Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”EU:n finanssipoliittisen kehyksen uudistaminen kestävän elpymisen ja oikeudenmukaisen siirtymän varmistamiseksi”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2022/C 105/03)

Esittelijä: Dominika BIEGON

Komitean täysistunnon päätös 25.3.2021 Oikeusperusta työjärjestyksen 32 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava jaosto talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Hyväksyminen jaostossa 5.10.2021 Hyväksyminen täysistunnossa 20.10.2021 Täysistunnon nro 564 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 168/3/5

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 EU:n finanssipolitiikan sääntöjä on tarkistettava: puutteet olivat ilmeisiä jo vuosien 2008–2009 rahoituskriisin jälkeen, ja covid-19-pandemia asettaa entistä vakavampia haasteita nykyiselle finanssipoliittiselle kehykselle. ETSK on aiemmissa lausunnoissaan pitänyt myönteisenä Euroopan komission talouden ohjausjärjestelmän uudelleentarkastelua. Tässä lausunnossa ETSK toistaa kantansa uudistusten tarpeesta ja kehottaa komissiota jatkamaan nopeasti EU:n talouden ohjausjärjestelmän tarkistamista, joka on tällä hetkellä pysähdyksissä. Ennen tarkistetun kehyksen voimaantuloa komission olisi esitettävä suuntaviivoja siirtymäkaudelle, jonka aikana liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä ei pitäisi käynnistää, minkä lisäksi olisi oltava mahdollista käyttää epätavallista tapahtumaa koskevaa lauseketta maakohtaisesti.

1.2 Kaikissa tulevissa finanssipoliittisissa kehyksissä on a) vahvistettava julkisia investointeja, b) mahdollistettava syklisen liikkumavaran lisääminen ja c) sallittava suurempi joustavuus ja maakohtainen eriyttäminen velkojen sopeuttamisurien osalta taaten samalla julkisen talouden kestävyys. EU:n finanssipoliittisen kehyksen tarkistaminen ei ole tarpeen ainoastaan talouden lyhyen ja keskipitkän aikavälin vakauttamiseksi, vaan se on erittäin tärkeää myös taloutemme sosioekologisen muutoksen rahoittamiseksi, jotta taataan täystyöllisyys, laadukkaat työpaikat ja oikeudenmukaiset siirtymät.

1.3 Tarkemmin sanottuna ETSK:n tärkein ehdotus finanssipoliittisen kehyksen tarkistamiseksi on ottaa käyttöön ETSK:n jo aiemmissa lausunnoissaan esittämä julkisia investointeja koskeva kultainen sääntö yhdessä menosäännön kanssa. Tämän lisäksi ETSK pitää myönteisenä Euroopan finanssipoliittisen komitean ehdotusta, joka koskee julkisen talouden sopeuttamisurien maakohtaista eriyttämistä.

1.4 ETSK toteaa myös, että finanssipolitiikka on perinteinen parlamentaarisen politiikan ala, ja sen päätökset vaikuttavat valtion menojen ja tulojen koko rakenteeseen. Sen vuoksi sekä jäsenvaltioiden parlamenteille että Euroopan parlamentille on annettava näkyvä rooli tulevassa EU:n talouden ohjausjärjestelmässä.

1.5 Samalla tavoin kansalaisyhteiskunta on otettava laajemmin mukaan eurooppalaiseen ohjausjaksoon sekä jäsenvaltioiden että EU:n tasolla. Näin voidaan luoda tasapainoinen talouspolitiikka, jossa kaikki edut sovitetaan yhteen. Tämä koskee erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineen hallinnointia tilanteissa, joissa kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on ollut epätyydyttävää ( 1 ) . Kumppanuusperiaate on pitkäaikainen perinne Euroopan rakenne- ja investointirahastojen hallinnoinnin alalla, ja sen olisi toimittava kansalaisyhteiskunnan osallistumista koskevan tehokkaan mekanismin mallina.

2. Taustaa: uudet haasteet covid-19-pandemian jälkeen

2.1 EU:n finanssipolitiikan sääntöjä on tarkistettava. Ennen kriisiä Euroopan finanssipoliittisen komitean (2019) arviossa ( 2 ) EU:n finanssipoliittisesta kehyksestä tuotiin perustellusti esiin kaksi keskeistä ongelmaa: Ensinnäkin finanssipoliittiset säännöt ovat yleensä myötäsyklisiä. Vuosien 2008–2009 rahoituskriisin jälkeen julkisen talouden vakauttaminen oli liian aikaista kestävyyteen liittyvien merkittävien huolenaiheiden vuoksi, jotka johtivat Euroopan talouden W-taantumaan. Toiseksi julkiset investoinnit EU:ssa ovat olleet menovähennysten ensimmäinen kohde. Kun verrataan vuosien 2015–2019 keskimääräistä julkista investointiastetta kriisiä edeltävään keskiarvoon (2005–2009), havaitaan, että korot laskivat 20 jäsenvaltiossa 27:stä jopa 50 prosenttia, siinä määrin, että julkisen pääoman varannot, joiden julkiset nettoinvestoinnit olivat negatiiviset, supistuivat euroalueella vuosina 2013–2017.

2.2 Covid-19-pandemia asettaa vielä vakavampia haasteita EU:n finanssipoliittiselle kehykselle: talouden laskusuhdanteet ja politiikkatoimet, joilla pyritään lieventämään pandemian sosiaalista ja taloudellista vaikutusta, ovat lisänneet merkittävästi julkistalouden alijäämää ja julkistalouden velkasuhdetta monissa jäsenvaltioissa ( 3 ) . Euroopan finanssipoliittisen komitean arviot (2020) ( 4 ) osoittavat, että jos EU:n finanssipoliittisia sääntöjä sovellettaisiin muuttumattomina yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen lopettamisen jälkeen, odotettu velkasuhteen supistuminen aiheuttaisi liiallista rasitetta joillekin jäsenvaltioille, millä olisi merkittäviä kielteisiä taloudellisia, sosiaalisia ja poliittisia seurauksia, jotka vaarantaisivat EU:n talouden elpymisen.

2.3 EU:n finanssipoliittisten sääntöjen uudistaminen ei ole tarpeen ainoastaan talouden lyhyen ja keskipitkän aikavälin vakauttamiseksi, vaan se on erittäin tärkeää myös taloutemme sosioekologisen muutoksen rahoittamiseksi, jotta taataan täystyöllisyys, laadukkaat työpaikat ja oikeudenmukaiset siirtymät. EU:n ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi pääomakantaa on uudistettava perusteellisesti. Kestävä talous edellyttää julkisten investointien merkittävää laajentamista, koska Euroopan taloudet joutuvat muussa tapauksessa torjumaan ilmastoon liittyviä finanssipoliittisia riskejä ( 5 ) . Samalla on varmistettava julkisen talouden kestävyys. ETSK on aiemmissa lausunnoissa jo korostanut tarvetta ottaa käyttöön julkisia investointeja koskeva kultainen sääntö EU:n finanssipoliittisessa kehyksessä ( 6 ) . Nämä vaatimukset ovat edelleen perusteltuja: Euroopan komissio arvioi hiljattain, että EU:n pyrkiessä saavuttamaan vuoteen 2030 ulottuvat ilmasto- ja ympäristötavoitteensa kokonaisrahoitusvaje on vuosittain noin 470 miljardia euroa vuoteen 2030 asti ( 7 ) . Kuten perustellusta syystä korostettiin, tarvittavan rahoituksen käyttöönotto on merkittävä poliittinen haaste, ja julkisilla investoinneilla on selvästi ratkaiseva rooli etenkin yksityisten investointien alullepanossa. Nämä näkökohdat on otettava huomioon EU:n finanssipoliittisen kehyksen uudistuksessa.

2.4 ETSK korostaa, että jäsenvaltioiden on vastattava haasteeseen supistaa julkistalouden velkasuhdetta talouden elpymisen jälkeen, jotta ne säilyttäisivät riittävästi finanssipoliittista liikkumavaraa seuraavan talouskriisin torjumiseksi. Tässä lausunnossa ehdotetulla menosäännöllä (ks. kohdat 3.3.2 ja 3.3.3) varmistettaisiin, että jäsenvaltiot voivat vakauttaa julkista talouttaan hyvinä aikoina.

2.5 ETSK korostaa, että EU:n finanssipoliittisen kehyksen tarkistamisessa on otettava huomioon nykyinen makrotaloudellinen tilanne. Sekä Kansainvälinen valuuttarahasto IMF ( 8 ) että Euroopan komissio ( 9 ) toteavat, että julkistalouden velkasuhteiden olisi vakauduttava lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä alhaisen korkotason ja lisääntyvän kasvun ansiosta. Valtionvelan kestävyys riippuu (reaalisesta) BKT:n kasvusta, vuotuisesta perusjäämästä ja jäljellä olevan valtionvelan (reaalisesta) korosta. ETSK kehottaa Euroopan komissiota ottamaan nämä tekijät huomioon arvioidessaan jäsenvaltioiden velkakestävyyttä.

2.6 Lisäksi ETSK korostaa, että kestävä julkinen talous on pitkälti riippuvainen luotettavista julkisista tuloista ja oikeudenmukaisesta verotuksesta sekä esimerkiksi veropetosten ja aggressiivisen verosuunnittelun torjunnasta. Myös ilmoitettujen uusien omien varojen olisi edistettävä oikeudenmukaista verotusta sekä sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja ilmasto-oikeudenmukaisuutta. Kestävän julkisen talouden varmistamiseksi tarvitaan myös tulojen ja menojen avoimuutta, avoimia hankintasopimuksia ja kansalaisyhteiskunnan jatkuvaa osallistamista julkisen varainhoidon valvontaan.

2.7 ETSK on aiemmissa lausunnoissaan ( 10 ) pitänyt myönteisenä Euroopan komission talouden ohjausjärjestelmän uudelleentarkastelua ja korostanut tarkistamisen tarvetta. ETSK on myös esittänyt, että Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä konferenssissa olisi keskusteltava siitä, miten EU:n talouden ohjausjärjestelmää voitaisiin uudistaa. Talouden ohjausjärjestelmää koskevien SEUT-sopimuksen määräysten mukauttaminen EU:n nykyiseen taloudelliseen tilanteeseen ei saisi olla tabu. ETSK esittää kehotuksen uudelleen erityisesti covid-19-kriisiin liittyvässä yhteydessä. Jotta estetään paluu vanhoihin finanssipoliittisiin sääntöihin ja hallitaan siirtymistä kohti vaurauteen keskittyvää talouden ohjausjärjestelmää, ETSK kehottaa painokkaasti jatkamaan tarkistusprosessia mahdollisimman pian ( 11 )

3. Erityistä

3.1 EU:n talouden ohjausjärjestelmän tasapainottaminen

3.1.1 Finanssipolitiikan olisi oltava osa laajempaa monitasoista ja tasapainoista hallintokehystä. ETSK kannattaa vaurauteen keskittyvää talouden ohjausjärjestelmää, jossa ihmisten sosiaalinen ja taloudellinen hyvinvointi asetetaan etusijalle siten, ettei ketään jätetä jälkeen ja että samalla varmistetaan julkisen velan kestävyys. Sen vuoksi komitea vaatii tasapainoista talouspolitiikkaa, jossa annetaan yhtäläinen painoarvo useille keskeisille talouspoliittisille tavoitteille, kuten kestävä ja osallistava kasvu, täystyöllisyys, ihmisarvoinen työ ja oikeudenmukaiset siirtymät, tulojen ja varallisuuden oikeudenmukainen jakautuminen, kansanterveys ja elämänlaatu, ympäristön kestävyys, rahoitusmarkkinoiden vakaus, hintavakaus, tasapainoiset kauppasuhteet, kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous ja kestävä julkinen talous, ja korostetaan niiden merkitystä. Nämä tavoitteet ovat johdonmukaisia sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa asetettujen tavoitteiden että YK:n nykyisten kestävän kehityksen tavoitteiden kanssa ( 12 )

3.1.2 Jäsenvaltioiden tukemiseksi niiden pyrkiessä kestävään ja osallistavaan talouteen ei riitä, että lisätään finanssipoliittista liikkumavaraa tietyin edellytyksin. Tämän lisäksi on edistettävä kannustimia uudistuksille. EU:n nykyinen talouden ohjausjärjestelmä koostuu kolmesta pilarista: a) julkisen talouden valvonta, b) makrotalouden valvonta ja c) sosiaali- ja työllisyyspolitiikan koordinointi. Näin ollen järjestelmä painottuu jo voimakkaasti uudistuksiin. Erilaisissa empiirisissä tutkimuksissa korostetaan, että uudistuksista huolimatta suurin osa aiemmista maakohtaisista suosituksista on painottunut kilpailukyvyn parantamiseen ja talousarvioiden lujittamiseen ( 13 ) . ETSK kehottaa painokkaasti EU:n toimielimiä noudattamaan tasapainoisempaa lähestymistapaa tulevissa maakohtaisissa suosituksissa: finanssipoliittisten vertailuarvojen sekä EU:n ilmastotavoitteiden ja Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin olisi oltava yhtä tärkeitä maakohtaisten suositusten viitekohtia. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä uudistuksiin, joilla tuetaan siirtymistä vihreään talouteen ja digitaalitalouteen (kuten aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan ja elinikäisen oppimisen järjestelmiin, mukaan lukien uudelleenkoulutusta ja uramuutostukea koskevat ohjelmat), sekä uudistuksiin, joilla taataan EU:n varojen tehokas hyödyntäminen (kuten teknisten valmiuksien kehittäminen julkishallinnoissa investointihankkeiden hallinnoimiseksi, tehokkaat ja avoimet julkiset hankintajärjestelmät ja uudistukset tehokkaan investointipolitiikan muiden ei-monetaaristen esteiden poistamiseksi).

3.2 Julkisten investointien lisääminen

3.2.2 Nämä tosiseikat oikeuttavat lähestymistavan, jossa julkisia investointeja kohdellaan edullisemmin arvioitaessa EU:n verosääntöjen noudattamista jäsenvaltioissa. ETSK kannattaa julkisiin investointeihin sovellettavaa ”kultaista sääntöä” ( 18 ) tuottavuuden sekä tulevien sukupolvien hyvinvoinnin sosiaalisen ja ekologisen perustan turvaamiseksi ja samalla julkisen talouden kestävyyden varmistamiseksi. ETSK ehdottaa yleisesti, että perinteinen julkisen talouden käsite eli kultainen sääntö pannaan täytäntöön tarkistetussa finanssipoliittisessa kehyksessä ( 19 ) . Tämä tarkoittaa, että julkiset nettoinvestoinnit on suljettava julkisen sektorin alijäämien laskennan ulkopuolelle. Jos menosääntö pannaan täytäntöön ETSK:n toivomalla tavalla (ks. kohdat 3.3.2 ja 3.3.3), julkiset nettoinvestoinnit olisi myös suljettava julkisten menojen enimmäismäärän ulkopuolelle ja investointikustannukset olisi jaettava koko käyttöajalle nykyisen nelivuotisjakson sijaan. Julkiset nettoinvestoinnit lisäävät julkista ja/tai sosiaalista pääomakantaa ja tuottavat hyötyä tuleville sukupolville ( 20 ) . Tulevat sukupolvet perivät julkisen velan hoidon, mutta vastineeksi ne saavat vastaavan ja kasvavan julkisen pääomakannan.

3.2.3 ETSK korostaa, että kultainen sääntö johtaa julkisten investointien etuuskohteluun EU:n finanssipoliittisessa kehyksessä. Se ei vapauta hallituksia velvoitteesta perustella merkittäviä investointihankkeita ja saada niiden tueksi enemmistöä. Avoimuudesta ja parlamentaarisesta vastuuvelvollisuudesta on joka tapauksessa huolehdittava myös sen varmistamiseksi, että toteutetaan ainoastaan yhteistä etua palvelevia julkisia investointeja.

3.2.4 ETSK suosittelee ensimmäisenä toimenpiteenä investointilausekkeen perusteellista tarkistamista. Ensinnäkin ETSK ehdottaa, että vakaus- ja kasvusopimuksen investointilauseketta olisi tulkittava joustavammin. Tähän mennessä siihen on vedottu vain harvoin, mikä johtuu pääasiassa sen rajoittavista hyväksyttävyyskriteereistä ( 21 ) . Näitä kriteerejä olisi höllennettävä: julkisten investointien olisi periaatteessa oikeutettava tilapäinen poikkeaminen sopeuttamisurista riippumatta siitä, missä vaiheessa suhdannejaksoa jokin jäsenvaltio on, ja vaikka nämä investoinnit johtaisivat siihen, että liiallinen alijäämä ylittäisi 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.

3.2.5 Nykyään julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta (MTO) tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta voidaan poiketa vain, jos poikkeamat liittyvät EU:n yhteisrahoittamia hankkeita koskeviin kansallisiin menoihin ( 22 ) . ETSK ehdottaa investointien laajempaa määrittelyä. Samalla investointien määritelmän on oltava selkeä ja käytännöllinen, jotta estetään niin sanottu luova kirjanpito. Euroopan komission jäsenvaltioille antamat ohjeet elpymis- ja palautumistukivälineen ja siihen sisältyvien investointien määrittelyn yhteydessä ovat hyvä lähtökohta ( 23 ) , koska ohjeet kattavat aineelliseen omaisuuteen mutta myös terveyteen, sosiaaliturvaan ja koulutukseen tehtävät investoinnit sekä vihreään siirtymään ja digitaalisiirtymään tähtäävät investoinnit.

3.2.6 ETSK suhtautuu myönteisesti kestävää toimintaa koskevaan EU:n luokitusjärjestelmään. Siinä määritellään selkeästi, mitä voidaan pitää ”ympäristön kannalta kestävänä taloudellisena toimintana”, mikä puolestaan mahdollistaa ”ympäristön kannalta kestävien sijoitusten” määrittelyn ( 24 ) . Tämän vuoksi ETSK suosittelee, että pitkälle kehitetty kestävää toimintaa koskeva EU:n luokitusjärjestelmä otetaan yhdessä kultaisen säännön kanssa perustaksi arvioitaessa julkisten investointien kestävyyttä. Lisäksi ETSK odottaa kiinnostuneena komission ehdotuksia vihreästä budjetoinnista.

3.3 Finanssipolitiikan syklisen liikkumavaran lisääminen

Syklisten sopeuttamismenetelmien uudistaminen tai menosäännön käyttöönotto

3.3.1 ETSK korostaa, että Euroopan komission syklinen sopeuttamismenetelmä on läpinäkymätön ja myötäsyklisyyttä edistävä tekijä. Euroopan komission menetelmä rakenteellisen rahoitusaseman määrittämiseksi on osoittautunut ongelmalliseksi, koska nykyinen taloudellinen tilanne vaikuttaa voimakkaasti laskettuun potentiaaliseen tuotantoon. Esimerkiksi talouden ollessa taantumavaiheessa potentiaalista tuotantoa tarkistetaan nopeasti ja jyrkästi alaspäin, vaikka se ei välttämättä kuvasta todellisia olosuhteita ( 25 ) . Potentiaalisen tuotannon tarkistamisella alaspäin on vakavia seurauksia lasketun rakenteellisen alijäämän ja vastaavasti määritettyjen konsolidointitoimien kannalta. Varmistamalla, että potentiaalisen tuotannon laskenta on vähemmän altista suhdannevaihteluille, voidaan merkittävästi lisätä jäsenvaltioiden finanssipoliittista liikkumavaraa vastasyklisiä talouspolitiikkoja varten. Tämä uudistusehdotus voitaisiin panna helposti täytäntöön, ja se olisi otettava huomioon ainoastaan vähimmäisvaatimuksena, jolla parannetaan EU:n finanssipolitiikan sääntöjen soveltuvuutta suhdannevaihteluiden varalta. Vaikka rakenteellista alijäämää uudistettaisiin, se on edelleen erittäin monimutkainen käsite, ja sen laskentaa on lähes mahdoton selvittää kansalaisille ja sidosryhmille. Teknisten ongelmien ja käsitteen läpinäkyvyyden vuoksi olisi harkittava muita vaihtoehtoja.

3.3.2 Toisena uudistusvaihtoehtona on luopua kokonaan kiistanalaisesta rakenteellisen alijäämän käsitteestä ja ottaa sen sijaan käyttöön julkisia menoja koskeva sääntö tarkistetussa finanssipoliittisessa kehyksessä ( 26 ) . Toisin kuin suhdannekorjattua alijäämää, julkisia menoja voidaan tarkastella reaaliaikaisesti ja ne ovat valtion suorassa valvonnassa. Julkisia investointeja olisi suosittava erottamalla nykyiset talousarviot ja investointitalousarviot toisistaan ja rajoittamalla nimellisten menojen kasvua ainoastaan nykyisessä talousarviossa. Näin kultaiseen sääntöön perustuva lähestymistapa voitaisiin yhdistää menosääntöön ( 27 )

3.3.3 Nimelliset julkiset menot laskettaisiin huomioimatta korkomaksuja ja valtion suhdanneriippuvaisia menoja. Rajat voitaisiin määrittää todellisen potentiaalisen tuotannon keskipitkän aikavälin kasvuvauhdin ja Euroopan keskuspankin (EKP) 2 prosentin inflaatiotavoitevauhdin perusteella. Jos suhdannetekijät aiheuttavat verotulojen vähentymisen (taantumassa) tai nousun (nousukaudella), säännöllä edistetään vakautta varmistamalla, että valtion menot kasvavat vain säädetyissä rajoissa. Vahvistetun rajan ylittävät menot olisi sallittava vain, jos ne ovat budjettineutraaleja eli jos menoja vähennetään saman verran jossakin muualla tai jos verotulot kasvavat. Yleisten veronalennusten tapauksessa nämä varojen vähennykset olisi sisällytettävä menojen kasvuvauhtiin. Ehdotettu menosäännön ja julkisia investointeja koskevan kultaisen säännön yhdistelmä voisi olla tehokas väline julkisten menojen rajoittamiseksi kestäville tasoille, minkä lisäksi se mahdollistaisi automaattisten vakauttajien toiminnan ja hallitusten harkinnanvaraiset toimet.

Joustavat ja maakohtaiset velan sopeuttamisurat

3.3.4 ETSK kannattaa Euroopan finanssipoliittisen komitean (2020) ehdotusta ( 28 ) maakohtaisten osatekijöiden sisällyttämisestä yksinkertaistettuun finanssipoliittiseen kehykseen. ETSK pitää erityisen myönteisenä ehdotusta, joka koskee jäsenvaltioiden julkisen talouden sopeuttamisen eriyttämistä ylläpitäen samalla velan kestävyyttä. Julkistalouden velkasuhteen vähentämistä koskevien strategioiden maakohtaisen eriyttämisen olisi perustuttava kattavaan taloudelliseen analyysiin, jossa otetaan huomioon muun muassa alkuperäinen velkataso ja sen muodostavat tekijät, kestävyyteen liittyvät korkotason ja kasvun väliset erot, inflaationäkymät, ikääntymisen ja ympäristöön liittyvien haasteiden arvioidut kustannukset, työttömyys- ja köyhyystasot, tulojen ja vaurauden jakautuminen, sisäinen ja ulkoinen epätasapaino sekä ensisijaisesti se, onko julkisen talouden sopeuttaminen (esim. vaadittu perusylijäämä) realistinen ( 29 )

3.3.5 ETSK muistuttaa, ettei julkisen talouden rahoitusasemaa koskevia viitearvoja määritellä SEUT-sopimuksen 126 artiklassa vaan perussopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa N:o 12. Näin ollen näitä arvoja voidaan muuttaa neuvoston yksimielisellä päätöksellä ilman virallista perussopimuksen muuttamista. ETSK kehottaa EU:n toimielimiä harkitsemaan 60 prosentin velkakaton korottamista samalla kun otetaan huomioon nykyinen makrotaloudellinen tilanne ja varmistetaan julkisen talouden kestävyys.

3.3.6 Tässä yhteydessä kannattaa myös lisätä, että pelkästään kansallisten automaattisten vakauttajien käyttö taantumissa ei noudata kaikilta osin ajatusta vastasyklisestä toimintapolitiikasta. Tuotannon ja työllisyyden vähentymisestä johtuvat julkisen talouden alijäämät eivät täysin kompensoi suhdannetappioita eivätkä täysin riitä torjumaan suhdannetaantumaa. Ne ovat vain passiivisia ja osittaisia vastasyklisiä toimia, ja niitä on täydennettävä aktiivisilla harkinnanvaraisilla väliaikaisilla toimilla, jotta suhdannetaantumat voidaan kääntää noususuhdanteiksi. Monet jäsenvaltiot päättivät aiemmin jatkaa talouteen haitallisesti vaikuttavan julkistalouden velkasuhteen vähentämistä, vaikka finanssipoliittiset elvytystoimet olisivat olleet tarkoituksenmukaisempia. Tulevassa finanssipoliittisessa kehyksessä olisi sallittava suuremmat perusjäämät, edellyttäen, että korkoympäristö pysyy suotuisana, samalla kun varmistetaan, että julkistalouden velkasuhde pysyy vakaana tai vähenee ja että velka on kestävällä pohjalla. Tästä syystä poikkeuslausekkeiden on oltava kaikkien tulevien EU:n finanssipoliittisten kehysten kulmakivi, ja lausekkeita olisi mukautettava vastaavasti.

Poikkeuslausekkeen soveltamisen lopettaminen

3.3.7 ETSK suhtautuu myönteisesti finanssipoliittisen kehyksen yleisen poikkeuslausekkeen soveltamiseen ja varoittaa liian nopeasta ”palaamisesta normaalitilaan”, koska se saattaisi johtaa sellaisten kiristämistoimien toteuttamiseen, joiden vuoksi jäsenvaltiot vähentäisivät menoja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi, kuten vuoden 2010 jälkeen, jolloin seurauksena oli W-taantuma. Tämä olisi vastoin Next Generation EU -välineen tavoitetta ja voisi johtaa uuteen taantumaan.

3.3.8 ETSK tukee Euroopan komission päätöstä jatkaa yleisen poikkeuslausekkeen soveltamista vuonna 2022 ja lopettaa sen soveltaminen vuonna 2023, edellyttäen, että taloudellisen toimeliaisuuden taso saavuttaa kriisiä edeltäneen tason ( 30 ) . Lisäksi ETSK tukee Euroopan komission toteamusta, jonka mukaan ”yleisen poikkeuslausekkeen deaktivoinnin jälkeen otetaan edelleen huomioon maakohtaiset tilanteet” ( 31 ) . Kunnes uusi finanssipoliittinen kehys on käytössä, komission olisi myös esitettävä suuntaviivoja siirtymäkaudelle, jonka aikana liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä ei pitäisi soveltaa, minkä lisäksi olisi oltava mahdollista käyttää epätavallista tapahtumaa koskevaa lauseketta maakohtaisesti. ETSK kehottaa myös komissiota jatkamaan nopeasti EU:n talouden ohjausjärjestelmän tarkistamista, joka on pysähdyksissä. Ennalleen palaamisen sijaan ETSK suosittaa, että otetaan uusi suunta kohti jäljempänä esitettyä tarkistettua talouden ohjausjärjestelmää ( 32 )

3.4 Euron kansainvälinen asema

3.4.1 Yhteisellä valuutallamme eurolla on vahva kansainvälinen maine, ja sen maailmanlaajuinen merkitys varanto- ja kauppavaluuttana on tunnustettu. Euron maine vakaana ja luotettavana valuuttana riippuu selkeistä, ymmärrettävistä ja täytäntöönpanokelpoisista finanssipoliittisista säännöistä, joilla vahvistetaan julkisia investointeja, jotta voidaan nykyaikaistaa pääomakantaa ja lisätä syklistä liikkumavaraa talouden laskusuhdanteissa, varmistaen samalla velan kestävyys. ETSK on siksi vakuuttunut siitä, ettei finanssipoliittisten sääntöjen tarkistaminen saa millään tavalla heikentää euron vakautta unionin tärkeimpänä ”ankkurivaluuttana”. Finanssipolitiikan sääntöjen tarkistamista koskevassa keskustelussa olisi erityisesti korostettava rahoitusmarkkinoiden käsitystä euron pitkän aikavälin näkymistä maailmanlaajuisesti merkittävänä valuuttana. Yleisesti ottaen euron maine riippuu taloudellisesta, sosiaalisesta ja poliittisesta vakaudesta.

3.5 Parlamenttien ja kansalaisyhteiskunnan aseman vahvistaminen EU:n talouden ohjausjärjestelmässä

3.5.1 ETSK toteaa, että finanssipolitiikka on perinteinen parlamentaarisen politiikan ala, ja sen päätökset vaikuttavat valtion menojen ja tulojen koko rakenteeseen. Sen vuoksi sekä jäsenvaltioiden parlamenteille että Euroopan parlamentille on annettava näkyvä rooli tulevassa EU:n talouden ohjausjärjestelmässä. Euroopan parlamentin asemaa eurooppalaisessa ohjausjaksossa olisi vahvistettava toimielinten sopimuksen kautta. Samalla on noudatettava toissijaisuusperiaatetta ja perussopimuksissa vahvistettua toimivallan jakoa. Kansallisten parlamenttien on varmistettava hallitusten vastuuvelvollisuus näiden harjoittaman finanssipolitiikan osalta. Siksi ne on osallistettava tehokkaasti eurooppalaiseen ohjausjaksoon ja kansallisten elpymissuunnitelmien täytäntöönpanoon.

3.5.2 Samalla tavoin kansalaisyhteiskunta on otettava laajemmin mukaan eurooppalaiseen ohjausjaksoon sekä jäsenvaltioiden että EU:n tasolla. Näin voidaan luoda tasapainoinen talouspolitiikka, jossa kaikki edut sovitetaan yhteen. Tämä koskee erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineen hallinnointia tilanteissa, joissa kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on ollut epätyydyttävää ( 33 ) . Kumppanuusperiaate on pitkäaikainen perinne Euroopan rakenne- ja investointirahastojen hallinnoinnin alalla, ja sen olisi toimittava kansalaisyhteiskunnan osallistumista koskevan tehokkaan mekanismin mallina.

3.5.3 Jos talouspolitiikan tavoitteita kuvaavista indikaattoreista poiketaan merkittävästi, olisi käytävä neuvotteluja EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden välillä. Molempien osapuolten olisi kehitettävä ratkaisuja yhdessä ja tasavertaisesti. Ongelmaa voitaisiin helpottaa ottamalla käyttöön myönteisiä kannustimia sen sijaan, että uhataan kyseisiä jäsenvaltioita taloudellisilla seuraamuksilla. Osallistavan ja kestävän kasvun edistämisen on oltava keskeinen kriteeri suosituksissa ( 34 )

3.5.4 ETSK arvostelee Euroopan rakenne- ja investointirahastoihin sovellettavassa yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa, elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevassa asetuksessa ja Euroopan vakausmekanismia koskevassa hallitustenvälisessä sopimuksessa olevia niin sanottuja makrotaloudellisia ehtoja, jotka yleisesti ottaen mahdollistavat EU:n varojen maksamisen lopettamisen, jos jäsenvaltiot rikkovat EU:n finanssipoliittisia sääntöjä tai edistävät makrotalouden epätasapainoa. Nämä makrotaloudelliset ehdot saattavat poikkeuslausekkeen soveltamisen lopettamisen jälkeen johtaa kiristämistoimiin, joiden vuoksi jäsenvaltiot vähentävät menoja finanssipoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämä olisi vastoin alueellisen yhteenkuuluvuuden toimintapoliittista tavoitetta ja Next Generation EU -välineen laajempia tavoitteita.

3.5.5 Kasvua tukeva rahapolitiikka on yhä keskeisessä asemassa kestävän elpymisen kannalta. Euroopan parlamentti voisi EKP:tä koskevien vuotuisten päätöslauselmiensa ja neljännesvuosittain järjestettävien rahapoliittista vuoropuhelua koskevien kuulemisten yhteydessä äänestää toissijaisista tavoitteista ja kehittää entistä demokraattisemman prosessin makrotalous- ja teollisuuspolitiikan suuntaviivoineen. Tämä mahdollistaisi työmarkkinaosapuolten ja kansalaisten sekä kansallisten parlamenttien tiiviimmän osallistumisen. Tällä tavoin EKP saisi uudistetun legitimiteetin laajennettuja tavoitteita varten. Se voisi toimia tehokkaasti ja käyttää koko keinovalikoimaansa demokraattisten instituutioiden ohjaamana selkeiden ja toimintapoliittisesti määriteltyjen politiikkatavoitteiden saavuttamiseksi. EKP on julkinen laitos, ja sille voidaan antaa tehtäväksi auttaa jäsenvaltioita rahoittamaan toimiaan korkojen noustessa joko hintavakauteen tai työllisyyteen liittyvästä näkökulmasta ottamalla kohteeksi korot ja korkoerot ja käyttämällä kohdennettuja rahapolitiikan välineitä.

Bryssel 20. lokakuuta 2021. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Christa SCHWENG

(1) ETSK:n päätöslauselma ”Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien valmisteluun – mikä toimii ja mikä ei?” (2021) (EUVL C 155, 30.4.2021, s. 1).

(2) Euroopan finanssipoliittinen komitea (2019), Assessment of EU fiscal rules with a focus on the six and two-pack legislation.

(3) Euroopan komissio, Euroopan talousennuste, kevät 2021.

(4) Euroopan finanssipoliittinen komitea (2020), Vuosikertomus 2020.

(5) Finance Watch (2021), Fiscal Mythology Unmasked. Debunking eight tales about European public debt and fiscal rules.

(6) EUVL C 353, 18.10.2019, s. 32, EUVL C 123, 9.4.2021, s. 12, ja EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.

(7) Komission yksiköiden valmisteluasiakirja (2020), Identifying Europe’s recovery needs, SWD(2020) 98 final.

(8) IMF Fiscal Monitor Reports, huhtikuu 2021.

(9) Debt Sustainability Monitor, Euroopan komissio, helmikuu 2021.

(10) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.

(11) EUVL C 123, 9.4.2021, s. 12.

(12) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.

(13) Crespy, Amandine ja Vanheuverzwijn, Pierre (2019), What Brussels means by structural reforms: empty signifier or constructive ambiguity?, Comparative European Politics, Vol. 17, Iss. 1, s. 92–111; Hacker, Björn (2019), A European Social Semester? The European Pillar of Social Rights in Practice, Bryssel, ETUI.

(14) Ks. myös Euroopan finanssipoliittinen komitea (2019).

(15) Euroopan komissio (2016), Report on Public Finances in EMU 2016, Institutional Paper No 045; J-M Fournier (2016), The positive effect of public investment on potential growth, OECD Economics Department, Working Paper No 1347.

(16) IMF Fiscal Monitor (2020), Policies for the Recovery.

(17) H. Bardt, S. Dullien, M. Hüther ja K. Rietzler (2020), For a sound fiscal policy. Enabling public investments, IW policy paper No 6/2020, Institut der deutschen Wirtschaft (IW), Köln.

(18) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227

(19) A. Truger (2020), Reforming EU Fiscal Rules: More Leeway, Investment Orientation and Democratic Coordination, Intereconomics, 55(5).

(20) Ks. myös P. Bom ja J. Ligthart (2014), What have we learned from three decades of research on the productivity of public capital?, Journal of Economic Surveys, 28(5), 889–916.

(21) J. Valero (2019), New investment clause fails to win EU member state support, Euractiv. Ks. Euroopan komissio (2015), Vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvän jouston mahdollisimman tehokas hyödyntäminen, COM(2015) 12 final.

(22) Euroopan komissio, 2015.

(23) Euroopan komissio (2021), Guidance to Member States. Recovery and resilience plans, SWD(2021) 12 final, osa 2/2.

(24) EUVL C 62, 15.2.2019, s. 103.

(25) A. Truger (2015), Austerity, cyclical adjustment and the remaining leeway for expansionary fiscal policies within the current EU fiscal framework, Journal for a Progressive Economy, 6, 32–37.

(26) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.

(27) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.

(28) Euroopan finanssipoliittinen komitea (2020).

(29) Euroopan finanssipoliittinen komitea (2020).

(30) Euroopan komissio (2021), Talouspolitiikan koordinointi vuonna 2021: voitetaan covid-19, tuetaan elpymistä ja ajanmukaistetaan taloutemme, COM(2021) 500 final.

(31) Euroopan komissio (2021), Vuosi covid-19-pandemian alkamisesta – finanssipoliittiset toimet, COM(2021) 105 final.

(32) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.

(33) ETSK:n päätöslauselma ”Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien valmisteluun – mikä toimii ja mikä ei?” (2021) (EUVL C 155, 30.4.2021, s. 1).

(34) EUVL C 429, 11.12.2020, s. 227.