.^ * >. EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 08.05.19% 
KOM(%) 1971opull. 
KOMISSION KERTOMUS NBUVOSTQLIE 
TEMPUS-OHJELMAN TÄHÄNASTISTEN SAA VUTUSTEN 
ARVIOINTI JA KA TSA US YHTEISTYÖMAIDEN JÄLJELLÄ 
OLEVIIN TARPEISIIN 

TEMPUS-OHJELMAN TÄHÄNASTISTEN SAAVUTUSTEN ARVIOINTI JA 
KATSAUS YHTEISTYÖMAIDEN JÄLJELLÄ OLEVIIN TARPEISIIN 
SISÄLTÖ 
JOHDANTO 
I ARVIO TEMPUS-OHJELMAN TÄHÄNASTISESTA 
TOTEUTUMISESTA 
1. Ohjelman synty 
2. Tempus-ohjelman vaikutukset 
3. Tempus-ohjelman politiikan muotoilu 
II Tempus-ohjelman tulevat tehtävät 
1. Assosioituneet Phare-maat 
A. Tempus-ohjelma ja jäsenyyden valmistelu 
Essenin Eurooppa-neuvosto 
Suhde Socrates-ohjelmaan 
B. Korkeakoulupolitiikkaan liittyvien aloitteiden tukeminen 
C. Muutostenhallinnan ja luotettavuuden osoittamisen tarve: 
korkeakoulujen voimavarojen optimointi 
D. Tempus-ohjelman tulosten mahdollisimman suuri 
hyödyntäminen 
2. Assosioitumattomat Phare-maat 
3. Tacis-maat 
A. Korkeakoulutuksen tärkeimmät tulevaisuudenhaasteet 
B. Strategiset näkökohdat 
C. Tacis-maita koskevan Tempus-ohjelman tulevat suunnat 
III LOPPUPÄÄTELMÄT 
e^ 
TEMPUS-OHJELMAN TÄHÄNASTISTEN SAAVUTUSTEN ARVIOINTI JA 
KATSAUS YHTEISTYÖMAIDEN JÄLJELLÄ OLEVIIN TARPEISIIN 
JOHDANTO 
1. Huhtikuun 29. päivänä 1993 annetun neuvoston päätöksen (EYVL N:o L 112/34, 
6.5.1993) mukaisesti Euroopan laajuisen korkeakouluopetusta koskevan yhteistyöohjelman 
(Tempus II -ohjelma) toinen vaihe hyväksyttiin neljäksi vuodeksi 1. päivästä heinäkuuta 
1994. Päätöksen 11 artiklassa edellytetään ohjelmaa koskevan osakertomuksen esittämistä 
30 päivään huhtikuuta 1996 mennessä. Osakertomus sisältää arvioinnin tulokset sekä 
mahdollisesti ehdotuksen Tempus II -ohjelman jatkamisesta tai mukauttamisesta 1. 
heinäkuuta 1998 alkavan jakson osalta. 
2. Osakertomuksella pyritään näin ollen antamaan tietoja TEMPUS-ohjelman 
tähänastisista saavutuksista ja tarkastelemaan edellytyksiä mahdollisen uuden 
ohjelmavaiheen aloittamiseksi Tempus II -ohjelman päätyttyä. Perusteena käytetään 
Tempus-ohjelman tähänastista vaikutusta Phare- ja Tacis-ohjelman yhteistyömaiden 
korkeakoulutuksen uudistamiseen. 
ARVIO TEMPUS-OHJELMAN TÄHÄNASTISESTA TOTEUTUMISESTA 
1. Ohjelman synty 
3. Neuvosto hyväksyi Tempus-ohjelman 7. toukokuuta 1990 ja ohjelman alustava 
koevaihe alkoi 1. heinäkuuta 1990, ja siitä lähtien Tempus on osoittautunut dynaamiseksi 
ohjelmaksi, joka on jatkuvasti mukautunut toimintaympäristönsä muutoksiin. Ympäristöä 
ovat muokanneet osaltaan Phare- ja Tacis-ohjelmaan liittyvä kehitys sekä näiden 
ohjelmien ja Tempuksen yhteydet, yhteistyömaiden tarpeet ja toimintamahdollisuudet sekä 
neuvoston ja Tempus-ohjelmaa käsittelevän komitean päätösten asettama poliittinen kehys. 
Lisäksi ohjelman sääntöjä on kehitetty jatkuvasti, kun ohjelmasta saatua kokemusta on 
käytetty hyväksi tulevien täytäntöönpanovaiheiden yhteydessä. 
4. Ohjelman lähestymistavassa voidaan erottaa kolme laajaa vaihetta. Tempuksen 
alkuvaihetta kuvasti tarve luoda, laajentaa ja syventää yhteyksiä korkeakoulutuksen 
parissa yhteistyömaissa ja Euroopan unionissa toimivien kumppanien välillä. Tässä 
yhteydessä liikkuvuus on erityisen merkittävä keino luoda sellaisista tiedemaailman 
edustajista ja politiikantekijöistä koostuva kriittinen massa, jotka ovat valmiita ja 
kykeneviä ajamaan koulutuksen uudistuksia yhteistyömaissa. Seuraavassa vaiheessa tämä 
muutospotentiaali pannaan liikkeelle ja kanavoidaan toimintaan, jolla tähdätään 
konkreettisiin ja pysyviin muutoksiin korkeakoulutusjärjestelmissä. Tähän alkuvaihetta 
rakenteellisempaan lähestymistapaan sisältyy kurssien uudistaminen tai uusiminen, 
koulutusohjelman kehittäminen ja uudistaminen sekä kehittyneiden opetusmenetelmien 
käyttöönotto. Tämä vaihe kehittyy yleensä yhä haastavammaksi, sillä käsiteltävät 
aihealueet kuvastavat yhä enemmän niitä työmarkkinoiden tarpeita, joista 
korkeakoulumaailmassa on vähän tai ei ollenkaan kokemusta hanketoiminnan pohjaksi. 
Kolmannessa vaiheessa nämä uudistukset viedään strategiselle tasolle, jolloin ne 
vaikuttavat korkeakouluun kokonaisuutena ja politiikan tekoon ja toteuttamiseen 
opetusministeriöissä. Tämä merkitsee tietynasteista ohjelman kohdistamisen ja sääntöjen 
muuttamista, kun ohjelman "asiakasryhmä" muuttuu ja kun painopisteet muutetaan yhä 
useammin kapea-alaisista ja alakohtaisista laaja-alaisiksi ja järjestelmäkohtaisiksi. 
5. Tätä yleistä taustaa vasten - jossa vaiheet vaihtelevat kunkin maan oman tilanteen 
mukaan - Tempus-ohjelman kehityksessä voidaan erottaa joitakin merkittäviä piirteitä. 
Tiivistetysti nämä voidaan esittää seuraavasti: 
• Siirtyminen vaihtojen ja liikkuvuuden pitämisestä päämäärinä sinänsä kohti 
yhä rakenteellisempia ja strategisempia tavoitteita. 
• Omistamisen tunteen lisääntyminen yhteistyömaissa. Tätä kuvastaa 
selvimmin avustuskelpoisten maiden koordinaattorien ja 
yhteistyökumppanien määrän voimakas nousu, jonka myönteisenä 
tuloksena Tempus-ohjelman suunnittelua ja hallintoa ohjaa läntisten 
yhteistyömaiden tarjonnan asemesta yhä enemmän kysyntä. Tässä 
yhteydessä on paikallaan mainita myös Phare-maiden kansallisten Tempus-
yksiköiden lisääntyvä ammattimaisuus ja korostuva asema. Yksiköt ovat 
toimineet yhä tehokkaampina välittäjinä kehitettäessä ja laadittaessa 
uudistussuunnitelmia. 
• Kansallisten näkökohtien vaikutuksen lisääntyminen hankkeiden 
muotoilussa. Näkökohdat otetaan yhä useammin osaksi yhtenäisiä 
kansallisia korkeakoulutuksen uudistusstrategioita, ja näissä strategioissa 
Tempus-ohjelman avulla pyritään vastaamaan erityisesti niihin tarpeisiin, 
jotka tukevat Phare-ja Tacis-ohjelmien yleisiä maille asetettuja tavoitteita. 
• Säännöt, jotka kuvastavat tätä entistä strategisempaa lähestymistapaa 
lisäämällä ylhäältä alas suuntautuvan ulottuvuuden käyttökelpoisuutensa 
osoittaneeseen perinteiseen alhaalta ylös suuntautuvaan lähestymistapaan. 
• Sellaisten laaja-alaisten kysymysten - esimerkiksi korkeakoulujen ja 
yritysten yhteyksien - lisääntyvä korostaminen, joiden tavoitteena on 
parantaa korkeakoulualan kykyä vastata työmarkkinoiden ja eri 
työmarkkinaosapuolten muuttuviin tarpeisiin. 
• Voimakkaampi keskittyminen Tempus-hankkeitten määrältään yhä 
suurempien siirrettävien tuotosten kestävyyteen ja levittämiseen. 
2. Tempus-ohjelman vaikutukset 
6. Tempus-ohjelman vaikutuksia olisi arvioitava ohjelmaa koskevassa neuvoston 
päätöksessä asetettuja tavoitteita vasten. Tempus I:lle asetetut tavoitteet keskittyivät 
yhteistyön kannustamiseen kumppaneiden kanssa yhteisön sisällä, opiskelijoiden ja 
opetushenkilöstön liikkuvuuteen sekä yhteisön kielten opetus-ja oppimismahdollisuuksiin. 
Vasta 1. heinäkuuta 1994 aloitettua Tempus II.-ta koskevassa päätöksessä luotiin selvä 
yhteys Phare- ja Tacis-ohjelmien tavoitteisiin taloudellisten ja sosiaalisten muutosten 
yhteydessä. Yksittäiset tavoitteet muuttuivat luonteeltaan rakenteellisemmaksi seuraavilla 
aloilla: koulutusohjelmien kehittäminen ja korjaaminen ensisijaisina pidetyillä aloilla; 
korkeakouluopetuksen rakenteiden ja korkeakoulujen sekä niiden hallinnon uudistus; 
ammattikoulutuksen kehittäminen siten, että olisi mahdollista lievittää korkeakoulu- ja 
opistotasoista erityisalojen ammattihenkilöistä olevaa puutetta talousuudistuksen 
käynnistämisessä. 
7. Tempus-ohjelman vaikutuksista on saatu tietoa lähinnä ulkopuolisen arvioijan 
tekemästä arviointikertomuksesta1, arvioon liittyvistä laitoksissa tehtyihin tutkimuksiin 
perustuvista Euroopan komission julkaisemista maakohtaisista tutkimuksista2, Euroopan 
rehtorien konferenssin (CRE) rehtorien konferenssien yhteyskomitean kanssa yhteistyössä 
laatimasta kertomuksesta "Korkeakoulujen välisen itä-länsiyhteistyön vahvistaminen: 
avustamisesta kumppanuuteen"3 sekä laitosvierailukertomuksista4, joihin osallistui 
ulkopuolisia asiantuntijoita. 
8. Huolimatta lähteiden lukumäärästä niissä on arvioitu Tempus-ohjelman vaikutuksia ja 
määritetty lisätoimenpiteitä vaativat alat varsin yhdenmukaisesti. Arviointikertomuksessa 
päätellään, että Tempus-ohjelman tukemia hankkeita voidaan pitää pääpiirteittäin 
onnistuneina ja tärkeinä keski- ja itäeurooppalaisten yhteistyömaiden korkeakoulutuksen 
kehittämisen kannalta. Lisäksi todetaan, että vaikka nähtävissä on, että Tempus I vaikutti 
merkittävästi keski- ja itäeurooppalaisten yhteistyömaiden korkeakoulutuksen 
kehittämiseen, ainakin joissakin näistä maista tarvitaan lisätoimenpiteitä, jotta 
korkeakoulutuksen uudistamisessa ja rakennemuutoksessa voidaan päästä sellaiselle 
saavutus- ja edistystasolle, jolla Tempus-ohjelman mahdollisuuksia hyödynnetään 
paremmin ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. 
i) Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen (1990-91-1993-94) arviointi, loppukertomus, helmikuu 
1996; ii) Tempus-ohjelman toisen vaiheen (1994-95-1995-96) arviointi, loppukertomus, huhtikuu 
1996. Tekijät: Kasselin yliopiston korkeakoulututkimuskeskus ja GES Maiworm&Over, 
Gesellschaft fur Empirische Studien bR, Kassel. 
Tempus-ohjelman maakohtainen tutkimus: Slovakian tasavalta, 1994; tekijä professori R. Gwyn. 
Bulgariaa, Tsekin tasavaltaa, Unkaria, Puolaa, Romaniaa ja Sloveniaa koskevat Tempus-ohjelman 
maakohtaiset tutkimukset ovat tekeillä. 
Syyskuu 1994 
Komissio teki vuosina 1992-1994 joukon laitosvierailuja Tempus-ohjelman laaduntarkkailuun ja 
erityisesti ohjelman eurooppalaisiin yhteishankkeisiin liitty västi sekä tieteellisestä että taloudellisesta 
lähtökohdasta. Lisätietoja on Tempuksen laitosvierailuohjelman vuosikertomuksessa 1992-1993. 
9. CRE:n kertomuksen yleisarvio Tempus-ohjelmasta osana yleistä kansainvälistä 
korkeakoulutusuudistusten avustamista on hyvin selkeä: 
Korkeakoulujen välinen itä-länsiyhteistyö on siten hyvin monimutkainen ja 
monitahoinen asia, ja olisi väärin ajatella, että sitä määrittää yksi ainoa tukija, 
olipa tämä kuinka voimakas ja suuri hyvänsä. 
Siitä huolimatta jo tämän hankkeen aikaisessa vaiheessa oli hyvin selvää, että yksi 
tukiohjelma, Tempus, oli ja on ehdottoman keskeinen erilaisten entisten ja 
nykyisten yhteistyöohjelmien kannalta. Monille laitoksille Tempus on kaikkien 
aikojen tärkein kansainvälinen itä-länsiyhteistyötä koskeva ohjelma - paitsi siihen 
liittyvien ulkopuolisten voimavarojen määrän myös sen kannalta, mitä 
ulkopuolisesta avusta ajatellaan. Monien mielestä Tempus on todella mitään muuta 
prosessia enemmän avannut ja kehittänyt Keski- ja Itä-Euroopan 
korkeakoulutuksen kansainvälistymistä, ja voidaan turvallisin mielin väittää 
ohjelman päähyötyjiltään saaman arvion olevan erittäin myönteinen. 
Samoin maakohtaisten tutkimusten mukaan Tempus-ohjelma on luonut suuren määrän 
toimintaa, jolla on ollut hyvin myönteinen vaikutus korkeakoulutuksen 
innovaatioprosessiin. 
10. Tämä yhteisymmärrys ulottuu laajalti myös erityisempiin Tempus-ohjelman tuloksiin 
ja vaikutuksiin. Sekä arviointikertomuksessa että maakohtaisissa tutkimuksissa erotetaan 
omilla tavoillaan prosessin ja hankkeen tulokset (maakohtaisten tutkimusten käyttämät 
termit). Prosessin osalta arviointikertomus pitää kaikkein tärkeimpänä tuloksena keski- ja 
itäeurooppalaisten yhteistyökumppanien saattamista osaksi tieteenharjoittajien ja joissakin 
tapauksissa hallintovirkailijoiden kansainvälistä yhteisöä. Yhteistyökumppanit sopeutuivat 
tähän kehykseen ja monipuolistuvat osana sitä, liittyivät pieniin ja suuriin verkkoihin sekä 
pääsivät osallisiksi kykyjään ja asemaansa kohentavasta koulutuksesta ja yleisestä 
kehitystyöstä. 
11. Tulevaisuuden osalta voidaan väittää, että Tempus-ohjelma on näiden prosessiin 
liittyvien etujen kautta luonut ja on luomassa kestävän muutoksen ja kehityksen foorumia 
yhteistyömaiden korkeakouluopetuksen alalla. Tempus-ohjelman luomien verkkojen, 
taitojen ja asenteiden pitäisi erityisesti hyödyttää assosioituneita maita helpottamalla 
niiden tiedeyhteisöjen tulevaa aktiivista osallistumista Euroopan unionin eri ohjelmiin. 
Muiden Phare- ja Tacis-maiden osalta nämä edut auttavat osaltaan juurruttamaan 
demokraattisia arvoja ja uusia näköaloja niiden korkeakoulujärjestelmiin sekä tarjoavat 
yhteiskunnan muilla aloilla tehtäviä uudistuksia helpottavia tärkeitä taitoja. 
12. Tempus-hankkeitten tuloksista kenties tärkein on ollut uudistusten käyttöönotto 
korkeakoulujen koulutusohjelmissa mukaan lukien uusien kurssien, opetusaineiston ja 
-menetelmien kehittäminen. Tämä toiminta on yhä enemmän sidoksissa kansallisiin 
painopistealueisiin, joihin on tyypillisesti sisältynyt: 
• monitieteellisten opintojen edistäminen sekä uusien kurssirakenteiden, 
erityisesti lyhytkestoisten alempaan korkeakoulututkintoon johtavien 
opintojen ja jatko-opintojen kehittäminen 
• etusijan antaminen tietyille tieteenaloille, jotka liittyvät taloudellisiin ja 
demokraattisiin uudistuksiin tai erityisemmin Phare- ja Tacis-ohjelmien 
alakohtaisiin ohjelmiin, kuten liikkeenjohto, julkishallinto, 
ympäristönsuojelu, maatalous ja terveys. 
13. Tempus-ohjelman vaikutusten myönteiseen arvioon liittyy kuitenkin se, että 
vaikutukset olivat aluksi suuruudeltaan ja kattavuudeltaan rajoitettuja, ja niitä laajennettiin 
Tempus II:n yhteydessä. Alkuvaiheessa Tempus I:n aikana suurin osa kehityksestä 
tapahtui kurssien tai opetusmateriaalin tasolla; saavutuksille oli ominaista valikoiva 
uudistaminen tai käyttöönotto pikemmin kuin täysin uudet ohjelmat, ja samalla 
vaikutukset keskittyivät tyypillisesti osasto- tai laitostasolle. Silloinkin, kun useat 
korkeakoulun laitokset osallistuivat joukkoon eri hankkeita, niiden välillä oli usein vain 
vähän tai ei ollenkaan institutionaalista uudistamista aikaansaavaa synergiaa. Tempus I:n 
arviointikertomuksessa todetaan, että 
Merkittävässä määrässä keski- ja itäeurooppalaisia laitoksia saavutettiin 
kauaskantoisia uudistuksia koulutusohjelmissa ja uusien luonteeltaan strategisten 
opetusmateriaalien kehittäminen saatiin usein toteutettua käytännössä. 
Koulutusohjelmien kehittämisen ja muun koulutustoiminnan kattavuus ja 
saavutukset vaihtelivat kuitenkin suuresti. 
14. Kun otetaan huomioon Tempus Iille neuvoston päätöksellä asetetut tavoitteet, on 
täysin ymmärrettävää, ettei ohjelman ensimmäisinä kolmena tai neljänä vuonna 
käynnistyneitten hankkeitten tuloksiin sisältynyt niitä laajempia ulottuvuuksia, joita 
Tempus II:ssa pidetään selkeästi ensiarvoisina. Syyt instituutioiden strategisen vaikutuksen 
puutteelle alkuvaiheessa näyttävät ulottuvan tavoitteita laajemmalle, ja ne viittaavat 
esteisiin, jotka todennäköisesti säilyvät enemmässä tai vähemmässä määrin läpi Tempus 
II:n. Siten ne ovat merkittäviä, kun mahdollisesti määritellään ohjelman myöhemmässä 
vaiheessa käsiteltäviä kysymyksiä. Nämä esteet johtuvat siirtymisestä kohti sisäistä 
hajautumista sekä korkeakoululaitosten itsehallinnon äärimmäisten muotojen 
kehittymisestä, mikä on seuraus laitosten vapautumisesta keskitetyn johdon alaisuudesta 
vuosina 1989-1990. Sekä arviointikertomuksessa että maakohtaisissa tutkimuksissa 
pidetään tätä laitosten välisen yhteenkuuluvuuden ja strategian puutetta merkittävänä 
Tempus-hankkeitten vaikutusten laajentumista estävänä tekijänä. Arviointikertomuksessa 
mainitaan esimerkiksi 
Tempus-ohjelmaan sisältyviksi valittuihin uudistuksiin liittyvät saavutukset. 
Saavutusten oheistuotteet asianomaisissa laitoksissa jäivät vaatimattomiksi tai 
useimmiten marginaalisiksi. 
On mielenkiintoista, että molemmissa arvioissa tarkistetaan tätä näkemystä pienten 
korkeakoulujen osalta, joissa voimakkaampi laitosidentiteetti ja hallinto on johtanut 
Tempus-hankkeitten kautta aloitettuihin rakenteellisempiin uudistuksiin. Korkeakoulujen 
hallintoa käsitellään uudelleen jäljempänä. 
15. Tempus ILssa otettiin erityisesti huomioon tarve luoda laitoksiin kokonaisuudessaan 
kohdistuvaa vaikutusta. Lähtölaukauksena pyrkimyksille käyttää Tempus-ohjelmaa 
kestävän laitostasoisen kehityksen edistäjänä on toiminut vastikään lausuttu vaatimus, 
jonka mukaan yhteistyömaiden korkeakoulujen on esitettävä, kuinka suunniteltu hanke 
sopii niiden kehittämisstrategioihin laitostasolla. Toinen keskisuurten laitosten 
osallistumista Tempus-hankkeisiin voimistava tekijä on se, että paikalliset korkeakoulut 
voivat toimia hankekoordinaattoreina kaikissa ja sopimuspuolina useimmissa 
yhteistyömaissa. 
Tempus II:n arviointikertomuksessa arvioidaan toteutettuja mukautustoimenpiteitä 
seuraavasti: 
Korkeakouluopetusta antavien keskisuurten laitosten toiminta on muuttunut 
asteittain Tempus II:n aikana. Erityisiä yhteisiä eurooppalaisia hankkeita (JEP) 
tuettiin laitoshallinnon kehittämiseksi. Lisäksi yritykset nivoa Tempus-ohjelman 
toimintoja osaksi laitosstrategiaa olivat entistä yleisempiä. 
16. Laitteitten, kirjojen ja kausijulkaisujen saaminen vaikuttaa olevan suuresti arvostettu 
Tempus-hankkeitten tulos, vaikka se onkin pikemminkin keino kuin tavoite itsessään. 
Arviointikertomuksessa todetaan uusien laitteiden olevan KIE-maiden laitosten 
ylpeydenaihe. Uusien laitteitten hankinta hyväksyttiin luonnollisesti ainoastaan silloin, kun 
voitiin osoittaa sen tukevan asiaankuuluvaa opetustoimintaa tai perusrakenteita, 
esimerkiksi mikrotietokoneet hallinnollisissa hankkeissa, kielistudiot kieliin liittyvissä 
hankkeissa tai kopiokoneet opetusmateriaalin ja yhteistyökumppaneiden kanssa käytävän 
yhteydenpidon helpottamiseksi. Sekä arviointikertomuksessa että maakohtaisissa 
tutkimuksissa vahvistetaan, että mainitunlainen yhteys opetukselliseen toimintaan oli 
todellinen. Jälkimmäisessä viitataan mikrotietokoneiden hankinnan hyödylliseen 
vaikutukseen koulutusohjelmien kannalta ja yleisemmin kopiokoneiden, puhelinten ja 
telekopiolaitteitten merkitykseen parantuneiden viestintäyhteyksien kannalta. 
Arviointikertomuksessa todetaan: 
Kun joissain tapauksissa niillä (uusilla laitteilla) oli läheinen yhteys vastaaviin 
opetuksellisiin toimenpiteisiin, useimmissa tapauksessa niitä pidettiin joka 
tapauksessa hyödyllisinä - yleisesti opetustoiminnan laadun, tulevan 
kansainvälisen yhteistyön, tutkimukseen liittyvien perusrakenteiden jne. kannalta. 
Täysin yhtä mieltä oltiin siitä, että rakenteellinen kehitys on tärkeä osa tukea. 
17. Monet näistä samoista arvioista koskevat myös kirjojen ja kausijulkaisujen 
hankkimista. Maakohtaisissa tutkimuksissa todetaan: 
Korkeakoulun kirjaston laatu on koko korkeakoulun laadun tärkeä osoitin. 
Tempus-ohjelman osuus on ollut merkittävä: sen avulla laitokset ovat voineet 
täydentää kirjavarastojaan monilla, usein länsieurooppalaisilla tai 
pohjoisamerikkalaisilla teoksilla, joita edellisen hallinnon aikana ei ollut 
saatavissa ja jotka eivät jo kustannussyistä olisi olleet niiden ulottuvilla vieläkään 
ilman ohjelman antamaa tukea. 
Samoin kuin laitteiden kohdalla tässäkin tapauksessa hyötyä tuli sekä opetuksen ja 
oppimisen menetelmien että niiden sisällön osalle. On kuitenkin syytä lisätä, että kunhan 
tämä "vaje" on merkittävältä osin saatu korjattua, on voimakkaammin korostettu 
kansallisten tarpeiden mukaisten paikallisesti laadittavien julkaisujen ja muun aineiston 
(erityisesti tapaustutkimusten) kehittämistä. 
18. Henkilöstön liikkuvuuden seurauksena saavutettiin niin prosessiin liittyviä etuja kuin 
erityisiä hankkeiden tuloksia. Liikkuvuus on ollut määrällisesti merkittävää: yhteisten 
eurooppalaisten hankkeitten (JEP) perusteella henkilöstölle myönnettiin arviolta 57 000 
apurahaa, joista 60 %:lla tuettiin idästä länteen suuntautuneita vierailuja. 
Arviointikertomuksessa puhutaan laaja-alaisista hyödyistä, joita ovat olleet muissa maissa 
oleviin yhteistyökumppaneihin, heidän toimintaansa ja ajattelutapaansa tutustuminen, 
verkkojen luominen, kohtuullinen kykyjen parantuminen sekä muihin viestintätyyleihin 
ja -käyttäytymiseen mukautuminen. Maakohtaisissa tutkimuksissa mainitaan, että yhteisiin 
eurooppalaisiin hankkeisiin liittyvä henkilöstön (samoin kuin opiskelijoiden) liikkuvuus 
ja kaikki, mitä se on tuonut muassaan, on - vaikka se onkin pikemmin keino kuin 
päämäärä - yksi Tempus-ohjelman suurista menestyksistä. Monista tämän asian hyödyistä 
mainittakoon erikoisalatietojen hankkiminen ja ajantasaistaminen, uusien 
opetusmenetelmien omaksuminen, kokemusten saaminen moderneista koulutusohjelmien 
kehittämisstrategioista sekä hankkeen sisällä toimimiseen ja niiden hallinnointiin liittyvien 
taitojen hankkiminen. Hankkeitten kehittämiseen ja hallinnointiin liittyvät taidot ovat 
osoittautuneet erityisen arvokkaiksi toimintaa "mahdollistaviksi" työkaluiksi, sillä niillä 
on ollut suuri merkitys sille, että yhteistyömaat tuntevat hankkeet entistä enemmän 
omakseen pystyessään asteittain omaksumaan sopimuspuolen aseman. Aivan yhtä tärkeänä 
tekijänä on näistä eduista puhuttaessa mainittava myös se, että on omaksuttu uusia 
näkökulmia ja asenteita muutoksiin ja uudistuksiin ja saatu itseluottamusta asettaa 
olemassa olevat rakenteet ja käytännöt kyseenalaisiksi. Tähän myönteiseen analyysiin 
lienee liitettävä yksi varauma: vastahankittuja taitoja ei onnistuttu hyödyntämään 
täysimääräisesti vierailijoiden palattua laitoksiinsa. Tämäkin on seurausta laitostason 
pirstaloitumisesta, jota käsitellään jäljempänä. 
19. Myös opiskelijoiden liikkuvuuden määrä on ollut huomattavan suuri: Tempus-
ohjelman yhteisten eurooppalaisten hankkeitten yhteydessä myönnettiin lähes 27 000 
apurahaa. Arviointikertomuksessa todetaan, että opiskelijavaihtoa pidettiin yleensä hyvin 
hyödyllisenä niiden kannalta, jotka tosiasiassa matkustavat ulkomaille, mutta sen 
yhteyksiä muuhun uudistustoimintaan kaikkiaan vähäisempinä. Epäilemättä vaihdolla ei 
ole ollut kovin paljon suoria yhteyksiä koulutuksen uudistamiseen ja muutokseen, mutta 
opiskelijoiden uusista näkökulmista ja asenteista samoin kuin vahvistuneesta 
itseluottamuksesta ja kyvystä lausua mielipiteensä ja asettaa vallitsevat olot 
kyseenalaiseksi aiheutuneita epäsuoria vaikutuksia ei pidä aliarvioida. Yksi Tempus-
ohjelman laitosvierailuohjelmaan osallistuneiden asiantuntijoiden seminaarin päätelmistä 
kuului seuraavasti: 
Kaikki asiantuntijat pitävät opiskelijoiden liikkuvuutta kannattavana toimintana, 
sillä ulkomailla saatu koulutus voi todella osaltaan nopeuttaa pedagogisia 
muutoksia, niin opetusmenetelmien ja -tekniikkojen kuin ohjelmien osalta. 
Opiskelijoiden liikkuvuuden katalyysaattorivaikutus selittyy sillä, että palatessaan 
ulkomaanvierailuitaan opiskelijat vaikuttavat laitoksissa sekä opiskelijatovereiden että 
henkilöstön asenteisiin ja pakottavat siten henkilöstön harkitsemaan muutoksia 
koulutusohjelmaan ja opetusmenetelmiin. Tempus I -ohjelmaa ajatellen tärkein 
opiskelijoiden liikkuvuuteen kohdistuva kritiikki on kenties se, että turhan usein 
opiskelijoiden kotilaitokset eivät tunnustaneet EU-maissa suoritettuja opintoja. Tempus 
II :n yhteydessä käsitellään tätä kysymystä. Tempus ILssa opiskelijavaihtohankkeiden 
osuus yhteisten eurooppalaisten hankkeitten toiminnassa on asteittain pienentynyt, ja ne 
liittyvät nyt ainoastaan uusiin toimenpiteisiin, joilla helpotetaan tulevaa liikkuvuutta ja 
yhteistyötä opintosuoritusten tunnustamista ja hyväksi lukemista koskevien järjestelmien 
kautta. 
20. Kunkin edellä mainituista tuloksista kohdalla mietitään niihin liittyvän toiminnan 
jatkuvuutta yksittäisen Tempus-hankkeen kestoa pidempään. Tätä asiaa on ohjelmassa 
käsitelty kolmella tavalla: 
• Yhteisten eurooppalaisten hankkeitten (JEP) hakijoita pyydetään 
ehdottamaan hankesuunnittelunsa yhteydessä suunnitelmia toiminnan 
jatkamiseksi tulevaisuudessa, ja hakijoille tehdään selväksi, että näitä 
suunnitelmia koskevaa arviota käytetään yhtenä perusteena arvioitaessa 
hakemuksen kokonaislaatua. Lisäksi Tacis-maissa toteutettavat JEP-
hankkeet hyväksytään ainoastaan sen jälkeen, kun vuoden kestävä 
valmisteleva vaihe on saatettu menestyksekkäästi loppuun. Mainitulla 
vaiheella on tarkoitus selvittää ne erityiset tarpeet, joita on syytä käsitellä, 
ja valmistella toteuttamiskelpoinen hankesuunnitelma. 
• On otettu käyttöön yhteiseen eurooppalaiseen verkkoon (JEN) liittyvä 
toiminta (JEP-hankkeen jälkeisen täydentävän toiminnan rajoitettu 
rahoitus), jolla erityisesti vastataan jatkuvuuskysymykseen. 
• Edellisiä epäsuorempaa, mutta lopultakin kenties tärkeämpää on ollut se, 
että kannustamalla JEP-hankkeitten puitteissa tapahtuvaa yhteyksien 
luomista yrityksiin ja niille tarjottavien palvelujen kehittämistä on 
laitoksissa saatu aikaan mahdollisuuksia tulevan rahoituksen hankintaan, 
jolloin niillä on omia voimavaroja paitsi laitteistojen ja julkaisuvarastojen 
ylläpitoon myös kansallisen ja kansainvälisen yhteistyön jatkamiseen. 
21. Lopuksi voidaan todeta, että JEP-hankkeet ovat osoittautuneet vaikutuksiltaan ja 
menestykseltään mittaviksi, erityisesti kun niitä arvioidaan Tempus I:n tavoitteita vasten. 
Arviointikertomuksen mukaan useimmat tarkkailijat näyttävät olevan yhtä mieltä siitä, että 
todellisten menestystarinoiden osuus on suuruudeltaan merkittävä ja että hyödyllisiä 
muutoksia oli nähtävissä useimmissa tapauksissa. Kysyttäessä itse hankkeisiin 
osallistujilta, kuinka tyytyväisiä he kaikkiaan olivat oman JEP-hankkeensa saavutuksiin, 
• yli 90 % yhteistyömaiden vastaajista ja 
• lähes 80 % EU-maiden vastaajista 
ilmoitti olevansa hyvin tyytyväisiä. 
3. Tempus-ohjelman politiikan muotoilu 
22. Tempus-ohjelmaan liittyviä poliittisia päätöksiä tehdään eri tasoilla. Kussakin 
yhteistyömaassa kaksi merkittävää tapahtumaa muokkaa politiikkaa: Tempus-hankkeitten 
kansallisten painopisteitten ja tavoitteitten määrittely (Tempus II -ohjelmaa koskevan 
neuvoston päätöksen 5 artiklan mukaisesti) sekä Tempus-ohjelmalle Phare- ja Tacis-
ohjelmien rahoituksellisen kokonaiskehyksen puitteissa tarkoitettujen varojen 
myöntäminen. Kansallisen tason tärkeimpiä politiikantekijöitä ovat opetusministeriöt ja 
Phare/Tacis-yhteensovittajat; politiikantekoon voivat osallistua myös muut ministeriöt. 
Phare-maiden kansallisilla Tempus-yksiköillä on merkittävä tehtävä koko prosessin 
edistäjinä ja tiedeyhteisön osuuden yhteensovittajina. Eri toimijaosapuolten väliset suhteet 
ovat sangen monimutkaisia, eikä niistä alkuvuosina ollut helppo saada käsitystä. Tähän 
liittyen arviointikertomuksessa kiinnitetään huomiota Tempus-ohjelman politiikan 
muotoutumisprosessin rutiinistumiseen ja vakiintumiseen. Verrattuna Tempus Leen 
kansallisen politiikan tason päätoimijöiden osuus oli arvioijien mukaan ohjelman 
muotoilun kannalta merkittävämpi. 
23. Useimmat Phare-maat ovat perustaneet Tempus-ohjelmaa varten neuvoa-antavia tai 
hallintotoimikuntia, joissa kaikki asiaankuuluvat tahot ovat edustettuina. Tempus I:n 
arviointikertomuksessa todetaan, että 
Tempus-ohjelmaan liittyvien neuvoa-antavien tai hallintotoimikuntien 
perustaminen kaikkien tärkeimpien Tempus-ohjelmaa koskeviin poliittisiin 
päätöksiin osallistuvien osapuolten keskustelu- ja yhteistyöfoorumiksi on 
osoittautunut tarpeellisen yhteensovittamisen kannalta hyväksi valinnaksi. Näiden 
toimikuntien toiminnan edellytyksenä on kaikkien osapuolten yhteistyöhalu. 
24. Tempus-ohjelman alkuvuosina pääosapuolten osallistuminen politiikan muotoiluun ei 
ollut aina asianmukaisesti tasapainossa. Opetusministeriöiden asemaa rajoitti joukko eri 
tekijöitä. Korkeakoulut ja erityisesti tiedekunnat toteuttivat vasta saamaansa itsehallinto-
oikeutta ilman korkeakouluopetusta varten koskevaa tehokasta lainsäädäntöä. Itse 
ministeriöt olivat rakenteellisesti tai henkilöstöltään varsin epävakaita. Tilanne on 
kehittynyt vuosien varrella, ja Tempus II:n arviointikertomuksessa on havaittu, että 
opetusministeriöiden toiminta on muuttunut entistä ennakoivammaksi ja että Tempus-
ohjelman tarjoamia mahdollisuuksia yritetään selvästi nivoa paremmin yleiseen 
kansalliseen korkeakouluopetusta koskevaan politiikkaan. 
25. Tempus-ohjelman painotuksien ja tavoitteitten määrittely on yhä enemmän vaikuttanut 
tuettujen hankkeitten laajuuteen ja ilmeeseen. Painotusten voidaan katsoa lisänneen 
Tempus-ohjelman perinteiseen alhaalta ylös suuntautuvaan lähestymistapaan ylhäältä alas 
suuntautuvan ulottuvuuden ja siten jossain määrin saattaneen yhteistyömaiden opetusalan, 
taloudelliseen ja sosiaaliseen muutokseen liittyvän politiikan osaksi ohjelmaa. Painotukset 
on laadittu asteittain ottaen huomioon yleiset Phare- ja Tacis-ohjelmien tavoitteet ja 
jossain määrin myös Phare- ja Tacis-ohjelmien alakohtaiset politiikat. Erityisesti Tacis-
maissa ensisijaisiksi määriteltyjen alojen laajuutta ja määrää rajoitti Tempus-ohjelmalle 
osoitettujen määrärahojen rajallisuus. 
26. Tempus II:n arviointikertomuksessa todetaan, että useimpiin kansallisiin etusija-
alueisiin on sisällytetty yhä yksityiskohtaisempia määrittelyjä, jotka muodostuvat niiden 
ulkopuolisista lisäehtoja ja -suosituksia koskevista lausunnoista, ja että lisäksi kansalliset 
painotukset muuttuvat tietyssä määrin vuosittain. Tieteenaloihin liittyvät painotukset 
muodostetaan useimmiten tasapaino- ja vuorotteluharkinnan perusteella. Temaattiset ja 
rakenteelliset painotukset muuttuvat poliittisen kehityksen mukaan. Politiikan muutokset 
näkyvät usein myös painotusten muotoilussa. 
* * * * 
27. Kaikkia Tempus-ohjelman jatkamiseen liittyviä toimia on tarkasteltava asiaankuuluvaa 
rahoituksellista ja poliittista taustaa vasten. Sekä Phare- että Tacis-ohjelman rahoitus on 
sovittu 31. joulukuuta 1999 saakka, ja koska Tempus-ohjelman rahoitus sisältyy näihin 
ohjelmiin, ohjelman mahdollinen jatkaminen on suhteutettava tähän budjettikehykseen. 
Viimeinen Tempus II:n hakemustenjättöpyyntö koskee vuosia 1997-1998, ja se sisältyy 
vuoden 1997 talousarvioon. Viimeiset yhteiset eurooppalaiset hankkeet (JEP) alkavat 1. 
syyskuuta 1997. Tässä osakertomuksessa keskitytään sen vuoksi pitämään vuosia 1998 
ja 1999 uuden Tempus-ohjelmavaiheen tosiasiallisena ajankohtana. Samalla määritetään 
ne tekijät, joiden perusteella voitaisiin jatkaa joitakin Tempus-ohjelmaan liittyviä 
toimintoja yli vuoden 1999, mikäli rahoitus voidaan järjestää. 
28. Poliittisen ja toiminnallisen tilanteen johdosta yhteistyömaat on jaettava tiettyihin 
ryhmiin harkittaessa Tempus-ohjelman tulevaisuutta. Tämä erottelu näkyy tämän 
osakertomuksen rakenteessa. 
29. Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat, jotka 
valmistautuvat yhdentymään Euroopan unionin sisämarkkinoihin Essenin Eurooppa-
neuvoston joulukuussa 1994 hyväksymän jäsenyyden valmistelua koskevan strategian 
mukaisesti. Kuten toukokuussa 1995 kokousta seuranneessa valkoisessa kirjassa todetaan, 
yhtenäismarkkinoihin yhdentymisprosessin myötä muun muassa syntyy uusia taito- ja 
pätevyysvaatimuksia assosioituneiden maiden työvoimalle, ja tämä puolestaan vaikuttaa 
niiden koulutusjärjestelmiin. Perusteet Tempus-ohjelman jatkamiseksi tämän maaryhmän 
osalta on määritettävä siten, että jatkaminen tuo Phare-ohjelmaan todistettavasti selvää 
lisäarvoa, jota suunnataan monivuotisen ohjeenomaisen suunnittelun kautta uudelleen 
tukemaan jäsenyyden valmisteluprosessia. Tässä yhteydessä on huomattava, että II-
vaiheen päättyessä Tempus-ohjelma on toiminut jopa kahdeksan vuotta tietyissä 
yhteistyömaissa ja että korkeakouluopetuksen muutosprosessia tukevat myös muut 
ohjelmat. 
30. Toisen ryhmän muodostavat assosioitumattomat Phare-maat, joihin tällä hetkellä 
kuuluu ainoastaan Albania, mutta todennäköisesti ryhmä kasvaa pian käsittämään myös 
entisen Jugoslavian maat edellyttäen, että turvallisuuden ja politiikan alalla saavutetaan 
riittävää kehitystä. Tämän ryhmän osalta Tempus-ohjelma tulee toimineeksi vuoteen 1998 
mennessä paljon lyhemmän ajan kuin edellisen ryhmän osalta, ja siten ohjelman vaikutus 
korkeakoulualan uudistamiseen on rajoitetumpi. Asiayhteys ei näiden maiden kohdalla ole 
niinkään jäsenyyden valmistelua koskeva strategia kuin maiden eri asteisina 
korkeakoulujärjestelmässään ja yleisemmin siirtymisessään täyteen markkinatalouteen 
kohtaamat jatkuvat muutokset. 
10 
31. Kolmas ryhmä koostuu Tacis-ohjelman piiriin kuuluvista entisestä Neuvostoliitosta 
itsenäistyneistä valtioista ja Mongoliasta. Nämä valtiot alkoivat osallistua asteittain 
Tempus-ohjelmaan vasta vuonna 1993. Tätä tarkasteltaessa on otettava huomioon ne 
valtavat haasteet, joita taloudelliset ja poliittiset uudistukset näille maille asettavat, sekä 
Tempus-ohjelman käytettävissä olevien Tacis-varojen suhteellinen rajallisuus. Eurooppa-
neuvoston kesäkuussa 1995 Cannesissa pidetyn kokouksen päätösten mukaisesti Euroopan 
unionin näitä maita koskeva politiikka perustuu kahteen pääsuuntaan: taloudellisten ja 
demokraattisten uudistusten jatkuvaan tukemiseen ja - erityisesti Venäjän osalta -
"merkittävän kumppanuussuhteen" luomiseen. Tätä politiikkaa vakiinnutetaan parhaillaan 
asteittain sarjalla kumppanuus- ja yhteistyösopimuksia, joilla luodaan laaja kehys 
Euroopan unionin tulevalle toiminnalle. 
32. Mikäli päätetään uudesta Tempus-ohjelman vaiheesta, sen yhteydessä on käsiteltävä 
näihin kolmeen maaryhmään liittyviä erilaisia toimintaympäristöjä ja tarpeita. 
* * * * 
n TEMPUS-OHJELMAN TULEVAT TEHTÄVÄT 
1. Assosioituneet Phare-maat 
33. Huolimatta siitä merkittävästä vaikutuksesta, joka Tempus-ohjelmalla on ollut ja 
edelleen on korkeakouluopetuksen uudistamiseen ja kehittämiseen, ohjelma toimii 
dynaamisessa ympäristössä, jossa tarpeet ja vaatimukset muuttuvat. Toimintaympäristöä 
muokkaavat yhä enemmän seuraavat tekijät: 
• jäsenyyden valmistelua koskevan strategian ja yhteisön säännöstön 
asettamat vaatimukset 
• korkeakouluopetuksen lainsäädännöllisen ja rakenteellisen kehyksen 
jatkuva kehitys ja tarve toteuttaa politiikkaa operationaalisella tasolla 
• lukuisten erilaisten osapuolten korkeakouluihin kohdistamat kasvavat 
paineet ja tarve osoittaa laitoksen laadukkuutta, merkitystä ja vastineen 
antamista sijoituksille, mikä tapahtuu entistä enemmän vuorovaikutuksessa 
työmarkkinoiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa. 
34. Tempus ILlle asetetuissa painotuksissa onkin jo tietyssä määrin otettu huomioon nämä 
kysymykset. Voidaan kuitenkin väittää, että tarpeen luonteen ja suuruuden vuoksi -
esimerkiksi jäsenyyden valmisteluun edellytyksiin liittyen tai koska tietyillä aloilla, kuten 
arviointikertomuksessa mainitun korkeakoulujen hallinnon yhteydessä, muutokset ovat 
osoittautuneet hitaiksi ja edellyttävät siten pitkäaikaisempia toimia - nämä kysymykset 
on syytä säilyttää painopisteinä vielä Tempus II:n päätyttyäkin. 
11 
35. Uudella Tempus-ohjelman vaiheella olisi pyrittävä saattamaan näillä tärkeillä aloilla 
tehtävä työ päätökseen ja lujittamaan sitä, ja se olisi suunnattava huolellisesti 
täydentämään ja tukemaan asiaankuuluvia Phare-ohjelman alakohtaisia ohjelmia ja muita 
EU:n toimenpiteitä. Milloin tämä strategia edellyttää Tempus-ohjelman perinteisiin 
käytäntöihin tehtäviä joustoja, näillä on pyrittävä mahdollisimman suureen tehokkuuteen. 
Jotta voitaisiin saada Tempus-ohjelman kautta tehdyistä aiemmista ja nykyisistä 
investoinneista mahdollisimman suuri hyöty, on syytä kiinnittää huomio hankkeitten 
kasvavan tulosmäärän levittämiseen erityisesti, kun tulokset tukevat edellä mainittuja 
alueita ja kun niitä voidaan soveltaa korkeakoulualan ulkopuolella. 
36. Samalla kun tunnustetaan Phare-ohjelmien vaikutuksen lisääntyminen koulutuksessa, 
vaikuttaa siltä, että Tempus I:n ja II:n yhteydessä kehitetyt suunnitteluun liittyvät taidot 
ja suhteet voivat olla hyvin kannattava ja tehokas keino saada asiantuntemus liikkeelle 
erityisesti korkeakoulualan politiikan muotoilun ja toimijoiden välisen yhteyden kannalta. 
Johdonmukaisessa ja strategisessa toimintakehyksessä huolellisesti rakennetut ja toteutetut 
laitosten kehittämishankkeet, hyväksi havaittuja käytäntöjä testaavat ja niitä esittelevät 
koehankkeet mukaan lukien, voivat tukea politiikan kehittämistä ja antaa sille sisältöä 
sekä saada aikaan erityisiä ensiarvoisiin taitotarpeisiin liittyviä tuloksia. 
A. Tempus-ohjelma ja jäsenyyden valmistelu 
Essenin Eurooppa-neuvosto 
37. Essenin Eurooppa-neuvosto hyväksyi joulukuussa 1994 laaja-alaisen jäsenyyden 
valmistelua koskevan strategian, jossa kaavailtiin suhteiden asteittaista vahvistamista 
assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa rakenteellisen vuoropuhelun 
keinoin ja pyydettiin komissiota laatimaan valkoinen kirja näiden maiden 
sisämarkkinoihin liittymisen valmistelusta. Neuvosto päätti myös, että Phare-ohjelma olisi 
vastedes suunnattava tukemaan kyseistä prosessia. 
38. Valkoinen kirja julkaistiin toukokuussa 1995. Sisämarkkinoihin liittyy luonnollisesti 
useita erilaisia näkökohtia, mutta valkoisen kirjan luvussa 4 tehdään selvä ero 
lainsäädännön ja asetusten lähentämisen sekä täytäntöönpanorakenteiden perustamisen 
välille. Jälkimmäiseen liittyen valkoisessa kirjassa todetaan: 
"Yleisesti vaikuttaa siltä, että tarvittavien hallinnollisten rakenteiden luominen ja 
miehittäminen ja niiden toiminnan käynnistäminen etenee jäljessä itse 
lainsäädäntöprosessista. Tilanne vaihtelee maittain ja aloittain, mutta 
lisäponnistuksia tässä asiassa tarvitaan yleisesti". 
39. Valkoisen kirjan mukaan siinäkin tapauksessa, että varsinaiset instituutiot olisikin 
perustettu, "koulutettua henkilöstöä niiden toiminnan hoitamiseen ei aina ole tarjolla. 
Yleensä ottaen kärsitään selvästi kokemuksen puutteesta." Tätä taustaa vasten Tempus-
ohjelman kautta annettava apu, Euroopan koulutussäätiön toiminta ja KIE-maiden 
osallistuminen Leonardo-ja Socrates-ohjelmiin auttaa niitä kehittämään tarvittavat taidot. 
12 
40. Tiettyjen EU:n sisämarkkinoita koskevien direktiivien saattaminen osaksi kansallista 
lainsäädäntöä edellyttää riittävän korkeakoulutasoisen koulutuksen saanutta henkilöstöä. 
Esimerkiksi työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien säädösten täytäntöönpanoja valvonta 
edellyttävät työlääketieteellisten tutkintojen luomista. Toisena esimerkkinä mainittakoon 
eläinlääkintään ja kasvi ntarkastukseen liittyvien direktiivien täytäntöönpano, jonka vuoksi 
on luotava kursseja tulevien tarkistus viranomaisten kouluttamiseksi. 
41. Phare-ohjelman eri alakohtaisten uudistusohjelmien yhteydessä on ilmennyt kasvavaa 
huolta sellaisen pätevän henkilöstön puutteesta, joka pystyy käsittelemään 
lainsäädännöllisiä ja taloudellisia näkökohtia kansallisissa uudistuspolitiikoissa. 
Jäsenyyskaavailujen myötä ongelman merkitys kasvaa. On kehitettävä monitieteellisiä 
kursseja, jotka keskittyvät oikeudellis-taloudellisten näkökohtien ja teknisen sisällön 
yhtymäkohtiin. Näitä ovat esimerkiksi maatalousekonomia, maatalouteen ja 
elintarvikkeisiin liittyvän kaupan mekanismit, kuljetustalous, ympäristöpolitiikka ja 
-lainsäädäntö, terveyspalveluiden rahoitus jne. 
42. Ennen kuin tarkasti määritetään kunkin maan tarvitsemat "uudet ammattikuvat", on 
odotettava, että assosioituneet maat saavat kehitettyä jäsenyyttä edeltävän ja 
lähentymisstrategiansa mukaiset yksittäiset työohjelmat. Kun ammattikuvat on määritetty, 
ne on otettava tärkeiksi painoaloiksi laadittaessa tulevia Tempus-ohjelman kansallisia 
painotuksia. On kaavailtu, että Tempus-tuen kannalta tässä suhteessa soveliain 
korkeakoulujen toiminta-ala olisi ammatillisen tason jatko-opintokokonaisuuksien ja/tai 
täydennyskoulutuskurssien kehittäminen tai muokkaaminen. 
43. Muutosten, jotka aiheutuvat yhteisön säännösten saattamisesta osaksi kansallista 
lainsäädäntöä, on tulevaisuudessa kuvastuttava oikeustieteellisten tiedekuntien antamassa 
opetuksessa. On muokattava olemassa olevia kursseja ja otettava käyttöön uusia. Tempus-
hankkeitten koulutusohjelmien kehittämistoiminta vastaa luontevasti näihin tarpeisiin. 
44. Eurooppaa ja erityisesti eurooppalaista lainsäädäntöä käsittelevien 
opintokokonaisuuksien kehittäminen on luonnollisesti olennaista tuettaessa maiden 
valmistautumista jäsenyyteen. Nämä tieteenalat ovat olleet merkittäviä Tempus-ohjelman 
painopisteitä jo ohjelman aloittamisesta vuonna 1990 lähtien, ja monia hankkeita on 
meneillään eri vaiheissa tai jo saatettu päätökseen. Joittenkin hankkeitten tuloksena on 
korkeakouluihin perustettu Eurooppa-tutkimusta harjoittavia keskuksia tai laitoksia, joista 
jotkin toimivat tiedekuntarajojen yli. On kuitenkin perusteltua todeta, että useimmissa 
maissa tarvitaan edelleen uusia näihin aloihin liittyviä Tempus-hankkeita. 
45. Tempus-ohjelma voisi toimia merkittävänä apuna yhdentymisessä myös niiden 
toimenpiteitten osalta, joilla varmistetaan ihmisten vapaa liikkuvuus sisämarkkinoilla. Osa 
ihmisten vapaaseen liikkuvuuteen liittyvästä lainsäädännöstä on läheisessä yhteydessä 
palvelujen tarjoamisen vapauteen. Tämä koskee erityisesti sellaisia palveluja, joihin liittyy 
ammattitaidollisia vähimmäisvaatimuksia, jotka puolestaan edellyttävät opintoja jossakin 
korkea-asteen koulutusta antavassa oppilaitoksessa. 
46. Suorin vaikutus korkeakoulutason kurssien muokkaamistarpeeseen yhteistyömaissa on 
komission seitsemällä alakohtaisella direktiivillä, jotka koskevat lääkärin, sairaanhoitajan, 
hammaslääkärin, kätilön, eläinlääkärin, farmaseutin ja arkkitehdin säänneltyjä ammatteja, 
13 
sillä pätevyyksien vastavuoroinen tunnustaminen riippuu sitä edeltävästä koulutuksen 
yhteensovittamisesta ja yhdenmukaistamisesta. Valkoisen kirjan mukaan nämä direktiivit 
voidaan panna täytäntöön asteittain, koska yhteistyömaat tarvitsevat mukautumisaikaa. 
Tempus-ohjelman yhteydessä toteutettavan koulutusohjelman uudistustyön vaikutus on 
tällöin taatusti arvokas. 
47. Alakohtaisia direktiivejä täydentävät kaksi tutkintotodistuksien ja ammatillisen 
koulutuksen yleisistä tunnustamisjärjestelmistä annettua direktiiviä. Nämä vuosina 1989 
ja 1992 annetut direktiivit kattavat laajan kirjon ammatteja ja toimintaa, ja niiden piiriin 
kuuluvat muiden muassa kaikki ne alakohtaisten direktiivien alan ulkopuolelle jäävät 
tutkintotodistukset, joita annetaan vähintään kolmivuotisesta päätoimisesta tai vastaavasta 
ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta. Vaikka yleisdirektiiveissä ei edellytetä 
koulutuksen yhteensovittamista, niissä edellytetään kuitenkin eri kansallisilta 
viranomaisilta keskinäistä luottamusta sekä hyvää toistensa toiminnan tuntemusta. 
48. Instituutioiden avoimuus ja yhdenmukaisuus samoin kuin tehokkaiden 
laadunarviointijärjestelmien käyttö tukevat merkittävästi keskinäisen luottamuksen 
vahvistumista. Näiden edellytysten vaikutuksia laajemminkin korkeakoulujen hallinnon 
parantamisessa käsitellään jäljempänä kertomuksessa, mutta ne ovat eittämättä sellaisia 
aloja, joilla Tempus-ohjelman merkittävää panosta on useistakin syistä syytä jatkaa. 
Lisäksi se, että opitaan asteittain tuntemaan paremmin EU:n vaatimusten ja 
yhteistyömaiden tutkintotodistusten välinen yleissuhde, kuten valkoisessa kirjassa 
kaavaillaan, saattaa tuoda esiin aloja, joilla näitä tutkintoja olisi hyvä muokata tai 
laajentaa. Tempus-ohjelmalla olisi tehtävää tässäkin suhteessa. 
Suhde Socrates-ohjelmaan 
49. Tempus-ohjelma voisi tukea jäsenyysvalmisteluja myös tukemalla assosioituneiden 
maiden asteittaista osallistumista EU:n sisäisiin ohjelmiin. Socrates-ohjelmaan (samoin 
kuin Leonardo- ja Nuorten Eurooppa III -ohjelmiin) osallistumista koskevat neuvottelut 
ovat edistyneet jo pitkälle, ja vaikkei lopullisia päätöksiä ole vielä tehty, Socrates-
ohjelmaan sisältyvään Erasmus-ohjelmaan osallistuminen tapahtuu todennäköisesti vuosina 
1998-1999. 
50. Jotta voidaan pohtia, kuinka Tempus- ja Socrates-ohjelmat voisivat tehokkaimmin 
liittyä toisiinsa kyseisen ajanjakson aikana, on ensiksi tarkasteltava ohjelmien erilaisia 
tavoitteita ja yksityiskohtaisia sääntöjä. Nämä voidaan esittää tiivistetysti seuraavalla 
tavalla: 
• Tempus on pohjimmiltaan avustusohjelma, joka järjestää merkittävää 
rahoitusta taitojen ja kokemuksen siirtämiseen EU:n korkeakouluista 
yhteistyömaiden korkeakouluihin, kun taas Socrates on pohjimmiltaan 
yhteistyöohjelma, ja sen yhteydessä voimavarojen siirto on vähäistä. 
• Tempus-ohjelman päätavoite on edistää korkeakouluopetuksen 
järjestelmien kehittämistä yhteistyömaissa taloudellisten ja sosiaalisten 
uudistusten kannalta, kun taas Socrates-ohjelmalla vaikutetaan koulutuksen 
14 
laatuun kannustamalla Euroopan laajuista yhteistyötä eritoten 
"Eurooppalaisen ulottuvuuden" kannalta. 
• Kun koulutusohjelmien ja rakenteiden kehittäminen on Tempus-ohjelman 
toiminnoissa keskeistä, opiskelijoiden liikkuvuus säilyy olennaisen tärkeänä 
osana Socrates-ohjelman Erasmus-lohkoa. Vaikka opetushenkilökunnan 
vaihtotoimintaa ja koulutusohjelmien kehittämistä painotetaan Socrates-
ohjelmassa yhä enemmän, nämä koskevat sellaisia suhteita, joissa kaikki 
osapuolet käyttävät uutta koulutusohjelmaa. Lisäksi tällaiseen työhön 
käytettävissä olevat varat ovat Tempus-ohjelman vastaavia vähäisemmät. 
51. Jos ajatellaan edellä mainittujen ohjelmien mahdollista täydentävää suhdetta 
tulevaisuudessa, kysymys on edellä esitettyjen näkökohtien perusteella siitä, ovatko 
yhteistyömaiden korkeakoulut toimintamahdollisuuksiltaan valmiita osallistumaan 
Socrates-ohjelmaan välittömästi vai onko toimintamahdollisuuksissa EU:n korkeakouluihin 
verrattuna yhä edellä kuvattua yhteistyötä estäviä aukkoja. Siinä tapauksessa Tempus-
ohjelma voisi käsitellä näitä alueita ja helpottaa siten yhteistyömaiden osallistumista 
Socrates-ohjelmaan. 
52. Yhteistyömaiden korkeakoululaitosten arvioinnin perusteella pääasialliset heikkoudet 
näyttävät olevan rakenteellisia ja hallinnollisia. Socrates-ohjelman yhteydessä tämän 
merkitystä on korostettu ottamalla käyttöön "institutionaalinen sopimus". Tärkeä piirre 
tällaisessa sopimuksessa on laitoksen Euroopan-politiikkaa koskevan lausunnon 
edellyttäminen. Politiikkaan on sisällyttävä toimenpiteitä, jotka tehostavat laitoksen 
Eurooppaa koskevaa toimintaa sopivilla valvonta-, laadunvarmistus- ja 
arviointijärjestelmillä. Kun laitokset laativat suunnitelmia ja valitsevat toimenpiteitä 
tulevaa yhteistyötä varten, niiden odotetaan tekevän analyysi kansainvälisen toimintansa 
heikkouksista ja vahvuuksista yhteistyön laadun, toimintatyyppien, tieteenalakohtaisen 
osallistumisen sekä kumppanilaitosten maantieteellisen sijoittumisen osalta. Niiltä 
edellytetään päätöksiä myös siitä, mitä toimenpiteitä olisi jatkettava, mitä laajennettava 
tai lopetettava. Tällainen yleinen suunnittelu merkitsee todennäköisesti sitä, että on 
järjestettävä ja hallinnoitava neuvotteluja monenlaisten osapuolten kanssa, niin 
tiedemaailman sisällä kuin sen ulkopuolellakin, korkeakoulun sisällä ja ehkäpä sen 
ulkopuolellakin. 
53. Järjestelyt ulkomaanopintojen täydeksi akateemiseksi tunnustamiseksi ovat Socrates-
ohjelmassa osa instituutioita koskevaa politiikkaa, ja tämän saavuttamiseksi käytetään yhä 
enemmän Euroopan opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmää. Lopuksi 
todettakoon, että Socrates-ohjelmaan liittyvä määrällisesti suuri opiskelijoiden liikkuvuus 
edellyttää hyvin hoidettuja ja tehokkaita opiskelijapalveluja tehokkaan tuen 
aikaansaamiseksi toimeentulon, neuvonnan, asumisen jne. osalta. 
54. Kaikki nämä tekijät edellyttävät korkeakouluhallinnolta laadukkuutta ja 
yhdenmukaisuutta, ja tämä ala on sekä arviointikertomuksen, CRE:n kertomuksen, 
Maakohtaisten tutkimusten ja laitosvierailukertomusten mukaan yhteistyömaiden 
korkeakoulujen heikkouksia. Vaikka Tempus II onkin alkanut käsitellä tätä kysymystä, 
laitosten sisäisten syvään juurtuneitten etunäkökohtien ja asenteiden vuoksi ollaan yhtä 
15 
mieltä siitä, että muutoksiin ei näy suhtauduttavan kovin myönteisesti ja että tarvitaan 
pitempikestoisia, aina uuteen Tempus-ohjelman vaiheeseen ulottuvia toimenpiteitä. 
55. Socrates-ohjelmaan (Erasmus) osallistumisen yhteydessä vuodesta 1998 lähtien on 
otettava huomioon edistyminen Tempus-ohjelmassa, joka on perusluonteeltaan 
osallistujamaille rahoituksen kannalta paljon hyödyllisempi. Edellä mainitussa analyysissa 
määritetään ne tilanteet, joissa Tempus-ohjelman on suunnattava entistä pitkäkestoisempia 
toimenpiteitä Socrates-ohjelman puitteissa kaavaillun yhteistyön helpottamiseksi. Sen 
vuoksi ehdotetaan, että kestoltaan rajatun siirtymävaiheen ajan molempia ohjelmia 
edellytetään toteutettavan rinnakkain ja toisiaan täydentävästi päällekkäisyyksien 
(esimerkiksi opiskelijoiden liikkuvuuden pitäisi kuulua ainoastaan Socrates-ohjelman 
toimialaan) välttämiseksi. Ohjelmien välinen tasapaino vaihtelee maittain ja muuttuu ajan 
myötä, kun yhä useammat avustuskelpoiset korkeakoulut voivat muuttua avunsaajista 
tasaveroisiksi yhteistyökumppaneiksi. 
B. Korkeakoulupolitiikkaan liittyvien aloitteiden tukeminen 
56. 1990-luvun alussa yhteistyömaissa säädettiin runsaasti lakeja, joilla määriteltiin 
uudelleen valtion ja korkeakoululaitosten välinen suhde siten, että järjestelmään luotiin 
voimakas itsehallinto. Tälle ajanjaksolle oli ominaista korkeakoulujen etääntyminen 
valtionhallinnosta, kun ne toteuttivat uutta vapauttaan. Vuosikymmenen kuluessa tätä on 
kuitenkin alettu yhä yleisemmin pitää riittämättömänä pohjana luotettavan, 
merkityksellisen ja korkealaatuisen korkeakoulusektorin rakentamiselle, sillä 
korkeakoulujen olemassa olevat, pääasiassa konservatiiviset vanhat sisäiset rakenteet 
näyttivät suuressa määrin säilyvän. 
57. Edellisen johdosta yhteistyömaissa on parhaillaan käynnissä eräänlainen uudistusten 
"toinen vaihe", jolla pyritään saattamaan korkeakoululaitosten, valtionhallinnon ja koko 
yhteiskunnan suhde uudelleen tasapainoon, korostamaan vastuita oikeuksien lailla ja 
ennen kaikkea ottamaan huomioon ratkaisevan tärkeät kysymykset luotettavuudesta sekä 
vastaamisesta yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin tarpeisiin. Esimerkiksi vuonna 1995 
annettiin Bulgariassa ja Romaniassa korkeakoulusektoria koskevaa lainsäädäntöä. 
Lainsäädäntö koski mm. sellaisia aloja kuin korkeakoulututkintojen rakenteiden 
uudistamista, arviointi- ja vahvistusjärjestelmien luomista sekä itsehallintoon liittyviä 
institutionaalisia hallintovelvoitteita. 
58. Yhteistyömaissa on nyt luonnollisesti suuri joukko erilaisia korkeakoulutusta 
sääteleviä lainsäädännöllisiä kehyksiä, ja näistä jokainen on eri vaiheessa suhteessa tähän 
uudistuksen toiseen vaiheeseen. Esimerkiksi Tsekin tasavalta työskentelee edelleen uuden 
korkeakoulutusta koskevan lakinsa parissa. Uudistusten tämän hetkisellä asialistalla on 
kuitenkin nähtävissä tiettyjä yhteisiä teemoja, kun hallitukset ja itse laitokset pyrkivät 
käsittelemään edellä mainittuja kysymyksiä. Tähän liittyy monella tapaa olemassa olevien 
rakenteiden ja juurtuneiden intressien asettaminen kyseenalaiseksi samoin kuin syvään 
iskostuneiden asenteiden ja käytäntöjen muuttaminen. Pääasiassa näiden syiden johdosta, 
siinäkin tapauksessa, että uutta lainsäädäntöä ja säännöksiä on kehitetty, täytäntöönpanoon 
tarvitaan pitkäaikaisia toimenpiteitä operationaalisella tasolla, ja tämä on ala, jolla 
Tempus-ohjelma olisi omiaan tuottamaan tuloksia kuluvan vuosikymmenen viimeisinä 
vuosina. 
16 
59. Tärkeä yhteinen teema on tarve luoda tehokkaita laaduntarkkailujärjestelmiä 
itsenäisille korkeakoulutusta antaville laitoksille. Paljon työtä, osaksi Pharen alakohtaisten 
ohjelmien tukemana, on tehty ja tehdään tutkintojen tunnustamisjärjestelmien 
perustamiseksi, ja huomiota kiinnitetään myös laitoskohtaisten arviointijärjestelmien 
käyttämiseen tiedon hankkimiseksi tulevaa päätöksentekoa varten laitosrahoituksessa. 
Silloinkin, kun lainsäädäntö ja rakenteet ovat jo olemassa, tarvitaan usein kuitenkin 
sellaisten asioiden käytännön toteuttamista, jotka muutoin saattaisivat olla vaarassa jäädä 
etupäässä hyviksi aikeiksi. Tempus voi jatkaa tätä työtä tarjoamalla keinon 
asiantuntemuksen hyödyntämiseksi operationaalisella tasolla testaamalla koehankkeita 
toteuttamisstrategioiden optimoimiseksi sekä levittämällä ja juurruttamalla parhaita 
käytäntöjä järjestelmän sisällä. 
60. Samalla tavoin voidaan tarkastella toista yhteistä teemaa, joka oletettavasti säilyy 
uudistuksen asialistalla joltisenkin aikaa, nimittäin lyhytkestoisten tutkintoon johtavien 
kurssien kehittäminen. Tällä tarkoitetaan sekä kehityskulkua kohti aiempaa lyhyempiä, 
usein kolmivuotisia alempia tutkintoja että uusien, lyhyiden, ammatillisesti suunnattujen 
korkeakoulutasoisten kurssien käyttöönottoa. Näitä kursseja tarjoaisivat joko olemassa 
olevat laitokset tai erilliset, usein Saksan Fachhochschule-malYm mukaiset laitokset. Tällä 
kehityksellä pyritään lisäämään korkeakoulualan monimuotoisuutta, joustavuutta ja 
merkityksellisyyttä, ja tässäkin yhteydessä on jo aloitettu politiikan ja rakenteellisen tason 
uudistuksia. Tempus-ohjelmalle jää kuitenkin tärkeä tehtävä vahvistaa tätä työtä 
avustamalla olemassa olevien kurssien uudelleenmuotoilua, kehittämällä uusia entistä 
käytännöllisemmin suunnattuja koulutusohjelmia, ottamalla käyttöön innovatiivisia 
opetusmenetelmiä sekä levittämällä ja juurruttamalla parhaita käytäntöjä. 
61. Korkeakoulutus on ratkaisevassa asemassa kunkin maan korkeakoulupolitiikassa siinä 
mielessä, että se vaikuttaa opettajankoulutuslaitosten kautta merkittävästi perus- ja 
keskiasteen koulutukseen. Näiden koulutusasteiden uudistaminen on meneillään, ja 
joissakin maissa lainsäädäntöä pannaan jo täytäntöön. Opettajien ammattikuvia 
muokataan, ja opettajankoulutuslaitosten edellytetään uusivan koulutusohjelmiensa 
rakennetta esimerkiksi siten, että koulutetaan kaksi ainetta hallitsevia opettajia. Tempus 
voi osallistua tähän arvokkaalla tavalla rahoittamalla sellaisia yhteistyöhankkeita, jotka 
voisivat toimia esimerkkeinä hyväksi havaituista käytännöistä. 
62. Joustavuuden ja monipuolisuuden lisäämisen tarve on yhteistyömaissa (samoin kuin 
Länsi-Euroopassa) usein kuultu teema, ja lyhytkestoisten kurssien parissa tehtävän työn 
lisäksi keskitytään myös kasvattamaan monitieteellisten opintojen merkitystä keinona 
vastata työmarkkinoilla kehittyviin tarpeisiin. Tunnustetaan, että jopa alemmalla 
tutkintotasolla esiintyy edelleen jossakin määrin liiallista erikoistumista, ja tämän 
seurauksena saavutettava taitotaso on usein liian kapea tämän päivän useita taitoja 
vaativilla työmarkkinoilla ja estää usein työvoiman liikkuvuutta tai mahdollisuuksia 
vastata muuttuviin vaatimuksiin. Tämän alan uudistusvastuu on paljolti 
korkeakoululaitosten itsensä harteilla. Järjestelmän uudistuksella on kuitenkin myös 
merkittävä tukitehtävä siirrettäessä ja tunnustettaessa opintosuorituksia ja arvosanoja 
laitosten sisällä ja niiden välillä: sillä voidaan helpottaa opiskelijoiden siirtymistä eri 
tieteenalojen välillä osana opintojaan. Tempus-ohjelma voi vaikuttaa tähän prosessiin 
usealla tavalla. Se voi esimerkiksi tarjota asiantuntemusta avuksi järjestelmien 
kehittämisessä tai kokeiluissa, asettaa rakenteellisiin hankkeisiinsa ehtoja, joilla 
17 
kannustetaan opintosuoritusten ja arvosanojen siirto- ja tunnustamisjärjestelmien 
käyttöönottoa laitoksissa, sekä korostaa tieteidenvälisiä tavoitteita opinto-ohjelmien 
kehittämistä koskevassa toiminnassaan. 
63. Luonnollisesti korkeakoulupolitiikkaan liittyy monia muitakin alueita, joilla eri 
yhteistyömaissa ollaan toteuttamassa lainsäädännöllisiä uudistuksia. Muutamina 
esimerkkeinä mainittakoon perustutkinnon jälkeisen koulutuksen rakenteellinen 
uudistaminen, tiedekuntien tai korkeakoulujen välisten keskusten perustaminen 
sirpaleistumisen voittamiseksi, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten yhdistäminen, 
akateemisten opintosuoritusten ja arvosanojen kansallisen tason siirtojärjestelmien 
luominen, liiallisesti erikoistuneiden koulutusohjelmien uudistaminen, 
opetusvelvollisuuksien ja eritoten kontaktiopetuksen vähentäminen, uusien 
opetusmenetelmien käyttöönotto jne. Näiden kysymysten käsittelyyn voitaisiin käyttää 
useitakin Tempus-ohjelman hankkeita. 
C. Muutostenhallinnan ja luotettavuuden osoittamisen tarve: korkeakoulujen 
voimavarojen optimointi 
64. Korkeakoulujen toimintaympäristö muuttuu yhä vaativammaksi. CRE:n laitosten 
laaduntarkistusohjelmassa todetaan, että 
Kenties enemmän kuin koskaan historiansa aikana korkeakoulut kohtaavat nyt sen 
ympäristön ripeän muuttumisen, johon niiden selviytyminen organisaatioina 
perustuu. Samalla tavalla niiden suunnitelmien teon merkitys, joilla laitokset 
aikovat sopeutua muuttuvaan ympäristöön ja hyötyä sen mahdollisuuksista, kasvaa 
korkeakoulujen hallinnon kannalta. Kun nämä kaksi oivallusta yhdistetään, 
voidaan päätellä, että laatuun tähtäävä hallinto on korkeakoulun strategisen 
hallinnon kannalta keskeistä. 
65. Yhteistyömaissa keskeistä muuttuvassa ympäristössä on suuntaus kohti laajempaa 
korkeakoulujen itsehallintoa. Kun tätä alunperin pidettiin poliittisena toimenpiteenä, jolla 
korkeakoulujen itsenäisyyttä laajennettiin aiemmasta ideologisesta ohjauksesta, nyt alkaa 
olla selvää, että itsehallinto tuo muassaan vastuuta oikeuksien ohella. Eräs 
korkeakoulutuskeskuksen (Centre for Higher Education) asiantuntija toteaa, että 
korkeakoulujen itsehallinnon lisääntyminen edellyttää itsesäätelyn lisäämistä, täysin 
erilaisia hallintorakenteita, vahvaa johtamista, avoimuutta ja luotettavuutta. Asiantuntija 
kutsuu itsehallintoa korvaamattomaksi hallintotyökaluksi, jonka avulla voidaan vastata 
muuttuvaan ympäristöön ja tarttua sen tarjoamiin moniin mahdollisuuksiin. 
66. Jos itsehallinto tuo muassaan uusia velvollisuuksia, näitä määrittelee yhä selkeämmin 
joukko yhä äänekkäämpiä sidosryhmiä ja äänestäjiä, joiden etuihin kuuluu 
korkeakoulualan toiminta. Suurimman osan rahoituksesta järjestävien hallitusten lisäksi 
osapuolia ovat opiskelijat ja heidän vanhempansa, joiden maksettavaksi yhä useammin 
tulee lukukausimaksuja, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, valmistuneille työtä , 
tarjoavat työnantajat sekä asiakkaat, joiden toimeksiannosta toteutetaan tutkimushankkeita {%$ 
tai erityisiä koulutuskursseja. 
67. Kaksi tällä alalla kenties tärkeintä muutoksia aikaansaavaa tekijää ovat: 
• korkeakoululaitosten käytettävissä olevaan rahoitukseen kohdistuvat 
kasvavat paineet sekä 
• korkeakoululaitosten tarve kehittää lähempiä yhteyksiä ulkoisiin 
sosioekonomisiin osapuoliin ja vastata ripeämmin työmarkkinoiden 
muuttuviin tarpeisiin. 
68. Tämä tilanne edellyttää puolestaan sitä, että korkeakoulut ottavat käyttöön keinot, 
joilla saada osoitettua eri sidosryhmille tehokkuutensa, merkityksellisyytensä ja sen, että 
ne tarjoavat hyvän vastineen sijoitetulle rahalle, joilla saada sidosryhmät vakuuttuneiksi 
tästä ja joilla johdonmukaisesti hoitaa suhteitaan niihin. Korkeakoulujen on asetettava 
tehtävänsä tärkeysjärjestykseen ja oltava valikoivia selkeän laitostason vahvuuksien ja 
heikkouksien analyysin avulla. Niiden kyvystä hallita muutoksia koko laitoksen osalta 
tulee olennaisen tärkeä. 
69. Tässä kertomuksessa on jo viitattu siihen sisäiseen pirsialoitumiseen, joka tapahtui 
yhteistyömaiden korkeakouluissa vuosien 1989-1990 poliittisten muutosten seurauksena. 
Tempus-hankkeitten rajallisesta vaikutuksesta institutionaalisiin uudistuksiin 
arviointikertomuksessa todetaan, että laitostasolla on esiintynyt politiikkaan ja hallintoon 
liittyviä puutteita. Lisäksi arviointikertomuksessa todetaan, että 
Useimmat osalliset ja ulkopuoliset tarkkailijat vaikuttavat olevan yhtä mieltä siitä, 
että Tempus-ohjelman tukemat toimenpiteet ohjelman ensimmäisen neljän vuoden 
aikana vaikuttivat lähinnä yhteistyömaiden vastaaviin tiedekuntiin tai laitoksiin. 
Korkeakoulu instituutiona pysyi syrjässä. 
70. Kaikissa tämän kertomuksen pohjana käytetyissä arvioissa tunnustetaan omalla 
tavallaan institutionaalinen pirstaloituminen. Tämän yhteys Tempus-ohjelman 
institutionaalisen vaikutuksen rajallisuuteen on lisäperuste ja -syy kehittää parannettuja 
hallintotaitoja ja entistä strategisempi lähestymistapa luomalla kehykset sisäiselle 
tiedonlevitykselle, parhaitten käytäntöjen jakamiselle ja uudistustoimenpiteitten 
juurruttamiselle laitospolitiikan keinoin. 
71. Institutionaalista pirstaloitumista esiintyy edelleen monien yhteistyömaiden 
korkeakoululaitoksissa, erityisesti suurimmissa, ja tämä sopii yhä huonommin yhteen 
kohoavien odotusten ympäristön kanssa; tällaisen ympäristön vaatimukset on esitetty 
tiivistetysti edellä kohdassa 58. Vuonna 1994 tehdystä laitosvierailusta laaditussa 
kertomuksessa todetaan: 
Jos hallinnolliset taidot tässä korkeakoulussa edustavat tyypillisiä taitoja keski- ja 
itäeurooppalaisissa laitoksissa, uskon, että on hyvinkin perusteltua siirtää osa 
Tempus-ohjelman varoista korkeakoulujen ylemmille hallintovirkailijoille 
annettaviin strategisen suunnittelun kursseihin. 
Tämä vaarantaa vakavasti korkeakoulujen mahdollisuuden luoda johdonmukainen ja 
selkeä kuva laitoksestaan ulkopuolisille sidosryhmille. Se haittaa pyrkimyksiä luoda koko 
laitoksen kattavia normeja ja standardeja, joiden avulla laitoksen laatu pitäisi voida 
määritellä ja varmistaa sekä sisäisesti että ulkoisesti. Se heikentää lisäksi laitoksen kykyä 
pohtia kokonaisuutena omia vahvuuksiaan ja heikkouksiaan, mahdollisuuksiaan ja 
uhkiaan, ja suunnata pohdintojen perusteella toimintaansa ja niukkoja voimavarojaan 
todennäköisesti suurimman hyödyn tuottaville alueille siten, että toimitaan laitokselle 
yleisesti sovitun tehtävän mukaisten yhteisten päämäärien puitteissa. 
72. Strateginen hallinto on olennaisen tärkeä keino reagoida luovasti yhä vaativampaan 
ja muuttuvampaan ympäristöön. Se liittyy kuitenkin usein laitoksen sisäisen laadun 
varmistaviin järjestelmiin. Edistystä strategisissa suunnitelmissa asetettujen tavoitteitten 
saavuttamisessa voidaan tehokkaimmin mitata ja hallita selkeillä ja avoimilla 
suoritusstandardeilla, jotka määritellään laadunvarmistusjärjestelmän avulla, joka 
puolestaan voi toimia koko laitosta yhdistävänä tekijänä. CRE:n laitosten 
laaduntarkistusohjelmassa todetaan, että eurooppalaisten korkeakoulujen on vastattava 
lisääntyviin vaatimuksiin osoittamalla halukkuuttaan mukautua uusiin ympäristöllisiin 
paineisiin. Laatujohtamisen kehittäminen ja toteuttaminen on tämän tekemiseen tehokas 
keino. 
73. Eräs OECD:n asiantuntija toteaa laadunvarmistusta korkeakoulutuksessa käsittelevässä 
OECD:n ja Phare-ohjelman seminaarissa esittämässään asiakirjassa, että laadunvarmistusta 
pidetään epäilemättä kaikissa osallisissa maissa korkeakoulutuksen rakenteiden ja 
käytäntöjen muutosten onnistumisen kannalta tärkeänä tekijänä. Asiantuntijan mukaan 
KIE-maissa ja muualla toimitaan seuraavien päämäärien hyväksi: 
• laadun ja standardien varmistaminen 
• laadun parantaminen ja standardien kohottaminen 
• julkisen luotettavuuden aikaansaaminen korkeakoulumenojen osalta 
• kuluttajansuojan varmistaminen epäkelpojen tai tehtäviään laiminlyövien 
laitosten varalta. 
Asiantuntija korosti lisäksi kaikkien tasojen sitoutumista laatuun: 
Kaikkien laadunvarmistusjärjestelmien onnistuneen toimeenpanon perusedellytys 
on se, että kaikki laitoksen jäsenet sitoutuvat laatuun. Rehtorin, hallituksen tai 
muun akateemisen hallintoelimen muodollinen osallistuminen ei riitä 
varmistamaan tiedekuntien johtajien ja opetus-ja tutkimushenkilökunnan tehokasta 
osallistumista ja yhteistyötä. Samalla tavalla jälkimmäisen ryhmän innokas tuki 
ei tuo tuloksia, ellei myös korkeakoulun ylin hallinto omistaudu 
laadunvarmistustavoitteitten saavuttamiselle. 
74. Korkeakoulujen hallinnollisiin tarpeisiin kuuluvat siten paitsi ylempien 
hallintovirkailijoiden tarpeet hankkia strategisen suunnittelun taitoja myös muiden 
jokapäiväiseen operationaaliseen hallintoon osallistuvien tarpeet esimerkiksi rahoitukseen, 
henkilöstöhallintoon, tietotekniikkaan ja opiskelijoille suunnattuihin palveluihin liittyvästi. 
Usein juuri tämä akateemisesti kouluttamaton henkilökunta tuntee itsensä sivuutetuksi 
verrattuna akateemisesti koulutetuille työtovereille annettuun asemaan ja tukeen. 
Onnistuminen riippuu tulevaisuudessa kuitenkin paitsi laitoksen akateemisesta laadusta 
myös siitä, kuinka tehokkaita ovat sen sisäiset järjestelmät, joilla saadaan aikaan ja 
20 
• & 
osoitetaan saatavan aikaan vastinetta sijoitetulle rahalle ja tehokkuutta akateemisen 
toiminnan tukemisessa. Toisin sanoen näihin "tukipalveluihin" kohdistuu kasvavia paineita 
tuoda kouriintuntuvaa lisäarvoa korkeakoulujen toimintaan. Tämä ei merkitse ainoastaan 
tarvittavien operationaalisten taitojen järjestämistä eri tasoille, vaan myös sitä, että 
rohkaistaan akateemisesti koulutetun ja akateemisesti kouluttamattoman henkilöstön 
myönteisempää vuorovaikutusta ottamalla jälkimmäiset entistä voimakkaammin mukaan 
laitoksen suunnittelu- ja kehitystyöhön. 
75. Korkeakouluhallinnon laadun ja johdonmukaisuuden parantumisesta seuraisi paljon 
hyötyä, eikä vähiten laitosten yhteiskunnan tarpeisiin liittyvän merkityksellisyyden 
säilyttämisessä siten, että parannetaan yhteyksiä yhteistyömaiden työmarkkinoihin ja 
kykyä tulkita niitä. Tämä on tarpeen paitsi korkeakoulualan julkisen tuen säilyttämisen 
kannalta myös sen tulonlähteen turvaamiseksi, jonka merkitys todennäköisesti kasvaa 
julkisen rahoituksen vähetessä paineiden alla. CRE:n kertomuksessa tästä asiasta käytetään 
nimitystä yliopistojen palvelutoiminta, johon kuuluu teollisuuden kanssa tehtävä yhteistyö 
sellaisilla aloilla kuin alueellisen tai kansallisen teollisuuden rakennemuutoksiin liittyvä 
neuvonta ja paikallishallinnon hallinnollisiin uudistuksiin liittyvä neuvonta, joka 
toteutetaan järjestämällä erikoiskoulutuskursseja tai panemalla toimeen erilaisia soveltavia 
tutkimushankkeita. Erityistä huomiota on syytä kiinnittää korkeakoulujen mahdollisuuksiin 
osallistua uusien pienten ja keskisuurten yritysten kehittämiseen, esimerkiksi 
luonnontieteilijöiden ja teknologian asiantuntijoiden koulutukseen, sekä innovatiiviseen 
ammatillisen jatkokoulutuksen järjestämiseen jo työllisten muuttuvien taitotarpeisiin 
vastaamiseksi. 
D. Tempus-ohjelman tulosten mahdollisimman suuri hyödyntäminen 
76. Tempus I -ohjelman arviointikertomuksessa todetaan, että opetukseen ja 
koulutusohjelmiin liittyvistä toimista saatavat edut on saavutettu Tempus-ohjelman 
puitteissa maan muissa korkeakouluopetusta antavissa laitoksissa. On voitu todeta 
tapahtuneen jossain määrin tiedonlevittämistä ja omaksumista, vaikka tätä voitaisiin 
parantaa lisäämällä tukea tiedonlevittämiselle ja yhteisten eurooppalaisten hankkeitten 
yhteydessä kehitetyn aineiston julkaisemiselle sekä lisäämällä tiedonvälitystä ja vaihtoja. 
Vaikka tällä hetkellä hankkeitten tulosten levittämistä tuelaankin rajoitetusti, näyttäisi 
siltä, että kiinnittämällä tähän asiaan entistä enemmän huomiota voitaisiin tehokkaasti 
hyödyntää Tempus-ohjelman jo huomattavan suuruisia investointeja sekä saada sen 
tulosten kerrannaisvaikutukset uudistus- ja rakennemuutosprosessiin mahdollisimman 
tehokkaiksi. 
77. Entistä tehokkaammasta tiedonlevittämisestä saadaan todennäköisesti hyötyä useilla 
eri aloilla, olkoonpa tiedonlevittäminen sitten alakohtaista tai laaja-alaisempaa, esimerkiksi 
opetusmenetelmiin tai prosessipohjaisiin hankkeen toteuttamisen ja hallinnon taitoihin 
liittyvää. Yksi tällainen alue, jolla tuloksia voitaisiin hyödyntää nykyistä paremmin, on 
toiminta missäyhteistyömaiden laitoksissa,]o\ssa alkuperäinen Tempus-hanke toteutettiin. 
Tämä saattaa olla tähdellistä lähinnä niiden tiedonlevityksen näkökulmien kannalta, jotka 
eivät ole alakohtaisia. Näyttäisi kuitenkin selvästi perustellulta levittää entistä paremmin 
ja järjestelmällisemmin tietoja hyviksi havaittujen käytäntöjen siirrettävissä olevista 
piirteistä, liittyivätpä nämä hallinnollisiin, henkilöviestinnällisiin tai didaktisiin taitoihin. 
21 
Kaikkia tässä mielessä tarkoitetun tiedonlevityksen käytäntöihin sovellettavissa olevia 
kohennustoimia voidaan selvästi tehostaa täydentämällä niitä avustuskelpoisissa 
korkeakouluissa toteutettavilla parannetuilla henkilöstönkehittämisjärjestelmillä, jotka on 
suunniteltu jakamaan tietoa parhaista käytännöistä ja juurruttamaan niitä koko laitokseen. 
78. Tiedon levittäminen muihin korkeakoulutusta antaviin laitoksiin on yhtä tärkeää. Tämä 
auttaa luonnollisesti saavuttamaan uudistuksen vaatiman kriittisen massan. Lisäksi se 
tarjoaa mahdollisuuden niille laitoksille tai tiedekunnille, jotka eivät ole osallistuneet 
Tempus-ohjelmaan, hyötymään ohjelman tuloksista. Tulevaisuudessa on kuitenkin 
kiinnitettävä erityistä huomiota mahdollisuuteen jakaa Tempus-ohjelman tuloksia 
yhteistyömaiden välillä, sillä tämä ulottuvuus todetaan sekä arviointikertomuksessa että 
maakohtaisissa tutkimuksissa. Kokemus on osoittanut että alueellinen yhteistyö on 
tehokasta ainoastaan silloin, kun on olemassa selvästi määriteltyjä yhteisiä etuja, kun 
kaikki osapuolet ovat asiaan tiukasti sitoutuneita ja kun on käytössä asianmukainen 
tuki säännöstö. Ounastellaankin, että jäsenyysvalmisteluprosessissa määritelty yhteinen 
asialista saattaa korkeakoulualaan vaikuttavalta osaltaan hyvinkin tarjota kannustavan ja 
yhteisen kehyksen uudelle alueellisen yhteistyön vaiheelle, ja tulevan 
tiedonlevitystoiminnan yhteydessä tämä ulottuvuus olisi otettava huomioon. On syytä 
lisätä myös, että pienten yhteistyömaiden kannalta alueellinen tiedonlevittäminen on 
erityisen tärkeätä, sillä se on keino hyötyä kokemuksesta, joka on saatu muissa 
yhteistyömaissa toteutetuista lukumäärältään suuremmista hankkeista. 
79. Monilla, esimerkiksi hallinto- tai liiketoimintataitoihin tai sovellettuihin 
luonnontieteisiin ja teknologiaan liittyvillä Tempus-hankkeilla on mahdollista hyötyä 
annettavanaan tiedemaailman ulkopuolelle. Kun otetaan huomioon se, mitä edellä on 
sanottu korkeakoulujen merkityksellisyyden säilyttämisestä ja yhteyksien parantamista 
ulkoisten yhteiskunnallisten ja taloudellisten sidosryhmien kanssa, on tärkeää rohkaista 
Tempus-ohjelman tulosten käyttämistä paikallisten yritysten sekä paikallis- ja 
aluehallinnon hyväksi. Tällainen toiminta saattaisi, erityisesti lähikorkeakoulujen 
toiminnalla vahvistettuna, vakiinnuttaa tai vahvistaa korkeakoulualan panosta yksittäisten 
maitten alueellisessa kehittämisessä. Tämän toiminnan pitäisi olla osa entistä 
tavoitteellisempaa strategiaa, jolla tuetaan Pharen alakohtaisten ohjelmien taitotarpeita. 
Korkeakoulujen asemaa tarvittavien henkilöstönkehittämispalvelujen tarjoajana olisi 
hyödynnettävä nykyistä paremmin. 
80. Vaikuttaisi siltä, että kaikkien edellä mainittujen tiedonlevityksen näkökohtien osalta 
voitaisiin hyödyntää Tempus I:n ja II:n yhteydessä tehtyjä huomattavia investointeja 
nykyistä tehokkaammin. Tiedonlevityksen tulevaa tehostamista koskeviin toimenpiteisiin 
olisi sisällytettävä parannettujen kannustinten ja säännösten käyttöönotto, jotta saataisiin 
hankkeitten osallistujat omistautumaan asialle entistä kiinteämmin ja heidän toimintansa 
tuottavammaksi. Olisi kenties lisättävä investointeja, joilla selvitettäisiin hyödynsaajien 
tarpeet, ja kiinnitettävä entistä enemmän huomiota tiedonlevittämis- tai toteutusprosessin 
laatuun. Prosessissa pitäisi näkyä vastaanottajien aktiivinen osallistuminen ja asian omaksi 
tunteminen. Tätä olisi täydennettävä tarjoamalla mahdollisuus muokata hankkeitten 
alkuperäisiä tuloksia vastaamaan paremmin kohdelaitosten tai -organisaatioiden tarpeita 
siten, että rohkaistaan entistä kollektiivisempaa toimintaa yhteenliittymien välillä ja 
tuetaan uusia yhteyksiä tiedemaailman ja sen ulkopuolisten instituutioiden ja 
organisaatioiden välillä. 
22 
2. Assosioitumattomat Phare-maat 
81. Tällä hetkellä tähän ryhmään kuuluu ainoastaan Albania, mutta todennäköisesti ryhmä 
kasvaa aikanaan käsittämään myös entisen Jugoslavian tasavallat (paitsi Slovenian). 
Odotettaessa päätöksiä EU:n näille tasavalloille osoittaman tuen muodosta ja sisällöstä 
sekä analyysiä maitten tarpeista on tässä yhteydessä paikallaan lausua ainoastaan yleisiä 
huomioita Tempus-ohjelman mahdollisesta tehtävästä. Näinkin suppean maaryhmän sisällä 
on kehitysasteessa ja jopa korkeakoulualan perusrakenteissa merkittäviä eroja, joiden 
pitäisi näkyä Tempus-ohjelmassa. Tempus-elementin sisällyttäminen Phare-ohjelman 
tukipakettiin vaikuttaa kuitenkin yhtä perustellulta, jollei perustellummaltakin kuin muiden 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden yhteydessä. 
82. Kun joillakin entisen Jugoslavian mailla on historiassaan saattanut olla nykyistä 
enemmän yhteyksiä länsieurooppalaiseen tiedeyhteisöön, lähimenneisyyden tapahtumat 
ovat vaihtelevassa määrin levittäneet kuilua maiden ja muun mantereen välillä. On 
erityisen tärkeää, että näiden maiden korkeakoulut paitsi itse omaksuvat avoimia ja 
demokraattisia käytäntöjä, myös pystyvät tulevan toimintansa kautta auttamaan tällaisten 
arvojen suuntaamista ja juurruttamista yhteiskuntiinsa. Tästä syystä ja sen vuoksi, että 
korkeakoulujen on tarpeen vaikuttaa osaltaan taloudellisen uudistamisen ja 
rakennemuutoksen vaatimien taitojen aikaansaamiseen, Tempus-ohjelman laajentaminen 
näihin maihin on perusteltua, erityisesti mikäli tämä sovitetaan huolellisesti yhteen Pharen 
alakohtaisten ohjelmien ja muun korkeakoulualalle annettavan tuen kanssa. Kokemus 
osoittaa, että ohjelman on toimittava muutamia vuosia, ennen kuin saavutetaan kriittinen 
massa, ja sen vuoksi on suositeltavaa, että erityisesti koulutusohjelmien kehittämistä ja 
rakenteellisia tavoitteita käsittelevät yhteiset eurooppalaiset hankkeet aloitetaan vuosittain 
jatkettavina ja koko mahdollisen tulevan Phare-rahoitussitoumuksen kestoajan kestävinä. 
83. Albanian korkeakoulutuksen tarpeet ovat alkuperältään hiukan toisenlaisia, mutta 
aivan yhtä pakottavia. Toisin kuin useimmissa muissa alueen maissa, Albaniassa ei ole 
pitkää korkeakoulutuksen perinnettä. Ensimmäinen korkeakoulu perustettiin niinkin 
äskettäin kuin vuonna 1957. Maa ja sen korkeakouluala on lisäksi kärsinyt pitkästä lähes 
täydellisestä ulkopuolisesta maailmasta eristäytymisen jaksosta, jolloin yhteistyö jopa 
muiden kommunististen maiden kanssa oli hyvin vähäistä. Tilanteen vaikutuksia on 
pahentanut maan heikko talous ja korkeakoulujen erittäin alhaiset määrärahat, jotka on 
arvioitu noin puoleksi muiden itä- ja keskieurooppalaisten maiden vastaavista suhteessa 
bruttokansantuotteeseen. Tämä on johtanut erityisen suureen "vajeeseen" maan 
korkeakoulujärjestelmässä, joka kärsii edelleen heikoista fyysisistä perusrakenteista ja 
perusvoimavarojen kuten kirjojen puutteesta. 
84. Tähän haastavaan taustaan nähden Tempus-ohjelma aloitettiin suhteellisen myöhään. 
Ensimmäiset hankkeet aloitettiin vuosina 1992-1993. Kertomusta kirjoitettaessa 
ainoastaan kahdeksan hanketta oli saatettu päätökseen, ja neljän on määrä päättyä vuosina 
1995-1996. Näissä olosuhteissa vaikuttaa välttämättömältä jatkaa Tempus-hankkeitten 
aloittamista vuosittain Phare-ohjelman rahoitussitoumusten puitteissa. Vuoteen 1999 
ulottuvassa Monivuotisessa suuntaa-antavassa Phare-ohjelmassa kaavaillaan sosiaaliseen 
ja henkilöstö varoja koskevaan kehitykseen annettavaa jatkettua Tempus-tukea. Ohjelman 
on vastattava näihin koulutusohjelmien uudistamisen pakottaviin tarpeisiin erityisesti 
23 
silloin, kun näin voidaan tukea Phare-ohjelman tavoitteita eli opetustaitojen, -materiaalien 
ja välineiden parantamista sekä korkeakoulujärjestelmän laitoshallinto mukaan lukien 
uudenaikaistamista ja rakennemuutosta laaja-alaisuuden, joustavuuden lisäämistä sekä 
merkityksellisyyden kohottamista työmarkkinoiden muuttuvien tarpeiden kannalta. Lisäksi 
Tempus-ohjelman osuutta demokratian ja kansalaisyhteiskunnan arvojen 
vakiinnuttamisessa ja juurruttamisessa ei pidä aliarvioida. Tätä taustaa vasten pidetään 
tarpeellisena aloittaa riittävä määrä yhteisiä eurooppalaisia hankkeita vuosittain silloin, 
kun Phare-rahoitusta on käytettävissä Albaniaa varten, jotta saadaan aikaan ja säilytetään 
muutosten tarvitsema kriittinen massa. 
3. Tacis-maat 
85. Huhtikuun 29. päivänä 1993 Tempus II -ohjelman hyväksymisestä tehdyllä neuvoston 
päätöksellä ohjelmaa laajennettiin koskemaan entisen Neuvostoliiton tasavaltoja. 
Valmistelevat toimenpiteet aloitettiin vuosina 1993-1994 Valko-Venäjän, Venäjän 
federaation ja Ukrainan osalta, ja ensimmäiset yhteiset eurooppalaiset hankkeet (JEP-
hankkeet) aloitettiin näissä maissa seuraavana vuonna. Avustuskelpoisuutta on laajennettu 
asteittain koskemaan muita tasavaltoja, ja tällä hetkellä kaikki 13 Tacis-ohjelman 
yhteistyömaata osallistuu Tempus-ohjelmaan. Tähän mennessä Tempus-ohjelman käyttöön 
sen aloittamisesta vuonna 1990 osoitetuista 565 miljoonasta ecusta noin 8,5 % on 
kohdistettu Tacis-maihin, ja näin on rahoitettu 240 yksivuotista valmistelevaa hanketta ja 
59 kolmivuotista täysimittaista JEP-hanketta. 
86. Näin ollen on selvää, että Tempus-ohjelma on Tacis-maiden osalta kehityksensä 
alkuvaiheissa erityisesti verrattuna Phare-maissa vuodesta 1990 lähtien aloitettuihin 1200 
JEP-hankkeeseen. Tämän tekijän merkitys kasvaa, kun sitä tarkastellaan niitä valtavia 
haasteita vasten, joita Tacis-mailla oli edessään niiden uudistaessa poliittisia, 
yhteiskunnallisia, oikeudellisia ja taloudellisia rakenteitaan. Euroopan jälleenrakennus-ja 
kehityspankin äskeisessä kertomuksessa todetaan, että markkinatalouden oikeudellisen, 
institutionaalisen ja inhimillisen perustan luomiseen vaadittavan työn mittasuhteita on 
yleisesti aliarvioitu. Korkeakoulutuksen uudistamiseen liittyvän tulevan tehtävän laajuutta 
kuvaa se, että yksin Venäjän arviolta 700 yliopistossa, instituutissa ja muussa 
korkeakouluopetusta antavassa laitoksessa, joista monilla on vuosisatainen historia ja 
maailmanlaajuista arvostusta, on noin kuusi miljoonaa professoria, opettajaa, tutkijaa sekä 
perustutkinto- ja jatko-opiskelijaa5. 
87. Kun mietitään Tempus-ohjelman tulevaisuutta Tempus II :n päättymisen jälkeen Tacis-
maiden osalta, on otettava huomioon edellä esitetyt tekijät. Seuraavissa kappaleissa 
tarkastellaan yksityiskohtaisemmin niitä päähaasteita, joita Tacis-maat kohtaavat 
kehittäessään korkeakoulujärjestelmiensä ja muuttaessaan niiden rakennetta sekä 
tehdessään ohjelman tehokkaan tuloksellisuuden kannalta tärkeitä strategisia suunnitelmia. 
Näiden perusteella ehdotetaan käytettäväksi tulevassa Tacis-maita koskevassa Tempus-
ohjelman vaiheessa lähestymistapaa, jolla jatketaan ohjelman arvokasta ja selväpiirteistä 
työtä uudistusprosessin hyväksi. 
Catalogue of Higher Education Institutions -teoksen (joulukuu 1994) esipuhe 
24 
A. Korkeakoulutuksen tärkeimmät tulevaisuudenhaasteet 
88. Vaikka kaikilla Tacis-mailla on oma erityinen koulutuksen uudistusohjelmansa, 
käsiteltävien haasteiden analyysin pohjalta on havaittavissa tiettyjä yhteisiä teemoja, jotka 
ovat maiden yhteisen neuvostoajan perua. Luonnollisesti teemojen painoarvo vaihtelee 
esimerkiksi kunkin maan koon mukaan, mutta nämä tärkeimmät haasteet ovat kuitenkin 
merkittävä tausta Tempus-ohjelman tulevaisuutta tarkasteltaessa. 
89. Teemat voidaan laajasti ottaen jaotella rakenteellisiin ja didaktisiin, vaikka tietenkin 
on tärkeää pitää mielessä näiden kahden läheinen yhteys. Rakenteellisesti katsottuna yksi 
uudistusohjelman tärkeimmistä kohdista on korkeakoululaitosten monipuolistumisen, 
hajauttamisen ja itsehallintoprosessin toimeenpano ja hallinto. Monipuolistumista 
kiihdyttää merkittävästi yksityisten korkeakouluopetusta antavien laitosten lisääntyminen 
useissa Tacis-maissa, mutta monipuolistumista tapahtuu näkyvästi myös valtiollisella 
alalla, kun laitokset pyrkivät mukautumaan lainsäädännöllisiin uudistuksiin, 
rahoitusvaikeuksiin ja tarpeeseen vastata muuttuvien työmarkkinoiden vaatimuksiin. 
Monipuolistuminen liittyy myös laitosten rahoituksen ja hallinnon hajautussuuntaukseen. 
Tämä on erityisen tärkeää suurten Tacis-maiden kannalta, sillä niissä keskushallinto pyrkii 
siirtämään tehtäviä entistä huomattavasti enemmän alue-ja paikallishallinnolle6. On vielä 
tehtävä paljon, jotta voidaan määritellä uudenlaisessa jakamistilanteessa tyydyttävä eri 
osaamistasojen välinen suhde ja kehittää uusia tukevia hallintorakenteita, taitoja ja 
rahoitusmekanismeja. Tämän politiikan vaikutukset ulottuvat aina laitostasolle asti 
luotaessa laitosten itsehallintoa, mikä on Tacis-maille yhteinen uudistustavoite. Kuten 
edellä on jo Phare-maiden osalta selvitetty, vaikka itsehallinnon lisääminen on olennainen 
väline, jolla laitokset voivat mukautua uusiin vaatimuksiin ja saada aikaan luotettavuutta 
eri sidosryhmien silmissä, se edellyttää myös uusia rakenteita, taitoja ja asenteita niin 
kyseisten laitosten akateemiselta kuin hallinnolliseltakin henkilökunnalta. 
90. Laaduntarkkailu ja tietynasteisen kansallisen yhtenäisyyden säilyttäminen 
korkeakoulujärjestelmien tulevassa toiminnassa saa tämän monipuolistumis- ja 
hajauttamisprosessin myötä erityisen korostuneen aseman. Sen vuoksi asetetaan etusijalle 
kansallisten standardi- ja koulutuksellisten tunnustusjärjestelmien kehittäminen tai 
uudistaminen. Tämän tuloksena todennäköisesti korostetaan entistä enemmän tehokkaita 
tapoja saada edellä viitattujen osaamisen eri tasojen puitteissa kehitetyt järjestelmät 
toimiviksi. 
91. Tärkeä ja rajoittavakin tekijä uudistusprosessissa on korkeakoulutuksen käytettävissä 
olevien voimavarojen merkittävä yleinen vähentäminen. Rahoituksen vähyys johtaa 
henkilökunnan motivaation vähenemiseen, sisäiseen aivovuotoon kohti paremmin 
palkattuja työtehtäviä, perusopetusvälineiden (kuten oppikirjojen, elektronisten ja 
viestintävälineiden ja muun materiaalin) puutteeseen sekä siihen, että fyysisiä 
perusrakenteita ei voida ylläpitää (esimerkiksi rakennusten korjaukset ja huolto). 
Opiskelijoiden elin-ja opiskeluolosuhteet ovat selvästi heikentyneet pääasiassa rahallisen 
Esimerkiksi Venäjällä federaation osuus koulutuksen rahoittamisesta oli laskenut 3,8 %:iin vuoteen 
1993 mennessä. 
25 
tuen puutteesta. Nämä seikat asettavat uudistusprosessille yhä suurempia vaatimuksia ja 
kohottavat niiden taitojen merkitystä, joilla muutosta voidaan hallita ennakoivalla ja 
kannattavalla tavalla. 
92. Kuten edellä todettiin, yksi tämän muutoksen tärkeä näkökohta on korkeakoulutuksen 
alueellisten ja paikallisten puolten vahvistaminen. Kun alueellista ulottuvuutta pidetään 
Tacis-maassa tärkeänä, korkeakoulujen edellytetään osallistuvan aktiivisesti ja selkeästi 
taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen toimintaan, soveltuvin osin alueellisten 
kehittämissuunnitelmien kehyksessä, mukaan lukien uudelleenkoulutus osana sotilaallisten 
perusrakenteiden muuttamista siviilikäyttöön. Paikallistason toiminnan lisääminen on 
tietyssä määrin kaikkien Tacis-maiden yhteinen tavoite, erityisesti kun kyse on 
yritysyhteyksien tiivistäminen esimerkiksi etsimällä mahdollisuuksia teknologiansiirrolle, 
neuvonnalle ja täydennyskoulutukselle. Korkeakoulujen "palvelutoiminnaksi" kutsuttu 
toimintamuoto7, jonka pitäisi vastata erilaisten alueellisten ja paikallisten organisaatioiden 
ja yritysten tarpeisiin, voidaan kuitenkin vakiinnuttaa ainoastaan silloin, kun on 
käytettävissä asianmukaiset rakenteet, taidot ja asenteet, joilla tiivistää suhdetta 
"ulkopuolisiin" yhteistyökumppaneihin. Mikäli korkeakoulut voivat entistä parempien ja 
tuottavampien alueellisesti ja paikallisesti luotujen yhteyksien kautta kohottaa 
merkitystään ja saada aikaan lisäarvoa, syntyy mahdollisuuksia korvata vähentynyttä 
valtion rahoitusosuutta jossain määrin uusista tai lisääntyvistä rahoituslähteistä. 
93. Korkeakoulutusta antavien laitosten osuus keskiasteen opettajien koulutuksessa on 
merkittävä. Esimerkiksi Venäjällä on noin 100 pedagogista instituuttia ja yliopistoa, ja 
oppivelvollisuuskoulutuksen uudistusten tuloksena pidetään etusijalla opettajien 
(uudelleen)koulutuksen rakenteen uudistamista. Venäjällä8 suunnitellut uudistukset 
ennakoivat siirtymistä monitasoiseen rakenteeseen, joka tarjoaisi entistä eriytetympiä 
koulutusmahdollisuuksia mukaan lukien työn ohella saatava täydennyskoulutus samoin 
kuin uusien opetusmenetelmien ja koulutusohjelmien käyttöönotto erityisesti 
humanistisilla aloilla. 
94. Tärkeimmät didaktiikan alan haasteet liittyvät liian erikoistuneiden ja jäykkien 
koulutusohjelmien uudistamistarpeeseen, tarpeeseen lisätä niiden merkitystä 
työmarkkinoiden, modernin teknologian sekä yhteiskunnallisen ja demokraattisen 
kehityskulun vaatimusten kannalta samoin kuin ottaa käyttöön uusia opetusmenetelmiä. 
95. Jäykässä komentotaloudessa korkeakoulujen koulutusohjelmat määriteltiin (ja jossain 
määrin määritellään edelleen) tiukasti alakohtaisissa ministeriöissä, jotka takasivat 
opiskelijoille työpaikan valmistumisen jälkeen. Kun järjestelmä asteittain hajosi, 
korkeakouluihin jäi liian erikoistuneita, usein ylipitkiä ja yhä tarpeettomammiksi käyviä 
kursseja, joilta valmistuvien kyvyt eivät riitä uusilla työmarkkinoilla (erityisesti teknisellä 
alalla). Lisäksi, koska tarvittavat taidot aiemmin saneltiin korkeakouluille, niillä ei ole 
niitä mekanismeja, taitoja ja asenteita, joita tarvitaan muuttuvaan markkinajohtoiseen 
CRE:n laatima kertomus "Korkeakoulujen välisen itä-länsiyhteistyön vahvistaminen: avustamisesta 
kumppanuuteen", s. 16-17 
Opetusministeriö/UNESCO 1995: "National School Development Project"; Opetusministeriö 1994: 
"The Development of Education - National Report of the Russian Federation" 
26 
ympäristöön sopeutumisessa. Muutosta kiirehtii kuitenkin korkeakoulualan äkillinen kehno 
rahoitustilanne, jonka vuoksi ei ole varaa tarjota tarpeettomiksi muuttuneita kursseja. 
Yhteyksien lähentäminen paikallisiin sosioekonomisiin yhteistyökumppaneihin on opinto-
ohjelmien uudenaikaistamisen välttämätön, mutta ei riittävä ehto; vaaditaan myös edellä 
viitattuja laitosten sisäisiä muutoksia. 
96. Tilanne on erityisen kriittinen niiden tieteenalojen osalta, jotka eritoten olivat alttiita 
ideologiselle vaikutukselle mutta joiden vaikutus taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen 
rakennemuutokseen on niiden nykymuodossa merkittävä. Näistä tieteenaloista tärkeimpiä 
ovat oikeus- ja taloustiede, vaikka yleisemmin ottaen humanistiset ja yhteiskuntatieteet 
kärsivät eriasteisesti kommunistihallinnosta peräisin olevista "vajeista". 
97. Pääasiassa opettajakeskeisiä ja tosiasiapohjaisia opetusmenetelmiä on niitäkin 
muutettava radikaalisti. Korkeakouluopetusta antavat laitokset tavoittelevat sitä osaamista, 
jolla voidaan korvata edellä mainitut menetelmät osallistuvammillaja innovatiivisemmilla 
menetelmillä ja lisätä näin menetelmävalikoimaa opiskelijakeskeisen lähestymistavan 
erilaisten oppimistapojen ja -mieltymysten kannalta sopivammaksi. Itse opettamisen 
korostamisesta on siirryttävä rohkaisemaan ja kehittämään opiskelijoiden kykyä kriittiseen 
analyysiin sekä antamaan heille valmiudet eri vaihtoehtojen tutkimiseen ja niiden 
toisinaan monimutkaisten päätösten tekemiseen, joita he kohtaavat henkilökohtaisessa ja 
työelämässään. Tätä pitäisi täydentää kehittämällä valmiuksia ja kykyjä mukautua ja 
joustaa, sillä näitä ominaisuuksia markkinatalous erityisesti edellyttää. Elinikäisen 
oppimisen edellyttämien kykyjen hankkiminen on ratkaiseva askel muutettaessa 
korkeakoulutusta työmarkkinoiden muuttuvien vaatimusten kannalta entistä 
merkittävämmäksi. 
B. Strategiset näkökohdat 
98. EU:n suhteita Tacis-maihin ja niiden kanssa tehtävää yhteistyötä ollaan asteittain 
asettamassa kumppanuus- ja yhteistyösopimusten kehykseen. Sopimukset keskittyvät 
kehittämään tiiviydeltään vaihtelevia kumppanuussuhteita taustana taloudellinen ja 
demokraattinen uudistus9. Kaikissa näissä sopimuksissa on koulutukseen liittyviä 
määräyksiä, ja niiden täytäntöönpanon olisi tulevina vuosina muodostettava Tempus-
ohjelman Tacis-maita koskevan osan laaja kehys. 
99. Cannesissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti Euroopan unionin Venäjän-
suhteiden poliittisista pääteemoista, joissa hahmotellaan erityisesti "merkittävää 
kumppanuussuhdetta". Komissio on tämän jälkeen ilmoittanut neuvostolle 
yksityiskohtaisista ehdotuksistaan tuleviksi suhteiksi Venäjän, Ukrainan ja Kaukasuksen 
tasavaltojen kanssa, ja poliittinen kehys, jonka neuvosto laatii aikanaan tekemiensä 
päätelmien pohjalta, on sittemmin otettava huomioon. 
Kumppanuus-ja yhteistyösopimukset on tehty Valko-Venäjän, Moldovan, Kazakstanin, Kirgisian, 
Venäjän ja Ukrainan kanssa, ja niistä neuvotellaan Armenian, Azerbaizanin ja Georgian kanssa. 
Alustavia keskusteluja käydään Turkmenistanin ja Uzbekistanin kanssa. 
27 
100. Tacis-maita koskeviin ohjelmiin10 sisältyy yksityiskohtainen operationaalinen 
strategia taloudellisia ja demokraattisia uudistuksia koskevien tavoitteiden tukemiseksi. 
On tärkeää nivoa tuleva Tempus-toiminta tähän strategiaan siten, että varmistetaan 
korkeakoulutusalan toimiminen näiden uudistustavoitteiden hyväksi tehokkaimmalla 
mahdollisella tavalla. 
101. Suhteessa Tacis-maiden merkittäviin uudistustarpeisiin rahallinen tuki pysynee 
rajallisina, ja tällöin on entistä tärkeämpää, että ohjelman tuloksellisuuteen liittyvät 
menetelmät pyritään saamaan kustannuksiin nähden mahdollisimman tehokkaiksi. 
Vastikään määritettyjen kansallisten painotusten pitäisi auttaa merkittävästi keskittymistä 
entistä tarkemmin maakohtaisiin tärkeinä pidettyihin alueisiin, ja tätä suuntausta kohti 
tarkennettua kohdentamista pitäisi tulevaisuudessa vahvistaa entisestään asettamalla 
painotukset yhä yhdenmukaisempaan kansalliseen tai kenties alueelliseen poliittiseen 
kehykseen. Tempus-ohjelman Tacis-maita koskevan osan alkuvaihe on osoittanut, että 
hankkeitten suunnittelussa, valinnassa ja toimeenpanossa käytettävä kilpailullinen 
lähestymistapa takaa laadukkuuden ja kustannustehokkuuden erityisesti, kun se on osa 
kohdennettujen tavoitteitten järjestelmää. 
102. Käytettäviä rajallisia voimavaroja voidaan lisäksi voimistaa määrittämällä tärkeimmät 
vaikutusalueet kerrannaisvaikutusten optimoimiseksi ja luomalla mahdollisimman tuottava 
synergia yhdessä muun korkeakoulualan avustustoiminnan kanssa. Tämä merkitsee 
osaamiskeskuksiin kohdistetun ja alueellista verkottumista edistävän politiikan jatkamista 
ja kehittämistä edelleen samalla, kun varmistetaan näiden toimintojen huolellinen 
sijoittaminen täydentämään ja tukemaan kehittyviä paikallistason politiikkoja ja 
kehittämissuunnitelmia. Hankkeen tulosten levittäminen on tulevaisuudessa yleisesti ottaen 
yhä merkittävämpää erityisesti luotaessa vahvempia yhteyksiä paikalliseen teollisuuteen 
ja muihin tiedemaailman ulkopuolisiin organisaatioihin ja vastattaessa näiden tarpeisiin. 
103. Korkeakoulujärjestelmien muutos ja nykyaikaistaminen riippuvat suurelti hallinnon 
laadun merkittävästä parantamisesta kaikilla tasoilla. Näihin kuuluu soveltuvin osin uusien 
hallintorakenteiden luominen ja väistämättä tehokkaampien hallintotaitojen sekä 
muutosten toteuttamiseen liittyvien entistä ennakoivampien ja myönteisempien asenteiden 
aikaansaaminen. Tällaiset toimenpiteet paitsi helpottavat rakennemuutoksia ja uudistuksia 
myös - mikä on yhtä tärkeää - pitävät niitä yllä. 
C. Tacis-maita koskevan Tempus-ohjelman tulevat suunnat 
104. Tempus-ohjelman politiikan suuntaaminen tapahtuu jatkossakin kohdennettujen 
kansallisten painotusten kautta. Näiden määrittelyssä käytetään yleisenä taustana Euroopan 
unionin asianomaisia Tacis-maita koskevia suhteita ja yksityiskohtaisena taustana Tacis-
ohjelman laadintaa. Tulevien Tempus-hankkeitten saattaminen osaksi poliittisen ja 
toiminnallisen tason yhteyksien luomaa kehystä johtaa tuottavampaan synergiaan näiden 
Uudessa Tacis-ohjelmaa koskevassa 29. tammikuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa 
säädetään nelivuotisista suuntaa-antavista ohjelmista vuosille 1996-1999 ja kestoltaan vaihtelevista 
yksityiskohtaisista toimintaohjelmista. 
28 
välillä ja antaa Tempus-ohjelmalle selkeän täydentävän aseman tapauksissa, joissa Tacis-
ohjelman alakohtaiset ohjelmat tukevat politiikan kehittämisprosessia. 
105. Sama koskee myös korkeakoulupolitiikan kehittämistä ja toteuttamista Tacis-maissa. 
Uutta korkeakoulupolitiikkaa tarvitaankin, jotta voidaan saada aikaan yhtenäiset puitteet 
hankkeitten täyden arvon saavuttamiseksi laitostasolla. Tempus-ohjelma täydentää hyvin 
v Tacis-toimintaa: se tukee edellä mainittua prosessia käyttämällä valikoivasti hankkeita 
* politiikan kokeilemiseksi, täytäntöönpanemiseksi ja juurruttamiseksi toiminnallisella 
tasolla esimerkiksi koulutuksen uusien hallintorakenteitten ja -käytäntöjen kaltaisilla 
aloilla. 
106. Korkeakoulujen hallinnon vahvistamisen tukemista painotetaan tulevaisuudessakin. 
Siirtyminen kohti laitosten laajempaa itsehallintoa asettaa korkeakoulujen henkilöstölle 
uusia vaatimuksia, ja merkittävästi vähennettyjen voimavarojen vuoksi vaatimukset 
kasvavat entisestään. Laitostason muutostenhallintaan tarvittavista rakenteista ja taidoista 
tulee olennaisia, kun korkeakoulut pyrkivät sopeuttamaan toimintaansa uusiin 
työmarkkinoihin, kehittävät uusia suhteita paikallisiin ja alueellisiin viranomaisiin ja 
yrityksiin ja kun ne saavat lisää vastuuta aikaisempaa todennäköisesti pysyvästi 
niukempien määrärahojen käyttämisestä mahdollisimman tehokkaasti. 
107. Vaikka Tempus-ohjelman tulevaisuudessa käsittelemät kysymykset lienevätkin entistä 
useammin luonteeltaan laaja-alaisia, kuten edellä luonnehdittu Tacis-ohjelmaa täydentävä 
toiminta, on edelleenkin tuettava tarkasti kohdennetulla tavalla alakohtaisien 
koulutusohjelmien kehittämistä. Tuettavien alojen pitäisi olla pääasiassa niitä, jotka 
syntyvät tarpeesta luoda markkinatalous ja rakentaa demokratiaa. Lisäksi on otettava 
huomioon paikalliset vaatimukset, kuten laitosten ja Tacis-ohjelman maakohtaisten 
tavoitteitten olemassa olevat mahdollisuudet ja omaksumiskyky. Esimerkkejä sellaisista 
aloista, joilla "akateeminen vaje", uudistuksista kumpuavat tarpeet ja Tacis-ohjelmassa 
määritellyt tavoitteet lähenevät toisiaan, ovat oikeustieteellinen koulutus, taloustiede, 
luonnontieteet ja teknologia, ympäristönsuojelu ja demokratiakoulutus (yhteiskunnalliset 
opinnot). 
108. Niissä Tacis-maissa, joissa korkeakoulutuksen alueellinen ulottuvuus on ensisijainen 
tavoite, Tempus-hankkeitten suunnittelun ja valinnan pitäisi kuvastaa tätä näkökohtaa. 
Olisi etsittävä keinoja vahvistaa hankkeitten tuntemista alueen omiksi, niiden alueellista 
luonnetta sekä niiden yhteyttä soveltuvin osin alueellisiin kehittämissuunnitelmiin. Tämän 
pitäisi paitsi korostaa hankkeitten merkitystä alueellisten tarpeiden kannalta myös 
todennäköisesti lisätä niiden vaikutusta, kun alueelliset sidosryhmät saadaan hankkeisiin 
mukaan. 
109. Alueellisen tai paikallistason verkottuminen ja laajentuminen kasvattaa 
todennäköisesti toiminnan kriittistä massaa ja vaikuttaa toiminnan vakiintumiseen ja 
vaikutuksiin. Samalla alueella toimivien ja yhteiset selkeät tavoitteet asettaneiden 
korkeakoulujen yhteistoimintaa olisi kannustettava edelleen. Tulevaisuudessa on kuitenkin 
korostettava erityisesti laitosten mahdollisuuksien lisäämistä sen osalta, että ne voivat 
kehittää yhteyksiä ulkopuolisiin kumppaneihin yhteiskunnallisella ja talouselämän alalla, 
eritoten teollisuudessa, sekä tarjota palveluja yrityksille ja paikallis- tai aluehallinnolle 
esimerkiksi teknologian siirron, neuvonnan ja täydennyskoulutuksen keinoin. 
29 
110. Edellä esitettyä taustaa vasten olisi jatkettava tukea Tempus-ohjelman tulosten 
levittämiselle, ja kun hankkeitten tulosten määrä tulevina vuosina kasvaa, on harkittava, 
voitaisiinko tehtyjen Tempus-investointien tuottoa kasvattaa vahvistamalla tällaisen 
toiminnan tukemista. Näiltä osin etusijalle olisi asetettava vuorovaikutuksen luominen ja 
lisääminen asiaankuuluvien Tacis-ohjelman tukemien hankkeitten välillä. 
111. Yksi mahdollisesti tärkeä keino, jolla saatettaisiin tehokkaasti tukea verkottumista, 
laajentumista ja tiedonlevitystä erityisesti pitkien välimatkojen alueilla, on sähköisen 
tiedonvälityksen käyttö. Näin voitaisiin esimerkiksi saada hankkeitten tulokset helpommin 
laajemman käyttäjäkunnan ulottuville, avustaa yhteistoimintaa tai tarjota uusia 
opetusmenetelmä- tai jakeluvaihtoehtoja tapauksiin, joissa henkilökohtaiset tapaamiset 
eivät aina ole mahdollisia tai tarpeellisia. Venäjä, joka voisi eniten hyötyä tästä kanavasta, 
kiinnittää erityistä huomiota tietoverkkopalvelujen tarjoamiseen korkeakouluille." 
HI LOPPUPÄÄTELMÄT 
112. Sekä Phare- että Tacis-maiden osalta ehdotetaan, että Tempus-ohjelmalla säilytetään 
arvokas ja selkeä tehtävä sen toisen vaiheen päätyttyäkin. Yleisesti ottaen tämä tehtävä 
tarkoittaisi pyrkimistä hyödyntämään ohjelman vahvuuksia toiminnallisella, laitosten 
tasolla ja käyttämään tätä merkittävää muutoksen foorumia seuraaviin tavoitteisiin: 
• Korkeakoulupolitiikan laatimisen ja toimeenpanon suuremman synergian 
tukeminen ja kehittäminen. Täydentävyyden merkitystä voitaisiin edelleen 
hyödyntää esimerkiksi kokeilemalla politiikkaan liittyviä innovaatioita 
koehankkeilla, luomalla poliittisen ja toiminnallisen tason välillä entistä 
systemaattisempi palautekäytäntö sekä käyttämällä laitosten 
kehittämishankkeitta ja tiedonlevitystä parhaiden käytäntöjen 
vakiinnuttamiseen. 
• Korkeakoulualan asiantuntemuksen hyväksikäyttö ja siirto vakiintuneiden 
verkkojen ja yhteistyökäytäntöjen kautta. Näin puututtaisiin Phare- ja 
Tacis-ohjelmien uudistustavoitteisiin liittyviin huolellisesti määriteltyihin 
taitopuutteisiin. 
• Laitosten kykyjen kehittäminen muutoksenhallinnan ja taloudellisen ja 
yhteiskunnallisen ympäristön haasteiden tehokkaan huomioonoton osalta. 
Korostamalla erityisesti yhteyksien luomista yrityksiin ja muihin 
alueellisiin tai paikallisiin organisaatioihin sekä näiden yhteyksien 
voimistamista ja hallinnointia Tempus-ohjelma voi osaltaan vaikuttaa 
Esimerkiksi viime vuonna kehitettiin suunnitelma "Korkeakoulutusta antavien instituutioiden 
kansallisen akateemisen tietokantajärjestelmän" luomiseksi. Järjestelmään on määrä sisältyä tietoja 
korkeakoululaitosten tärkeimmistä toiminnoista, ja sen käyttö tehdään kansainvälisesti mahdolliseksi 
Internetin kautta. Korkeakoulutusta käsittelevä komitea on lisäksi tukenut uuden tietotekniikan 
keskusten perustamista 60 korkeakouluun ja muuhun korkeakoulutusta antavaan instituutioon, joista 
kaikilla on käytössään sähköposti. Tulevaisuudessa Tempus-ohjelman on mahdollisimman 
tehokkaasti hyödynnettävä näitä Venäjällä ja muualla kehittyviä perusrakenteita, jotta saavutetaan 
mahdollisimman suuri hyöty edellä luonnehdituilla tavoilla. 
30 
^ Cv, 
.'. it 
niiden prosessien, asenteiden ja taitojen luomiseen, joita tarvitaan 
ylläpitämään kestävää merkitystä taloudellisten ja yhteiskunnallisten 
tarpeiden kannalta. 
• Jo tehtyjen Tempus-investointien hyödyntäminen lisäämällä uudistusten 
laukaisemiseksi tarvittavaa kriittistä massaa tiedonlevittämisen ja 
verkottumisen kautta. 
113. Tämä luonteeltaan hallinnollinen strategia edellyttää erityisesti assosioituneissa 
Phare-maissa perinteisen alhaalta ylös suuntautuvan lähestymistavan lisämuokkausta siten, 
että hankkeitten suunnittelussa ja seurannassa siirrytään osallistuvampaan toimintaan. 
Mahdollisen tulevaisuudenkuvan mukaan suhteellisen pienellä määrällä huolellisesti 
sijoitettuja ja neuvoteltuja hankkeita toimitaan sellaisilla laaja-alaisilla alueilla kuin 
standardit, laatu, hallintoja muuttuvien työmarkkinoiden tarpeisiin liittyvien 
pätevyysvaatimusten rakenne. Tämä vaikuttanee tämänhetkiseen yhteenliittymiä suosivaan 
hankesuunnittelupolitiikkaan sekä siihen, millaisella valvonnan määrällä voidaan varmistaa 
yhä vaativampien, yksityiskohtaisempien ja strategisempien tulosten noudattaminen. 
Tempus II -ohjelman yhteydessä kehitetty alhaalta ylös suuntautuva lähestymistapa säilyy 
Tacis-maissa ratkaisevan tärkeänä edellytyksenä ohjelman tuloksekkaalle onnistumiselle. 
114. On myös arveltu, että kun Tempus-ohjelma kehittyy - erityisesti assosioituneissa 
Phare-maissa -ja painopiste siirtyy pois peruskoulutusohjelmien kehittämisestä, tarvitaan 
täysimittaisisten kolmivuotisten yhteisten eurooppalaisten hankkeitten asemesta 
pikemminkin lyhyempiä ja tiiviimpiä toimenpiteitä, joiden kestoaika ei kenties ylittäisi 
kahta vuotta. Lisäksi olisi harkittava suuremman joustavuuden sallimista ohjelman reuna-
alueilla, jotta voitaisiin paremmin vastata äkillisesti syntyviin tarpeisiin. Voitaisiin 
esimerkiksi tukea tapahtumia, jotka kokoavat poliittisella ja toiminnallisella tasoilla 
työskenteleviä ihmisiä, tai toimintaa, jolla on tarkoitus tuoda erityistä asiantuntemusta 
jonkin uudistusohjelman ongelmakohdan ratkaisemiseen, tai aloitteita, joilla on tarkoitus 
lisätä tärkeiden Tempus-ohjelman tulosten vaikutuksia. 
115. Kuten kertomuksen alussa todettiin, mahdollinen uusi Tempus-ohjelmavaihe rajoittuu 
ajallisesti Phare- ja Tacis-ohjelmien tämänhetkisten rahoitussitoumusten kestoon. Tämä 
ei luonnollisestikaan kuitenkaan merkitse sitä, että kaikki korkeakoulutuksen 
uudistustarpeet saataisiin varsinkaan Tacis-maissa tyydytettyä vuosikymmenen loppuun 
mennessä. Jopa assosioituneissa Phare-maissa liittymisedellytysten täyttämisessä 
saavutetun edistymisen vaihteleva nopeus saattaa johtaa siihen, että koulutukseen liittyvät 
tarpeet ovat olemassa vielä vuoden 1999 lopun jälkeenkin, ja tähän Tempus-ohjelma voisi 
antaa oman arvokkaan panoksensa. Tacis-maiden uudistushaasteiden laajuuden vuoksi on 
hyvinkin todennäköistä, että Tempus-ohjelmalla olisi tärkeä tehtävä vielä ensi 
vuosikymmenel läkin. 
31 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 197 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
n i6 n 
Luettelonumero : CB-CO96-206-FI-C 
ISBN 92-78-03554-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg