Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotukset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 2000"

(2000/C 57/04)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon ehdotukset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 2000 (KOM(1999) 441 lopull.),

ottaa huomioon neuvoston 6. lokakuuta 1999 perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 2. kesäkuuta 1999 tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 6:n "Työllisyys - Talouspolitiikka - Yhteismarkkinat - Teollisuus - Pk-yritykset" tehtäväksi,

ottaa huomioon puheenjohtajansa 14. lokakuuta 1999 alueiden komitean työjärjestyksen 39 artiklan nojalla tekemän päätöksen nimittää Kenneth Bodfish (UK, PSE) ja Helene Lund (DK, PSE) yleisesittelijöiksi laatimaan lausunto kyseisestä aiheesta,

ottaa huomioon lausuntoluonnoksen CdR 360/99 rev. 1, jonka yleisesittelijät olivat Kenneth Bodfish ja Helene Lund,

ottaa huomioon, että AK on useaan otteeseen korostanut paikallisten ja alueellisten näkökohtien merkitystä Euroopan työllisyysstrategian yhteydessä (päätöslauselma Euroopan työllisyyssopimuksesta(1), esittelijä Henning Jensen (DK, PSE), lausunto työllisyyspolitiikkaa koskevista suuntaviivoista(2), esittelijä Kenneth Bodfish, sekä lausunto alueellisista työllisyyssopimuksista(3), esittelijät Dimítrios Efstathiádis (GR, PSE), ja Jorma Virtanen (FIN, PSE),

hyväksyi 17. ja 18. marraskuuta 1999 pitämässään 31. täysistunnossa (marraskuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Taustaa ja johdanto

1.1. Kun Amsterdamin sopimus, johon sisällytettiin uusi työllisyyttä koskeva osasto, oli hyväksytty, sovittiin työllisyyttä käsitelleessä Luxemburgin huippukokouksessa marraskuussa 1997, että Euroopan työllisyysstrategia rakennetaan neljän peruspylvään varaan. Nämä ovat työllistyvyys, yrittäjyys, sopeutumiskyky ja yhtäläiset mahdollisuudet. Joka vuosi hyväksytään kutakin pylvästä koskevat suuntaviivat, joissa jäsenvaltioille annetaan joukko selvästi määriteltyjä työllisyyspoliittisia tavoitteita. Jäsenvaltiot vastaavat näihin suuntaviivoihin vuosittain työllisyyttä koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien avulla.

1.2. Komissio hyväksyi 8. syyskuuta "työllisyyspaketin", jossa annetaan EU:n tärkeimmät työllisyyspolitiikkaa ja työmarkkinoiden rakenneuudistusta koskevat suuntaviivat. Paketti koostuu seuraavista osista:

- jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskevan raportin luonnos(4)

- ehdotukset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 2000(5)

- ehdotus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan toimeenpanoa koskeviksi neuvoston suosituksiksi(6).

1.3. Eurooppa-neuvosto käsittelee työllisyyspoliittisia suuntaviivoja ja päättää niistä käymänsä keskustelut Helsingin huippukokouksessa 11. ja 12. joulukuuta.

1.4. Tällä lausunnolla on tarkoitus korostaa AK:n näkemystä paikallisten ja alueellisten toimijoiden roolin merkittävyydestä työllisyysasioissa, osoittaa suuntaviivoista tapoja tämän toteuttamiseksi, ehdottaa paikallis- ja alueyhteisöjen osallistumista jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmien laatimiseen ja kehottaa ottamaan paikallis- ja aluehallinnon rooli entistä paremmin huomioon Helsingin huippukokouksessa 11. ja 12. joulukuuta.

2. Yleistä

2.1. Euroopan työllisyysstrategia

2.1.1. AK on osallistunut aktiivisesti Euroopan työllisyysstrategian kehittämiseen. Viimeaikaisissa lausunnoissaan AK on korostanut paikallis- ja aluenäkökohtien merkitystä tässä yhteydessä. AK katsoo, että työllisyyssuuntaviivojen täytäntöönpano edellyttää paikallis- ja alueyhteisöjen aktiivista panosta. On myös syytä muistaa, että paikallis- ja aluetason kokemukset voivat antaa uusia ajatuksia jäsenvaltio- ja unionitasolla.

2.1.2. Niinpä AK on yhteistyössä Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston (CEMR) kanssa ehdottanut yhteisön tason "Paikallistason työllisyystoimet" -kampanjaa, jolla edistettäisiin paikallis- ja alueyhteisöjen pyrkimyksiä siirtää suuntaviivat käytäntöön omissa toimissaan. AK on tyytyväinen, että komissio on tukenut tätä aloitetta ja että Euroopan parlamentti budjettivallan käyttäjänä on myös hyväksynyt tämän aloitteen.

2.1.3. AK katsoo kuitenkin, että paikallis- ja alueyhteisöjen roolin huomioon ottamisessa on yhä parantamisen varaa, kun työllisyyssuuntaviivoja laaditaan ja kun jäsenvaltiot toteuttavat niitä. Käsillä olevassa lausunnossa AK keskittyy luonnokseen vuoden 2000 suuntaviivoiksi. AK haluaisi myöhemmin jatkaa keskustelua jäsenvaltioiden kanssa suuntaviivojen toimeenpanosta.

2.2. Luonnos yhteiseksi työllisyysraportiksi 1999

2.2.1. Yhteisen työllisyysraportin luonnos perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin vuoden 1998 kansallisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoraportteihin ja jäsenvaltioiden toteuttamiin vuoden 1999 suuntaviivojen mukaisiin toimenpiteisiin. Yleisesti ottaen on nähtävissä, että jäsenvaltiot torjuvat työttömyyttä yhä enemmän ennalta ehkäisevästi uusien aloitteiden avulla. Raportissa esitetään kehotus, jonka mukaan "keskeisiin politiikan aloihin on puututtava napakammin esimerkiksi asettamalla kansallisia päämääriä".

2.3. Paikallis- ja alueyhteisöjen rooli kansallisten toimintasuunnitelmien suunnittelussa ja täytäntöönpanossa

2.3.1. Paikallis- ja alueyhteisöillä on merkittävä rooli kansallisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon onnistumisessa jäsenvaltioissa. Aiemmissa AK:n lausunnoissa on esitetty yksityiskohtaisesti, mitä hyötyä paikallis- ja alueviranomaisten osallistumisesta voi olla paikalliselle työpaikkojen luomiselle.

2.3.2. Paikallis- ja alueyhteisöillä on ainutlaatuinen kaksoisrooli palveluntoimittajana ja usein myös tärkeänä työnantajana, ja siksi niillä on keskeinen asema työpaikkojen luomisessa. Tekemällä yhteistyötä paikallisten yhteistyökumppanien ja erityisryhmien kanssa paikallis- ja alueviranomaiset auttavat luomaan työllistämistä edistävän ympäristön, ja paikallisten talousstrategioiden avulla ne edistävät aktiivisesti yritysten kehittymistä.

2.3.3. Demokraattisesti valittuina ja kansalaisia lähellä olevina eliminä paikallis- ja alueviranomaiset hoitavat myös ylimääräisiä epävirallisia tehtäviä kaikkien kansalaistensa elämänlaadun parantamiseksi. Tämän vuoksi paikallisyhteisöt tukevat aktiivisesti toimia, joilla luodaan yhtäläisiä mahdollisuuksia ikääntyneille kansalaisille ja epäsuotuisassa asemassa oleville ryhmille.

2.3.4. Vuoden 1999 yhteinen raportti osoittaa, että vain harvat maat ovat hajauttaneet aktiivisen työmarkkinapolitiikkansa alue- tai paikallistasolle. Siellä missä näin on tehty, on saatu myönteisiä tuloksia, mikä osoittaa, että tätä tulisi harkita kaikissa jäsenvaltioissa. Yhä eriytyneemmässä ja maailmanlaajuisemmassa taloudessa räätälöidyt aloitteet, jotka perustuvat liike-elämän alueellisten ja paikallisten toimintaehtojen vankkaan tuntemukseen, ovat menestyksen kannalta ratkaisevia. Siksi jäsenvaltioiden tulisikin kansallisia toimintasuunnitelmia tehdessään ja toteuttaessaan ottaa paremmin huomioon "paikallisesti maailmassa" -lähestymistapa. Kuten liitteen A esimerkit osoittavat, paikallis- ja alueyhteisöjen panos on tärkeä kaikkien neljän pylvään kannalta.

2.3.5. Italian Emiglia Romanan ja Saksan Baden-Württembergin kaltaisten eurooppalaisten teollisuusalueiden sekä Portugalin Vale Do Aven ja Tanskan Herning/Ikastin kaltaisten pienten yrityskeskittymien kokemuksista voidaan oppia paljon. Kaikilla näillä alueilla alue- ja paikallisviranomaiset ovat yhdistäneet voimansa ja vastuualueensa yritysten, asukasyhteisön ja ammattiliittojen kanssa saavuttaakseen yhteisen päämäärän, joka on alueellisten tai paikallisten kasvu- ja työllisyyskeskusten kehittäminen käyttämällä hyväksi maailmanlaajuisessa taloudessa kaikille alueille tarjoutuvia tilaisuuksia.

2.3.6. Erityisen merkittäviä ovat olleet myös komission edistämien alueellisten työllisyyssopimusten ansiosta yhteisön viidessätoista jäsenvaltiossa konkreettisesti käynnistetyt työllisyysaloitteet. Komissio on käyttänyt neuvottelijan ja välittäjän rooliaan paikallisviranomaisten, taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden sekä kansalaisten välillä. Aloitteiden myönteiset talous- ja työllisyysvaikutukset ovat alkaneet näkyä.

2.3.7. Looginen alku paikallisten aloitteiden tukemiselle on alue- ja paikallisulottuvuuden sisällyttäminen asiaankuuluviin suuntaviivoihin, jotta kansallisissa toimintasuunnitelmissa - ja sitä kautta poliitikkojen toiminnassa - otettaisiin huomioon paikallis- ja alueyhteisöt. Näin ollen alueiden komitea kehottaa jäsenvaltioita kutsumaanaan alueiden ja paikallisyhteisöjen edustajia osallistumaan maakohtaisiin työryhmiin, jotka vastaavat kansallisten työllisyyssuunnitelmien laatimisesta ja toteuttamisesta.

2.4. Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan toimeenpanoa koskevat neuvoston suositukset

2.4.1. Komissio on ensimmäistä kertaa ehdottanut neuvostolle, että tämä antaisi yksittäisille jäsenvaltioille työllisyyspolitiikan toimeenpanoa koskevia suosituksia. Suositukset perustuvat jäsenvaltioiden suoritusten sekä vuoden 1998 suuntaviivojen täytäntöönpanossa ja vuoden 1999 suuntaviivojen perusteella suunnitelluissa toimissa ilmenneiden pahimpien puutteiden analyyttiseen vertailuun.

2.4.2. AK kannattaa periaatetta, jonka mukaan neuvosto antaa yksittäisille jäsenvaltioille näiden toimintaa koskevia suosituksia. Jäsenvaltioille täytyy kuitenkin jättää joustovaraa, jotta ne voivat toteuttaa työllisyyspolitiikkaansa luovasti, eikä neuvosto saa patistaa niitä mihinkään tiettyyn toimintamalliin. Komitean mielestä on a) jätettävä riittävästi tilaa alueellisille tukimahdollisuuksille ja b) mahdollistettava alueellisia ja paikallisia toimia, jotta kaikille marginalisoituneille ryhmille pystytään järjestämään mielekästä työtä.

2.5. Työllisyyspoliittiset suuntaviivat vuodelle 2000

2.5.1. Komissio on ehdottanut suuntaviivoihin joitakin pieniä muutoksia aloilla, joihin jäsenvaltioiden tulisi sen mielestä puuttua tarmokkaammin.

2.5.2. AK pitää näitä suppeahkoja muutoksia tervetulleina, sillä niillä edistetään mahdollisesti huono-osaisten ryhmien integroitumista sekä tietotekniikkaan liittyvien taitojen opetusta ja ylläpitoa. Kuten edellä mainittiin, tämän alan rooli palveluntoimittajana ja työnantajana antaa sille ainutlaatuisen mahdollisuuden panna suuntaviivat täytäntöön.

2.5.3. Esimerkki tällaisesta toiminnasta ovat suuntaviivaan 4 liittyvät paikallisviranomaisten toimet ikääntyneiden kansalaisten kannustamiseksi osallistumaan erityisesti elinikäiseen oppimiseen. Komitean aiemmassa lausunnossa(7) esitetään selkeästi, millainen rooli paikallisviranomaisilla voi olla ikääntyneiden henkilöiden tukemisessa nyt ja jatkossa.

2.5.4. Suuntaviivoissa 7 ja 8 käsitelty koulutus kuuluu monien paikallis- ja alueyhteisöjen lakisääteiseen toimivaltaan unionin eri puolilla. Monet yhteisöt yrittävät aktiivisesti ratkaista koulunkäynnin keskeyttämisen aiheuttamaa ongelmaa, ja ne ovat myös käynnistäneet toimia tietoyhteiskunnan huomioon ottamiseksi.

2.5.5. Komitea kannattaa suuntaviivaan 8 ensi vuodeksi tehtyjä muutoksia, mutta se esittää muutamia lisähuomautuksia. Ensinnäkin kustannukset kasvavat opettajien koulutuksen ja laitehankintojen vuoksi, toiseksi opettajien työmäärä lisääntyy, kun heidän on valvottava, etteivät oppilaat käy sopimattomilla Internet-sivuilla. Tästä syystä tämän sinänsä lämpimästi kannatettavan tavoitteen saavuttamisen tiellä voi olla esteitä.

3. Erityistä: vuoden 2000 työllisyyssuuntaviivoihin ehdotetut muutokset

3.1. Paikallis- ja aluetason roolin tunnustaminen pk-yritysten tukemisessa - suuntaviiva 11

3.1.1. Työpaikkojen luomisen edistäjinä paikallis- ja alueviranomaiset tarjoavat pk-yrityksille monia tukipalveluja. Tällaisia ovat neuvonta ja ohjaus, toimitilojen osoittaminen (myös huolletut työtilat uusille yrityksille), avustukset sekä yrityspolitiikan yhteensovittaminen yleisen talouskehityksen ja sosiaalisen integroinnin strategioiden kanssa.

3.1.2. Jotta tämä tehtävä heijastuisi myös suuntaviivoissa, komitea ehdottaa seuraavaa lisäystä suuntaviivan 11 loppuun:

"Koska yrittäjäkoulutus ja tukipalvelut samoin kuin itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymisen tiellä olevien esteiden poistaminen kuuluvat paikallis- ja aluehallinnon ja työmarkkinaosapuolten tehtäviin tai ovat niiden kannalta olennaisia, näiden toimijoiden erityisrooli ja vastuu tulee tunnustaa laajemmin ja sitä tulee tukea."

3.2. Paikallis- ja aluetason rooli työpaikkojen luomisessa - suuntaviiva 12

3.2.1. Suuntaviivaan 12 on tehty huomattavia muutoksia. Komitea katsoo, ettei teksti nykymuodossaan heijasta riittävästi paikallis- ja alueyhteisöjen ainutlaatuista asemaa.

3.2.2. Ehdotettu suuntaviiva kuuluu seuraavasti:

"edistävät toimenpiteitä, joilla hyödynnetään kaikki mahdollisuudet, joita tarjoutuu uusien työpaikkojen luomisessa paikallistasolla, yhteisötaloudessa ja erityisesti uusilla aloilla, joilla markkinat eivät vielä pysty täyttämään tarpeita, ja tutkivat tätä vaikeuttavia esteitä voidakseen vähentää niitä. Alueellisten ja paikallisten yhteistyökumppaneiden sekä työmarkkinaosapuolien erityisasema ja vastuu on tunnustettava laajemmin ja sitä on tuettava. Lisäksi olisi hyödynnettävä julkisten työnvälityspalvelujen asemaa paikallisten työllistymismahdollisuuksien havaitsemisessa ja paikallisten työmarkkinoiden toiminnan parantamisessa.(8)"

3.2.3. Vuonna 1999 suuntaviivassa 12 sanottiin nimenomaan, että "olisi otettava huomioon paikallisten viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten erityinen asema". AK:n mielestä on tuotava selkeästi esiin paikallis- ja alueviranomaisten avainasema, joka näiden hoitamien erityistehtävien ja yleisten poliittisten vastuualueiden vuoksi poikkeaa olennaisesti muiden paikallisten ja alueellisten toimijoiden tehtävistä. Tämän vuoksi AK ehdottaisi tekstiin seuraavia muutoksia:

"edistävät toimenpiteitä, joilla hyödynnetään kaikki mahdollisuudet, joita tarjoutuu uusien työpaikkojen luomisessa paikallistasolla, yhteisötaloudessa ja erityisesti uusilla aloilla, joilla markkinat eivät vielä pysty täyttämään tarpeita, ja tutkivat tätä vaikeuttavia esteitä voidakseen vähentää niitä. Alue- ja paikallisyhteisöjen ja niiden alueellisten ja paikallisten yhteistyökumppaneiden sekä työmarkkinaosapuolien erityisasema ja vastuu on tunnustettava laajemmin ja sitä on tuettava. Lisäksi olisi hyödynnettävä alue- ja paikallisyhteisöjen kanssa yhteistyötä tekevien julkisten työnvälityspalvelujen asemaa paikallisten työllistymismahdollisuuksien havaitsemisessa ja paikallisten työmarkkinoiden toiminnan parantamisessa.(9)"

3.2.4. Alue- ja paikallisviranomaisten sekä julkisten työnvälityspalvelujen välinen kumppanuus on aivan yhtä tärkeää työllisyyttä kehittävien aktiivisten toimien laatimisessa ja työllisyyteen myönteisesti vaikuttavien työelämään osallistumista ja koulutuksen suuntaamista sekä paikalliskehityksen liitännäis- ja tukitoimia edistävien suunnitelmien määrittelyssä ja käynnistämisessä.

3.3. Alue- ja paikallisyhteisöt työnantajina - suuntaviiva 20

3.3.1. Paikallis- ja alueviranomaiset ovat joskus suurinakin työnantajina vastuussa kaikille kansalaisilleen siitä, että ne edistävät yhtäläisiä työllisyysmahdollisuuksia ja varmistavat siten, että niiden henkilöstön koostumus heijastelee niiden palvelemaa yhteisöä. Paikallis- ja alueyhteisöillä on kokemusta yhtäläisyysperiaatteen soveltamisesta suurina työnantajina. Sen vuoksi komitea ehdottaa seuraavaa lisätarkennusta suuntaviivaan 20:

3.3.2. Lisätään suuntaviivan 20 loppuun seuraava teksti:

"Jäsenvaltioiden tulee tehdä paikallis- ja alueyhteisöjen - jotka ovat suuria työnantajia - kanssa sopimuksia tämän suuntaviivan noudattamiseksi ja toteuttamiseksi."

3.4. Paikallis- ja aluehallinnon suora osallistuminen kansallisten toimintasuunnitelmien laatimiseen: ehdotus suuntaviivaksi

3.4.1. Kuten edellä on yksittäisten suuntaviivojen yhteydessä todettu, jäsenvaltioiden tulee tunnustaa paikallis- ja aluehallinnon sekä työmarkkinaosapuolten erityisasema ja -vastuu monien näiden tehtävien toteuttamisessa ja tukea sitä. Tätä varten komitean ehdottaa uutta suuntaviivaa:

"23.Jäsenvaltiot kutsuvat paikallis- ja aluehallinnon sekä työmarkkinaosapuolet osallistumaan tai vaikuttamaan suoraan kansallisten työllisyyssuunnitelmien laatimiseen ja toimeenpanoon."

4. Suositus Helsingin huippukokoukselle

4.1. AK voi osoittaa, että paikallis- ja alueyhteisöt ovat toteuttaneet ja toteuttavat edelleen aktiivisesti Euroopan työllisyysstrategiaa paikallistasolla.

4.2. Paikallis- ja alueviranomaisten ainutlaatuinen rooli kansalaisia lähellä olevana demokraattisesti valittuna elimenä sekä työnantajina ja palveluntarjoajina antaa niille mahdollisuuden edistää ikääntyneiden työllisyyttä sekä miesten ja naisten samoin kuin epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien yhtäläisiä mahdollisuuksia ja lisätä siten näiden uskottavuutta ja arvoa.

4.3. AK kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia tunnustamaan paikallis- ja alueviranomaisten panoksen virallisesti ja kutsumaan ne osallistumaan kansallisten työllisyyssuunnitelmien kehittämiseen ja toimeenpanoon. Komitea kehottaa Helsingin huippukokousta ja neuvostoa lisäämään tämän näkökohdan työllisyyssuuntaviivoihin. Se kehottaa myös Euroopan parlamentin jäseniä tukemaan tätä kehotusta.

4.4. AK toivoo saavansa mahdollisuuden keskustella komission kanssa neuvostolle tehtävien suositusten taustasta ja päämääristä.

5. Päätelmät

5.1. AK kehottaa edelleen kutsumaan paikallis- ja alueviranomaiset osallistumaan kansallisten työllisyyssuunnitelmien kehittämiseen ja toimeenpanoon. Paikallis- ja alueviranomaisten osallistuminen kansallisten työllisyyssuunnitelmien laatimiseen ja toteuttamiseen on välttämätöntä näiden myöntämän rahoitusosuuden suuruuden perusteella.

5.2. AK on ehdottanut suuntaviivoihin joukon muutoksia, joissa otetaan huomioon paikallis- ja alueyhteisöjen rooli myös työllisyyskehitykseen liittyvien toimintalinjojen edistäjänä. On lisäksi tärkeää, että kansallisissa työllisyyssuunnitelmissa otetaan huomioon alue- ja paikallisyhteisöjen alalla toteuttamat toimet jottei niissä esitettäisi yksinomaan jäsenvaltioiden hallitusten valitsemia painopisteitä.

5.3. AK on ehdottanut yhteisön tasolla toteutettavaa "Paikallistason työllisyystoimet" -kampanjaa, jolla edistettäisiin paikallis- ja alueyhteisöjen pyrkimyksiä panna kansalliset työllisyyssuunnitelmat täytäntöön.

5.4. AK hyväksyy jäsenvaltioille tehtyjen työllisyyspoliittisten suositusten periaatteet.

5.5. AK kehottaa Helsingin huippukokousta ja neuvostoa hyväksymään paikallis- ja alueyhteisöjen roolin ja osallistumisen kansallisiin työllisyyssuunnitelmiin.

Bryssel 18. marraskuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

(1) CdR 156/99 fin - EYVL C 293, 13.10.1999, s. 70.

(2) CdR 279/98 fin - EYVL C 51, 22.2.1999, s. 59.

(3) CdR 91/99 fin - EYVL C 293, 13.10.1999, s. 1.

(4) SEK(1999) 1386 lopull.

(5) KOM(1999) 441 lopull.

(6) KOM(1999) 445 lopull.

(7) CdR 442/98 fin - EYVL C 374, 23.12.1999, s. 36.

(8) Tässä kappaleessa lihavoitu teksti on komission ehdottaman suuntaviivan uusi osuus.

(9) Tässä kappaleessa lihavointi osoittaa AK:n ehdottamia muutoksia komission ehdotukseen.

LIITE A

alueiden komitean lausuntoon

Työllistyvyys

Tanskan hallitus on määrännyt (lain nojalla), että maan kaikki 275 paikallisyhteisöä ovat velvollisia muodostamaan komiteoita työttömyyden torjumiseksi ja sosiaalisen syrjäytymisen estämiseksi. Komiteoihin kuuluu paikallisviranomaisia, työmarkkinaosapuolia ja muita asiaan kuuluvia työmarkkinatoimijoita. Toimenpiteen tarkoituksena on saada kaikki asianomaiset tahot vastaamaan tähän vaikeaan haasteeseen.

Yrittäjyys

Yrittäjyys on ala, jolla yritykset kohtaavat lukuisia esteitä hallinnon eri tasoilla. Italian paikallisyhteisöt ovat ryhtyneet toimiin joidenkin esteiden poistamiseksi Catanian kaupungin tunnetuksi tekemän "yhden palvelupisteen" ohjelman avulla. Ohjelmasta on sittemmin annettu laki, jota sovelletaan maan kaikissa kunnissa. Italian hallitus on ryhtynyt purkamaan ja yksinkertaistamaan 122 menettelyä, joita säännellään yli 400 hallinnollisella säännöksellä. Investi a Catania -hankkeeseen on esitetty 252 osahanketta, joiden avulla on luotu 1700 uutta työpaikkaa.

Sopeutumiskyky

Yhdistyneessä kuningaskunnassa paikallisviranomaiset eivät voi suoranaisesti osallistua järjestelmiin, joilla työttömille tarjotaan mahdollisuus saada työharjoittelupaikka. West Midlandsin alueella sijaitseva Sandwellin kaupunkipiiri on kehittänyt yhteistyössä työvoimaviranomaisten kanssa järjestelmän, joka tunnistaa ne paikallisyhteisössä olevat työpaikat, jotka työttömällä on ansioidensa perusteella hyvät mahdollisuudet saada. Nämätyösuhteet ovat kuuden kuukauden mittaisia. Kyseisen työntekijän ja muun henkilöstön tueksi nimitetään koordinoija. Mainittu paikallisyhteisö arvioi, että Euroopan sosiaalirahaston (ESR:n) avulla voidaan seuraavan kolmen vuoden aikana rahoittaa 20 työharjoittelupaikkaa.

Yhtäläiset mahdollisuudet

Koska sukupuolien tasa-arvo on selkeästi kirjattu perustamissopimukseen, jäsenvaltioiden hallitukset ovat tehneet monia lastenhoitoa koskevia ehdotuksia ja aloitteita, joiden toteutus on kuitenkin jäänyt paikallisyhteisöjen vastuulle. Suomen paikallisviranomaisille koituu vuosittain noin 1,3 miljardin euron kustannukset, koska kaikilla alle 7-vuotiailla lapsilla on oikeus kokopäiväiseen kunnalliseen hoitopaikkaan ja koululaiset saavat opetuslaitoksessaan ilmaisen lämpimän aterian. Näiden järjestelyjen ansiosta molempien vanhempien on mahdollista käydä töissä.