ne on 
sijoitettava toisistaan erillään oleviin paikkoihin. Kussakin paikassa on oltava vähintään 
yhdet palomiehen varusteet tai yksi henkilökohtainen varuste-erä. 
12 Erinäisiä määräyksiä (R 18) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Kun sähköjohtoja, putkia, kuiluja, kanavia, jne. tai vyötteitä, palkkeja tai muita 
rakenneosia viedään "A"-luokan rajapintojen lävitse, on ryhdyttävä 
toimenpiteisiin, siinä määrin kuin on se järkevää ja mahdollista toteuttaa, sen 
varmistamiseksi, että paloturvallisuus ei toiminnan vuoksi heikkene. 
.2 Kun "B'Muokan rajapintoihin on tehty aukkoja sähköjohtojen, putkien, kuilujen, 
kanavien, jne. läpivientiä varten tai ilmanvaihtoventtiilin, valaisimen tai 
vastaavien laitteiden asentamisen takia, on ryhdyttävä toimenpiteisiin, siinä 
määrin kuin se on järkevää ja mahdollista toteuttaa, sen varmistamiseksi, että 
paloturvallisuus ei toiminnan vuoksi heikkene. 
.3 "A"- tai "B'Muokan rajapintojen läpi kulkevien putkien on oltava hyväksyttyä 
ainetta, ottaen huomioon lämpötilan, jonka tällaisten rajapintojen vaaditaan 
kestävän. 
.4 Asunto- ja työskentelytiloissa sekä valvonta-asemilla öljyn tai muiden syttyvien 
nesteiden johtamiseen tarkoitettujen putkistojen on oltava tähän tarkoitukseen 
soveltuvasta aineesta valmistettuja tulipalon osalta. 
.5 Kuumuudessa helposti kelvottomiksi tulevia aineita ei saa käyttää ulkolaidassa 
olevissa valumisputkissa, saniteettiviemäreissä eikä muissa poistoputkissa, jotka 
ovat lähellä vesiviivaa ja joissa palon yhteydessä syntynyt vika lisäisi vuoto­
vaaraa. 
.6 Mikäli sähkölämmittimiä käytetään, niiden on oltava kiinteitä ja niiden rakenteen 
on oltava sellainen, että palovaara on mahdollisimman pieni. Sähkölämmittimissä 
ei saa olla sellaisia elementtejä, joista tuleva lämpö voi kärventää tai sytyttää 
tuleen vaatteita, verhoja tai muita vastaavia materiaaleja. 
.7 Kaikki jätesäiliöt on valmistettava palamattomista aineista siten, että sivuilla tai 
pohjassa ei ole aukkoja. 
.8 Tiloissa, jonne öljytuotteita voi päästä, on eristeaineiden pintojen oltava öljyä tai 
öljyhöyryjä imemättömiä. 
79 
.9 Maalien ja syttyvien nesteiden säilytykseen tarkoitetut lokerot on suojattava 
hyväksytyllä palonsammutusjärjestelmällä. 
13 Palonvalvonta ja paloharjoitukset (R 20) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
. 1 Kaikissa aluksissa on oltava pysyvästi esillä aluksen henkilökuntaa varten 
aluksen yleissuunnittelua kuvaava piirros, joista ilmenevät kunkin kannen osalta 
selkeällä tavalla valvonta-asemat, "A"-luokan rajapintoihin kuuluvat eri 
tulilohkot, "B'Muokan rajapintoihin kuuluvat lohkot sekä palonhavaitsemis- ja 
palohälytysjärjestelmään kuuluvat laitteistot, sprinklerijärjestelmä, 
palonsammutusjärjestelmät, kulkureitit eri osastoihin, kannet jne. sekä 
ilmastointijärjestelmä mukaan lukien tuulettimien valvontapaikat, savupeltien 
sijainti sekä kussakin lohkossa toimivien tuulettimien tunnistenumerot. 
Vaihtoehtoisesti edellä mainitut yksityiskohdat voidaan esittää opaskirjassa, jonka 
jäljennös on annettava jokaiselle aluksen henkilökunnan jäsenelle ja yksi 
jäljennös varattava alukselle aina ulottuville. Piirrokset ja opaskirjat on pidettävä 
ajan tasalla ja muutokset on kirjattava niihin mahdollisimman pian. Tällaiset 
piirrokset ja opaskirjat on laadittava lippuvaltion virallisella kielellä. Jos kieli ei 
ole englanti tai ranska, on mukaan sisällytettävä käännös toiselle näistä kielistä. 
Jos alus toimii toisen jäsenvaltion kotimaanliikenteessä, on mukaan sisällytettävä 
myös käännös kyseisen isäntävaltion viralliselle kielelle siinä tapauksessa, että 
kyseinen virallinen kieli ei ole englanti tai ranska. 
Lisäksi aluksen kaikkien laitteiden ja järjestelmien huoltoon ja toimintaan 
liittyvät ohjeet, jotka koskevat palontorjuntaa- ja sammutusta, on säilytettävä 
yksissä kansissa käyttövalmiina ja helposti ulottuvilla. 
.2 Kaikissa aluksissa on oltava pysyvästi varastossa kaksoiskappale 
palonvalvontakaavioista tai kaaviot sisältävästä opaskirjasta 
tarkoituksenmukaisella tavalla merkityssä vesitiiviissä tilassa satamassa toimivan 
palontorjuntahenkilökunnalle varatun kansihytin ulkopuolella. 
.3 Paloharjoituksia on järjestettävä SOLAS-yleissopimuksen säännön 111/18 
määräysten mukaisesti. 
80 
14 Palonsammutusvälineiden saatavuus (R 21) 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
Palonsammutusvälineet on pidettävä järjestyksessä ja välittömästi saatavilla kaikkina 
aikoina. 
OSA B) PALOTURVALLISUUSTOIMENPITEET 
1 Rakenne (R 23) 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Runko, ylärakenteet, rakenteeseen kuuluvat laipiot, kannet ja kansirakennukset on 
tehtävä teräksestä tai muusta vastaavasta aineesta4. Säännössä 11-2/A/2.7 esitetyn 
terästä tai muuta vastaavaa ainetta koskevan määritelmän soveltamiseksi on 
"sovellettavan tulelle altistuksen" oltava 4 ja 5 sääntöjen taulukoiden tiiviys- ja 
eristysarvojen mukainen. Esimerkiksi, kun rajapinnalla, kuten kansilla tai 
kansirakennusten sivulla ja päädyillä, sallitaan 'B-0'-palonkestävyys, on 
'sovellettavan tulelle altistuksen' oltava puoli tuntia. 
.2 Kuitenkin, jos rakenteen jokin osa on alumiiniseosta, sovelletaan seuraavia 
määräyksiä: 
.1 A- ja B-luokkien rajapinnoissa, lukuun ottamatta rakennetta, joka ei ole 
kantava, on alumiiniseosteisten osien eristyksen oltava sellainen, että 
rakenteen sisäosan lämpötila ei nouse enemmän kuin 200°C (360°F) 
ympäristön lämpötilaa korkeammaksi minään hetkenä sovellettavan tulelle 
altistuksen aikana tavanomaisessa polttokokeessa. 
.2 Pelastusveneiden ja pelastuslauttojen säilytys-, vesillelasku- ja veneisiin ja 
lauttoihin siirtymistä varten olevien alueiden sekä A- ja B-luokkien 
rajapintojen kannattamiseen vaadittavien pilareiden, palkkien ja muiden 
rakenneosien alumiiniseosteisten osien eristykseen on kiinnitettävä erityistä 
huomiota sen varmistamiseksi, että: 
.1 sellaisille osille, jotka kannattavat pelastusvene- ja pelastuslautta-alueita 
sekä A-luokan rajapintoja, tämän säännön .2.1 kohdassa vahvistettu 
lämpötilan nousun rajoittaminen on voimassa yhden tunnin ajan, ja 
.2 sellaisille osille, jotka vaaditaan kannattamaan B-luokan rajapintoja, 
tämän säännön .2.1 kohdassa vahvistettu lämpötilan nousun 
rajoittaminen on voimassa puolen tunnin ajan. 
Muista aineista kuin teräksestä, kuten alumiinista tai kuituvahvistetusta muovista, 
rakennettuihin aluksiin voidaan tämän kappaleen sääntöjen sijasta vastaavana 
paloturvallisuusnormina käyttää nopeakulkuisista aluksista annetun koodin 7 luvun 
määräyksiä, jos niitä sovelletaan kokonaisuudessaan. 
81 
.3 Koneistotilojen yläpuolella olevat kannet ja konekuilut on rakennettava 
teräksestä ja eristettävä riittävästi, ja niissä mahdollisesti olevat aukot on 
palon leviämisen estämiseksi järjestettävä ja suojattava asianmukaisesti. 
2 Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet (R 24) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1.1 Jos aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, on runko, ylärakenteet ja 
kansirakennukset jaettava pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin A-60 -luokan 
rajapinnoilla. Askelmien ja syvennysten määrä on pidettävä mahdollisimman 
pienenä, mutta tarvittaessa niiden on oltava myös A-60 -luokan rajapintoja. 
Jos avoin kansitila, saniteettitila tai tankki, myös polttoöljytankki, tyhjä tila tai 
apukoneistotila, jossa tulipalon vaara on vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, on 
osaston yhdellä sivulla, luokaksi voidaan alentaa A-0. 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1.2 Jos uuden B-, C- tai D-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36, ja jos 
olemassaolevan B-luokan aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, on 
runko, ylärakenteet ja kansirakenteet jaettava asunto- ja ruokailutilojen osalta 
pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin A-luokan rajapinnoilla. 
Näiden rajapintojen eristy sarvoj en on oltava 5 säännön taulukkojen mukaiset. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.2 Pystysuuntaisia päävyöhykkeitä laipiokannen yläpuolella rajoittavien laipioiden 
on mahdollisuuksien mukaan oltava välittömästi laipiokannen alapuolella olevien 
vesitiiviiden osastoimislaipioiden jatkona. Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden 
leveyttä ja pituutta voidaan lisätä enintään 48 metriin saakka, jotta 
pystysuuntaisten päävyöhykkeiden päät saadaan kohdakkain vesitiiviiden 
osastoimislaipioiden kanssa tai jotta saataisiin koko pystysuuntaisen 
päävyöhykkeen pituinen julkinen tila, jos pystysuuntaisen päävyöhykkeen 
kokonaisala on enintään 1 600 m2 millä kannella tahansa. Pystysuuntaisen 
päävyöhykkeen pituus tai leveys vastaa laipioita rajoittavien äärimmäisten 
kohtien enimmäisetäisyyttä. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET. JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36: 
.3 Näiden laipioiden on ulotuttava kannelta kanteen ja ulkolaidoitukseen tai muihin 
rajapintoihin. 
.4 Jos pystysuuntainen päävyöhyke on jaettu vaakasuuntaisilla A-luokan 
rajapinnoilla vaakasuuntaisiin vyöhykkeisiin tarkoituksenmukaisen rajan 
muodostamiseksi aluksen sprinklereillä varustettujen ja niitä ilman olevien 
vyöhykkeiden välille, on rajapintojen "ulotuttava pystysuuntaisen päävyöhykkeen 
82 
muodostavien vierekkäisten laipioiden välille sekä aluksen ulkolaidoitukseen tai 
muihin ulkopintoihin ja ne on eristettävä 5.2 taulukossa esitettyjen paloeristys- ja 
palonkestävyy sarvoj en mukaisesti. 
.5 .1 Erityisiä tarkoituksia varten suunnitelluissa aluksissa, kuten auto- ja 
junalautoissa, joissa pystysuuntaisten päävyöhykkeiden muodostavien 
laipioiden sijoittaminen tekisi aluksen käytön aiottuun tarkoitukseen 
mahdottomaksi, on vastaava suoja saavutettava jakamalla tila 
vaakasuuntaisiin vyöhykkeisiin. 
.2 Kuitenkin, jos aluksessa on erityistiloja, on tällaisen tilan oltava säännön 
II-2/B/14 mukainen ja jos tällaisen määräyksen mukaisuuden täyttäminen 
olisi ristiriidassa tämän osan muiden vaatimusten kanssa, noudatetaan II-
2/B/14 säännön vaatimuksia. 
3 Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä (R 25) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1.1 Jos aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, kaikkien laipioiden, joiden ei 
vaadita olevan A-luokan rajapintoja, on oltava vähintään B- tai C-luokkien 
rajapintoja, kuten 4 säännön taulukoissa määrätään. 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1.2 Jos aluksen matkustajamäärä on enintään 36, kaikkien asunto- ja ruokailutilojen 
laipioiden, joiden ei tarvitse olla A-luokan rajapintoja, on oltava vähintään B- tai 
C-luokkien rajapintoja, kuten 5 säännön taulukoissa määrätään. 
.1.3 Kaikki tällaiset rajapinnat voidaan päällystää palavilla aineilla 8 säännön 
määräysten mukaisesti. 
UUDET B-. C JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.2 Jos uuden B-, C- tai D-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36 ja jos 
olemassaolevan B-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36, kaikkien 
käytävälaipioiden, joiden ei vaadita olevan A-luokkaa, on oltava B-luokan 
rajapintoja, jotka ulottuvat kannelta kanteen, lukuun ottamatta seuraavia 
tapauksia: 
.1 kun laipion molemmille puolille on asennettu jatkuvat B-luokan välikatot 
ja/tai vuoraukset, on jatkuvan välikaton tai vuorauksen takana olevan 
laipion osan oltava ainetta, joka paksuutensa ja koostumuksensa puolesta 
on hyväksyttävissä B-luokan rajapintojen rakenteessa, mutta joiden 
vaaditaan täyttävän B-luokan palonkestävyysvaatimukset vain siinä määrin 
kuin tämä on järkevää ja käytännöllistä. 
.2 kun alus on suojattu säännössä 11-2/A/8 olevien määräysten mukaisella 
automaattisella sprinklerijärjestelmällä, B-luokan aineista tehdyt 
käytävälaipiot voivat päättyä käytävän välikattoon, jos tällainen välikatto 
83 
on ainetta, joka paksuutensa ja koostumuksensa on hyväksyttävissä B-
luokan rajapintojen rakenteessa. 
Sen estämättä mitä 4 ja 5 säännössä määrätään, tällaisten laipioiden ja 
välikattojen vaaditaan täyttävän B-luokan palonkestävyysvaatimukset 
ainoastaan siinä määrin kuin tämä on järkevää ja käytännöllistä. Kaikkien 
tällaisissa laipioissa olevien ovien ja niiden kehyksien on oltava 
palamatonta ainetta, ja ne on rakennettava ja asennettava paikoilleen siten, 
että saadaan aikaan tehokas tulenkestävyys. 
.3 Käytä välaipioita lukuun ottamatta kaikkien laipioiden, joiden vaaditaan olevan B-
luokan rajapintojen, on ulotuttava kannelta kanteen sekä ulkolaidoitukseen tai 
muihin rajoittaviin pintoihin, jollei laipion molemmille puolille asennetut 
jatkuvat B-luokan välikatot tai vuoraukset ole yhtä tulenkestäviä kuin laipio, 
jolloin laipio voi päättyä jatkuvaan välikattoon tai vuoraukseen. 
4 Laipioiden ja kansien palonkcstävyys uusissa aluksissa, joiden 
matkustajamäärä on suurempi kuin 36 (R 26) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Laipioiden ja kansien vähimmäispalonkestävyyden on oltava 4.1 ja 4.2 taulukon 
mukainen ja sen on noudatettava toisaalla tässä osassa mainittuja laipioiden ja 
kansien palonkestävyyttä koskevia erityismääräyksiä. 
.2 Taulukoita sovellettaessa on noudatettava seuraavia vaatimuksia: 
.1 Jäljempänä 4.1 taulukkoa sovelletaan laipioihin, jotka eivät rajoita 
pystysuuntaisia päävyöhykkeitä tai vaakasuuntaisia vyöhykkeitä. 
Jäljempänä 4.2 taulukkoa sovelletaan kansiin, jotka eivät muodosta pykäliä 
pystysuuntaisissa päävyöhykkeissä eivätkä rajoita vaakasuuntaisia 
vyöhykkeitä. 
.2 Vierekkäisten tilojen välisten rajapintojen sopivan palonkestävyysarvon 
määrittämiseksi tilat luokitellaan niiden palovaaran mukaan luokkiin 1-14, 
kuten jäljempänä määrätään. Kun tilan sisältö ja käyttö ovat sellaiset, että 
syntyy epäilyä sen luokittelemisesta tämän säännön mukaisesti, on sitä 
pidettävä tilana, jolla on soveltuvista tilaluokista tiukimmat 
rajapintavaatimukset. Kunkin luokan nimike on tarkoitettu pikemminkin 
tyypilliseksi kuin rajoittavaksi. Kutakin luokkaa ennen suluissa ilmaistu 
numero tarkoittaa sovellettavaa sarake- tai rivinumeroa taulukossa. 
(1) Valvonta-asemat 
Tilat, joissa on tehon tai valaistuksen varalähteitä. 
Ohjaamo ja karttahuone. 
Tilat, joissa on aluksen radiolaitteita. 
Palonsammutus- ja palonvalvontahuoneet sekä palonseuranta-
asemat. 
Kuljetuskoneistotilan ulkopuolella oleva kuljetuskoneiston 
valvomo. 
Tilat, joissa on keskitettyjä palohälytyslaitteita. 
Tilat, joissa on keskitettyjä varakuulutusasemia ja -laitteita. 
84 
(2) Portaikot 
Matkustajia ja aluksen henkilökuntaa varten olevat sisäportaikot, 
hissit ja liukuportaat (muut kuin ne, jotka ovat kokonaan 
koneistotilojen sisällä) ja niihin liittyvät kuilut. 
Tässä yhteydessä portaikkoa, joka on suljettu ainoastaan yhdellä 
tasolla, on pidettävä osana sitä tilaa, josta sitä ei ole erotettu palo-
ovella. 
(3) Käytävät 
Matkustajien ja aluksen henkilökunnan käytävät. 
(4) Evakuointiasemat ja pelastautumisreitit ulkona 
Pelastusalusten kiinnitysalue. 
Avokansitilat ja suljetut kävelytilat, jotka muodostavat asemat, 
joissa pelastusveneisiin ja -lauttoihin siirrytään ja joista nämä 
lasketaan. 
Kokoontumisasemat sisällä ja ulkona. 
Ulkona olevat portaat ja pelastautumisreitteinä käytettävät 
avokannet. 
Aluksen sivu vesirajaan asti kevyimmässä merikelpoisuustilassa, 
ylärakenteet ja kansirakennuksen sivut, jotka sijaitsevat sen 
aseman alapuolella ja vieressä, josta noustaan pelastuslauttoihin ja 
liukurataan. 
(5) Avokansitilat 
Avokansitilat ja suljetut kävelytilat, joissa ei ole asemia, joissa 
pelastusveneisiin ja -lauttoihin siirrytään ja joista nämä lasketaan. 
Ilmatilat (ylärakenteiden ja kansirakennusten ulkopuolella oleva 
tila). 
(6) Asuntotilat, joissa palovaara on vähäinen 
Hytit, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara on rajoitettu. 
Toimistot ja lääkintätilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden 
palovaara on rajoitettu. 
Julkiset tilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara on 
rajoitettu ja joiden kansipinta-ala on pienempi kuin 50 m2. 
(7) Asuntotilat, joissa palovaara on kohtalainen 
Luokassa 6 mainitut tilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden 
palovaara ei ole rajoitettu 
Julkiset tilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara on 
rajoitettu ja joiden kansipinta-ala on vähintään 50 m2. 
Asuntotilojen erilliset kaapit ja pienet varastohuoneet, joiden ala 
on pienempi kuin A m2 (ja joissa ei säilytetä palavia nesteitä). 
Myymälät. 
Elokuvahuoneet ja filmien säilytystilat. 
Erikoiskeittiöt (joissa ei ole avoliekkiä) 
Siivousvälinekomerot (joissa ei säilytetä palavia nesteitä). 
Laboratoriot (joissa ei säilytetä palavia nesteitä). 
Apteekit. 
Pienet kuivaushuoneet (kansipinta-ala enintään 4 m2). 
Arvoesineiden säilytystilat. 
Leikkaussalit. 
85 
(8) Asuntotilat, joissa palovaara on suurehko 
Kokoontumistilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara 
ei ole rajoitettu ja joiden kansipinta-ala on vähintään 50 m2. 
Parturiliikkeet ja kauneussalongit. 
(9) Saniteetti- ja sen kaltaiset tilat 
Yhteiset saniteettitilat, suihkuhuoneet, kylpyhuoneet, WC:t jne. 
Pienet pesulat. 
Sisäuima-altaan alue. 
Erilliset asuntotilojen keittokomerot, joissa ei ole keittovälineitä. 
Erillisiä saniteettitiloja pidetään osana sitä tilaa, jossa ne 
sijaitsevat. 
(10) Tankit, tyhjät tilat ja apukoneistotilat, joissa palovaara on 
vähäinen tai sitä ei ole ollenkaan 
Osan aluksen rakenteesta muodostavat vesitankit. 
Tyhjätilat ja kuivatankit. 
Apukoneistotilat, joissa ei ole painevoitelujärjestelmällä 
varustettua koneistoa ja joissa palavien aineiden säilytys on 
kielletty, kuten: 
ilmanvaihto- ja ilmastointikonehuoneet; 
vintturihuone; peräsinkonehuone; vakainhuone; 
sähkömoottorihuone; huoneet, joissa on 
lohkokytkintauluja ja puhtaasti sähköisiä laitteita, 
lukuun ottamatta öljytäytteisiä sähkömuuntajia (yli 
10 kV A); akselitunnelit ja putkitunnelit; tilat 
pumpuille ja jäähdytyskoneistolle (jotka eivät 
käsittele tai käytä palavia nesteitä). 
