Lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) riisin yhteisestä markkinajärjestelystä"



Virallinen lehti nro C 039 , 12/02/1996 s. 0093



Lausunto aiheesta ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) riisin yhteisestä markkinajärjestelystä (96/C 39/17) Neuvosto päätti 21. syyskuuta 1995 pyytää Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 ja 198 artiklan mukaisesti talous- ja sosiaalikomitean edellä mainitusta ehdotuksesta. Aihepiiristä komiteassa vastaava maa- ja kalatalousjaosto antoi lausuntonsa 6. marraskuuta 1995. Esittelijänä oli Maria Luísa Santiago. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. marraskuuta 1995 pidetyssä 330. täysistunnossaan (marraskuun 23. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnnon ilman vastaääniä kuuden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Kolmansista maista joiden pääsy yhteisön markkinoille on GATT-sopimusten seurauksena helpottunut peräisin olevan riisin aiheuttama kilpailu uhkaa vakavasti Euroopan unionin riisintuottajien kilpailukykyä ja tulotasoa. 1.1.1. Jotta tuottajat voisivat kohdata mainitun kilpailun ja jotta heidän elinkeinonsa jatkuvuus ja tulotasonsa säilyminen voitaisiin varmistaa, riisin yhteistä markkinajärjestelyä on välttämättä tarkistettava. 1.1.2. Riisinviljely on taloudellisesti merkittävää eräille Euroopan unionin alueille, sekä ekologisesti tärkeätä kosteiden vyöhykkeiden herkkien ekosysteemien ylläpitämiseksi. 1.2. Kun neuvosto 1992 teki päätöksensä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistamisesta, se valtuutti komission esittämään myöhemmin ehdotuksia sellaisten alojen uudistamiseksi, joita uudistus ei toistaiseksi koske. Viinin, hedelmien ja vihannesten, kuivarehujen ja puuvillan jälkeen riisi kuuluu tämän sarjan viimeisenä käsiteltäviin aloihin. 1.3. Komissio laati laajan asetusehdotuksen, jonka mukana on seikkaperäinen ja kattava raportti riisin tuotannosta ja jalostuksesta; riisin kohdalla onkin kyse sangen erityislaatuisesta viljelyksestä, joka poikkeaa monin osin muiden viljalajien tuotannosta. 1.4. Euroopassa viljeltävä riisi kuuluu pääasiassa japonica-lajikkeeseen; indica-lajikkeen riisiä puolestaan kasvatetaan trooppisella ilmastovyöhykkeellä, koska se tarvitsee sellaisia valoisuus- ja lämpöoloja, joita ei suurimmassa osassa yhteisön riisintuotantoalueita yleensä esiinny. 1.5. Riisin markkinat ovat suhteellisen tasapainoiset, ja japonica-lajikkeen rakenteellinen ylijäämä on voitu sijoittaa perinteisille markkinoille tai käyttää yhteisön elintarvikeapuun. 2. Yleistä 2.1. Riisin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamiseen tähtäävät komission ehdotukset noudattavat kauttaaltaan samaa logiikkaa kuin muiden viljojen markkinajärjestelyjen tarkistus: tuottajahintojen alentaminen, korvaava hehtaarituki, taattu enimmäisala, laatupolitiikka, interventiojärjestelmä. 2.2. Ehdotettu interventiohintojen alennus tällä hetkellä 15 % on tämän logiikan seurauksena korvattava kokonaan rahana, jotta viljelijöiden tulotaso ja elinmahdollisuudet säilyisivät. 2.3. Tasapuolisen kohtelun periaatteen nojalla on jokaiselle riisiä tuottavalle jäsenvaltiolle myöskin laskettava oma korvauskriteeri, joka perustuu kyseisten maiden kolmen viime tuotantovuoden (1993 1995) todennettuihin keskiarvoihin ja jossa otetaan huomioon kulutuksen kehitys sekä uusien jäsenvaltioiden liittyminen Euroopan unioniin. Kansallisen taatun enimmäisalan laskemiseksi on kuitenkin Espanjan ja Portugalin kohdalla otettava huomioon kuivuuden aiheuttama viljelyalojen supistuminen. 2.4. Kansallisten taattujen enimmäisalojen ylityksestä määrättävät rangaistukset on tarkistettava. 2.4.1. Yhteisön taatun enimmäisalan (CMGA) ylittäminen yhdellä prosentilla on rangaistava korvaustuen vastaavalla yhden prosentin alennuksella, ja rangaistusta on sovellettava ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa ylittäminen on todennettu. 