C 353/11

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kuluttajat kiertotaloudessa”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2019/C 353/03)

Esittelijä: Carlos TRIAS PINTÓ

Komitean täysistunnon päätös 24.1.2019 Oikeusperusta työjärjestyksen 32 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava jaosto ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” Hyväksyminen jaostossa 4.7.2019 Hyväksyminen täysistunnossa 17.7.2019 Täysistunnon nro 545 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 200/4/9

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK kannattaa eurooppalaisella, kansallisella ja paikallisella tasolla toteutettavaa strategista uudelleensuuntautumista, jossa edistetään vankasti kiertotalouden uusia malleja paitsi tehostamalla kaikkien toimijoiden sitouttamista toimintaan myös asettamalla kuluttajat julkisen politiikan keskiöön.

1.2 Talouden muuttamisessa kiertotalousmallin mukaiseksi ja liikakulutuksen supistamisessa saavutetaan tarvittava intensiteetti ja tehokkuus vahvistamalla kuluttajan roolia siirtymisessä pois nykyisestä tuotanto- ja kulutusmallista, sillä arkiset kulutustottumukset ovat tehokkain muutoksen vauhdittaja.

1.3 Tätä varten tarvitaan elinikäistä kasvatusta, koulutusta ja itseoppimista, mahdollisimman objektiivista tiedottamista kuluttamisen eri vaihtoehdoista sekä kuluttajien ohjaamista kohti kiertotalouden toimintatapoja. ETSK korostaa tässä yhteydessä paikallisen julkishallinnon ja kuluttajajärjestöjen roolia.

1.4 Toimien toteutusta mitataan vaikutusindikaattoreilla, jotka muotoillaan Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteen 12 ( 1 ) ja siihen liittyvien alatavoitteiden pohjalta, mikä johtaa uusiin standardointiprosesseihin.

1.5 Koska tiedostava kuluttaminen on hyvin monialainen kysymys, vaikutustenarviointia täydennetään kestävän kehityksen 16 muulla tavoitteella ja niiden alatavoitteilla, ja kestävän kehityksen tavoite 17 (”yhteistyö ja kumppanuus”) puolestaan tarjoaa puitteet yhteiskehittämiselle ja jaetulle vastuulle ja edistää näin sekä kerrannaisvaikutusten syntymistä että vaadittua skaalattavuutta.

1.6 Tuotteen sosiaalisen ja ekologisen jalanjäljen laskemiseen eri arvoketjuissa liittyy huomattavia mahdollisuuksia tarjota kuluttajille asiaankuuluvaa tietoa kulutuspäätösten tekemiseksi digitaalisessa yhteiskunnassa. ETSK kehottaa käyttämään luotettavia, vertailukelpoisia ja todennettavissa olevia vaikutusindikaattoreita ja korostaa pitävänsä erityisen tärkeänä kemiallisiin aineisiin ja niiden käsittelyyn liittyvien indikaattoreiden seurantaa.

1.7 Toimien on perustuttava kaikkia osapuolia hyödyttävään lähestymistapaan, eikä niissä pidä soveltaa yleispäteviä ratkaisuja, vaan niissä on otettava huomioon eri alueiden ja toiminta-alojen erityiset olosuhteet ja käytettävä alhaalta ylöspäin suuntautuvia menetelmiä, joihin osallistuvat tapauskohtaisesti kaikki asiaankuuluvat toimijat. Näiden aloitteiden tulee kytkeytyä vankasti paikallistalouden kehittämiseen, ja niitä on ohjattava institutionaalisella tasolla ja kuluttajajärjestöjen voimaannuttamisen pohjalta.

