Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä /* COM/2013/0267 final - 2013/0141 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Kasvien terveys on keskeinen tekijä kestävän ja kilpailukykyisen maa-, metsä- ja puutarhatalouden kannalta. Tarvitaan terveitä siemeniä ja tervettä lisäysaineistoa, jotta viljelykasvit olisivat tuottavia ja jotta työllisyys, kasveihin liittyvä innovointi ja ruokaturva voidaan taata. Puiden ja pensaiden tapauksessa kasvinterveyden suojelu on välttämätöntä unionin metsien, maiseman ja julkisten ja yksityisten viheralueiden säilyttämiseksi. Kasvinterveys on tärkeää myös luonnon monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen kannalta. Erityisen vaarallisia ovat muilta mantereilta tulevat tuhoojat. Euroopan kasveilla ja puilla ei yleensä ole riittävää geneettistä resistenssiä EU:n ulkopuolella esiintyville tuhoojille, joilla ei lisäksi useinkaan ole täällä luontaisia vihollisia. Eurooppaan kulkeutuvat EU:n ulkopuolella esiintyvät tuhoojat aiheuttavat vakavia taloudellisia vahinkoja. Ne voivat siirtyä isäntälajeihin, joissa niitä ei ole aiemmin esiintynyt, levitä nopeasti eri maihin sekä pienentää pysyvästi satoa ja kasvattaa tuotannon ja valvonnan kustannuksia. Taloudelliset menetykset, jotka ovat usein suuria, heikentävät maa- ja metsätalouden kannattavuutta ja kilpailukykyä. Uusien tuhoojien asettuminen saattaa johtaa siihen, että EU:n ulkopuoliset maat asettavat kauppakieltoja, mikä haittaa EU:n vientiä. Kaikkia tuhoojia ei pystytä torjumaan torjunta-aineilla, ja vaikka torjunta-aineita olisi saatavillakin, niiden käyttö ei aina ole suotavaa. Sääntelypuitteet EU:n nykyisen kasvinterveyttä koskevan sääntelykehyksen tavoitteena on suojella EU:n maa- ja metsätaloutta ehkäisemällä alkuperäiseen lajistoon kuulumattomien tuhoojien kulkeutuminen ja leviäminen. Tärkein väline tässä on neuvoston direktiivi 2000/29/EY[1], joka heijastaa myös tämän alan kansainvälisiä kauppasopimuksia. EU:n kasvinsuojelua (kasvinterveyttä) koskeva järjestelmä on ainutlaatuinen sikäli, että se on avoin järjestelmä: kasvien ja kasvituotteiden siirtäminen unioniin ja unionin alueella on sallittu sillä edellytyksellä, että tiettyjä rajoituksia ja vaatimuksia noudatetaan (esim. lähtöisyys tuhoojista vapaalta alueelta tai asianmukainen käsittely). Suuret tuontimäärät muilta mantereilta merkitsevät kuitenkin sitä, että EU:n ulkopuolelta tulevien tuhoojien esiintymät ovat tulevaisuudessa erittäin todennäköisiä. Järjestelmä on välttämätön EU:n kasvintuotantoalan terveyden, kannattavuuden ja kilpailukyvyn suojelemiseksi sekä unionin avoimen kauppapolitiikan säilyttämiseksi. Nykyistä sääntelykehystä on arvosteltu siitä, että sen avulla ei pystytä pysäyttämään kaupan maailmanlaajuistumisesta johtuvaa vaarallisten uusien tuhoojien lisääntyvää kulkeutumista Eurooppaan. Lisäksi ilmastonmuutos mahdollistaa näiden tuhoojien selviytymisen Euroopassa, mikä ei ennen ollut mahdollista, ja tekee viljelykasveista ja ekosysteemeistä alttiimpia uusille tuhoojille. Viime vuosikymmenen aikana on ilmennyt metsätalouteen vaikuttavien, tuontiin liittyvien vaarallisten tuhoojien merkittäviä esiintymiä. Tämä on kasvattanut yhteiskunnallista ja poliittista tietoisuutta riittämättömän suojelun kustannuksista ja vaikutuksista. Ongelman analyysi Järjestelmän arviointi (2010)[2] osoitti, että peruslainsäädäntöä on muutettava, jotta lisääntyneitä riskejä pystytään torjumaan asianmukaisesti. Suurimmat tunnistetut haasteet liittyvät seuraaviin seikkoihin: ennaltaehkäisyyn on kiinnitettävä enemmän huomiota suuririskisten hyödykkeiden tuonnin lisääntyessä; tuhoojat on asetettava prioriteettijärjestykseen EU:n tasolla kaikissa 27 jäsenvaltiossa; tuhoojien esiintymisen ja luonnollisen leviämisen valvomiseksi tarvitaan parempia välineitä siinä tapauksessa, että niitä saapuu unionin alueelle; EU:n sisäisiä siirtoja koskevia säädöksiä (kasvipassit ja suoja-alueet) on nykyaikaistettava ja parannettava; ja saataville on asetettava lisää resursseja. Lisäksi on ilmennyt tarve ”vihreyttää” järjestelmää, ja luonnonympäristöön liittyvistä tavoitteista on tullut entistä tärkeämpiä. Tämä edellyttää muutoksia järjestelmän toimintalogiikkaan, myös rahoituksen osalta, sillä järjestelmä on siirtymässä maatalouden yksityisten hyödykkeiden järjestelmästä maatalouden, metsätalouden, luonnonympäristöön ja maiseman hyödykkeiden julkis-yksityiseen sekajärjestelmään. Järjestelmän tieteellistä perustaa (tutkimus, laboratoriot) on vahvistettava. Klassisen kasvipatologian ja tuhoojien taksonomian merkitys yliopistoissa on jatkuvasti vähentynyt, mikä vähentää mahdollisuuksia saada tieteellistä tukea uusien tuhoojien aiheuttamien riskien arvioimiseksi ja niiden diagnosoimiseksi laboratoriossa. Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestö (EPPO) on julistanut tätä koskevan hätätilan. Kustannusten ja vastuunjaon (kumppanuustoiminta) välille on löydettävä tasapaino. Lisäksi on lisättävä tehokkuutta ja vähennettävä tarpeettomia kustannuksia ja hallinnollista rasitetta. Järjestelmää on uudistettava myös säännösten noudattamista edistävien kannustimien osalta. Ehdotuksen tavoite Tämän tarkistuksen tavoitteena on korjata mainitut puutteet ja luoda vakaa, avoin ja kestävä sääntelykehys, joka on myös tarkoituksenmukainen. Ehdotetulla asetuksella korvataan ja kumotaan direktiivi 2000/29/EY. Yhteys paketin muihin ehdotuksiin Ehdotus on osa tarkistuspakettia, joka liittyy kasvien terveyteen, kasvien lisäysaineiston laatuun, eläinten terveyteen, kasveja, eläimiä, elintarvikkeita ja rehuja koskevaan viralliseen valvontaan ja kyseisiin politiikkoihin liittyviin unionin menoihin. Ehdotuksella lisätään yhteisvaikutuksia kasvien lisäysaineistoa koskevan järjestelmän kanssa sekä poistetaan vältettävissä olevia päällekkäisyyksiä ja näiden päällekkäisyyksien aiheuttamaa tarpeetonta rasitetta. Tämä toteutetaan siirtämällä kasvinterveyttä koskevaan asetusehdotukseen ne tuhoojat, joita tällä hetkellä säännellään siemeniä ja kasvien lisäysaineistoa koskevilla nk. kaupan pitämistä koskevilla direktiiveillä. Näin saadaan tarvittavaa joustavuutta muuttaa laajalle levinneiden karanteenituhoojien status laatua heikentäviksi tuhoojiksi, kuten ammattimaiset toimijat ja jäsenvaltiot ovat pyytäneet. Näin kasvinsuojeluviranomaisten käytettävissä olevia resursseja voidaan käyttää unionin aidosti ensisijaisiin tarpeisiin. Tässä vaiheessa ehdotuksella varmistetaan, että kasvien lisäysaineiston sertifiointia koskevat jäsenvaltioiden nykyiset käytännön järjestelyt voidaan säilyttää laatua heikentävien tuhoojien osalta. EU:n kasvinterveysjärjestelmän ja kasvien lisäysaineistoa koskevan järjestelmän välisin uudelleenjärjestelyin on yleisesti ottaen tarkoitus parantaa kyseisten järjestelmien yhdenmukaisuutta (sertifiointijärjestelmien, etikettien ja rekisterien yhteiskäytön avulla) ja tätä myötä vähentää ammattimaisille toimijoille aiheutuvaa rasitetta. Ehdotetut uudet järjestelyt kuitenkin edellyttävät, että jäsenvaltioiden kasvinterveydestä ja kasvien lisäysaineistosta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välistä koordinointia lisätään. Ehdotus ei sisällä direktiivissä 2000/29/EY tällä hetkellä olevia säännöksiä toimivaltaisten viranomaisten suorittamasta virallisesta valvonnasta, joka koskee sitä, noudattavatko ammattimaiset toimijat unionin kasvinsuojelulainsäädäntöä. Kyseinen valvonta on nyt tarkoitus sijoittaa yksinomaan virallista valvontaa koskevaan ehdotukseen (jolla korvataan asetus (EY) N:o 882/2004[3]). Tämä mahdollistaa myös paremman johdonmukaisuuden uuden tullikoodeksin kanssa ja yksinkertaistetut tuontimenettelyt. Ehdotus ei sisällä säännöksiä menoista, joihin voidaan myöntää unionin rahoitusta, kuten direktiivi 2000/29/EY sisältää. Kyseiset säännökset, jotka on laadittu vaikutustenarvioinnin parhaana pidetyn vaihtoehdon mukaisesti, on sisällytetty paketissa mukana olevaan elintarvike- ja rehualan menoja koskevaan asetusehdotukseen, joka koskee elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvinterveyteen ja kasvien lisäysaineistoon liittyvien unionin menojen hallinnointia. Ehdotus täydentää luonnon monimuotoisuutta koskevaan EU:n strategiaan sisältyvää haitallisia vieraslajeja koskevaa ehdotusta. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Kuulemisprosessi Neuvoston kehotti 21. marraskuuta 2008 komissiota suorittamaan EU:n kasvinterveysjärjestelmän arvioinnin sekä pohtimaan voimassa olevaan oikeudelliseen kehykseen tehtäviä mahdollisia muutoksia ja näiden muutosten vaikutuksia[4]. Komissio aloitti järjestelmän kattavan arvioinnin sisämarkkinoiden perustamisesta alkaen (1993)[5] ja teetätti tarvittavan tutkimuksen ulkopuolisella konsultilla[6]. Arviointia varten jäsenvaltioiden asiantuntijat osallistuivat komission yksiköiden väliseen ohjausryhmään. Helmikuun 23.–24. päivänä 2010 järjestettiin konferenssi, jossa sidosryhmille ja jäsenvaltioille tiedotettiin arvioinnin edistymisestä ja niitä kuultiin konsultin laatimista alustavista tulevaisuuden vaihtoehdoista. Lopulliset vaihtoehdot ja suositukset perustuvat saatuun palautteeseen. Arviointikertomus[7] esitettiin 28. syyskuuta 2010 pidetyssä toisessa konferenssissa, johon osallistui sidosryhmiä, yleisöä sekä jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten maiden edustajia. Konferenssin yhteydessä järjestettiin julkinen kuuleminen arvioinnin suosituksista ja sen jälkeisen vaikutustenarvioinnin kohde-alasta. Ulkopuolisen konsultin suosittelemista vaihtoehdoista keskusteltiin jäsenvaltioiden kanssa neuvostossa vaikutustenarvioinnin valmistelemiseksi. Kasvinterveyspäälliköiden kanssa käytiin useita neuvottelukierroksia, ja kasvien lisäysaineistoa koskevan järjestelmän yhdenmukaisuudesta keskusteltiin kyseisen järjestelmän toimialajohtajien ja asianomaisen työryhmän kanssa. Tärkeimmistä muutosalueista käytäviin jatkokeskusteluihin kutsuttiin koolle viisi työryhmää, joihin kuului jäsenvaltioiden asiantuntijoita ja komission edustajia. Sidosryhmiä (tuotannonalan järjestöjen edustajia ja kansalaisjärjestöjä) kuultiin heti uudelleentarkasteluprosessin alusta saakka, ennen arvioinnin aloittamista, arviointitutkimuksen aikana ja jälleen vaikutustenarvioinnin laatimisen aikana. Elintarvikeketjua sekä eläinten ja kasvien terveyttä käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän yhteyteen perustettiin tilapäinen kasvinterveystyöryhmä. Saavutettua edistystä esiteltiin ja siitä keskusteltiin edellä mainitun neuvoa-antavan ryhmän useissa kokouksissa, muissa neuvoa-antavissa ryhmissä[8] sekä kutsusta seuraavien tahojen kokouksissa: COPA-COGECA, EUROPATAT, ESA ja UNION FLEURS. Sidosryhmien kuuleminen oli keskeinen osa arviointitutkimusta ja ulkopuolisella konsultilla teetettyä täydentävää taloudellista tutkimusta. Kuuleminen koski muutoksia itse EU:n kasvinterveysjärjestelmään, sekä sitä, mitä järjestelmän osa-alueita olisi siirrettävä kasvien lisäysaineistoa koskevaan järjestelmään sekä elintarvikkeita ja rehuja, eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvinterveyttä ja kasvien lisäysaineistoa koskevaan EU:n virallisen valvonnan järjestelmään ja niistä pois. Sidosryhmiltä saatiin palautetta ja näkemyksiä vaikutustenarvioinnin suosituksista ja kohde-alasta sekä suullisesti uudelleentarkasteluprosessin aikana järjestetyissä konferensseissa että niihin liittyvässä julkisessa kuulemisessa. Teknisiä muutosehdotuksia koskeva kuuleminen järjestettiin 18. helmikuuta 2011 kasvinterveystyöryhmän kokouksen yhteydessä, ja siinä haettiin parasta etenemistapaa niitä muutoksia varten, joiden vaikutukset ovat suurimmat. Kuulemiset julkaistiin myös terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston aihetta koskevalla verkkosivulla[9]. Lopullinen kuuleminen strategisista vaihtoehdoista käynnistettiin 13. toukokuuta 2011. Tietojen keruu Tietojen keruu alkoi siten, että ulkopuolinen konsultti suoritti järjestelmän kattavan arvioinnin vuosina 2009–2010. Arviointi sisälsi järjestelmän vuosia 1993–2008 koskevan jälkiarvioinnin, taloudellisten tietojen keruun toimivaltaisille viranomaisille ja sidosryhmille järjestelmästä johtuvista kustannuksista ja hallinnollisesta rasitteesta sekä vaihtoehtojen ja suositusten ennakoivan valmisteluun tulevaisuutta varten. Arviointikertomus toimitettiin toukokuussa 2010. Vaikutustenarvioinnin kehittämisen sisäistä prosessia tuki myös toinen konsultin kanssa tehty sopimus. joka koski tutkimusta järjestelmän muuttamisen kustannusten ja hyötyjen määrittämiseksi, jolla oli tarkoitus täydentää arvioinnin aikana kerättyjä tietoja. Tutkimus koostui moduuleista, joissa arvioitiin ennakkoon sitä, millainen taloudellinen vaikutus lainsäädännön tarkistamisen kullakin teknisellä vaihtoehdolla olisi. Käsiteltävien kysymysten kohde-alasta oli järjestetty sidosryhmien kuuleminen. Moduulit muodostettiin siten, että aggregointi potentiaalisiksi yleisiksi toimintavaihtoehdoiksi oli mahdollista. Konsultti toimitti tutkimuksen loppuraportin heinäkuussa 2011. Jotta voitiin arvioida, mitä keskeisiä vaikutuksia politiikan muutoksella olisi, hankittiin tarvittaessa lisätietoja kirjallisuudesta, tutkimusraporteista ja kyselyistä. Lisäksi komission yksiköt arvioivat toimintavaihtoehtojen yhteiskunnalliset ja ympäristöön liittyvät vaikutukset. Vaikutusten arviointi Järjestelmän parantamiseksi kehitettiin neljä vaihtoehtoa: Vaihtoehto 1: Parannetaan ainoastaan järjestelmän oikeudellista muotoa ja selkeyttä. Lainsäädäntö muutettaisiin direktiivistä asetukseksi, ja sitä yksinkertaistettaisiin ja selkeytettäisiin. Nykytilanne säilyisi sisällön osalta. Vaihtoehto 2: Priorisointi, nykyaikaistaminen ja ennaltaehkäisyn tehostaminen. Lisänä vaihtoehtoon 1 priorisointia parannettaisiin muuttamalla nykyiset liitteet I ja II, joissa säännellyt tuhoojat luetteloidaan niiden teknisten ominaisuuksien mukaan riippumatta siitä, miten tärkeitä ne ovat unionin kannalta, luetteloiksi, jotka perustuvat toimintalogiikkaan ja prioriteettijärjestykseen. Kasvipassin ja suoja-alueiden järjestelmiä nykyaikaistettaisiin (vastuun jakaminen ammattimaisten toimijoiden kanssa) ja parannettaisiin (kasvipassin soveltamisala, muoto, tuontivalvonnassa jo voimassa olevien maksujen kaltaiset pakolliset kustannusten kattamiseen perustuvat kasvipassimaksut, seurantaa ja tuhoojaesiintymien hävittämistä suoja-alueilla koskevat säännöt). Kasvinterveysjärjestelmän ja kasvien lisäysaineistoa koskevan järjestelmän keskinäistä johdonmukaisuutta parannettaisiin tehokkuuden lisäämiseksi ja ammattimaisille toimijoille aiheutuvien kustannusten vähentämiseksi. Ennaltaehkäisyä vahvistettaisiin sisällyttämällä asetukseen uusi säännös, joka koskee suuririskistä kasvien lisäysaineistoa (istutettaviksi tarkoitetut kasvit), jota ei saa tuoda unioniin tai jolle on tehtävä tiettyjä tehostettuja fyysisiä tarkastuksia riskianalyysin valmistumiseen saakka, ja poistamalla matkatavaroita koskevat vapautukset (niille tullaan tekemään tarkastuksia harvemmin kustannusvaikutusten minimoimiseksi). Vaihtoehto 3: Priorisointi, nykyaikaistaminen, ennaltaehkäisyn tehostaminen ja tuhoojaesiintymien torjuntatoimien tehostaminen. Lisänä vaihtoehtoon 2 käyttöön otettaisiin seurantaa ja valmiussuunnittelua koskevia velvoitteita. Samoin kuin eläinten terveyttä koskevassa järjestelmässä, EU:n yhteisrahoitusta asetettaisiin saataville seurantaa ja joissakin tapauksissa ammattimaisten toimijoiden suorien tappioiden taloudellista korvaamista varten. Hävittämistä ja leviämisen estämistä koskevia oikeudellisia välineitä kehitettäisiin edelleen. Luonnolliseen leviämiseen liittyvien toimenpiteiden jättämisestä ulkopuolelle luovuttaisiin. Vaihtoehto 4: Priorisointi, nykyaikaistaminen, ennaltaehkäisyn tehostaminen, tuhoojaesiintymien torjuntatoimien tehostaminen ja soveltamisalan laajentaminen kattamaan vieraskasvilajit. Lisänä vaihtoehtoon 3 järjestelmä kattaisi myös haitalliset vieraskasvilajit toimenpiteitä ja EU:n yhteisrahoitusta koskevien oikeudellisten säännösten osalta. Haitalliset vieraskasvilajit (muut kuin loiskasvit) eivät kuuluisi vaihtoehtoihin 1, 2 ja 3. Neljän eri vaihtoehdon vaikutusten arviointi osoitti, että vaihtoehto 3 on paras etenemistapa, sillä sen avulla saavutetaan tavoitteet parhaalla kustannus-hyötysuhteella sekä paras mahdollinen tasapaino jäsenvaltioiden, ammattimaisten toimijoiden ja EU:n panosten välillä. Vaihtoehdolla 3 on oletettavasti merkittävä myönteinen vaikutus asianomaisten alojen kannattavuuteen ja talouskasvuun. Lisäksi se vastaa parhaiten sidosryhmien ja jäsenvaltioiden kuulemisen lopputulosta. Vaihtoehdon 3 toteuttamiseksi tarvittava EU-rahoitus turvataan vuosien 2014–2020 monivuotista rahoituskehystä koskevalla komission ehdotuksella. Vastaavat oikeudelliset säännökset sisältyvät asetusehdotukseen, jossa vahvistetaan elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevat säännökset. Pienet ja keskisuuret yritykset ja mikroyritykset Kasvinterveysjärjestelmän luonne edellyttää, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) ei vapauteta tämän asetuksen mukaisista velvoitteista. Suurin osa yrityksistä, joihin järjestelmä vaikuttaa, on pk-yrityksiä, ja niiden vapauttaminen jo ennalta vaarantaisi olennaisesti järjestelmän tavoitteiden toteutumisen. Ehdotuksella kuitenkin vapautetaan kasveja ja kasvituotteita ainoastaan paikallisille markkinoille myyvät yritykset velvollisuudesta myöntää kasvipasseja, mitä ei muutenkaan vaadittaisi myynnissä lopullisille kuluttajille, jotka eivät ole ammattimaisia toimijoita. Uuden virallista valvontaa koskevan asetuksen nojalla on mahdollista toteuttaa mikroyrityksille tarkoitettuja erityisjärjestelyjä, jotka koskevat kasvinterveystarkastuksista maksettujen maksujen mahdollista palautusta valtiontukisääntöjen puitteissa. Perusoikeudet Tässä asetuksessa otetaan huomioon perusoikeudet ja periaatteet, jotka tunnustetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Jäsenvaltioiden olisi sovellettava asetusta kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti, jotka on pantu asianmukaisesti täytäntöön niiden kansallisessa lainsäädännössä. Tämän asetuksen eräät säännökset kuitenkin rajoittavat tiettyjä perusoikeuskirjan mukaisia oikeuksia, mutta ainoastaan siinä määrin kuin se on tarpeen niiden unionin yleisten etujen suojelemiseksi, joita tämä asetus koskee, ja kyseessä olevien oikeuksien keskeisen sisällön turvaten. EU:n ulkopuolelta tulevien tuhoojien esiintymien hävittäminen voi onnistua vain, jos kaikki saastunnan lähteet poistetaan. Ammattimaisten toimijoiden toimitilojen lisäksi karanteenituhoojien esiintymiä voi olla myös julkisilla tai yksityisillä viheralueilla. Näissä tapauksissa hävittämistoimenpiteisiin on kuuluttava saastuneiden ja mahdollisesti saastuneiden kasvien hävittäminen kyseisiltä julkisilta ja yksityisiltä viheralueilta, jotta onnistumisen mahdollisuus olisi ylipäätään olemassa (mahdolliset jäljelle jäävät saastuneet kasvit aiheuttavat uusia saastuntoja muualla). Tämä merkitsee sitä, että jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille on tietyissä tapauksissa myönnettävä oikeus päästä yksityistiloihin suorittamaan virallista valvontaa, jonka seurauksena mahdollisesti määrätään käsittely- tai hävittämistoimenpiteitä taikka kasvien käyttöä koskevia rajoituksia tai kieltoja. Tämä rajoittaa perusoikeuskirjan yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskevaa 7 artiklaa ja omistusoikeutta koskevaa 17 artiklaa. Tämä rajoitus on tarpeen, jotta saavutetaan yleistä etua koskeva tavoite, joka on kasvinterveyden suojelu unionissa. Rajoitus on oikeasuhteinen, koska yleisen edun mukaista tavoitetta ei voida saavuttaa varmistamatta, että kaikki tahot noudattavat kasvinsuojelutoimenpiteitä (saastuneiden kasvien jättäminen hävittämättä kotipuutarhoista mitätöisi ammattimaisille toimijoille määrättyjen ja julkisessa omistuksessa olevilla viheralueilla toteutettujen hävittämistoimenpiteiden tuomat hyödyt). Jäsenvaltioiden vastuulla on tarjota hyvissä ajoin sopiva hyvitys aiheutetuista menetyksistä niille kansalaisille, joihin rajoitus vaikuttaa. Näin turvataan omistusoikeuden keskeinen sisältö. Kenen tahansa henkilön, joka on tietoinen karanteenituhoojan esiintymisestä, on ilmoitettava siitä toimivaltaisille viranomaisille ja annettava tiedot sen alkuperästä ja kyseessä olevan aineksen luonteesta. Tämä velvollisuus koskee myös laboratorioita ja tutkimuslaitoksia, jotka havaitsevat tuhoojia niille toimitetuissa näytteissä. Tämä voi joissakin tapauksissa rajoittaa perusoikeuskirjan 8 artiklaa, joka koskee oikeutta henkilötietojen suojaan. Tämä rajoitus on tarpeen unionin kasvinterveyttä koskevan yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi, sillä karanteenituhoojien löydökset on saatettava toimivaltaisten viranomaisten tietoon esiintymien välittömän hävittämisen varmistamiseksi. Rajoitus on oikeasuhteinen, koska säännöstä sovelletaan henkilötietoihin ainoastaan siltä osin kuin tiedot ovat välttämättömiä, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat paikallistaa esiintymät ja ryhtyä tarvittaviin toimiin. Näin turvataan henkilötietojen suojaa koskevan oikeuden keskeinen sisältö. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ I luku: Kohde, soveltamisala ja määritelmät Järjestelmän alueelliseen soveltamisalaan eivät sisälly jäsenvaltioiden Euroopan ulkopuolella sijaitsevat syrjäisimmät alueet, sillä ne kuuluvat maailman muihin eliömaantieteellisiin alueisiin, joilla esiintyy juuri niitä tuhoojia, joita vastaan jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevia alueita on suojeltava. Järjestelmän alueelliseen soveltamisalaan sen sijaan sisältyy osa Makaronesian saaristosta (Madeira ja Azorit), joka muodostaa luonnollisen kasviston osalta päällekkäisen eliömaantieteellisen vyöhykkeen Välimeren alueen, erityisesti Iberian niemimaan, kanssa. Näin ollen kyseinen saaristo on aiheellista sisällyttää järjestelmän soveltamisalaan. Liitteessä I luetellaan ne jäsenvaltioiden alueet, jotka kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen soveltamisalaan, mutta joita tätä asetusta sovellettaessa pidetään kolmansina maina. Muut haitalliset vieraskasvilajit kuin loiskasvit (jotka ottavat ravinteita isäntäkasveista) eivät vaikutustenarvioinnin lopputuloksen mukaisesti kuulu asetuksen soveltamisalaan. Määritelmät esitetään tarvittaessa. II luku: Karanteenituhoojat Direktiivissä 2000/29/EY tuhoojat luetellaan niitä koskevissa liitteissä. Sen sijaan ehdotuksessa karanteenituhoojat esitetään käsitteellisesti, ja ne luetellaan myöhemmin täytäntöönpanosäädöksissä joko unionikaranteenituhoojina tai suoja-aluekaranteenituhoojina. Unionikaranteenituhoojat vaativat hävittämistoimenpiteitä koko unionin alueella, kun taas suoja-aluekaranteenituhoojien tapauksessa hävittämistoimenpiteitä edellytetään ainoastaan täsmennetyillä suoja-alueilla, joilla tiettyjä tuhoojia ei esiinny, vaikka niiden tiedetään esiintyvän unionin alueen muissa osissa. Ehdotuksessa komissiolle siirretään valta luetteloida tietyt karanteenituhoojat unionin prioriteettituhoojiksi, joita saa olla enintään 10 prosenttia unionikaranteenituhoojista. Kyseisiin tuhoojiin sovelletaan valmiustasoa ja hävittämistä koskevia tiukempia velvoitteita, ja tarvittaviin toimiin myönnetään unionin lisärahoitusta. Kriteerit, joiden perusteella päätetään, pidetäänkö tuhoojaa karanteenituhoojana, unionikaranteenituhoojana, suoja­-aluekaranteenituhoojana tai prioriteettituhoojana, vahvistetaan asetuksen liitteessä II. Direktiivin 2000/29/EY liitteissä I ja II tällä hetkellä luetellut tuhoojat aiotaan siirtää tulevien täytäntöönpanosäädösten asianomaisiin luetteloihin. Direktiivin 2000/29/EY liitteissä I ja II tällä hetkellä lueteltujen tuhoojien välillä ei tehdä silloin enää eroa. Lisäksi tässä luvussa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat ilmoittamista karanteenituhoojien esiintymisestä, toimenpiteitä kyseisten tuhoojien hävittämiseksi, mukaan luettuna hävittämistoimenpiteiden kohteena olevien alueiden rajoittaminen, tuhoojien esiintymistä koskevia kartoituksia sekä prioriteettituhoojien esiintymiä koskevien valmius- ja hävittämissuunnitelmien laatimista. Tämän luvun säännöksillä komissiolle siirretään valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat pysyviä toimenpiteitä, joilla hallitaan unionin alueelle asettuneita karanteenituhoojia. Tällaisia säädöksiä voidaan tilapäisesti hyväksyä myös luetteloimattomien karanteenituhoojien osalta käyttämällä tarvittaessa Lissabonin sopimuksessa vahvistettua kiireellisyysmenettelyä. Tässä luvussa kehitetyt välineet ovat jo olemassa direktiivissä 2000/29/EY, mutta ehdotuksessa niitä kehitetään nimenomaisesti. Ehdotukseen on lisätty säännös, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa tiukempia toimenpiteitä tuhoojia vastaan kuin unionin lainsäädännössä säädetään, sillä edellytyksellä, että kyseiset toimenpiteet eivät millään tavoin rajoita kasvien, kasvituotteiden ja muiden sisämarkkinoilla säänneltyjen tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Luku kattaa myös suoja-alueita koskevat säännökset, joissa säilytetään nykyinen järjestelmä mutta joita kuitenkin nimenomaisesti vahvistetaan sen varmistamiseksi, että suoja-alueet ovat teknisesti perusteltuja ja että kyseisten suoja-aluekaranteenituhoojien esiintymät hävitetään asianmukaisesti ja riittävän ajoissa. Jos näin ei ole, vahvistaminen suoja-alueeksi perutaan. Näiden muutosten myötä unionin suoja-alueiden järjestelmä mukautetaan kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen (IPPC) tuhoojista vapaan alueen järjestelmään, kuten järjestelmän sidosryhmät ja unionin ulkopuoliset maat ovat toivoneet. III luku: Laatua heikentävät tuhoojat Tuhoojia, jotka vaikuttavat istutettaviksi tarkoitettujen kasvien käyttötarkoitukseen mutta joita ei tarvitse hävittää, säännellään tällä hetkellä siementen ja kasvien lisäysaineiston pitämistä kaupan koskevissa direktiiveissä ja osittain direktiivin 2000/29/EY liitteessä II. Ehdotuksessa ne kaikki luokitellaan unionilaaduntuhoojiksi. Ehdotuksessa tällaiset tuhoojat esitetään käsitteellisesti, ja ne luetteloidaan myöhemmin täytäntöönpanosäädöksissä. Kriteerit, joiden perusteella päätetään, pidetäänkö tuhoojaa unionilaaduntuhoojana, vahvistetaan liitteessä II. Laatua heikentäviä tuhoojia ei säännellä kasvien lisäysaineistoa koskevassa säädösehdotuksessa muutoin kuin siltä osin, kuin niitä tapauksen mukaan sisällytetään sertifiointijärjestelmiin. Kaavioesitys ehdotuksessa esitetyistä erityyppisistä tuhoojista, päätöksentekoprosessista niiden luokittelemiseksi ja toimenpiteistä niiden torjumiseksi. IV luku: Kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita koskevat toimenpiteet Direktiivissä 2000/29/EY on liitteitä, joissa luetellaan tiettyjä kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita koskevia kieltoja (liite III) ja niiden tuontia unioniin ja siirtoja unionissa koskevia erityisvaatimuksia (liite IV). Ehdotuksessa komissiolle siirretään valta vahvistaa tällaisia luetteloja täytäntöönpanosäädöksillä. Lisäksi IV luvun säännökset liittyvät sääntöihin, jotka koskevat kolmansien maiden toteuttamien toimien tunnustamista unionin toimenpiteitä vastaaviksi sekä poikkeuksia kieltoihin. Myös kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirtoja suoja-alueille ja suoja-alueilla koskevia asianomaisia sääntöjä käsitellään. Uutta unionin kasvinterveysjärjestelmässä on artikla, jolla komissiolle siirretään valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat tietyistä kolmansista maista peräisin olevien tiettyjen istutettaviksi tarkoitettujen kasvien aiheuttamia kehittymässä olevia riskejä, jotka edellyttävät varotoimenpiteitä. Luetteloiduille kasviaineistoille on tehtävä entistä perusteellisempi silmämääräinen tarkastus ja testaus, tai niille on määrättävä karanteeniaika tai väliaikainen tuontikielto unioniin. Kyseisten toimenpiteiden voimassaoloaika on kaksi vuotta, ja sitä voidaan pidentää kerran. Tänä aikana suoritetaan täysimittainen riskinarviointi, jonka jälkeen tehdään päätös kyseisen aineksen pysyvästä sääntelystä tai väliaikaisista toimenpiteistä luopumisesta. Uutta on myös artikla, jossa vahvistetaan karanteeniasemia koskevat perussäännöt, kun kyseisten asemien käyttämistä vaaditaan asetuksessa tai asetuksen nojalla annettavissa säädöksissä. Matkustajien matkatavaroissaan unioniin tuomat säännellyt kasvit eivät enää ole vapautettuja asianomaisista vaatimuksista ja kielloista. Tämä on tarpeen, koska matkatavaroissa olevien kasvien on todettu aiheuttavan yhä suuremman riskin unionin kasvinterveystilanteelle ja vaarantavan järjestelmän toimivuuden. Uutta on myös artikla, jossa edellytetään, että kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden viennin kolmansiin maihin on tapahduttava joko unionin sääntöjen mukaisesti tai, jos kolmannen maan säännöt sen sallivat tai jos kolmas maa sen nimenomaisesti sallii kahdenvälisillä sopimuksilla tai muutoin, kyseisen kolmannen maan vaatimusten mukaisesti. V luku: Ammattimaisten toimijoiden rekisteröinti ja jäljitettävyys Ehdotuksessa edellytetään, että ammattimaiset toimijat on rekisteröitävä rekisteriin, joka sisältää myös ne ammattimaiset toimijat, joiden rekisteröitymistä edellytetään kasvien lisäysaineistoa koskevan ehdotetun asetuksen mukaisesti. Tämän tarkoituksena on vähentää ammattimaisille toimijoille aiheutuvaa rasitetta. Rekisteröityjen toimijoiden on täytettävä valvonnassaan olevan kasviaineiston jäljitettävyyttä koskevat tietyt vaatimukset. VI luku: Kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden sertifiointi Direktiivissä 2000/29/EY on liite (V), jossa luetellaan unioniin tuotujen tai unionissa siirrettävien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden sertifiointia koskevat vaatimukset. Ehdotuksessa komissiolle siirretään valta vahvistaa tällaisia luetteloja delegoiduilla säädöksillä. Myös suoja-alueille tuotujen ja suoja-alueilla siirrettävien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden sertifiointia koskevia asianomaisia sääntöjä käsitellään. Ehdotuksessa esitetään, että kaikki istutettaviksi tarkoitetut kasvit, muut kuin tietyt siemenet, tarvitsevat kasvinterveystodistuksen unionin alueelle tuomista varten ja kasvipassin unionin alueella tapahtuvia siirtoja varten. Kasvipassi vaaditaan kaikissa ammattimaisten toimijoiden välisissä siirroissa, mutta ei myynnissä muille kuin ammattimaisille loppukäyttäjille. Kasvipassia yksinkertaistetaan ja yhdenmukaistetaan. Eränumeron sijasta kasvipassissa voidaan käyttää sirua, viivakoodia tai hologrammia, jossa on linkki ammattimaisten toimijoiden sisäisiin jäljitysjärjestelmiin. Kasvipassin tarvitsevien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tarkastukset saattavat edellyttää tiettyjen karanteenituhoojien ja/tai laatua heikentävien tuhoojien osalta sertifiointijärjestelmien käyttöä silloin, kun kasvukauden aikaiset kenttätarkastukset ovat välttämättömiä. Tämä mahdollisuus pystytään luomaan sen ansiosta, että laatua heikentävät tuhoojat sisällytään kasvinterveysasetukseen. Jos kasvinterveysasetuksen nojalla vaaditaan sertifiointijärjestelmiä, on ehdotuksen mukaan käytettävä kasvien lisäysaineistoa koskevan asetusehdotuksen nojalla perustettuja järjestelmiä. Tämän on tarkoitus estää kaksinkertaisten järjestelmien perustaminen, joka aiheuttaisi ammattimaisille toimijoille kaksinkertaiset kustannukset. Kasvipassin myöntävät siihen luvan toimivaltaisilta viranomaisilta saaneet rekisteröidyt toimijat tai, niiden pyynnöstä, toimivaltaiset viranomaiset. Jos kasviaineisto edellyttää kasvinterveysasetuksen mukaista kasvipassia ja kasvien lisäysaineistoa koskevan asetuksen mukaista sertifiointietikettiä, kasvipassi ja sertifiointietiketti on yhdistettävä yhdeksi asiakirjaksi. Tällä on tarkoitus estää ammattimaisille toimijoille aiheutuvat kaksinkertaiset kustannukset siinä tapauksessa, että toimivaltainen viranomainen myöntää kyseiset asiakirjat. Ehdotus sisältää on sääntöjä, jotka koskevat luvan antamista kasvipasseja myöntäville ammattimaisille toimijoille, niiden valvontaa ja asianomaisen kasviaineiston tarkastamista, jotta varmistetaan, että aineisto on asetuksen kaikkien säännösten mukainen. Lisäksi annetaan sääntöjä, jotka koskevat luvan antamista puisen pakkausmateriaalin tuottajille, jotka tekevät tietyn merkin kyseiseen materiaaliin sen jälkeen, kun se on käsitelty kansainvälisen kasvinsuojelutoimenpidestandardin (ISPM) nro 15 (Regulation of wood packaging material in international trade) mukaisesti sekä tällaisten tuottajien valvontaa. Viennin osalta ehdotuksessa esitetään, että tapauksissa, joissa kasviaineistoa viedään jäsenvaltiosta, joka ei ole alkuperäjäsenvaltio, käyttöön otetaan vientiä edeltävä todistus. Vientiä edeltävä todistus korvaa nykyisin käytössä olevan jäsenvaltioiden hyväksymän epävirallisen ohjeasiakirjan. VII luku: Asetuksen täytäntöönpanoa tukevat toimet Ehdotuksessa esitetään, että ilmoituksia ja raportointia varten perustetaan sähköinen ilmoitusjärjestelmä. VIII luku: Loppusäännökset Ehdotuksessa esitetään, että komissiota avustaa uusi pysyvä komitea, johon sisältyvät nykyiset komiteat, jotka käsittelevät elintarvikeketjua, eläinten ja kasvien terveyttä ja kasvien lisäysaineistoa (nykyisen pysyvän kasvinsuojelukomitean sijasta). Ehdotuksessa esitetään muutoksia elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevista säännöksistä annettuun asetukseen, joka on tarkoitus hyväksyä ennen tätä säädösehdotusta. Nämä muutokset sisältävät unionille annettavan mahdollisuuden yhteisrahoittaa prioriteettituhoojia (tässä ehdotuksessa luotu tuhoojaluokka) koskevia toimenpiteitä ja myöntää korvauksia toimijoille prioriteettituhoojia koskevien hävittämistoimenpiteiden yhteydessä hävitetyn kasviaineiston menetetystä arvosta. Ehdotuksessa kumotaan kuusi nk. valvontadirektiiviä, jotka koskevat tiettyjen karanteenituhoojien hallitsemista (perunasyöpää aiheuttava sieni, peruna-ankeroiset, perunan tumma rengasmätä, perunan vaalea rengasmätä, neilikkakääriäiset ja hirmukilpikirva), joiden tiedetään esiintyvän unionin alueella. Tämänluonteisia säädöksiä voidaan tulevaisuudessa antaa ehdotetun asetuksen nojalla eikä yhteispäätöksellä annettavina säädöksinä. Perunan haitallisia tuhoojia koskevat direktiivit korvataan nyt ehdotetun asetuksen nojalla annettavilla säädöksillä muuttamatta niiden asiasisältöä. Neilikkakääriäisiä ja hirmukilpikirvaa koskevia direktiivejä ei korvata. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Rahoitussäännökset ja määrärahat tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten 31. joulukuuta 2020 asti esitetään elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevassa tulevassa säädösehdotuksessa. Käsillä oleva ehdotus ei aiheuta menoja, jotka eivät jo ole kyseisen asetusehdotuksen rahoitusselvityksessä, eikä se edellytä lisähenkilöresursseja. 2013/0141 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[10], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[11], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: (1) Kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetussa neuvoston direktiivissä 2000/29/EY[12] vahvistetaan kasvinsuojelua (kasvinterveyttä) koskeva järjestelmä. (2) Neuvosto kehotti 21 päivänä marraskuuta 2008 komissiota arvioimaan kyseisen kasvinterveysjärjestelmän[13]. (3) Arvioinnin tulosten ja direktiivin 2000/29/EY soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella kyseinen direktiivi olisi kumottava. Uusien sääntöjen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi kyseisen direktiivin korvaavan säädöksen olisi oltava asetus. (4) Kasvinterveys on erittäin tärkeää unionin kasvintuotannon, julkisten ja yksityisten viherealueiden, luonnonvaraisten ekosysteemien, ekosysteemipalvelujen ja luonnon monimuotoisuuden kannalta. Kasvien terveyttä uhkaavat kasveille ja kasvituotteille haitalliset lajit, jäljempänä ’tuhoojat’. Tämän uhan torjumiseksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, jotka koskevat kyseisten tuhoojien kasvinterveydelle aiheuttamien riskien määrittämistä ja kyseisten riskien vähentämistä hyväksyttävälle tasolle. (5) Näiden toimenpiteiden tarve on myönnetty jo kauan. Niistä on tehty kansainvälisiä sopimuksia ja kansainvälisiä yleissopimuksia, joihin kuuluvat 6 päivänä joulukuuta 1951 Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä (FAO) tehty kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC) ja sen tarkistettu teksti, joka hyväksyttiin elintarvike- ja maatalousjärjestön konferenssin 29. istunnossa marraskuussa 1997. Unioni on osapuolena kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa. (6) On ilmennyt, että tämän asetuksen soveltamisalan määrittämisessä on tärkeää ottaa huomioon eliömaantieteelliset tekijät, jotta vältetään sellaisten tuhoojien leviäminen unionin Euroopassa sijaitsevalle alueelle, joita siellä ei esiinny. Näin ollen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden Euroopan ulkopuolella sijaitsevat alueet (syrjäisimmät alueet) olisi jätettävä pois tämän asetuksen alueellisesta soveltamisalasta. Kyseiset alueet olisi luetteloitava. Jos jonkin tällaisen alueen tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun alueen asemaa muutetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 6 kohdan nojalla, kyseistä luetteloa olisi muutettava sen varmistamiseksi, että tämän asetuksen alueellinen soveltamisala rajoittuu unionin alueen Euroopassa sijaitsevaan osaan. Viittauksia kolmansiin maihin olisi pidettävä viittauksina myös kyseiseen luetteloon sisältyviin alueisiin. (7) Direktiivissä 2000/29/EY vahvistetaan säännöt, jotka koskevat toimivaltaisten viranomaisten suorittamaa virallista valvontaa, joka kohdistuu kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyviin suojatoimenpiteisiin. Tällaiset säännöt vahvistetaan tällä hetkellä virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä, kasvien lisäysaineistoa ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi sekä asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 1829/2003, (EY) N:o 1831/2003, (EY) N:o 1/2005, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 834/2007, (EY) N:o 1099/2009, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012 ja (EU) N:o [….]/2013 [Office of Publications, please insert number of Regulation laying down provisions for the management of expenditure relating to the food chain, animal health and animal welfare, and relating to plant health and plant reproductive material] ja direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY, 2008/120/EY ja 2009/128/EY muuttamisesta ... annetussa asetuksessa (EU) N:o …/….[14] [Office of Publications, please insert number of Regulation on Official Controls and, in the footnote, the reference to the Official Journal] (virallista valvontaa koskeva asetus), joten niiden ei pitäisi olla osa tätä asetusta. (8) Olisi vahvistettava kriteerit niiden tuhoojien tunnistamiseksi, joiden osalta on tarpeen toteuttaa valvontatoimenpiteitä koko unionin alueella. Tällaisista tuhoojista käytetään nimitystä ’unionikaranteenituhoojat’. Olisi vahvistettava myös kriteerit niiden tuhoojien tunnistamiseksi, joiden osalta on tarpeen toteuttaa valvontatoimenpiteitä ainoastaan kyseisen alueen yhdessä tai useammassa osassa. Tällaisista tuhoojista käytetään nimitystä ’suoja-aluekaranteenituhoojat’. (9) Jotta unionikaranteenituhoojien valvonnassa voitaisiin keskittyä tuhoojiin, joiden taloudellinen, ympäristöllinen tai yhteiskunnallinen vaikutus on erittäin vakava koko unionin alueella, olisi laadittava rajoitettu luettelo tällaisista tuhoojista, jäljempänä ’prioriteettituhoojat’. (10) On aiheellista säätää vapautuksista kieltoon, joka koskee unionikaranteenituhoojien tuomista unionin alueelle ja siirtoja unionin alueella, tieteellisiä tarkoituksia, tutkimuksia, lajikevalintaa, jalostusta ja näyttelyjä varten. (11) Jotta voidaan varmistaa tehokas ja nopea toiminta silloin, kun kyseessä on unionikaranteenituhoojan esiintyminen, yleisölle, ammattimaisille toimijoille ja jäsenvaltioille olisi asetettava ilmoittamisvelvollisuus. (12) Jos ilmoittamisvelvollisuus merkitsee sitä, että luonnollisten tai oikeushenkilöiden henkilötietoja olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, tämä saattaa rajoittaa perusoikeuskirjan 8 artiklaa (henkilötietojen suoja). Rajoitus olisi kuitenkin välttämätön ja oikeasuhteinen tämän asetuksen yleistä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi. (13) Ammattimaisella toimijalla, joka saa tietää unionikaranteenituhoojan esiintymisestä kasvissa, kasvituotteessa tai muussa tavarassa, joka on tai on ollut sen valvonnassa, olisi oltava velvollisuus toteuttaa kaikki tarkoituksenmukaiset toimenpiteet, jotka koskevat tuhoojan hävittämistä, kyseisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden poistamista markkinoilta tai palauttamista sekä tiedottamista asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle, muille kaupan ketjuun kuuluville henkilöille ja yleisölle. (14) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet alueellaan havaittujen unionikaranteenituhoojien hävittämiseksi. On aiheellista vahvistaa toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa tällaisessa tapauksessa, ja periaatteet, joiden perusteella ne päättävät toteutettavista toimenpiteistä. Kyseisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava saastuneesta alueesta ja puskurialueesta koostuvien rajoitettujen alueiden perustaminen. (15) Tietyissä tapauksissa jäsenvaltioiden olisi määrättävä kasveissa esiintyvien karanteenituhoojien hävittämistoimenpiteitä yksityistiloissa, koska tuhoojien hävittäminen voi onnistua vain, jos kaikki saastunnan lähteet poistetaan. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava laillinen pääsy tällaisiin tiloihin. Tämä voi rajoittaa perusoikeuskirjan 7 artiklaa (yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen) ja 17 artiklaa (omistusoikeus). Rajoitus on välttämätön ja oikeasuhteinen järjestelmän yleiseen etuun liittyvän tavoitteen saavuttamiseksi sikäli kuin jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että yksityisen omaisuuden menetyksestä suoritetaan hyvissä ajoin oikeudenmukainen korvaus. (16) Tuhoojien esiintymisen varhainen havaitseminen on äärimmäisen tärkeää, jotta ne voidaan hävittää ajoissa ja tehokkaasti. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi tehtävä unionikaranteenituhoojien esiintymistä koskevia kartoituksia alueilla, joilla kyseisiä tuhoojia ei tiedetä esiintyvän. Ottaen huomioon unionikaranteenituhoojien lukumäärän sekä kartoitusten suorittamiseen tarvittavan ajan ja resurssit, jäsenvaltioiden olisi laadittava monivuotisia kartoitusohjelmia. (17) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä toimenpiteitä, jotka koskevat tiettyjen unionikaranteenituhoojien epäiltyä tai vahvistettua esiintymistä ja varsinkin niiden hävittämistä ja leviämisen estämistä sekä kyseisiin tuhoojiin liittyvien rajoitettujen alueiden, kartoitusten, valmiussuunnitelmien, simulaatioharjoitusten ja hävittämissuunnitelmien vahvistamista. (18) Jotta voidaan varmistaa nopeat ja tehokkaat toimet niitä tuhoojia vastaan, jotka eivät ole unionikaranteenituhoojia mutta jotka jäsenvaltioiden mielestä voivat täyttää unionikaranteenituhoojien luetteloon sisällyttämistä koskevat edellytykset, olisi säädettävä toimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava, jos niiden tietoon tulee tällaisen tuhoojan esiintyminen. Samanlaiset säännökset olisi vahvistettava komission osalta. (19) Tietyissä olosuhteissa jäsenvaltioiden olisi saatava vahvistaa unionin lainsäädännössä vaadittua tiukempia hävittämistoimenpiteitä. (20) Prioriteettituhoojiin olisi sovellettava erityisiä säännöksiä etenkin yleisölle tiedottamisen, kartoitusten, valmiussuunnitelmien, hävittämissuunnitelmien ja toimenpiteisiin myönnettävän unionin yhteisrahoituksen osalta. (21) Karanteenituhoojat, joita esiintyy unionin alueella muttei kyseisen alueen tietyissä, ’suoja-alueiksi’ nimetyissä osissa ja joiden esiintymisellä olisi kohtuuttomia taloudellisia, yhteiskunnallisia tai ympäristöön liittyviä vaikutuksia ainoastaan kyseisillä suoja-alueilla, olisi nimenomaisesti tunnistettava ja luetteloitava ’suoja-aluekaranteenituhoojina’. Suoja-aluekaranteenituhoojien tuominen asianomaisille suoja-alueille, siirtäminen niillä ja levittäminen niille olisi kiellettävä. (22) Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat suoja-alueiden vahvistamista, muuttamista tai vahvistamisen peruuttamista, suoja-alueiden kartoitusvelvoitteita sekä toimia, jotka on toteutettava, jos suoja-aluekaranteenituhoojia havaitaan esiintyvän asianomaisilla suoja-alueilla. Jos suoja-aluekaranteenituhoojaa havaitaan esiintyvän asianomaisella suoja-alueella, olisi sovellettava tiukkoja sääntöjä kyseisten suoja-alueiden muuttamiseksi ja peruuttamiseksi. (23) Tuhoojasta, joka ei ole unionikaranteenituhooja, olisi käytettävä nimitystä ’unionilaaduntuhooja’, jos kyseinen tuhooja kulkeutuu lähinnä tiettyjen istutettaviksi tarkoitettujen kasvien välityksellä, sen esiintymisellä kyseisissä istutettaviksi tarkoitetuissa kasveissa on kyseisten kasvien käyttötarkoituksen kannalta kohtuuton taloudellinen vaikutus ja se on luetteloitu unionilaaduntuhoojaksi. Tällaisten tuhoojien esiintymisen rajoittamiseksi niiden tuominen unionin alueelle ja siirtäminen unionin alueella kyseisissä istutettaviksi tarkoitetuissa kasveissa on kielletty, ellei kyseisessä luettelossa toisin vahvisteta. (24) Tietyt kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat aiheuttavat kasvinterveydelle riskin, joka ei ole hyväksyttävissä, sillä ne saattavat kantaa unionikaranteenituhoojaa. Joidenkin näistä osalta on saatavilla hyväksyttäviä riskinhallintatoimenpiteitä, muttei kaikkien. Hyväksyttävien riskinhallintatoimenpiteiden saatavuuden mukaan niiden tuominen unionin alueelle ja siirtäminen unionin alueella olisi joko kiellettävä tai niihin olisi sovellettava erityisiä vaatimuksia. Kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat olisi luetteloitava. (25) Olisi säädettävä kieltoja tai erityisvaatimuksia koskevista poikkeuksista, jotka koskevat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontia unionin alueelle. Komissiolle olisi siirrettävä valta tunnustaa, että tietyt kolmansien maiden toimenpiteet vastaavat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirtoja unionin alueella koskevia vaatimuksia. (26) Kyseisiä kieltoja tai vaatimuksia ei pitäisi soveltaa pieniin määriin kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita, jotka ovat muita kuin istutettaviksi tarkoitettuja kasveja ja tarkoitettu muihin kuin kaupallisiin ja ammatillisiin tarkoituksiin, eikä kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontiin raja-alueille ja siirtoihin raja-alueilla. Niitä ei pitäisi myöskään soveltaa kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontiin unionin alueelle ja siirtoihin unionin alueella tieteellisiä tarkoituksia, tutkimuksia, lajikevalintaa, jalostusta ja näyttelyjä varten. Olisi vahvistettava asianmukaiset suojatoimenpiteet, ja asiasta olisi tiedotettava niille tahoille, joita asia koskee. (27) Tuontia unionin alueelle ja siirtoja unionin alueella koskevista unionin säännöistä olisi vahvistettava kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden kauttakuljetusta koskeva poikkeus. (28) Sellaisilla istutettaviksi tarkoitetuilla kasveilla käytävään kansainväliseen kauppaan, joista on vain rajallisesti kasvinterveydellisiä kokemusta, voi liittyä vakavia riskejä sellaisten karanteenituhoojien asettumisesta, joita koskevia toimenpiteitä ei ole hyväksytty tämän asetuksen nojalla. Jotta voidaan varmistaa nopeat ja tehokkaat toimet sellaisten vastikään havaittujen riskien torjumiseksi, jotka liittyvät istutettaviksi tarkoitettuihin kasveihin, joihin ei sovelleta pysyviä vaatimuksia tai kieltoja mutta jotka voivat täyttää tällaisten pysyvien toimenpiteiden soveltamisen edellytykset, komissiolla olisi oltava mahdollisuus hyväksyä väliaikaisia toimenpiteitä ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. (29) On tarpeen asettaa unionin alueella voimassa olevia kieltoja ja erityisiä vaatimuksia vastaavia kieltoja ja erityisiä vaatimuksia, jotka koskevat sellaisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontia suoja-alueille ja siirtoja suoja-alueilla, jotka saattavat kantaa asianomaista suoja-aluekaranteenituhoojaa ja aiheuttaa siten kasvinterveydelle riskin, joka ei ole hyväksyttävissä. (30) Olisi vahvistettava yleiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvoja sekä kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden pakkausmateriaalia, sen varmistamiseksi, että ne ovat vapaita karanteenituhoojista. (31) Jäsenvaltioiden olisi nimettävä karanteeniasemat. Olisi vahvistettava vaatimuksia, jotka koskevat kyseisten karanteeniasemien nimeämistä, toimintaa ja valvontaa sekä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden luovuttamista kyseisiltä asemilta. Jos kyseisiin vaatimuksiin sisältyy luettelojen laatiminen kyseisille asemille tulevasta henkilöstöstä ja vierailijoista, tämä saattaa rajoittaa perusoikeuskirjan 8 artiklaa (henkilötietojen suoja). Rajoitus olisi kuitenkin välttämätön ja oikeasuhteinen tämän asetuksen yleistä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi. (32) Jos unionin kolmannen maan kanssa tekemässä kahdenvälisessä sopimuksessa tai kolmannen maan lainsäädännössä niin vaaditaan, unionin alueelta kyseiseen kolmanteen maahan siirrettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden on oltava kyseisten sääntöjen mukaisia. (33) Jos unionin alueelta kolmanteen maahan siirrettyihin kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin ei sovelleta unionin kolmannen maan kanssa tekemää kahdenvälistä kasvinsuojelusopimusta eikä kolmannen maan kasvinsuojelulainsäädäntöä, kolmansille maille olisi tarjottava suojaa unionikaranteenituhoojia vastaan niiden tunnustetun haitallisen luonteen vuoksi, paitsi jos unionikaranteenituhoojan tiedetään virallisesti esiintyvän asianomaisessa kolmannessa maassa eikä se ole virallisessa valvonnassa tai jos voidaan kohtuudella olettaa, että kyseinen unionikaranteenituhooja ei täytä kriteerejä, joiden perusteella se voitaisiin määritellä karanteenituhoojaksi asianomaisessa kolmannessa maassa. (34) Tämän asetuksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi tämän asetuksen velvoitteiden alaiset ammattimaiset toimijat olisi rekisteröitävä jäsenvaltioiden perustamiin rekistereihin. Hallinnollisen rasitteen pienentämiseksi kyseisten rekisterien olisi sisällettävä myös ….. annetun asetuksen (EU) N:o …/….[15] [Office of Publications to insert number, title and, in a footnote, the OJ reference for the Regulation on plant reproductive material] soveltamisalaan kuuluvat ammattimaiset toimijat. (35) Useammassa kuin yhdessä toimitilassa toimiville ammattimaisille toimijoille olisi annettava mahdollisuus rekisteröityä erikseen kummankin toimitilan osalta. (36) Karanteenituhoojan aiheuttaman saastunnan lähteiden havaitsemisen helpottamiseksi on aiheellista vaatia, että ammattimaiset toimijat pitävät kirjaa ammattimaisten toimijoiden niille toimittamista ja niiden muille ammattimaisille toimijoille toimittamista kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista. Kun otetaan huomioon joidenkin karanteenituhoojien latenssiaika ja saastunnan lähteen toteamiseen kuluva aika, asiakirjat olisi säilytettävä kolmen vuoden ajan. (37) Ammattimaisilla toimijoilla olisi myös oltava käytössään järjestelmät ja menettelyt, joiden avulla ne voivat selvittää kasviensa, kasvituotteidensa ja muiden tavaroidensa siirrot omissa toimitiloissaan. (38) Tuotaessa tiettyjä kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita kolmansista maista unionin alueelle ja suoja-alueille olisi vaadittava kasvinterveystodistus. Kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat olisi selvyyden vuoksi luetteloitava. (39) Kasvinterveystodistusten olisi oltava kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen vaatimusten mukaisia ja todennettava, että tämän asetuksen nojalla vahvistettuja vaatimuksia ja toimenpiteitä noudatetaan. Kasvinterveystodistusten uskottavuuden varmistamiseksi olisi vahvistettava niiden voimassaoloa ja peruuttamista koskevia sääntöjä. (40) Tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirrot unionin alueella, tuonti suoja-alueille ja siirrot suoja-alueilla olisi sallittava ainoastaan, jos niiden mukana seuraa kasvipassi, joka todentaa, että tämän asetuksen nojalla vahvistettuja vaatimuksia ja toimenpiteitä noudatetaan. Kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat olisi selvyyden vuoksi luetteloitava. (41) Kasvipasseja ei pitäisi vaatia loppukäyttäjille tarkoitettujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta. (42) Kasvipassien uskottavuuden varmistamiseksi olisi vahvistettava niiden sisältöä koskevia sääntöjä. (43) Kasvipassin myöntäjän olisi yleensä oltava ammattimainen toimija. Jos ammattimaisilla toimijoilla ei ole resursseja myöntää kasvipasseja, olisi oltava mahdollista, että toimivaltaiset viranomaiset myöntävät kasvipasseja niiden pyynnöstä. (44) Olisi vahvistettava sääntöjä, jotka koskevat kasvipassien myöntämistä, myöntämisen edellyttämiä tarkastuksia, luvan antamista kasvipasseja myöntäville ammattimaisille toimijoille ja kyseisten toimijoiden valvontaa, ammattimaisten toimijoiden velvollisuuksia ja kyseisen luvan peruuttamista. (45) Ammattimaisille toimijoille aiheutuvan rasitteen pienentämiseksi kasvipassien myöntämiseksi suoritettavat tarkastukset olisi tarvittaessa yhdistettävä asetuksen (EU) N:o …/…. [Office of Publication to insert number of Regulation on plant reproductive material law] nojalla vaadittuihin tarkastuksiin. (46) Luvan saaneilla toimijoilla olisi oltava tarvittava tietämys tuhoojista. (47) Tietyt toimijat saattavat haluta laatia kasvinterveyden riskinhallintasuunnitelman, joka takaa ja osoittaa niiden pätevyyden ja tietoisuuden kasvinsuojelun kannalta kriittisistä kohdista ammattitoiminnassaan ja joka oikeuttaa erityisiin valvontajärjestelyihin toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Olisi vahvistettava kyseisten suunnitelmien sisältöä koskevia unionin sääntöjä. (48) On aiheellista säätää kasvipassien ja kasvinterveystodistusten korvaamisesta. (49) Tilanteissa, joissa unionin sääntöjä ei noudateta, kasvipassit olisi poistettava, mitätöitävä ja jäljitettävyyssyistä säilytettävä. (50) FAO:n kansainvälinen kasvinsuojelutoimenpidestandardi (ISPM) nro 15 edellyttää, että puinen pakkausmateriaali merkitään erityisellä merkillä, jonka asianmukaisesti luvan saaneet ja valvotut ammattimaiset toimijat tekevät. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava kyseisen merkin malli ja sisältö sekä luvan antaminen kyseisen merkin unionin alueella tekeville ammattimaisille toimijoille ja kyseisten toimijoiden valvonta. (51) Jos kolmas maa niin vaatii, asianomaiset kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat olisi siirrettävä unionin alueelta kyseiseen kolmanteen maahan vientiä tai jälleenvientiä koskevan kasvinterveystodistuksen kanssa. Ottaen huomioon kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen asiaa koskevat määräykset toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava kyseiset todistukset noudattaen kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa vahvistettujen vientiä ja jälleenvientiä koskevien mallitodistusten sisältöä. (52) Jos kasvi, kasvituote tai muu tavara siirretään useamman kuin yhden jäsenvaltion kautta ennen sen vientiä kolmanteen maahan, on tärkeää, että se jäsenvaltio, jossa kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat on tuotettu tai jalostettu, vaihtaa tietoja sen jäsenvaltion kanssa, joka antaa kasvinterveystodistuksen vientiä varten. Tämä tietojenvaihto on tärkeää, jotta voidaan todentaa kolmannen maan vaatimusten noudattaminen. Sen vuoksi olisi vahvistettava yhdenmukaistettu ’vientiä edeltävä todistus’, jotta varmistetaan kyseisten tietojen vaihtaminen yhdenmukaisella tavalla. (53) Komission olisi perustettava sähköinen järjestelmä tämän asetuksen mukaisesti vaadittuja ilmoituksia varten. (54) Sen varmistamiseksi, että tieteellisissä tarkoituksissa, tutkimuksissa, lajikevalinnassa, jalostuksessa ja näyttelyissä käytettäviä unionikaranteenituhoojia koskevat poikkeukset pannaan täytäntöön tavalla, joka ei aiheuta kasvinterveysriskiä unionin alueella tai sen osissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat jäsenvaltioiden ja komission välistä tietojenvaihtoa kyseisten tuhoojien tuomisesta unionin alueelle ja siirroista unionin alueella, niiden arvioinneista ja luvanannosta, säännösten noudattamisen valvonnasta, toimista sääntöjen noudattamatta jättämisen tapauksessa ja siitä ilmoittamisesta. (55) Ilmoitusjärjestelmän tehokkuuden takaamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat velvollisuutta ilmoittaa tiettyjen unionikaranteenituhoojien epäillystä esiintymisestä, jota ei ole vielä virallisesti vahvistettu. (56) Tieteen ja tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi tuhoojien esiintymistä koskevissa kartoituksissa komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joilla muutetaan tai täydennetään monivuotisten kartoitusohjelmien kattamia tekijöitä. (57) Simulaatioharjoitusten tehokkuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joilla vahvistetaan simulaatioharjoitusten tiheys, sisältö, muoto ja muut niitä koskevat seikat. (58) Sen varmistamiseksi, että suoja-alueet perustetaan ja toimivat luotettavalla tavalla, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat suoja-alueiden vahvistamiseksi suoritettavia kartoituksia ja sitä, ovatko suoja-alueet niitä koskevien vaatimusten mukaisia. (59) Jotta varmistetaan kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirtoja raja-alueille ja raja-alueilla koskevien vapautusten oikeasuhteinen ja rajoitettu soveltaminen, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat kolmannen maan raja-alueiden ja jäsenvaltion raja-alueiden suurinta sallittua leveyttä, asianomaisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden suurinta sallittua siirtoetäisyyttä kolmannen maan raja-alueilla ja jäsenvaltion raja-alueilla sekä menettelyjä, joilla kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontiin jäsenvaltion raja-alueille ja siirtoihin niillä annetaan lupa. (60) Kasvinterveysriskien välttämiseksi kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden kuljetuksen aikana komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joissa vahvistetaan sen vakuutuksen sisältö, joka koskee kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden kuljettamista unionin alueen kautta kolmanteen maahan siirtoa varten. (61) Sen varmistamiseksi, että ammattimaisten toimijoiden rekisteröinti on oikeasuhteinen kasvinterveydelle aiheutuvan riskin hallitsemista koskevaan tavoitteeseen nähden, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joissa vahvistetaan niiden ammattimaisten toimijoiden luokat, jotka vapautetaan velvoitteesta rekisteröityä rekisteriin, ja vapautusta koskevat edellytykset. (62) Jotta varmistetaan niiden kolmansien maiden kasvien terveystodistusten uskottavuus, jotka eivät ole osapuolina kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joilla täydennetään asianomaisista kolmansista maista tulevien kasvinterveystodistusten hyväksymisen edellytyksiä. (63) Jotta voitaisiin minimoida unionin alueella siirrettävien kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden aiheuttama riski, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joissa vahvistetaan enimmäismäärät niille tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden pienille määrille, joita koskee vapautus kasvipassista. (64) Kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille kasvipassien myöntämiseksi suoritettujen tarkastusten luotettavuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat silmämääräisiä tarkastuksia, näytteenottoa ja testausta sekä sertifiointijärjestelmien käyttöä. (65) Kasvipassien uskottavuuden lisäämiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joissa vahvistetaan pätevyysvaatimukset, jotka ammattimaisten toimijoiden on täytettävä, jotta niille voidaan antaa lupa myöntää kasvipasseja. (66) Kasvinterveyden riskinhallintasuunnitelman soveltamisalan ja hyödyllisyyden lisäämiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joilla täydennetään tai muutetaan tällaisen suunnitelman piiriin kuuluvia seikkoja. (67) Kansainvälisten standardien kehityksen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat erityisluonteisten hyödykkeiden, muiden kuin puisen pakkausmateriaalin, todennuksia, mikä edellyttää erityisen todennuksen esittämistä siitä, että tämän asetuksen sääntöjä noudatetaan. (68) Virallisten todennusten ja vientiä edeltävien todistusten hyödyllisyyden ja luotettavuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat virallisten todennusten sisältöä, luvan antamista kyseisiä todennuksia myöntäville ammattimaisille toimijoille ja kyseisten toimijoiden valvontaa sekä vientiä edeltävän todistuksen sisältöä. (69) Tekniikan ja tieteen kehitykseen mukautumiseksi ja Eurooppa-neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 6 kohdan nojalla tekemään päätökseen mukautumiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteiden muuttamista. (70) On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle samanaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (71) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta, jotta voidaan varmistaa yhtenäiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanolle seuraavien osalta: unionikaranteenituhoojien luettelon vahvistaminen; prioriteettituhoojien luettelon vahvistaminen; tiettyjen unionikaranteenituhoojien torjuntatoimenpiteiden vahvistaminen; väliaikaisten toimenpiteiden vahvistaminen väliaikaisesti unionikaranteenituhoojiksi määriteltyjen tuhoojien aiheuttamien kasvinterveysriskien osalta; direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti vahvistettujen suoja-alueiden vahvistaminen ja asianomaisten suoja-aluekaranteenituhoojien luettelon vahvistaminen; suoja-alueiden muuttaminen tai suoja-alueeksi vahvistamisen peruuttaminen; kyseisten suoja-alueiden luettelon muuttaminen; unionilaaduntuhoojien ja asianomaisten istutettaviksi tarkoitettujen kasvien luettelointi; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelointi, joiden tuonti unionin alueelle ja siirrot unionin alueella on kiellettävä, sekä asianomaiset kolmannet maat; kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden sekä niiden tuontia ja siirtoja unionin alueella koskevien vaatimusten luettelointi; kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden siirtoja unionin alueella koskevia vaatimuksia vastaavien kolmansien maiden vaatimusten vahvistaminen; tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontia jäsenvaltioiden raja-alueille koskevien erityisten edellytysten tai toimenpiteiden vahvistaminen; kolmansista maista tulevien istutettaviksi tarkoitettujen kasvien tuontia unionin alueelle ja siirtoja unionin alueella koskevien väliaikaisten toimenpiteiden hyväksyminen; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelointi, joiden tuonti tietyille suoja-alueille ja siirrot niillä on kiellettävä; kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontia tietyille suoja-alueille ja siirtoja niillä koskevien vaatimusten luettelointi; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelointi, sekä asianomaiset alkuperä- tai lähetysmaana olevat kolmannet maat, joiden osalta vaaditaan kasvinterveystodistus unionin alueelle tuontia varten; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelointi, ja asianomaiset alkuperä- tai lähetysmaana olevat kolmannet maat, joiden osalta vaaditaan kasvinterveystodistus kyseisistä kolmansista maista tietyille suoja-alueille tuontia varten; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelointi, joiden osalta vaaditaan kasvipassi unionin alueella tapahtuvia siirtoja varten; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelointi, joiden osalta vaaditaan kasvipassi tietyille suoja-alueille tuontia varten; ja kasvipassin ulkoasun vahvistaminen. Edellä mainittuja valtuuksia olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[16] mukaisesti. (72) Neuvoa-antavaa menettelyä olisi käytettävä seuraavia varten: unionikaranteenituhoojien ensimmäisen luettelon hyväksyminen, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä I olevassa A osassa ja kyseisen direktiivin liitteessä II olevan A osan I jaksossa luetteloidut tuhoojat; tuhoojan tieteellisen nimen muuttaminen, jos tällainen muutos on perusteltu tieteellisen tietämyksen kehityksen perusteella; suoja-alueiden ja asianomaisten suoja-aluekaranteenituhoojien ensimmäisen luettelon hyväksyminen, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tunnustetut suoja-alueet ja direktiivin 2000/29/EY liitteessä I olevassa B osassa ja liitteessä II olevassa B osassa luetteloidut suoja-aluekaranteenituhoojat; suoja-alueiden muuttaminen ja suoja-alueeksi vahvistamisen peruuttaminen; unionilaaduntuhoojien ensimmäisen luettelon hyväksyminen, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia tietyissä siementen ja lisäysaineiston tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevissa direktiiveissä luetteloidut tuhoojat; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden tuominen unionin alueelle ja siirrot unionin alueella on kiellettävä, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä III olevassa A osassa vahvistetut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, sekä asianomaiset kiellot ja kolmannet maat, sekä niiden yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodit; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden tuomiseen unionin alueelle ja siirtoihin unionin alueella on sovellettava erityisiä vaatimuksia, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä IV olevassa A osassa vahvistetut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, sekä asianomaiset kiellot ja kolmannet maat, sekä niiden yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodit; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden tuonti tietyille suoja-alueille on kiellettävä, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä III olevassa B osassa vahvistetut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, sekä asianomaiset kiellot ja kolmannet maat, sekä niiden yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodit; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden tuomiseen tietyille suoja-alueille ja siirtoihin niillä on sovellettava erityisiä vaatimuksia, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä IV olevassa B osassa vahvistetut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat sekä vaatimukset sekä niiden yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodit; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden sekä asianomaisten alkuperä- tai lähetysmaana olevien kolmansien maiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden osalta vaaditaan kasvinterveystodistus unioniin tuontia varten, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä V olevan B osan I kohdassa luetteloidut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden sekä asianomaisten alkuperä- tai lähetysmaana olevien kolmansien maiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden osalta vaaditaan kasvinterveystodistus tietyille suoja-alueille tuontia varten, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä V olevan B osan II kohdassa luetteloidut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden osalta vaaditaan kasvipassi unionin alueella siirtoja varten, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä V olevan A osan I kohdassa luetteloidut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat; ja niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ensimmäisen luettelon hyväksyminen, joiden osalta vaaditaan kasvipassi tietyille suoja-alueille tuontia varten, koska kyseisen ensimmäisen luettelon olisi sisällettävä pelkästään ja ilman mitään muutoksia direktiivin 2000/29/EY liitteessä V olevan A osan II kohdassa luetteloidut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat. (73) Neilikkakääriäisten torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/647/ETY[17] ja hirmukilpikirvan torjunnasta 8 päivänä joulukuuta 1969 annetussa neuvoston direktiivissä 69/466/ETY[18] vahvistetaan toimenpiteistä kyseisten tuhoojien torjumiseksi. Kyseisten direktiivien voimaantulon jälkeen asianomaiset tuhoojat ovat levinneet laajalti koko unionin alueella, joten niiden leviämisen estäminen ei enää ole mahdollista. Kyseiset direktiivit olisi sen vuoksi kumottava. (74) Perunasyövän torjunnasta 8 päivänä joulukuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi 69/464/ETY[19], perunan vaalean rengasmädän torjunnasta 4 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/85/ETY[20], Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al. -kasvintuhoojan torjunnasta 20 päivänä heinäkuuta 1998 annettu neuvoston direktiivi 98/57/EY[21] ja peruna-ankeroisten torjunnasta ja direktiivin 69/465/ETY kumoamisesta 11 päivänä kesäkuuta 2007 annettu neuvoston direktiivi 2007/33/EY[22] olisi kumottava, koska olisi hyväksyttyä kyseisiä tuhoojia koskevia uusia toimenpiteitä tämän asetuksen säännösten mukaisesti. Koska kyseisten uusien toimenpiteiden hyväksymiseen tarvitaan aikaa ja resursseja, kyseiset säädökset olisi kumottava vuoteen 2021 mennessä. (75) … annetussa asetuksessa (EU) N:o …/2013[23] [Office of Publications, please insert number and title of Regulation laying down provisions for the management of expenditure relating to the food chain, animal health and animal welfare, and relating to plant health and plant reproductive materialand, in the footnote, the reference to the Official Journal] vahvistetaan, että tuhoojien torjuntatoimenpiteisiin myönnettävien avustusten on koskettava tiettyjä direktiivin 2000/29/EY liitteissä luetteloituja tuhoojia sekä tiettyjä tuhoojia, joita ei ole luetteloitu kyseisissä liitteissä mutta joihin sovelletaan väliaikaisia unionin toimenpiteitä. Tällä asetuksella perustetaan prioriteettituhoojien luokka. On aiheellista, että tiettyihin jäsenvaltioiden toteuttamiin, prioriteettituhoojia koskeviin toimenpiteisiin voidaan myöntää unionin avustusta, mukaan lukien ammattimaisille toimijoille maksetut korvaukset niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden arvosta, jotka on tuhottava tässä asetuksessa vahvistettujen hävittämistoimenpiteiden nojalla. Sen vuoksi asetusta (EU) N:o XXX/2013 olisi muutettava. (76) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli kasvintuhoojien vastaisia suojatoimenpiteitä koskevan yhdenmukaisen lähestymistavan varmistamista, vaan se voidaan ehdotetun toiminnan vaikutusten, monimutkaisuuden sekä rajatylittävän ja kansainvälisen luonteen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, (77) Tämä asetus ei aiheuta suhteetonta hallinnollista rasitetta tai taloudellisia vaikutuksia pienille ja keskisuurille yrityksille. Pienten ja keskisuurten yritysten erityistilanne on otettu mahdollisuuksien mukaan huomioon tässä asetuksessa sidosryhmien kuulemisen perusteella. Mahdollista yleistä vapautusta mikroyrityksille, joita suurin osa yrityksistä on, ei ole harkittu, koska yleispoliittisena tavoitteena on kasvinterveyden suojeleminen. (78) Tässä asetuksessa noudatetaan kansainvälistä kasvinsuojeluyleissopimusta ja sopimusta terveys- ja kasvinsuojelutoimien soveltamisesta (SPS-sopimus) sekä niissä vahvistettuja suuntaviivoja. (79) Tässä asetuksessa otetaan huomioon perusoikeudet ja periaatteet, jotka tunnustetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, erityisesti yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen, omistusoikeus, henkilötietojen suoja, elinkeinovapaus ja taiteen ja tutkimuksen vapaus. Jäsenvaltioiden olisi sovellettava tätä asetusta näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku Kohde, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt siitä, miten määritellään kasveille tai kasvituotteille haitallisten taudinaiheuttajien, eläinten tai loiskasvien minkä tahansa lajin, kannan tai biotyypin, jäljempänä ’tuhoojat’, aiheuttamat riskit kasvinterveydelle ja toimenpiteet kyseisten riskien pienentämiseksi hyväksyttävälle tasolle. 2. Tätä asetusta sovellettaessa viittauksia kolmansiin maihin on pidettävä viittauksina liitteessä I luetteloituihin kolmansiin maihin ja alueisiin. Tätä asetusta sovellettaessa viittauksia unionin alueeseen on pidettävä viittauksina unionin alueeseen ilman liitteessä I mainittuja alueita. Siirretään komissiolle 98 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitettä I sen varmistamiseksi, että tämän asetuksen soveltamisala rajoittuu unionin alueen Euroopassa sijaitsevaan osaan. Muutos on jompikumpi seuraavista: a) liitteeseen I lisätään yksi tai useampi perussopimuksen 355 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu alue; b) liitteestä I poistetaan yksi tai useampi perussopimuksen 355 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu alue. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1) ’kasveilla’ eläviä kasveja ja seuraavia eläviä kasvinosia: a) siemenet kasvitieteellisessä merkityksessä, eli ainoastaan ne siemenet, jotka on tarkoitettu kylvettäväksi; b) hedelmät kasvitieteellisessä merkityksessä; c) vihannekset; d) juurimukulat, varsimukulat, sipulit, juurakot, juuret, perusrungot, juurirönsyt; e) versot, varret, rönsyt; f) leikkokukat, g) oksat, joissa on tallella lehdet tai neulaset; h) kaadetut puut, joissa on tallella lehdet tai neulaset; i) lehdet, lehvistö; j) kasvikudosviljelmät, mukaan lukien soluviljelmät, ituplasma, kasvupistesolukko, kimeeriset kloonit, mikrolisäysaineisto; k) elävä siitepöly; l) silmut, silmulliset oksat, pistokkaat, varttamisoksat, vartteet. 2) ’kasvituotteilla’ jalostamattomia tai yksinkertaisesti valmistettuja kasviperäisiä tuotteita sikäli kuin niitä ei voida pitää kasveina. Jollei toisin säädetä, puu katsotaan ’kasvituotteeksi’ ainoastaan, jos siitä ei ole prosessoimalla poistettu kasvinterveysriskejä ja jos se täyttää yhden tai useamman seuraavista kohdista: a) siinä on jäljellä kokonaan tai osittain sen luonnollinen pyöreä pinta kuorellisena tai kuorettomana; b) siinä ei ole jäljellä puun luonnollista pyöreää pintaa sahauksen, leikkaamisen tai halkaisun jäljiltä; c) se on lastuina, puupartikkeleina, sahanpuruna, puujätteenä, kutteripuruna tai hakkeena, ja sitä ei ole jalostettu prosessissa, jossa käytetään liimaa, lämpöä tai painetta tai niiden yhdistelmää pellettien, brikettien, lastulevyn tai vanerin tuottamiseksi; d) sitä käytetään tai se on tarkoitettu käytettäväksi pakkausmateriaalina tai sälytyspuina riippumatta siitä, onko se tosiasiallisesti käytössä tavaroiden kuljetuksessa; 3) ’istutettaviksi tarkoitetuilla kasveilla’ kasveja, jotka voivat tuottaa kokonaisia kasveja ja jotka on tarkoitettu sitä varten ja jotka on tarkoitus istuttaa, istuttaa uudelleen tai jättää istutetuiksi; 4) ’muulla tavaralla’ mitä tahansa ainesta tai tavaraa, joka on muu kuin kasvi tai kasvituote ja joka voi kantaa tai levittää tuhoojia, mukaan lukien multa tai kasvualusta; 5) ’toimivaltaisella viranomaisella’ asetuksen (EU) N:o …/…. [Office of Publications, please insert number of Regulation on Official Controls] 2 artiklan 5 alakohdassa määriteltyä toimivaltaista viranomaista; 6) ’erällä’ yhden hyödykkeen yksikkömäärää, joka voidaan tunnistaa kasvinsuojelullisia tarkoituksia varten koostumuksensa tasalaatuisuuden ja alkuperänsä perusteella ja joka on osa yhtä lähetystä; 7) ’ammattimaisella toimijalla’ julkis- tai yksityisoikeudellista henkilöä, joka on ammattimaisesti mukana yhdessä tai useammassa seuraavista kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita koskevista toimista: a) istutus; b) kasvatus; c) tuotanto; d) tuominen unionin alueelle sekä siirtäminen unionin alueella ja sieltä pois; e) asettaminen saataville markkinoilla; 8) ’loppukäyttäjällä’ henkilöä, joka toimii tarkoituksessa, joka ei liity tämän elinkeinoon, liiketoimintaan tai ammattiin, ja joka hankkii kasveja tai kasvituotteita omaan käyttöönsä; 9) ’testillä’ muuta kuin silmämääräistä virallista tarkastusta tuhoojien esiintymisen määrittämiseksi tai tuhoojien tunnistamiseksi; 10) ’käsittelyllä’ menettelyä, jolla tuhoojat tapetaan, inaktivoidaan tai poistetaan tai jolla niistä tehdään lisääntymiskyvyttömiä tai elinvoimaltaan heikentyneitä. II luku Karanteenituhoojat 1 jakso KARANTEENITUHOOJAT 3 artikla Karanteenituhoojan määritelmä Tuhoojasta käytetään tietyn määritellyn alueen suhteen nimitystä ’karanteenituhooja’, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset: a) sen tunnistetiedot on vahvistettu liitteessä II olevan 1 jakson 1 kohdan mukaisesti; b) sitä ei esiinny kyseisellä alueella liitteessä II olevan 1 jakson 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla tai sitä esiintyy ainoastaan rajallisesti kyseisellä alueella liitteessä II olevan 1 jakson 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetulla tavalla; c) se pystyy kulkeutumaan kyseiselle alueelle, säilymään kyseisellä alueella pitkän aikaa sinne kulkeutumisensa jälkeen, jäljempänä ’asettuminen’, ja leviämään kyseisellä alueella tai, jos sitä esiintyy kyseisellä alueella, niissä kyseisen alueen osissa, joissa sitä esiintyy rajallisesti liitteessä II olevan 1 jakson 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla; d) sen kulkeutumisella, asettumisella ja leviämisellä olisi liitteessä II olevan 1 jakson 4 kohdassa tarkoitettuja kohtuuttomia taloudellisia, ympäristöllisiä tai yhteiskunnallisia vaikutuksia kyseisellä alueella tai, jos sitä esiintyy kyseisellä alueella, niissä kyseisen alueen osissa, joissa sitä esiintyy rajallisesti; ja e) saatavilla on käyttökelpoisia ja tehokkaita toimenpiteitä, joilla ehkäistään kyseisen tuhoojan kulkeutuminen tai asettuminen kyseiselle alueelle tai leviäminen kyseisellä alueella ja lievennetään sen kasvinterveydellisiä riskejä ja vaikutuksia. 2 jakso Unionikaranteenituhoojat 4 artikla Unionikaranteenituhoojan määritelmä Karanteenituhoojasta käytetään nimitystä ’unionikaranteenituhooja’, jos 3 artiklan johdantokappaleessa tarkoitettu määritelty alue on unionin alue ja jos kyseinen tuhooja sisältyy 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun luetteloon. 5 artikla Unionikaranteenituhoojien tuonti- ja siirtokielto 1. Unionikaranteenituhoojaa ei saa tuoda unionin alueelle eikä siirtää unionin alueella. Tarkoituksellisesti ei saa ryhtyä toimiin, jotka voivat osaltaan vaikuttaa unionikaranteenituhoojan kulkeutumiseen ja asettumiseen unionin alueelle ja sen leviämiseen unionin alueella. 2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä luettelon tuhoojista, jotka täyttävät 3 artiklan b, c ja d alakohdassa tarkoitetut edellytykset unionin alueen osalta, jäljempänä ’unionikaranteenituhoojien luettelo’. Luetteloon on sisällytettävä direktiivin 2000/29/EY liitteessä I olevassa A osassa ja kyseisen direktiivin liitteessä II olevan A osan I jaksossa luetteloidut tuhoojat. Tuhoojat, jotka ovat kotoperäisiä jossakin unionin alueen osassa joko luonnollisesti tai siksi, että ne on tuotu unionin alueelle sen ulkopuolelta, on merkittävä kyseiseen luetteloon tuhoojina, joita tiedetään esiintyvän unionin alueella. Tuhoojat, jotka eivät ole kotoperäisiä missään unionin alueen osassa, on merkittävä kyseiseen luetteloon tuhoojina, joita ei tiedetä esiintyvän unionin alueella. Kyseinen täytäntöönpanosäädös hyväksytään 99 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 3. Komissio muuttaa 2 kohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä, jos arviointi osoittaa, että kyseisessä säädöksessä luetteloimaton tuhooja täyttää 3 artiklan b, c ja d kohdassa tarkoitetut edellytykset unionin alueen osalta tai jos kyseisessä säädöksessä luetteloitu tuhooja ei enää täytä yhtä tai useampaa mainituista edellytyksistä. Ensimmäisessä tapauksessa komissio lisää kyseisen tuhoojan 2 kohdassa tarkoitettuun luetteloon, ja toisessa tapauksessa komissio poistaa kyseisen tuhoojan kyseisestä luettelosta. Komissio asettaa kyseisen arvioinnin jäsenvaltioiden saataville. Täytäntöönpanosäädökset, joilla muutetaan 2 kohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä, hyväksytään 99 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Samaa menettelyä sovelletaan 2 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen kumoamiseen tai korvaamiseen. 4. Komissio muuttaa 2 kohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä muuttamalla tuhoojan tieteellisen nimen silloin, kun tällainen muutos on perusteltu tieteellisen tietämyksen kehityksen vuoksi. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 99 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 6 artikla Prioriteettituhoojat 1. Unionikaranteenituhooja on ’prioriteettituhooja’, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset: a) se täyttää unionin alueen osalta liitteessä II olevan 1 jakson 2 kohdan a tai b alakohdassa vahvistetun edellytyksen; b) sillä voi olla erittäin vakava taloudellinen, ympäristöllinen tai yhteiskunnallinen vaikutus unionin alueella siten kuin liitteessä II olevassa 2 jaksossa esitetään; c) se on luetteloitu 2 kohdan mukaisesti. 2. Komissio vahvistaa ja muuttaa täytäntöönpanosäädöksillä prioriteettituhoojien luettelon, jäljempänä ’prioriteettituhoojien luettelo’. Jos arvioinnin tulokset osoittavat, että unionikaranteenituhooja täyttää 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset tai että tuhooja ei enää täytä yhtä tai useampaa mainituista edellytyksistä, komissio muuttaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä lisäämällä kyseisen tuhoojan luetteloon tai poistamalla sen luettelosta. Komissio asettaa kyseisen arvioinnin jäsenvaltioiden saataville. Prioriteettituhoojien määrä saa olla enintään 10 prosenttia 5 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla luetteloitujen unionikaranteenituhoojien määrästä. Jos prioriteettituhoojien lukumäärä on ylittänyt 10 prosenttia 5 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla luetteloitujen unionikaranteenituhoojien lukumäärästä, komissio muuttaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä mukauttamalla vastaavasti luettelossa olevien tuhoojien lukumäärää niillä olevien, liitteessä II olevassa 2 jaksossa esitetyn potentiaalisen taloudellisen, ympäristöllisen tai yhteiskunnallisen vaikutuksen perusteella. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 99 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, joihin liittyy vakava kasvinterveyteen kohdistuva riski, komissio hyväksyy 99 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, joilla unionikaranteenituhoojia luetteloidaan prioriteettituhoojiksi. 7 artikla Liitteessä II olevan 1 ja 2 jakson muuttaminen 1. Siirretään komissiolle 98 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitteessä II olevaa 1 jaksoa, joka koskee kriteerejä karanteenituhoojiksi määriteltävien tuhoojien tunnistamiseksi, siltä osin kuin on kyse tuhoojan tunnistetiedoista, sen esiintymisestä, sen kyvystä kulkeutua, asettua ja levitä sekä sen potentiaalisesta taloudellisesta, ympäristöllisestä ja yhteiskunnallisesta vaikutuksesta, ja ottaen huomioon teknisen ja tieteellisen tietämyksen kehityksen. 2. Siirretään komissiolle 98 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitteessä II olevaa 2 jaksoa, joka koskee kriteerejä prioriteettituhoojiksi määriteltävien unionikaranteenituhoojien tunnistamiseksi, siltä osin kuin on kyse tuhoojan potentiaalisesta taloudellisesta, ympäristöllisestä ja yhteiskunnallisesta vaikutuksesta, ja ottaen huomioon teknisen ja tieteellisen tietämyksen kehityksen. 8 artikla Tieteellisissä tarkoituksissa, tutkimuksissa, lajikevalinnassa, jalostuksessa ja näyttelyissä käytettävät unionikaranteenituhoojat 1. Poiketen siitä, mitä 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat hakemuksesta antaa luvan unionikaranteenituhoojien tuomiseen alueelleen ja niiden siirtämiseen alueellaan tieteellisiä tarkoituksia, tutkimuksia, lajikevalintaa, jalostusta tai näyttelyjä varten, jos kaikki seuraavat vaatimukset täyttyvät: a) kyseisen tuhoojan tuominen, siirtäminen ja käyttäminen eivät johda kyseisen tuhoojan asettumiseen unionin alueelle tai leviämiseen unionin alueella, jos määrätään asianmukaisista rajoituksista; b) varastotilat, joissa kyseistä tuhoojaa on tarkoitus pitää, ja 56 artiklassa tarkoitetut karanteeniasemat, joissa kyseistä tuhoojaa on tarkoitus käyttää, ovat asianmukaiset; c) sen henkilöstön tieteellinen ja tekninen pätevyys, jonka on tarkoitus suorittaa tuhoojaan liittyviä toimia, on asianmukainen. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kyseisen tuhoojan asettumisen ja leviämisen riski ottaen huomioon tuhoojan tunnistetiedot, biologia ja levittäytymistavat, suunnitellut toimet, vuorovaikutus ympäristön kanssa ja muut merkitykselliset tekijät, jotka liittyvät kyseisen tuhoojan aiheuttamiin riskeihin. Sen on arvioitava 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut varastotilat, joissa kyseistä tuhoojaa on tarkoitus pitää, sekä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu sen henkilöstön tieteellinen ja tekninen pätevyys, jonka on tarkoitus suorittaa tuhoojaan liittyviä toimia. Näiden arviointien perusteella toimivaltaisen viranomaisen on sallittava tuhoojan tuominen unionin alueelle tai sen siirrot unionin alueella, jos 1 kohdassa säädetyt vaatimukset täyttyvät. 3. Jos lupa myönnetään, sen on sisällettävä kaikki seuraavat edellytykset: a) tuhooja on pidettävä toimivaltaisten viranomaisten soveltuviksi toteamissa ja luvassa mainituissa varastotiloissa; b) tuhoojaan liittyvät toimet on suoritettava toimivaltaisen viranomaisen 56 artiklan mukaisesti nimeämällä ja luvassa mainitulla karanteeniasemalla; c) tuhoojaan liittyvät toimet on suoritettava sellaisen henkilöstön toimesta, jonka tieteellinen ja tekninen pätevyys on toimivaltaisten viranomaisten asianmukaiseksi toteama ja mainittu luvassa; d) tuhoojan mukana on oltava lupa, kun se tuodaan unionin alueelle tai kun sitä siirretään unionin alueella. 4. Lupa on rajattava määrään, joka on riittävä asianomaisia toimia varten ja joka ei saa ylittää osoitetun karanteeniaseman kapasiteettia. Luvan on sisällettävä rajoitukset, jota ovat tarpeen, jotta kyseisen unionikaranteenituhoojan asettumis- ja leviämisriskin vähentämiseksi riittävällä tavalla. 5. Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava, että 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ja 4 kohdassa tarkoitettuja rajaa ja rajoituksia noudatetaan, ja toteutettava tarvittavat toimet, jos kyseisiä edellytyksiä, kyseistä rajoitetta tai kyseisiä rajoituksia ei noudateta. Kyseinen toimi voi olla 1 kohdassa tarkoitetun luvan peruuttaminen. 6. Siirretään komissiolle 98 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat a) jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa, joka liittyy kyseisten tuhoojien tuomiseen unionin alueelle ja siirtämiseen unionin alueella; b) 2 kohdassa tarkoitettuja arviointeja ja lupaa; ja c) 5 kohdassa tarkoitettuja säännösten noudattamisen valvontaa, toimia siinä tapauksessa, ettei säännöksiä noudateta, ja niistä ilmoittamista. 9 artikla Ilmoittaminen unionikaranteenituhoojista toimivaltaisille viranomaisille 1. Kenen tahansa henkilön, joka saa tietää unionikaranteenituhoojan esiintymisestä tai jolla on syytä epäillä tällaista esiintymistä, on ilmoitettava asiasta kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselle kymmenen päivän kuluessa. 2. Jos toimivaltainen viranomainen sitä pyytää, 1 kohdassa tarkoitetun henkilön on annettava kyseiselle viranomaiselle hallussaan olevat kyseistä esiintymistä koskevat tiedot. 10 artikla Toimenpiteet epäiltäessä unionikaranteenituhoojan esiintymistä Jos toimivaltainen viranomainen epäilee unionikaranteenituhoojan esiintyvän asianomaisen jäsenvaltion alueen sellaisessa osassa, jossa tuhoojaa ei tiedetä esiintyneen aikaisemmin, sen on välittömästi toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla vahvistetaan virallisesti, esiintyykö kyseistä tuhoojaa vai ei. 11 artikla Ilmoittaminen unionikaranteenituhoojista komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1. Jäsenvaltion on ilmoitettava 97 artiklassa tarkoitetun sähköisen ilmoitusjärjestelmän välityksellä komissiolle ja muille jäsenvaltioille, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy: a) sen toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut asetuksen (EU) N:o …/…. [Office of Publications, please insert the number of the Regulation on Official Controls] 36 artiklassa tarkoitetun virallisen laboratorion diagnoosin, jossa vahvistetaan, jäljempänä ’vahvistaa virallisesti’, sellaisen unionikaranteenituhoojan esiintyminen sen alueella, jota ei tiedetä esiintyneen kyseisessä jäsenvaltiossa; b) sen toimivaltainen viranomainen on virallisesti vahvistanut unionikaranteenituhoojan esiintymisen alueellaan, jos asianomaisen tuhoojan havaitaan esiintyvän sellaisessa osassa sen aluetta, jossa sitä ei aiemmin ole esiintynyt; c) sen toimivaltainen viranomainen on virallisesti vahvistanut unionikaranteenituhoojan esiintymisen alueellaan kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden lähetyksessä, joka on tuotu tai joka on ollut tarkoitus tuoda unionin alueelle tai jota on siirretty unionin alueella. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on toimitettava kolmen päivän kuluessa siitä, kun toimivaltainen viranomainen on virallisesti vahvistanut asianomaisen unionikaranteenituhoojan esiintymisen. 3. Siirretään komissiolle 98 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joissa säädetään, että 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitusvelvollisuudet koskevat myös tiettyjen unionikaranteenituhoojien epäiltyä esiintymistä, jota ei ole vielä virallisesti vahvistettu. Näissä delegoiduissa säädöksissä voidaan myös määrittää määräaika, jonka kuluessa kyseiset ilmoitukset on toimitettava. 12 artikla Toimivaltaisten viranomaisten unionikaranteenituhoojista ammattimaisille toimijoille antamat tiedot Jos jokin 11 artiklan 1 kohdan edellytyksistä täyttyy, asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että ammattimaisille toimijoille, joiden kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin voi kohdistua vaikutuksia, tiedotetaan välittömästi asianomaisen unionikaranteenituhoojan esiintymisestä. 13 artikla Toimivaltaisten viranomaisten prioriteettituhoojista yleisölle antamat tiedot Jos 11 artiklan a tai b alakohdan edellytykset täyttyvät prioriteettituhoojan osalta, toimivaltaisen viranomaisen on tiedotettava yleisölle toimenpiteistä, jotka asianomainen toimivaltainen viranomainen on toteuttanut tai aikoo toteuttaa ja, tapauksen mukaan, joita tietyt ammattimaiset toimijat tai muut henkilöt aikoivat toteuttaa. 14 artikla Välittömästä vaarasta ilmoittaminen 1. Jos jäsenvaltiolla on näyttöä siitä, että on olemassa välitön vaara unionikaranteenituhoojan kulkeutumisesta unionin alueelle tai sellaiseen kyseisen alueen osaan, jossa sitä ei ole vielä esiintynyt, kyseisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava kyseisestä näytöstä kirjallisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille. 2. Ammattimaisten toimijoiden on välittömästi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille kaikesta näytöstä, jota niillä voi olla unionikaranteenituhoojaan liittyvästä 1 kohdassa tarkoitetusta välittömästä vaarasta. 15 artikla Toimenpiteet, jotka ammattimaisten toimijoiden on välittömästi toteutettava 1. Jos ammattimainen toimija saa tietää, että sen valvonnassa olevissa kasveissa, kasvituotteissa tai muissa tavaroissa esiintyy unionikaranteenituhoojaa, sen on välittömästi ja asianomaiselle viranomaiselle ilmoittamisen ja sen kuulemisen jälkeen toteutettava tarvittavat kasvinsuojelutoimenpiteet kyseisen tuhoojan poistamiseksi kyseisistä kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista ja tarvittaessa omista toimitiloistaan ja kyseisen tuhoojan leviämisen ehkäisemiseksi. Kyseisen ammattimaisen toimijan on välittömästi ja asianomaiselle viranomaiselle ilmoittamisen ja sen kuulemisen jälkeen ilmoitettava asiasta niille kaupan ketjuun kuuluville henkilöille, joilta kyseiset kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat oli saatu. Toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa varmistettava, että asianomainen ammattimainen toimija vetää pois markkinoilta ne kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, joissa tuhoojaa saattaa esiintyä. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitetut kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat ovat poistuneet asianomaisen ammattimaisen toimijan valvonnasta, kyseisen ammattimaisen toimijan on välittömästi ja asianomaiselle viranomaiselle ilmoittamisen ja sen kuulemisen jälkeen ilmoitettava tuhoojan esiintymisestä niille kaupan ketjuun kuuluville henkilöille, joilta kyseiset kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat oli saatu ja joille kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat on toimitettu. 3. Toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa varmistettava, että asianomainen ammattimainen toimija vetää pois markkinoilta kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, joissa tuhoojaa voi esiintyä, ja jos kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat ovat jo saattaneet päätyä loppukäyttäjälle, pyytää asianomaisia loppukäyttäjiä palauttamaan ne. 4. Sovellettaessa 1 tai 2 kohtaa asianomaisen ammattimaisen toimijan on annettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki tiedot, jotka ovat yleisön kannalta merkityksellisiä. Viranomaisen on tarvittaessa ilmoitettava yleisölle toimista, jotka on toteutettava niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta, joissa asianomaista tuhoojaa saattaa esiintyä. 16 artikla Unionikaranteenituhoojan hävittäminen 1. Jos unionikaranteenituhoojan esiintyminen on virallisesti vahvistettu, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet poistaakseen tuhoojan kyseiseltä alueelta ja ehkäistäkseen sen leviämisen alueen ulkopuolelle, jäljempänä ’hävittää’. Nämä toimenpiteet hyväksytään toimenpiteitä ja periaatteita tuhoojariskien hallitsemiseksi koskevan liitteen IV mukaisesti. 2. Jos kyseisen unionikaranteenituhoojan esiintyminen saattaa liittyä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden siirtoihin, toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava esiintymisen lähdettä ja sitä mahdollisuutta, että tuhooja on näiden siirtojen kautta levinnyt edelleen muihin kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin. 3. Jos 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet koskevat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista unionin alueelle tai siirtämistä unionin alueella, asianomaisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. 4. Kansalaisten yksityistiloja ei vapauteta 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä eikä 2 kohdassa tarkoitetuista tutkimuksista. 17 artikla Rajoitettujen alueiden muodostaminen 1. Edellä 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun virallisen vahvistuksen jälkeen, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi perustettava alue, jolla mainitussa artiklassa tarkoitetut toimenpiteet on tarkoitus toteuttaa, jäljempänä ’rajoitettu alue’. Rajoitettu alue käsittää 2 kohdan mukaisen saastuneen alueen ja 3 kohdan mukaisen puskurialueen. 2. Saastuneeseen alueeseen kuuluvat: a) kaikki kasvit, jotka tiedetään kyseisen tuhoojan saastuttamiksi; b) kaikki kasvit, joissa on merkkejä tai oireita mahdollisesta kyseisen tuhoojan aiheuttamasta saastunnasta; c) kaikki muut kasvit, jotka todennäköisesti ovat kyseisen tuhoojan saastuttamia siksi, että ne ovat alttiita kyseiselle tuhoojalle ja sijaitsevat lähellä saastuneita kasveja, tai siksi, että niiden alkuperä, jos se on tiedossa, on sama kuin saastuneiden kasvien tai niistä kasvatettujen kasvien. 3. Puskurialueen on sijaittava saastuneen alueen vieressä ja ympäröitävä se. Sen koon on oltava asianmukainen, kun otetaan huomioon riski kyseisen tuhoojan leviämisestä saastuneen alueen ulkopuolelle luonnollisesti tai ihmisen saastuneella alueella ja sen ympäristössä suorittamien toimien seurauks