Edellä mainittuja tiloja palvelevat suljetut kuilut. 
Muut suljetut kuilut, kuten putki- ja kaapelikuilut. 
(11) Apukoneistotilat, lastitilat, lasti- ja muut öljytankit sekä muut 
niiden kaltaiset tilat, joissa palovaara on kohtalainen 
Lastiöljytankit. 
Lastiruumat, lastikuilut ja -luukut. 
Kylmähuoneet. 
Polttoöljytankit (jos ne on asennettu erilliseen tilaan, jossa ei ole 
koneistoa). 
Akselitunnelit ja putkitunnelit, joissa saa säilyttää palavia aineita. 
Luokan 10 apukoneistotilat, joissa on painevoitelujärjestelmällä 
varustettu koneisto tai joissa saa säilyttää palavia aineita. 
Polttoöljytäyttöasemat. 
Tilat, joissa on öljytäytteisiä sähkömuuntajia (yli 10 kV A). 
Tilat, joissa on teholtaan enintään 110 kW:n polttomoottoria 
käyttäviä generaattoreita, sprinklereitä, hajasuihkulaitos- tai 
palopumppuja, pilssipumppuja jne. 
Edellä mainittuja tiloja palvelevat kuilut. 
(12) Koneistotilat ja pääkeittiöt 
Pääkoneistohuone (lukuun ottamatta sähkömoottorihuoneita) ja 
höyrykattilahuoneet. 
86 
Muut kuin luokkien 10 ja 11 apukoneistotilat, joissa on 
polttomoottorikoneisto tai muita laitteita, joilla poltetaan, 
kuumennetaan tai pumpataan öljyä. 
Pääkeittiöt ja niihin liittyvät aputilat. 
Edellä mainittuihin tiloihin johtavat kuilut ja konekuilut. 
(13) Varastohuoneet, työpajat, keittokomerot jne. 
Suurimmat keittokomerot, jotka eivät ole keittiöiden yhteydessä. 
Pääpesula. 
Suuret kuivaushuoneet (kansipinta-ala suurempi kuin 4 m2) 
Sekalaiset varastot. 
Posti- ja matkatavarahuoneet. 
Jätehuoneet. 
Työpajat (jotka eivät ole osana koneistotiloja, keittiötä jne.). 
Lukittavat lokerot ja varastohuoneet, joiden pinta-ala on suurempi 
kuin 4 m2, lukuun ottamatta tiloja, joissa saadaan säilyttää palavia 
nesteitä. 
(14) Muut tilat, joissa säilytetään palavia nesteitä 
Valaisinhuoneet. 
Maali huoneet. 
Varastohuoneet, joissa on palavia nesteitä (myös värjäysaineita, 
lääkkeitä jne.) 
Laboratoriot (joissa säilytetään palavia nesteitä). 
.3 Jos kahden tilan välisen rajapinnan palonkestävyydelle annetaan ainoastaan 
yksi arvo, sovelletaan tätä arvoa kaikissa tapauksissa. 
.4 Jos rajapinnan kohdalla on taulukossa ainoastaan viiva, sille ei ole mitään 
erityisiä materiaalia tai kestävyyttä koskevia vaatimuksia. 
.5 Lippuvaltion hallinto määritti luokan 5 tilojen osalta sovelletaanko 4.1 
taulukon eristysarvoja kansirakennusten ja ylärakenteiden päihin ja 
sovelletaanko 4.2 taulukon eristysarvoja yläkansiin. Missään tapauksessa 
4.1 ja 4.2 taulukon luokkaa 5 koskevat vaatimukset eivät edellytä sellaisten 
tilojen sulkemista, joita lippuvaltion hallinnon mielestä ei tarvitse sulkea. 
Kansien tai laipioiden jatkuvien B-luokan välikattojen tai vuorausten voidaan 
hyväksyä vaikuttavan kokonaisuudessaan tai osittain rajapinnan vaadittuun 
eristykseen tai kestävyyteen. 
Hyväksyessään rakenteellisen palonsuojelun yksityiskohtia lippuvaltion hallinnon 
on otettava huomioon lämmönsiirtymisen vaara vaadittujen lämmönsiirtymistä 
estävien rajapintojen liitos- ja päätykohdissa. 
87 
4.1 ja 4.2 taulukkoa koskevat huomautukset 
a Kun vierekkäiset tilat kuuluvat samaan luokkaan ja taulukossa esiintyy yläviite a, 
ei tällaisten tilojen välille tarvitse asentaa laipiota tai kantta, jos se lippuvaltion 
hallinnon mielestä on tarpeeton. Esimerkiksi luokassa 12 laipiota ei tarvitse 
vaatia keittiön ja sen yhteydessä olevan keittokomeron välille, jos keittokomeron 
laipiot ja kannet täyttävät keittiön rajapintojen palonkestävyysvaatimukset. Kui­
tenkin laipiota vaaditaan keittiön ja koneistotilan välille, vaikka kumpikin tila 
kuuluisi luokkaan 12. 
b. Aluksen sivu vesirajaan asti kevyimmässä merikelpoisuustilassa, ylärakenteet ja 
kansirakennuksen sivut, jotka sijaitsevat sen aseman alapuolella ja vieressä, josta 
noustaan pelastuslauttaan ja liukurataan, voidaan lieventää luokkaan A-30. 
c. Jos yleiset käymälät on asennettu täysin porraskuilun sisälle, yleisen käymälän 
laipio voi porraskuilun sisällä olla palonkestävyydeltään B-luokkaa. 
88 
Taulukko 4.1 - Laipiot, jotka eivät rajoita pystysuuntaisia päävyöhykkeitä eivätkä vaakasuuntaisia vyöhykkeitä 
Tilat 
Valvonta-asemat (1) 
Portaikot (2) 
Käytävät (3) 
Evakuointiasemat 
ja pelas-
tautumisreitit 
ulkona (4) 
Avokansitilat (5) 
Asuntotilat, joissa 
palovaara on 
vähäinen (6) 
Asuntotilat, joissa 
palovaara on 
kohtuullinen (7) 
Asuntotilat, joissa 
palovaara on 
suurehko (8) 
Saniteetti- ja sen 
kaltaiset tilat (9) 
Tankit, tyhjät tilat 
ja apukoneistotilat, 
joissa palovaara on 
vähäinen tai sitä ei 
ole ollenkaan (10) 
Apukoneistotilat, 
lastitilat, lasti- ja 
muut öljytankit 
sekä muut niiden 
kaltaiset tilat, 
joissa palovaara on 
kohtalainen (11) 
Koneistotilat ja 
pääkeittiöt (12) 
Varastohuoneet, 
työpajat, 
keittokomerot jne. (13) 
Muut tilat, joissa 
säilytetään palavia 
nesteitä (14) (1) 
B-0a (2) 
A-0 
A-0a (3) 
A-0 
A-0 
B-15 (4) 
A-0 
A-0 
A-60 (5) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
-
/ (6) 
A-60 
A-0 
B-15 
A-60b 
A-0 
B-0 (7) 
A-60 
A-15 
B-15 
A-60b 
A-0 
B-0 
B-0 (8) 
A-60 
A-15 
B-15 
A-60b 
A-0 
B-0 
B-0 
B-0 (9) 
A-0 
A-0C 
B-15 
A-0 
A-0 
C 
C 
C 
C (10) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0a (11) 
A-60 
A-15 
A-15 
A-60b 
A-0 
A-0 
A-15 
A-30 
A-0 
A-0 
A-0a (12) 
A-60 
A-30 
A-30 
A-60b 
A-0 
A-30 
A-60 
A-60 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0a (13) 
A-60 
A-15 
A-0 
A-60b 
A-0 
A-0 
A-15 
A-15 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0a (14) 
A-60 
A-30 
A-30 
A-60b 
A-0 
A-30 
A-60 
A-60 
A-0 
A-0 
A-15 
A-60 
A-0 
A-30 
4.2 taulukko - Kannet, jotka eivät muodosta pykäliä pystysuuntaisissa päävyöhykkeissä eivätkä rajoita 
vaakasuuntaisia vyöhykkeitä 
Tilat 
Valvonta-asemat (1) 
Portaikot (2) 
Käytävät (3) 
Evakuointiasemat 
ja 
pelastautumisreitit (4) 
ulkona 
Avokansitilat (5) 
Asuntotilat, joissa 
palovaara on 
vähäinen (6) 
Asuntotilat, joissa 
palovaara on 
kohtalainen (7) 
Asuntotilat, joissa 
palovaara on 
suurehko (8) 
Saniteetti- ja sen 
kaltaiset tilat (9) 
Tankit, tyhjät tilat 
ja apukoneistotilat, 
joissa palovaara on 
vähäinen tai sitä ei 
ole ollenkaan (10) 
Apukoneistotilat, 
lastitilat, lasti- ja 
muut öljytankit 
sekä muut niiden 
kaltaiset tilat, 
joissa palovaara on 
kohtalainen (11) 
Koneistotilat ja 
pääkeittiöt (12) 
Varastohuoneet, 
työpajat, 
keittokomerot jne. (13) 
Muut tilat, joissa 
säilytetään palavia 
nesteitä (14) (1) 
A-30 
A-0 
A-15 
A-0 
A-0 
A-60 
A-60 
A-60 
A-0 
A-0 
A-60 
A-60 
A-60 
A-60 (2) 
A-30 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-15 
A-15 
A-15 
A-0 
A-0 
A-60 
A-60 
A-30 
A-60 (3) 
A-15 
-
A-0a 
A-0 
A-0 
A-0 
A-15 
A-15 
A-0 
A-0 
A-60 
A-60 
A-15 
A-60 (4) 
A-0 
A-0 
A-60 
A-0 
A-0 
A-60 
A-60 
A-60 
A-0 
A-0 
A-60 
A-60 
A-60 
A-60 (5) 
A-0 
A-0 
A-0 
-
-
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 (6) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-15 
A-0 
A-0 
A-0 
A-60 
A-15 
A-30 (7) 
A-15 
A-0 
A-15 
A-0 
A-0 
A-0 
A-15 
A-15 
A-0 
A-0 
A-15 
A-60 
A-30 
A-60 (8) 
A-30 
A-0 
A-15 
A-0 
A-0 
A-0 
A-15 
A-30 
A-0 
A-0 
A-30 
A-60 
A-30 
A-60 (9) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 (10) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0a 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 (11) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0a 
A-30 
A-0 
A-0 (12) 
A-60 
A-30 
A-30 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-30a 
A-0 
A-0 (13) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 (14) 
A-60 
A-30 
A-
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-30 
A-60 
A-0 
A-0 
90 
5 Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on 
enintään 36, sekä olemassaolevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on 
suurempi kuin 36 (R 27) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON 
ENINTÄÄN 36. + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET. JOIDEN 
MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36: 
.1 Sen lisäksi, että laipioiden ja kansien vähimmäispalonkestävyyden on noudatettava toisaalla 
tässä osassa mainittuja laipioiden ja kansien palonkestävyyttä koskevia erityisiä määräyksiä, 
on sen oltava 5.1 ja 5.2 taulukon mukainen. 
.2 Taulukkoja sovellettaessa noudatetaan seuraavia vaatimuksia: 
.1 Jäljempänä 5.1 ja 5.2 taulukkoa sovelletaan vierekkäisiä tiloja erottaviin laipioihin ja 
kansiin. 
.2 Vierekkäisten tilojen välisten rajapintojen sopivan palonkestävyysarvon määrittämiseksi 
tilat luokitellaan niiden palovaaran mukaan luokkiin 1-9, kuten jäljempänä määrätään. 
Kunkin luokan nimike on tarkoitettu pikemminkin tyypilliseksi kuin rajoittavaksi. 
Kutakin luokkaa ennen suluissa ilmaistu numero tarkoittaa sovellettavaa sarake- tai 
rivinumeroa taulukossa. 
(1) Valvonta-asemat 
Tilat, joissa on tehon tai valaistuksen varalähteitä. 
Ohjaamo ja karttahuone. 
Tilat, joissa on aluksen radiolaitteita. 
Palonsammutushuoneet, palonvalvontahuoneet ja palonseuranta-asemat. 
Kuljetuskoneistotilan ulkopuolella oleva kuljetuskoneiston valvomo. 
Tilat, joissa on keskitettyjä palohälytyslaitteita. 
(2) Käytävät 
Matkustajien ja aluksen henkilökunnan käytävät ja eteisaulat. 
(3) Asuntotilat 
Säännössä II-2/A/2.10 määritellyt tilat, lukuun ottamatta käytäviä. 
(4) Portaikot 
Sisäportaikot, hissit ja liukuportaat (muut kuin kokonaan koneistotilojen 
sisällä olevat) ja niihin liittyvät kuilut. 
Tässä yhteydessä portaikkoa, joka on suljettu ainoastaan yhdellä tasolla, on 
pidettävä osana sitä tilaa, josta sitä ei ole erotettu palo-ovella. 
(5) Ruokailutilat (alhainen vaara) 
Lukittavat lokerot ja varastohuoneet, joissa ei ole varauduttu varastoimaan 
palavia nesteitä ja joiden pinta-alat ovat pienempiä kuin 4 m2 sekä 
kuivaushuoneet ja pesulat. 
(6) Koneistotilat 
(7) Ruokailutilat (suuri vaara) 
Keittiöt, keittokomerot, joissa säilytetään ruuanlaittovälineitä, maali- ja 
valaisinhuoneet, lukittavat lokerot ja varastohuoneet, joiden pinta-ala on 
vähintään 4 m2, palavien nesteiden varastointitilat sekä työpajat, lukuun 
ottamatta niitä, jotka muodostavat osan koneistotiloista. 
(8) Avokansitilat 
91 
Avokansitilat ja suljetut kävelytilat, joissa ei ole palovaaraa. Ilmatilat 
(ylärakenteiden ja kansirakennusten ulkopuolella oleva tila). 
(9) Erityistilat 
Säännössä II-2/A/2.18 määritellyt tilat. 
.3 Määritettäessä sellaisella pystysuuntaisella päävyöhykkeellä tai vaakasuuntaisella 
vyöhykkeellä, jota ei ole suojattu säännössä 11-2/A/8 olevien määräysten mukaisella 
automaattisella sprinklerijärjestelrnällä tai joista kumpaakaan ei ole tällä tavalla 
suojattu tällaisten vyöhykkeiden välillä, olevien kahden tilan välisen rajapinnan 
sovellettavaa palonkestävyysarvoa, sovelletaan suurempaa taulukossa esitetyistä 
kahdesta arvosta. 
.4 Määritettäessä sellaisella pystysuuntaisella päävyöhykkeellä tai vaakasuuntaisella 
vyöhykkeellä, joka on suojattu säännössä II-2/A/8 olevien määräysten mukaisella 
automaattisella sprinklerijärjestelrnällä tai jotka molemmat on tällä tavalla suojattu 
tällaisten vyöhykkeiden välillä, olevien kahden tilan välisen rajapinnan sovellettavaa 
palonkestävyysarvoa, sovelletaan alhaisempaa taulukossa esitetyistä kahdesta arvosta. 
Jos sprinklerillä varustettu vyöhyke ja sprinklerillä varustamaton vyöhyke kohtaavat 
asunto- tai työskentelytiloissa, sovelletaan vyöhykkeiden väliseen rajapintaan 
korkeampaa taulukossa esitetyistä kahdesta arvosta. 
Kansien tai laipioiden jatkuvien B-luokan välikattojen tai vuorausten voidaan hyväksyä 
vaikuttavan kokonaisuudessaan tai osittain rajapinnan vaadittuun eristykseen tai kestävyyteen. 
Ulkoiset rajapinnat, joiden on oltava 1.1 säännön mukaisesti terästä tai muuta vastaavaa 
materiaalia, voidaan lävistää ikkunoiden tai sivuluukkujen asentamiseksi, jos toisaalla tässä 
osassa ei vaadita, että tällaisilla rajapinnoilla olisi oltava A-luokan palonkestävyys. Myös 
sellaisilla rajapinnoilla, joilla ei tarvitse olla A-luokan palonkestävyyttä, ovet voivat olla 
lippuvaltion hallinnon hyväksymää materiaalia. 
92 
5.1 taulukko: Vierekkäiset tilat erottavien laipioiden palonkestävyys 
Tilat 
Valvonta-asemat (1) 
Käytävät (2) 
Asuntotilat (3) 
Portaikot (4) 
Työskentelytilat (5) 
(alhainen vaara) 
Koneistotilat (6) 
Työskentelytilat (7) 
(suuri vaara) 
Avokannet (8) 
Erityistilat (9) 0) 
A-0C (2) 
A-0 
Ce (3) 
A-60 
B-0e 
Ce (4) 
A-0 
A-0a 
B-0e 
A-0a 
B-0e 
A-0a 
B-0e (5) 
A-15 
B-0e 
B-0e 
A-0a 
B-0e 
Ce (6) 
A-60 
A-60 
A-60 
A-60 
A-60 
* (7) 
A-60 
A-15 
A-0d 
A-15 
A-0' 
A-15 
A-0d 
A-0 
A-60 
A-0b (8) 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* (9) 
A-60 
A-15 
A-30 
A-0 
A-15 
A-0 
A-60 
A-30 
A-0 
A-0 
5.2 taulukko: Vierekkäiset tilat erottavien kansien palonkestävyys 
Alapuolella Yläpuolella 
oleva tila oleva tila 
Valvonta-asemat (1) 
Käytävät (2) 
Asuntotilat (3) 
Portaikot (4) 
Työskentelytilat (5) 
(alhainen vaara) 
Koneistotilat (6) 
Työskentelytilat (7) 
(suuri vaara) 
Avokannet (8) 
Erityistilat (9) (1) 
A-0 
A-0 
A-60 
A-0 
A-15 
A-60 
A-60 
* 
A-60 (2) 
A-0 
* 
A-0 
A-0 
A-0 
A-60 
A-30 
A-0' 
* 
A-15 (3) 
A-0 
* 
* 
A-0 
A-0 
A-60 
A-30 
A-0' 
* 
A-30 
A-0' (4) 
A-0 
A-0 
A-0 
* 
A-0 
A-60 
A-30 
A-0' 
* 
A-15 (5) 
A-0 
* 
* 
A-0 
* 
A-60 
A-0 
* 
A-0 (6) 
A-60 
A-60 
A-60 
A-60 
A-60 
* 
A-60 
* 
A-30 (7) 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-0 
A-60 
A-0 
* 
A-30 (8) 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
-
A-0 (9) 
A-30 
A-0 
A-30 
A-0' 
A-0 
A-0 
A-60 
A-30 
A-0 
A-0 
93 
Huomautukset, joita sovelletaan soveltuvin osin 5.1 ja 5.2 taulukkoon 
a Sen määrittämiseksi, mitä sovelletaan, katso 3 ja 7 sääntö. 
b Kun tilat kuuluvat samaan luokkaan ja palonkestävyysarvon kohdalla on alaviite b, vaaditaan 
palonkestävyysarvon mukaista laipiota tai kantta ainoastaan, jos viereisiä tiloja käytetään eri 
tarkoitukseen esimerkiksi luokassa 7. Toisen keittiön vieressä olevassa keittiössä ei tarvitse 
olla laipiota, mutta maalihuoneen viereisessä keittiössä on oltava A-0-laipio. 
c Ohjaamon ja karttahuoneen toisistaan erottavien laipioiden palonkestävyysarvo saa olla B-0. 
d Katso tämän säännön .2.3 ja .2.4 kohta. 
e Edellä 2.1.2 säännön soveltamiseksi pidetään arvoja 'B-0' ja 'C 5.1 taulukossa arvona 'A-
0'. 
Kun taulukossa on '*', rajapinnan on oltava terästä tai muuta sen kaltaista materiaalia, mutta 
sen ei tarvitse olla A-luokan mukainen. 
Edellä 2.1.2 säännön soveltamiseksi luetaan arvo '*' 5.2 taulukossa arvoksi 'A-0', lukuun 
ottamatta luokkaa 8. 
6 Poistumistiet (R 28) 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET 
.1 Portaat ja tikkaat on järjestettävä siten, että niitä myöten pääsee poistumaan helposti 
pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle kaikista matkustajien ja aluksen henkilökunnan tiloista 
sekä tiloista, joissa aluksen henkilökunta tavallisesti työskentelee, lukuun ottamatta 
koneistotiloja. Erityisesti seuraavia vaatimuksia on noudatettava: 
.1 Laipiokannen alapuolella on jokaisesta vesitiiviistä osastosta tai vastaavalla tavalla 
rajoitetusta tilasta tai tilaryhmästä oltava kaksi poistumistietä, joista ainakaan toisessa 
ei ole riippumatonta vesitiiviistä ovea. Poikkeustapauksessa voidaan olla vaatimatta 
toista poistumistietä ottaen erityisesti huomioon tilojen luonne ja sijainti sekä niissä 
yleensä oleskelevien tai työskentelevien henkilöiden lukumäärä. 
Tällöin ainoan poistumistien kautta on pystyttävä poistumaan turvallisesti. 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.2 Laipiokannen yläpuolella on jokaisesta pystysuuntaisesta päävyöhykkeestä tai vastaavalla 
tavalla rajoitetusta tilasta tai tilaryhmästä oltava vähintään kaksi poistumistietä, joista ainakin 
toisesta pääsee pystysuuntaisen pakotien muodostavaan portaikkoon. 
.3 Jos radioasemalta ei pääse suoraan avokannelle, tällaiselta asemalta on oltava kaksi 
poistumistietä tai tällaiselle asemalle on oltava kaksi pääsytietä, joista toinen voi olla ikkuna-
aukko, riittävän suuri ikkuna tai muu poistumistie. 
.4 Sellaisia käytäviä, eteisauloja tai käytävän osia, joista on vain yksi poistumistie, ei saa olla. 
.5 Ainakin yhden 1.1 ja 1.2 kohdassa vaadituista poistumisteistä on oltava suljettu portaikko, 
johon on helppo päästä ja joka muodostaa yhtäjaksoisen suojan tulipaloa vastaan portaikon 
alapäästä pelastusvene- ja pelastusaluskansille tai ylimmälle kannelle, jos pelastusvene- ja 
pelastuslauttakansi ei ulotu kyseiseen pystysuuntaiseen päävyöhykkeeseen. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Jälkimmäisessä tapauksessa on pelastusvene-
ja pelastuslauttakannelle oltava suora pääsy avoimen ulkoportaikon tai kulkutien kautta, ja 
niissä on oltava säännön III/5.3 mukaisesti hätävalaistus sekä pitävä pinta jalkojen alla. 
94 
Avoimen ulkoportaikon sekä osan pelastautumisreitistä muodostavien kulkuteiden vastaisilla 
rajapinnoilla, sekä sellaisilla rajapinnoilla, jotka ovat paikassa, jossa niiden romahtaminen 
palon aikana estäisi poistumisen pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle, on 
palonkestävyyden, myös eristysarvojen, oltava 4 säännössä esitettyjen taulukoiden mukainen. 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON YLI 24 METRIÄ: 
Poistumisreittien leveyden, lukumäärän ja jatkuvuuden on oltava seuraavanlaisia: 
.1 Portaikkojen vapaan leveyden on oltava vähintään 900 mm. Portaikkojen molemmilla 
puolilla on oltava kaiteet. Portaikkojen vapaata vähimmäisleveyttä suurennetaan 10 
millimetrillä jokaista henkilöä kohden yli 90 henkilön osalta. Kaiteiden välisen vapaan 
enimmäisleveyden on oltava 1 800 millimetriä, kun portaikot ovat leveämpiä kuin 900 
millimetriä. Tällaisten portaikkojen kautta evakuoitujen henkilöiden kokonaismääräksi 
arvioidaan kaksi kolmasosaa aluksen henkilökunnasta lisättynä matkustajien 
kokonaislukumäärällä sillä alueella, joita kyseiset portaikot palvelevat. Portaikkojen 
leveyden on oltava vähintään IMO:n päätöslauselmassa A.757(18) määrätyn normin 
mukainen. 
.2 Kaikki yli 90 henkilölle mitoitetut portaikot on suunnattava aluksen pituuden 
suuntaisesti. 
.3 Oviaukot ja käytävät sekä poistumisteiden välillä olevat porrastasanteet on mitoitettava 
samalla tavalla kuin portaikot. 
.4 Portaikot eivät saa nousta yli 3,5 metriä ilman porrastasanteita ja niiden 
kaltevuuskulma ei saa olla suurempi kuin 45°. 
.5 Kunkin kansitason porrastasanteiden alan on oltava vähintään 2 m2 ja sitä on 
suurennettava yhdellä neliömetrillä jokaista 10 henkilöä kohden 20 henkilön osalta, 
mutta sen ei tarvitse olla suurempi kuin 16 m2, lukuun ottamatta sellaisia 
porrastasanteita, jotka palvelevat julkisia tiloja, joista ei pääse suoraan porraskuiluun. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + UUDET B-LUOKAN ALUKSET: 
.6 Porraskuilulta on päästävä turvallisesti alueelle, jolta noustaan pelastusveneisiin ja 
pelastuslauttoihin. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.7 Säännöissä II-l/D/3 ja III/5.3 vaaditun hätävalaistuksen lisäksi poistumisreitit, myös 
portaikot ja uloskäynnit; on merkittävä valoilla tai valoa heijastavilla nauhamerkeillä, 
jotka sijoitetaan enintään 0,3 metriä kannen yläpuolelle kaikkiin pelastautumisreitin 
kohtiin, myös nurkkiin ja leikkauskohtiin. Merkinnän avulla matkustajien on voitava 
tunnistaa vaivatta kaikki pelastautumisreitit sekä varauloskäynnit. Jos käytetään 
sähkö valaistusta, sen on saatava virtaa varavoimanlähteestä ja se on järjestettävä siten, 
ettei yhdenkään valaisimen sammuminen tai valaisinnauhan katkeaminen tee 
merkinnästä tehotonta. Lisäksi kaikki pelastautumisreittejä ja palontorjuntalaitteiden 
sijaintia osoittavien merkkien on oltava valoa heijastavia tai ne on merkittävä 
valaisimilla. Lippuvaltion hallinnon on varmistettava, että tällainen valaistus tai valoa 
heijastava materiaali on arvioitu, testattu ja sitä käytetään IMO:n päätöslauselmassa 
A.752(18) määrättyjen ohjeiden mukaisesti. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
.1 Erityistiloissa on poistumisreittien lukumäärän ja sijainnin sekä laipiokannen ylä- että 
alapuolella oltava lippuvaltion hallintoa tyydyttäviä, ja poistumiskannelle on päästävä 
turvallisesti vähintään jäljempänä .1.1, .1.2, .1.5 ja .1.6 kohdan määräyksiä noudattaen. 
.2 Koneistotilojen, joissa aluksen henkilökunta tavallisesti työskentelee, yhdestä 
pelastautumisreitistä ei saa päästä suoraan mihinkään erityistilaan. 
95 
.3.1 kukin koneistotila. Erityisesti seuraavia määräyksiä on noudatettava: 
.1 Jos tila on laipiokannen alapuolella, kahdessa poistumisreitissä on oltava joko: 
. 1 kaksi terästikasryhmää, jotka ovat mahdollisimman kaukana toisistaan ja jotka 
johtavat samalla tavalla erillään oleviin oviin tilan yläosassa ja joilta pääsee 
pelastusvene-ja pelastuslauttakansille. Yhden näistä tikkaista on suojattava 
tulipalolta yhtäjaksoisesti tilan alaosasta tilan ulkopuolella olevaan turvalliseen 
tilaan tai 
.2 sellaiselle ovelle johtavat yhdet terästikkaat, josta päästään pelastusvene- ja 
pelastuslauttakannelle, ja lisäksi tilan alaosassa sekä mainituista tikkaista selvästi 
erossa olevassa kohdassa on oltava teräsovi, jota voidaan käyttää molemmilta 
puolilta ja josta pääsee turvallista poistumisreittiä pitkin tilan alaosasta pelastusvene-
ja pelastuslauttakannelle. 
.2 Jos tila on laipiokannen yläpuolella, kaksi poistumisreittiä on oltava mahdollisimman 
erillään, ja tällaisilta poistumisreiteiltä johtavien ovien on oltava paikassa, josta pääsee 
pelastusvene- tai pelastuslauttakannelle. Jos tällaisilla poistumisreiteillä on käytettävä 
tikkaita, niiden on oltava terästä. 
.3.2 Alle 24 metriä pitkän aluksen osalta lippuvaltion hallinto voi myöntää erivapauden rakentaa 
yksi poistumistie vähemmän ottaen huomioon tilan yläosan leveyden ja sijainnin; ja 
vähintään 24 metriä pitkän aluksen osalta lippuvaltion hallinto voi myöntää erivapauden 
rakentaa yksi poistumistie vähemmän tällaiselta paikalta, kunhan joko ovi tai terästikkaat 
toimivat turvallisena pelastautumisreittinä pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle, ottaen 
huomioon tilan luonteen ja sijainnin sekä onko tilassa tavallisesti ihmisiä töissä. 
.3.3 Koneistoti lassa olevasta koneiston valvontahuoneesta on oltava kaksi poistumistietä, joista 
ainakin toisen on suojattava tulipalolta yhtäjaksoisesti koneistotilan ulkopuolella olevaan 
turvalliseen paikkaan. 
.4 Missään tapauksessa hissien ei katsota muodostavan vaadittua poistumistietä. 
6-1 Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit (R 28-1) 
1. Uusiin B-, C- ja D-luokkien aluksiin ja olemassaoleviin B-luokan ro-ro-matkustaja-
aluksiin sovellettavat vaatimukset 
1.1 Tätä kohtaa sovelletaan uusiin B-, C- ja D-luokkien aluksiin sekä B-luokan ro-ro-matkustaja-
aluksiin. Käytössä olevien alusten osalta määräyksen vaatimuksia sovelletaan viimeistään 
tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen tehdyn 
ensimmäisen määräaikaisen katsastuksen päivämäärästä. 
1.2 Kaikissa käytävissä on oltava kaiteet tai muita kädensijoja koko pelastautumisreitin 
pituudelta, jotta kädensijoista voi saada lujan otteen kaikkialla reitillä kokoontumis- ja 
pelastusasemilla. Kaiteet on oltava molemmilla puolilla, jos pituussuuntaisen käytävän leveys 
on yli 1,8 metriä ja poikittaissuuntaisen käytävän leveys on yli yksi metri. Erityistä huomiota 
on kiinnitettävä tarpeeseen kulkea aulojen, eteishuoneiden ja muiden suurten avointen tilojen 
läpi poistumistien varrella. Kaiteiden ja muiden kädensijojen on oltava lujuudeltaan sellaisia, 
että ne kestävät tilan tai käytävän keskiviivan suuntaisesti kohdistetun 750 N/m:n suuruisen 
jakautetun vaakatasoisen kuormituksen ja alaspäin kohdistetun 750 N/m:n suuruisen 
jakautetun pystysuuntaisen kuormituksen. Kuormituksia ei tarvitse kohdistaa samanaikaisesti. 
96 
1.3 Huonekalut tai muut esteet eivät saa tukkia pelastautumisreittejä. Lukuun ottamatta pöytiä ja 
tuoleja, jotka voidaan siirtää sivuun avoimen tilan saamiseksi, julkisten tilojen ja 
poistumisreittien kaapit ja muut raskaat huonekalut on kiinnitettävä paikalleen, jotta ne eivät 
siirry aluksen keinuessa tai kallistuessa. Myös lattianpäällysteet on kiinnitettävä paikalleen. 
Kun alus on matkalla, poistumisreiteillä ei saa olla sellaisia esteitä kuin siivouskärryt, 
vuodevaatteet, matkatavarat tai tavaralaatikot. 
1.4 Kaikista tavallisesti miehitetyistä aluksen tiloista on oltava pelastautumisreitit 
kokoontumisasemalle. Nämä poistumisreitit on järjestettävä siten, että kokoontumisasemalle 
on suorin mahdollinen reitti, ja ne on merkittävä IMO:n päätöslauselmalla A.760(18) 
käyttöön otetuilla pelastuslaitteita koskevilla merkeillä. 
1.5 Jos suljetut tilat ovat avokannen vierellä, suljetusta tilasta avokannelle johtavia aukkoja on, 
soveltuvin osin, voitava käyttää varauloskäynteinä. 
1.6 Kannet on numeroitava numerojärjestyksessä merkitsemällä ylin tai alin kansi numerolla 
T. Näiden numeroiden on näyttävä selvästi porrastasanteilla ja hissien auloissa. Kannet 
voidaan myös nimetä, mutta kannen numeron on aina näyttävä nimen kanssa. 
1.7 Yksinkertaisten pohjapiirrosten, joissa näytetään "olet tässä" -kohta sekä nuolilla merkityt 
poistumisreitit, on näyttävä selvästi jokaisen hytin oven sisäpuolella sekä julkisissa tiloissa. 
Pohjapiirroksessa on näyttävä poistumissuunnat, ja se on suunnattava oikein suhteessa sen 
asemaan aluksessa. 
1.8 Hyttien ovia ei saa pystyä lukitsemaan sisäpuolelta avaimella. Suunniteltujen 
pelastautumisteiden varrella ei saa poistumissuunnassa olla ovia, joiden avaamiseen tarvitaan 
avaimia. 
2- Uusiin B-, C- ja D-luokkien ro-ro-matkustaja-aluksiin sekä 1 päivänä heinäkuuta 1997 
tai sen jälkeen rakennettuihin olemassaoleviin B-luokan ro-ro-matkustaja-aluksiin 
sovellettavat vaatimukset 
2.1 Laipioiden ja muiden poistumisreittien varrella pystysuuntaisia rajapintoja muodostavien 
osuuksien alimman puolen metrin on kestettävä 750 N/m:n kuormitus, jotta niitä voitaisiin 
käyttää kävelypintoina sillä puolen poistumisreittiä, johon alus on voimakkaasti kallellaan. 
2.2 Hyteistä porraskuiluihin johtavien poistumisreittien on oltava mahdollisimman suoria, ja 
suunnan on muututtava mahdollisimman harvoin. Poistumisreitille pääsemiseksi ei saa joutua 
siirtymään aluksen toiselta puolelta toiselle. Matkustajatilasta kokoontumisasemalle tai 
avokannelle pääsemiseksi ei saa joutua siirtymään enempää kuin kaksi kantta ylös- tai 
alaspäin. 
2.3 Edellä 2.2 kohdassa tarkoitetuilta avokansilta on päästävä ulkoreittiä pitkin pelastusasemille. 
3. Uusiin 1 päivänä heinäkuuta 1999 tai sen jälkeen rakennettuihin B-, C- ja D-luokkien 
ro-ro-matkustaja-aluksiin sovellettavat vaatimukset 
97 
Uusien 1 päivänä heinäkuuta 1999 tai sen jälkeen rakennettujen B-, C- ja D-luokkien ro-ro-
matkustaja-aluksien osalta poistumisreitit on arvioitava aikaisin suunnitteluvaiheessa tehtyjen 
evakuointianalyysien perusteella. Analyysia käytetään aluksen hylkäämisen tai matkustajien 
ja aluksen henkilökunnan tavanomaisen poistumisreitillä liikkumisen yhteydessä 
mahdollisesti syntyvien tungosten toteamiseksi ja poistamiseksi, käytännön sanelemin 
rajoituksin, ottaen huomioon, että aluksen henkilökunnan saattaa olla tarpeen liikkua näitä 
reittejä pitkin eri suuntaan kuin matkustajat. Lisäksi analyysia on käytettävä osoittamaan, että 
poistumisjärjestelmät ovat riittävän joustavia, jotta otetaan huomioon, että tietyt 
poistumisreitit, kokoontumisasemat, pelastusasemat tai pelastusalukset eivät välttämättä ole 
käytettävissä onnettomuuden vuoksi. 
7 Sisennykset ja aukot A- ja B-luokkien rajapinnoissa (R 30, 31) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET 
.1 Kaikissa A-luokan aukoissa on oltava kiinteä sulkemislaite, jonka tulenkestävyyden on oltava 
yhtä tehokas kuin sen rajapinnan, johon se on kiinnitetty. 
.2 A-luokan rajapinnoissa olevien ovien ja ovikehysten sekä laitteiden, joilla varmistetaan ovien 
pysyminen suljettuina, on käytännön sanelemin rajoituksin oltava yhtä tulenkestäviä ja 
estettävä savun ja liekkien läpipääsy yhtä tehokkaasti kuin laipiot, joissa ovet ovat. Tällaisten 
ovet ja ovikehykset on tehtävä teräksestä tai muusta vastaavasta aineesta. Vesitiiviitä ovia ei 
tarvitse eristää. 
.3 Yhden henkilön on yksin kyettävä avaamaan ja sulkemaan jokainen ovi laipion kummaltakin 
puolelta. 
.4 Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa ja porraskuiluissa olevien palo-ovien on oltava 
seuraavien vaatimusten mukaiset: 
.1 Ovien on oltava itsestään sulkeutuvia ja niiden on pystyttävä sulkeutumaan sulkemista 
vastustavan kallistuman ollessa 3,5 astetta ja niiden sulkeutumisnopeuden on oltava 
lähes yhdenmukaisesti enintään 40 sekuntia ja vähintään 10 sekuntia aluksen ollessa 
pystysuorassa. 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.2 Kauko-ohjattavissa liukuovissa tai koneellisesti toimivissa ovissa on oltava hälytyslaite, jonka 
hälytysääni soi vähintään 5 sekuntia, mutta enintään 10 sekuntia ennen kuin ovi alkaa 
sulkeutua ja hälytysäänen on jatkuttava siihen saakka, kun ovi on täysin kiinni. Ovien, jotka 
on suunniteltu aukeamaan uudestaan esineen törmätessä siihen, on avauduttava riittävästi, 
jotta saavutetaan vähintään 0,75 metrin, mutta enintään yhden metrin mittainen vapaa 
läpikulku. 
.3 Kaikki ovet on voitava laukaista vapaaksi kauko-ohjaimella tai se tapahtuu automaattisesti 
jatkuvasti miehitetyltä keskusvalvonta-asemalta joko samanaikaisesti tai ryhmittäin sekä 
myös yksittäin oven luota. Jatkuvasti miehitetyn keskusvalvonta-aseman 
palonvalvontapaneelissa on oltava merkki siitä ovatko kaikki kauko-ohjatut ovet kiinni. 
Laukaisumekanismin on oltava siten suunniteltu, että ovi sulkeutuu itsestään 
valvontajärjestelmän tai keskus voimanlähteen rikkoutuessa. Kiinnipitohakoja, joita ei voida 
vapauttaa keskusvalvonta-asemalta, ei sallita. 
.4 Koneellisesti toimivien ovien lähellä on oltava paikallisia virtalähteitä, jotta ovia voidaan 
käyttää vähintään kymmenen kertaa (avata ja sulkea kokonaan) paikallisten ohjauslaitteiden 
avulla. 
.5 Palonkestävyyden vuoksi sulkemislaitteella varustetuissa kaksiosaisissa ovissa on oltava 
sulkemislaite, joka kytkeytyy automaattisesti käytettäessä ovilaukaisujärjestelmää. 
98 
.6 Ovia, joista pääsee suoraan erityistiloihin ja jotka ovat koneellisesti toimivia ja 
automaattisesti sulkeutuvia, ei tarvitse varustaa edellä .4.2 ja .4.3 kohdassa vaadituilla 
kaukolaukaisujärjestelmillä. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.5 A-luokan tiiviysvaatimuksia ei sovelleta aluksen ulkopinnoissa lasiseinämiin, ikkunoihin eikä 
valoventtiileihin, jos 10 säännössä ei tällaisille rajapinnoille vaadita A-luokan 
tiiviysvaatimuksia. Vastaavasti A-luokan tiiviysvaatimuksia ei sovelleta ylärakenteissa ja 
kansirakennuksissa oleviin ulko-oviin. 
.6 Kaikki poistumisreittien portaikossa, julkisissa tiloissa ja pystysuuntaisilla päävyöhykkeillä 
sijaitsevat A-luokan ovet on varustettava itsesulkeutuvalla letkuaukolla, jonka materiaali, 
rakenne ja tulenkestävyys on samankaltainen kuin ovi, johon se on asennettu, ja letkuaukon 
on oltava oven ollessa kiinni avautuva 150 millimetrin nelikulmainen aukko oven 
alareunassa saranoita vastapäätä tai, kun on kyse liukuovista, lähinnä oviaukkoa. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.7 B-luokan rajapinnoissa olevien ovien ja ovikehyksien sekä laitteiden, joilla ovet pysyvät 
suljettuina, on oltava sellaiset, että niiden tulenkestävyys on yhtä tehokas kuin rajapinnalla, 
paitsi että ilmanvaihtoaukot ovat sallittuja ovien alaosissa. Kun tällainen aukko on ovessa tai 
sen alapuolella, ei tällaisen aukon tai tällaisten aukkojen nettopinta-ala saa olla suurempi 
kuin 0,05 m2. Kun oveen on tehty tällainen aukko, on siihen asennettava palamattomasta 
aineesta tehty ritilä. Ovien on oltava palamattomia. 
.8 B-luokan rajapinnoissa olevien hytin ovien on oltava itsestään sulkeutuvia. Kiinnipitolaitteita 
ei sallita. 
99 
8 Portaikkojen ja hissien suojaaminen asunto- ja työskentelytiloissa 
(R 29) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Kaikkien portaikkojen on oltava teräskehysrakennetta ja "A"-luokan rajapintojen 
muodostamassa kuilussa, jossa on painekäyttöiset sulkemislaitteet kaikissa aukoissa, paitsi: 
.1 portaikon, joka yhdistää ainoastaan kaksi kantta, ei tarvitse olla suljettu, jos kannen 
vedenpitävyyttä ylläpidetään asianmukaisin laipioin tai yhdessä kaksoiskansitilassa 
sijaitsevin ovin. Kun portaikko on suljettu yhdeksi kaksoiskansitilaksi, portaikkokuilu 
' on suojattava 4 ja 5 säännössä olevien kansia koskevien taulukkojen mukaisesti; 
.2 portaikot voidaan asentaa avoimiksi julkiseen tilaan, jos ne ovat kokonaan tällaisen 
julkisen tilan sisäpuolella. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.2 Portaikkokuiluista on oltava suora pääsy käytäville ja niiden on oltava riittävän tilavia 
tungoksen estämiseksi ottaen huomioon ovia todennäköisesti hätätilanteessa käyttävien 
henkilöiden määrän. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: Tällaisten portaikkokuilujen läheisyydessä 
sallitaan ainoastaan yleiset WC:t, palamatonta ainetta olevat turvalaitteiden varastointikaapit 
ja avoimet tiedotuspisteet. 
Ainoastaan julkisista tiloista, käytävistä, yleisistä WC.ista, erityistiloista ja muista 6.1.5 
säännön edellyttämistä paloportaista ja ulkotiloista saa olla suora pääsy näihin 
portaikkokuiluihin. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.3 Hissikuilujen on oltava siten asennettuja, että ne estävät savun ja tulenlieskojen pääsyn 
kaksoiskannelta toiselle ja niissä on oltava vedon ja savun valvonnan mahdollistavat 
sulkemislaitteet. 
9 Ilmanvaihtojärjestelmät (R 32) 
.1 Yli 36 matkustajan alukset 
.1 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: Ilmanvaihtojärjestelmän on 
noudatettava tämän määräyksen .1 kohdan lisäksi tämän määräyksen .2.2 - .2.6 ja .2.8 
.2.9 alakohtaa. 
100 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN 
ALUKSET: 
2 Ilmanvaihtotuulettimien on yleensä oltava siten sijoitettuja, että eri tiloihin ulottuvat kanavat 
jäävät pystysuuntaiselle päävyöhykkeelle. 
,3 Kun ilmanvaihtojärjestelmät kulkevat kansien läpi, on toteutettava varotoimenpiteitä niiden 
toimien lisäksi, jotka liittyvät kannen palonkestävyyteen ja joita säännössä II-2/A/12.1 
edellytetään sen todennäköisyyden vähentämiseksi, että savua ja kuumia kaasuja pääsisi 
ilmanvaihtojärjestelmän kautta kaksoiskansitilasta toiseen. Tässä määräyksessä olevien 
eristysvaatimusten lisäksi pystykanavat on tarvittaessa eristettävä 4 säännössä olevien 
asianomaisten taulukkojen edellyttämällä tavalla. 
.4 Ilmanvaihtokanavat ovat tehtävä seuraavista aineista: 
.1 kanavat, joiden poikkipinta-ala on vähintään 0,075 m2, ja kaikki pystysuuntaiset 
kanavat, jotka palvelevat useamman kuin yhden välikannen tiloja, on tehtävä 
teräksestä tai muusta vastaavasta aineesta; 
.2 edellä .1.4.1 alakohdassa tarkoitettuja pystysuuntaisia kanavia lukuun ottamatta on 
kanavat, joiden poikkipinta-ala on pienempi kuin 0,075 m2, tehtävä palamattomista 
aineista. Kun tällaiset kanavat kulkevat A- tai B-luokan rajapintojen läpi, on 
kiinnitettävä erityistä huomiota rajapinnan palonkestävyyden varmistamiseen; 
.3 Lyhyiden kanavaosien, joiden poikkipinta-ala on yleensä enintään 0,02 m2 ja pituus 
enintään 2 m, ei tarvitse olla palamattomia, jos on täytetty kaikki seuraavat ehdot: 
.1 kanavat on tehty lippuvaltion hallintoa tyydyttävistä aineista, joilla on vähäinen 
palovaara; 
.2 kanavaa käytetään ainoastaan ilmanvaihtojärjestelmän loppupäässä; ja 
.3 kanava ei ole kanavaa pitkin mitattuna 600 mm lähempänä kohtaa, jossa kanava 
lävistää A- tai B-luokan rajapinnan, mukaan lukien jatkuvat B-luokan välikatot. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.5 Porraskuiluissa saa olla ainoastaan yksi itsenäinen tuuletin- ja kanavajärjestelmä, joka ei saa 
palvella mitään muuta ilmanvaihtojärjestelmän tilaa. 
101 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.6 Koko koneellinen ilmastointi koneisto- ja lastitilan ilmanvaihtoa lukuun ottamatta sekä kaikki 
mahdolliset 9.2.6 alakohdan nojalla tarvittavat vaihtoehtoiset järjestelmät on asennettava 
kytkimin, jotka on ryhmitelty siten, että kaikki tuulettimet voidaan pysäyttää 
jommastakummasta kahdesta erillisestä paikasta, joiden on sijaittava mahdollisimman 
kaukana toisistaan. Koneistotiloja palvelevan koneellisen ilmastoinnin kytkimet on myös 
ryhmiteltävä siten, että niitä voidaan käyttää kahdesta eri paikasta, joista toisen on sijaittava 
koneistotilojen ulkopuolella. Lastitiloja palvelevien koneellisten ilmanvaihtojärjestelmien 
tuulettimet on voitava pysäyttää turvallisesta, lastitilojen ulkopuolella sijaitsevasta paikasta. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.7 Jos julkiset tilat kattavat vähintään kolme avointa kantta ja sisältävät sellaisia palavia aineita 
kuin huonekalut ja myymälöiden, toimistojen tai ravintoloiden kaltaisia suljettuja tiloja, 
niissä on oltava savunpoistojärjestelmä. Vaadittu savunhavaitsemisjärjestelmä aktivoi 
savunpoistojärjestelmän, jota on voitava käsin ohjata. Tuulettimien on oltava sen kokoisia, 
että koko tilan savunpoisto kestää enintään 10 minuuttia. 
.8 Ilmanvaihtokanavissa on oltava sopivasti sijoitettuja tarkastus- ja puhdistusluukkuja siellä 
missä se on järkevää ja käytännöllistä. 
.9 Keittiötilojen poistokanavien, joihin todennäköisesti kerääntyy rasvaa, on noudatettava 
9.2.3.2.1 ja 9.2.3.2.2 alakohdan vaatimuksia ja niissä on oltava seuraavat varusteet: 
.1 rasvasuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten, jollei ole asennettu 
vaihtoehtoista hyväksyttyä rasvanpoistojärjestelmää; 
.2 kanavan alapäähän sijoitettu palopelti, joka toimii automaattisesti ja kauko-ohjauksella 
ja lisäksi kauko-ohjattava palopelti sijoitettuna kanavan yläpäähän; 
.3 kiinteät välineet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi; 
.4 kauko-ohjattavat laitteet poistoilmatuulettimien ja tuloilmatuulettimien sulkemiseksi, .2 
kohdassa mainittujen palopeltien käynnistämiseksi sekä keittiön sisäänkäynnin viereen 
sijoitettavan palonsammutusjärjestelmän käynnistämiseksi. Mikäli on asennettu 
monihaarainen järjestelmä, on voitava sulkea kaikki haarat, jotka poistavat ilmaa 
saman pääkanavan kautta ennen kuin sammutusainetta päästetään järjestelmään; ja 
.5 sopivasti sijoitetut luukut tarkastamista ja puhdistamista varten. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.2 Enintään 36 matkustajan alukset 
.1 Ilmanvaihtokanavat on tehtävä palamattomasta aineesta. Kuitenkin lyhyet kanavat, 
joiden pituus on yleensä enintään 2 metriä ja joiden poikkipinta-ala on enintään 0,02 
m2, ei tarvitse olla palamattomia, jos seuraavat ehdot täyttyvät: 
102 
.1 kanavat on tehty aineesta, jolla lippuvaltion hallinnon mielestä on vähäinen 
palovaara; 
.2 kanavia käytetään ainoastaan ilmanvaihtolaitoksen loppupäässä; ja 
.3 kanavat eivät ole kanavaa pitkin mitattuna 600 mm lähempänä kohtaa, jossa kanava 
lävistää A- tai B-luokan rajapinnan, mukaan lukien jatkuvat B-luokan välikatot. 
Kun ilmanvaihtokanavat, joiden vapaapoikkipinta-ala on yli 0,02 m2, kulkevat "A"-
luokann laipioiden tai kansien läpi, aukot on vuorattava teräslevymuhvilla, jos 
laipioiden tai kansien lävitse kulkevat kanavat eivät ole terästä kannen tai laipion 
läpikulun läheisyydessä, ja kanavien ja muhvien on noudatettava tältä osin seuraavaa: 
.1 Muhvien paksuuden on oltava vähintään 3 mm ja pituuden vähintään 900 mm. 
Laipioiden läpikulussa tämän pituuden olisi mieluiten jakauduttava 450 mm:n 
pituisiksi osuuksiksi laipion molemmin puolin. Tällaisten kanavien tai niitä 
vuoraavien muhvien on oltava paloeristettyjä. Eristeellä on oltava vähintään sama 
palonkestävyys kuin laipiolla tai kannella, jonka läpi kanava kulkee. 
.2 Kanaviin, joiden vapaa poikkipinta-ala on yli 0,075 m2, on asennettava palopellit 
edellä 9.2.2.1 alakohdan vaatimusten lisäksi. Palopellin on toimittava 
automaattisesti, mutta se on myös voitava sulkea käsin laipion tai kannen 
kummaltakin puolelta. Palopellissä on oltava osoitin, joka näyttää, onko pelti auki 
vai kiinni. Palopeltejä ei kuitenkaan tarvita siellä, missä kanavat kulkevat "A"-
luokan rajapintojen ympäröimien tilojen läpi eivätkä palvele näitä tiloja ja jos ne 
ovat yhtä palonkestäviä kuin niiden lävistämät rajapinnat. 
103 
.3 Koneistotilojen, keittiöiden, autokansitilojen, ro-ro-lastitilojen tai erityistilojen 
tuulettamiseen tarkoitetut kanavat eivät saa kulkea asuntotilojen, työskentelytilojen 
tai valvonta-
-asemien läpi, jos ne eivät noudata jäljempänä 9.2.3.1.1 - 9.2.3.1.4 
tai 9.2.3.2.1 ja 9.2.3.2.2 alakohdassa määritettyjä ehtoja: 
.1.1 kanavat on rakennettu teräksestä, jonka paksuus on vähintään 3 mm ja 5 mm 
kanavilla, joiden leveys tai halkaisija on vastaavasti enintään 300 mm ja 
vähintään 
760 mm, ja sellaisten kanavien osalta, joiden leveys tai halkaisija on 300 
mm:n ja 760 mm:n välillä ja joiden paksuus saadaan interpoloimalla; 
. 1.2 kanavat on sopivasti tuettu ja jäykistetty; 
.1.3 kanavat on varustettu automaattisilla palopelleillä, jotka ovat lävistettyjen 
rajapintojen lähettyvillä; ja 
. 1.4 kanavat on eristetty "A-60"-standardin mukaisesti koneistotiloista, keittiöistä, 
autokansitiloista, ro-ro-lastitiloista tai erityistiloista kohtaan, joka on vähintään 
5 metriä kunkin palopellin takana; 
tai 
.2.1 kanavat on rakennettu teräksestä 9.2.3.1.1 - 9.2.3.1.2 alakohdan mukaisesti; ja 
.2.2 kanavat on eristetty "A-60"-standardin mukaisesti kaikkialla asuntotiloissa, 
työskentelytiloissa ja valvonta-asemissa; 
paitsi että päävyöhykkeen rajapintojen läpivientien on myös noudatettava 9.2.8 
alakohdan vaatimuksia. 
.4 Asuntotilojen, työskentelytilojen ja valvonta-asemien ilmanvaihtoon tarkoitetut 
kanavat eivät saa kulkea koneistotilojen, keittiöiden, autokansitilojen, ro-ro-
lastitilojen tai erityistilojen läpi, jos ne eivät noudata jäljempänä 9.4.2.1.1 -
9.2.4.1.3 ja 9.2.4.2.1 - 9.2.4.2.2 alakohdassa määritettyjä ehtoja: 
.1.1 kanavat on tehty teräksestä 9.2.3.1.1 - 9.2.3.1.2 alakohdan mukaisesti siellä, 
missä ne kulkevat koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan tai 
erityistilan läpi; 
.1.2 automaattiset palopellit on asennettu lävistettyjen rajojen lähettyville; ja 
.1.3 koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan ja erityistilan rajojen 
palonkestävyys säilyy läpivientien kohdalla; 
tai 
104 
.2.1 kanavat on rakennettu teräksestä 9.2.3.1.1 ja 9.2.3.1.2 alakohdan mukaisesti 
silloin, kun ne kulkevat koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan 
tai erityistilan läpi; ja 
.2.2 kanavat on eristetty "A-60"-standardin mukaisesti kaikkialla koneistotilassa, 
keittiössä, autokansitilassa, ro-ro-lastitilassa ja erityistilassa; 
paitsi että päävyöhykkeen rajapintojen läpivientien on myös noudatettava 9.2.8 
alakohdan vaatimuksia. 
.5 Ilmanvaihtokanavat, joiden vapaapoikkipinta-ala on yli 0,02 m2 ja jotka kulkevat 
"B'Muokan laipioiden läpi, on vuorattava 900 mm:n pituisilla teräslevymuhveilla, 
joiden olisi mieluiten jakauduttava 450 mm:n pituisiksi osuuksiksi laipioiden 
molemmin puolin, jollei kanava ole tällä osuudella tehty teräksestä. 
.6 Koneistotilojen ulkopuolella sijaitseviin valvonta-asemiin on toteutettava sopivia 
toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että ilmanvaihto, näkyvyys ja savuttomuus 
säilyvät, jotta siellä olevia koneita ja laitteita voidaan valvoa ja jotta ne toimivat 
edelleen tehokkaasti tulipalon sattuessa. Varalla on oltava vaihtoehtoisia ja erillisiä 
ilmanottokeinoja; kummankin ilmanottolähteen ilman sisääntuloaukkojen on oltava 
sellaiset, että molempien sisääntulojen samanaikaisen savunoton vaara on 
mahdollisimman pieni. Näitä vaatimuksia ei tarvitse soveltaa valvonta-asemiin, 
jotka sijaitsevat ja avautuvat avokannelle tai missä paikalliset sulkujärjestelmät 
olisivat yhtä tehokkaita. 
.7 Keittiötiloista tulevat poistokanavat on rakennettava "A"-luokan rajapinnoista, kun 
ne kulkevat asuntotilojen tai palavia aineita sisältävien tilojen läpi. Kullakin 
poistokanavalla on oltava seuraavat varusteet: 
.1 rasvansuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten; 
.2 kanavan alapäähän sijoitettu palopelti; 
.3 keittiöstä ohjattavat laitteet poistoilmatuulettimien sulkemiseksi; ja 
.4 kiinteät välineet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi; 
.8 Missä on välttämätöntä, että ilmanvaihtokanava kulkee pystysuuntaisen 
päävyöhykkeen läpi, toimintavarma automaattisesti sulkeutuva palopelti on 
asennettava rajapinnan läheisyyteen. Palopelti on voitava sulkea myös käsin 
rajapinnan kummaltakin puolelta. Toiminta-asennon on oltava helposti 
luopäästävässä paikassa ja se on merkittävä punaisella valoa heijastavalla värillä. 
Rajapinnan ja palopellin välisen kanavan osan on oltava terästä tai vastaavaa 
materiaalia ja tarvittaessa eristetty siten, että se vastaa säännön 11-2/A//12.1 
vaatimuksia. Palopelti on asennettava vähintään toiselle puolelle rajapintaa ja siinä 
on oltava näkyvä osoitin, josta nähdään, onko palopelti "auki"-asennossa. 
105 
.9 Kaikkien ilmanvaihtojärjestelmien päätuloaukot ja pääpoistoaukot on voitava sulkea 
niiden tilojen ulkopuolelta, joiden ilmanvaihtoon niitä käytetään. 
.10 Asuntotilojen, työskentelytilojen, lastitilojen, valvonta-asemien ja 
koneistotilojen koneellinen ilmanvaihto on voitava pysäyttää helposti 
luopäästävästä paikasta ilmanvaihdon palvelemien tilojen ulkopuolelta. Pääsy 
tällaiseen paikkaan ei saa helposti estyä tulipalon ollessa noissa tiloissa. 
Koneistotilojen koneellisen ilmastoinnin pysäyttämiseen tarkoitettujen 
laitteiden on oltava täysin erillään muiden tilojen ilmastoinnin pysäyttämiseen 
tarkoitetuista laitteista. 
10 Ikkunat ja valoventtiilit (R 33) 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Asunto- ja työskentelytiloissa sekä muissa tarkkailuasemissa kuin niissä, joihin sovelletaan 
7.5 sääntöä, sijaitsevien laipioiden kaikki ikkunat ja valoventtiilit on rakennettava siten, että 
ne säilyttävät palonkestävyysvaatimukset, jotka on asetettu sentyyppisille laipioille, joihin ne 
on asennettu. 
.2 Sen estämättä, mitä 4 ja 5 säännön taulukoissa vaaditaan, asunto- ja työskentelytilat sään 
vaikutuksilta erottavien laipioiden kaikki ikkunat ja valoventtiilit on rakennettava teräksestä 
tai muusta sopivasta materiaalista. Ikkunalasin pidikkeenä on oltava metallinen kehikko tai 
kulmapystytuki. 
106 
.3 Ikkunoilla, jotka ovat hengenpelastuslaitteiden, pelastus- ja kokoontumispaikkojen luona, 
poistumisreitteinä käytetyillä ulkoportailla ja avokansilla sekä ikkunoilla, jotka ovat 
pelastuslauttoihin ja pelastuskouruihin siirtymiseen käytetyn alueen alapuolella, on oltava 4 
säännön taulukoissa edellytetty palonkestävyys. Kun ikkunat on varustettu automaattisilla 
erillisillä sprinklersuuttimilla, "A-0"-luokan ikkunat voidaan hyväksyä samanarvoisina. 
Aluksen sivulla pelastusveneisiin siirtymiseen tarkoitetun alueen alapuolella olevien 
ikkunoiden palonkestävyyden on oltava vähintään "A-0"-luokkaa. 
11 Palavien aineiden käyttörajoitus (R 34) 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.1 Muualla kuin lastitiloissa, postihuoneissa, matkatavarahuoneissa tai työskentelytilojen 
jäähdytysosastoissa on kaikkien vuorausten, lattioiden, vedonestimien, välikattojen ja 
eristeiden oltava palamatonta ainetta. Välilaipioiden tai välikansien, joita käytetään jakamaan 
tila hyöty- tai harrastekäyttöön, on myös oltava palamatonta ainetta. 
.2 Eristyksen yhteydessä käytettyjen höyrysulkujen ja liimojen sekä kylmiölaitteiden putkiston 
eristyksen ei tarvitse olla palamatonta, mutta niiden määrä on pidettävä mahdollisimman 
vähäisenä ja niiden näkyvien pintojen on vastattava IMO:n päätöslauselmassa A.653 (16) 
määrätyn koestusmenettelyn mukaista palon leviämisen estokykyä. 
.3 Seuraavien pintojen on oltava huonosti paloa levittäviä: 
.1 käytävien ja portaikkokuilujen sekä kaikkien asunto- ja työskentelytilojen ja valvonta-
asemien laipioiden, seinien ja välikatto vuorausten esillä olevat pinnat; 
.2 näkymättömissä tai luoksepääsemättömissä olevat tilat asunto- ja työskentelytiloissa 
sekä valvonta-asemilla. 
.4 Palavasta aineesta olevien päällysteiden, listojen, koristeiden ja pinnoitteiden 
kokonaistilavuus ei saa ylittää missään asunto- tai työskentelytilassa seinien ja välikattojen 
yhteenlasketun pinnan peittävän 2,5 mm paksun pinnoitteen tilavuutta; aluksilla, joilla on 
säännön 11-2/A/8 mukainen automaattinen sprinklerijärjestelmä, edellä mainittuun tilavuuteen 
voi kuulua myös C-luokan rajapinnan kokoamisessa mahdollisesti käytettyjä palavia aineita. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET 
.5 Edellä 3 kohdan pintojen ja vuorausten pinnoitteiden enimmäislämpöarvo saa olla enintään 
45 MJ/m2 käytetyllä paksuudella. 
107 
6 Portaikkojen kalustuksen on rajoituttava istuimiin. Niiden on oltava kiinteitä, rajoitetun 
palovaaran omaavia, eivätkä ne saa olla matkustajien poistumisteiden esteenä. Lippuvaltion 
viranomainen voi sallia lisäistuimia päävastaanottoalueella porrashuoneissa, jos ne ovat 
kiinteitä, palamattomasta aineesta, eivätkä ne ole matkustajien poistumisteiden esteenä. 
Kalusteet eivät ole sallittuja matkustaja- ja henkilökunnan käytävissä, jotka ovat 
poistumisreitteinä hyttialueilla. Edellä olevan lisäksi voidaan sallia palamattomasta aineesta 
valmistetut kaapit, joissa säilytetään sääntöjen edellyttämiä turvallisuusvälineitä. 
.7 Sisätilojen näkyvissä pinnoissa käytettävien maalien, lakkojen ja muiden viimeistelyaineiden 
on oltava sellaisia, että ne eivät kehitä liiallisessa määrin savua ja myrkyllisiä aineita. 
.8 Asunto- ja työskentelyoloissa ja valvonta-asemilla mahdollisesti käytettävien 
kansialusmassojen on oltava hyväksyttyä ainetta, joka ei IMO:n päätöslauselman A.687 (17) 
palontestausmenettelyn mukaisesti syty helposti tai lisää korkeissa lämpötiloissa 
myrkyllisyys- tai räjähdysvaaraa. 
12 Rakenteiden yksityiskohtia (R 35) 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
Asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla, käytävissä ja portaikoissa: 
.1 välikattojen, paneelien tai vuorausten takana olevat ilmatilat on jaettava sopivasti tiiviillä 
vedonestimillä, joiden etäisyys toisistaan on enintään 14 m; 
.2 tällaisten suljettujen ilmatilojen, mukaan lukien portaikkojen, kuilujen yms. vuorausten 
takana olevat tilat, on oltava pystysuunnassa suljettuja jokaisen kannen kohdalla. 
13 Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä automaattiset sprinkleri-, 
palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 14) (R 36) 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Enintään 36 matkustajan aluksilla kaikkien asunto- ja työskentelytilojen sekä valvonta-
asemien kullekin erilliselle, sekä pysty- että vaakavyöhykkeelle on kauttaaltaan asennettava 
jompikumpi seuraavista, lukuun ottamatta sellaisia tiloja, joissa ei ole huomattavaa 
palovaaraa, kuten tyhjät tilat, saniteettitilat, jne: 
.1 hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/9 mukainen kiinteä palonhavaitsemis- ja 
palohälytysjärjestelmä siten asennettuna ja sijoitettuna, että se havaitsee tulipalon 
näissä tiloissa; 
.2 hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/8 vaatimusten mukainen automaattinen 
sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä tai sellainen, joka vastaa 
hyväksytylle samanarvoiselle sprinklerijärjestelmälle annettuja IMO:n yleisohjeita, 
sellaisina kuin ne on esitetty IMO:n päätöslauselmassa A.755 (18), siten asennettuna ja 
108 
sijoitettuna, että se suojaa tällaisia tiloja; lisäksi hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä 
palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka vastaa säännön 11-2/A/9 vaatimuksia 
siten asennettuna ja sijoitettuna, että havaitsee savun asuntotilojen käytävillä, 
portaikoissa ja poistumisreiteillä. 
,2 Yli 36 matkustajan aluksilla on oltava hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/8 
vaatimusten mukainen automaattinen sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä 
tai sellainen, joka vastaa hyväksytylle samanarvoiselle sprinklerijärjestelmälle annettuja 
IMO:n yleisohjeita, sellaisina kuin ne esitetty IMO:n päätöslauselmassa A.755 (18), kaikissa 
työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja asuntotiloissa, mukaan lukien käytävät ja portaikot. 
Toista hyväksyttyä tyyppiä oleva palonsammutusjärjestelmä voidaan vaihtoehtoisesti asentaa 
valvonta-asemille, joiden elintärkeille laitteille vesi voi aiheuttaa vahinkoa. 
Lisäksi on asennettava hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön 11-2/A/9 vaatimusten mukainen 
kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytyslaitos savun havaitsemiseksi työskentelytiloissa, 
valvonta-asemilla ja asuntotiloissa, mukaan lukien käytävät ja portaikot. Savunilmaisimia ei 
tarvitse asentaa yksityisiin kylpyhuoneisiin eikä keittiöihin. 
Tiloihin, jossa palovaara on vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, kuten tyhjät tilat, yleiset 
käymälät ja vastaavat tilat, ei tarvitse asentaa automaattista sprinklerijärjestelmää tai kiinteää 
palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmää. 
.3 Ajoittain miehittämättömiin koneistotiloihin on asennettava säännön 11-2/A/9 asianomaisten 
määräysten mukainen, hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja 
palohälytysjärjestelmä. 
Tämä palonhavaitsemisjärjestelmä on suunniteltava sellaiseksi ja ilmaisimet sijoitettava siten, 
että palon alkaminen missä tahansa tällaisissa tiloissa havaitaan nopeasti koneiston kaikissa 
tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja ympäristölämpötilan mahdollisen vaihtelualueen 
edellyttämissä ilmanvaihtomuutoksissa. Pelkästään lämpöilmaisimia sisältäviä 
havaitsemisjärjestelmiä ei sallita lukuun ottamatta matalahkoja tiloja ja paikkoja, joissa 
niiden käyttö on erityisen soveliasta. Havaitsemisjärjestelmän on käynnistettävä äänimerkkiin 
ja merkkivaloon perustuvat hälytykset, jotka kummassakin suhteessa eroavat kaikkien 
muiden kuin tulipaloa osoittavien järjestelmien hälytyksistä, riittävän monessa paikassa sen 
varmistamiseksi, että hälytykset kuulee ja huomaa komentosillalla oleva vastuullinen 
konemestari. Kun komentosilta on miehittämätön, on hälytyksen kuuluttava paikassa, jossa 
vastuullinen aluksen henkilökunnan jäsen on vahtivuorossa. Asennuksen jälkeen järjestelmä 
testataan eri koneentoiminnan ja tuuletusolosuhteissa. 
14 Erityistilojen suojaaminen (R 37) 
.1 Sekä laipiokannen yläpuolella että alapuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat 
vaatimukset 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
109 
1 Yleistä 
. 1 Tämän säännön määräykset perustuvat periaatteeseen, että koska tavanomainen 
pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin jako ei ehkä ole käytännöllinen erityistiloissa, 
tällaisiin tiloihin täytyy saada samantasoinen suojelu vaakasuuntaisen vyöhykekäsitteen 
perusteella ja tehokkaan kiinteän palonsammutusjärjestelmän avulla. Tässä säännössä 
tämän käsitteen nojalla vaakasuuntaiseen vyöhykkeeseen voi kuulua useammalla 
kannella olevia erityistiloja, jollei kulkuneuvoja varten oleva vapaa kokonaiskorkeus 
ylitä kymmentä metriä. 
.2 Sääntöjen II-2/A/12, II-2/B/7 ja II-2/B/9 pystysuuntaisten vyöhykkeiden 
palonkestävyyden säilyttämistä koskevia vaatimuksia on sovellettava yhtäläisesti niihin 
kansiin ja laipioihin, jotka muodostavat vaakasuuntaiset vyöhykkeet toisistaan ja 
aluksen muista osista erottavat rajapinnat. 
.2 Rakenteellinen suojelu 
.1 Yli 36 matkustajan aluksilla erityistiloja rajoittavat laipiot ja kannet on eristettävä A-
60 -luokan standardin mukaisesti. Kuitenkin kun jokin avokansitila (sellaisena kuin se 
on määritelty säännössä 4.2.2(5)), saniteettitila tai vastaava tila (sellaisena kuin se on 
määritelty säännössä 4.2.2(9)), tai tankki, tyhjä tila tai apukoneistotila, jossa palovaara 
on vähäinen tai olematon, (sellaisena kuin se on määritelty säännössä 4.2.2(10)), on 
rajapinnan yhdellä sivulla, standardia voidaan lieventää "A-0":aan. 
.2 Enintään 36 matkustajan aluksilla erityistiloja rajoittavat laipiot on eristettävä 4 
säännön taulukossa 4.1 olevan 11 luokan tilojen vaatimusten mukaisesti ja 
vaakasuuntaiset rajapinnat mainitun säännön taulukossa 4.2 olevan 11 luokan tilojen 
vaatimusten mukaisesti. 
.3 Komentosillalla on oltava laitteet, jotka osoittavat, koska jokin erityistiloihin tai niistä 
pois johtava palo-ovi on suljettu. 
110 
.3 Kiinteä palonsammutusjärjestelmä 
Jokaiseen erityistilaan on asennettava hyväksytty, kiinteä käsikäyttöinen paineella toimiva 
hajasuihkusammutusjärjestelmä, joka suojaa tällaisessa tilassa olevaa minkä tahansa kannen 
tai ajoneuvotason kaikkia osia, jos lippuvaltion hallinto voi sallia sellaisen minkä muun 
kiinteän palonsammutusjärjestelmän käytön tahansa, joka on erityistilassa suoritetussa 
vuotavan bensiinin paloa jäljittelevissä olosuhteissa tehdyssä täysimittaisessa testauksessa 
osoittautunut vähintään yhtä tehokkaaksi sellaisten tulipalojen hallinnassa, joita erityistiloissa 
todennäköisesti esiintyy. Tällaisen kiinteän paineella toimivan 
hajasuihkusammutusjärjestelmän tai muun vastaavan palonsammutusjärjestelmän on 
noudatettava IMO:n päätöslauselman A. 123 (V) määräyksiä. 
.4 Palontorjuntapartiot ja palon havaitseminen 
.1 Erityistiloissa on oltava tehokas palontorjuntajärjestelmä. Kaikissa tällaisissa tiloissa, 
joissa ei ole jatkuvaa, koko matkan kestävää palonvalvontaa, on oltava hyväksyttyä 
tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka noudattaa 
säännön II-2/A/9 vaatimuksia. Kiinteän palonhavaitsemisjärjestelmän on kyettävä 
nopeasti havaitsemaan palon syttyminen. Palonilmaisimien välimatkat ja sijainti 
määritetään ottaen huomioon tuuletuksen ja muiden asianomaisten tekijöiden 
vaikutukset. 
.2 Kaikkialla erityistiloissa on tarpeen mukaan oltava käsikäyttöisiä avunhälytyspisteitä, 
joista yhden on sijaittava lähellä erityistilojen kutakin poistumistietä. 
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.5 Palonsammutuslaitteet 
Jokaisessa erityistilassa on oltava: 
.1 vähintään kolme hajasuihkusammutinta; 
.2 yksi kannettava säännön 11-2/A/6.2 määräysten mukainen vaahtosammutin, jos 
vähintään kaksi tällaista sammutinta on käytettävissä aluksen erityistiloissa; 
.3 vähintään yksi kannettava sammutin erityistilan kunkin sisäänkäynnin vieressä. 
111 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.6 Ilmanvaihtojärjestelmä 
.1 Erityistiloja varten on oltava tehokas koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä, joka riittää 
antamaan vähintään kymmenen ilmanvaihtoa tunnissa. Tällaisten tilojen järjestelmä on 
täysin erotettava muista ilmanvaihtojärjestelmistä ja sen on oltava toiminnassa aina, 
kun erityistiloissa on ajoneuvoja. Ilmanvaihtojen määrä on nostettava vähintään 
kahteenkymmeneen ajoneuvojen lastaamisen ja purkamisen aikana. Kutakin tällaista 
tilaa varten on erotettava erityistiloja palvelevat ilmanvaihtokanavat, jotka voidaan 
tehokkaasti sulkea. Järjestelmää on voitava säätää tällaisten tilojen ulkopuolelta. 
.2 Ilmanvaihdon on estettävä ilman kerrostuminen ja ilmataskujen syntyminen. 
.3 Komentosillalla on oltava laitteet, jotka osoittavat vaaditun ilmanvaihtokyvyn 
häviämisen tai vähenemisen. 
.4 Tulipalon varalta on oltava ilmanvaihtojärjestelmän nopean poiskytkennän ja 
tehokkaan sulkemisen mahdollistavat laitteet ottaen huomioon sää- ja meriolosuhteet. 
.5 Ilmanvaihtokanavat, palopellit mukaan lukien, on tehtävä teräksestä ja niiden 
sijoituksen on oltava sellainen, että lippuvaltion hallinto on niihin tyytyväinen. 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.2 Ainoastaan laipiokannen yläpuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat Hsämääräykset 
.1.1 Valumisaukot 
Sellaista vakavuuden huomattavaa heikkenemistä, joka voisi aiheutua kannelle tai 
kansille kerääntyvistä suurista vesimääristä kiinteän paineella toimivan 
hajasuihkusammutusjärjestelmän käytön seurauksena, silmällä pitäen, valumisaukot on 
asennettava siten, että vesi varmasti valuu nopeasti suoraan yli laidan. 
112 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO­
RO -MATKUSTAJA-ALUKSET: 
.1.2 Poistoaukot 
.1.2.1 Valumisaukkojen poistoventtiilit, joissa on painekäyttöiset sulkulaitteet, joita 
voidaan käyttää laipiokannen yläpuolella olevasta paikasta voimassa olevan 
kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimusten mukaisesti, on pidettävä 
avoinna aluksen matkatessa avomerellä. 
.1.2.2 Edellä .1.2.1 alakohdassa tarkoitettujen venttiilien kaikki toiminnot on kirjattava 
lokikirjaan. 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.2 Varotoimenpiteet palavien höyryjen syttymisen ehkäisemiseksi 
.1 Laitteet, jotka voivat muodostaa palavan höyryn syttymislähteen, ja erityisesti 
sähkölaitteet ja johdotus on asennettava vähintään 450 mm kannen yläpuolelle 
jokaisella sellaisella kannella ja mahdollisesti asennetulla ajoneuvotasolla, joilla 
ajoneuvoja kuljetetaan ja joille räjähtäviä kaasuja voidaan odottaa kerääntyvän, ei 
kuitenkaan ajoneuvotasoilla, joilla on riittävät aukot sallien bensiinikaasujen 
kulkeutumisen alaspäin. Korkeammalle kuin 450 mm kannen yläpuolelle asennettujen 
sähkölaitteiden on oltava tyyppiä, joka on suljettu ja suojattu siten, että kipinöinti 
estyy. Jos viranomainen katsoo, että sellaisten sähkölaitteiden tai -johdotusten 
asentaminen alle 450 mm korkeudelle kannesta on tarpeen aluksen turvallisen käytön 
vuoksi, niin sellaisten sähkölaitteiden ja johdotusten asennus voidaan tehdä, jos ne on 
hyväksytty käytettäviksi räjähtävässä bensiinin ja ilman seoksessa. 
.2 Poistoilmankanavaan asennettujen sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyyppiä, 
joka hyväksytään käytettäväksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa, ja niiden 
poistokanavassa oleva läpivienti on sijoitettava turvalliseen kohtaan ottaen 
huomioon muut mahdolliset syttymislähteet. 
113 
UUDET B- C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.3 Ainoastaan laipiokannen alapuolella oleviin erityistiloihin sovellettava Hsämääräykset 
. 1 Kupuveden pumppaus ja vedenpoisto 
Ottaen huomioon vakavuuden huomattavan heikkenemisen, joka voi aiheutua kannelle 
tai tankin päälle kerääntyvistä suurista vesimääristä kiinteän paineella toimivan 
hajasuihkusammutusjärjestelmän seurauksena, voi lippuvaltion hallinto vaatia enemmän 
pumppaus- ja tyhjennyslaitteita kuin mitä säännössä II-l/C/3 vaaditaan. 
.2 Varotoimenpiteet palavien höyryjen syttymisen estämiseksi 
.1 Mahdollisesti asennettavien sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyypiltään 
sopivia käytettäviksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa. Muita laitteita, jotka 
voivat muodostaa palavien höyryjen syttymislähteen, ei sallita. 
.2 Poistoilmakanavaan asennettujen sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyyppiä, 
joka hyväksytään käytettäväksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa, ja niiden 
poistokanavan ulostulopää on sijoitettava turvalliseen kohtaan ottaen huomioon 
muut mahdolliset syttymislähteet. 
15 Palontorjuntapartiot, palon havaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä yleiset 
kuulutusjärjestelmät (R 40) 
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Käsikäyttöiset soittopisteet on asennettava säännön II-2/A/9 mukaisesti. 
.2 Merellä tai satamassa ollessaan kaikilla aluksilla on koko ajan (paitsi milloin alus ei ole 
liikenteessä) oltava sellainen henkilökunta ja laitteisto, että aluksen henkilökunnan 
vastuullinen jäsen saa varmasti välittömästi ensihälytyksen alkavasta tulipalosta. 
.3 Komentosillalta tai palonvalvonta-asemalta ohjattava erikoishälytin on asennettava aluksen 
henkilökunnan kokoonkutsumista varten. Hälytin voi olla osa aluksen yleistä 
hälytysjärjestelmää, mutta sitä on voitava käyttää matkustajatiloihin kuuluvasta hälytyksestä 
riippumatta. 
.4 Kaikissa kohdin asunto- ja työskentelytiloja, valvonta-asemia ja avokansia on oltava 
käytettävissä yleinen kuulutusjärjestelmä tai muu tehokas tiedonantojärjestelmä. 
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: 
.5 Yli 36 matkustajan aluksilla on ylläpidettävä tehokasta partiointijärjestelmää, jonka avulla 
voidaan välittömästi havaita tulipalon syttyminen. Jokainen palontorjuntapartion jäsen 
koulutetaan siten, että hän tuntee aluksen kaikki laitteet sekä kaikkien niiden laitteiden 
sijainnin ja toiminnan, joita hän mahdollisesti joutuu käyttämään. Jokaisella palontorjujalla 
on myös oltava käytössään matkapuhelin. 
114 
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.6 Yli 36 matkustajan aluksilla on oltava säännön 13.2 vaatimia järjestelmiä varten 
tunnistinhälyttimet, jotka on keskitetty jatkuvasti miehitettyyn keskusvalvomoon. Lisäksi 
samaan paikkaan on keskitettävä myös palo-ovien ja ilmanvaihtotuulettimien sulkemiseen 
tarkoitetut kaukokytkimet. Jatkuvasti miehitetyn valvonta-aseman henkilökunnan on voitava 
käynnistää ilmanvaihtotuulettimet uudelleen. Keskusvalvomossa olevan valvontataulun on 
kyettävä osoittamaan, ovatko palo-ovet auki vai kiinni ja ovatko palonhavaitsemiskytkimet, 
hälyttimet ja tuulettimet suljetussa asennossa tai pois päältä. Valvontataulussa on oltava 
jatkuvasti virta päällä ja sen tulisi voida kytkeytyä automaattisesti varavoimanlähteeseen, jos 
tavanomainen voimanlähde katoaa. Valvontataulun voimanlähteenä toimii säännössä II-1/D/3 
määritelty pääsähkövirtalähde ja sähköinen hätävirtalähde, jollei säännöissä sallita tarvittaessa 
muita järjestelyjä. 
.7 Valvontataulu on suunniteltava toimintavarmuusperiaatteella, eli avoimen tunnistinpiirin on 
tehtävä hälytys. 
16 Yli 36 matkustajan olemassaolevien B-luokan alusten parantaminen (R 41-1) 
Tämän luvun II-2 olemassaolevia B-luokan aluksia koskevien vaatimusten lisäksi yli 36 
matkustajan olemassaolevien B-luokan alusten on täytettävä seuraavat vaatimukset: 
.1 1. päivään lokakuuta 1997 mennessä: 
.1 Kaikki asunto- ja työskentelytilat, portaikot ja käytävät on varustettava hyväksyttyä 
tyyppiä olevalla savunhavaitsemis- ja hälytysjärjestelmällä säännön II-2/A/9 
vaatimusten mukaisesti. Tällaista järjestelmää ei tarvitse asentaa yksityisiin 
kylpyhuoneisiin eikä tiloihin, joissa on vähäinen tai olematon palovaara, kuten tyhjät 
tilat ja sen kaltaiset tilat. Tunnistimet, jotka toimivat lämmöllä savun sijaan, on 
asennettava keittiöihin. 
.2 Palonhavaitsemis- ja hälytysjärjestelmään liitetyt savuntunnistimet on asennettava 
välikattojen yläpuolelle niillä portaikko- ja käytäväalueilla, missä välikatot on tehty 
palavasta aineesta. 
.3.1 Saranallisten palo-ovien portaikoissa, pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioiden ja 
keittiöiden rajapinta-alueiden, jotka yleensä pidetään auki, on oltava 
itsestäänsulkeutuvia ja ne on voitava sulkea päävalvomosta ja oven vierellä olevasta 
paikasta. 
.3.2 Jatkuvasti miehitettyyn päävalvomoon on sijoitettava taulu, joka osoittaa, ovatko 
portaikoissa, pystysuuntaisen päävyöhykkeen laipioissa ja keittiön rajapinnoilla 
sijaitsevat palo-ovet kiinni. 
.3.3 Keittiötiloista tulevat poistokanavat, joihin todennäköisesti kertyy rasvaa ja jotka 
kulkevat asuntotilojen tai palavia aineita sisältävien tilojen halki, on rakennettava "A"-
luokan rajapinnoista. Jokaiseen keittiötiloissa olevaan poistokanavaan on asennettava: 
115 
.1 rasvansuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten, jollei ole asennettu 
vaihtoehtoista hyväksyttyä rasvanpoistojärjestelmää; 
.2 kanavan alempaan päähän sijoitettu sammutin; 
.3 keittiöstä ohjattavat järjestelyt poistoilmatuulettimien sulkemiseksi; 
.4 kiinteät välineet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi; ja 
.5 sopivasti sijaitsevat luukut tarkastamista ja puhdistamista varten. 
.3.4 Portaikkokuilujen läheisyydessä sallitaan ainoastaan yleiset WC:t, hissit, 
palamattomasta aineesta rakennetut turvalaitteiden varastointikaapit ja avoimet 
tiedotuspisteet. Muut portaikkoalueella olevat tilat on: 
.1 tyhjennettävä, pysyvästi suljettava ja erotettava sähköjärjestelmästä; tai 
.2 erotettava portaikosta "A"-luokan rajapinnoilla 5 säännön mukaisesti. Tällaisista 
tiloista voi olla suora yhteys portaikkoihin "A"-luokan ovien kautta 5 säännön 
mukaisesti, jos näihin tiloihin on asennettu sprinklerijärjestelmä. Hyteistä ei 
kuitenkaan saa olla suoraa käyntiä portaikkokuiluun. 
.3.5 Muista kuin julkisista tiloista, käytävistä, yleisistä käymälöistä, erityistiloista, 
säännössä 6.1.5 vaadituista muista portaikoista tai edellä .3.4.2 kohdassa tarkoitetuista 
tiloista ei saa olla suoraa pääsyä portaikkokuiluihin. 
.3.6 Tiedotuspisteiden nykyiset suoraan portaikkokuiluun avautuvat takatilat voidaan 
säilyttää, jos niissä savunilmaisimet ja ainoastaan vähäisen palovaaran omaavia 
kalusteita. 
.3.7 Säännöissä II-l/D/3 ja III/5.3 vaaditun hätävalaistuksen lisäksi poistumisreitit, 
portaikot ja poistumistiet mukaan lukien, on merkittävä pakoreitin kaikissa kohdissa, 
myös kulmissa ja risteyksissä, valaistuksella tai valoa heijastavin nauhamerkinnöin, 
jotka on asetettu enintään 
0,3 metriä kannen yläpuolelle. Merkintöjen avulla matkustajien on voitava löytää 
kaikki pakoreitit ja huomata vaivatta pakopoistumistiet. Jos käytetään sähkö valaistusta, 
siihen on liitettävä hätävoimanlähde ja sen on oltava siten kytketty, ettei mikään 
yksittäisen valon häiriö tai valaistusnauhassa tapahtunut katkos johda merkintöjen 
tehottomuuteen. Lisäksi kaikkien pakoreittiviittojen ja palokaluston sijaintimerkintöjen 
on oltava valoa heijastavaa ainetta tai valaistuksella merkittyjä. Lippuvaltion hallinnon 
on varmistettava, että tällainen valaistus tai valoa heijastava laitteisto on arvioitu ja 
testattuja että sitä sovelletaan IMO:n päätöslauselmassa A.752 (18) annettujen 
yleisohjeiden mukaisesti. 
.3.8 Yleinen hätähälytysjärjestelmä on asennettava. Hälytyksen tulee kuulua kaikkialla 
asuntotiloissa ja tavanomaisissa henkilökunnan työskentelytiloissa sekä avokansilla ja 
116 
sen äänenpaineen tason on oltava IMO:n päätöslauselmassa A.686 (17) antaman 
hälyttimiä ja hälytinlaitteita koskevan säännöstön standardien mukainen. 
.3.9 Kaikkialla asuntotiloissa, julkisissa ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja 
avokansilla on oltava yleinen kuulutusjärjestelmä. 
.3.10 Portaikkokuilujen kalustuksen on rajoituttava istuimiin. Niitä saa olla enintään kuusi 
kunkin kannen kussakin portaikkokuilussa ja niiden on oltava kiinteitä, rajoitetun 
palovaaran omaavia, eivätkä ne saa olla matkustajien poistumisteiden esteenä. 
Lippuvaltion viranomainen voi sallia lisäistuimia päävastaanottoalueella 
portaikkokuiluissa, jos ne ovat kiinteitä, palamattomasta aineesta, eivätkä ne ole 
matkustajien poistumisteiden esteenä. Kalusteet eivät ole sallittuja matkustaja- ja 
henkilökunnan käytävissä, jotka ovat poistumisreitteinä hyttialueilla. Edellä olevan 
lisäksi voidaan sallia palamattomasta aineesta valmistetut kaapit, joissa säilytetään 
sääntöjen edellyttämiä turvallisuusvälineitä. 
1 päivään lokakuuta 2000 mennessä: 
.1 Kaikkien portaikkojen on oltava teräskehysrakennetta asunto- ja työskentelytiloissa 
lukuun ottamatta paikkoja, missä lippuvaltion hallinto rankaisee toisen vastaavanlaisen 
aineen käytöstä, ja niiden on oltava A-luokan rajapintojen muodostamassa kuilussa, 
jossa on paineella toimivat sulkemislaitteet kaikissa aukoissa, paitsi: 
117 
.1 portaikon, joka yhdistää ainoastaan kaksi kantta, ei tarvitse olla suljettu, jos kannen 
vedenpitävyyttä ylläpidetään asianmukaisin laipioin tai yhdessä kaksoiskansitilassa 
sijaitsevin ovin. Kun portaikko on suljettu yhdeksi kaksoiskansitilaksi, 
portaikkokuilu on suojattava 5 säännössä olevien kansia koskevien taulukkojen 
mukaisesti; 
.2 portaikot voidaan asentaa avoimiksi julkiseen tilaan, jos ne ovat kokonaan tällaisen 
julkisen tilan sisäpuolella. 
.2 Koneistotiloihin on asennettava kiinteä palonsammutusjärjestelmä, joka vastaa säännön 
11-2/A/6 vaatimuksia. 
.3 Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden välisten rajapintojen kautta kulkevat 
ilmanvaihtokanavat on varustettava toimintavarmalla automaattisesti sulkeutuvalla 
palopellillä, joka on voitava myös sulkea käsin rajapinnan kummaltakin puolelta. 
Lisäksi toimintavarmat automaattisesti sulkeutuvat palopellit, joita ohjataan suljetusta 
tilasta, on asennettava kaikkiin ilmanvaihtokanaviin, jotka palvelevat sekä asunto- että 
työskentelytiloja sekä portaikkoja, missä ne kulkevat tällaisten suljettujen tilojen 
kautta. Ilmanvaihtokanavia, jotka kulkevat pääpalo vyöhykkeen rajapinnan kautta 
palvelematta kumpaakaan puolta tai jotka kulkevat portaikon kautta palvelematta tätä 
suljettua tilaa, ei tarvitse varustaa palopellein, jos kanavat on rakennettu ja eristetty A-
60 standardin mukaisesti eikä niissä ole portaikossa tai kuilussa sijaitsevia aukkoja sillä 
puolen, mitä ilmanvaihtokanavat eivät suoraan palvele. 
.4 Erityistilojen on noudatettava säännön II-2/B/14 vaatimuksia. 
.5 Kaikki portaikkokuiluissa, pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa ja keittiön 
reuna-alueilla sijaitsevat palo-ovet, jotka pidetään yleensä auki, on voitava sulkea 
päävalvomosta tai oven vieressä olevasta paikasta. 
.3 1 päivään lokakuuta 2005 mennessä tai 15 vuotta aluksen rakentamispäivästä, riippuen siitä, 
kumpi ajankohta on myöhäisempi: 
.1 asunto- ja työskentelytiloihin, portaikkokuiluihin ja käytäviin on asennettava 
automaattinen sprinklerijärjestelmä, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, jotka 
noudattavat säännön II-2/A/8 vaatimuksia tai hyväksyttyä vastaavaa 
sprinklerijärjestelmää, sellaisena kuin se on esitetty IMO:n päätöslauselmassa A.755 
(18), koskevissa IMO:n yleisohjeissa. 
118 
LUKU III 
HENGENPELASTUSLAITTEET 
1 Määritelmät (R 3) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Jollei toisin määrätä, tässä luvussa käytettyihin käsitteisiin sovelletaan SOLAS-sopimuksen III/3 
säännön määritelmiä ja niiden lisäksi seuraavia määritelmiä: 
1 Pienin kulkusyväys on lastaustila, jossa alus on tasapainoasemassa ilman lastia, 10 
prosenttia varastoista ja polttoaineesta on jäljellä ja matkustaja-aluksen ollessa kyseessä siinä 
on täysi määrä matkustajia ja aluksen henkilökuntaa matkatavaroineen. 
2 MES-järjestelmä (Marine Evacuation System) on evakuointijärjestelmä, jonka avulla 
suuri henkilömäärä siirretään nopeasti pelastusasemalta liukurataa pitkin joko kelluvalle 
lautalle, josta henkilöt voivat nousta odottavaan pelastusalukseen, tai suoraan aluksen vierellä 
olevaan pelastusalukseen. 
3 Ro-Ro-matkustaja-alus on matkustaja-alus, jossa on ro-ro-lastitiloja tai 11-2/A/2 säännössä 
tarkoitettuja erityistiloja. 
Yhteydenpito, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusvene, henkilökohtaiset 
hengenpelastuslaitteet (R6 + 7 + 17 + 20 + 21) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Jokaisessa aluksessa on oltava ainakin alla olevassa taulukossa ja vastaavissa huomautuksissa 
aluksen LUOKAN perusteella määritellyt kaksitieradiopuhelinlaitteet, henkilökohtaiset 
hengenpelastuslaitteet, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusvene, hätäraketit ja 
nuoranheittolaite. Kaikkien edellä mainittujen laitteiden, mukaan lukien niiden 
vesillelaskulaitteet, milloin niitä käytetään, on täytettävä SOLAS 1974 -yleissopimuksen 
liitteen III luvun ja siihen tehtyjen muutosten vaatimukset, jollei seuraavissa kohdissa toisin 
määrätä. 
119 
LUOKKA: 
Matkustajamäärä (N) : 
Pelastusveneet ja -lautat1,3,4,s 
NON SOLAS -
pelastuslautat2'3,4,5 
Valmiusvene6 
Pelastusrenkaat7 
Pelastusliivit9 
Lasten pelastusliivit 
Hätäraketit8 
Nuoranheittolaitteet 
Tutkatransponderi 
Kaksitie- VHF- radiopuhelinlaite B 
>250 
1.10 N 
-
1 
8 
1.05 N 
0.10 N 
12 
1 
1 
3 £250 
1.10 N 
-
1 
8 
1.05 N 
0.10 N 
12 
1 
1 
3 c 
>250 
1.00 N 
0.10 N 
1 
8 
1.05 N 
0.10 N 
12 
1 
1 
3 £250 
1.00 N 
0.10 N 
1 
4 
1.05 N 
0.10 N 
12 
1 
1 
3 D 
>250 
0.70 N 
0.40 N 
1 
8 
1.05 N 
0.10 N 
6 
-
-
3 £250 
0.70 N 
0.40 N 
1 
4 
1.05 N 
0.10 N 
6 
-, 
-
2 
HUOMAUTUKSET: 
1.Pelastusveneet ja -lautat voivat olla joko SOLAS-sopimuksen IM/42, 43 tai 44 säännön 
mukaisia pelastusveneitä tai SOLAS-sopimuksen Hl/38 säännön ja saman sopimuksen 
Ml/39 tai Ml/40 säännön mukaisia pelastuslauttoja. Ro-ro-matkustaja-alusten 
pelastuslauttojen on lisäksi oltava Ml/5-1 säännön vaatimusten mukaisia. 
SOLAS-sopimuksen IM/39 tai IM/40 säännön mukaisten pelastuslauttojen sijaan 
lippuvaltion hallinto voi vaihtoehtoisesti sallia avointen kaksipuolisten puhaltamalla 
täytettävien pelastuslauttojen käytön, jos pitää tätä tarkoituksenmukaisena suojaisten 
reittien ja liikennöidyn alueen suotuisten sääolosuhteiden vuoksi, edellyttäen kuitenkin 
että pelastuslautat ovat täysin suurnopeusaluksista annetun koodin (High Speed Craft 
Code) liitteen 10 vaatimusten mukaisia. 
2.NON SOLAS -pelastuslautta on pelastuslautta, joka täyttää SOLAS-sopimuksen IM/38 
säännön ja Ml/39 tai 40 säännön vaatimukset, mutta ei täytä seuraavissa säännöissä 
asetettuja vaatimuksia: 
-laitteita koskeva SOLAS-sopimuksen Ml/38.1.5 sääntö, 
-kuljetussäiliöiden merkitsemistä koskeva SOLAS-sopimuksen IM/39.7.3.4 ja IM/39.7.3.5 
tai IM/40.7.6 ja IM/40.7.7 sääntö. 
Jos liikennöityjen reittien suojaisuuden ja niillä vallitsevien suotuisten sääolosuhteiden 
vuoksi on perusteltua poiketa asetetuista vaatimuksista, NON SOLAS -pelastuslauttojen 
ei tarvitse olla SOLAS-sopimuksen pelastuslautan lattian kylmäeristystä koskevan 
Ml/39.2.2.1 ja IM/39.2.2.2 säännön mukaisia tai ne voivat olla SOLAS-sopimuksen Ml/39 
tai Ml/40 säännön mukaisten pelastuslauttojen sijaan avoimia puhaltamalla täytettäviä 
pelastuslauttoja edellyttäen että pelastuslautat täyttävät kaikki suurnopeusaluksista 
annetun koodin (High Speed Craft Code) liitteen 10 vaatimukset. Ro-ro-matkustaja-
alusten NON SOLAS -pelastuslauttojen on oltava IM/5-1 säännön vaatimusten mukaisia. 
120 
3. Pelastusveneet ja -lautat on jaettava tasapuolisesti aluksen molemmille puolille siinä määrin 
kuin on käytännöllistä. 
121 
4. Pelastusveneiden ja -lauttojen kokonaisluvun on oltava edellä esitetyssä taulukossa mainitun 
prosenttiluvun mukainen, ja pelastusveneiden ja -lauttojen sekä NON SOLAS -pelastuslautto­
jen yhdistelmän täyden kapasiteetin on oltava 110 prosenttia kokonaishenkilöluvusta (N), 
joka aluksella on lupa kuljettaa. Aluksella olevien pelastusveneiden ja -lauttojen lukumäärän 
on oltava riittävä varmistamaan, että yhden pelastusveneen tai -lautan kadotessa tai mennessä 
epäkuntoon jäljellejäävissä pelastusveneissä ja -lautoissa on tilaa kokonaishenkilöluvuUe, joka 
aluksella on lupa kuljettaa 
5. Pelastusveneiden ja/tai valmiusveneiden määrän on oltava riittävä varmistamaan, että koko 
sen henkilömäärän, joka aluksen on lupa kuljettaa jättäessä aluksen, kunkin pelastusveneen 
tai valmiusveneen tarvitsee ohjata korkeintaan yhdeksää pelastuslauttaa. 
6. Valmiusveneitä käytetään niiden omilla laitteilla, sekä vesillelaskuun että takaisin 
nostamiseen. 
Mikäli valmiusvene täyttää SOLAS-sopimuksen 111/47 säännön vaatimukset, se voidaan 
lukea mukaan edellä esitetyssä taulukossa määriteltyyn pelastusvene- ja 
pelastuslauttakapasiteettiin. 
Ro-ro-matkustaja-aluksilla on ainakin yhden valmiusveneen oltava III/5-1 säännön mukainen 
nopeakulkuinen valmiusvene. 
Lippuvaltion hallinto voi vapauttaa alle 24 metriä pitkät alukset vaatimuksesta kuljettaa 
valmiusvenettä, jos alus on seuraavien vaatimusten mukainen: 
a) aluksen rakenne on sellainen, että veden varaan joutunut henkilö voidaan nostaa 
takaisin alukseen; 
b) veden varaan joutuneen henkilön alukseen nostamista voidaan seurata komentosillalta 
ja 
c) aluksen ohjattavuus on riittävä lähelle tuloon ja henkilöiden alukseen nostamiseen 
, myös kaikkein huonoimmissa tarkoitetuissa olosuhteissa. 
7. Vähintäänkin yhdessä pelastusrenkaassa aluksen molemmilla puolin on oltava kelluva 
turvaköysi, jonka pituuden on oltava vähintäänkin kaksi kertaa se korkeus, jolla sitä 
säilytetään vedenpinnan yläpuolella kevyimmässä merenkulkutilassa, tai 30 metriä, kumpi 
tahansa onkin pitempi. 
Kahdessa pelastusrenkaassa on oltava automaattinen savumerkki laite ja automaattinen valo; 
ne on voitava laukaista nopeasti komentosillalta. Muissa pelastusrenkaissa on oltava SOLA 
III/31.2 säännön mukainen automaattinen valo. 
8. Hätäraketit säilytetään komentosillalla tai sen läheisyydessä. 
9. Ro-ro-matkustaja-alusten pelastusliiyien on oltava III/5-1 säännön mukaisia. 
122 
3 Hätähälytys, toimintaohjeet, koulutuskäsikirja, huolto-ohjeet, hälytysluettelot ja 
hätätilanneohjcct (R 6 + 8 + 9 + 18 + 19) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Kaikissa aluksissa on oltava: 
.1 Yleinen hätähälytysjärjestelmä: (R 6.4.2.) 
Yleisen hälytysjärjestelmän on oltava SOLA 111/50 säännön mukainen ja käyttökelpoinen 
kutsumaan matkustajat ja aluksen henkilökunta kokoontumispaikoille ja aloittamaan hälytys-
luettelossa mainitut tehtävät. 
Hätähälytysjärjestelmää on kaikissa vähintään 36 matkustajaa kuljettavissa aluksissa 
täydennettävä yleisellä kuulutusjärjestelmällä, jota voidaan käyttää komentosillalta. 
Järjestelmän on oltava luonteeltaan sellainen, ja järjestetty ja sijoitettu siten, että 
normaalikuuloiset henkilöt kuulevat helposti sen kautta luetut sanomat kaikissa paikoissa, 
joissa ihmiset saattavat olla pääkoneiston ollessa toiminnassa. 
.2 Yleinen kuulutusjärjestelmä : (R 6.5) 
.2.1 Sen lisäksi, että alusten on täytettävä II-2/B/15.4 säännössä ja edellä .1 kohdassa asetetut 
vaatimukset on vähintään 36 matkustajaa kuljettavissa matkustaja-aluksissa oltava myös 
yleinen kuulutusjärjestelmä. Vanhoihin aluksiin sovelletaan .2.2, .2.3 ja .2.5 kohdan 
vaatimuksia .2.6 kohdassa esitetyin poikkeuksin viimeistään ensimmäisessä tämän direktiivin 
13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ajankohdan jälkeisessä määräaikaisessa tarkastuksessa. 
.2.2 Yleisen kuulutusjärjestelmän on oltava yhtenäinen järjestelmä, johon sisältyy 
kovaäänislaitteisto, jonka välityksellä lähetetyt viestit ovat kuultavissa samanaikaisesti 
kaikissa aluksen henkilökunnan tai matkustajien tai molempien yleisesti käyttämissä tiloissa 
sekä kokoontumispaikoissa. Sen kautta on voitava kuuluttaa viestejä komentosillalta ja 
muista sellaisista paikoista, joista lippuvaltion hallinnon mukaan on aluksella voitava 
kuuluttaa. 
.2.3 Yleinen kuulutusjärjestelmä on suojattava luvattomalta käytöltä ja sen on oltava selvästi 
kuultavissa kaikissa .2.2 kohdassa tarkoitetuissa tiloissa ympäröivästä hälystä huolimatta, ja 
siinä on oltava yhdestä komentosillalla sijaitsevasta paikasta sekä muista aluksessa 
sijaitsevista lippuvaltion hallinnon määrittämistä paikoista ohjattava syrjäyttävä toiminto, 
jonka avulla kaikki hätäviestit voidaan kuuluttaa, vaikka jokin kyseisissä tiloissa olevista 
kovaäänisistä olisi pois päältä tai sen äänenvoimakkuutta olisi alennettu tai yleinen 
kuulutusjärjestelmä olisi muussa käytössä. 
12: 
.2.4 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
. 1 Yleisen kuulutusjärjestelmän on sisällettävä ainakin kaksi koko pituudeltaan toisistaan 
riittävän erillään olevaa silmukkaa ja kaksi erillistä, toistensa toiminnasta 
riippumatonta vahvistinta, ja 
.2 lippuvaltion hallinto hyväksyy yleisen kuulutusjärjestelmän ja siihen sovellettavat 
standardit ottaen huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) suositukset. 
.2.5 Yleisen kuulutusjärjestelmän on oltava kytketty sähköenergian hätälähteeseen. 
.2.6 Jos vanhoihin aluksiin on jo asennettu lippuvaltio hallinnon hyväksymä, olennaisilta osiltaan 
.2.2, .2.3 ja .2.5 kohtien mukainen yleinen kuulutusjärjestelmä, ei kuulutusjärjestelmää 
tarvitse muuttaa. 
.3 Hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet (R8) 
Jokaisen aluksessa olevan henkilön käytettävissä on oltava selkeät ohjeet hätätilanteen varalta 
IMO:n suosituksen A 691(17) mukaisesti. 
SOLA 111/53 säännön vaatimusten mukaisten hälytysluetteloiden on oltava esillä näkyvillä 
paikoilla kaikkialla aluksessa komentosilta, konehuone ja aluksen henkilökunnan asuntotilat 
mukaan lukien. 
Matkustajahytteihin on kiinnitettävä kuvat ja ohjeet soveltuvilla kielillä, ja niiden on oltava 
myös näkyvästi esillä kokoontumispaikoissa ja muissa matkustajatiloissa, jotta matkustajat 
saavat tiedot: 
(i) omista kokoontumispaikoistaan, 
(ii) välttämättömistä toimista, joihin heidän on ryhdyttävä hätätilanteessa ja 
(iii) pelastusliivien pukemisesta. 
Henkilölle, joka on määrätty SOLA IV/16 säännön mukaisesti vastaamaan ensisijaisesti 
radioyhteyksistä hätätilanteessa, ei saa määrätä muita tehtäviä kyseisissä tilanteissa. Tämä on 
ilmoitettava hälytysluettelossa ja hätätilaohjeissa. 
.4 Toimintaohjeet (R 9) 
Pelastusveneiden ja -lauttojen ja niiden vesillelaskun ohjauslaitteissa tai niiden läheisyydessä 
on oltava julisteita tai merkkejä, jotka: 
(i) kuvaavat ohjauslaitteiden tarkoitusta ja laitteiden toimintamenetelmiä, ja antavat asiaan 
liittyviä ohjeita ja varoituksia; 
(ii) ovat helposti nähtävissä hätävalaistusolosuhteissa; 
(iii) käyttävät IMO:n päätöslauselman A 760(18) mukaisia merkkejä. 
124 
.5 Koulutuskäsikirja (R 18.2) 
Koulutuskäsikirjan on oltava aluksen henkilökunnan jokaisessa messihuoneessa ja vapaa-ajan 
tiloissa tai jokaisessa henkilökunnalle kuuluvassa hytissä; käsikirjan on täytettävä SOLA 
111/51 säännön vaatimukset. 
.6 Huolto-ohjeet (R 19.3) 
Aluksella on oltava saatavilla ohjeet aluksella suoritettavasta hengenpelastuslaitteiden 
huollosta tai aluksessa suunniteltu huolto-ohjelma, joka käsittää myös hengenpe­
lastuslaitteiden huollon; huoltotoimet on suoritettava ohjeiden mukaisesti. Ohjeiden on 
täytettävä SOLA 111/52 säännön vaatimukset. 
4 Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys (R 10) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Aluksella on oltava riittävä määrä koulutettuja henkilöitä hälyttämään ja auttamaan 
koulutusta vailla olevia. 
.2 Aluksella on oltava riittävä määrä henkilökunnan jäseniä pelastusveneiden ja -lauttojen 
käyttämiseen ja vesillelaskun järjestämiseen tilanteessa, jossa kaikki aluksessa olleet jättävät 
aluksen. 
.3 Jokaisessa pelastusveneessä on päällikkönä oltava joku aluksen päällystöön kuuluvista tai 
hyväksytty pelastusvenemies. Aluksen henkilökuntaan kuuluva henkilö, jolla on kokemusta 
pelastuslauttojen käsittelystä ja käytöstä, voidaan kuitenkin määrätä pelastuslautan tai 
pelastuslauttojen muodostaman ryhmän päälliköksi. Jokaiseen pelastusveneeseen sekä 
moottoripelastusveneeseen ja -lauttaan on määrättävä henkilö, joka kykenee hoitamaan moot­
toria ja tekemään pieniä säätöjä. 
.4 Aluksen päällikkö varmistaa .1, .2 ja .3 kohdissa tarkoitettujen henkilöiden jakamisen 
tasapuolisesti aluksen pelastusveneisiin ja -lauttoihin. 
5 Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumispaikoilla ja pelastusasemilla 
(R 11+22+24) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Pelastusveneet ja -lautat sekä hyväksytyt vesillelaskulaitteet on sijoitettava mahdollisimman 
lähelle asuin- ja työskentelytiloja. 
.2 Kokoontumispaikkojen on oltava lähellä pelastusasemia ja niihin on päästävä helposti asuin-
ja työskentelytiloista. B-luokan aluksella on varattava vähintään 0,35 m2 vapaata kansitilaa 
jokaista kokoontumispaikalle osoitettua henkilöä kohden. 
.3 Kokoontumispaikkojen, pelastusasemien, käytävien, portaikkojen sekä kokoontumispaikoille 
ja pelastusasemille johtavien poistumisovien on oltava riittävästi valaistuja. 
125 
Tällaisen valaistuksen on voitava toimia sähköenergian hätälähteestä II-1/D/3 ja II-1/D/4 
säännön mukaisesti. 
.4 Pelastusveneisiin on päästävä joko suoraan niiden säilytysasemalta tai pelastusvene- ja 
pelastuslauttakannelta, mutta ei molemmilta. 
.5 Taavetein veteenlaskettaviin pelastuslauttoihin on kyettävä siirtymään asemasta, joka on heti 
sijoituspaikan vieressä, tai asemasta, johon pelastuslautta siirretään ennen kuin se lasketaan 
veteen. 
.6 Milloin on tarpeen, on huolehdittava siitä, että taavetein laskettava pelastusvene tai -lautta 
voidaan tuoda aluksen sivulle ja pitää paikoillaan, jotta henkilöt voivat turvallisesti siirtyä 
pelastusveneeseen tai -lauttaan. 
UUDET B-, C- JA D- LUOKKIEN ALUKSET: 
.7 Jos pelastusveneiden tai -lauttojen vesillelaskujärjestelyt eivät salli niihin siirtymistä ennen 
kuin ne ovat vedessä ja pelastusaseman ja vedenpinnan välinen korkeusero on yli 1,5 metriä 
kevyimmässä merenkulkutilassa, on aluksessa.oltava jokin MES-evakuointijärjestelmä. 
.8 Aluksen kummallakin puolella on oltava ainakin yhdet SOLA III/48.7 säännön vaatimusten 
mukaiset siirtymistikapuut; lippuvaltion hallinto voi vapauttaa aluksen tästä velvoitteesta, jos 
aluksen siirtymisalueen ja vesirajan välinen varalaita on enintään 1,5 metriä kaikissa 
viippaus- ja kallistustilanteissa aluksen ollessa vahingoittumaton tai sääntöjen kuvaamalla 
tavalla vahingoittunut. 
5-1 Ro-ro-matkustaja-aluksiin kohdistuvat vaatimukset (R 24-1) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- ia D-LUOKKIEN RO-RO-ALUKSET: 
.1 Vanhojen ro-ro-matkustaja-alusten on täytettävä .5 kohdan vaatimukset viimeistään sinä 
päivänä, jona ensimmäinen tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdan tarkoittaman päivän 
jälkeinen määräaikainen katsastus pidetään ja .2, .3 ja .4 kohdan vaatimukset viimeistään 
sinä päivänä, jona ensimmäinen 1 päivän heinäkuuta 2000 jälkeinen määräaikainen katsastus 
pidetään. 
.2 Pelastuslautat 
.1 Ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslauttojen yhteydessä on oltava SOLA III/48.5 
säännön mukainen MES-evakuointijärjestelmä tai SOLA III/48.6 säännön mukaiset 
vesillelaskulaitteet, joita on sijoitettu yhtä monta aluksen kummallekin puolille. 
.2 Jokaisella ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslautalla on oltava SOLA 111/23 säännön 
mukaiset pintaan nousevat säiliöt. 
.3 Jokaisessa ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslautassa on oltava, sen mukaan kumpi 
säännös alukseen soveltuu, joko SOLA III/39.4.1 tai III/40.4.1 säännön mukainen 
ramppi lauttaan nousua varten 
126 
.4 Jokaisen ro-ro-matkustaja-aluksessa olevan pelastuslautan on oltava joko 
automaattisesti itseoikaiseva pelastuslautta tai molemmin puolin katoksella varustettu 
merenkäynnissä vakaa pelastuslautta, jota on voitava ohjata turvallisesti riippumatta 
siitä, kumpi puoli on ylöspäin lautan ollessa vedessä. Avoimet kaksipuoliset 
pelastuslautat voidaan sallia, jos lippuvaltion hallinto pitää tätä tarkoituksenmukaisena 
suojaisten reittien, liikennöitävän alueen ja liikennöintikauden suotuisten 
sääolosuhteiden vuoksi, edellyttäen kuitenkin että pelastuslautat täyttävät kaikki 
suurnopeusaluksista annetun koodin (High Speed Craft Code) liitteen 10 vaatimukset. 
Aluksessa on oltava säännönmukaisen pelastuslauttamäärän lisäksi vaihtoehtoisesti joko 
niin monta itseoikaisevaa pelastuslauttaa tai molemmin puolin katoksella varustettua 
pelastuslauttaa, että niihin mahtuu yhteensä vähintään 50 prosenttia henkilömäärästä, 
joka ei mahdu pelastusveneisiin. Tämä pelastuslauttojen lisäkapasiteetti on määriteltävä 
aluksessa olevien henkilöiden kokonaismäärän ja pelastusveneisiin mahtuvien 
henkilöiden lukumäärän välisen erotuksen perusteella. Jokaisen pelastuslautan on 
oltava Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) suositusten mukainen lippuvaltion 
hallinnon hyväksymä pelastuslautta. 
.3 Nopeakulkuiset valmiusveneet 
.1 Ainakin yhden ro-ro-matkustaja-aluksen valmiusveneen on oltava IMO:n 
päätöslauselman A.656(16), sellaisena kuin se on muutettuna, mukainen lippuvaltion 
hallinnon hyväksymä nopeakulkuinen valmiusvene. 
.2 Jokaisella nopeakulkuisella valmiusveneellä on oltava soveltuva lippuvaltion hallinnon 
hyväksymä vesillelaskulaite. Vesillelaskulaitteita hyväksyessään on lippuvaltion 
hallinnon kiinnitettävä huomiota siihen, että nopeakulkuinen valmiusvene on 
tarkoitettu laskettavaksi ja nostettavaksi ankarissakin sääolosuhteissa; hallinnon on 
myös otettava huomioon IMO:n suositukset. 
.3 Ainakin kahta kunkin nopeakulkuisen valmiusveneen henkilökunnista on koulutettava 
ja harjoitettava säännöllisesti merenkävijöille annettavaa koulutusta, merenkävijöiden 
pätevyystodistuksia ja päivystystä koskevan koodin (The Seafarers' Training, 
Certification and Watchkeeping Code, SWTC) 'nopeakulkuisten valmiusveneiden 
henkilökunnan pätevyyden vähimmäisvaatimusten tarkkaa määrittelyä' koskevan A-
VI/2 osassa olevan taulukon A-VI/2-2 sekä IMO:n päätöslauselman A.771(18) 
mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna. Harjoitusten on käsitettävä kaikki osa-
alueet, jotka kuuluvat pelastukseen, kyseisten veneiden käsittelyyn, niiden ohjaamiseen 
ja kuljettamiseen monenlaisissa olosuhteissa ja veneiden oikaisemiseen niiden 
kaaduttua. 
.4 Jos nykyisen ro-ro-matkustaja-aluksen järjestely tai sen koko estävät .3.1 kohdan 
mukaisen valmiusveneen sijoittamisen alukseen, nopeakulkuinen valmiusvene voidaan 
sijoittaa olemassa olevan sellaisen pelastusveneen tilalle, joka on hyväksytty 
käytettäväksi valmiusveneenä tai on hyväksytty hätätilanteessa käytettäväksi veneeksi, 
jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: 
127 
.1 nopeakulkuisella valmiusveneellä on .3.2 kohdan mukaiset vesillelaskulaitteet, 
.2 edellä mainitusta nopeakulkuisen valmiusveneen sijoituksesta johtuva pelastusvene-
kapasiteetin menetys korvataan ottamalla käyttöön pelastuslauttoja, joilla voidaan 
kuljettaa vähintään sama henkilömäärä kuin käytöstä poistetussa pelastusveneessä ja 
.3 näiden pelastuslauttojen yhteydessä voidaan käyttää olemassa olevia 
vesillelaskulaitteita tai MES-järjestelmiä. 
.4 Pelastusvälineet 
.1 Jokaisella ro-ro-matkustaja-aluksella on oltava käytössä tehokkaat välineet, joiden 
avulla eloonjääneet saadaan nostettua vedestä nopeasti ja siirrettyä alukseen 
pelastusyksiköistä, pelastusveneistä tai -lautoilta. 
.2 Laite, jolla eloonjääneitä siirretään alukseen, voi olla osa MES-evakuointijärjestelmää 
tai pelastustoimenpiteitä varten suunniteltua järjestelmää. 
.3 Jos on tarkoitus, että eloonjääneet voisivat käyttää MES-järjestelmään kuuluvaa 
liukurataa alukseen siirtymiseen, on siinä oltava nuorat tai tikkaat, joiden avulla 
liukurataa pitkin voi kiivetä. 
.5 Pelastusliivit 
.1 SOLA III/7.2 ja III/21.2 säännön vaatimuksista riippumatta on riittävä määrä 
pelastusliivejä säilytettävä kokoontumispaikkojen läheisyydessä, ettei matkustajien 
tarvitse palata hytteihin hakemaan pelastusliivejään. 
.2 Ro-ro-matkustaja-aluksilla on jokaisessa pelastusliivissä oltava SOLA III/32.3 säännön 
mukainen valo. 
5-2 Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Vanhojen ro-ro-matkustaja-alusten on täytettävä .2 kohdan vaatimukset viimeistään sinä 
päivänä, jona ensimmäinen tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdan tarkoittaman päivän 
jälkeinen määräaikainen katsastus pidetään. 
.2 Ro-ro matkustaja-aluksilla on oltava Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) 
päätöslauselmaan A.229(VII), sellaisena kuin se on muutettuna, sisältyvien suositusten 
mukainen lippuvaltion hallinnon hyväksymä alue, joka on varattu helikoptereille vinssausta 
varten. 
.3 Uusilla vähintään 130 metrin pituisilla B-, C- ja D-luokkien aluksilla on oltava 
helikoptereiden laskeutumisalue, jonka lippuvaltio on hyväksynyt ottaen huomioon 
Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) suositukset. 
128 
5-3 Päätöksenteon tukijärjestelmä alusten päälliköille 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Vanhojen alusten on täytettävä tässä säännössä asetetut vaatimukset viimeistään sinä päivänä, 
jona ensimmäinen 1 päivän heinäkuuta 1999 jälkeinen määräaikainen katsastus pidetään. 
.2 Hätätilanteissa johtotoimenpiteisiin sovellettava päätöksenteon tukijärjestelmä on oltava 
saatavilla ohjaussillalla kaikissa aluksissa. 
.3 Järjestelmän on sisällettävä ainakin painettu hätätilannesuunnitelma tai -suunnitelmia. Kaikki 
mahdolliset hätätilanteet on yksilöitävä hätätilannesuunnitelmassa tai -suunnitelmissa 
seuraavat tärkeimmät hätätilanteiden lajit mukaan lukien, rajoittumatta kuitenkaan näihin: 
. 1 tulipalo, 
.2 aluksen vaurioituminen, 
.3 ympäristösaasteiden aiheuttamat hätätilanteet, 
.4 aluksen ja sen matkustajien ja henkilökunnan turvallisuutta uhkaavat laittomat toimet, 
.5 henkilökunnan onnettomuudet ja 
.6 lastiin liittyvät onnettomuudet, 
.7 avunanto hätätilanteessa oleville muille aluksille. 
.4 Hätätilasuunnitelmassa tai -suunnitelmissa määriteltyjen hätätilanteessa noudatettavien 
menettelytapojen on tuettava päätöksentekoa aluksen päällikön käsitellessä mitä tahansa 
hätätilanteiden yhdistelmää. 
.5 Hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien on oltava rakenteeltaan yhtenäisiä ja niiden on oltava 
helppokäyttöisiä. Soveltuvin osin tulee todellista lastaustilaa, sellaisena kuin se on laskettu 
aluksen matkakohtaista vakavuutta määritettäessä, käyttää vaurionhallintatilanteissa. 
.6 Painetun hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien lisäksi lippuvaltion hallinto voi myös 
hyväksyä ohjaussillalla käytettävän tietokonepohjaisen päätöksenteon tukijärjestelmän, josta 
on saatavilla kaikki hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien sisältämät tiedot, muun muassa 
menettelytavat ja tarkistuslistat, ja joka pystyy esittämään luettelon suositeltavista 
toimenpiteistä mahdolliseksi arvioiduissa hätätilanteissa. 
6 Vesillelaskuasemat (R 12) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Vesillelaskuasemien on oltava turvallisissa vesillelaskupaikoissa ja niiden sijoituksessa on 
erityisesti kiinnitettävä huomiota etäisyyteen potkurista ja rungon ulkoneviin osiin ja siihen, 
että pelastusveneet ja -lautat on voitava laskea vesille aluksen suoran kyljen kohdalta. 
Jos vesillelaskuasemia on sijoitettu keulaan, ne on sijoitettava yhteentörmäyslaipion 
peräpuolelle suojaisaan paikkaan. 
129 
7 Pelastusveneiden ja -lauttojen sijoitus (R 13+23) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Kaikki pelastusveneet ja -lautat on sijoitettava: 
a. niin etteivät pelastusveneet tai -lautat tai niiden sijoitusjärjestelyt häiritse muita 
pelastusveneiden tai -lauttojen vesillelaskutoimia; 
b. niin lähelle vedenpintaa kuin on turvallista ja käytännöllistä; taaveteilla laskettavan 
pelastusveneen ja -lautan suhteen taavettien pään korkeus pelastusveneen tai -lautan 
ollessa siirtymisasemassa ei saa, mikäli käytännöllistä, ylittää 15 metriä vedenpinnasta 
aluksen ollessa pienimmässä kulkusyväyksessä; taaveteilla laskettavan pelastusveneen 
tai -lautan sijainnin on siirtymisasemassa oltava sellainen, että pelastusvene tai -lautta 
pysyy vedenpinnan yläpuolella aluksen ollessa täydessä lastaustilassa epäsuotuisassa 
viippaustilanteessa ja kallistuskulman ollessa joko 20° kummalle puolelle tahansa tai se 
kallistuskulma, jossa aluksen sääkansi joutuu veden alle, sen mukaan kumpi 
kallistuskulma on pienempi; 
c. jatkuvassa valmiustilassa niin, että kaksi henkilökuntaan kuuluvaa jäsentä voi valmistaa 
sen vesillelaskuun viidessä minuutissa. 
d. niin keulaan potkurista kuin on mahdollista ja käytännöllistä; ja 
e. soveltuvien SOLA sääntöjen mukaisesti täysin varustettuina lukuunottamatta saman 
sopimuksen III/2 säännössä olevan taulukon huomautuksessa 2 tarkoitettuja NON 
SOLAS -pelastuslauttoja koskevaa mahdollisuutta poiketa huomautuksen tarkoittamalla 
tavalla eräistä SOLA laitteita koskevista vaatimuksista. 
.2 Pelastusveneet on säilytettävä kiinnitettyinä vesillelaskulaitteisiin, ja yli 80 metrin pituisissa 
matkustaja-aluksissa on jokaista pelastusvenettä säilytettävä siten, ettei sen perä ole alle 1,5 
kertaa pelastusveneen mitan verran keulaan potkurista. 
.3 Kaikki pelastuslautat on sijoitettava: 
a. keulaköysi alukseen kiinnitettynä; 
b. niin, että järjestelyn perustuessa lautan vapaaseen kelluntaan SOLA III/38.6 säännön 
mukaisesti, se voi vapaasti kellua sijoituspaikaltaan, täyttyä puhaltamalla, mikäli se on 
automaattisesti täyttyvä, aluksen upotessa. Yksi vapaaseen kelluntaan perustuva 
järjestelmä riittää kahdelle tai useammalle pelastuslautalle, jos järjestelmä täyttää 
SOLA III/38.6 säännön vaatimukset; ja 
c. niin, että manuaalinen laukaisu on mahdollinen. 
.4 Taaveteilla laskettavat pelastuslautat on sijoitettava nostokoukkujen ulottuville, ellei 
aluksessa ole siirtolaitetta, joka ei voi mennä toimintakelvottomaksi aina 10 asteen viippauk-
sen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa tai aluksen liikkumisen tai 
sähkölaitevikojen johdosta. 
.5 Pelastuslautat, jotka on tarkoitettu laskettavaksi vesille heittämällä ne laidan yli, on 
sijoitettava siten, että ne ovat asemassa, josta ne on helppo siirtää sivulta toiselle yhdellä 
avokansitasolla. Jos tätä sijoitusjärj estelyä ei voida toteuttaa, on oltava lisää pelastuslauttoja 
niin, että kummankin sivun käytettävissä oleva kapasiteetti kattaa 75 prosenttia aluksessa 
olevien henkilöiden kokonaisluvusta. 
130 
.6 MES-järjestelmään kuuluva pelastuslautta on: 
a. sijoitettava lähelle MES-säiliötä; 
b. voitava laukaista sijoitustelineestä järjestelyin, joka mahdollistaa sen kiinnityksen ja 
täyttämisen lauttaanastumistasanteen suuntaisesti; 
c. voitava laukaista erillisenä pelastuslauttana; ja 
d. varustettava köysillä lauttaanastumistasanteelle palauttamiseksi. 
8 Valmiusveneiden sijoitus (R 14) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Valmiusveneet on sijoitettava: 
.1 jatkuvassa valmiustilassa vesillelaskuun korkeintaan viidessä minuutissa; 
.2 vesillelaskuun ja alukseen nostoon soveltuvassa asemassa; 
.3 niin, ettei valmiusvene eivätkä sen kiinnitysjärjestelmät häiritse pelastusveneiden tai -
lauttojen toimia millään niiden vesillelaskuasemalla; 
.4 niin, että sen ollessa myös pelastusvene, se täyttää 7 kohdan vaatimukset. 
9 Pelastusveneiden ja lauttojen vesillelasku- ja takaisinnostojärjestelyt (R 15) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Kaikille pelastusveneille ja -lautoille on oltava SOLA 111/15 säännön mukaiset vesillelasku­
laitteet, lukuunottamatta: 
• 1 OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
a. pelastusveneitä ja -lauttoja, joihin siirrytään kannella sijaitsevasta asemasta, joka on 
alle 4,5 m vesilinjasta pienimmässä kulkusyväyksessä, ja jotka joko: 
- ovat massaltaan enintään 185 kg; tai 
- sijoitetaan laskettavaksi veteen suoraan sijoitusasemasta epäsuotuisissa oloissa aina 
10 asteen viippauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa; 
b. pelastusveneitä ja -lauttoja, jotka ovat niiden pelastusveneiden ja -lauttojen lisäksi, 
joihin mahtuu 110 prosenttia aluksessa olevasta koko henkilöluvusta; ja 
c. joita käytetään MES-järjestelmän yhteydessä. 
•2 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
jos pelastusveneisiin ja -lauttoihin sekä valmiusveneisiin siirtyminen on järjestetty 
tehokkaasti toimivaksi niissä ympäristöoloissa, joissa alus todennäköisesti liikennöi, 
sekä kaikissa viippaus- ja kallistustilanteissa aluksen ollessa vahingoittumaton ja 
sääntöjen kuvaamalla tavalla vahingoittunut ja jos aluksen siirtymisalueen ja vesirajan 
välinen varalaita on pienimmässä kulkusyväyksessä enintään 1,5 metriä, lippuvaltion 
hallinto voi hyväksyä järjestelyn, jossa henkilöt nousevat aluksesta suoraan 
pelastuslauttoihin. 
131 
.2 Jokaisessa pelastusveneessä on oltava laite, jolla pelastusvene voidaan laskea veteen ja nostaa 
takaisin alukseen. 
.3 Vesillelasku- ja nostojärjestelyjen on oltava sellaisia, että laitteen käyttäjä aluksella kykenee 
koko ajan havaitsemaan pelastusveneen tai -lautan sitä vesille laskettaessa ja pelastusveneen 
sitä takaisin alukseen nostettaessa. 
.4 Vain yhtä laukaisumekanismityyppiä käytetään aluksessa samantyyppisiin pelastusveneisiin ja 
-lauttoihin. 
.5 Taljaköysiä käytettäessä niiden on oltava riittävän pitkiä, jotta pelastusvene tai -lautta ulottuu 
veteen aluksen ollessa pienimmässä kulkusyväyksessä epäsuotuisissa oloissa aina 10 asteen 
viippauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa. 
.6 Pelastusveneen tai -lautan kuntoonsaattaminen ja käsittely millä tahansa vesillelaskuasemalla 
ei saa haitata minkään muun pelastusveneen, pelastuslautan tai valmiusveneen nopeata 
kuntoonsaattamista ja käsittelyä millään toisella asemalla. 
.7 On oltava laitteet, jotka estävät veden valumisen aluksesta pelastusveneisiin ja lauttoihin 
alusta jätettäessä. 
.8 Kokoonsaattamisen ja vesillelaskun aikana on pelastusveneen tai -lautan, sen 
vesillelaskulaitteiden ja vedessä olevan alueen, johon se tullaan laskemaan oltava riittävästi 
valaistuja II-1/D/3 ja II-1/D/4 säännön vaatimusten mukaisesta sähkön hätälähteestä. 
10 Valmiusveneeseen siirtyminen, vesillelasku- ja nostolaitteet (R 16) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
. 1 Valmiusveneeseen siirtymisen ja sen vesillelaskulaitteiden on oltava niin järjestetty, että 
valmiusveneeseen voidaan nousta ja laskea vene veteen mahdollisimman lyhyessä ajassa. 
.2 Valmiusvenejärjestelyjen on oltava sellaiset, että veneisiin voidaan nousta ja ne voidaan 
laskea vesille suoraan sijaintipaikoiltaan niihin osoitetun henkilökunnan ollessa veneessä. 