1.8 Euroopalla on eri kiertotalousmalleissa johtava asema. On siis myös luotava liiketoimintaympäristö, joka edistää kiertotalouden tavaroiden ja palvelujen kansainvälistämistä, minkä yhteydessä olisi hyödynnettävä Etelä-Korean kaltaisissa maissa saatuja uraauurtavia kokemuksia ( 2 ) . Näitä malleja on täydennettävä erityisillä suuntaviivoilla oikeudenmukaisesta siirtymisestä kohti ympäristön kannalta kestäviä talouksia ja yhteiskuntia ( 3 ) , jotka lisäksi takaavat tasapuoliset toimintaedellytykset kolmansien maiden opportunistisiin tuotteisiin nähden.

1.9 Mainonnalla ja kauppatavoilla on ratkaisevan tärkeä rooli kulutuspäätöksissä. Yritysten yhteiskuntavastuuta koskevilla politiikoilla on autettava tekemään loppu viherpesusta ja yhteiskunnallisten näkökohtien vääristelystä (socialwashing). Tämän vuoksi on vahvistettava erilaisten kiertotalouteen siirtymistä koskevien prosessien nykyistä institutionaalista valvonta- ja akkreditointikehystä.

1.10 Verotus ja vastuulliset julkiset hankinnat ovat tehokkaita välineitä vastuulliseen tuotantoon ja kulutukseen ohjaavan palkitsemisperusteisen mallin toteuttamiseksi tuotteiden ja palvelujen asteittaisen standardoinnin puitteissa. Ensiksi mainitun osalta jäsenvaltioiden olisi mietittävä tehokkaita tapoja soveltaa palkitsemisperusteista mallia ja siirtyä asteittain kohti kiertotalouspohjaista verotusta, joka edistää unionin sisämarkkinoita. Paikallisviranomaisten puolestaan on laadittava suunnitelmia ”kestävien tavaran- ja palveluntoimittajien” tukemiseksi, jotta helpotetaan näiden tuotannon mukauttamista ja skaalattavuutta, sillä kyseiset toimittajat jäävät usein vaille katetta pyrkiessään täyttämään nykyiset sopimusvaatimukset.

1.11 ETSK kannattaa myös vapaaehtoisia merkintöjä välivaiheena siirtymisessä pakollisiin merkintöihin edellyttäen, että ne perustuvat riippumattomiin ja ympäristön kannalta erinomaisiksi varmistettuihin vapaaehtoisiin järjestelmiin. EU:n ympäristömerkin ( 4 ) edistäminen ja laajentaminen koskemaan useampia tuotteita tekisi siitä kestävien valintojen ”lippulaivamerkin” Euroopassa.

1.12 ETSK muistuttaa, että ekologista suunnittelua on kiireellisesti parannettava tutkimalla järjestelmällisesti esimerkiksi käyttöikää, korjaamista ja kemiallisia ainesosia koskevia vaatimuksia ja ottamalla huomioon sosiaaliset kriteerit samalla kun edistetään paikallisia kuluttajaverkostoja ja tuottajakuluttajakäytäntöjä.

2. Johdanto ja taustaa

2.1 Kestäväpohjaisessa kasvussa ja kilpailukyvyssä olisi otettava huomioon myös laadulliset tekijät. Tämä tarkoittaa työvoiman ja ympäristön riiston torjuntaa, kunnollisia elinoloja maapallon kantokyvyn rajoissa ja mallia, jossa taloudellinen hyvinvointi, ympäristöasiat ja sosiaalinen osallistavuus ovat tasapainossa olisi otettava huomioon myös laadulliset tekijät. Tämä tarkoittaa työvoiman ja ympäristön riiston torjuntaa, kunnollisia elinoloja maapallon kantokyvyn rajoissa ja mallia, jossa taloudellinen hyvinvointi, ympäristöasiat ja sosiaalinen osallistavuus ovat tasapainossa ( 5 )

2.2 Kiertotalouden on oltava malli, jossa ihmisten käyttäytyminen on sopusoinnussa luonnon omien toimintasääntöjen kanssa ja joka auttaa ylläpitämään ja uudistamaan luonnon pääomaa.

2.3 Tähän mennessä on tehty useita tutkimuksia, ehdotuksia ja lausuntoja siirtymisestä lineaarisesta taloudesta kiertotalouteen. Niissä on keskitytty tuotantoon, eikä niissä ole juurikaan käsitelty kuluttajien roolia, joka on kiertotalouden haasteiden ratkaisemisen kannalta keskeinen.

2.4 Ensinnäkin on todettava, että vaikka kuluttajat ovat hyvin tietoisia sosiaalisista ja ympäristöön liittyvistä haasteista ( 6 ) , heidän puheidensa ja käyttäytymisensä välillä on iso kuilu, sillä käyttäytymistä leimaa ”halpuusilmiö”, jossa tuotteen tai palvelun hinta (johon ei ole sisällytetty kielteisiä ulkoisvaikutuksia) asetetaan usein kokonaislaadun edelle.

2.5 Niinpä luvut pienenevät, kun siirrytään näkemyksistä ja odotuksista toimiin ja sitoumuksiin. Tämä paljastaa kohtuuhintaisuuden ja kestävyyden välisen jännitteen. Tiedottaminen ja kouluttaminen muodostuvatkin keskeisiksi tekijöiksi pyrittäessä optimoimaan kuluttajien osallistumista prosessiin.

2.6 Kiertotalouspaketin yhteydessä on käsitelty joitakin nimenomaisia kuluttajien käyttäytymiseen liittyviä näkökohtia, joita myös ETSK on kannattanut ( 7 )

2.7 Euroopan alueiden komitea kiinnittää aiheesta ”Kiertotaloutta koskeva EU:n toimintasuunnitelma” ( 8 ) antamassaan lausunnossa huomiota kuluttajien käyttäytymiseen ja yhteiskunnallisiin suuntauksiin ja korostaa paikallis- ja alueviranomaisten keskeistä asemaa sellaisten kasvatusta, koulutusta ja ammattipätevyyttä koskevien toimien vahvistamisessa, jotka parantavat ymmärrystä kestävästä kulutuksesta, luonnonvarojen säilyttämisestä ja jätteiden syntymisen ehkäisemisestä. AK tähdentää niin ikään tuottajien vastuuta suunnittelu- ja markkinointivaiheissa.

2.8 ETSK korostaa, että kiertotalouden kehittämistä voidaan tukea myös tietyillä innovatiivisilla kulutusmuodoilla: tuotteiden tai infrastruktuurin yhteiskäyttö (jakamistalous), palvelujen pikemmin kuin tuotteiden kuluttaminen, tietoteknisten tai digitaalisten alustojen käyttäminen jne.

3. Kiertotalous EU:n politiikoissa

3.1 EU:n kiertotalouspolitiikkojen todellisena haasteena sääntelyyn ja tuotantoon liittyvien seikkojen lisäksi on sen inhimillisen voimavaran mobilisointi, jota kuluttajien käyttäytyminen heidän arkisten tapojensa ja päätöstensä kautta edustaa. Yksittäisten toimien kerrannaisvaikutuksen vuoksi kuluttajien täysipainoinen osallistuminen vauhdittaisi muutosta tehokkaasti.

3.2 Tiedonannossa ”Kierto kuntoon – Kiertotaloutta koskeva EU:n toimintasuunnitelma” ( 9 ) todetaan, että ”miljoonien kuluttajien tekemät valinnat voivat vahvistaa tai heikentää kiertotaloutta.”

3.3 Tiedonannon mukaan ”ympäristömerkintöjä ja -väittämiä on yhä enemmän, ja EU:n kuluttajien on usein vaikea tehdä ero tuotteiden välillä ja luottaa annettuihin tietoihin. Ympäristöväittämät eivät aina täytä oikeudellisia vaatimuksia luotettavuudesta, tarkkuudesta ja selkeydestä.”

