P8_TA(2017)0360

Uusi osaamisohjelma Euroopalle

Euroopan parlamentin päätöslauselma 14. syyskuuta 2017 uudesta osaamisohjelmasta Euroopalle (2017/2002(INI))

(2018/C 337/20)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 165 ja 166 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 14 ja 15 artiklan,

— ottaa huomioon YK:n yleissopimuksen vammaisten henkilöiden oikeuksista, jonka EU ratifioi vuonna 2010,

— ottaa huomioon eurooppalaisen koulutusyhteistyön strategisista puitteista (ET 2020) 12. toukokuuta 2009 annetut neuvoston päätelmät (1),

— ottaa huomioon 6. heinäkuuta 2010 antamansa päätöslauselman nuorten työmarkkinoille pääsyn edistämisestä sekä harjoittelijoiden, työharjoittelun ja oppisopimuskoulutuksen aseman vahvistamisesta (2),

— ottaa huomioon 19. joulukuuta 2016 annetun neuvoston suosituksen taitojen parantamisesta: uusia mahdollisuuksia aikuisille (3),

— ottaa huomioon 15. helmikuuta 2016 annetun neuvoston suosituksen pitkäaikaistyöttömien integroitumisesta työmarkkinoille (4),

— ottaa huomioon 20. toukokuuta 2014 annetut neuvoston päätelmät tehokkaasta opettajankoulutuksesta,

— ottaa huomioon 20. toukokuuta 2014 annetut neuvoston päätelmät koulutusta tukevasta laadunvarmistuksesta,

— ottaa huomioon 22. huhtikuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen nuorisotakuun perustamisesta (5),

— ottaa huomioon 20. joulukuuta 2012 annetun neuvoston suosituksen epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista (6),

— ottaa huomioon 28. kesäkuuta 2011 annetun neuvoston suosituksen koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämiseen tähtäävistä politiikoista (7),

— ottaa huomioon 28. marraskuuta 2011 annetun neuvoston päätöslauselman uudistetusta eurooppalaisesta aikuiskoulutusohjelmasta (8),

— ottaa huomioon 15. kesäkuuta 2011 annetut neuvoston päätelmät varhaiskasvatuksesta: varhaiskasvatuksella parhaat mahdolliset lähtökohdat lasten tulevaisuudelle,

— ottaa huomioon neuvoston 15. marraskuuta 2007 antaman päätöslauselman uusista taidoista uusia työpaikkoja varten (9),

— ottaa huomioon neuvoston päätelmät koulunkäynnin keskeyttämisen vähentämisestä ja menestyksellisen koulunkäynnin edistämisestä (10),

— ottaa huomioon 17. helmikuuta 2013 annetut neuvoston päätelmät koulutukseen investoimisesta – vastaus komission tiedonantoon ”Koulutuksen uudelleenajattelu: sosioekonomisten vaikutusten parantaminen investoimalla taitoihin” sekä vuotuiseen kasvuselvitykseen 2013 (11),

— ottaa huomioon 23. huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi (12),

— ottaa huomioon 13. syyskuuta 2016 antamansa päätöslauselman työ- ja yksityiselämän tasapainolle suotuisten työmarkkinaolosuhteiden luomisesta (13),

— ottaa huomioon 19. huhtikuuta 2016 annetun komission tiedonannon ”Euroopan teollisuuden digitalisointi – täysi hyöty digitaalisista sisämarkkinoista” siltä osin kuin se koskee digitaalisia taitoja (COM(2016)0180),

— ottaa huomioon 20. marraskuuta 2012 annetun komission tiedonannon ”Koulutuksen uudelleenajattelu: sosioekonomisten vaikutusten parantaminen investoimalla taitoihin” (COM(2012)0669),

— ottaa huomioon 12. huhtikuuta 2016 antamansa päätöslauselman ”Erasmus+ ja muut välineet ammatillisen koulutuksen liikkumisen edistämiseksi – elinikäisen oppimisen lähestymistapa” (14),

— ottaa huomioon 19. tammikuuta 2016 antamansa päätöslauselman osaamisen edistämistä koskevasta politiikasta nuorisotyöttömyyden torjumiseksi (15),

— ottaa huomioon 8. heinäkuuta 2015 antamansa päätöslauselman vihreän työllisyyden aloitteesta: vihreän talouden työllistämismahdollisuuksien hyödyntäminen (16),

— ottaa huomioon 8. syyskuuta 2015 antamansa päätöslauselman nuorten yrittäjyyden edistämisestä koulutuksen avulla (17),

— ottaa huomioon 10. syyskuuta 2015 antamansa päätöslauselman ”Kilpailukykyisten unionin työmarkkinoiden luominen 2000-lukua varten: taitojen ja pätevyyksien sovittaminen kysyntään ja työmahdollisuuksiin keinona toipua kriisistä” (18),

— ottaa huomioon neuvoston päätelmät Euroopan tasa-arvosopimuksesta kaudelle 2011–2020 (19),

— ottaa huomioon neuvoston päätelmät varhaiskasvatuksen ja alemman perusasteen koulutuksen roolista luovuuden, innovoinnin ja digitaalisten taitojen edistämisessä,

— ottaa huomioon 20. helmikuuta 2017 annetun ehdotuksen neuvoston päätelmiksi naisten ja miesten osaamisen parantamisesta EU:n työmarkkinoilla (20),

— ottaa huomioon 19. tammikuuta 2016 antamansa päätöslauselman kulttuurienvälisen vuoropuhelun, kulttuurisen monimuotoisuuden ja koulutuksen merkityksestä EU:n perusarvojen edistämisessä (21),

— ottaa huomioon maaliskuussa 2013 julkaistun yhteisötaloutta ja yhteiskunnallista yrittäjyyttä koskevan komission Social Europe -oppaan ”Social Economy and Social Entrepreneurship” (22),

— ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön (ILO) ihmisarvoista työtä koskevan ohjelman,

— ottaa huomioon 25. marraskuuta 2015 antamansa päätöslauselman työterveyttä ja työturvallisuutta koskevasta EU:n strategiakehyksestä kaudelle 2014–2020 (23),

— ottaa huomioon 22. helmikuuta 2017 annetun Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon SOC/546,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 52 artiklan,

— ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan työjärjestyksen 55 artiklan mukaisesti järjestämät yhteiskokoukset,

— ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan mietinnön ja sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnon (A8-0276/2017),

A. ottaa huomioon, että Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistetaan oikeus ammatilliseen koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen;

B. toteaa, että taidoilla on strategista merkitystä työllistettävyyden, kasvun, innovoinnin ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta ja että töiden monimutkaisuus on lisääntymässä kaikilla toimialoilla ja kaikissa ammateissa ja taitojen kysyntä kasvaa jopa vähän koulutusta vaativissa töissä;

C. toteaa, että hyvinvointi ja sosiaalisten saavutustemme turvaaminen perustuvat yksistään yhteiskuntamme osaamiseen ja taitotietoon;

D. ottaa huomioon, että vähän koulutetun väestön työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riski on kohonnut;

E. ottaa huomioon, että niissä maissa, joissa on eniten heikot perustaidot ja digitaaliset taidot omaavia aikuisia, työvoiman tuottavuus on alhaisempi ja sen myötä kasvu- ja kilpailukykynäkymät ovat heikommat;

F. toteaa tukevansa ja kannattavansa komission pyrkimyksiä kohdistaa inventointeja inhimilliseen pääomaan, joka on keskeinen EU:n kilpailukykyä edistävä tekijä; toteaa, että pätevät opettajat ovat edellytys laadukkaalle koulutukselle;

G. toteaa, että monissa vähän koulutusta vaativissa töissä edellytetään nykyisin parempaa luku- ja kirjoitustaitoa, laskutaitoa ja muita perustaitoja ja jopa palvelualan vähän koulutusta vaativat työt sisältävät yhä useammin vaativampia, muita kuin rutiininomaisia tehtäviä (24);

H. toteaa, että Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) viimeisimmän kansainvälisen aikuistutkimuksen (PIAAC) mukaan noin 70 miljoonaa eurooppalaista aikuista on ilman perustaitoja, kuten luku- ja kirjoitustaitoa sekä laskutaitoa, mikä estää kyseisiä henkilöitä löytämästä kunnollista työpaikkaa ja saavuttamasta kohtuullista elintasoa;

I. toteaa, että vuoteen 2025 mennessä 49 prosenttia EU:n alueen kaikista avoimista työpaikoista (sisältää uudet ja korvaavat työt) edellyttää korkean asteen tutkintoa, 40 prosenttia keskiasteen tutkintoa ja vain 11 prosenttia alempaa tutkintoa tai ei lainkaan tutkintoa (25);

J. katsoo, että elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien lisääminen voi tarjota uusia mahdollisuuksia aktiiviseen osallisuuteen ja tiiviimpään sosiaaliseen osallistumiseen erityisesti vähän koulutetuille, työttömille, erityistarpeisille, ikääntyville ja muuttajille;

K. katsoo, että jäsenvaltioiden on löydettävä tapoja suojata tai edistää entistä pitkäaikaisempia investointeja koulutukseen, tutkimukseen, innovointiin sekä energia- ja ilmastotoimiin ja investoida koulutusjärjestelmien, myös elinikäisen oppimisen, nykyaikaistamiseen;

L. ottaa huomioon, että EU on foorumi, jolla on parhaat mahdollisuudet jakaa hyviä käytäntöjä ja tukea keskinäistä oppimista jäsenvaltioiden välillä;

M. toteaa, että SEUT:n 165 ja 166 artiklassa vastuu yleissivistävästä koulutuksesta, korkeakoulutus ja ammattikoulutus mukaan lukien, annetaan jäsenvaltioille;

N. toteaa, että koulutusalalla EU:n tason yhteistyö on vapaaehtoista, mikä erottaa sen perustavanlaatuisesti työllisyysalasta, joka nojaa huomattavasti enemmän unioniin;

O. toteaa, että taidot ja pätevyys liittyvät toisiinsa ja että siksi niiden välistä yhteyttä olisi entisestään vahvistettava uudessa osaamisohjelmassa;

P. ottaa huomioon, että tulevaisuuteen suuntautuvien toimialojen kehittämisellä on määräävä asema tarvittavien taitojen tyypeissä;

Q. toteaa, että eurooppalaisessa osaamista ja työpaikkoja koskevassa kyselytutkimuksessa on käynyt ilmi, että noin 45 prosenttia EU:n aikuisista työntekijöistä katsoo, että heidän osaamistaan voitaisiin kehittää tai käyttää paremmin työssä;

R. ottaa huomioon, että ILO:n mukaan 25–45 prosenttia eurooppalaisesta työvoimasta on joko ali- tai ylikoulutettua työhönsä; katsoo, että tämä johtuu suurelta osin jäsenvaltioiden talouden rakenteiden nopeatahtisesta muutoksesta;

S. toteaa, että osaamisvaje on huolestuttava ilmiö, joka vaikuttaa ihmisiin ja yrityksiin, luo osaamiskuiluja ja -vajeita sekä on yhtenä syynä työttömyyteen (26); ottaa huomioon, että 26 prosentilla EU:n aikuisista työntekijöitä ei ole työhönsä tarvittavaa osaamista;

T. toteaa, että yli 30 prosenttia korkeasti koulutetuista nuorista tekee työtä, joka ei vastaa heidän osaamistaan ja tavoitteitaan, ja että 40 prosenttia eurooppalaisista työnantajista ei kykene löytämään henkilöitä, joilla on kasvun ja innovoinnin edistämiseen tarvittavia taitoja;

U. toteaa, että tällä hetkellä miltei 23 prosentilla 20–64 -vuotiaasta väestöstä on alhainen koulutustaso (ei peruskoulua, peruskoulu tai alempi toisen asteen koulutus); toteaa, että matalan koulutustason omaavilla henkilöillä on heikommat työllistymismahdollisuudet ja he ovat myös useammin epävarmoissa työsuhteissa ja heillä on kaksinkertainen riski kokea pitkäaikaistyöttömyyttä korkeasti koulutettuihin verrattuna (27);

