EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 15.07.1997 
KOM(97)2006 lopull. 
Komission lausunto 
Viron hakemuksesta 
Euroopan unionin jäseneksi 

Sisältö 
A. JOHDANTO 
a) Esipuhe 
Jäsenyyshakemus 
Lausunnon taustaa 
Lausunnon sisältö 
b) Euroopan unionin ja Viron suhteet 
Historialliset ja geopoliittiset yhteydet 
Viron kanta Euroopan unioniin 
Sopimussuhteet 
Liittymistä valmisteleva strategia 
Kauppasuhteet 
Yleisarvio 
B. JÄSENYYDEN ARVIOINTIPERUSTEET 
1. Poliittiset arviointiperusteet 
1.1 Demokratia j a laillisuusperiaate 
Parlamentin ja lainsäädäntövallan rakenne 
Parlamentin toiminta 
Toimeenpanovallan rakenne 
Toimeenpanovallan toiminta 
Tuomiovallan rakenne 
Tuomiovallan toiminta 
1.2 Ihmisoikeudet ja vähemmistöjen suojelu 
Poliittiset oikeudet ja kansalaisoikeudet 
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet 
Vähemmistöjen oikeudet ja suojelu 
1.3 Yleisarvio 
2. Taloudelliset arviointiperusteet 
2.1 Taloudellinen tilanne 
Tausta 
Vapauttaminen 
Vakauttaminen 
Rakennemuutos 
Rahoitusala 
Taloudellinen ja sosiaalinen kehitys 
2.2 Talous jäsenyyden näkökulmasta 
Johdanto 
Toimiva markkinatalous 
Edellytykset selviytyä kilpailun ja markkinavoimien paineista 
Näkymät ja tärkeimmät tavoitteet 
2.3 Yleisarvio 
3. Edellytykset täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet 
3.1 Rajattomat sisämarkkinat 
Neljä vapautta 
Yleinen toimintaympäristö 
Tavaroiden vapaa liikkuvuus 
Pääomien vapaa liikkuvuus 
Palveluiden vapaa liikkuvuus 
Henkilöiden vapaa liikkuvuus 
Yleisarvio 
Kilpailu 
3.2 Innovaatiot 
Tietoyhteiskunta 
Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus sekä nuoriso 
Tutkimus ja teknologinen kehittäminen 
Televiestintä 
Audiovisuaalinen ala 
3.3 Taloutta ja verotusta koskevat kysymykset 
Talous- ja rahaliitto 
Verotus 
Tilastot 
3.4 Politiikat eri aloilla 
Teollisuus 
Maatalous 
Kalastus 
Energia 
Liikenne 
Pienet ja keskisuuret yritykset 
3.5 Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus 
Työllisyys ja sosiaaliset kysymykset 
Aluepolitiikka ja koheesio 
3.6 Elämänlaatu ja ympäristö 
Ympäristö 
Kuluttajansuoja 
3.7 Oikeus- ja sisäasiat 
3.8 Ulkosuhteisiin liittyvä politiikka 
Kauppa ja kansainväliset taloussuhteet 
Kehitysyhteistyö 
Tulli 
Yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka 
3.9 Varainhoitoa koskevat kysymykset 
Varainhoidon valvonta 
Vaikutukset yhteisön talousarvioon 
4. Hallintojärjestelmän kyky soveltaa yhteisön säännöstöä 
4.1 Hallinnon rakenteet 
4.2 Hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintakyky 
4.3 Yleisarvio 
C. TIIVISTELMÄ JA PÄÄTELMÄT 
Liitteet 
Parlamentin kokoonpano 
Yhtenäismarkkinat: Valkoisessa kirjassa vahvistetut toimenpiteet 
Tilastotiedot 



A. JOHDANTO 
a) Esipuhe 
Jäsenyyshakemus 
Viro jätti hakemuksensa Euroopan unionin jäsenyydestä 10 päivänä kesäkuuta 1996, ja 
ministerineuvosto päätti 15 päivänä heinäkuuta 1996 Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen O artiklan mukaisen menettelyn täytäntöönpanemisesta; tässä artiklassa 
määrätään komission kuulemisesta. 
Edellä sanotun huomioon ottaen komissio antaa tämän lausunnon vastauksena 
Madridissa vuoden 1995 joulukuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston esittämään 
pyyntöön antaa lausunto mahdollisimman nopeasti vuoden 1996 maaliskuussa alkaneen 
hallitusten välisen konferenssin päätyttyä vuoden 1997 kesäkuussa. 
Lausunnon taustaa 
Viron jättämää jäsenyyshakemusta käsitellään samanaikaisesti yhdeksän muun 
assosioituneen maan hakemuksen kanssa. Viron liittyminen Euroopan unioniin on 
nähtävä osana historiallista kehitystä, jossa Keski- ja Itä-Euroopan maat pääsevät yli 40 
vuotta kestäneestä maanosan kahtia jakautumisesta ja liittyvät unionin luomaan rauhan, 
vakauden ja hyvinvoinnin alueeseen. 
Kööpenhaminassa vuoden 1993 kesäkuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto teki 
seuraavat päätelmät: 
"Jäseniksi haluavista Keski-ja Itä-Euroopan assosioituneista maista tulee unionin jäseniä. 
Liittyminen tapahtuu heti, kun maa kykenee täyttämään jäsenyydestä koituvat velvoitteet 
täyttämällä taloudelliset ja poliittiset edellytykset. Jäsenyys edellyttää seuraavaa: 
- hakijamaassa on vakaat toimielimet, jotka takaavat kansanvallan, oikeusvaltion, 
ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelun, 
- toimivan markkinatalouden olemassaolo ja kyky selviytyä kilpailupaineesta ja 
markkinavoimista unionissa, 
- kyky vastata jäsenyyden mukanaan tuomiin velvoitteisiin, mukaan lukien poliittisen, 
talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen. 
Unionin kyky ottaa vastaan uusia jäseniä Euroopan yhdentymisen vauhdin pysyessä 
ennallaan on myös tärkeä seikka sekä unionin että hakijamaiden yhteisen edun kannalta." 
Tässä julistuksessa esitettiin poliittiset ja taloudelliset arviointiperusteet Keski- ja Itä-
Euroopan assosioituneiden maiden unioniin liittymistä koskevien hakemusten 
käsittelemiseksi. 
Madridissa vuoden 1995 joulukuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto viittasi liittymistä 
valmistelevan strategian yhteydessä tarpeeseen "luoda sellaiset edellytykset, jotka 
mahdollistavat hakijamaiden asteittaisen ja sopusointuisen integroitumisen erityisesti 
- markkinatalouden kehittämisen, 
- hakijamaiden hallinnollisten rakenteiden mukauttamisen, ja 
- vakaan taloudellisen ja valuuttapoliittisen ympäristön luomisen avulla." 
Lausunnossaan komissio käsittelee Viron jättämää hakemusta erikseen, mutta samojen 
arviointiperusteiden mukaisesti kuin muitakin hakemuksia, joista se antaa lausunnon 
samanaikaisesti. Kyseinen menettelytapa noudattaa Madridissa kokoontuneen Eurooppa-
neuvoston ilmaisemaa toivomusta hakijamaiden tasa-arvoisesta kohtelusta. 
Yksittäisten lausuntojen lisäksi komissio antaa neuvostolle erikseen "Agenda 2000" -
tiedonantonsa yhteydessä yleisarvioinnin liittymistä koskevista hakemuksista ja 
suositukset unionin onnistunutta laajentumista koskevaksi strategiaksi. Samanaikaisesti 
komissio antaa arvioinnin laajentumisen vaikutuksista unionin politiikkaan. 
Lausunnon sisältö 
Lausunnon rakenteessa otetaan huomioon Kööpenhaminassa kokoontuneen Eurooppa-
neuvoston tekemät päätelmät. Siinä: 
- kuvataan Viron ja unionin tähänastisia suhteita erityisesti assosiaatiosopimuksen 
puitteissa, 
- eritellään tilanne Eurooppa-neuvoston esittämien poliittisten edellytysten osalta 
(demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeudet, vähemmistöjen suojelu), 
- arvioidaan Viron tilannetta ja tulevaisuuden näkymiä Eurooppa-neuvoston esittämien 
taloudellisten edellytysten osalta (markkinatalous, kyky selviytyä kilpailupaineesta), 
- käsitellään kysymystä Viron kyvystä omaksua jäsenyyden mukanaan tuomat 
velvoitteet, toisin sanoen unionin säännöstö sellaisena kuin se on ilmaistu Euroopan 
unionista tehdyssä sopimuksessa sekä johdettu oikeus ja unionin politiikat, ja 
- arvioidaan lopuksi yleisesti Viron tilannetta ja tulevaisuuden näkymiä unionin 
jäsenyyttä koskevien edellytysten osalta ja annetaan liittymisneuvotteluja koskeva 
suositus. 
Arvioidessaan Viroa taloudellisilla perusteilla ja sen kykyä omaksua säännöstö komissio 
teki myös tulevaisuutta koskevan arvioinnin; komissio on pyrkinyt arvioimaan Viron 
kohtuudella odotettavissa olevan kehityksen tulevien vuosien aikana ennen sen liittymistä 
unioniin ottaen huomioon sen, että myös säännöstö kehittyy jatkuvasti. Tämän vuoksi ja 
ennakoimatta liittymisen varsinaista ajankohtaa lausunto käsittää noin viiden vuoden 
keskipitkän aikavälin. 
Lausuntoa valmistellessaan komissio on saanut runsaasti tietoa Viron tilanteesta Viron 
viranomaisilta sekä hyödyntänyt monia muita tietolähteitä, mukaan lukien jäsenvaltiot ja 
useat kansainväliset järjestöt. 
h) Euroopan unionin ja Viron suhteet 
Historiallinen ja geopoliittinen tausta 
Viron rajanaapurit ovat idässä Venäjä ja etelässä Latvia. Maan pinta-ala on 45 000 km2 ja 
väkiluku 1,5 miljoonaa. Suomenlahden ja Itämeren yli Virolla on perinteisesti ollut 
läheiset yhteydet Suomeen ja Ruotsiin. 
Viro oli 1200-luvun alusta lähtien seitsemän vuosisadan ajan vieraan vallan alaisena. Sitä 
hallitsivat Tanska, Saksalainen ritarikunta, Puola, Ruotsi ja vuodesta 1710 alkaen Venäjä. 
1800-luvulla kansallistunne heräsi ja kansalaisyhteiskunta kehittyi. Viro julistautui 
itsenäiseksi 24. helmikuuta 1918 ja puolusti itsenäisyyttään menestyksekkäästi 
neuvostojoukkoja vastaan. Viron ja Venäjän rauhansopimus allekirjoitettiin Tartossa 2. 
helmikuuta 1920. 
Viron tasavallasta tuli Kansainliiton jäsen vuonna 1921. Perustuslain mukaan Viro oli 
demokraattinen parlamentaarinen tasavalta, jossa ylintä lainsäädäntövaltaa käytti 100-
jäseninen parlamentti, Riigikogu. Maahan luotiin kuitenkin 1930-luvulla autoritaarinen 
hallitusjärjestelmä ja vuonna 1937 hyväksyttiin uusi perustuslaki. Viron yhteiskunta ja 
talous sekä kansallinen kulttuuri kehittyivät nopeasti. Maan taloudessa tehtiin 
perusteellisia uudelleenjärjestelyjä ja kauppaa suunnattiin Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan, Saksaan ja Pohjoismaihin. Viro liitettiin Neuvostoliittoon vuoden 1940 
kesäkuussa, ja vuosina 1941—44 alue oli Saksan miehittämä. 
Sodan jälkeen valta siirtyi jälleen Neuvostoliitolle, vaikka useimmat länsivaltiot eivät tätä 
tunnustaneetkaan. Tähän liittyi huomattavia väestön pakkosiirtoja Neuvostoliittoon, josta 
vastaavasti muutti venäläisiä Viron alueelle. Vuoden 1991 maaliskuussa pidetyssä 
kansanäänestyksessä kannatettiin selvästi Viron palauttamista itsenäiseksi tasavallaksi. 
Itsenäisyysjulistus annettiin vuoden 1991 elokuussa. Viimeiset Venäjän sotilasjoukot 
vetäytyivät Virosta vuoden 1994 elokuussa. 
Itsenäisyyden palauttamisen jälkeen uusi perustuslaki sai vuoden 1992 kesäkuussa 
järjestetyn uuden kansanäänestyksen tuen, ja ensimmäiset parlamenttivaalit järjestettiin 
vuoden 1992 syyskuussa. Hallituskokoonpanojen useista muutoksista huolimatta maassa 
on tämän jälkeen vallinnut yksimielisyys vapaan markkinatalouden kehittämisestä. 
Viron kanta Euroopan unioniin 
Saatuaan takaisin itsenäisyytensä vuonna 1991 Viro on aktiivisesti pyrkinyt 
vahvistamaan poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia siteitä Euroopan unioniin ja 
perustanut turvallisuutensa ja vakautensa transatlanttisiin turvallisuusrakenteisiin. Viro 
haki EU:n jäsenyyttä 28. marraskuuta 1995. 
Presidentti Lennart Meri korosti Viron vakaata tahtoa Euroopan yhdentymiseen ja EU-
jäsenyyden saavuttamiseen Ranskan ulkosuhteiden instituutissa 13. helmikuuta 1997 
pitämässään puheessa: 
"Kun Euroopan unioni on asettanut jäsenyyttä hakeville maille selkeät vaatimukset, 
Viron on muiden Euroopan maiden tavoin pyrittävä täyttämään ne kaikilta osin. Emme 
tarvitse myönnytyksiä, jotka heikentäisivät unionin olemusta ja tekisivät siitä monien 
tehottomien maailmanjärjestöjen kaltaisen. Vaikka Virolla onkin veren maku suussaan, 
se pystyy jo nyt täyttämään useita EU:n asettamia lainsäädäntöön ja talouteen liittyviä 
vaatimuksia. Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) arvion mukaan Viro 
on yksi kommunismista nousseiden valtioiden nopeimmista ja menestyksekkäimmistä 
uudistujista. Enkä nyt puhu ainoastaan taloudellisista perusteista. Vuonna 1997 voimme 
jälleen Virossa nauttia oikeuksista, jotka meiltä vietiin niin pitkäksi aikaa: elämme 
avoimessa yhteiskunnassa, jossa vapaus on turvattu perustuslailla, sotilasvoimat ovat 
tiukassa siviilivalvonnassa ja yksityinen sektori kukoistaa. Demokratia toimii Virossa." 
Sopimussuhteet 
Euroopan yhteisöjen ja Viron diplomaattisuhteet luotiin 27. elokuuta 1991. Kauppaa ja 
yhteistyötä koskeva sopimus allekirjoitettiin 11. toukokuuta 1992 ja se tuli voimaan 
vuonna 1993. EU:n ja Viron nykyisten sopimussuhteiden perustana on 
vapaakauppasopimus, joka allekirjoitettiin 18. heinäkuuta 1994 ja tuli voimaan 1. 
tammikuuta 1995. Tällä tullietuuskohteluun perustuvalla sopimuksella poistetaan tullit ja 
määrälliset rajoitukset Viron ja EY:n kaupasta lukuun ottamatta eräiden tiettyjen 
tuotteiden (maatalous- ja kalataloustuotteet) vientiä Virosta unioniin. Näihin tuotteisiin 
sovelletaan tullietuuskohtelua. Vapaakauppasopimukseen sisältyy myös maksuja ja 
kilpailua sekä muita taloutta koskevia määräyksiä mm. lainsäädännön lähentämisestä. 
Euroopan yhteisöjen ja Viron Eurooppa-sopimus allekirjoitettiin 12. kesäkuuta 1995. 
Viro ratifioi sopimuksen 1. elokuuta 1995. Se tulee voimaan, kun kaikki EU:n 
jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen. 
Eurooppa-sopimuksesta tulee voimaan tullessaan Viron ja Euroopan unionin suhteiden 
oikeusperusta. Sen tavoitteena on luoda puitteet poliittiselle vuoropuhelulle, kehittää 
kauppaa ja sopimuspuolten taloudellisia suhteita, luoda perusta yhteisön tekniselle avulle 
ja rahoitusavulle sekä luoda asianmukaiset puitteet Viron asteittaiselle yhdentymiselle 
unioniin. Sopimuksella luotu institutionaalinen rakenne tarjoaa mekanismin 
täytäntöönpanolle, hallinnoinnille ja valvonnalle suhteiden kaikilla osa-alueilla. 
Alakomiteat tarkastelevat teknisen tason kysymyksiä. Ylemmistä virkamiehistä 
koostuvassa assosiaatiokomiteassa keskustellaan perusteellisesti sopimukseen liittyvistä 
ongelmista, jotka pystytään usein ratkaisemaan. Ministeritason assosiaationeuvostossa 
tarkastellaan suhteiden yleistä tilaa ja tulevaisuudennäkymiä, ja siinä on mahdollisuus 
tarkastella Viron edistymistä liittymisvalmisteluissa. 
Liittymistä valmisteleva strategia 
Vapaakauppasopimuksen ia valkoisen kirjan täytäntöönpano 
Vapaakauppasopimus toimii täysin sovitun aikataulun mukaisesti. Huhtikuun 1. päivänä 
1997 tuli voimaan uusi pöytäkirja, joka mahdollistaa yleiseurooppalaisen 
alkuperäsääntöjen kumulaation. Yrityksiä ja valtionapua koskevat soveltamissäännökset 
on valmisteltuja hyväksytty. Sopimuksen mukauttamiseksi vuonna 1995 tapahtuneeseen 
unionin laajenemiseen sekä Uruguayn kierroksen tuloksiin yhteisö on ottanut käyttöön 
maataloustuotteita, jalostettuja maataloustuotteita ja kalataloustuotteita koskevia 
yksipuolisia toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden sisällyttämiseksi sopimukseen on 
valmisteltu lisäpöytäkirja. Muita tärkeitä vapaakauppasopimukseen liittyviä 
keskustelunaiheita ovat lainsäädännön lähentäminen sekä liittymistä valmisteleva 
strategia, kansantalouteen liittyvät kysymykset, tulliyhteistyö, sertifiointiin ja 
standardointiin liittyvät sekä kauppaa koskevat kysymykset. Vakavia ristiriitoja ei ole 
ilmennyt. 
Komission vuonna 1995 julkaisemassa sisämarkkinoita koskevassa valkoisessa kirjassa 
esitetään säädökset, jotka unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden on saatettava osaksi 
kansallista lainsäädäntöään ja pantava täytäntöön voidakseen soveltaa yhteisön 
säännöstöä, sekä yksilöidään sisämarkkinoiden toteuttamiseksi välttämättömät 
edellytykset (I vaiheen toimenpiteet), joihin on kiinnitettävä erityistä huomiota. 
Vastauksena valkoiseen kirjaan Viron hallitus laati vuoden 1996 kesäkuussa Euroopan 
unioniin liittymistä koskevan toimintasuunnitelman, johon sisältyy yksityiskohtainen 
luettelo kaikista yhteisön säännöstön täytäntöönpanemiseen tarvittavista 
lainsäädäntöaloitteista. Suunnitelmassa mainitaan kunkin säädöksen osalta siitä ensi 
sijassa vastaava ministeriö, lainsäädännön nykytila sekä lähentämisen alustavat 
määräajat. Toimintasuunnitelmaan sisältyvät tässä vaiheessa kaikki I vaiheen 
toimenpiteet, ja sitä ollaan laajentamassa II vaiheen toimenpiteisiin. 
Jäsenyyttä on valmisteltu kattavin toimenpitein, ja yhdentymispolitiikan koordinoinnin 
varmistamiseksi on luotu hallinnollisia rakenteita. Pääministerin johtama 
ministerikomitea ohjaa yleistä politiikkaa ja antaa hallitukselle esityksiä. Sen tukena on 
ylemmistä valtion virkamiehistä koostuva neuvosto sekä Euroopan yhdentymisen 
toimisto, joka on suoraan vastuussa pääministerille. Parlamenttiin on perustettu 
Eurooppa-asiain valiokunta. 
EY:n ja Viron vapaakauppasopimus toimii hyvin. Sen täytäntöönpanossa ei ole ilmennyt 
erimielisyyksiä. Viro on jo nyt edistynyt kohti EU:n kanssa tehtävää laajempaa 
yhteistyötä, jota edellytetään Eurooppa-sopimuksen tullessa voimaan. 
Suunnitelmallinen vuoropuhelu 
Viro on osallistunut suunnitelmalliseen vuoropuheluun Cannesissa vuoden 1995 
kesäkuussa pidetystä Eurooppa-neuvoston kokouksesta alkaen. 
Phare 
EU:n tekninen apuja rahoitusapu Virolle alkoi vuonna 1991 Tacis-ohjelman yhteydessä, 
ja sitä on jatkettu Phare-ohjelmassa vuodesta 1992. Vuosina 1992—1997 Viro on saanut 
Phare-ohjelmasta 152 miljoonaa ecua; vuoden 1997 osuus on 32 miljoonaa ecua (tähän 
määrään eivät sisälly raja-alueyhteistyötä koskevat ohjelmat). 
Tärkeimpiä kohteita ovat olleet oikeudellisen ja institutionaalisen rakenteen 
vahvistaminen, strategioiden suunnittelu uudistusohjelman keskeisillä osa-alueilla, tuki 
viennin edistämiselle, infrastruktuurien kehittäminen sekä rakenneuudistukset, 
yksityistäminen ja kolmannen pilarin alaan kuuluvat kysymykset. 
Phare-ohjelmalla on ollut erityistä merkitystä yritysten ja maanomistuksen 
yksityistämiselle sekä verohallinnon ja tullialan uudistamiselle. 
Osallistuminen yhteisön ohjelmiin 
Viro voi osallistua yhteisön ohjelmiin, kun Eurooppa-sopimus tulee voimaan. Se on jo 
pyytänyt päästä osallistumaan Sokrates-, Leonardo-, SAVE II-, LIFE-, Raphael-, 
Kaleidoskooppi-, Media II- ja Ariane-ohjelmiin. Se on varannut talousarviovaroja 
voidakseen täyttää rahoitukseen liittyvät velvoitteensa. 
Kauppasuhteet 
Vuoden 1991 jälkeen Viron kaupan rakenne on nopeasti muuttunut; se oli melkein 
kokonaan suuntautunut IVY-maihin, mutta nyt yhteydet unioniin ovat vahvat. Suomen, 
Ruotsin ja Itävallan liityttyä unioniin sekä yhteisön ja Viron vapaakauppasopimuksen 
tultua voimaan Viron viennistä suuntautui 54 prosenttia vuonna 1995 unioniin; tuonnista 
66 prosenttia oli peräisin unionista. 
Viron tärkeimmät kauppakumppanit unionissa ovat Suomi (29,2 prosenttia tuonnista ja 
18,4 prosenttia viennistä), Saksa ja Ruotsi. Viro tuo unionista pääasiassa koneita ja 
sähkölaitteita, maataloustuotteita ja tekstiilejä ja vie unioniin lähinnä 
puunjalostusteollisuuden tuotteita ja tekstiilejä. 
Viron kauppa muiden jäsenyyttä hakevien maiden, lähinnä Latvian kanssa on 
lisääntymässä. Latvian ja Liettuan kanssa tehty vapaakauppasopimus koskee kaikkia 
tuotteita, 1. tammikuuta 1997 alkaen myös maataloustuotteita. Viron tavoitteena on 
liittyä myös Keski-Euroopan vapaakauppasopimukseen (CEFTA). 
Yleisarvio 
Suhteet Euroopan unioniin ovat kehittyneet hyvin sen jälkeen, kun Viro sai takaisin 
itsenäisyytensä. Vapaakauppasopimuksen täytäntöönpanossa ei ole ollut erimielisyyksiä, 
ja kauppa on jo lähes täysin vapaata. Yhteistyö lisääntyy edelleen, kun Viron kanssa 
tehty Eurooppa-sopimus tulee voimaan. 
10 
B. JÄSENYYDEN ARVIOINTIPERUSTEET 
1. Poliittiset arviointiperusteet 
Kööpenhaminassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi joukon Keski- ja Itä-Euroopan 
hakijamaiden liittymistä koskevia niin sanottuja poliittisia arviointiperusteita. Näiden 
mukaan hakijamaissa olisi oltava "vakaat toimielimet, joilla turvataan demokratia, 
laillisuusperiaate, ihmisoikeudet ja vähemmistöjen kunnioittaminen ja niiden suojelu". 
Euroopan yhteisöjen komissio on käyttänyt useita tietolähteitä tehdäkseen siltä pyydetyn 
poliittisia oloja koskevan arvioinnin. Näitä tietolähteitä ovat muun muassa Viron 
viranomaisten vastaukset komission huhtikuussa 1996 lähettämään kyselyyn, 
kahdenvälisten kokousten seuranta, jäsenvaltioiden suurlähetystöjen ja komission 
edustuston tekemät analyysit, kansainvälisten järjestöjen (erityisesti Euroopan neuvoston 
ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön - ETYJ) tekemät arvioinnit ja valtiosta 
riippumattomien järjestöjen kertomukset. 
Tässä analyysissä paneudutaan kunkin hakijamaan julkisen vallan rakenteen ja toiminnan 
pääasiallisiin piirteisiin sekä perusoikeuksien suojelujärjestelmiin. Siinä ei tyydytä 
viralliseen kuvaukseen, vaan pyritään demokratian ja oikeusvaltion todellisen toiminnan 
kuvaamiseen. 
Tämä arviointi koskee tilannetta vuoden 1997 kesäkuussa. Siinä ei tarkastella 
yksityiskohtaisesti muutoksia, jotka ovat voineet tapahtua menneisyydessä tai joita 
suunnitellaan tulevaisuutta varten, vaikka aikomus uudistaa jokin ala on useimmiten 
otettu huomioon. Hallinnon tilanteeseen, jota käsitellään tarkemmin 4 osastossa, viitataan 
ainoastaan lyhyesti. 
1.1 Demokratia ja laillisuusperiaate 
Viroon perustettiin parlamentaarinen demokratia vuoden 1992 kesäkuussa pidetyssä 
kansanäänestyksessä hyväksytyllä perustuslailla. Toimielimet toimivat 
säännönmukaisesti; lainsäädäntövallan, toimeenpanovallan ja tuomiovallan käyttäjät ovat 
varoneet toimivaltansa ylittämistä ja toimineet yhteistyössä. 
Parlamentin ja lainsäädäntövallan rakenne 
Parlamentti koostuu yhdestä kamarista, nimeltään Riigikogu. Tämä muodostuu 101 
jäsenestä, jotka valitaan neljäksi vuodeksi ensisijaisesti vaalipiireihin perustuvaa 
suhteellista vaalitapaa noudattaen (paikkojen saaminen edellyttää 5 prosentin 
äänikynnyksen ylittämistä). Virossa ei ole annettu säädöksiä vähemmistöjen 
erityisedustuksen varmistamiseksi, mutta venäläisvähemmistöä edustavalla puolueella on 
ollut kuusi paikkaa parlamentissa vuodesta 1995. 
Tasavallan presidentillä on oikeus hajoittaa parlamentti kolmessa tapauksessa: jos 
Riigikogu hylkää lakiesityksen, jos se antaa epäluottamuslauseen pääministerille tai 
11 
hallitukselle tai jos se ei hyväksy talousarviota varainhoitovuoden kahden ensimmäisen 
kuukauden kuluessa. 
Parlamentin jäsenet nauttivat perinteistä koskemattomuutta. Virossa tunnustetaan 
opposition rooli ja sen osallistuminen toimielinten toimintaan. Tämä ilmenee erityisesti 
parlamentin tutkintavaliokuntien perustamisessa. Tällä hetkellä toimii neljä tällaista 
valiokuntaa, joista kaksi tutkii vastaavasti korruptiota ja salaisen palvelun valvontaa. 
Näissä valiokunnissa on yhtäläinen määrä hallitus- ja oppositioryhmien edustajia. 
Kolmen valiokunnan puheenjohtajina on oppositioryhmien jäseniä. 
Virossa on todellinen monipuoluejärjestelmä (seitsemän vaaliliittoa ja yhdeksän 
poliittista puoluetta asetti ehdokkaita vuonna 1995 pidetyissä vaaleissa). Vaikka 
puolueiden perustaminen näyttää olevan helppoa olisi huomattava, että ainoastaan Viron 
kansalaiset voivat liittyä niihin. Puolueet saavat rahoitusta valtion talousarviosta 
parlamenttipaikkojensa mukaan. Jokainen parlamenttiryhmä saa ilmaiseksi käyttöönsä 
toimistoja ja henkilökuntaa. 
Lainsäädäntövalta on parlamentilla. Aloiteoikeus kuuluu parlamentin lisäksi tasavallan 
presidentille (ainoastaan perustuslain muutosten osalta) ja hallitukselle. Tasavallan 
presidentillä on oikeus pyytää Riigikogua äänestämään toisen kerran jostakin asiasta. Jos 
parlamentti vahvistaa alkuperäisen päätöksensä presidentillä on oikeus saattaa asia Viron 
kansallistuomioistuimen käsiteltäväksi. Presidentti on näin tehnyt kuusi kertaa, ja hänen 
ratkaisunsa on todettu perustelluksi viisi kertaa. Tietyt asiat kuuluvat yksinomaan 
säädösvallan piiriin, eikä parlamentilla ole oikeutta siirtää lainsäädäntövaltaansa 
hallitukselle edes väliaikaisesti. 
Parlamentti voi päättää kansanäänestyksen järjestämisestä kaikista asioista oman 
harkinnan mukaan. 
Parlamentin toiminta 
Vuoden 1992 syyskuun ja vuoden 1995 maaliskuun vaalit pidettiin vapaissa ja 
rehellisissä olosuhteissa; viime vaalien tuloksena valta vaihtui (katso liite vuoden 1995 
maaliskuussa pidettyjen vaalien tuloksista). 
Parlamentti toimii tyydyttävissä olosuhteissa: sen toimivaltaa kunnioitetaan ja oppositio 
osallistuu täysipainoisesti sen toimintaan. 
Toimeenpanovallan rakenne 
Parlamentti valitsee tasavallan presidentin neljäksi vuodeksi kahden kolmasosan 
enemmistöllä. Jos kyseistä enemmistöä ei saavuteta kahdessa ensimmäisessä kierroksessa 
järjestetään kolmas kierros, jossa Riigikogun jäsenten lisäksi äänestävät 
paikallishallintojen edustajat (273 henkilöä). Tasavallan presidentille kuuluu 
valtionpäämiehen perinteinen toimivalta. 
Presidentti nimittää pääministerin, joka saatuaan parlamentilta luottamuslauseen 
muodostaa hallituksen, jossa saa olla enintään 14 ministeriä. Presidentti voi pääministerin 
pyynnöstä erottaa yksittäiset ministerit (perustuslain 78 ja 90 artikla), jotka vastaavat 
toiminnastaan myös parlamentille. 
12 
Viron aluehallinto perustuu 15 maakuntaan (maakond), joita johtaa hallituksen viideksi 
vuodeksi nimittämä maaherra. Tämän tehtäviin kuuluu maakunnan eri hallintojen 
toiminnan yhteensovittaminen sekä paikallishallintojen toiminnan valvominen. 
Maaherran toimintaa rahoitetaan suoraan valtion talousarviosta. 
Viron paikallishallinnon ainoan tason muodostavat kunnat (254, josta 45 kaupunkia ja 
209 maalaiskuntaa), jotka vastaavat paikallisten julkisten peruspalvelujen hallinnosta. 
Niiden valtuustot valitaan suorilla yleisillä vaaleilla kolmen vuoden välein. 
Paikallishallinnoilla on itsenäinen talousarvio sekä oikeus kantaa veroja. Maaherra ja 
oikeuskansleri vastaavat yhdessä paikallishallintojen toimien valvonnasta. 
Vuoden 1996 tammikuussa otettiin käyttöön julkishallinnon henkilöstöä koskevat 
säännöt, joissa virkamiesten työpaikka turvataan. Hallinnon avoimuus turvataan 
perustuslain 44 artiklassa, jossa säädetään kansalaisten oikeudesta tutustua hallinnollisiin 
asiakirjoihin, lukuun ottamatta salaisen palvelun laatimia asiakirjoja. 
Siviilihallinto valvoo armeijaa, salaista palvelua ja poliisivoimia, kuten todistettiin 
silloin, kun tasavallan presidentti erotti puolustusvoimien komentajan vuoden 1995 
lopussa. 
Toimeenpanovallan toiminta 
Keskeiset julkiset toimielimet toimivat säännönmukaisesti. 
Viron paikallishallinnoilla on edullinen itsehallintojärjestelmä. 
Viron julkishallintoa vaivaa pätevän henkilökunnan puute erityisesti oikeudellisissa 
asioissa sekä kilpailu yksityissektorin kanssa, jonka tarjoama palkkataso on korkeampi. 
Poliisivoimien toiminnan tehokkuutta on joskus kyseenalaistettu järjestäytyneen 
rikollisuuden kehityksen johdosta sekä korruption torjunnan osalta. Tällä hetkellä 
toteutetaan laajamittaisia pyrkimyksiä poliisivoimien nykyaikaistamiseksi ja niiden 
rakenteen uudistamiseksi. 
Salainen palvelu on parlamentin tutkintavaliokunnan valvonnassa. 
Tuomiovallan rakenne 
Viron oikeuslaitoksen riippumattomuus toisista elimistä on turvattu. Tasavallan 
presidentti nimittää tuomarit elinikäiseen virkaan Viron kansallistuomioistuimen 
ehdotuksesta; tuomari voidaan erottaa ainoastaan, jos hänet todetaan syylliseksi 
rikokseen. Viron kansallistuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan sen alaisuudessa 
olevien tuomioistuimen tuomareiden toimista tehtyjä valituksia tasavallan presidentin 
suostumuksella; parlamentin on taas toimivaltainen tutkimaan Viron 
kansallistuomioistuimen tuomareiden toimista tehtyjä valituksia oikeuskanslerin 
aloitteesta. 
Oikeuslaitos on edelleen oikeusministerin alaisuudessa vuonna 1993 annetun lain 
mukaisesti. 
Hallinnollisten toimien valvonnasta vastaa oikeuskansleri, jonka parlamentti valitsee 
seitsemäksi vuodeksi tasavallan presidentin ehdotuksesta. Oikeuskansleri varmistaa 
13 
hallituksen ja paikallishallintojen antamien säädösten perustuslain mukaisuuden ja voi 
ottaa yhteyttä niihin jos katsoo, että kyseiset säädökset eivät ole perustuslain mukaisia. 
Jos viranomaiset kieltäytyvät muuttamasta säädöksiä oikeuskansleri voi valittaa asiasta 
Viron kansallistuomioistuimeen. 
Virolla ei ole oikeusasiamiestä. Kyseisen viran perustamista koskevaa lakiluonnosta 
tutkitaan parhaillaan. 
Perustuslain mukaisuuden valvonnasta vastaa Viron kansallistuomioistuin, joka on maan 
korkein tuomioistuin ja joka toimii samalla sekä muutoksenhakutuomioistuimena 
yleisten tuomioistuimien päätösten osalta että perustuslakituomioistuimena. Parlamentti 
valitsee Viron kansallistuomioistuimen presidentin tasavallan presidentin ehdotuksesta. 
Viron kansallistuomioistuimen jäsenet valitsee kansallistuomioistuimen presidentti itse. 
Tasavallan presidentti, oikeuskansleri ja kansalaiset voivat saattaa asioita Viron 
kansallistuomioistuimen käsiteltäväksi. Viron kansallistuomioistuin varmistaa, että lait 
ovat perustuslakien ja sopimusten mukaisia. 
Tuomiovallan toiminta 
Viron oikeuslaitoksen suurimmat ongelmat johtuvat epävarmuudesta lainsäädännön eri 
aloilla sovellettavista laeista sekä sen jäsenten kokemuksen puutteesta (90 - 95 prosenttia 
tuomareista korvattiin itsenäistymisen jälkeen). 
Viron kansallistuomioistuimella on tärkeä asema maan toimielinten joukossa 
demokratian ja laillisuusperiaatteen kunnioittamisen osalta. Siihen kohdistuvien 
pyyntöjen määrä kasvaa yhä edelleen, vaikka useimmat pyynnöt eivät ole perusteltuja. 
1.2 Ihmisoikeudet ja vähemmistöjen suojelu 
Virossa on annettu säädöksiä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien 
kunnioittamisen varmistamiseksi. Samassa tarkoituksessa sovelletaan tiettyjä 
kansainvälisiä yleissopimuksia, joista tärkeimpiä ovat Euroopan 
ihmisoikeusyleissopimus ja sen tärkeimmät lisäpöytäkirjat. Kyseinen kokonaisuus 
muodostaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan mukaisesti osan yhteisön 
säännöstöä: kaikkien Euroopan unioniin liittymistä haluavien valtioiden on ratifioitava 
kyseiset tekstit ennen liittymistä. 
Viro on ollut Euroopan neuvoston jäsen vuoden 1993 toukokuusta, se on ratifioinut 
Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen ja suurimman osan sen lisäpöytäkirjoista vuoden 
1996 huhtikuussa (lukuun ottamatta kuolemantuomiota koskevaa pöytäkirjaa n:o 6). Viro 
myöntää yksityishenkilöille mahdollisuuden saattaa asioita Euroopan 
ihmisoikeustuomioistuimen käsiteltäväksi jos he katsovat, että heidän kyseisen 
yleissopimuksen mukaisia oikeuksiaan on loukattu. 
Muista tärkeimmistä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien suojelemisesta 
tehdyistä yleissopimuksista Viro on ratifioinut kidutuksen vastaisen yleissopimuksen ja 
vähemmistöjä koskevan puiteyleissopimuksen. Viro ei ole allekirjoittanut Euroopan 
sosiaalista peruskirjaa. Se on ratifioinut Yhdistyneiden Kansakuntien tärkeimmät 
ihmisoikeuksia koskevat yleissopimukset. 
14 
Perustuslain 123 artiklan mukaisesti säännönmukaisesti ratifioidut sopimukset ovat 
ensisijaisia suhteessa niiden kanssa ristiriidassa oleviin lakeihin. 
Poliittiset oikeudet ja kansalaisoikeudet 
Oikeussuojan saaminen on laajalti turvattu Virossa. Rikoslaissa säädetään oikeudellisen 
avun järjestelmästä, jota ei kuitenkaan voida aina soveltaa käytännössä. 
Viro ei ole poistanut kuolemanrangaistusta, joka on pantu viimeksi täytäntöön vuoden 
1991 syyskuussa. Tasavallan presidentti on päättänyt kuolemanrangaistuksen 
soveltamisen keskeyttämisestä ja oikeusministeri on sitoutunut sen poistamiseen ennen 1 
päivää helmikuuta 1998. Viron hallitus hyväksyi lisäksi vuoden 1996 marraskuussa 
uuden rikoslakia koskevan luonnoksen, joka ei sisällä kuolemanrangaistusta ja joka on 
esitetty Riigikogulle. 
Oikeus olla joutumatta pidätetyksi mielivaltaisesti vaikuttaa turvatulta siten, että 
pidättäminen saa kestää enintään 48 tuntia, minkä jälkeen sitä voidaan jatkaa ainoastaan 
tuomioistuimen päätöksellä. 
Vaalioikeudet valtakunnanvaaleissa on turvattu kaikille yli 18-vuotiaille kansalaisille. 
Paikallisissa vaaleissa sen sijaan äänioikeus on kaikilla Virossa laillisesti asuvilla, mutta 
vain Viron kansalaisilla on oikeus asettua ehdokkaiksi. 
Virossa on turvattu yhdistymisvapaus, kuten käy ilmi yhdistysalan vilkkaudesta (4 000 
yhdistystä ja 200 säätiötä). Vaikka muut kuin kansalaiset eivät voi liittyä poliittisiin 
puolueisiin, he voivat sen sijaan liittyä yhdistyksiin. 
Myös kokoontumisvapaus on turvattu. 
Sananvapaus ilmenee vapaan ja dynaamisen lehdistön muodossa (esimerkkinä siitä on 
lehdistön rooli laittomien puhelinkuuntelujen paljastamisessa, mikä johti hallituksen 
eroon vuoden 1995 lokakuussa). Audiovisuaalisten tiedotusvälineiden monimuotoisuus 
on turvattu, kun valtion radioaseman ja televisiokanavan lisäksi maassa on 29 yksityistä 
radiokanavaa ja viisi yksityistä televisiokanavaa (kaksi maanlaajuista ja kolme paikallista 
kanavaa). Radio- ja televisiolähetysten neuvosto vastaa valtion kanavien hallinnosta ja 
nimittää niiden johtajat. 
Omistusoikeus turvataan perustuslaissa (32 artikla) ja entiset omistajat ovat saaneet 
korvauksia kommunistisen hallinnon takavarikoimasta omaisuudesta, vaikka korvausten 
tasosta on tehty valituksia. Toisaalta tuomioistuimet valvovat tarkkaan omistusoikeuden 
kunnioittamista, kuten käy ilmi Viron kansallistuomioistuimen päätöksestä arvostella 
hallituksen päätöstä kansallistaa vuonna 1995 Neuvostoliiton viranomaisten hallussa 
olleet kiinteistöt; Viron kansallistuomioistuin katsoi, että kyseiset kiinteistöt olisi pitänyt 
palauttaa alkuperäisille omistajilleen. 
Yksityiselämän kunnioittaminen on turvattu siten, että kotietsintöihin tarvitaan syyttäjän 
tai tuomarin lupa. 
Viro ratifioi vuoden 1997 helmikuussa poliittisia pakolaisia koskevan Geneven 
yleissopimuksen ja samaan aikaan parlamentti hyväksyi lain, jolla yleissopimuksen 
määräyksiä sovelletaan maassa. Tämä oli tärkeä edistysaskel, sillä aiemmin 
15 
turvapaikanhakijoita pidettiin laittomina siirtolaisina ja heidän pidätysolosuhteet olivat 
usein vaikeita. 
Joitakin huonon kohtelun tapauksia on tullut ilmi, erityisesti turvaamistoimenpiteenä 
suoritetun vangitsemisen aikana. Viro on sitoutunut toteuttamaan 
nykyaikaistamisohjelman, jonka esteenä on kuitenkin käytössä olevien rahoitusvarojen 
riittämättömyys. 
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet 
Oikeus vähimmäistoimeentuloon ja sosiaaliturvaan turvataan perustuslain 28 artiklassa. 
Ammatillinen järjestäytymisoikeus turvataan ilman rajoituksia, ja suurin osa 
ammattiyhdistyksiin kuuluvista kuuluu kahteen suureen liittoon. Järjestäytymisaste on 
lähes 30 prosenttia. 
Lakko-oikeudesta säädetään perustuslaissa (29 artikla) paitsi julkishallinnossa (valtio ja 
paikallishallinnot), puolustusvoimissa, oikeuslaitoksessa ja pelastuspalveluissa 
työskenteleville sekä yksityissektorin työntekijöille silloin, kun työehtosopimusta tai sen 
voimassaoloa koskevat neuvottelut ovat käynnissä. 
Virossa turvataan opetuksen ja uskonnon vapaus. 
Vähemmistöjen oikeudet ja suojelu 
Virossa olevia vähemmistöjä koskevassa arviossa olisi erotettava toisistaan oikeudet ja 
suojelu, jotka johtuvat kuulumisesta tiettyyn etniseen tai kulttuuriryhmään 
kansalaisuudesta riippumatta sekä henkilökohtaisessa asemassa esiintyvät erot, jotka 
johtuvat Viron kansalaisuuden puutteesta. Koska Euroopan neuvoston vähemmistöjä 
koskevan puiteyleissopimuksen Viron ratifiointiasiakirjassa annettu vähemmistön 
käsitteen määritelmä ei ole asianmukainen, myös muiden kuin kansalaisten tilanne on 
otettava huomioon tässä arvioinnissa. 
Vähemmistöt, mukaan lukien muut kuin kansalaiset, muodostavat lähes 35 prosenttia 
Viron väestöstä, josta venäläisiä on noin 28 prosenttia, ukrainalaisia 2,7 prosenttia ja 
valkovenäläisiä 1,5 prosenttia. Nämä asuvat lähinnä Tallinnassa ja Viron koillisosassa 
(Narva-Sillamaen alue), jossa he muodostavat jopa 95 prosenttia väestöstä (Narva). 
Kyseisestä 35 prosentista 23 prosentilla väestöstä - eli noin 335 000 henkilöllä, josta 
suurin osa venäläisiä - ei ole Viron kansalaisuutta; 8 prosenttia on valinnut Venäjän 
kansalaisuuden ja 13 prosentilla, jolla oli entisen Neuvostoliiton kansalaisuus, ei ole 
nykyään mitään kansalaisuutta. Nykyinen tilanne johtuu lähinnä Neuvostoliiton vuodesta 
1945 harjoittamasta politiikasta, jolla kannustettiin venäjänkielisen väestön siirtymistä 
Viroon (vuoden 1934 väestönlaskennan mukaan virolaisia oli 88,2 prosenttia ja 
venäläisiä 8,2 prosenttia, vuonna 1959 vastaavat luvut olivat 74,6 prosenttia ja 20,1 
prosenttia ja vuonna 1979 ne olivat 64,7 prosenttia ja 27,9 prosenttia). 
Vuoden 1995 huhtikuussa annetussa laissa säädetään, että Viron kansalaisuuden 
saamisen edellytyksenä on sellaisen tutkinnon suorittaminen, jossa hakijan on 
todistettava Viron kielen taitonsa sekä tietonsa maan historiasta ja toimielimistä. 
Noin 90 000 henkilöä on saanut Viron kansalaisuuden vuodesta 1992. Vuoden 1995 
huhtikuussa annetussa laissa säädetty menettely kansalaisuuden saamiseksi on johtanut 
16 
vuosittain kansalaisuuden saavien henkilöiden määrän laskuun (Viron viranomaisten 
arvion mukaan noin 7 000 henkilöä saa kansalaisuuden vuonna 1997). Hakijoiden määrä 
näyttää myös olevan suhteellisen pieni. Tätä vauhtia ulkomaalaisten ja 
kansalaisuudettomien osuus Viron väestöstä pysyy melko suurena vielä pitkään aikaan. 
Tämä tilanne selittyy useilla seikoilla. Tutkintojärjestelmää on kyseenalaistettu useaan 
otteeseen, ja hakijoiden pienen määrän katsotaan johtuvan sen vaikeasta tasosta. 
Tutkinnon osallistumismaksu on suhteellisen korkea. Sääntö, jonka mukaan hakijan on 
odotettava vuoden kansalaisuuden saamista koskevan hakemuksen jättämisestä ennen 
kuin hän saa osallistua tutkintoon muodostaa esteen, jota ei voida enää pitää tarpeellisena 
hakemusten nykyisen pienen määrän huomioon ottaen. Joissakin tapauksissa Viron 
kansalaisuuden puuttumisesta voi olla hyötyä (vapautuminen asepalvelusta Virossa), 
mikä voi osittain selittää kansalaisuuden saamista koskevien hakemusten pienen määrän. 
Viron viranomaiset ovat toteuttaneet tiettyjä parannuksia. Tutkinnon vaatimustaso on 
laskettu 1 päivästä tammikuuta 1997 sovellettavilla uusilla säännöillä. 
Onnistumisprosentti (80 - 90) näyttää tyydyttävältä. Lisäksi iäkkäät ihmiset on vuodesta 
1995 vapautettu viron kielen kirjallisesta kokeesta, ja heidän on suoritettava ainoastaan 
suullinen koe. 
Nykyisen järjestelmän suurin puute johtuu siitä, että venäjänkielisille ei ole järjestetty 
riittävästi mahdollisuuksia viron kielen oppimiseen kansalaisuuden saamiseksi 
edellytetyn tutkinnon suorittamiseksi. Viron kielen opettajien määrä alueilla, joilla 
venäjänkieliset ovat enemmistönä, on hyvin pieni ja kurssin osallistumismaksu on 
edelleen korkea. Näyttää siltä, että tällä alalla on vielä tehtävä huomattavia ponnistuksia, 
jotta kansalaisuuden saavien määrä nousisi tulevaisuudessa. Viron viranomaisten 
toimintaa tällä alalla on tuettu Phare-ohjelman kautta vuodesta 1996 (vuoden 1996 
joulukuussa aloitettu 1,4 miljoonan ecun suuruinen ohjelma). 
Viron viranomaisten olisi pohdittava keinoja, jotta Virossa syntyneet 
kansalaisuudettomat lapset voisivat saada kansalaisuuden helpommin ottaen erityisesti 
huomioon sen, että Euroopan neuvoston yhteydessä tehtyä kansalaisuutta koskevaa 
eurooppalaista yleissopimusta aletaan soveltaa lähiaikoina. 
Vuonna 1993 annetulla lailla luotiin selkeä asema muille kuin kansalaisille. 
Ulkomaalaispassien jakaminen on aloitettu vaikka tiettyjä käytännön vaikeuksia, 
erityisesti liikkumisvapauden osalta, ei ole vielä ratkaistu. 
Oleskelulupien osalta Viron viranomaiset ovat järjestelmällisesti myöntäneet väliaikaisia 
oleskelulupia (jotka ovat voimassa viisi vuotta) kaikille ulkomaalaisille, mukaan lukien 
jo ennen 1 päivää heinäkuuta 1990 Virossa asuneet. Pysyvien oleskelulupien 
myöntämisellä olisi ollut paljon myönteisempi vaikutus sekä myönteisempiä käytännön 
seurauksia, erityisesti kun tällaisten oleskelulupien haltijoilla on oikeus kutsua 
perheenjäseniään ja ystäviään Viroon. Viron viranomaiset ovat kuitenkin sitoutuneet 
uusimaan nämä luvat automaattisesti niiden voimassaolon päättyessä, ja hallitus on 
esittänyt parlamentille ulkomaalaislakiin tehtävän muutoksen, jonka avulla tietyille 
ulkomaalaisille voitaisiin myöntää pysyvä oleskelulupa vuodesta 1998. 
Ulkomaalaisiin kohdistuu tiettyjä rajoituksia: ainoastaan Viron kansalaiset saavat toimia 
tiettyjen yritysten hallintoneuvostossa ja liittyä poliittisiin puolueisiin. Vaikka vuoden 
1995 tammikuussa annetussa laissa säädetään, että ainoastaan Viron kansalaiset saavat 
17 
toimia valtion virkamiehinä, asiasta on annettu myös väliaikaisia säännöksiä, jotta 
ulkomaalaiset voisivat pysyä tehtävissään siihen asti, kunnes he saavat Viron 
kansalaisuuden (näin on toimittu esimerkiksi poliisivoimissa). Lopuksi olisi muistettava, 
että ulkomaalaisilla on äänioikeus paikallisissa vaaleissa, mikä on melko harvinaista 
Euroopassa tällä hetkellä ja mikä edistää tehokkaasti sekä muiden kuin kansalaisten 
sopeutumista että heidän oikeuksien suojelemista. 
Venäläiskielisen vähemmistön (riippumatta siitä, onko sen jäsenillä Viron kansalaisuus) 
kokonaistilanne on se, että sen oikeuksia kunnioitetaan ja suojellaan. Lisäksi virolaisten 
ja venäläisvähemmistön suhteissa ei esiinny vakavia ongelmia. 
Vähemmistöjen parlamentaarisesta edustuksesta ei ole annettu erityisiä sääntöjä. 