3.4 ”Hinta on keskeinen tekijä, joka vaikuttaa ostopäätöksiin sekä arvoketjussa että loppukäyttäjien tehdessä valintaa. Jäsenvaltioita rohkaistaan sen vuoksi luomaan kannustimia ja käyttämään taloudellisia välineitä, kuten verotusta, sen varmistamiseksi, että tuotteiden hinnat vastaavat paremmin ympäristökustannuksia. Takuihin liittyvät näkökohdat, kuten lain takaama takuuaika ja käännetty todistustaakka, [– –] voivat suojella kuluttajia viallisilta tuotteilta ja edistää tuotteiden kestävyyttä ja korjattavuutta.”

3.5 Vaikka tiedonannossa käsitellään monia keskeisiä kestävyyden parametreja, siinä on kuitenkin jätetty huomioimatta eri arvoketjuissa syntyvien vuorovaikutusten moninaisuus, mikä asettaa kuluttajat toissijaisen toimijan asemaan.

4. EU:n politiikkojen tilanne

4.1 EU:lla on jo sääntelykehys, jonka avulla edistetään vastuullisia julkisia hankintoja ( 10 ) , ja kehyksen tarjoamat mahdollisuudet ( 11 ) tekevät siitä yhden keskeisistä kiertotaloutta edistävistä tekijöistä. Kehyksen tehokkaan täytäntöönpanon tiellä on kuitenkin monia vaikeuksia, minkä vuoksi on selvennettävä tarkemmin, mitkä tuotteet ja palvelut luokitellaan kiertotalouden mukaisiksi.

4.2 Koska kyseessä on siirtymä, jossa on hyödynnettävä eri arvoketjuissa syntyneitä hyviä käytäntöjä, on maailmanlaajuisella tasolla käynnistettävä standardointiprosesseja uusien mittareiden ja dynaamisen terminologian pohjalta, sillä monenvälinen ja maailmanlaajuinen talous edellyttää yhteistä kieltä.

4.3 Kestävää rahoitusta koskevassa Euroopan komission toimintasuunnitelmassa ja kestävien toimintojen luokitusjärjestelmää käsittelevässä asetuksessa ( 12 ) otetaan käyttöön joukko sosiaali- ja ympäristövaikutuksia koskevia uusia indikaattoreita Yhdistyneiden kansakuntien suuntaviivojen mukaisesti.

4.4 Nyttemmin vahvistettujen ja InvestEU-ohjelmaan koottujen Euroopan komission resurssien tuella on määrä toteuttaa investointien merkittävä uudelleen suuntaus toimintoihin, jotka auttavat hillitsemään ilmastonmuutosta ja estämään luonnonvarojen ehtymisen. Näistä toiminnoista voidaan mainita erityisesti asuinrakennusten kunnostaminen ja maalämmön käyttö ( 13 ) , jotka molemmat liittyvät suoraan kuluttajien päätöksiin.

5. Euroopan komission tulevat sitoumukset

5.1 Komissio tarkastelee osana ekosuunnittelua koskevaa työtään erityisesti oikeasuhteisia vaatimuksia kestävyydestä, yhteiskäyttöä ja korjaamista koskevien tietojen saatavuudesta sekä varaosien saatavuudesta. Lisäksi komissio arvioi, voitaisiinko energiamerkintöihin sisällyttää tietoja kestävyydestä.

5.2 Jätelainsäädäntöä koskevissa tarkistetuissa ehdotuksissa komissio tarkastelee uusia sääntöjä, joilla edistetään uudelleenkäyttöön liittyviä toimia.

5.3 Komissio pyrkii parantamaan konkreettisten tuotteiden takuusääntöjen täytäntöönpanon valvontaa, tarkastelemaan parannusvaihtoehtoja ja torjumaan vääriä ympäristöväittämiä.

5.4 Komissio laatii Horisontti Eurooppa -puiteohjelmassa riippumattoman testausohjelman viedäkseen eteenpäin toimia ennenaikaiseen vanhenemiseen liittyvissä kysymyksissä ( 19 )

5.5 Komissio aikoo vahvistaa ympäristöä säästävien julkisten hankintojen täytäntöönpanoa sisällyttämällä kiertotalouden osaksi uusia tai tarkistettuja kriteerejä.

6. Olemmeko oikeasti siirtymässä kohti kiertotaloutta?

6.1 ”Kestävä kehitys on [– –] prosessi, jossa hallitusten, yritysten, työntekijöiden, kansalaisten ja kuluttajien käyttäytymistä, toimintaa ja päätöksiä ohjaa taloudellisten, ympäristöön kohdistuvien ja yhteiskunnallisten vaikutusten vastuullinen tiedostaminen.” ( 20 )

6.2 ETSK toteaa, että unionin toimielimet keskittyvät kiertotaloudessa ympäristö- ja tuotantokysymyksiin eivätkä juurikaan ota huomioon yhteiskunnallisia tai kuluttajanäkökohtia, minkä seurauksena kierto on vaarassa johtaa toisenlaiseen lineaariseen talouteen.

6.3 Kattavassa lähestymistavassa kuluttajan roolin ei pidä rajoittua epäsymmetriseen osallistumiseen pelkkänä kotitalousjätteitä kierrättävänä urbaanina toimijana, vaan kuluttajalla tulee olla proaktiivinen rooli ja mahdollisuus osallistua koko kierrätysprosessiin.

6.4 Hyvä uutinen on, että käytettävissämme on kestävän kehityksen 17 tavoitteeseen ja niiden alatavoitteisiin perustuva asianmukainen kiertotalouden välineistö, joka yhdistettynä COP21-kokouksen sitoviin pöytäkirjoihin ( 21 ) ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi muodostaa yleiskehyksen, joka luo valtavasti mahdollisuuksia.

6.5 ETSK korostaa, että siirtyminen on tehokkaampaa ja voidaan mukauttaa paremmin kestävän kehityksen tavoitteeseen 12 (”vastuullinen tuotanto ja kuluttaminen”), mikäli tarjonta ja kysyntä sovitetaan paremmin yhteen ja kiertotalous ankkuroidaan alueellisesti.

7. ETSK:n ehdotukset kuluttajien aseman vahvistamiseksi kiertotalouden malleissa

7.1 Vastuullinen tutkimus ja innovointi (Responsible Research and Innovation, RRI) Horisontti Eurooppa -puiteohjelmassa: helpotetaan kaikkien toimijoiden ja erityisesti kuluttajien ja/tai heidän edustajiensa tasapuolista osallistumista.

7.2 Ekologinen suunnittelu ja innovointi: tehostetaan ympäristöä koskevan yhteisvastuullisuuden mukaisesti kuluttajien aktiivista osallistumista yhteistä arvoa luovien käytäntöjen kautta, joihin voitaisiin soveltaa akkreditointia virallisesti säänneltyjen laatumerkintöjen avulla.

7.3 Kannustetaan kuluttajia osallistumaan yritysten yhteiskuntavastuuta koskevien politiikkojen suunnitteluun siten, että he osallistuvat kokeilutasolla olevien tuotteiden tai palvelujen sandbox-testaukseen, jotta niille voidaan antaa yhteinen ennakkohyväksyntä.

7.4 Kerätään kiertotalouden hyviä käytäntöjä ja annetaan myös kuluttajille mahdollisuus saada äänensä kuuluviin. Levitetään laajamittaisesti niitä käytäntöjä, joilla on suurin kerrannaisvaikutus.

7.5 Edistetään vapaaehtoisia merkintöjä, jotka sisältävät tietoa päästöjen vähentämisestä, biologisen monimuotoisuuden suojelemisesta, resurssien tehokkaasta käytöstä ja sellaisten komponenttien käytön välttämisestä, joilla on suuri ympäristövaikutus, ja pyritään laajentamaan merkintöjen käyttöä ja tekemään siitä lopulta pakollista. Otetaan käyttöön merkintä, joka sisältää arvion tuotteen eliniästä sen mukaan, onko siihen mahdollista hankkia varaosia ja voidaanko sitä huoltaa. Kuluttajien suunnalta tuleva paine huomioon ottaen kannustetaan pidentämään tuotteiden takuuta hyödyntämällä virallista hyväksymistä, verotusta ja julkisia hankintoja.

7.6 Otetaan ”kuluttajat vahvempaan asemaan” -paketin mukaisesti käyttöön korvausmekanismeja niitä kuluttajia varten, joiden hankkimiin tavaroihin tai tuotteisiin on sovellettu ennenaikaiseen vanhenemiseen johtavia käytäntöjä.

7.8 Kuluttajille ympäristöjalanjäljistä annettavan tiedon on oltava helposti saatavilla, helppolukuista ja totuudenmukaista. Valvotaan heikon empiirisen näytön pohjalta esitettyihin väittämiin perustuvia huonoja käytäntöjä ja levitetään niistä tarvittaessa tietoa.

7.9 Järjestetään kuluttajille – ja etenkin nuorille – suunnattuja, kestäväpohjaiseen tuotantoon ja kulutukseen perustuvia talousmalleja käsitteleviä tiedotuskampanjoita, joissa hyödynnetään erilaisia tuuppaustrategioita (nudging) ja otetaan huomioon kulttuurisidonnaiset tekijät ja ominaispiirteet ( 24 )

7.10 Huolehditaan (jatkuvasta, jo päiväkodista alkavasta) koulutustarjonnasta, jossa käsitellään laaja-alaisesti tuotteen elinkaareen (osien valmistus, modulaarisuus, kestävyys, korjattavuus, jälleenkäyttö ja energiatehokkuus) perustuvaa ajattelutapaa ja johon sisältyy vahva käytännön komponentti.

7.11 Vahvistetaan digitaalisten sisämarkkinoiden strategian ( 25 ) puitteissa sellaisia uusia työllistymismahdollisuuksia, jotka liittyvät uudelleenkäyttöön, korjaamiseen ja korkean lisäarvon kierrätykseen (superkierrätykseen).

7.12 Toimivaltaisten viranomaisten tulee toimivaltansa puitteissa taata riittävät erilliskeräyksen infrastruktuurit ja resurssit kaikilla aloilla, joilla jätettä syntyy.

7.13 Kunnille, oppilaitoksille, yliopistoille ja muille laitoksille, jotka huolehtivat alhaalta ylöspäin suuntautuvien mallien avulla virallisesti siitä, että kuluttajat osallistuvat kiertotalouteen liittyviin toimiin, on annettava tunnustus.

7.14 Olisi tehtävä kokeiluja ja laajennettava kokemuksia uusista – mieluiten jakamistalouteen ja toiminnalliseen talouteen liittyvistä – talousmalleista erillisillä maantieteellisillä alueilla, jotka voisivat käyttää suojattujen alkuperänimitysten tavoin nimitystä ”kiertotalouskunta”.

7.15 Vahvistetaan kuluttajajärjestöjen roolia kiertotaloudessa teknisen tuen ja tapauskohtaisten resurssien avulla.

7.16 Julkaistaan ja levitetään yritysten kiertotaloutta koskevia parhaita käytäntöjä kuluttajajärjestöjen valvonnan pohjalta.

7.17 Edistetään paikallisia kuluttajaverkostoja, tuottajakuluttajuutta ja tee se itse -käytäntöjä.

Bryssel 17. heinäkuuta 2019. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Luca JAHIER

(1) https://www.undp.org/content/undp/en/home/sustainable-development-goals/goal-12-responsible-consumption-and-production.html

(2) Soulissa huhtikuussa 2018 EU:n ja Etelä-Korean kauppasopimuksen tiimoilta järjestetyssä kansalaisyhteiskunnan foorumissa ILO:n yleissopimuksissa käydyissä keskusteluissa painopiste oli kiertotaloudessa.

(3) ILO:n julkaisu ”Guidelines for a just transition towards environmentally sustainable economies and societies for all”.

(4) EU:n ympäristömerkintälautakunta on parhaillaan ottamassa käyttöön tuotteisiin sovellettavan elinkaarimenetelmän mukaisesti tuotteiden käyttöön ja hävittämiseen liittyviä uusia kiertotalouskriteereitä ja -indikaattoreita.

(5) Ks. ETSK:n lausunto ”Sibiuun ja siitä eteenpäin” (EUVL C 228, 5.7.2019, s. 37).

(6) Syys–lokakuussa 2017 tehdyn erityiseurobarometri-kyselyn mukaan ympäristönsuojelu on erittäin tärkeää tai melko tärkeää 94 prosentille eurooppalaisista, ja jätteiden määrän kasvu on yksi heidän suurimmista huolenaiheistaan. Lisäksi 87 prosenttia eurooppalaisista katsoo, että heillä voi olla asiassa erittäin tärkeä tai melko tärkeä rooli.

(7) Ks. EUVL C 230, 14.7.2015, s. 99, EUVL C 264, 20.7.2016, s. 98, EUVL C 389, 21.10.2016, s. 80, EUVL C 345, 13.10.2017, s. 102, EUVL C 283, 10.8.2018, s. 61 ja EUVL C 367, 10.10.2018, s. 97

(8) EUVL C 88, 21.3.2017, s. 83.

(9) COM(2015) 614 final.

(10) Ks. direktiivit 2014/23/EU, 2014/24/EU ja 2014/25/EU.

(11) EU:n julkiset hankinnat muodostavat noin 15 prosenttia BKT:sta.

(12) COM(2018) 353 final, jonka lainsäädäntövallan käyttäjät hyväksyivät maaliskuussa 2019.

(13) Lainsäädäntövallan käyttäjät hyväksyivät kestäviä toimintoja koskevan luokitusjärjestelmän maaliskuussa 2019.

(14) Euroopan parlamentin sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan sopimus viallisista tuotteista (helmikuu 2018) oli pettymys, mutta sitä seurasi toinen, myönteisempi sopimus, jossa tarjotaan parempi suoja verkko-ostosten yhteydessä ja ilmaistaan pyrkimys seuraamusten määräämiseen elintarvikkeiden laatueroista (huhtikuu 2018).

(15) EUVL C 440, 6.12.2018, s. 66.

(16) https://circulareconomy.europa.eu/platform/

(17) http://ec.europa.eu/environment/industry/retail/about.htm

(18) https://webgate.ec.europa.eu/flwp/

(19) Horisontti 2020 -puiteohjelman ”PROMPT” -hankkeessa kehitetään ennenaikaista vanhentumista testaavaa järjestelmää ja tehdään ehdotuksia siitä, miten tuotteiden käyttöikää voidaan pidentää, myös korjaamalla. Konsortioon kuuluu kuluttajajärjestöjä, kuten ANEC / BEUC / ICRT ja Test Achats, UFC Que Choisir, OCU, Stiftung Warentest, Consumentenbond, ja tutkimuslaitoksia (TU Delft; Fraunhofer IZM) sekä korjausalan järjestöjä (RUSZ, Ifixit).

(20) ETSK:n lausunto ”Euroopan kansalaisten kuunteleminen kestäväpohjaisen tulevaisuuden turvaamiseksi (Sibiuun ja siitä eteenpäin)” (EUVL C 228, 5.7.2019, s. 37).

(21) https://unfccc.int/process-and-meetings/the-paris-agreement/the-paris-agreement

(22) EUVL C 62, 15.2.2019, s. 207.

(23) Markkinointistrategioiden vuoksi pakkaukset ovat usein liiallisia ja epätarkoituksenmukaisia.

(24) Esimerkiksi eteläisessä Euroopassa ravintolan ns. kotipakettia (doggy bag) paheksutaan.

(25) Ks. loppuraportti aiheesta ”ICT for Work: Digital Skills in the Workplace”.