V. katsoo, että matalan koulutustason omaavilla henkilöillä on paitsi heikommat työllistymismahdollisuudet myös suurempi riski ajautua pitkäaikaistyöttömyyteen ja huonommat mahdollisuudet käyttää palveluja ja osallistua täysipainoisesti yhteiskuntaan;

W. ottaa huomioon, että ihmisillä on usein taitoja, joita ei ole tunnistettu, joita ei hyödynnetä tai joista ei palkita asianmukaisesti; ottaa huomioon, että virallisten oppimisympäristöjen ulkopuolella esimerkiksi työkokemuksen, vapaaehtoistyön, kansalaisjärjestötoiminnan tai muun kokemuksen avulla hankittuja taitoja ei välttämättä kirjata todistukseen tai dokumentoida, mistä syystä niitä aliarvioidaan;

X. ottaa huomioon, että kulttuurialat ja luovat alat edistävät sosiaalista hyvinvointia, innovointia ja työllisyyttä ja vauhdittavat EU:n taloudellista kehitystä työllistämällä EU:ssa yli 12 miljoonaa ihmistä, mikä on 7,5 prosenttia koko kansantaloudessa työllistetyistä ihmisistä, ja että ne edistävät taloutta 5,3 prosentin osuudella EU:n kokonaisbruttoarvonlisäyksestä ja markkinoiden yläsegmentin alat lisäksi neljän prosentin osuudella EU:n nimellisestä bruttokansantuotteesta (28);

Y. ottaa huomioon, että naisten ja miesten tasa-arvo on perussopimuksissa vahvistettu EU:n perusperiaate ja yksi unionin tavoitteista ja velvollisuuksista; toteaa, että unionin erityisenä tehtävänä on ottaa naisten ja miesten tasa-arvon periaate huomioon kaikessa toiminnassaan, kuten koulutuksen saatavuudessa;

Z. toteaa, että työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia (NEET) pidetään EU:n tasolla yhtenä haavoittuvimmista ryhmistä nuorisotyöttömyyden kannalta; toteaa, että naiset joutuvat keskimäärin 1,4 kertaa (29) miehiä todennäköisemmin työelämän ja koulutuksen ulkopuolelle, mikä korostaa entisestään sukupuoleen perustuvaa syrjintää ja sukupuolten yhdenvertaisuutta varhaisesta iästä lähtien;

AA. ottaa huomioon, että sosiaaliset ja emotionaaliset taidot sekä kognitiiviset taidot ovat tärkeitä henkilökohtaisen hyvinvoinnin ja menestyksen kannalta;

AB. toteaa, että sekä virallisten että epävirallisten oppimis- ja koulutusmahdollisuuksien ja arkioppimismahdollisuuksien on oltava oikeus jokaiselle kaikissa elämänvaiheissa niin, että kaikki voivat hankkia monialaisia taitoja, laskutaito, digitaalinen lukutaito, medialukutaito, kriittinen ajattelu, sosiaaliset taidot, vieraiden kielten taito ja asianmukaiset elämäntaidot mukaan lukien; katsoo, että työntekijöiden on annettava ottaa vapaata itsensä kehittämiseen ja koulutukseen elinikäisen oppimisen yhteydessä;

AC. katsoo, että on olennaista, että taidoilla pyritään paitsi lisäämään työllistettävyyttä myös edistämään kansalaisosallistumisen valmiuksia ja demokraattisten arvojen ja suvaitsevaisuuden arvostamista, etenkin välineenä ehkäistä radikalisoitumista ja kaikenlaista suvaitsemattomuutta;

AD. katsoo, että nopeasti muuttuvassa, yhä globalisoituneemmassa ja digitalisoituneessa maailmassa keskeisiä ovat sosiaalisten taitojen, kulttuurienvälisten taitojen, digitaalisten taitojen, ongelmanratkaisukyvyn, yrittäjyystaitojen ja luovan ajattelun kaltaiset monialaiset taidot;

AE. ottaa huomioon, että digitaalinen muutos on edelleen käynnissä ja että yhteiskunnan ja työmarkkinoiden tarpeet kehittyvät jatkuvasti;

AF. katsoo, että digitaalisten valmiuksien ja itseluottamuksen vahvistaminen on olennainen ennakkoedellytys vahvojen yhteiskuntien rakentamiselle sekä yhtenäisyyden ja yhdentymisen edistämiselle EU:ssa;

AG. toteaa, että nykyisin koulutusjärjestelmissämme on meneillään merkittävä digitaalinen muutos, joka vaikuttaa opetus- ja oppimisprosesseihin; katsoo, että tehokkaiden digitaalisten taitojen tarjoaminen on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että työntekijät ovat valmiita nykyisiin ja tuleviin teknologisiin muutoksiin;

AH. toteaa, että digitaaliseen koulutukseen EU:ssa osallistuvien määrän viimeaikaisesta kasvusta huolimatta on edelleen paljon tehtävää, jotta EU:n talous saadaan vastaamaan uutta digitaalista aikakautta ja jotta saadaan kurotuksi umpeen työnhakijoiden määrän ja täyttämättömien työpaikkojen määrän välinen kuilu;

AI. katsoo, että uudet digitaaliset muutokset on sisällytettävä koulutusjärjestelmiin, jotta voidaan edelleen edistää ihmisten kriittisyyttä, itsevarmuutta ja riippumattomuutta; toteaa, että tämä on tehtävä symbioottisesti jo opetettavien aineiden kanssa;

AJ. katsoo, että tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottava osaamisohjelma olisi otettava mukaan laajempaan pohdintaan osaamisen kehittämisestä työpaikan tarpeiden mukaan eurooppalaisten yhteiskuntien digitalisoinnin ja robottien käytön lisääntyessä;

AK. katsoo, että monialaisia taitoja, kuten yhteiskunnallisia ja sosiaalisia taitoja, ja kansalaiskasvatusta olisi painotettava kielitaidon, digitaalisen osaamisen ja yrittäjyystaitojen rinnalla;

AL. toteaa, että yrittäjyystaidot on ymmärrettävä laajemmassa yhteydessä eräänlaisena aloitekykynä, joka koskee sosiaaliseen toimintaan osallistumista ja yrittäjähenkistä ajattelutapaa, ja siksi niitä olisi korostettava uudessa osaamisohjelmassa elämäntaitona, josta on hyötyä ihmisille heidän yksityiselämässään ja työssään ja joka hyödyttää myös yhteisöjä;

AM. katsoo, että älykkään, kestävän ja osallistavan talouskasvun ja nuorten työpaikkojen takaamiseksi EU:ssa on edistettävä luonnontieteiden, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan (STEM-alat) osaamista;

AN. ottaa huomioon, että STEM-alojen ja niihin liittyvien ammattilaisten tarpeen odotetaan kasvavan noin kahdeksan prosenttia vuoteen 2025 mennessä eli paljon enemmän kuin ammateille keskimäärin ennustettu kolmen prosentin kasvu; ottaa huomioon, että myös STEM-aloihin liittyvien toimialojen työllisyyden odotetaan kasvavan noin 6,5 prosenttia vuoteen 2025 mennessä (30);

AO. katsoo, että ammatillisen koulutuksen huono julkisuuskuva ja hiipuva houkuttelevuus sekä sen huono laatu joissakin jäsenvaltioissa estävät opiskelijoita luomasta uraa lupaavilla aloilla ja työvoiman puutteesta kärsivillä toimialoilla;

AP. katsoo, että osaamiseen liittyviä kysymyksiä ja erityisesti osaamisen kohtaanto-ongelmaa ja työmahdollisuuksia käsiteltäessä on otettava huomioon maaseutualueiden erityishaasteet;

AQ. toteaa, että vihreän talouden ala oli taantuman aikana nettomääräisesti yksi tärkeimmistä työpaikkojen luojista Euroopassa ja sitä olisi edelleen edistettävä uudessa osaamisohjelmassa;

AR. ottaa huomioon, että Euroopan ikääntyvä väestö lisää terveydenhuollon ammattilaisten, sosiaalihuollon ja terveydenhuollon kysyntää;

AS. toteaa, että perheillä on keskeinen rooli perustaitojen opettamisessa lapsille;

Taitojen kehittäminen elämää ja työtä varten

1. pitää myönteisenä kesäkuussa 2016 julkaistua komission tiedonantoa ”Uusi osaamisohjelma Euroopalle: Vahvistetaan yhdessä inhimillistä pääomaa, työllistettävyyttä ja kilpailukykyä”;

2. huomauttaa, että koulutus kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan ja EU voi vain tukea, koordinoida tai täydentää jäsenvaltioiden toimia;

3. katsoo, että EU:n on muutettava ajattelutapaansa koulutusalan tavoitteiden ja toiminnan osalta; yhtyy näkemykseen, että on keskityttävä eurooppalaisten koulutusjärjestelmien uudistamiseen nopeasti muuttuvassa taloudellisessa, teknologisessa ja yhteiskunnallisessa toimintaympäristössä ja on varmistettava laadukkaan koulutuksen saatavuus kaikissa vaiheissa;

4. toteaa, että vaikka osaamistarpeet vaihtelevat nopeasti, osaamispaketissa keskitytään pääasiassa työmarkkinoiden välittömiin tarpeisiin; korostaa tässä suhteessa Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) kanssa tehtävän tiiviin yhteistyön merkitystä, jotta voidaan ennakoida osaamistarpeita, kehittää yleiseurooppalainen väline osaamistarpeiden ennustamiseen ja kehittää elinikäistä oppimista, jotta voidaan sopeutua paremmin työmarkkinoiden uusiin tilanteisiin ja lisätä yksilöiden mukautuvuutta, aktiivista kansalaisuutta ja sosiaalista osallisuutta;

5. kehottaa jäsenvaltioita keskittymään koulutusohjelmissaan ja opetussuunnitelmissaan työllistyvyyttä edistävien taitojen, luku- ja kirjoitustaidon, laskutaidon, digitaalisen lukutaidon ja medialukutaidon lisäksi myös yhteiskuntaan laajemmin liittyviin taitoihin, kuten monialaisiin ja pehmeisiin taitoihin (johtajuus, sosiaaliset ja kulttuurienväliset taidot, hallinta, yrittäjyys- ja talouskoulutus, vapaaehtoistyö, vieraiden kielten taito, neuvottelutaidot), ja asettamaan näiden taitojen jatkokehittämisen ja eurooppalaisen käsityötaidon parantamisen etusijalle myös ammatillisissa koulutusohjelmissa;

6. vaatii, että jokaisella on kaikissa elämänvaiheissa todellinen oikeus osaamiseen, jotta jokainen voi hankkia 2000-luvulla tarvittavat perustaidot;

7. on tietoinen koulutuksen kansainvälistymisen arvosta ja sen arvosta, että liikkuvuusohjelmiin osallistuu yhä enemmän opiskelijoita ja henkilökuntaa; korostaa tässä yhteydessä Erasmus+-ohjelman arvoa;

8. huomauttaa myös, että useiden tutkimusten mukaan liikkuvuus antaa ihmisille erityistä ammattiosaamista sekä monialaisia taitoja, kuten kriittistä ajattelua ja yrittäjyystaitoja, ja parantaa heidän uramahdollisuuksiaan; toteaa, että oppimiseen liittyvälle liikkuvuudelle tällä hetkellä osoitetut EU:n määrärahat eivät ehkä riitä oppimiseen liittyvän liikkuvuuden kuuden prosentin tavoitteen saavuttamiseen vuoteen 2020 mennessä;

9. kannustaa jäsenvaltioita kehittämään edelleen alojen välisen liikkuvuuden mahdollisuuksia yleisesti koulujen välillä; painottaa, että on entistä enemmän tuettava ja edistettävä liikkuvuutta ammatillisessa koulutuksessa ja liikkuvuuden yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota rajaseutuihin;

10. huomauttaa, että koulutuksella olisi edistettävä nuorten henkilökohtaista kehitystä ja kasvua, jotta heistä tulisi oma-aloitteisia ja vastuullisia kansalaisia, jotka ovat valmiita elämään ja työskentelemään teknologisesti edistyneessä ja globalisoituneessa taloudessa, ja annettava heille elinikäiseen oppimiseen tarvittavat keskeiset valmiudet, jotka määritetään itsensä toteuttamiseen ja kehittämiseen, aktiiviseen kansalaisuuteen ja työllisyyteen tarvittavan tietämyksen, taitojen ja asenteiden yhdistelmäksi;

11. korostaa, että laadukas varhaiskasvatus on olennainen ennakkoedellytys taitojen kehittymiselle;

12. toteaa, että vastuu varhaiskasvatuksen tarjoamisesta on jäsenvaltioilla, mutta kehottaa niitä parantamaan varhaiskasvatuksen laatua ja sen saatavuutta sekä puuttumaan siihen, että laadukkaita ja kaikkien tuloluokkien saatavilla olevia lastenhoitopalveluja tarjoavia infrastruktuureja ei ole riittävästi, ja pohtimaan mahdollisuutta tarjota palvelut ilmaiseksi köyhille ja sosiaalisesti syrjäytyneille perheille;

13. korostaa, että luovuudesta ja innovoinnista on tulossa EU:n talouden liikkeellepanevia voimia ja ne olisi valtavirtaistettava kaikkiin kansallisiin ja EU:n toimintapoliittisiin strategioihin;

14. pitää myönteisenä uuden osaamisohjelman tavoitetta tehdä ammatillisesta koulutuksesta opiskelijoiden ensimmäinen valinta ja muokata sitä työmarkkinoiden tarpeita ja tulevaisuuden töiden vaatimuksia vastaavaksi ottamalla työnantajat mukaan kurssien suunnitteluun ja toteuttamiseen;

15. kannustaa jäsenvaltioita menemään ”oikeiden ammatillisten taitojen” edistämistä pidemmälle ja keskittymään myös niihin koulutuksen käytännöllisempiin näkökohtiin, jotka perustuvat enemmän työhön ja edistävät yrittäjähenkistä ajattelutapaa, innovatiivisuutta ja luovuutta, kannustavat ihmisiä ajattelemaan kriittisesti, ottavat huomioon kestävyyden käsitteen ja joissa kunnioitetaan ihmisarvon, vapauden, demokratian, suvaitsevaisuuden ja kunnioituksen kaltaisia perusoikeuksia ja -arvoja ja annetaan ihmisille mahdollisuus osallistua täysimääräisesti demokraattiseen prosessiin ja sosiaaliseen elämään avarakatseisina kansalaisina;

16. katsoo kuitenkin, että koulutukseen ja osaamisen kehittämiseen on omaksuttava kokonaisvaltainen lähestymistapa, jossa prosessin ytimessä on oppija, sekä varmistettava riittävät investoinnit elinikäistä oppimista edistäviin toimiin; katsoo lisäksi, että koulutuksen on oltava kohtuuhintaista ja kaikkien saatavilla ja että heikoimmassa asemassa olevien mukaan ottamiseksi on toteutettava aiempaa enemmän toimenpiteitä;

17. kannustaa jäsenvaltioita ottamaan aiempaa tiiviimmin mukaan kansalaisyhteiskunnan, asiantuntijat ja perheet, joilla on käytännön kokemusta, pohdittaessa välttämättömiä elämäntaitoja;

18. kannustaa jäsenvaltioita myös keskittymään sukupuolia koskevien stereotypioiden poistamiseen, sillä 60 prosenttia viime aikoina oppilaitoksista valmistuneista on naisia; korostaa, että naisten työllisyysaste on kuitenkin edelleen alhaisempi kuin miehillä ja he ovat aliedustettuina monilla toimialoilla;

19. kannustaa jäsenvaltioita parantamaan taitojen sovittamista työmarkkinoiden tarpeisiin ja ottamaan ennen kaikkea käyttöön laadukkaat oppisopimuskoulutusjärjestelmät, jotka auttavat ihmisiä joustavuuteen koulutusurallaan ja myöhemmin työmarkkinoilla;

20. on tietoinen harjoittelu- ja opiskelujaksojen yhdistelmien ( 31 ) arvosta mutta huomauttaa, että yhdessä jäsenvaltiossa käytössä olevaa järjestelmää ei voida kopioida suoraan toiseen jäsenvaltioon; kannustaa vaihtamaan parhaiden käytäntöjen malleja, ja ottamaan siihen mukaan työmarkkinaosapuolet;

21. muistuttaa tässä suhteessa, että jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä on tehostettava, jotta oppisopimuskoulutuksen ja elinikäisen oppimisen kaltaisista parhaista käytännöistä voitaisiin hyötyä työttömyyden vähentämiseksi;

22. kiinnittää huomion Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen rooliin ja muistuttaa, että yksi sen tärkeimmistä tehtävistä on yhdistää poliittiset johtajat, työmarkkinaosapuolet, tutkijat ja käytännön toimijat vaihtamaan ajatuksiaan ja kokemuksiaan myös perustamalla alakohtaisia foorumeja;

23. tähdentää, että kulttuuri, luovuus ja taide myötävaikuttavat huomattavasti henkilökohtaiseen kehitykseen, työllisyyteen ja kasvuun koko EU:ssa, sillä ne välittävät innovointia, vauhdittavat yhteenkuuluvuutta ja vahvistavat kulttuurienvälisiä suhteita, keskinäistä ymmärrystä ja eurooppalaisen identiteetin, kulttuurin ja arvojen säilyttämistä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään tukea kulttuurialalle ja luoville aloille, jotta niiden potentiaali voidaan selvittää ja ottaa täysimääräisesti käyttöön;

24. korostaa, että muuttajien, pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden tämänhetkisen unioniin tulon vuoksi on kehitettävä pysyvämpi kolmansien maiden kansalaisia koskeva lähestymistapa, jossa arvioidaan heidän taitojaan, pätevyyksiään ja tietämystään, jotka on tuotava esille, sekä mekanismi taitojen tunnustamiseksi ja hyväksymiseksi;

25. muistuttaa, että uudet tulijat tuovat mukanaan uusia taitoja ja tietämystä, ja kehottaa kehittämään välineitä monikielisen tiedon tarjoamiseksi virallisen oppimisen ja arkioppimisen, ammatillisen koulutuksen, harjoitteluiden ja vapaaehtoistyön mahdollisuuksista; katsoo tärkeäksi edistää kulttuurienvälistä vuoropuhelua, jotta helpotetaan muuttajien, pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden pääsyä työmarkkinoille ja integroitumista yhteiskuntaan;

26. on tyytyväinen komission ehdotuksiin, jotka koskevat välinettä kolmansien maiden kansalaisten taitojen kartoittamiseksi, ja toivoo, että asiassa edetään nopeasti; suosittaa, että uudessa osaamisohjelmassa sovelletaan muuttajien taitoihin lähestymistapaa, joka on yhdenmukainen kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevan toimintasuunnitelman kanssa; korostaa, että muuttajien osaamisen kehittämiseen olisi sovellettava kattavampaa lähestymistapaa, myös yhteiskunnallisen yrittäjyyden, kansalaistaitojen opettamisen ja arkioppimisen avulla, ja että olisi keskityttävä myös muuhun kuin avoimuuteen, vertailtavuuteen ja muuttajien taitojen ja kelpoisuuksien profilointiin alkuvaiheessa;

27. katsoo, että on toimittava koordinoidusti aivoviennin torjumiseksi määrittämällä asianmukaisia toimia saatavilla olevien taitojen hyödyntämiseksi siten, että inhimillisen pääoman vähenemistä voidaan ehkäistä useissa jäsenvaltioissa;

28. huomauttaa, että tämänhetkisiin koulutusvalmiuksiin investoiminen määrittää työpaikkojen laadun nyt ja tulevaisuudessa, työntekijöiden pätevyyden, sosiaalisen hyvinvoinnin ja demokraattisen osallistumisen yhteiskuntaan;

29. kehottaa jäsenvaltioita käsittelemään väestön ikääntymistä edistämällä terveyteen, hyvinvointiin ja sairauksien ehkäisyyn liittyvien taitojen kehittämistä;

Koulutuksen rooli työttömyyden, sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjunnassa

30. katsoo, että EU:n kilpailukyky, talouskasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat suurelta osin riippuvaisia koulutusjärjestelmistä, joissa kenenkään ei anneta jäädä muista jälkeen;

31. toteaa, että koulutus on keskeinen tekijä työllistettävyyden parantamisen lisäksi myös henkilökohtaisen kehityksen, sosiaalisen osallisuuden ja yhteenkuuluvuuden sekä aktiivisen kansalaisuuden edistämisessä, ja katsoo siksi, että yhdenvertainen pääsy laadukkaaseen koulutukseen ja riittävät investoinnit taitoihin ja valmiuksiin ovat ratkaisevan tärkeitä korkean työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi erityisesti heikoimmassa ja epäsuotuisimmassa asemassa olevien ryhmien (työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevat, pitkäaikaistyöttömät, vähän koulutetut, pakolaiset ja vammaiset henkilöt) keskuudessa; muistuttaa, että tulevaisuuden osaamistarpeita koskevat todelliset ennusteet ovat erityisen tärkeitä tässä suhteessa;

32. pitää valitettavana, että investoiminen koulutukseen on edelleen alhaisella tasolla ja että koulutusmäärärahojen toistuvat leikkaukset vaikuttavat eniten epäsuotuisasta sosioekonomisesta taustasta tuleviin opiskelijoihin ja aikuisiin;

33. on erittäin huolestunut siitä, että vuosina 2010–2014 kokonaisinvestoinnit koulutukseen vähenivät EU:ssa 2,5 prosenttia ( 32 ) ; korostaa, että on olennaisen tärkeää osoittaa julkisille koulutusjärjestelmille riittävät resurssit, jotta koulutus voi täyttää tehtävänsä työttömyyteen, sosiaaliseen syrjäytymiseen ja köyhyyteen puuttumisessa;

34. korostaa OECD:n ( 33 ) tavoin, että mitä koulutetumpaa väestö on, sitä demokraattisempi on yhteiskunta ja kestävämpi on talous ja sitä vähäisempi on riippuvuus julkisista tuista ja alttius taloudellisille taantumille; huomauttaa siksi, että investoinnit laadukkaaseen koulutukseen ja innovointiin ovat olennaisen tärkeitä työttömyyden, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi ja myös unionin globaalin kilpailukyvyn parantamiseksi; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita palauttamaan julkiset investoinnit vähintään talouskriisiä edeltäneelle tasolle varhaiskasvatuksessa ja ensimmäisen ja toisen asteen koulutuksessa kaikille ja erityisesti epäsuotuisista taustoista tuleville lapsille;

35. huomauttaa, että oppimis- ja koulutusmahdollisuuksien saatavuuden on oltava oikeus jokaiselle kaikissa elämänvaiheissa, jotta kaikki voivat hankkia laskutaidon, digitaalisen lukutaidon, medialukutaidon, kriittisen ajattelun, sosiaalisten taitojen ja tarvittavien elämäntaitojen kaltaiset monialaiset taidot; katsoo, että uusi osaamisohjelma on askel oikeaan suuntaan, ja kannustaa sitoutumaan yhteiseen näkemykseen elinikäistä oppimista koskevien toimien merkityksestä;

36. korostaa sellaisten ulkopuolisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen merkitystä, jotka tarjoavat lapsille muunlaisia taitoja ja sosiaalisia taitoja, kuten taiteita ja käsitöitä, ja edistävät lasten sopeutumista yhteiskuntaan, auttavat heitä ymmärtämään paremmin ympäristöään, kehittävät yhteisvastuuta oppimisessa ja elämisessä sekä parantavat kokonaisten luokkien oppimistaitoja;

37. muistuttaa, että vammaisilla henkilöillä on erityistarpeita ja he tarvitsevat siten asianmukaista tukea taitojen hankkimiseen; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita omaksumaan uutta osaamisohjelmaa toteuttaessaan osallistavan lähestymistavan koulutuspolitiikkojen suunnitteluun myös kouluttamalla tukihenkilöstöä ja asettamalla taitoja, koulutusta ja rahoitusvaihtoehtoja koskevat tiedot mahdollisimman monen ihmisryhmän saataville ottaen huomioon erilaisten toimintarajoitteiden kirjon; katsoo, että yrittäjyys on toteuttamiskelpoinen vaihtoehto, jolla voidaan tukea monien vammaisten henkilöiden osallistumista työmarkkinoille; korostaa tässä yhteydessä, että on parannettava toimintarajoitteisten henkilöiden digitaalisia taitoja, ja painottaa esteettömän teknologian keskeistä merkitystä;

38. huomauttaa, että vaikka korkealaatuisen varhaiskasvatuksen mahdollisuudet koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemisessä ja vankan perustan valamisessa tulevalle oppimiselle tunnustetaan yhä yleisemmin, uudessa osaamisohjelmassa ei ole tulevaisuuteen katsovaa näkemystä koulutuksen varhaisista vaiheista; kehottaa siksi jäsenvaltioita investoimaan laadukkaaseen varhaiskasvatukseen sen laadun ja saatavuuden parantamiseksi ja toteuttamaan toimenpiteitä koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemiseksi;

39. kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään erityisesti varhaiskasvatusta koskevan vuoden 2014 laatukehyksen ( 34 ) ja vaatii, että tarjolla on oltava asianmukaisia ohjelmia, joilla voidaan antaa uusi mahdollisuus nuorille, jotka ovat keskeyttäneet peruskoulun tai keskiasteen koulutuksen; pitää toivottavana keskiasteen koulutuksen loppuun suorittamista;

40. huomauttaa, että koulutuksen pitäisi tarjota taitoja ja pätevyyksiä työmarkkinoiden tarpeisiin ja sillä olisi myös edistettävä nuorten henkilökohtaista kehitystä ja kasvua, jotta heistä tulee oma-aloitteisia ja vastuullisia kansalaisia;

41. kehottaa jäsenvaltioita kanavoimaan investointeja osallistavaan koulutukseen, jolla vastataan yhteiskunnallisiin haasteisiin ja varmistetaan tasavertaiset mahdollisuudet kaikille, myös erilaisista sosioekonomisista taustoista tuleville nuorille sekä haavoittuville ja epäsuotuisassa asemassa oleville ryhmille;

42. kehottaa jäsenvaltioita laajentamaan uuden mahdollisuuden tarjoavan koulutuksen tarjontaa, jotta riskiryhmät voidaan integroida paremmin työmarkkinoille;

43. pitää myönteisinä komission ehdotuksia taitojen kehittämistä koskeviksi toimiksi, joilla vähennetään koulutukseen liittyvää eriarvoisuutta ja haittoja yksilön eliniän aikana, mikä auttaa unionin kansalaisia torjumaan työttömyyttä tehokkaasti ja takaa unionin kilpailukyvyn ja innovoinnin; kehottaa kuitenkin kiinnittämään huomiota moniin hallinnollisiin esteisiin, jotka hidastavat kehitystä näiden tavoitteiden saavuttamisessa ammattihenkilöiden työvoiman liikkuvuuden, pätevyyksien tunnustamisen sekä ammattipätevyyksiä koskevan koulutuksen yhteydessä;

44. kehottaa siksi jäsenvaltioita varmistamaan, että sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmä toimii hyvin, auttaa parantamaan tietojenvaihtoa ja tehostaa entistä parempaa hallinnollista yhteistyötä luomatta tarpeettomia hallinnollisia rasitteita, ja kehottaa ottamaan käyttöön entistä yksinkertaisemmat ja nopeammat menettelyt sellaisten ammattihenkilöiden ammattipätevyyksien ja jatkuvaa ammatillista kehitystä koskevien vaatimusten tunnustamisessa, joka aikovat työskennellä jossakin toisessa jäsenvaltioissa, ja kehottaa estämään kaikenlaisen syrjinnän;

45. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita erityisesti helpottamaan haavoittuvassa asemassa olevien kansalaisten taitojen kehittämistä arvioimalla tarvetta ottaa käyttöön erityisiä välineitä, kuten paikallisia EU:n tietokeskuksia ja avaintaitoja koskevaan viitekehykseen liittyviä erityisindikaattoreita, joiden avulla voidaan ottaa huomioon epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien tarpeet;

Edistetään elinikäisen oppimisen mahdollisuuksia

46. korostaa, että elinikäinen oppiminen, myös ajan tasalla pysyminen jatkuvasti muuttuvista työoloista, on tärkeää työntekijöiden itsensä kehittämisen kannalta ( 35 ) ja että mahdollisuuksien luominen kaikille on tärkeää oppimisen kulttuurin edistämiseksi kaikissa ikäryhmissä Euroopassa; kannustaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään elinikäistä oppimista ja investoimaan siihen erityisesti maissa, joissa osallistumisaste jää 15 prosentin alapuolelle;

47. panee huolestuneena merkille kestämättömän tilanteen, jossa 70 miljoonalla eurooppalaisella ei ole perustaitoja; suhtautuu siksi myönteisesti taitojen parantamisen väyliä koskevan aloitteen käynnistämiseen ja vaatii panemaan sen nopeasti täytäntöön ja valvomaan sen täytäntöönpanoa; kehottaa lisäksi komissiota ja jäsenvaltioita kannustamaan omaksumaan yhtenäisen lähestymistavan taitojen parantamiseen, uudelleenkouluttautumiseen ja elinikäiseen oppimiseen ja ottamaan käyttöön erilaisia saatavuuden parantamiseen ja motivaation lisäämiseen tarkoitettuja järjestelmiä, jotka on räätälöity kunkin jäsenvaltion erityistarpeiden mukaisesti, sekä työttömille että työssä oleville henkilöille;

48. katsoo, että taitojen parantamisen väyliä koskevaan aloitteeseen olisi sisällytettävä yksilöllinen arviointi oppimistarpeista, laadukas opetustarjonta sekä hankittujen taitojen ja pätevyyksien järjestelmällinen validointi, jonka ansiosta ne olisi helppo tunnustaa työmarkkinoilla; korostaa, että on varmistettava laajakaistan yleinen saatavuus, jotta voidaan mahdollistaa digitaalinen lukutaito; pitää valitettavana, että parlamenttia ei otettu mukaan aloitteen suunnitteluun;

49. painottaa, että vastuu alakohtaisten ja erityistaitojen kehityksestä on jaettava koulutuksen tarjoajien, työnantajien ja ammattiyhdistysten kesken, mistä syystä jäsenvaltioiden on pidettävä yllä tiivistä vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten kanssa; vaatii, että kaikkien työmarkkinoiden asiaankuuluvien toimijoiden olisi oltava mukana koulutusprosessissa sekä sen suunnittelussa ja toteuttamisessa, jotta voidaan tarjota ihmisille välttämättömät taidot koko uran ajan ja jotta tehostetaan henkilökohtaista kehitystä, edistetään laadukasta työllistymistä sekä parannetaan uranäkymiä ja -kehitystä;

50. korostaa, että on kehitettävä monipuolisia koulutusjärjestelmiä, joilla tarjotaan oppijoille erityyppisiä taitoja: perustaidot (luku- ja kirjoitustaito, laskutaito ja digitaaliset taidot); edistyneet yleiset taidot (kuten ongelmanratkaisu ja oppiminen); ammatilliset, tekniset, ammatti- tai alakohtaiset taidot; ja sosioemotionaaliset taidot;

51. korostaa, että vähän koulutettujen henkilöiden erityistarpeiden ymmärtäminen ja heille räätälöidyn koulutuksen tarjoaminen ovat olennaisen tärkeä vaihe aiempaa tehokkaampien koulutusohjelmien suunnittelussa; muistuttaa, että hankittuun kokemukseen ja muuttuviin olosuhteisiin perustuva reagointi- ja sopeutumiskyky on ratkaisevan tärkeä tekijä tehokkaassa koulutusprosessissa;

52. korostaa, että epäsuotuisassa asemassa olevien ihmisten, myös vammaisten henkilöiden, pitkäaikaistyöttömien ja aliedustettujen ryhmien, jotka eivät ehkä ole tietoisia taitotasonsa parantamisen eduista tai uudelleenkoulutus- tai täydennyskoulutusmahdollisuuksista, tavoittaminen ja ohjaaminen ovat olennaisen tärkeitä edellä mainitun aloitteen onnistumisen kannalta;

53. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan kohdennettuja toimia sellaisten vanhempien osaamisen täydentämiseksi ja validoimiseksi, jotka palaavat työhön hoidettuaan huollettavana olevia perheenjäseniä;

54. vaatii kaikkien asianomaisten sidosryhmien vahvaa osallistumista ja vuoropuhelua paitsi jäsenvaltioiden ja unionin tasolla myös paikallisella ja alueellisella tasolla todellisiin työmarkkinatilanteisiin ja niiden tarpeisiin vastaamiseksi;

55. muistuttaa tarpeesta sisällyttää elinikäinen oppiminen ammatillisten perustaitojen laajempaan yhteyteen;

1. Koulutuksen ja työelämän yhteyksien lujittaminen

56. muistuttaa, että osaamisvajeen ja työmarkkinoiden epätasapainon korjaaminen sekä sosiaalisen liikkuvuuden, myös ammattikoulutuksen ja harjoittelun, mahdollisuuksien edistäminen ovat keskeisellä sijalla edistettäessä kestävää kasvua, sosiaalista yhteenkuuluvuutta, työpaikkojen luomista, innovointia ja yrittäjyyttä etenkin pk-yrityksissä ja käsiteollisuudessa; kehottaa siksi jäsenvaltioita edistämään ammatillista oppimista talouden vaatimusten mukaisesti;

57. korostaa, että urakehityksen ja henkilön koko ura- ja kehityspolun ajan kestävän elinikäisen oppimisen suhteen on pyrittävä joustavampaan, yksilöllisempään ja henkilökohtaisempaan ( 36 ) lähestymistapaan, ja toteaa, että julkisilla ja yksityisillä sidosryhmillä on oma merkityksensä tässä asiassa; katsoo, että yksilöllisiin tarpeisiin ja toiveisiin sekä yksilöllisten taitojen arviointiin ja laajentamiseen keskittyvän opastuksen ja neuvonnan on oltava koulutusta ja taitoja koskevien toimien keskiössä aikaisesta vaiheesta lähtien;

58. kehottaa jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia yhdessä kehittämään ja toteuttamaan politiikkoja, jotka mahdollistavat koulutusvapaan sekä työssä tapahtuvan koulutuksen; kehottaa jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia tekemään koulutukseen osallistumisesta sekä työssä että työn ulkopuolella, mukaan lukien palkallisesta koulutusvapaasta, mahdollista kaikille työntekijöille ja erityisesti heikossa asemassa oleville työntekijöille ja naispuolisille työntekijöille;

59. korostaa, että kaikilla taitoja koskevilla politiikanaloilla olisi otettava huomioon työmarkkinoilla käynnissä olevat muutokset ja myös varmistettava, että politiikat ovat soveltamisalaltaan riittävän yleisiä, jotta voidaan kehittää työntekijöiden oppimiskykyä ja helpottaa heidän sopeutumistaan tulevaisuuden haasteisiin;