Venäläisvähemmistön etuja ajavalla puolueella on kuitenkin kuusi edustajaa 
Riigikogussa. Ulkomaalaisille paikallisissa vaaleissa myönnetyn äänioikeuden ansiosta 
venäläisvähemmistö on edustettuna sellaisten kaupunkien valtuustossa, joissa sen osuus 
väestöstä on huomattava (esimerkiksi 16 Tallinnan 64 kaupunginvaltuutetusta). Vuoden 
1993 heinäkuussa perustettiin kaikkia vähemmistöryhmiä edustava keskusteluryhmä niitä 
koskevien asioiden käsittelemiseksi. Lisäksi vuoden 1993 lokakuussa annetussa laissa 
vähemmistöille myönnetään oikeus perustaa itsenäisiä järjestöjä kulttuurinsa ja 
perinteidensä säilyttämiseksi. Viron nykyinen hallitus on myös nimittänyt etnisten 
ryhmien välisistä suhteista vastaavan ministerin. 
Kansallisten kielten käyttö sallitaan tuomioistuimissa sekä asioidessa sellaisten 
maakuntien viranomaisten kanssa, joissa vähemmistöllä on enemmistöasema. 
Venäläisvähemmistöllä on myös useita omankielisiä tiedotusvälineitä (kolme päivälehteä 
ja kaksi viikkolehteä Tallinnassa, kolme radioasemaa, josta yksi on valtion omistuksessa 
sekä useita venäjänkielisiä lähetyksiä valtion ja yksityisillä televisiokanavilla). 
Virossa tarjotaan mahdollisuus osallistua valtion tuella järjestettävään venäjänkieliseen 
opetukseen kaikilla tasoilla. Tämä järjestelmä, jonka oli tarkoitus olla voimassa vasta 
vuoteen 2000, olisi tulevaisuudessakin säilytettävä ilman aikarajoituksia. Viron kielen 
opettajien pula, erityisesti alueilla, joilla on tärkeitä venäjänkielisiä ryhmiä, on edelleen 
ratkaiseva ja se voi muodostaa esteen opetusministeriön suunnitelmille lisätä 
vironkielisen opetuksen määrää vähemmistöjen kouluissa. Hallitus tutkii parhaillaan 
ohjelmaa, jonka avulla venäjänkielisissä oppilaitoksissa opiskelevat voivat saavuttaa 
riittävän tason viron kielessä opiskellakseen Viron julkisissa korkea-asteen 
oppilaitoksissa. 
1.3 Yleisarvio 
Viron poliittiset toimielimet toimivat säännönmukaisesti ja vakaissa olosuhteissa. Ne 
noudattavat toimivaltojensa rajoja ja toimivat yhteistyössä. Vuosien 1992 ja 1995 vaalit 
olivat vapaat ja rehelliset, ja vuonna 1995 ne johtivat vallan vaihtumiseen. Oppositio 
osallistuu tavanomaiseen tapaan toimielinten toimintaan. Ponnisteluja oikeusjärjestelmän 
toiminnan parantamiseksi ja korruption torjunnan tehostamiseksi on jatkettava. 
Perusoikeuksien kunnioittamisessa ei esiinny vakavia ongelmia. Viron on kuitenkin 
toteutettava toimenpiteitä kansalaisuuden saamista koskevien menettelyjen 
18 
nopeuttamiseksi, jotta venäjänkieliset muut kuin kansalaiset voisivat sopeutua paremmin 
virolaiseen yhteiskuntaan. 
Viro on ominaisuuksiltaan demokraattinen valtio, jolla on laillisuusperiaatteen ja 
ihmisoikeudet turvaavat vakaat toimielimet. 
19 
2. Taloudelliset arviointiperusteet 
Viron taloudellisia oloja ja näkymiä tarkastellessaan komissio on pitänyt lähtökohtanaan 
erityisesti Kööpenhaminassa vuoden 1993 kesäkuussa kokoontuneen Eurooppa-
neuvoston päätelmiä, joissa todettiin, että Euroopan unionin jäsenyys edellyttää toimivaa 
markkinataloutta ja kykyä selviytyä unionissa vallitsevista kilpailutekijöistä ja 
markkinavoimista. 
Tässä lausunnon osassa esitetään ensin tiivis katsaus talouden tilanteesta ja taustasta ja 
tarkastellaan tämän jälkeen toisaalta Viron edistymistä talouden rakennemuutoksen 
keskeisillä aloilla (hinta- ja kauppajärjestelmän vapauttaminen, talouden vakauttaminen, 
rakennemuutos, rahoitusalan uudistukset) ja toisaalta maan taloudellista ja sosiaalista 
kehitystä. Lopuksi annetaan yleisarvio Viron tilanteesta suhteessa Eurooppa-neuvoston 
esittämiin arviointiperusteisiin ja selvitys jatkouudistusten mahdollisuuksista ja 
painopisteistä. 
2.1 Taloudellinen tilanne 
Tausta 
Viron väkiluku on 1,5 miljoonaa ja sen vuoden 1995 bruttokansantuote (BKT) oli noin 6 
miljardia ecua (ostovoimapariteetilla ilmaistuna). Sen asukasmäärä oli 0,4 prosenttia 
Euroopan unionin asukasmäärästä, mutta sen talous vastasi kooltaan ainoastaan 0,1 
prosenttia. Asukasta kohti laskettu BKT oli noin 23 prosenttia unionin keskiarvosta 
ostovoimalla mitattuna. Keskimääräinen kuukausipalkka oli vuoden 1995 lopussa 
arviolta 179 ecua. 
Viro on ollut tarkkailijana GATTissa vuoden 1992 kesäkuusta ja se haki jäsenyyttä 
vuoden 1994 maaliskuussa. Sen hakemusta WTO:n jäseneksi käsitellään parhaillaan. 
Edistyminen talouden rakennemuutoksessa 
Maailmansotien välisenä aikana Viro oli itsenäinen valtio ja pitkälti yhdentynyt 
maailmantalouteen. Maa liitettiin vuonna 1940 väkisin Neuvostoliittoon, minkä 
seurauksena siellä otettiin käyttöön keskusjohtoinen suunnitelmatalous. Yli 50 vuotta 
kestänyt Neuvostoliiton valtakausi tuhosi Viron taloudellisen riippumattomuuden. 
Syntynyt talouden rakenne perustui työvoiman tuontiin muualta, lähinnä Venäjältä, sekä 
tiiviisiin kauppa- ja tuotantoyhteyksiin Neuvostoliiton kanssa. Se muutti maan 
maatalousvaltaisen talouden painopisteen raskaaseen teollisuuteen. Suhteellisen hyvä 
infrastruktuuri yhdistettynä ammattitaitoiseen työvoimaan edisti melko pitkälle 
edistyneiden tuotannonalojen perustamista, minkä vuoksi Virosta tuli yksi 
kehittyneimpiä neuvostotasavaltoja. 
Virossa esiintyi koko ajan paineita taloudelliseen ja poliittiseen itsenäisyyteen. Sopiva 
hetki koitti 1980-luvulla, ja Neuvostoliiton korkein neuvosto hyväksyi vuonna 1989 lain 
taloudellisesta itsemääräämisoikeudesta. Laki mahdollisti talousuudistuksia useilla 
aloilla, mukaan lukien hintojen ja palkkojen määrittelyssä, veropolitiikassa ja 
rahoitusalalla. Talouden rakennemuutos saavutti kriittisen vaiheen valuuttauudistuksen ja 
kansallisen valuutan käyttöönoton yhteydessä vuoden 1992 kesäkuussa. Vaikka 
20 
hallituksessa on tapahtunut jatkuvasti muutoksia, uudistusten suunta on pysynyt 
toistaiseksi pääosin samana. Se perustuu liberaaliin talouspolitiikkaan sekä kilpailun ja 
talouden avoimuuden edistämiseen, jossa valtion osallistuminen on mahdollisimman 
vähäistä. Maassa on tapahtunut nopeaa kehitystä kotimaantalouden vapauttamisessa, 
yksityistämisessä sekä pääomiin ja juoksevien liiketoimintaan liittyvien maksujen 
vapauttamisessa. 
Kuten muissakin neuvostotasavalloissa, myös Virossa olivat tärkeimpiä omistusmuotoja 
valtionomistus ja vähäisemmässä määrin yhteisomistus. Yksityisyrittäjyyttä ei 
käytännöllisesti katsoen ollut lainkaan. Viron itsenäistyttyä vuonna 1991 yksityinen 
sektori on kehittynyt hyvin nopeasti. Lähes kaikki pienet ja suuret yritykset on 
yksityistetty ja hallitus on ryhtynyt kunnianhimoiseen hankkeeseen jäljellä olevan 
valtionomaisuuden myymiseksi. Yksityissektorin osuus BKT:sta oli vuoden 1996 
puolivälissä arviolta 70 prosenttia. 
Ulkomaiset suorat sjioitukset 
Ulkomaisten suorien sijoitusten suuntaaminen Viroon on ollut erityisen merkittävää; 
sijoituksia kertyi vuosina 1989—1996 asukasta kohti 366 ecua (lähde: EBRD). Vuoden 
1996 tulos oli kuitenkin huomattavasti vaatimattomampi. Ulkomaiset suorat sijoitukset 
vähenivät 55 miljoonaan ecuun verrattuna 156 miljoonaan ecuun vuonna 1995 ja 5,6 
prosentista BKT:sta vuonna 1995 1,6 prosenttiin vuonna 1996. Tälle vähenemiselle on 
kaksi tärkeää syytä: virallisen luokittelun muutos, jolla tiukennettiin ulkomaisten suorien 
sijoitusten määrittelyperusteita sekä yksityistämisen hidastuminen. Portfoliosijoitusten 
tuonti ja joukkovelkakirjalainojen myynti ulkomaille kasvoi vuonna 1996. Myös 
virolaisten suorat sijoitukset ulkomaille kasvoivat jyrkästi vuonna 1996, erityisesti 
muihin Baltian maihin ja Venäjälle. 
Talouden rakenne 
Maatalous on perinteisesti ollut yksi Viron talouden tärkeimpiä aloja. Sen osuus on 
nykyään kahdeksan prosenttia bruttoarvonlisästä ja se työllistää seitsemän prosenttia 
työvoimasta. Elintarviketeollisuuden osuus on noin kolmannes teollisuuden 
bruttotuotannosta. Kalastus on kolmanneksi suurin elintarviketeollisuuden ala. Tullit 
poistettiin rohkeasti kokonaan siirtymäkauden alussa - soveltaen radikaalisti yleistä 
vapaakaupan periaatetta maatalouspolitiikkaan. 
Maanomistusoikeuden palauttaminen on saanut aikaan joukon suhteellisen 
kannattamattomia yksityistiloja, joiden keskimääräinen pinta-ala oli vuonna 1996 noin 23 
hehtaaria. Tilojen keskimääräinen koko on pienentynyt viime vuosina. Huolimatta 
joistakin yhteensulautumisista alkuperäisen omistusoikeuden palauttamisen jälkeen, vie 
vuosia saada taas jaloilleen tehokas ja kilpailukykyinen yksityinen maaviljely. 
Teollisuus kasvoi nopeaa vauhtia neuvostovallan aikana. Vuonna 1991 sen osuus oli 
noin 40 prosenttia BKT:sta ja yli 30 prosenttia työvoimasta. Siirtymä voimakkaasti 
energiavaltaisesta tuotantorakenteesta, joka oli vahvasti riippuvainen SEVin 
markkinoista, paremmin maan luontaisia edellytyksiä ja suhteellista etua vastaavaan 
malliin on vielä kesken. Teollisuustuotannon arvioidaan supistuneen yli 60 prosentilla 
vuosina 1992—1994 perinteisten kauppayhteyksien katkeamisen, vaihtosuhteen 
häiriöiden ja Venäjän asettamien kaupan esteiden vuoksi. Tämän vuoksi teollisuuden 
osuus bruttoarvonlisästä pieneni 23 prosenttiin vuonna 1995. Teollisuuden osuus 
21 
työvoimasta (kaivosteollisuutta, energia-alaa ja rakentamista lukuun ottamatta) oli 22,5 
prosenttia vuonna 1996. 
Palvelusektori on kasvanut hyvin nopeasti ja sen osuus on noin kaksi kolmasosaa koko 
bruttoarvonlisästä. Tukku- ja vähittäiskauppa, matkailupalvelut, liikenne ja viestintä ovat 
kaikkein dynaamisimpia aloja. Erityisesti matkailusta on tullut Virolle erittäin tärkeä ala. 
Pelkästään vuonna 1996 maassa kävi 2,5 miljoonaa matkailijaa, joista 67 prosenttia oli 
suomalaisia. Useimmat matkailijoista tulevat päiväksi. Matkailutulot ovat erittäin tärkeitä 
maksutaseen kannalta: vuonna 1995 matkailupalvelujen ylijäämä oli 70 prosenttia 
palveluiden ylijäämästä ja 39 prosenttia kauppavajeesta. Vuoden 1996 kolmen 
ensimmäisen neljänneksen osalta luvut olivat 75 ja 41 prosenttia. 
Talouden rakenteen tärkeimmät tunnusluvut 
(kaikki tiedot koskevat vuotta 1996, ellei muuta ilmoiteta) 
Väestö 
BKT asukasta kohti 
% EU-15:n keskiarvosta 
Maatalouden osuus: 
bruttoarvonlisästä 
työllisyydestä miljoonaa 
PPS-ecua(1995) 
% (1995) 
% (1995) 
% (1995) 
Ulkomainen bruttovelka/BKT % 
Tavaroiden ja palveluiden % (1995) 
Ulkom. suorat sijoitukset (kanta)* miljardia ecua 
ecua/asukas 1,5 
3 900 
23 
8 
7 
6 
73 
0,6 
366 
* USS muunnettuna 1996 lopussa kurssilla 1 ecu = $ 1,25299 
Lähteet: Komissio, kansalliset lähteet, EBRD 
Pienten ja keskisuurten yritysten osuus on kasvanut nopeasti erityisesti vientisektorilla. 
Koska yritysten rekisteröinnissä on ollut ongelmia, kaikkien yritysten on uusittava 
tietonsa 1. syyskuuta 1997. Yli puolet tiedoista vanhassa rekisterissä, joka korvataan 
kaupparekisterillä, koski pöytälaatikkoyhtiöitä, jotka eivät ole enää toiminnassa. Uusien 
vaatimusten odotetaan lisäävän osakeyhtiöiden määrää ja vähentävän muunlaisiin 
osuuksiin perustuvien yhtiöiden määrää. 
Vapauttaminen 
Hintajärjestelmä 
Hintojen vapauttaminen alkoi vuonna 1989 ja saatiin lähes päätökseen vuonna 1992. 
Jäljellä oleva hintojen säännöstely koskee maata ja metsää, öljy liusketta, lääkkeitä ja 
julkisia palveluja. Joidenkin palvelujen hintoja (esimerkiksi vuokria ja julkista 
liikennettä) säännöstellään kunnallisella tasolla. Hintasäännöstelyä sovelletaan yrityksiin, 
22 
joilla on monopoliasema esimerkiksi energian ja veden jakelun alalla tai 
jätevesihuollossa. Yhdessä nämä tavarat ja palvelut muodostavat noin 25 prosenttia 
korista, jonka perusteella kuluttajahintaindeksi lasketaan. Hallinnollisilla päätöksillä, 
kuten hintasäännöstelyn poistamisella alkoholijuomilta vuoden 1995 joulukuussa, voi 
tämän vuoksi olla suuri vaikutus kuukausittaiseen inflaatioprosenttiin. 
Kauppajärjestelmä 
Viro ryhtyi välittömästi itsenäistyttyään purkamaan neuvostoaikaista tiukasti säänneltyä 
kauppajärjestelmää. Maalla on nyt yksi maailman liberaaleimmista kauppajärjestelmistä. 
Tuontitullit koskevat ainoastaan turkiksia, ja valmisteveroa kannetaan ainoastaan 
autoista, moottoripyöristä, pyöristä ja huviveneistä. Muutamien maataloustuotteiden 
osalta harkitaan kuitenkin parhaillaan suojatoimenpiteitä. Tätä ei tulisi nähdä liberaalin 
kauppapolitiikan muutoksena vaan pikemminkin ratkaisuna maataloussektorin hyvin 
erityisiin ongelmiin. 
Määrälliset rajoitukset on poistettu kokonaan samoin kuin tuontituet. Vientilisensseillä ei 
ole rajoittavaa merkitystä vaan niitä käytetään ainoastaan tilastoinnin helpottamiseksi. 
Vientitariffit on poistettu kokonaan lukuun ottamatta kulttuuriesineiden vientiä. 
Vientitukia ei ole ja harvat jäljellä olleet vientikiintiöt poistettiin vuoden 1994 lopussa. 
Virolla on ollut vuoden 1992 kesäkuusta lähtien tarkkailijan asema WTO.ssa ja sitä 
edeltäneessä GATTissa. Täysjäsenyyttä valmisteleva työryhmä aloitti toimintansa 
vuoden 1994 maaliskuussa. Virolla ja Euroopan unionilla on ollut voimassa oleva 
vapaakauppasopimus 1. tammikuuta 1995 alkaen. Viro on tehnyt 
vapaakauppasopimukset EFTA-maiden kanssa ja se on hakenut CEFTAn (Keski -
Euroopan vapaakauppasopimus) jäsenyyttä. Se on tehnyt myös useita muita 
kahdenvälisiä sopimuksia. Vapaakauppasopimus sen balttilaisten naapureiden Latvian ja 
Liettuan kanssa tuli voimaan 1. huhtikuuta 1996. Tämä sopimus laajennettiin koskemaan 
maataloustuotteiden kauppaa 1. tammikuuta 1997. Tavoitteena on myöhemmässä 
vaiheessa täydellisen tulliliiton perustaminen. 
Valuuttakurssijärjestelmä 
Siitä lähtien, kun Viro vuonna 1992 perusti valuuttakomitean (ks. jäljempänä), sen 
kansallinen valuutta kruunu on ollut vapaasti vaihdettavissa vaihtotaseen erien osalta. 
Tämä virallistettiin vuonna 1994, jolloin Viro hyväksyi IMF:n perustamissopimuksen 
VIII artiklan mukaiset velvoitteet. Keskuspankki takaa kruunun seteleiden ja 
varantotalletusten muuntamisen Saksan markoiksi (DEM) ja päinvastoin kurssiin, joka 
on kahdeksan Viron kruunua yhdestä Saksan markasta. Kolmentoista muun valuutan 
määräisiä valuuttatapahtumia tuetaan. Yksityishenkilöt voivat avata valuuttatilejä 
kotimaisissa pankeissa tai ulkomailla. Useimpien kotimaisten pankkien lainojen 
takaisinmaksu on sovittu DEM-määräisenä. Viron kruunun vakaudesta annetussa laissa 
säädetään, että keskuspankilla (Eesti Pank) ei ole oikeutta devalvoida valuuttaa. Tällaisen 
päätöksen voi tehdä ainoastaan parlamentti, minkä on tarkoitus vahvistaa valuuttakurssin 
luotettavuutta. 
Vakauttaminen 
Sisäiset tekijät 
23 
Kokonaistuotannon vähennettyä ensin jyrkästi itsenäistymisen jälkeen talouden 
elpyminen alkoi vuoden 1993 toisella puoliskolla. Viron talouden kasvu on ollut sen 
jälkeen melko nopeaa. Reaalikasvu oli 4,3 prosenttia vuonna 1995. Alustavat luvut 
vuodelta 1996 viittaavat siihen, että reaalikasvu olisi ollut silloin samaa suuruusluokkaa. 
Maan viime vuosien talouskehityksen kattavaa arviointia vaikeuttaa kuitenkin paljon 
tilastoinnin kehittymättömyys. 
Vuodesta 1992 lähtien Viron talouspolitiikka on ollut huomattavan johdonmukaista. 
Tämä osoittaa pitkälti poliittisten päätöksentekijöiden konsensusta nykyaikaistamiseen 
sekä Euroopan ja maailman markkinoille yhdentymiseen tähtäävän strategian 
peruspiirteistä. Lisäksi se heijastaa valuuttakomiteajärjestelmän asettamaa kuria. Vuoden 
1992 kesäkuussa perustettu valuuttakomitea rajoittaa viranomaisten väliintuloa 
talouspolitiikassa. Tässä järjestelmässä viranomaiset luopuvat vapaaehtoisesti rahan 
tarjonnan harkinnanvaraisesta valvonnasta, valuuttakurssi on sidottu ja rahaperustan 
kasvun on täysin vastattava valuuttavarannon kasvua. Lisäksi Viron mallin mukaisessa 
valuuttakomiteajärjestelmässä paikalliset viranomaiset tai keskushallinto eivät voi lainata 
keskuspankista. Keskuspankin luotot liikepankeille ovat mahdollisia ainoastaan tarkasti 
määritellyissä hätätapauksissa. 
Talouden kehitys 
BKT:n kasvu % 
Inflaatio 
vuosikeskiarvo % 
j oulukuusta j oulukuuhun % 
Työttömyys vuoden lopussa % 
iw:n määritelmä 
Julkisen talouden rahoitusasema %/BKT 
Vaihtotase %/BKT 
Velka/vienti % 
Ulkomaiset suorat sijoitukset maahan %/BKT 1994 
-1,8 
47,7 
41,7 
7,6 
1,3 
-7,1 
9,1 
9,2 1995 
4,3 
29,0 
28,9 
-0,8 
-5,1 
10,3 
5,6 1996 
4,0 
23,1 
14,8 
10,2* 
-1,6 
-10,2 
8,8 
1,6 
* Neljäs vuosineljännes 
Lähteet: Komissio, kansalliset lähteet, EBRD 
Valuuttakomitea on toiminut hyvin valuuttakurssin vakauden varmistamisessa ja 
inflaation vähentämisessä. Se on myös vaikuttanut julkisen talouden kuriin. Inflaatio 
laski nopeasti valuuttakomiteajärjestelmän käyttöönoton jälkeen. Sääntelyn poistamisesta 
ja välillisen verotuksen lisäämisestä johtuneen vuoden 1995 ja 1996 alkukuukausien 
24 
pysähdyksen jälkeen kuluttajahintojen inflaatio hidastui edelleen, ja se on hidastunut 
nopeasti vuoden 1996 lopusta lähtien siten, että vuosi-inflaatio oli 9,1 prosenttia 
maaliskuussa 1997. Vientihinnat ovat myös hieman nousseet. 
Tilastoitu työttömyys on melko vähäistä ja se on pysynyt vakaana. Työvoimatoimistoissa 
vuoden 1997 helmikuussa kirjoilla olleiden työttömien työnhakijoiden määrä oli 4,4 
prosenttia työvoimasta. Työttömyyskorvauksiin oikeutettujen henkilöiden määrä on 
paljon pienempi. Työvoima on vähentynyt, koska osa venäläisestä väestöstä on 
muuttanut maasta ja työmarkkinoiden käytettävissä olevan väestön määrä on pienentynyt. 
Kuitenkin ILOn määritelmän mukainen työttömyys on paljon korkeampi; se oli 11,6 
prosenttia vuoden 1997 ensimmäisen neljänneksen lopussa. 
Ulkoiset tekijät 
Ulkomaansektorille on tunnusomaista kasvava kauppavaje, joka vuonna 1996 ylitti 24 
prosenttia BKT:sta - todella uskomaton luku (tilastointimenetelmien muutos vuonna 
1996 vaikutti osaltaan kokonaistaseen huononemiseen). Suurin osa viennistä on 
jalostettuja tavaroita ja erittäin merkittävä muutos on tapahtunut elintarvikkeista 
elektroniikkaan ja tietokonetarvikkeisiin. Kolmannes viennistä on suoraan yhteydessä 
tuontiin joko jatkokäsittelyn muodossa tai kauttakulkukaupan muodossa. Palvelutaseen 
selvä ylijäämä on toistaiseksi lievittänyt kauppavajeen kielteistä vaikutusta 
vaihtotaseeseen, joka on kuitenkin ollut alijäämäinen vuodesta 1994 lähtien. 
Palvelutaseen ylijäämäisyys johtuu pitkälti ja kasvavassa määrin suomalaisten 
matkailijoiden kulutuksesta. 
Valuuttavaranto kasvoi merkittävästi valuuttakomitean perustamisen jälkeen. Perustan 
muodostivat länsimaisista keskuspankeista vuonna 1991 palautetut historialliset 
kultavarannot. Nykyisellä tasollaan varanto ei kuitenkaan kata kolmen kuukauden 
tuontia. 
Virolle ei ole jäänyt ulkomaanvelkaa entisestä Neuvostoliitosta. Vuoden 1996 lopussa 
ulkomaanvelkakanta oli noin 239 miljoonaa ecua eli noin 6,4 prosenttia BKT.sta. Velan 
ja viennin välinen suhdeluku pysyi lähes muuttumattomana matalalla tasolla kuten myös 
velan ja velanhoidon välinen suhdeluku. 
Rakennemuutos 
Ulkomaankauppa 
Ulkomaankaupan riippuvuus entisen Neuvostoliiton alueen markkinoista on vähentynyt 
huomattavasti, ja kauppa on vähitellen suuntautunut läntisille markkinoille. EU-maiden 
osuus on nyt yli kaksi kolmasosaa Viron kaupasta. Suomi on syrjäyttänyt Venäjän 
tärkeimpänä kauppakumppanina, mutta Venäjä tuo edelleen paljon virolaisia tavaroita, 
vaikka se on korottanut tariffeja. Suuri osa viennistä on jalostettuja tuotteita. Vuonna 
1996 maan valuutan jatkuva vahvistuminen muihin Euroopan valuuttoihin nähden johti 
lievään kaupan uudelleensuuntautumiseen muihin siirtymätalouden maihin ja Euroopan 
ulkopuolisille alueille. Esimerkiksi vienti Itä- ja Keski-Euroopan siirtymätalouden maihin 
kasvoi 14 prosentista 15,6 prosenttiin koko viennistä ja Aasian osuus Viron kaupasta 
kasvoi myös merkittävästi. 
Vientipohja on kuitenkin melko suppea: jälleenviennin osuus Viron viennistä on suuri 
(33,7 prosenttia vuonna 1996 ja 45,9 prosenttia vuoden 1997 ensimmäisen neljänneksen 
25 
aikana). Tämä heijastaa Viron asemaa kauttakulkupaikkana ja suosittuna 
jatkokäsittelypaikkana (erityisesti tekstiiliteollisuudessa) sen matalien 
palkkakustannusten takia. Puun ja puutuotteiden, jalostettujen puutuotteiden ja 
tekstiilituotteiden osuus oli yli 40 prosenttia koko viennistä vuonna 1996. 
Suuri ulkomaisten suorien sijoitusten ja muun pääoman tuonti on pitänyt 
kokonaismaksutaseen toistaiseksi ylijäämäisenä. 
Työmarkkinat 
Työllisyys on vähentynyt tasaisesti vuodesta 1992 alkaen. Työpaikkojen menetys on ollut 
suurinta teollisuudessa ja maataloudessa. Työvoiman määrän jyrkkä väheneminen 
(venäläisen väestön maastamuuton seurauksena), virolaisten työntekijöiden 
maastamuutto (lähinnä Suomeen) ja työmarkkinoiden käytettävissä olevan väestön 
väheneminen ovat kuitenkin auttaneet lievittämään työttömyyden vaikutusta. 
Työttömyysasteen on arvioitu olevan viitisen prosenttia, mutta siihen ei sisälly se osa 
työvoimasta, joka hakee työtä, koska se on työllistynyt vain lyhytaikaisesti. Hiljattain 
tehdyn selvityksen perusteella ja ILOn menetelmiä käyttäen työttömyyden arvioitiin 
olevan 11,6 prosenttia koko työvoimasta vuoden 1997 ensimmäisen neljänneksen aikana. 
Työnantajat maksavat 33 prosenttia palkoista sosiaalimaksuina. Työnantajat eivät saa 
maksaa valtion kokopäiväisiin työntekijöihin sovellettavaa vähimmäismäärää pienempää 
palkkaa. Vähimmäistuntipalkka on neljä kruunua ja vähimmäiskuukausipalkka 680 
kruunua (45 ecua). 
Julkinen talous 
Viron budjettimenettelyn keskeinen periaate on tasapainossa oleva talousarvio 
keskushallinnon tasolla. Toistaiseksi tätä periaatetta on noudatettu. 
Verorakenne on käynyt läpi useita mukautuksia. Arvonlisävero (alv) otettiin käyttöön 
vuonna 1992. Verokantoja muutettiin vuonna 1994 ja arvonlisäveroa kannetaan nyt 18 
prosenttia. Henkilöiden ja yritysten tuloveroprosentti on kiinteä, 26 prosenttia. 
Henkilöiden tuloverotuksessa on veroton vähimmäismäärä. Keskimääräinen verotaakka 
on noin 34—36 prosenttia BKT:sta. Verojen osuuden arvioitiin olevan vuoden 1995 
loppuneljänneksellä 41 prosenttia kokonaispalkasta. Tästä 60 prosenttia oli 
sosiaaliturvamaksu) a. 
Itsenäistymisen jälkeen on tapahtunut merkittävää hajauttamista. Paikallisten 
viranomaisten osuus on kolmannes julkisen talouden menoista. Itse asiassa paikallisten 
viranomaisten suurten menojen vuoksi julkisen talouden alijäämä kasvoi vuonna 1996 
noin 1,6 prosenttiin BKT:sta, mikä oli käänne edellisten vuosien tasapainoiseen 
talousarvioon nähden. 
Yritykset: yksityistäminen ja rakennemuutos 
Yksityistäminen on edistynyt nopeasti, ja vuoden 1996 loppuun mennessä lähes kaikki 
suuret yritykset oli myyty, liikenne-, televiestintä- ja energia-alalla toimivia lukuun 
ottamatta. Yksityistämistä ohjaa yksityistämisvirasto ja se perustuu vuonna 1993 
annettuun yksityistämislakiin. Vaikka tässä laissa säädetään omaisuuden myynnin eri 
muodoista, yksityistäminen on käytännössä tapahtunut lähinnä ostotarjousten ja 
alustavien neuvottelujen kautta, jotka ovat olleet avoimia ulkomaisille 
26 
tarjouksentekijöille. Tämä strategia on suosinut strategisia sijoittajia yritysten johdon ja 
työntekijöiden sijasta, ja se on osaltaan vaikuttanut Viron muodostumiseen 
houkuttelevaksi kohteeksi ulkomaisille suorille sijoituksille. 
Pienimuotoinen yksityistäminen saatiin lähes päätökseen vuoden 1995 loppuun 
mennessä. Sitä sääteli vuonna 1991 annettu ja vuonna 1992 muutettu laki, joka 
mahdollisti työntekijöiden yritysostot ja huutokaupat. Väestölle jaettiin 
yksityistämiskuponkeja. Niitä voi käyttää asuntojen ja maan yksityistämiseen sekä 
osuuksien ostamiseen. Kupongeilla saa käydä vain rajoitetusti kauppaa. Asuntojen 
yksityistäminen aloitettiin vuoden 1993 lopussa. Sen odotettiin tapahtuvan suurimmaksi 
osaksi yksityistämiskuponkeja vastaan, mutta omaisuuden palauttamismenettelystä 
johtuvan omistusoikeuksien epävarmuuden vuoksi se on edistynyt melko hitaasti. 
Hallitus on lisäksi sitoutunut korvaamaan omistusoikeuden palautuksilla tai 
yksityistämiskupongeilla kaikille, joilla oli omaisuutta Virossa ennen vuotta 1940. 
Tulevaisuuden yksityistämissuunnitelmat keskittyvät yleishyödyllisiin laitoksiin, mukaan 
lukien energiasektorin yritykset, Viron televiestintäyhtiön vielä yksityistämättä oleva osa, 
rautatiet ja satamat. Valtio aikoo luopua yrityksistä, joissa sillä on vielä 
vähemmistöosuus kuten Eesti Gaas, Eesti Tubakas ja muut. Yksityistettyjen yritysten 
rakenneuudistus on jätetty sijoittajille, useimmiten tarjous vaiheessa toimitetun 
toimintasuunnitelman perusteella. 
Konkurssilainsäädäntö annettiin vuonna 1992 ja useita konkurssimenettelyjä on aloitettu, 
erityisesti maatalousosuuskuntien osalta. 
Rahoitusala 
Kaksijakoinen pankkijärjestelmä, jossa keskuspankkitoiminnot on erotettu kaupallisista 
pankkitoiminnoista, perustettiin virallisesti vuonna 1989, mutta se aloitti tosiasiallisesti 
toimintansa vasta vuonna 1992. Keskuspankin toiminnan laatu ja laajuus määräytyi 
vuoden 1992 rahauudistuksessa, jossa perustettiin valuuttakomitea ja sen tehtäväksi 
annettiin valvonta ja vakavaraisuuden sääntely. Keskuspankki on täysin hallituksesta 
riippumaton, mutta se on vastuussa parlamentille. Valtiolle lainaaminen on kielletty 
lailla. 
Valuuttakomiteajärjestelmä ei jätä varaa harkinnanvaraiselle rahapolitiikalle. 
Keskuspankilla ei ole myöskään rahamäärätavoitteita, luottorajoituksia pankeille eikä 
diskonttokorkoja. 
Viron rahoitusjärjestelmää hallitsee pankkisektori; pääomamarkkinat ja muut 
rahoituslaitokset kuin pankit ovat huomattavasti kehittymättömämpiä. Rahoitussektori on 
jo järkiperäistetty. Vuoden 1992 pankkikriisi, jonka seurauksena vuoteen 1994 
jatkuneena ajanjaksona kaatui useita pankkeja, nopeutti alan rakenneuudistusta. Tätä 
seurasi vakautumisvaihe, jolloin valtion osuutta pankkisektorista vähennettiin 
huomattavasti. Nykyään alalla toimii 13 kotimaista pankkia, yksi ulkomaisen pankin 
konttori ja viisi ulkomaisia pankkeja edustavaa toimistoa, mutta pankkien määrän 
odotetaan vähenevän lähikuukausina entisestään alan vakautuessa edelleen. Vuoden 1997 
huhtikuussa hyväksyttiinkin uusi kahden pankin sulautuminen. 
Keskuspankin valvontaa ja toiminnan vakauden sääntelyä on vahvistettu. Kaikki pankit 
täyttävät nykyään vakavaraisuusvaatimukset. Viron keskuspankki lisää vähitellen 
27 
pankkien vähimmäispääomavaatimusta (joka saavuttaa vuoden 1997 lopussa 75 
miljoonaa kruunua) pankkijärjestelmän vakauden edistämiseksi. Lakiluonnosta 
talletusvakuutuksesta valmistellaan. 
Pankkisektorin koko varallisuus oli vuoden 1996 lopussa 22 miljardia kruunua. 
Järjestämättömien luottojen osuus pankkien taseissa väheni merkittävästi, kun 
varallisuuserien laatu ja riskienhallinta paranivat. Varallisuuserien laadun paraneminen 
oli näkyvämpää pankeissa, joissa valtio oli osallisena kuin yksityisissä pankeissa. 
Vuoden 1996 maaliskuun lopussa yksityisten yritysten osuus pankkijärjestelmän 
luottokannasta oli 68 prosenttia. Vaikka luottoja ottavien yksityishenkilöiden määrä 
lisääntyy, keskeisellä sijalla ovat edelleen yksityiset yritykset. Keskimääräinen 
pankkiluottojen takaisinmaksuaika piteni 2,7 vuoteen vuoden 1995 lopussa. Tämä 
suuntaus voimistui vuonna 1996 ja vuoden 1997 alussa, kun pankit pystyivät hankkimaan 
pitempiaikaisia varoja erityisesti ulkomaisena valuuttana. Luotot valtion yrityksille 
vähenivät lähes 30 prosentista koko luottokannasta vuonna 1993 alle neljään prosenttiin 
vuonna 1996. Pankkisektorin nykyaikaistaminen ja kehittäminen on edistynyt jatkuvasti: 
viime aikoina on otettu käyttöön 20-vuotisia asuntolainoja ja luottokorttien määrä on 
kasvanut voimakkaasti. 
Valtion omistus alalla on vähentynyt huomattavasti koko Viron pankkisektorin 
rakenneuudistuksen ajan 1990-luvulla. Tällä hetkellä valtiolla on osuuksia kahdessa 
rahoituslaitoksessa. Hallitus aikoo irrottautua pankeista kokonaan lähivuosina. 
Ulkomaiset pankit voivat avata konttoreita ja ne voivat toimia samoin edellytyksin kuin 
kotimaiset pankit. Vuoden 1995 lopussa suora ulkomainen omistus oli 29,2 prosenttia ja 
muu ulkomainen omistus 5,7 prosenttia. 
Pääomamarkkinat ja muut rahoituslaitokset kuin pankit ovat kehittymättömämpiä 
verrattuna pankkisektoriin. Valtion omistamien yritysten yksityistäminen myötävaikutti 
arvopaperimarkkinoiden syntymiseen ja kehitykseen. Tallinnan arvopaperipörssi aloitti 
toimintansa 31. toukokuuta 1996, mikä toi huomattavia parannuksia jälkimarkkinoiden 
organisointiin. Ensimmäinen julkinen osakeanti toteutettiin vuonna 1991. Pörssipääoma 
oli noin 12 prosenttia BKT:sta vuoden 1996 lopussa. Huolimatta viimeaikaisesta 
kehityksestä (jotkut yritykset ja kunnalliset yksiköt ovat hankkineet varoja 
kansainvälisillä pääomamarkkinoilla) paikallisten yritysten on kuitenkin edelleen vaikea 
saada pitkäaikaista rahoitusta, jota tarvitaan pitkäaikaisiin sijoituksiin. Koska valtion 
talousarvio on ollut tasapainossa viimeiset kolme vuotta, valtion velkasitoumuksia ei ole 
liikkeessä. Pääasiallinen väline, jolla käydään aktiivisesti kauppaa rahamarkkinoilla on 
keskuspankin talletustodistus, joiden liikkeeseenlasku aloitettiin vuonna 1993. 
Taloudellinen ja sosiaalinen kehitys 
Sosiaaliset tunnusluvut 
Eliniänodote on palautunut ennalleen vuoden 1989 väliaikaisen laskun jälkeen, ja vaikka 
lapsikuolleisuus on edelleen selvästi korkeampi kun EU:ssa, se ei enää lisäänny. Väestö 
on vähentynyt vuodesta 1991. Tämä johtuu pääasiassa venäjänkielisen vähemmistön, 
jonka osuus oli 30 prosenttia koko väestöstä vuonna 1991, maastamuutosta, mutta myös 
luonnollisesta vähenemisestä. Pienet työttömyyskorvaukset eivät juuri kannusta 
ilmoittautumaan työttömäksi. Hiljattain tehty taloustutkimus viittaa siihen, että 10 
prosenttia työvoimasta saattaa olla työnhakijoita. Kymmenen vuoden kuluessa 
28 
toteutettavan eläkeiän nostamisen viidellä vuodella katsotaan tasoittavan työvoiman 
vähenemistä. Vuonna 1995 naiset jäivät eläkkeelle 56-vuotiaina ja miehet 61-vuotiaina. 
Koulutus on melko hyvä. Lähes 80 prosentilla työväestöstä on vähintään ylempi 
keskiasteen koulutus. Koulunkäyntiluvut vastaavat useimpien Euroopan maiden lukuja. 
Kymmenen prosenttia koululaisten ja opiskelijoiden koko määrästä on tällä hetkellä 
yliopistossa. Taso on korkea tietyillä aloilla kuten matematiikassa ja luonnontieteissä. 
Alueelliset ja alakohtaiset erot 
Liiketoiminta on vilkkainta Tallinnassa ja Viron luoteisosassa ja vähäisintä maan koiilis-
ja kaakkoisosissa. Työllisyys oli ennen Koillis-Virossa voimakkaasti riippuvaista 
energiantuotannosta, raskaasta teollisuudesta ja Neuvostoliiton sotateollisuudesta. 
Työttömyys on kasvanut tällä alueella jyrkästi, mahdollisesti yli 15 prosenttiin 
työvoimasta näiden tehtaiden sulkemisen jälkeen. Työttömyys on mahdollisesti yli 15 
prosenttia myös maan kaakkoisimmalla alueella, mutta siellä se johtuu 
maataloustuotannon vähenemisestä; maatalous on Etelä-Viron tärkein elinkeino. 
Pienyritykset kukoistavat maan luoteisosassa ja suurella alueella Tallinnan ympäristössä 
ja kauttakulkualueella Venäjälle. Raskaan teollisuuden häviämisen seurauksena 
pitkäaikaistyöttömyys on korkea sekä Lounais- että Luoteis-Virossa. Lounaisalueen 
kotitalouksilla on pienimmät tulot. 
Hallitus hyväksyi vuonna 1995 kuusi suurta alueellista ohjelmaa, jotka laadittiin osittain 
EU:n alueellisten tavoitteiden pohjalta. Yhden ohjelman tavoitteena on erityisesti 
venäjänkielisen väestön integroiminen Itä-Virumaahan, koillisimpaan alueeseen. Saman 
ohjelman toinen tavoite on luonnonvarojen tehokkaan käytön varmistaminen (öljyliuske). 
2.2 Talous jäsenyyden näkökulmasta 
Johdanto 
Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontunut Eurooppa-neuvosto määritteli liittymistä 
koskevat edellytykset, jotka Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden maiden on 
täytettävä. Taloudelliset edellytykset ovat: 
• toimiva markkinatalous; 
• kyky selviytyä kilpailupaineesta ja markkinavoimista unionissa. 
Nämä edellytykset ovat toisiinsa sidoksissa. Ensiksi, toimiva markkinatalous selviytyy 
paremmin kilpailupaineesta. Toiseksi, unionin jäsenyyttä ajatellen toimivat markkinat 
ovat sisämarkkinat. Ilman yhdentymistä sisämarkkinoihin jäsenyys Euroopan unionissa 
menettäisi taloudellisen merkityksensä sekä Viron että sen kumppaneiden kannalta. 
Yhteisön säännöstön ja erityisesti sisämarkkinoita koskevan säännöstön käyttöönotto on 
tämän vuoksi erittäin tärkeää jäsenyyttä hakeneelle maalle, jonka on sitouduttava 
pysyvästi jäsenyyteen liittyviin taloudellisiin velvoitteisiin. Tätä peruuttamatonta 
sitoutumista tarvitaan sen varmistamiseksi, että laajentuneen Euroopan unionin 
markkinat toimivat edelleen kaikin puolin yhteisten sääntöjen mukaisesti. 
29 
Valmiudella ottaa käyttöön yhteisön säännöstö on useita ulottuvuuksia. Toisaalta Viron 
on pystyttävä vastaamaan jäsenyyteen liittyvistä taloudellisista velvoitteista siten, että 
yhtenäismarkkinat toimivat sulavasti ja oikeudenmukaisesti. Toisaalta Viron kyky hyötyä 
täysimääräisesti sisämarkkinoiden kilpailupaineesta edellyttää, että taloudellinen 
ympäristö on pohjimmiltaan suosiollinen ja että Viron talous on joustava ja sillä on 
riittävästi inhimillistä ja fyysistä pääomaa, erityisesti riittävä infrastruktuuri. Niiden 
puuttuessa kilpailupainetta saatetaan pitää liian suurena joillakin yhteiskunnan aloilla, ja 
vaaditaan suojatoimenpiteitä, jotka heikentäisivät yhtenäismarkkinoita toteutuessaan. 
Hakijamaan valmius ja vakaa päätös ottaa yhteisön säännöstö käyttöön ja panna se 
täytäntöön on erittäin tärkeää, koska siitä aiheutuvat kustannukset ja hyödyt saattavat 
jakaantua epätasaisesti ajallisesti sekä eri toimialojen ja sosiaaliryhmien kesken. Unionin 
jäsenyyden edellyttämien talouspolitiikan muutosten laatua koskeva laaja-alainen 
konsensus ja talousuudistusten jatkuva täytäntöönpano eturyhmien painostuksesta 
huolimatta vähentävät riskiä, että maa ei pysty noudattamaan sitoumustaan täyttää 
jäsenyyteen liittyvät taloudelliset velvoitteet. 
Julkishallinnon tasolla unionin jäsenyys edellyttää hallinnollista ja oikeudellista 
valmiutta saattaa useita aloja koskeva tekninen lainsäädäntö osaksi kansallista 
oikeusjärjestelmää ja panna se täytäntöön, koska sitä tarvitaan vapaan liikkuvuuden 
esteiden poistamiseksi unionissa ja koska sillä varmistetaan tällä tavoin 
yhtenäismarkkinoiden toimivuus. Näitä asioita tarkastellaan jäljempänä olevissa luvuissa. 
Yksittäisten yritysten tasolla yhteisön säännöstön käyttöönoton vaikutus niiden 
kilpailukykyyn riippuu niiden kyvystä sopeutua uuteen talouden ympäristöön. 
Toimiva markkinatalous 
Markkinatalous edellyttää, että tarjonnan ja kysynnän välinen tasapaino saavutetaan 
markkinavoimien vapaan vuorovaikutuksen avulla. Markkinatalous on toimiva, kun 
oikeusjärjestelmä, mukaan lukien omistusoikeutta koskevat säännökset, on olemassa ja se 
voidaan panna täytäntöön. Vakaalla makrotaloudella ja talouspolitiikan olennaisia osia 
koskevalla tietyntasoisella konsensuksella helpotetaan ja parannetaan markkinatalouden 
toimivuutta. Hyvin kehittynyt rahoitusala ja huomattavien markkinoille pääsyn ja niiltä 
poistumisen esteiden puuttuminen auttaa parantamaan talouden tehokkuutta. 
Viro voidaan katsoa toimivaksi markkinataloudeksi. Viime vuosina tapahtunut hyvä 
talouskehitys on tulosta nopeasta kehityksestä talouden vapauttamisessa ja 
yksityistämisessä. Uusi, tinkimätön poliittinen kehys on ankkuroitu lakiin, ja kaikki 
lainsäädännön aukot pyritään tukkimaan melko nopeasti. Valuuttakomiteajärjestelmä ja 
yleisesti ottaen varovainen finanssipolitiikka ovat auttaneet säilyttämään sisäisen 
tasapainon ja houkuttelemaan suuria pääomavirtoja. 
Hintojen määräytyminen on pitkälti vapaa työvoima- ja pääomamarkkinoilla sekä 
tuotantomarkkinoilla. Tiukan talousarvion käyttöönotto vähentämällä tukia ja 
lopettamalla yritysten helppo luottojensaanti sekä nopea yksityistäminen ovat 
vahvistaneet markkinavoimien merkitystä investoinneissa ja tuotantopäätöksissä. 
Liberaali kauppapolitiikka, avoimuus ulkomaisille investoinneille sekä vahvan 
pankkisektorin synty vahvistavat sen, että markkinatekijät ja budjettipaineet heijastuvat 
melko nopeasti talouteen. 
30 
Konsensus talouden strategian pääpiirteistä, politiikan johdonmukaisuuden jatkuminen 
huolimatta toistuvista hallituksen muutoksista sekä taloussuhteiden tiivistäminen EU:n 
nykyisten jäsenvaltioiden kanssa ovat kaikki myötävaikuttaneet investoinneille ja 
taloudelliselle toiminnalle suotuisaan ympäristöön. Vaikka kasvava ulkoisen taseen 
epätasapaino on vakava huolenaihe ja siihen on puututtava valuuttakomiteajärjestelmän 
uskottavuuden säilyttämiseksi, makrotaloudellinen vakaus on vahvistanut 
markkinamekanismeja. EU:n ja Viron vapaakauppasopimuksen tulevan täytäntöönpanon 
hyvä edistyminen auttanee markkinatalouden toimivuuden saavuttamisessa. 
Viron oikeusjärjestelmän juuret ovat sotaa edeltäneessä itsenäisyydessä. Se on 
samantapainen kuin Saksan järjestelmä, erityisesti yksityisoikeuden osalta. 
Oikeusjärjestelmän perustamisessa ja uusimisessa on käytetty mallina EU:n 
jäsenvaltioiden lakeja. 
Euroopan unioniin liittymisen mahdollisuus on ollut merkittävä kannustin hallinnollisen 
uudistuksen nopeuttamiseksi. Kehitystä ohjaavat ja yhteensovittavat hallituksen komiteat 
ministerien ja tärkeimpien virkamiesten tasolla. Tunnustettu tosiasia on, että suuri joukko 
uusien lakien ja menettelyjen täytäntöönpanoon osallistuvista keskitason ja alemman 
tason virkamiehistä tarvitsee lisää koulutusta sopeuttaakseen enemmän 
markkinasuuntautuneen julkishallinnon vaatimuksiin. Viranomaiset suunnittelevat myös 
lisäävänsä merkittävästi varoja EU:n lainsäädännön saattamiseksi osaksi kansallista 
oikeusjärjestystä ja Viron julkishallinnon nykyaikaistamiseksi. Hallitus on lisäksi 
selkeästi tietoinen siitä, että keskushallintoon kohdistuvat julkisen talouden rajoitukset on 
laajennettava paikallishallinnon puolelle. Sitoutumista talouden uudistamiseen ja 
nykyaikaistamiseen ei kiistetä Viron poliittisten voimatekijöiden keskuudessa. 
Kyky selviytyä kilpailupaineesta ja markkinavoimista unionissa 
Koska mahdolliseen jäsenyyteen on vielä muutama vuosi aikaa ja ennen kuin Viro on 
ottanut käyttöön ja pannut täytäntöön suurimman osan yhteisön lainsäädäntöä, on vaikeaa 
antaa lopullista arviota maan kyvystä täyttää edellytys selviytyä kilpailupaineesta. On 
kuitenkin mahdollista yksilöidä tiettyjä Viron kehityksen ominaisuuksia, joista ilmenee 
jossain määrin sen todennäköinen kyky selviytyä kilpailupaineesta ja markkinavoimista 
unionissa. 
Selviytyminen edellyttää vakaata makrotalouden kehystä, jossa yksittäiset taloudelliset 
toimijat voivat tehdä päätöksiä olosuhteissa, joissa voidaan kohtuullisesti ennakoida 
tulevaa. On oltava riittävästi inhimillistä ja fyysistä pääomaa, mukaan lukien 
infrastruktuuri, sellaisen perustan luomiseksi, että yksittäiset yritykset pystyvät 
mukautumaan kasvavaan kilpailupaineeseen yhtenäismarkkinoilla. Yritysten on tehtävä 
investointeja tehokkuutensa parantamiseksi, jotta ne voivat sekä kilpailla 
kotimarkkinoilla että hyötyä suurtuotannon eduista, jotka saavutetaan pääsyllä 
yhtenäismarkkinoille. Tämä mukautumiskyky on sitä suurempi, mitä useampi yritys 
hyötyy investointirahoituksesta, mitä parempi on niiden työvoiman laatu ja mitä 
enemmän niillä on menestystä innovaatioiden alalla. 
Lisäksi talous pystyy paremmin vastaamaan jäsenyyteen liittyvistä velvoitteista, mitä 
korkeamman taloudellisen yhdentymisen tason se saavuttaa unioniin nähden ennen siihen 
liittymistä. Mitä yhdentyneempi maa jo on unioniin nähden, sitä vähemmän jäsenyys 
edellyttää ylimääräisiä rakennemuutoksia. Taloudellisen yhdentymisen taso liittyy sekä 
niiden tavaroiden valikoimaan että määrään, joilla käydään kauppaa jäsenvaltioiden 
3t 
kanssa. Yhtenäismarkkinoille pääsystä saatavat suorat edut voivat myös olla suurempia 
aloilla, joilla on huomattava osuus pieniä yrityksiä, koska kaupan esteet vaikuttavat 
niihin suhteellisesti enemmän. 
Viro on onnistunut parantamaan huomattavasti talouden kykyä selviytyä kilpailusta ja 
markkinavoimista laajentuneessa unionissa. Viron talouden toistaiseksi nopea ja 
menestyksekäs siirtymä ei johdu ainoastaan oikeista poliittisista päätöksistä ja 
rakenteellisten uudistusten selkeän keskipitkän aikavälin strategian päättäväisestä 
noudattamisesta. Viro on aina hyötynyt Itä- ja Länsi-Euroopan välisestä sijainnistaan. 
Pääoma ja työvoima oli vähemmän hajallaan kuin muissa entisissä neuvostotasavalloissa. 
Tämä on mahdollistanut jalostettujen tuotteiden ja kevyen valmistusteollisuuden 
tuotteiden viennin nopean laajenemisen tarvitsematta uusia pääomakantaa kokonaan. 
Vientimarkkinoiden uudelleensuuntaamista idästä länteen on helpottanut valuuttakurssin 
määrääminen aikaisessa vaiheessa ja suotuisan marginaalin säilyttäminen 
yksikkötyökustannusten osalta. Tavaroiden hinnat ovat nousseet vapailla markkinoilla 
paljon vähemmän kuin hinnat talouden säännellyllä sektorilla. 
Virolla on useita suhteellisia etuja, joiden pitäisi auttaa maata kilpailemaan 
yhtenäismarkkinoilla. Kevyt teollisuus, kuten vaatetus, tekstiilit, puu ja elektroniikka, 
laajentuvat jo voimakkaasti, vaikka joidenkin näiden alojen rakenneuudistus ei ole vielä 
läheskään valmis. Erityisesti puuteollisuus tuntuu olevan hyvissä asemissa 
menestyäkseen yhtenäismarkkinoilla: puuta on runsaasti (lähes 48 prosenttia Viron pinta-
alasta on metsää), ulkomaiset suorat sijoitukset Pohjoismaista auttavat tuotantokannan 
nykyaikaistamisessa, ammattitaitoista työvoimaa on runsaasti ja palkat ovat vielä 
suhteellisen matalia. Puun ja huonekalujen vienti on ollut vilkasta, ja maalla oli vuonna 
1996 merkittävä kauppaylijäämä näissä luokissa. Tämän sektorin nopea 
nykyaikaistuminen on rohkaiseva merkki Viron kyvystä selviytyä yhtenäismarkkinoiden 
kilpailupaineesta. 
Kuljetus, matkailu ja rahoituspalvelut ovat muita lupaavia ja suhteellisen vahvoja 
talouden aloja, jotka selviytyisivät hyvin yhtenäismarkkinoilla. Terveen pankki- ja 
rahoituspalvelusektorin synty sekä sen asteittainen vakiintuminen ja laajentuminen 
naapurimaihin on myönteinen osoitus virolaisten johtajien kyvystä sopeutua uusiin 
olosuhteisiin ja käyttää hyväksi markkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Liikenteen 
infrastruktuurin nykyaikaistaminen monenvälisen luototuksen avulla auttanee Viroa 
kehittämään toimintaansa kuljetusten keskuspaikkana ja tavaroiden 
j atkokäsittely keskuksena. 
Kaupan yhdentymisen aste ja unionin kanssa käytävän kaupan luonne viittaavat siihen, 
että Virolla on hyvät valmiudet selviytyä kilpailupaineesta yhtenäismarkkinoilla. Vuonna 
1996 EU oli Viron suurin kauppakumppani ja sen osuus Viron tuonnista oli 65 prosenttia 
ja viennistä 51 prosenttia. Huolimatta puun, huonekalujen ja tekstiilien viennin 
merkittävästä määrästä viennin keskittyminen on lisäksi vähentynyt ja teollisuuden 
sisäinen kauppa kasvaa. Esimerkiksi koneiden ja sähkölaitteiden tuonti unioniin on 
kasvanut nopeammin vuoden 1996 ensimmäisellä puoliskolla kuin saman tuoteryhmän 
vienti unionista verrattuna samaan ajanjaksoon vuonna 1995. Saman ajanjakson aikana 
puutuotteiden ja tekstiilien osuus on pysynyt samana unionin tuonnissa Virosta. Viron 
teollisuus on menestynyt muiden tavaroiden (sähkölaitteet mukaan lukien) viennissä 
länteen laatustandardien parantamisen ja länsimaisten yritysten kanssa solmittujen 
läheisten liikesuhteiden takia. Toinen myönteinen merkki on Viron viennin kasvu 
32 
kilpailukykyisille ja dynaamisille Aasian markkinoille, vaikkakin tämä vienti on vielä 
määrältään pientä. 
Vientipotya on kuitenkin edelleen suppea ja se kärsii helposti siitä, jos inflaatio pysyy 
korkeampana kuin virolaisten tavaroiden tärkeimmissä tuontimaissa. Ulkomaankaupan 
täydellisen vapauttamisen myötä ja koska hallitus on sitoutunut tiukasti kiinteään 
valuuttakurssiin, virolaisten viejien olisi vaikea mukautua ulkomaisen kysynnän 
vähenemiseen. Viron ulkoinen asema onkin tämän vuoksi melko haavoittuvainen. On 
selvää, että työn tuottavuuden parantumisen ylittävä tai ohittava reaalipalkkojen nousu 
talouden avoimella sektorilla saattaisi vaarantaa vientimahdollisuudet. 
Ulkomaisten suorien sijoitusten jatkuminen on tärkeää Viron taloudelle sekä keinona 
rahoittaa vaihtotaseen alijäämää valuuttakomiteajärjestelmän mukaisesti että keinona 
uusia olemassa olevaa pääomakantaa ja monipuolistaa teollisuuspohjaa. Suunnilleen 
kolmannes kaikista Viron yrityksistä on riippuvaisia ulkomaisesta pääomasta. 
Ulkomaisen pääoman osuus on näissä yrityksissä keskimäärin 65 prosenttia ja useimmat 
niistä ovat mukana viennissä. Huolimatta vuonna 1996 tapahtuneesta vähenemisestä on 
perusteltua uskoa, että pääomantuonti kasvaa jälleen vuosina 1997 ja 1998. Ulkomaisten 
pankkien tuloa Viron rahoitusmarkkinoille rohkaistaan varovasti, ja Viron pankit 
laajentavat asteittain palveluvalikoimaansa. 
Näkymät ja etusijat 
Viron viranomaisia ohjaavat eräät selkeät periaatteet ja vahva sitoutuminen Euroopan 
talouteen ja maailmantalouteen yhdentymiseen. Yksityisen sektorin vahvistuminen 
erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten lisääntymisen myötä on etusijalla. Kuten 
vuoden 1997 helmikuun alussa ilmoitettiin, viranomaiset pyrkivät saattamaan 
teollisuuden yksityistämisen päätökseen ja aloittamaan suurten infrastruktuuriyritysten 
yksityistämisen. Yksityistämisestä saatavat varat käytetään pääasiassa 
omaisuusuudistukseen sekä asunto- ja ympäristörahastojen perustamiseen. Tiukka raha-
ja finanssipoliittinen kehys säilytetään ja sen oikeusperusta vahvistetaan. Muita tärkeitä 
asioita hallitukselle ovat rahoitussektorin kehitys, monopolien vastaiset suojatoimenpiteet 
sekä investointien ja viennin edistäminen. 
Viro on saavuttanut tason, jossa yksityistämättä ovat enää lähinnä maaomaisuus ja 
infrastruktuuriyritykset, mutta nämä viimeiset yksityistämiset eivät ole lainkaan 
ongelmattomia. Maareformin edistyminen on ollut hidasta ja tämä on estänyt 
asuinkiinteistöjen, maatalousmaan ja käyttämättömän maan yksityistämistä ja niiden 
käyttöä uusina investointikohteina. Lain mukaan kuka tahansa on saanut ostaa maata 
vuodesta 1991, mutta käytännössä kaikesta käytettävissä olevasta maasta on yksityistetty 
hyvin vähän. Hallituksella on ollut suuria vaikeuksia sovittaa yhteen alkuperäisten 
omistajien oikeudet ja mahdollisten sijoittajien edut. Omaisuuden palauttamisen ohjelma 
on ollut odottamattoman pitkä ja hidas. Vaikka vaateiden oikeellisuus on ratkaistu 
enimmän omaisuuden osalta, laillisille omistajilleen tosiasiallisesti palautetun 
omaisuuden tai korvauksena annettujen kuponkien määrä kattaa ainoastaan hyvin pienen 
osan koko määrästä. Tämä ei kuitenkaan onneksi enää jarruta olemassa olevien yritysten 
yksityistämistä, sillä käytäntönä on ollut vuokrata maa fyysisen pääoman ostajalle 
mahdollisten kiistojen selvittelyn ajaksi. Ei ole kuitenkaan lainkaan selvää, miten nämä 
kiistat lopulta ratkaistaan. 
33 
Yleishyödyllisten laitosten yksityistämistä vaikeuttaa niiden koko ja niiden 
monopoliasema. Hallitus keskittyy nyt energialaitoksiin ja sen jälkeen rautateihin, 
satamiin ja televiestintäyrityksiin. Ensimmäinen vaihe on valtion yritysten pilkkominen 
yrityksiksi, jotka ovat kilpailukykyisiä, ja toiminnan lohkoihin, jotka olisi säilytettävä 
valtiolla. Seuraava vaihe on tehokkaiden sääntelyn puitteiden aikaansaaminen hintojen 
määrittelyä varten. Tämä on ongelma erityisesti energian hinnoittelun alalla, jota 
vaikeuttaa se, että ympäristösyistä on välttämätöntä siirtyä öijyliuskeesta maakaasuun ja 
muihin kotimaisiin energialähteisiin. 
Vaikka koko hanketta ei todennäköisesti saada valmiiksi ennen tämän vuosisadan loppua, 
täytäntöönpano on aloitettu vuoden 1997 yksityistämisohjeimalla. Hallituksen 
suunnitelman mukaan Viron rautatiet jaetaan neljään osaan vuoden 1997 syyskuussa ja 
ne yksityistetään sitten erikseen. Muita vuonna 1997 myyntiin tulevia monopoleja ja 
infrastruktuuriyrityksiä ovat maan energiayhtiö Eesti Energia, Tallinnan satama ja 
öljyliuskeen iouhintayhtiö Eesti Pôlevkivi. Infrastruktuuriyritysten yksityistäminen 
saattaa kuitenkin viedä vielä pitempään kuin energiayritysten, sillä on epäselvää, mitkä 
osat olisi pidettävä valtiolla. 
Toisentyyppinen ongelma on paikallisten viranomaisten itsenäisyys. Ne ovat suhteellisen 
vapaita kuluttamaan osuutensa yleisistä valtion tuloista, jotka kerätään pääasiassa valtion 
tasolla. Vuoteen 1996 asti paikallishallinto sai lainata rahaa ulkomailta, toisin kuin 
keskushallinto. Tämä aukko lainsäädännössä on tukittu, mutta se voi johtaa siihen, että 
paikalliset viranomaiset vaativat suurempaa osuutta valtion tuloista. 
Kansantalouden pahin uhka on se, että kasvavan vaihtotaseen alijäämän rahoittaminen 
voi jossain vaiheessa muuttua vaikeaksi. Vuonna 1996 kauppataseen alijäämä kasvoikin 
yli 20 prosenttiin BKT:sta. Koska nimellinen vaihtokurssi Saksan markkaan nähden 
pidetään muuttumattomana niin kauan kuin Viron inflaatio ylittää Saksan inflaation, 
vientihintojen kilpailukyky heikkenee jatkuvasti markkinoilla, joilla valuutat ovat 
yhteydessä Saksan markkaan. Tiedot kruunun reaalisen vaihtokurssin kehityksestä 
heinäkuusta 1992 osoittavat asteittaista, mutta selvää kruunun vahvistumista. Tämä on 
seurausta kahdesta vastakkaisesta suuntauksesta: jyrkkä reaalinen vahvistuminen 
läntisten kauppakumppaneiden valuuttoihin verrattuna (vaikkakin myöhemmin reaalinen 
vaihtokurssi on laskenut dollariin nähden), jota tasoittaa osittain heikentyminen muihin 
Baltian tasavaltoihin ja entisen Neuvostoliiton alueen kumppaneihin nähden. Jos Viro 
haluaa suunnata kauppaansa edelleen länteen, tästä voi tulla yhä suurempi ongelma, 
kuten osoittaa kaupan rakenteen kehitys vuonna 1996, jolloin EU:n osuus koko kaupasta 
taantui. Vientipohja on melko rajallinen ja suhteellisen suuri osa muodostuu jalostetuista 
tuotteista. 
Nopeasti kasvava alijäämä ei välttämättä ole huolenaihe, erityisesti niin kauan kuin se 
osoittaa vilkasta investointia eikä siihen liity huomattavasti korkeampaa inflaatiota. 
Viron tapauksessa laajeneva kauppavaje johtuu kuitenkin viennin kasvun hidastumisesta 
ja samanaikaisesta tuonnin lisääntymisestä, johon liittyy kulutushyödykkeiden osuuden 
kasvu. Kun alijäämä rahoitettiin vuoteen 1996 saakka pitkälti ulkomaisilla suorilla 
investoinneilla, vuonna 1996 se ei kuitenkaan ollut enää mahdollista. Lisäksi suuri osa 
vajeesta rahoitettiin suomalaisten matkailijoiden kulutuksella sekä spekulatiiviseksi 
pääomaksi tulkittavalla pääomantuonnilla, jota houkuttelivat kruunumääräisten 
talletusten korkeat korot. Matkailutulojen jyrkkä väheneminen sekä kansainvälisten 
sijoittajien myönteisten käsitysten muuttuminen Viron taloudellisesta ja poliittisesta 
vakaudesta rasittaisivat huomattavasti kokonaismaksutasetta, ja ne ovat talouden heikko 
34 
kohta. Toisaalta virolaiset ovat investoineet runsaasti Pohjoismaiden ja muiden Baltian 
maiden valtion joukkovelkakirjoihin. 
Vakavia ongelmia on myös maataloussektorilla, jossa tuotanto on vähentynyt tasaisesti 
itsenäistymisestä lähtien. Maaseudun eturyhmät syyttävät liiallista laissez faire -
politiikkaa korkeasta työttömyydestä ja heikentyvästä elintasosta maaseudulla. Vaikka on 
totta, että kotimainen maatalous on joutunut erittäin kovaan kilpailuun ulkomaisten 
tuottajien kanssa, on tärkeää, että jos tariffeja otetaan käyttöön, ne eivät viivästytä 
sektorilla välttämätöntä nykyaikaistamista. Maataloudessa ja elintarviketeollisuudessa 
tarvitaankin jatkuvia investointeja. Lisäksi maareformi on vielä täysin kesken ja 
maanomistuskysymykset ovat vielä ratkaisematta. Tämä on haitannut investointeja 
maatiloihin. 
2.3 Yleisarvio 
Viroa voidaan pitää toimivana markkinataloutena. Se on vapauttanut ulkomaankaupan 
perin pohjin ja yksityistänyt julkisen sektorin. Hinnat on hyvin pitkälti vapautettu. 
Valuuttakomiteajärjestelmä ja varovaisuus julkisessa taloudessa ovat auttaneet 
vähentämään inflaatiota. Lainsäädännöllinen kehys on suurimmaksi osaksi olemassa. 
Maareformi on kuitenkin ollut hidas, ja eläkejärjestelmän uudistusta ei ole vielä aloitettu. 
Viron pitäisi kyetä tarvittavaan edistykseen selviytyäkseen kilpailupaineesta ja 
markkinavoimista unionissa keskipitkällä aikavälillä edellyttäen erityisesti, että 
vientipohjaa laajennetaan. Matalan valuuttakurssin määrääminen ja matalat 
yksikkötyökustannukset ovat helpottaneet siirtymää kevyeen valmistusteollisuuteen 
valuuttavarannon lähteenä. Pankkisektori on terve ja se laajentuu voimakkaasti. Viro on 
ollut merkittävä ulkomaisten suorien sijoitusten kohde, vaikkakin sijoitukset ovat viime 
aikoina vähentyneet. Vientipohja on kuitenkin melko kapea, ja kasvavien kauppa- ja 
vaihtotaseen alijäämien rahoitustarve antaa aihetta huoleen. 
35 
3. Kyky täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet 
Kööpenhaminassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto sisällytti liittymisehtoihin "kyvyn 
ottaa vastuulleen jäsenyyden tuomat velvollisuudet, mukaan lukien liittymisen poliittisen 
ja talous-ja rahaliiton tavoitteisiin". 
Hakiessaan jäsenyyttä perustamissopimuksen perusteella Viro on hyväksynyt varauksetta 
unionin perustavoitteet, mukaan lukien sen politiikat ja niiden toteuttamisvälineet. Tässä 
luvussa tarkastellaan Viron kykyä omaksua jäsenyyden velvoitteet eli oikeudellisen ja 
institutionaalisen kehyksen, joka tunnetaan yhteisön säännöstönä, jonka avulla unioni 
panee tavoitteensa täytäntöön. 
Unionin kehityksen myötä yhteisön säännöstö on kehittynyt asteittain sellaiseksi, että 
siihen liittyy yhä enemmän velvollisuuksia, ja on näin ollen yhä suurempi haaste tuleville 
jäsenille kuin aikaisemmin. Viron kyky panna yhteisön säännöstö täytäntöön on 
keskeistä, jotta se pystyy toimimaan menestyksellisesti unionissa. 
Jäljempänä tarkastellaan jokaisen pääasiallisen unionin toiminta-alueen osalta Viron 
nykyistä tilannetta ja tulevaisuuden näkymiä. Lyhyt yhteenveto yhteisön säännöstöstä on 
tilanteen kuvauksen ja analyysin aluksi, ja siinä yhteydessä mainitaan tarpeelliset 
Eurooppa-sopimuksen ja valkoisen kirjan määräykset. Lisäksi jokaisen toiminta-alueen 
osalta on lyhyt arvio Viron kyvystä omaksua jäsenyyden tuomat velvollisuudet 
keskipitkällä aikavälillä. 
3.1 Rajattomat sisämarkkinat 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 a artiklassa unionin sisämarkkinat 
määritellään alueeksi, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, 
palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan. Yhteisön yhdentymiskehityksessä 
keskeiset yhtenäismarkkinat perustuvat avoimeen markkinatalouteen, jossa kilpailulla 
sekä taloudellisella ja sosiaalisella koheesiolla on oltava täysimääräinen rooli. 
Euroopan yhteisön perustamissopimukseen kirjattujen vapauksien tosiasiallinen 
täytäntöönpano edellyttää sellaisten tärkeiden periaatteiden kuten Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen oikeuskäytännössä määriteltyjen syrjimättömyyden tai kansallisten 
sääntöjen vastavuoroista tunnustamista koskevien periaatteiden kunnioittamista ja 
yhteisön kutakin alaa koskevien erityissäännösten samanaikaista ja tehokasta 
soveltamista. Näillä erityissäännöksillä pyritään erityisesti turvallisuutta ja 
kansanterveyttä, ympäristönsuojelua ja kuluttajansuojaa, ihmisten luottamuksen 
säilyttämistä palvelualaan sekä tiettyjä erikoistuneita ammatteja harjoittavien henkilöiden 
tarkoituksenmukaisen kelpoisuuden varmistamista koskeviin tavoitteisiin. Lisäksi se 
koskee tarvittaessa sääntely- ja valvontamekanismien käyttöönottoa tai koordinointia, 
sillä kaikki sääntöjen hyvän soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat järjestelmälliset 
tarkastukset tehdään sisämarkkinoilla eikä ulkorajoilla. 
Yhteisön lainsäädännön tehokas saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on tärkeää. 
Yhtä tärkeää on se, että jäsenvaltioiden hallinnollinen ja oikeudellinen koneisto panee 
lainsäädännön oikein täytäntöön ja että yritykset noudattavat sitä. Tämä on välttämätöntä 
sisämarkkinoiden toiminnan kannalta oleellisen keskinäisen luottamuksen syntymiseksi. 
36 
Tämä luku olisi luettava yhdessä sosiaalipolitiikkaa, ympäristöä ja kuluttajansuojaa sekä 
alakohtaisia politiikkoja käsittelevien lukujen kanssa. 
Neljä vapautta 
Hakijamaiden yhteisön säännöstön käyttöönotto tapahtuu asteittain: 
- Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Viron assosiaatiosopimus allekirjoitettiin 
vuonna 1995 ja se on parhaillaan ratifioitavana. Neljän vapauden ja lainsäädäntöjen 
lähentämisen osalta sopimuksessa määrätään erityisesti tiettyjen vastavuoroisten tai 
yksipuolisten velvollisuuksien välittömästä tai asteittaisesta soveltamisesta. 
Velvollisuudet koskevat erityisesti sijoittautumisoikeutta, kansallisuuteen perustuvaa 
kohtelua ja vapaakauppaa sekä henkisen omaisuuden ja julkisten hankintojen alaa. 
- komission vuonna 1995 esittämässä valkoisessa kirjassa KOM (95) 163 lopullinen., 
jonka tarkoituksena oli auttaa hakijamaita valmistautumaan yhtenäismarkkinoille 
yhdentymiseen, kyseisiä lainsäädäntöjä käsitellään rajoitetummin. Valkoisessa kirjassa 
esitetään aiheet ja keskeiset toimenpiteet, jotka suoraan vaikuttavat tavaroiden, 
palvelujen, pääomien ja ihmisten vapaaseen liikkuvuuteen sekä niiden soveltamiseksi 
tarvittavat edellytykset, kuten oikeudellinen rakenne ja organisaatio. Sinä käsitellään 23:a 
yhteisön toiminta-alaa ja jaetaan kyseiset toimenpiteet kahteen vaiheeseen niiden 
tärkeyden mukaan, eli vahvistetaan toimintaohjelma liittymistä edeltävälle ajalle. 
Teknisen avun tiedonvaihtotoimisto (TAIEX) perustettiin antamaan täydentävää ja 
keskitettyä teknistä apua valkoisessa kirjassa käsitellyillä lainsäädännön aloilla. Toimisto 
on hiljattain perustanut lainsäädäntötietokannan. 
- Euroopan unioniin liittyminen edellyttää hakijamailta koko yhteisön säännöstön 
saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen täytäntöönpanoa. Tältä osin on 
korostettava, että Amsterdamissa kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle jätetyssä 
toimintasuunnitelmassa sisämarkkinoita varten esitetään tärkeimmät toimet, jotka on 
toteutettava 15 jäsenen unionin yhtenäismarkkinoiden toiminnan parantamiseksi 
yhtenäisvaluutan käyttöönoton huomioon ottamiseksi. Tämä johtaa väistämättä yhteisön 
säännöstön kehittämiseen. 
Yleinen toimintaympäristö 
Toimialasta riippumatta yritysten on voitava toimia yhteisten sääntöjen perusteella. 
Yhteiset säännöt ovat tärkeitä, koska niillä määritellään talouden yleinen 
toimintaympäristö ja yleiset kilpailuedellytykset. Tähän alaan kuuluvat lausunnon muissa 
jaksoissa käsiteltyjen kilpailusääntöjen (yritykset ja valtiontuet) ja verosäännösten lisäksi 
julkisten töiden, hankintojen ja palvelujen markkinoiden avaaminen, henkistä omaisuutta 
(myös eurooppalaista patenttia) koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen, yhtiöoikeutta 
ja kirjanpito-oikeutta koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen, henkilötietojen suoja 
sekä tuomioistuinten päätösten noudattaminen ja tunnustaminen (Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen 220 artiklan määräykset). 
Yleiskuvaus 
Talousministeriön alainen julkisten hankintojen virasto vastaa julkisen hankintapolitiikan 
eri kysymysten hoidosta ja valvonnasta, vaikka sen täytäntöönpano valtuudet ovat melko 
rajoitetut. Julkisia hankintoja koskeva laki tuli voimaan 1. tammikuuta 1997. 
37 
Viron henkistä ja teollista omaisuutta koskeva lainsäädäntö vastaa vain osittain yhteisön 
vaatimuksia. Viron patenttilaki perustuu Munchenin yleissopimuksen vaatimuksiin. Viro 
valmistautuu myös liittymään Maailman kauppajärjestön TRIPS-sopimukseen (Trade 
Related Aspects of International Property Rights) vuonna 1997. 
Yhtiöoikeutta säännellään kauppalaissa, jota on uudistettu huomattavasti. Erilaisia 
yritysmuotoja on hyväksytty laissa, myös yksityiset ja julkiset osakeyhtiöt. Ne ovat selvä 
enemmistö Virossa tällä hetkellä rekisteröidyistä noin 50 000 yrityksestä. Yleisesti ottaen 
mitkään säännökset eivät ole riippuvaisia yhtiön koosta lukuunottamatta eräitä yhtiön 
johtoon liittyviä määräyksiä. Julkiset osakeyhtiöt voivat toteuttaa osakeanteja, ja 
osakkaiden etujen suojaamiseksi on olemassa toimenpiteitä. Pääomia koskevat 
vähimmäisvaatimukset on vahvistettu laissa. Velkojia koskee perussuoja. Yhtiöiden on 
ilmoitettava kansallisella tasolla kaikista niihin vaikuttavista tärkeimmistä päätöksistä. 
Virossa pidetään kaupparekisteriä, johon on merkitty avaintiedot jokaisesta yhtiöstä. 
Rekisteri on yleisölle avoin. 
Kirjanpitolaissa (1995) ovat yhtiöiden vuositilinpäätöstä koskevat perussäädökset, 
mukaanluettuna standardit, ohjeet ja suositukset. Viroon on perustettu 
kirjanpitolautakunta, joka valtuuttaa tilintarkastajat. Viron tilintarkastustusta koskevat 
säännökset annettiin syyskuussa 1994. 
Henkilösuojaa koskeva laki tuli voimaan heinäkuussa 1996. Siinä annettiin vuoden 
määräaika, jonka kuluessa hallinnon ja yritysten on muutettava henkilötietojensa 
käsittely lain mukaiseksi. Tällä lailla vahvistetaan institutionaalinen rakenne 
henkilötietojen suojaamiseksi, mukaanluettuna riippumaton valvontaviranomainen. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Julkisia hankintoja koskeva lainsäädäntö vastaa jossain määrin yhteisön säännöstöä. 
Eräillä tärkeillä aloilla se ei kuitenkaan täytä yhteisön vaatimuksia. Tämä pätee 
esimerkiksi yleishyödyllisiin laitoksiin, laillisia keinoja koskeviin järjestelmiin tai 
komission sisämarkkinoita koskevan Valkoisen kirjan toisen vaiheen toimenpiteisiin. 
Laissa säädetään kotimaista etusijaa koskevista lausekkeista, jotka on tarpeen poistaa 
Eurooppa-sopimuksen tullessa voimaan. On selvää, että lainsäädäntöä on vielä 
muutettava, mutta työ edistyy hyvin. 
Huomattava määrä lainsäädäntötyötä tarvitaan vielä immateriaalioikeuden aloilla, jotta 
voitaisiin varmistaa niiden täysi yhdenmukaisuus yhteisön säännöstön kanssa. Viron 
viranomaiset ovat suunnitelleet tekijänoikeuksia ja tavaramerkkejä koskevien lakien 
luonnoksia vuodeksi 1997 siten, että ne vastaavat yhteisön säännöstöä. Viron 
viranomaisten mukaan patenttilaki vastaa Munchenin yleissopimusta. Lainsäädäntöä on 
suunniteltu vuosiksi 1998 ja 1999 puolijohteiden suojaamisesta sekä rajoja koskevasta 
täytäntöönpanosta. 
Täytäntöönpanon ja toteuttamisen tehokkuus on huomattava ongelma keskipitkällä 
aikavälillä sekä viranomaisten kokemattomuuden että sisäisen valvonnan ja rajojen 
valvontajärjestelmien heikkouden vuoksi. 
Viron yhtiöoikeudesta antamien tietojen mukaan kauppalaki heijastaa jo tällä hetkellä 
toisen, kolmannen ja yhdennentoista direktiivin ja suurimmalta osalta ensimmäisen ja 
38 
kahdennentoista direktiivin säännöksiä. Viron taholta on annettu ymmärtää, että 
kauppalakia on ryhdytty yhdenmukaistamaan ensimmäisen direktiivin kanssa. 
Kirjanpidon osalta vuoden 1995 laki vastaa suurelta osalta neljättä direktiiviä. Viron 
tilintarkastuslautakunta tulee antamaan ohjeet konsolidoinnista kansainvälisten 
standardien ja seitsemännen direktiivin perusteella. Valmisteilla on myös joukko muita 
standardeja. Tilintarkastusta koskeva laki on valmisteilla ja sen tarkoituksena on saattaa 
kahdeksas direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Eräitä siirtymäkauden ongelmia on 
ilmennyt uusien sääntöjen käytännön toteutuksessa, mukaanluettuna pätevien 
kirjanpitäjien ja tilintarkastajien puute, ja huomattavia toimenpiteitä on toteutettava 
niiden ratkaisemiseksi keskipitkällä aikavälillä. 
Laki henkilötietojen suojaamisesta perustuu selvästi Euroopan yhteisön 
kehysdirektiiviin. Sitä joudutaan kuitenkin parantamaan, jotta se vastaisi täysin 
direktiiviä. Komissiolla ei ole tietoja lain täytäntöönpanosta, varsinkaan riippumattoman 
valvontaviranomaisen perustamisesta. Virossa suunnitellaan liittymistä 
lähitulevaisuudessa Euroopan neuvoston yleissopimukseen n:o 108 henkilötietojen 
suojaamisesta. 
Päätelmä 
Julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön lähentämistä joudutaan tehostamaan. Lisää 
muutoksia tarvitaan julkisia hankintoja koskevan direktiivin vaatimusten täyttämiseksi. 
Huomattavan paljon lainsäädäntötyötä tarvitaan vielä immateriaalioikeuden aloilla. 
Yhtiölainsäädännön suhteen ei näytä olevan mitään suurempia ongelmia yhteisön 
säännöstön täytäntöön panemiseksi Virossa, vaikka vielä ei olekaan vahvistettu selvää 
aikataulua niiden jäljellä olevien toimenpiteiden toteuttamiseksi, jotka vaaditaan Viron 
lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi yhteisön säännöstön kanssa. 
Virossa on suunniteltu toimenpiteitä kirjanpitoa koskevan lainsäädännön 
yhdenmukaistamiseksi kokonaisuudessaan yhteisön säännöstön kanssa, ja näyttää siltä, 
että nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa suunnitellun ohjelman mukaisesti. 
Tilintarkastuksesta annetut tiedot eivät anna riittävää pohjaa täsmälliseen arvioon 
yhdenmukaisuudesta yhteisön säännöstön kanssa tai Viron mahdollisuuksista tämän 
toteuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. 
Viro on edistynyt tietosuoja-alalla. Vuoden 1996 lain täytäntöönpano antaa Virolle 
hyödyllisiä kokemuksia, mutta lisätoimenpiteet ovat tarpeen yhdenmukaistamaan 
lainsäädäntö täysin Euroopan yhteisön kehysdirektiivin kanssa. 
Tavaroiden vapaa liikkuvuus 
Tavaroiden vapaa liikkuvuus edellyttää kauppaa rajoittavien toimenpiteiden poistamista. 
Kauppaan sovellettavien tullien ja määrällisten rajoitusten lisäksi tämä koskee myös 
kaikkia muita vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä. Nämä ovat toimenpiteitä, joita 
sovelletaan joko koti- tai ulkomaisiin tuotteisiin tai molempiin ja joilla on 
protektionistisia vaikutuksia. Jos tekniset vaatimukset eivät ole yhdenmukaistettuja, 
tavaroiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi on Cassis de Dijon -tuomioon 
perustuvan oikeuskäytännön mukaisesti välttämätöntä soveltaa kansallisten säännöstöjen 
vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ja hyväksyä periaate, että kansallisten 
vaatimusten on rajoituttava tavoitteisiin suhteutettuihin vaatimuksiin. 
39 
Yhdenmukaistamista varten Euroopan yhteisö on kehittänyt "uuden lähestymistavan". 
Tässä lähestymistavassa uutta on julkishallinnon ja yksityisten riippumattomien elinten 
tarkka tasapainottaminen sekä Euroopan yhteisön lainsäädännön ja eurooppalaisten 
standardien selvästi toisiaan täydentävä tehtävä. Teknisistä ratkaisuista määräämisen 
sijaan Euroopan yhteisön lainsäädännössä säädetään ainoastaan yleisistä vaatimuksista, 
jotka tuotteiden on täytettävä. Eurooppalaisten standardien mukaisesti valmistettujen 
tuotteiden oletetaan täyttävän tällaiset oleelliset vaatimukset, mutta eurooppalaiset 
standardit eivät ole ainoa tapa osoittaa toteen vaatimusten mukaisuus. "Uusi 
lähestymistapa" liittyy tuotteiden varmentamisen "kokonaislähestymistapaan", joka 
koskee CE-merkin myöntämistä tuotteille. Muiden tuotteiden kuten lääkkeiden, 
kemikaalien, moottoriajoneuvojen ja elintarvikkeiden osalta Euroopan yhteisön 
direktiiveissä noudatetaan perinteistä sääntelykäytäntöä, jonka mukaisesti niissä annetaan 
yksityiskohtaisia sääntöjä. 
Tavaroiden vapaa liikkuvuus edellyttää myös joidenkin yhteisön yhdenmukaistamista 
koskevien toimenpiteiden saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tältä osin erityistä 
huomiota on kiinnitettävä terveyttä ja turvallisuutta koskevien 
yhdenmukaistamissääntöjen soveltamiseen. Näissä säännöissä määrätään sekä yrityksiä 
että viranomaisia koskevien tarkoituksenmukaisten mekanismien ja organisaatioiden 
käyttöönotosta. 
Rajattomien markkinoiden hyvälle toiminnalle välttämättömiä horisontaalisia direktiivejä 
ovat erityisesti yleistä tuoteturvallisuutta ja tuotevastuuta koskevat direktiivit. Yleiseen 
tuoteturvallisuuteen liittyviä säännöksiä käsitellään kuluttajansuojaa koskevassa jaksossa 
3.6. 
Maataloustuotteita koskevat erityissäännökset (eläinten ja kasvien terveyttä koskevien 
standardien noudattaminen) esitetään yksityiskohtaisesti maataloutta käsittelevässä 
jaksossa 3.4. 
Yleiskuvaus 
Viron yleensä liberaalinen kauppapolitiikka merkitsee sitä, että vain harvat rajoitukset 
estävät tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Kaupan esteitä tai määrällisiä rajoituksia 
koskevaa lainsäädäntöä ei ole. Mitään merkittäviä ongelmia ei ole ennakoitu Eurooppa-
sopimuksen 8-35 artiklojen täytäntöönpanossa. 
Eräitä energiahintoja (sähkö, kaasu, bensiini) lukuun ottamatta hinnat määräytyvät 
vapaasti markkinoilla. Alkoholin, tupakan, autojen, lääkeaineiden, aseiden, jalometallien 
ja metallien tuontiin vaaditaan lisenssi. Tämän järjestelmän päätavoite on kuluttajan 
suojelu. Järjestelmässä ei tehdä eroa tuotteiden alkuperän perusteella eikä aseta mitään 
määrällisiä rajoituksia. 
Standardoinnin, vaatimustenmukaisuuden arvioinnin ja metrologian aloilla toteutettiin 
joukko lainsäädäntötoimia vuodesta 1993 vaatimustenmukaisuuden lisäämiseksi 
Euroopan unionin järjestelmän kanssa. Standardointia koskeva laki, jossa tehtiin ero 
teknisten säädösten ja vapaaehtoisten standardien välillä, säädettiin vuoden 1996 lopulla. 
Viro on Euroopan standardointikomitean (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan 
standardoinikomitean (CENELEC) liitännäisjäsen ja hakee Euroopan televiestinnän 
standardointi-instituutin (ETSI) jäsenyyttä vuonna 1997. 
40 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Vapaan tavarakaupan toteuttaminen Viron ja Euroopan unionin välillä on edistynyt 
hyvin. Lisenssiointijärjestelmää joudutaan tarkistamaan ja tarvittaessa muuttamaan. 
Uuden järjestelmän täytäntöönpano Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen 
mukaisesti on ennakoitu vuodeksi 1997. 
Tekniikkaa koskevan lainsäädännön lähentämisestä laaditun Viron työohjelman mukaan 
1997 on tärkeä vuosi Valkoisessa kirjassa etusijalle asetettujen toimenpiteiden 
yhdenmukaistamiseksi. Vain vähän todisteita on kuitenkin saatu merkittävästä 
lainsäädäntötyöstä tällaisten kiireellisten toimenpiteiden toteuttamiseksi. Myöskään ei ole 
saatu ilmoituksia suunnitelmista Valkoisessa kirjassa mainittujen muiden toimenpiteiden 
toteuttamisesta. Joukko ns. uuden lähestymistavan direktiivejä on suunniteltu 
hyväksyttäväksi vuoden 1997 aikana, ja tämä koskee muun muassa elintarvikkeista ja 
kemikaaleista annettavaa peruslainsäädäntöä. Lääkeaineita koskevan lainsäädännön 
yhteensovittaminen näyttää etenevän melko nopeasti, ja autoalalla Euroopan unionin 
järjestelmään perustuva tyyppihyväksyminen aloitetaan vuonna 1997 Viron 
allekirjoitettua YK.n Euroopan talouskomission sopimuksen kaksi vuotta sitten. Joka 
tapauksessa on korostettava, että johdettua oikeutta tarvitaan usein oikeudellisen 
viitekehyksen täytäntöönpanoon. 
Sertifioinnissa Viro on periaattessa valmis hyväksymään Euroopan yhteisön soveltaman 
merkintätavan vaatimatta muiden vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevien 
menettelyjen soveltamista Euroopan unionista tuotuihin tuotteisiin. 
On vaikea ottaa kantaa Viron tuotevastuulainsäädäntöä koskevaan tilanteeseen. Tämän 
alan lakiehdotukset ovat tutkittavina, mutta mitään aikataulua ei ole saatavana ja Viro on 
ilmoittanut teknisen avun tarpeesta. 
Kansallisesti säännellyiltä aloilta, joilla yhteisö ei yhdenmukaista, tietoja ei ole 
kuitenkaan saatu siitä, miten yhteisoikeuden periaatteita tosiasiassa sovelletaan 
tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen Virossa. Tämä johtuu erityisesti avoimien 
järjestelmien puutteesta, jotka liittyvät sisämarkkinoiden toimintaan, ja siten niitä ei 
voida käyttää sellaisenaan liittymistä valmisteltaessa. Kysymyksessä on erityisesti 
direktiivi 83/189, jossa säädetään kansallisten teknisten standardien ja määräysten 
ilmoittamisesta, ja päätös 3052/95, joka koskee toimenpiteitä tavaroiden vapaan 
liikkuvuuden periaatteesta poikkeamisesta, valitusmenettelyistä komissiossa ja vieläpä 
perustamissopimuksen 177 artiklassa määrätystä tuomioistuimen ennakkoratkaisun 
antamisesta. Lisäksi vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen Virossa soveltamisen 
arvioiminen edellyttää perusteellisempia tietoja kansallisesta lainsäädännöstä sekä 
kansallisista hallintokäytännöistä, jotka todennäköisesti vaikuttavat tuotteiden 
markkinoille saattamiseen. 
Päätelmä 
Tavaroiden vapaa liikkuvuus ei ole vakava este Viron liittymiselle edellyttäen, että jo 
aloitettua lakiuudistusta jatketaan ja se pannaan täytäntöön erityisesti standardoinnin ja 
vaatimustenmukaisuuden arvioinnin osalta. Toistaiseksi on vaikea arvioida, missä 
laajuudessa Viro on yhdenmukaistanut lainsäädäntönsä ennen liittymistä valmistelevan 
kauden päättymistä. Vaikka pyrkimykset lähentää lainsäädäntöä standardoinnin ja 
41 
vaatimustenmukaisuuden aloilla ovat erittäin hyvät, on edelleen aihetta epäillä, että 
yhdenmukaistaminen etenisi oleellisesti ja nopeasti monilla tekniikan aloilla. 
Viron viranomaisten on vastaavasti varmistettava, että aloilla, joilla yhteisö ei 
yhdenmukaista, Viron kansallinen lainsäädäntö ei saa estää kauppavaihtoa, ja erityisesti 
olisi varmistettava voimassaolevien toimenpiteiden suhteuttaminen niillä pyrittäviin 
tavoitteisiin. 
Pääomien vapaa liikkuvuus 
Eurooppa-sopimuksessa vahvistetaan periaate pääomien vapaasta liikkuvuudesta Viron ja 
Euroopan unionin välillä. Viron velvoitteiden osalta tätä sovelletaan Eurooppa-
sopimuksen voimaantulosta suoriin sijoituksiin ja portfoliosijoituksiin sekä kauppa- ja 
rahoitusluottoihin, joita Viroon jo sijoittautuneet yritykset ovat toteuttaneet, sekä 
yhteisön yritysten sivuliikkeiden ja edustusten (ja itsenäisten yrittäjien) osalta vähitellen 
siirtymäkauden aikana. 
Valkoisessa kirjassa korostetaan pääomien ja rahoituspalvelujen vapaan liikkuvuuden 
välistä yhteyttä. Siinä kuvaillaan alaa koskevaa lainsäädännön sarjaa ja ehdotetaan sen 
antamista sekä muistutetaan kansainvälisten pääomien vapaan liikkumisen kasvavasta 
tärkeydestä. 
Yleiskuvaus 
Vuoden 1992 rahauudistuksen jälkeen Viro on harjoittanut liberaalia politiikkaa 
ulkomaanvaluutan valvonnassa. Juoksevien maksujen vaihdettavuus otettiin käyttöön 
samaan aikaan kuin rahauudistus. Viro hyväksyi muodollisesti sopimuksen VIII artiklan 
määräykset 15. elokuuta 1994. Suurin osa pääomaliikkeistä vapautettiin 1992. Kaikki 
ulkomaan valuutan valvonta lakkautettiin 1994, samalla kun luottamus rahapolitiikkaan 
lisääntyi. Tällä hetkellä Virossa ei ole mitään ulkomaanvaluutan valvontaa, ja maksut 
Viron ja ulkomaisten yksiköiden välillä sekä valuutan muuntaminen voi tapahtua 
rajoituksitta. 
Muiden kuin Viron kansalaisten sijoitukset reaaliomaisuuteen ovat ainoa pääomia 
koskeva transaktio, johon vielä sovelletaan rajoituksia. Yleisesti muut kuin maan 
kansalaiset voivat hankkia maaomaisuutta ja reaaliomaisuutta läänin viranomaisten 
luvalla. Erityistapauksissa (saaret, rajavyöhykkeet) muut kuin Viron kansalaiset ja 
oikeushenkilöt eivät voi hankkia maata. 
Vuodesta 1993 lähtien ulkomaisilla suorilla sijoituksilla on ollut tärkeä tehtävä talouden 
kehittämisessä ja yritysten uudenaikaistamisessa. Suorien ulkomaisten sijoitusten määrä 
oli 9,8 prosenttia BKT.sta 1993 ja 9,3 prosenttia 1994. Suorien ulkomaisten sijoitusten 
kokonaismäärä oli 600 miljoonaa ecua vuosina 1990-96. Suorien ulkomaisten sijoitusten 
osuus kaikista Euroopan unionin maista oli 65,7 prosenttia vuonna 1994 ja 75,8 
prosenttia seuraavana vuonna. Suurin osa suorista ulkomaisista sijoituksista tehtiin 
teollisuus-, kauppa-ja liikennealoilla. 
Maksuvälineiden fyysisissä rajojen yli tapahtuvissa siirroissa on ryhdytty toimiin 
rahanpesun estämiseksi. 
42 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Virossa jox toteutetun pääoman vapauttamisen aste ylittää Eurooppa-sopimuksessa 
asetetut velvoitteet. Virolla ei pitäisi olla mitään vaikeuksia poistaa järjellä olevia 
rajoituksia, jotka koskevat muiden kuin maan kansalaisten reaaliomaisuuden hankintaa, 
ja omaksua yhteisön säännöstöä pääomien liikkuvuuden alalla lähivuosina. 
Päätelmä 
Pääomien vapaa liikkuvuus ei ole huomattava este Viron liittymiseksi unioniin 
keskipitkällä aikavälillä. 
Palvelujen vapaa liikkuvuus 
Palvelujen vapaan liikkuvuuden perusta on syrjinnän ja erityisesti kansallisuuteen 
perustuvan syrjinnän kieltäminen, sekä erilaisten kansallisten säännösten 
yhdenmukaistamista koskevat säännöt. Ne koskevat yhtä paljon sekä henkilöiden 
vapaaseen liikkuvuuteen kuuluvaa sijoittautumisoikeutta että palvelujen vapaata 
tarjoamista. Niiden täytäntöönpano edellyttää hallintorakenteiden luomista 
(pankkivalvontakomiteat, audiovisuaalisen toiminnan valvontaviranomaiset, 
sääntelyviranomaiset) sekä jäsenvaltioiden välisen valvontayhteistyön lujittamista 
(vastavuoroisen tunnustamisen järjestelyt). 
Tärkeä osa palveluiden vapaan liikkuvuuden alalla sovellettavaa lainsäädäntöä liittyy 
rahoituspalveluihin. Kyseeseen tulevat myös ongelmat, jotka liittyvät kansallisten 
markkinoiden avaamiseen aloilla, joita monopolit ovat perinteisesti hallinneet. Tällaisia 
aloja ovat muun muassa televiestintä ja osittain myös energia ja liikenne. Viimeksi 
mainittuja aiheita käsitellään lausunnon niitä koskevissa jaksoissa. 
Yleiskuvaus 
Viron pankkialalla on ollut kriisi verrattain varhain siirtymäkaudella (1992 - 1993). 
Luottolaitoksista annettu laki tuli voimaan 1995 ja se perustui Euroopan yhteisön pankki­
direktiiviin. Pankkivalvonnasta vastaa Viron pankin osasto, joka myös huolehtii 
rahanpesun estämisestä. 
Markkinat ovat suhteellisen keskittyneet, mutta markkinoille pääsyn kynnys on verrattain 
matala. 
Liikepankit on yksityistetty nopeasti, ja lähivuosina on tarkoitus lopettaa valtion 
pankkien omistus kokonaan. 
Viron arvopaperimarkkinat ovat verrattain uusi toimintamuoto. Arvopaperimarkkinoita 
koskeva laki säädettiin vuonna 1993. Ensimmäinen yleinen osakeanti toteutettiin 1991, ja 
ensimmäiset valtion obligaatiot laskettiin liikkeeseen 1993. Vuonna 1994 perustettiin 
Viron keskusarvopaperirekisteri, ja arvopaperimarkkinoita koskeva valvonta aloitettiin 
samana vuonna. Tallinnan arvopaperpörssi aloitti toimintansa toukokuussa 1996, ja sen 
käytössä on sähköinen osto-ja myyntijärjestelmä. 
43 
Kaikkien Viron arvopaperipörssin jäsenten on oltava Virossa rekisteröityjä 
oikeushenkilöitä, joille valtionvarainministeriö on myöntänyt arvopaperien välitysluvan, 
ja niiden hallussa on oltava Tallinnan arvopaperipörssin osakkeita vähintään 400 000 
Viron kruunun arvosta (26 000 ecua). 
Vakuutusalaa koskee vuoden 1992 vakuutuslaki, joka laadittiin Euroopan unionin 
vakuutuslainsäädännön perusteella. Laki vastaa kuitenkin vain tietyssä määrin yhteisön 
säännöstöä. Tätä alaa valvoo vakuutus valvontaviranomainen, joka perustettiin 1993 
valtionvarainministeriön alaisuuteen. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Pankkitoiminnan säännösten yhteensovittamisesta annettu ensimmäinen pankkidirektiivi, 
omia varoja koskeva direktiivi ja vakavaraisuutta koskeva direktiivi on enimmäkseen 
sisällytetty Viron pankkilakiin. Eräissä avainkysymyksissä Euroopan unionin 
vaatimuksia ei vielä ole täytetty. Vuositilinpäätöstä ja konsolidoitua tilinpäätöstä koskeva 
direktiivi sekä luottolaitosten suurten riskikeskittymien valvonnasta ja tarkastamisesta 
annettu direktiivi on jo osittain pantu täytäntöön. Aikataulua ei ole ilmoitettu omian 
varojen riittävyyttä koskevan direktiivin täytäntöönpanosta. 
Tällä hetkellä ei ole voimassa lainsäädäntöä pankkitalletuksia koskevista 
vakuusjärjestelmistä. Lakiluonnos on kuitenkin jätetty parlamentille, ja se 
hyväksyttäneen lokakuussa 1997. Hallitus antaa parlamentille syyskuussa luottolaitoksia 
koskevan uuden lain, jossa käsitellään kaikkia I ja II vaiheen direktiivejä, mukaan 
luettuna rahanpesu, ei kuitenkaan omien varojen riittävyyttä koskevaa direktiiviä. Laki 
hyväksyttäneen tämän vuoden lopulla. 
Viron arvopapereita koskeva lainsäädäntö kattaa vain osittain yhteisön säännöstön. Siitä 
puuttuvat erityismääräykset enemmistöosakkuuksien hankinnasta ja käytöstä luetelluissa 
yhtiöissä, sisäpiirien kaupoista ja siirrettäviä arvopapereita koskevista julkisista 
tarjouksista. 
Lisäksi siitä puuttuu lupajärjestelmä ja valtion valvonta muiden investointipalveluiden 
osalta kuin arvopaperikauppa pörssissä. Valkoisen kirjan toisen vaiheen toimenpiteitä ei 
ole toistaiseksi toteutettu tällä alalla. Täytäntöönpanon osalta arvopaperien 
tarkastuslaitosta on vahvistettava huomattavasti lisäämällä henkilöstöä ja muita 
voimavaroja. Luonnos arvopaperimarkkinoita koskevaksi laiksi on valmisteilla ja se on 
tarkoitus antaa parlamentille ennen vuoden 1997 loppua. Tässä yhteydessä on ennakoitu 
ensimmäisen vaiheen toimenpiteiden toteuttaminen kun on kyse arvopapereiden yleisestä 
annista, pörssin oikeudellisesta asemasta ja sisäpiirin kaupoista. 
Voimassaolevan vakuutuslain tarkistusta valmistellaan parhaillaan vähimmäispääomaa 
koskevien vaatimusten korottamiseksi ja yksityistämisen täydentämiseksi. Vakuutusten 
valvontajärjestelmä, joka vastaa vapaiden markkinoiden järjestelmää, on vielä 
kehitettävä. 
Päätelmä 
Vaikka Viron pankkijärjestelmä perustuu vapaiden markkinoiden politiikkaan ja se on 
vakaa ja hyvin valvonnassa, Euroopan unioniin liittymistä ajatellen se ei vielä kaikilta 
44 
osiltaan täysin vastaa unionin vaatimuksia tai sitä on huomattavasti muutettava sen 
yhdenmukaistamiseksi kaikilta osiltaan. 
Arvopaperien alalla meneillään olevaa lainsäädännön uudistamista on tehostettava 
Euroopan unionin vaatimusten täyttämiseksi keskipitkällä aikavälillä. Erityistä huomiota 
on kiinnitettävä säätelyelimien vahvistamiseen. 
Lainsäädännön nykyistä uudistusta tehostettaessa vakuutusalan ei odoteta aiheuttavan 
suurempia ongelmia liittymisen kannalta. 
Rahoituspalveluala Virossa on verrattain hyvin kehittynyt. Sitä koskevan lainsäädännön 
lähentäminen näyttää kuitenkin melko hitaalta, sekä asianomaisten säännösten 
säätämisen että niiden tosiasiallisen täytäntöönpanon osalta, mikä vaikeuttaa niiden 
yhdentämistä Euroopan unionin rahoitusmarkkinoihin kohtuullisessa ajassa. Palveluiden 
vapaan liikkuvuuden ei odoteta aiheuttavan mitään suurempia ongelmia unioniin 
liittymiseksi keskipitkällä aikavälillä. 
