I.Johdanto

Maailma on ajautunut covid-19-pandemian vuoksi äkilliseen ja syvään taantumaan. Jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla toteutetuista vahvoista, koordinoiduista ja innovatiivisista toimista huolimatta tilannetta leimaa epävarmuus erityisesti sen suhteen, kuinka kauan kriisi kestää ja miten se tarkalleen vaikuttaa elämäämme ja talouteemme. Meidän on suojeltava Euroopan kansalaisia, heidän terveyttään ja työpaikkojaan ja varmistettava samalla oikeudenmukaisuus, selviytymiskyky ja makrotalouden vakaus kaikkialla unionissa. Pandemia on levinnyt kaikkiin jäsenvaltioihin, mutta sen vaikutuksen laajuus sekä elpymisen vauhti ja vahvuus vaihtelevat huomattavasti eri alueilla.

Kesän 2020 talousennusteen mukaan euroalueen talous supistuu 8,7 prosenttia vuonna 2020 ja elpyy 6,1 prosenttia vuonna 2021. Koko EU:n talouden odotetaan supistuvan 8,3 prosenttia vuonna 2020 ja kasvavan 5,8 prosenttia vuonna 2021. Myös työllisyystilanne heikkeni toisella vuosineljänneksellä enemmän kuin koskaan, vaikkakin paljon bruttokansantuotteen supistumista vähemmän. Tämä on sen ansiota, että jäsenvaltioissa, kuten myös EU:n uuden SURE-välineen kautta, on otettu käyttöön ennennäkemättömiä tukia, ja koheesiopolitiikan varojen käyttö on koronavirusinvestointialoitteen puitteissa ennennäkemättömän joustavaa. Talousnäkymien kannalta keskeisintä on, miten pandemia ja sen hillitsemiseen tähtäävät taloudellisen toiminnan rajoitukset kehittyvät. Kansallisen ja EU:n tason politiikkatuki on elpymisen kannalta ratkaisevan tärkeää. Kasvu- ja työllisyysnäkymät saanevat vauhtia siitä, että Eurooppa-neuvostossa saavutettiin 21. heinäkuuta 2020 yhteisymmärrys seuraavaa monivuotisesta rahoituskehyksestä ja Euroopan unionin elpymisvälineestä (Next Generation EU). Tätä aikaansaatua käänteentekevää yhteisymmärrystä on nyt hyödynnettävä mahdollisimman hyvin unionin ja jäsenvaltioiden tasolla.

Unionin toimet ovat olleet määrätietoisia. Euroopan parlamentti ja neuvosto neuvottelevat parhaillaan seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä ja uudesta Next Generation EU -välineestä, jotta kaikkia säädöksiä koskeva työ saataisiin pikaisesti päätökseen. Se on saatava tehdyksi 1. tammikuuta 2021 mennessä, jotta ohjelmat saadaan ajoissa toimintaan. EU:n talousarvion rahoituskapasiteetin täysimittainen käyttöönotto on nopean ja kestävän elpymisen kannalta keskeisintä. Kun neuvosto on hyväksynyt omia varoja koskevan päätöksen, kaikkien jäsenvaltioiden on hyväksyttävä se valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti ennen kuin komissio voi aloittaa markkinarahoituksen lainaamisen Next Generation EU -välineen ohjelmien rahoittamiseksi. Next Generation EU -välineen nopea käyttöönotto riippuu siis siitä, kuinka nopeasti hyväksyminen tapahtuu.

Yksi tärkeimmistä elpymisen välineistä on elpymis- ja palautumistukiväline, joka muodostuu 672,5 miljardin euron lainoista ja etupainotteisesti elpymisen kannalta tärkeinä ensimmäisinä vuosina avustusten muodossa myönnettävästä taloudellisesta tuesta. Jäsenvaltiot sisällyttävät elpymis- ja palautumissuunnitelmiinsa kansalliset uudistusohjelmansa ja investointinsa, jotka on laadittu EU:n tavoitteiden mukaisesti ja joissa keskitytään vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen. Välineellä tuetaan jäsenvaltioiden pyrkimyksiä tosiasiallisesti vahvistaa sosiaalista ja taloudellista palautumiskykyään ja siten talouksiensa kasvupotentiaalia ja työpaikkojen luomista – ja samalla edistää EU:n tavoitteita.

Elpymis- ja palautumistukiväline on osoitus siitä, että EU pyrkii päättäväisesti vastamaan haasteisiin yhteisellä lähestymistavalla. Sisämarkkinoiden toimintakyvyn säilyttäminen on ollut avainasemassa elpymisen käynnistämisen ja oikeudenmukaisen kilpailun varmistamisen kannalta ja myös siksi, että voidaan ehkäistä rajatylittävien arvoketjujen ja työntekijöiden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden häiriintymine. Se edistää elintasojen nousujohteista lähentymistä ja estää taloudellisten toimintaedellytysten vääristymisen. Next Generation EU -välineen tuloksellisella täytäntöönpanolla voidaan kasvattaa bruttokansantuotetta 2 prosenttia vuoteen 2024 mennessä ja luoda 2 miljoonaa työpaikkaa muun muassa nopeuttamalla vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Tämän lisäkasvun arvioidaan tekevän elpymis- ja palautumistukivälineestä ajan mittaan omarahoitteisen, kun se lisää talouden toimeliaisuutta ja jäsenvaltioiden ja EU:n verotuloja.

Nämä EU:n toimenpiteet on otettava käyttöön mahdollisimman nopeasti. Vaikka yhteisymmärrys elpymispaketista hillitsee osaltaan epävarmuutta, sen tuloksellinen toteuttaminen tulevina vuosina on ratkaisevan tärkeää elpymisen tukemiselle. Unionin välittömänä tavoitteena on tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa sen varmistamiseksi, että oikeanlaisten uudistus- ja investointiprioriteettien laatimisessa edistytään määrätietoisesti EU:n tavoitteiden mukaisesti. Sen jälkeen on varmistettava, että prioriteettien toteuttaminen on tuloksellista.

II.Euroopan elpymis- ja palautumistukiväline: EU:n tavoite on kilpailukykyinen kestävyys

Elpymis- ja palautumistukivälineen lähtökohtana on EU:n tavoite saavuttaa kilpailukykyinen kestävyys ja yhteenkuuluvuus uuden kasvustrategian, Euroopan vihreän kehityksen ohjelman, kautta. Siirtyminen kohti kestävää ja osallistavaa talousmallia digitaalisten ja puhtaiden teknologioiden laajemman levittämisen ja käyttöönoton avulla voi tehdä Euroopasta siirtymien suhteen suunnannäyttäjän. Elpymis- ja palautumistukivälineen ei pitäisi merkitä poikkeamista covid-19-pandemiaa edeltävistä suunnitelmista, vaan sillä olisi vauhditettava toimia, joilla vastataan jo aiemmin olemassa olleisiin haasteisiin ja samalla vältetään kriisiin liittyviä uusia viivästymisiä. Vuoden 2020 kestävän kasvun strategiassa määriteltyjen neljän ulottuvuuden eli ympäristön kestävyyden, tuottavuuden, oikeudenmukaisuuden ja makrotalouden vakauden olisi jatkossakin ohjattava jäsenvaltioiden elpymis- ja palautumissuunnitelmia. Nämä painopisteet ovat talouspolitiikan EU-ohjausjakson keskeisiä periaatteita, ja niillä varmistetaan, että uudella kasvuohjelmalla saadaan ihmisten ja maapallon kannalta parhaita mahdollisia tuloksia.

Kilpailukykyinen kestävyys ja selviytymiskyky ovat saman kolikon kaksi puolta – covid-19-kriisi on osoittanut tämän. Selviytymiskyky tarkoittaa kykyä paitsi kestää haasteita ja suoriutua niistä, myös kykyä mukautua siirtymiin kestävällä, oikeudenmukaisella ja demokraattisella tavalla. Ne maat ja alat, joilla tämä kyky on muita heikompi, ovat myös kokeneet kriisistä selviämisen ja siihen vastaamisen vaikeammaksi kuin muut. Ilman asianmukaista reagointia tämä vaikuttaa niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen suoriutumiseen tulevina vuosina ja vuosikymmeninä. Selviytymiskyvyn erot EU:ssa vaikuttavat myös sosiaaliseen, taloudelliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen sekä euroalueella lähentymiseen ja yhteisen rahapolitiikan toimivuuteen. Elpymis- ja palautumistukivälineestä annetaan laajamittaista taloudellista tukea julkisille investoinneille ja uudistuksille ja samalla edistetään yhteenkuuluvuutta ja lähentymistä. Näin parannetaan jäsenvaltioiden talouksien ja yhteiskuntien selviytymiskykyä ja valmiutta tulevaisuuteen. On myös tarpeen vahvistaa joidenkin kriittisten toimitusketjujen kestokykyä erityisesti aloilla, jotka ovat kaikkein altteimpia ulkoisille häiriöille.

Elpymis- ja palautumistukivälineen avulla korjataan kriisin aiheuttamia vahinkoja ja rakennetaan tuleville sukupolville parempaa tulevaisuutta. Nyt otettavalla lisävelalla halutaan puuttua välittömästi tulevien sukupolvien haasteisiin. Talouden käynnistämiseksi tarvittavilla mittavilla investoinneilla täytyy keventää heidän taakkaansa – ei tehdä siitä entistä raskaampaa. Tämän vuoksi elpymis- ja palautumistukivälineellä on ohjattava ja rakennettava seuraavaa sukupolvea varten kestävämpää, selviytymiskykyisempää ja oikeudenmukaisempaa Eurooppaa Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti.

Ilmasto- ja ympäristökriisin ratkaiseminen on aikamme suurin haaste, mutta samalla mahdollisuus elvyttää talouksia kestävällä tavalla. Se edellyttää kaikilta yhteiskunnan toimijoilta Euroopassa ja kaikkialla maailmassa kiireellisiä ja jatkuvia toimia ihmisten terveyden, vaurauden ja hyvinvoinnin säilyttämiseksi. Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on EU:n poliittinen sitoumus ja vastaus tähän haasteeseen. Se on samalla Euroopan kasvustrategia, jonka tavoitteena on oikeudenmukainen ja vauras yhteiskunta sekä resurssitehokas ja kilpailukykyinen talous. Covid-19-kriisiin liittyvät taloudelliset toimet tarjoavat ainutlaatuisen tilaisuuden nopeuttaa vihreää siirtymää. Kriisi edellyttää mittavia investointeja ja merkittäviä uudistuksia, joita EU:n elpymis- ja palautumistukiväline tukee laajalti. Vihreä siirtymä edellyttää uudistuksia julkisten ja yksityisten investointien ohjaamiseksi ilmasto- ja ympäristötoimiin sekä eri toimintapolitiikkojen perusteellisia muutoksia. Kriisin lyhyen aikavälin vahinkojen korjaamisen lisäksi elpymisvälineillä on ohjattava talous oikealle uralle kohti pitkän aikavälin kestävää kasvua ja työllisyyttä, jotta voidaan saavuttaa ilmastoneutraalius vuoteen 2050 mennessä ja katkaista talouskasvun ja luonnonvarojen käytön välinen kytkös. Tämä tarjoaa hyvän mahdollisuuden nykyaikaistaa teollisuuden perinteisiä toimintamalleja ja investoida innovatiivisiin vihreisiin teknologioihin ja aiempaa kestävämpään, digitaaliseen infrastruktuuriin. Näin nopeutetaan siirtymistä kestävämpään, selviytymiskykyisempään ja osallistavampaan Eurooppaan. Koska yksityisen kulutuksen osuus on yli puolet EU:n bruttokansantuotteesta, kestävämmät kulutusmallit ovat keskeinen edellytys tällaisen muutoksen mahdollistamiselle.

Digitaalinen siirtymä on avainasemassa vahvistettaessa EU:n ja sen jäsenvaltioiden sosiaalista ja taloudellista selviytymiskykyä, niiden kestävää kasvupotentiaalia ja työpaikkojen luomista. Covid-19-pandemia on nopeuttanut digitalisaatiokehitystä. Jäsenvaltioissa on toteutettu toimenpiteitä digitaalisen infrastruktuurin lujittamiseksi, järjestetty verkkokoulutusta ja tuettu pk-yrityksiä niiden digitalisointitoimissa. Kriisi on kuitenkin myös tuonut esiin puutteita ja haavoittuvuuksia. Talouksien ja yhteiskuntien digitaalisessa muutoksessa on edelleen eroja. Jäljellä olevat esteet ja infrastruktuurin epätasainen jakautuminen hidastavat edistymistä, ja Eurooppa on monien keskeisten digitaalisten valmiuksien tai palvelujen suhteen edelleen pitkälti riippuvainen muista alueista. Ainoa tapa varmistaa Euroopan tuottavuuden kasvu ja kilpailukyky ja siten turvata sen teknologinen itsenäisyys – keskeinen osa sen avointa strategista riippumattomuutta – on kehittää Euroopan tieteellisen ja teknologisen asiantuntemuksen pohjalta muutosvoimainen ja tulevaisuuteen suuntautuva tutkimus-, innovointi- ja levittämisstrategia.

Covid-19-pandemia on tuonut esiin kiireellisen tarpeen vastata pitkäaikaisiin haasteisiin, jotka vaikuttavat yhteiskunnan oikeudenmukaisuuteen. Niitä ovat kansallisten terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmien valmius ja selviytymiskyky sekä kohtuuhintaisen ja laadukkaan terveydenhuollon, pitkäaikaishoidon ja lastenhoidon tasavertainen saatavuus, väestörakenteen muutos, globalisaatio sekä digitaalinen muutos ja vihreä siirtymä. Haasteita voivat aiheuttaa esimerkiksi työllisyys, osaaminen, terveys ja koulutus. On puututtava erityisesti lisääntyvään eriarvoisuuteen ja tuettava kriisistä eniten kärsineitä, kuten nuoria, naisia ja haavoittuvia väestöryhmiä. Covid-19-pandemia on osoittanut myös, että on tarpeen luoda oikeudenmukaisempi ja kestävämpi liiketoimintaympäristö ja tarkastella työoloja monilla aloilla. Pitkittyneet sulkutoimet ovat vauhdittaneet verkkopalvelujen käyttöä ja sähköistä kaupankäyntiä, ja suuntaus todennäköisesti jatkuu. Verkkoympäristöä kuitenkin hallitsevat tällä hetkellä muutamat suuret toimijat, joiden markkinavoima ja veropohjien liikkuvuus kasvavat edelleen, mikä toisinaan heikentää monien pienempien eurooppalaisten yritysten mahdollisuuksia käynnistää ja laajentaa toimintaa sisämarkkinoilla. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä siihen, että tuetaan demokratian kannalta keskeisiä aloja, erityisesti media-alaa, jolle tukea olisi annettava tiedotusvälineiden vapautta ja moniarvoisuutta kunnioittavalla ja edistävällä tavalla. Lisäksi on tuettava niitä alueita, teollisuutta ja työntekijöitä, joihin vihreä siirtymä vaikuttaa eniten, ja lievennettävä siirtymän sosioekonomisia vaikutuksia. Tämä on tarpeen, jotta kansalaisille ja yrityksille voidaan tarjota yhtäläiset ja oikeudenmukaiset mahdollisuudet.

Talous- ja rahaliitto on vuoden 2008 finanssi- ja talouskriisiin verrattuna paljon vahvempi selviytymään kriiseistä, mutta makrotalouden vakauteen kohdistuu uusia haasteita. Covid-19-kriisi on hyvin erilainen kuin vuoden 2008 finanssikriisi. Sillä on suoria kielteisiä vaikutuksia talouden toimeliaisuuteen, ja se voi vaikuttaa myös makrotalouden vakauteen. Niihin on puututtava nopeilla ja määrätietoisilla toimilla. Olemassa olevat epätasapainot uhkaavat pahentua, ja uusia on syntymässä. Välittömänä painopisteenä on sen vuoksi selviytymiskykyä edistävä talouden elpymisen edistäminen. Jatkuvaa seurantaa ja valppautta tarvitaan. Jäsenvaltioiden olisi vastattava syntymässä olevaan epätasapainoon uudistuksilla, joilla parannetaan taloudellista ja sosiaalista selviytymiskykyä. Elpymis- ja palautumistukiväline auttaa jäsenvaltioita vastaamaan kohtaamiinsa taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin. Jäsenvaltioiden olisi vuonna 2021 jatkettava julkisen talouden joustomahdollisuuksien käyttämistä talouden tukemiseksi. Julkisella taloudella on oma roolinsa kestävään ja osallistavaan kasvuun kannustamisessa. Se varmistaa talouden vakauden ja kyvyn tukea kysyntää ja antaa apua, kun sitä tarvitaan. Covid-19-pandemia asettaa talouden toimeliaisuudelle merkittäviä paineita, millä on kielteisiä vaikutuksia julkiseen ja yksityiseen velkaan. Kunhan taloustilanne sallii, finanssipolitiikan tavoitteena olisi oltava maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä samalla kun edistetään investointeja, vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta sekä sosiaalista osallisuutta.

Kilpailukykyinen kestävyys edellyttää avoimuutta ja vahvoja sisämarkkinoita. Yksityisten sidosryhmien ja sijoittajien osallistuminen on välttämätöntä, jotta EU:n elpymis- ja palautumistukivälineen täytäntöönpano voi onnistua. Julkisilla varoilla ei pitäisi korvata tai syrjäyttää yksityisiä sijoittajia, vaan täydentää ja ohjata yksityisiä investointeja tarvittaessa eli silloin, kun covid-19-pandemiasta ja sitä seuranneesta talouskriisistä johtuvat järjestelmäpuutteet, markkinoiden puutteellinen toiminta tai vahingot estävät markkinoiden elpymisen omin voimin ja poliitiikkatavoitteiden saavuttamisen. Sisämarkkinoilla on turvattava tasapuoliset toimintaedellytykset innovoinnin edistämiseksi ja elpymisen nopeuttamiseksi.

III.Elpymis- ja palautumissuunnitelmien keskeiset periaatteet: painopisteet jäsenvaltioille

Talouspolitiikan EU-ohjausjakso tarjoaa vakiintuneet puitteet talous- ja työllisyyspolitiikan koordinoinnille, jolla voidaan ohjata unionia ja jäsenvaltioita selviytymään elpymisen sekä vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen haasteista. Jäsenvaltioiden elpymis- ja palautumissuunnitelmilla olisi puututtava neuvoston antamissa maakohtaisissa suosituksissa esitettyihin haasteisiin. On yhteisen etumme mukaista vastata uudistus- ja investointitarpeisiin samanaikaisesti; niiden on pelattava hyvin yhteen, jotta ne voivat vahvistaa toisiaan.