EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
joka sisältää huomautukset päätökseen vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion
toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002 (komissio)
EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
— ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodelle 2002,
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2002 —Nide I
—Konsolidoitu selvitys talousarvion toteuttamisesta ja konsolidoitu tilinpäätös (SEC(2003) 1104 —
C5–0564/2003, SEC(2003) 1105 —C5–0565/2003) (1),
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 2002 ja siihen
liitetyt tarkastettujen toimielinten vastaukset (C5 –0583/2003) (2) sekä tilintarkastustuomioistuimen
erityiskertomukset,
— ottaa huomioon tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta ja tilien perustana olevien toimien
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, jonka tilintarkastustuomioistuin on antanut EY:n perus-tamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti (C5 –0583/2003) (
3),
— ottaa huomioon neuvoston 9. maaliskuuta 2004 antaman suosituksen (C5-0145/2004),
— ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 274, 275 ja 276 artiklan sekä Euratomin perus-
tamissopimuksen 179 a ja 180 b artiklan,
— ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, EHTY:n perustamissopimuksen
voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta tehdynpöytäkirjan täytäntöönpanon edellyttämistä säännöksistä 1. helmikuuta 2003 tehdyn neuvostonpäätöksen 2003/76/EY (
4) 3 artiklan,
— ottaa huomioon EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauk-
sista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta 27. helmikuuta 2002 tehdyn neuvostossa kokoontuneiden
jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksen 2002/234/EHTY (5) liitteessä I olevan 3 kohdan,
— ottaa huomioon 21. joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 89 artiklan sekä
25. kesäkuuta 2002 (6) annetun varainhoitoasetuksen ja erityisesti sen 145 —147 artiklan,
— ottaa huomioon työjärjestyksen 93 artiklan ja liitteen V,
— ottaa huomioon talousarvion valvontavalio kunnan mietinnön sekä muiden asianomaisten
valiokuntien lausunnot (A5-0200/2004),
A. katsoo, että EU:n politiikan toteuttamista luonnehtii pääasiassa komission ja jäsenvaltioiden
harjoittama yhteistyö,
B. ottaa huomioon, että varainhoitoasetuksen 53 artiklan 3 kohdan mukaan ”kun komissio toteuttaa
talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, talousarvion toteuttamistehtävät siirretäänjäsenvaltioille ”,L 330/82 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) EUVL C 316, 29.12.2003, s. 1.
(2) EUVL C 286, 28.11.2003, s. 1.
(3) EUVL C 286, 28.11.2003, s. 12.
(4) EUVL L 29, 5.2.2003, s. 22.
(5) EYVL L 79, 22.3.2002, s. 42.
(6) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
C. ottaa huomioon, että komission tiedonannossa 17. joulukuuta 2002 (KOM(2002) 755) esitetyn
Euroopan yhteisöjen kirjanpitojärjestelmän uudistamisen yhtenä päätavoitteena on kehittää
integroitu suoriteperusteinen kirjanpitojärjestelmä, joka antaisi entistä kattavamman kuvanyhteisöjen taloudellisesta asemasta ja jonka mukaisissa tilinpäätöksissä esitetään kaikki yhteisöjenvarat ja velat heti niiden ilmaannuttua eikä vasta sitten, kun ne on saatu tai maksettu,
D. ottaa huomioon, että hallinnollinen uudistus on ollut yksi nykyisen komission päätavoitteita, että
valkoinen kirja ”Komission uudistaminen ”(KOM(2000) 200) hyväksyttiin 1. maaliskuuta 2000 ja
että komissio sitoutui panemaan täytäntöön kunnianhimoisen ohjelman, joka tavoitteena onvahvistaa riippumattomuutta, tilintekovelvollisuutta, tehokkuutta, avoimuutta sekä ehdottoman
vastuullisuuden noudattamista,
E. katsoo, että vastuuvapausmenettely on prosessi, jonka tavoitteena on muun muassa parantaa EU:n
varainhoitoa luomalla tilintarkastustuomioistuimen kertomusten ja toimielinten vastausten ja
lausuntojen perusteella parempi päätöksentekoperusta,
F. muistuttaa, että komission jokaisella varoja käytävällä osastolla on oltava selkeät suoritus-
indikaattorit, joiden avulla rahoituksen hallinnan edistymistä voidaan arvioida vuosittain,
A. HORISONTAALISET KYSYMYKSET
Hajautettu hallinnointi
Yleiset kysymykset
1. palauttaa mieliin, että talousarvion tärkeimmillä aloilla —maatalous ja rakennerahastot —
noudatetaan hajautettua hallinnointia, ja toteaa, että tilintarkastustuomioistuin vahvistaa, että nämäalat ”ovat erityisen haasteellisia monimutkaisuutensa ja hallinnon kerrostuneisuuden vuoksi ”
(vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002, 0.11. kohta);
2. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen arvioon, jonka mukaan sekä komission että jäsenvaltioiden on
kiinnitettävä enemmän huomiota hallinnointitapaan, jossa yhteisön politiikan rahoitus erotetaan sentoteuttamisesta ja joka vuonna 2002 koski 77 ,6:ta prosenttia yhteisön talousarvion
maksusitoumusmäärärahoista;
3. muistuttaa, että niin sanotun ”hajautetun hallinnoinnin ”perusta on toisaalta yhteisön lainsäädän-
nössä eli primaarioikeudessa perustamissopimuksen 274 artiklassa ( ”Jäsenvaltiot ovat yhteistyössä
komission kanssa varmistaakseen, että määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon peri-
aatteiden mukaisesti. ”) ja toisaalta johdetussa oikeudessa varainhoitoasetuksen 53 artiklan 3
kohdassa ( ”Kun komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, talousarvion
toteuttamistehtävät siirretään jäsenvaltioille... ”);
4. korostaa, että näiden säädösten teksti osoittaa selvästi komission etusijan näiden yhteisön
määrärahojen hallinnoinnissa, ja pyytää näin ollen komissiota laatimaan toimenpiteitä, jotkakuvastavat tätä jäsenvaltioiden alisteista asemaa ja joilla pyritään varmistamaan moitteeton
varainhoito tällä alalla;
5. katsoo, että mitkään voimassa olevat säännökset eivät mahdollista selvästi sitä, että komissio voi
vapautua varainhoitovastuustaan siirtämällä sen jäsenvaltioille silloin, kun nämä ovat syypäitä
rikkomuksiin;
6. katsoo näin ollen, että ”hajautetun hallinnoinnin ”käsitteen hedelmällisen soveltamisen on
perustuttava perusajatukseen, että unioni jakaa osan toimivaltuuksistaan jäsenvaltioille ja että
näiden on pantava täytäntöön oma osuutensa työstä unionin hyväksymien suuntaviivojenmukaisesti;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/83
7. palauttaa mieliin, että hajautetun hallinnoinnin rahoitukseen liittyvä erityispiirre on se, että
jäsenvaltioiden nimeämät kansalliset viranomaiset toteuttavat maksut edunsaajille ja että vaikka
jäsenvaltiot maksavat yhteisön varat, tapauksissa, joissa ei havaita petoksia tai rikkomuksia tai niistäei ilmoiteta, kustannuksista vastaa yhteisön talousarvio eivätkä jäsenvaltiot;
Komission vastuu
8. korostaa, että vaikka jokapäiväinen hallinnointi on hajautettua, taloudellinen vastuu on jakamaton ja
talousarvion toteuttamisen lopullinen vastuu on komissiolla perustamissopimuksen 274 artiklanmukaisesti ( ”Komissio toteuttaa talousarviota omalla vastuullaan ja annettujen määrärahojen
rajoissa... ”);
9. kehottaa komissiota lisäämään huomattavasti lainsäädäntöön sisältyviä tarkistuslausekkeita ( ”sunset
clauses ”) ja yksityiskohtaisia vaikutusten arviointeja;
10. huomauttaa, että uuden varainhoitoasetuksen 53 artiklan 5 kohdassa vahvistetaan taloudellisen
vastuun jakamattomuus: ”Kun toteuttaminen tapahtuu yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tai
hajautetusti, komissio toteuttaa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyjä tai tekee rahoitus-korjauksia varmistaakseen, että varat käytetään asiaan sovellettavan lainsäädännön mukaisesti ja ettäsen on mahdollista kantaa lopullinen vastuu talousarvion toteuttamisesta Euroopan yhteisön
perustamissopimuksen 274 artiklan ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 179
artiklan mukaisesti ”;
Jäsenvaltioiden vastuu
11. kiinnittää huomiota siihen, että jäsenvaltioiden vastuu on vahvistettu erityisesti seuraavissa
määräyksissä:
— EY:n perustamissopimuksen 280 artikla:
”Yhteisö ja jäsenvaltiot suojaavat yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta
laittomalta toiminnalta tämän artiklan mukaisesti toteutettavilla toimenpiteillä, joilla onennaltaehkäisevä vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan jäsenvaltioissa.
Jäsenvaltiot toteuttavat samat toimenpiteet suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja petolliselta
menettelyltä kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan petolliselta
menettelyltä.
Jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa, jonka tarkoituksena on suojata yhteisön taloudellisia
etuja petolliselta menettelyltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän sopimuksen muiden
määräysten soveltamista. Tätä varten ne yhdessä komission kanssa järjestävät toimivaltaistenviranomaistensa kiinteän ja säännöllisen yhteistoiminnan. ”
— EY:n perustamissopimuksen 274 artikla Amsterdamin sopimuksella muutettuna:
”Jäsenvaltiot ovat yhteistyössä komission kanssa varmistaakseen, että määrärahat käytetään
moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti ”;L 330/84 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
Tilintarkastustuomioistuimen kanta hajautettuun hallinnointiin
12. kiinnittää huomiota siihen, että tilintarkastustuomioistuin on vuodesta 1994 todennut tilejä
koskevissa tarkastuslausumissaan, että operaatioissa esiintyy usein virheitä, varsinkin mitä tuleejäsenvaltioiden suorittamiin maksuihin aloilla, joilla sovelletaan hajautettua hallinnointia; pahoittelee,
että varainhoitovuoden 2002 tilanne ei poikkea aikaisemmista varainhoitovuosista:
”a) EMOTR-tukiosaston maksuihin virheillä oli jälleen olennainen vaikutus. Peltokasvien alalla
virheiden riski on pienempi kuin eläinpalkkioiden alalla; muilla menoaloilla, joihin ei sovelleta
yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää, riskit ovat suuremmat eikä valvonta ole yhtä
tehokasta;
b) Rakennetoimien valvontajärjestelmiä on tehostettu etenkin komissiossa, mutta jäsenvaltioissa
ilmenee yhä samanlaisia ja yhtä usein toistuvia virheitä kuin aiempina vuosina ”;(
1);
13. kiinnittää huomiota tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten tärkeimpiin tuloksiin pääaloilla, joilla
varainhoitovuonna 2002 sovellettiin hajautettua hallinnointia (2):
MAATALOUS
— todistuksen myöntävien elinten esittämät huomautukset koskevat 300 miljoonan euron
menoja, mikä johtuu ongelmista, jotka liittyvät tapaan, jolla maksajavirastot ovat käsitelleet
tilitapahtumia (4.8. b);
— komissio on jättänyt hyväksymättä tilejä neljäsosan verran ilmoitetusta kokonaismäärästä (4.8.
b);
— todistuksen myöntävien elinten toimittamien tarkastusten avulla ei saada kuitenkaan varmuutta
siitä, että YMP:aan kuuluvan tuen hakijoiden maksajavirastoille toimittamat tiedot ovat oikeat
(4.7. d);
— yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä (3) on arvokas laillisuutta ja asianmukaisuutta
koskevien tietojen lähde, mutta se kattaa vain noin 58 prosenttia EMOTR-tukiosaston
maksuista (1.43) ja vain 14 jäsenvaltiota soveltaa sitä täysin (4.23) ja tämä siitä huolimatta, että
”kyseisen järjestelmän tulokset ovat tärkeätä YMP:n tilitapahtumien laillisuuden ja asianmukai-
suuden todentavaa aineistoa ”(4.13); katsoo, että jäsenvaltioilta, jotka eivät sovella yhdennettyä
hallinto- ja valvontajärjestelmää, olisi vastaavasti kiellettävä oikeus saada maataloustukeaEMOTR-tukiosastosta;
— aikaisempien vuosien tavoin YMP:n menot ”sisälsivät olennaisia virheitä ”(4.49),4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/85
(1) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002, V kohta.
(2) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002, luvut 1, 4 ja 5.
(3) Kaikkien jäsenvaltioiden on pitänyt ottaa käyttöön yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, jossa on
tietokonepohjainen tietokanta maatiloista ja tukihakemuksista, maa-alueiden identifiointijärjestelmä, eläinten
identifiointi- ja rekisterijärjestelmä ja yhdennetty järjestelmä paikan päällä tehtäviä hallinnollisia valvontatoimiavarten.
RAKENNERAHASTOT
Järjestelmän epäonnistuminen— jäsenvaltiot eivät aina antaneet hallintoviranomaisille, maksuviranomaisille ja välittäjänä
toimiville elimille riittäviä ohjeita tarvittavien hallinto- ja valvontajärjestelmien järjestämiseksikuin vasta vuoden 2002 lopulla ohjelmakauden 2000 —2006 tukimuotojen osalta (5.27);
— tarkastetut hallinto- ja valvontajärjestelmät eivät vielä kaikki ole asetuksessa esitettyjen
vaatimusten mukaisia, vaikka meneillään on jo ohjelmatyökauden 2000 —2006 kolmas
toteutusvuosi (5.32);
— noin 15 prosenttia kauden 2000 —2006 kokonaismenoista on maksettu, vaikka komissiolla ei
ole riittävää varmuutta siitä, että jäsenvaltioiden valvontajärjestelmät toimivat edellytetyllätavalla (5.32);
Yksityiskohtaiset tarkastukset— menojen tukikelpoisuuteen vaikuttavista virheistä tilintarkastustuomioistuin mainitsee, että
mukaan oli otettu menoja tai henkilöitä, jotka eivät liittyneet kyseisiin ohjelmiin, hankkeidennettokustannuksia tai muita tuloja laskettaessa ei ollut otettu huomioon syntyneitä tuloja, samatmenot ilmoitettiin useammin kuin kerran, menoilmoituksiin ei ollut liitetty tositteita,kustannukset oli kohdennettu sattumanvaraisessa suhteessa ja laskentatavassa oli virheitä sekä
lisäksi havaittiin ”useita muita tapauksia, joissa yhteisön sääntöjä ei ollut noudatettu ”(5.40);
14. kiinnittää huomiota tilintarkastustuomioistuimen toistuviin huomioihin vakavista puutteista
jäsenvaltioiden tarkastus- ja valvontajärjestelmissä ja pahoittelee, että jäsenvaltiot ovat haluttomia
työskentelemään yhdessä komission kanssa varmistaakseen moitteettoman varainhoidon mukaisenmäärärahojen käytön ja että tätä velvoitetta noudatetaan ainoastaan hitaasti ja vaikeuksin;
15. pitää tämän tilanteen ymmärtämisen kannalta tärkeinä näkökohtina seuraavia seikkoja:
a) hajautetun hallinnoinnin oikeusperusta on johdetussa lainsäädännössä (pääasiassa EMOTR-
tukiosastoa ja rakennerahastoja koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä) eikä
perustamissopimuksessa;
b) vaikka komissiolla on aloiteoikeus alakohtaisen lainsäädännön alalla ja oikeudellisesta
näkökulmasta se on vastuussa talousarvion toteuttamisesta perustamissopimuksen 274 artiklan
nojalla, sen toimivaltuuksia voidaan rajoittaa neuvoston ja parlamentin hyväksymälläalakohtaisella lainsäädännöllä;
c) komissiolla ei ole muuta mahdollisuutta kuin toimia alakohtaisen lainsäädännön mukaisesti,
eikä siinä yleensä tarjota komissiolle muita keinoja kuin valvontavälineet ja -menettelyt jarahoituskorjaukset;
16. korostaa —sanotun rajoittamatta perustamissopimuksessa määrättyjä komission velvoitteita —että,
lainsäädäntöviranomainen määrittelee komissi on toimivaltuuden alakohtaisen lainsäädännön
soveltamisen alalla, mikä voi aiheuttaa epätasapainoa näiden kahden alan välillä, millä onnegatiivisia seurauksia mahdollisuuksiin varmistaa määrärahojen käyttö moitteettoman varainhoi-
don periaatteen mukaisesti;
17. huomauttaa, että perustamissopimuksen mukaisesti yleinen poliittinen vastuu kuuluu yksiselitteisesti
komissiolle; toteaa, että syynä moniin heikkouksiin, kuten tilintarkastustuomioistuin korostaa, on se,
että komissio ei varmista valvontajärjestelmien toimintaa; sekä lainsäädännön vaikeaselkoisuus jajäsenvaltioiden ohjaus- ja valvontajärjestelmien puutteellisuus;L 330/86 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
Suositukset
18. katsoo, että myös laajentumisen vuoksi on muun muassa ehdottomasti löydettävä oikea tasapaino
komission vastuun ja tämän vastuun hoitamiseksi sen käytössä olevien oikeudellisten keinojen
välillä;
19. katsoo, että samoista säännöksistä, joilla säännellään hajautettua hallinnointia, on lähtöisin tarve
talousarvion toteuttamiseen osallistuvien elinten koordinaation, yhteistyön ja dialogin ilmastoon, ja
että ilman tätä ilmastoa on vaikea kuvitella moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaista
talousarvion toteuttamista;
20. katsoo myös, että tämä ymmärryksen ilmasto voi johtaa siihen, että tuetaan yhteistä näkemystä
talousarvion toteuttamiseen liittyvistä riskeistä ja puutteista näillä aloilla;
21. toteaa, että on ennen kaikkea komission etu, että seuranta- ja valvonta-alan säännöksiä noudatetaan
täysin, ja että komission liika joustavuus tämän suhteen vain heikentää sen asemaa aloilla, joilla
sovelletaan hajautettua hallinnointia;
22. pyytää komissiota parantamaan seuraavina varainhoitovuosina talousarvion toteuttamista
YLEENSÄa) valvomalla, että alakohtaiseen lainsäädäntöön ei sisällytetä varainhoitoasetuksen soveltamista
koskevia poikkeuksia;
b) kiinnittämällä enemmän huomiota jäsenvaltioiden kaksoistehtävään neuvostoon kuuluvina ja
kansallisina valtioina ottaen huomioon komi ssion velvoitteen toteuttaa talousarviota
moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti;
c) noudattamalla tiukasti perustamissopimuksen määräyksiä ja johdettua oikeutta komission ja
jäsenvaltioiden käytännöissä aloilla, joilla sovelletaan hajautettua hallinnointia;
d) ottamalla tarvittaessa käyttöön uudet yhtei set normit, joilla parannetaan kansallisten
viranomaisten mahdollisuutta tehdä osansa työstä;
e) omaksumalla täysin roolin yhteisön taloudellisten etujen, jotka eivät välttämättä ole samat kuin
jäsenvaltioiden, suojelijana;
MAATALOUS
f) esittämällä ehdotuksia korkeammista kiinteistä korjausprosenteista järjestelmän puutteita
varten;
g) ryhtymällä tarvittaviin toimiin varmistaakseen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän
soveltamisen kaikissa jäsenvaltioissa;
RAKENNERAHASTOT
h) tekemällä tutkimuksen hallinnollisesta kapasiteetista sekä vanhoissa että uusissa jäsenvaltioissa
ja lisäämällä valvontatoimien määrää maissa ja alueilla, joilla hallinnollinen rakenne onsuhteellisen heikko;
i) parantamalla huomattavasti täydentävyyden periaatteen soveltamista koskevia valvontavälinei-
tään ja tukikelpoisuutta koskevia säännöksiä;
j) toteuttamalla täysin oikeutta harjoittaa valvontatoimia paikan päällä ja soveltaa rahoitus-
korjauksia jäsenvaltioihin;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/87
23. katsoo, että hallinnointimenetelmänä hajautettu hallinnointi sopii yhteisön politiikkojen toteuttami-
seen talousarvion kahdella pääalueella, maataloudessa ja rakennerahastoissa, joille on luonteen-
omaista hyvin suuri määrä edunsaajia ja määrän suuruus (77,6 prosenttia maksusitoumusmäärä-rahoista 2002); painottaa kuitenkin, että näiden politiikkojen asianmukainen toteuttaminenmerkitsee, että niin komission kuin kansallisten viranomaistenkin on hoidettava tehtävänsä;
Tarkastus ja hajautettu hallinnointi
24. panee tyytyväisenä merkille komission aloitteet koordinoida ja yhdenmukaistaa tarkastusohjelmat
sekä menetelmät, joilla pyritään integroidun tilinpäätöskäytännön luomiseen;
25. on kiinnostunut tämän aloitteen kehityksestä ja haluaa saada päivitettyjä tietoja saavutetusta
edistyksestä, havaituista peittelyistä, ratkaistuista esteistä ja tulevien toimien aikataulusta komissionseurantakertomuksessa;
26. panee tyytyväisenä merkille perusajatuksen, joka piilee niin sanotuissa luottamussopimuksissa;
ymmärtää aihetta koskevan niukan informaation tämän pilottikokeilun vielä hahmottumattomanluonteen vuoksi, mutta toivoo saavansa täsmällisesti tietoa tämän prosessin tuloksista ja toteutetuista
toimista, joilla kannustetaan näiden sopimusten allekirjoittamiseen niiden vapaaehtoisesta luonteesta
huolimatta; panee tyytyväisenä merkille Itävallan ja Tanskan halun suostua tähän toimenpiteeseen javaatii tiukasti kaikkia muita jäsenvaltioita noudattamaan niiden esimerkkiä;
27. on huolissaan siitä, että jäsenvaltioiden kanssa ei ole tehty luottamussopimuksia Euroopan
sosiaalirahaston alalla (
1);
28. katsoo, että sekä jäsenvaltioiden että komission olisi pyrittävä luomaan yhtenäinen tilintarkastus-
strategia yhteisen hallinnoinnin piiriin kuuluvia ohjelmia varten; pitää tässä yhteydessä tervetulleenasitä, että komissio ja eräät jäsenvaltiot ovat pyrkineet toteuttamaan ”luottamussopimuksia ”; katsoo,
että rinnan näiden ponnistelujen kanssa olisi kehitettävä tarkastuslausuman antamista vartenluotettava menettely, joka olisi jäsenvaltioissa toteutettava vuosittain kaikkien rakennerahastoista
vastaavien viranomaisten tasolla ja jonka tuloksia voitaisiin käyttää yhteisön tasolla; ottaa huomioon,
että monet jäsenvaltiot vastustavat tällaista vuosittaista tarkastuslausumaa koskevaa suunnitelmaasellaisena kuin komissio ehdotti sitä ensimmäisen kerran 7. lokakuuta 2002 jäsenvaltioiden asiastavastaavien ministerien kanssa järjestetyssä kokouksessa; pahoittelee kuitenkin komission selvästipuutteellista valmiutta ajaa näitä ehdotuksia aktiivisemmin eteenpäin komitologiamenettelyn
puitteissa;
Perintätoimet
29. toteaa komission vastausten (
2) valossa perusteettomien tulojen perinnän alalla vallitsevan laajan
pirstoutumisen;
30. haluaa saada tietoonsa tätä toimenpidettä koskevat yhdenmukaistamiskriteerit sekä niiden
noudattamisasteen;
31. pyytää komissiota antamaan seurantakertomuksessaan täydellisen taulukon, joka mahdollistaa
homogeeniset vertailut, joka päivitetään säännöllisesti ja johon sisältyy riittävää tietoa maksamatto-mista määristä, ratkaistujen ja käsiteltävänä olevien tapausten määrästä ja kunkin perintäyksiköntehokkuuden asteesta;L 330/88 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 92 (PE 328.732/FIN 1).