Henkilöiden vapaa liikkuvuus 
Henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen kuuluu kaksi osa-aluetta, jotka liittyvät eri 
aihepiireihin Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa. Periaatteet esittelevässä 
sopimuksen ensimmäisessä osassa oleva 7 a artikla kuuluu sisämarkkinoiden 
toteuttamisen alaan ja koskee liikkumista ilman jäsenvaltioiden sisärajoilla tehtäviä 
tarkastuksia. Unionin kansalaisuutta koskevassa toisessa osassa olevassa 8 a artiklassa 
jokaiselle unionin kansalaiselle myönnetään henkilökohtainen oikeus liikkua ja oleskella 
vapaasti jäsenvaltioiden alueella tietyin edellytyksin. Rajatarkastusten poistaminen 
koskee kaikkia henkilöitä kansalaisuudesta riippumattamuuten; muuten 7 a artiklalla ei 
olisi mitään tosiasiallista vaikutusta. Kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan 8 a artiklasta 
johtuvia oikeuksia, mutta 7 a artiklasta johtuvia oikeuksia ei ole vielä pantu 
täysimääräisesti täytäntöön unionin tasolla. 
a) Unionin kansalaisten vapaa liikkuvuus, sijoittautumisvapaus sekä tutkintotodistusten 
ja kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään laillisten työntekijöiden (ja heidän perheenjäsentensä) 
syrjimättömästä kohtelusta. Sopimuksessa määrätään myös mahdollisuudesta yhdistää tai 
siirtää sosiaaliturvaetuuksia ja rohkaistaan jäsenvaltioita tekemään Viron kanssa 
työmarkkinoille pääsyä koskevia kahdenvälisiä sopimuksia. Vuodesta 1999 alkaen 
assosiaationeuvosto tutkii muita keinoja parantaa työntekijöiden liikkuvuutta. 
Valkoisessa kirjassa käsitellään lainsäädännöllisiä vaatimuksia, jotta voidaan toteuttaa 
työmarkkinoiden sopusointuinen kehittäminen ja samanaikaisesti ehkäistä kilpailun 
vääristyminen. 
Työntekijöiden vapaa liikkuvuus on yksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa 
tunnustetuista perusvapauksista. Oikeus saada harjoittaa joitakin ammatteja (esimerkiksi 
oikeuden tai terveydenhuollon alalla) voi kuitenkin riippua joidenkin erityisesti 
kelpoisuutta koskevien edellytysten täyttämisestä. Kelpoisuusedellytyksiä joko 
yhteensovitetaan tai niihin sovelletaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta. 
Sopimuksella taataan myös sijoittautumisvapaus, joka koskee sekä itsenäistä ammattia 
harjoittavia luonnollisia henkilöitä että yrityksiä. 
45 
Asuinpaikan vapaaseen valintaan voidaan siten soveltaa vähimmäisvaatimuksia, jotka 
koskevat varallisuutta ja sosiaaliturvajärjestelmään kuulumista silloin, kun kyseessä ei 
ole ammatillinen toiminta kyseisessä maassa. 
Yleiskuvaus 
Kolmansien maiden kansalaiset voivat muuttaa Viroon asumaan tai tekemään työtä. 
Asumista varten he voivat saada asumisluvan henkilökohtaisista tai perheen 
yhdistämiseen liittyvistä syistä. Kolmansien maiden kansalaiset, jotka tulevat Viroon ja 
oleskelevat ja työskentelevät siellä laittomasti ilman voimassaolevaa viisumia, 
asumislupaa tai yhdistettyä asumis- ja työlupaa, sekä niiden työnantajat, voivat saada 
syytteen hallintorikkomuksia koskevan lain mukaan. 
Hammaslääkäreiden, lääkäreiden, eläinlääkäreiden, arkkitehtien, kätilöiden ja 
sairaanhoitajien koulutusta koskevassa voimassaolevassa lainsäädännössä otetaan vain 
rajoitetusti huomioon yhteisön vaatimukset ammattipätevyyksien vastavuoroisesta 
tunnustamisesta. Tämän lisäksi täytäntöönpanojärjestelmiä ja rakenteita on vielä 
pääasiassa luotava. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron lainsäädäntöä on edelleen kehitettävä siten, että Euroopan unionin kansalaisia 
kohdellaan kuten Virossa työskenteleviä maan omia kansalaisia. 
Yhteisön vaatimusten täyttämiseksi ammattipätevyyden vastavuoroisesta tunnustamisesta 
yleinen ammatteja koskeva laki on valmisteilla. Luonnoksen viimeistely on tarkoitus 
tehdä vuoden 1997 lopulla. Hammaslääkärien, farmaseuttien, kätilöiden ja 
sairaanhoitajien opetussuunnitelmia tarkistetaan parhaillaan ja ne uudistetaan yhteisön 
vaatimusten mukaisesti. Voimassaoleva lainsäädäntö vastaa vain jossain määrin yhteisön 
säännöstöä, ja meneillään olevia uudistuksia joudutaan jatkamaan ja tehostamaan 
yhteisön säännösten ottamiseksi huomioon keskipitkällä aikavälillä. Erityisiä 
koulutusjärjestelmiä koskevien uudistusten aikatauluja on kuitenkin huolellisesti 
harkittava, koska tällaisten uudistusten toteutus kestää yleensä useita vuosia. 
Päätelmät 
Henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskeva säännöstö ei yleensä aiheuta suurempia 
ongelmia liittymisen tapahtuessa keskipitkällä aikavälillä. Ammattipätevyyden 
vastavuoroisen tunnustamisen osalta tarvittavia lainsäädännöllisiä ja 
täytäntöönpanotoimia on tehostettava keskipitkällä tähtäimellä. 
to Sisärajoilla tehtävien henkilöiden tarkastusten poistaminen 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 a artiklan mukainen vapaa liikkuvuus, eli 
kansalaisuudesta riippumaton sisärajoilla tehtävien henkilöiden tarkastusten poistaminen 
ei ole vielä täysin toteutunut Euroopan unionin tasolla. Rajoilla tehtävien henkilöiden 
tarkastusten poistaminen edellyttää useiden liitännäistoimenpiteiden täytäntöönpanoa. 
Jäsenvaltiot eivät ole vielä hyväksyneet ja panneet täytäntöön joitakin näistä 
toimenpiteistä (katso sisä- ja oikeusasioita käsittelevä jakso). Tietyt jäsenvaltiot ovat 
kuitenkin toteuttaneet tämän tavoitteen Schengenin yleissopimuksella (seitsemän 
jäsenvaltiota jo soveltaa yleissopimusta ja kuusi valmistelee sen täytäntöönpanoa). 
46 
Tämän tavoitteen toteutumista Euroopan unionissa pyritään helpottamaan 
perustamissopimuksen luonnoksessa, jossa esitellään uusi luku "Vapaus, turvallisuus ja 
oikeus" ja jolla Schengenin säännöstö otetaan käyttöön Euroopan unionissa. 
Viro on ilmaissut tahtonsa ja valmiutensa täyttää Schengenin sopimuksen määräykset, 
jotta siitä voi tulla Schengenin sopimuksen sopimuspuoli. Se on aloittanut tätä varten 
tarvittavat valmistelut ja pyytänyt jäsenvaltioilta avustusta erityisesti rajatarkastusten 
vahvistamisen suhteen. 
Yleisarvio 
1. Yhteenveto Viron edistymisestä valkoiseen kirjaan liittyvän lainsäädännön 
täytäntöönpanosta esitetään liitteessä. Taulukosta ilmenee, että 30. kesäkuuta 1997 
mennessä Viro arvioi saattaneensa osaksi kansallista lainsäädäntöään 283 valkoisen 
kirjan 899:stä direktiivistä ja asetuksesta. Nämä tiedot koskevat lainsäädäntöä, jonka Viro 
katsoo saattaneensa osaksi kansallista lainsäädäntöään tai jonka osalta se katsoo 
tarkistaneensa sen yhteisön sääntöjen mukaisuuden. Tämän tiedon perusteella ei voida 
kuitenkaan vahvistaa tekstien vastaavuutta, sillä komissio ei tässä vaiheessa pysty 
antamaan siitä lausuntoaan. 
2. Viro on edistynyt merkittävästi yhdenmukaistaessaan lainsäädäntönsä yhteisön 
säännöstön kanssa useimmilla tässä luvussa käsitellyillä aloilla. Suurin osa toimenpiteistä 
on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä osaksi tai kokonaan Viron viranomaisten 
arvion mukaan, mutta tässä vaiheesssa komissio ei ole voinut ilmaista kantaansa siitä, 
vastaavatko ne täysin yhteisöoikeutta. Huomattavia toimenpiteitä on kuitenkin vielä 
toteutettava, jotta ne vastaisivat täysin yhteisön säännöstöä, erityisesti julkisten 
hankintojen, henkisen ja teollisen omaisuuden sekä rahoituspalvelujen aloilla. 
Viron viranomaiset ovat täysin tietoisia näistä vaatimuksista, ja muutokset 
lainsäädäntöön tai uudet ehdotukset ovat valmisteilla. Niistä useimmat on tarkoitus 
toteuttaa parin lähivuoden aikana. 
3. Vaikka kehitystä on jo tapahtunut lainsäädännön alalla, on kyseenalaista kykeneekö 
Viron hallinto toteuttamaan tämän säännöstön. Toistaiseksi Viron hallinnossa esiintyy 
merkittäviä puutteita. Näitä voidaan kuitenkin pitää siirtymäkauteen kuuluvina, jos 
otetaan huomioon tällä hetkellä vajaamiehitetyn julkisen hallinnon potentiaaliset 
voimavarat. 
Komissio ei voi vielä antaa lausuntoaan yritysten ja erityisesti pienten ja keskisuurten 
yritysten kyvystä soveltaa yhteisön säännöstöä. 
4. Maatalouteen liittyviä erityisnäkökohtia huomioon ottamatta unionin sisärajoilla 
tehtävien tarkastusten poistaminen on mahdollista vasta lainsäädäntöjen riittävän 
yhdenmukaistamisen jälkeen. Tämä edellyttää erityisesti hyvään hallintoon perustuvaa 
molemminpuolista luottamusta (esimerkiksi tiettyjä tuotteita koskevat lähtöpaikassa 
tehtävät turvallisuustarkastukset). Tavaroiden liikkuvuuden osalta sisärajattoman alueen 
toteuttaminen 1. tammikuuta 1993 mennessä oli mahdollista ainoastaan poistamalla 
kaikki unionin jäsenvaltioiden jäsenvaltiosta toiseen liikkumisen osalta noudattamat 
muodollisuudet ja tekemät tarkastukset. Tämä koski erityisesti teknisiä tarkastuksia 
(erityisesti tuoteturvallisuustarkastukset), ihmisten, eläinten ja kasvien terveyttä koskevia 
tarkastuksia, taloudellisia ja kaupallisia tarkastuksia (esimerkiksi väärennösten torjunta), 
47 
turvallisuustarkastuksia (aseet jne.) sekä ympäristötarkastuksia (jätteet jne.). 
Suurimmassa osassa tapauksia muodollisuuksien ja tarkastusten poistaminen voitiin 
toteuttaa ainoastaan hyväksymällä ja toteuttamalla yhteisön toimenpiteitä. Näillä 
toimenpiteillä voitiin yhdenmukaistaa liikkumista tai markkinoille saattamista koskevat 
säännöt (erityisesti tuoteturvallisuuden osalta) ja tarvittaessa siirtää jäsenvaltioiden 
alueella tai markkinoilla tehtävät tarkastukset tai noudatettavat muodollisuudet 
ulkorajoilla tehtäviksi (erityisesti arvonlisä- ja valmisteveron kantamisen, eläinten ja 
kasvien terveystarkastusten sekä tilastotietojen keruun osalta). Osasta Viron nykyisiä 
rajoja tulee unionin ulkoraja. Tämä merkitsee rajatarkastusten vahvistamista (katso tullia 
koskeva jakso). 
Kyseisillä aloilla tehdyn työn edistymistä ja tahtia koskevan kokonaisarvioinnin 
perusteella on vaikea sanoa, milloin Viro kykenee hyväksymään ja panemaan täytäntöön 
kaikki ne säädökset, jotka ovat välttämättömiä sisärajoilla tehtävien tarkastusten 
poistamiseksi ja näiden tarkastusten teon siirtämiseksi unionin ulkorajoilla tehtäviksi. 
5. Viro on jo antanut suuren osa yhtenäismarkkinoita koskevaa yhteisön säännöstöä. 
Komissio ei voi kuitenkaan vielä muodostaa kantaansa kaikista säädöksistä, jotka Viro 
on ilmoittanut saattaneensa osaksi kansallista lainsäädäntöän. Erityisesti julkisten 
hankintojen, rahoituspalvelujen ja henkisen omaisuuden alalla on edettävä pidemmälle. 
Täytäntöönpanoa on vahvistettava useimmilla aloilla. Hallinnon lujittaminen vaatii 
paljon työtä. Huomattavien ponnistusten avulla Viron pitäisi pystyä keskipitkällä 
aikavälillä antamaan suurin osa yhtenäismarkkinoiden lainsäädännöstä ja panemaan se 
täytäntöön sekä edistymään tarvittavissa määrin täytäntöönpanomekanismien 
toiminnassa, mikä on täysimääräisen sisämarkkinoille osallistumisen edellytys. 
48 
Kilpailu 
Euroopan yhteisön kilpailupolitiikan perusta on perustamissopimuksen 3 artiklan g 
kohta, jossa määrätään, että yhteisössä on oltava järjestelmä, jolla taataan, ettei kilpailu 
sisämarkkinoilla vääristy. Pääasialliset soveltamisalat ovat kilpailulainsäädäntö ja valtion 
tuet. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteisön ja Viron kauppasuhteisiin sovellettavasta 
kilpailujärjestelystä, että se perustuu perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklassa (yritysten 
väliset sopimukset/määräävän aseman väärinkäyttö) ja 92 artiklassa (valtion tuki) 
määrättyihin arviointiperusteisiin ja että kyseisten alojen soveltamista koskevat 
yksityiskohtaiset säännöt on hyväksyttävä kolmen vuoden kuluessa Eurooppa-
sopimuksen voimaantulosta. 
Lisäksi siinä määrätään, että Viro saattaa kilpailulainsäädäntönsä yhdenmukaiseksi 
yhteisön kilpailulainsäädännön kanssa. 
Valkoisessa kirjassa viitataan kyseisten määräysten, sulautumisasetuksen säännösten 
(4064/89) ja perustamissopimuksen 37 ja 90 artiklan (monopolit ja erityis- ja 
yksinoikeudet) määräysten asteittaiseen soveltamiseen. 
Yleiskuvaus 
Viron kilpailulaki tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994 turvaamaan vapaiden 
markkinoiden periaatteet. Laki sisältää hyvin alkeelliset määräykset kilpailua rajoittavista 
sopimuksista ja määräävän aseman väärinkäytöstä eikä siinä ole ollenkaan säännöksiä 
fuusiovalvonnasta tai ryhmäpoikkeusten myöntämisestä. Menettelytapoja koskevat 
kysymykset on tarkasteltava uudelleen. 
Kilpailuneuvosto perustettiin vuonna 1993 valtionvarainministeriön alaisuuteen 
valvomaan kilpailulain ja hintalain täytäntöönpanoa. Valtion tukia valvoo 
valtionvarainministeriön budjettiosasto yhteistyössä kilpailuneuvoston kanssa. 
Monopolialojen osalta Viro on ilmeisesti aloittanut vapauttamista koskevan 
politiikkaansa toteuttamisen ja avannut tiettyjä aloja kilpailulle, kuten televiestinnän ja 
postipalvelut, tehdäkseen ne yhdenmukaisiksi alan nykyisen ja ennustettavissa olevan 
kehityksen kanssa. 
Valtiontukia koskeva inventaario ei ole täydellinen ja se noudattaa jossain määrin 
komission omassa tukia koskevassa katsauksessaan käyttämää menetelmää. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Voimassaolevan kilpailulain suurimmat heikkoudet poistetaan, kun uusi kilpailulaki 
hyväksytään vuonna 1997. 
Monilla kaupan alueilla on luotu yksinoikeusjärjestelmiä, jotka on asteittain 
mukautettava tai poistettava ennen unioniin liittymistä. Tämä koskee esimerkiksi 
televiestintäpalveluja ja lento-, rautatie- ja merikuljetuksia. Olemassa olevista valtion 
monopoleista on luovuttava ennen unioniin liittymistä sellaisilla aloilla kuin liuskeöljy, 
sähkön toimitus ja romumetallien vienti. 
49 
Yhteisön käytännön mukaisen valtiontuki-inventaarion luomiseksi tarvitaan vielä 
huomattavia ponnistuksia. Nykyisten "Valtion vientiapurahaston" ja 
"Vientiluottorahaston" yhteensoveltuvuus yhteisön säännöstön kanssa on 
kyseenalainen. Muut tukitoimenpiteet ovat toimintatukea, joiden käyttö on sallittua 
ainoastaan tiukoin edellytyksin. Avoimuuden puuttumisen takia on epäselvää, 
noudatetaanko toimintatukien myöntämisehtoja. 
Sen lisäksi, että hyväksytään Euroopan yhteisön lainsäädäntöä riittävän lähellä oleva 
lainsäädäntö, kilpailulain uskottavaan täytäntöönpanoon vaaditaan hyvin toimivat 
kilpailuolosuhteita ja valtiontukia valvovat viranomaiset. Lisäksi vaaditaan, että 
tuomioistuinlaitos, julkishallinto ja taloudelliset toimijat ymmärtävät riittävästi 
kilpailulakia ja kilpailupolitiikkaa. 
Päätelmät 
Uusi kilpailulaki tulee pian hyväksytyksi ja sen myötä kilpailulainsäädäntöä 
lähennetään merkittävästi. Edellyttäen, että uuteen kilpailulakiluonnokseen sisällytetään 
tiettyjä muutoksia, lähentymisaste valtiontukien osalta olisi myös tyydyttävä. 
Viron kilpailuneuvosto näyttää työskentelevän melko hyvin täytäntöönpanon osalta ja se 
näyttää pystyvän täytäntöönpanemaan uuden kilpailulain, kun se on otettu käyttöön. 
Huomattavat lisätoimet ovat kuitenkin tarpeen keskipitkän aikavälin valtiontukien 
valvontaa koskevien vaatimusten täyttämiseksi, etenkin avoimuuden osalta. Läheinen 
yhteistyö komission kanssa on tällä alalla välttämätöntä. 
Lisäksi näyttää siltä, että käytössä on tiettyjä erityis- ja yksinoikeuksia, jotka eivät ole 
yhteensopivia yhteisön säännöstön kanssa. Näitä ongelmia pitäisi käsitellä 
lähitulevaisuudessa. 
3.2 Innovaatiot 
Tietoyhteiskunta 
Nykytilanne 
Tietotekniikka ja televiestintä tarjoavat yhdessä valtavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia 
mahdollisuuksia. Ennen vuotta 1990 näitä mahdollisuuksia ei Virossa hyödynnetty, 
vaikka koulutusta yleensä ei lyötykään laimin. Nykyään koulutuksella on merkittävä 
tehtävä tietoyhteiskunnan edistämisessä. Tietotekniikan myyntitietoja ei ole 
käytettävissä, mutta henkilökohtaisten tietokoneiden määrä on korkea sataa asukasta 
kohti (5,5 vuonna 1995), kun otetaan huomioon BKT/asukas. Jos tietoyhteiskuntaan 
tähtäävää kehitystä mitataan suhteellisesti Internet-palvelimien määrällä, Viro ylittää 
nykyään viiden EU-maan tason. Ehkä Viron hallitus on ottanut esimerkkiä Suomesta, 
joka on tässä suhteessa yksi EU:n johtavista maista, koska Viro on osallistunut 
aktiivisesti EU-aloitteita koskevaan yhteistyöhön ja edistänyt tieto- ja 
viestintätekniikoiden käyttöä erityisesti koulutuksessa. 
50 
Päätelmät 
Koska Virossa on suhtauduttu myönteisesti telealan vapauttamiseen ja maan 
koulutusalalla on tehty suurenmoista työtä, Viro toteuttanee tietoyhteiskunnan 
mahdollisuudet aikaisemmin kuin KIE-maat keskimäärin ja viimeistään samaan aikaan 
kuin monet EU:n jäsenvaltiot. 
Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus sekä nuoriso 
EY:n perustamissopimuksen 126 ja 127 artiklassa määrätään, että yhteisö myötävaikuttaa 
korkealaatuisen koulutuksen kehittämiseen ja toteuttaa ammatillista koulutusta koskevaa 
politiikkaa, millä toimilla pyritään edistämään eurooppalaista ulottuvuutta koulutuksessa 
sekä parantamaan teollisiin muutoksiin mukautumista ja työmarkkinoiden joustavuutta 
ammattikoulutuspolitiikkojen kautta. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä koulutuksen ja ammatillisen pätevyyden 
tason kohottamiseksi. Valkoiseen kirjaan ei sisälly tämän alan toimenpiteitä. 
Yleiskuvaus 
Viro käyttää koulutukseen 5,7 prosenttia BKT:sta, joka vastaa 17 prosenttia valtion 
talousarviosta. 
Virossa on 240 000 koululaista, 27 000 opiskelijaa ja 19 000 opettajaa. 
Virossa on kuusi valtion yliopistoa, yksi yksityinen yliopisto ja 20 korkea-asteen 
ammatillista oppilaitosta (joista 12 on yksityisiä). 
Viro toteuttaa parhaillaan uudistuksia koulutusjärjestelmien kaikilla tasoilla, jotta 
voitaisiin vastata paremmin markkinatalouteen perustuvan demokraattisen yhteiskunnan 
tarpeisiin. Tämä on tärkeää sekä keskeisten taloudellisten tekijöiden (kuten tuottavuus ja 
tuotannon laatu, kilpailukyky kansainvälisillä markkinoilla, yksityisen sektorin 
kehittyminen, työvoiman liikkuvuus ja työttömyys) kehittämiseksi että yhteiskunnan 
demokraattisten tehtävien turvaamiseksi. 
Tällä hetkellä ei ole olemassa kansallisesti sovittua laaja-alaista 
ammattikoulutuspolitiikkaa, mutta ammattikoulutuksen merkitys kansallisessa 
politiikassa on kasvussa. 
Vuoden 1996 alussa toteutetun opetusministeriön uudelleenjärjestelyn yhteydessä 
perustettiin ammattikoulutuksesta vastaava osasto. 
Tempus-ohjelma on osaltaan edistänyt korkea-asteen koulutuksen uudistamista 
koskevien tavoitteiden saavuttamista ja luonut perustan yhteistyölle EU:n korkea-asteen 
oppilaitosten kanssa. 
Noin 14,2 prosenttia Viron kokonaisväestöstä on iältään 15-25 vuotiaita. Parhaillaan 
ollaan kehittämässä nuorisoa koskevaa lainsäädäntöä, jonka tavoitteena on parantaa 
nuorten elinolosuhteita, edistää nuorten aktiivista osallistumista kansalaisyhteiskunnan 
demokratisoitumisprosessiin ja luoda olosuhteet nuorten vapaaehtoistoiminnalle. Eräät 
51 
Viron nuorisojärjestöt ovat osallistuneet Euroopan nuorisoalan toimintaan vuodesta 1995 
alkaen, mikä oli ensimmäinen askel kohti Viron osallistumista Nuorten Eurooppa 
-ohjelmaan. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Yleissivistävien ja ammatillisten koulutusjärjestelmien perusteelliseksi kohentamiseksi 
tarvitaan huomattavia investointeja opetussuunnitelmien uudistamiseen, opettajien 
koulutukseen, oppikirjoihin, opetusvälineisiin ja rakennuksiin. Rahoitukseen liittyvien 
vaikeuksien vuoksi tämän prosessin toteuttaminen kestää todennäköisesti useita vuosia. 
Edistymisestä huolimatta uudistukset ovat aivan aluillaan ja paljon on vielä tehtävä, 
ennen kuin ammattikoulutusjärjestelmän voidaan katsoa olevan EU:n ja sen 
jäsenvaltioiden vaatimusten mukainen. 
Viron osallistumisella yhteisön ohjelmiin on myönteinen vaikutus asianomaisten 
henkilöiden kannalta ja se on myös hyvä tapa valmistautua unioniin liittymistä varten. 
Päätelmät 
Unioniin liittymistä ajatellen näillä aloilla ei ole odotettavissa suuria ongelmia. 
Tutkimus ja teknologinen kehittäminen 
Perustamissopimuksessa ja puiteohjelmassa määrättyjen tutkimuksen ja teknologisen 
kehittämisen yhteisön tason toimien tavoitteena on Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn 
ja yleisen elämänlaadun parantaminen sekä kestävän kehityksen, ympäristönsuojelun ja 
muiden yhteisten politiikkojen tukeminen. 
Eurooppa-sopimuksessa tullaan määräämään näiden alojen erityisesti puiteohjelmassa 
tehtävästä yhteistyöstä. Valkoiseen kirjaan ei sisälly alaa koskevia välittömiä 
toimenpiteitä. 
Yleiskuvaus 
Viron tutkimus- ja kehittämisneuvosto on tärkein elin, joka vastaa tiede- ja 
teknologiapolitiikan toteuttamisesta, hallituksen strategisten ohjelmien hallinnoinnista ja 
kaikkien valtion rahoittamien alan toimien suunnittelusta, yhteensovittamisesta ja 
rahoitusjärjestelyistä. Kilpailumekanismeja on otettu käyttöön tutkimuksen 
rahoittamisessa. Vuonna 1994 tieteeseen liittyvät menot olivat 0,7 prosenttia BKT:sta. 
Korkeakoulujen lisäksi Virossa on 32 valtion tutkimuskeskusta. Valtio rahoittaa 
suurimmaksi osaksi tutkimustoiminnan, joka käsittää sekä perustutkimuksen että 
soveltavan tutkimuksen (perustutkimuksen osuus laski alle 50 prosenttiin vuoden 1995 
talousarviossa). 
Viron ensisijaiset pitkän aikavälin tavoitteet ovat: 
- rahoituksen nostaminen Euroopan unionin keskitasolle, 
- tavoitteiden suuntaaminen kohti unionin tavoitteita. 
52 
Lyhyellä aikavälillä Viron tavoitteena on: 
- varmistaa, että tutkimuksen osuus valtion talousarviomenoista pysyy kahden prosentin 
tasolla, 
- lisätä huomattavasti valtion talousarviostaan teknologiseen innovaatioon käyttämiä 
varoja pääasiassa valtiovarainministeriön alaisen innovaatiorahaston välityksellä. 
Säännöllinen yhteistyö Euroopan yhteisön kanssa alkoi vuonna 1992 tutkimuksen ja 
teknologisen kehittämisen kolmannessa puiteohjelmassa. Tähän mennessä yhteistyö on 
keskittynyt pääasiassa COPERNICUS-ohjelmaan (KIE-maiden ja IVY-maiden kanssa 
harjoitettavan yhteistyön erityisohjelma), ja osallistuminen neljänteen puiteohjelmaan on 
melko vähäistä. Viro on COST:n (tieteellisen ja teknisen tutkimuksen eurooppalainen 
yhteistyö) jäsen. 
Alaa koskevat tiedot ja tilastot ovat OECD:n standardien mukaiset vuodesta 1992 alkaen. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Tieteen ja teknologisen kehittämisen alalla on jo tapahtunut merkittäviä muutoksia ja 
parannuksia. Sisäisen rakenteen parantamiseksi, vapauttamiseksi ja rahoittamiseksi on 
tehty paljon työtä. Henkilöstövoimavarat ja valmiudet ovat leikkauksista huolimatta 
vahvat. 
Innovatiivisuuden tasoa on kuitenkin parannettava taloudessa yleensä ja erityisesti 
teollisuudessa. Lisäksi on parannettava tutkimuslaitosten sekä teollisuuden ja pienten ja 
keskisuurten yritysten välisiä yhteyksiä. 
Viro on valmis toimimaan aktiivisesti Euroopan tutkimuksen ja teknologisen 
kehittämisen alalla ja myöntämään toimintaan tarvittavat varat. Viro on ilmaissut 
kiinnostuksensa assosioitua täysipainoisesti viidenteen puiteohjelmaan. 
Päätelmä 
Unioniin liittymisen kannalta tällä alalla ei ole odotettavissa erityisiä ongelmia. 
Liittymisen hyödyt olisivat molemminpuoliset. 
Televiestintä 
Euroopan yhteisön televiestintäpolitiikan tavoitteena on poistaa esteet telelaitteiden, 
-palvelujen ja -verkkojen yhtenäismarkkinoiden tehokkaan toiminnan tieltä, avata 
ulkomaiset markkinat EU:n yrityksille ja tarjota yleisesti saatavia nykyaikaisia palveluja 
kaikille EU:n asukkaille ja yrityksille. Nämä tavoitteet saavutetaan yhdenmukaistamalla 
tarjottavien palvelujen standardit ja edellytykset, vapauttamalla päätelaitteiden, 
palvelujen ja verkkojen markkinat ja antamalla tarpeellinen lainsäädäntö. Vaikka 
tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavat direktiivit on nyt annettu ja tarvittavat 
toimintaperiaatteet vahvistettu, julkisen puhelintoiminnan ja siihen liittyvän 
infrastruktuurin käytön vapauttamista lykätään joissakin jäsenvaltioissa vuodella tai 
kahdella vuodesta 1998. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä, jolla pyritään saamaan standardit ja 
käytännöt kohti Euroopan yhteisön tasoa televiestintä- ja postipolitiikassa, 
standardoinnissa, lainsäädäntöperiaatteissa ja infrastruktuurin uudistamisessa. 
53 
Valkoisessa kirjassa keskitytään tarkastelemaan sääntelyn, verkkojen ja palvelujen 
lähentämistä, jota täydennetään muilla toimilla, jotka vähitellen vapauttavat telealan. 
Yleiskuvaus 
Vuoteen 1991 Viron tietoliikenneverkot olivat osa entisen Neuvostoliiton verkkoja, joten 
esimerkiksi kaikki kansainväliset yhteydet väylöitettiin Venäjän kautta. Viron verkko oli 
kokonaan automatisoitu, mutta se koostui paljolti sähkömekaanisista laitteista. 
Itsenäistymisen jälkeen Viron telealan kehitykselle on ollut luonteenomaista yleinen 
kapasiteetin kasvu ja palvelun laadun paraneminen. Vuoden 1996 loppuun mennessä 
puhelintiheyttä lisättiin 30:een liittymään sataa asukasta kohti, mutta jonotuslista on 
kuitenkin vielä pitkä. 
Vuonna 1991 hyväksyttiin telelaki, joka on alan vapauttamista ja toimilupien 
myöntämistä koskevan politiikan perusta. Kansallisen operaattoriyrityksen rahoitukseen 
osallistuneiden ulkomaisten sijoittajien kanssa neuvoteltiin toimilupasopimus. Se antaa 
49-prosenttisesti ulkomaalaisten omistamalle yritykselle kytkentäisen puhelintoiminnan 
monopoliaseman vuoden 2000 loppuun. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Telealan vapautuminen 
Vuonna 1992 hallitus vahvisti kilpailua telealalla suosivan politiikan ja yksityisti osittain 
valtion operaattoriyrityksen Eesti Telecomin (ET). Se on yhteisyritys, josta ET omistaa 
51 prosenttia, Telecom Finland 24,5 prosenttia ja Telia 24,5 prosenttia ja jolla on kauko-
ja ulkomaanpuhelujen välityksen monopoli vuoteen 2001. Lisäksi yritys on saanut 
toimiluvan yleiseurooppalaista GSM-standardia käyttävän matkapuhelinverkon 
tarjoamiseen. 
Hintojen tasapainottaminen on alkanut, ja Viron puhelintiheys on suhteellisen korkea, 
mutta yhteisön säännöstön mukaista yleispalvelua ei ole vielä toteutettu. Vaikka muille 
infrastruktuurin tarjoajille (kaapelitelevisioyhtiöille, tielaitokselle, rautateille ja 
sähköyhtiöille) on annettu mahdollisuus kilpailla yleisen televerkon kanssa, toimilupia ei 
ole toistaiseksi vielä haettu, joten kilpailua ei alalla ole. Paikalliset markkinat on jo avattu 
uusille operaattoreille, mutta vain yksi pieni yritys on aloittanut toimintansa. Virossa 
toimii kymmenen matkapuhelinoperaattoria (yksi analogisen verkon, yksi NMT 450:n, 
neljä GSM.n ja neljä DCS 1800:n operaattoria) ja viisi henkilöhakupalvelujen tarjoajaa. 
Satelliitti viestintäpalveluja ja lisäarvopalveluja voidaan tarjota ilman toimilupaa, jos 
niissä ei tarvita liityntää yleiseen televerkkoon. 
Lainsäädännön lähentäminen Euroopan yhteisön lainsäädäntöön 
Sääntelyviranomainen (televiestinnän tarkastuslaitos) toimii ministeriön alaisuudessa, ja 
asiasta vastaava ministeri käyttää omistusvaltaa pääoperaattoriyrityksessä. Viron 
tielainsäädännössä on otettu käyttöön noin puolet EU: n telelainsäädännöstä. 
Suunnitelmissa on antaa vuoden 1997 lopulla uusi viestintälaki, jonka seurauksena 
sääntelystä ja politiikasta vastaava elin voidaan pitää selkeämmin erillään 
54 
operaattoriyrityksistä ja hallitus voi toteuttaa kilpailua suosivaa politiikkaa tehokkaasti. 
Hallituksen suunnitelmien mukaan Viron lainsäädännön pitäisi olla yhteisön säännöstön 
mukaista vuoteen 2000 mennessä. Tähänastisesta edistyksestä päätellen Virolla on 
tarvittava hallintokapasiteetti, jos se jatkaa teknisen avun ohjelmiin osallistumista 
tavoitteidensa saavuttamiseksi. 
Infrastruktuuri 
Hallituksen politiikan päätavoite on ollut saada lisää investointeja yleisen televerkon 
laajentamiseen ja nykyaikaistamiseen ja parantaa tarjolla olevien palvelujen laatua. 
Viron, kuten kahden kahden muunkin Baltian maan televerkko oli Neuvostoliiton verkon 
jatke. Verkon alkuperäinen laitteisto oli vanhentunutta, joten nykyaikaistaminen oli 
välttämätöntä. Vuosina 1991-1996 puhelinverkko laajeni 22,1 :stä 30 liittymään sataa 
asukasta kohti (Kreikassa, Portugalissa ja Irlannissa liittymiä on keskimäärin 43,9 sataa 
asukasta kohti). Nykyaikaistaminen on meneillään, ja vuoden 1995 lopussa 20 prosenttia 
verkosta oli digitalisoitu (verkon digitalisuusaste Kreikassa, Portugalissa ja Irlannissa on 
nyt keskimäärin 62,4 prosenttia). Tavoitteena on päästä 48 prosentin 
digitaalisuusasteeseen vuoteen 2000 mennessä ja lyhentää liittymiä odottavien 
jonotusaikaa muutamaan viikkoon. 
Matkapuhelintilaajia oli vuoden 1996 lopussa noin 4,1 sataa asukasta kohti, mikä on 
paljon KIE-maiden keskiarvoa enemmän. Matkapuhelinten määrä on kasvanut hyvin 
nopeasti sen jälkeen, kun uudet operaattorit aloittivat toimintansa vuonna 1995. Kilpailua 
on sekä data- että satelliittipalvelujen alalla. Vuonna 1995 kaapelitelevisiotilaajia oli 22 
sataa kotitaloutta kohti. 
Alan kilpailuksi® 
Yleisten televerkkojen operaattorilla oli 10 työntekijää tuhatta liittymää kohti vuonna 
1995: tehokkuus on alhainen Kreikkaan, Portugaliin ja Irlantiin verrattuna, joissa on 6,2 
työntekijää/1000 liittymää, mutta parempi kuin muissa hakijamaissa (12,1). Vaikka 
Viron BKT/asukas on hakijamaista kuudenneksi suurin, se on ostovoimana ilmaistuna 
toiseksi suurin. Yhden puhelinliittymän nykyisin tuottamat tulot ehkä riittävät juuri ja 
juuri palvelun tason ylläpitämiseen, mutta niitä on saatava huomattavasti lisää 
tarvittavien investointien kattamiseksi. 
Uuden liittymän jonotusaika on nyt noin kolme vuotta, ja jos verkko laajenee nykyistä 
vauhtia, kuluu vielä muutama vuosi, ennen kuin edes peruspuhelinpalvelu on yleisesti 
saatavilla. 
Päätelmät 
Viro on toiminut nopeasti telealansa vapauttamiseksi, ja sillä on hyvät mahdollisuudet 
saada lainsäädäntönsä yhteisön säännöstön mukaiseksi keskipitkällä aikavälillä, jos 
jatketaan nykyistä työtä yhteisön säännöstön täytäntöönpanemiseksi ja 
vapauttamistoimenpiteitä tehostetaan. Yleisten televerkkojen operaattorin on 
parannettava kilpailukykyään, jos alalle halutaan houkutella investointeja ja se haluaa 
selviytyä kilpailussa. 
55 
Audiovisuaalinen ala 
Audiovisuaalista alaa koskevan yhteisön säännöstön tavoitteena on sisämarkkinoiden 
yhteydessä toteutettava audiovisuaalisten palvelujen tukeminen ja vapaa liikkuvuus 
Euroopan unionissa sekä eurooppalaisen ohjelmateollisuuden edistäminen. Televisio 
ilman rajoja -direktiiviin, jonka soveltamisala koskee kaikkia yleisradiopalvelun 
harjoittajia lähetystavasta (maanpäällinen, satelliitti-, kaapelilähetystoiminta) tai niiden 
yksityis- tai julkisoikeudellisesta luonteesta riippumatta, sisältyy yhteisön säännöstö, 
jossa määritellään rajat ylittävän yleisradioinnin perussäännöt. Säännöstön pääkohtia 
ovat: varmistaa televisiolähetysten vapaa liikkuvuus jäsenvaltioiden välillä, edistää 
eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten tuotantoa ja levitystä (säätämällä 
eurooppalaisiin teoksiin ja itsenäisten tuottajien teoksiin sovellettavista lähetysaikojen 
vähimmäisosuuksista), määrittää televisiomainontaa koskevat perusstandardit, luoda 
alaikäisten suojelua koskevat säännökset ja mahdollistaa vastineoikeus. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä audiovisuaalisen teollisuuden 
edistämiseksi ja nykyaikaistamiseksi sekä audiovisuaalisen alan politiikan 
lainsäädännölliseksi yhdenmukaistamiseksi. 
Televisio ilman rajoja -direktiivi sisältyy valkoiseen kirjaan ensimmäisen vaiheen 
toimenpiteenä. 
Yleiskuvaus 
Audiovisuaalisen alan oikeusperusta määritellään vuonna 1994 säädetyssä yleisradiointia 
koskevassa laissa. 
Virossa toimii tällä hetkellä kaksi kansallista televisiolähetystoiminnan harjoittajaa ja 
kolme paikallista televisioasemaa. Yksityisillä yleisradiotoiminnan harjoittajilla on oltava 
kulttuuriministeriön myöntämä toimilupa. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron audiovisuaalinen ala pyrkii uudelleen vakiinnuttamaan asemansa viime vuosien 
huomattavien muutosten jälkeen. Nopea kasvu ja jatkuvat muutokset ovat sille ominaisia. 
Sen kyky sopeutua kunnolla yhteisön säännöstön noudattamiseen edellyttää, että 
parannetaan ohjelmantuotantoteollisuuden mahdollisuuksia vastata mukautetun 
sääntelykehyksen sille asettamiin huomattaviin haasteisiin. 
Nykyisen lainsäädännön arviointi paljastaa useita puutteita, jotka koskevat mm. 
lähetysten vastaanoton vapautta, eurooppalaisen tuotannon edistämistä, mainonnan 
sääntöjä ja alaikäisten suojelua. Yleisradiointia koskevaa lakia muuttavaa lainsäädäntöä 
valmistellaan parhaillaan. Lakiehdotuksen avulla edetään tarkoituksenmukaisella tavalla 
kohti yhteisön säännöstön noudattamista. 
Päätelmät 
Edellyttäen, että tarvittavat säädökset toteutetaan riittävän nopeasti ja niihin yhdistetään 
alan teollisuudessa tarvittavat rakenteelliset sopeuttamistoimet, Viron on mahdollista 
täyttää audiovisuaalista alaa koskevat Euroopan unionin vaatimukset keskipitkällä 
aikavälillä. 
56 
3.3 Taloutta ja verotusta koskevat kysymykset 
Talous- ja rahaliitto 
Viron liittyessä Euroopan unioniin EMUn kolmas vaihe on jo alkanut. EMUn kolmas 
vaihe merkitsee suuria muutoksia kaikille jäsenvaltioille, myös niille, jotka eivät osallistu 
euro-alueeseen. Kaikki jäsenvaltiot, uudet mukaan lukien, osallistuvat täysin talous- ja 
rahaliittoon ja jokaisen jäsenvaltion talouspolitiikka koskee muita jäsenvaltioita. 
Jäsenvaltiot osallistuvat talouspolitiikan koordinointiin (kansalliset lähentymisohjelmat, 
laajat talouden suuntaviivat, monenvälinen valvonta, liiallista alijäämää koskeva 
menettely). Jäsenvaltioita vaaditaan noudattamaan kasvua ja vakautta koskevaa 
sopimusta, luopumaan kaikesta suorasta keskuspankkirahoituksesta julkisen sektorin 
alijäämän poistamiseksi ja julkisten viranomaisten rahoituslaitoksilta saamista 
suosituimmuusluotoista sekä saattamaan päätökseen pääomaliikkeiden vapauttaminen. 
Liittyminen unionin jäseneksi merkitsee läheisempää raha- ja valuuttapoliittista 
yhteistyötä Euroopan unionin kanssa. Tämä vaatii raha- ja valuuttapolitiikan alueella 
rakenteellisten uudistusten vahvistamista. Jäsenvaltiot, jotka eivät osallistu euro­
alueeseen, voivat harjoittaa itsenäistä rahapolitiikkaa ja osallistua rajoitetusti 
keskuspankkien eurooppalaiseen järjestelmään. Kyseisten valtioiden keskuspankkien on 
oltava riippumattomia ja hintojen vakauden on oltava niiden ensisijainen tavoite. 
Rahapolitiikkaa täytyy harjoittaa markkinoihin perustuvin välinein ja sen on 
"tehokkaasti" välitettävä suuntaukset reaalitalouteen. Tämän vuoksi uudistuksia on 
jatkettava rahapolitiikan tehokkuutta estävien tekijöiden poistamiseksi. Näitä esteitä ovat 
muun muassa kilpailun puute pankkialalla, rahoitusmarkkinoiden heikko kehitys ja 
pankkialan järjestämättömät luotot. Jokaisen jäsenvaltion valuuttapolitiikka koskee 
kaikkia jäsenvaltioita ja jokaisen jäsenvaltion on kyettävä vakauttamaan valuuttansa 
myöhemmin päätettävässä mekanismissa. 
Koska Euroopan unionin jäsenyys merkitsee EMUn tavoitteiden hyväksymistä, Viron on 
täytettävä lähentymisperusteet, vaikka sen ei tarvitse välttämättä tapahtua 
liittymisajankohtana. Vaikka lähentymisperusteiden täyttäminen ei olekaan Euroopan 
unionin jäsenyyden ehtona, perusteet ovat tärkeä vertailukohta vakauteen pyrkiville 
makrotalouspolitiikoille, ja uusien jäsenvaltioiden on aikanaan täytettävä ne pysyvästi. 
Tämän vuoksi järjestelmällisen talouden siirtymän ja markkinatalouteen suuntautuneiden 
rakenneuudistusten menestyksellinen päätökseen saattaminen on olennaisen tärkeää. 
Viron taloudellista tilannetta ja sen edistymistä on jo analysoitu tämän maalausunnon 
aikaisemmissa luvuissa. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron keskuspankki on pitkälti riippumaton. Sen pääjohtajan nimitykseen osallistuu 
keskuspankkilautakunta ja maan hallitus on nimittämismenettelyn ulkopuolella. Lisäksi 
keskuspankki on hallituksesta riippumaton rahapolitiikan harjoittamisen suhteen. 
Keskuspankin sääntöjen mukainen tavoite on varmistaa Viron valuutan vakaus, ja 
keskuspankkia koskeva laki on yhteensopiva julkisen sektorin alijäämän 
keskuspankkirahoituksen kokonaan kieltävien Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
määräysten kanssa. Käytännössä Viron toimintaa on ohjannut vuodesta 1992 
valuuttakomitea. Valuuttakomiteajärj estelyssä keskuspankilla on hyvin pieni 
liikkumavara harkinnanvaraisessa rahapolitiikassa ja talousarvion alijäämän 
rahoituksessa. 
57 
Viron rahapolitiikka on ollut melko tehokasta inflaation hidastamisessa 
yksinumeroiseksi, Valuuttakomitean sääntöjä on noudatettu tiukasti. 
Avomarkkinaoperaatioita (keskuspankin sijoitustodistuksia käyttäen) ei ole käytetty 
rahapoliittisiin tarkoituksiin vaan pikemminkin edistämään jälkimarkkinoiden kehitystä 
ja pankkienvälisten markkinoiden syventämistä. Myöskään varantovaatimuksia ei käytetä 
rahapolitiikan välineinä vaan pankkien auttamiseksi likviditeettipulassa. Pankkisektorin 
yksityistämisaste on melko korkea ja lisää pankkeja aiotaan yksityistää tulevaisuudessa. 
Sektorin kilpailu on tyydyttävää ja konkurssilainsäädäntö asettaa kovat 
budjettivaatimukset rahoitusyhtiöille. Yhteenvetona voidaan todeta, että Viron 
pankkijärjestelmä on varmasti yksi kehittyneimpiä ja vakaimpia alueella, ja 
järjestämättömät luotot ovat kadonneet alalta lähes täysin. 
Valuuttakurssi on kiinteä (sidottu Saksan markkaan) kuten valuuttakomitean säännöissä 
määrätään. Valuuttamarkkinoilla ei ole ollut toistaiseksi suuria jännitteitä. 
Päätelmät 
On ennenaikaista arvioida, pystyykö Viro osallistumaan euro-alueeseen 
liittymisajankohtana. Se riippuu rakenneuudistuksessa saavutetusta menestyksestä, joka 
mahdollistaa lähentymisperusteiden täyttämisen ja niiden jatkuvan noudattamisen. 
Lähentymisperusteet eivät kuitenkaan ole ehto liittymiselle. 
Viron osallistumisen EMUn kolmanteen vaiheeseen euro-alueeseen kuulumattomana 
jäsenvaltiona ei pitäisi juuri aiheuttaa ongelmia keskipitkällä aikavälillä. Sen 
keskuspankkia koskeva lainsäädäntö vastaa jo täysin yhteisön sääntöjä, jotka kieltävät 
talousarvion alijäämän keskuspankkirahoituksen. Valuuttakomitean toistaiseksi 
onnistunut käyttö ja pankkisektorin suhteellinen kehittyneisyys ovat myönteisiä 
osoituksia Viron kyvystä saada rahoitussektorinsa rakenneuudistus valmiiksi lähivuosina. 
58 
Verotus 
Välittömän verotuksen alalla yhteisön säännöstö koskee pääasiassa yritys- ja 
pääomaverojen tiettyjä näkökohtia. EY:n perustamissopimuksen neljällä vapaudella on 
laajempi vaikutus kansallisiin verojärjestelmiin. 
Välillistä verotusta koskeva säännöstö koostuu ensisijaisesti yhdenmukaistetusta 
lainsäädännöstä arvonlisäveron ja valmisteverojen alalla. Siihen sisältyy kasautumaton 
yleinen kulutusvero (ALV), jota kannetaan kaikissa tavaroiden ja palveluiden tuottamisen 
ja jakelun vaiheissa. Tämä merkitsee kotimaisten ja ei-kotimaisten (tuonnin) 
liiketapahtumien yhtäläistä verotuskohtelua. ALV-säännöstöön sisältyy myös Euroopan 
unionin sisällä verovelvollisten välillä toteutettavien liiketapahtumien verotusta koskevia 
siirtymäsääntöjä. Valmisteverojen osalta säännöstö sisältää yhdenmukaista 
verotusrakennetta ja verojen vähimmäiskantaa koskevat säännöt sekä yhteiset säännöt 
valmisteveron alaisten tuotteiden hallussapidosta ja liikkumisesta (mukaan lukien 
verottomia varastoja koskevat säännöt). Yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen johdosta 
yhteisön sisärajoilta poistettiin kaikki verotarkastukset tammikuussa 1993. 
Jäsenvaltioiden veroviranomaisten keskinäinen avunanto on tärkeä sisämarkkinoiden 
hallinnollisen yhteistyön piirre. Asiasta annettu direktiivi koskee sekä välitöntä että 
välillistä verotusta. 
Eurooppa-sopimuksessa on määräykset lainsäädännön lähentämisestä välillisen 
verotuksen alalla. 
Valkoisessa kirjassa esitetään ensimmäisenä vaiheena toimenpiteitä, jotka ovat välillistä 
verotusta koskevan yhteisön säännöstön päävaatimusten mukaisia (lähinnä yhteisössä 
vuoteen 1993 sovellettuja toimenpiteitä), ja toisena vaiheena toimenpiteitä, jotka edellä 
mainittujen lisäksi ovat välttämättömiä koko välillistä verotusta koskevan säännöstön 
täytäntöönpanemiseksi. 
Yleiskuvaus 
Välitön verotus 
Kahdessa yhtiöverotusta koskevassa direktiivissä sekä välimiesmenettelyä koskevassa 
direktiivissä säädetään vastavuoroisuuden periaatteella toimivasta mekanismista. 
Vastaavia kansallisia säännöksiä ei siis voida olettaa olevan olemassa ennen jäseneksi 
liittymistä. 
Välillinen verotus 
Arvonlisäveron osuus Viron valtion tuloista oli noin 42 prosenttia ja valmisteveron osuus 
noin 11 prosenttia vuonna 1995. Tämän tilanteen odotetaan jatkuvan, ja suuntaus on 
kasvamaan päin. 
Arvonlisävero 
Viron nykyinen ALV-järjestelmä otettiin käyttöön 1. tammikuuta 1991, ja siihen tehtiin 
suurehkoja tarkistuksia tammikuussa 1994. Virossa sovelletaan yksivaiheista 18 
prosentin arvonlisäveroa kaikkiin veronalaisiin liiketapahtumiin, myös tuontitavaroihin. 
59 
"Tuontipalvelut" sen sijaan ovat arvonlisäverottomia. Standardiverokannan lisäksi 
Virossa sovelletaan nollaverokantaa joihinkin rajoitettuihin liiketapahtumiin. 
Tietyt toiminnan lajit ovat vapautettuja ALV:stä, eikä niiden johdosta voida pyytää 
palautusta. Nämä verovapautukset koskevat pääasiassa yleisen edun mukaista toimintaa, 
rahoitus- ja vakuutuspalveluja, kiinteistöjä sekä arpajaisia ja muita vastaavia pelejä. 
Verovelvollisilla on periaatteessa oikeus vähentää liiketoiminnan yhteydessä 
suorittamiensa tavaroiden ja palvelujen ostojen arvonlisävero. Viron ALV-laissa ei 
kuitenkaan ole säännöksiä, jotka mahdollistaisivat veronpalautukset verovelvollisille, 
joiden kotipaikka ei ole Viro. 
Valmistevero 
Viron nykyinen valmisteverolainsäädäntö tuli voimaan vuonna 1995. Valmisteveroa 
kannetaan kivennäisöljyistä, alkoholista ja alkoholijuomista sekä valmistetusta tupakasta. 
Kunkin tuoteryhmän valmistevero on määrään perustuva. 
Keskinäinen avunanto 
Verohallinnon ei vielä ole tarvinnut kehittää valmiuksiaan harjoittaa jäsenvaltioiden 
veroviranomaisten välistä keskinäistä avunantoa, sillä se tulisi ajankohtaiseksi vasta 
jäseneksi liittymisen yhteydessä. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Arvonlisävero 
Viron nykyinen ALV-järjestelmä perustuu yhteisön ALV-säännöstön perusperiaatteille. 
Se on lähtökohta maan mukautuessa tulevaisuudessa yhteisön ALV-säännöstöön. Se on 
kuitenkin melko yleisluontoinen, ja sen soveltaminen on suurpiirteistä. 
Rekisteröityäkseen ALV-velvolliseksi Virossa yrittäjän on kuuluttava yrittäjäluetteloon, 
mikä vaatii toimipaikan perustamista Viroon. Tämä merkitsee sitä, että ulkomaiset 
yrittäjät (joilla ei ole toimipaikkaa Virossa) eivät voi rekisteröityä ALV-velvollisiksi 
Virossa. Viron verovapaita liiketapahtumia koskeva järjestelmä poikkeaa yhteisön 
järjestelmästä sekä laajuutensa että asiasisältönstä puolesta. Koska Virossa ei ole 
järjestelmää ALV:n palauttamiseksi ulkomaisille rekisteröimättömille verovelvollisille, 
ALV merkitsee näille lisäkustannusta. 
Viron jäsenyys Euroopan unionissa vaatisi huomattavaa sopeuttamista, jotta maan ALV-
lainsäädäntö saataisiin yhteisön säännöstön asettamien vaatimusten mukaiseksi sekä 
yhteisön ALV-lainsäädännön yleisten säännösten osalta että sen verojärjestelmän osalta, 
joka on välttämätön yhteisön sisärajoilla tapahtuvien tarkastusten loputtua. 
Viron kansallisessa strategiasuunnitelmassa valkoisen kirjan arvonlisäveroa koskevien 
suositusten toteuttamiseksi ei ole selvää ja yksityiskohtaista aikataulua tuleville 
mukautuksille. Lyhyellä aikavälillä suunnitellaan keskittymistä muuttamaan 
nollaverokannat verovapautuksiksi ilman mahdollisuutta ALV:n palautuksiin. 
Keskipitkän aikavälin tavoitteena on saattaa Viron ALV-järjestelmä täysin yhteisön 
järjestelmän mukaiseksi 1. tammikuuta 2000 mennessä. 
60 
Valmistevero 
Virossa ei ole väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmää, jonka mukaan tavarat 
voivat liikkua verottomasta varastosta toiseen ilman veroa. 
Yhteisön valmisteverolainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi on tärkeää, 
että Viro ottaa mahdollisimman pian käyttöön yhteisön mallin mukaisen 
varastojärjestelmän. 
Viron kansallinen strategiasuunnitelma valkoisen kirjan suositusten 
täytäntöönpanemiseksi ei sisällä selkeää ja yksityiskohtaista aikataulua Viron 
valmisteverolainsäädännön tulevalle tarkistamiselle. Lyhyen aikavälin tavoitteena on 
paikallisen tason valvonnan parantaminen. Pitkän aikavälin tavoitteena on veron 
soveltamisalan ja suuruuden lähentäminen yhteisön lainsäädäntöön. Lainsäädännön 
täydellistä yhdenmukaistamista ei kuitenkaan ole suunnitteilla. 
Keskinäinen avunanto 
Jäseneksi liittymisen yhteydessä olisi myös tarpeen toteuttaa jäsenvaltioiden välisen 
hallinnollisen yhteistyön ja keskinäisen avunannon mahdollistavat järjestelyt. Ne ovat 
oleellisia sisämarkkinoiden toiminnan kannalta. 
Päätelmät 
Välitöntä verotusta koskeva säännöstö ei tuottane merkittäviä vaikeuksia. 
Vaikka työ välillisen verotuksen osalta onkin aloitettu, Viron mukautuminen 
arvonlisäveroa ja valmisteveroja koskevaan yhteisön säännöstöön keskipitkällä 
aikavälillä vaatii huomattavia ponnistuksia. 
Keskinäiseen avunantoon osallistuminen lienee mahdollista aloittaa verohallinnon 
kehittäessä tämän alan asiantuntemustaan. 
61 
Tilastointi 
Yhteisön säännöstön keskeiset periaatteet liittyvät virallisten tilastojen 
puolueettomuuteen, luotettavuuteen, avoimuuteen, (yksittäisten tietojen) 
luottamuksellisuuteen ja tilastotietojen levittämiseen. Lisäksi on olemassa joukko 
periaatteita ja käytäntöjä, jotka koskevat eurooppalaisten ja kansainvälisten 
luokitteluiden, kansantalouden tilinpitojärjestelmien, yritysrekistereiden ja erilaisten 
tilastoluokkien käyttöä. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä tehokkaan ja luotettavan tilastoinnin 
kehittämiseksi kansainvälisten standardien ja luokitteluiden mukaisesti. 
Valkoisessa kirjassa ei käsitellä alaa. 
Yleiskuvaus 
Viron tilastolaitos (EESTI STATISTIKAAMET) on Viron virallisten tilastotietojen 
tuottamisesta ja levittämisestä vastaava valtiovarainministeriön alainen keskuselin. 
Viron virallisen tilastoinnin oikeusperustana on laki tilastoinnista vuodelta 1990. Hallitus 
hyväksyi vuoden 1996 joulukuussa uuden lain, jossa otetaan huomioon EU:n ja muut 
kansainväliset tilastointia koskevat standardit; laki on nyt parlamentin käsiteltävänä. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron virallinen tilastointi on yhteisön perusedellytysten mukaista. Huomattavaa 
edistystä tarvitaan kuitenkin vielä. 
Puutteita on muun muassa yritystilastoissa, yritysrekistereiden perustamisessa, talouden 
lyhyen aikavälin indikaattoreissa ja panos—tuotos-tilastoinnissa. Maatalousalan 
tilastojen uudelleenjärjestely vaatii vielä huomattavasti töitä. 
Päätelmät 
Virolta vaaditaan jatkuvia ponnisteluja, jos se aikoo pystyä noudattamaan Euroopan 
unionin virallisia tilastointia koskevia vaatimuksia keskipikällä aikavälillä. 
62 
3.4 Alakohtaiset politiikat 
Euroopan unionin teollisuuspolitiikalla pyritään parantamaan EU:n teollisuuden 
kilpailukykyä ja näin parantamaan elintasoa ja työllisyyttä. Sen tavoitteena on vauhdittaa 
teollisuuden mukautumista rakennemuutoksiin ja luoda aloitteellisuutta, yritysten 
kehittämistä ja teollista yhteistyötä suosiva ilmapiiri kaikkialla yhteisössä. Lisäksi 
pyritään paremmin hyödyntämään innovaatioita, tutkimusta ja teknologista kehittämistä 
koskevien politiikan alojen mahdollisuudet teollisuudessa. EU:n teollisuuspolitiikka on 
luonteeltaan horisontaalista. Alakohtaisten tiedonantojen avulla pyritään saamaan 
horisontaaliset toimintamallit käyttöön yksittäisillä aloilla. EU:n teollisuuspolitiikassa 
nivelletään yhteen useiden yhteisön eri politiikkojen tarjoamia välineitä, ja se käsittää 
sekä markkinoiden toimintaan liittyviä välineitä (tuotemäärittelyt, markkinoille pääsy, 
kauppapolitiikka, valtiontuet ja kilpailupolitiikka) että toimia, jotka liittyvät teollisuuden 
kykyyn mukautua muutoksiin (muun muassa vakaa makrotaloudellinen ympäristö, 
teknologia ja koulutus). 
Jotta hakijamaiden teollisuus selviytyisi kilpailun ja markkinavoimien paineesta 
unionissa, sen kilpailukyvyn on oltava tietyllä tasolla liittymiseen mennessä. On voitava 
todeta hakijamaiden noudattavan avoimiin markkinoihin ja kilpailumarkkinoihin 
tähtäävää politiikkaa perustamissopimuksen 130 artiklan (Teollisuus) määräysten 
mukaisesti. Eurooppa-sopimusten mukaiset EY:n ja hakijamaiden yhteiset toimet 
tuotannonalojen välisen yhteistyön, investointien, teollisuuden standardoinnin ja 
vaatimustenmukaisuuden arvioinnin alalla ovat tärkeä osoitus oikeanlaisesta 
kehityksestä. 
Yleiskuvaus 
Viron teollisuustuotannon arvo oli vuonna 1995noin 0,8 miljardia ecua, toisin sanoen alle 
kolmannes Luxemburgin teollisuustuotannosta, ja sen osuus BKT:sta on 23 prosenttia. 
Teollisuudessa on 185 000 työpaikkaa (28 prosenttia työpaikkojen kokonaismäärästä). 
Tärkeimmät työnantajat ovat elintarviketeollisuus (20 prosenttia teollisuuden 
työvoimasta), kevyt teollisuus (19 %), koneenrakennus ja metallinjalostus (19 %) ja 
puunjalostusteollisuus (11 %). Teollisuusyritysten kokonaismääräksi on arvioitu noin 4 
600, ja lähes kaikki niistä ovat pk-yrityksiä. 
Viron taloudellinen rakenne on suurelta osin päässyt eroon neuvostoajan tehottomasta 
järjestelmästä, jossa työ oli jaettu alueiden kesken välittämättä niiden luonnonvaroista ja 
kansallisten markkinoiden rajallisuudesta. Viron siirtymäkauden alussa sen 
teollisuudessa tapahtui rajuja muutoksia. Vuonna 1994 alkanut BKT:n uusi kasvu on 
pääasiallisesti teollisuustuotannon kasvun, uusien yksityisyritysten määrän huomattavan 
lisääntymisen ja ulkomaisten suorien sijoitusten lisääntymisen ansiota. Vuonna 1990 
raskas teollisuus muodosti puolet maan teollisuustuotannosta. Nykyään sitä ollaan 
pakottamassa parantamaan tuotteidensa laatua ja tuotantoteknologiaa. Viron teollisuuden 
elpymisen erityispiirteisiin kuuluu, että se harjoittaa runsaasti ulkoisen jalostuksen 
liiketoimia (OPT). Nämä liiketoimet vastaavat 12:ta prosenttia koko viennistä, ja niitä 
harjoittaa lähinnä tekstiiliteollisuus Suomen ja Ruotsin kanssa. Euroopan unionin 
yritykset hyötyvät mielellään Viron edullisista työvoimakustannuksista, ja Venäjä 
puolestaan jalostuttaa puolivalmisteitaan Virossa, koska tuotannon laatu on siellä 
parempi. Nykyinen talouden nykyaikaistaminen näkyy myös siinä, että suuri osa Viron 
63 
tuonnista on koneita ja teknisiä laitteita. Vastaavasti viennin koostumuksesta näkyvät yhä 
selvemmin maan kilpailuedut alhaisen jalostusarvon aloilla kuten puunjalostuksessa ja 
paperi-, tekstiili- ja elintarviketeollisuudessa. Viro on onnistunut hyvin siirtämään 
vientinsä suunnan länsimarkkinoille. 
Viron teollisuus: tärkeimmät tuotannonalat vuonna 1995 
Tuotannonala 
Elintarvikkeet 
Tekstiili ja vaatetus 
Metsäteollisuus ja huonekalut 
Koneenrakennus ja sähkötekninen teollisuus 
Kemianteollisuus ja lääkkeet 
Kulkuneuvot 
Muut mineraalituotteet, ei-metalliset 
Rakennusteollisuus 
Yhteensä Osuus 
teollisuuden 
työpaikoista (%) Osuus teollisuus­
tuotannosta 
(%) 
15 
14 
11 
12 
7 
3 
3 
20 
100 40 
11 
15 
11 
12 
5 
6 
ei tietoja 
100 
Teollisuustuotannon osuus BKT.sta (%) lukuun 
ottamatta rakennusteollisuutta 
Elintarviketeollisuus on Viron tärkein tuotannonala. Tuotantokapasiteetti oli aiemmin 
suunniteltu vastaamaan Viron omiin ja monien entisen Neuvostoliiton alueiden tarpeisiin. 
Markkinoiden romahtaminen johti ankariin tuotannon leikkauksiin. Elintarviketeollisuus 
onnistui kuitenkin lamasta huolimatta säilyttämään johtoasemansa Viron teollisuudessa. 
Tuotannon suuntaaminen EU:n markkinoille osoittautui vaikeaksi kaupalle asetettujen 
rajoitusten sekä laatu-ja terveysvaatimusten takia. Suuri osa Viron elintarviketuotannosta 
menee edelleen Venäjälle, vaikka Venäjä on asettanut korkeat tuontitullit virolaisille 
tuotteille. Ulkomaiset investoijat sijoittavat mieluiten juuri elintarviketeollisuuteen, 
minkä vuoksi alalla on tehty uudelleenjärjestelyjä ja tuotannon tekninen taso on noussut. 
Myös lainsäädännön uudistamisella on pyritty parantamaan laatua ja vastaamaan EU:n 
vaatimuksiin. On mahdollista, että sektori on kyllin kehittynyt, kun unioniin liittyminen 
on ajankohtaista. Pitkällä aikavälillä kehitys näyttää suhteellisen hyvältä erityisesti 
kalatuotteiden, juomien ja meijerituotteiden valmistuksessa. 
Tekstiili- ja vaatetusteollisuus on Viron toiseksi tärkein tuotannonala, ja sitä hallitsevat 
muutamat suuret yksityistetyt yritykset. Pienet työvoimakustannukset ja tarvittavien 
pääomainvestointien alhaisuus ovat tehneet siitä alihankintojen ja ulkoisen jalostuksen 
liiketoimien kannalta Viron tärkeimmän tuotannonalan. Virolaiset yritykset ovat 
kuitenkin alkaneet vähentää alihankintasopimusten määrää ja keskittyä omien 
kokoelmiensa vientiin. Koska työvoimakustannusten odotetaan tulevaisuudessa 
nousevan, sopeuttamista vielä tarvitaan. 
Myös puunjalostusteollisuus on tärkeä tuotannonala, ja koska suuri osa Viron alueesta 
on metsää, teollisuus voi kehittyä kotimaisten luonnonvarojen turvin. Mekaanisella 
puunjalostusteollisuudella, erityisesti huonekaluteollisuudella, on vahvat kilpailuedut 
huokean puun, hyvin ammattitaitoisen ja edullisen työvoiman ja alhaisten 
pääomainvestointitarpeiden ansiosta, joista viimeksi mainittu johtuu käsityön suuresta 
64 
osuudesta. Huonekaluteollisuus muodostaa yli puolet puunjalostussektorin koko 
tuotannosta, ja alalla on vahvat kauppasiteet Euroopan unioniin. Ala kehittynee hyvin, 
eikä unioniin liittymisestä syntyne ongelmia. Kemiallisen puunjalostusteollisuuden on 
kilpailtava sekä koti- että vientimarkkinoilla teknologisesti kehittyneempien valmistajien 
kanssa. Varsinkin selluteollisuus on teknisesti vanhentunutta ja aiheuttaa vakavia 
ympäristöhaittoja. Alan jälkeenjääneisyyden vuoksi sen kilpailukyvyn parantamiseksi 
tarvitaan huomattavia investointeja. Nykyisellään ala ei ole riittävän kilpailukykyinen. 
Koneenrakennus ja sähkötekninen teollisuus: Yksityistäminen on jo suurelta osin 
tapahtunut. Alhaisten työvoimakustannusten ansiosta näillä aloilla on saatu 
alihankintasopimuksia, ja niiden osuus ulkoisen jalostuksen liiketoimiin liittyvässä 
viennissä ja tuonnissa on nykyään neljännes. Kaiken kaikkiaan suurin osa tuotannosta on 
kuitenkin edelleen tarkoitettu entiseen Neuvostoliittoon ja KIE-maihin. 
Kemianteollisuus on hyvin pientä ja tuottaa lähinnä lannoitteita. Tuotantolaitokset ovat 
selvästi nykyaikaistamisen tarpeessa, ja ympäristön suojelemiseksi tarvitaan suuria 
investointeja. Lääketeollisuudessa on toteutettu mittavia uudistuksia mm. 
yksityistämällä, asettamalla sääntelyviranomaisia ja yhdenmukaistamalla lainsäädäntöä. 
Suurin osa kaivosteollisuudesta liittyy öljyliuskeen louhintaan, joka on tuhonnut laajoja 
maa-alueita Koillis-Virossa. 
Viro on harjoittanut ripeätä ja määrätietoista yksityistämispolitiikkaa. 
Yksityistämisprosessin aikaisemmat organisointiongelmat on voitettu perustamalla Viron 
yksityistämisvirasto. Pienyritykset on nyt yksityistetty lähes kokonaan. Lisäksi 
toukokuuhun 1996 mennessä lähes kaikki 450 suurta ja keskisuurta yritystä, jotka 
kuuluivat hallituksen alkuperäiseen omaisuudenmyyntiohjelmaan, oli yksityistetty. 
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin EBRD:n arvioiden mukaan yksityissektorin 
osuus BKT:stä oli tuolloin jo 70 %, ja osuuden odotetaan kasvavan edelleen. Nykyään 
keskitytään monopoleina toimivien infrastruktuuriyritysten (erityisesti julkisten laitosten) 
uudelleenjärjestelyihin ja yksityistämiseen. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Teollisuus on vain pieni osa Viron talouselämää, pienempi kuin missään muussa 
hakijamaassa. Se on vahvasti keskittynyt vain muutamaan alaan: elintarvike-, 
puunjalostus- ja paperiteollisuuteen, huonekalu-, tekstiili- ja vaatetusteollisuuteen, jotka 
yhdessä muodostavat yli puolet koko teollisuustuotannosta. Nämä alat ovat saatavilla 
olevien raaka-aineiden, maan topografian ja alhaisen palkkatason kannalta terveellä 
pohjalla. Joillakin yksittäisillä aloilla, varsinkin selluteollisuudessa, tarvitaan kuitenkin 
huomattavaa nykyaikaistamista. Myös jotkin muut Neuvostoliiton suunnitelmatalouden 
osana kehitetyt alat, esimerkiksi koneenrakennus ja sähkötekninen teollisuus, ovat 
haavoittuvia. Sen sijaan lääketeollisuus on uudistunut esimerkillisen hyvin. 
Viron teollisuuden vahvuudet ovat suotuisa talousympäristö ja korkea investointitaso. 
Lisäksi terveen talouspolitiikan ja pankkialan vahvistumisen ansiosta teollisuus voi jo 
saada pitkäaikaisia ja keskipitkiä luottoja. 
Teollisuus on jo laajalti yksityistetty. Jotkin Viron tuotannonalat (muun muassa tekstiili-
ja vaatetusteollisuus, lääketeollisuus ja rakennusala) on jo suurelta osin yksityistetty ja 
nykyaikaistettu - usein ulkomaisten suorien sijoitusten avulla - ja siksi ne menestyvät 
hyvin vientimarkkinoilla. Toisilla aloilla (esimerkiksi elintarviketeollisuudessa, 
puunjalostuksessa ja paperiteollisuudessa, kone- ja sähkötekniikassa, 
65 
kemianteollisuudessa ja rakennustarviketeollisuudessa) rakennemuutos on kuitenkin vielä 
kesken, ja nykyaikaistamiseen ja kannattavuuden lisäämiseen tarvitaan lisää 
pääomainvestointeja. 
Päätelmät teollisuuden kilpailukyvystä 
Viro on edennyt hyvin teollisuuden rakenneuudistuksessa ja EU:n 
teollisuuslainsäädäntöä vastaavan lainsäädännön antamisessa. Jos nykyiset pyrkimykset 
ja ulkomaisten investointien saanti jatkuvat, keskipitkällä aikavälillä voidaan odottaa, että 
teollisuuden kilpailukykyä rajoittavat enää vähäiset ongelmat, jotka eivät kasvane esteiksi 
täydelle osallistumiselle laajenneen EU:n markkinoille. 
Teollisuustuotteiden vapaata liikkuvuutta koskevaa säännöstöä arvioidaan erikseen 
sisämarkkinoita käsittelevässä jaksossa. 
66 
Maatalous 
Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on ylläpitää ja kehittää nykyaikaista 
maatalousjärjestelmää, jolla varmistetaan maatalousväestön kohtuullinen elintaso sekä 
kuluttajien kohtuuhintaisten elintarvikkeiden saanti ja taataan tavaroiden vapaa 
liikkuvuus Euroopan yhteisössä. Erityistä huomiota kiinnitetään ympäristöön ja 
maaseudun kehittämiseen. Yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) hallinnoidaan yhteisillä 
markkinajärjestelyillä, joita täydennetään eläinlääkintää, kasvien terveyttä ja eläinten 
ruokintaa koskevilla säädöksillä sekä elintarvikehygieniaa koskevilla säädöksillä. Myös 
rakennepolitiikan alalla on lainsäädäntöä, joka kehitettiin alunperin ensisijaisesti 
maatalouden nykyaikaistamiseksi ja monipuolistamiseksi, mutta jossa on viime aikoina 
korostunut yhä enemmän ympäristö ja rakennepolitiikan alueellinen eriyttäminen. 
Vuoden 1992 uudistusten jälkeen maatilojen tukeen tarkoitettu rahoitus on tullut yhä 
enemmän suorista tukimaksuista, joilla korvataan pienentyneitä markkinatukihintoja. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään Viron ja Euroopan yhteisön välisen maatalouskaupan 
perustasta, ja sillä pyritään Viron maatalousalan sekä maatalouden raaka-aineita 
jalostavan teollisuuden ja kasvinsuojeluvaatimusten nykyaikaistamista, rakenteellista 
uudistamista ja yksityistämistä koskevan yhteistyön edistämiseen. Valkoinen kirja kattaa 
eläinlääkinnän, kasvinsuojelun ja eläinten ruokinnan tarkastukset sekä yksittäisten 
hyödykkeiden kaupan pitämisen vaatimukset. Tällaisen lainsäädännön tarkoituksena on 
suojella kuluttajia, kansanterveyttä sekä eläinten ja kasvien terveyttä. 
Yleiskuvaus 
Maatalouden tilanne 
Viron maataloustuotannon arvo oli vuonna 1995 noin 0,13 prosenttia unionin tuotannon 
arvosta. 
Maatalouden osuus bruttokansantuotteesta romahti noin 20 prosentista 7 prosenttiin 
vuonna 1995. Maatalouden työvoima väheni 7 prosenttiin. Vuoteen 1994 asti talous 
supistui ja kulutus siirtyi maito- ja lihatuotteista leipään ja viljaan. Noin 46 prosenttia 
kokonaispinta-alasta on metsää (2 milj. ha), kun maatalouskäytössä on 32 prosenttia (1,5 
milj. ha). 
Viron maanviljely sektoria ollaan parhaillaan yksityistämässä. Suurilla 
maatalousyrityksillä (entisillä valtiontiloilla), joiden rakenne vaihtelee (niiden joukossa 
on osuuskuntia ja erityyppisiä osakeyhtiöitä), on edelleen hallussaan noin 30 prosenttia 
maatalousmaasta (keskimääräinen koko 520 ha). Loput 70 prosenttia maatalousmaasta 
jakautuu tasaisesti 14 500 perheviljelmän (keskimääräinen koko 23 ha) ja 
kotitalouspalstojen (keskimääräinen koko alle 2 ha) kesken. 
Laillisille omistajille on pyydetty palauttamaan 1,2 miljoonaa hehtaaria maata. Vuoden 
1997 toukokuuhun mennessä 500 000 hehtaaria (42 %) oli palautettu ja merkitty 
maarekisteriin. Toimenpide on tarkoitus saattaa päätökseen vuonna 2000. 
Kaikkiaan 850 000 hehtaaria ei ole pyydetty palauttamaan, ja maa jätetään toistaiseksi 
valtion omistukseen ja annetaan vuokralle. 
67 
Virossa tuotettiin vuonna 1995 514 000 tonnia viljaa, 539 000 tonnia perunaa, 2000 
tonnia öljysiemeniä, 812 000 tonnia maitoa (omavaraisuusaste 148 %), 25 000 tonnia 
naudanlihaa (92 %) ja 46 000 tonnia sianlihaa (109 %). 
Elintarviketeollisuuden osuus teollisuustuotannosta on tällä hetkellä 34 prosenttia, ja sen 
työvoiman osuus on säilynyt suurin piirtein samana vuodesta 1986 eli 4 prosenttina. 
Elintarviketuotannon kaksi pääasiallista ongelmaa ovat taantuva kotimainen kysyntä -
joka vaikuttaa kuitenkin nyt olevan tasapainottumassa - ja tullisuojan puutteesta johtuva 
tuonnin kasvu. Maataloudesta saatavien elintarvikkeiden tuotannon tärkeimmät raaka-
aineet ovat liha (22 %), maitotuotteet (20 %) ja kala (17 %). Miltei kaikki Viron 
elintarviketeollisuuden yritykset on yksityistetty. Yhdestäkään Viron 
lihanjalostuslaitoksesta ei ole annettu lupaa tuoda unioniin. 
Maatalous- ja kalastustuotteiden kauppa on ollut perinteisesti tärkeä tekijä Viron 
taloudelle. Vuonna 1995 kokonaisviennistä 16,6 prosenttia ja kokonaistuonnista 14,3 
prosenttia oli maataloustuotteita. Suurin osa (65 %) Viron maatalousviennistä (pääasiassa 
kalaa, lihaa ja maitotuotteita) meni entisen Neuvostoliiton uusiin itsenäisiin valtioihin ja 
29 prosenttia Euroopan unioniin. Viro on maataloustuotteiden nettotuoja, ja EU:lla on 
Viron kanssa 157 miljoonaa ecua ylijäämäinen kauppatase (vuonna 1995). Tärkeimpiä 
tuontituotteita ovat sokeri, juomat, rasvat ja öljyt. 
Maatalouspolitiikka 
OECD.n laskema tuottajatukiekvivalentti (PSE) oli vuonna 1995 3 prosenttia, kun 
EU:ssa se oli 49 prosenttia. 
Viro on noudattanut tähän asti erittäin vapaata maatalouspolitiikkaa. Vaikka Viron 
parlamentti on antanut useita maanviljelijöille tarkoitetun tuen lisäämiseen tähtääviä 
lakeja, niitä on pantu täytäntöön hyvin rajoitetusti, ja maatalouteen käytettiin 
budjettimenoista edelleen suhteellisen vähän eli 3,4 prosenttia koko vuoden 1993 
talousarviosta (16,4 milj. ecua). 
Tuotekohtaisia tukia on vain muutamia. Ohjelmat koskevat pääasiassa siementen ja 
jalostuseläinten laadun parantamista, rekisteröintiä ja koulutusta. Maatalousalan tärkein 
tukiväline on maatalouden ja maaseudun luottorahasto, joka myöntää lainoja maatiloille 
j a j alostusteollisuudelle. 
Ainoa julkinen interventio on sellaisen kansallisen viljavarannon ylläpito, joka vastaa 
puolen vuoden käyttöä ihmisravinnoksi (50 000 t). Käytännössä politiikan tavoitetta ei 
kuitenkaan ole saavutettu. 
Maatalouden hintoja ei ole säännelty, ja ne ovat huomattavasti yhteisön hintoja 
alhaisempia, vaikka ovatkin nousseet vuodesta 1992 alkaen (esim. vuonna 1995 vehnän 
keskimääräinen hinta oli 73 % yhteisön hinnasta, naudanlihan 38 %, sianlihan 88,6 %, 
maidon 47 %). Maaseudun kehittämispolitiikka on vasta keskusteluvaiheessa, eikä 
politiikan muotoilusta ole vastuussa yksikään ministeriö. 
Viro noudattaa vapaata kauppapolitiikkaa, eikä sillä ole tullisuojaa. Viron ja Euroopan 
unionin vapaakauppasopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 1995. Viro on vapauttanut 
kokonaan myös markkinoille pääsyn, kun taas yhteisö on antanut myönnytyksiä joko 
rajoittamattoman markkinoille pääsyn tai tariffikiintiöiden muodossa. 
68 
Vapaakauppasopimuksen vaikutus eläinperäisten tuotteiden alalla on rajoittunut 
toistaiseksi maitotuotealalle, joka on ainoa ala, jolla jotkut tuotteet (esim. maitojauhe) 
vastaavat hygieniaa koskevia EU:n vähimmäisvaatimuksia. 
Baltian maiden vapaakauppasopimusta laajennettiin vuonna 1996 myös 
maataloustuotteisiin. Sopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 1997, ja sen on tarkoitus olla 
ensimmäinen askel kohti tulliliiton muodostamista. Viro ratifioi vapaakauppasopimuksen 
Ukrainan kanssa toukokuussa 1995. Viro neuvottelee parhaillaan liittymisestä Maailman 
kauppaj ärj estöön. 
Viro on aloittanut Valkoisessa kirjassa eritellyn lainsäädännön mukauttamisen. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Keskipitkällä aikavälillä viljan tuotannon ja tuotoksen suhteen saatetaan saavuttaa lähes 
omavaraisuus, ja Virolla on mahdollisuuksia karjataloustuotantonsa lisäämiseen. Viro voi 
kuitenkin aloittaa maitotuote- ja karjataloustuotantonsa viennin unioniin vasta, kun 
yhteisön laatu- ja hygieniavaatimukset on saavutettu. Tämä sektori ei ole toistaiseksi 
päässyt osalliseksi yleisestä elpymisestä ylikapasiteettinsa ja vanhanaikaisen 
teknologiansa vuoksi. 
Yhteisön markkinapolitiikan pääasiallisia välineitä ei sovelleta Virossa. Näihin kuuluvat 
erityisesti maitoalan kiintiöt, tietyt peltoviljelyjärjestelmän pääkohdat (perusala, maan 
viljelykäytöstä poistaminen, tasaustuet ja kalatalousalan palkkiot) sekä tietyt maaseudun 
ja rakenteiden kehittämisohjelmat. 
Näiden toimenpiteiden hallinta ja valvonta edellyttäisi kohtuullisen kehittyneitä 
hallintojärjestelmiä kuten asianmukaista maarekisteriä ja karjan tunnistus- ja 
rekisteröintijärjestelmää. Yleisesti on selvää, että hallinnon kapasiteettia olisi kehitettävä 
edelleen näillä aloilla, jos toimenpiteitä haluttaisiin soveltaa Virossa. Valtiollinen 
viljavirasto olisi lopetettava. 
Tässä vaiheessa on vaikea ennustaa, miten maatalouden tukihinnat kehittyvät Virossa 
ennen liittymistä. Tämä riippuu monista tekijöistä kuten kansantaloudesta, 
vientimarkkinoiden tilanteesta ja hintatukitason kehittymisestä unionissa. 
Viro on ottamassa käyttöön Valkoisessa kirjassa eriteltyä lainsäädäntöä. 
Eläinlääkintäalalla on tehtävä vielä huomattavasti työtä Viron kansallisen lainsäädännön 
mukauttamiseksi yhteisön vaatimuksiin. Se käsittää lainsäädännön lähentämisen (jonka 
on tarkoitus valmistua vuoteen 1998 mennessä) sekä laboratoriotilat ja -välineet ja täysin 
resurssein toimivien virkaeläinlääkäripalvelujen perustamisen. Myös 
rajatarkastusasemilla ja maan kautta passitettavien tavaroiden osalta olisi aloitettava 
tehokkaat tarkastukset. Todistuksenantomenettelyjä ja tehokkaiden eläinten 
tunnistusmenetelmien käyttöönottoa olisi vielä edistettävä. Eläinten hyvinvointia 
koskevaa lainsäädäntöä vaaditaan. 
Tiettyjä elintarviketehtaita on kunnostettava sekä kauppaa että sisämarkkinoita varten. 
Voimassa oleva rehulainsäädäntö ei vaikuta yhteisön sääntöjen mukaiselta. 
Lainsäädännön lähentäminen on alkutekijöissään, eikä työn loppuun saattamiselle ole 
annettu aikataulua. 
69 
Kasvinsuojelutuotteita ja biologista viljelyä koskevaa lainsäädäntöä ei ole 
yhdenmukaistettu yhteisön lainsäädännön kanssa, mutta työ lainsäädännön 
hyväksymiseksi on aloitettu. Vaikuttaa siltä, ettei Virossa tällä hetkellä valvota torjunta-
ainejäämiä. 
Siemeniin ja kasvulliseen lisäysaineistoon liittyvän lainsäädännön sanotaan olevan 
yhdenmukaistettua yhteisön lainsäädännön kanssa. Virolle ei ole myönnetty yhteisön 
vastaavuuksia yhdenkään lajin osalta, ja vaikuttaa siltä, että yhä tarvitaan huomattava 
työmäärä tilanteen tosiasialliseksi lähentämiseksi ja tarpeeksi kehittyneiden rakenteiden 
perustamiseksi. 
Yhteisön lainsäädäntöä lähenevän kasvien terveyttä koskevan lainsäädännön 
hyväksymistä odotettiin vuoden 1996 loppupuolella. 
Päätelmät 
Yhteisön säännöstöön mukautumiseksi vaaditaan vielä huomattavia ponnisteluja, vaikka 
Valkoisessa kirjassa mainittujen toimenpiteiden toteuttamisessa onkin jo edistytty. 
Erityisesti seuraaviin seikkoihin on kiinnitettävä huomiota: 
- eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluvaatimusten täytäntöönpano ja voimaan saattaminen 
sekä laitosten kunnostus yhteisön vaatimusten noudattamiseksi; tämä on erityisen 
tärkeää tarkastus-ja valvontamenettelyjen osalta unionin ulkorajojen suojelemiseksi, 
- hallintorakenteiden vahvistaminen, jotta taataan YMP:n välineiden - tuontimenettelyt 
mukaan lukien - täytäntöönpanoa ja voimaan saattamista varten tarvittava kapasiteetti, 
- maataloustuotteita jalostavan elintarviketeollisuuden rakenteiden muutokset 
kilpailukyvyn lisäämiseksi. 
Koska yhteisen maatalouspolitiikan välineitä on olemassa vasta rajoitetusti, tarvitaan 
maatalouspolitiikan perusteellista muutosta, ja valmistautuminen liittymiseen 
keskipitkällä aikavälillä edellyttää suuria ponnisteluja. 
70 
Kalastus 
Yhteinen kalastuspolitiikka käsittää yhteiset markkinajärjestelyt, rakennepolitiikan, 
sopimukset kolmansien maiden kanssa, kalavarojen hoidon ja säilyttämisen sekä 
tutkimuksen tämän toiminnan tueksi. 
Eurooppa-sopimuksessa on määräyksiä yhteisön kanssa käytävästä kalastustuotteiden 
kaupasta sekä yhteistyöstä. Valkoiseen kirjaan ei kuulu alan toimenpiteitä. 
Yleiskuvaus 
Vuonna 1995 kalastuksen osuus Viron bruttokansantuotteesta oli 2,6 prosenttia, ja alalla 
työskenteli noin 20 000 henkeä. Viro on yksityistänyt koko kalastussektorin. 
Luoteis-Atlantilla toimivaa syvänmerenkalastuslaivastoa on vähennetty vuoden 1991 75 
aluksesta 31 alukseen (1. tammikuuta 1996). Tämän vuoksi saalismäärät ovat 
vähentyneet vastaavasti 230 000 tonnista 70 000 tonniin, joka menee kokonaisuudessaan 
vientiin. Pääasialliset kalastettavat lajit ovat piikkimakrilli, pohjan puna-ahven ja 
valkoturska (suurimmaksi osaksi NAFO-alueilla). Pienillä yksityisillä yrityksillä on 
Itämerellä 161 alustaja rannikolla kalastaa lisäksi 500 alle 12-metristä venettä. Vuonna 
1995 kokonaissaalis oli 60 000 tonnia (pääosin silliä, kilohailia ja turskaa - kaikki 
kiintiöissä). Enemmän kuin puolet aluksista on yli 20 vuotta vanhoja. 
Kalastus muodostaa melko suuren osan Viron elintarviketeollisuutta, mutta vain 40-50 
prosenttia kapasiteetista on käytössä. Vuonna 1994 yhteensä 120 yritystä tuotti 102 000 
tonnia (vuonna 1990 tuotantoa oli vielä 233 000 tonnia), josta 30 000 tonnia oli 
säilykkeitä. Maissa toimivaa tuotantoa oli 34 000 tonnia, ja se on lajien ja kapasiteetin 
ylläpidon vuoksi riippuvainen tuonnista. Kokonaistyövoima alalla on 8000 henkeä. 
Vesiviljelytuotanto (pääasiassa taimenta ja karppia) on pudonnut vuoden 1989 
huippulukemista eli 1700 tonnista 317 tonniin (arvo 0,4 miljoonaa ecua). Ala työllistää 
yhteensä 2000 henkeä. 
Viro on yhteisön kauppakumppani, ja sieltä tuodaan 0,15 prosenttia EU:n 
kalastustuotteiden kokonaistuonnista (alkuperästä riippumatta) ja 6 prosenttia 
hakijamaiden kalastustuotteiden tuonnista unioniin. Viroon viedään 0,13 prosenttia EU:n 
kalastustuotteiden kokonaisviennistä ja 1,5 prosenttia EU:n näiden tuotteiden viennistä 
hakijamaihin (arvon mukaan laskettuna). 
Itämeren kalavarojen hoito järjestyy tällä hetkellä EU:n ja Viron välillä yhteisen elimen 
eli Kansainvälisen Itämeren kalastuskomission kautta. 
Viro ei sovella protektionistisia tuontitoimenpiteitä tai kansallisia tukia. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron tuotanto- ja ulkomaankauppaluvut ovat pieniä verrattuna EU:n vastaaviin lukuihin, 
eikä niillä todennäköisesti ole suurta vaikutusta koko yhteisöön. 
Ensisijaisia seikkoja ovat kalastuslaivaston kapasiteetin mukauttaminen, koko alan 
nykyaikaistaminen ja tarpeellisen rakennetuen määrittely. 
71 
Tehtyjen kalastussopimusten ja Viron kansainvälisten ja alueellisten kalastusjärjestöjen 
jäsenyyden osalta käytettävissä olevien tietojen perusteella odotettavissa ei ole suuria 
ongelmia. 
Viron olisi perustettava kalastushallinto, joka pystyy panemaan täytäntöön yhteistä 
kalastuspolitiikkaa - erityisesti kalavarojen hoidon, kalastusalusrekisterin pidon, alan 
rakennepolitiikan soveltamisen, markkinajärjestelyn hallinnon ja tilastotietojen 
kokoamisen osalta - sekä EU:n terveys-, hygienia- ja ympäristöpolitiikkaa. 
Päätelmät 
Nykyaikaistaminen ja yhteisön säännöstön täytäntöönpano vaativat huomattavia 
ponnistuksia. Viron liittyminen yhteisön kalastuspolitiikkaan ei aiheuttane suuria 
ongelmia. 
72 
Energia 
Euroopan unionin energiapolitiikan tärkeimpiä tavoitteita ovat komission valkoisen 
kirjan Euroopan unionin energiapolitiikka mukaisesti kilpailukyvyn vahvistaminen, 
energian saannin varmuus ja ympäristönsuojelu. Yhteisön energiasäännöstön tärkeimpiä 
osia ovat perustamissopimusten määräykset sekä johdettu oikeus, joka koskee erityisesti 
kilpailua ja valtion tukea, energian sisämarkkinoita (esim. direktiivit sähköstä, hintojen 
avoimuudesta, kaasun- ja sähkönsiirrosta, hiilivedyistä, luvista ja suunnitelmista 
hätätilanteiden varalle, kuten varmuusvarastointivelvoitteista), ydinenergiaa sekä 
energiatehokkuus- ja ympäristömääräyksiä. Muita tärkeitä energiapolitiikan osa-alueita 
ovat Euroopan laajuisten energiaverkkojen kehittäminen ja energia-alan tutkimuksen ja 
kehittämisen tukeminen. Parhaillaan ollaan vapauttamassa kaasualaa, kehittämässä 
energiatehokkuuteen liittyvää yhteisön säännöstöä ja toteuttamassa Auto Oil -ohjelmaa. 
Yhteisön ydinenergiasäännöstö on kehittynyt alkuperäisestä Euroopan 
atomienergiayhteisön perustamissopimuksesta laajaksi oikeudellisten ja poliittisten 
keinojen järjestelmäksi, johon kuuluvat myös kansainväliset sopimukset. Nykyään 
säännöstö koskee terveys- ja turvallisuuskysymyksiä (esim. säteilysuojelua), 
ydinlaitosten turvallisuutta, radioaktiivisen jätteen käsittelyä, investointeja (esim. 
Euratomin rahoitusinstrumentteja), tutkimuksen edistämistä, ydinenergian 
yhteismarkkinoita, toimituksia, turvavalvontaa ja kansainvälisiä yhteyksiä. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä Euroopan energiamarkkinoiden 
yhtenäistämiseksi asteittain, ja se sisältää määräyksiä avunannosta asiaan liittyvillä 
politiikan aloilla. Valkoisessa kirjassa, jolla valmistellaan KIE-maiden liittymistä 
energian sisämarkkinoihin, painotetaan, että tärkeimpiä sisämarkkinadirektiivejä on 
sovellettava kaikilta osin yhdessä Euroopan yhteisön kilpailulainsäädännön kanssa. 
Ydinalan osalta valkoisessa kirjassa käsitellään ydinenergiatoimituksia, turvavalvontaa ja 
y dinj ätekulj etuksia. 
Yleiskuvaus 
Viron energia-alalla ja erityisesti sähköntuotannossa on hallitsevassa asemassa 
kotimainen öljyliuske (geologisesti hiilestä erillään oleva kiinteä polttoaine). Kotimaisen 
turpeen, puun ja tuulivoiman käyttö on kasvussa ja muodostaa nyt 5 prosenttia maan 
energiataseesta. Loput 35 % tarvitsemastaan energiasta (erityisesti öljystä ja kaasusta 
mutta myös hiilestä) Viro joutuu tuomaan Venäjältä. Virossa ei tuoteta ydinsähköä. 
Energia-ala kärsii tehottomuudesta, sillä keskimääräinen energian kulutus on 2-4 kertaa 
suurempi kuin Euroopan unionissa, mikä johtuu alhaisten hintojen perinteestä, 
puutteellisesta politiikasta ja vanhentuneesta teknologiasta. 
Virossa tutkitaan parhaillaan, miten maan energiaverkko voitaisiin yhdistää aikaisempaa 
paremmin Euroopan unioniin verkkoon. Vaikka mahdollinen tuleva Baltian maiden 
sähköyhteenliittymä edistäisi tällaisia yhteyksiä, Viro pysynee keskipitkällä aikavälillä 
kytköksissä Venäjän energiajärjestelmään. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron energiapolitiikan tavoitteet vastaavat Euroopan unionin tavoitteita, ja niihin 
sisältyvät energian saannin varmuus (mm. energian käyttöä ja hankintalähteitä 
monipuolistamalla), uusien markkinaperiaatteiden käyttöönotto, ympäristönsuojelu, 
73 
energiatehokkuuden parantaminen ja Baltian maiden energiayhteistyön lisääminen. 
Tällaisesta Baltian maiden yhteistyöstä on energia-alalla erityistä hyötyä, koska maiden 
energiavarat täydentävät toisiaan. 
Energia-alan kilpailulainsäädäntö ei vielä vastaa energian sisämarkkinoista annettuja 
direktiivejä, joita sovelletaan yhdessä Euroopan yhteisön kilpailulainsäädännön kanssa. 
Vuonna 1993 annettua Viron kilpailulakia sovelletaan energia-alan palvelulaitoksiin, 
mutta voimassa ei ole sellaista erityisesti energia-alaa koskevaa lainsäädäntöä, joka 
takaisi Euroopan unionin lainsäädännön, kuten energian sisämarkkinoita koskevien 
määräysten, noudattamisen. Näin ollen olisi jatkettava paraikaa tehtävää työtä energialain 
ja tarvittavan johdetun oikeuden aikaansaamiseksi. Kyseisen lain täytäntöönpano 
lähentäisi Viron lainsäädäntöä yhteisön säännöstöön. 
Öljy- ja hiilikauppaa lukuun ottamatta energia-alalle ovat tyypillisiä valtion monopolit. 
Yksityistäminen on kuitenkin aloitettu, ja se tulee todennäköisesti koskemaan myös 
tiettyjä suuria energiayhtiötä. Energian hintoja on korotettu huomattavasti, mutta 
varsinkin kotitalouksien energian hintoja on edelleen mukautettava, jotta ne kattaisivat 
kustannukset. 
Energia-alan varautuminen hätätilanteisiin ei täytä yhteisön säännöstön vaatimuksia, 
kuten velvoitetta ylläpitää 90 päivän öljyvarastoja. Viron sisällä tehtävän työn 
käynnistämisestä huolimatta toistaiseksi ei ole olemassa aikataulua eikä investointivaroja, 
joiden avulla kyseistä osaa yhteisön säännöstöstä voitaisiin noudattaa. 
Öljyliusketta louhitaan ja poltetaan tehottomasti, mistä aiheutuu huomattavia 
ympäristöongelmia (mm. kaksi kolmasosaa Viron rikkidioksidipäästöistä). 
Öljyliuskeriippuvuuden vähentämiseksi tarvitaan perusteellinen rakenneuudistusohjelma, 
ja Viron on otettava huomioon sen sosiaaliset ja alueelliset vaikutukset. 
Maan on ryhdyttävä entistä tehokkaampiin toimiin, jotta se voisi soveltaa 
energiatehokkuutta (mm. laitemerkintöjä ja vähimmäistehokkuusvaatimuksia) ja 
ympäristönsuojelua (mm. polttoaineiden laatua) koskevia yhteisön standardeja. 
Virolla ei ole ydinvoimaohjelmaa, mutta maan on noudatettava Euratomin 
perustamissopimuksen määräyksiä sekä alan muita periaatteita, jotka koskevat 
radioaktiivisen jätteen käsittelyä, säteilysuojelua, ydinmateriaalien hankintaa, 
turvavalvontaa ja Euratomin kansainvälisiin sopimuksiin liittymistä. Ydinvoimaohjelman 
puuttumisesta johtuen Viro ei ole vielä ydinalan kansainvälisten sopimusten 
sopimuspuoli eikä se ole myöskään saattanut osaksi oikeusjärjestelmäänsä niitä 
yleissopimuksia, joiden sopimuspuoli se on (eli ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevaa 
kansainvälistä sopimusta ja siviilioikeudellisesta vastuusta tehtyä Wienin 
yleissopimusta). 
Virolla ei myöskään vielä ole voimassaolevaa täysimittaista turvavalvontasopimusta 
Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) kanssa, mutta maa on 
ydinsulkusopimuksen sopimuspuoli ja valmistelee tulevaa täysimittaista turvavalvontaa. 
Koska Virossa ei ole ydinreaktoreita eikä ylipäätään ydinteollisuutta, hankintaa ja 
ydinenergian yhteismarkkinoita koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisessa tai 
Euratomin turvavalvontajärjestelmän toteuttamisessa ei liene erityisiä ongelmia. 
74 
Päätelmät 
Ydinjätetilannetta Neuvostoliiton entisessä Paldiskin sukellusvenetukikohdassa on 
seurattava tarkoin. 
Jos nykyisiä toimia tehostetaan, yhteisön energiasäännöstöä voitaneen noudattaa 
keskipitkällä aikavälillä ilman suuria ongelmia. Erityisen tärkeitä seikkoja liittymistä 
valmisteltaessa ovat monopolien (mm. tuonti- ja vientimonopolien) uudelleenjärjestely, 
pääsy verkkoihin, energian hinnoittelu, öljyliuskealan valtiontuki ja rakenneuudistus, 
hätätilanteisiin varautuminen (mm. pakollisten öljyvarastojen kokoaminen), 
energiatehokkuus ja ympäristönormit. 
Euratomin määräyksiä voitaneen noudattaa suuremmitta vaikeuksitta. 
75 
Liikenne 
Yhteisön liikennepolitiikka koostuu seuraavien kolmen pääalueen politiikoista ja 
aloitteista: 
- laadun parantaminen kehittämällä kilpailukykyisiä liikennejärjestelmiä ja 
liikennejärjestelmäkokonaisuuksia, jotka perustuvat kehittyneisiin tekniikoihin ja 
jotka vaikuttavat osaltaan myös ympäristöä ja turvallisuutta koskeviin tavoitteisiin; 
- yhtenäismarkkinoiden toiminnan parantaminen tehokkaiden, vaihtoehtoisten ja 
helppokäyttöisten liikennepalvelujen tarjonnan edistämiseksi alentamatta työehtoja 
alalla; 
- yhteisön ulkopuolisten suhteiden laajentaminen parantamalla liikenneyhteyksiä 
kolmansiin maihin ja edistämällä Euroopan unionin liikenteenharjoittajien pääsyä 
muille liikenteen markkinoille (Yhteinen liikennepolitiikka - Toimintaohjelma 1995-
2000). 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään lainsäädännön lähentämisestä yhteisön 
lainsäädäntöön ja liikenteen rakenteen muuttamiseen ja sen uudenaikaistamiseen 
tähtäävästä yhteistyöstä, liikennemarkkinoille pääsyn parantamisesta, 
kauttakulkuliikenteen helpottamisesta ja yhteisön liikenteen standardeja vastaavan tason 
saavuttamisesta. Valkoisessa kirjassa tarkastellaan toimia, joilla toteutetaan 
sisämarkkinoiden edellytykset liikenteen alalla, ja näihin kuuluu muun muassa kilpailu, 
lainsäädännön yhdenmukaistaminen ja standardit. 
Yleiskuvaus 
Viron käytännöllisesti katsoen sulat Itämeren satamat tekivät siitä entisen Neuvostoliiton 
ja länsimaiden välisen kaupan tärkeän kauttakulkureitin. Tästä syystä satamat 
erikoistuivat tiettyihin aloihin, joita ei enää harjoiteta yhtä laajasti. Viron asema Länsi-
Euroopan ja Venäjän sekä Keski-Aasian valtioiden välisenä kauttakulkukäytävänä 
riippuu kuitenkin suhteista Venäjään, jotka eivät aina ole helpottaneet 
kauttakulkuliikennettä. Uusien rajojen syntyminen Venäjän ja Latvian kanssa on myös 
vaikuttanut Viron kauttakulkureitin kilpailukykyyn. Siksi Viron on investoitava itä-länsi-
rautatieverkkoonsa ja kaikkien uusien rajanylityspaikkojen sekä satamiensa 
infrastruktuuriin. Viron alueella kulkee yksi yleiseurooppalainen liikennekäytävä, joka 
määriteltiin yleiseurooppalaisessa liikennekokouksessa Kreetalla. 
Viron talouden yleisen kohenemisen ansiosta liikenteen osuus BKT:sta on kasvanut, 
mutta Viron taloustilanteen muutokset johtivat liikenteen absoluuttisen kysynnän 
jyrkkään laskuun maan avautumisen jälkeen. Kysyntä on kuitenkin jälleen kasvamassa, 
vaikkei se olekaan vielä palannut entisekseen. Samalla eri liikennemuotojen käyttö on 
nopeasti muuttumassa niin, että maanteiden tavaraliikenne kasvaa ja rautatie- ja 
sisävesiliikenne ovat vähenemässä. Yksityisautojen käyttö on lisääntynyt hyvin nopeasti, 
ja suurin osa henkilöliikenteestä on yksityisautoilua osittain bensiinin suhteellisen halvan 
hinnan seurauksena. Tämä on lisännyt ruuhkia kaupungeissa ja niiden ympäristössä sekä 
joillakin rajanylityspaikoilla. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
76 
Sisämarkkinoiden toteuttamista ajatellen Viro on tehnyt paljon työtä yhteisön säännöstön 
mukaisen lainsäädännön antamiseksi. Kansainvälisen liikenteen alalla Virossa jo 
suurimmaksi osaksi sovelletaan unionin sääntöjen kaltaisia sääntöjä erityisesti 
sisävesiliikenteessä ja yhdistetyissä kuljetuksissa. Maanteiden henkilöliikenteessä Virolla 
ei pitäisi olla ongelmia, jos se pystyy nopeasti ottamaan käyttöön ammattiin pääsyä 
koskevan yhteisön säännöstön. Rautatieliikenteessä on seuraavina vuosina seurattava 
yhteisön säännöstön soveltamista käytännössä julkisen palvelun alalla ja kirjanpidon 
muuttamista normien mukaiseksi. 
Maanteiden tavaraliikenteessä ei pitäisi olla erityisiä ongelmia Viron unioniin liittymisen 
kannalta, jos Viron viranomaiset mukauttavat liittymistä edeltävänä aikana mittoja ja 
painoja sekä maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyä koskevaa 
lainsäädäntöään yhteisön lainsäädäntöön. Viron on myös yhdenmukaistettava 
ajoneuvojen katsastusta koskevaa lainsäädäntöään yhteisön säännöstön kanssa. 
Meriliikenteessä Viron on vielä annettava yhteisön säännöstön mukaista turvallisuutta 
koskevaa lainsäädäntöä. Lentoliikenteessä erityisesti alan uudelleen organisointi on 
edistynyt huomattavasti. Jos edistys jatkuu tällä tavalla, lentoliikenteessäkään ei pitäisi 
olla erityisiä ongelmia liittymisen kannalta sillä edellytyksellä, että suurin osa 
suunnitellusta lainsäädännöstä tulee todella voimaan vuosina 1998-1999. 
Viron viranomaiset pitävät yhtenä tavoitteenaan yhtenäisen ja kilpailukykyisen 
liikennejärjestelmän kehittämistä. Tämän tavoitteen saavuttamisessa suurimmat haasteet 
ovat lähinnä liikenneturvallisuuden saaminen oikealle tasolle ja liikennejärjestelmän 
optimaalinen käyttö. Virossa on edistytty liikenneturvallisuuden alalla tyydyttävästi. 
Liikennejärjestelmän yhtenäisyyden tavoite näyttää kuitenkin olevan vaikeampi 
saavuttaa. Maantieliikenne kasvaa luultavasti jatkuvasti, ja Viron on panostettava 
rautatieliikenteen käyttöön. 
Viro aikoo sijoittaa omasta talousarviostaan 100 miljoonaa ecua vuosina 1995-1999 
kansainvälisen liikenteen käyttämään infrastruktuuriin ja lähinnä yleiseurooppalaiseen 
liikennekäytävään parantaakseen yhteyksiään unionin jäsenvaltioiden ja naapurimaidensa 
kanssa. Määrä on lähes 0,7 prosenttia bruttokansantulosta, eikä se riitä kattamaan 
tarvetta. 
Päätelmät 
Viro on edistynyt huomattavasti yhteisön säännöstön mukaisen liikennelainsäädännön 
antamisessa. Jos maanteiden tavaraliikennettä (alalle pääsy, mitat ja painot), 
meriliikennettä (turvallisuus) ja vähäisemmässä määrin lentoliikennettä pyritään 
kehittämään (ja ottamaan todella käyttöön yhteisön säännöstö) ja jos rautatieliikenteen 
taloutta saadaan avoimemmaksi, liikenteen ala ei todennäköisesti aiheuta suuria ongelmia 
yhteisön sisämarkkinasäännöstön mukaisen lainsäädännön antamisessa. 
On myös valvottava, että käytettävissä on tarvittavat keinot tulevan, unionin jäsenyyttä 
hakeviin maihin ulottuvan Euroopan laajuisen liikenneverkon perustan toteuttamiseksi. 
Lisäksi Viron hallintorakenteita, joihin kuuluvat valvonnasta ja esimerkiksi 
turvallisuudesta vastaavat viranomaiset, kannattaisi lujittaa pian. 
77 
Pienet ja keskisuuret yritykset 
Euroopan unionin yrityspolitiikan tavoitteena on edistää pk-yritysten kehitykselle 
suotuisan toimintaympäristön syntymistä kaikkialla unionissa, parantaa yritysten 
kilpailukykyä ja rohkaista niitä toimimaan myös Euroopan ja koko maailman tasolla. 
Politiikalle on luonteenomaista toissijaisuusperiaatteen vahva noudattaminen. Yhteisön 
täydentävät tehtävät määritellään ja toteutetaan Euroopan unionin monivuotisen pk-
yritysohjelman avulla. Ohjelma muodostaa oikeus- ja rahoitusperustan yhteisön pk-
yrityspolitiikan yksittäisille toimille. Yhteisön säännöstö sisältää toistaiseksi vain 
alakohtaisia suosituksia, mutta myös muiden alojen lainsäädäntö (esim. kilpailu-, 
ympäristö- ja yhtiölainsäädäntö) vaikuttaa pk-yrityksiin. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä pk-yritysten kehittämiseksi ja 
vahvistamiseksi erityisesti yksityisellä sektorilla. Yhteistyö koskee muun muassa 
tiedonsaantia sekä avunantoa oikeudellisissa, hallinnollisissa ja verotukseen liittyvissä 
kysymyksissä. Valkoinen kirja ei sisällä erityisesti pk-yrityksiä koskevia toimenpiteitä. 
Yleiskuvaus 
Viron yksityisyritysten määrä on 1980-luvun lopulta lähtien kasvanut nopeasti 
markkinatalouden luomiseen tähdänneen uudistuspolitiikan sekä yksityistämisprosessin 
ansiosta. Esimerkiksi vuonna 1995 perustettiin 10 000 uutta yritystä. Pk-yritykset ovat 
hallitsevassa asemassa rakennusalalla, tukku- ja vähittäiskaupassa sekä muissa 
palveluissa. Niiden osuus työvoimasta on kasvanut vuosi vuodelta, ja vuoden 1995 
loppuun mennessä se oli jo yli 54 %. Suurten yritysten osuus taloudesta on supistunut 
huomattavasti, mutta suuret yhtiöt ovat edelleen hallitsevassa asemassa teollisuudessa ja 
energiantuotannossa. 
Viron yrityspolitiikka on luonteeltaan yleistä, ja sen tarkoituksena on parantaa kaikkien 
yritysten liiketoiminnan olosuhteita yritysten koosta riippumatta. Yritystoiminnan 
valtiontuesta vuonna 1994 annetulla lailla perustettiin kuitenkin pienyritysteri laina- ja 
takausrahasto sekä maaseudun ja maatalouden luottorahasto. Pk-yrityksiin ei sovelleta 
erityisiä kirjanpitosääntöjä, mutta hyvin pienet yritykset on kuitenkin vapautettu 
tilintarkastuksesta. Pk-yritykset saavat tukea talousministeriön pk-yritysvirastolta ja 
sisäasiainministeriön alaisesta paikallishallinnon ja aluekehityksen osastosta sekä 
valtiosta riippumattomilta välikäsiltä, kuten Viron pienyritysten yhdistykseltä, 
kauppakamarilta ja yritysneuvontakeskuksista. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Pk-yritysten tärkeimmät tukijärjestelyt on toteutettu, mutta politiikkaa olisi edelleen 
kehitettävä ja johdonmukaistettava sekä lainsäädäntöä yksinkertaistettava, jotta se suosisi 
aikaisempaa enemmän pk-yrityksiä. Lisäksi olisi parannettava pk-yritysten 
tukijärjestelyjä, verotuskohtelua ja rahoituksen saantia. 
Viron vapaakauppajärjestelmän vuoksi kansainvälinen kilpailu aiheuttaa jo nyt pk-
yrityksille huomattavia paineita myös kotimarkkinoilla. Ilmeistä on, että Viron pk-
yritysten kilpailupaineet kasvavat entisestään, kun Viro tulee mukaan sisämarkkinoille. 
Tästä syystä olisi edelleen jatkettava nykyisiä toimia, jotka tähtäävät pk-yritysten 
vahvistamiseen liittymistä edeltävänä aikana. 
78 
Päätelmät 
Viron liittyminen yhteisön pk-yritysohjelmiin ei aiheuttane erityisiä ongelmia. 
79 
3.5 Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus 
Työllisyys ja sosiaaliset kysymykset 
Yhteisön sosiaalipolitiikkaa on kehitetty eri tavoilla, esimerkiksi lakisäännöksillä, 
Euroopan sosiaalirahaston avulla ja erityisaloihin, mm. kansanterveyteen, köyhyyden 
vastustamiseen ja vammaisiin kohdistetuilla toimilla. Yhteisön säännöstö kattaa 
työterveyden ja työturvallisuuden, työoikeuden ja työolot, naisten ja miesten tasa-arvoiset 
mahdollisuudet, siirtotyöläisten sosiaaliturvan yhteensovittamisen, ja tupakkatuotteet. 
Unionin sosiaalilainsäädännössä asetetaan vähimmäisvaatimukset. Lisäksi 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu eurooppalaisella tasolla on sisällytetty sopimukseen 
Euroopan unionista (118 b artikla), ja pöytäkirjassa sosiaalipolitiikasta viitataan 
työmarkkinaosapuolten kuulemiseen ja yhteiskunnallista vuoropuhelua helpottaviin 
toimenpiteisiin. 
Eurooppa-sopimuksessa edellytetään kansallisen lainsäädännön lähentämistä yhteisön 
oikeuteen ja yhteistyötä työterveyden ja työturvallisuuden tason parantamisessa, 
työmarkkinapolitiikassa ja sosiaaliturvajärjestelmän uudenaikaistamisessa. Siinä 
edellytetään myös Virossa laillisesti työllistettyjen yhteisön työntekijöiden kohtelua 
ilman kansallisuuteen perustuvaa syrjintää suhteessa heidän työoloihinsa. Valkoisessa 
kirjassa edellytetään lainsäädäntöä lähentäviä toimenpiteitä yhteisön säännöstön kaikilla 
aloilla. 
Yleiskuvaus 
Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua käydään sekä kahden että kolmen osapuolen 
tasolla ja siihen osallistuu yleensä kaksi liittoa, joilla on säännölliset yhteydet Euroopan 
ammatilliseen yhteistyöjärjestöön (EYA), sekä kaksi työnantajajärjestöä, jotka eivät ole 
Euroopan teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liiton UNICE:n jäseniä. Vuoropuhelussa 
tunnutaan edistyvän hyvin. 
ILO:n mukaan työttömyysaste oli noin 7,6 prosenttia vuonna 1994 (tuoreimmat luvut). 
Työmarkkinalautakunnan vuonna 1995 EU-standardien mukaisesti suorittaman 
työmarkkinatutkimuksen mukaan työttömyysaste on kuitenkin noin 9 %. Alueelliset erot 
ovat huomattavia. 
Työmarkkinapolitiikassa. Viro on kehittänyt alueellistetun työnvälitysjärjestelmän 
aktiivisen työvoimapolitiikan toteuttamiseksi. Tämä on eräs toimivan 
työmarkkinajärjestelmän edellytyksistä, jota on täydennettävä useilla 
työvoimatoimenpiteillä työvoiman tehokkaan jakautumisen ja jatkuvan 
mukautumiskyvyn varmistamiseksi rakennemuutosten yhteydessä. 
Virossa valmistellaan parhaillaan useita vanhoja lakeja korvaavia sosiaalisia uudistuksia. 
Tekeillä on lakiesitys sosiaaliturvasta, joka muodostaa sosiaalilainsäädännön kehyksen ja 
jonka perusteella keskustellaan uusista rahoitusjärjestelyistä ja eläkeuudistuksesta. 
Nykyisin työnantajat maksavat sosiaalimaksuja erityisinä veroina, mutta uudessa 
järjestelmässä työnantajat ja työntekijät mahdollisesti jakavat kustannukset. Uusia 
vammaisten sosiaalietuja ja eläkkeitä koskevia lakeja valmistellaan. Toimia 
sosiaaliturvan kehittämiseksi on jatkettava. 
Viron terveydenhuoltojärjestelmää on parannettava huomattavasti. 
80 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viro hyväksyi joulukuussa 1996 uuden EU:n kehysdirektiivin mukaisesti laaditun 
työterveys- ja työturvakin, joka sisältää työterveyden ja -turvallisuuden perusperiaatteet. 
Useita siihen sisältyviä erityistoimenpiteitä ei kuitenkaan ole vielä otettu käyttöön. Jotkut 
niistä ovat valmisteluvaiheessa. Viro on tehnyt suunnitelman, jonka mukaan 
lainsäädännön lähentäminen sosiaalialalla saadaan loppuun vuoteen 1999 mennessä. 
ILO:n sääntöjen mukaisia puolueettomia tarkastusjärjestelmiä ei vielä ole, mutta ne on 
tarkoitus saada käyttöön vuonna 1998. 
Viro on jo siirtänyt jotkut yhteisön työlainsäädännön pääperiaatteista osaksi kansallista 
lainsäädäntöään. Uusia lakeja ja merkittäviä mukautuksia nykyisiin lakeihin tarvitaan 
kuitenkin yhdenmukaisuuden varmistamiseksi työntekijöiden joukkovähentämistä, 
yritysten luovutusta ja työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 
koskevan yhteisön säännöstön kanssa. Yhdenmukaisuus yhteisön säännöstön kanssa 
edellyttää jatkotoimia useilla alueilla, kuten työsopimukseen tai työsuhteeseen ja 
työaikaan liittyvissä tiedoissa. Useissa EY:n direktiiveissä edellytettävää tiedottamista 
työntekijöille ja heidän kuulemistaan yritystasolla on lisättävä. 
Naisten ja miesten välisen syrjinnän kieltävän EY:n lainsäädännön perussäännökset 
sisältyvät Viron lainsäädäntöön. Tasa-arvoisuusperiaatetta ei aina noudateta käytännössä 
erityisesti mitä tulee sama palkka samasta työstä-periaatteeseen ja sukupuoleen 
perustuvaan työpaikkailmoitteluun. Miesten ja naisten väliset palkkaerot ovat 
huomattavia. Isyysloman osalta tarvitaan mukautuksia. 
Virolla ei näytä olevan mitään esteitä työvoiman vapaata liikkumisoikeutta koskevan 
yhteisön säännöstön toimeenpanossa. Oikeus työvoiman vapaaseen liikkuvuuteen 
edellyttää kuitenkin muutoksia kansalliseen lainsäädäntöön, erityisesti työnsaannin ja 
kansallisuuteen perustuvan syrjivän kohtelun poistamisen osalta. 
Siirtotyöläisten sosiaaliturvan osalta unioniin liittyminen ei periaatteessa aiheuta 
suurempia ongelmia, vaikkakin tietyt tekniset mukautukset ovat tarpeen. Tärkeämpää on 
hallinnon kyky soveltaa yksityiskohtaisia yhteensovittamissääntöjä yhteistyössä muiden 
maiden kanssa. Virolla näyttää olevan monia näiden tehtävien suorittamiseen vaadittavia 
hallinnollisia rakenteita, mutta lisävalmistelut ja -koulutus ovat tarpeen ennen unioniin 
liittymistä. 
Kahta tupakkapakkausten varoitusmerkinnöistä ja enirnmäistervapitoisuudesta annettua 
direktiiviä ei vielä ole sisällytetty kansalliseen lainsäädäntöön. Viron viranomaiset ovat 
ilmoittaneet, että direktiivit sisältävä lainsäädäntö on valmisteilla ja se on tarkoitus 
hyväksyä ennen vuoden 1997 loppua. 
Päätelmät 
Sosiaalista uudistusta on jatkettava ja julkista terveydenhuoltojärjestelmää on 
parannettava huomattavasti. Myös työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua on kehitettävä. 
Viron on pyrittävä yhdenmukaistamaan lainsäädäntönsä EY:n edellytysten mukaiseksi 
sellaisilla aloilla kuten työterveys ja -turvallisuus, työlainsäädäntö sekä tasa-arvoiset 
mahdollisuudet ja kehitettävä edelleen tehokkaita lainsäädännön 
81 
täytäntöönpanorakenteita. Edellyttäen, että Viro jatkaa pyrkimyksiään sen on mahdollista 
täyttää EU-jäsenyysvelvoitteet keskipitkällä aikavälillä. 
82 
Aluepolitiikka ja koheesio 
Perustamissopimuksen XIV osaston määräysten mukaisesti yhteisö tukee koheesion 
lujittamista pääasiassa rakennerahastojen välityksellä. Viron edellytetään käyttävän näitä 
välineitä tehokkaasti, ja noudattavan samalla sen liittymisen aikaan voimassa olevia 
periaatteita, tavoitteita ja menettelyjä. 
Eurooppa-sopimuksessa edellytetään yhteistyön harjoittamista aluekehityksen ja alueiden 
käytön suunnittelun aloilla erityisesti paikallisten, alueellisten ja kansallisten 
viranomaisten välisen tiedonvaihdon sekä virkamies- ja asiantuntijavaihdon avulla. 
Valkoisessa kirjassa ei ole erityisedellytyksiä. 
Yleiskuvaus 
Viron BKT oli vuonna 1995 noin 23 prosenttia EU:n keskiarvosta. Vaikka Viro on 
kooltaan pieni, alueiden elinkeinoelämän kehityksessä on suuria eroja. Yleisesti voidaan 
puhua jaosta itäisten ja vauraampien läntisten osien välillä. 
Viro on jaettu 15 alueelliseen hallintoyksikköön (maakond) ja 254 itsehallinnolliseen 
kuntaan, joilla on omat talousarvionsa ja alueellinen veronkanto-oikeus. 
Aluepolitiikan suuntaviivat hyväksyttiin hallituksessa vuonna 1994 ja parlamentissa 
1995. Toimintaa on suunnattu tehostetusti alueille, joilla on erityisiä taloudellisia 
vaikeuksia: 
• Itä- ja Etelä-Viron maakunnat 
• pienet saaret 
• rajaseudut 
• teollisuusalueet, joilla on pääasiassa yhdentyyppistä teollisuutta. 
Viron aluekehityspolitiikka on erottamaton osa sen kansallista kehityspolitiikkaa. 
Aluekehitysaloitteet pannaankin täytäntöön alakohtaisen politiikan osana aluepolitiikan 
suuntaviivojen mukaisesti. Aluekehitystoimista vastaa ensisijaisesti sisäasiainministeriö. 
Kansallinen aluekehitysneuvosto, johon kuuluu asianomaisten ministeriöiden edustajat, 
vastaa ministeriöiden välisestä koordinoinnista. Alueiden käytön suunnittelusta vastaa 
ympäristöministeriö. 
Valtiollisia ohjelmia on käynnistetty kehityksen tehostamiseksi muun muassa sellaisilla 
aloilla kuten suurten teollisuuden monialayritysten ja entisen sotateollisuuden 
uudistaminen, ulkomaalaisväestön integrointi ja kylien kehittäminen. Alueelliset 
liiketoiminnan edistämiskeskukset on verkostoitu. 
Aluepolitiikan välineet Virossa ovat erittäin rajallisia. EU:n rakennepolitiikan 
rahoitukseen käytettäviä mahdollisia kansallisia rahoitusosuuksia kehitykseen liittyvistä 
kokonaismenoista ei ole vielä mahdollista määrittää. Tämän vuoksi Viron 
osarahoituskykyä ei voida vielä arvioida riittävän luotettavasti. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viro toteuttaa tiettyjä aluekehitysaloitteita kansallisen talouspolitiikkansa osana. 
Aloitteisiin käytettävissä olevat varat ovat kuitenkin hyvin rajalliset ja liittymistä 
ajatellen niitä on lisättävä EU:n rakenteellisia aloitteita vastaaviksi. 
83 
Ministeriöiden vastuualueet näyttävät olevan selkeät, mutta ministeriöiden välisessä 
koordinoinnissa ei voida luottaa ainoastaan kansalliseen aluekehitysneuvostoon. Lisäksi 
olisi vahvistettava hallinto- ja budjettimenettelyt, jotta Viro pystyy kanavoimaan EU:n 
toimia. 
Päätelmät 
Viro on edistynyt rajoitetusti aluekehityspolitiikan käyttöönotossa. Alueellisia eroja 
varten olisi otettava käyttöön erillinen politiikka. Kun otetaan huomioon Viron pinta-ala, 
sen aluepolitiikan olisi jatkossakin oltava erottamaton osa kansallista 
kehittämisstrategiaa. Mikäli poliittinen tuki on riittävää, Virolla näyttää hallinnollisesti 
kuitenkin olevan mahdollisuus luoda Euroopan yhteisön integroitujen rakennetoimien 
hoitamisen edellyttämät hallinto-ja budjettirakenteet. Tarvittavat uudistukset 
toteutettuaan Viro lienee keskipitkällä aikavälillä valmis soveltamaan yhteisön sääntöjä 
ja kanavoimaan Euroopan yhteisön rakennepoliittista tukea tehokkaasti. 
84 
3.6 Elämän laatu ja ympäristö 
Ympäristö 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksien mukaisen ympäristöpolitiikan tavoitteena on 
kestävä kehitys, joka perustuu EU:n politiikan eri aloihin sisällytettyyn ympäristön 
suojeluun, ennaltaehkäisyyn, aiheuttamisperiaatteeseen, ympäristövahinkojen 
torjumiseen syntypaikassa ja vastuun jakamiseen. Yhteisön säännöstössä on noin 200 
säädöstä, jotka koskevat muun muassa veden ja ilman pilaantumista, jätteiden ja 
kemikaalien käsittelyä, bioteknologiaa, säteilysuojausta ja luonnonsuojelua. 
Jäsenvaltioiden on valvottava, että ympäristövaikutukset arvioidaan ennen kuin 
tietynlaisille valtion tai yksityisille hankkeille annetaan toteuttamislupa. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään, että Viron maankäyttöpolitiikan on oltava kestävän 
kehityksen periaatteen mukaista, ja siinä on otettava aina huomioon 
ympäristönäkökohdat. Sopimuksessa määrätään myös, että ympäristö kuuluu 
kahdenvälisen yhteistyön alaan, ja sitä koskeva lainsäädäntö on lähennettävä yhteisön 
vastaavaan lainsäädäntöön. 
Valkoisessa kirjassa käsitellään vain pientä osaa yhteisön ympäristöalan säännöstöstä, 
nimittäin tuotelainsäädäntöä, joka liittyy suoraan tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen. 
Yleiskuvaus 
Ympäristötilanne Virossa on suhteellisen hyvä, koska se on parantunut viime vuosina 
osaksi siksi, että teollisuus- ja maataloustuotanto ovat taantuneet nopeasti viime vuosina 
ja osaksi siksi, että ympäristöinvestointeja on tehty runsaasti. Jäljellä on kuitenkin vielä 
suuria ongelmia. Eräs niistä on erittäin saastuttava öljyliusketeollisuus, josta tuotetaan 
huomattava osa energiaa. 
Vaikka tehtaiden rikkipäästöt ovat puoliintuneet vuodesta 1990 energiantuotannon 
vähentymisen takia, Viro on edelleenkin rikin nettoviejä, ja huomattavat korjaustoimet 
ovat tarpeen, kuten savukaasujen rikinpoisto ja hiukkassuodattimet. öljyliuske aiheuttaa 
myös huuhtoutumista myrkyllisistä tuhkakaatopaikoista ja maanviljelysmaan 
saastumista. Hallitus harkitsee paraikaa vanhojen kattiloiden korvaamista uudella 
teknologialla, mutta aikataulua ei ole päätetty. 
Virossa on kertynyt vuosien mittaan suuria määriä jätteitä, mukaan lukien armeijan ja 
teollisuuden jätteet sekä vaaralliset jätteet. Kunnille on vahvistettu ohjelma teknisen ja 
rahoitusavun järjestämiseksi, koska ne vastaavat jätevedenkäsittelystä ja juomaveden 
hankinnasta. Viro on ratifioinut sekä vuoden 1974 ja vuoden 1992 Itämeren suojelua 
koskevat Helsingin yleissopimukset ja on päässyt hyvin alkuun Itämereen laskettujen 
käsittelemättömien jätevesien päästöjen vähentämisessä. Kansainvälinen työryhmä on 
perustettu avustamaan Viroa Paldiskin laitoksen (entinen Neuvostoliiton armeijan 
laivaston koulutuskeskus) käytöstäpoistosuunnitelman laadinnassa radioaktiivisia jätteitä 
koskevissa kysymyksissä. Virossa on merkittäviä ja monimuotoisia merien, järvien ja 
metsien luonnonvaroja. 
85 
Ympäristöasioihin käytettävien julkisten varojen osuus prosentteina BKT:sta on korkea 
verrattuna EY.n keskiarvoihin, ja hallitus on sitoutunut rahoittamaan 
ympäristöinvestointeja, erityisesti Itämeren erityisen saastuneita alueita varten. Viro on 
onnistunut hyvin saamaan ulkomaista tukea, ja noin 40 prosenttia investoinneista 
rahoitetaan kansainvälisillä lainoilla. Suuri yleisö on hyvin tietoinen 
ympäristökysymyksistä, vaikkakin erityistä huomiota on kiinnitettävä ongelmiin, joita 
voi muodostua kontrolloimattomasta taloudellisesta kehityksestä. 
Virossa ryhdyttiin kehittämään ympäristöhankkeita ennen lainsäädännön uudistusta. 
Vuonna 1994 säädettiin kuitenkin joitakin merkittäviä ympäristösäännöksiä, joihin 
kuuluu vesilaki ja säädökset jätevesipäästöistä, vaarallisten jätteiden kuljetuksista ja 
ympäristörahaston perustamisesta. Vuonna 1995 annettiin laki kestävästä kehityksestä. 
Äskettäin on vahvistettu kansallinen ympäristöstrategia ja yksityiskohtaista kansallista 
ympäristöalan toimintasuunnitelmaa ollaan toteuttamassa. Vaikka alakohtaisia säädöksiä 
on annettu, sovellettavat normit ja asetukset ovat vielä usein entisen Neuvostoliiton 
aikaisia. Uudet lait ovat yleensä luonteeltaan puitelakeja, ja niitä on konkretisoitava 
normeilla, täytäntöönpanomääräyksillä ja hallinnollisilla rakenteilla. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron ympäristölainsäädännön lähentäminen EY:n säännöstöön on meneillään, ja se 
saataneen päätökseen keskipitkällä aikavälillä. Hallituksen tavoitteena on antaa vuoden 
1998 loppuun mennessä koko valkoiseen kirjaan sisältyvä lainsäädäntö. Muuta 
lainsäädäntöä koskevan lähentämisstrategian pitäisi olla valmis vuonna 1998. Työtä 
tarvitaan, jotta nykyinen jätteitä, vettä ja luontoa koskeva lainsäädäntö saadaan täysin 
yhteensopivaksi EU:n lainsäädännön kanssa. Säteilysuojausta ja radioaktiivisia jätteitä 
koskeva lainsäädäntö puuttuu vielä. Tällä alalla puuttuu yleisesti ottaen 
turvallisuuskulttuuri. Erityistä huomiota pitäisi kiinnittää ilmaa, jätteitä ja vettä koskevan 
puitedirektiivin sekä ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen 
yhtenäistämiseksi annetun direktiivin (IPPC-direktiivi) nopeaan saattamiseen osaksi 
kansallista lainsäädäntöä sekä rahoitusstrategioiden vahvistamiseen suuria investointia 
vaativien vesi-, ilma-ja jätealan lainsäädäntöä varten. 
EY:n säännöstön tosiasiallinen voimaan saattaminen tulee olemaan vaikeinta suurten 
polttolaitosten osalta ja vesialalla (erityisesti jäteveden käsittely pienissä ja keskisuurissa 
kaupungeissa) investointitarpeen suuruuden vuoksi. Paljon investointeja tarvitaan myös 
teollisuudessa. Kaupunkien ilman pilaantuminen ja kiinteiden ja vaarallisten jätteiden 
sekä yhdyskuntajätteiden käsittely ovat myös aloja, joilla tarvitaan sekä investointeja että 
yleisön tietoisuuden lisäämistä. Entisen Neuvostoliiton Paldiskin sukellusvenetukikohdan 
radioaktiivisten jätteiden tilannetta olisi seurattava tiiviisti. Sopivia 
täytäntöönpanomenetelmiä on kehitettävä. Lisäksi on reagoitava sellaisen helnkilöstön 
puutteeseen, jolla olisi asiantuntemusta lähentämisprosessia toteuttamaan. Unioniin 
liittymistä koskevaan Viron ympäristöalan strategiaan pitäisi kuulua 
täytäntöönpanoaikataulut EY:n ympäristöalan säännösten voimaan saattamiseksi. Se 
aloitettaisiin muun muassa edellä mainittujen puitedirektiivien ja IPPC-direktiivin 
täytäntöönpanolla. 
86 
Päätelmät 
Kun otetaan huomioon politiikan innovatiivisen uudistuksen nykyiset suuntaukset ja 
investointien suhteellisen korkea määrä ja jos pyritään vakavasti kehittämään lakien 
täytäntöönpanorakenteita, Viron pitäisi pystyä saattamaan yhteisön ympäristösäännökset 
kokonaan osaksi kansallista lainsäädäntöään ja edistymään merkittävästi lakien 
tosiasiallisessa voimaan saattamisessa keskipitkällä aikavälillä. Kuitenkin monien 
pitkäkestoisia ja määrältään huomattavia investointeja sekä huomattavaa hallinnollista 
työtä vaativien säännösten (esim. kaupunkien jäteveden käsittely, juomavesi, 
jätteidenkäsittelyä ja ilman pilaantumista koskevan lainsäädännön tietyt näkökohdat) 
tosialliseen noudattamiseen päästään vasta pitkällä aikavälillä. 
87 
Kuluttajansuoja 
Yhteisön säännöstö kattaa kuluttajien taloudellisten etujen suojaamisen (johon sisältyy 
harhaanjohtavan mainonnan, hintojen ilmoittamisen, kulutusluottojen, kohtuuttomien 
sopimusehtojen, etämyynnin, matkapakettien, muualla kuin elinkeinonharjoittajan 
toimitiloissa tapahtuvan myynnin ja kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden valvonta) 
ja tavaroiden yleisen turvallisuuden sekä kosmetiikka-alan, tekstiilien nimitysten ja 
lelujen erityisalat. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään lainsäädännön lähentämisestä yhteisön oikeuden 
kanssa sekä yhteistyöstä, jonka päämääränä on Viron ja Euroopan yhteisön 
kuluttajansuojajärjestelmien täydellinen vastaavuus. Valkoisen kirjan ensimmäisen 
vaiheen toimenpiteissä keskitytään tuoteturvallisuuden parantamiseen, mukaan lukien 
kosmetiikka, tekstiilien nimitykset ja lelut, sekä kuluttajan taloudellisten etujen 
suojaamiseen, erityisesti harhaanjohtavaa mainontaa, kulutusluottoja, kohtuuttomia 
sopimusehtoja ja hintojen ilmoittamista koskevilla toimenpiteillä. Toisen vaiheen 
toimenpiteet liittyvät matkapaketteihin, muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa 
tapahtuvaan myyntiin ja kiinteistöjen osa-aikaiseen käyttöoikeuteen. Euroopan yhteisön 
uusi lainsäädäntö, joka on otettu käyttöön äskettäin (etämyynti) tai otetaan pian käyttöön 
(vertaileva mainonta, hintojen ilmoittaminen), on myös otettava huomioon. 
Yleiskuvaus 
Viron valtiovarainministeriöllä on kokonaisvastuu kuluttajapolitiikasta. Ministeriö 
valvoo kuluttajansuojalautakuntaa, joka on julkinen elin ja jolla on valtuudet suojella ja 
käsitellä kuluttajavalituksia. Vuoden 1993 kuluttajansuojalaissa määritellään kuluttajien 
oikeudet toimissa liikkeenharjoittajien, tuottajien ja väliportaan kanssa, sekä säädetään 
kuluttajansuojan institutionaalisista puitteista. Useilla muilla laeilla ja säännöillä 
säännellään kuluttajansuojan erillisiä osa-alueita. 
Viron kuluttajansuojaliitto on vapaaehtoinen, riippumaton järjestö, jonka tehtävänä on 
kuluttajien etujen suojaaminen, kuluttajien kouluttaminen ja tiedottaminen sekä yhteistyö 
valtion ja paikallisten elinten kanssa. Järjestö on edustettuna kuluttajien neuvoa-antavassa 
neuvostossa, mutta se on melko heikko voimavarojen puuttumisen vuoksi. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Vaikka kuluttajansuojalaissa säädetään laajasta kuluttajien etujen suojaamisesta, Viron 
on tehtävä useita mukautuksia ennen kuin sen lainsäädäntö vastaa EU:n standaredeja. 
Taloudellisten etujen suojaamisen osalta hintojen ilmoittamisesta ja harhaanjohtavasta 
mainonnasta voimassa olevat säännöt vastaavat yleisesti ottaen yhteisön säännöksiä, 
mutta tärkeillä aloilla tarvitaan vielä muutoksia täydellisen yhdenmukaisuuden 
varmistamiseksi yhteisön säännöstön kanssa. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan 
toimitiloissa tapahtuvan myynnin, etämyynnin, matkapakettien ja kiinteistöjen osa-
aikaisen käyttöoikeuden alalla tarvitaan uutta lainsäädäntöä. Joissakin tapauksissa on 
valmisteilla lakiluonnoksia. Kuluttajasopimusten kohtuuttomien sopimusehtojen ja 
kulutusluottojen voimassa olevia sääntöjä on muutettava kuluttajansuojan tehostamiseksi. 
Kuluttajansuojalain säännökset yleisestä tuoteturvallisuudesta ovat riittämättömiä; niiden 
on oltava täsmällisempiä ja niissä on myönnettävä lisää toimivaltaa viranomaisille. 
88 
Viranomaiset ovat ilmoittaneet uuden lainsäädännön valmistelusta. Kosmetiikan ja 
lelujen turvallisuuden erityisaloja koskevia lakiluonnoksia käsitellään parhaillaan. 
Yhteisön säännöstön käyttöönottamiseen on liityttävä tehokkaan ja riippumattoman, 
viranomaisten tukeman kuluttajaliikkeen kehittäminen. 
Päätelmät 
Virossa on edistytty merkittävästi kuluttajansuoja-alan lainsäädännön 
yhdenmukaistamiseksi yhteisön säännöstön kanssa. Viron lainsäädännön uudistamista on 
kuitenkin jatkettava, koska voimassa olevat lait vastaavat vain osittain säännöstöä. 
Toimielintensä tasolla Virolla näyttää olevan kuluttajapolitiikan käyttöönottamiseen 
vaadittavat rakenteet ja elimet. Kuluttajapolitiikan omaksuminen ei todennäköisesti 
aiheuta Virossa suuria ongelmia keskipitkällä aikavälillä. 
89 
3.7 Oikeus- ja sisäasiat 
Nykyiset säännökset 
Oikeus- ja sisäasioita (YOS) koskeva yhteisön säännöstö perustuu pääasiassa Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen (SEU) VI osastossa (sen K artiklassa) määrättyyn 
yhteistyöhön, ns. "kolmanteen pilariin", mutta siihen liittyvät läheisesti myös eräät 
"ensimmäisen pilarin" (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen) määräykset ja 
lainsäädäntötoimenpiteet. 
Yhteisön säännöstön soveltamisalaan kuuluvat oikeus- ja sisäasioiden alalla ensisijaisesti 
turvapaikkakysymykset, yhteisön ulkorajojen valvonta, maahanmuuttoasiat, tulli- ja 
poliisiyhteistyö vakavien rikosten, mm. huumekaupan, torjumiseksi sekä oikeudellinen 
yhteistyö rikos- ja yksityisoikeuden alalla. Sopimuksessa Euroopan unionista 
määritellään tällaisessa yhteistyössä noudatettavat pääperiaatteet, joita ovat erityisesti 
Euroopan yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi sekä vuonna 
1951 tehty pakolaisten oikeusasemaa koskeva Geneven yleissopimus. Lisäksi yhteistyön 
perustana käytetään tähän alaan liittyviä kansainvälisiä sopimuksia, joita on tehty mm. 
Euroopan neuvoston, Yhdistyneiden kansakuntien ja Haagin konferenssin piirissä. 
Kolmanteen pilariin liittyvän yhteisön säännöstön lainsäädännöllinen sisältö on erilainen 
kuin ensimmäisessä pilarissa, sillä sen muodostavat sopimukset, yhteiset toiminnat, 
yhteiset kannat ja päätöslauselmat (mukaan lukien vielä neuvoteltavina olevien 
luonnosten hyväksytyt osat). Neuvosto on hyväksynyt useita yhteisön sopimuksia (mm. 
vuonna 1990 tehdyn Dublinin sopimuksen sekä rikoksen johdosta tapahtuvaa 
luovuttamista, petoksia ja Europolia koskevat sopimukset), ja ne ovat parhaillaan 
kansallisten kansanedustuslaitosten ratifioitavina; eräät muut sopimukset, mm. ulkorajoja 
koskeva sopimus, ovat edelleen neuvoston käsiteltävinä eri vaiheissa. Oikeus- ja 
sisäasioita koskeva yhteisön säännöstö sisältää itse lainsäädännön ja sen 
täytäntöönpanotoimenpiteet ja edellyttää runsaasti käytännön yhteistyötä. 
Uusi sopimus 
Kun Amsterdamissa hallitusten välisen konferenssin työn tuloksena laadittu uusi sopimus 
tulee voimaan, yhteistyökehys useilla edellä mainituilla aloilla muuttuu kokonaan. 
Uudessa sopimuksessa vahvistetaan pyrkimys tehdä unionista "vapauden, turvallisuuden 
ja oikeuden alue", ja siksi kyseiset alat ja erityisesti henkilöiden vapaa liikkumisoikeus 
sekä turvapaikka- ja maahanmuuttokysymykset sisällytetään yhteisön toimialaan. 
Erityisesti henkilöiden vapaan liikkumisoikeuden osalta uudessa sopimuksessa 
määrätään, että Schengenin säännöstö sisällytetään Euroopan unioniin, ja edellytetään, 
että kukin yhteisön jäsenyyttä hakeva maa hyväksyy kyseisen säännöstön 
kokonaisuudessaan. 
Rikosoikeudelliset ja poliisiasiat jäävät edelleen hallitusten välisen yhteistyön piiriin, 
mutta uudessa sopimuksessa vahvistetaan niihin liittyviä yhteistyömenettelyjä. 
Eurooppa-sopimus ja Valkoinen kirja 
Eurooppa-sopimus sisältää määräyksiä yhteistyöstä huumeiden väärinkäytön ja 
rahanpesun torjumiseksi. 
90 
Valkoisessa kirjassa ei suoranaisesti käsitellä kolmanteen pilariin liittyviä asioita, mutta 
siinä viitataan sellaisiin ensimmäiseen pilariin kuuluviin asioihin kuin rahanpesu ja 
henkilöiden vapaa liikkumisoikeus, jotka liittyvät läheisesti oikeus- ja sisäasioihin. 
Lisäksi viitataan Brysselin ja Rooman sopimuksiin. 
Yleiskuvaus 
Yleiset edellytykset yhteistyölle oikeus-ja sisäasioissa 
Viro liittyi Euroopan neuvostoon vuonna 1993, ja se on allekirjoittanut tai ratifioinut 
useimmat keskeiset ihmisoikeussopimukset. Maan perustuslaissa säädetään tuomiovallan 
riippumattomuudesta oikeusvaltion periaatteiden mukaisesti. Oikeus- ja sisäasioita 
käsittelevien hallintoelinten uudistus on käynnissä, ja rajavalvonta on kehittynyt. Hallitus 
on laatinut oikeus- ja sisäasioiden alalla noudatettavan toimenpidesuunnitelman, ja 
helmikuussa 1997 se perusti asiaa käsittelevän ministeriöiden välisen työryhmän. Viro ei 
ole vielä ratifioinut vuonna 1990 tehtyä tietosuojasopimusta, mutta parlamentti hyväksyi 
kesäkuussa 1996 henkilötietosuojaa koskevan lain. (Ks. myös erillinen jakso 
sisämarkkinoista). 
Turvapaikkakysymykset 
Viro ratifioi Geneven yleissopimuksen ja vuonna 1967 tehdyn pöytäkirjan helmikuussa 
1997. Samaan aikaan parlamentti hyväksyi pakolaisia koskevan lain, jolla yleissopimus 
pannaan täytäntöön. Nyt viranomaiset valmistelevat lain täytäntöönpanoa sekä 
toimivaltaisen viranomaisen (kansalaisuus- ja maahanmuuttoasioita käsittelevän 
neuvoston) nimittämistä ja kouluttamista. Laki perustuu Geneven yleissopimukseen ja 
sisältää useita yhteisön säännöstöön kuuluvia käsitteitä, mm. käsitteen "turvallinen maa". 
Maahanmuuttokysymykset/Rajavalvonta 
Viro on tehnyt sopimuksen viisumivapaudesta Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin, 
Tanskan, Suomen, Ruotsin, Norjan, Islannin ja useiden Keski-Euroopan maiden kanssa, 
mm. Latvian ja Liettuan, joiden kanssa se muodostaa yhteisviisumialueen. 
Viisumivapautta koskevista järjestelyistä neuvotellaan parhaillaan muiden yhteisön 
jäsenvaltioiden kanssa. Viro on ottanut käyttöön luettelon niistä yhteisön ulkopuolisista 
maista, joiden kansalaisilta vaaditaan viisumi. Maahanmuuttohallintoa on 
uudenaikaistettu ja perustettu rekisteri pysyvien ja tilapäisten oleskelulupien 
myöntämisestä henkilöille, joilla ei ole Viron kansalaisuutta. 
Takaisinottoa koskeva sopimus on voimassa Suomen, Ruotsin, Tanskan, Norjan, Latvian 
ja Liettuan kanssa. Muiden yhteisön jäsenvaltioiden kanssa sopimusneuvottelut ovat 
käynnissä. Rajahallinnon alalla on tapahtunut edistystä: rajavartiostoa on merkittävästi 
uudistettu, ja muitakin parannuksia on käynnissä. Rajavalvontajärjestelmää kehitetään 
yhteistyössä Pohjoismaiden kanssa. Viro on ottanut käyttöön koneellisesti luettavat 
passit. Viro ja Venäjä tekevät yhteistyötä yhteisen rajansa hallinnon suhteen, mutta 
vaikeuksia aiheuttaa edelleen se, ettei Venäjän kanssa ole tehty takaisinottoa koskevaa 
sopimusta. 
91 
Poliisiyhteistyö 
Virossa esiintyy järjestäytynyttä rikollisuutta huumekaupan, rahanpesun, 
autovarkauksien, turvallisuuspalvelujen ja petosten alalla. Jotta järjestäytynyttä (ja 
huumeisiin liittyvää) rikollisuutta voitaisiin torjua tehokkaammin, poliisivoimiin on 
perustettu erikoisyksikköjä ja lisätty lainvalvontaviranomaisten keskinäistä yhteistyötä. 
Poliisivoimia uudistetaan. Koulutusta erityisaloilla, mm. huumeiden väärinkäytön, 
talousrikosten ja rahanpesun torjumiseksi, lisätään yhteistyössä EU:n jäsenvaltioiden 
kanssa ja kahdenvälisten koulutusohjelmien avulla. Viro valmistautuu ratifioimaan 
vuonna 1990 tehdyn rahanpesua koskevan sopimuksen. (Ks. myös erillinen jakso 
sisämarkkinoista). Virossa ei esiinny kansallista eikä kansainvälistä terrorismia. Maa on 
ratifioinut tärkeimmät terrorismia koskevat kansainväliset sopimukset, ja terrorismia 
koskeva kansallinen lainsäädäntö on kunnossa. 
Huumeet 
Viro on idän ja lännen välisen huumekaupan kauttakulkumaa. Maan sisäiset 
huumemarkkinat ovat suppeat, ja amfetamiineja valmistetaan jonkin verran. Viro on 
ratifioinut tai valmistautuu ratifioimaan tärkeimmät huumeita koskevat kansainväliset 
sopimukset ja osallistuu aktiivisesti YK:n kansainväliseen huumeidenvalvontaohjelmaan 
ja Phare-ohjelman huumeidenvastaisiin toimiin. Kansallista huumelainsäädäntöä ja siihen 
liittyviä järjestelmiä kehitetään, ja narkoottisia ja psykotrooppisia aineita koskeva laki on 
valmisteilla. 
Oikeudellinen yhteistyö 
Virossa on saavutettu huomattavaa edistystä valmisteltaessa oikeuslaitosta Euroopan 
unionin jäsenyyteen oikeus- ja sisäasioiden alalla. Viro on ratifioinut neljä Haagin 
sopimusta (todisteiden vastaanottaminen ulkomailla, asiakirjojen tiedoksianto ulkomailla, 
kansainvälisluonteisten oikeudenkäyntien helpottaminen, ja elatusapu) ja aikoo liittyä 
Luganon sopimukseen. Lisäksi maa ratifioi huhtikuussa 1997 rikosasioita koskevia 
Euroopan neuvoston keskeisiä sopimuksia ja niihin liittyviä pöytäkirjoja. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron lainsäädännössä on edelleen suuria aukkoja, mutta tietyillä aloilla on tapahtunut 
suotuisaa kehitystä. Lähitulevaisuuden ensisijaisena tehtävänä on tarvittavien 
kansainvälisten oikeudellisten sopimusten ratifiointi ja täytäntöönpano sekä oikeusalan 
ammattilaisten koulutus- ja kokemustason parantaminen. 
Valtionhallinnon keskeiset haasteet liittyvät sekä taloudellisten että 
henkilöstövoimavarojen niukkuuteen. Hallitus pyrkii valmistelemaan hallintoelimiä 
oikeus-ja sisäasioiden alalla tapahtuvaan lähentymiseen mm. tutustuttamalla virkamiehiä 
yhteisön vastaavien elimien kanssa tehtävään käytännön yhteistyöhön tarjoamalla heille 
kohdennettua teoreettista ja työpaikalla annettavaa koulusta. 
Hallintoa on kuitenkin edelleen kehitettävä pakolais- ja turvapaikkakysymysten 
käsittelyn parantamiseksi, ja järjestäytyneen rikollisuuden ja rahanpesun torjuntaan 
luotuja järjestelmiä on tehostettava. 
92 
Päätelmät 
Viro aloittaa oikeus- ja sisäasioita koskevan (sekä nykyisen että tulevan) yhteisön 
säännöstön täytäntöönpanon hyvin alhaiselta tasolta. Rohkaisevia esimerkkejä 
edistymisestä on nähtävissä erityisesti rajavalvonnan osalta, mutta Virolta vaaditaan 
edelleen suuria ponnistuksia, mikäli se aikoo toteuttaa yhteisön säännöstön oikeus- ja 
sisäasioiden alalla keskipitkällä aikavälillä. 
93 
3.8 Ulkosuhteisiin liittyvät politiikat 
Kauppa ja kansainväliset taloussuhteet 
Yhteisön monenväliset ja kahdenväliset kauppapoliittiset sitoumukset ja niiden 
autonomiset kauppapoliittiset puolustusvälineet muodostavat pääosin tällä alalla yhteisön 
säännöstön. 
Eurooppa-sopimuksessa on monilla aloilla määräyksiä, jotka vaativat sopimuspuolia 
toimimaan Maailman kauppajärjestön/GATTin periaatteiden mukaisesti tai muiden asian 
kannalta oleellisten kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. 
Valkoisessa kirjassa ei ole tätä alaa koskevia määräyksiä. 
Yleiskuvaus 
Viro on kehittänyt avoimen kauppatalouden ja sen odotetaan liittyvän jäseneksi 
Maailman kauppajärjestöön vuoden 1997 loppuun mennessä. Virolla on tarkkailija-
asema julkisten hankintojen sopimusten osalta, ja liityttyään unioniin sen olisi 
noudatettava WTO:n sellaisten monenvälisten sopimusten määräyksiä, joissa yhteisö on 
sopimuspuolena. 
Virolla ei tällä hetkellä ole käytössä tekstiili tai vaatetuotteita koskevia määrällisiä 
rajoituksia. Kun Viro liittyy unioniin, yhteisön tekstiilituotteita koskeva politiikka 
ulotettaisiin koskemaan Viroa. Kaikkia yhteisön rajoituksia, jotka ovat yhä voimassa sinä 
päivänä kun Viro liittyy unioniin, olisi mukautettava sopivin määrin Viron unioniin 
liittymisen huomioon ottamiseksi. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viro ei nykyisin sovella tuontitulleja. Liityttyään unioniin Viron pitäisi soveltaa yhteisön 
yhteistä tullitariffia ja yhteisön maatalouspolitiikan määräyksiä ulkoisesta kaupasta. 
Yhteisön osalta Uruguayn kierroksen jälkeinen painotettu keskimääräistaso 
suosituimmuuskohtelun saavien teollisuustuotteiden tullille on 3,6 %. 
Suhteissaan kansainvälisten järjestöjen kuten Maailman kauppajärjestön kanssa Viron 
pitäisi varmistaa se, että sen toimet ja sitoumukset noudattavat Eurooppa-sopimusta ja 
varmistaa tulevien velvollisuuksiensa yhdenmukainen täytäntöönpano yhteisön jäsenenä. 
Liityttään unioniin Virosta tulisi yhteisön useiden suosituimmuuskohtelua koskevien 
sopimusten sopimuspuoli. Viron ja kolmansien maiden väliset sopimukset 
suosituimmuuskohtelusta olisi yleensä lakkautettava liittymisajankohtana. 
Palvelujen kaupan ja sijoittautumisen alalla Viron odotetaan pian liittyvän 
palvelukaupan yleissopimukseen melko samanlaisin ehdoin kuin yhteisö, ja pitäisi olla 
mahdollista ratkaista mahdolliset jäljellä olevat huomattavat Viron ja yhteisön 
sitoumusten väliset eroavuudet. 
Liityttyään unioniin Viron pitäsi kumota kansallinen kauppapolitiikan puolustusvälineitä 
koskeva lainsäädäntönsä, ja yhteisön vastaavaa lainsäädäntöä sovellettaisiin sen sijaan. 
94 
Kokemus aikaisemmista unioniin liittymisistä on osoittanut, että olemassaolevien 
polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden automaattinen ulottaminen koskemaan uusia 
jäsenvaltioita aiheuttaa sen, että kolmannet maat aiheuttavat ongelmia asettamalla 
kyseenalaiseksi tällaisen lähestymistavan asian kannalta oleellisten WTO-määräysten 
kanssa. On myös nähty, että unioniin liittyminen mahdollistaa sellaisten toimenpiteiden 
kiertämisen, jotka komissio on ottanut käyttöön kauppapolitiikan puolustusvälineinä. 
Näin tapahtuu kun ennen liittymistä huomattavat määrät toimenpiteen alaisia tuotteita 
viedään tulevan jäsenvaltion alueelle ja liittymisen tapahduttua ne lasketaan 
automaattisesti vapaaseen liikkeeseen laajentuneella tullialueella. Nämä kaksi ongelmaa 
pitäisi käsitellä Viron unioniin liittymistä valmistelevan vaiheen aikana. 
Viro ei ole jäsen missään ydinsulkujärjestelyssä, vaikka se on ilmoittanut olevansa 
kiinnostunut jäsenyydestä. Viron ja yhteisön valvontaluettelot siviili- ja sotilaskäyttöön 
tarkoitetuista tavaroista muistuttavat toisiaan. Aseiden vienti on myös valvottua. Ei näytä 
olevan mitään periaatteellista estettä sille, että Viro soveltaa tällä alueella yhteisön 
lainsäädäntöä. 
Päätelmät 
Viron tilanne on hyvä sen suhteen, että se voi vastata yhteisön vaatimuksiin tällä alalla 
lähivuosina. 
95 
Kehitysyhteistyö 
Yhteisön säännöstö kehitysyhteistyön alalla koostuu pääasiallisesti Lomén 
yleissopimuksesta, joka on voimassa vuoden 2000 alkuun. 
Eurooppa-sopimus ja valkoinen kirja eivät sisällä tätä alaa koskevia määräyksiä. 
Yleiskuvaus 
Virolla ei ole etuuskohteluun perustuvia kauppasopimuksia AKT-valtioiden kanssa eikä 
se sovella yleisiä tullietuusjärjestelmiä. Pääsy Viron markkinoille on kuitenkin erittäin 
vapaata. 
Vaikka Viron talousarvio ei sisällä kehitysyhteistyömäärärahoja, maa on osallistunut 
Bosnian ja Hertsegovinan jälleenrakentamisen rahoittamiseen. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Unioniin liittymisen jälkeen Viron olisi sovellettava etuuskohteluun perustuvaa 
kauppajärjestelmäänsä AKT-valtioihin ja rahoitettava muiden jäsenvaltioiden kanssa 
Euroopan kehitysrahastoa (EKR), joka antaa rahoitusapua Lomén yleissopimuksen 
mukaisesti. 
Virolla ei yleisesti pitäisi olla vaikeuksia Lomén kauppajärjestelmän soveltamisessa. 
Tavanomaisesti uudet jäsenvaltiot liittyvät Lomén yleissopimuksen sopimuspuoliksi 
unioniin liittymispäivänä erillisellä pöytäkirjalla. 
Päätelmä 
Viron odotetaan täyttävän Euroopan unionin vaatimukset tällä alalla lähivuosina. 
96 
ïulli 
Tullialan säännöstö on yhteisön tullikoodeksi ja sen soveltamista koskevat säännökset, 
EY:n yhdistetty nimikkeistö, yhteinen tullitariffi mukaan luettuna kauppaa koskevat 
etuudet, tariffikiintiöt ja tariffisuspensiot, sekä muu tullia koskeva lainsäädäntö, johon ei 
sovelleta tullikoodeksia. 
Eurooppa-sopimus koskee vapaakauppa-alueen perustamista yhteisön kanssa ja tullien 
asteittaista poistamista monilta tuotteilta sopimuksen voimaantulopäivästä aikataulun 
mukaisesti. 
Valkoiseen kirjaan sisältyvät ensimmäinen vaihe, toimenpiteet Eurooppa-sopimuksen 
perusteella vahvistetetun vapaakaupan lujittamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi, mukaan 
luettuna muun muassa tullikoodeksin ja yhdistetyn nimikkeistön mukainen lainsäädäntö. 
Toinen vaihe koskee koko yhteisön lainsäädännön käyttöönottoa maan liittämiseksi 
tulliliittoon jäsenyyden toteutuessa. 
Yleiskuvaus 
Euroopan unioniin liittyessään Viron tulliviranomaisia vaaditaan ottamaan kaikki vastuu 
unionin ulkorajan suojelemisesta ja valvomisesta. Välillistä verotusta koskevien 
säädösten soveltamisen lisäksi tulliviranomaiset vastaavat muun muassa yhteisön 
yhteisen kauppapolitiikan, yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan 
täytäntöönpanosta ja toteuttamisesta yhteisön ulkorajalla. 
Viron kyky soveltaa täysin yhteisön säännöstöä edellyttää mahdollisuutta hyväksyä ja 
panna täytäntöön yhteisön lainsäädäntö sekä riittävää perusrakenteiden sekä välineiden ja 
laitteiden tasoa, erityisesti kun on kyse tietokoneistamisesta ja tutkimusvälineistä ja 
sellaisen tehokkaan tiliorganisaation perustamista, jossa on riittävä määrä pätevää ja 
motivoitunutta henkilökuntaa, jolla on korkea moraali viranhoidossaan. 
Tulliohjelmissa annetun teknisen avun turvin Viro on parhaillaan muuttamassa nykyistä 
tullilainsäädäntöään ja valmistelemassa 38:aa täytäntöönpanolakia. Tällä hetkellä 
voimassa oleva lainsäädäntö ei vastaa Euroopan unionin säännöstöä. Tällä hetkellä ei ole 
myöskään lainsäädäntöä tullihelpotuksista eikä väärennetyistä ja laittomasti 
valmistetuista tavaroista. 
Viro on jo melkein kokonaan yhdenmukaistanut kansallisen tavaranimikkeistönsä 
yhteisön yhdistetyn nimikkeistön kanssa. Lisäksi Virolle on annettava opastusta 
Euroopan unionin käyttämän sitovan tariffitietojärjestelmän menetelmien käytössä. 
Viro otti käyttöön 1 huhtikuuta 1997 Euroopan maiden välisen alkuperäkumulaatiota 
koskevan uuden järjestelmän. 
Viro on esittänyt hakemuksen päästä EY.n ja EFTA:n yhteistä passitusmenettelyä 
koskevan yleissopimuksen sopimuspuoleksi sekä sopimuspuoleksi yleissopimukseen 
yhtenäisestä hallinnollisesta asiakirjasta. Yhteisön erityistyöryhmä auttaa Viroa tällä 
alalla. 
97 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Viron on tarpeellista mukauttaa kansalliset menettelynsä vastaamaan yhteisön 
lainsäädäntöä suspensiojärjestelyistä ja taloudellisesti vaikuttavista tullimenettelyistä. 
Viron liittyessä unioniin eräitä teknisiä siirtymäjärjestelyjä olisi toteutettava erityisesti 
sellaisten toimintojen osalta, jotka alkavat ennen liittymispäivää, mutta saatetaan 
päätökseen sen jälkeen. 
Viron on yhdenmukaistettava tullitariffinsa rakenne siten, että se vastaa yhteisen 
tullitariffin tulleja. Viro ei tunne tariffisuspensioita koskevan järjestelmän toimintaa eikä 
tariffikiintiöiden ja -kattojen järjestelmää, jotka ovat perustavaa laatua olevia järjestelmiä 
yhteisön kauppapolitiikan soveltamiseksi. Tämä aiheuttaa merkittävää huolta Viron 
kyvystä selviytyä yhteisön järjestelmien monimutkaisuudesta näillä aloilla. 
On tärkeätä, että Viron tulliviranomaiset voivat osallistua asianmukaisesti erilaisiin 
tietokoneistettuihin järjestelmiin, jotka ovat välttämättömiä järjestelmien hoitamiseksi 
tulliliitossa ja sisämarkkinoilla, sovellettaessa tullia ja välillistä verotusta koskevia 
säännöksiä sekä hoidettaessa tietokoneistettuja järjestelmiä keskinäisen hallinnollisen 
avun antamiseksi tullia, maataloutta ja välillistä verotusta koskevissa asioissa. 
Tietokoneistaminen on tällä hetkellä alkuvaiheissaan Virossa. 
Unioniin liittyessään Viron olisi poistettava tullivalvonta Euroopan unionin 
jäsenvaltioihin ja muihin unioniin liittyneihin maihin rajoittuvilta rajoiltaan 
Rajanylityspaikkojen vahvistamiseksi tarvittavat varat Viron ja unioniin kuulumattomien 
maiden välisillä rajoilla olisi otettava huomioon strategisessa suunnittelussa. 
Päätelmä 
Viro joutuu jatkamaan huomattavia ponnisteluja laatiakseen tullilainsäädännön, joka 
vastaa yhteisön lainsäädäntöä, ja yhdenmukaistaakseen sen organisaation ja kehittääkseen 
henkilöstöä siten, että se vastaa nykyaikaisen tullihallinnon asettamia vaatimuksia. 
Mikäli Viro toteuttaa nämä toimenpiteet, se saattaa pystyä täyttämään Euroopan unionin 
vaatimukset keskipitkällä aikavälillä. 
98 
Yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka 
Itsenäistyttyään uudelleen vuonna 1991 Viro on suunnannut uiko- ja 
turvallisuuspolitiikkansa Euroopan unionia ja NATOa kohti. Viro on myös pitänyt 
suhteiden parantamista naapurimaiden kanssa ensisijaisen tärkeänä. Viro on osallistunut 
aktiivisesti Euroopan unionin yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan mukaisiin 
vuoropuhelua koskeviin järjestelyihin ja on pyydettäessä tukenut Euroopan unionin 
toimintaa tässä yhteydessä. 
Viro on Yhdistyneiden Kansakuntien, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön 
(ETYJ), Euroopan neuvoston ja monien muiden kansainvälisten järjestöjen jäsen. Se on 
Länsi-Euroopan unionin (WEU) liitännäiskumppani, se osallistuu Pohjois-Atlantin 
yhteistyöneuvoston (NACC) ja rauhankumppanuusohjelman toimintaan ja on selvästi 
ilmaissut halunsa liittyä Länsi-Euroopan unionin ja NATOn jäseneksi mahdollisimman 
pian. Se on lähettänyt joukkoja osallistumaan IFOR/SFOR-rauhanturvajoukkojen 
toimintaan ja antanut apua Bosnian sodanjälkeiseen jälleenrakentamiseen. Viro osallistuu 
myös useiden alueellisten järjestöjen toimintaan mukaan lukien Itämeren maiden 
neuvosto. 
Virolla ei ole aluekiistoja Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanssa, vaikka Suomen ja 
Ruotsin kanssa ei ole vielä päästy sopimukseen merirajan määrittämisestä. Virolla ei ole 
myöskään merkittäviä aluekiistoja unioniin assosioituneiden naapurimaiden kanssa. 
Latvian kanssa merirajan määrittämisestä käydyt neuvottelut on saatettu päätökseen ja 
vain ratifiointivaihe puuttuu. 
Viron ulkopolitiikan ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu hyvien suhteiden kehittäminen 
Venäjän kanssa. Tärkeisiin ja myönteisiin tapahtumiin tällä alalla kuului muun muassa 
Venäjän joukkojen vetäytyminen Virosta ja siihen liittyvä sopimus eläkkeelle jääneiden 
(venäläisten) sotilaiden kohtelusta. Merkittävä vielä ratkaisematta oleva asia Viron ja 
Venäjän suhteissa on niiden rajoja koskevan sopimuksen puuttuminen. 
Rajaneuvotteluissa edistyttiin merkittävästi vuoden 1996 viimeisen vuosineljänneksen 
aikana, kun Viro päätti luopua vaatimuksesta, jonka mukaan Venäjän olisi tunnustettava 
vuoden 1920 Tarton rauhansopimuksen pätevyys. Rajasopimusluonnoksessa annetaan 
täydellinen kuvaus rajasta, joka noudattaa nykyistä valvontalinjaa pienin muutoksin. 
Viron hallitus on ilmoittanut olevansa valmis allekirjoittamaan sopimuksen heti, kun 
Venäjä on valmis tekemään samoin. 
Virolla on uusi ja vähälukuinen ulkoasiainhallinto, jonka kokemus ja voimavarat ovat 
rajalliset. Aikanaan sen pitäisi kuitenkin pystyä toimimaan täysipainoisesti Euroopan 
unionin jäsenenä. Virolla on 23 ulkomaanedustustoa, ja sen diplomaattisen henkilöstön 
määrä on noin 220. 
Viro tukee ydinaseiden sekä biologisten ja kemiallisten aseiden leviämisen estämistä ja 
on allekirjoittanut kaikki tärkeimmät asevalvonnasta tehdyt kansainväliset sopimukset. 
Viro ei itse valmista aseita tai harjoita niiden vientiä. Viron pienet asevoimat ovat 
demokraattisessa valvonnassa ja niiden rakennetta ollaan uudistamassa NATOn 
vaatimusten täyttämiseksi. Viro osallistuu Baltian maiden rauhanturvapataljoonaan 
(BALTBAT) ja vuonna 1996 se osallistui rauhankumppanuusohjelmaan kuuluvaan 
suureen sotilasharjoitukseen (Baltic Challenge). 
99 
Viro vahvisti jäsenyyshakemuksensa liitteenä olevassa lausunnossa olevansa valmis ja 
kykenevä osallistumaan täysipainoisesti ja aktiivisesti Euroopan unionin yhteiseen liiko­
ja turvallisuuspolitiikkaan. 
Viron tähänastista uiko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevan arvion perusteella on 
odotettavissa, että Euroopan unionin jäsenenä se pystyy täyttämään velvollisuutensa tällä 
alalla. 
100 
3.9 Varainhoitoa koskevat kysymykset 
Varainhoidon valvonta 
Yhteisön politiikkojen täytäntöönpano edellyttää erityisesti maatalouden ja 
rakennerahastojen alalla julkisten menojen tehokkaita hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmiä, joihin sisältyvät petostentorjuntaa koskevat säännökset. 
Lainsäädäntöjen lähentäminen on lisäksi tarpeen, jotta omien varojen järjestelmä ja 
siihen liittyvät riittävät kirjanpitoa koskevat säännökset voitaisiin ottaa käyttöön. 
Eurooppa-sopimuksessa määrätään yhteistyöstä tilintarkastuksen ja varainhoidon 
valvonnan alalla, mihin sisältyy yhteisön tarvittaessa antama tekninen apu. Valkoiseen 
kirjaan ei sisälly alaa koskevia toimenpiteitä. 
Yleiskuvaus 
Vuonna 1990 perustettu valtion tarkastusvirasto (State Audit Office) on Viron korkein 
riippumaton ulkoinen valvontaviranomainen. Tarkastusvirasto liittyi vuonna 1992 
kansainvälisen tilintarkastusvirastojen järjestön (INTOSAI) jäseneksi. Järjestön 
vahvistamat standardit otettiin huomioon, kun Viro laati valtion tarkastusvirastoa 
koskevan lain vuonna 1995. 
Valtion tarkastusvirasto antaa parlamentille kertomuksen siitä, kuinka ministeriöt, 
laitokset ja valtionyritykset ovat sen havaintojen mukaan hoitaneet valtion varoja ja 
omaisuutta koskevan tilinpidon ja käytön. Virasto valvoo lisäksi valtion ulkomaisten 
lainojen käyttöä ja takaisinmaksua sekä ulkomaisen tuen käyttöä. Tämä toteutetaan 
jälkivalvontana. 
Verohallitus vastaa veronkannon sisäisestä tarkastuksesta kansainvälisten 
tarkastusstandardien mukaisesti. Tullihallitus vastaa puolestaan tuontitullien kannosta. 
Kuntien taloudellista toimintaa valvoo tilintarkastuskomitea, jonka nimittää kunkin 
kunnan valtuusto. Ministeriöihin, valtion hallintoelimiin ja -yrityksiin sekä muihin 
vastaaviin elimiin ollaan perustamassa riippumattomat sisäisen tarkastuksen järjestelmät. 
Varainhoidollisiin ja taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia koskeva 
rangaistusjärjestelmä perustuu useisiin lakeihin. Virossa ei ole kuitenkaan viranomaista, 
joka vastaisi keskitetysti petostentorjunnasta. 
Nykytilanteen ja tulevaisuuden arviointi 
Euroopan unionin politiikkojen täytäntöönpanon onnistumiseksi on otettava käyttöön 
tarvittavat säädökset, joiden on katettava sisäiset varainhoidon valvontajärjestelmät. 
Viron viranomaisten on varmistettava omien varojen järjestelmän tehokas hallinto. Tämä 
edellyttää muutoksia nykyiseen kirjanpitojärjestelmään. On suotavaa, että tällä alalla 
tehdään lisää yhteistyötä komission kanssa. 
Päätelmä 
Varainhoidon valvonta ei näytä keskipitkällä aikavälillä aiheuttavan merkittäviä esteitä 
liittymiselle, vaikka huomattava valmistelutyö onkin vielä tarpeen, jotta Euroopan 
101 
unionin politiikkojen täytäntöönpanon onnistumiseksi tarvittavat hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmät saadaan perustettua. 
102 
Budjettivaikutukset 
Tiedonannossa "Agenda 2000" esitetään kokonaisrahoitusta koskeva kehys, johon sen 
mukaan pitäisi sisältyä tulevien laajentumisten vaikutus talousarvioon keskipitkällä 
aikavälillä siten, että varmistetaan sen yhdenmukaisuus yhteisön politiikkojen 
ehdotettujen suuntalinjojen kanssa järkevissä budjettirajoissa. 
Tässä vaiheessa olisi vaikeata, ja varmasti ennenaikaista, arvioida tarkasti ja 
maakohtaisesti niitä vaikutuksia, jotka ehdokasmaiden liittymisellä on talousarvioon. 
Vaikutus talousarvioon riippuu suurelta osin monesta eri tekijästä: 
- ajankohdasta, jolloin ehdokasmaan liittyminen toteutuu 
- yhteisön politiikkojen tulevasta kehityksestä, erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan 
uudistamisen jatkamisen ja rakennetoimien alalla asetettavien uusien suuntaviivojen 
osalta tehtävistä päätöksistä 
- ehdokasmaissa tapahtuvasta kehityksestä kasvun, niiden kilpailu- ja tuotantokyvyn 
lujittamisen sekä säännöstön omaksumiskyvyn osalta 
- siirtymätoimenpiteistä, joista neuvotteluissa voidaan päättää. 
Tässä voidaan ainoastaan esimerkinomaisesti esittää joihinkin talousarvion osa-alueisiin 
kohdistuvien vaikutusten suuruusluokkaa koskevia arvioita sekä kokonaisarvio. 
Menot 
Olettaen, että yhteistä maatalouspolitiikkaa uudistetaan komission esittämien 
suuntaviivojen mukaisesti, Viron liittyminen merkitsisi kyseistä uudistusta täysin 
sovellettaessa ja ainoastaan markkinoihin kohdistuvien interventiotoimenpiteiden osalta 
vain täysin marginaalista menojen lisäystä nykyisten 15 jäsenvaltion ennustettavissa 
oleviin vastaaviin menoihin nähden. 
Rakennetoimien yhteydessä Viron osalle tulevat määrärahat saattaisivat asteittaisen 
nousun jälkeen olla noin 4 prosenttia maan BKT:sta. 
Muiden yhteisön sisäisten politiikkojen soveltaminen unioniin vasta liittyneisiin maihin 
merkitsisi varmastikin suurempaa lisämenoa kuin mitä niiden suhteellinen painoarvo 
unionin BKT:ssa on, koska joidenkin politiikkojen toteuttamisesta aiheutuvat lisämenot 
riippuvat osittain asianomaisen väestön koosta, maantieteellisestä soveltamisalasta tai 
niiden jäsenvaltioiden lukumäärästä, joiden kanssa yhteensovittamista ja 
yhdenmukaistamista koskevia toimia toteutetaan. Mainittakoon esimerkinomaisesti, että 
Viron BKT on nykyisin alle 0,1 prosenttia unionin BKT:sta. 
Viron liittymisen ei sitä vastoin pitäisi aiheuttaa merkittäviä lisämenoja unionin ulkoisten 
toimien osalta. 
Toisaalta on otettava huomioon, että jokaisen ehdokasmaan liittyminen merkitsee niiden 
menojen päättymistä, jotka sille on saatettu osoittaa yhteisön talousarviosta liittymistä 
edeltävien ohjelmien mukaisesti esimerkiksi Phare-ohjelman kautta. 
103 
Viron liittymisestä kolmella edellä mainitulla alalla aiheutuvien menojen voidaan edellä 
mainittujen seikkojen perusteella arvioida sijoittuvan vuosittain 0,3 ja 0,4 miljardin ecun 
välille vuosina 2005 - 2006 (vuoden 1997 hintoina). 
Tulot 
Olettaen, että omien varojen järjestelmää sovelletaan täysin, unioniin vasta liittyneiden 
maiden yhteisön talousarviosta maksettavaksi tulevan osuuden olisi oltava BKT- ja 
ALV-tulojen osalta - ottaen huomioon jälkimmäisten osalta tasoitussäännöt - likimain 
sama kuin niiden osuus unionin BKT:sta. Viron tapauksessa se on alle 0,1 prosenttia. 
Viron osuus perinteisistä omista varoista riippuu sen kauppavirtojen rakenteesta 
liittymisajankohtana. 
Viron nykyistä tullijärjestelmää on tarpeen mukauttaa perinteisten omien varojen 
toteamisen, valvonnan ja käyttöönasettamisen varmistamiseksi yhteisön säännösten 
mukaisesti. BKT-tulon asianmukainen laskeminen merkitsee huomattavia parannuksia 
kansallisten tilien luotettavuuteen, yhdenmukaisuuteen ja kattavuuteen. Kyseiset 
tilastolliset parannukset ovat välttämättömiä ALV:a koskevan omien varojen 
määräytymisperusteen vahvistamiseksi, joka edellyttää Viron ALV-järjestelmän 
täydellistä mukauttamista yhteisön direktiiveihin. 
104 
4. Hallinnon edellytykset soveltaa yhteisön säännöstöä 
Madridin Eurooppa-neuvoston päätelmissä joulukuussa 1995 todettiin yhtenäisen 
integroitumisen Euroopan unioniin edellyttävän Keski- ja Itä-Euroopan mailta muun 
muassa hallinnon rakenteiden mukauttamista. Tässä osastossa tarkastellaan Viron julkista 
hallintoa oikeusjärjestelmän keskeisiä piirteitä sivuuttamatta ja arvioidaan maan 
tämänhetkisiä ja näköpiirissä olevia edellytyksiä suoriutua nykyaikaisen demokraattisen 
valtion sille asettamista tehtävistä, etenkin yhteisön säännöstön soveltamiseen liittyvien 
asioiden hallinnoinnista. 
4.1 Hallinnon rakenteet 
Osastossa 1 on esitetty Viron valtiosäännön mukaiset toimielimet, niiden valtaoikeudet ja 
tehtävät, myös paikallisen ja alueellisen tason elinten osalta. 
Viron keskushallintoon kuuluu 14 ministeriötä sekä joukko keskusvirastoja ja 
tarkastusyksiköltä. Pääministerin kanslialla on tärkeä rooli kaikkien valtionhallinnon 
virkamiesten toiminnan arvioinnissa ja koordinoinnissa. Pääministerille suoraan 
raportoiva integraatiotoimisto on pysyvä hallintoelin, joka vastaa Euroopan unionin 
jäsenyyteen liittyviä asioita koskevasta teknisestä tuesta ja koordinaatiosta. 
Tammikuussa 1996 voimaan tulleissa hallintolaissa ja julkisia palveluja koskevassa laissa 
määritellään sekä ministeriöiden keskinäinen että keskus- ja paikallishallinnon välinen 
tehtävänjako. Lisäksi niissä määritellään virkamiesten ja julkisen hallinnon 
toimihenkilöiden tehtävät ja palvelussuhteen ehdot. 
Viro tunnustaa julkisen hallinnon poliittisen riippumattomuuden periaatteen, vaikka 
puoluepolitiikalla onkin vaikutusta korkean tason virkoihin. 
Hallintohenkilöstön määrää on vähennetty huomattavasti vuodesta 1991 lähtien. 
Ministeriöiden palveluksessa on 2 150 henkilöä, keskusvirastojen 9 620 ja alueellisten 
neuvostojen 1 390 henkilöä. Kuntien henkilöstömääristä ei ole käytettävissä tietoja. 
Julkisen hallinnon palkkataso on huomattavasti matalampi kuin yksityisen sektorin. 
Hallinnossa on toteutettu kansainvälisellä avustuksella koulutusohjelmia, joiden 
tarkoituksena on kouluttaa henkilöstöä Euroopan unioniin liittyvien asioiden hallintoon 
sekä tehokkaaseen julkiseen hallintokäytäntöön markkinatalouteen perustuvassa 
demokraattisessa yhteiskunnassa. Tämä on parantanut huomattavasti henkilöstön 
valmiuksia. Hallitus on luonut uudistamisprosessin koordinoimiseksi erityisen 
hallinnollisen rakenteen, joka muodostuu politiikkaa muotoilevasta ja hallitukselle 
ehdotuksia laativasta ministeritason komissiosta sekä korkeimpien hallintovirkamiesten 
muodostamasta neuvostosta, jossa ovat edustettuina tärkeimmät asian koskettamat 
ministeriöt. Pääministerin kanslian alaisuudessa toimii kansallinen virkamiesten 
koulutuslaitos. 
Integraatiotoimisto on asteittain kehittänyt koordinointikapasiteettiaan, vaikka sen 
henkilöstövoimavarat ovatkin olleet vähäiset. (Ks. myös johdannosta Euroopan unionin 
ja Viron suhteita käsittelevä jakso). 
105 
4.2 Hallinnon ja oikeuslaitoksen edellytykset 
Viro kuului vuoteen 1991 asti Neuvostoliittoon. Tällä kaudella sitä hallittiin keskitetyn 
suunnitelmallisuuden avulla. Kommunistinen järjestelmä kumosi lain koskemattomuuden 
ja alisti sekä oikeuden että hallinnon puolueen politiikan toteuttamisen välikappaleeksi. 
Tässä tilanteessa yleinen mielipide alkoi pitää hallintoa ja lainkäyttöä yhä enenevässä 
määrin poliittisen valvonnan välineinä. 
Viron julkisen hallinnon rakenteet ja järjestelmät vaativat vielä huomattavaa kehittämistä. 
Tähänastisen edistymisen merkitystä ei pidä kuitenkaan aliarvioida. Ongelmista 
huolimatta ja ehkä osaltaan uusien rakenteiden perustamistarpeen vuoksi Viron julkinen 
hallinto on monissa tapauksissa osoittanut huomattavaa joustamiskykyä. 
Useimmat ministeriöt ovat pieniä ja raskaan työtaakan rasittamia. Ministeriöiden 
toiminnan tehokkuuteen vaikuttaa monissa tapauksissa enemmän johdon kyvykkyys kuin 
hallintoelimen rakenne. Kaikkien ministeriöiden jatkuvana ongelmana on varojen 
vähäisyys. Vuoden 1997 talousarviossa painotettiin kuitenkin erityisesti 
puolustusministeriön budjettiosuutta. Tämän ministeriön laajuus ja voimavarat ovatkin 
parantuneet. Pääministerin kanslian roolia kehitetään edelleen kansainvälisellä tuella. 
Tietotekniikan käyttö on Viron julkishallinnossa yleisesti ottaen jo korkealla tasolla. 
Julkisella hallinnolla on riittävä oikeusperusta. Virkamiehiin kohdistuu huomattavia 
poliittisia paineita erityisesti kuntatasolla, mutta myös keskeisissä ministeriöissä. Tästä 
huolimatta kehityssuuntana näyttää olevan julkisen hallinnon riippumattomuuden 
vahvistuminen. 
Julkisen hallinnon henkilöstön määrä on riittämätön. Vaikka Viron hallinnon pienuus 
joissakin suhteissa edistääkin henkilöstön valmiuksien kehittämistä ja hallintorakenteen 
uudistamista, vähäinen henkilöstömäärä merkitsee toisaalta myös sitä, että tärkeät 
toiminnot ovat usein vain rajallisen virkamiesjoukon varassa. Tämän vuoksi ministeriöt 
ovat alttiita yksityiselle sektorille suuntautuvalle "aivovuodolle" (joka liittyy erityisesti 
palkkatason eroihin), mikä voi kyseenalaistaa niiden kyvyn suorittaa tehtävänsä 
täysimittaisesti. 
Yleinen luottamus julkista hallintoa kohtaan ei ole vakiintunut. Eräillä hallinnon aloilla ja 
kuntatasolla esiintyviä väärinkäytöksiä koskevat epäilykset ovat aiheuttaneet laajaa 
tyytymättömyyttä. Usein tällaisten käsitysten tueksi ei ole voitu esittää yksityiskohtaisia 
todisteita, mutta myös vahvistettuja tapauksia on ilmennyt. 
Uudistuksia koskevien, perusteiltaan oikeansuuntaisten hallituksen aloitteiden 
tavoitteenasettelua on tarkennettava ja näitä pyrkimyksiä on huomattavasti vahvistettava 
liittymistä valmistelevan prosessin osana. Hallinnon pätevyys- ja koulutustasot 
vaihtelevat laajalti. Näille aloille suunnataan huomattavaa kansainvälistä tukea. 
Vakavimman tätä alaa koskevan huolenaiheen Euroopan unioniin liittymisen yhteydessä 
aiheuttaa se lukumäärältään huomattava joukko yhtäaikaista toteuttamista vaativia 
lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia toimenpiteitä, joiden koordinointi asettaa Viron 
hallinnolle vaikean haasteen. Hallituksen toimintalinjaan sisältyy yhtenäinen, vaikkakaan 
ei täysin kattava, komission valkoisessa kirjassa määriteltyjä täytäntöönpanotoimia 
koskeva suunnitelma. Integraatiotoimistoa on vahvistettava. 
106 
Yhteisön säännöstön täytäntöönpanon avainalueet 
Yhteisön oikeuden yhtenäinen soveltaminen: Yhteisön säännöstön soveltaminen 
käytäntöön edellyttää sitä, että jäsenvaltioiden oikeusviranomaiset pystyvät soveltamaan 
perustamissopimuksen määräyksiä säännöstön yhtenäisyydestä ja sen soveltamisesta sekä 
turvaamaan yleisesti yhtenäismarkkinoiden ja yhteisön eri politiikkojen toimivuuden. 
Tarvitaan korkeatasoisia ja hyvin koulutettuja oikeusviranomaisia, jotta tuomioistuimet 
noudattavat yhteisön oikeutta myös suoraan sovellettavan lainsäädännön osalta ja 
tapauksissa, joissa yhteisöjen tuomioistuimeen voidaan vedota EY:n 
perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla. 
Oikeusjärjestelmässä on merkittäviä heikkouksia, erityisesti henkilöstön ja sen 
asiantuntemuksen osalta. Tässä tilanteessa komissio epäilee suuresti yhteisön säännöstön 
käytännön soveltamisen onnistumista. 
Yhtenäismarkkinat: Viron kyky toteuttaa moitteettomasti yhteisön vaatimukset 
yhtenäismarkkinoiden osalta, etenkin tavaroiden ja palveluiden vapaan liikkumisen 
osalta, edellyttää sellaisten korkeasti kehittyneiden ja toimivien sääntely-, standardointi-, 
sertifiointi- ja valvontaviranomaisten löytymistä, jotka osaavat toimia EY:n säännösten 
mukaisesti. Tätä on tarkasteltu luvussa 3.1 (jaksossa "Neljä vapautta"). 
Tavaroiden vapaan liikkuvuuden toteuttamisedellytysten tilanne Virossa ei ole vielä 
hallinnon osalta tyydyttävä ennen kaikkea henkilöstön määrään liittyvien rajoitusten 
takia. Arviointi- ja sertifiointitoimintoja ollaan erottamassa toisistaan, jolloin järjestelmä 
vastaa paremmin EU:n vaatimuksia. Palvelujen vapaan liikkuvuuden osalta tilanne on 
joissakin suhteissa tyydyttävä. Keskuspankin ja yksityisten pankkien tarkastus sujuu 
hyvin (28 henkilöä hoitaa toimintaa Viron pankissa), mutta vakuutustoiminnan 
valvontavirastossa työskentelee 14 tarkastajaa ja vakuutustoiminnan tarkastuslaitoksella 
on vain 12 työntekijää; niiden henkilöstö on riittämätön. 
Euroopan unionin vaatimusten täyttämiseksi alalla tarvitaan vielä henkilöstön 
merkittävää lisäämistä. 
Kilpailu: Kuten luvussa 3.1 (jalossa "Kilpailu") on todettu, kilpailulakien 
täytäntöönpano edellyttää yrityskeskittymiä ja valtiontukia valvovan elimen perustamista 
sekä oikeuslaitoksen, julkisen hallinnon ja taloudellisten toimijoiden riittävää kilpailulain 
ja kilpailupolitiikan ymmärtämystä. 
Keskeinen viranomainen alalla on Viron kilpailuvirasto, jolla on 22 työntekijää, mikä ei 
riitä. Asiantuntemuksen taso ei ole korkea, vaikka virasto toimii nykyisin tyydyttävästi. 
EU:n vaatimusten täyttäminen edellyttää henkilöstön vahvistamista. 
Televiestintä: Yhteisön säännöstön markkinoiden vapauttamista koskevien asetusten 
täytäntöönpanemiseksi tarvitaan televiestintäsääntelyä ja -politiikkaa toteuttava elin, 
jonka on oltava tosiasiallisesti riippumaton alalla toimivista yrityksistä. 
Televiestintää sääntelevät Viron liikenne- ja televiestintäministeriö (60 työntekijää, joista 
4 televiestinnän parissa) sekä televiestinnäntarkastus (35 työntekijää), joka päättää 
radiolähetysten taajuudet, radiolaitteiden tyyppihyväksynnät ja niiden käytön valvonnan. 
Näillä yksiköillä näyttää olevan edellytykset hallinnoida televiestintää koskeva yhteisön 
säännöstö. 
107 
Välillinen verotus: Välillistä verotusta koskevan yhteisön säännöstön käytännön 
hallinnointi edellyttää, että siitä vastaava elin kykenee panemaan EY:n lainsäädännön 
täytäntöön arvonlisäveron ja valmisteverojen yhtenäistämisen osalta sellaisessa 
toimintaympäristössä, jossa unionin sisärajat on kumottu ja jossa valmisteverot 
perustuvat verottomiin varastoihin ja sen jäsenvaltion tasoon, jossa tavara luovutetaan 
kulutukseen. Tästä suoriutumiseen tarvitaan korkeatasoista, hyvin koulutettua, hyvin 
varustettua ja ehdottoman rehellisesti toimivaa yksikköä. 
Asianomainen viranomainen Virossa on valtiovarainministeriö, jolla on 800 työntekijää. 
Koulutetun henkilöstön yksityiselle sektorille siirtymisestä osittain johtuvan henkilöstön 
suuren vaihtuvuuden takia on vaikea arvioida nykyisen henkilöstön pätevyyttä. Alaa 
koskevan yhteisön säännöstön hallinnoinnin käytännön toteutumisen vuoksi on tarpeen 
vahvistaa henkilöstön ammatillista pätevyyttä eri toimien avulla, joihin sisältyvät mm. 
koulutus ja palkkatason korottaminen. 
Maatalous: Maatalouden osalta hallintoa koskevat vaatimukset liittyvät ennen kaikkea 
eläinlääkinnän ja kasvinsuojelun tarkastuksiin, kansanterveyden suojeluun ja 
maataloustuotteiden vapaaseen liikkuvuuteen ja edellytyksiin hallinnoida YMP:n erilaisia 
mekanismeja ja vaatimuksia, joihin kuuluu mm. korkealaatuinen varainhoidon valvonta 
ja tilastointi. Näitä näkökohtia käsitellään luvussa 3.4 (jaksossa "Maatalous") ja 
tilastoinnin yleisiä normeja luvussa 3.3 ("Tilastointi"). 
Eläinlääkinnän ja kasvinsuojelun tarkastusten hallinnollisissa edellytyksissä on Virossa 
huomattavasti kehitettävää. Henkilöstöä valtion eläinlääkintä- ja elintarvikealan 
valvonnan tarkastustoimessa on 571 henkeä ja kolmessa tärkeimmässä kasvien terveyttä 
käsittelevässä laitoksessa 106 työntekijää. YMP.n yleisten vaatimusten täyttämiseksi 
vaadittavat hallinnolliset rakenteet on vielä luotava. Maatalousministeriön palveluksessa 
on 115 henkeä. 
EU:n alalle asettamien vaatimusten täyttämiseksi vaaditaan huomattavia parannuksia. 
Liikenne: EU:n sisämarkkinoiden ja kilpailua koskevien vaatimusten soveltaminen 
liikenteen alalla, tarvittavien infrastruktuuriin liittyvien säännösten kehittäminen sekä 
muut yhteisön säännöstön näkökohdat asettavat haasteita uusien jäsenvaltioiden 
hallinnolle. 
Virossa alasta vastaava viranomainen on liikenne- ja televiestintäministeriö, jonka 
kokonaishenkilöstö on 60 henkeä (56 työskentelee liikenneasioiden parissa). Pätevän 
henkilöstön puute aiheuttaa ongelmia. Sen vuoksi erityistä huomiota on kiinnitettävä 
turvatarkastusten täytäntöönpanoon. 
Työllisyys ja sosiaalipolitiikka: Keskeinen yhteisön säännöstön hallinnolle asettama 
vaatimus koskee riittävää tarkastuskapasiteettia, erityisesti työsuojelun osalta. 
Virossa työsuojelutarkastuksessa toimii 77 tarkastajaa; henkilöstön määrää ja sen 
asiantuntemusta on lisättävä huomattavasti. 
Aluepolitiikka ja koheesio: Keskeiset vaatimukset hallinnolle ovat asianmukaiset ja 
toimivat hallinnolliset yksiköt sekä henkilöstön pätevyys ja rehellisyys yhteisön varojen 
hallinnoinnissa. 
108 
Virossa sisäministeriön paikallishallinnon ja aluekehityksen osastot, joilla on näitä 
tehtäviä varten 20 työntekijää, yhteensovittavat alueellista kehitystä koskevia aloitteita. 
Järjestelyt eivät ole vielä täysin riittävät. Myöskään varainhoidon valvonnan alalla tilanne 
ei ole vielä tyydyttävällä tasolla (ks. jäljempänä "Varainhoidon valvonta"). Alaa 
koskevan yhteisön säännöstön käytännön hallinnointi edellyttää erityisesti tarvittavien 
hallinnon, talousarvion ja valvonnan puitteiden luomista. 
Ympäristö: Koska EU:n ympäristöpolitiikassa ympäristönsuojelu on sisällytetty unionin 
eri politiikkoihin, hallinnolle asetetaan laaja-alaisia vaatimuksia monen sellaisenkin 
elimen osalta, joka tavallisesti ei ole tekemisissä ympäristönsuojelun kanssa. Päävastuu 
kuitenkin kuuluu ympäristöministeriölle ja sen alaisille eri elimille. 
Viron ympäristöministeriön henkilöstövahvuus on 105. Valvontaa suorittavat eri 
viranomaiset alakohtaisen työnjaon perustalta, täytäntöönpanosta vastaa valtion 
ympäristötarkastuskeskus yhdessä 17 ympäristökeskuksen kanssa. Nämä järjestelyt eivät 
ole vielä riittävät, koska viranomaisilta puuttuvat lainsäädännön täytäntöönpanokeinot. 
Yhteisön säännöstön käytännön hallinnointi edellyttää parannuksia koulutukseen, 
ympäristöä parantaviin laitteistoihin ja suurempaa panostamista henkilöstöön. 
Kuluttajansuoja: Alaa koskevan yhteisön säännöstön käytännön hallinnointi edellyttää 
vastuun keskittämistä erityiselle valtion virastolle, joka laatii ja panee täytäntöön 
kuluttajapolitiikkaa ja kuluttajansuojaa koskevan lainsäädännön. 
Virossa talousministeriön kotimarkkinajaosto vastaa kuluttaja-asioista yhdessä puoli-
itsenäisen kuluttajansuojalautakunnan kanssa (55 henkilöä). Valtiosta riippumattomat 
kuluttajaelimet ovat Virossa edelleen liian heikkoja. Kuluttajapolitiikan tarkasta alasta ja 
päämääristä on epäselvyyttä. Tämä selittää osaltaan kuluttajalakien täytäntöönpanossa 
kohdatut vaikeudet, ja muita mainittavia syitä ovat asiantuntevan henkilöstön 
puuttuminen, organisaatioiden puutteet ja oikeusviranomaisten riittämätön tietoisuus 
kuluttajakysymysten merkityksestä. 
Oikeus- ja sisäasiat: Oikeus- ja sisäasioiden hoito kuuluu oikeus- ja 
sisäasiainministeriöille. Hallintoelinten on hoidettava turvapaikka- ja 
maahanmuuttoasioita, rajahallintoa sekä poliisialan ja oikeudellista yhteistyötä. Tarvitaan 
ensisijaisesti riittävän suurta ja riittävästi koulutettua henkilöstöä, joka on ehdottoman 
rehellistä. 
Viron oikeus- ja sisäasiainministeriöillä on tarpeeksi henkilöstöä. Kansalaisuus- ja 
maahanmuuttovirasto ei vielä kykene hoitamaan turvapaikka- ja 
maahanmuuttopolitikkaa, mutta merkittävää edistystä tapahtuu kaiken aikaa. 
Rajahallintoa on uudistettu ja työ jatkuu. Samoin poliisihallintoa on uudistettu ja 
erikoisyksiköltä on perustettu. Oikeudellista yhteistyötä on parannettu merkittävästi. Alaa 
koskevan yhteisön säännöstön käytännön hallinnointi edellyttää taloudellisten 
voimavarojen ja henkilöstön lisäämistä ja nykyisten uudistustoimien tehostamista. 
Tulli: Alaa koskevan yhteisön säännöstön soveltaminen edellyttää riittävää 
infrastruktuuria ja välineistöä, mukaan lukien tietokoneistaminen ja tutkimuspanostus, ja 
tehokkaan tulliorganisaation luomista sekä riittävän suurta, riittävästi koulutettua ja 
motivoitunutta henkilöstöä, joka on ehdottoman rehellistä. 
109 
Viron tullihallintoon kuuluu 1 100 henkilöä. Suuri vaihtuvuus vaikeuttaa henkilöstön 
tehokkuuden ja määrän riittävyyden arvioimista. Yhteisön säännöstön käytännön 
hallinnointi edellyttää koulutetun ja kokeneen henkilöstön pysymistä tullihallinnon 
palveluksessa sekä rajoilla tapahtuvan tullivalvonnan tehostamista. 
Varainhoidon valvonta: Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen edellyttää 
petostentorjuntayksiköiden kehittämistä, erikoistuneen henkilöstön kouluttamista 
(tutkimuksista vastaavat virkamiehet, tuomarit) ja tiettyjen yhteistyöjärjestelmien 
vahvistamista. Yhteisöpolitiikkojen toteuttaminen edellyttää etenkin maatalouden ja 
rakennerahastojen osalta tehokkaita julkisten varojen käytön hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmiä petostentorjuntasäännöksineen. On olennaista pitää sisäinen ja 
ulkoinen tarkastus hallinnollisesti selvästi erillisinä. Poliisi- ja oikeusviranomaisten on 
kyettävä käsittelemään tehokkaasti yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavaa 
monimuotoista kansainvälistä talousrikollisuutta (petolliset menettelyt, lahjonta ja 
rahanpesutoiminta mukaan lukien). 
Viron pääasiallinen ulkoista tarkastusta suorittava virasto on valtion tilintarkastusvirasto, 
jossa on 80 työntekijää. Tämä on tehtäväkenttään nähden vähän. Alaa koskevan yhteisön 
säännöstön tehokas hallinnointi edellyttää huomattavia ponnisteluja tarvittavien johtamis-
ja valvontajärjestelmien luomiseksi. 
4.3 Yleisarviointi 
Viron hallintorakenteiden osalta tarvitaan huomattavia uudistusponnistuksia, jotta niiden 
kapasiteetti riittäisi yhteisön säännöstön tehokkaaseen hallinnointiin keskipitkällä 
aikavälillä. 
Tässä vaiheessa on vaikea arvioida lopullisesti oikeuslaitoksen edellytyksiä soveltaa 
yhteisön oikeutta. 
110 
C. YHTEENVETO JA PÄÄTELMÄT 
Viro jätti Euroopan unioniin liittymistä koskevan hakemuksensa 24. marraskuuta 1995. 
Hakemuksen jättäminen on osa historiallista kehitysvaihetta, jossa Euroopan 
jakautuminen päättyy ja joka osoittaa demokratian juurtumisen Viroon. 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen O artiklan mukaisesti komissio on Euroopan 
unionin neuvoston pyynnöstä laatinut Viron jäsenyyshakemusta koskevan lausunnon. 
Viro on valmistautunut liittymiseen pääasiassa 1. tammikuuta 1995 voimaan tulleen 
vapaakauppasopimuksen perusteella. Euroopan unioni ja Viro allekirjoittivat 
Eurooppa-sopimuksen 12. kesäkuuta 1995. Heti kun ratifiointimenettelyt on saatu 
päätökseen ja sopimus tulee voimaan, se korvaa vapaakauppasopimuksen. Liittymistä 
valmistelevan strategian toisen oleellisen osan eli vuoden 1995 toukokuussa annetun 
sisämarkkinoita koskevan valkoisen kirjan täytäntöönpanossa on noudatettu Viron 
hallituksen vuoden 1996 kesäkuussa esittämää ohjelmaa. Hallitus on myös perustanut 
Euroopan yhdentymispolitiikan täytäntöönpanossa tarvittavat kansalliset 
koordinaatiorakenteet. 
Jäsenyyshakemusta on arvioitu Kööpenhaminassa vuoden 1993 kesäkuussa 
kokoontuneen Eurooppa-neuvoston määrittelemien arviointiperusteiden mukaisesti. 
Päätelmien lopussa todetaan, että seuraavat edellytykset täyttävät Keski- ja Itä-Euroopan 
maat voivat liittyä Euroopan unioniin: 
demokratian, laillisuusperiaatteen noudattamisen, ihmisoikeudet sekä 
vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen ja niiden suojan takaavat vakaat 
toimielimet, 
toimiva markkinatalous sekä edellytykset selviytyä kilpailun ja markkinavoimien 
paineista Euroopan unionissa, 
edellytykset täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet, joista tärkeimpiä ovat 
sitoutuminen poliittisen, taloudellisen ja rahaliiton tavoitteisiin. 
Näiden kolmen arviointiperusteen - poliittiset perusteet ja taloudelliset perusteet sekä 
edellytykset ottaa käyttöön yhteisön säännöstö - arviointi perustuu myös julkishallinnon 
ja oikeuslaitoksen edellytyksiin panna täytäntöön demokratian ja markkinatalouden 
periaatteet sekä soveltaa yhteisön säännöstöä ja varmistaa sen noudattaminen. 
Noudatetun menetelmän mukaisesti jokaisesta hakijamaasta on tehty keskipitkän 
aikavälin tulevaisuutta koskeva arviointi, jossa on otettu huomioon tähänastinen 
edistyminen ja jo aloitetut uudistukset. Poliittisten edellytysten osalta komissio on 
tarkastellut nykytilannetta toimielinrakenteen kuvaamisesta demokratian todelliseen 
toimintaan. 
1) Poliittiset arviointiperusteet 
m 
Viron toimielimet ovat vakaita ja toimivat moitteettomasti; valtaa käyttävät tahot 
tuntevat toimivaltansa rajoitukset ja toimivat keskenään yhteistyössä. Vuosina 1992 ja 
1995 pidetyt vaalit olivat vapaat ja rehelliset, ja niiden yhteydessä vallan vaihtuminen on 
ollut mahdollista. Oppositio osallistuu normaalisti toimielinten toimintaan. 
Oikeuslaitoksen toiminnan parantamiseksi ja korruption vastaisten toimien 
tehostamiseksi on vielä ponnisteltava. 
Perusoikeuksien noudattamisessa ei ole suuria ongelmia, mutta Viron on toteutettava 
toimenpiteitä kansallisuuden myöntämismenettelyjen nopeuttamiseksi, jotta 
venäjänkieliset kansalaisuudettomat asukkaat pääsisivät integroitumaan paremmin 
yhteiskuntaan. 
Viro täyttää näin ollen sellaisen demokratian tunnusmerkit, jolla on laillisuusperiaatteen 
noudattamisen ja ihmisoikeudet takaavat vakaat toimielimet. 
2) Taloudelliset arviointiperusteet 
Taloudellinen tuotanto on ollut jälleen nousussa itsenäistymistä seuranneen tuotannon 
voimakkaan laskun jälkeen vuoden 1993 toisesta puolivuotiskaudesta alkaen (+ 4 
prosenttia vuonna 1996). Hallitus on suurinpiirtein pystynyt säilyttämään julkisen 
talouden tasapainon. Ulkomaanvelkaa on vähän, vaikka Viron kauppavaje on 
huomattava. Inflaation vauhti on hidastunut viime vuosina, mutta se oli kuitenkin 
edelleen 23,1 prosenttia vuonna 1996. Bruttokansantuote on 23 prosenttia Euroopan 
unionin keskiarvosta, ja asukasluku 1,5 miljoonaa. Maatalousalalla työskentelee 8 
prosenttia aktiiviväestöstä, ja se edustaa 7 prosenttia lisäarvosta. Viron viennistä 54 
prosenttia suuntautuu Euroopan unioniin ja 66 prosenttia tuonnista tulee unionista. 
Kööpenhaminassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston asettamien taloudellisten 
arviointiperusteiden osalta tilanne Virossa on seuraava: 
Viroa voidaan pitää toimivana markkinataloutena. Se on vapauttanut ulkomaankaupan 
ja yksityistänyt julkisen sektorin. Hinnat on vapautettu laajalti. 
Valuuttakomiteajärjestelmä ja varovainen veropolitiikka ovat auttaneet inflaation 
hillitsemisessä. Lainsäädäntökehys on suurelta osin valmis. Maareformi on kuitenkin 
edennyt hitaasti, eikä eläkeuudistusta ole vielä edes aloitettu. 
Viron pitäisi kyetä selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa 
keskipitkällä aikavälillä, jos se laajentaa vientipohjaansa. Alhaisina pidettyjen 
valuuttakurssien ja pienten palkkamenojen ansiosta siirtyminen kevyeen teollisuuteen on 
helpottunut, mistä on saatu valuuttavarantoa. Pankkisektori on terveellä pohjalla ja 
kehittyy voimakkaasti. Viro on ollut tärkeimpiä ulkomaisten suorien investointien 
kohteita, vaikka ne ovatkin viime aikoina vähentyneet. Vientipohja on kuitenkin edelleen 
suhteellisen kapea-alainen, ja kauppavajeesta ja tuontikaupan lisääntymisestä johtuva 
rahoitustarve aiheuttaa huolta. 
112 
3) Edellytykset täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet 
Yhteisön säännöstön käyttöönottoa on arvioitu eri tekijöiden perusteella: 
Eurooppa-sopimus, jossa määrätään erityisesti sijoittautumisoikeuteen, 
kansalaisuuden perusteella tapahtuvaan kohteluun, vapaakauppaan, henkiseen 
omaisuuteen ja julkisiin hankintoihin liittyvistä velvoitteista, 
yhtenäismarkkinoiden luomiseksi tarvittavien valkoisessa kirjassa lueteltujen 
toimenpiteiden toteuttaminen, 
yhteisön muun säännöstön asteittainen saattaminen osaksi kansallista 
lainsäädäntöä. 
Viro on toteuttanut todellisia ponnisteluja soveltaakseen tiettyjä Eurooppa-sopimuksesta 
johtuvia velvollisuuksiaan jo ennen sopimuksen voimaantuloa. Se täyttää 
vapaakauppasopimuksessa sille tulleet velvollisuudet ja noudattaa siinä määrättyä 
aikataulua. Vakavia kahdenvälisiä ongelmia ei ole ilmennyt. Viro on ottanut käyttöön 
myös tärkeitä yhtenäismarkkinoihin liittyviä yhteisön säännöstön osia ja on aloittanut 
tyydyttävästi Valkoisessa kirjassa eriteltyjen asetusten ja direktiivien saattamisen osaksi 
kansallista laisäädäntöään. Peruslainsäädäntöä ollaan luomassa yhtiöoikeuden, 
kirjanpidon, henkilötietojen suojan ja pääomien vapaan liikkuvuuden aloilla. Julkisten 
markkinoiden, henkisen omaisuuden, rahoituspalvelujen, verotuksen ja kilpailun 
(erityisesti valtiontukien avoimuuden) suhteen on kuitenkin vielä paljon tekemistä. 
Vaikka yhteisön säännöstön saattamisessa osaksi lainsäädäntöä ollaan edistytty, Viron 
viranomaisten kyvystä soveltaa lainsäädäntökehystä on esitetty epäilyksiä. Viime aikoina 
havaittujen vaikeuksien uskotaan kuitenkin olevan vain väliaikaisia ottaen huomioon 
nykyisen hallintohenkilöstön laatu. 
Jos Viro jatkaa aktiivisesti jäsenyyteen liittyviä valmisteluja, sillä ei pitäisi olla erityisiä 
vaikeuksia yhteisön muun säännöstön täytäntöönpanemisessa keskipitkällä aikavälillä 
varsinkaan seuraavilla aloilla: koulutus, nuoriso ja ammatillinen koulutus, tutkimus ja 
teknologinen kehittäminen, audiovisuaalinen ala, pienet ja keskisuuret yritykset, 
ulkomaankauppa ja kehitysyhteistyö. 
Sen sijaan Viron olisi edistyttävä huomattavasti tilastointi-, kalastus-, kuluttajansuoja- ja 
tulliasioissa. 
Viro on edistynyt teollisuutensa rakenteiden muuttamisessa. Jos nykyisiä ponnisteluja 
jatketaan, sen pitäisi selviytyä yhdentymisestä yhtenäismarkkinoihin keskipitkällä 
aikavälillä. 
Viro on vapauttanut televiestintäalaansa nopeasti. Jos nykyisiä vapauttamiseen ja 
säännöstön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä liittyviä ponnisteluja jatketaan, 
sen pitäisi pystyä soveltamaan yhteisön säännöstöä keskipitkällä aikavälillä. 
Ympäristön osalta on toteutettava erittäin merkittäviä toimenpiteitä, joihin kuuluu 
laajoja investointeja ja hallinnon vahvistaminen lainsäädännön tehokkaan 
113 
täytäntöönpanon varmistamiseksi. Yhteisön säännöstön käyttöönotto voi tapahtua osittain 
keskipitkällä aikavälillä ja kokonaan pitkällä aikavälillä. 
Viro on edistynyt yhteisön säännöstön käyttöönotossa liikenteen alalla, mutta tavaroiden 
maantiekuljetusten ja merikuljetusten osalta on saatava aikaan parannuksia. Myös 
turvallisuuskysymyksiin olisi kiinnitettävä huomiota. Jos nämä edellytykset täytetään, 
liittymisessä keskipitkällä aikavälillä ei liene ongelmia. Investointeja kuitenkin tarvitaan 
Euroopan laajuisten verkkojen laajentamiseksi, jotta yhtenäismarkkinat toimisivat 
moitteettomasti. 
Viro pystynee soveltamaan voimassa olevaa työllisyyttä ja sosiaaliasioita koskevaa 
yhteisön säännöstöä keskipitkällä aikavälillä, jos se pyrkii mukauttamaan 
lainsäädäntöään Euroopan unionin vaatimuksiin esimerkiksi terveyden ja 
työturvallisuuden sekä työlainsäädännön aloilla. 
Jos Virossa luodaan tarvittavat hallinto- ja talousarviopuitteet ja toteutetaan toimenpiteitä 
rahoitusvalvonnan riittävien rakenteiden perustamiseksi alue- ja koheesiopolitiikan 
alalla, sen pitäisi pystyä käyttämään keskipitkällä aikavälillä alue- ja rakennerahastoja 
oman kehityksensä ylläpitämiseksi tehokkaasti. 
Maatalousalan rakenteita on muutettava, sillä Virossa käytetään vasta muutamia YMP:n 
välineitä. Liittyminen keskipitkällä aikavälillä edellyttää huomattavia ponnisteluja. 
Energia-alalla Virolla ei ole ydinvoimaohjelmaa, eikä Euratom-sopimuksen määräysten 
noudattamisessa ole odotettavissa ongelmia. Sen pitäisi pystyä mukautumaan 
keskipitkällä aikavälillä suurimpaan osaan energia-alaa koskevasta yhteisön säännöstöstä, 
jos se jatkaa monopolien toimintaa, verkkoihin pääsyä, hintojen määrittelyä ja 
öljyliusketeollisuutta koskevia ponnistelujaan. 
Kyseisten alojen kokonaisarvion perusteella vaikuttaa siltä, että Viro pystyisi 
keskipitkällä aikavälillä ottamaan käyttöön ja panemaan täytäntöön tarvittavat 
toimenpiteet sisärajoilla tehtävien tarkastusten poistamiseksi ja niiden siirtämiseksi 
unionin ulkorajoille. 
Lisäksi Viron pitäisi myös kyetä aikanaan osallistumaan talous- ja rahaliiton 
kolmanteen vaiheeseen, joka edellyttää talouspolitiikkojen yhteensovittamista ja 
pääomanliikkeiden täydellistä vapauttamista. Sen sijaan on liian varhaista arvioida, 
pystyykö se osallistumaan liittymisajankohtana euroalueeseen: lähentymisedellytysten 
täyttyminen riippuu meneillään olevien rakenteellisten uudistusten onnistumisesta. Tämä 
ei ole kuitenkaan jäsenyyden edellytys. 
Viron lähtökohta oikeus- ja sisäasioissa oli heikko, ja se on edistynyt rohkaisevasti 
erityisesti rajavalvonnassa. Suuria ja jatkuvia ponnisteluja tarvitaan kuitenkin, jos alan 
yhteisön säännöstöä halutaan soveltaa keskipitkällä aikavälillä. 
Viro pystynee mukautumaan yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan vaatimuksiin 
ilman vaikeuksia. 
Lisäksi Virolla ei ole rajakiistoja yhdenkään jäsenvaltion tai jäsenyyttä hakevan maan 
kanssa. Viro on ottanut ulkopolitiikansa tärkeäksi painopisteeksi Venäjän-suhteet ja on 
saavuttanut merkittävää edistystä, vaikka maiden välisen rajan määrittämistä koskevaa 
sopimusta ei vielä olekaan allekirjoitettu. 
114 
4) Hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintakyky 
Tarvitaan lisää suuria uudistustoimia, jotta Viro saa keskipitkällä aikavälillä yhteisön 
säännöstön tehokkaan täytäntöönpanon ja käytännön soveltamisen edellyttämät 
hallinnolliset rakenteet. 
Oikeuslaitoksen kyky varmistaa yhteisön oikeuden yhdenmukainen soveltaminen on 
tärkeä tekijä erityisesti yhtenäismarkkinoiden toteutumisen kannalta. Tässä vaiheessa 
kyseistä sektoria on vaikea arvioida, vaikka Viro onkin aloittanut hiljattain ohjelman 
uusien tuomareiden palvelukseen ottamiseksi. 
115 
PÄÄTELMÄT 
Tekemänsä arvioinnin perusteella komissio esittää seuraavat päätelmät: 
- Viro täyttää sellaisen demokratian, tunnusmerkit, jolla on laillisuusperiaatteen 
noudattamisen, ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen ja niiden 
suojan takaavat vakaat toimielimet. On kuitenkin toteutettava toimenpiteitä 
kansallisuuden myöntämismenettelyjen nopeuttamiseksi, jotta venäjänkieliset 
kansalaisuudettomat asukkaat pääsisivät integroitumaan paremmin Viron yhteiskuntaan, 
- Viroa voidaan pitää toimivana markkinataloutena, jonka pitäisi kyetä kehittymään 
selviytyäkseen kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa keskipitkällä aikavälillä, 
- Viro on edennyt yhteisön säännöstön saattamisessa osaksi kansallista 
lainsäädäntöä ja soveltamisessa erityisesti yhtenäismarkkinoiden osalta. Jos se jatkaa 
ponnistelujaan, sen pitäisi kyetä osallistumaan täydellisesti yhtenäismarkkinoihin 
keskipitkällä aikavälillä. Erityisiä toimia tarvitaan erityisesti investoinneissa yhteisön 
säännöstön soveltamiseksi kokonaan ympäristön kaltaisilla aloilla. Hallinnon rakenteiden 
vahvistaminen on välttämätöntä, jos Viro haluaa käyttöönsä välineet, joiden avulla 
yhteisön säännöstöä voidaan soveltaa ja noudattaa tehokkaasti. 
Näiden päätelmien mukaisesti komissio suosittelee, että jäsenyysneuvottelut aloitetaan 
Viron kanssa. 
Vahvistetulla liittymistä valmistelevalla strategialla Viroa autetaan valmistautumaan 
mahdollisimman nopeasti liittymistä koskevien velvoitteiden täyttämiseen ja korjaamaan 
lausunnossa yksilöityjä puutteita. Komissio antaa kertomuksen Viron edistymisestä 
viimeistään vuoden 1998 lopussa. 
116 
LIITTEET 
Parlamentin kokoonpano 
EllûlUÊ Paikkojen määrä 
Kokoomuksen ja maakansan yhdistys 41 
Uudistuspuolue 19 
Keskustapuolue 16 
Isänmaa (Isamaa) 8 
Maltilliset 6 
Kotimme on Viro 6 
Oikeisto 5 
117 
30-06-97 
EE 
This table is based on information provided by the Estonian authorities and confirmed by them as correct as at the end of June 1997. It does not 
indicate the Commission's agreement with their analysis. The table includes directives and regulations cited in the White Paper which total 899. 
These have been listed in accordance with the categorization used in the White Paper and in relation to the policy areas covered. The table 
shows the number of measures for which the Estonian authorities have notified the existence of adopted legislation having some degree of 
compatibility with the corresponding White Paper measures. 
White Paper chapters 
l.Free Movement of Capital Eston,a 
Number of White Paper measures 
2.FM and Safety of Industrial Products Estonia 
Number of White Paper measures 
3.Competition Estonia 
Number of White Paper measures 
4.Social policy and action Estonia 
Number of White Paper measures 
5.Agriculture Estonia 
Number of White Paper measures 
6.Transport Estonia 
Number of White Paper measures 
7.Audiovisual Estoma 
Number of White Paper measures 
8.Environment Estonia 
Number of White Paper measures 
^Telecommunication Estonia 
Number of White Paper measures 
lO.Direct Taxation Estonia 
Number of White Paper measures 
1 l.Free movement of goods Estonia 
Number of White Paper measures 
12.PubIic Procurement Estonia 
Number of White Paper measures 
13.Financial services Estonia 
Number of White Paper measures 
H.Protection of personal data Estonia 
Number of White Paper measures 
15.Company Law Estonia 
Number of White Paper measures 
16.Accountancy Estonia 
Number of White Paper measures 
17.CiviI law Estonia 
Number of White Paper measures 
18.Mutual rec. of prof. Qual. Estonia 
Number of White Paper measures 
19.1ntellectual property Estonia 
Number of White Paper measures 
20.Energy Estonia 
Number of White Paper measures 
21.Customs law Estonia 
Number of White Paper measures 
22.1ndirect Taxation Estonia 
Number of White Paper measures 
23.Consumer Protection Estonia 
Number of White Paper measures 
Total Estonia 
Number of White Paper measures Dire 
Stage 
I 
3 
3 
16 
56 
0 
3 
9 
12 
10 
93 
3 
19 
1 
1 
4 
31 
0 
9 
1 
2 
0 
0 
2 
5 
8 
13 
0 
0 
2 
2 
2 
3 
0 
1 
0 
2 
1 
5 
5 
10 
0 
2 
15 
15 
5 
8 
87 
295 ctives 
Stage 
II/III 
1 
l 
3 
104 
0 
0 
5 
15 
0 
46 
6 
15 
0 
0 
0 
7 
0 
7 
2 
2 
0 
0 
0 
l 
6 
8 
2 
2 
3 
3 
1 
2 
0 
1 
0 
16 
2 
3 
1 
2 
0 
1 
26 
54 
0 
3 
58 
293 Regul 
Stage 
I 
0 
0 
0 
4 
1 
1 
0 
0 
10 
62 
0 
8 
0 
0 
3 
7 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
3 
7 
14 
0 
0 
0 
0 
22 
99 ations 
Stage 
II/III 
0 
0 
0 
î 
0 
0 
2 
2 
0 
2 
0 
13 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3 
0 
0 
112 
184 
2 
6 
0 
0 
116 
212 Total 
4 
4 
19 
165 
1 
4 
16 
29 
20 
203 
9 
55 
1 
1 
7 
45 
0 
16 
3 
4 
0 
0 
2 
6 
14 
21 
2 
2 
5 
6 
3 
5 
0 
2 
0 
18 
3 
n 
7 
15 
119 
201 
43 
75 
5 
n 
283 
899 
Source: TAIEX 
Tilastotiedot 
Jollei muuta ole mainittu, tämän liitteen tiedot on kerätty Viron tilastolaitokselta (EESTI 
STATISTIKAAMET), jonka kanssa Eurostat ja jäsenvaltioiden tilastolaitokset ovat jo 
useiden vuosien ajan tehneet yhteistyötä Phare-ohjelmassa. Yhteistyöhön kuuluu 
säännöllinen tietojen keruu ja levittäminen, jolla pyritään yhteisön säännösten ja 
toimintamallien soveltamiseen tilastoalalla. Jäljempänä olevien tietojen laadinnassa on 
mahdollisuuksien mukaan noudatettu EU:n määritelmiä ja normeja, jotka joissain 
tapauksissa poikkeavat kansallisesta käytännöstä. Nämä tiedot saattavat tämän vuoksi 
toisinaan poiketa muihin raportin osiin sisältyvistä tiedoista, jotka yleensä perustuvat 
hakijamaiden kyselylomakkeessa ilmoittamiin tarkistettuihin tietoihin. Kyselylomake 
toimitettiin hakijamaille huhtikuussa 1996. Tietojen yhdenmukaisuutta yhteisön 
tilastollisten normien kanssa ei kuitenkaan vielä voida taata, joten luvut eivät välttämättä 
ole vertailukelpoisia yhteisön tilastojen lukujen kanssa, erityisesti niiden tilastotietojen 
osalta, joita ei ole toimitettu Eurostatin kautta vaan jotka on saatu suoraan hakijamailta. 
Lukuja on täydennetty tilastotietojen sisältöä ja ominaisuuksia koskevilla metodologisilla 
selityksillä aina, kun se on ollut mahdollista. Tilastot perustuvat toukokuusta 1997 
lähtien saatavilla olleisiin tietoihin. 
PERUSTIEDOT 
Kokonaispinta-ala 
Väkiluku (viitejakson lopussa) 
- yhteensä 
• naisia 
• miehiä 
Väestöntiheys 
Kaupunkiväestö 
Kuolleisuus 
Syntyvyys 
Tulot ja BKT asukasta kohti 
-kuukausikeskiansio palkansaajaa kohti 
-BKT asukasta kohti 
Tuotantorakenne: toimialan osuus bruttoarvonlisäyksestä (BAL:stä) 
-maatalous 
-teollisuus 
-rakentaminen 
-palvelut 1990 1993 1994 1995 1996 
1000 ha 
4522.7 4522.7 4522.7 4522.7 
1000 
1506.9 
803.3 
703.6 1491.6 
795.7 
695.9 1476.3 
788.3 
688.0 
1 km2:l kohti 
34.7 32.6 
osuus kokonaisväestöstä, % 
71.5 69.8 
1 000 asukasta kohti 
14.0 
10.0 14.8 
9.5 14.1 
9.1 
ecuina 
150 
1854 
osuus bruttoarvonlisäyksestä, % 
8.1 
22.9 
5.3 
63.7 
share of branch GVA in 1995 
,63.7 22.9 
D -agriculture 
-industry 
-construction 
-services 
- Others 
share of branch GVA in 1995 = Toimialan osuus BAL:stä vuonna 1995 
- agriculture = maatalous 
- industry - teollisuus 
- construction = rakentaminen 
- services = palvelut 
- others = muut 
Väestöntiheys: tiedot koskevat viitejakson loppua. 
Kaupunkiväestö: tiedot koskevat viitejakson loppua. 
121 
KANSANTALOUDEN TILINPITO 
Bruttokansantuote (käypiin hintoihin) 
Bruttokansantuote (käypiin hintoihin) 
Bruttokansantuote 
Bruttokansantuote 
Kulutusmenot 
- kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat 
voittoa tavoittelemattomat yhteisöt 
-julkisyhteisöt 
Kiinteän pääoman bruttomuodostus 
Tavaroiden ja palveluiden vienti 
Tavaroiden ja palveluiden tuonti 
Kulutusmenot 
-kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat 
voittoa tavoittelemattomat yhteisöt 
-julkisyhteisöt 
Kiinteän pääoman bruttomuodostus 
Tavaroiden ja palveluiden vienti 
Tavaroiden ja palveluiden tuonti 1990 1991 1992 1993 1994 1995 
1 000 000, kansallisena valuuttana 
797.71 1832.0 13157.7 22059.9 30102.9 41503.4 
1 000 000 000 ecua 
1.4 1.9 2.8 
ostovoimakorjattu, asukasta kohti 
3508.9 3592.8 3917.2 
muutos edelliseen vuoteen verrattuna, % 
-8.5 -1.8 4.3 
osuus BKTsta, % 
77.7 
64.4 
13.2 67.8 
54.7 
13.1 
31.9 
27.0 71.0 
55.2 
15.8 
60.0 
54.1 77.8 
57.5 
20.3 
23.9 
68.9 
73.1 81.8 
59.4 
22.4 
26.4 
78.6 
89.8 81.8 
58.0 
23.8 
25.6 
75.8 
84.0 
122 
BKT (muutos ed. vuoteen verrattuna, %) 
6.( 
4.( 
2 
0 
-2.( 
-4.C 
-(•> 
-8.( 
•]().( Î.0 Y 
0 K 1991 
\> * 
^tf^^, ' *'*&•*&, 
123 
TÄRKEIMMÄT 
INDIKAATTORIT TALOUDEN 
Inflaatioaste 
Teollisuustuotannon volyymi-indeksi 
Maatalouden kokonaistuotannon volyymi-indeksi 
Työttömyysaste (ILO:n menetelmän mukainen) 
- yhteensä 
- alle 25-vuotiaita 
-25-
Ulkomaan bruttovelka 
Maksutase 
-tavaroiden vienti 
-tavaroiden tuonti 
-kauppatase 
-palvelut, netto 
-tulot, netto 
-vaihtotase 
-pääoma-ja rahoitustase (pl. valuuttavaranto) 
-valuuttavaranto 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 
muutos edelliseen vuoteen verrattuna, % 
1076 89.8 47.7 29 23.1 
edeltävä vuosi - 100 
81.3 
88.3 97 
85.8 101.9 
98.8 
osuus työvoimasta, % 
6.6 
11.3 
5.8 7.6 
11.8 
6.9 
USD 1 000 000 000 
0.022 0.17 0.212 
USD 1 000 000 
457 
-547 
-90 
42 
-13 
36 
52 
-82 812 
-957 
-145 
75 
-13 
22 
219 
-195 1329 
-1684 
-356 
105 
-30 
-165 
167 
-31 1857 
-2531 
-674 
379 
3 
-166 
245 
-106 2064 
-3122 
-1058 
512 
7 
-443 
565 
-101 
Inflaatioaste: Vuosikeskiarvon prosentuaalinen muutos edelliseen vuoteen verrattuna - kokonaisindeksi (tiedot perustuvat 
kansallisiin KHLhin, jotka eivät ole täysin vertailukelpoisia) 
Teollisuustuotannon volyymi-indeksi: Teollisuustuotantoon kuuluu kaivostoiminta ja louhinta, teollisuus sekä sähkö-, kaasu- ja 
vesihuolto (NACE:n pääluokat C,D ja E). Indeksi kattaa koko teollisuustuotannon; alle 20 työntekijän yritysten osalta tiedot 
on estimoitu. 
Maatalouden kokonaistuotannon volyymi-indeksi: Maatalouden kokonaistuotos on laskettu vuoden 1993 hinnoin. 
Työttömyysaste (ILO:n menetelmän mukainen): työttömien prosentuaalinen osuus työvoimasta. Työttömyysaste on johdettu 
työvoimatutkimuksen tuloksista ja sitä määritettäessä on noudatettu seuraavia ILO:n määritelmiä ja suosituksia: 
Työvoima jäljempänä esitettyjen ILO.n määritelmien mukaiset työlliset ja työttömät henkilöt. 
Työlliset kaikki 15 vuotta täyttäneet henkilöt, jotka viitejakson aikana työskentelivät vähintään tunnin ajan palkkaa tai muuta 
korvausta vastaan työntekijöinä, yrittäjinä, osuuskuntien jäseninä tai yrittäjäperheenjäseninä. Työllisiin kuuluvat myös 
asevoimien palveluksessa olevat henkilöt ja hoitovapaalla olevat naiset. 
Työttömät kaikki 15 vuotta täyttäneet henkilöt, jotka täyttävät samanaikaisesti kaikki kolme ILO:n käyttämään työttömän 
henkilön määritelmään sisältyvää ehtoa, eli henkilöt, (i) jotka ovat ilman työtä, (ii) hakevat työtä aktiivisesti ja (iii) voivat ottaa 
työpaikan vastaan kahden viikon kuluessa. 
Tiedot perustuvat Viron vuoden 1995 työvoimatutkimukseen. Tutkimus ajoittui jaksolle tammikuu 1995-huhtikuu 1995. 
Kysymykset koskivat jaksoa 1989-1995. Seuraava tutkimus tehdään jaksolla huhtikuu 1997-kesäkuu 1997, jolloin kerätään 
tiedot vuoden 1995 alusta lähtien. Tämän vuoksi saatavilla ovat tällä hetkellä vuosien 1993 ja 1994 vuosikeskiarvot. 
Vuoden 1995 tutkimuksen kohderyhmänä olivat henkilöt, jotka vuonna 1995 olivat 16-75-vuotiaita. Vuonna 1989 kyseisen 
kohderyhmän henkilöt olivat 10-69-vuotiaita ja vuonna 1994 15-74-vuotiaita. Jotta vuosia 1989-1995 koskevien tietojen 
vertailukelpoisuus voitaisiin varmistaa, taulukossa esitetyt tiedot koskevat 16-69-vuotiaita. 
Ulkomaan bruttovelka: luku perustuu OECD:n laatimiin ulkomaanvelkatilastoihin. 
Maksutase: Tiedot on saatu Kansainvälisen valuuttarahaston tietokannasta eikä niiden ja yhteisön tilastotietojen välistä 
vertailukelpoisuutta voida taata, koska maksutase perustuu pääosin valuuttarahaston laatimiskäytäntöön. Tavaroiden 
kauppatase on laadittu maksutaseen periaatteiden mukaisesti. Vienti ja tuonti ovat molemmat fob-hintaisia. Nettotulo 
sisältää tulot suorista sijoituksista, portfoliosijoituksista ja muista sijoituksista sekä työntekijöille maksetuista korvauksista. 
Vaihtotase on Kansainvälisen valuuttarahaston viidenteen käsikirjaan sisältyvän määritelmän mukainen, eikä se sisällä 
pääoman siirtoja. Valuuttavaranto: kohdassa on ilmoitettu valuuttavarannon muutos vuoden aikana, (+) merkitsee lisäystä 
ja (-) vähennystä. 
124 
ULKOMAANKAUPPA 
1993 1994 1995 1996 
Tuonti ja vienti (käypiin hintoihin) 
- tuonti 
- vienti 
- kauppatase 
Ulkomaankaupan volyymi-indeksit 
- tuonti 
- vienti 
Tuonti SITC:n mukaan (käypiin hintoihin) 
- (0+1) elintarvikkeet ja elävät eläimet, juomat ja tupakka 
- 2 raaka-aineet, ravinnoksi kelpaamattomat 
- 3 poltto-ja voiteluaineet 
- 4 eläin-ja kasviöljyt, jne. 
- 5 kemialliset aineet ja tuotteet 
- 6 valmistetut tavarat pääasiassa valmistusmateriaalin mukaan 
luokiteltuina 
- 7 koneet, laitteet ja kuljetusvälineet 
- 8 erinäiset valmiit tavarat 
Vienti SITC:n mukaan (käypiin hintoihin) 
- (0+1 ) elintarvikkeet ja elävät eläimet, juomat ja tupakka 
- 2 raaka-aineet, ravinnoksi kelpaamattomat 
- 3 poltto-ja voiteluaineet 
- 4 eläin-ja kasviöljyt, jne. 
- 5 kemialliset aineet ja tuotteet 
•6 valmistetut tavarat pääasiassa valmistusmateriaalin mukaan 
luokiteltuina 
- 7 koneet, laitteet ja kuljetusvälineet 
- 8 erinäiset valmiit tavarat 
Ulkomaankaupan hintaindeksit 
- tuonti 
- vienti USD 1000 000 
894.7 
804.4 
-90.4 
13.7 
3.2 
15.2 
0.6 
7.7 
15.5 
32.3 
11.8 
22.8 
10.3 
7 
0.2 
5.3 
18.8 
18.5 
17 1655.7 
1302.7 
-353 2539 
1836.7 
-702.3 
edeltävä vuosi - 100 
osuus koko tuonnista, % 
14.8 
3 
13.7 
0.7 
9.1 
18.1 
28.8 
11.8 13.1 
3.7 
11 
0.7 
9.6 
20 
29.8 
12 
osuus koko viennistä, % 
21.3 
10.8 
7.1 
0.2 
7.1 
18.5 
16.8 
18.2 15.7 
11.9 
7.1 
0.2 
8.3 
18.8 
19.9 
18.1 
edeltävä vuosi -100 
141.3 137.4 
124.7 3204.1 
2077.9 
-1126.3 
14.7 
3.5 
9.3 
0.5 
10.8 
19.9 
29.6 
11.7 
15.2 
10.1 
6.4 
0.1 
9.7 
20.6 
19.8 
18.1 
Tuonti ja vienti (käypiin hintoihin); Ulkomaankaupan rakenne SITC:n mukaan (käypiin hintoihin): Kauppaa koskeviin 
tietoihin ei sisälly suora jälleenvienti, palveluiden kauppa, kauppa tullivapaiden alueiden kanssa eikä lisenssien, taitotiedon ja 
patenttien kauppa Tiedot perustuvat erityiseen kaupan järjestelmään, ja ne päivitetään säännöllisin väliajoin. Kaupan 
luokitukset. Viro käyttää tavaroiden luokittelussa yhdistettyä nimikkeistöä (CN). Tuonti kirjataan cif-hintoina ja 
kirjausajankohtana käytetään päivämäärää, jona tulliviranomaiset hyväksyivät tulli-ilmoituksen. Vienti kirjataan fob-hintoina ja 
kirjausajankohtana käytetään päivämäärää, jona tulliviranomaiset hyväksyivät tulli-ilmoituksen. Tullitilastoja käytetään 
ulkomaankaupan tietojen seurannassa. Eurostat on muuntanut kansalliset valuutat USA:n dollareiksi käyttämällä 
Kansainvälisen valuuttarahaston vuosikeskikursseja. 
Ulkomaankaupan hintaindeksit: Hintaindeksit on laskettu käyttämällä "yksikköarvojärjestelmää". 
125 
ULKOMAANKAUPPA 
Tuonti tärkeimpien tuontimaiden mukaan (käypiin hintoihin) 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
muut maat 
Vienti tärkeimpien vientimaiden mukaan (käypiin hintoihin) 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
muut maat 1993 1994 1995 1996 
osuus koko tuonnista, % 
FI 
RU 
DE 
SE 
NL 27.9 
17.2 
10.8 
8.9 
3.6 
31.6 FÏ 
RU 
DE 
SE 
NL 29.9 
16.8 
10 
8.9 
3.1 
31.3 FI 
RU 
DE 
SE 
NL 32.6 
16.1 
9.6 
8.5 
3.1 
30.1 FI 
RU 
DE 
SE 
GB 29.2 
13.5 
10 
8.2 
3.3 
35.8 
osuus koko viennistä, % 
RU 
FI 
SE 
LV 
DE 22.6 
20.7 
9.5 
8.6 
8 
30.6 RU 
FI 
SE 
LV 
DE 23.1 
17.8 
10.8 
8.2 
6.8 
33.3 FI 
RU 
SE 
LV 
DE 21.5 
17.6 
10.8 
7.5 
7.2 
35.4 FI 
RU 
SE 
LV 
DE 18.4 
16.5 
11.6 
8.3 
7.1 
38.1 
Tärkeimmät vientimaat 
vuonna 1996 
Structure of export by main partners 
in 1996 
38.1% Tärkeimmät tuontimaat 
vuonna 1996 
Structure of import by main partners 
in 1996 
35.8% 
DE 
FI 
GB 
LV Saksa NL 
Suomi RU 
Yhdistynyt kuningaskunta SE 
Latvia Alankomaat 
Venäjä 
Ruotsi 
126 
SOSIAALISET INDIKAATTORIT 
1991 1992 1993 1994 1995 
Väkiluku 1. tammikuuta 
Väestön ikäjakauma (1.1.1995) 
0-14 
15-24 
25-44 
45-64 
65-
Elävänä syntyneet 
Kuolleet 
Vuotta nuorempana kuolleet 
- vuotta nuorempana kuolleet 
- kuolleena syntyneet 
Avioliitot 
Avioerot 
Yleinen avioituvuusluku 
Yleinen eronneisuusluku 
Luonnollinen väestönkasvu 
Nettomuuttoluku 
Väestönkasvu 
Kokonaishedelmällisyysluku 
Imeväiskuolleisuus 
Sikiökuolleisuus 
Elinajanodote 
- miehet 
- naiset 
Elinajanodote 
- miehet 
- naiset 1000 
1570.45 
19320 
19705 
258 
148 
10292 
5738 
6.57 
3.66 
-0.3 
-5.13 
-5.37 
1.77 
13.35 
7.6 1562.22 1526.53 1506.93 
osuus koko väestöstä, % 
kokonaismäärä 
18006 
20115 
285 
175 
8878 
6651 15170 
21267 
239 
121 
7745 
5757 
1 000 henkeä kohti 
5.75 
4.31 
-1.37 
-21.9 
-23.27 
1.69 
15.83 
9.63 5.11 
3.8 
-4.02 
-9.08 
-13.1 
1.45 
15.75 
7.91 
syntymästä 
65-vuotiaana 1491.6 
14178 
22150 
205 
126 
7378 
5606 
4.90 
3.70 
-5.30 
-5.10 
-10.40 
14.50 
8.81 20.7 
14.2 
28.5 
23.5 
13.1 
4.7 
5.0 
14.8 
61.7 
74.3 
12.0 
16.1 
127 
TYÖMARKKINAT 
Työvoimaosuus (ILO:n menetelmän mukainen) 
Työllisten vuosikeskiarvo 
Työttömyysaste (ILO:n menetelmän mukainen) 
- yhteensä 
- alle 25-vuotiaita 
-25-
Työttömiksi ilmoittautuneet (viitejakson lopussa) 1993 1994 1995 1996 
osuus 15 vuotta täyttäneistä, % 
70.5 70.4 
1 000 
703 687 
osuus työvoimasta, % 
6.6 
11.3 
5.8 7.6 
11.8 
6.9 
osuus taloudellisesti aktiivisesta väestöstä, % 
4 4.1 4 4.3 
Keskimääräinen palkansaajia kuvaava indeksi toimialoittain (NACE) 
- maa-, riista-, metsä-ja kalatalous 
- kaivostoiminta ja louhinta 
- teollisuus 
- sähkö-, kaasu-ja vesihuolto 
- rakentaminen 
- kuljetus, varastointi ja tietoliikenne 
Kuukausiansioindeksit 
- reaalinen 
- nimellinen 1993 1994 1995 1996 
edeltävä vuosi - 100 
74.7 
96.3 
86.4 
105 
88.6 
98.8 83.3 
101.5 
95.2 
109.6 
95.6 
100 
Työvoimaosuus (ILO:n menetelmän mukainen): - työvoiman osuus 15 vuotta täyttäneistä. Työvoimaosuus perustuu 
työvoimatutkimukseen, ja sitä määritettäessä on noudatettu seuraavia ILO:n määritelmiä ja suosituksia: 
Työvoima jäljempänä esitettyjen ILO:n määritelmien mukaiset työlliset ja työttömät henkilöt. 
Työlliset kaikki 15 vuotta täyttäneet henkilöt, jotka viitejakson aikana työskentelivät vähintään tunnin ajan palkkaa tai muuta 
korvausta vastaan työntekijöinä, yrittäjinä, osuuskuntien jäseninä tai yrittäjäperheenjäseninä. Työllisiin kuuluvat myös 
asevoimien palveluksessa olevat henkilöt ja hoitovapaalla olevat naiset. 
Työttömät kaikki 15 vuotta täyttäneet henkilöt, jotka täyttävät samanaikaisesti kaikki kolme ILO:n käyttämään työttömän 
henkilön määritelmään sisältyvää ehtoa, eli henkilöt, (i) jotka ovat ilman työtä, (ii) hakevat työtä aktiivisesti ja (iii) voivat ottaa 
työpaikan vastaan kahden viikon kuluessa. 
Työttömyysaste (ILO:n menetelmän mukainen): - työttömien prosentuaalinen osuus työvoimasta. 
Työllisten vuosikeskiarvo ja keskimääräinen palkansaajia kuvaava indeksi toimialoittain (NACE):. Tietoihin sisältyvät kaikki 
valtion talousarviosta tukea saavat organisaatiot sekä henkilöt, joilla on sivutyö. Lukuihin eivät sisälly asevoimien 
palveluksessa, oppisopimuskoulutuksessa, hoitovapaalla tai pidennetyllä hoitovapaalla olevat henkilöt. 
Työttömyysaste (ILO:n menetelmän mukainen), työllisten vuosikeskiarvo ja keskimääräinen palkansaajia kuvaava indeksi 
toimialoittain (NACE): 
Tiedot perustuvat Viron vuoden 1995 työvoimatutkimukseen. Tutkimus ajoittui jaksolle tammikuu 1995-huhtikuu 1995. 
Kysymykset koskivat jaksoa 1989-1995. Seuraava tutkimus tehdään jaksolla huhtikuu 1997-kesäkuu 1997, jolloin kerätään 
tiedot vuoden 1995 alusta lähtien. Tämän vuoksi saatavilla ovat tällä hetkellä vuosien 1993 ja 1994 vuosikeskiarvot. 
Vuoden 1995 tutkimuksen kohderyhmänä olivat henkilöt, jotka vuonna 1995 olivat 16-75-vuotiaita. Vuonna 1989 kyseisen 
kohderyhmän henkilöt olivat 10-69-vuotiaita ja vuonna 1994 15-74-vuotiaita. Jotta vuosia 1989-1995 koskevien tietojen 
vertailukelpoisuus voitaisiin varmistaa, taulukossa esitetyt tiedot koskevat 16-69-vuotiaita. 
Työttömiksi ilmoittautuneet (jakson lopussa): Työttömiksi ilmoittautuneiden osuus prosentteina - työttömiksi ilmoittautuneiden 
prosentuaalinen osuus taloudellisesti aktiivisesta siviiliväestöstä, jota koskevat tiedot on saatu otantaan perustuvasta 
työvoimatutkimuksesta. Viron työvoimahallinnon tietoja. Työttömiksi ilmoittautuneisiin kuuluvat henkilöt, jotka ovat 
ilmoittautuneet työttömiksi työnhakijoiksi valtiollisiin työvoimatoimistoihin. Työttömyysaste on työttömiksi työnhakijoiksi 
ilmoittautuneiden osuus ikäryhmässä 16-eläkeikä. 
128 
JULKINEN TALOUS 
Valtion talousarvio 
-valtion sulautetut tulot 
-avustukset 
-valtion sulautetut menot 
-julkisyhteisöjen sulautetut menot 
-valtion sulautettu ali/ylijäämä 
-julkisyhteisöjen ali/ylijäämä 
Valtion talousarvio 
- valtion sulautetut menot 
-julkisyhteisöjen sulautetut menot 
- valtion sulautettu ali/ylijäämä 
-julkisyhteisöjen ali/ylijäämä 1990 1991 1992 1993 1994 | 1995 
1 000 000, kans valuuttana 
448.1 
14.9 
404.7 
539.9 
58.3 
73 2994.8 
219.9 
3024 
3917 
190.7 
272.4 6320.3 
243.7 
6088.5 
7805.7 
475.5 
539.2 10566.8 
9590.3 
11282 
976.5 
973.4 
osuus BKTsta, % 
22.1 
29.5 
3.2 
4.0 21.2 
27.5 
1.3 
1.9 27.5 
35.3 
2.2 
2.4 31.9 
37.5 
3.2 
3.2 
Valtion talousarvio: Valtion ja julkisyhteisöjen taloutta koskevat tiedot perustuvat Kansainvälisen valuuttarahaston julkaisemaan 
valtioiden taloutta käsittelevään tilastolliseen vuosikirjaan (Government Finance Statistics Yearbook 1996, GFSY). Mukaan 
on otettu myös vuosikirjaan sisältyvät Viroa koskevat tiedot 
Koska tilastollinen vuosikirja ei sisällä julkisyhteisöjen tilastoja, vaan tilastot on laadittu erikseen kullekin hallinnon 
tasolle, tässä esitetyt sulautetut tiedot perustuvat valtion- ja paikallishallinnon tietoihin, jotka on mukautettu sulauttamalla 
julkisen sektorin sisäiset siirrot. 
Vaikka tilastot kattavat vuosikirjassa julkaistut valtion-ja paikallishallinnon tiedot, täydellistä kattavuutta ei välttämättä 
saavuteta, sillä tiettyjen valtion- tai paikallishallinnon yksiköiden tiedot voivat puuttua tilastoista. Kattavuutta voidaan 
arvioida vertaamalla tilastolliseen vuosikirjaan sisältyvää valtiokohtaista kattavuutta koskevaa huomautusta valtion- ja 
paikallishallinnon yksiköiden luetteloon. 
Tässä ilmoitettu ali/ylijäämä on saatu vähentämällä tuloista ja avustuksista menot. Laskennassa ei ole otettu huomioon 
antolainausta, josta on vähennetty takaisinmaksut (katso jäljempänä). 
Taulukkoja laadittaessa tehty julkisen sektorin sisäisten siirtojen nettouttaminen koskee ainoastaan tulon- ja 
pääomansiirtoja, jotka koostuvat yksilöidyistä avustuksista sekä hallinnon eri tasojen välisistä tulon- ja pääomansiirtojen 
muotoisista tukipalkkioista. Muita hallinnon eri tasojen välisiä taloustoimia, kuten verojen ja työnantajan 
sosiaaliturvamaksujen maksua tai vastavuoroista tavaroiden ja palveluiden hankintaa, ei yleensä luokitella julkisen sektorin 
sisäisiksi siirroiksi, joten niitä ei ole sulautettu. Aina ei ole selvää, johtuuko tulon- tai pääomansiirtoja koskevien tietojen 
puuttuminen siitä, ettei siirtoja ole tehty, vai siitä, ettei tehdyistä siirroista ole saatu tietoa. Tietojen puuttuminen tulkitaan 
kuitenkin kaikissa tapauksissa osoitukseksi siitä, ettei siirtoa ole tapahtunut. 
a. Valtion menot koostuvat julkisyhteisöjen rahamääräisistä, tavaroiden ja palveluiden hankinnasta 
aiheutuneista kulutus-ja investointimenoista, korkomenoista sekä tulon-ja pääomansiirroista. Niihin eivät kuulu muut kuin 
rahamääräiset taloustoimet. 
b. Ali/ylijäämä on laskettu vähentämällä rahamääräisistä tuloista ja avustuksista rahamääräiset menot. Tämä 
ali/ylijäämän laskentamenetelmä eroaa edellä mainitussa tilastollisessa vuosikirjassa käytetystä menetelmästä, jossa 
ali/ylijäämä saadaan vähentämällä rahamääräisistä tuloista ja avustuksista rahamääräiset menot ja nettoluotonanto Kun 
yhtälöstä jätetään pois nettoluotonanto (joka koostuu tilastollisessa vuosikirjassa sovellettavan menetelmän mukaan 
rahoitusvaroja ja -velkoja koskevista toimista, jotka eivät liity vakavaraisuuteen vaan tietyn poliittisen tarkoituksen 
toteuttamiseen), saadaan ali/ylijäämä lähemmäs kansantalouden tilinpidon nettoluotonotto/nettoluotonanto -käsiteparia. 
Nettoluotonannon poisjättäminen aiheuttaa myös sen, etteivät yksityistämisestä saadut tulot Qotka tilastollisen vuosikirjan 
menetelmän mukaan luokitellaan takaisinmaksuiksi) vaikuta taulukossa ilmoitetun ali/ylijäämän määräytymiseen (eivätkä 
näin vähennä alijäämää). 
129 
RAHOITUSSEKTORI 
Raha-aggregaatit 
- Raha (Ml) 
- Quasi money 
Koko valuuttavaranto (lukuun ottamatta kultaa, jakson 
lopussa) 
Lyhytaikaiset keskikorot 
- antolainaus 
• talletus 
Virallinen diskonttokorko (jakson lopussa) 
USA:n dollarin kurssi 
viitejakson keskikurssi 
kurssi viitejakson lopussa 
ecun kurssi 
viitejakson keskikurssi 
kurssi viitejakson lopussa 1990 1991 1992 1993 1994 | 1995 1996 
USD 1000 000 000(10*9) 
0.38 
0.06 0.51 
0.13 0.72 
0.19 0.87 
0.27 
USD 1000 000(10*6) 
386.12 443.35 579.91 636.82 
% vuodessa 
27.3 
6.3 23.1 
11.5 
5.4 16 
8.7 
4.3 13.7 
6.1 
3.6 
USD 1 - EEK... 
12.912 13.223 
13.878 12.991 
12.39 11.465 
11.462 12.034 
12.44 
ECU 1 = EEK... 
15.635 15.484 
15.483 15.453 
15.240 14.996 
15.064 15.758 
15.587 
Raha-aggregaatit (jakson lopussa): Raha (Ml) sisältää avistatalletukset ja yleisön hallussa olevan rahan. Quasi money sisältää aikatallettikset, säästötallctuksct ja 
ulkomaanvaluutan määräiset talletukset. Raha-aggregaatit lasketaan kuukausittain. Rahamarkkinatutkimuksen mukaan Ml sisältää yleisön hallussa olevan rahan ja 
avistatalletukset (lukuun ottamatta valtion talletuksia), Quasi money sisältää aikatallettikset, säästötalletukset sekä vaihdettavien ja sidottujen valuuttojen määräiset 
talletukset (lukuun ottamatta valtion talletuksia). Eurostat on muuntanut kansalliset valuutat USA:n dollareiksi käyttämällä Kansainvälisen valuuttarahaston 
vuosittaisia viitejakson lopun kursseja. 
Virallinen diskonttokorko (vuoden lopussa): Ei virallista diskonttokorkoa, peruskorkoa eikä keskeisintä keskuspankkikorkoa, kaikki korot ovat markkinakorkoja. 
Lyhytaikaiset keskikorot: Tiedot perustuvat Kansainvälisen valuuttarahaston kuukausittaisiin kansainvälisiin rahoitustilastoihin Ontemational Financial Statistics, IFS). 
Lyhytaikaisten antolainaus- ja talletuskeskikorkojen arvot ovat viitejakson keskiarvoja. Antolainauskorko on yleensä ilmoittajapankkien myöntämistään lainoista 
perimä keskikorko. Talletuskorko on avista- ja aikatalletusten tai aikatalletusten keskikorko. Nämä korot eivät välttämättä ole täysin vertailukelpoisia eri maiden 
välillä, koska ilmoittajapankkien suhteellisessa edustavuudessa ja käytetyissä painorakenteissa on eroja. 
Koko valuuttavaranto (lukuun ottamatta kultaa, jakson lopussa): Virallista valuuttavarantoa koskevat tiedot on otettu Kansainvälisen valuuttarahaston kuukausittaisista 
kansainvälisistä rahoitustilastoista (International Financial Statistics, IFS). Valuuttavaranto (lukuun ottamatta kultaa) muodostuu keskuspankin ulkomaanvaluutan 
määräisistä varoista ja muista ulkomaisista saamisista (brutto). Valuuttavarantoon eivät tämän määritelmän mukaan kuulu kotimaiset ulkomaanvaluutan määräiset 
saamiset Virallinen valuuttavaranto arvostetaan kunkin viitejakson lopussa voimassa olevien markkinakurssien ja -hintojen mukaan. Koko valuuttavarantoa (lukuun 
ottamatta kultaa) koskevat kansainvälisissä rahoitustilastoissa julkaistut tiedot voivat poiketa kansallisten viranomaisten julkaisemista tiedoista. Eroja voivat aiheuttaa 
Kansainvälisen valuuttarahaston varannon arvostamisessa käyttämät menetelmät sekä sidotun valuutan määräisten saamisten käsittelyssä esiintyvät erot 
USA:n dollarin kurssi: Kansainvälisen valuuttarahaston valuuttakurssit julkaisusta: "Statistiques Financières Internationales". 
A 
INFLAATION KEHITYS (12 
kk) 
Kuluttajahintaindeksin prosentuaalinen muutos edeltävän vuoden vastaavaan kuukauteen verrattuna (t/t-12) 
1993 
1994 
1995 
1996 tammi helmi maalis huhti touko kesä heinä elo syys loka marras joulu 
39.0 35.9 27.8 25.2 27.2 29.2 27.8 27.4 25.9 28.4 28.2 28.8 
28.7 29.5 28.4 29.3 26.7 24.7 23.1 21.8 20.1 17.3 16.4 14.9 
Inflaatio (KHL:n muutos, %) 
Hei Maa Huh Tou Kes Hci Elo Syy Lok 
Tam-95 Mar Jou Hei Maa Huh Tou Kes Hei Elo Syy Lok 
Tam-96 Mar Jou 
Inflaation kehitys (12 kk): Inflaatioaste (12 kk) ilmoittaa KH3:n prosentuaalisen muutoksen edeltävän vuoden vastaavaan 
kuukauteen verrattuna. Inflaatioaste perustuu kansallisiin KHLhin, eivätkä hakijamaiden indeksit ole keskenään täysin 
vertailukelpoisia. Ne eivät myöskään ole täysin vertailukelpoisia yhteisön YKHIxn kanssa (indeksien laatimisessa 
käytetään erilaisia menetelmiä, käsitteitä ja menettelytapoja). 
1%>( 
TEOLLISUUS 
BKT:n jakautuminen toimialoittain (NACE, käypiin hintoihin) 
- kaivostoiminta ja louhinta 
- teollisuus 
- sähkö-, kaasu-ja vesihuolto 
Teollisuustuotannon volyymi-indeksit toimialoittain (NACE) 
- yhteensä 
- kaivostoiminta ja louhinta 
- teollisuus 
- sähkö-, kaasu- ja vesihuolto 1993 1994 1995 | 1996 
osuus BKT .sut, % 
1.7 
17.1 
3.2 1.6 
16.6 
2.9 1.5 
15.2 
3.5 
edeltävä vuosi • 100 
81.3 
72.8 
81.4 
83.7 97 
98.9 
96.9 
97.6 101.9 
95.6 
102.9 
98 
Teollisuustuotannon volyymi-indeksit toimialoittain (NACE): Teollisuustuotantoon kuuluu kaivostoiminta ja louhinta, teollisuus sekä 
sähkö-, kaasu-ja vesihuolto (NACE:n pääluokat C,D ja E) Indeksi kattaa koko teollisuustuotannon; alle 20 työntekijän yritysten osalta tiedot on estimoitu. Sähkö-, 
kaasu-ja vesihuolto kattaa ainoastaan energiantuotannon (NACE Rev. 1., 40101,40301). 
S, 1 "*-' 
INFRASTRUKTUURI 
Rautateiden rataverkko 
Moottoriteiden pituus 
Asukkaiden lukumäärä henkilöautoa kohti 1985 1990 1995 1996 
km/l 000 km2 
22.3 22.7 22.6 22.6 
km 
60 64 66 
asukkaita 
6.6 6.5 3.9 3.6 
/*3 
MAATALOUS 
Maa-ala maankäyttölajeittain 
- yhteensä 
- maatalousmaata 
• metsää 
-peltoa 
- pysyvää luonnonniittyä ja laidunta 
Maatalousmaa oikeudellisen aseman mukaan 
- valtion yrityksiä 
- osuuskuntia 
-muita 1992 | 1993 1994 1995 1996 
1000 ha 
4522.7 
1455 
2021.8 
1127.6 
312.5 4522.7 
1454.1 
2016.6 
1128.9 
310.3 4522.7 
1449.5 
2016.2 
1127.8 
306.9 4522.7 
1449.5 
2016.2 
1127.8 
306.9 1127.6 
306.9 
osuus maatalousmaasta, % 
1.9 
36.4 
61.7 1.9 
33.7 
64.4 1.3 
29.2 
69.5 
Osuus BKT:sta 
• maa-, riista-, metsä- ja kalatalous (NACE:n pääluokat 
A+B) 
Maatalouden kokonaistuotannon volyymi-indeksi 
Tärkeimpien viljelykasvien pinta-alat 
- viljakasveja 
-joista: vehnää 
• perunaa 
- sokerijuurikasta 
- rehujuurikasta 
Tärkeimpien viljelykasvien sadot 
- viljakasveja 
-joista: vehnää 
-perunaa 
- sokerijuurikasta 
- rehujuurikasta 1992 1993 1994 1995 1996 
osuus BKT sta, % 
9.8 8.9 7.1 
edelttvavuosi-100 
88.3 85.8 98.8 
1000 ha 
423.1 
43.5 
46 
1 375.1 
50.3 
43 
0 319.5 
34.2 
40 
1 304.3 
38.6 
37 
0 290.2 
46.9 
36 
0 
8.7 
100 kg/ha 
14.1 
20.6 
144.5 21.6 
21.0 
126.4 
250 16.0 
16.7 
141.1 
212 16.9 
20.0 
145.6 
317 
Teuraaksi myydyt Ui hankitut eläimet 
• sikoja 
- karjaa 
- siipikarjaa 
Karjankasvatuksen osuus (jakson lopussa) 
-karjaa 
-josta: lehmiä 
- lampaita 
- sikoja 1992 1993 1994 1995 1996 
elopaino 1 0001 
52.5 
90.8 
7.5 45.9 
64.2 
9.9 52.2 
54.8 
8.5 48.1 
52.4 
8.3 
kpl/1 000 ha maatalousmaata 
318 
156 
57 288 
145 
42 256 
128 
34 240 
119 
29 
kpl/l 000 ha peltoalaa 
376.8 407 398.4 278.9 
Maatalouden kokonaistuotannon volyymi-indeksi: maatalouden kokonaistuotos on laskettu vuoden 1993 hinnoin. 
Teuraaksi myydyt tai hankitut eläimet: Teuraaksi myydyt eläimet, yritysten, yksityisten maatilojen ja palstanomistajien 
teurastamat myyntiin tarkoitetut eläimet, liha omaan kulutukseen. 
134 

Estonia 
1995 
Legend: 
A/ Country boundary 
A/ Region boundary 
COUNTRY NAME 
REGION NAME 
OTYNAME 
Selected major settlements: 
(1000 inhabitants) 
o 200-250 
• 250- 500 
• 500 - 1 000 
• >1000 
Qeneral information about the country: 
Age groups On years): 
^^^ mm • <15 
15- 65 
>65 
Living standard (in 1993): ECU 1 003 
(âDPparoapRa) 
Area: 45 277 km2 
Administrative regions: 15 counties 
Population: 1 483 900 
8owoK 8tababoai Oflto* of Estoniat 
Cartography and gaograpNe Information mm«gsjnwnf. QI80O 
25 75 km 
aUTOMK 


ISSN 1024-4492 
KOM(97) 2006 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 01 06 
Luettelonumero : CB-CO-97-374-FI-C 
ISBN 92-78-22867-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg