EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 26.10.2022 COM(2022) 541 final 2022/0345(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI yhdyskuntajätevesien käsittelystä (uudelleenlaadittu teksti) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2022) 541 final} - {SWD(2022) 541 final} - {SWD(2022) 544 final}



SISÄLLYSLUETTELO PERUSTELUT 2 1.EHDOTUKSEN TAUSTA2 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE5 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET7 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET13 5.LISÄTIEDOT13 PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettu direktiivi (yhdyskuntajätevesidirektiivi) hyväksyttiin vuonna 1991. Direktiivin tarkoituksena on suojella ympäristöä yhdyskuntajätevesien sekä tiettyjen teollisuudenalojen jätevesien vesistöön johtamisesta aiheutuvilta haitoilta. Jäsenvaltioita edellytetään varmistamaan, että kaikkien yli 2 000 asukkaan taajamien jätevedet kerätään ja käsitellään EU:n vähimmäisvaatimusten mukaisesti. Jäsenvaltioiden on myös nimettävä direktiivissä esitettyjen perusteiden mukaisesti ”haavoittumiselle alttiit alueet”, joilla sovelletaan tiukempia vaatimuksia ja määräaikoja. Lisäksi jäsenvaltiot raportoivat joka toinen vuosi direktiivin täytäntöönpanosta. Komissio julkaisee nämä tiedot joka toinen vuosi laadittavissa kertomuksissa. Direktiivin perusteellinen REFIT-arviointi, jäljempänä ’arviointi’, saatiin päätökseen vuonna 2019, ja siinä todettiin, että direktiivin täytäntöönpano on johtanut epäpuhtauspäästöjen merkittävään vähenemiseen. Koko EU:ssa noin 22 000 kaupungin jätevedet, joiden yhteenlasketun kuormituksen asukasvastineluku (avl) on noin 520 miljoonaa, käsitellään keskitetyissä järjestelmissä. Vaikutukset EU:n järvien, jokien ja merien laatuun ovat näkyviä ja konkreettisia. Yksi direktiivin vaikuttavuuden keskeisistä syistä on sen vaatimusten yksinkertaisuus, joka mahdollistaa suoraviivaisen täytäntöönpanon. Tällä hetkellä 98 prosenttia EU:n jätevesistä kerätään asianmukaisesti ja 92 prosenttia käsitellään asianmukaisesti, vaikka muutamilla jäsenvaltioilla on edelleen vaikeuksia noudattaa vaatimuksia täysimääräisesti. EU:n varoilla tuetaan merkittävällä tavalla jäsenvaltioita tarvittavien investointien toteuttamisessa. Vuosittain keskimäärin 2 miljardia euroa osoitetaan vesihuolto- ja sanitaatioinvestointeihin EU:ssa. Arvioinnin perusteella tämä lähestymistapa, jossa yhdistyvät täytäntöönpanon valvonta ja taloudellinen tuki, on tuottanut tulosta ja auttanut varmistamaan, että direktiivin noudattamisaste on pysynyt korkeana. Jätevesihuollon toiminnanharjoittajat ovat pääasiassa toimivaltaisten viranomaisten omistamia julkisia yrityksiä (60 %). Ne voivat olla myös toimivaltaisen viranomaisen puolesta toimivia yksityisiä yrityksiä tai yhteisyrityksiä. Ne toimivat niin kutsutuilla kytkösmarkkinoilla, sillä julkiseen verkostoon liittyneet asukkaat ja yritykset eivät pysty valitsemaan palveluntuottajaa. Sekä arviointi että kuulemisprosessi vahvisti, että ala pääasiassa mukautuu lakisääteisiin vaatimuksiin. Arvioinnissa määritettiin kolme keskeistä jäljellä olevien haasteiden kokonaisuutta, joiden perusteella määriteltiin ongelmat vaikutustenarviointia varten: 1. Yhdyskuntalähteistä edelleen ympäristöön päätyvä kuormitus: direktiivissä keskitytään kotitalousperäisiin epäpuhtauspäästöihin ja niiden keräämiseen ja käsittelyyn keskitetyissä laitoksissa. Muihin yhdyskuntaperäisiin epäpuhtauksien lähteisiin (pienemmät taajamat, joiden avl on alle 2 000, hajautetut käsittelyjärjestelmät tai sadevesien aiheuttama kuormitus) on kiinnitetty vähemmän huomiota, mutta nyt niistä on tulossa merkittävimpiä kuormituslähteitä. Joidenkin epäpuhtauksien käsittelyn raja-arvot ovat nyt vanhentuneet suhteessa tekniikan kehitykseen vuoden 1991 jälkeen, minkä lisäksi esiin on noussut uusia epäpuhtauksia, kuten mikromuovit tai mikroepäpuhtaudet, jotka voivat olla haitallisia ympäristölle tai ihmisten terveydelle jo hyvin alhaisina pitoisuuksina. 2. Direktiivin yhdenmukaistaminen Euroopan vihreän kehityksen ohjelman kanssa: direktiivin antamisen jälkeen on ilmennyt uusia yhteiskunnallisia haasteita. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa asetetaan kunnianhimoisia politiikkatavoitteita ilmastonmuutoksen torjumiseksi, kiertotalouden periaatteiden edistämiseksi EU:n taloudessa ja ympäristön tilan heikkenemisen vähentämiseksi. Jätevesialalla tarvitaan lisätoimia, jotta ala voi vähentää kasvihuonekaasupäästöjään (34,45 miljoonaa tonnia hiilidioksidia/vuosi – noin 0,86 % EU:n kokonaispäästöistä), vähentää energiankulutustaan (noin 0,8 % energian kokonaiskulutuksesta EU:ssa) ja lisätä kiertotalouden osuutta parantamalla lietteen käsittelyä (erityisesti parantamalla typen ja fosforin sekä mahdollisesti arvokkaan orgaanisen aineksen talteenottoa) ja käsitellyn veden turvallisempaa uudelleenkäyttöä. 3. Riittämätön ja epäyhdenmukainen hallinnointi: arvioinnissa ja OECD:n tutkimuksissa on käynyt ilmi, että toiminnanharjoittajien suoritustaso ja avoimuus vaihtelee suuresti. Tilintarkastustuomioistuimen laatimassa kertomuksessa todettiin myös, että ”saastuttaja maksaa” -periaatetta ei sovelleta riittävästi. Seuranta- ja raportointimenetelmiä voitaisiin parantaa merkittävästi lisäämällä digitalisaatiota. Lisäksi viimeaikainen covid-19-kriisi on osoittanut, että jätevedet ovat erittäin nopea ja luotettava kansanterveyden kannalta hyödyllisen tiedon lähde, kunhan kansanterveydestä ja yhdyskuntajätevesien käsittelystä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välinen koordinointi on toimivaa. Direktiivin tarkistaminen on yksi saasteettomuustoimintasuunnitelman tavoitteista. Tarkistamisen päätavoitteena on vastata edellä mainittuihin haasteisiin kustannustehokkaasti ja pitää direktiivi samalla mahdollisimman yksinkertaisena, jotta sen vaatimusten asianmukainen täytäntöönpano ja noudattamisen valvonta voidaan varmistaa.

• Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Yhdyskuntajätevesidirektiivin tarkistamisen odotetaan vähentävän edelleen yhdyskuntalähteistä ympäristöön päätyvää kuormitusta. Tässä mielessä se on suoraan yhteydessä ympäristönlaatunormeista annettuun direktiiviin ja pohjavesidirektiiviin sisältyvien pilaavien aineiden luetteloiden tarkistamiseen; nämä kaksi ovat vesipolitiikan puitedirektiivin ”tytärdirektiivejä”, joilla säännellään pilaavien aineiden hyväksyttäviä määriä pinta- ja pohjavesimuodostumissa. Yhdyskuntajätevesidirektiivin tarkistamisella on myönteinen vaikutus meristrategiapuitedirektiivin tuleviin tarkistuksiin ja uimavesidirektiivin tarkistamiseen . Se on myös yhteydessä teollisuuden päästödirektiivin tarkistukseen ja siihen liittyvään E-PRTR-asetuksen uudelleentarkasteluun, sillä joitakin teollisuuden päästöjä johdetaan julkisiin keräysverkostoihin. Yhdyskuntajätevesidirektiivin tarkistamiseen sisältyvät lisätoimet erityisesti lääkkeiden ja henkilökohtaisen hygienian tuotteiden käytöstä aiheutuvien mikroepäpuhtauksien vähentämiseksi edistävät kestävyyttä edistävän kemikaalistrategian ja lääkestrategian moitteetonta täytäntöönpanoa. Kiertotalouden toimintasuunnitelmassa todetaan selvästi, että yhdyskuntajätevesiala on tuotava paremmin osaksi kiertotaloutta. Tämä koskee erityisesti puhdistamolietedirektiiviä, jolla säännellään puhdistamolietteen käyttöä maataloudessa ja jolla on vaikutuksia vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n maaperästrategiassa ilmoitettuun maaperän terveyttä koskevaan ehdotukseen. Direktiivillä on suoria yhteyksiä biodiversiteettistrategiaan, sillä vesien pilaantumisen vähentämisellä on suora myönteinen vaikutus ekosysteemeihin. Kaupunkien viherryttämistoimet, kuten luonnon ennallistamista koskevasta laista johtuvat toimet, voivat paitsi luoda hyvän elinympäristön pölyttäjille, linnuille ja muille lajeille, myös auttaa suoraan hallitsemaan sadevesiä ja niihin liittyvää kuormitusta ja parantaa samalla yleistä elämänlaatua. Kaupunkialueiden vedenlaadun ja vesimäärien parempi hallinta edistää myös ilmastonmuutokseen sopeutumista. • Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Uusi geopoliittinen todellisuus edellyttää, että EU nopeuttaa merkittävästi siirtymistä puhtaaseen energiaan, jotta se voi lopettaa riippuvuutensa epäluotettavista toimittajista ja hinnoiltaan epävakaista fossiilisista polttoaineista. Direktiivin tarkistamisen odotetaan edistävän suoraan näiden tavoitteiden saavuttamista asettamalla selkeän ja mitattavissa olevan tavoitteen jätevesialan energianeutraaliudesta vuoteen 2040 mennessä, mikä vastaa myös REPowerEU-suunnitelmassa ja uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin muuttamisesta vuonna 2022 annetussa säädösehdotuksessa COM(2022)222 asetettuja tavoitteita. Mainitussa säädösehdotuksessa jätevedenpuhdistamot nimettiin jo uusiutuvan energian ydinkehittämisalueiksi. Edistyneimpien jäsenvaltioiden kokemukset osoittavat, että alan energianeutraalius voidaan saavuttaa toimenpiteillä, joilla parannetaan energiatehokkuutta ”energiatehokkuus etusijalle” -periaatteen mukaisesti, ja tuottamalla uusiutuvia energialähteitä, erityisesti lietteestä tuotettua biokaasua, jolla voidaan korvata maakaasun tuonti. Tämä tavoite vastaa täysin EU:n ilmastolakiin sisältyvää EU:n ilmastoneutraaliustavoitetta yhdessä taakanjakoasetukseen sisältyvän edellytyksen kanssa, jonka mukaan jäsenvaltioiden on vähennettävä kasvihuonekaasupäästöjään päästökauppajärjestelmän ulkopuolisilla aloilla kansallisten tavoitteiden mukaisesti. Se on myös yhdenmukainen energiatehokkuusdirektiivin uudelleenlaatimisesta jokin aika sitten annetun ehdotuksen, johon sisältyy kaikkien julkisten elinten energiankulutuksen vuotuinen 1,7 prosentin vähennystavoite, uusiutuvan energian direktiivin (RED II) tarkistamisesta vuonna 2021 annetun ehdotuksen sekä REPowerEU-suunnitelman kanssa, johon sisältyy tiukempi tavoite uusiutuvan energian osuuden kasvattamisesta 45 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä. Aloitteella voitaisiin myös edistää REPowerEU-suunnitelman tavoitetta lisätä biometaanin tuotantoa EU:ssa 35 miljardiin kuutiometriin vuonna 2030 sekä komission vuonna 2021 antamaa ehdotusta asetukseksi metaanipäästöjen vähentämisestä (COM(2021) 805) . Tämän direktiivin tarkistaminen on myös täysin linjassa Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin (CoFE) lopullisten ehdotusten kanssa, erityisesti saastumisen torjuntaa koskevien ehdotusten ja näistä varsinkin ehdotuksen 2.7 kanssa, jossa edellytetään veden lähteiden suojelemista ja jokien ja valtamerten saastumiseen puuttumista muun muassa tutkimalla ja torjumalla mikromuovipäästöjä. Lisäksi tällä ehdotuksella edistetään suoraan Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatetta 20. EU on myös sitoutunut kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelmaan ja sen kestävän kehityksen tavoitteisiin, kuten kestävän kehityksen tavoitteeseen 6, joka koskee riittävän ja yhtäläisen sanitaation ja hygienian takaamista kaikille. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE • Oikeusperusta Nykyinen yhdyskuntajätevesidirektiivi perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 192 artiklan 1 kohtaan, jonka mukaan unionin ympäristöpolitiikalla pyritään suojelun korkeaan tasoon unionin eri alueiden tilanteiden erilaisuus huomioon ottaen. Unionin ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä, ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava. Jätevesihuollon alalla toteutettavissa toimissa on näin ollen noudatettava näitä keskeisiä säännöksiä ja otettava huomioon jäsenvaltioiden kanssa jaettu toimivalta. Tämä tarkoittaa, että EU voi antaa lainsäädäntöä ainoastaan otettuaan asianmukaisesti huomioon tarpeellisuus-, toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet. • Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) EU:n toimet ovat edelleen olennaisia sen varmistamiseksi, että kaikki EU:n asukkaat voivat hyötyä jokien, järvien, pohjavesien ja merien paremmasta vedenlaadusta. Koska 60 prosenttia EU:n vesimuodostumista on valtioiden rajat ylittäviä, sama suojelun taso on tarpeen varmistaa kaikkialla ja samassa tahdissa, jotta voidaan välttää se riski, että joidenkin jäsenvaltioiden pyrkimykset vaarantuvat siksi, että toisissa jäsenvaltioissa ei tapahdu edistystä. Arvioinnissa kävi ilmi, että useimmissa jäsenvaltioissa direktiivi oli ainutlaatuinen tekijä, joka kannusti investoimaan vaadittuihin infrastruktuureihin. Arvioinnissa vahvistettiin myös, että EU:n toimilla voidaan varmistaa ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun yhtäläinen taso kaikissa jäsenvaltioissa. Yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon viimeisten 30 vuoden aikana uimavesien (jotka liittyvät matkailuun ja virkistykseen), juomaveden tuottamiseen käytettävän raakaveden ja ylipäänsä vesimuodostumien laatu on joko pysynyt ennallaan tai useissa tapauksissa parantunut. Viimeaikainen covid-19-pandemia on tuonut esiin jäsenvaltioiden keskinäisen riippuvuuden, kun on kyse virusten leviämisestä. Varmistamalla taudinaiheuttajiin liittyvien tekijöiden tehokkaan, nopean ja yhdenmukaisen jäljittämisen jätevesistä hyödytettäisiin koko EU:ta. Ilman EU:n yhdenmukaistettuja ja yhdennettyjä toimia mahdollisuudet uudentyyppisten virusten jäljittämiseen ja muiden merkityksellisten terveysmuuttujien seuraamiseen jätevesissä saatettaisiin hyödyntää vain muutamissa, todennäköisesti edistyneimmissä jäsenvaltioissa. Kaikille EU:n asukkaille olisi taattava parempi sanitaatiopalvelujen saatavuus. Lisäksi kaikille olisi taattava yhtäläinen keskeisten tietojen saatavuus (jätevesihuollon toiminnanharjoittajien taloudellisesta suorituskyvystä ja ympäristönsuojelun tasosta). Ilmastonmuutoksen seuraukset vaikuttavat kaikkiin jäsenvaltioihin ja erityisesti niiden vesioloihin. Sadeolot ovat muuttuneet, mikä yhdessä tulvien kanssa lisää käsittelemättömien sadevesien (rankkasateiden aiheuttamien ylivuotojen ja hulevesien) aiheuttamaa pilaantumisriskiä. Myös uutta huolta aiheuttavia epäpuhtauksia, kuten mikroepäpuhtauksia tai mikromuoveja, esiintyy kaikissa jäsenvaltioissa. Vastaavasti yhdyskuntalähteistä edelleen ympäristöön päätyvä kuormitus vaikuttaa vedenlaatuun kaikissa jäsenvaltioissa. Lisäksi tunnistettujen ongelmien taustatekijät ovat hyvin samankaltaisia eri jäsenvaltioissa. Arviointi osoitti myös, että EU:n standardit ovat ratkaiseva tekijä kehitettäessä maailmanlaajuisesti kilpailukykyistä EU:n vesialaa. Direktiivin antamisen jälkeen on syntynyt useita merkittäviä kansainvälisen tason johtavia toimijoita jätevesien käsittelyn alalla, ja ne vievät palvelujaan ympäri maailmaa. EU:n standardien nykyaikaistamisen esimerkiksi ottamalla käyttöön mikroepäpuhtauksia tai energiankäyttöä koskevia uusia vaatimuksia kannustaisi innovointiin ja toisi viime kädessä mittakaavaetuja. • Suhteellisuusperiaate Parhaaksi arvioitu vaihtoehto sisältää oikeasuhteisen toimenpidepaketin, joka tarjoaa kaikkien mahdollisten vaihtoehtojen joukossa parasta vastinetta rahoille (ks. tarkemmin vaikutustenarvioinnin kohta 7.1). Erityistä huomiota kiinnitettiin optimaalisen ratkaisun löytämiseen seuraavin perustein: ·kustannus- ja hyötyanalyysi (tai mikroepäpuhtauksien tapauksessa kustannustehokkuusanalyysi, koska rahallisten hyötyjen määrittämiseen ei ollut luotettavaa menetelmää): kunkin yksittäisen parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon sisältyvän toimenpiteen rahalliset hyödyt ovat järjestelmällisesti kustannuksia suuremmat kaikissa jäsenvaltioissa;

·hallinnollisen rasitteen vähentäminen ja täytäntöönpanokelpoisuus: kohdentamalla toimet rajattuun määrään laitoksia ja taajamia voidaan saavuttaa merkittäviä tuloksia keskeisten muuttujien, kuten kuormituksen vähentämisen, energiankäytön ja kasvihuonekaasupäästöjen, osalta ja samalla säilyttää hallinnollisen rasitteen oikeasuhteisuus sekä varmistaa kattava täytäntöönpanokelpoisuus. ·riskiperusteisen lähestymistavan käyttöönotto useimpien ehdotettujen toimenpiteiden osalta, mikä auttaa varmistamaan, että investointeja tehdään siellä, missä niitä tarvitaan. Kansallisille tai paikallisille viranomaisille jätettiin joustovaraa tilanteissa, joissa on tarpeen löytää paikallisesti optimaaliset ratkaisut. Tämä koskee esimerkiksi energianeutraaliustavoitteen saavuttamista tai sadevesien aiheuttaman kuormituksen vähentämistä kokonaisvaltaisten vesienhallintasuunnitelmien avulla. • Toimintatavan valinta Aloitteen tavoite voidaan parhaiten saavuttaa laatimalla uudelleen direktiivi, joka on asianmukaisin oikeudellinen väline yhdyskuntajätevesien keräämisen ja käsittelyn sääntelemiseksi, kuten REFIT-arviointi osoittaa. Direktiivi velvoittaa jäsenvaltioita saavuttamaan siinä asetetut tavoitteet ja ottamaan toimenpiteet osaksi kansallisia aineellisen oikeuden ja prosessioikeuden järjestelmiään. Lisäksi direktiivi tarjoaa jäsenvaltioille enemmän valinnanvapautta EU:n toimenpiteiden toteuttamisessa kuin asetus, koska jäsenvaltiot voivat itse valita direktiivin sisältämien toimenpiteiden toteuttamiseen parhaiten soveltuvat välineet. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET • Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Yhdyskuntajätevesidirektiivin REFIT-arviointi tehtiin vuonna 2019. Arvioinnissa yksilöityjen kolmen tärkeimmän haasteen lisäksi (ks. edellä) direktiivin vaikuttavuuden arviointi osoitti, että sen avulla on onnistuttu vähentämään säänneltyjen epäpuhtauksien yhdyskuntalähteistä (kotitalouksien/taajamien jätevesistä ja vastaavista teollisuuden päästöistä) peräisin olevaa pistekuormitusta. Käsitellyn jäteveden biokemiallinen hapenkulutus väheni 61 prosenttia, typen määrä 32 prosenttia ja fosforin määrä 44 prosenttia koko EU:ssa vuosina 1990–2014. Tämä on selvästi parantanut EU:n vesimuodostumien laatua. Johdonmukaisuuden arviointi osoitti, että direktiivi on yleisesti ottaen sisäisesti johdonmukainen. Yhdyskuntajätevesidirektiivi toimii yleisesti ottaen synergiassa muiden EU:n säädösten kanssa ja edistää voimakkaasti vesipolitiikan puitedirektiivin, uimavesidirektiivin ja juomavesidirektiivin tavoitteiden saavuttamista. Yhdyskuntajätevesidirektiivin soveltamisalaan kuuluvat toiminnot ovat joiltain osin päällekkäisiä teollisuuden päästödirektiivin kanssa. Yleisesti ottaen johdonmukaisuudessa uudempien EU:n säädösten kanssa ei ole ongelmia; sen sijaan yhdyskuntajätevesidirektiivin johdonmukaisuutta ilmasto- ja energiapolitiikan kanssa olisi mahdollista parantaa jonkin verran. Merkityksellisyys- ja vaikuttavuusanalyysi osoitti, että toimia on jatkettava erityisesti siksi, että epäasianmukaisesti käsitelty tai käsittelemätön yhdyskuntajätevesi on edelleen yksi tärkeimmistä syistä sille, että EU:n vedet eivät saavuta vähintään hyvää tilaa vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisesti. Lisäksi tiedeyhteisö, poliittiset päättäjät ja suuri yleisö pitävät kasvavaa näyttöä uutta huolta aiheuttavista epäpuhtauksista, jollaisia ovat esimerkiksi vesistöissä esiintyvät mikroepäpuhtaudet, kuten lääkeaineet ja mikromuovit, yhä tärkeämpänä ongelmana. Kiertotalouden mahdollisuuksien osalta yhdyskuntajätevesidirektiivi sisältää vain rajallisia säännöksiä jäteveden ja lietteen uudelleenkäytöstä tai arvokkaiden ainesosien hyödyntämisestä. Niitä ei ole koskaan pantu tiukasti täytäntöön, mikä johtuu osittain vahvojen yhdenmukaistettujen standardien puuttumisesta EU:n tasolla sekä ihmisten terveydelle mahdollisesti aiheutuvista riskeistä. EU:n tason lisäarvon arviointi, jossa tarkasteltiin muun muassa sitä, onko yhdyskuntajätevesidirektiivi toissijaisuusperiaatteen mukainen, osoitti sidosryhmien olevan laajalti sitä mieltä, että direktiiviä tarvitaan edelleen ja että sen poistamisella olisi kielteisiä vaikutuksia. Direktiivin tuella noin 60:tä prosenttia EU:n valtioiden rajat ylittävistä vesialueista suojellaan jätevesipäästöjen haitallisilta vaikutuksilta. Arvioinnissa tunnistettiin myös erilaisia mahdollisuuksia yksinkertaistamiseen ja digitalisaation parempaan käyttöön, ja ne sisällytettiin direktiivin uudelleentarkasteluun. Arviointia paranneltiin sääntelyntarkastelulautakunnan ehdotusten perusteella (17. heinäkuuta 2019 annettu lausunto) erityisesti seuraavien seikkojen osalta: tärkeimmät syyt vaikeuksille noudattaa direktiiviä joissakin jäsenvaltioissa, EU:n vesien laatuun vaikuttava laajempi konteksti sekä uusien epäpuhtauksien torjunnan tärkeys. Päätelmiä vahvistettiin ja kunkin jäsenvaltion tilanteesta annettiin tarkempia tietoja. • Sidosryhmien kuuleminen Arvioinnista ja myöhemmin vaikutustenarvioinnista järjestettiin perusteellinen kuulemisprosessi, johon sisältyi erilaisia kuulemisstrategian mukaisia kuulemistoimia. Sidosryhmien kuulemiseksi valittuja menetelmiä olivat puolistrukturoidut haastattelut, interaktiiviset työpajat, laaja julkinen verkkokuuleminen, jonka tarkoituksena oli tavoittaa laaja joukko sidosryhmiä useista eri aiheista, sekä kirjallinen kuuleminen, jossa käsiteltiin mallintamista koskevia asiatietoja ja oletuksia. Lopuksi järjestettiin sidosryhmien päätöskonferenssi, jossa kerättiin näkemyksiä komission ehdottamista toimintavaihtoehdoista. Julkinen verkkokuuleminen kesti 12 viikkoa 28. huhtikuuta – 21. heinäkuuta 2021 välisenä aikana. Vastauksia saatiin yhteensä 285 ja kannanottoja 57. Julkisessa verkkokuulemisessa kerättiin vastaajien näkemyksiä jätevesien aiheuttamaan kuormitukseen liittyvistä ongelmista ja siitä, miten näihin ongelmiin voitaisiin parhaiten puuttua. Kysymyksissä osallistujia pyydettiin pisteyttämään väittämät tai ehdotetut toimenpiteet asteikolla 1–5 (täysin eri mieltä/vähiten tehokas – täysin samaa mieltä/tehokkain). Jäsenvaltioita kuultiin useaan otteeseen. Jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa järjestetyssä erityiskokouksessa kartoitettiin parhaita käytäntöjä ja mahdollisia vaihtoehtoja prosessin alussa. Tätä täydennettiin vuonna 2020 kunkin jäsenvaltion erillisellä kuulemisella vakaan perusskenaarion laatimiseksi (ks. jäljempänä). Lisäksi vuonna 2021 järjestettiin neljä temaattista verkkotyöpajaa, joissa käsiteltiin i) seurantaa ja raportointia, ii) jätevettä ja lietettä, iii) kustannuksia ja hyötyjä sekä iv) kokonaisvaltaista veden seurantaa. Virtuaalinen sidosryhmien päätöskonferenssi järjestettiin 26. lokakuuta 2021, ja siellä esiteltiin keskeiset vaihtoehdot sekä vaikutustenarvioinnin alustavat tulokset (312 osallistujaa 226 organisaatiosta ja 27 jäsenvaltiosta). Sidosryhmät olivat yleisesti ottaen laajalti yhtä mieltä siitä, että direktiiviä on tarkistettava ja nykyaikaistettava, sekä vaikutustenarvioinnissa huomioon otettavista keskeisistä vaihtoehdoista. Sidosryhmät kannattavat yleisesti ottaen laajalti parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon sisältyviä toimenpiteitä, vaikka joitakin erojakin on eri vaihtoehtojen ja sidosryhmien välillä. Sidosryhmät olivat esimerkiksi pitkälti yhtä mieltä siitä, että jätevesien mikroepäpuhtauksiin on puututtava. Mikroepäpuhtauksien poistoa kannattivat kaikki sidosryhmät, myös vesialaan liittyvät yritykset, lukuun ottamatta joitakin liike-elämän sidosryhmiä (jotka edustivat kemian- ja lääketeollisuutta). Useimmat sidosryhmät korostivat myös kuormituksen lähteellä toteutettavien toimenpiteiden merkitystä sekä tarvetta soveltaa paremmin saastuttaja maksaa -periaatetta asettamalla tuottajat taloudellisesti vastuuseen kustannuksista, jotka liittyvät mikroepäpuhtauksien poiston edellyttämiin lisäkäsittelyihin. Laajennettu tuottajavastuu sai laajaa kannatusta useimmilta sidosryhmiltä, lukuun ottamatta lääke- ja kemianteollisuutta, jotka eivät yleisesti ottaen kannata tällaista järjestelmää, erityisesti sillä perusteella, että taloudellinen vastuu olisi joko jaettava kaikkien ketjuun osallistuvien toimijoiden kesken (teollisuudesta kuluttajiin) tai annettava viranomaisille.

Energiakatselmukset saivat laajaa kannatusta, kun taas EU:n tason energianeutraaliustavoitteet saivat vähemmän tukea jäsenvaltioilta ja paikallisviranomaisilta kuin muilta sidosryhmiltä. Merkittävimmiltä vesialan edustajilta saadussa lisäpalautteessa ilmaistiin valmiutta ottaa käyttöön sekä energia- että ilmastoneutraaliustavoitteille lyhyempi määräaika (2030) kuin tässä kertomuksessa on esitetty. Edistyneimmät jäsenvaltiot kannattivat selkeästi omia tavoitettaan vastaavia EU:n laajuisia tavoitteita. Sidosryhmät pyysivät myös selkeyttämään joitakin näkökohtia, kuten rehevöitymiselle alttiiden alueiden määrittämisperusteita. • Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Sidosryhmien kuulemisen lisäksi vaikutustenarvioinnin laadinnassa käytettiin seuraavia keskeisiä tietolähteitä: JRC:n kehittämät mallit: JRC on kehittänyt useiden vuosien ajan EU:n veden laatua ja määrää koskevia malleja. Näitä malleja sovellettiin arviointiin ja vaikutustenarviointiin liittyviin toimintapoliittisiin kysymyksiin. Asiantuntijoiden kuuleminen: JRC:n ja ympäristöasioiden pääosaston johtamaa pientä asiantuntijakonsortiota kuultiin tietyissä toimintapoliittisissa kysymyksissä (kiinteistökohtaiset järjestelmät, mikrobilääkeresistenssi, sekaviemärien ylivuodot ja hulevedet, ravinteet, mikromuovit ja kasvihuonekaasupäästöt). Kustakin aiheesta laadittiin raportti, jota käytettiin suoraan vaikutustenarvioinnissa tai JRC:n mallin parantamiseen. Kaikki raportit on tarkoitus julkaista lähikuukausina. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) tuki: Ympäristöasioiden pääosasto teki yhteistyötä OECD:n kanssa kehittääkseen menetelmän hyötyjen määrittämiseksi vaikutustenarviointia varten. OECD on myös laatinut useita raportteja REFIT-arvioinnin tueksi. Lisäksi OECD analysoi avoimuuteen ja hallinnointiin liittyviä kysymyksiä. Jäsenvaltioiden perusteellinen kuuleminen: kullekin jäsenvaltiolle järjestettiin vuonna 2020 erillinen kuuleminen vakaan perusskenaarion laatimiseksi ja näytön keräämiseksi parhaista käytännöistä. Kustakin maasta tehtiin esitäytetty muistio, johon sisältyi hypoteesi, jota JRC aikoi käyttää mallinnuksen yhteydessä. Kaikki jäsenvaltiot antoivat lisätietoja tämän kuulemisen aikana. Vaikutustenarvioinnin tueksi ulkopuolisten konsulttien kanssa tehtiin kaksi sopimusta, joista toinen koski yleistä vaikutustenarviointia ja toinen mikroepäpuhtauksia koskevan laajennetun tuottajavastuujärjestelmän toteutettavuutta. • Vaikutustenarviointi Asiasta tehtiin vaikutustenarviointi. Tiivistelmä ja sääntelyntarkastelulautakunnan 3. kesäkuuta 2022 päivätty myönteinen lausunto ovat saatavilla seuraavassa osoitteessa: Komission asiakirjarekisteri (europa.eu) Kutakin arvioinnissa esitettyä ongelmaa varten määriteltiin toimintavaihtoehtoja, jotka perustuivat jäsenvaltioissa käytössä oleviin parhaisiin käytäntöihin ja sidosryhmien perusteelliseen kuulemiseen. Vaihtoehdot, jotka eivät saaneet sidosryhmiltä kannatusta tai joiden täytäntöönpano olisi liian monimutkaista, hylättiin varhaisessa vaiheessa. Eri tavoitetasoja kehiteltiin matalasta tavoitetasosta (toimenpiteitä sovelletaan ainoastaan suurempiin laitoksiin) korkeaan tavoitetasoon (samat toimenpiteet, mutta sovellettuina myös pienempiin laitoksiin), joiden välissä keskitaso perustui riskiperusteiseen lähestymistapaan (toimenpiteitä otetaan käyttöön vain, jos ympäristöön tai ihmisten terveyteen kohdistuu riskejä). Joidenkin kysymysten osalta kuulemisessa kävi ilmi, että vaihtoehdot ovat rajallisia – tämä koski esimerkiksi hajautettuja (kiinteistökohtaisia) käsittelyjärjestelmiä, avoimuutta ja terveyteen liittyvien muuttujien seurantaa. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti joidenkin ongelmien (rankkasateet, energiankäyttö) osalta jätettiin riittävästi joustovaraa kustannustehokkaimpien ratkaisujen määrittämiseksi paikallistasolla. Vaihtoehtojen vaikutuksia arvioitiin käyttämällä JRC:n kehittämää mallia, joka kehitettiin ja jota käytettiin jo REFIT-arviointia varten. Vertailukohdiksi kehitettiin perusskenaario (jossa oletetaan, että kaikkia nykyisen direktiivin vaatimuksia noudatetaan täysin, ja asetetaan lisämääräaikoja joillekin jäsenvaltioille) sekä toteuttavissa oleva maksimiskenaario. Jokaisen ongelman osalta parhaaksi arvioitu vaihtoehto valittiin useiden kriteerien perusteella: kustannukset/hyödyt, kustannukset/vaikuttavuus, miten paljon ratkaisu edistäisi Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden toteuttamista, vesistökuormituksen vähentyminen, täytäntöönpanokelpoisuus ja hallinnollisen rasitteen vähentyminen. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto sisältää oikeasuhteisen toimenpidepaketin, joka tarjoaa kaikkien mahdollisten vaihtoehtojen joukossa parasta vastinetta rahoille. Seuraavia keskeisiä toimenpiteitä sovelletaan asteittain vuoteen 2040 saakka. Direktiivin soveltamisalaa laajennetaan kattamaan kaikki taajamat, joiden avl on yli 1 000. Hajautettuja (kiinteistökohtaisia) käsittelyjärjestelmiä varten kehitetään uusia standardeja, ja jäsenvaltioiden on otettava käyttöön näiden järjestelmien tehokkaat tarkastukset. Sadevesistä aiheutuvan kuormituksen vähentämiseksi jäsenvaltioiden on laadittava ja pantava täytäntöön kokonaisvaltaiset vesienhallintasuunnitelmat kaikissa suurissa taajamissa sekä yli 10 000 avl:n taajamissa, joissa ympäristöön kohdistuu riskejä. Etusijalle asetetaan ennaltaehkäisevät toimenpiteet, kuten vihreät infrastruktuurit, sekä nykyisten keräys-, varastointi- ja käsittelyjärjestelmien optimointi hyödyntämällä paremmin digitalisaatiota selkeästi määriteltyjen standardien ja eritelmien pohjalta. Ravinnepäästöjä vähennetään tiukentamalla typen ja fosforin käsittelyä koskevia raja-arvoja. Uusia standardeja sovelletaan säännönmukaisesti kaikkiin suurempiin laitoksiin, joiden avl on yli 100 000, mutta myös kaikkiin laitoksin, joiden avl on yli 10 000 ja jotka sijaitsevat rehevöitymiselle alttiilla alueilla. Lisäkäsittelyä edellyttäville mikroepäpuhtauksille vahvistetaan uudet raja-arvot. Niitä sovelletaan ensin kaikkiin suuriin laitoksiin ja sen jälkeen laitoksiin, joiden avl on yli 10 000 ja joissa ympäristöön tai ihmisten terveyteen kohdistuu riskejä selkeiden ja yksinkertaisten kriteerien perusteella.

Lääkevalmisteille ja henkilökohtaisen hygienian tuotteille, jotka ovat kaksi pääasiallista haitallisten mikroepäpuhtauksien lähdettä, otetaan käyttöön tuottajavastuujärjestelmä kattamaan mikroepäpuhtauksista aiheutuvat ylimääräiset käsittelykustannukset. Samalla se toimii kannustimena vähemmän haitallisten tuotteiden saattamiselle EU:n markkinoille. Jäsenvaltioiden on seurattava ja jäljitettävä paremmin teollisuus- ja laitosperäisiä epäpuhtauksia niiden syntylähteellä. Tarkoituksena on lisätä mahdollisuuksia lietteen ja käsitellyn veden uudelleenkäyttöön sekä vähentää riskejä sille, että ympäristöön johdetaan aineita, joita ei pystytä poistamaan käsittelyssä, tai että puhdistamoille aiheutuu toimintahäiriöitä. Kaikille yli 10 000 avl:n jätevedenpuhdistamoille asetetaan kansallisen tason energianeutraaliustavoite vuoteen 2040 mennessä joissakin jäsenvaltioissa jo käytössä olevien parhaiden käytäntöjen mukaisesti. Tarkemmin sanottuna alan energiankulutuksen on vastattava alan uusiutuvan energian tuotantoa. Tavoitteen edistämiseksi kaikille yli 10 000 avl:n jätevedenpuhdistamoille on tehtävä energiakatselmukset. Alan hallinnoinnin parantamiseksi jätevesihuollon toiminnanharjoittajia pyydetään seuraamaan keskeisiä suorituskykyindikaattoreita ja asettamaan ne avoimesti saataville. Sanitaation saatavuutta parannetaan tavalla, joka on täysin johdonmukainen äskettäin hyväksytyn tarkistetun juomavesidirektiivin kanssa, jossa myös veden saatavuutta on parannettu. Seurantaa ja raportointia parannetaan siten, että digitalisaation tarjoamia mahdollisuuksia voidaan hyödyntää paremmin. Jäsenvaltioiden on organisoitava terveys- ja jätevesiasioista vastaavien toimivaltaisten viranomaistensa välinen yhteistyö keskeisten kansanterveyteen liittyvien muuttujien, kuten SARS-CoV-2-viruksen, esiintymistä koskevan jatkuvan seurannan käyttöönottamiseksi. Aikahorisontiksi valittiin vuosi 2040, jotta jäsenvaltioilla olisi riittävästi aikaa tarvittavien investointien tekemiseen. Lisäksi asetetaan välitavoitteita, joiden avulla varmistetaan direktiivin asteittainen täytäntöönpano ja pidetään huolta, että toimiin ryhdytään varhaisessa vaiheessa, jos joissakin jäsenvaltioissa ilmenee viivästyksiä. Vuonna 2040, kun kaikkien toimenpiteiden odotetaan olevan käytössä, parhaaksi arvioidun vaihtoehdon keskeiset vaikutukset voidaan tiivistää seuraavasti: ·Perusskenaarioon verrattuna vesistöjen kokonaiskuormitus vähenisi 4,8 miljoonan avl:n verran (eli 105 014 tonnia) BOD:n osalta, 56,4 miljoonan avl:n verran (eli 229 999 tonnia) typen osalta, 49,6 miljoonan avl:n verran (eli 29 678 tonnia) fosforin osalta, 77,4 miljoonan avl:n verran mikroepäpuhtauksien myrkkykuormituksen osalta ja 24,8 miljoonan avl:n verran E. coli -bakteerien osalta. Mikromuovipäästöt vähenisivät 9 prosenttia pääasiassa sadevesien parempaan hallintaan tähtäävien toimien ansiosta. ·Energianeutraaliuden saavuttamiseksi suunnitelluilla toimenpiteillä ja typen poiston myötä kasvihuonekaasupäästöjä vähennettäisiin 4,86 miljoonalla tonnilla (37,32 % alan vältettävissä olevista päästöistä), mikä vastaisi EU:n ilmastolain ja 55-valmiuspaketin tavoitteita. ·Vuodesta 2040 alkaen kokonaiskustannukset olisivat 3,848 miljardia euroa vuodessa, mikä on vähemmän kuin odotettavissa olevat rahalliset hyödyt (vuoteen 2040 mennessä 6,643 miljardia euroa vuodessa). Tämä pitää paikkansa sekä koko EU:n että kunkin jäsenvaltion tasolla. Lisäkustannukset katetaan arvion mukaan vesimaksujen (51 %), julkisten määrärahojen (22 %) ja uuden mikroepäpuhtauksien käsittelyä koskevan tuottajavastuujärjestelmän (27 %) yhdistelmällä. Yhdyskuntajätevesidirektiivin muutokset vaikuttavat suoraan jätevesihuollon toiminnanharjoittajiin, jotka ovat vastuussa eri jätevirtojen keräyksestä, käsittelystä, seurannasta ja asianmukaisesta johtamisesta ympäristöön. Lisäinvestointeja tarvitaan erityisesti ravinteiden hallinnan parantamiseksi mutta myös mikroepäpuhtauksien käsittelemiseksi. Investointeja tarvitaan myös energianeutraaliuden saavuttamiseksi, vaikka nämä investoinnit olisivatkin kannattavia keskipitkällä/pitkällä aikavälillä. Lisäksi muutokset vaikuttavat asukkaisiin, koska nämä maksavat vesimaksut ja verot, joilla tuetaan jätevedenkäsittelytoimintaa. Vuoteen 2040 mennessä vesimaksujen odotetaan nousevan keskimäärin 2,3 prosenttia EU:n tasolla, joskin jäsenvaltioiden välillä on joitakin rahoitusstrategioihin liittyviä eroja. Kuten vaikutustenarvioinnissa esitetään, tämä ennustettu korotus ei vaikuta vesihuoltopalvelujen yleiseen kohtuuhintaisuuteen missään jäsenvaltiossa. On olennaista varmistaa avoin tiedonsaanti jätevesien käsittelytoiminnasta, myös vesi-, energia- ja ilmastoasioiden välisten yhteyksien osalta. Asukkaat hyötyvät puhtaasta juoma- ja uimavedestä, vesien ekologisen tilan paranemisesta, biodiversiteetin säilymisestä ja terveysviranomaisten reaktiokyvyn paranemisesta mahdollisten epidemioiden varalta. Veteen ja käsittelyteknologiaan erikoistunut teollisuus hyötyy suoraan tiukemmista standardeista ja toimenpiteistä, joilla direktiivin soveltamisalaa laajennetaan pienempiin taajamiin, optimoidaan toimintaa sekä vähennetään energiankäyttöä ja kasvihuonekaasupäästöjä. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto synnyttää uusia liiketoimintamahdollisuuksia uusien käsittelytekniikoiden kehittämiseksi ja samalla energiankäytön ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Se myös kiihdyttää innovointia, minkä seurauksena EU:n vesiala säilyttää suhteellisen etunsa. Henkilökohtaisen hygienian tuotteita valmistavan teollisuuden ja lääketeollisuuden on perustettava uusia tuottajavastuujärjestöjä ja rahoitettava niiden toimintaa. Nämä teollisuudenalat voivat joko siirtää uudet kustannukset tuotteidensa hintoihin (enimmäiskorotus 0,59 %) tai pienentää kyseisten tuotteiden voittomarginaaleja (keskimääräinen enimmäisvaikutus 0,7 %). • Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Tarkistettuun direktiiviin sisällytetään joitakin selvennyksiä ja yksinkertaistuksia REFIT-arvioinnin päätelmien mukaisesti. Tämä koskee esimerkiksi sadevesiä ja kiinteistökohtaisia järjestelmiä, joiden osalta uusissa vaatimuksissa selvennetään, mitä jäsenvaltioilta odotetaan. Direktiivistä poistetaan joitain vanhentuneita artikloja, kuten mahdollisuus nimetä kuormitusta kestäviä alueita tai lieventää vaatimuksia rannikkoalueilla – kumpaakin näistä mahdollisuuksista hyödynnettiin vain yhden jäsenvaltion yhdellä alueella. Lisäksi raportointia on pyritty rajoittamaan olennaisiin seikkoihin, joita käytetään vaatimustenmukaisuuden arviointiin tai päästövähennysten edistymisen seurantaan. Näiden toimien ja digitaalisten välineiden käytön odotetaan vähentävän hallinnollista taakkaa ja parantavan kerättyjen tietojen laatua ja ajantasaisuutta. • Perusoikeudet Ehdotuksen odotetaan parantavan perusoikeuksia parantamalla erityisesti syrjäytyneiden ja haavoittuvassa asemassa olevien ihmisten mahdollisuuksia sanitaatioon tavalla, joka on täysin johdonmukainen äskettäin tarkistetun juomavesidirektiivin kanssa (mukaan lukien vastaavat veden saatavuutta koskevat säännökset). 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

Tämän ehdotuksen talousarviovaikutuksia sekä tarvittavia henkilöstö- ja hallintoresursseja koskeva rahoitusselvitys on sisällytetty saasteettomuuspakettia koskevaan rahoitusselvitykseen, joka esitetään osana ehdotusta pinta- ja pohjavesiin vaikuttavien pilaavien aineiden luetteloiden tarkistamisesta. 5.LISÄTIEDOT • Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Taulukossa 2 esitetään yhteenveto parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon sisältyvien keskeisten toimien toteuttamissuunnitelmasta. Uusia seurantatoimia otetaan käyttöön vuoteen 2025 mennessä: nämä koskevat teollisuus- ja laitosperäisiä päästöjä, terveyteen liittyviä muuttujia, toiminnanharjoittajien keskeisiä suorituskykyindikaattoreita sekä avoimuuden lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä. Käyttöön on tällöin otettu kansallisia ja EU:n tietokantoja, jotka sisältävät kaikki vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen tarvittavat tiedot, ja ”haavoittuvassa asemassa olevat ja syrjäytyneet ihmiset” on tunnistettu ja sanitaation saatavuuden parantamiseksi on tehty toimia. Jäsenvaltioiden kertomuksista voidaan poimia erilaisia onnistumisen mittaamiseen käytettäviä indikaattoreita: ·nykyinen noudattamisaste ja etäisyys tavoitteeseen jäsenvaltio- ja käsittelytasolla, mikä antaa erinomaisen yleiskuvan direktiivin täytäntöönpanosta; ·monessako laitoksessa on otettu käyttöön ravinteiden ja mikroepäpuhtauksien poistoon tarkoitettu lisäkäsittely, sekä typpi- ja fosforipäästöjen ja myrkyllisen kuormituksen väheneminen tämän seurauksena; ·jäsenvaltioiden energiankäyttö ja siihen liittyvät kasvihuonekaasupäästöt; ·montako taajamaa kuuluu rankkasateiden aiheuttamia ylivuotoja ja hulevesiä koskevien kokonaisvaltaisten hallintasuunnitelmien piiriin ja ovatko ne EU:n tavoitteen mukaisia; ·toimenpiteet, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet parantaakseen sanitaation saatavuutta ja kiinteistökohtaisten järjestelmien valvontaa, sekä yhteenveto keskeisistä jäsenvaltioiden seuraamista terveysindikaattoreista. Myös muita tietoja käytetään yhdyskuntajätevesidirektiivin vaikutusten tarkempaan mittaamiseen. Näitä ovat erityisesti vastaanottavien vesistöjen (joet, järvet ja meret) veden laatua koskevat tiedot, joita kerätään vesipolitiikan puitedirektiivin ja meristarategiapuitedirektiivin yhteydessä. Vaikutustenarvioinnin liitteessä 10 on lisätietoja mahdollisista muuttujista, jotka voitaisiin sisällyttää raportointiin, jotta direktiivin noudattamista ja sen onnistumista voidaan arvioida. Tarkistetun direktiivin ensimmäinen perusteellinen arviointi on tarkoitus tehdä vuoteen 2030 mennessä, jolloin suurin osa suurempiin laitoksiin tehtävistä investoinneista olisi pitänyt jo toteuttaa. Tämän ensimmäisen arvioinnin perusteella voitaisiin arvioida tarkistetun direktiivin onnistumista ja sen täytäntöönpanoon liittyviä jäljellä olevia haasteita. Tarvittaessa voitaisiin harkita korjaavia toimenpiteitä tarkistetun direktiivin täysimääräisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Toinen arviointi olisi mahdollista tehdä ennen vuotta 2040 direktiivin mahdollisen uudelleentarkastelun valmistelemiseksi. 2025 2030 2035 2040 Rankkasateiden aiheuttamat ylivuodot ja hulevedet (sadevesi) Seuranta käytössä Hallintasuunnitelmat yli 100 000 avl:n taajamille + riskialueet määritetty Hallintasuunnitelmat 10 000–100 000 avl:n taajamille, joihin liittyy riskejä Ohjeellinen EU:n tavoite voimassa kaikissa yli 10 000 avl:n taajamissa Kiinteistökohtaiset järjestelmät Säännölliset tarkastukset kaikissa jäsenvaltioissa + raportointi, jos jäsenvaltioissa on paljon näitä järjestelmiä Kiinteistökohtaisia järjestelmiä koskevat EU:n standardit Pienet taajamat Uudet 1 000 avl:n raja-arvot Kaikki yli 1 000 avl:n taajamat noudattavat vaatimuksia Typpi ja fosfori Riskialueiden määrittäminen (10 000–100 000 avl:n taajamat) Ravinteiden poiston välitavoite yli 100 000 avl:n puhdistamoille + uudet standardit Ravinteiden poisto kaikissa yli 100 000 avl:n puhdistamoissa + riskialueiden välitavoitteet Ravinteiden poisto käytössä kaikilla riskialueilla (10 000–100 000 avl) Mikroepäpuhtaudet Laajennetun tuottajavastuun järjestelmien perustaminen Riskialueiden määrittäminen (10 000–100 000 avl) + välitavoite yli 100 000 avl:n puhdistamoille Käsittely käytössä kaikissa yli 100 000 avl:n puhdistamoissa + välitavoitteet riskialueille Käsittely käytössä kaikissa riskialueiden puhdistamoissa Energia Energiakatselmukset yli 100 000 avl:n puhdistamoissa Energiakatselmukset kaikissa yli 10 000 avl:n puhdistamoissa Välitavoite Energianeutraaliuden välitavoite Energianeutraalius ja kasvihuonekaasujen vähennys saavutettu Taulukko 2: Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon keskeisten toimenpiteiden toteuttamissuunnitelma • Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artikla – Kohde Direktiivin tavoitteita laajennettiin kattamaan ympäristönsuojelun lisäksi ihmisten terveyden suojelu, kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen, alan hallinnoinnin ja avoimuuden parantaminen, sanitaation saatavuuden parantaminen sekä äskettäisen covid-kriisin seurauksena kansanterveyden kannalta merkityksellisten muuttujien säännöllinen seuranta yhdyskuntajätevesissä.

2 artikla – Määritelmät Nykyisiä määritelmiä on selkeytetty hieman REFIT-arvioinnin päätelmien perusteella. Direktiiviin on lisätty useita uusiin velvoitteisiin liittyviä määritelmiä, kuten ’hulevesi’, ’rankkasateiden aiheuttama ylivuoto’, ’sekaviemäri’ ja ’erillisviemäri’, ’ravinteiden poisto’ ja ’mikroepäpuhtauksien poisto’, ’mikroepäpuhtaus’, ’sanitaatio’, ’mikrobilääkeresistenssi’ jne. 3 artikla – Keräysjärjestelmät Velvollisuus perustaa yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmä ulotetaan koskemaan kaikkia taajamia, joiden avl on vähintään 1 000. Otetaan käyttöön uusi velvoite sen varmistamiseksi, että kotitaloudet on liitetty keräysjärjestelmään, jos sellainen on. 4 artikla – Kiinteistökohtaiset järjestelmät (uusi) Tämä on uusi artikla, jolla korvataan osittain entinen 3 artikla. Mahdollisuus käyttää kiinteistökohtaisia järjestelmiä säilytetään, mutta se rajoitetaan poikkeustapauksiin. Tätä varten on otettu käyttöön uusia velvoitteita: kiinteistökohtaiset järjestelmät on suunniteltava ja hyväksyttävä asianmukaisesti ja niitä on myös valvottava asianmukaisesti; niiden käytölle on esitettävä yksityiskohtaiset perustelut, jos niissä käsitellään yli 2 prosenttia raportoidusta kuormituksesta taajamissa, joiden avl on vähintään 2 000. 5 artikla – Kokonaisvaltaiset yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelmat (uusi) Tässä uudessa artiklassa velvoitetaan laatimaan paikallisesti kokonaisvaltaisia yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelmia sadevesien (hulevesien sekä rankkasateiden aiheuttamien ylivuotojen) aiheuttaman kuormituksen torjumiseksi. Suunnitelmien ohjeellinen sisältö ja niiden ohjeelliset tavoitteet, jotka on mukautettava paikallisiin olosuhteisiin, perustuvat käytössä oleviin parhaisiin käytäntöihin, ja ne esitetään yksityiskohtaisesti liitteessä V. Suunnitelmat on laadittava kaikille taajamille, joiden avl on vähintään 100 000, ja kaikille taajamille, joiden avl on 10 000–100 000 ja joissa rankkasateiden aiheuttamat ylivuodot tai hulevedet aiheuttavat riskin ympäristölle tai ihmisten terveydelle. 6 artikla – Biologinen käsittely (entinen 4 artikla) Velvollisuus käsitellä yhdyskuntajätevedet biologisesti ennen niiden johtamista ympäristöön ulotetaan koskemaan kaikkia taajamia, joiden avl on vähintään 1 000 (nykyisessä direktiivissä tämä koskee vähintään 2 000 avl:n taajamia). 7 artikla – Ravinteiden poisto (entinen 5 artikla) Tämän artiklan keskeisiä vaatimuksia on muutettu niin, että ravinteiden poisto on nyt pakollista kaikissa suuremmissa puhdistamoissa, jotka käsittelevät vähintään 100 000 avl:n kuormitusta. Ravinteiden poistoa jätevesistä ennen niiden johtamista ympäristöön edellytetään myös taajamissa, joiden avl on 10 000–100 000 ja jotka sijaitsevat jäsenvaltioiden määrittämillä rehevöitymiselle alttiilla alueilla. Jäsenvaltioiden on määritettävä alueellaan sijaitsevat rehevöitymiselle alttiit alueet päivittämällä entisen 5 artiklan mukaisesti laadittua ”haavoittumiselle alttiiden alueiden” luetteloa. Muut tämän artiklan velvoitteet on säilytetty ja saatettu ajan tasalle. 8 artikla – Mikroepäpuhtauksien poisto (uusi) Tässä uudessa artiklassa säädetään velvollisuudesta ottaa käyttöön yhdyskuntajätevesien lisäkäsittely mahdollisimman laajan mikroepäpuhtauksien kirjon poistamiseksi. Tämä käsittely on otettava käyttöön kaikissa vähintään 100 000 avl:n kuormitusta käsittelevissä yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa viimeistään 31. joulukuuta 2035. Lisäksi se on otettava käyttöön 31. joulukuuta 2040 mennessä kaikissa taajamissa, joiden avl on 10 000–100 000, alueilla, joilla mikroepäpuhtauksien pitoisuudet tai kertyminen aiheuttavat riskin ihmisten terveydelle tai ympäristölle. Jäsenvaltioiden on määritettävä tällaiset alueellaan sijaitsevat alueet tässä artiklassa määriteltyjen perusteiden mukaisesti. 9 artikla – Laajennettu tuottajavastuu (uusi) Tässä uudessa artiklassa tuottajat (myös maahantuojat) velvoitetaan osallistumaan direktiivin 8 artiklassa säädetyn mikroepäpuhtauksien poiston kustannusten kattamiseen, jos ne saattavat jäsenvaltioiden kansallisille markkinoille tuotteita, jotka elinkaarensa lopussa aiheuttavat yhdyskuntajätevesiin mikroepäpuhtauskuormitusta. Maksuosuus vahvistetaan markkinoille saatettujen tuotteiden määrien ja myrkyllisyyden perusteella.

10 artikla – Tuottajavastuujärjestöjä koskevat vähimmäisvaatimukset (uusi) Tässä artiklassa vahvistetaan tuottajavastuujärjestöjä koskevat 9 artiklan 5 kohdan mukaiset vähimmäisvaatimukset. 11 artikla – Yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen energianeutraalius (uusi) Tässä uudessa artiklassa esitetään velvoite, jonka mukaan kansallisella tasolla on saavutettava energianeutraalius kaikkien yli 10 000 avl:n puhdistamojen osalta. Jäsenvaltioiden on huolehdittava 31. joulukuuta 2040 mennessä, että kansallisella tasolla kaikkien yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen tuottaman uusiutuvan energian vuotuinen kokonaismäärä vastaa kyseisten puhdistamojen vuotuista energian kokonaiskulutusta. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhdyskuntajätevedenpuhdistamoille tehdään säännöllisin väliajoin energiakatselmuksia, joissa keskitytään erityisesti biokaasun tuotantomahdollisuuksien tunnistamiseen ja hyödyntämiseen yhdessä metaanipäästöjen vähentämisen kanssa. 12 artikla – Rajat ylittävä yhteistyö (entinen 9 artikla) Tätä artiklaa on muutettu hieman: siihen on lisätty uusi 2 kohta, jossa edellytetään, että komissio kutsutaan tarvittaessa tukemaan jäsenvaltioiden välisiä keskusteluja. Myös 1 kohtaa on muutettu lisäämällä siihen velvollisuus ilmoittaa välittömästi satunnaispäästöstä. Näin otetaan huomioon viimeaikainen Oder-joen tapaus. 13 artikla – Paikalliset ilmasto-olot (entinen 10 artikla) Artiklaa on päivitetty ainoastaan artiklojen uuden numeroinnin vuoksi. 14 artikla – Teollisuus- ja laitosjätevesien johtaminen (entinen 11 artikla) Artiklaa on muutettu sen varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä teollisuus- ja laitosjätevesien johtamiselle yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmiin toimivaltaiset viranomaiset kuulevat niiden yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen toiminnanharjoittajia, joihin nämä jätevedet vaikuttavat. Lisäksi on varmistettava teollisuus- ja laitosperäisten epäpuhtauksien säännöllinen seuranta puhdistamojen sisäänotto- ja purkuvaiheessa, jotta asianmukaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa mahdollisen kuormituksen lähteen tai lähteiden tunnistamiseksi ja siihen puuttumiseksi. Näihin kuuluu tarvittaessa myönnetyn luvan peruuttaminen. 15 artikla – Veden uudelleenkäyttö ja yhdyskuntajätevesien johtaminen ympäristöön (entinen 12 artikla) Artiklan 1 kohtaa on muutettu: Jäsenvaltioiden edellytetään edistettävän järjestelmällisesti kaikissa yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa käsiteltyjen jätevesien uudelleenkäyttöä. Artiklan 3 kohdassa velvollisuus edellyttää lupaa jätevesien johtamiselle yhdyskuntajätevedenpuhdistamoista ympäristöön laajennetaan nyt koskemaan kaikkia taajamia, joiden avl on vähintään 1 000. 16 artikla – Biohajoava teollisuus- ja laitosjätevesi (entinen 13 artikla) Artiklan 1 kohta on saatettu ajan tasalle (uusi numerointi). Artiklan 2 kohtaa on muutettu sen varmistamiseksi, että tällaisten jätevesien johtamista koskevat kansallisella tasolla vahvistetut vaatimukset vastaavat vähintään direktiivin liitteessä I olevassa B osassa vahvistettuja vaatimuksia. 17 artikla – Yhdyskuntajätevesien seuranta (uusi) Tällä uudella artiklalla perustetaan kansallinen yhdyskuntajätevesien seurantajärjestelmä, jossa seurataan kansanterveyden kannalta merkityksellisiä muuttujia yhdyskuntajätevesissä. Tätä varten jäsenvaltioiden on perustettava 1. tammikuuta 2025 mennessä koordinointirakenne kansanterveysasioista ja yhdyskuntajätevesien käsittelystä vastaavien viranomaisten välille. Tämä rakenne määrittää seurattavat muuttujat, seurantatiheyden ja sovellettavan menetelmän. Lisäksi siihen asti, kunnes toimivaltaiset kansanterveysviranomaiset toteavat, että SARS-CoV-2-pandemia ei ole riski väestölle, on seurattava yhdyskuntajätevesiä, jotka kattavat vähintään 70 prosenttia maan väestöstä. Jäsenvaltioiden on myös seurattava säännöllisesti mikrobilääkeresistenssiä yhdyskuntajätevedenpuhdistamoiden purkuvaiheessa kaikissa taajamissa, joiden avl on vähintään 100 000. 18 artikla – Riskinarviointi ja riskinhallinta (uusi)

Tämä on uusi artikla. Jäsenvaltioilla on velvollisuus arvioida yhdyskuntajätevesien ympäristölle ja ihmisten terveydelle aiheuttamat riskit ja tarvittaessa toteuttaa tämän direktiivin vähimmäisvaatimusten lisäksi lisätoimenpiteitä näihin riskeihin puuttumiseksi. Tällaisia toimenpiteitä olisivat tarvittaessa alle 1 000 avl:n taajamien jätevesien kerääminen ja käsittely, ravinteiden ja mikroepäpuhtauksien poisto taajamissa, joiden avl on alle 10 000, sekä lisätoimet sadevesien aiheuttaman kuormituksen vähentämiseksi alle 10 000 avl:n taajamissa. 19 artikla – Sanitaation saatavuus (uusi) Tämä on uusi artikla. Jäsenvaltioiden edellytetään parantavan ja ylläpitävän sanitaatiopalvelujen saatavuutta kaikille, erityisesti haavoittuvassa asemassa oleville ja syrjäytyneille. Jäsenvaltioiden on 31. joulukuuta 2027 mennessä myös tunnistettava ne ihmisryhmät, joille ei ole saatavilla sanitaatiopalveluja tai niiden saatavuus on rajallinen, arvioitava mahdollisuuksia parantaa tällaisten ihmisten mahdollisuuksia käyttää sanitaatiopalveluja ja edistettävä vapaasti ja turvallisesti käytettävissä olevien saniteettitilojen perustamista julkisiin tiloihin kaikissa taajamissa, joiden avl on vähintään 10 000. 20 artikla – Liete (entinen 14 artikla) Tämä artikla on saatettu ajan tasalle: liete on käsiteltävä, kierrätettävä ja otettava talteen aina kun se on tarkoituksenmukaista jätepuitedirektiivissä määritellyn jätehierarkian sekä puhdistamolietedirektiivin vaatimusten mukaisesti, ja se on loppukäsiteltävä jätepuitedirektiivin vaatimusten mukaisesti. Jotta voidaan varmistaa korkea talteenottoaste erityisesti kriittisten aineiden, kuten fosforin, osalta, komissiolle annetaan valtuudet vahvistaa talteenoton vähimmäisosuudet. 21 artikla – Seuranta (entinen 15 artikla) Uusia velvoitteita otetaan käyttöön: Jäsenvaltioiden on nyt seurattava hulevesistä sekä rankkasateiden aiheuttamista ylivuodoista aiheutuvaa kuormitusta, tällä direktiivillä säänneltyjen epäpuhtauksien pitoisuuksia ja kuormitusta yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen purkuvaiheessa sekä mikromuovien esiintymistä (myös lietteessä). Lisäksi tiettyjä teollisuus- ja laitosperäisiä epäpuhtauksia on seurattava säännöllisesti jätevedenpuhdistamojen sisäänotto- ja purkuvaiheessa 13 artiklan mukaisesti. 22 artikla – Täytäntöönpanon seurantaa koskevat tiedot (entinen 16 artikla) Tämä on uusi artikla. Raportointia koskevia säännöksiä yksinkertaistetaan ja ne korvataan uudella järjestelmällä, joka ei edellytä varsinaista raportointia vaan Euroopan ympäristökeskuksen ja komission saatavilla olevien kansallisten tietoaineistojen säännöllistä päivittämistä. Näin varmistetaan, että järjestelmästä tulee tehokkaampi, kun vältetään pitkä viive ilmoitettujen tietojen viitepäivämäärän ja tosiasiallisen raportointipäivän välillä. Artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot laativat tietoaineistoja, joihin kerätään yhdyskuntajätevesiin liittyviä merkityksellisiä tietoja tämän direktiivin mukaisesti. Tämä voidaan saavuttaa esimerkiksi seuraamalla tämän direktiivin liitteissä lueteltujen muuttujien arvoja, mikrobilääkeresistenssiä, merkityksellisiä terveysmuuttujia jne. mutta myös sanitaation saatavuuden varmistamiseksi toteutettuja toimenpiteitä jne. Nämä tietoaineistot on laadittava niin, että ne ovat johdonmukaisia uudelleenlaaditun juomavesidirektiivin 18 artiklan nojalla laadittujen tietokokonaisuuksien kanssa. Artiklassa säädetään myös Euroopan ympäristökeskuksen antamasta tuesta. 23 artikla – Kansallinen täytäntöönpano-ohjelma (entinen 17 artikla) Artiklaa on muutettu. Velvoite laatia kansallinen ohjelma tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi säilytetään, ja artiklassa säädetään ohjelman vähimmäissisällöstä. Näihin ohjelmiin on sisällyttävä vähintään i) arvio direktiivin täytäntöönpanoasteesta suhteessa sen eri velvoitteisiin; ii) kartoitus ja suunnitelmat täytäntöönpanon edellyttämistä investoinneista; iii) arvio investoinneista, joita tarvitaan nykyisten yhdyskuntajäteveden käsittelyinfrastruktuurien uudistamiseen; ja iv) mahdollisten rahoituslähteiden yksilöinti. Jäsenvaltioiden on päivitettävä kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmansa vähintään viiden vuoden välein ja toimitettava ne komissiolle, paitsi jos ne voivat osoittaa täyttävänsä direktiivin 3, 4, 6, 7 ja 8 artiklan vaatimukset. 24 artikla – Tiedottaminen yleisölle (uusi) Tämä on uusi artikla. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että riittävät ja ajantasaiset tiedot yhdyskuntajätevesien keräämisestä ja käsittelystä ovat saatavilla verkossa. Keskeisten tietojen on myös oltava vähintään kerran vuodessa kaikkien keräysjärjestelmään liitettyjen henkilöiden saatavilla tarkoituksenmukaisimmassa muodossa, esimerkiksi laskuissa. Tällaisia tietoja ovat esimerkiksi se, missä määrin yhdyskuntajätevesien käsittelyinfrastruktuurit ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaisia, sekä kyseisen kotitalouden vuosittain kerätyn ja käsitellyn yhdyskuntajäteveden määrä. 25 artikla – Oikeussuojan saatavuus (uusi) Tämä uusi artikla on perusoikeuskirjan 47 artiklan mukainen, ja sillä pannaan täytäntöön Århusin yleissopimus oikeussuojan saatavuuden osalta. Yleisön ja kansalaisjärjestöjen olisi voitava tarkastella oikeudellisesti jäsenvaltioiden tämän direktiivin perusteella tekemien päätösten laillisuutta. 26 artikla – Korvaukset (uusi)

Direktiiviin lisätään korvauksia koskeva uusi artikla, jonka tarkoituksena on varmistaa, että jos terveyshaitta on kokonaan tai osittain aiheutunut tämän direktiivin nojalla käyttöön otettujen kansallisten toimenpiteiden rikkomisesta, yleisö, jota asia koskee, voi vaatia ja saada korvausta kyseisestä terveyshaitasta asianomaisilta toimivaltaisilta viranomaisilta ja, mikäli nämä ovat yksilöitävissä, rikkomisesta vastuussa olevilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä. 27 artikla – Siirretyn säädösvallan käyttäminen (uusi) Tämä on uusi vakioartikla delegoitujen säädösten hyväksymisestä. 28 artikla – Komitea (entinen 18 artikla) Tämä on uusi vakioartikla täytäntöönpanosäädösten hyväksymisestä. 29 artikla – Seuraamukset (uusi) Tässä artiklassa täsmennetään seuraamusten vähimmäissisältö, jotta seuraamukset olisivat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin annetun direktiivin 2008/99/EY soveltamista. 30 artikla – Arviointi (uusi) Tässä uudessa artiklassa vahvistetaan puitteet direktiivin tuleville arvioinneille (komission paremman sääntelyn suuntaviivojen mukaisesti). Ensimmäinen arviointi on tarkoitus tehdä aikaisintaan kymmenen vuoden kuluttua siitä, kun määräaika tämän direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä on päättynyt. 31 artikla – Uudelleentarkastelu (uusi) Komissio antaa vähintään joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen ja liittää siihen tarvittaessa asiaa koskevia lainsäädäntöehdotuksia. 32 artikla – Kumoaminen ja siirtymäsäännökset (uusi) Tämä artikla on uusi, ja siinä otetaan käyttöön säännöksiä, joilla otetaan huomioon Mayotten erityistilanne ja varmistetaan aiemman 5 artiklan mukaisen ympäristönsuojelun tason säilyttäminen, kunnes 7 artiklan uudet vaatimukset tulevat voimaan. 33 artikla – Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä (entinen 19 artikla) Tämä artikla noudattaa vakiomallia. 34 artikla – Voimaantulo (uusi) Tämä artikla noudattaa vakiomallia. Artiklan nojalla direktiivi tulee voimaan 20 päivää sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 35 artikla – Osoitus (entinen 20 artikla) Artiklaa ei ole muutettu.

Entinen artikla 6 on poistettu Tämä artikla on poistettu yksinkertaistamisen vuoksi, sillä jäsenvaltiot käyttävät käytännössä vain harvoin mahdollisuutta nimetä ”kuormitusta kestäviä alueita”. Lisäksi tämän vaihtoehdon säilyttäminen direktiivin tarkistetussa tekstissä heikentäisi direktiivin tarkistamisella tavoiteltua yleistä ympäristönsuojelun tasoa. Entinen artikla 7 on poistettu Velvollisuus käsitellä yhdyskuntajätevedet asianmukaisesti ennen vesistöön johtamista merkitsee sitä, että jäsenvaltioiden on noudatettava voimassa olevaa EU:n lainsäädäntöä, joten tämän säännöksen merkitys on (oikeudellisesti) rajallinen. Tavoite varmistaa yhdyskuntajätevesien asianmukainen käsittely 31. joulukuuta 2027 mennessä säilytetään ainoastaan Mayotten osalta siirtymäsäännöksenä. Entinen artikla 8 on poistettu Tämä artikla on poistettu, koska se on vanhentunut – jäsenvaltioiden on nyt noudatettava 4 artiklan vaatimuksia. Tämä artikla liittyi myös ”kuormitusta kestäviin alueisiin”, jotka on poistettu direktiivistä. Liite I A osa – Keräysjärjestelmät Ei muutoksia. B osa – Yhdyskuntajäteveden johtaminen puhdistamoista vesistöön Saatettu ajan tasalle lisäämällä uusia viittauksia ja vähimmäisvaatimuksia, jotka koskevat biologista käsittelyä (taulukko 1), ravinteiden poistoa (taulukko 2) ja mikroepäpuhtauksien poistoa (uusi taulukko 3). C osa – Teollisuus- ja laitosjätevesien johtaminen Muutettu – nyt tässä osassa säädetään vähimmäisvaatimuksista, joiden perusteella teollisuus- ja laitosjätevesien johtamiselle voidaan myöntää 13 artiklassa tarkoitettu lupa. Lisäksi esitetään yhteys teollisuuden päästödirektiiviin. D osa – Seurannan ja tulosten arvioinnin menetelmät Käsitellyn yhdyskuntajäteveden seurantaa koskevia vaatimuksia on päivitetty. Taajamissa, joiden avl on vähintään 100 000, vaaditaan vähintään yksi näyte päivässä. Liite II Tämä A osa vastaa aiemmin liitteessä II annettuja perusteita ”haavoittumiselle alttiiden alueiden” määrittämiseksi – ne on säilytetty ja päivitetty. Lisäksi on lisätty luettelo alueista, joita jäsenvaltioiden on pidettävä rehevöitymiselle alttiina. Liite III – Luettelo 9 artiklan mukaisista laajennetun tuottajavastuun piiriin kuuluvista tuotteista (uusi) Laajennettua tuottajavastuuta koskeva 9 artikla kattaa tuotteet, jotka kuuluvat jonkin tässä liitteessä luetellun EU:n säädöksen soveltamisalaan (lääkkeet ja kosmetiikka).

Liite IV – Teollisuudenalat Entinen liite III – ei muutoksia. Liite V – 5 artiklan mukaisten kokonaisvaltaisten yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelmien sisältö (uusi) Tässä liitteessä luetellaan 5 artiklan mukaisesti laaditun kokonaisvaltaisen yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelman vähimmäissisältö. Suunnitelmiin on sisällyttävä analyysi lähtötilanteesta yhdyskuntajätevedenpuhdistamon keräysalueella, tavoitteiden määrittely rankkasateiden aiheuttamista ylivuodoista ja hulevesistä aiheutuvan kuormituksen vähentämiseksi kyseisellä alueella sekä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettavien toimenpiteiden määrittely. Tavoitteisiin on sisällyttävä i) ohjeellinen tavoite, jonka mukaan rankkasateiden aiheuttamien ylivuotojen osuus ei ylitä yhtä prosenttia vuosittain kerätyn yhdyskuntajäteveden määrästä ja kuormituksesta kuivissa sääolosuhteissa laskettuna; ja ii) asteittainen luopuminen käsittelemättömien hulevesien johtamisesta ympäristöön erillisten keräysjärjestelmien kautta, ellei voida osoittaa, että kyseisten hulevesien laatu on riittävä eivätkä ne vaikuta haitallisesti vastaanottavien vesien laatuun. Liite VI – Yleisölle annettavat tiedot (uusi) Tässä liitteessä kuvataan yksityiskohtaisesti tiedot, jotka on annettava yleisölle uuden 24 artiklan nojalla. Liite VII (uusi) Tämä on vakiomuotoinen liite, jossa luetellaan kumottu direktiivi ja siihen tehdyt muutokset sekä päivämäärät niiden saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamiselle. Liite VIII (uusi) Tämä on uusi vastaavuustaulukko neuvoston direktiivin 91/271/ETY ja uuden uudelleenlaaditun direktiiviehdotuksen välillä. 🡻 91/271/ETY (mukautettu) 2022/0345 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI yhdyskuntajätevesien käsittelystä (uudelleenlaadittu teksti) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottaaottavat huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ⌦ unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ⌫ ja erityisesti sen 130 s ⌦ 192 artiklan⌫ ⌦ 1 kohdan ⌫, ottaaottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaaottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo, ettäkatsovat seuraavaa: ⇩ uusi (1)Neuvoston direktiiviä 91/271/ETY on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen on määrä tehdä uusia muutoksia, mainittu direktiivi olisi selkeyden vuoksi uudelleenlaadittava. 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) Pohjanmeren ja muiden yhteisön vesistöjen suojelusta 28 päivänä kesäkuuta 1988 annetussa neuvoston päätöslauselmassa kehotettiin komissiota tekemään ehdotukset tarvittaviksi yhteisön toimenpiteiksi yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) yhden jäsenvaltion puutteellisesta jätevesien käsittelystä aiheutuva vesien pilaantuminen vaikuttaa usein muiden jäsenvaltioiden vesiin; sen vuoksi 130 r artiklan mukaisesti toimet yhteisön tasolla ovat tarpeen, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 3 kappale puutteellisesti käsiteltyjen yhdyskuntajätevesien päästöistä ympäristölle aiheutuvien haittojen estämiseksi tarvitaan yleisesti yhdyskuntajätevesien biologista käsittelyä,

🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 4 kappale on tarpeen vaatia haavoittumiselle alttiilla alueilla tehokkaampaa käsittelyä; joillakin vähemmän alttiilla alueilla voidaan katsoa mekaanisen käsittelyn riittävän, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 5 kappale yleisin säännöin tai säännöksin tai erityisluvin olisi säädettävä teollisuusjätevesien johtamista viemäriverkkoon sekä yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoista tulevien jätevesipäästöjen ja jätevesilietteen sijoittamista, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 6 kappale asianmukaiset vaatimukset olisi asetettava tiettyjen teollisuudenalojen biologisesti hajoavan jäteveden päästöille, joita ei johdeta yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoihin ennen vesistöön johtamista, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 7 kappale olisi edistettävä jäteveden käsittelyssä muodostuvan lietteen uudelleen käyttöä; lietteen johtaminen pintavesiin olisi saatava loppumaan; 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 8 kappale ympäristön suojelemiseksi jätevesien johtamisen haitoilta on tarkkailtava puhdistamoja, purkuvesistöjä sekä lietteen sijoittamista, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 9 kappale on tärkeää huolehtia, että yleisön saataville annetaan jäteveden johtamista ja lietteen käyttöä koskevaa tietoa määräajoin ilmestyvin tiedottein, 🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 10 kappale jäsenvaltioiden olisi laadittava ja esitettävä komissiolle kansalliset ohjelmat tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi, ja

🡻 91/271/ETY, johdanto-osan 11 kappale olisi asetettava komitea avustamaan komissiota kysymyksissä, jotka koskevat tämän direktiivin täytäntöönpanemista ja mukauttamista tekniikan kehitykseen, ⇩ uusi (2)Direktiivissä 91/271/ETY vahvistetaan oikeudellinen kehys yhdyskuntajätevesien keräämiselle, käsittelylle ja johtamiselle ympäristöön sekä tiettyjen teollisuudenalojen biohajoavien jätevesien johtamiselle ympäristöön. Sen tavoitteena on suojella ympäristöä puutteellisesti käsiteltyjen yhdyskuntajätevesien haitallisilta vaikutuksilta. Tässä direktiivissä olisi edelleen pyrittävä samaan tavoitteeseen ja edistettävä samalla kansanterveyden suojelua esimerkiksi silloin, kun yhdyskuntajätevesiä johdetaan uimavesiin tai juomaveden ottoon käytettäviin vesistöihin tai kun yhdyskuntajätevettä käytetään indikaattorina kansanterveyden kannalta merkityksellisten muuttujien osalta. Sillä olisi myös parannettava sanitaation sekä yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelytoiminnan hallinnointiin liittyvien keskeisten tietojen saatavuutta. Lisäksi tällä direktiivillä olisi edistettävä yhdyskuntajätevesien keräyksestä ja käsittelystä aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen asteittaista lakkauttamista erityisesti vähentämällä edelleen typpipäästöjä mutta myös edistämällä energiatehokkuutta ja uusiutuvan energian tuotantoa; näin sen avulla edistettäisiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/1119 vahvistettua vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitetta. (3)Komissio arvioi neuvoston direktiiviä 91/271/ETY vuonna 2019 sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevan ohjelman puitteissa, jäljempänä ’arviointi’. Arvioinnin perusteella kävi selväksi, että tietyt direktiivin säännökset oli saatettava ajan tasalle. Arvioinnissa nousi esille kolme tärkeää yhdyskuntajätevesiin liittyvää kuormituslähdettä, joiden aiheuttamaa pilaantumista voitaisiin ehkäistä: rankkasateiden aiheuttamat ylivuodot ja hulevedet, mahdollisesti heikosti toimivat kiinteistökohtaiset järjestelmät (eli järjestelmät, joissa käsitellään talousjätevettä, jota ei johdeta keräysjärjestelmiin) sekä pienet taajamat, jotka eivät tällä hetkellä kuulu kokonaan direktiivin 91/271/ETY soveltamisalaan. Nämä kolme kuormituslähdettä aiheuttavat merkittävää ympäristöpainetta unionin pintavesimuodostumille. Arviointikertomuksessa korostettiin myös tarvetta parantaa yhdyskuntajätevesiin liittyvän toiminnan avoimuutta ja hallinnointia, hyödyntää mahdollisuudet uusiutuvan energian kehittämiseen jätevesialalla ja toteuttaa konkreettisia toimia energianeutraaliuden saavuttamiseksi ja tätä kautta ilmastoneutraaliuden edistämiseksi sekä yhdenmukaistaa terveyteen liittyvien muuttujien, kuten covid-19-viruksen ja sen muunnosten, seurantaa yhdyskuntajätevesissä kansanterveystoimien tukemiseksi. (4)Pienet taajamat aiheuttavat merkittävää painetta 11 prosenttiin unionin pintavesimuodostumista. Jotta tällaisten taajamien aiheuttamaa kuormitusta voitaisiin torjua paremmin ja estää käsittelemättömien yhdyskuntajätevesien johtaminen ympäristöön, tämän direktiivin soveltamisalaan olisi sisällytettävä kaikki taajamat, joiden asukasvastineluku (avl) on vähintään 1 000. (5)Jotta voidaan varmistaa yhdyskuntajätevesien tehokas käsittely ennen niiden johtamista ympäristöön, kaikki yhdyskuntajätevedet olisi kerättävä keskitettyihin keräysjärjestelmiin vähintään 1 000 avl:n taajamissa. Jos keräysjärjestelmä on jo käytössä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki yhdyskuntajätevesien lähteet on liitetty siihen. (6)Jos voidaan osoittaa, että keskitetyn yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmän perustaminen ei tuottaisi ympäristöhyötyjä tai se aiheuttaisi kohtuuttomia kustannuksia, jäsenvaltioille olisi poikkeuksellisesti sallittava kiinteistökohtaisten järjestelmien käyttö yhdyskuntajätevesien käsittelyyn, kunhan varmistetaan, että käsittely vastaa tasoltaan biologista käsittelyä ja ravinteiden poistoa. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi perustettava kansalliset rekisterit alueellaan käytettävien kiinteistökohtaisten järjestelmien kartoittamiseksi ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tällaiset järjestelmät on suunniteltu ja niitä ylläpidetään asianmukaisesti ja että niiden vaatimustenmukaisuutta valvotaan säännöllisesti. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti varmistettava, että yhdyskuntajätevesien keräämiseen ja varastointiin käytettävät kiinteistökohtaiset järjestelmät ovat vedenpitäviä ja tiiviitä ja että järjestelmiä valvotaan ja tarkastetaan säännöllisin väliajoin. (7)Rankkasateiden aiheuttamat ylivuodot ja hulevedet muodostavat sateiden yhteydessä edelleen merkittävän ympäristöön päätyvän kuormituksen lähteen. Kuormituksen odotetaan kasvavan kaupungistumisen ja ilmastonmuutokseen liittyvän sadeolojen asteittaisen muutoksen yhteisvaikutusten vuoksi. Ratkaisut kuormituksen vähentämiseksi olisi määriteltävä paikallisella tasolla ottaen huomioon paikalliset erityisolosuhteet. Niiden olisi perustuttava kokonaisvaltaiseen määrälliseen ja laadulliseen vesienhallintaan kaupunkialueilla. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikille taajamille, joiden avl on vähintään 100 000, laaditaan kokonaisvaltainen yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelma paikallistasolla, koska tällaiset taajamat aiheuttavat merkittävän osan kuormituksesta. Lisäksi kokonaisvaltaiset yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelmat olisi laadittava myös taajamille, joiden avl on 10 000–100 000 ja joissa rankkasateiden aiheuttamat ylivuodot tai hulevedet muodostavat riskin ympäristölle tai ihmisten terveydelle. (8)Jotta kokonaisvaltaisten yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelmien kustannustehokkuus voidaan varmistaa, niiden perustana on tärkeää käyttää kehittyneiden kaupunkialueiden parhaita käytäntöjä. Sen vuoksi harkittavien toimenpiteiden olisi perustuttava paikallisten olosuhteiden perusteelliseen analyysiin, ja niissä olisi suosittava ennaltaehkäisyyn perustuvaa lähestymistapaa, jossa pyritään rajoittamaan puhtaan sadeveden keräämistä ja optimoimaan olemassa olevan infrastruktuurin käyttö. Olisi suosittava vihreitä ratkaisuja, ja uuden harmaan infrastruktuurin rakentamista olisi harkittava vain, jos se on ehdottoman välttämätöntä. Jotta ympäristöä, erityisesti rannikko- ja meriympäristöä, sekä ihmisten terveyttä voidaan suojella puutteellisesti käsiteltyjen yhdyskuntajätevesien aiheuttamilta haitoilta, kaikkien vähintään 1 000 avl:n taajamien yhdyskuntajätevedet olisi käsiteltävä biologisesti. (9)Arviointi osoitti, että direktiivin 91/271/ETY täytäntöönpano vähensi merkittävästi typpi- ja fosforipäästöjä. Arvioinnin mukaan yhdyskuntajätevedenpuhdistamoista kulkeutuu kuitenkin edelleen ympäristöön merkittäviä määriä näitä epäpuhtauksia, mikä johtaa suoraan unionin vesistöjen ja merien rehevöitymiseen. Osa näistä päästöistä voidaan välttää, sillä tekniikan kehitys ja käytössä olevat parhaat käytännöt osoittavat, että direktiivissä 91/271/ETY vahvistetut typen ja fosforin päästöjen raja-arvot ovat vanhentuneita ja niitä olisi tiukennettava. Ravinteiden poisto olisi määrättävä systemaattisesti pakolliseksi kaikissa yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa, joiden avl on vähintään 100 000, koska tällaiset laitokset ovat merkittävä nykyisten typpi- ja fosforipäästöjen lähde. (10)Ravinteiden poiston olisi oltava pakollista myös taajamissa, joiden avl on vähintään 10 000 ja jotka johtavat jätevetensä rehevöityneille tai rehevöitymisvaarassa oleville alueille. Jotta voidaan varmistaa, että rehevöitymistä rajoittavia toimia koordinoidaan rehevöitymisvaarassa olevien vesistöjen koko valuma-alueen tasolla, tässä direktiivissä olisi lueteltava alueet, joilla rehevöityminen katsotaan ongelmaksi tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen perusteella. Johdonmukaisuuden varmistamiseksi asiaankuuluvien unionin säädösten välillä jäsenvaltioiden olisi lisäksi yksilöitävä muut niiden alueella sijaitsevat rehevöityneet tai rehevöitymisvaarassa olevat alueet erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY ja neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla kerättyjen tietojen perusteella. Raja-arvojen tiukentaminen, rehevöitymiselle alttiiden alueiden johdonmukaisempi ja kattavampi määrittäminen sekä velvoite varmistaa ravinteiden poisto kaikissa suurissa laitoksissa edistävät yhdessä rehevöitymisen rajoittamista. Koska tämä edellyttää lisäinvestointeja kansallisella tasolla, jäsenvaltioille olisi annettava riittävästi aikaa tarvittavan infrastruktuurin rakentamiseen. (11)Tuore tieteellinen tieto, jota käytetään useiden komission strategioiden perustana, korostaa tarvetta torjua mikroepäpuhtauksia, joita havaitaan nykyään kaikissa unionin vesissä. Jotkin näistä mikroepäpuhtauksista ovat jopa pieninä määrinä vaarallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Sen vuoksi olisi otettava käyttöön lisäkäsittely eli mikroepäpuhtauksien poisto, jolla varmistetaan, että yhdyskuntajätevedestä poistetaan laaja kirjo mikroepäpuhtauksia. Mikroepäpuhtauksien poistossa olisi keskityttävä ensin orgaanisiin mikroepäpuhtauksiin, jotka muodostavat merkittävän osan päästöistä ja joita varten on jo kehitetty poistotekniikoita. Mikroepäpuhtauksien poisto olisi määrättävä pakolliseksi ennalta varautumisen ja riskitekijöiden perusteella. Sen vuoksi kaikkien yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen, joiden avl on vähintään 100 000, olisi otettava käyttöön mikroepäpuhtauksien poisto, koska kyseiset laitokset ovat merkittävä ympäristöön päätyvien mikroepäpuhtauksien lähde ja koska mikroepäpuhtauksien poistaminen on kustannustehokasta tämän kokoluokan yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa. Taajamissa, joiden avl on 10 000–100 000, jäsenvaltioilta olisi edellytettävä mikroepäpuhtauksien poistoa alueilla, jotka on määritelty alttiiksi mikroepäpuhtauksien aiheuttamalle pilaantumiselle selkein perustein, jotka olisi täsmennettävä. Tällaisiksi alueiksi olisi määriteltävä kohteet, joissa vesistöihin johdetun käsitellyn yhdyskuntajäteveden laimennussuhde on pieni tai joissa vastaanottavia vesimuodostumia käytetään juomaveden tuotantoon tai uimavesinä. Jos jäsenvaltiot tahtovat välttää vaatimuksen pakollisesta mikroepäpuhtauksien poistosta taajamissa, joiden avl on 10 000–100 000, niitä olisi vaadittava osoittamaan standardoidun riskinarvioinnin perusteella, ettei ympäristölle tai ihmisten terveydelle aiheudu riskejä. Jotta jäsenvaltioilla olisi riittävästi aikaa suunnitella ja toteuttaa tarvittavat infrastruktuurit, vaatimusta mikroepäpuhtauksien poistosta olisi sovellettava asteittain vuoteen 2040 saakka ja sille olisi määriteltävä selkeät välitavoitteet. (12)Jotta varmistetaan, että jätevedenpuhdistamoista ympäristöön johdetut vedet täyttävät jatkuvasti biologista käsittelyä sekä ravinteiden ja mikroepäpuhtauksien poistoa koskevat vaatimukset, niistä olisi otettava näytteitä tämän direktiivin vaatimusten mukaisesti, ja kyseisten näytteiden muuttujien arvojen olisi oltava direktiivissä vahvistettujen arvojen mukaisia. Näytteiden tulosten mahdollisen teknisen vaihtelun huomioon ottamiseksi olisi vahvistettava enimmäismäärä näytteille, joissa muuttujien arvot eivät ole vaatimusten mukaisia. (13)Käsittely mikroepäpuhtauksien poistamiseksi yhdyskuntajätevedestä aiheuttaa lisäkustannuksia, jotka liittyvät esimerkiksi seurantaan ja uusiin kehittyneisiin laitteistoihin, joita on asennettava tiettyihin yhdyskuntajätevedenpuhdistamoihin. Näiden lisäkustannusten kattamiseksi ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 191 artiklan 2 kohdassa esitetyn saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti on olennaista, että tuottajat, jotka saattavat unionin markkinoille tuotteita, joiden sisältämät ainesosat päätyvät elinkaarensa lopussa yhdyskuntajätevesiin mikroepäpuhtauksina, ottavat vastuun oman elinkeinotoimintansa yhteydessä tuotettujen ainesosien poistamiseksi tarvittavasta lisäkäsittelystä. Laajennettu tuottajavastuujärjestelmä on asianmukaisin keino tämän saavuttamiseksi, koska se rajoittaisi veronmaksajiin ja vesimaksuihin kohdistuvia taloudellisia vaikutuksia ja kannustaisi samalla kehittämään ympäristöystävällisempiä tuotteita. Lääkeaineet ja kosmetiikkajäämät ovat tällä hetkellä tärkeimpiä lisäkäsittelyä (mikroepäpuhtauksien poistoa) edellyttäviä mikroepäpuhtauksien lähteitä yhdyskuntajätevesissä. Sen vuoksi laajennettua tuottajavastuuta olisi sovellettava näihin kahteen tuoteryhmään. (14)Laajennettua tuottajavastuuta koskevista velvoitteista olisi kuitenkin oltava mahdollista saada vapautus silloin, kun tuotteita saatetaan markkinoille pieninä määrinä eli alle 2 tonnia, koska tällaisissa tapauksissa tuottajalle koituva hallinnollinen lisärasitus olisi suhteeton ympäristöhyötyihin verrattuna. Vapautus olisi voitava myöntää myös siinä tapauksessa, että tuottaja voi todistaa, ettei tuotteesta aiheudu mikroepäpuhtauksia sen elinkaaren lopussa. Tämä olisi mahdollista esimerkiksi tapauksissa, joissa voidaan osoittaa, että tuotteen jäämät ovat jätevesissä ja ympäristössä nopeasti biohajoavia tai että ne eivät päädy yhdyskuntajätevedenpuhdistamoihin. Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä yksityiskohtaisten kriteerien vahvistamiseksi sellaisten markkinoille saatettujen tuotteiden määrittämiseksi, joista ei aiheudu mikroepäpuhtauksia jätevesiin niiden elinkaaren lopussa. Näitä kriteerejä laatiessaan komission olisi otettava huomioon tieteellinen tai muu saatavilla oleva tekninen tieto, mukaan lukien asiaa koskevat kansainväliset standardit. (15)Mahdollisten sisämarkkinoiden vääristymien välttämiseksi tässä direktiivissä olisi vahvistettava laajennetun tuottajavastuun täytäntöönpanoa koskevat vähimmäisvaatimukset, kun taas järjestelmän käytännön toteutuksesta olisi päätettävä kansallisella tasolla. Tuottajien maksuosuuksien olisi oltava oikeassa suhteessa niiden markkinoille saattamien tuotteiden määriin ja jäämien vaarallisuuteen. Maksuosuuksien olisi katettava kustannukset, jotka aiheutuvat mikroepäpuhtauksien seurantatoimista, markkinoille saatettujen tuotteiden määriä ja vaarallisuutta koskevien tilastotietojen keruusta, raportoinnista ja puolueettomasta todentamisesta sekä tehokkaasta tämän direktiivin mukaisesta mikroepäpuhtauksien poistosta yhdyskuntajätevesistä, mutta ne eivät saisi ylittää näitä kustannuksia. Koska yhdyskuntajätevedet käsitellään kollektiivisesti, on aiheellista esittää vaatimus, jonka mukaan tuottajien olisi liityttävä keskitettyyn organisaatioon, joka voi huolehtia laajennetun tuottajavastuun mukaisista velvoitteista niiden puolesta. (16)Arvioinnissa kävi myös ilmi, että jätevesialalla on mahdollisuus vähentää merkittävästi omaa energiankulutustaan ja tuottaa uusiutuvaa energiaa esimerkiksi hyödyntämällä paremmin yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen pinta-aloja aurinkoenergian tuotantoon tai tuottamalla biokaasua lietteestä. Arviointi osoitti myös, että ilman selkeitä oikeudellisia velvoitteita alalta voidaan odottaa vain osittaista edistystä. Tätä taustaa vasten jäsenvaltioita olisi vaadittava varmistamaan, että kaikkien niiden alueella sijaitsevien, vähintään 10 000 avl:n kuormitusta käsittelevien yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen vuotuinen energian kokonaiskulutus ei ylitä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/2001 2 artiklan 1 kohdassa annetun määritelmän mukaisen uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian tuotantoa kyseisissä jätevedenpuhdistamoissa. Tavoite olisi pyrittävä saavuttamaan asteittain välitavoitteiden kautta 31 päivään joulukuuta 2040 mennessä. Tämän energianeutraaliustavoitteen saavuttaminen auttaa vähentämään alan vältettävissä olevia kasvihuonekaasupäästöjä 46 prosenttia ja tukee samalla vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitteiden ja niihin liittyvien kansallisten ja unionin tavoitteiden, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2018/842 vahvistettujen tavoitteiden, saavuttamista. Biokaasun tai aurinkoenergian tuotannon edistäminen EU:n alueella yhdessä energiatehokkuustoimenpiteiden tehostamisen kanssa noudattaen energiatehokkuus etusijalle -periaatetta, joka tarkoittaa kustannustehokkaiden energiatehokkuustoimenpiteiden ottamista mahdollisimman tarkasti huomioon energiapolitiikan muotoilussa ja asiaankuuluvissa investointipäätöksissä, auttaa myös vähentämään unionin energiariippuvuutta, mikä on yksi komission RepowerEU-suunnitelmassa esitetyistä tavoitteista. Se on myös linjassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/844 ja direktiivin (EU) 2018/2001 kanssa, joissa yhdyskuntajätevesien käsittelypaikat luokitellaan uusiutuvan energian ydinkehittämisalueiksi, mikä tarkoittaa paikkaa, joka on nimetty erityisen sopivaksi uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian tuotantolaitosten perustamiseen. Jotta energianeutraaliustavoite voidaan saavuttaa kunkin yhdyskuntajätevedenpuhdistamon ja keräysjärjestelmän kannalta optimaalisilla toimenpiteillä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU 8 artiklan mukaiset energiakatselmukset suoritetaan joka neljäs vuosi. Katselmuksissa olisi muun muassa määritettävä mahdollisuudet uusiutuvan energian kustannustehokkaaseen käyttöön tai tuotantoon direktiivin 2012/27/EU liitteessä VI vahvistettujen kriteerien mukaisesti.

(17)Koska vesien pilaantumisen rajatylittävä luonne edellyttää yhteistyötä naapureina olevien jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden välillä tällaisen pilaantumisen torjumiseksi ja sen selvittämiseksi, miten pilaantumista aiheuttaviin päästölähteisiin voidaan puuttua, jäsenvaltioita olisi vaadittava ilmoittamaan toisilleen tai kolmannelle maalle, jos jossain jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa tapahtuneista yhdyskuntajätevesien päästöistä aiheutunut merkittävä vesien pilaantuminen vaikuttaa tosiasiallisesti tai todennäköisesti toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan veden laatuun. Jos kyseinen satunnaispäästö vaikuttaa merkittävästi alajuoksulla sijaitseviin vesimuodostumiin, ilmoitus olisi tehtävä välittömästi. Asiasta olisi ilmoitettava komissiolle, ja sen olisi tarvittaessa osallistuttava kokouksiin jäsenvaltioiden pyynnöstä. On myös tärkeää puuttua rajat ylittäviin päästöihin kolmansista maista, jotka jakavat samat vesimuodostumat joidenkin jäsenvaltioiden kanssa. Yhteistyötä ja koordinointia kolmansien maiden kanssa niistä tai niihin kulkeutuvien päästöjen torjumiseksi voidaan toteuttaa Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) rajavesistösopimuksen tai muiden asiaankuuluvien alueellisten yleissopimusten, kuten alueellisten meri- tai jokisopimusten, puitteissa. (18)Ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tämän direktiivin vaatimusten noudattamiseksi rakennetut yhdyskuntajätevedenpuhdistamot suunnitellaan ja rakennetaan ja niitä käytetään ja ylläpidetään siten, että niiden riittävän tehokas toiminta voidaan taata kaikissa tavanomaisissa paikallisissa ilmasto-oloissa. (19)Yhdyskuntajätevedenpuhdistamoihin johdetaan myös muuta kuin talousjätevettä, mukaan lukien teollisuusjätevesiä, jotka voivat sisältää useita epäpuhtauksia, jotka eivät nimenomaisesti kuulu direktiivin 91/271/ETY soveltamisalaan, kuten raskasmetallit, mikromuovit, mikroepäpuhtaudet ja muut kemikaalit. Useimmissa tapauksissa tällaiset epäpuhtaudet tunnetaan ja niitä ymmärretään huonosti, mutta ne saattavat paitsi haitata käsittelyprosessia ja aiheuttaa vastaanottavien vesistöjen pilaantumista, myös estää lietteen talteenottoa ja käsitellyn jäteveden uudelleenkäyttöä. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi seurattava säännöllisesti yhdyskuntajätevedenpuhdistamoihin ja niistä edelleen vesistöihin johdettuja teollisuus- ja laitosperäisiä epäpuhtauksia ja raportoitava niistä. Jotta teollisuus- ja laitosjätevesien aiheuttamaa kuormitusta voidaan ehkäistä sen alkulähteellä, keräysjärjestelmiin liitetyiltä teollisuuslaitoksilta tai yrityksiltä olisi edellytettävä ennakkolupaa jäteveden päästämiselle keräysjärjestelmään. Ennen tällaisten lupien myöntämistä olisi kuultava toiminnanharjoittajia, jotka vastaavat teollisuus- ja laitosjätevettä vastaanottavista yhdyskuntajätevedenpuhdistamoista, ja näillä olisi oltava mahdollisuus tutustua myönnettyihin lupiin, jotta ne voivat mukauttaa käsittelyprosesseja. Tämä on tarpeen myös sen varmistamiseksi, että keräysjärjestelmät ja jätevedenpuhdistamot ovat teknisesti valmiita vastaanottamaan ja käsittelemään saapuvia epäpuhtauksia. Jos puhdistamolle tulevassa jätevedessä havaitaan teollisuus- ja laitosperäisiä epäpuhtauksia, jäsenvaltioiden olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi niiden lähteellä tehostamalla epäpuhtauksien seurantaa keräysjärjestelmissä, jotta niiden lähteet voidaan tunnistaa, ja tarvittaessa tarkistamalla asiaankuuluville yhdyskuntajätevedenpuhdistamoille myönnettyjä lupia. Unionin vesivaroihin kohdistuu yhä enemmän paineita, mikä on johtanut pysyvään tai tilapäiseen veden niukkuuteen joillakin unionin alueilla. Unionin kykyä vastata vesivaroihin kohdistuviin kasvaviin paineisiin voitaisiin parantaa laajentamalla käsitellyn yhdyskuntajäteveden uudelleenkäyttöä, mikä rajoittaisi makean veden ottoa pinta- ja pohjavesimuodostumista. Tästä syystä käsitellyn yhdyskuntajäteveden uudelleenkäyttöä olisi edistettävä ja toteutettava aina kun se on tarkoituksenmukaista ottaen samalla huomioon tarve varmistaa, että direktiivissä 2000/60/EY määritellyt vastaanottavien vesien hyvää ekologista ja kemiallista tilaa koskevat tavoitteet saavutetaan. Yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevien vaatimusten tiukentaminen ja toimet, joilla parannetaan epäpuhtauksien tarkkailua, seurantaa ja vähentämistä niiden lähteellä, vaikuttavat käsitellyn yhdyskuntajäteveden laatuun ja tukevat näin ollen veden uudelleenkäyttöä. Jos vettä käytetään uudelleen maatalouden keinokasteluun, se olisi toteutettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/741 mukaisesti. (20)Tämän direktiivin asianmukaisen täytäntöönpanon ja erityisesti päästöraja-arvojen noudattamisen varmistamiseksi on tärkeää seurata käsiteltyjä yhdyskuntajätevesiä, jotka johdetaan ympäristöön. Seuranta olisi toteutettava perustamalla kansallisella tasolla pakollinen ennakkolupajärjestelmä käsitellyn yhdyskuntajäteveden johtamiseksi ympäristöön. Yhdyskuntajätevedenpuhdistamoille, jotka käyttävät muovista kantoainetta hyödyntävää tekniikkaa, olisi lisäksi olennaista sisällyttää vesien johtamislupiin erityisiä velvoitteita valvoa ja ehkäistä jatkuvasti kantoainekappaleiden tahatonta päätymistä ympäristöön. (21)Tiettyjen teollisuudenalojen biohajoavien teollisuus- ja laitosjätevesien johtamiselle suoraan ympäristöön olisi ympäristönsuojelun varmistamiseksi edellytettävä kansallisen tason ennakkolupaa ja asianmukaisten vaatimusten täyttämistä. Näillä vaatimuksilla olisi varmistettava, että tiettyjen teollisuudenalojen suoraan ympäristöön johdetuille jätevesille tehdään tarpeen mukaan biologinen käsittely sekä ravinteiden ja mikroepäpuhtauksien poisto ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. (22)SEUT-sopimuksen 168 artiklan 1 kohdan mukaan unionin toiminta täydentää kansallista politiikkaa ja sillä pyritään parantamaan kansanterveyttä ja ehkäisemään sairauksia. Jotta voidaan varmistaa yhdyskuntajätevesistä saatavien merkityksellisten kansanterveystietojen optimaalinen käyttö, yhdyskuntajätevesiä olisi ryhdyttävä seuraamaan ja tätä seurantaa olisi käytettävä ennaltaehkäisy- tai varhaisvaroitustarkoituksiin, esimerkiksi tiettyjen virusten havaitsemiseksi yhdyskuntajätevesissä epidemioiden tai pandemioiden puhkeamisen merkkinä. Jäsenvaltioiden olisi käynnistettävä jatkuva vuoropuhelu ja koordinointi kansanterveydestä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten ja yhdyskuntajätevesien käsittelystä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välillä. Tämän koordinoinnin puitteissa olisi laadittava luettelo kansanterveyden kannalta merkityksellisistä muuttujista, joita olisi seurattava yhdyskuntajätevesissä, sekä näytteenottotiheys ja -paikka. Tämä toiminta hyödyntää ja täydentää muita kansanterveyden suojeluun liittyviä unionin aloitteita, kuten ympäristön seurantaa, johon sisältyy jätevesien seuranta. Covid-19-pandemian aikana kerättyjen tietojen sekä yhteisestä lähestymistavasta SARS-CoV-2-viruksen ja sen muunnosten järjestelmälliseen seurantaan jätevesissä EU:ssa annetun komission suosituksen, jäljempänä ’suositus’, täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella jäsenvaltiot olisi velvoitettava seuraamaan SARS-CoV-2-virukseen ja sen muunnoksiin liittyviä terveysmuuttujia säännöllisesti. Käytettyjen menetelmien yhdenmukaisuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä SARS-CoV-2-viruksen ja sen muunnosten seurantaa koskevassa suosituksessa esitettyjä näytteenotto- ja analyysimenetelmiä. (23)Unioni pitää tärkeänä puuttua mikrobilääkeresistenssiin, ja se hyväksyi vuonna 2017 Eurooppalainen yhteinen terveys -toimintasuunnitelman mikrobilääkeresistenssin torjumiseksi. Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan jätevesi on tunnistettu ja todistettu merkittäväksi mikrobilääkeaineiden ja niiden aineenvaihduntatuotteiden sekä mikrobilääkeresistenttien bakteerien ja niiden geenien lähteeksi. Lisätiedon saamiseksi mikrobilääkeresistenssin tärkeimmistä lähteistä on tarpeen ottaa käyttöön mikrobilääkeresistenssin esiintymistä yhdyskuntajätevesissä koskeva seurantavelvoite, jotta tieteellistä tietämystä asiasta voidaan edelleen parantaa ja toteuttaa mahdollisesti asianmukaisia toimia tulevaisuudessa. (24)Ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi jäsenvaltioiden olisi kartoitettava yhdyskuntajätevesien käsittelyn aiheuttamat riskit. Jäsenvaltioiden olisi tämän kartoituksen perusteella ja tapauksen mukaan unionin vesilainsäädännön vaatimusten noudattamiseksi toteutettava yhdyskuntajätevesien keräämisen ja käsittelyn osalta tiukempia toimenpiteitä kuin mitä tässä direktiivissä säädettyjen vähimmäisvaatimusten noudattamiseksi vaaditaan. Näihin tiukempiin toimenpiteisiin voi tilanteen mukaan kuulua muun muassa keräysjärjestelmien perustaminen, kokonaisvaltaisten yhdyskuntajätevesien hallintasuunnitelmien laatiminen tai yhdyskuntajätevesien biologinen käsittely, ravinteiden poisto tai mikroepäpuhtauksien poisto sellaisissa taajamissa tai yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa, joiden avl on pienempi kuin säädetyt vähimmäisarvot, joiden perusteella näitä toimenpiteitä edellytetään. Lisäksi voidaan ottaa käyttöön tehokkaampi käsittely kuin mitä vaaditaan vähimmäisvaatimusten noudattamiseksi tai käsiteltyjen yhdyskuntajätevesien desinfioimiseksi, jotta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/7/EY vaatimukset täyttyvät. (25)Kestävän kehityksen tavoitteessa 6 ja siihen liittyvässä alatavoitteessa edellytetään, että jäsenvaltioiden pitää ”taata vuoteen 2030 mennessä riittävä ja yhtäläinen sanitaatio ja hygienia kaikille ja lopettaa avokäymälät kiinnittäen erityistä huomiota naisten ja tyttöjen sekä huono-osaisten tarpeisiin”. Lisäksi Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteen 20 mukaan jokaisella on oikeus laadukkaisiin peruspalveluihin, kuten vesihuoltoon ja puhtaanapitoon. Tätä taustaa vasten samoin kuin WHO:n sanitaatiota ja terveyttä koskevien suositusten sekä vesivaroja ja terveyttä koskevan pöytäkirjan määräysten mukaisesti jäsenvaltioiden olisi puututtava sanitaation saatavuuteen kansallisella tasolla. Toimien tavoitteena olisi oltava parantaa sanitaation saatavuutta kaikille, esimerkiksi rakentamalla saniteettitiloja julkisiin tiloihin sekä edistämällä maksutonta ja/tai kaikkien kannalta kohtuuhintaista pääsyä asianmukaisiin saniteettitiloihin julkishallinnon tiloissa ja julkisissa rakennuksissa. Saniteettitilojen olisi mahdollistettava virtsan, ulosteiden ja kuukautisveren turvallinen kerääminen ja hävittäminen. Tilojen turvallisuudesta olisi pidettävä huolta, mikä tarkoittaa, että niitä olisi voitava käyttää kaikkina aikoina, myös kun on kyse henkilöistä, joilla on erityistarpeita (kuten lapset, ikääntyneet, vammaiset ja asunnottomat henkilöt), että ne olisi sijoitettava paikkoihin, joissa käyttäjien turvallisuuteen kohdistuu mahdollisimman vähän riskejä, ja että niiden olisi oltava hygieenisiä ja teknisesti turvallisia käyttää. Saniteettitiloja olisi myös oltava riittävä määrä sen varmistamiseksi, että ihmisten tarpeet täytetään ja etteivät odotusajat ole kohtuuttoman pitkiä. (26)Komission 7 päivänä lokakuuta 2020 antamassa tiedonannossa ”Tasa-arvon unioni: Romanien tasa-arvoa, osallisuutta ja osallistumista koskeva EU:n strategiakehys” tunnustettiin vähemmistökulttuurien, kuten romanien ja travellerien, erityistilanne riippumatta siitä, ovatko he paikallaan pysyviä vai eivät, ja erityisesti sanitaatiopalvelujen puute sekä kehotettiin parantamaan peruspalvelujen tosiasiallista yhdenvertaista saatavuutta. Yleisesti ottaen on asianmukaista, että jäsenvaltiot kiinnittävät erityistä huomiota haavoittuvassa asemassa oleviin ja syrjäytyneisiin ryhmiin toteuttamalla tarvittavat toimenpiteet sanitaation saatavuuden parantamiseksi kyseisten ryhmien parissa. On tärkeää, että tällaiset ryhmät määritellään yhdenmukaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2020/2184 16 artiklan 1 kohdan kanssa. Toimenpiteitä, joilla parannetaan sanitaation saatavuutta haavoittuvassa asemassa olevien ja syrjäytyneiden ryhmien kannalta, voisivat olla esimerkiksi pääsy saniteettitiloihin julkisissa tiloissa ilmaiseksi tai alhaista palvelumaksua vastaan, liityntöjen kehittäminen tai ylläpitäminen asianmukaisiin yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmiin sekä tiedottaminen lähimmistä saniteettitiloista. (27)Turvallista juomavettä ja sanitaatiota koskevien EU:n ihmisoikeussuuntaviivojen mukaan erityistä huomiota olisi kiinnitettävä naisten ja tyttöjen tarpeisiin, koska he ovat erityisen alttiita hyökkäyksille, seksuaaliselle ja sukupuoleen perustuvalle väkivallalle, häirinnälle ja muille turvallisuusuhkille, kun he käyttävät saniteettitiloja kodin ulkopuolella. Tämä vastaa vesidiplomatiasta annettuja neuvoston päätelmiä, joissa vahvistetaan, että vesidiplomatiaan on tärkeää sisällyttää sukupuolinäkökulma. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota naisiin ja tyttöihin haavoittuvassa asemassa olevana ryhmänä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla parannetaan tai ylläpidetään sanitaation turvallista saatavuutta heidän kannaltaan. (28)Arvioinnissa todettiin, että lietteen käsittelyä voitaisiin parantaa, jotta se vastaisi paremmin direktiivin 2008/98/EY 4 artiklassa määriteltyjä kiertotalouden ja jätehierarkian periaatteita. Toimet, joilla pyritään paremmin seuraamaan ja vähentämään teollisuus- ja laitosjätevesien johtamisesta ympäristöön aiheutuvia päästöjä niiden lähteellä, auttavat parantamaan tuotetun lietteen laatua ja varmistamaan sen turvallisen käytön maataloudessa. Ravinteille, kuten kriittiseksi aineeksi katsotulle fosforille, olisi määriteltävä unionin tasolla talteenoton vähimmäisosuudet, jotta varmistetaan niiden asianmukainen ja turvallinen talteenotto lietteestä. (29)Lisäseurantaa vaaditaan, jotta uusien vaatimusten noudattamista voidaan valvoa mikroepäpuhtauksien, teollisuus- ja laitosperäisten epäpuhtauksien, energianeutraaliuden, kasvihuonekaasupäästöjen, rankkasateiden aiheuttamien ylivuotojen ja hulevesien osalta. Mikroepäpuhtauksien vähentämiseen yhdyskuntajätevesistä käytetyn mikroepäpuhtauksien poiston tehokkuuden todentamiseksi riittää, että seurataan rajoitettua määrää edustavia mikroepäpuhtauksia. Seurantatiheydet olisi määritettävä nykyisten parhaiden käytäntöjen mukaisesti käyttäen mallina Sveitsin nykyisiä käytäntöjä. Nämä velvoitteet olisi kustannustehokkuuden varmistamiseksi suhteutettava yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen ja taajamien kokoon. Seurannan avulla saadaan myös tietoja kahdeksannessa ympäristöalan toimintaohjelmassa perustettua yleistä ympäristön seurantakehystä ja erityisesti sen perustana olevaa saasteettomuuden seurantakehystä varten. (30)Direktiivin täytäntöönpanoa koskevaa raportointia olisi parannettava ja yksinkertaistettava hallinnollisen taakan vähentämiseksi ja digitalisaation tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi poistamalla velvoite, jonka mukaan jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle kahden vuoden välein ja komission on julkaistava kertomus joka toinen vuosi. Se olisi korvattava vaatimuksella, jonka mukaan jäsenvaltioiden on Euroopan ympäristökeskuksen (EEA) tuella parannettava direktiivin 91/271/ETY nojalla perustettuja nykyisiä kansallisia standardoituja tietoaineistoja ja saatettava ne säännöllisesti ajan tasalle. Komissiolle ja EEA:lle olisi annettava pysyvä pääsy kansallisiin tietokantoihin. Jotta voidaan varmistaa, että tämän direktiivin soveltamisesta on saatavilla kattavat tiedot, tietoaineistoihin olisi sisällyttävä tiedot siitä, noudattavatko yhdyskuntajätevedenpuhdistamot käsittelyvaatimuksia (kyllä/ei, päästettyjen epäpuhtauksien kuormitukset ja pitoisuudet), miten hyvin energianeutraaliustavoitteet on saavutettu, mitkä ovat yli 10 000 avl:n jätevedenpuhdistamojen kasvihuonekaasupäästöt sekä mitä toimenpiteitä jäsenvaltiot ovat toteuttaneet rankkasateiden aiheuttamien ylivuotojen/hulevesien, sanitaation saatavuuden ja kiinteistökohtaisten järjestelmien käytön osalta. Samalla olisi varmistettava täysi johdonmukaisuus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 166/2006 kanssa tietojen käytön optimoimiseksi ja täyden avoimuuden tukemiseksi. (31)Tämän direktiivin oikea-aikaisen ja asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi on olennaista, että jäsenvaltiot laativat kansallisen täytäntöönpano-ohjelman, johon sisältyy pitkän aikavälin suunnitelma tarvittavista investoinneista sekä rahoitusstrategia. Nämä kansalliset ohjelmat olisi raportoitava komissiolle. Hallinnollisen taakan rajoittamiseksi tätä vaatimusta ei pitäisi soveltaa jäsenvaltioihin, joissa jätevesien keruuta ja käsittelyä koskevien keskeisten velvoitteiden noudattamisen taso on yli 95 prosenttia. (32)Yhdyskuntajätevesien keräys ja käsittely on alana erityinen, koska alalla vallitsevat kytkösmarkkinat, eli asukkaat ja pienet yritykset on liitetty keräysjärjestelmään ilman mahdollisuutta valita palveluntarjoajaa. Sen vuoksi on tärkeää varmistaa, että toiminnanharjoittajien keskeiset suorituskykyindikaattorit, kuten saavutettu käsittelytaso, käsittelykustannukset, käytetty ja tuotettu energia sekä tähän liittyvät kasvihuonekaasupäästöt ja hiilijalanjälki, ovat julkisesti saatavilla. Jotta yleisö saisi enemmän tietoa yhdyskuntajätevesien käsittelyn vaikutuksista, keskeiset tiedot kunkin kotitalouden vuotuisista jäteveden keruu- ja käsittelykustannuksista olisi esitettävä helposti saavutettavassa muodossa, esimerkiksi laskuissa, ja muiden yksityiskohtaisten tietojen olisi oltava saatavilla verkossa toiminnanharjoittajan tai toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. (33)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/4/EY taataan ympäristötiedon saatavuus jäsenvaltioissa tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa