FI    FI FI 
 
FI 1   FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 16.7.2008 
SEK(2008) 2267 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
Oheisasiakirja  
Ehdotus: 
 
NEUVOSTON DIREKTIIVI 
 
valmistettuun tupakkaan sovellettavan  valmisteveron rakenteesta ja 
valmisteverokannoista annettujen neuvos ton direktiivien 92/79/ETY, 92/80/ETY ja 
95/59/EY muuttamisesta  
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
{COM(2008) 459 lopullinen} 
{SEC(2008) 2266} 
 
FI 2   FI Tiivistelmä 
Komission yksiköiden valmisteluasiakirja, joka  seuraa ehdotusta ne uvoston direktiiviksi 
valmistettuun tupakkaan sovellettava n valmisteveron rakenteesta ja 
valmisteverokannoista annettujen neuvosto n direktiivien 92/79/ETY, 92/80/ETY ja 
95/59/EY muuttamisesta  
Komission yksiköt laativat vaikutustenarvioinni n, jossa keskitytään toimenpiteisiin, joilla 
tupakkatuotteiden valmisteverojen rakennett a voitaisiin nykyaikaistaa tai sen avoimuutta 
lisätä.  Lisäksi kiinnitettiin erityistä huomiota kansanterveyden ja tuotteiden loppuhinnan 
väliseen yhteyteen tupakoinnin torjuntaa koskevaan WHO:n puitesopimukseen nojaten sekä 
mahdollisuuteen yhdenmukaistaa hienoksi leikatun t upakan (”itsekäärittävä”) ja savukkeiden 
valmisteverojen rakenne ja verokannat. 
Vaikutustenarviointia edelsi laaj a kuulemisprosessi. Järjestöjä ja muita intressitahoja (kauppa, 
terveydenhuolto jne.) pyydettiin esittämään kantansa julkises sa kuulemisessa Internetin 
kautta.  
Sen selvittämiseksi, miten tupakkaverotuksen er ilaisia tavoitteita olisi lähestyttävä, komissio 
otti arviointiin mukaan neljä perusvaihtoehtoa. 
Ensimmäisessä vaihtoehdossa  asiaan ei puututa  yhteisön tasolla sen enempää kuin 
tähänkään saakka (eli politiikkaa ei muuteta). Näin ei saada ratkaistua tupakkamarkkinoilla 
nyt esiintyvää rajojen yli kä ytävän kaupankäynnin ja salakuljetuksen ongelmaa, jolla on 
vaikutuksensa tuloihin ja kansanterveyden suojeluun.  
Näin ei myöskään ratkaista vaihtelevaa verotust a ja kilpailun vääristymiä, joita nyt aiheutuu 
kysytyimmän hintaluokan käsitt eestä. Tässä vaihtoehdossa ei  liioin puututa erilaisten 
valmistettujen tupakkatuotteiden korvattavuusongelmaan eikä vero tuksesta johtuviin kilpailun 
vääristymiin. Näistä syistä komissi o ei valinnut tätä vaihtoehtoa. 
Toisessa vaihtoehdossa muutetaan ainoast aan savukkeiden valmi steverojen rakennetta . 
Kysytyimmän hintaluokan käsitteestä nyt  aiheutuvien ongelmien ratkaisemiseksi 
vaikutustenarvioinnissa käytetään kysytyi mmän hintaluokan käsitteen poistamista 
vähimmäisvaatimusten lähtökohtana. Valmiste verojen on nyt oltava vähintään 57 % 
verollisesta vähittäismyyntihinnasta ja vähintään 64 euroa t uhannelta kysytyimmän 
hintaluokan savukkeelta. Vaikutus tenarvioinnissa tarkastellaan  tämän sijaan kahta eri 
vaihtoehtoa: a) EU:n vähimmäisvaatimusten aset tamista 57 prosenttiin ja 64 euroon kaikilta 
savukkeilta tai b) vähimmäisvaatimusten soveltami sta painotettujen kesk ihintojen mukaisesti. 
Samalla arvioidaan, mitä vaikutusta olisi sillä,  että jäsenvaltiot saisivat kansallisella tasolla 
enemmän joustovaraa valmiste verojen rakenteen suhteen. 
Molemmat vaihtoehdot yksinkertaistaisiva t järjestelyjä nykytila nteeseen verrattuna. 
Vähimmäisvaatimusten soveltaminen kaikkiin sav ukkeisiin tai painotettuun keskihintaan eivät 
kumpikaan lisäisi hallinnollisia kustannuks ia missään sidosryhmässä. Molemmissa 
vaihtoehdoissa ratkaistaan myös kysytyimm än hintaluokan käsitteestä nyt aiheutuvan 
verotuksen vaihtelevuuden ja kilpailun vääristymien ongelm a. Kaikkia savukkeita koskeva 
alin verotaso EU:ssa saatai siin kuitenkin synnytettyä ainoa staan kantamalla kaikista 
savukkeista 64 euron vähimmäisvero. Tämä vaihtoeh to pienentäisi myös verojen ja hintojen 
 
FI 3   FI välisiä eroja jäsenvaltioi ssa muita vaihtoehtoja enemmän, ja siinä otetaan 
kansanterveysnäkökohdat huomioon merkittävä ssä määrin. Tämä onkin ensisijainen 
vaihtoehto sisämarkkinoiden ja terveyde nhuollon näkökulmasta. Toisaalta 57 %:n säännön 
soveltaminen johtaisi monessa jäsenvaltiossa  pakolliseen arvoon perustuvaan veroon, mikä 
taas ei mahdollistaisi tavoitteena olevaa jäsenvaltioiden suurempaa joustovaraa erityisvalmisteverojen ja ar voon perustuvien valmisteverojen suhteen. Parhaana vaihtoehtona 
pidetään siksi 57 %:n säännön sovelta mista painotettuun keskihintaan. 
Toisessa vaihtoehdossa ei kuitenkaan ot eta riittävästi huomioon terveysnäkökohtia.  
Kolmannessa vaihtoehdossa  korotetaan savukkeiden valmisteverojen 
vähimmäisverokantoja (rakenteen muuttamisen lisäksi). Vaikutustenarvioinnissa simuloitiin 
savukkeiden vähimmäisvalmisteverokantojen nost amista eri tavoin, joko 57 % tai vähintään 
64 euroa 1 000 savukkeelta. Sen mukaan savukkeiden verojen ja hintojen lähentämisessä EU:ssa onnistutaan parhaiten korottamalla vä himmäisveroa rahamääräisesti vähintään 64 
euroon, kun asiaa katsotaan sisämarkkinoiden ja tupakkavalvonnan kannalta. Rahamääräisen 
vähimmäismäärän korotukseen olisi kuitenkin y hdistettävä vähimmäisvaatimuksen korotus 57 
%:iin, ja tästä syystä olisi päivitettävä poikkeus lauseketta, joka on tällä hetkellä vahvistettu 
101 euroon (kun kysytyimmän hintaluokan savukkeid en valmistevero on vähintään 101 euroa, 
jäsenvaltioiden ei enää tarvitse noudattaa 57 %:n vaatimusta). Jos sitä korotettaisiin 122 
euroon, se vastaisi savukkeiden valmisteveroje n viimeaikaista kehitystä sisämarkkinoilla ja 
vaikutus olisi sama kuin vuonna 2001 eli korot us kattaisi viisi korkeimman verotuksen 
jäsenvaltiota.  
Viimeisten viiden vuoden aikana savukkeiden  kulutus on EU:ssa vähentynyt yli 10 %. 
Samaan aikaan valmisteverot ovat nousseet yli 30 %. Valmisteveroja on syytä nostaa, jotta 
kulutus laskisi vastaavasti seuraavien viiden vuoden aikana. Kun otetaan huomioon 
Maailmanpankin arvioima hintaj ousto (-0,43), hintaa on nostettava 25 %, jotta kulutus laskisi 
10 %. Kulutuksen vähentyminen 10 %:lla v iiden vuoden aikana noud attaisi myös WHO:n 
Euroopan aluekomitean hyväksymää tupakoinnin to rjuntastrategiaa, jossa päätavoitteeksi 
asetetaan tupakoinnin vähentäm inen 2 %:lla vuosittain.  
Tämän perusteella komissio on tarkastellut  useita erilaisia korotusvaihtoehtoja. 
Jos kaikkien savukkeiden veroa korotetaan 90 euroon ja 63 prosen ttiin painotetusta 
keskihinnasta, kysynnän oletet aan laskevan 22 jäsenvaltiossa
1 keskimäärin 10 %. Näin 
pohjustettaisiin lisäksi  savukkeiden valmisteverojen lisäkorotuksia myös niissä 
jäsenvaltioissa, joissa verokanta on jo korkea.  Bulgariaa ja Romaniaa lukuun ottamatta hinnat 
eivät nousisi kohtuuttoman korkeiksi jäsenvaltio iden paikalliseen ostovoimaan verrattuna. 
Kaiken kaikkiaan tämä vaihtoehto vaikutta a savukkeiden osalta sopivimmalta tavalta 
varmistaa yhtä aikaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja korkeatasoinen terveyden suojelu. 
Neljännessä vaihtoehdossa muutetaan muiden tuotteiden , erityisesti hienoksi leikatun 
tupakan, valmisteverojen rakennetta ja vähimmäisverokantoja , jotta savukkeita ei 
korvattaisi vähemmän verotetuilla tupakkatuotteilla. 
                                                
 
1 Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Ranska pois luettuina (eikä Romania ollut mukana 
simulaatiossa). 
 
FI 4   FI Jäsenvaltioiden välillä on merkittäviä eroja hienoksi leikatun tupakan verokannoissa. Tämä 
johtaa salakuljetukseen , useiden naapurimaiden rajoje n yli käytävään kauppaan ja 
vääristymiin sisämarkkinoilla.  Ero savukkeiden ja hienoksi le ikatun tupakan verokantojen 
välillä johtaa lisäksi tuotte iden korvaamiseen. Savukkeiden vi ralliset luovutukset kulutukseen 
EU:n 27 jäsenvaltiossa väheni vät vuosina 2002–2006 noin 13 %. Hienoksi leikatun tupakan 
luovutukset kulutukseen sen sijaan  kasvoivat noin 10 %. On vaik ea löytää perusteita sille, 
miksi näiden tuotteiden vähimmäisverokannat ovat yhteisön tasolla niin erilaisia. Tämä pätee 
sekä tasapuolisen kilpailun näkökohtiin ja, ott aen huomioon molempien tuotteiden haitalliset 
ominaisuudet, terveysnäkökohtiin. Savukkeiksi  käärittävän hienoksi leikatun tupakan 
vähimmäisverokanta olisikin saatava sama lle tasolle savukkeiden verokannan kanssa. 
Jäsenvaltiot voivat hienoksi leikatun tupa kan osalta valita rahamääräisen tai  arvoon 
perustuvan vähimmäisverokannan. Koska rahamäär äinen vähimmäisvaatimus kuitenkin toimii 
lähentäjänä parhaiten, kaikissa  jäsenvaltioissa olisi savukke iden mallin mukaan oltava 
pakollinen rahamääräinen vähimmäisveroka nta (arvoon perustuvan vähimmäisverokannan 
lisäksi). 
Hienoksi leikatun tupakan erityisominaisuuksie n perusteella sen vähimmäisvalmistevero 
voitaisiin komission edellisen kertomuksen mukaan vahvistaa noin kahteen kolmannekseen 
savukkeiden vähimmäisverosta. Jotta kahden kolm asosan suhde hienoksi leikatun tupakan ja 
savukkeiden välillä säilyisi, rahamääräiseksi vä himmäisvaatimukseksi olisi vahvistettava 43 
euroa kilogrammalta ja suhteellisek si vähimmäisvaatimukseksi 38 %.  
Kun edellä mainittua kahden kolmasosan suhdetta sovelletaan savukkeita koskeviin 
korotusehdotuksiin, hienoksi leik atun tupakan vähimmäisveroka nta nousisi 60 euroon ja 42 
prosenttiin viiden vuoden aikana. Kun savukke iden hintajousto arvioidaan samaksi, 
vähimmäisvaatimusten nostaminen 60 euroon ja  42 %:iin vähentäisi  19 jäsenvaltiossa 
kysyntää noin 20 %. 
****