60. korostaa, että osaamisen kehittämisen on oltava jaettu velvollisuus koulutuksen tarjoajien ja työnantajien kesken; vaatii, että teollisuuden/työnantajien olisi oltava mukana kouluttamassa ihmisiä ja antamassa heille tarvittavaa osaamista, jotta yritykset voivat olla kilpailukykyisiä ja jotta samalla lisätään ihmisten itseluottamusta;

61. muistuttaa, että työllistettävyyden, innovoinnin ja aktiivisen kansalaisuuden, myös ekokansalaisuuden, edistämiseksi perustaitoja on edistettävä rinnakkain muiden keskeisten valmiuksien ja asenteiden kanssa, joita ovat luovuus, luontotietoisuus, aloitekyky, vieraiden kielten taito, kriittinen ajattelu, myös sähköisen lukutaidon ja medialukutaidon avulla, ja kasvavilla aloilla tarvittavat taidot;

62. korostaa uusiutuvien energialähteiden valtaisaa innovointi- ja työllistämispotentiaalia sekä pyrkimistä parempaan resurssi- ja energiatehokkuuteen; kehottaa koulutus- ja työllistämismahdollisuuksia ajatellen komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan energia- ja ympäristökysymykset huomioon, kun uutta osaamisohjelmaa pannaan täytäntöön;

63. korostaa, että on otettava käyttöön räätälöity tuki työpaikalla oppijoille, oppisopimuskoulutuksessa oleville ja työntekijöille, jotta voidaan varmistaa kaikkien osallistuminen työmarkkinoille;

64. toteaa, että työhön perustuva oppisopimuskoulutus ja harjoittelu ovat välineitä, joilla helpotetaan edelleen yksilöiden integroitumista työmarkkinoille esimerkiksi luomalla siltoja sukupolvien välille ja lisäämällä pätevyyden siirtoa sukupolvelta toiselle, ja että niitä on edistettävä;

65. huomauttaa, että oppisopimuskoulutusta, harjoittelua ja erityistaitoja kehittävää koulutusta pidetään tehokkaimpina koulutustyyppeinä, joilla estetään nuoria joutumasta takaisin työelämän ja koulutuksen ulkopuolelle; huomauttaa, että on tähdennetty, että koulutuksen ja harjoittelun yhdistävä kaksiosainen järjestelmä pienentää työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien joukkoa, koska entistä useammat nuoret pysyvät koulutuksessa ja se auttaa tekemään heistä työllistettävämpiä ja auttaa heitä todennäköisesti etenemään sujuvammin työssä ja uralla; painottaa, että makrotaloudellisten analyysien mukaan parhaat tulokset saadaan koulutuksen ja harjoittelun yhdistävällä kaksiosaisella järjestelmällä ja aktiivisella työmarkkinapolitiikalla;

66. kehottaa jäsenvaltioita antamaan pk-yrityksille tukea työhön perustuvaan yritysten väliseen koulutukseen ja taitojen kehittämiseen;

67. kehottaa toteuttamaan konkreettisia toimia, joilla helpotetaan nuorten siirtymistä koulutuksesta työelämään tarjoamalla korkealaatuisia palkallisia harjoittelupaikkoja ja oppisopimuskoulutuspaikkoja, joissa nuoret saavat käytännön koulutusta työpaikoilla, sekä nuorten yrittäjien Erasmus-ohjelman kaltaisia kansainvälisiä vaihto-ohjelmia, joissa nuorille annetaan mahdollisuus hyödyntää tietämystään ja kykyjään käytännössä ja riittävät sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet ja varmistetaan heille kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukainen työttömyys- ja sosiaaliturva, joka on samantasoinen kuin aikuisilla työntekijöillä; kehottaa jäsenvaltioita antamaan pk-yrityksille erityistukea, jotta myös ne voivat ottaa vastaan harjoittelijoita ja työn ja opiskelun yhdistävään koulutukseen osallistuvia;

68. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan laatukehyksen, jonka nojalla harjoitteluja ja oppisopimuskoulutuksia ei voida käyttää halvan tai ilmaisen työvoiman hankintaan; huomauttaa, että keskeisten terveys- ja turvallisuusvaatimusten ja -oikeuksien ymmärtäminen työpaikalla on myös tärkeää edistettäessä laadukasta työllistymistä ja estettäessä hyväksikäyttöä; kehottaa tätä varten jäsenvaltioita laatimaan harjoittelua ja oppisopimuskoulutusta koskevat kansalliset oikeudelliset laatukehykset, joilla varmistetaan erityisesti työsuhdeturva ja riittävä sosiaaliturvan kattavuus;

69. kehottaa komissiota esittämään oppisopimuskoulutusta koskevan laatukehyksen ja jäsenvaltioita hyväksymään sen ( 37 )

70. uskoo, että tulevien osaamistarpeiden ennakoimiseksi kansalaisyhteiskunnan, erityisesti nuorisojärjestöjen ja yhteiskunnallisten organisaatioiden, sekä työmarkkinaosapuolten, koulutuksen tarjoajien ja erityistukipalvelujen on oltava vahvasti mukana kaikilla tasoilla etenkin suunniteltaessa, pantaessa täytäntöön ja arvioitaessa ammattipätevyysohjelmia, joissa tarjotaan tehokas siirtymä virallisesta koulutuksesta työssä oppimiseen ja kunnolliseen työhön;

71. korostaa, että on varmistettava, että tutkinnot ovat tarkoituksenmukaisia työnantajien kannalta ottamalla työmarkkinaosapuolet mukaan niiden suunnitteluun;

Epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen keskeinen rooli

72. pitää epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validoimista tärkeänä oppijoiden tavoittamiseksi ja voimaannuttamiseksi; toteaa, että tämä on erityisen ilmeistä haavoittuvassa tai epäsuotuisassa asemassa olevien henkilöiden, kuten vähän koulutettujen työntekijöiden tai pakolaisten tapauksessa, sillä he tarvitsevat ensisijaista pääsyä validointijärjestelyihin;

73. pitää valitettavana, että työnantajat ja virallisen koulutuksen tarjoajat eivät tunnusta riittävässä määrin epävirallisesta oppimisesta ja arkioppimisesta saadun osaamisen, valmiuksien ja tietämyksen arvoa ja merkitystä; korostaa tämän osalta, että on pyrittävä poistamaan validointia koskevan tietoisuuden puuttumista kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien osalta;

74. toteaa, että vertailukelpoisuuden ja johdonmukaisuuden puute EU-maiden validointinäkemyksissä erityisesti ammatillisen koulutuksen osalta muodostaa ylimääräisen esteen; katsoo lisäksi, että todellisen pääsyn, tunnustamisen ja taloudellisen tuen tarjoaminen on edelleen todellinen haaste erityisesti epäsuotuisassa asemassa oleville ryhmille, kuten vähän koulutetuille henkilöille, jotka tarvitsevat ensisijaisen pääsyn validointiin;

75. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään tietoisuutta validointimahdollisuuksista; suhtautuu tämän osalta myönteisesti viime vuosina saavutettuun edistykseen epävirallisen ja arkioppimisen validointia vuoteen 2018 mennessä koskevan neuvoston suosituksen täytäntöönpanossa; katsoo kuitenkin, että validoinnin mahdollistamiseksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, jotta voidaan luoda asiaankuuluvat oikeudelliset puitteet ja kehittää kattavat validointistrategiat;

76. muistuttaa, että monia olemassa olevia eurooppalaisia avoimuutta lisääviä välineitä, kuten eurooppalaista tutkintojen viitekehystä ja ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaista siirtojärjestelmää, on kehitetty erillään; painottaa, että näitä välineitä on koordinoitava paremmin ja tuettava laadunvarmistusjärjestelmin ja ne on sisällytettävä kansallisten tutkintojen viitekehykseen luottamuksen kasvattamiseksi eri alojen ja toimijoiden, myös työnantajien, keskuudessa, jotta ihmiset pystyvät paremmin mittaamaan edistystään ja mahdollisuuksiaan sekä hyödyntämään eri yhteyksissä saavuttamiaan oppimistuloksia;

77. pitää erityisen tärkeänä keskittyä epäviralliseen oppimiseen, koska siten voimaannutetaan ihmisiä ja erityisesti haavoittuvammassa ja heikommassa asemassa olevia ihmisiä, mukaan lukien erityistarpeisia ihmisiä ja vammaisia ihmisiä, ja heitä, joilla on vähän koulutusta ja rajoitetusti mahdollisuuksia saada virallista koulutusta; katsoo, että epävirallisen koulutuksen tarjoajilla ja kansalaisjärjestöillä on hyvät mahdollisuudet tavoittaa epäsuotuisassa asemassa olevat ryhmät, jotka ovat virallisen koulutusjärjestelmän ulkopuolella, ja että niitä pitäisi tukea tehtävässään entistä paremmin ja varmistaa, että suurimmassa tarpeessa olevat hyötyvät uudesta osaamisohjelmasta;

78. korostaa vapaaehtoistyön merkitystä yhtenä työkaluista, joilla voidaan hankkia tietämystä, kokemusta ja taitoja työllistettävyyden edistämiseksi ja ammatillisen pätevyyden hankkimiseksi;

79. korostaa, että epävirallisella oppimisella, vapaaehtoistyö mukaan luettuna, on keskeinen rooli edistettäessä ryhmätyötaitojen, luovuuden ja aloitekyvyn kaltaisen siirtokelpoisen tietämyksen, kulttuurienvälisen osaamisen ja elämäntaitojen kehittymistä samalla, kun vahvistetaan itsetuntoa ja oppimismotivaatiota;

80. korostaa lisäksi epävirallisten koulutusohjelmien, taiteen, urheilutoiminnan ja kulttuurienvälisen vuoropuhelun merkitystä, jotta kansalaiset voidaan saada aktiivisesti mukaan yhteiskunnallisiin ja demokraattisiin prosesseihin ja vähennetään heidän alttiuttaan kohdata radikalisoitumiseen johtavaa propagandaa; korostaa, että epävirallinen ja arkioppiminen ovat avainasemassa kauimpana työmarkkinoista olevien ja siten heikoimmassa asemassa olevien henkilöiden osallistamisessa; kehottaa tässä suhteessa jäsenvaltioita panemaan täysimääräisesti ja nopeasti täytäntöön 20. joulukuuta 2012 annetun neuvoston suosituksen epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista;

81. painottaa urheilussa hankittujen monialaisten taitojen arvoa epävirallisessa ja arkioppimisessa ja painottaa lisäksi urheilun, työllistettävyyden ja koulutuksen välisiä yhteyksiä;

82. korostaa, että epävirallinen ja arkioppiminen tarjoavat myös mahdollisuuksia vapauden, suvaitsevaisuuden ja syrjimättömyyden yhteisten arvojen edistämiselle sekä oppimiselle kansalaisuudesta, kestävyydestä ja ihmisoikeuksista, muun muassa naisten ja lasten oikeuksista;

83. kehottaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön menettelytapoja epävirallisen ja arkioppimisen tunnustamiseksi, jotta varmistetaan, että taitojen parantamisen väylät ovat menestyksekkäitä ( 38 ) ; toteaa, että näissä menettelytavoissa olisi hyödynnettävä sellaisten jäsenvaltioiden parhaita käytäntöjä, joissa on jo käytössä tämänkaltaisia välineitä; huomauttaa tämän osalta, että politiikkatoimissa on otettava huomioon kauimpana työmarkkinoista olevat ryhmät;