2.4.2. Komitea katsoo, että riisiä on kohdeltava samoin kuin muitakin tuotannon aloja. 2.5. Komitea haluaa kiinnittää huomiota sosiaalisiin seurauksiin, joita todennäköisesti tapahtuvalla riisin viljelyalan vähenemisellä voi olla, ja kummastelee, ettei komission ehdotuksessa eritellä kyseisen tuotannon sosiaalisia vaikutuksia eikä arvioida koko maatalous-teollisen tuotantoketjun työllistämän työvoiman määrää. 2.5.1. Riisinviljely on hyvin erikoistunutta, ja 65 % riisinviljelijöistä käyttää yli 50 % maatalousmaastaan riisinviljelyyn. Nämä tuottajat edustavat 70 % kokonaisviljelyalasta, mikä tarkoittaa sitä, että merkittävän monien pientuottajien maataloustulot ovat lähes kokonaan tämän tuotteen varassa. 2.6. Riisin yhteisen markkinajärjestelyn tarkistus ja GATTin seurauksena tapahtunut tullitariffien aleneminen merkitsevät sekä yhteisössä tuotetun että tuontiriisin hintojen huomattavaa alenemista. Tämän hintojenlaskun tulee välttämättä heijastua myös kuluttajahintoihin. 3. Erityistä 3.1. Käsiteltävänä olevassa ehdotuksessa todetaan, että intervention perusteeksi asetettavia laadun ohjearvoja on vahvistettava siten, että ne ovat yhdensuuntaisia yhteisön markkinoille riisiä vievien kolmansien maiden tuottajien käyttämien tuotantonormien kanssa. 3.1.1. Komitea kummastelee, ettei siltä ole käsillä olevan ehdotuksen yhteydessä pyydetty lausuntoa myös ehdotuksesta neuvoston asetukseksi riisin laatuluokituksesta COM(95) 405 fin. koska laatuarvojen muutokset heijastuvat aina riisin tuottajahintaan. 3.2. Komitea kannattaa kuluttajan vaatimusten mukaisen laatupolitiikan vahvistamista, mutta muistuttaa, että vaikka indica-lajike vaatii erityisiä ilmasto-oloja, sen tuotantoa kuitenkin voidaan kannustaa joillakin EU:n alueilla, joskaan ei kovin laajamittaisesti. 3.2.1. Komitea ei pidä oikeana, että tuotannon lajikekohtaisen uudelleensuuntautumisen välineenä käytettäisiin tuottajahinnan ja korvauskäytännön kautta tapahtuvia rangaistuksia. Olisi pikemminkin valittava sellainen politiikka, jossa kannustettaisiin erilaisten lajikkeiden tutkimusta ja kokeilua sekä annettaisiin lajikekohtaista korvausta, jollainen on osoittautunut aikaisemmin tehokkaaksi indica-riisin kohdalla. EU:n ja toisaalta AKT-maiden sekä merentakaisten departementtien ja alueiden välisten sopimusten nojalla tapahtuvaa riisintuontia koskevat kaavailut tukevat osaltaan täysin edellä mainittuja toimia. 3.2.2. Komitea muistuttaa, että todellisessa laatupolitiikassa riisin laadun ohjearvot on asetettava siten, että otetaan huomioon indica- ja japonica-lajikkeisiin liittyvät erilaiset teknologiset piirteet ja se, että nämä kattavat 80 % yhteisön tuotannosta. 3.2.3. Laadun ohjearvoja asetettaessa tulee niin ikään ottaa huomioon, että kolmansista maista tuotava riisi on esikuorittua, joten se on jo ollut yhden teollisen jalostusprosessin kohteena, ja tässä mielessä tuntuisi välttämättömältä ottaa käyttöön interventiohinta puolivalkaistulle riisille, kuten neuvosto onkin kaavaillut joulukuussa 1994. 3.3. Päinvastoin kuin on muiden maataloustuotteiden laita, riisiin on kohdistettu interventioita hyvin rajoitetusti, ja sillä on merkitystä lähinnä markkinahintojen määräytymisessä. 3.3.1. Mikäli interventioarvot vahvistetaan siten, ettei niihin liity minkäänlaista rahakorvausta tuottajille, tämä tulee huomattavasti heikentämään intervention tukitehoa. 3.3.2. Ehdotettu ennaltaehkäisevä interventio on uusi järjestelmä, joka saattaa aiheuttaa interventiovarastojen purkautumisen yhteisön markkinoille vapaan markkinakilpailun kohteeksi, mikä saattaa johtaa huomattavaan hintaromahdukseen ja aiheuttaa vakavia häiriöitä sisämarkkinoilla. 3.3.3. Lopuksi jaosto toteaa, että uusi järjestelmä vaikuttaa monimutkaiselta, kalliilta ja vaikealta soveltaa. Bryssel, 23. marraskuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER