Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/671/ETY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 260 , 17/09/2001 s. 0030 - 0032



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/671/ETY muuttamisesta" (2001/C 260/04) Neuvosto päätti 19. tammikuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 6. kesäkuuta 2001. Esittelijä oli Gabriel García Alonso. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11. ja 12. heinäkuuta 2001 pitämässään 383. täysistunnossa (heinäkuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 103 ääntä puolesta ja 1 vastaan. 1. Johdanto 1.1. Ehdotuksella pyritään pääasiassa puuttumaan siihen, etteivät jäsenvaltiot sovella riittävän yhtenäisesti vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua neuvoston direktiiviä 91/671/ETY(1). 1.2. Liikenneonnettomuuksissa menehtyneiden lasten määrästä julkaistut tilastot ovat EU:ssa hyvin kirjavia etupäässä siksi, että jäsenvaltiot tulkitsevat kyseistä direktiiviä eri tavoin. 1.3. Direktiiviä tarkistetaan ensisijaisesti kolmesta syystä: 1.3.1. Vuodelta 1991 peräisin olevassa direktiivissä säädetään, että lasten turvajärjestelmien käyttö on autossa pakollista sellaisilla istuimilla, joihin on asennettu turvavyöt. Direktiivissä ei kuitenkaan täsmennetä, minkätyyppinen järjestelmä olisi asianmukainen, ja sen mukaan lasten kuljettaminen ilman heidän liikkuvuuttaan rajoittavaa asianmukaista turvajärjestelmää on sallittua, jos tällaista järjestelmää ei ole saatavilla. 1.3.2. Direktiivissä 2000/3/EY(2) säädetään, että uudet autot on varustettava merkillä, joka viestii kuljettajalle, että etuistuimen turvatyynyn laukeaminen vaarantaa lapsen turvallisuuden, kun lapsi on kiinnitetty taaksepäin suunnattuun turvalaitteeseen, mutta direktiivissä ei kielletä laitteiden käyttöä kyseisissä tapauksissa. 1.3.3. Direktiiveissä 96/36/EY(3), 96/37/EY(4) ja 96/38/EY(5) säädetään yhdessä eurooppalaisesta standardista, joka koskee turvavöiden asentamista uusien minibussien ja lokakuun 1999 jälkeen valmistettujen linja-autojen sekä kuorma-autojen kaikkiin istuimiin, mutta niiden käyttö ei ole pakollista. 1.4. Ehdotettuun uuteen direktiiviin sisältyy kolme perussäännöstä: 1.4.1. Lasten turvajärjestelmien käyttö säädetään tieliikenteessä pakolliseksi henkilöautoissa ja direktiivissä 91/671/ETY säädetyt poikkeukset poistetaan. Ehdotetussa direktiivissä säädetään lisäksi, että turvajärjestelmien on vastattava vähintään YK:n Euroopan talouskomission säännön 44.03 teknistä standardia tai vastaavaa normia. 1.4.2. Ehdotuksessa kielletään taaksepäin suunnatun lasten turvalaitteen käyttö etuistuimella, jollei etuistuimen turvatyynyä ole tehty toimintakyvyttömäksi. 1.4.3. Ehdotuksessa edellytetään, että kaikkien ajoneuvossa olijoiden on käytettävä ajoneuvoon asennettuja turvavöitä. 1.4.4. Ehdotuksessa kehotetaan tiedottamaan matkustajille, että heidän on käytettävä turvavyötä istuessaan liikkuvassa ajoneuvossa. 1.5. Tarkistettavan direktiivin soveltamisala on ollut jokseenkin harkinnanvarainen, eikä siinä ole otettu huomioon direktiivissä 70/156/ETY(6) määriteltyjä ajoneuvoluokkia. Tarkistusehdotuksessa ne sen sijaan otetaan huomioon, ja direktiivin soveltamisalaa laajennetaan kattamaan ajoneuvoluokat M1, M2, M3, N1, N2 ja N3. 2. Taustaa Komissio, neuvosto ja parlamentti ovat käsitelleet useasti tieturvallisuutta ja erityisesti matkustajien ja tielläliikkujien turvallisuutta. Niinpä asiasta on annettu lukuisia säännöksiä, joista tärkeimpiä ovat - neuvoston direktiivi 77/541/ETY(7), annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä - parlamentin 13. maaliskuuta 1984 antama päätöslauselma - parlamentin 18. helmikuuta 1986 antama päätöslauselma - neuvoston direktiivi 91/671/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1991, vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä - komission direktiivi 96/36/EY(8), annettu 17 päivänä kesäkuuta 1996, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 77/541/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen - komission direktiivi 96/37/EY(9), annettu 17 päivänä kesäkuuta 1996, moottoriajoneuvojen sisustusta (istuimien ja niiden kiinnityspisteiden lujuutta) koskevan neuvoston direktiivin 74/408/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen - komission direktiivi 96/38/EY(10), annettu 17 päivänä kesäkuuta 1996, moottoriajoneuvojen turvavöiden kiinnityspisteitä koskevan neuvoston direktiivin 76/115/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen - neuvoston päätös 97/836/EY(11), tehty 27 päivänä marraskuuta 1997, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaistamisvaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista - komission direktiivi 2000/3/EY, annettu 22 helmikuuta 2000, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvalaitteita koskevan neuvoston direktiivin 77/541/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen - 17. maaliskuuta 2000 julkaistu komission tiedonanto "EU:n liikenneturvallisuuden painopisteet - Seurantakertomus ja toimenpiteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen"(12) - parlamentin 7. joulukuuta 2000 antama julkilausuma A5-0381/2000 lopullinen. 3. Yleistä 3.1. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/671/ETY tarkistamiseen, koska sen tarkoituksena on ensisijaisesti parantaa liikenneturvallisuutta ja aivan erityisesti lasten liikenneturvallisuutta. 3.2. Komitea katsoo kuitenkin, ettei ehdotuksessa kiinnitetä tarpeeksi huomiota kansalaisten - etenkään lasten vanhempien - valveuttamiseen. Velvoitteista ei ole mitään hyötyä, ellei käyttäjä tiedosta niiden hyötyä. Jäsenvaltioita olisi kehotettava järjestämään tiedotuskampanjoita turvalaitteiden käytön hyödyistä ja korostamaan erityisesti niiden hyödyllisyyttä lasten kannalta, mihin ei toistaiseksi ole kiinnitetty riittävästi huomiota. Lapsia ei pidä unohtaa, ja vanhempien esimerkki on heille ensiarvoisen tärkeä. 3.3. Ehdotuksen mukainen turvavyön käyttöpakko on ulotettava koskemaan myös kaupunkiliikennettä. 3.4. Ehdotuksen taustalla olevat komission käyttämät tilastotiedot ovat vähintäänkin hajanaisia, eivätkä ne kata montakaan jäsenvaltiota, koska tiedot eivät ole vertailukelpoisia. On luotava yhtenäinen ja täydellinen tietokanta, jonka pohjalta voidaan tehdä hyödyllisiä päätelmiä ja josta käsin jäsenvaltioiden myönteisiä kokemuksia voidaan hyödyntää sen sijaan, että tehtäisiin pelkkiä tahdonvaraisia arvioita. 3.5. Eräiden tuoreiden tutkimusten mukaan lasta ei pitäisi kiinnittää etuistuimeen taaksepäin suunnatun turvalaitteen avulla silloin kun ajoneuvon etuistuimeen on asennettu turvatyyny. Tämä pätee suurimpaan osaan nykyisistä turvalaitteista. Tuntuu siis luonnolliselta, että etuistuimen turvatyynyt on tehtävä toimintakyvyttömiksi, jos ajoneuvossa kuljetetaan lapsia etuistuimella, riippumatta siitä, millaista turvajärjestelmää käytetään. 3.6. Koska kuitenkin etuistuimella on suurempi vaara joutua onnettomuuteen kuin ajoneuvon muissa osissa ja koska turvatyynyjä on vaikea tehdä toimintakykyisiksi tai toimintakyvyttömiksi ensimmäisen sukupolven turvatyynyillä varustetuissa ajoneuvoissa, komitean mielestä on asianmukaisempaa pitää etuistuimen turvatyyny toimintakykyisenä ja olla sijoittamatta alle 36 kilon painoisia lapsia etuistuimelle. Heidän pitäisi matkustaa ajoneuvon takapenkillä. 3.7. Rajoituksista voitaisiin tiedottaa yksinkertaisesti merkillä, jonka ajoneuvon valmistaja tai myyjä sijoittaisi matkustamotilaan näkyvälle paikalle. 3.8. Tehdyssä ehdotuksessa ei viitata lainkaan ajoneuvon taka- eikä sivuosan turvatyynyjen lapsille aiheuttamaan vaaraan. Komitean mielestä tämä puute on ehdotuksessa korjattava. 3.9. Lasten turvalaitteiden kiinnitysjärjestelmien todellinen standardointi on toinen ratkaiseva näkökohta. Kansainvälisen standardisointiliiton ISOn kokemuksia on seurattava tarkoin. Liiton ISOFIX-järjestelmä, joka on YK:n alaisen Euroopan talouskomission säännön 44.03 määräysten mukainen, olisi meneillään olevan kokeiluvaiheen jälkeen asennettava pakollisena EU:ssa markkinoitaviin uusiin autoihin. 3.10. Komission olisi mainittava ehdotuksessa, että ajoneuvojen valmistajien on suositeltava sellaisia lasten turvalaitetyyppejä, jotka soveltuvat parhaiten kuhunkin niiden valmistamaan malliin. 3.11. Komitea katsoo, ettei voida arvioida, onko turvajärjestelmistä todella aina hyötyä minibusseissa tai keskipitkän ja pitkän matkan linja-autoissa, koska niiden asianmukaista käyttöä on lisäksi vaikea todentaa. Tähän tarvittaisiin päteviin tutkimuksiin pohjautuvia konkreettisia tietoja, sillä laitteiden asentaminen saattaa nostaa tarpeettomasti näiden tavallisesti suosittujen liikennevälineiden kustannuksia lisäämättä sanottavammin turvallisuutta. 3.12. On otettava huomioon, että esimerkiksi ajoneuvoluokissa N2 ja N3, joissa ajoneuvojen rakenne ja kuljettajan istuimen korkeus maasta mitattuna poikkeavat muista ajoneuvoista, kuljettaja joutuu tekemisiin toisenlaisten ilmiöiden kanssa kuin muunlaisten ajoneuvojen välisissä onnettomuuksissa varsinkin takaapäin tulevien törmäysten yhteydessä. 3.13. Komitea vastustaa tulevaan direktiiviin sisällytettäviä poikkeuksia, joilla vaarannetaan ihmisten turvallisuus. Turvavyön käyttöön totuttautuminen on toisaalta ristiriidassa poikkeusten kanssa. Siitä, että taksinkuljettajat pitävät auton tavaratilassa alle 10 kg painavien lasten turvalaitteita käyttövalmiina tällaisten matkustajien varalta, ei tunnu aiheutuvan ongelmia, minkä vuoksi poikkeus olisi poistettava ehdotuksesta. 3.14. Komitea katsoo, että autonvalmistajien on otettava käyttöön (ääneen ja/tai valoon perustuva) merkinantojärjestelmä, joka muistuttaisi autossa olijoita kiinnittämättömästä turvavyöstä. Komitea kehottaakin komissiota vauhdittamaan asiaa koskevia tutkimuksia ja kyseisten järjestelmien asentamista EU:ssa markkinoitaviin uusiin ajoneuvoihin. Bryssel 11. heinäkuuta 2001. puheenjohtaja Talous- ja sosiaalikomitean Göke Frerichs (1) EYVL L 373, 31.12.1991. (2) EYVL L 53, 25.2.2000. (3) EYVL L 178, 17.7.1996, s. 15. (4) EYVL L 186, 25.7.1996, s. 28. (5) EYVL L 187, 26.7.1996, s. 95. (6) EYVL L 42, 23.2.1970. (7) EYVL L 220, 29.8.1977. (8) EYVL L 178, 17.7.1996. (9) EYVL L 186, 25.7.1996. (10) EYVL L 187, 26.7.1996. (11) EYVL L 346, 17.12.1997. (12) KOM(2000) 125 lopullinen, 17. maaliskuuta 2000.