.3 Valmiusveneeseen on voitava nousta, ylläolevan .2 kohdan lisäksi, myös pelastusvene- ja 
pelastuslauttakannelta, jos valmiusvene kuuluu pelastusaluskapasiteettiin ja muihin pelastus­
veneisiin noustaan pelastusvene- ja pelastuslauttakannelta. 
.4 Vesillelaskulaitteiden on täytettävä 9 säännön vaatimukset. Valmiusvene on voitava kuitenkin 
laskea veteen, tarpeen vaatiessa pestejä käyttäen, aluksen kulkiessa tyynessä vedessä 5 
solmun vauhtia. 
.5 Valmiusveneen nostoajan on oltava enintään 5 minuuttia kohtuullisessa merenkäynnissä kun 
siinä on täysi määrä henkilöitä ja laitteita. Jos valmiusvene kuuluu pelastusvenekapasiteettiin, 
on mainitun nostoajan oltava mahdollinen, kun veneessä on pelastusvälineet sekä hyväksytty 
valmiusveneen henkilöluku, vähintään 6 henkilöä. 
132 
11 Hätäohjeet 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
Matkustajien turvallisuusohjeistus annetaan välittömästi ennen lähtöä tai sen jälkeen; 
ohjeistukseen kuuluu ainakin säännössä 2.5.b edellytetyt ohjeet; se suoritetaan joko 
kuulutuksella aluksen kovaäänisten kautta tai muulla tarkoituksenmukaisella tavalla. 
12 Toimintavalmiuden ylläpito ja tarkastukset 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Ennen aluksen lähtöä satamasta ja koko matkan ajan kaikkien hengenpelastuslaitteiden on 
oltava käyttökunnossa ja heti käyttövalmiina. 
.2 Hengenpelastuslaitteiden huolto ja tarkastukset suoritetaan SOLA III/l 9 säännön vaatimusten 
mukaisesti. 
13 Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset (R 18 + R 25) 
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: 
.1 Aluksenjättöharjoitukset ja paloharjoitukset on pidettävä kerran viikossa. 
Jokaisen henkilökuntaan kuuluvan jäsenen on osallistuttava ainakin yksiin 
aluksenjättöharjoituksiin ja yksiin paloharjoituksiin kuukaudessa. Henkilökunnan harjoitukset 
on pidettävä ennen aluksen lähtöä satamasta, jos enemmän kuin 25 prosenttia 
henkilökunnasta ei ole osallistunut aluksenjättöharjoituksiin ja paloharjoituksiin kyseisellä 
aluksella edeltävän kuukauden aikana. 
.2 Jos matkustajia ei kutsuta koolle aluksen lähtiessä, matkustajille on huomautettava säännön 
3.2 mukaisista hätätilanneohjeista. 
.3 Jokaisessa aluksen jättämistä koskevan harjoituksen on sisällettävä SOLA III/l 8.3.4 säännön 
vaatimusten mukaiset toimenpiteet. 
.4 Pelastusveneet ja valmiusveneet lasketaan veteen peräkkäisissä harjoituksissa SOLA III/l 8 
säännön 3.5, 3.7, 3.8, 3.9 ja 3.10 kohdan mukaisesti. 
.5 Henkilökunnalle on annettava aluksella koulutusta ja ohjeita SOLA III/l 8.4 säännön 
mukaisesti. 
133 
SISÄLLYSLUETTELO 
I YLEISET MÄÄRÄYKSET 
III RAKENNE - OSASTOIMINEN JA VAKAVUUS, KONEISTO JA 
SÄHKÖLAITTEET 
OSA A) Yleistä 
1 Osaan B liittyvät määritelmät 
2 Osiin C, D ja E liittyvät määritelmät 
OSA B) Vahingoittumattoman aluksen vakavuus, osastoiminen ja 
vahingoittuneen aluksen vakavuus 
1 Vahingoittumattoman aluksen vakavuus 
2 Vesitiivis osastoiminen 
3 Vuotopituus 
4 Osastojen sallittu pituus 
5 Täyttymä 
6 Osastoimistekijä 
7 Aluksen osastoimista koskevat erityiset vaatimukset 
8 Vahingoittuneen aluksen vakavuus 
8-1 Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus 
8-2 Vähintään 400 matkustajaa kuljettavia ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat 
erityisvaatimukset 
9 Soppi- ja koneistotilan laipiot 
10 Kaksoispohjat 
11 Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen 
12 Vesitiiviiden laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus 
13 Aukot vesitiiviissä laipioissa 
14 Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset 
15 Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella 
16 Matkustaja-alusten vesitiiviys upporajan yläpuolella 
17 Lastausovien sulkeminen 
17-1 Vesitiiviys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin 
17-2 Pääsy ro-ro-kansille 
17-3 Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla 
18 Vakavuustiedot 
19 Vaurion valvontakaaviot 
20 Rungon ylärakenteiden koskemattomuus, vahinkojen ehkäisy ja valvonta 
21 Vesitiiviiden ovien ym. määräaikainen kokeilu ja tarkastus 
22 Merkinnät laivapäiväkirjaan 
OSA C) Koneistot 
1 Yleistä 
2 Polttomoottorit 
3 Tyhjennyslaitteet 
4 Tyhjennyslaitteiden lukumäärä ja tyyppi 
5 Peräytyslaitteet 
6 Ohjauslaitteet 
7 Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset 
8 Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät 
9 Yhteydet komentosillan ja koneistotilojen välillä 
10 Konemestarin hälytyslaite 
11 Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sijainti 
OSA D) Sähkölaitteet 
1 Yleistä 
2 Sähköenergian ja valaistuksen päälähde 
3 Sähköenergian varalähde 
4 Ro-ro-alusten lisähätävalaistus 
5 Varotoimenpiteet sähköistuja, tulipaloa ja muita 
sähkön aiheuttamia vaaroja vastaan 
OSA E) Ajoittain miehittämättömiä koneistotiloja koskevat lisävaatimukset 
Erity isharkinta 
1 Yleistä 
2 Varotoimenpiteet tulipaloa ajatellen 
3 Täyttymissuojaus 
4 Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta 
5 Yhteydenpito 
6 Hälytysjärjestelmä 
7 Turvallisuusjärjestelyt 
8 Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset 
9 Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät 
II-2 PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS 
OSA A) Yleistä 
1 Pääperiaatteet 
2 Määritelmät 
3 Palopumput, pääpaloputket, palopostit, letkut ja suihkuputket 
4 Kiinteät palonsammutusjärjestelmät 
5 Palonsammuttimet 
6 Koneistotilojen palonsammutusjärjestelmät 
7 Koneistotilojen erityisjärjestelyt 
8 Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät 
9 Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät 
10 Polttoöljyn, voiteluöljyn ja muiden palavien öljyjen järjestelyt 
11 Palomiehen varusteet 
12 Erinäisiä määräyksiä 
T 
OSA B) Paloturvallisuustoimenpiteet 
1 Rakenne 
2 Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet 
3 Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä 
4 Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden 
matkustajamäärä on suurempi kuin 36 
5 Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden 
matkustajamäärä on enintään 36, sekä olemassaolevissa B-luokan 
aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36 
6 Poistumistiet 
6-1 Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit 
7 Sisennykset ja aukot A-ja B-luokkien rajapinnoissa 
8 Portaikkojen ja hissien suojaaminen asunto- ja työskentelytiloissa 
9 Ilmanvaihtojärjestelmät 
10 Ikkunat ja valoventtiilit 
11 Palavien aineiden käyttörajoitus 
12 Rakenteiden yksityiskohtia 
13 Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä automaattiset 
sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät 
14 Erityistilojen suojaaminen 
15 Palontorjuntapartiot, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä 
yleiset kuulutusjärjestelmät 
16 Yli 36 matkustajan olemassa olevien B-luokan alusten parantaminen 
III HENGENPELASTUSLAITTEET 
1 Määritelmät 
2 Yhteydenpito, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusvene,henkilökohtaiset 
hengenpelastuslaitteet 
3 Hätähälytys, toimintaohjeet, koulutuskäsikirja, 
huolto-ohjeet, hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet 
4 Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys 
5 Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumispaikoilla ja pelastusasemilla 
5-1 Ro-ro-matkustaja-aluksiin kohdistuvat vaatimukset 
5-2 Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet 
5-3 Päätöksenteon tukijärjestelmä alusten päälliköille 
6 Vesillelaskuasemat 
7 Pelastusveneiden ja -lauttojen sijoitus 
8 Valmiusveneiden sijoitus 
9 Pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku ja takaisinnostojärjestelyt 
10 Valmiusveneeseen siirtyminen, vesillelasku- ja nostolaitteet 
11 Hätäohjeet 
12 Toimintavalmiuden ylläpito ja tarkastukset 
13 Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset 
"~7rr 
LIITE II 
VAATIMUSTENMUKAISUUSILMOITUS 
A k-
VAATIMUSTENMUKAISUUSILMOITUS 
(Virallinen leima) (Valtio) 
myönnetty 
Oäsenvaltion toteuttamien asiaa koskevien toimenpiteiden nimi) 
säännösten mukaisesti todistuksena siitä, 
että jäljempänä mainittu alus on 
matkustaja-alusten turvallisuusmääräyksistä ja -standardeista 
annetun neuvoston direktiivin ../../EY 
vaatimusten mukainen, 
(jäsenvaltion täydellinen virallinen nimi) 
hallituksen valtuuttamana 
todistuksen on myöntänyt 
(neuvoston direktiivin 94/57/EY säännösten mukaisesti 
hyväksytyn toimivaltaisen laitoksen täydellinen virallinen nimi) 
Aluksen nimi Tunnuskirjaimet Rekisteripaikka Matkustajien määrä 
IMO-numero1 
Pituus: 
Päivämäärä, jona köli laskettiin tai 
aluksen rakentaminen oli vastaavassa vaiheessa: 
Peruskatsastuksen päivämäärä: 
Aluksen luokka sen merialueen mukaisesti, 
jolla alus liikennöi todistuksen mukaisesti: A / B / C / D2, 
Mahdollinen aluksen IMO-numero päätöslauselman A.600(15) mukaisesti 
Tarpeeton yliviivataan 
li 
Sovelletaan seuraavia rajoituksia 3. 
Merkintä mahdollisista rajoituksista, joita sovelletaan reitin, liikennealueen tai rajoitetun 
liikennekauden vuoksi 
-4 t-
(Lomakkeen kääntöpuoli) 
Peruskatsastus: 
TÄTEN TODISTETAAN, ETTÄ: 
1 alus on katsastettu neuvoston direktiivin ../.../EY 10 artiklan mukaisesti, 
2 katsastuksessa kävi ilmi, että alus on täysin neuvoston direktiivin ../../EY vaatimusten 
mukainen, ja 
3 alus vapautetaan neuvoston direktiivin .../.../EY 7 artiklan 3 kohdassa myönnettyjen 
valtuuksien nojalla seuraavista direktiivin vaatimuksista: 
Mahdolliset edellytykset, joiden täyttyessä vapautus myönnetään: 
4 On merkitty seuraavat alaosastoimislastiviivat: 
Alaosastoimislastiviivat, Varalaita (millimetreinä) Vaihtoehtoisia 
jotka on merkitty aluksen liikenneolosuhteita 
sivuun keskilaivaan koskevat huomiot: 
(Asetus H-l/B/11) ' 
Cl 
C2 
C3 " 
Tämä ilmoitus on voimassa asti (seuraavan uuden tutkimuksen 
päivämäärä) neuvoston direktiivin .../.../EY 10 artiklan mukaisesti. 
(Todistuksen myöntämispaikka) (Myöntämispäivä) 
Myönnetty 19. 
(Todistuksen myöntävän virkailijan allekirjoitus) 
ja/tai 
U-
(Myöntävän viranomaisen leima) 
Jos ilmoituksessa on virkailijan allekirjoitus, lisätään seuraava kohta: 
Allekirjoittanut ilmoittaa olevansa kyseisen jäsenvaltion valtuuttama allekirjoittamaan tämän 
ilmoituksen. 
(Allekirjoitus) 
U-
(Lomakkeen seuraava sivu) 
Uusintakatsastukset: 
Täten todistetaan, että neuvoston direktiivin ../.../EY 10 artiklassa edellytetyssä uudessa 
tutkimuksessa kävi ilmi, että alus on neuvoston direktiivin ../../EY asiaankuuluvien vaatimusten 
mukainen. 
Paikka: Päivämäärä: 
(Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) 
Paikka: Päivämäärä: 
(Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) 
Paikka: Päivämäärä: 
(Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) 
Paikka: Päivämäärä: 
(Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) 
Paikka: Päivämäärä: 
(Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima) 
<i. 
FINANCIAL STATEMENT 
TITLE OI OPERATION Proposal for a Council Directive on Safety Rules 
and Standards for Passenger Ships. 
2 BUDGET HEADING INVOLVED Part A (see §10) 
3 LEGAL BASIS 
Achivements of Safety on Maritime Transport: Article 84 (2) of the Treaty linked with 
Article 75 (1) (c) 
4 DESCRIPTION OF OPERATION 
4.1 General Objective 
The establishment of a common and harmonized set of safety standards for 
passenger ships engaged on domestic voyages. 
4.2 Period covered and arrangements for renewal 
indefinite 
5 CLASSIFICATION OF EXPENDITURE OF REVENUE 
5.1 Non-compulsory expenditure 
5.2 Non-differentiated appropriations 
6 TYPE OF EXPENDITURE OR REVENUE 
Administrative expenses 
?i 
7 FINANCIAL IMPACT on Part B (Operational Appropriations): 
NONE 
8 FRAUD PREVENTION MEASURES 
Application of the procedures for inviting Member States' experts. 
9 ELEMENTS OF COST-EFFECTIVENESS ANALYSIS 
9.1 Specific and quantified objectives; target population 
Enhancement of the protection of human live of European citizens by measures 
reducing the risks to which they are exposed when traveling on board of passenger 
ships engaged on domestic voyages, by ensuring that a safety level for domestic 
voyages is established equivalent to the one for international voyages. 
9.2 Monitoring and evaluation of the operation 
Monitoring and evaluation of the operation will be done by the yearly meeting of 
the Committee of Maritime Safety and by missions (see 10.3). 
10 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE (SECTION III, PART A OF THE 
BUDGET) 
Actual mobilization of the necessary administrative resources will depend on the 
Commission's annual decision on the allocation of resources , taking into account 
the number of staff and additional amounts authorized by the budgetary authority. 
U-
10.1 Effect on the number of posts 
Type of post 
Officials or 
temporary 
staff A 
B 
C 
Other resources 
Total Staff to be assigned to 
managing the operation 
Permanent 
posts 
2 
xxxxxx 
2 Temporary 
posts Source 
Existing 
resources in 
the DG or 
department 
concerned 
2 
2 Additional 
resources Duration 
indefinite 
If additional resources are required, indicate the pace at which they will have to be made 
available. 
10.2 Overall financial impact of additional human resources 
ECU 
Amounts Method of calculation 
Officials 
Temporary staff 
Other resources (indicate budget heading) 
Total 
10.3 Increase in other administrative expenditure as a result of the operation 
ECU 
Budget heading Amounts Method of calculation 
A 2510 20000 ECU* 
A 130 12000 ECU ** 
Total 320000 ECU 
* The Committee of Maritime Security is already meeting for issues related to other EC 
Directives dealing with maritime safety. One additional 1-day meeting/year is valued 
necessary to discuss particular issues related to this proposal (travel expenses valued at 
20.000 ECU) 
** Missions: 5 missions are esteemed to be necessary within EU for follow-up of the 
proposal. (Estimated annual expenses 12.000 ECU). Resources will be obtained by 
redeployment. 
3 /. 
IMPACT ASSESSMENT FORM 
THE IMPACT OF THE PROPOSAL ON BUSINESS 
with special reference to small and medium-sized enterprises 
TITLE OF PROPOSAL : 
Proposal for a Council Directive on Safety Rules and Standards for Passenger Ships. 
REFERENCE NUMBER : 
94/C060/02 (O.J. C60 of 28 February 1994) 
The proposal 
1. Taking account of the principle of subsidiarity, why is Community legislation 
necessary in this area and what are its main aims? 
The obligation of the Community is the achievement of safety in maritime transport 
(Article 84(2) of the Treaty linked with Article 75(1 )(c)). The main aim of the 
proposal is the establishment of a common and harmonized set of safety standards for 
passenger ships engaged on domestic voyages, whereby harmonized safety rules for 
new ships will be introduced and a level playing field for existing ships of class A and 
of Class B having a length of 24 metres and above will be created. 
Referring to the principle of subsidiarity, it will be the responsibility of the Member 
States to ensure that an equivalent level of safety will be established for existing class 
C and D ships as well as for existing class B ships having a length of less than 24 
metres. 
The impact on business 
2. Who will be affected by the proposal? 
- which sector of business? 
- which sizes of business? 
- are there particular geographical areas of the Community where these businesses are 
found ? 
The business sector which will be involved by this proposal are the shipping 
companies operating passenger ships engaged on domestic voyages to and from ports 
of the Member States. The majority of these companies are small and medium-sized 
yk> 6 -
enterprises, operating in a geographically limited area on domestic routes close to the 
coast (Classes C and D). On the other hand some domestic routes are operated by 
large companies, such as P&O and Stena Scalink in the Irish Sea and Finmare in the 
Adriatic Sea (with 92 ships). 
The information provided by Member States indicates that the total number of 
passenger ships operated by these companies amounts to a few thousands, with a 
particular high concentration in France, Italy, Spain and Greece. 
There are no particular geographical areas within the Community where these 
businesses can be found : in all Member States having a coastline passenger ships are 
operating on domestic voyages. The number of ships is proportionate to the length of 
the coastline, the number of ports as well as the number of islands in the territorial 
waters. 
What will businesses have to do to comply with the proposal? 
For all new passenger ships to be built for domestic trade in Community waters, the 
safety standards will have to be applied. 
With regard to the classes of existing ships which have to comply with the technical 
requirements of the Directive (existing class A and existing Class B with L> 24 m), 
it is expected that some of them will have to undergo important constructional 
changes, maily in order to comply with the Fire protection and stability requirements. 
Measures have been provided in the Directive to reduce the impact on the involved 
business (see item 5 hereafter). 
4. What economic effects is the proposal likely to have? 
- on employment 
- on investment and the creation of new businesses 
- on the competitive position of businesses 
With regard to the domestic shipping activities no impact on employment is expected. 
As to the shipbuilding and shiprcpair industry the proposal is believed to have a 
beneficial impact, taking into account the above mentioned upgrading works to be 
carried out on existing class A and B ships. The same applies for the impact on 
investments. 
The proposal is likely to have a substantial and beneficial impact on the competitive 
position of business. By establishing a harmonized safety regime for all ships engaged 
on domestic voyages in Community waters, a level playing field will be created for 
all operators involved. Taking into account that maritime cabotage will be liberalized 
in the entire Community towards the end of the next decade, such a harmonized safety 
standard is necessary in order to avoid distortion of competition. 
M / 
5. Does the proposal contain measures to take account of the specific situation of small 
and medium sized firms (reduced or different requirements)? 
For the reasons explained in paragraph 3 above, the following specific measures have 
been introduced with regard to existing passenger ships: 
existing class C and D ships and existing class B ships having a length of less than 
24 metres have to comply with the safety requirements of the Member State 
(Subsidiarity principle) 
for existing class B ships having a length of more than 24 metres a phasing-in 
time schedule, similar to the one provided for in the international SOLAS 
Convention for ships engaged on international voyages, has been proposed (up to 
the year 2010 or 15 years after the date of construction). This measure must allow 
existing ships to complete their economical lifetime without the need for 
undergoing major upgrading transformations. 
existing Class A ships have to comply with the requirements of the International 
SOLAS Convention, because they are operating in the same sea areas (and hence 
subject to the same perils) as passenger ships engaged on international voyages to 
which the same Convention applies. As mentioned above the SOLAS Convention 
provides for a phasing-in timescale for existing ships to comply with new 
amendments to the Convention. 
Consultation : 
6. List of the organizations which have been consulted about the proposal and outline of 
their main views. 
See enclosed list on organizations consulted. The industry expressed mainly their 
concern on the impact the proposal might have on existing passengers ships and called 
for special measures as contained in paragraph 5 above. 
Jz L 
LIST INDUSTRY 
Capt. R. HOFSTEE 
European Maritime Pilots Association (EMPA) 
Isserdreed 45 
NL - 3/46 MAASLUIS 
ABS Europe Ltd. 
Art. Mr. M. MAHMOOD 
ABS House 
Frying Pan Alley 1 
UK - LONDON El 7HR 
EURACS Secretariat 
Art. Mrs. G. HE[NACHER 
Germanischer Lloyd 
Vorsetzen 32 
P.O. Box 11 16 06 
D - 2000 HAMBURG 11 
R.I.N.A. 
Att. Mr. A. TORTI 
Via Corsica 12 
I - 16128 GENOVA 
Comité Syndical des Transports 
dans la Communauté européenne 
Att. Mr. DECILLELE 
rue de Pascale 22B 
B - 1040 BRUXELLES 
Capt. Brian TAYLER 
50 Great Guilford Street 
UK - LONDON SEI 0SH 
European Community Shipowners' 
Association (ECSA) 
Att. Mr. NORDSTR0M 
rue Ducale 45 
B - 1000 BRUXELLES 
SI j L 
UNINA VE 
Att. Mr. J. ESTEBAN PEREZ 
J. Hurtado de Mendoza 13 (709) 
E -28036 MADRID. 
UMNAVE 
Att. Mr. P. MAFFIOLI 
J. Hurtado de Mendoza 13 (709)_ 
E - 28036 MADRID 
UNINA VE 
Att. Mr. W. DIETENS 
J. Hurtado de Mendoza 13 (709) 
E - 28036 MADRID 
AH L 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 61 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
n 07 
Luettelonumero : CB-CO-96-074-H-C 
ISBN 92-78-00637-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
y/r/-