(2) Vastaukset kyselyyn —osa 1, kysymyksen nro 19 liite, s. 120 —121 (PE 328.732/FIN 1).
Komission uudistaminen
Yleisiä näkökohtia
32. panee merkille, että valkoisen kirjan toimien toteuttamisessa tapahtunut edistys on epätasaista;
toteaa, että edistymisestä huolimatta monilla aloilla ollaan jäljessä aikataulusta ja on kohdattuvaikeuksia;
33. panee merkille komission 10. helmikuuta 2004 hyväksymän tiedonannon hallinnonuudistusta
koskevan toimeksiannon saattamisesta päätökseen: tilanneraportti ja vuonna 2004 toteutettavattoimenpiteet (KOM(2004) 93); tunnustaa, että käytännössä kaikkien 98 uudistustoimen hyväksy-
minen merkitsee lainsäädäntövaiheen loppuunsaattamista, mutta että uudistuksen liikevoima on
säilytettävä täydellisen täytäntöönpanon varmistamiseksi;
34. muistuttaa, että on ensisijaisen tärkeää edistyä nopeasti hallintokulttuurin uudistamisessa ja pyrittävä
kaikin tavoin varmistamaan, että valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän tueksi perustettujärjestelmä toimii optimaalisesti; pitää välttä mättömänä, että ponniste llaan ajattelutapojen
muuttamiseksi ja henkilöstön vastuun lisäämiseksi siten, että jokainen virkamies ja toimihenkilö,riippumatta asemastaan hierarkiassa, tuntee osallistuvansa yhteiseen työhön; luottaa johdon tekevän
kaikkensa tavoitteen saavuttamiseksi;
35. vaatii, että uudistuksen optimaalisen täytäntöönpanon edellyttämät toimet toteutetaan mahdolli-
simman pian, etenkin henkilöresurssien hallinnassa (prioriteettien määrittely, ”kielteiset ”prioriteetit
mukaan lukien, resurssien uudelleenjako ensisijaisten toimien hyväksi, tarvearviointi ja asianmukai-
set koulutustoimet ”pätevyysvajeiden ”korjaamiseksi), ja että 24 tarkastusstandardia pannaan
täytäntöön; luottaa, että jo seuraavissa vuosittaisissa toimintakertomuksissa voidaan havaita edistystätapahtuneen;
36. panee tyytyväisenä merkille komission toteuttamat toimet sen varmistamiseksi, että yhtenäistetään
edelleen ehtoja, joiden mukaan pääjohtajat esittävät varaumia vuosikertomuksessaan; toivoo, ettäkyseisiä toimia sovelletaan seuraavien vuosikertomusten laatimisessa, jotta voitaisiin arvioida
esitettyjä varaumia ja helpottaa korjaavien toimien toteamista;
37. pitää Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöihin liittyvää uudistuksen osaa yhtä lailla
tärkeänä, sillä henkilöstösäännöt ovat keskeinen väline henkilöstöhallinnon uudistamisessa; luottaa
näin ollen, että komissio ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon asiasta;
38. hyväksyy komission pyrkimyksen ottaa käyttöön yleinen ”ilmiantokäytäntö ”ja toteaa, että mainittu
käytäntö on todella tehokas vain siinä tapauksessa, että henkilöstö on siitä tietoinen; kehottaa
komissiota varmistamaan, että sitä koskevat tiedot ovat vapaasti henkilöstön käytettävissä;
Hajautettu varainhoidon valvonta ja riskien arviointi
39. tunnustaa, että komissio on tehnyt paljon työtä varmistaakseen siirtymän keskitetystä valvonta-
järjestelmästä hajautettuun (jossa hallinto valvoo itse itseään), minkä yhteydessä esimerkiksi yli 200
virkaa on siirretty varainhoidon valvonnan pääosastosta joissakin tapauksissa muihin pääosastoihinnäiden sisäisten valvontajärjestelmien vahvistamiseksi ja joissakin tapauksissa uutta sisäistätarkastusta varten;
40. muistuttaa, että keskusteltaessa varainhoidon valvonnan tarkoituksenmukaisimmasta rakenteesta ja
muodosta keskeisellä sijalla aina on kysymys siitä, miten löydetään sopiva tasapaino toiminnallistenvaatimusten ja valvontaa koskevien vaatimusten välillä; katsoo, että sääntöjen ja määräystentinkimätön noudattaminen ei aina merkitse tehtävien tehokasta toteuttamista;
41. katsoo, että valvonta, joka keskittyy pelkästään muotovirheiden välttämiseen, voi estää tehokkuuden
parantamisen, sillä se johtaa liiaksi sääntöihin perustuvaan menettelyyn, mikä puolestaan johtaa
tunnetusti joustavuuden vähenemiseen ja byrokratian lisääntymiseen; katsoo siksi, että riskien
arviointi on olennainen osa sisäisen valvonnan järjestämistä, sillä vain sen avulla voidaan varmistaa,että sisäisen valvonnan tulokset ovat suhteessa kustannuksiin;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/89
42. panee merkille, että 24 sisäistä valvontanormia, jotka luovat kehykset komission sisäisen valvonnan
määrittämiselle, jotka komissio hyväksyi vuonna 2000 ja joita se tarkisti vuonna 2001, eivät ole vielä
täysin voimassa; panee edelleen merkille, että esimerkiksi normi nro 11 on seuraavanlainen: ”Kunkin
pääosaston on analysoitava järjestelmällisesti pääasiallisiin toimiinsa liittyviä riskejä vähintään kerranvuodessa, kehitettävä asianmukaisia toimintasuunnitelmia niiden käsittelemiseksi ja nimitettävänäiden suunnitelmien toimeenpanosta vastaava henkilöstö. ”(
1);
43. katsoo, että kun otetaan huomioon riskien arvioinnin täysin ratkaiseva merkitys sisäisessä
valvonnassa, komission raportointi asiaan liittyvien normien toteutuksesta on sekä huolestuttavaa
että riittämätöntä (2); kehottaa siksi komissiota ottamaan entistä paremmin huomioon sekä riskien
arvioinnin toteuttamisen että sisäisen valvontajärjestelmän muut osatekijät; luottaa sisäisenvalvonnan normien nopeasti yleistyvään soveltamiseen (
3);
44. pitää valitettavana kirjanpitäjien puutetta komissiossa; panee merkille kirjanpitäjien suuren
vaihtuvuuden vuonna 2002;
Kirjanpitojärjestelmän uudistaminen
45. toteaa, että uuden kirjanpitojärjestelmän olisi mahdollistettava suoriteperusteinen kirjanpito, tietojen
johdonmukaisuus ja tietoturva;
46. korostaa, että yksi avoimista kysymyksistä on tähän mennessä ollut se, pitäisikö komission toimia
radikaalisti ja siirtyä suoraan täysin integroituun, yhteen yhteiseen järjestelmäpakettiin, vai siirtyä
uudistuksiin asteittain sellaisen välivaiheen kautta, jossa otetaan huomioon paikallisten järjestelmientarpeet;
47. panee merkille, että komissio kannattaa jälkimmäistä vaihtoehtoa, koska se on sen mielestä
turvallisempi ja koska laajamittainen vahvistamismenettely on välttämätön ennen kuin paikallisetjärjestelmät voidaan yhdistää keskusjärjestelmään;
48. panee merkille seuraavat edistysaskeleet uudistuksen ensimmäisten vaiheiden toteuttamisessa
vuonna 2003:
a) tilinpitostandardien määrittely;b) käyttäjien tarpeiden dokumentointi;c) tilitapahtumien määrittely;
d) tililuettelo kaikkien tapahtumien koodaamiseksi;
e) kirjanpidon käsikirja;
49. panee merkille Price Waterhouse Coopersin tekemän toteutettavuustutkimuksen komission
kirjanpitojärjestelmän uudistamishankkeesta ja tärkeimmät sen esittämät suositukset hankkeenonnistunutta lopputulosta ajatellen;
50. muistuttaa, että varainhoitoasetus perustuu kaksiosaiseen järjestelmään, jossa yhdistyvät liikekirjan-
pitoon käytettävä suoriteperusteinen kirjanpito ja talousarviokirjanpitoon käytettävä kassaperustei-
nen kirjanpito; panee merkille, että näiden julkisen sektorin tilinpäätöskäytäntöjen noudattaminen
on sopusoinnussa IFAC:n (kirjanpitäjien kansainvälinen järjestö) suositusten kanssa ja että tällainenjärjestelmä on käytössä useimmissa jäsenvaltioissa; huomauttaa kuitenkin, että järjestelmä edellyttääjatkuvaa talousarvion toteuttamisen ja toteutumalaskelman täsmäyttämistä;L 330/90 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) http://europa.eu.int/comm/commissioners/schreyer/Reform/SEC %20_2001_2037_Internal_Control_Standard-
s_en.pdf.
(2)”Myös niukaksi jääneen yleisen edistymisen perusteella on selvää, ettei pääosastoissa ja yksiköissä ilmeisesti ole
täysin vakiintunutta riskinhallintakulttuuria. ”(KOM(2003) 391, kohta 3.2).
(3) Vastaukset kyselyyn —osa 2; komission vastaus kysymykseen nro 1 (PE 328.732/FIN 2).
51. panee merkille, että ”kaksiosaisen järjestelmän ”käyttö mahdollistaa kahdenkertaisen kirjanpidon
liikekirjanpidon osalta, kun taas talousarviokirjanpito, jota budjettivallan käyttäjä käyttää talous-
arvion toteutuksen tarkistamiseen, tehdään yhdenkertaisena;
52. arvostaa komission ponnisteluja pysytellä vo imassa olevassa lainsäädännössä vahvistetussa
aikataulussa, vaikka se on hyvin tiukka, kun otetaan huomioon monissa vastaavan julkisen sektorin
kirjanpitojärjestelmän uudistusprosessin toteuttaneissa jäsenvaltioissa saadut kokemukset; ehdottaa
näin ollen vaiheittaista lähestymistapaa, jossa keskitytään ensin poistamaan merkittävät tietoturvaanliittyvät puutteet ja ristiriitaiset tilinpitotiedot ja toiseksi varmistamaan, että vuoden 2005 kirjanpitoesitetään suoriteperusteisesti, sekä lopuksi huolehtimaan siitä, että uuden rakenteen tueksi otetaankäyttöön johdonmukainen, integroitu järjestelmä;
53. katsoo, että kaikkien EU:n toimielinten ja hajautettujen virastojen on varmistettava, että myös niillä
on uusiin puitteisiin sopivat kirjanpitojärjestelmät, jotka perustuvat varainhoitoasetuksen edellyttä-miin periaatteisiin ja standardeihin;
54. pitää kaikkien komission yksiköiden täyttä yhteistyötä ja panosta välttämättömänä kirjanpitojärjes-
telmän uudistamisen onnistumisen kannalta; odottaa niinikään, että budjettipääosasto ottaamahdollisimman hyvin huomioon käyttäjien tarpeet;
55. korostaa pitävänsä erityisen tärkeänä uuden järjestelmän tietojen yhdenmukaisuutta ja etenkin
laskujen keskitettyä kirjausjärjestelmää sekä toimeksisaajista pidettävää tietokantaa, jossa ontäydelliset, tarkat ja yksityiskohtaiset tiedot toimielimen sopimussuhteista;
56. kiinnittää huomiota paikallisten järjestelmien ja keskusjärjestelmän välisten rajapintojen varmenta-
miselle asetettuun määräaikaan, eli vuoteen 2005, jonka jälkeen varmentamattomista järjestelmistäperäisin olevia tietoja ei enää hyväksytä; pyytää takeita siitä, että kaikki yksiköt noudattavatpoikkeuksetta tätä määräaikaa;
57. tunnustaa, että edellä mainitussa kirjanpitojärjestelmän uudistamista koskevassa komission
tiedonannossa esitetty vaihtoehto 3 on ainoa realistinen, tosin väliaikainen, ratkaisu, jonka avullavoidaan vastata tärkeimpiin uudenaikaisen suoriteperusteisen kirjanpitojärjestelmän vaatimuksiin1. tammikuuta 2005 mennessä sekä operationaalisten yksiköiden alakohtaisiin tarpeisiin; korostaa,että uuden varainhoitoasetuksen mukaan vuodeksi 2005 asetettu määräaika, joka on täten myös
parlamentin ensisijainen tavoite, ei merkitse uudistusprosessin päättymistä, koska täysin integroidun
järjestelmän edellyttämä uutta kirjanpitorakennetta tukeva tietojenkäsittelyjärjestelmä on vieläotettava käyttöön (vaihtoehdon 2 mukaisesti);
58. muistuttaa, että kirjanpitojärjestelmän uudistuksen yhteydessä sisäisen tarkastuksen yksiköllä ja
Euroopan tilintarkastustuomioistuimella on tarkkailijan asema kirjanpito- ja tilinpäätösstandardejakäsittelevässä komiteassa ja hankkeen valvontakomiteassa, ja innostaa niitä antamaan oikea-aikaisestirakentavia neuvoja sekä antamaan tarvittaessa varhaisessa vaiheessa varoituksia, jotka hankkeidenvetäjien on otettava huomioon eri vaiheiden toteutuksessa;
Valvontarakenteet uudistuksen jälkeen
Yleiset kysymykset
59. muistuttaa, että hallinnonuudistus on ollut yksi nykyisen komission päätavoitteista, että valkoinen
kirja ”Komission uudistaminen ”hyväksyttiin 1. maaliskuuta 2000 ja että komissio sitoutui
panemaan käytäntöön kunnianhimoisen ohjelman, joka tavoitteena on vahvistaa riippumatto-muutta, tilintekovelvollisuutta, tehokkuutta, avoimuutta sekä ehdottoman vastuullisuuden noudat-
tamista; toteaa, että, on otettu monia tärkeitä ja tarpeellisia edistysaskeleita oikeaan suuntaan ja on
edelleen tarpeen toimia uudistuksen mahdollisten esteiden poistamiseksi;
60. katsoo, että Euroopan unionin toimielinten yleisissä sopimusehdoissa on velvoitettava sopimus-
puolet tekemään täyttä yhteistyötä ja ilmoittamaan, mitkä tahot ovat kyseisissä yrityksissä
merkittävien osuuksien lopullisia omistajia tapauksissa, joissa on syytä epäillä mahdollistaeturistiriitaa;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/91
61. toteaa, että Eurostatissa havaittujen ongelmien tutkinta osoittaa, että kriittisen tiedon salaamista
varten on oltava turvatakuut;
62. toteaa, että varainhoitoon ja valvontarakenteisiin sisältyvät nyt seuraavat organisatoriset avaintekijät:
a) pääjohtajat valtuutettujen maksujen hyväksyjinä;b) sisäisen tarkastuksen yksikkö;c) sisäisen tarkastuksen seurantakomitea;d) sisäiset tarkastusrakenteet (pääosastotaso);e) tilintarkastaja; jaf) yhteinen varainhoitoelin budjettipääosastossa;
63. katsoo, että Eurostatin tapaus on korostanut tarvetta tarkistaa eri toimijoiden ja yksittäisten
komission jäsenten ja koko komission väliset suhteet vastuuketjun toiminnan lisäksi, jotta taattaisiin
edistyminen varainhoidon alan lisäksi myös komission hallintorakenteissa;
64. toistaa komission kertomuksesta Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnan arvioinnista
4. joulukuuta 2003 antamansa päätöslauselman 1 kohdan (
1), jonka mukaan ”oli erehdys keskittää
talousarvion laatimiseen ja tilinpitoon sekä petostentorjuntaan liittyvä toimivalta yhden komissionjäsenen käsiin, sillä tämä johtaa väistämättä eturistiriitaan ”; toistaa vaativansa tämän eturistiriidan
välttämistä tulevaisuudessa; kehottaa komissiota toteuttamaan toimenpiteitä, joilla erotetaan
toisistaan komission jäsenen vastuu talousarviosta ja talousarvion valvonnasta;
65. korostaa vuoden 2001 vastuuvapausmenettelyn seurannasta 29. tammikuuta 2004 antamassaan
päätöslauselmassa (
2) otsikolla ”Eurostat ”esitettyjen seikkojen ja päätelmien poliittista merkitystä
Eurostatiin liittyviä seikkoja koskevan vastuun selvittämisen kannalta ja toteaa, että jos OLAF esittää
Eurostatissa ilmenneet epäsäännöllisyydet oikeusviranomaisille, on toimittava valppaasti, jotta
kyseiset komission jäsenet voidaan asettaa poliittiseen vastuuseen käynnistettävien oikeudenkäyntienedistymistä vastaavasti;
Pääjohtajat valtuutettujen maksujen hyväksyjinä
66. luottaa, että sellaisen järjestelmän käyttöönotto, jossa vaaditaan kutakin pääjohtajaa tai
yksikönpäällikköä laatimaan vuosittain toimintakertomus, johon liitetään lausunto luottamuksesta
hänen yksikkönsä valvontatoimien tehokkuutee n, parantaa tehokkuutta, läpinäkyvyyttä ja
vastuullisuutta siinä määrin, että niistä on itse asiassa muodostunut tilintarkastustuomioistuimentärkein väline talousarvion hallinnoinnin vuosittaisessa arvioinnissa;
67. toistaa jo 4. joulukuuta 2003 antamansa päätöslauselman 20 kohtaan sisältyvät vaatimukset ja
suositukset, joiden mukaan varainhoitoasetukseen on sisällytettävä pääjohtajien tehokas valvonta
heidän toimiessaan tulojen ja menojen hyväksyjinä, jotta estetään valtuuksien väärinkäyttö; vaatii,
että komission tilinpitäjän on tarkistettava tulojen ja menojen hyväksyjien hänelle toimittamat tiedotainakin pistokokein; vaatii, että pääosastojen sisäisen tarkastuksen yksiköiden on oltava vastuussapaitsi pääjohtajille niin myös sisäiselle tilintarkastajalle;L 330/92 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) P5-TA(2003) 0551.
(2) P5-TA(2004) 0049.
68. pitää valitettavana sitä, että komissio ei ole noudattanut edellä mainitun 4. joulukuuta 2003 annetun
päätöslauselman 21 kohdassa esitettyä kehotusta tehdä tarvittavat lainsäädäntöehdotukset varainhoi-
toasetuksen muuttamiseksi ja siihen liittyvien täytäntöönpanosäännösten muuttamiseksi;
69. katsoo, että kunkin komission jäsenen on oltava vastuussa hänen alaisuudessaan toimivista
yksiköistä ja huolehdittava, että näiden yksiköiden tavoitteet saavutetaan moitteettoman varain-hoidon periaatteita täysin noudattaen;
70. odottaa, että parlamentin 29. tammikuuta 2004 antaman päätöslauselman 30 kohdan ensimmäi-
sessä luetelmakohdassa esitettyä toivomusta komission jäsenten ja pääjohtajien välisten suhteidenrakenteellisista muutoksista noudatetaan;
Sisäisen tarkastuksen yksikkö
71. muistuttaa, että varainhoitoasetuksen 8 luvun 85 artiklan mukaan sisäinen tarkastaja on
riippumaton tehtäviään suorittaessaan; korostaa, että varainhoitoasetuksen 85 artiklassa viitataan
suoraan kansainvälisiin standardeihin ja että nämä standardit ovat sisäisten tarkastuksenkansainvälisiä ammattistandardeja, jotka sisäisten tarkastajien järjestö on laatinut (www.theiia.org);
72. painottaa erityisesti seuraavia standardeja (
1):
”1100 Riippumattomuus ja objektiivisuus
Sisäisen tarkastuksen toiminnon tulee olla riippumaton, ja sisäisen tarkastajan tulee olla työssään
objektiivinen.
1110 Organisatorinen riippumattomuus
Sisäisen tarkastuksen johtajan tulee raportoida sellaiselle organisaatiotasolle, että sisäisen tarkastus-
toiminnon on mahdollista täyttää velvollisuutensa.
1110.A1Sisäisen tarkastustoiminnon tulee voida vapaasti päättää sisäisen tarkastuksen tehtäväkentän
laajuudesta, suorittaa tehtävänsä ja raportoida tulokset ”;
73. katsoo näin ollen, että sisäisen tarkastuksen yksikön on oltava tiivisti integroituna komission
puheenjohtajistoon; pitää erityisen tärkeänä tehokkaan sisäisen tarkastuksen varmistamiseksi, ettätämä yksikkö säilyy jokaisen pääosaston hierarkian ulkopuolella;
Sisäisen tarkastuksen seurantakomitea
74. toteaa, että sisäisen tarkastuksen seurantakomitea muodostettiin asiakirjassa ”Charter of the Internal
Audit Service of the European Commission ”(Euroopan komission sisäisen tarkastuksen yksikön
peruskirja) (SEC(2000) 1801/2, 31. lokakuuta 2000) (2), ja sen päävelvollisuudeksi tuli toteuttaa
pääosastojen ja yksiköiden käynnistämien toimien seurantaa sisäisten ja ulkoisten tarkastajienanalyysien, arviointien ja suositusten seurauksena;
75. katsoo myös, että sisäisen tarkastuksen seurantakomitea auttaa kollegiota varmistamaan, että
komission yksiköt ottavat huomioon sisäisen tarkastuksen yksikön työn, ja voi täten ehdottaakomissiolle asianmukaisia toimia;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/93
(1) http://www.theiia.org/iia/index.cfm?doc_id=1499.
(2) http://europa.eu.int/comm/dgs/internal_audit/charter/charter_en.pdf.
76. panee tyytyväisenä merkille komission vastauksen, jonka mukaan sisäisen tarkastuksen seuranta-
komitea antaa kollegion tiedoksi kaikki mahdolliset konfliktin lähteet, jotka juontavat sen työstä ja
joiden suhteen sen mielestä kollegion on ryhdyttävä toimiin ja annettava tämän komitean kokoustenpöytäkirjat tiedoksi pääsihteerille (
1);
77. toteaa, että tilintarkastustuomioistuin vahvisti vuosikertomuksessaan varainhoitovuodelta 2001 (2),
että”tarkastuskomitean puheenjohtajalla ei voi olla asianomaisessa organisaatiossa asemaa, joka
saattaa johtaa eturistiriidan syntymiseen ”(9.56); katsoo, että tämän suuntaisesti olisi syytä
hienosäätää tämän komitean toimintasäännöt siten, että:
a) taataan, ettei eturistiriitoja synny;b) siirretään komitean sihteeri pääsihteerin alaisuuteen komitean itse vuosikertomuksessaan
esittämän ehdotuksen mukaisesti;
c) julkaistaan sen vuosikertomukset, joihin sisältyy arvio tarkastuskertomusten huomioiden
noudattamisasteesta;
Sisäiset tarkastusrakenteet (pääosastotaso)
78. toteaa, että vaikka varainhoitoasetukseen sisältyy vain sisäisen tarkastajan käsite, komissio päätti
vuonna 2000 perustaa sisäiset tarkastusrakenteet kussakin yksikössä, jotta ne auttaisivat pääjohtajia
ja yksikönpäälliköitä suoriutumaan uusista varainhoitoon liittyvistä velvoitteistaan;
79. luottaa, että komissio parantaa tiedotusväyliä tarkastuksesta vastaavien keskus- ja muiden elinten
kesken sekä valvonnasta vastaavien keskuselinten ja muiden elinten kesken (3);
80. pyytää komissiota uudistamaan sisäisiä tarkastusrakenteita koskevat säännöt uuden varainhoito-
asetuksen perusteella;
81. katsoo, että tällä uudistuksella olisi taattava joustavuus ja toiminnallinen riippumattomuus sisäisten
tarkastusrakenteiden ja sisäisen tarkastuksen yksikön suhteissa vakauttamalla tarvittaessa kaikki siteet
ja suhteet, jotka sisältyvät varapuheenjohtaja Kinnockin laatimaan muistioon komissiolle ehdoista,
jotka koskevat sisäisten tarkastusrakenteiden perustamista kuhunkin komission yksikköön (SEC(2000) 1803/3) (
4);
Yhteinen varainhoitoelin budjettipääosastossa
82. muistuttaa, että uudistuksessa korostetaan erityisesti varainhoidon valvonnan hajauttamista; katsoo,
että tämä aiheuttaa samalla ehdottoman tarpeen kehittää soveliaampia ja paremmin tarkastettavissa
olevia yhteisen valvonnan muotoja eri yksiköissä toiminnassa olevien valvontajärjestelmienhallinnointiin; katsoo, että tämän hallinnoinnin yhteisen valvonnan olisi huipennuttava osastojensisäisten valvontajärjestelmien laatua koskevaan viralliseen lausuntoon, joka olisi julkaistavaalkuperäisessä muodossaan yhteenvetokertomuksessa;
83. on huolestunut henkilöstön suuresta vaihtuvuudesta komissiossa ja pyytää komissiota ryhtymään
tarvittaviin toimiin tämän ongelman tutkimiseksi ja sen syiden poistamiseksi komission
organisaatiossa;
84. pitää tarpeellisena varainhoidon valvonnan keskuselinten ja kunkin pääosaston tai yksikön
varainhoidon valvonnan elinten joustavaa suhd etta, jotta saavutettaisiin sama suhde kuin
tarkastuksen alalla pidetään soveliaana;L 330/94 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 28 (PE 328.732/FIN 1).
(2) EYVL C 295, 28.11.2002, s. 1.
(3) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 16 (PE 328.732/FIN 1).
(4) http://europa.eu.int/comm/dgs/internal_audit/documents/audit_dg_sec1803_en.pdf.
85. panee tyytyväisenä merkille komission ilmoituksen, jonka mukaan sekä sisäisen tarkastuksen
yksikkö että sisäiset tarkastusrakenteet voivat arvioida valvontajärjestelmiä ja tarkastusten ja
valvontatoimien tulokset välitetään yhteiselle varainhoitoelimelle ja sisäisen tarkastuksen yksikölle jane sisällytetään vuosittaiseen yhteenvetokertomukseen (
1);
Kirjanpitoyksikkö budjettipääosastossa
86. palauttaa mieliin, että varainhoitoasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaan tilinpitäjä on
toimivaltainen määrittelemään ja hyväksymään kirjanpitojärjestelmät sekä tarvittaessa hyväksymäänsellaiset tulojen ja menojen hyväksyjän määrittelemät järjestelmät, joiden tarkoituksena on tuottaa taiperustella kirjanpitotietoja;
87. ottaa huomioon, että tämän velvollisuuden täyttämiseksi ”tilinpitäjä saa tulojen ja menojen
hyväksyjiltä kaikki näiden luotettaviksi vahvistamat tiedot, joita tarvitaan, jotta tilinpäätöksessävoidaan antaa oikea kuva yhteisöjen varallisuudesta ja talousarvion toteuttamisesta ”(varainhoito-
asetuksen 61 artiklan 2 kohta);
88. on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että on säilytettävä varainhoitoon liittyvät työsynergiat
valvontaelinten toiminnallista riippumattomuutta haittaamatta ja tunnustettava näiden yksiköidenvastuuhenkilöiden asianmukainen asema (
2);
Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF)
89. pitää myönteisenä komission ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1073/1999 muuttamisesta (KOM(2004) 103); vahvistaa vuoden 2002 petostentorjuntaa
koskevan vuosikertomuksen 38 kohdan, jossa todetaan, että komission esittämät lainsäädäntöeh-
dotukset ovat osittain oikeansuuntaisia, mutta seuraavia kohtia sen sijaan ei voida millään hyväksyä,vaan niitä on pidettävä lähes provosoivina:
a) komission esityksessä OLAFia ei vieläkään velvoiteta toteuttamaan laajamittaisesti sen jo kauan
laiminlyötyä päätehtävää sisäisten tutkimusten alueella, vaan ehdotus suo sen sijaan virastolle
mahdollisuuden olla tekemättä sisäisiä tarkastuksia jopa silloin, kun on perusteltua aihetta
epäillä, että on tapahtunut petoksia tai lahjontaa tai muuta yhteisön taloudelle vahinkoaaiheuttavaa laitonta toimintaa;
b) komissio ei esitä, että OLAFin valvontakomitea toimisi Euroopan parlamentin pääsihteeristön
alaisuudessa, vaan ehdottaa sen sijaan, että sihteeristö toimisi komission alaisuudessa ja asettaa
siten valvontakomitean itsenäisyyden kyseenalaiseksi;
c) sisäisten tarkastusten asianosaisten oikeuksia ei vahvisteta, vaan heiltä ollaan sen sijaan
riistämässä OLAF-asetukseen tähän asti perustunut oikeus valittaa Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen, mikäli virasto ryhtyy tutkimusten kestäessä heidän vastaisiinsa toimenpitei-
siin; näin annettaisiin otollinen tilaisuus va llan väärinkäytöksille (esim. tutkimuksen
aloittaminen ilman riittäviä perusteita, tutkimusten kohtuuttoman pitkä kesto), koska tällaisetrikkomukset olisivat oikeudellisen valvonnan ulkopuolella;
90. panee tyytyväisenä merkille komission aikomuksen luoda käytäntö, jonka mukaan pääosastojen
OLAFille antamat tiedot välitetään asiasta vastaavalle komission jäsenelle (
3);4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/95
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 189 (PE 328.732/FIN 1).
(2) Idem.
(3) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 12 (PE 328.732/FIN 1).
91. muistuttaa edellä mainitusta 4. joulukuuta 2003 antamastaan päätöslauselmasta, jossa se antoi
tukensa komission puheenjohtajan ilmoitukselle, jossa tämä korosti OLAFin ydintoimintojen
ensisijaisuutta, OLAFin ja toimielinten välisen tiedonkulun parantamista, tutkinnan kohteena olevienpuolustautumisoikeuksien huomioon ottamisen parantamista sekä OLAFin valvontakomitean roolinvahvistamista;
92. ei voi ymmärtää, miksi komissio toimitti asetuksen (EY) N:o 1073/1999 15 artiklan mukaisen
edistymiskertomuksen vasta yli vuoden kuluttua määräajasta ja miksi komissio esitti lopullisen
ehdotuspaketin vasta 9. helmikuuta 2004 eli kolmen kuukauden kuluttua edellä mainitunparlamentin 4. joulukuuta 2003 antaman päätöslauselman jälkeen; toteaa, että tämän viivästyksenvuoksi on käytännössä mahdotonta, että asetusta (EY) N:o 1073/1999 voitaisiin parantaa ennenEuroopan parlamentin vaaleja;
93. katsoo, että OLAFin ohjauskomitean olisi oltava täysin riippumaton komissiosta;
94. on vakavasti huolestunut siitä, että OLAFin johtaja on myöntänyt, että hän ei aio seurata
oikeusasiamiehen suositusta, joka koskee Blue Dragon -asian uudelleen avaamista; toteaa, ettäOLAFin valvontakomitea pitää vakavasti kyseenalaisena tapaa, jolla OLAF suhtautuu tähän asiaan;
kehottaa OLAFia noudattamaan valvontakomitean kantoja; pitää myönteisenä sitä, että komissio on
uudelleen aloittanut asian käsittelyn;
95. toteaa, että useimpien OLAFin UCLAFilta perimien asioiden käsittely on saatettu loppuun; pyytää
valvontakomiteaa tutkimaan, kuinka monta asiaa on saatettu päätökseen tuloksetta; kehottaa
valvontavaliokuntaa pitämään erityisesti silmällä sitä, että asioiden käsittelyä ei saateta loppuun
aiheettomasti;
Tarkastusten tulosten esittäminen
96. korostaa sellaisen periaatteen merkitystä, jonka mukaan tarkastuksen kohteena olevalla on oikeus
ilmaista mielipiteensä tarkastajan esittämistä tarkastuksen tuloksista; kiinnittää huomiota siihen, että
Euroopan unionin varainhoidon parlamentaarinen valvonta on hyvin pitkälle riippuvainen
tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusten ja vuosikertomusten tiedoista;
97. toteaa, että vastuuvapausmenettely on prosessi, jonka tavoitteena on muun muassa parantaa
Euroopan unionin varainhoitoa luomalla tilintarkastustuomioistuimen kertomusten ja toimielintenvastausten ja lausuntojen perusteella parempi päätöksentekoperusta; panee tyytyväisenä merkille,
että käytännössä tilintarkastustuomioistuin ei ainoastaan auta puutteiden korjaamisessa vaan myös
Euroopan unionin hallinnon kehittämisessä ja parantamisessa identifioimalla ja osoittamallaparantamisratkaisuja; muistuttaa, että parannukset edellyttävät luonnollisesti sitä, että tarkastuksenkohde on vastaanottavainen tarkastuksen suosituksille;
98. toteaa, että tilintarkastustuomioistuin ei —nimestään huolimatta —ole oikeudellinen instanssi, jolla
on toimivaltaa päätöksentekoprosessissa, ja se voi saada tuloksia vain kertomuksiensa laadun nojalla;
99. katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen tutkimusten vaikutus on olennaisesti riippuvainen siitä,
miten vastuuvapauden myöntävä viranomainen käsittelee tilintarkastustuomioistuimen tutkimustentuloksia, ja näin ollen tilintarkastustuomioistuimella ja vastuuvapauden myöntävällä viranomaisella
on yhteinen kiinnostus parantaa kertomusten laatua ja niiden käsittelyä asiasta vastaavassa
valiokunnassa;
100. toteaa, että komission asenne tilintarkastustuomioistuimen tuloksiin vaihtelee tutkittujen alojen
mukaan; toteaa, että komissio ilmoittaa usein olevansa yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen
suositusten kanssa omien varojen osalta, mutta suhtautuu usein kriittisesti tilintarkastustuomiois-
tuimen tuloksiin ja huomioihin, jotka koskevat yhteistä maatalouspolitiikkaa, rakennepolitiikkaa jaulkoisia toimia;L 330/96 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
101. pitää luonnollisena, että komissiolla ja tilintarkastustuomioistuimella on eriäviä mielipiteitä
tarkastuksen tulokselle annettavasta merkityksestä, mutta pitää epätyydyttävänä, että nämä
toimielimet eivät ole aina yhtä mieltä perusteista ja kriteereistä, joita on sovellettava tutkimuksissa,mikä vaikuttaa viestin selkeyteen;
102. toivoo, että sekä komissio että tilintarkastustuomioistuin ponnistelevat enemmän varmistaakseen,
että tarkastuksen tulokset esitetään vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle mahdollisimmanselkeällä ja erehtymättömällä tavalla;
103. panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin asiasta vastaavan
valiokunnan yhteistyössä tapahtuneen myönteisen kehityksen ja viittaa kertomusten esittämistä
valiokunnalle koskevaan uuteen menettelyyn, jonka mukaan muun muassa erityiskertomukset
julkistetaan asiasta vastaavan valiokunnan kokouksessa sekä sitä valmistelevissa kokouksissa;
104. toivoo, että tämä henkilökohtainen kontakti, joka on myönteinen ja olennaisen tärkeä näiden
kahden toimielimen yhteistyön kehitykselle, voidaan säilyttää ja sitä voidaan kehittää tulevaisuu-dessa; pitää aiheellisena vahvistaa tarkempia normeja ja menettelyjä, jotka koskevat sitä, mitenasiasta vastaava valiokunta käsittelee tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksia;
105. pyytää molempia osapuolia kehittämään menettelyä edelleen siten, että valiokunta tutkii
tyhjentävästi sekä tarkastuksen tulokset että komission vastaukset; on vakuuttunut, että parlamentin
asiasta vastaavan valiokunnan suorittama tutkimus myötävaikuttaa olennaisesti siihen, että
kiinnitetään huomiota tarkastuksen esille tuomiin ongelmiin, ja tukee näin ollen unioninvarainhoidon parantamista;
106. painottaa myös komission ratkaisevaa asemaa varainhoitoa koskevien tietojen välittämisessä
vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle ja yleisölle ja pyytää komissiota hyväksymäänvälittömästi aloitteen sen jatkuvaksi varmistamiseksi, että politiikan soveltamista pidetään ainakin
yhtä tärkeänä kuin sen kehittämistä; ka tsoo, että monet rikkomustapaukset ja ”luovat
varainhoitomenetelmät ”ovat seurausta komissiossa vallalla olevasta käytännöstä, jossa politiikkojen
kehittämistä pidetään paljon tärkeämpänä j a kunniaa tuottavampana kuin jo päätettyjen
politiikkojen soveltamista;
Korruptio
107. pyytää komissiota lisäämään tarvittaessa toimiaan tukeakseen korruption vastaista strategiaa
tulevissa jäsenvaltioissa, ehdokasmaissa ja jäsenvaltioissa ennen kaikkea mitä tulee julkisiin
hankintoihin, tulli- ja rajayksiköihin sekä poliittisten puolueiden rahoitukseen;
108. katsoo, että kaikkialla on kiinnitettävä enemmän huomiota julkisen hallinnon avoimuuteen,
vastuullisuuteen ja tehokkuuteen ja varoitettava kampanjoiden avulla yleisöä siitä, että korruptiomerkitsee vaaraa taloudelle ja yleisesti ottaen yhteiskunnalle; pyytää komissiota tukemaan kansallisiaja ennen kaikkea paikallisia kansalaisjärjestöjä , jotka työskentelevät yleisön valistamiseksi
korruptiosta;
109. toivoo näin ollen, että komissio harkitsee perinpohjaisesti, mitä kansalaisjärjestöjä se tukee, ja että se
velvoittaa nämä kansalaisjärjestöt esittämään tilit ja riippumattomien tarkastajien laatimat
tarkastuslausumat tavallisten yritysten lailla;
110. kehottaa komissiota vahvistamaan, että sen tukemat kansalaisjärjestöt noudattavat toiminnassaan
avoimuuden periaatetta ja sääntelevät hallintoelimiään huolellisesti;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/97
B. ALAKOHTAISET AIHEET
Omat varat
Veronmaksajat ja Euroopan unionin talousarvio
111. muistuttaa, että ”omat varat ”, jotka Euroopan unionilla on käytössään menojensa rahoittamiseksi,
jakautuvat kolmeen ryhmään: perinteiset omat varat (maatalousmaksut, sokerimaksut ja tullit),jäsenvaltioiden kantaman arvonlisäveron perusteella lasketut omat varat sekä jäsenvaltioidenbruttokansantuloon perustuvat omat varat;
112. toteaa, että omista varoista kertyneet yhteisön tulot ovat tähän saakka riittäneet Euroopan unionin
toimien ja politiikkojen rahoittamiseen, mutta huomauttaa, että sen jälkeen, kun jäsenvaltioiden
rahoitusosuudet korvattiin omilla varoilla vuonna 1970 ja bruttokansantuloon perustuvat omat varatotettiin käyttöön vuonna 1988, järjestelmään on tehty lukuisia, yleensä jäsenvaltioidenpainostuksesta johtuneita muutoksia;
113. muistuttaa, että arvonlisäveroon ja bruttokansantuloon perustuvat omat varat pohjautuvat
jäsenvaltioiden toimittamiin makrotalouden tilastoihin, joiden perustana olevia tietoja tilintarkas-
tustuomioistuin ei voi tarkastaa suoraan; huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin on esittänyt
epäilynsä ”jäsenvaltioiden esittämien alv-ilmoitusten oikeellisuudesta ja luotettavuudesta ”(vuosiker-
tomus varainhoitovuodelta 2002, 3.37. kohta) (
1);
114. katsoo, että Euroopan unionin talousarvion rahoituksen muuttaminen on perusteltua ja että sillä
olisi pyrittävä takaamaan yhtäältä Euroopan unionin taloudellinen riippumattomuus kansallisistamaksuosuuksista, jotka riippuvat kansallisten parlamenttien päätöksistä, ja toisaalta kaikkien niiden
toimien rahoitus, joita 25 jäsenvaltion unionin on toteutettava rasittamatta enempää eurooppalaisia
veronmaksajia;
115. huomauttaa, että Euroopan unionin vuosittainen talousarvio vuonna 2002 vastaa ainoastaan
3,4:ää prosenttia (
2) kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlasketuista verotuloista eivätkä kansalaisten
käsitykset Euroopan unionin valtavan suuresta talousarviosta pidä lainkaan paikkaansa;
116. kehottaa komissiota laatimaan kertomuksen, jossa selvitetään mahdollisuuksia luoda suorempi
suhde veronmaksajien ja Euroopan unionin talousarvion välille, sillä tällainen järjestelmä olisi paitsi
taloudellisesti kannattava myös tärkeä poliittinen väline kaikkien perustamissopimuksen 2 artiklassa
vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi;L 330/98 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) EUVL C 286, 28.11.2003, s. 88.
(2) Oheisessa taulukossa esitetään EU:n talousarvio (toteutumaluvut) prosentteina jäsenvaltioiden kokonaisvero-
tulosta vuosina 2000 —2002.
VuosiEU:n talousarvio
(toteutuma)
miljoonaa euroa (1)EU-15:n kokonaisverotulo
miljardia euroa (2)EU:n talousarvio prosent-
teina jäsenvaltioiden
verotuloista
(1) (2) (3) = (1) / (2) / 1 000
2000 83 331,1 2 414,4 3,5 %
2001 79 987,3 2 450,2 3,3 %
2002 85 144,5 2 488,1 3,4 %
(1) Maksut kyseisenä vuonna sen vuoden maksumäärärahojen nojalla sekä edelliseltä vuodelta siirrettyjen
maksumäärärahojen nojalla.
(2) 15 jäsenvaltion kokonaisverotulo, sosiaaliturvamaksut eivät sisälly lukuihin.
Lähde : Komission yksiköt.
Yhteisön passitusjärjestelmä
117. ilmaisee tyytyväisyytensä onnistuneeseen kuulemistilaisuuteen, joka toteutettiin ensimmäisen
väliaikaisen valiokunnan vuonna 1997 antamien suositusten perusteella; muistuttaa, että väliaikaisenvaliokunnan perustamiseen vaikuttivat toisaalta sisämarkkinoiden luominen sekä toisaalta se, että
tarvittiin nopea ja tehokas tullialue ja tehokas yhteisön passitusjärjestelmä, jolla varmistetaan
arvonlisäverojen ja tullien maksaminen oikei n, ja että parlamentti ja neuvosto pyysivät
tutkimuskomission työn tulosten perusteella komissiota tarkistamaan yhteisön passitusjärjestelmääja ottamaan käyttöön uuden tietokoneavusteisen passitusjärjestelmän (New Computerised Transit
System, NCTS);
118. panee tyytyväisenä merkille, että jäsenvaltiot ovat toteuttaneet kaikki pakolliset ja hallinnolliset
toimet ja yhteisön tullivirastot ovat liittyneet tietokoneavusteiseen passitusjärjestelmään (NCTS); pitää
erittäin myönteisenä, että laajentuminen otettiin huomioon NCTS-järjestelmän kehityksessä, jakatsoo, että järjestelmän hyviin ominaisuuksiin kuuluu sen erityinen joustavuus;
119. toteaa, että on luultavasti liian aikaista esittää arvioita siitä, miten paljon kuljetusliikkeet hyötyvät
järjestelmästä, mutta toteaa, että kuljetusyrittäjät ovat suhtautuneet siihen hieman varautuneesti;kehottaa komissiota edistämään siirtymistä NCTS-järjestelmän vaiheeseen 3.2, mikä on pääasiassakansallinen tehtävä, koska vakuuksien hallinnoinnin, jota aletaan toteuttaa vaiheessa 3.2, toivotaan
kannustavan yrityksiä järjestelmän käyttöönottoon;
120. katsoo, että hankkeeseen tähän mennessä uponneista 68 miljoonasta eurosta on hyötyä ainoastaan,
jos käyttäjiä on huomattavan paljon; katsoo lisäksi, että järjestelmän vähäinen suosio johtuu
osaltaan päätöksestä ottaa käyttöön niin sanottu hajautettu arkkitehtuuri, joka edellyttää kansallisiltatullihallinnoilta kansallisten sovellusten käyttöä, toisin kuin ”keskitetty arkkitehtuuri ”, joka perustuu
yhteisön sovellukseen, johon kaikki tullihallinnot on liitetty;
121. toteaa, että todellinen tilanne on edelleen kaukana tutkimuskomission suosituksesta, jonka mukaan
kaikkien kansallisten tulliyksiköiden olisi kohdeltava kauppiaita yhtenäisesti; pitää valitettavana, ettävaikka sekä komissio että kaupan alan järjestöt kannattavat tätä tavoitetta, kansalliset tullihallinnot
suhtautuvat asiaan erittäin välinpitämättömästi;
122. toteaa, että NCTS-järjestelmä ei voi suoraan ehkäistä tai estää väärennettyjä tulli- ilmoituksia
antamalla tehtyjä petoksia, vaan ne voidaan paljastaa ainoastaan fyysisillä tarkastuksilla; pitää
myönteisenä, että NCTS-järjestelmä yksinkertaistaa tulliviranomaisten hallinnollisia tehtäviä javapauttaa näin henkilökuntaa edellä mainittujen tapaisten petosten selvittämiseen; kehottaajäsenvaltioita hyödyntämään vapautuneet henkilöstöresurssit laajempien ja tehokkaampien fyysistentarkastusten tekemiseen;
123. toteaa komission sallivan sen, että virheellisesti tai tarkoituksellisesti väärin ilmoitettuja tavaroita ei
oteta huomioon passituksessa, jolloin takuuta ei voida hyödyntää eikä asiakirjoja tarvitse lähettää
takaisin saapumismaahan Euroopan unionissa, mikä vaikeuttaa petosten torjuntaa; vaatii komissiota
välittömästi lopettamaan tämän käytännön täydellisesti ja ehdottamaan tullikoodeksin muuttamistavastaavasti;
124. toteaa, että useissa tullihallinnoissa henkilöstöä pikemminkin vähennetään kuin lisätään jatkuvasti
siten, että useissa tapauksissa sellaiset väärennetyt ilmoitukset ja muut väärinkäytökset, jotkavoidaan paljastaa vain paikan päällä tehtävällä fyysisellä tarkastuksella ja asiakirjojen perusteella,jäävät paljastumatta; toteaa, että korkeammat tullitulot enemmän kuin korvaavat valvontahenki-
löstön vahvistamisen kustannukset; vaatii, että komission on kehotettava jäsenvaltioita vahvista-
maan fyysisen valvonnan vaatimaa henkilöstöä myös sen vuoksi, että jäsenvaltioiden tullituloistasaama osuus on nostettu 10:stä 25:een prosenttiin.4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/99
125. luottaa komission vakuutukseen, että petosten vähentämistä koskeva tavoite saavutetaan ja NCTS-
järjestelmä täyttää tavoitteet, joita varten se luotiin (1);
126. kehottaa komissiota laatimaan 15. päivään kesäkuuta 2004 mennessä yhteenvetokertomuksen
tutkimuskomission vuonna 1997 tekemien 38 suosituksen tuloksista;
127. kehottaa komissiota lisäksi antamaan parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa seurantakerto-
musta edeltävän kirjallisen tilannekatsauksen perusteella selvityksen NCTS-järjestelmän tulevaisuu-desta (ja mahdollisista ongelmista), ottaen huomioon muun muassa vaiheen 3.2. toteuttamisen,käyttäjien määrän, käyttäjien tyytyväisyyden järjestelmään, toteuttamisen (uusissa ja nykyisissä)
jäsenvaltioissa sekä kansallisten tullihallintojen sitoutumisen siihen;
Maatalous
Vientitukien määrittäminen
128. ottaa huomioon komission vastaukset maataloustuotteiden vientiin sovellettavan tuen määrittä-
mistä koskevaan erityiskertomukseen nro 9/2003 (2) ja erityisesti vastausten 25 kohdan ja panee
tässä yhteydessä merkille, että komissio tai tilintarkastustuomioistuin eivät kumpikaan määritelleet
vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle, mitä tarkoitetaan kyseisillä ”erittäin merkittävillä
olosuhteilla ”, joista komission mukaan johtuu, että ”lasketun teoreettisen tukimäärän sijaan on
vahvistettu muu määrä ”;
129. muistuttaa, että vientitukimenojen osuus Euroopan unionin talousarvion määrärahoista riippuu
vientiin tarkoitettujen tuotteiden määrästä sekä komission asettamista vientitukitasoista, minkävuoksi on pidettävä sekä myönteisenä että hyödyllisenä, että tilintarkastustuomioistuin tarkastaa,
miten, mitä menettelyjä käyttäen ja millä perusteilla komissio päättää tukitasojen asettamisesta, sillä
tukitasojen asettaminen on tärkeä osatekijä koko vientitukimekanismissa;
130. ymmärtää, että tarkastuksen kohteena olevat haluavat vastauksissaan tilintarkastustuomioistuimen
tarkastajien tekemiin huomioihin puolustaa ja selittää toimiaan; ymmärtää myös sen, ettäerityiskertomus on lyhyt kuvaus hallinnosta tiettynä, erityskertomuksen julkaisemista edeltävänä
aikana ja tarkastuksen toimittamiseen ja tekemiseen tarvittavana aikana on saattanut tapahtua
muutoksia;
131. on edellä esitetystä huolimatta sitä mieltä, että toimielinten erilaiset käsitykset toisaalta siitä, ”mikä
tilanne on ”ja toisaalta siitä, ”mikä tilanteen tulisi olla ”, asettavat vastuuvapauden myöntävän
viranomaisen erittäin hankalaan asemaan;
132. muistuttaa tilintarkastustuomioistuinta ja komissiota siitä, että tarkastusten tarkoituksena on
kehittää jatkuvasti asian kannalta olennaisia hallinnointimenettelyjä, minkä vuoksi tarkastukset ja
vastaukset niihin olisi laadittava siten, että ne ovat ymmärrettäviä Euroopan kansalaisille, ja odottaa
nopeaa edistymistä tavoitteen saavuttamiseksi;
133. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin tutki asiaa edellisen kerran vuonna 1990 (
3) ja totesi
vientitukitasojen määrittämismenetelmistä, että ”hyödynnetyistä tiedoista, komission tekemistä
selvityksistä, päätöksenteosta ja päätöksen perusteista ei ollut olemassa tarpeeksi aineistoa, mistä
seurasi, että riippumattoman kolmannen osapuolen toimittaman tarkastuksen tekeminen ja
johtotahon toteuttama valvonta olivat lähes mahdottomia ”(erityiskertomus nro 9/2003: 9 kohta);
134. muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta nro 2/90 koskeneessa päätöslau-
selmassaan parlamentti totesi, että ”julkiseen tilintekovelvollisuuteen liittyvistä syistä komission
sisäiset päätöksentekomenettelyt on dokumentoitava ja perusteltava kirjallisesti, niin ettävalvontaelimet voivat aina seurata komission päätöksenteon perusteita ”(erityiskertomus nro 9/
2003: 10 kohta);L 330/100 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 60 (PE 328.732/FIN 1).
(2) EUVL C 211, 5.9.2003, s. 1.
(3) Erityiskertomus nro 2/90 vientitukien hallinnoinnista ja valvonnasta (EYVL C 133, 31.5.1990, s. 1).
135. panee merkille, että viimeisimmässä kertomuksessaan tilintarkastustuomioistuin totesi, että
a) yleensä komission saatavissa oli runsaasti markkinoita koskevia tietoja, mutta ne eivät aina ole
ajantasaisia, kattavia eivätkä puolueettomia;
b) monesti ei ollut selvää, miten tietoja oli hyödynnetty ja millä tavoin ne olivat vaikuttaneet
tosiasiallisesti vahvistettuihin tukitasoihin;
c) komissio ei täsmentänyt, millaisia työskentelymenetelmiä se käyttää tukitasoja määrittäessään,
eikä perustele asetettuja tukitasoja järjestelmällisesti ja johdonmukaisesti (erityiskertomus nro9/2003: 39 kohta);
136. pahoittelee näiden kahden tarkastuksen välisenä 13 vuotena tapahtunutta hidasta edistymistä ja
edellyttää, että tilintarkastustuomioistuimen ja vastuuvapauden myöntävän viranomaisen esittämien
suosituksien perusteella tehdään parannuksia ja että vuoden 2002 yleinen toimintaohjelma
toteutetaan täysin;
137. kehottaa komissiota seurantakertomuksessaan:
a) selittämään, miksi kolmetoista vuotta sitten toimitetun edellisen tarkastuksen jälkeen edistys on
ollut hidasta ja vähäistä (erityiskertomus nro 9/2003: 39 kohta);
b) kertomaan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen johdosta asettamansa työryhmän työn
tuloksista (erityiskertomus nro 9/2003: 40 kohdan a alakohta, alaviite 7);
c) ilmoittamaan, miten hyvin maatalouden pääosasto noudattaa sisäistä valvontaa koskevien
vähimmäisvaatimusten 15 kohtaa, jonka mukaan
”Pääosaston kannalta tärkeimmät menetelmät on dokumentoitava kokonaan, pidettävä ajan
tasalla ja kaikkien asiaan kuuluvien henkilöstön jäsenten saatavilla. Niiden on oltava
varainhoitoasetuksen ja kaikkien asiaan kuuluvien komission päätösten mukaisia. ”(
1);
138. kehottaa komissiota toimittamaan mahdollisimman pian
a) yleiset puitteet niitä tietoja varten, jotka on otettava huomioon tukitasojen laskennassa;b) valittujen tietojen luotettavan dokumentoinnin;c) valitun tiedon laatuvalvonnan;
d) selkeän ilmoituksen siitä, miten tehtävät ja vastuualueet on jaettu komissio sisällä;
e) selkeän ja selväsanaisen kuvauksen noudatettavista menetelmistä; ja erityisestif) kuvauksen valvontamenetelmistä ja arviointia koskevista vaatimuksista;
139. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tiedottamaan parlamentille komission toimista erityiskerto-
muksen nro 9/2003 40 kohdan a —h alakohdan suositusten toimeenpanemiseksi;
Vientitukien ennakkorahoitusjärjestelmä
140. ottaa mielenkiinnolla huomioon tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen, joka koski ennakko-
rahoitusjärjestelmän hallinnointia komissiossa sekä kansallisten viranomaisten toimia järjestelmäntoimeenpanemiseksi, ja katsoo samalla, että ennakkorahoitusjärjestelmä muodostaa tärkeänosatekijän vientitukijärjestelmässä, joka puolestaan kuuluu neuvoston hyväksymään yhteiseenmaatalouspolitiikkaan;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/101
(1) http://europa.eu.int/comm/comm issioners/schreyer/Reform/SEC %20_2001_2037_Internal_Control_
Standards_en.pdf.
141. muistuttaa, että kyseessä on hyvin monimutkainen ala, jolla komissio toteuttaa vaikeisiin päätöksiin
perustuvia maataloustuottei den markkinoita koskevia toimia ja johon käytetään päivittäin
huomattavia summia Euroopan unionin talousarviosta ja jonka tilintarkastustuomioistuin onaikaisemmissa erityis- ja vuosikertomuksissaan määritellyt suuria riskejä sisältäväksi alaksi;
142. panee merkille, että vientituista noin 11 prosenttia —määrältään arviolta 600 miljoonaa euroa —
perustui ennakkorahoitusjärjestelmään (erityiskertomus nro 1/2003 (
1): 2 kohta);
143. toteaa, että komission vuonna 1997 toteuttamissa omissa tutkimuksissa kansallisten viranomaisten
suorittamien tarkastusten osalta havaittiin niin merkittäviä puutteita, että komissio edellyttijäsenvaltioilta yli 166 miljoonan euron suuruisia rahoituskorjauksia (erityiskertomus nro 1/2003: Vkohta), mutta komissio ei tämän jälkeen ole kohdistanut menettelyihin perusteellista tarkastusta;
144. katsoo, että rahoituskorjaukset ovat osoitus paitsi siitä, että jäsenvaltiot pystyvät ja haluavat toteuttaa
menettelyt oikein, myös siitä, että ne on mahdollista toteuttaa oikein, ja katsoo yleisesti ottaen, ettämonet yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevat säädökset ovat niin moniselitteisiä eivätkä
valvontasäännökset ole likimainkaan avoimia, etteivät jäsenvaltioiden viranomaisten mahdollisuudet
soveltaa järjestelmiä oikein ole kovinkaan suuret;
145. ei käsitä, miksi komissio ei suhtaudu vakavammin suuriin rahoituskorjauksiin tai pidä niitä
hälytysmerkkeinä, jotka ovat mahdollisesti osoitus siitä, että järjestelmä ja siihen liittyvätmenetelmät olisi tarkastettava perusteellisesti niiden yksinkertaistamiseksi tai tarkistamiseksi;
146. ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen päätelmät, joiden mukaan:
a) säännöksiä on niin hankala tulkita, minkä vuoksi jäsenvaltioiden on vaikea soveltaa
järjestelmää;
b) ennakkorahoitusjärjestelmä tekee jo muutenkin sekavan vientitukijärjestelmän entistä
monimutkaisemmaksi;
c) tarkastusta koskevat säännökset ovat niin epäselviä, että tarkastusten luonteessa ja perus-
teellisuudessa on suuria eroja paitsi jäsenvaltioiden myös niiden alueiden välillä;
d) järjestelmää ei käytetä enää ainoastaan sen alkuperäisiin tarkoituksiin;
ja että tilintarkastustuomioistuimen suositusten mukaan järjestelmän poistaminen olisi otettava
harkintaan;
147. pahoittelee sitä, ettei komissio —vaikka se yhtyikin joihinkin tilintarkastustuomioistuimen
näkemyksiin —ole noudattanut tilintarkastustuomioistuimen suositusta ennakkorahoitusjärjestel-
män poistamiseksi vähitellen, vaan on sen sijaan hyväksynyt kaksi uutta asetusta, jotka tekevät jo
entisestään monimutkaisen järjestelmän entistä sekavammaksi;
148. katsoo, että käytännössä ennakkorahoitusjärjestelmä toimii vientitukijärjestelmässä mukana olevien
yritysten käyttöpääoman tarjoajana;
149. on tietoinen, että yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevat päätökset tehdään neuvostossa, minkä
vuoksi komission mahdollisuudet vaikuttaa siihen ovat rajalliset; pitää kuitenkin valitettavana, etteikomissio pyri voimakkaammin tekemään selväksi neuvostolle, että tilintarkastustuomioistuimensuositusten huolellinen tarkastelu on tärkeää välttämättömäksi käyneen Euroopan unioninvarainhoidon parantamisen kannalta; kehottaa sen vuoksi komissiota antamaan joulukuuhun
2004 mennessä ehdotuksen, joka koskee ennakkorahoitusjärjestelmän lakkauttamista;L 330/102 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) EUVL C 98, 24.4.2003.
150. pitää erittäin valitettavana sitä, että neuvosto ei vielä ole hyväksynyt komission ehdotusta neuvoston
asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1258/1999
muuttamisesta (KOM(2002) 293), jolla on määrä pidentää menoihin tehtäviä korjauksia koskevaamääräaikaa 24 kuukaudesta 36 kuukauteen ja josta sekä tilintarkastustuomioistuin (
1) että Euroopan
parlamentti (2) on antanut myönteisen lausunnon;
Epäsuotuisille alueille myönnettävä tuki
151. muistuttaa, että epäsuotuisilla alueilla sijaitsevien maatilojen tukijärjestelmä on yksi maatalouden
22 tukitoimenpiteestä ja se luotiin vuonna 1975, minkä jälkeen sitä tarkistettiin merkittävästi vuonna
1999; muistuttaa lisäksi, että järjestelmän vuosittaiset kustannukset ovat yhteensä kaksi miljardia
euroa ja tästä määrästä noin 50 prosenttia maksetaan Euroopan unionin varoista, mikä vastaa yhtäprosenttia koko vuosittaisesta talousarviost aj am e l k e i n1 2 , 5 : t äp r o s e n t t i am a a t a l o u s t u e n
kokonaistalousarviosta, ja että kaikista Euroopan unionin jäsenvaltioissa sijaitsevista maatiloista55,8 prosenttia saa tähän järjestelmään kuuluvaa tukea;
152. muistuttaa, että ”epäsuotuisten alueiden ”käsite määriteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1975,
jolloin otettiin käyttöön näille alueille myönnettävä yhteisön tuki, ja että tämän jälkeen määritelmää
on ainoastaan mukautettu (erityiskertomus nro 4/2003 (
3): 5 kohta) siten, että nykyisessä yhteisön
lainsäädännössä erotetaan kolmenlaisia epäsuotuisia alueita:
— vuoristoalueet,
— muut epäsuotuisat alueet,
— erityisistä luonnonhaitoista kärsivät alueet;
153. panee merkille, että tukisääntöjä ei ole tarkasteltu yleisesti vuoden 1975 jälkeen, ja kehottaa
komissiota esittämään parlamentille hyvissä ajoin ennen seuraavaa vastuuvapauden myöntämistäkoskevaa menettelyä kattavan arviointikertomuksen riippumatta siitä, ovatko kaikki jäsenvaltiotnoudattaneet niillä lain mukaan olevaa velvollisuutta antaa kertomukseen tarvittavia tietoja;
154. panee merkille kaksi huolestuttavaa seikkaa:
a) epäsuotuisten alueiden yksilöinti kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan;b) joissakin jäsenvaltioissa kyseiset alueet ovat lisääntyneet huomattavasti vuosien myötä (
4);
155. katsoo, että kyseisen lisäyksen on johduttava erityisesti kahden viimeksi mainitun luokan kasvusta,
sillä näissä ”epäsuotuisuus ”ja”vaikeudet ”määritellään tilastotietojen perusteella kansallinen
keskiarvo huomioon ottaen;
156. muistuttaa, että ”tavanomaisten ”alueiden määrittelyn perustana käytettäviin tilastoihin ja niiden
luokitteluperusteisiin voidaan tehdä muutoksia, mikä merkitsee, että niiden alueiden määritelmä,
jotka voidaan sisällyttää kahteen viimeksi mainittuun luokkaan, on joka tapauksessa, jos ei väljä,niin ainakin hieman joustavampi kuin vuoristoalueiden määritelmä, kuten näiden luokkien jatkuvakasvukin osoittaa;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/103
(1) EYVL C 285, 21.11.2002, s. 1.
(2) EUVL C 273 E, 14.11.2003, s. 66.
(3) EUVL C 151, 27.6.2003.
(4) Tilintarkastustuomioistuimen mukaan epäsuotuisten alueiden osuus kasvoi vuosina 1975 —1988 Italiassa
37,7 prosentista 53,6 prosenttiin ja Irlannissa 51,2 prosentista 70,9 prosenttiin (erityiskertomus nro 4/2003:8 kohta). Aikaisempien kertomusten mukaan niiden osuus kasvoi Saksan liittotasavallassa 33,1 prosentista
50,9 prosenttiin vuonna 1986 ja 50,9 prosentista 53,5 prosenttiin vuonna 1989. Ranskassa vastaava luku
kasvoi 40 prosentista 45,1 prosenttiin vuonna 1989 (Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1990, 9.21. kohta,EYVL C 324, 13.12.1991).
157. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen aikaisemmat, vuonna 1993 esittämät
arviot saivat komission päättämään, että se toteuttaa luokitusta koskevan tutkimuksen, mutta pitää
erittäin valitettavana, että tiettyjen jäsenvaltioiden painostus on saanut komission keskeyttämääntutkimuksen;
158. ilmaisee huolensa siitä, että komissiolla on vaikeuksia puolustaa yhteisön etuja kansallisiin etuihin
nähden, ja yhtyy tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, jonka mukaan yksi järjestelmän
suurimmista heikkouksista on, että luokituksen vahvistamisesta ja muuttamisesta vastaavatjäsenvaltiot eikä yhteisö;
159. kehottaa komissiota arvioimaan kaikkien epäsuotuisten alueiden nykyisen luokituksen perus-
teellisesti sekä tekemään seuraavassa seurantakertomuksessa ehdotuksen epäsuotuisten alueidentilanteen säännöllisestä tarkistamisesta ja ottamaan käyttöön tehokkaan järjestelmän, jonka avullavoidaan myös supistaa kyseisiä alueita eikä vain laajentaa niitä;
160. panee merkille, että jäsenvaltiot käyttävät monenlaisia indikaattoreita epäsuotuisten alueiden
määrittelemiseksi (maan tuottavuuden määrittelemiseksi käytetään 17:ää indikaattoria, taloudellisensuorituskyvyn mittaamiseksi 12:ta indikaattoria ja väestön määrittelemiseksi 3:a indikaattoria)
(erityiskertomus nro 4/2003, 33 kohta ja liite II) ja että tilintarkastustuomioistuin totesi, että
erilaisista kansallisista toimintalinjoista johtuvien lukuisten vaihtelevien indikaattoreiden vuoksikohtelu edunsaajien välillä saattaa olla epäyhdenmukaista erityisesti raja-alueilla;
161. kehottaa komissiota tässä yhteydessä arvioimaan ennen 15. päivää kesäkuuta 2004 nykyisin käytössä
olevien indikaattoreiden sopivuutta ja tarkoituksenmukaisuutta ja rajoittamaan niiden määräämahdollisuuksien mukaan ja katsoo, että ne olisi määriteltävä (tai määriteltävä uudelleen) siten, ettäjäsenvaltiot eivät voisi soveltaa niitä väärin;
162. pitää valitettavana, ettei komissio ole ryhtynyt toimiin varautuakseen mahdollisiin kielteisiin
seurauksiin, joita saattaa aiheutua, kun yhdistetään se, että epäsuotuisten alueiden luokittelu kuuluujäsenvaltioiden toimivaltaan, jäsenvaltiot käyttävät monenlaisia indikaattoreita epäsuotuistenalueiden määrittelemiseksi ja arviointi on puutteellista;
163. pitää ehdottoman välttämättömänä, että komissio valvoo tilannetta, koska ei ole odotettavissa, että
jäsenvaltiot toimittaisivat komissiolle tietoja, joiden perusteella niiden saamat tuet saattaisivatvähetä; huomauttaa lisäksi, että komission olisi pitänyt kiinnittää enemmän huomiota järjestelmän
aiheuttamaan väistämättömään ja ilmiselvään eturistiriitaan yhteisön ja jäsenvaltioiden välillä;
164. kehottaa komissiota tutkimaan ja esittämään seuraavassa seurantakertomuksessaan, miten
luonnonmaiseman ylläpitämisen perusteen —joka on hyväksytty luonnonhaittakorvausten
myöntämisen perusteeksi vuodesta 1990 lähtien —käyttöönotto on vaikuttanut maksettujen
tukien määrään;
165. kehottaa komissiota tarkastelemaan uudelleen nykyistä, liian suurten korvausten maksamisen
mahdollistavaa järjestelmää ja varmistamaan, että samantapaisissa oloissa toimivat maatilat saavat
samanlaiset korvaukset, sekä lisäksi varmistamaan, että menetelmät, joita jäsenvaltiot käyttävät liiansuurten korvausten välttämiseksi, ovat vertailukelpoisia, jotta liian suurten korvausten käsitteellesaadaan selkeä ja toimiva määritelmä;
166. ehdottaa toisaalta, että arvioinnissa olisi otettava huomioon maatilojen kustannusrakenne niin, että
jos kustannukset ovat jonkin alueen tiloilla tietyn prosenttiosuuden verran ja tietyn ajan suuremmatkuin muiden, tavanomaisten alueiden keskimääräisillä maatiloilla, kustannukset olisi voitava ottaahuomioon tämän järjestelmän soveltamisalaan kuuluvia luonnonhaittakorvauksia myönnettäessä;
167. kehottaa komissiota hyväksymään ja täsmentämään ”hyvän maatalouskäytännön ”määritelmän ja
varmistamaan, että jäsenvaltiot käyttävät sitä edellytyksenä jatkuvasti sekä antavat tarvittavia tietoja,joiden perusteella ne pystyvät osoittamaan noudattavansa sitä; huomauttaa tässä yhteydessä, että
parlamentti on hyväksynyt vuoden 2004 talousarviossa määrärahat, jotka koskevat ympäristöindi-
kaattorien edelleen kehittämistä;
168. katsoo, että komission on toimittava paljon nykyistä aktiivisemmin luonnonhaittakorvausten
hallinnon ja valvonnan yhteydessä ja että komission on tätä varten vahvistettava valvonnan
yksiselitteiset vähimmäisnormit, joita on noudatettava tukihakemusten käsittelyn tai paikan päällätehtyjen tarkastusten yhteydessä; katsoo myös, että komission on tehtävä parlamentille selkoa siitä,L 330/104 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
missä määrin jäsenvaltiot noudattavat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (1) 48 artiklan
2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia ja mihin toimiin komissio ryhtyy tässä asiassa; edellyttää, että
komissio määrää seuraamuksia silloin, kun jäsenvaltiot eivät noudata vaatimuksia eivätkä annatarvittavia tietoja tuen hallinnoinnista, ja katsoo, että sen olisi siinä tapauksessa esimerkiksikeskeytettävä korvausten maksut tai vähennettävä niitä;
169. katsoo, että koska varainhoitoasetuksessa edellytetään, että tukitoimenpiteellä on erityisiä määrällisiä
tavoitteita, olisi parempi, että epäsuotuisten alueiden indikaattorit johdetaan suoraan käytännönlä-
heisistä tavoitteista ja että maatilatuen myöntämisperusteet määritellään tulossitoumustenmuodossa, jolloin voitaisiin paremmin estää jäsenvaltioiden harjoittama manipulointi;
170. ilmaisee huolensa siitä, että hallintokomitealla on tukijärjestelmän täytäntöönpanossa edelleen
keskeinen tehtävä, mutta komitean toimia ja päätöksiä ei kuitenkaan valvota juuri mitenkään;
171. kehottaa komissiota tarkastelemaan nykyisin käytössä olevia 22:ta maatalouden tukitoimenpidettä ja
tutkimaan, voitaisiinko joitakin niistä koota yh teen, jolloin niiden valvontaakin voitaisiin
mahdollisesti parantaa;
Rakennerahastot
Talousarvion toteuttaminen vuonna 2002
172. kiinnittää huomiota seuraavassa esitettyyn selvitykseen:
Maksusitoumusmäärärahojen toteuttamisaste oli vuonna 2002 lähes 98 prosenttia (ks. taulukko 1).
Tästä huolimatta maksumäärärahojen toteuttamisaste jäi vuonna 2002 varainhoitovuosien 2000 ja
2001 tapaan huomattavasti alhaisemmaksi.
TAULUKKO 1.
Euroopan unionin talousarvion toteuttaminen 2000 —2002
Maksusitoumusmäärärahat Maksumäärärahat
Myönnetyt
määrärahatMaksetut
määrärahatToteuttamis-
asteMyönnetyt
määrärahatMaksetut
määrärahatToteuttamis-aste
miljoonaa euroa prosentteina miljoonaa euroa prosentteina
2000 96 620 79 601 82,4 95 034 83 440 87,8
2001 106 924 103 333 96,6 97 160 79 987 82,3
2002 100 977 98 875 97,9 98 579 85 144 86,4
Lähde : Euroopan yhteisöjen vuositilinpäätös. Varainhoitovuodet 2001 ja 2002.4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/105
(1)”48 artikla
1. Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että maaseudun kehittämisen ohjelmoinnin täytäntöönpanoavalvotaan tehokkaasti.
2. Seuranta toteutetaan yhdessä sovittuja menettelyjä noudattaen. Seurannassa käytetään etukäteen sovittuja ja
vahvistettuja erityisiä fyysisiä ja taloudellisia indikaattoreita.
Tarvittaessa perustetaan seurantakomiteoita. ”(EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80).
Talousarvio koostuu seitsemästä otsakkeesta, jotka ovat: 1) yhteinen maatalouspolitiikka, 2)
rakennetoimet, 3) sisäiset politiikat, 4) ulkoiset toimet, 5) hallintomenot, 6) varaukset ja 7)
liittymistä valmisteleva tuki. Maksumäärärahojen toteuttamisasteet vaihtelevat huomattavasti eriotsakkeiden välillä, ja ne ovat matalimmat rakennetoimissa ja liittymistä valmistelevassa tuessa,kuten kaaviosta 1 käy ilmi.
KAAVIO 1
Toteuttamisasteet, maksumäärärahat, 2000 —2002
Huom. Kaavioon ei sisälly hallintomenojen (otsake 5) ja varauksien (otsake 6)
toteuttamisasteita, koska nämä otsakkeet eroavat perusluonteeltaan muistaotsakkeista.
Lähde: Euroopan yhteisöjen vuositilinpäätös. Varainhoitovuodet 2001 ja 2002.
Toteuttamisasteita verrattaessa on pidettävä mielessä, että otsakkeet ovat perusluonteeltaan erilaisia.
Esimerkiksi maataloudessa (otsake 1) toteuttamisasteeseen vaikuttaa maataloustuotteiden markkina-
hintojen kehitys sekä euron ja Yhdysvaltain dollarin vaihtokurssi. Matala toteuttamisaste voi näinollen johtua esimerkiksi euron ja Yhdysvaltain dollarin edullisemmasta vaihtokurssista eikätehottomasta toteuttamisesta.
Muissa talousarvion otsakkeissa (rakennerahastot, sisäiset politiikat, ulkoiset toimet ja liittymistä
valmisteleva tuki) määrärahat kytkeytyvät pääasiassa monivuotisiin ohjelmiin. Näiden ohjelmien
toteuttamiseen kuuluu useita vaiheita aina hankkeiden ehdottamisesta ja valinnasta niidenvarsinaiseen toteutukseen, josta vastaavat tarjouspyyntömenettelyllä valitut sopimuspuolet. Matalatoteuttamisaste voi näin ollen johtua ongelmista yhdessä tai useammassa näistä vaiheista. Joidenkin
ohjelmien hallinnointi on jaettu, esimerkiksi siten, että joissakin toteuttamisvaiheissa päävastuu on
komissiolla ja toisissa jäsenvaltioiden/edunsaajavaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla.
RakennerahastotRakennetoimien maksujen toteuttamisaste oli vuonna 2002 lähes 75 prosenttia. Kolmessa
tapauksessa neljästä määrärahojen käyttämättä jättäminen johtui vanhojen ohjelmien maksujen
jäämisestä odotettua alhaisemmiksi (ks. taulukko 2). Vanhojen ohjelmien toteuttamisaste oli kaikissa
ohjelmatyypeissä hyvin alhainen, esimerkiksi kaikkien tärkeimpien linjojen (tavoite 1, tavoite 2 jayhteisöaloitteet) toteuttamisaste jäi alle 20 prosentin.L 330/106 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
TAULUKKO 2.
Maksut rakennetoimiin, 2002
Myönnetyt
määrärahatMaksetut
määrärahatErotus Toteuttamisaste
miljoonaa euroa prosentteina
Uudet ohjelmat
(2000 —2006)24 289 22 326 1 964 91,9
Vanhat ohjelmat
(ennen vuotta 2000käynnistetyt),7 314 1 173 6 141 16,0
joista:
tavoitteeseen 1
kuuluvat3 388 609 2 779 18,0
tavoitteeseen 2
kuuluvat1 600 243 1 357 15,2
tavoitteeseen 3
kuuluvat500 0 500 0,0
Muut toimet 240 80 160 33,2
Yhteisöaloitteet 1 478 181 1 297 12,2Innovatiiviset toi-
met / tekninen apu108 61 47 56,2
Yhteensä 31 603 23 499 8 104 74,4
Lähde : Euroopan yhteisöjen vuositilinpäätös. Varainhoitovuosi 2002.
Vuonna 2002 vanhojen ohjelmien maksut olivat todellisten kulujen takaisinmaksuja jäsenvaltioissa.
Komissio teki ehdotuksensa maksumäärärahoista jäsenvaltioilta saamiensa ennusteiden perusteella.Erittäin matalat toteuttamisasteet ovat siis osoitus siitä, että vanhat ohjelmat saatiin päätökseenhuomattavasti hitaammin kuin komissio ja jäsenvaltiot olivat odottaneet.
Liittymistä valmisteleva tuki
Liittymistä valmisteleva tuki (otsake 7) muodostuu kolmesta ohjelmasta, jotka ovat: Phare
(hallinnollinen tuki), ISPA (rakennetuki) ja Sapard (maataloustuki). (
1) Kaikkien kolmen ohjelman
maksujen toteuttamisasteet olivat suhteellisen alhaiset; Sapard-ohjelman kohdalla huomattavastikahta muuta alhaisempi (ks. taulukko 3).4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/107
(1) Euroopan sosiaalirahastosta ehdokasvaltioille suoritetut maksut sisältyivät vuonna 2002 otsakkeeseen 7. Näitä
maksuja ei kuitenkaan ole otettu huomioon tässä liittymistä edeltävän tuen toteuttamista koskevassatutkimuksessa.
TAULUKKO 3.
Liittymistä valmisteleva tuki, maksujen toteuttaminen, 2002
Myönnetyt
maksumäärärahatToteutetut
maksumäärärahatToteuttamisasteMaksamatta olevat
määrärahat (RAL)
miljoonaa euroa prosentteina miljoonaa euroa
Sapard 370 124 33,5 1 469
ISPA 506 398 78,7 2 642
Phare 1 596 1 101 69,0 4 305
Yhteensä 2 472 1 623 65,7 8 416
Lähde : Euroopan yhteisöjen vuositilinpäätös. Varainhoitovuosi 2002.
Sapard-ohjelman toteuttaminen oli hidastunut huomattavasti, koska hajautettujen hallinto- ja
valvontajärjestelmien perustaminen liittymässä olevissa ja ehdokasvaltioissa, mikä on yksi ohjelman
edellytyksistä, vei odotettua kauemmin. Esimerkiksi Puolassa, Romaniassa ja Unkarissa vastaavienviranomaisten akkreditointi saatiin päätökseen vasta vuoden 2002 toisella puoliskolla. Näidenkolmen valtion osuus määrärahoista oli kaksi kolmasosaa (
1).
Komissio selitti, että ISPAn maksusitoumusmäärärahojen toteuttaminen oli viivästynyt ja kasautunut
varainhoitovuoden loppuun, koska ISPAn hallinnosta vastaava komitea kokoontui vasta heinäkuun
puolivälissä. Tämä viivästytti luonnollisesti myös maksumäärärahojen toteuttamista.
Komission mukaan Phare-ohjelman kohdalla alhainen toteuttamisaste johtui siitä, että edunsaaja-
valtiot esittivät arvioitua vähemmän maksupyyntöjä. Lisäksi maksusitoumusmäärärahat kasautuivatvarainhoitovuoden loppuun.
Kaikkien kolmen ohjelman määrärahoja oli vuoden 2002 lopussa maksamatta huomattava määrä.
Sapardin ja ISPAn määrärahoja oli maksamatta yli 4 miljardia euroa. Sapardista ja ISPAsta poiketenPhare-ohjelma käynnistettiin jo ennen vuotta 2000. Tästä huolimatta vuoden 2002 lopussamaksamatta olevista määrärahoista alle 12 prosenttia oli peräisin vuotta 2000 aikaisemmiltavarainhoitovuosilta;
173. panee tyytyväisenä merkille, että maksusitoumusmäärärahojen toteuttamisaste oli varainhoito-
vuonna 2002 korkeampi kuin varainhoitovuosina 2000 ja 2001, mutta pitää valitettavana, ettämaksumäärärahojen toteuttamisaste oli edelleen aivan liian alhainen, minkä vuoksi Euroopanunionin talousarvio oli reilusti ylijäämäinen kolmantena varainhoitovuonna peräkkäin;
174. ilmaisee huolestumisensa siitä, että rakennetoimien ja liittymistä valmistelevaa tukea koskevien
toimien kohdalla maksumäärärahoja jää jatkuvasti käyttämättä, vaikka näiden kummankintalousarvion otsakkeen määrärahojen toteuttamisaste olikin varainhoitovuonna 2002 korkeampikuin vuosina 2000 ja 2001;
175. panee merkille, että rakennetoimien maksumäärärahojen matala toteuttamisaste vuonna 2002 johtui
pääasiassa siitä, että vanhat ohjelmat saatiin päätökseen huomattavasti odotettua hitaammin; panee
merkille komissiota vastuuvapauden myöntäjälle esittämän selvityksen hidastumiseen johtaneistasyistä sekä arvion siitä, miten vastaava hidastuminen voidaan estää vuosien 2000 —2006 ohjelmia
toteutettaessa;
176. on yllättynyt siitä, että komissio ei ole kääntänyt Sapard-ohjelman toimintaohjeita kaikkien uusien
jäsenvaltioiden kielille, kuten varainhoitovuoden 2001 vastuuvapautta koskevan 8. huhtikuuta 2003
annetun parlamentin päätöslauselman (
2) 81 kohdassa pyydettiin, ja kehottaa komissiota korjaamaan
asian mahdollisimman pian;L 330/108 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) Komission selvitykset liittymistä valmistelevan tuen toteuttamisesta ovat luettavissa selvityksessä varainhoito-
vuoden 2002 talousarvio- ja varainhallinnosta osastossa 2.6.5.
(2) EUVL L 148, 16.6.2003, s. 21.
Jäsenvaltioiden ennusteet
177. panee merkille, että huomattava määrä jäsenvaltioita ei pystynyt toimittamaan ennusteitaan
tukihakemuksista varainhoitovuodelle 2002 ja 2003 ennen 30. huhtikuuta 2002 ollutta määräaikaa,
kuten rakennerahastoja koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (1)3 2a r t i k l a n
7 kohdassa vaaditaan; huomauttaa lisäksi, että kaikkia ohjelmia koskevien ennusteidenkokonaisvirhetaso oli 73 prosenttia, josta kaksi kolmasosaa johtuu viidestä jäsenvaltiosta tulleista
liian epärealistisista ennusteista;
178. vaatii komissiota harkitsemaan rankaisumekanismin sisällyttämistä asetukseen (EY) N:o 1260/1999
tulevalla ohjelmakaudella (2007 —2013) varsinkin siinä tapauksessa, että vuosien 2004 ja 2005
ennusteet eivät osoita jatkuvaa parannusta;
179. kehottaa komissiota harkitsemaan järjestelmää, jossa määrättäisiin velvollisuudesta toimittaa
edellisiä vuosia koskevat arviot sekä riippumattoman tarkastajan laatima kertomus, mikäli haettujen
määrärahojen ja todellisten toteutettujen määrärahojen välinen ero on yli X prosenttia vuodessa, jasen säilyessä myönnettyjä määrärahoja voitaisiin vähentää vastaavasti;
Yksinkertaistaminen
180. panee merkille, että komissio on hyväksynyt aloitteen, jonka tarkoituksena on varmistaa
rakennepolitiikan yksinkertaistaminen, selkeyttäminen, yhteensovittaminen ja joustava toteuttami-
nen vuosina 2000 —2006, ja panee merkille komission kertomuksen vastuuvapauden myöntäjälle
sekä toteutetuista toimista että siitä, miten nämä ovat edistäneet ja/tai parantaneet toteuttamista;
N+2-sääntö
181. kannattaa n+2-säännön toteuttamista keinona kannustaa jäsenvaltioita rakennerahastoista tuettavien
ohjelmien toteuttamisessa ja rajoittaa maksamatta olevia määriä; toistaa kantansa, jonka mukaan tätä
sääntöä on sovellettava johdonmukaisesti ja lopullisesti nykyisen ohjelmakauden (2000 —2006)
lisäksi myös seuraavan ohjelmakauden (2007 —2013) puitteissa;
182. pitää myönteisenä komission ilmoitusta, jonka mukaan se ilmoittaa neljännesvuosittain n+2-
säännön käytön ajankohtaisesta tilanteesta rakennerahastoista 22. lokakuuta 2003 annetun
parlamentin päätöslauselman (2) 27 kohdassa esitetyn vaatimuksen mukaisesti; toivoo, että näiden
kahden toimielimen yhteistyö tämän seurannan puitteissa tuo tuloksia, mikä koskee erityisestihankkeiden toteuttamiseen liittyvien ongelmien selvittämistä sekä hankkeiden hallinnoinninparhaiden käytäntöjen löytämistä;
Määrärahojen käyttämättä jättämiseen johtaneet syyt
183. katsoo, että koska rakennerahastojen maksumäärärahoja jää jatkuvasti käyttämättä ja nämä ovat ei-
pakollisia menoja ja kuuluvat parlamentin ensisijaisiin tavoitteisiin, komission on tutkittavaparemmin niiden käyttämättä jättämiseen vaikuttaneita syitä;
184. kehottaa komissiota laatimaan yksityiskohtaisen tutkimuksen, jossa on eritelty:
a) kaikki hankkeen toteuttamiseen kuuluvat vaiheet ja niitä vastaavat toimet;
b) kaikki vaiheet, joiden toteuttaminen on jäsenvaltioiden vastuulla, sekä vaiheet joiden
toteuttamisesta vastaa komissio;
c) indikaattorit, joiden perusteella arvioidaan eri vaiheisiin kuuluvien toimien riittävyyttä/
riittämättömyyttä;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/109
(1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
(2) P5-TA(2003) 0448.
d) eri vaiheissa havaitut ongelmat;
e) perinpohjainen selvitys ongelman alkuperästä (jäsenvaltiot vai komissio);
185. kehottaa komissiota ottamaan huomioon, että on välttämätöntä selvittää paremmin määrärahojen
käyttämättä jättämiseen johtaneet syyt, jotta voitaisiin estää syntymästä käsitystä, että unionintoimeenpaneva elin eli komissio kieltäytyy soveltamasta unionin lainsäädännöstä vastaavien elinten
eli parlamentin ja neuvoston hyväksymää politiikkaa kyseisellä alalla;
186. katsoo, että olisi hyödyllistä, jos komissio voisi julkaista tulokset, jotka se sai jäsenvaltioissa
tekemistään tutkimuksista, joissa selvitettiin tärkeimpien osatekijöiden soveltamista, mukaanluettuina täydentävyysperiaate, varainhoidon valvonta, julkisten menojen tai hankintojen laillisuus,
jotta toteuttamisen avoimuus paranisi ja asianomaiset toimielimet ja muut elimet voisivat verrata
saamiaan tuloksia ja ohjelmien nykyiset ja tulevat kumppanit voisivat hyödyntää edeltäjiensäkokemuksia;
187. pitää myönteisenä komission aloitetta pyytää jäsenvaltioita toimittamaan vuosikertomus vuoden
2002 aikana toteuttamistaan tarkastustoimista ja pyytää saada komissiolta yhteenvetokertomuksen
jäsenvaltioiden toimittamista kertomuksista;
Rakennerahastojen tehokkuus
188. pyytää komissiota esittämään parlamentille kertomuksen, joka koskee rakennerahastojen vaikutusta
alueiden välisiin taloudellisiin eroihin verraten saatuja tuloksia alueittain ja rahastoittain sekä viitatentarvittaessa vaikutukseen, joka toimielinrakenteella on tehokkuuteen tuensaaja-alueilla;
Asetusten (EY) N:o 1681/94 ja (EY) N:o 438/2001 soveltaminen
189. ottaa huomioon OLAFin ja aluepolitiikan PO:n saavuttamat tulokset, kun ne ovat tarkastaneet
väärinkäytösten ilmoittamista koskevat jäsenvaltioiden järjestelmät ja menettelyt sekä väärinperustein suoritettujen maksujen takaisinperimisen; toteaa mainittujen tulosten perusteella, ettävuosina 2002 ja 2003 jäsenvaltioissa oli edelleen epäselvyyksiä sen suhteen, mikä onasianmukainen tapa soveltaa komission asetuksia (EY) N:o 1681/94 (
1) ja 438/2001 (2); panee
merkille komission ilmoittamat seuranta- ja yksinkertaistamistoimet näiden epäselvyyksien
selvittämiseksi; vaatii, että komission on esitettävä parlamentille kertomus edistymisestä tämäntavoitteen saavuttamisessa;
Rakennerahaston tulevaisuuteen liittyvät kysymykset
190. odottaa komissiolta aloitetta, jolla mahdollistetaan tavoitealueen 2 määrärahojen osoittaminen
mahdollisimman laajalti alueille, joilla on vakavampia rakenteellisia ongelmia, ja kansallisten
päätösten yhdenmukaistaminen yhteisön tasolla (3);
191. jakaa komission toiveen, että seuraavan ohjelmakauden lainsäädäntöehdotuksissa vältetään
myöhästelyjä ja että menettely voidaan valmistella ennen 1. tammikuuta 2007 (4);
192. jakaa komission huolen lähestyvistä käännösongelmista ja vaatii komissiota laatimaan riittävät
talousarvioennusteet (5);L 330/110 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) EYVL L 178, 12.7.1994, s. 43.
(2) EYVL L 63, 3.3.2001, s. 21.
(3) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 75 (PE 328.732/FIN 1).
(4) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 78 (PE 328.732/FIN 1).
(5) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 79 (PE 328.732/FIN 1).
193. vaatii komissiota jatkamaan ponnistelujaa n yhteisön aloitteita koskevien hallinnointi- ja
valvontajärjestelmien tarkistamiseksi, jotta päästäisiin ”riittävään varmuuteen ”(1);
194. panee tyytyväisenä merkille kytköksen rakennerahastojen osalta tukikelpoisten alueiden kartan ja
kansallisten aluetukien valtuutusta koskevan kartan välillä (2);
195. kehottaa komissiota tutkimaan yksityisten varojen osallistumisen vaikutuksia rakennerahastoista
tukea saavien hankkeiden yhteisrahoitukseen ja toteuttamaan tarvittaessa toimia, joilla kannustetaan
tähän osallistumiseen;
Sisäiset politiikat ja tutkimus
196. toteaa, että vastuu sisäisten politiikkojen toteuttamisesta jakautuu kolmentoista pääosaston kesken;
197. pyytää komissiota käynnistämään sellaisten menettelyjen perustamisen, joilla ennakkoarvioiden ja
keskivälin arviointiprosessien johdonmukaisuutta tehostetaan jälkiarvioinnin tietopohjan yhtenäi-syyden lisäämiseksi;
198. pyytää komissiota antamaan kertomuksen edistymisestä ja toimista, joilla on tarkoitus lisätä
sosiaalisten ja ympäristötavoitteiden sisällytt ämistä Lissabonin ja Göteborgin tavoitteisiin
rakennerahastojen ohjelmoinnissa ja arvioinnissa sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla;
199. iloitsee siitä, että tilintarkastustuomioistuin on laatinut mielenkiintoisen tutkimuksen, jossa
analysoitiin tiettyjen pääosastojen (
3) vuosittaisia toimintakertomuksia ja ilmoituksia vuotta 2002
varten, ja panee merkille että:
a) kaikki pääjohtajat katsoivat, että heillä oli riittävä varmuus siitä, että heidän vastuullaan olleet
varat oli käytetty laillisesti ja asianmukaisesti (6.11);
b) kaikki tarkastelun kohteena olleet pääosastot esittivät varaumia, jotka koskivat monivuotisten
ohjelmien maksujen asianmukaisuutta ja puutteita sisäisen valvonnan standardien toteuttami-
sessa (6.19);
200. yhtyy täysin tilintarkastustuomioistuimen johtopäätökseen, ”etteivät varaumissa esiin tuodut
puutteet vastaa pääjohtajien lausumissaan ilmaisemaa riittävää varmuutta ”(6.19);
201. odottaa komissiolta, että se lujittaa sisäistä tarkastusta koskevien sääntöjen soveltamista, selvittää
varausten vaikutuksen talousarvioon ja niiden taloudellisen vaikutuksen, sovittaa yhteen ja
johdonmukaistaa ”varaukset ”ja”riittävän varmuuden ”;
202. katsoo, että liikennepolitiikkaa ja erityisesti liikenneturvallisuutta koskevien maksumäärärahojen
(budjettikohta B2-7) käyttöaste on edelleen riittämätön, vaikka siihen on ollut syitä, kuten viipeetsopimuspuolten toteuttamissa toimissa ja komission soveltamat tiukemmat säännöt, jotka
merkitsevät maksujen hidastumista;
203. toteaa, että tilintarkastustuomioistuin on jatkanut ja laajentanut Euroopan laajuisten liikenneverk-
kojen ohjelman (TEN-T) hallintojärjestelmää koskevaa analyysiä, jonka se aloitti vuoden 2001vuosikertomuksessa, ja on valvonut tarkasti, onko komissio noudattanut sen vuonna 2001 antamia
suosituksia;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/111
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 83 (PE 328.732/FIN 1).
(2) Vastaukset kyselyyn —osa 2; komission vastaus kysymykseen nro 39 (PE 328.732/FIN 2).
(3) Energian ja liikenteen pääosasto, tutkimuksen pääosasto, tietoyhteiskunnan pääosasto sekä oikeus- ja
sisäasioiden pääosasto.
204. panee erityisesti merkille, että tilintarkastustuomioistuin esittää uudelleen aiemman näkemyksensä,
jonka mukaan suurin osa komission päätöksistä oli puutteellisia ja/tai virheellisiä, minkä vuoksi
TEN-T-ohjelman oikeudellista kehystä tulee vahvistaa laatimalla sopimuksia komission ja
edunsaajien välille jatkona komission tukipäätöksille (6.25);
205. on maksumäärärahojen korkeasta käyttöasteesta huolimatta huolissaan TEN-T-ohjelman useiden
hankkeiden heikosta edistymisestä, sillä tilintarkastustuomioistuin totesi vuoden 2002 vuosikerto-
muksessaan, että jotkut vuonna 2002 tarkastetut hankkeet olisivat toteutuneet myös ilman yhteisönrahoitustukea, mikä saattaa merkitä, että jotkut hankkeet eivät ole laadultaan hyviä tai ettätäytäntöönpanomekanismit ovat riittämättömiä;
206. pyytää tilintarkastustuomioistuimen tekemien johtopäätösten perusteella komissiota käyttämään
osan kyseisistä varoista sellaisten liikenteen alan hankkeiden rahoittamiseen, joiden rahoituksenjärjestäminen muulla tavoin saattaisi olla vaikeaa;
207. ottaa huomioon muun muassa seuraavat tilintarkastustuomioistuimen esittämät suositukset
valvonnan parantamiseksi:
a) tukikelpoiset menot olisi määriteltävä täsmällisemmin (6.27);
b) olisi otettava käyttöön vakiomallinen menoilmoitus (6.26);c) olisi varmistettava TEN-T-ohjelman eri sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen kaikissa
jäsenvaltioissa (6.38);
d) tarkastusten tulisi olla tehokkaampia ja paremmin dokumentoituja (6.40);
e) paikalla tehtäviä tarkastuksia olisi ennen loppumaksua täydennettävä jälkikäteen suoritettavalla
hankkeen taloudellisella ja teknisellä tarkastuksella (6.41);
208. pitää erittäin myönteisenä, että komissio on tilintarkastustuomioistuimelle antamissaan vastauksissa
ilmaissut olevansa valmis toteuttamaan tilintarkastustuomioistuimen suositukset ja joissakintapauksissa jo ryhtyneensä toimiin;
209. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan TEN-T-ohjelman hallintojärjestelmää koskevia
yksityiskohtaisia tarkastuksia ja vastaamaan järjestelmällisesti (
1) seuraaviin kysymyksiin, jotka ovat
olennaisen tärkeitä vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle:
a) Mitkä tilintarkastustuomioistuimen vuosina 2001 ja/tai 2002 esittämistä suosituksista
komissio on hyväksynyt ja pannut täytäntöön tyydyttävästi?
b) Mitkä suositukset komissio on hylännyt ja millä perusteella? Miten tilintarkastustuomioistuin
suhtautuu tähän?
c) Mitä suosituksia komissio toteuttaa parhaillaan? Mitä mieltä tilintarkastustuomioistuin on
hyväksyttyjen suositusten toteuttamiselle asetetusta aikataulusta?;
210. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi eroja tavassa, jolla viisi tutkimuksen
puiteohjelmia hallinnoivaa pääosastoa (2) hallinnoivat ja koordinoivat jälkikäteen suoritettavia
tarkastuksia, ja menetelmissä, joita käytettiin tarkastettavien sopimuspuolten valinnassa (6.47);
211. on sitä mieltä, että komissio voisi ottaa käyttöön koordinointijärjestelmän, joka mahdollistaisi sen,
että pääosastot voisivat hyödyntää tarkastuksissa toisten tekemien havaintojen tuomia synergiaetuja;L 330/112 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) Mahdollisesti talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajalle ennen seuraavaa vuosikertomusta lähetettä-
vällä kirjeellä.
(2) Tutkimuksen pääosasto, tietoyhteiskunnan pääosasto, energian ja liikenteen pääosasto, yritystoiminnan
pääosasto sekä kalastuksen pääosasto.
212. kehottaa komissiota muun muassa yksinkertaistamisen periaatteen mukaisesti tutkimaan, miten
voitaisiin välttää lukuisat lopullisen edunsaajan tasolla havaitut virheet ja tarkastuksissa paljastuneet
tapaukset, joissa kulut oli ilmoitettu liian suurina (6.51); odottaa komission lisäksi nopeuttavanperusteettomasti maksettujen varojen takaisinperintää;
213. pitää erittäin myönteisenä, että on otettu käyttöön tarkastuksia tutkimuksen ja teknologisen
kehityksen kuudennen puiteohjelman menoja koskevien ilmoitusten varmistamiseksi, ja toivoo
saavansa aikaisempiin puiteohjelmiin liittyen tehdyistä tarkastuksista laaditun loppuraportin;
214. kehottaa komissiota viidennen puiteohjelman resurssien maantieteellisestä kohdentamisesta tehdyn
analyysin perusteella tutkimaan, miten tutkimusresurssien jakamisella voidaan vaikuttaa alueelliseen
kehitykseen ja näin, uutta teknologiaa tieteellisen yhteistyön ja hajauttamisen tukemiseksi käyttäen,estää tiedemiesten ja tutkijoiden yhä voimakkaampi keskittyminen yhä harvempiin yliopistoihin jatutkimuskeskuksiin;
Työllisyys- ja sosiaaliasiat
215. on sisäpolitiikan kannalta yleisesti ottaen tyytyväinen työllisyys- ja sosiaaliasioihin liittyvien
budjettikohtien toteutukseen;
216. pahoittelee kuitenkin, että momenttien B5-502 (Työmarkkinat), B5 ‑502A (Työmarkkinat —
Hallintoon liittyvät menot) ja B5-503 (Paikallista sitoutumista työllisyyteen koskevat valmistelevat
toimet) toteutus on jäänyt erittäin heikoksi;
Ympäristöasiat, kansanterveys ja kuluttajapolitiikka
217. on yleisesti ottaen tyytyväinen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan alan
budjettikohtien korkeisiin toteuttamisasteisiin;
218. pitää myönteisenä komission päätöstä siirtää osa budjettikohdan B7-8110A hallintomäärärahoista
toimintamenoihin varojen vajaakäytön vähentämiseksi; kehottaa komissiota siirtämään määräraha-siirtopyyntöjen avulla toimintamenoja koskeviin budjettikohtiin kaikki hallintomäärärahat, joitatodennäköisesti ei tulla käyttämään vuoden loppuun mennessä; katsoo, että näin olemassa olevat
määrärahat voitaisiin käyttää mahdollisimman hyvin;
219. korostaa, että ympäristöohjelmien tehoa haittaa usein se, että yhteisön muun lainsäädännön ja
muiden ohjelmien ympäristövaikutuksia ei arvioida, esimerkiksi rakennerahastojen alalla, ja uskoo,
että strategisten ympäristöarviointien järjestelmällinen käyttö voi olla tehokas väline tällaisten
ongelmien välttämiseksi tulevaisuudessa;
220. on huolissaan siitä, että ympäristön pääosastossa on vain vähän rikkomusmenettelyjä käsitteleviä
virkamiehiä, erityisesti sen vuoksi, että ympäristöön liittyvät tapaukset edustavat lähes puolta
vuonna 2002 käynnistetyistä rikkomusmenettelyistä ja yli kolmannesta kaikista EU:n lainsäädännönhuonoon soveltamiseen liittyvistä valituksista, ja kehottaa komissiota lisäämään tämän alanvirkamiesten määrää huomattavasti, sillä se on perustamissopimusten valvoja ja täten vastuussa EU:n ympäristölainsäädännön moitteettomasta täytäntöönpanosta;
221. pyytää lisäämään ympäristökriteerien käyttöä yhteisön määrärahojen myöntämiseen liittyvissä
valintamenettelyissä (tarjouspyynnöt, sopimusten tekeminen), jotta EU ottaisi johtavan asemanympäristönäkökohtien huomioon ottamisessa julkisissa hankintamenettelyissä;
Tasa-arvo
222. panee merkille, että vuoden 2002 talousarvion laatimisen yhteydessä komissio keskitti toimintansa
kuuteen ensisijaiseen tavoitteeseen, jotka ovat euro, kestävä kehitys, kehitysyhteistyö, Välimeri,laajentuminen ja uusi hallintotapa ja jotka vaikuttivat komission töiden suunnitteluun, talousarvionlaatimiseen ja varojen käyttöön; hyväksyy nämä tavoitteet mutta huomauttaa, että perus-
tamissopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen
on Euroopan unionin perusperiaate sekä yhteisön kaikkien toimien ja politiikkojen laaja-alainentavoite; pyytää siksi komissiota ottamaan miesten ja naisten välisen tasa-arvon yhdeksi ensisijaisista4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/113
tavoitteista, jotka vaikuttavat sen strategiseen suunnitteluun, niin että sukupuolikysymys otettaisiin
huomioon kaikkien talousarvioon kirjattujen politiikanalojen tulojen ja menojen määrittelyssä;
223. pitää myönteisenä sitä, että liittymässä olevissa valtioissa käynnistettiin vuonna 2002 miesten ja
naisten välistä tasa-arvoa koskeva toimintaohjelma (2001 —2005); muistuttaa, että vuoden 2002
talousarvion ja erityisesti liittymässä oleville valtioille myönnetyn yhteisön tuen mukaisesti kaikissa
toimenpiteissä on otettava huomioon miesten ja naisten tasa-arvokysymys; pyytää siksi komissiota
esittelemään arvion hankkeista ja toimista, joilla on pyritty edistämään tasa-arvoa maissa, jotka ovatsaaneet tukea yhteisöltä, sekä myönnetyn tuen määrästä; pyytää lisäksi komissiota laatimaan vuosien2001 —2005 toimintaohjelmasta puolivälin arvioinnin, joka sisältäisi tiedot ohjelman eri alojen
hankkeille myönnetyistä varoista;
224. pahoittelee, ellei asiaa toisin todisteta, että merkittävän Equal-yhteisöaloitteen tasa-arvon
edistämiseen osoitetut varat on kohdistettu toimiin, joiden vaikutusta tasa-arvon edistämiseen ei
ole arvioitu;
Laajentuminen
Laajentuminen ja moitteeton varainhoito
225. muistuttaa, että tuleva Euroopan unionin laajentuminen ja Kyproksen, T šekin tasavallan, Viron,
Unkarin, Latvian, Liettuan, Maltan, Puolan, Slovakian ja Slovenian liittyminen on edistyksen jamonimuotoisuuden kannalta merkittävin unionin tähänastisista laajentumisista;
226. korostaa, että laajentuminen aiheuttaa paineita taloudellisiin resursseihin, vaikeuttaa jo entisestään
monimutkaisia päätöksentekomenettelyjä ja edellyttää tämän vuoksi entistä parempaa varainhoitoa;on sitä mieltä, että komission ja jäsenvaltioiden olisi käytettävä hyväkseen niille tarjoutuva tilaisuusja aloitettava prosessi varainhoidon avoimuuden lisäämiseksi vahvistaakseen näin kansalaistenluottamusta yhteisön varainhoitoon;
227. kehottaa ylimpiä kansallisia tilintarkastuselimiä osallistumaan aktiivisesti kyseiseen prosessiin ja
soveltamaan mahdollisuuksien mukaan erityistä politiikkaa Euroopan unionin rahastojen tarkas-tukseen sekä laatimaan vuosittain kertomuksen Euroopan unionin rahastojen varojen käytöstä
asianomaisissa valtioissa ja toimittamaan tämän kertomuksen oman hallituksensa ja parlamenttinsa
lisäksi muiden jäsenvaltioiden hallituksille, parlamenteille ja tarkastuselimille sekä komissiolle jaEuroopan parlamentille;
228. katsoo, että Euroopan unionin rahastojen käytön tarkastuksia on syytä lisätä määrällisesti, mutta
ennen kaikkea on parannettava tarkastusten tehokkuutta, ja suosittelee tämän vuoksi kaikkiaasianomaisia osapuolia tekemään parhaansa, jotta:
a) voitaisiin ottaa käyttöön yhteiset tarkastusta koskevat säännöt nykyisissä ja tulevissa
jäsenvaltioissa;
b) nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden ylimmät kansalliset tilintarkastuselimet ottaisivat käyttöön
mekanismeja sen varmistamiseksi, että ne voivat suorittaa samat tarkastustoimet kuin
tilintarkastustuomioistuin yhteisön tasolla;
c) edistettäisiin ylimpien kansallisten tilintarkastuselinten välistä yhteistyötä;
229. iloitsee, että liittymässä olevat valtiot ovat edistyneet liittymiskriteerien saavuttamisessa;230. katsoo, että laajentuminen asettaa suuria vaatimuksia tiedoille, jotka komission on toimitettava
vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle ja yleisölle, ja että komissio voi parantaa tätätiedottamista:L 330/114 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
a) laatimalla (varainhoitoasetuksen 128 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun) selvityksen varainhoi-
tovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta siten, että tiedot on jaoteltu politiikan alojen
mukaisesti;
b) toimittamalla yksityiskohtaiset tiedot rahastojen toteuttamisesta eri jäsenvaltioissa;
c) ilmoittamalla selkeästi yleiskuvan antavassa taulukossa, mitkä pääosastot osallistuvat eri
politiikan alojen toteuttamiseen;
d) laatimalla tiedot siten, että ylimmät kansalliset tilintarkastuselimet voivat käyttää niitä omissa
tarkastuksissaan;
e) julkaisemalla jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmiä koskevat tarkastuksensa;f) osoittamalla yleisesti olevansa valmis laatimaan tiedot siten, että ne ovat muidenkin kuin
jäsenvaltioiden valtiovarainministerien saatavilla ja ymmärrettävissä;
231. katsoo, että koska Euroopan unionin talousarvion hallinnointi tapahtuu suurimmaksi osaksi
yhteisesti, mikä tarkoittaa sitä, että komissio siirtää talousarvion toteuttamistehtävänsä jäsenvaltioille
—eli 15:lle ja 1. toukokuuta 2004 alkaen 25:lle eri perinteitä noudattavalle ministeriölle ja
hallintoelimelle —on välttämätöntä vahvistaa Euroopan unionin säännöt, jotta voitaisiin varmistaa,
että kaikki 25 jäsenvaltiota noudattavat varojen käytössä moitteettoman varainhoidon elitaloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteita;
232. toteaa, että komissio on vastuussa EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa; toteaa,
että rikkomismenettelyissä lopullisen ratkaisun tekeminen kestää keskimäärin kolme vuotta ja ettätähän mennessä vain kahdessa tapauksessa jäsenvaltio on tuomittu maksamaan sakkoa EU:nlainsäädännön täytäntöönpanon laiminlyönnistä; on huolestunut siitä, että laajentuminen lisääkomission työmäärää lainsäädännön täytäntöönpanon seurannassa, mikä entisestään hidastaa
rikkomusmenettelyä; on huolestunut siitä, että yksikään komission jäsen ei ole vastuussa näin
tärkeästä asiasta; kehottaa komission tulevaa puheenjohtajaa sisällyttämään rikkomismenettelyäkoskevan vastuun jonkin uuden komission jäsenen tehtäviin;
Liittymistä edeltävien ympäristöhankkeiden rahoitus ja twinning-toiminta
233. kehottaa kiinnittämään erityistä huomiota kansallisten, alueellisten ja paikallisten ympäristöalan
viranomaisten hallinnon kehittämiseen liittyviin tarpeisiin myönnettäessä apua ennen liittymistä tai
sen jälkeen;
234. toteaa, että komissio ja ehdokasvaltiot näkevät twinning-toiminnan olennaisena osana ehdokasval-
tioiden hallinnollisten valmiuksien kehittämistä; toivoo kuitenkin, että ohjelmaan tehdään seuraavatparannukset, jotta komissio pääsisi odotettuihin tuloksiin:
a) olisi määritettävä realistiset ja yksityiskohtaiset tavoitteet;
b) hankkeen valmistelun kaikki vaiheet olisi rationalisoitava;
c) maksumenettelyjä olisi yksinkertaistettava ja nopeutettava;
d) twinning-toiminnan pitäisi olla huolellisen, eri välineiden kesken tehdyn valinnan tulos;
e) komission olisi luotava kansallisten asiantuntijoiden verkosto (liittymisvalmistelujen neuvon-
antajat), jonka avulla varmistettaisiin erityistiedon ja asiantuntemuksen säilyminen;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/115
235. odottaa komissiolta 15. päivään kesäkuuta 2004 mennessä yhdistelmäkertomusta vuosina 1998 —
2001 hyväksytyissä 503 hankkeessa havaituista hyödyistä ja puutteista (1);
236. kehottaa ottamaan kaikissa ehdokasvaltioissa käyttöön mahdollisimman nopeasti EDIS-järjestelmän
(laajennettu hajautettu täytäntöönpanojärjestelmä) sen jälkeen, kun komission toteuttamalla
tarkastuksella on voitu vahvistaa varoja koskevat hoito- ja valvontajärjestelmät ehdokasvaltioissa;panee merkille, että EDIS-järjestelmän ansiosta komission olisi voitava siirtyä tarjouskilpailu- jasopimustentekomenettelyjen ennakkovalvonnasta jälkivalvontaan;
237. kehottaa ehdokasvaltioita laatimaan kestäviä ja luotettavia ympäristö- ja rahoitusstrategioita;238. korostaa, että rahoitusavun yhteydessä yhteistyö kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa on tärkeää;239. korostaa, että tuen hyödyntämiskykyä olisi lisättävä parantamalla valmiuksia hankkeiden
valmisteluun ja tarjouskilpailujen järjestämiseen;
240. toivoo saavansa tiedot siitä, kuinka moni yksityinen taho osallistuu twinning-hankkeisiin, ja tiedot
tämän osallistumisen vaikutuksista (
2);
Ulkoiset toimet
Organisatoriset kysymykset
241. ottaa huomioon, että yhteisön ulkopuolelle suunnatusta tuesta vastuussa olevien komission
yksiköiden uudelleenjärjestelyn takia tilintarkastustuomioistuin pitää varainhoitovuotta 2002’siirtymävuotena ’; katsoo, että uudelleenjärjestely olisi voitu toteuttaa laajempanakin, sillä vastuu
yhteisön ulkopuolelle suunnatusta tuesta jakautuu edelleen kuuden eri pääosaston ja yksikön
kesken (
3);
242. kehottaa siksi vähentämään huomattavasti ulkopolitiikkaa käsittelevien pääosastojen määrää;243. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastu stuomioistuimen toteutt amassa tarkastuksessa
keskityttiin valvontajärjestelmiin, joiden tarkoituksena on taata maksutapahtumien laillisuus jaasianmukaisuus, ja pitää erittäin myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin katsoo, että ”sekä
EuropeAid-yhteistyötoimisto että humanitaarisen avun toimisto ovat mukauttaneet hallinnolliset
menettelyt ja organisaatiorakenteet asianmukaisesti 1. tammikuuta 2003 voimaan tulleeseen uuteen
varainhoitoasetukseen ”(7.40);
Valvonta ulkoisten toimien alalla
244. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen epäilykset siitä, oliko EuropeAidin pääjohtaja saanut
riittävän varmuuden niiden valvontajärjestelmien laadusta, jotka oli perustettu tilien perustana
olevien toimien laillisuuden ja asianmukaisuuden varmistamiseksi (7.39);
245. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan valvontajärjestelmien huono laatu
johtuu siitä, ettei ole omaksuttu tarkastuksiin sovellettavaa yleistä lähestymistapaa, joka takaisi sen,että ylemmällä johdolla on käytettävissään riittävät tiedot (7.10);
246. odottaa tässä yhteydessä, että komissio laatii suuntaviivat ulkoisiin tarkastuksiin käytettävissä
olevista resursseista, tarkastusten valinnasta ja toimeksiannosta sekä tiedottamista koskevistavaatimuksista; on sitä mieltä, että tilintarkastustuomioistuimen olisi täydennettävä suositustaan
lisäohjeilla, jotta suuntaviivat voitaisiin muotoilla paremmin;L 330/116 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 99.
(2) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 103.
(3) EuropeAid-yhteistyötoimisto, humanitaarisen avun toimisto ECHO, kauppapolitiikka, kehitysyhteistyö,
laajentumisasiat sekä ulkosuhteet.
247. korostaa tilintarkastustuomioistuimen suosituksen mukaisesti, että päätökset ulkoisten tarkastajien
valinnasta olisi tehtävä komissiossa tai sen lähetystöissä eikä täytäntöönpanosta vastaavissa
organisaatioissa, ja niiden olisi annettava ulkoisille tarkastajille yksityiskohtainen toimeksianto,johon olisi sisällytettävä raportointia koskevat vaatimukset (7.44);
248. painottaa, että on tärkeää arvioida ulkomaanavun hallinnoinnin uudistuksesta saatuja tuloksia heti,
kun uusista rakenteista ja menettelyistä on saatu riittävästi kokemusta; toivoo tilintarkastus-tuomioistuimen laativan asiasta erityisen arviointikertomuksen;
249. tähdentää, että komission olisi rutiiniluonteisesti ilmoitettava budjettivallan käyttäjille ja tilintarkas-
tustuomioistuimelle täytäntöönpanoon liittyvistä suurista ja toistuvista ongelmista, joita ilmeni
muun muassa Tacis-alueella ja muilla alueilla; painottaa, että näihin kertomuksiin olisi sisällyttävä
selvitys ongelmien syistä sekä tiedot ongelmien ratkaisemiseksi toteutetuista tai suunnitelluistatoimista; toteaa, että kaikki nämä tiedot olisi esitettävä kielellisesti selkeästi ja samalla olisiilmoitettava, miten eri seikkoja koskevia tiiviisti esitettyjä tietoja voidaan saada;
250. kiinnittää huomiota siihen, että EU:n eri politiikkojen suurempi keskinäinen johdonmukaisuus voi
lisätä EU:n varojen käytön tehokkuutta; toteaa, että EU antaa Moldovalle taloudellista apua
samanaikaisesti kun se estää useimpien sellaisten tuotteiden tuonnin, joita Moldova voisi tuoda
EU:hun; katsoo tämän olevan selkeä esimerkki siitä, miten politiikkojen epäjohdonmukaisuusvähentää tehokkuutta;
251. yhtyy täysin tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen siitä, että tarvitaan tehokkaampia toimia
ulkorajat ylittävän maiden välisen yhteistyön tehostamiseksi; kehottaa komissiota ja neuvostoavarmistamaan, että naapuruusohjelmien toteutus aloitetaan viipymättä ja että luodaan naapuruus-
politiikan väline, niin että ongelmat, jotka aiheutuvat rajat ylittävään yhteistyöhön nykyisin
käytettävien välineiden epäjohdonmukaisuudesta, voidaan ratkaista lopullisesti;
252. pitää myös myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen kehotusta harkita Phare-ohjelman rajatylittä-
vän yhteistyön ohjelmaa koskevaa komission asetuksen (EY) N:o 2760/98 (
1) tarkistamista, niin että
myös kolmansien maiden rajanaapureina olevien alueiden olisi mahdollista saada tukea;
253. odottaa, että komissio antaa selvityksen aina, kun se ei noudata talousarvion selvitysosaan sisältyvää
määräystä;
Kehitysyhteistyöpolitiikka
254. panee merkille yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan tärkeimmän tavoitteen eli köyhyyden vähentä-
misen ja sen mahdollisen poistamisen (2) ja korostaa, että komissio ja kaikki jäsenvaltiot ovat
hyväksyneet vuosituhannen julistuksessa asetetut kehitystavoitteet keinona saavuttaa kyseinenpäämäärä;
255. muistuttaa, että tilastotietojen puutteen vuoksi aikaisemmin oli vaikea analysoida komission
kehitysyhteistyöohjelmien köyhyyden vähentämissuuntautuneisuutta; pitää myönteisenä yhteisönulkopuolisiin maihin suunnattua yhteisön apua hallinnoivan toimialan tietojärjestelmän (CRIS)
käyttöönottamista —se pystyi tarjoamaan muiden tietokantojen ohella ensimmäisen kerran täysin
luotettavaa tietoa vuonna 2002;
256. onnittelee komissiota siitä, että se saavutti vuoden 2002 talousarviossa esitetyn yleisen tavoitearvon,
jonka mukaisesti 35 prosenttia vuotuisista kehitysyhteistyösitoumuksista olisi osoitettava sosiaalisiininfrastruktuureihin ja palveluihin, kuten OECD:n kehitysapukomitea (DAC) on määritellyt; paneekuitenkin merkille, että DAC:lle tässä kohdassa raportoitu tuki oli ainoastaan 31,4 prosenttia ja että
vaje johtui makrotaloudellisesta tuesta, jolle asetetaan sosiaaliehtoja, joka otettiin huomioon
tavoitearvon muotoilussa komission pyynnöstä ja jonka yhteys köyhyyden poistamiseen ei ole yhtävälitön;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/117
(1) EYVL L 345, 19.12.1998, s. 49.
(2) Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikka, 2304. neuvoston (kehitysyhteistyö) kokouksen päätelmät,
10. marraskuuta 2000.
257. panee merkille, että tavoitearvo on muotoiltu siten, että 35 prosenttia määrärahoista myönnetään
pääasiassa koulutukseen ja terveydenhuoltoon, jotka ovat vuosituhannen julistuksen kehitys-
tavoitteiden kaksi merkittävintä alaa; panee lisäksi merkille, että DAC:lle ilmoitetut vuoden 2002sitoumuksia koskevat luvut ovat näillä aloilla (
1) kaukana tästä tavoitteesta ja että rakennesopeutus-
ohjelman ehdot eivät mitä todennäköisimmin edesauta tämänkaltaisen suuren vajeen korvaamisessa;panee kuitenkin merkille, että Aasian ja Latinalaisen Amerikan tulokset ovat parantuneet
merkittävästi; kehottaa komissiota parantamaan tulosta pyrkimällä kohentamaan tulevina vuosina
muidenkin maantieteellisten alueiden lukuja;
258. korostaa, että sosiaalisia infrastruktuureja ja palveluja käsittelevän luvun määrärahoista osoitetaan
13,5 prosenttia hallintoon ja kansalaisyhteiskunnan toimintaan, ja näistä suurin yksittäinen kohdeon 319,9 miljoonaa euroa talouden ja kehitysyhteistyön suunnitteluun; panee merkille, että tämä
määräraha on tarkoitettu lähinnä hallinnolliseksi tueksi, eikä sillä ole todennäköisesti välitöntä
merkitystä köyhyyden poistamisen kannalta;
259. pahoittelee, että komissio ei ole analysoinut sitä, miten se on edistynyt vuosituhannen julistuksen
kehitystavoitteiden toteuttamisessa, vaan että se on sen sijaan rajoittunut tutkimuksessaan (
2)
mittaamaan kehitysmaiden edistystä näiden tavoitteiden toteuttamisessa; toteaa, että kyseisen
analyysin puute hankaloittaa komission ohjelmien tehokkuuden arviointia;
260. kannattaa komission linjaa hajauttaa päätöksentekoa ulkoisille lähetystöille, joista 44 saattoi
prosessin päätökseen vuonna 2002; panee tyytyväisenä merkille jo aikaansaadut parannukset (3); on
tyytyväinen siihen, että lähetystöjen henkilöstön määrää on lisätty ja sitä varten on järjestetty
koulutusohjelmia, sekä siihen, että päätoimipaikat ovat valvoneet toimintaa; varoittaa kuitenkin, että
lähetystöjen henkilöstöä ei saisi kuormittaa liikaa päätoimipaikkaan tehtävillä raporteilla, sillä tämäsaattaa mitätöidä hajauttamisesta saatavan hyödyn;
261. on huolissaan makrotaloudellisen tuen käytön lisääntymisestä vuonna 2002 ja etenkin komission
halusta käyttää tätä välinettä tapauksissa, joissa muut avunantajat katsovat, että vähimmäisvaati-
muksia ei ole täytetty; panee merkille, että komissio on tehnyt analyysin ulkoista apua koskevista
riskeistä, ja kehottaa lähettämään kyseisen analyysin parlamentille viivyttelemättä; toteaa, ettäbudjettituki on tehokkaampaa, kun se suunnataan tietylle alalle, ja että keskeisissä asemassa olevillahorisontaalisilla aloilla (
4) voidaan julkisten varojen yhteydessä soveltaa alakohtaista lähestymistapaa;
262. myöntää, että komissio on saavuttanut tuloksia vähentäessään vuotuisten epänormaalien
maksamatta olevien määrien (RAL) tasoa, mutta on vielä huolissaan siitä, että niiden kokonaistasonousee edelleen, kun lukuihin lisätään perättäisten varainhoitovuosien määrät; kehottaa komissiotamoninkertaistamaan ponnistelunsa tämän ongelman saamiseksi hallintaan;
Humanitaarinen apu
263. panee merkille, että humanitaarisen avun toimiston ECHOn vuosikertomuksessa 2002 (KOM
(2003) 430) käsitellään yhteisön rahoittamia humanitaarisia toimia, joille osoitetut varat kasvoivatkäsiteltävänä olevana varainhoitovuotena 537,8 miljoonaan euroon; katsoo, että vuosikertomuk-sessa ei käsitellä riittävästi humanitaarisen avun tehtäviä, vaikutusta ja merkitystä, vaan luetellaankoko joukko (osittain tärkeitäkin) yksityiskohtia, jotka eivät valitettavasti anna lukijalle selkeää
yleiskuvaa yhteisön toimista, sillä siinä ei käsitellä tarpeeksi monialaisia kysymyksiä;
264. kehottaa komissiota etsimään ja käyttämään hyväkseen suurta kansalaisjärjestöjen ja hyväntekeväi-
syysjärjestöjen määrää;L 330/118 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
(1) 4,1 prosenttia koulutukseen ja 3 prosenttia terveydenhuoltoon. Lukuihin sisältyy alakohtainen talousarviotuki.
(2) Ks. vuosikertomus EY:n kehitysyhteistyöpolitiikasta ja vuoden 2002 ulkoisesta avusta, luku 3.
(3) Komission mukaan parannuksia on aikaansaatu mm. seuraavilla aloilla: tarjouskilpailujen ja tarjouspyyntöjen
määräaikojen lyheneminen ja laadukkaampien ohjelmien toteuttaminen.
(4) Julkiset palvelut ja sopimukset, ulkoinen tilintarkastus jne.
265. katsoo, että yhdenkään kansalaisjärjestön tai muun järjestön ei pitäisi pystyä yksin hakemaan ja
vastaanottamaan 100 prosenttia minkään budjettikohdan varoista;
266. kehottaa komissiota liittämään sen tuleviin vuosikertomuksiin yleiskatsauksen varainhoitovuoden
strategisista suuntaviivoista ja sisällyttämään siihen arvion yhteisön humanitaarisen toiminnan
tuomasta lisäarvosta sekä tiivistelmän humanitaarisen avun toimiston soveltamista menettelyistä;katsoo, että yleiskertomuksessa pitäisi esittää myös humanitaarisen avun tarpeisiin sovellettavatmenetelmät sekä yksityiskohtaiset tiedot kertomukseen liittyvistä varainhoitovuoden aikanasuoritetuista arvioista ja tarkastuksista sekä näiden arvioiden ja tarkastusten päätelmät; katsoo
edelleen, että siinä olisi käsiteltävä myös muita monialaisia kysymyksiä, kuten mahdollista
keinottelua, väärinkäytöksiä ja ryöstöjä, sekä toimia, joilla pyritään varmistamaan humanitaarisenavun perille saaminen ottaen huomioon yhteis ön humanitaaristen toimien laadintaan ja
täytäntöönpanoon vaikuttavat seuraukset;
267. luottaa, että elintarviketurvavälineen arviointi vuoden 2004 aikana tarjoaa hyvän diagnoosin ja että
yleiseen kehitysyhteistyöohjelmaan sisällyttämisen tapauksessa elintarviketurvan tavoitteita ei
alenneta tai lievennetä (
1);
Komission toiminnan läpinäkyvyys suhteessa Euroopan parlamenttiin
268. pitää erittäin valitettavana sitä, että komissio ei ole vuoden 2000 jälkeen antanut Euroopan
parlamentille vuosittaista kertomusta toimista, jotka rahoitetaan neuvoston asetuksilla (EY) N:o 975/1999 (
2) ja 976/1999 (3) (demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite,
budjettikohta B7-70, jonka määrärahat olivat 104000000 euroa vuonna 2000), mikä on
ristiriidassa mainittujen asetusten 18 artiklan 2 kohdan ja 19 artiklan 2 kohdan kanssa; kehottaa
komissiota antamaan Euroopan parlamentille välittömästi vuosittaiset kertomukset vuosilta 2001,2002 ja 2003, joihin olisi asetusten mukaisesti sisällytettävä ”myös selvitys suoritetuista
ulkopuolisista arvioinneista ”; pyytää, että talousarvion valvontavaliokunta tutkii komission
toimimattomuutta tässä asiassa, ja pyytää valiokuntaa tekemään myös laadullisen analyysin siitä,
mitä tuloksia komission toimilla on saavutettu tämän budjettiluvun osalta;
Hallintomenot
Euroopan unionin toimielinten työkyvyttömyyseläkejärjestelmä
269. on tyytyväinen tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 3/2003 yhteisön toimielinten
työkyvyttömyyseläkejärjestelmästä (4) ja panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistui-
men nimeämän lääketieteellisen asiantuntijan mukaan työkyvyttömyyseläkkeet on myönnetty
asianmukaisesti (III kohta);
270. huomauttaa, että sairauspoissaoloilla on huomattavia taloudellisia vaikutuksia ja tämän vuoksi on
tarpeen ja välttämätöntä, että toimielimet toteuttavat yleistä politiikkaa, joka tarjoaa tarpeellisetvälineet kaikkien sairauspoissaoloihin liittyvien näkökohtien asianmukaiseen käsittelyyn;
271. pitää valitettavana, että toimielimet tuomioistuimen arvion mukaan eivät voi täysin varmistaa, että:
a) henkilöitä, jotka joutuvat olemaan poissa työstä pitkiä ajanjaksoja, tuetaan tarvittaessa;b) asianmukaisia toimia toteutetaan mahdollisimman suuren, henkilöstöä ja heidän osastojaan
hyödyttävän läsnäolon varmistamiseksi;
c) läsnäoloon ei vaikuteta kielteisesti epäasianmukaisella tehtävänjaolla tai työolosuhteilla
(erityiskertomus nro 3/2003: 21 kohta);4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/119
(1) Vastaukset kyselyyn —osa 1; komission vastaus kysymykseen nro 104 (PE 328.732/FIN 1).
(2) EYVL L 120, 8.5.1999, s. 1.
(3) EYVL L 120, 8.5.1999, s. 8.
(4) EUVL C 109, 7.5.2003.
272. pitää valitettavana, kuten tilintarkastustuomioistuin toi esille, että tehtävien ja vastuualueiden
epäselvä jako ja tarvittavan tiedonvaihdon puuttuminen asianomaisten (eli osaston, jossa
henkilöstön jäsen työskentelee, sekä lääkinnästä ja henkilöstöstä vastaavien yksiköiden) välillä taisiihen liittyvät viiveet ovat aiheuttaneet sen, että ainoastaan järjestelmän mekaanisimmat jabyrokraattisimmat osatekijät (poissaolojen raportointi ja poissaolorekisterin pitämiseen liittyvättehtävät) ovat toimivia, mutta sitä vastoin ei ole selvää, kuka on vastuussa tehokkaan ja
tulevaisuuteen suuntaavan sairauspoissaoloja koskevan politiikan kannalta olennaisista tehtävistä ja
toimista, joita ovat muun muassa:
a) yhteydenpito henkilöstön jäseneen tämän poissaolon aikana;b) poissaolojen määrän valvonta yksilötasolla ja koko toimielimen tasolla sekä kriteerit, joiden
mukaisesti valvonta tapahtuu;
c) toistuvien poissaolojen havaitseminen ja asianmukaisiin toimiin ryhtyminen;d) lääkärintarkastusten suorittamisesta ja sitä edellyttävästä tilanteesta päättäminen;e) päättäminen siitä, olisiko poissaolon päättyessä suoritettava työhönpaluuhaastatteluja, sekä
missä tapauksessa, kenen ja mihin tarkoituksiin haastattelut olisi toteutettava (erityiskertomusnro 3/2003: 22 kohta);
273. on syvästi huolissaan siitä, että syynä riittämättömään ja puutteelliseen poissaoloja ja
työkyvyttömyyttä koskevaan politiikkaan on ”johtavassa asemassa toimivien henkilöiden
sitoutumisen puute ”(erityiskertomus nro 3/2003: 74 kohdan c alakohta);
274. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan voitaisiin saada aikaan 10
miljoonan euron vuotuinen säästö, jos otettaisiin käyttöön menettely, jonka yhteydessä toistuvat taipitkäaikaiset sairauspoissaolot havaittaisiin ja otettaisiin käsittelyyn ajoissa (erityiskertomus 3/2003:55 kohta);
275. katsoo, että jos työpaikka on sopiva, sairauspoissaoloja on yleensä vähän, ja kehitysmahdolli-
suuksien parantaminen, työn vaihtelevuuden ja työstä annettavan tunnustuksen lisääminen sekä
parempien tulevaisuuden mahdollisuuksien tarjoaminen lisäävät työntekijöiden motivaatiota ollajäämättä pois työstä;
276. odottaa, että toimielimet laativat mahdollisimman pian sairauspoissaoloja koskevan tutkimuksen,
jossa sairauspoissaolot on eritelty osastoittain sekä työntekijän sukupuolen, iän ja poissaolon kestonmukaan, jotta voitaisiin määritellä suunta tilintarkastustuomioistuimen antamille suosituksille
sairaudesta ja työkyvyttömyydestä johtuvia poissaoloja koskevan yleisen politiikan kehittämiseksi;
277. odottaa, että kukin toimielin laatii kahden vuoden välein kertomuksen edellä kuvattujen välineiden
kehityksestä ja että toimielinten johto kiinnittää huomiota ennen kaikkea järjestelmän taloudelliseentoteuttamiseen sekä työympäristöön ja henkilöstöhallintoon liittyviin näkökohtiin;
Hankintakäytäntö
278. panee merkille, että komission aikaisempien ilmoitusten mukaan vuoteen 2000 saakka hankitun
toimistopaperin valkoisuusasteen vaatimus oli vain 80 prosenttia; toteaa, että vastaavissa tilauksissaon vuodesta 2000 lähtien vaadittu yli 90 prosentin valkoisuusastetta, mikä sen lisäksi, että seaiheuttaa yhteisön talousarviolle lisäkustannuksia, vääristää kilpailua ja heikentää paperinkulutuksen
ekologista tasapainoa; vaatii edellä mainitun vuoksi tilauksissa vaadittavan valkoisuusasteen
palauttamista asianmukaiselle tasolle mainittujen ympäristö- ja kilpailunäkökohtienhuomioonottamiseksi;L 330/120 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004
Rahoitusvälineet
279. muistuttaa Euroopan investointipankin vuoden 2001 vuosikertomuksesta 21. marraskuuta 2002
antamastaan päätöslauselmasta (1), jossa parlamentti pyysi EIP:tä, tilintarkastustuomioistuinta ja
komissiota muuttamaan kolmikantasopimusta; pitää tyydyttävänä sitä, että 27. lokakuuta 2003allekirjoitettu kolmikantasopimus parantaa merkittävästi toimielinten välisiä menettelyjä; pitääerityisen tyydyttävänä sen selventämistä, että tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tarkastaasekä takuut että kyseessä olevan toimen, kun EIP antaa unionin talousarviosta taattuja lainoja;
muistuttaa, että unionin talousarviosta taattujen EIP:n lainojen kokonaissumma oli lähes 14
miljardia euroa vuoden 2002 lopussa;
280. antaa täyden tukensa rahoitusmekanismia koskevalle tilintarkastustuomioistuimen johtopäätökselle
(10.35. ja 10.39. kohdat vuoden 2002 vuosikertomuksessa), jonka mukaan loppumaksut olisisuoritettava ainoastaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten myöntämien asianmukaisten
todistusten esittämisen jälkeen ja jonka mukaan sopivien investointien yksilöimistä ja hankkeen
yleisen toteuttamisen huomioon ottamista on tehostettava, varsinkin ympäristöhaittojen
välttämiseksi;
281. pyytää komissiota mahdollisimman pian antamaan parlamentille ja tilintarkastustuomioistuimelle
kertomukset komission suoran vastuun alaisista komission pankkioperaatioiden sisäisen tarkastuk-sen tuloksista, jossa olisi käsiteltävä muutosten tarvetta valvontaympäristössä, jälkitarkastukset
mukaan lukien;
282. pyytää tilintarkastustuomioistuinta sisällyttämään työohjelmaansa tarkastukset hankkeista, jotka
rahoitetaan yhteisön takaamilla EIP:n lainoilla ; suosittelee, että Venäjän Itämeren altaan
ympäristöhankkeet (
2) sisällytetään tilintarkastusohjelmaan;
283. muistuttaa, että ulkoisten toimien takuurahaston rahoituksen hallinnointi kuuluu tilitarkastus-
tuomioistuimen tarkastusten piiriin tilintarkastustuomioistuimen, komission ja Euroopan inves-
tointipankin tekemän sopimuksen mukaisesti; pyytää, että näitä menettelyjä tarkistetaan uuden
kolmikantasopimuksen hengessä;
284. toteaa, että ulkoisten toimien takuurahaston maksurakenteen hallinnointi neuvoteltiin EIP:n kanssa
kaupalliselta pohjalta; pitää valitettavana sitä, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin eivät oleantaneet yksityiskohtaisia tietoja EIP:n takuurahaston varojen hallinnoinnin kustannusrakenteesta;
pyytää komissiota antamaan ehdotuksen, joka koskee takuurahastoa koskevan neuvoston nykyisen
asetuksen muuttamista siten, että arvopaperisalkun hoito siirretään EIP:ltä takuurahastollevuodesta 2005 lähtien;
285. muistuttaa, että komissiolla on hallussaan 30 prosenttia (600 miljoonaa euroa) Euroopan
investointirahaston (EIR) osakkeista, että EIR:n allekirjoittamien operaatioiden (investoinnitriskipääomarahastoihin ja pk-yritysten takuumarkkinoille) kumulatiivinen arvopaperisalkku oli
kokonaismäärältään noin 7 miljardia euroa vuoden 2002 lopussa; toteaa, että tällä hetkellä ei ole
voimassa mitään sopimusta siitä, että tilintarkastustuomioistuin tarkastaa EIR:n tilit; korostaa sitä,että edellä mainitusta huolimatta tilintarkastustuomioistuimella on perustamissopimuksen 248artiklaan perustuva oikeus tarkastaa EIR:n työohjelma sen varmistamiseksi, että rahaston
taloushallinto on moitteetonta (taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteiden mukaisesti);
286. katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen päätöksiä (asiat C-11/00 ja C-15/00), jotka koskevat
investointipankin ja keskuspankin yhteistyötä OLAFin kanssa, on vastaavalla tavalla sovellettavamyös investointirahastoon; kehottaa siksi investointirahastoa tekemään asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti viipymättä päätöksen viraston sisäisistä tutkimuksista;4.11.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 330/121
(1) EUVL C 25 E, 29.1.2004, s. 390.
(2) Neuvoston päätös 2001/777/EY (EYVL L 292, 9.11.2001, s. 41).
287. on huolestunut erityisesti tilintarkastustuomioistuimen kannasta (vuosikertomuksen 10.36. kohta),
jonka mukaan ETA:n rahoitusmekanismit ilmeisesti aiheuttavat ei-toivottuja lieveilmiöitä; yhtyy
tilintarkastustuomioistuimen kantaan (10.35. kohta), jonka mukaan on tehostettava pyrkimyksiämäärittää sopivia investointeja; vaatii hankkeiden toteuttamisen aiheuttamien ympäristöhaittojenvälttämistä tai korvaamista ja että loppumaksu on maksettava vasta sen jälkeen, kun toimivaltainenviranomainen tai riippumaton arvioija on esittänyt todistuksen asiasta;
288. toteaa, että komissio ei ole vielä antanut tilintarkastustuomioistuimelle (vuosikertomuksen 10.33.
kohta) mitään vastausta siitä, asettivatko Galician alueviranomaiset kansalliset tuotteet tietyllä tapaaetusijalle, mikä rikkoo Euroopan investointipankin perussäännöstä tehtyä pöytäkirjaa, jossatodetaan: ”Pankki tai jäsenvaltiot eivät saa asettaa lainoille ehtoja, jotka edellyttävät lainaksi
annettujen varojen käyttämistä jossakin tietyssä jäsenvaltiossa ”; muistuttaa siitä, että mahdolliset
palautusvaatimukset erääntyvät; vaatii lisäksi, että komissio esittää viimeistään syyskuussa 2004
kertomuksen, jossa käsitellään tarvittaessa koheesiorahastossa ilmenneitä vastaavia ongelmia, joidenyhteydessä komissio on jo aiemmin moittinut julkisia toimeksiantoja koskevien säännöstenlaiminlyönnistä;L 330/122 FI Euroopan unionin virallinen lehti 4.11.2004