84. korostaa, että epävirallinen ja arkioppiminen, joita käytetään laajasti yhteisökoulutuksen yhteydessä ja akateemisessa koulutuksessa ja aikuiskoulutuksessa aliedustettujen ryhmien kanssa työskenneltäessä, ovat keskeisessä asemassa syrjäytyneiden ja haavoittuvassa asemassa olevien ihmisten osallisuudessa; toteaa tässä yhteydessä, että on otettava huomioon naisten ja tyttöjen, vammaisten henkilöiden, hlbti-henkilöiden, muuttajien, pakolaisten ja etnisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden näkökulma ja tarpeet;

85. korostaa uraohjauksen merkitystä vähän koulutettujen henkilöiden tukemisessa; panee tämän osalta merkille jäsenvaltioiden julkisten ja yksityisten työvoimapalvelujen valmiuksien ja laadun merkityksen;

86. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään sellaiset yhteiset työkalut, joilla voitaisiin arvioida taitoja Europassin avulla;

87. kehottaa jäsenvaltioita kehittämään edelleen validointijärjestelmiään ja lisäämään tietoisuutta saatavilla olevista validointipalveluista; kannustaa niitä kehittämään entistä paremmin saatavilla olevia, houkuttelevampia ja avoimempia väyliä jatkokoulutukseen, esimerkiksi mahdollisuuden ammatillisen koulutuksen jatkamiseen;

Digitaalisten taitojen, STEM-alojen taitojen ja yrittäjätaitojen edistäminen

88. kiinnittää huomiota siihen, että tämän päivän yhteiskunnassa digitaalisten perustaitojen varmistaminen on olennainen ennakkoedellytys itsensä toteuttamiselle ja ammatilliselle menestymiselle, mutta katsoo, että tarvitaan lisätoimenpiteitä, jotta ihmisille voidaan antaa täsmällisempiä digitaalisia valmiuksia, jotta he voivat käyttää digitaalisia teknologioita innovatiivisesti ja luovasti;

89. korostaa tarvetta arvioida uuden teknologian edellyttämiä taitoja sekä edistää riittäviä tietoteknisiä taitoja, joita voidaan hyödyntää markkina-arvoltaan keskisuurissa yrityksissä, mikroyrityksissä sekä pienissä ja keskisuurissa yrityksissä; toteaa, että osaamisen kehittäminen digitaaliaikana tapahtuu tilanteessa, johon liittyy nopeita muutoksia, joilla voi olla epävakauttavia vaikutuksia työllisyyteen; katsoo tästä syystä, että elinikäinen oppiminen on tarpeen muutostilanteissa;

90. katsoo, että STEM-koulutuksen merkitystä olisi lisättävä digitaalisen oppimisen ja opetuksen parantamiseksi; korostaa tiivistä yhteyttä luovuuden ja innovoinnin välillä ja kehottaa siksi ottamaan taiteen ja luovan oppimisen mukaan STEM-oppimisohjelmaan ja katsoo, että tyttöjä ja nuoria naisia olisi kannustettava opiskelemaan STEM-aineita jo varhaisessa iässä;

91. pitää tärkeänä sisällyttää uusia teknologioita opetukseen ja oppimisprosesseihin ja helpottaa koulutusta käytännön ja todellisen elämän kokemuksilla, kun otetaan huomioon ikään mukautetut tieto- ja viestintätekniikkaa ja mediaa koskevat opetussuunnitelmat, joissa kunnioitetaan lapsen kehitystä ja hyvinvointia ja opastetaan varhain teknologian vastuulliseen käyttöön ja edistetään kriittistä ajattelua, jotta ihmiset voidaan varustaa oikeilla taidoilla, valmiuksilla ja tiedoilla ja jotta voidaan varmistaa sellaisten useiden erilaisten digitaalisten taitojen kehittäminen, joita ihmiset ja yritykset tarvitsevat talouden digitalisoituessa entisestään; muistuttaa, että tyttöjä ja nuoria naisia on kannustettava opiskelemaan tieto- ja viestintätekniikkaa;

92. korostaa lisäksi, että tarvitaan enemmän yhteistyöhön perustuvaa, koordinoidumpaa ja kohdennetumpaa lähestymistapaa digitaalisten taitojen strategioiden kehittämistä ja täytäntöönpanoa varten;

93. kehottaa komissiota siksi lisäämään EU:n puiteohjelmien rahoitusta sekä Euroopan strategisten investointien rahaston (ESIR) rahoitusta, edistämään osallistavia, innovoivia ja kehityskykyisiä eurooppalaisia yhteiskuntia niin, että kaikki kansalaiset ja etenkin sosioekonomiselta taustaltaan muita huonommat tai syrjäisillä alueilla asuvat henkilöt, vammaiset henkilöt, ikääntyneet ja työttömät saadaan osallistumaan täysin yhteiskuntaan sekä työmarkkinoille;

94. pitää myönteisenä komission ehdotusta kehottaa jäsenvaltioita laatimaan digitaalisia taitoja koskevat kattavat kansalliset strategiat, joissa kiinnitetään erityistä huomiota digitaalisen kahtiajaon vähentämiseen erityisesti ikääntyvien henkilöiden keskuudessa; toteaa kuitenkin, että näiden strategioiden onnistumiseksi on varmistettava, että opettajilla on mahdollisuudet elinikäiseen oppimiseen ja että he osoittavat kaikilla koulutusasteilla vahvaa pedagogista johtajuutta ja innovointikykyä, jotka perustuvat selkeään näkemykseen iän ja kehitysasteen huomioon ottavasta mediaopetuksesta sekä opettajien asianmukaiseen peruskoulutukseen ja jatkuvaan koulutukseen, osaamisen kehittämiseen ja parhaiden käytänteiden vaihtamiseen;

95. korostaa, että medialukutaidon ansiosta kansalaiset voivat muodostaa kriittisen käsityksen median eri muodoista ja lisätä ja edistää siten digitaalisen lukutaidon tarjoamia resursseja ja mahdollisuuksia;

96. kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan toimiaan medialukutaidon kohentamiseksi koulujen opetusohjelmissa ja kulttuurikasvatusta tarjoavissa elimissä ja kehittämään kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason aloitteita kaikella arkioppimisen ja virallisen ja epävirallisen koulutuksen saralla;

97. muistuttaa, että digitaalisten taitojen on sisällettävä digitaalinen lukutaito ja medialukutaito sekä kriittinen ja luova ajattelu, jotta oppijoista ei tule vain teknologioiden käyttäjiä vaan aktiivisia luojia, innovaattoreita ja vastuullisia kansalaisia digitalisoituneessa maailmassa;

98. kehottaa jäsenvaltioita asettamaan saataville mahdollisuuksia tieto- ja viestintätekniikan koulutukseen ja digitaalisten taitojen ja medialukutaidon kehittämiseen kaikilla koulutustasoilla; korostaa tämän osalta avointen oppimisresurssien merkitystä, sillä niillä varmistetaan koulutuksen saatavuus kaikille;

99. korostaa, että koulutukseen on kaikilla tasoilla ja eri aineissa sisällytettävä yrittäjyyden oppimista, muun muassa sosiaalista yrittäjyyttä, sillä yrittäjähengen edistäminen nuorten keskuudessa varhaisessa vaiheessa on tehokas tapa torjua nuorisotyöttömyyttä sekä kannustaa luovuutta, kriittistä ajattelua ja johtajuustaitoja, jotka soveltuvat yhteiskunnallisten hankkeiden käynnistämiseen ja edistävät paikallisyhteisöjä; korostaa tämän osalta kokemuksesta oppimisen merkitystä sekä ”myönteisten epäonnistumisten” käsitettä;

100. katsoo, että yrittäjyyskoulutuksen olisi sisällettävä sosiaalinen ulottuvuus, koska se vauhdittaa taloutta ja samanaikaisesti lieventää puutetta, sosiaalista syrjäytymistä ja muita yhteiskunnallisia ongelmia, ja siinä olisi käsiteltävä oikeudenmukaisen kaupan, sosiaalisten yritysten ja vaihtoehtoisten liiketoimintamallien, kuten osuuskuntien, kaltaisia aiheita, jotta voidaan pyrkiä sosiaalisempaan, osallistavampaan ja kestävämpään talouteen;

101. muistuttaa, että luovat alat kuuluvat yrittäjähenkisimpiin ja nopeimmin kasvaviin aloihin ja että luovan alan koulutus kehittää muuallakin hyödyllisiä taitoja, kuten luovaa ajattelua, ongelmanratkaisua, kykyä työskennellä ryhmässä sekä kekseliäisyyttä; toteaa, että taiteet ja media-ala vetoavat erityisesti nuoriin;

102. huomauttaa, että yrittäjyys edellyttää monialaisten taitojen kehittämistä, ja toteaa, että näitä taitoja ovat esimerkiksi luovuus, kriittinen ajattelu, ryhmätyötaidot ja aloitekyky ja että nämä myötävaikuttavat nuorten henkilökohtaiseen ja ammatilliseen kehitykseen ja helpottavat heidän siirtymistään työmarkkinoille; katsoo, että sen vuoksi on helpotettava ja edistettävä yrittäjien osallistumista koulutusprosessiin;

103. kehottaa tässä yhteydessä akateemista maailmaa, muita koulutuslaitoksia tai koulutusalan toimijoita, työmarkkinaosapuolia ja työelämää aktiiviseen vuoropuheluun, tietojen jakamiseen ja yhteistyöhön, jotta voidaan kehittää koulutusohjelmia, jotka varmistavat nuorille tarvittavat taidot, pätevyyden ja tiedot;

Ammattikoulutuksen nykyaikaistaminen ja työhön perustuvan oppimisen arvostaminen

104. kehottaa komissiota, jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia laatimaan ja ottamaan käyttöön toimintapolitiikkoja, jotka koskevat myös muussa kuin omassa jäsenvaltiossa pidettävää koulutusvapaata sekä työpaikalla annettavaa ammatillista koulutusta ja elinikäistä oppimista; kehottaa niitä tarjoamaan kaikille työntekijöille, erityisesti epäedullisessa asemassa oleville työntekijöille, mahdollisuuksia opiskeluun työssä ja työajan ulkopuolella, myös palkallisia koulutusjaksoja, kiinnittäen erityistä huomiota naistyöntekijöihin aloilla, joilla naiset ovat rakenteellisesti aliedustettuina ( 39 )

105. muistuttaa ammatillisen koulutuksen merkityksestä asiaankuuluvana koulutustyyppinä sekä sille, että voidaan parantaa työllistettävyyttä ja ammatillista pätevöitymistä, että sille, että kaikki kansalaiset, myös sosiaalisesti haavoittuvista ja heikossa asemassa olevista ryhmistä peräisin olevat saavat yhdenvertaiset mahdollisuudet;

106. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan asianmukaiset investoinnit ammatilliseen koulutukseen, jotta voidaan taata, että ammatillinen koulutus on merkityksellisempää oppijoille, työnantajille ja yhteiskunnalle kokonaisvaltaisessa ja osallistavassa koulutuksen toimintamallissa ja että se yksilöidään vastaamaan työmarkkinoiden tarpeisiin siten, että ammatillisesta koulutuksesta tehdään osallistavaa, integroitua ja koordinoitua lähestymistapaa soveltaen olennainen osa koulutusjärjestelmää, ja takaamaan korkeat pätevyysvaatimukset ja laadunvarmistuksen tässä yhteydessä; korostaa, että ammatillisen koulutuksen ja korkeakoulutuksen tarjoajien välistä yhteistyötä on tiivistettävä, jotta voidaan varmistaa ammatillisesta koulutuksesta valmistuneiden onnistunut siirtyminen korkeakoulutukseen;

107. pitää tärkeänä pyrkimistä korkeakoulutuksen ja ammatillisen koulutuksen välisen siirtyvyyden helpottamiseen;

108. korostaa, että ammatillisen ohjauksen ja uraohjauksen käytäntöjä on vahvistettava sekä koulutusjärjestelmässä että aikuiskoulutuksessa kohti taitoja ja valmiuksia, joita tarvitaan maiden asiaankuuluvilla aloilla ja sektoreilla, joilla on lisäarvoa ja investointimahdollisuuksia;

109. panee tyytyväisenä merkille ammatillisen koulutuksen edistämistä koskevat komission aloitteet; toteaa, että ammatillisen koulutuksen liikkuvuuden koko potentiaalia ei ole vielä hyödynnetty; katsoo, että lisärahoituksen myöntäminen ammattioppilaitoksille voisi auttaa lisäämään ammatillisen koulutuksen liikkuvuutta sekä parantamaan ammatillisen koulutuksen laatua, merkityksellisyyttä ja osallistavuutta;

110. korostaa tarvetta tutkia mahdollisuuksia alan sisäiseen liikkuvuuteen ammatillisen koulutuksen opettajien keskuudessa, ja myös yleisesti koulujen välillä;

111. toteaa, että päävastuu ammatillisen koulutuksen laadusta on jäsenvaltioilla ja alueilla; kehottaa komissiota toteuttamaan toimia ammatillisen koulutuksen edistämiseksi ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisen helpottamiseksi;

112. kehottaa jäsenvaltioita parantamaan ammatillisen koulutuksen julkisuuskuvaa asianmukaisilla investoinneilla ja pätevällä henkilöstöllä, vahvistamalla yhteyksiä työmarkkinoihin ja työnantajiin ja luomalla käsitystä ammatillisesta koulutuksesta arvokkaana koulutus- ja uraväylänä;

113. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään ammatillisen koulutuksen ja sen liikkuvuuden houkuttelevuutta ja asemaa merkittävänä urakehitystä koskevana tekijänä varmistaen, että nuorilla ja heidän perheillään on tietoa ja ohjeita ammatillisen koulutuksen tarjoamista mahdollisuuksista, että ammatillisen koulutuksen laadun ja relevanttiuden parantamiseksi tehdään riittäviä investointeja, että kaikilla on mahdollisuus päästä kohtuuhintaiseen ammatilliseen koulutukseen, että yliopistojen ja ammatillisen koulutuksen välillä on enemmän yhteyksiä ja että ammatillisen koulutuksen ohjelmissa edistetään sukupuolten tasapuolista edustusta ja syrjimättömyyttä;

114. kehottaa asettamaan erityisiä tavoitteita, kuten täysin toimintavalmiin opintosuoritusten ja arvosanojen siirto- ja tunnustusjärjestelmän käyttöönotto ECVET-järjestelmän avulla;

115. kehottaa koulunkäynnin ja opintojen keskeyttämisen sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten määrän vähentämiseksi komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään ja vaihtamaan parhaita kokemuksia yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen kumppanuuksista; suosittelee toimimaan näin keskiasteen oppilaitosten ja yritysten välisen yhteistyön pohjalta järjestelmien tiiviimmän yhdentymisen edistämiseksi ja taitojen sovittamiseksi todellisiin tarpeisiin, myös toisen mahdollisuuden oppisopimuskoulutustarjonnan avulla;

116. kannustaa jäsenvaltioita perustamaan laadukkaita harjoittelu- ja opiskelujaksoja yhdisteleviä koulutusjärjestelmiä yhteistyössä paikallisten ja alueellisten taloudellisten toimijoiden kanssa parhaiden käytäntöjen vaihtamisen avulla ja kunkin koulutusjärjestelmän erityispiirteet huomioon ottaen, jotta voidaan poistaa nykyinen ja tuleva ammattitaitojen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuus;

117. kehottaa jäsenvaltioita parantamaan ammatillisen koulutuksen opiskelijoiden urapolkuja kartoittavaa tiedonkeruuta, jotta voidaan paremmin käsitellä opiskelijoiden työllistymisnäkymiä, arvioida ammatillisen koulutuksen laatua ja vaikuttaa opiskelijoiden uravalintoihin;

118. muistuttaa, että oppijoiden ja opettajien liikkuvuutta on tuettava aiempaa enemmän; kehottaa siksi jäsenvaltioita sisällyttämään liikkuvuustuen kansallisiin ohjelmiinsa, jotta voidaan auttaa suurta joukkoa nuoria hyötymään kokemuksesta ulkomailla;

Opettajat ja kouluttajat

119. katsoo, että opettajat ja kouluttajat vaikuttavat merkittävällä tavalla oppijoiden suorituksiin; korostaa siksi, että on investoitava opettajien ammatilliseen kehittämiseen alku- ja jatkovaiheessa ja tuettava sitä kaikilla koulutussektoreilla ja että on varmistettava laadukas työllistyminen ja perustettava neuvontapalveluja elinikäistä oppimista varten, sillä näiden palvelujen on oltava jatkuva painopistealue koko EU:ssa;

120. korostaa, että kaikkien opettajien, kouluttajien, mentoreiden ja kasvattajien aseman ja osaamisen parantaminen olisi ennakkoehto uuden osaamisohjelman toteuttamiselle ja että tarvitaan lisäponnistuksia, muun muassa alalla pitämisen politiikkaa tehostamalla, jotta nuoret saataisiin työskentelemään opetusalalla ja opettajat jatkamaan uraansa; toteaa, että tämä edellyttää opettajien huomioon ottamista ja arvostuksen lisäämistä, houkuttelevaa palkkaa ja innostavia työolosuhteita, täydennyskoulutukseen pääsyn helpottamista työajalla erityisesti digitaaliopetuksen alalla sekä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on suojella väkivallalta ja häirinnältä ja torjua niitä oppilaitoksissa; kehottaa jäsenvaltioita edistämään sukupuolten tasa-arvoa opetusalalla; korostaa, että innovatiivisten opetus- ja oppimiskäytäntöjen edistäminen sekä liikkuvuuden ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisen helpottaminen voisivat viedä askeleen lähemmäs tätä tavoitetta;

121. muistuttaa, että talous- ja rahoituskriisit ovat vaikuttaneet merkittävästi eräiden jäsenvaltioiden opettajankoulutukseen; korostaa, että on tärkeää investoida opettajiin, kouluttajiin ja kasvattajiin ja varustaa heidät uusilla taidoilla ja opetustekniikoilla teknologian ja yhteiskunnan kehityksen mukaisesti;

122. kehottaa jäsenvaltioita investoimaan tuntuvasti opettajien elinikäiseen oppimiseen, mukaan lukien käytännön kokemuksen karttuminen ulkomailla, varmistamaan heidän ammattitaitonsa jatkuvan kehittämisen ja auttamaan heitä kehittämään uusia taitoja, kuten IT- ja yrittäjyystaitoja tai osallistavaan opetukseen liittyviä taitoja; korostaa tässä yhteydessä, että koko opetushenkilöstölle olisi järjestettävä taitojen kehittämiseen riittävä määrä palkallisia koulutuspäiviä;

123. korostaa, että ammatillisen koulutuksen opettajien valmiuksia tarjota yrittäjyystaitoja opiskelijoille on kehitettävä tiiviissä yhteistyössä pk-yritysten kanssa; korostaa tämän osalta joustavien rekrytointikäytäntöjen edistämistä (esim. opettajat, joilla on kokemusta teollisuudesta);

124. suosittelee, että jäsenvaltiot tarjoaisivat kannustimia hyvin pätevien hakijoiden palkkaamiseksi opettajiksi ja tehokkaiden opettajien palkitsemiseksi;

Uuden osaamisohjelman toteuttaminen: haasteet ja mahdollisuudet

125. kehottaa komissiota toimimaan tiiviissä yhteistyössä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) kanssa, jotta tulevaisuuden osaamistarpeita voidaan arvioida ja ennakoida paremmin työmarkkinoilla avoinna olevien työpaikkojen mukaan;

126. korostaa, että uutta osaamisohjelmaa on vielä kehitettävä, se on pantava täytäntöön ja sitä on valvottava yhteistyössä kaikkien asianmukaisten sidosryhmien kanssa, joita ovat muun muassa työmarkkinaosapuolet, kansalaisjärjestöt ja epävirallisen koulutuksen tarjoajat, työvoimapalvelut sekä paikallisviranomaiset; kehottaa komissiota edistämään laajempia kumppanuuksia näiden sidosryhmien kanssa;

127. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita panostamaan aloitteen täytäntöönpanossa taitojen parantamiseen suoraan tai epäsuorasti osallistuvien eri tahojen, kuten ministeriöiden, paikallisviranomaisten, julkisten työvoimapalveluiden ja muiden virastojen sekä koulutuslaitosten ja kansalaisjärjestöjen, väliseen koordinointiin;

128. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita jatkamaan ammatillisen koulutuksen näkyvyyden parantamista sekä laadun ja houkuttelevuuden lisäämistä; kehottaa komissiota kannustamaan jäsenvaltioita asettamaan lisää tavoitteita työhön perustuvan oppimisen lisäämiseksi ammatillisissa koulutusohjelmissa;

129. vaatii tiiviimpää yhteistyötä ammatillisen koulutuksen ja korkeakoulutuksen tarjoajien välille olemassa olevien erojen poistamiseksi, jotta voidaan varmistaa ammatillisen koulutuksen suorittaneiden onnistunut siirtyminen korkeakoulutukseen; suosittelee tässä yhteydessä ottamaan oppia sellaisten jäsenvaltioiden parhaista käytännöistä, joissa on käytössä tehokkaat yhdistelmäkoulutusjärjestelmät;

130. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita omaksumaan koordinoidun ja yhtenäisen lähestymistavan sosiaali-, koulutus- ja työllisyyspolitiikassa, jotta voidaan mahdollistaa ammatillisen koulutuksen jatkuva mukautuva kehitys ja tämän koulutuslinjan valinneiden henkilöiden pääsy ylemmille koulutusasteille;

131. korostaa tarvetta parantaa eri tutkintojen ymmärtämistä ja vertailukelpoisuutta jäsenvaltioissa; pitää myönteisenä eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen ehdotettua tarkistamista ja kehittämistä ja vaatii tehokkaampaa yhteistyötä jäsenvaltioiden ja kaikkien sidosryhmien välille; vaatii lisäämään pätevyyden arviointiin tarkoitettujen EU:n välineiden eli eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen, ECVET:n ja EQAVET:n johdonmukaisuutta;

132. kehottaa jäsenvaltioita jatkamaan keskittymistään siihen, että ne tarjoavat kaiken ikäisille kansalaisilleen mahdollisuuksia kehittää digitaalisia taitojaan ja pätevyyttään ja edistävät samalla talouden ja yhteiskunnan digitalisointia ja uudistavat ihmisten oppimisen, työnteon ja kaupankäynnin muotoja sekä näiden muutosten laajempia yhteiskunnallisia seurauksia; kehottaa tässä yhteydessä jäsenvaltioita panemaan merkille, että komissio aikoo keskittyä tämän muutoksen myönteisiin puoliin EU:n digitaalitaitojen strategian avulla; kehottaa kansalaisyhteiskuntaa ja työmarkkinaosapuolia osallistumaan enemmän digitaalitaitoja ja työpaikkoja edistävään koalitioon;

133. on samaa mieltä alakohtaisesta osaamisyhteistyösuunnitelmasta, jonka komissio esitti kuutta alaa koskevan pilottiohjelman yhteydessä, ja kehottaa jatkamaan sitä;

134. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita jatkamaan keskittymistään digitaalisiin taitoihin ja etenkin talouden digitalisointiin ja ihmisten työnteon ja kaupankäynnin muotojen uudistamiseen, ja panee merkille, että komissio aikoo keskittyä tämän muutoksen myönteisiin puoliin EU:n digitaalitaitojen strategian avulla;

135. kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään varhaisen yrittäjyyskoulutuksen ( 40 ) , mukaan lukien yhteiskunnallinen yrittäjyys, osaksi opetussuunnitelmaa, jotta niiden kansalaiset saisivat yksilöllisen yrittäjäasenteen avaintaidoksi, joka tukee henkilökohtaista kehitystä, aktiivista kansalaisuutta, sosiaalista osallisuutta ja työllistyvyyttä;

136. kannustaa komissiota kehittämään digitaali- ja yrittäjätaitojen puitekehyksiä vastaavia kehyksiä myös muille avaintaidoille, kuten finanssiosaamiselle;

137. katsoo, että on tärkeää ottaa huomioon nuorisotakuun täytäntöönpanosta saadut kokemukset, jotta ehdotetut taitojen parantamisen väylät voivat vaikuttaa konkreettisesti; katsoo, että siinä olisi erityisesti pyrittävä takaamaan nopeampi täytäntöönpano, siinä olisi oltava yhdennetty lähestymistapa ja tukevia sosiaalipalveluja ja että olisi edistettävä parempaa yhteistyötä työmarkkinaosapuolten, kuten ammattiliittojen ja työnantajajärjestöjen, sekä muiden sidosryhmien kanssa;

138. toteaa, että vähimmäistaitojen antaminen ihmisille on tärkeää, mutta sinällään riittämätöntä ja että on ratkaisevan tärkeää varmistaa, että jokaista ihmistä kannustetaan hankkimaan parempia taitoja ja valmiuksia ollakseen paremmin varustautunut tulevaisuutta varten, erityisesti epävarmoille työsuhteille alttiina olevien haavoittuvien ryhmien tapauksessa;

139. pitää valitettavana, että ehdotusten täytäntöönpanoon ei ole rahoitusta, mikä saattaa estää kansallisella tasolla todellisia muutoksia aiheuttavien toimien toteuttamisen; toteaa kuitenkin, että jäsenvaltioita olisi kannustettava hyödyntämään täysimääräisesti ohjelman täytäntöönpanon tukemiseen käytettävissä olevia rahoituslähteitä, erityisesti Euroopan sosiaalirahastoa; korostaa, että kansallisella tasolla on jo tehty sitoumuksia ehdotetuista rahoituslähteistä eli Euroopan sosiaalirahastosta ja Erasmus+-ohjelmasta; kehottaa siksi komissiota kannustamaan jäsenvaltioita lisäinvestointeihin ja kohdentamaan varoja taitoihin inhimilliseen pääomaan tehtävänä tärkeänä investointina, joka tuo sosiaalisen tuoton lisäksi myös taloudellista tuottoa;

140. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita osana digitaalisia taitoja koskevia kansallisia strategioita asettamaan saataville rahoituksen, jotta voidaan kuroa kiinni se teknologinen ja digitaalinen kuilu, joka vallitsee hyvin ja huonosti varustettujen oppilaitosten välillä, ja tukea opettajien ja kouluttajien teknisten taitojen parantamista nykyajan digitaalisen kehityksen mukana pysymiseksi;

141. suosittelee painokkaasti, että puututaan digitaaliseen kahtiajakoon sekä varmistetaan kaikille yhtäläiset mahdollisuudet käyttää digitaalista teknologiaa sekä pätevyys, asenteet ja motivaatio, joita tarvitaan merkitykselliseen digitaaliseen osallistumiseen;

142. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita käsittelemään myös muun muassa oppilaiden alisuoriutumista joissakin oppiaineissa, aikuiskoulutuksen alhaista osallistumisastetta, koulunkäynnin keskeyttämistä, sosiaalista osallisuutta, kansalaisten osallistumista, sukupuolten välisiä eroja ja tutkinnon suorittaneiden työllistyvyyttä;

143. kehottaa jäsenvaltioita edistämään yhteistyötä ja lujittamaan synergiaetuja virallista, epävirallista oppimista ja arkioppimista tarjoavien koulutusalan toimijoiden, alueellisten ja paikallisten viranomaisten, työnantajien ja kansalaisyhteiskunnan välillä työmarkkinaosapuolia kuullen, jotta saavutetaan laajempi ryhmä vähän koulutettuja työntekijöitä ja heidän erityistarpeensa voidaan ottaa paremmin huomioon;

144. vaatii tuomaan oppimiseen lisää joustavuutta paikan sekä toteutus- ja oppimismenetelmien osalta, jotta voitaisiin houkutella hyvin erilaisia opiskelijoita ja vastata näiden tarpeisiin sekä parantaa näin kaikkien oppimismahdollisuuksia;

145. pitää myönteisenä avaintaitoja koskevan kehyksen ehdotettua uudelleentarkastelua, joka tarjoaa arvokkaan vertailukohdan ja tarjoaa yhteisen lähtökohdan monialaisten taitojen kehittämiselle, ja kehottaa vahvistamaan sen vaikutusta kansallisella tasolla, opetussuunnitelmissa ja opettajankoulutuksessa; kehottaa komissiota kytkemään avaintaitoja koskevan kehyksen vuoden 2012 neuvoston suositukseen epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validoinnista;

146. pitää myönteisenä eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen suunniteltua uudelleentarkastelua, jonka pitäisi auttaa parantamaan nykyisten taitojen ja pätevyyksien ymmärrettävyyttä EU:n eri maissa; pitää tällaista välinettä välttämättömänä kehitettäessä ammatillista liikkuvuutta, etenkin rajaseuduilla, ja korostaa tarvetta varmistaa, että epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen kautta saadut taidot, pätevyys ja tiedot saavat lisää näkyvyyttä;

147. kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan taitojen parantamisen väylät laaja-alaisesti, tarjoamaan moninaisia mahdollisuuksia, joissa otetaan huomioon paikallisen, alueellisen ja alakohtaisen (esimerkiksi kulttuurien väliset, sivistykselliset, ekologiset, lingvistiset, terveyttä koskevat tai perhetaidot) tason konkreettiset tarpeet, ja menemään perustaitojen tarjoamista pidemmälle;

148. kehottaa komissiota tukemaan jäsenvaltioiden toimia keskinäistä oppimista koskevien toimenpiteiden ja hyvien toimintamallien vaihdon kautta;

149. pitää myönteisenä Europass-järjestelmän tarkistamista, etenkin siirtymistä asiakirjaan perustuvasta järjestelmästä palvelupohjaiseen foorumiin, ja pyrkimystä tehdä näkyvämmäksi erilaisia oppimismuotoja ja taitoja, joita on hankittu erityisesti muualla kuin virallisessa koulutuksessa, ja kannustaa edellä mainitun toteuttamiseen;

150. katsoo, että tarkistamisessa olisi varmistettava, että epäedullisessa asemassa olevat ryhmät, kuten vammaiset henkilöt, vähän koulutetut, ikääntyneet ja pitkäaikaistyöttömät, voivat hyötyä välineistä, ja pitää olennaisena varmistaa, että ne ovat myös vammaisten henkilöiden käytettävissä;

151. katsoo, että taitojen kehittämiseen liittyvät sukupuolten väliset erot olisi otettava paremmin huomioon uudessa osaamisohjelmassa;

152. pitää myönteisenä tutkinnon suorittaneiden jatkosijoittautumisen kartoittamisjärjestelmän käyttöönottoa koskevaa aloitetta, jonka tarkoituksena on tarjota paremmin näyttöön perustuva ja asianmukaisempi lähestymistapa opetussuunnitelmien ja koulutustarjonnan suunnitteluun; vaatii vastaavaa järjestelmää myös ammatillisen koulutuksen suorittaneiden laajamittaista kartoittamista varten;

153. vaatii jatkuvaa ja suurempaa tukea Erasmus+-liikkuvuusohjelmalle, joka tarjoaa ja parantaa osallistavan oppimisen ja koulutuksen mahdollisuuksia nuorille, opetushenkilökunnalle, vapaaehtoisille, oppisopimusoppilaille, harjoittelijoille ja nuorille työntekijöille;

154. kehottaa komissiota arvioimaan jäsenvaltioiden kansallisia pätevyysjärjestelmiä ja ehdottamaan niiden mukauttamista niin, että ne vastaavat muuttuvia tarpeita ja uusia ammatteja; kehottaa jäsenvaltioita tukemaan opetusalan ammatteja parantamalla uusinta tekniikkaa koskevien tietojen saantia ja muistuttaa tässä yhteydessä komission kehittämästä eTwinning-alustasta;

155. kehottaa komissiota julistamaan aikuisoppimisen eurooppalaisen teemavuoden, mikä auttaisi lisäämään tietoisuutta aikuiskoulutuksen ja aktiivisen ikääntymisen arvosta kaikkialla Euroopassa, ja mikäli sellainen päätetään julistaa, varaamaan sen valmisteluihin riittävästi aikaa niin Euroopan kuin jäsenvaltioidenkin tasolla;

156. kehottaa komissiota järjestämään kerran vuodessa ”eurooppalaisen taitofoorumin”, jossa asianomaiset viranomaiset, oppilaitokset, alan toimijat, opiskelijat, työnantajat ja työntekijät voivat vaihtaa osaamistarpeiden ennakoimiseen sekä taitojen kehittämiseen ja validointiin liittyviä parhaita käytäntöjä;

o

o o

157. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) EUVL C 119, 28.5.2009, s. 2.

(2) EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 29.

(3) EUVL C 484, 24.12.2016, s. 1.

(4) EUVL C 67, 20.2.2016, s. 1.

(5) EUVL C 120, 26.4.2013, s. 1.

(6) EUVL C 398, 22.12.2012, s. 1.

(7) EUVL C 191, 1.7.2011, s. 1.

(8) EUVL C 372, 20.12.2011, s. 1.

(9) EUVL C 290, 4.12.2007, s. 1.

(10) EUVL C 417, 15.12.2015, s. 36.

(11) EUVL C 64, 5.3.2013, s. 5.

(12) EUVL C 111, 6.5.2008, s. 1.

(13) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0338.

(14) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0107.

(15) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0008.

(16) EUVL C 265, 11.8.2017, s. 48.

(17) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2015)0292.

(18) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2015)0321.

(19) https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/119628.pdf

(20) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6268-2017-INIT/fi/pdf

(21) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0005.

(22) Komission työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (ISBN: 978-92-79-26866-3), http://www.euricse.eu/wp-content/uploads/2015/03/social-economy-guide.pdf

(23) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2015)0411.

(24) Euroopan komissio (2016), Analytical underpinning for a New Skills Agenda for Europe, (SWD(2016)0195).

(25) Cedefop, tulevassa asiakirjassa EC 2016.

(26) http://www.cedefop.europa.eu/en/events-and-projects/projects/assisting-eu-countries-skills-matching

(27) Katso SWD(2016)0195.

(28) Tutkimus ”Boosting the competitiveness of cultural and creative industries for growth and jobs”, 2015.

(29) Society at a Glance 2016 – OECD Social Indicators.

(30) Cedefop, Rising STEMs Database, maaliskuu 2014.

(31) Kaksinkertaisessa järjestelmässä samaan tutkintoon yhdistetään harjoittelut yrityksessä ja ammatillinen koulutus oppilaitoksissa.

(32) Education and Training Monitor 2016 (koulutuksen seurantakatsaus).

(33) https://www.oecd.org/education/school/50293148.pdf

(34) Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (2015), Early childhood care: working conditions, training and quality of services – A systematic review.

(35) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0338.

(36) Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö, The shift to learning outcomes – Policies and Practices in Europe.

(37) Laaditaan ammatillisen koulutuksen neuvoa-antavan komitean 2. joulukuuta 2016 antaman laadukasta ja tehokasta oppisopimuskoulutusta ja työhön perustuvaa oppimista koskevaa yhteistä näkemystä koskevan lausunnon perusteella.

(38) Neuvoston suositus, annettu 19 päivänä joulukuuta 2016.

(39) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0338.

(40) Komissio/EACEA/Eurydice, 2016 ”Entrepreneurship Education at School in Europe. Eurydice Report”.