Neuvoston 5 päivänä joulukuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 2/2003 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta



Virallinen lehti nro C 032 E , 11/02/2003 s. 0009 - 0025



Neuvoston 5 päivänä joulukuuta 2002 vahvistama Yhteinen kanta (EY) N:o 2/2003 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/.../EY antamiseksi maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta (2003/C 32 E/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3), sekä katsovat seuraavaa: (1) Asetuksen (ETY) N:o 3820/85(4) 5 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa säädetään, että tietyillä maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen kuljettajilla on tieliikenteen kuljettajien koulutuksen vähimmäistasosta annettujen yhteisön sääntöjen mukaisesti oltava ammattitaitoa osoittava todistus, joka määräytyy iän, käytetyn ajoneuvoluokan ja ajetun reitin pituuden perusteella. Edellä mainittu vähimmäistaso määritellään direktiivissä 76/914/ETY(5). (2) Koska asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännökset koskevat vain erittäin pientä prosenttiosuutta kuljettajista ja koska kuljettajien pakollisesta koulutuksesta on säädetty vain joissakin jäsenvaltioissa, suurin osa nykyisin yhteisön alueella ajavista kuljettajista harjoittaa ammattiaan pelkän ajokortin perusteella. (3) Jotta kuljettajat voisivat vastata maantieliikenteen markkinoiden kehityksen myötä syntyneisiin uusiin vaatimuksiin, yhteisön säännöt olisi laajennettava koskemaan kaikkia kuljettajia riippumatta siitä, harjoittavatko he ammattiaan omaan vai toisen lukuun itsenäisinä ammatinharjoittajina vai työntekijöinä. (4) Uusien yhteisön sääntöjen vahvistamisen tarkoituksena on koulutuksen avulla varmistaa kuljettajan ammattitaito sekä kuljettajan ammattiin pääsyn että sen jatkuvan harjoittamisen osalta. (5) Pakollisen perustason ammattipätevyyden ja jatkokoulutuksen tarkoituksena on erityisesti parantaa tieturvallisuutta ja kuljettajan turvallisuutta myös niiden tehtävien yhteydessä, jotka kuljettaja hoitaa ajoneuvon ollessa pysäköitynä. Kuljettajan ammatin nykyaikaisen luonteen olisi myös herätettävä nuorissa mielenkiintoa tätä ammattia kohtaan, jotta aikoina, jolloin kuljettajista on pulaa, voitaisiin saada uusia kuljettajia palvelukseen. (6) Kilpailuedellytysten eriarvoisuuden välttämiseksi tätä direktiiviä olisi sovellettava kuljetustoimintaan, kun ajoneuvoa kuljettaa jäsenvaltion kansalainen tai kolmannen maan kansalainen, jolla on jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen kanssa työsuhde tai jota jäsenvaltioon sijoittautunut yritys käyttää. (7) Jotta jäsenvaltiot voivat osoittaa, että kuljettaja täyttää hänelle asetetut vaatimukset, jäsenvaltioiden olisi annettava kuljettajalle ammattitaitoa osoittava todistus, jäljempänä "CAP", perustason ammattipätevyydestä tai jatkokoulutuksesta. (8) Koska tietyissä jäsenvaltioissa jo käytössä olevien järjestelmien välillä on eroja, jäsenvaltioiden olisi voitava valita eri vaihtoehtojen kesken perustason ammattipätevyyttä koskevien säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi. (9) Työelämässä olevien kuljettajien pätevyyden säilyttämiseksi näille kuljettajille olisi järjestettävä säännöllisin väliajoin kertauskoulutusta heidän ammattinsa hoitamisen kannalta keskeisten taitojen osalta. (10) Perustason ammattipätevyyden antavassa koulutuksessa ja jatkokoulutuksessa noudatettavat vähimmäisvaatimukset koskevat turvallisuussääntöjä, joita on noudatettava ajoneuvon ollessa ajossa ja pysäytettynä. Ennakoivan ajotavan - vaaratilantilanteiden ennakointi, muiden tiellä liikkujien huomioon ottaminen - kehittäminen rinta rinnan polttoaineen kulutuksen vähentämisen kanssa vaikuttaa myönteisesti niin yhteiskuntaan kuin itse maantiekuljetusalaan. (11) Tällä direktiivillä ei saisi olla vaikutusta saavutettuihin oikeuksiin niiden kuljettajien osalta, joilla on kuljettajan ammatin harjoittamiseen tarvittava ajokortti, joka on hankittu ennen sitä ajankohtaa, josta alkaen edellytetään vastaavan perustason ammattipätevyyden tai jatkokoulutuksen osoittavaa CAP-todistusta. (12) Vain niiden koulutuskeskusten, jotka ovat jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä, olisi voitava järjestää perustason ammattipätevyyteen ja jatkokoulutukseen liittyviä kursseja. Toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava yhdenmukaiset hyväksyntäperusteet tällaisten hyväksyttyjen keskusten laadun takaamiseksi. (13) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ohella myös kaikkien näiden viranomaisten nimeämien elinten olisi vastattava perustason ammattipätevyyden hankkimiseen ja jatkokoulutukseen kuuluvien kokeiden järjestämisestä. Koska tämä direktiivi on tärkeä tieliikenneturvallisuuden ja yhtäläisten kilpailuedellytysten kannalta, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi valvottava näitä kokeita. (14) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että ensimmäinen jatkokoulutusjakso on suoritettava viiden vuoden kuluessa joko perustason ammattipätevyyttä osoittavan CAP-todistuksen antamisesta tai tietyille kuljettajille saavutettujen oikeuksien vaatimista varten asetetun määräajan päättymisestä, ja niiden olisi annettava kuljettajalle tästä CAP-todistus. Näitä ajanjaksoja olisi voitava lyhentää tai pidentää. Ensimmäisen jatkokoulutusjakson suorittaneen kuljettajan olisi suoritettava jatkokoulutusta joka viides vuosi. (15) Todistaakseen, että kuljettajalla, joka on jäsenvaltion kansalainen, on direktiivin mukainen CAP-todistus, ja erilaisten CAP-todistusten vastavuoroisen tunnustamisen helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi merkittävä asianomainen yhdenmukainen yhteisön koodi ja sen voimassaolon päättymispäivä joko ajokorttiin tai uuteen kuljettajan ammattipätevyyskorttiin, joka on jäsenvaltioiden vastavuoroisesti tunnustama ja jonka yhdenmukainen malli on tässä direktiivissä. Ammattipätevyyskortin olisi täytettävä samat turvavaatimukset kuin ajokortin, koska sen antamilla oikeuksilla on suuri merkitys tieturvallisuuden ja yhtäläisten kilpailuedellytysten kannalta. Jäsenvaltioille annettavan mahdollisuuden merkitä yhteisön koodi tähän uuteen korttiin olisi merkittävä sitä, että ne voivat vahvistaa ajokorteille voimassaoloajan, joka ei ole sama kuin jatkokoulutuksen voimassaoloaika, koska direktiivin 91/439/ETY(6) mukaan kukin jäsenvaltio voi kansallisin perustein määrätä antamiensa ajokorttien voimassaoloajan. (16) Direktiivin 91/439/ETY liitteet I ja I a olisi muutettava lisäämällä niissä olevaan yhdenmukaisten koodien ja alakoodien luetteloon uusi yhteisön koodi, jossa mainitaan päivämäärä, johon asti kuljettaja täyttää hänen ammattitaidolleen asetetut vaatimukset joko perustason ammattipätevyyden tai jatkokoulutuksen osalta. (17) Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kolmansien maiden kuljettajien ammattitaidon todistamisesta olisi annettava erityissäännökset. (18) Komission olisi valvottava tämän direktiivin täytäntöönpanoa ottaen erityisesti huomioon direktiivissä säädetyt erilaiset järjestelmät perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi ja annettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle asiaa koskeva kertomus. (19) Koska tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluu hyvin suuri määrä kuljettajia, perustason ammattipätevyyden hankkimista koskevia säännöksiä olisi sovellettava kahdessa vaiheessa sen mukaan, onko kyseessä henkilö- vai tavarakuljetus. Tämän direktiivin vaiheittaisen soveltamisen ansiosta myös jatkokoulutusjärjestelyt voidaan toteuttaa asteittain tavaraliikenteen kuljettajien perustason ammattipätevyyden hankkimista koskevan velvoitteen osalta. (20) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(7) mukaisesti. (21) Perustason ammattipätevyyttä koskevien säännösten kaksivaiheisen soveltamisen huomioon ottamiseksi olisi kumottava asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja direktiivin 76/914/ETY asiaa koskevat säännökset. (22) Yhteisön oikeuden periaatteiden noudattamiseksi on kuitenkin toivottavaa, että niiden ajoneuvojen kuljettajat, joiden käytöllä katsotaan olevan vähäinen vaikutus tieturvallisuuteen, tai joille tämän direktiivin säännökset asettaisivat kohtuuttoman taloudellisen tai sosiaalisen rasituksen, vapautetaan tämän direktiivin noudattamisesta. (23) Koska suunnitellun toiminnan tavoitetta, joka on yhteisön laajuisen standardin asettaminen perustason ammattipätevyydelle ja jatkokoulutukselle, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin suunnitellun toiminnan laajuus ja vaikutukset huomioiden, ja ne voidaan siten saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan kuljetustoimintaan, jota suorittavat: a) jäsenvaltion kansalaiset, b) kolmannen maan kansalaiset, joilla on jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen kanssa työsuhde tai joita jäsenvaltioon sijoittautunut yritys käyttää, jäljempänä "kuljettajat", jotka suorittavat maantiekuljetuksia yhteisössä seuraavanlaisilla ajoneuvoilla: - ajoneuvot, joiden kuljettamiseen vaaditaan direktiivin 91/439/ETY mukainen C1, C1+E, C tai C+E luokkaan kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti, - ajoneuvot, joiden kuljettamiseen vaaditaan direktiivin 91/439/ETY mukainen D1, D1+E, D tai D+E luokkaan kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti. 2 artikla Poikkeukset Tätä direktiiviä ei sovelleta kuljettajiin, jotka kuljettavat ajoneuvoja a) joiden suurin sallittu nopeus on 45 kilometriä tunnissa; b) jotka ovat asevoimien, pelastuspalvelun, palontorjuntaviranomaisten ja yleisestä järjestyksestä vastaavien viranomaisten käytössä tai hallinnassa; c) joilla tehdään tietestejä teknisiä parannuksia, korjausta tai huoltoa varten, ja jotka ovat uusia tai muunnettuja ajoneuvoja, joita ei ole vielä otettu liikenteeseen; d) joita käytetään hätätilanteissa tai jotka on määrätty pelastustarkoituksiin; e) joita käytetään ajo-opetuksessa ajokortin tai 6 artiklassa ja 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) saamiseksi; f) joita käytetään muihin kuin kaupallisiin henkilö- tai tavarakuljetuksiin yksityiskäytössä; g) joilla kuljetetaan materiaaleja tai laitteita, joita ajoneuvon kuljettaja käyttää ammattiaan harjoittaessaan; tämän poikkeuksen edellytyksenä on, että ajoneuvon kuljettaminen ei ole kuljettajan päätoimi. 3 artikla Ammattipätevyys ja koulutus 1. Edellä 1 artiklassa määritellyn kuljetustoiminnan harjoittamisen ehtona on velvoite hankkia perustason ammattipätevyys ja osallistua jatkokoulutukseen. Tämän vuoksi jäsenvaltioilla on oltava a) järjestelmä perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi Jäsenvaltioiden on valittava seuraavien kahden vaihtoehdon välillä: i) sekä opetukseen osallistuminen että kokeen suorittaminen Liitteessä I olevan 2 jakson 2 kohdan 1 alakohdan mukaisesti tällaisen perustason ammattipätevyyden hankkimiseen kuuluu pakollinen opetukseen osallistuminen määrätyn ajan. Sen päätteeksi järjestetään koe. Kokeesta suoriutuneelle annetaan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). ii) pelkkien kokeiden suorittaminen Liitteessä I olevan 2 jakson 2 kohdan 2 alakohdan mukaisesti tällaisen perustason ammattipätevyyden hankkiminen ei edellytä pakollista opetuksen seuraamista, vaan ainoastaan teoriaa ja käytäntöä koskevien kokeiden suorittamista. Kokeista suoriutuneelle annetaan 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). Jäsenvaltio voi kuitenkin sallia kuljettajan kuljettaa ajoneuvoa alueellaan ennen kuin hänelle on annettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP), jos hän suorittaa ammatillista koulutusta, joka kestää vähintään kuusi kuukautta ja enintään kolme vuotta. Ammatillisen koulutuksen puitteissa voidaan i ja ii alakohdassa tarkoitetut kokeet suorittaa vaiheittain. b) jatkokoulutusjärjestelmä Jatkokoulutukseen kuuluu liitteessä I olevan 4 jakson mukaisesti pakollinen opetuksen seuraaminen. Koulutuksen päätteeksi annetaan 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). 2. Jäsenvaltiot voivat myös säätää järjestelmästä perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi nopeutetusti, jotta kuljettaja voi kuljettaa autoa 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja b alakohdassa sekä 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. Perustason ammattipätevyyden hankkiminen nopeutetusti edellyttää liitteessä I olevan 3 jakson mukaisesti pakollista opetuksen seuraamista. Opetuksen päätteeksi järjestetään koe. Kokeesta suoriutuneelle annetaan 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). 3. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa direktiivin 96/26/EY(8) mukaisen ammattipätevyyttä osoittavan todistuksen saaneen kuljettajan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetuista kokeista niiden aineiden osalta, joita mainitussa direktiivissä tarkoitettu koe koskee, ja asianmukaisissa tapauksissa kyseisten aineiden oppitunneilla käymisestä. 4 artikla Saavutetut oikeudet Pakollisen perustason ammattipätevyyden hankkimisesta vapautetaan kuljettajat, joilla on a) D1, D1+E, D tai D+E luokkaan kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti, joka on myönnetty viimeistään kahden vuoden kuluttua päivästä, jona tämä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä; b) C1, C1+E, C tai C+E luokkaan kuuluva tai vastaavaksi tunnustettu ajokortti, joka on myönnetty viimeistään kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona tämä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä. 5 artikla Perustason ammattipätevyys 1. Perustason ammattipätevyys ei edellytä vastaavan ajokortin hankkimista ennen koulutusta. 2. Tavaraliikenteeseen tarkoitetun ajoneuvon kuljettaja voi kuljettaa a) 18 vuoden ikäisestä: i) C- ja C+E-ajokorttiluokkiin kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP); ii) C1- ja C1+E-ajokorttiluokkiin kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). b) 21 vuoden ikäisestä C- ja C+E-ajokorttiluokkiin kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). 3. Matkustajaliikenteeseen tarkoitetun ajoneuvon kuljettaja voi kuljettaa a) 21 vuoden ikäisestä: i) D- ja D+E-ajokorttiluokkiin kuuluvia ajoneuvoja, joita käytetään henkilökuljetuksiin säännöllisillä enintään 50 kilometrin pituisilla reiteillä, ja D1- ja D1+E-ajokorttiluokkiin kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). Jäsenvaltiot voivat sallia johonkin yllä mainittuun luokkaan kuuluvaa ajoneuvoa kuljettavan henkilön ajaa tällaista ajoneuvoa alueellaan 18 vuoden ikäisestä edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP); ii) D- ja D+E-ajokorttiluokkiin kuuluvia ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). Jäsenvaltiot voivat sallia johonkin yllä mainittuun luokkaan kuuluvaa ajoneuvoa kuljettavan henkilön ajaa tällaista ajoneuvoa alueellaan 20 vuoden ikäisestä edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). Tätä ikää voidaan alentaa 18 vuoteen, jos kuljettaja kuljettaa kyseisiä ajoneuvoja ilman matkustajia. b) 23 vuoden ikäisestä D- ja D+E-ajokorttiluokan ajoneuvoja edellyttäen, että hänellä on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP). 4. Maanteiden tavaraliikenteen kuljettajat, joilla on 6 artiklassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) pätevyydestä kuljettaa jotakin 2 kohdassa tarkoitettuihin luokkiin kuuluvaa ajoneuvoa, vapautetaan tällaisen ammattitaitoa osoittavan todistuksen hankkimisesta muiden kyseisessä kohdassa tarkoitettujen ajoneuvoluokkien osalta, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 2 kohdassa vahvistettuihin ikärajoihin. Näitä säännöksiä sovelletaan samoin edellytyksin henkilöliikenteen kuljettajiin 3 kohdassa tarkoitettujen ajoneuvoluokkien osalta. 5. Maanteiden tavaraliikenteen kuljettajat, jotka laajentavat tai muuttavat toimintaansa harjoittaakseen henkilöliikennettä tai päinvastoin, ja joilla on 6 artiklassa tarkoitettu ammattitaitoa osoittava todistus (CAP), vapautetaan perustason ammattipätevyyttä koskevien yhteisten osien suorittamisesta uudelleen, ja heidän on suoritettava vain uuden pätevyyden edellyttämät erityiset osat. 6 artikla Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) perustason ammattipätevyydestä 1. Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) perustason ammattipätevyydestä a) Kurssille osallistumisen ja kokeen perusteella annettava ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti edellytettävä, että kuljettajan ammattiin pyrkivä osallistuu opetukseen, jota järjestetään liitteessä I olevan 5 jakson mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten hyväksymässä koulutuskeskuksessa, jäljempänä "hyväksytty koulutuskeskus". Koulutukseen kuuluvat kaikki liitteessä I olevan 1 jakson luettelossa tarkoitetut aineet. Koulutus päättyy liitteessä I olevan 2 jakson 2 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun kokeen läpäisemiseen. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämät elimet järjestävät kyseisen kokeen, jonka tarkoituksena on tarkistaa, onko kuljettajan ammattiin pyrkivällä liitteessä I olevassa 1 jaksossa vaaditut tiedot edellä mainituista aineista. Mainitut viranomaiset tai elimet valvovat kyseisiä kokeita ja antavat kokeen läpäisseelle kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) perustason ammattipätevyydestä. b) Kokeen perusteella annettava ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti edellytettävä, että kuljettajan ammattiin pyrkivä läpäisee liitteessä I olevan 2 jakson 2 kohdan 2 alakohdassa tarkoitetut, teoriaa ja käytäntöä testaavat kokeet. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämät elimet järjestävät kyseiset kokeet, joiden tarkoituksena on tarkistaa, onko kuljettajan ammattiin pyrkivällä liitteessä I olevassa 1 jaksossa vaaditut tiedot kaikista edellä mainituista aineista. Mainitut viranomaiset tai elimet valvovat kyseisiä kokeita ja antavat kokeen läpäisseelle kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) perustason ammattipätevyydestä. 2. Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) nopeutetulla koulutuksella saadusta perustason ammattipätevyydestä Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellytettävä, että kuljettajan ammattiin pyrkivä osallistuu hyväksytyssä koulutuskeskuksessa järjestettävään opetukseen. Koulutukseen kuuluvat kaikki liitteessä I olevan 1 jakson luettelossa luetellut aineet. Koulutus päättyy liitteessä I olevassa 3 jaksossa tarkoitetun kokeen läpäisemiseen. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämät elimet järjestävät kyseisen kokeen, jonka tarkoituksena on tarkistaa, onko kuljettajan ammattiin pyrkivällä liitteessä I olevassa 1 jaksossa vaaditut tiedot edellä mainituista aineista. Mainitut viranomaiset tai elimet valvovat kyseisiä kokeita ja antavat kokeen läpäisseelle kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) nopeutetulla koulutuksella saadusta perustason ammattipätevyydestä. 7 artikla Jatkokoulutus Jatkokoulutus muodostuu koulutuksesta, jonka avulla 6 artiklassa tarkoitettujen ammattitaitoa osoittavien todistusten (CAP) haltijat ja 4 artiklassa tarkoitetut kuljettajat voivat täydentää ammattiinsa liittyvää keskeistä tietämystä ja jossa kiinnitetään erityistä huomiota tieturvallisuuteen ja polttoainekulutuksen vähentämiseen. Tämän koulutuksen järjestävät hyväksytyt koulutuskeskukset liitteessä I olevan 5 jakson mukaisesti. Jos kuljettaja siirtyy toisen yrityksen palvelukseen, on jo suoritettu jatkokoulutus otettava huomioon. Jatkokoulutuksen tarkoituksena on syventää ja tarkentaa tietämystä joidenkin liitteessä I olevassa 1 jaksossa tarkoitettujen aineiden osalta. 8 artikla Ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) jatkokoulutuksesta 1. Edellä 7 artiklassa tarkoitetun jatkokoulutuksen päätyttyä jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai hyväksytty koulutuskeskus antavat kuljettajalle ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) jatkokoulutuksesta. 2. Seuraavien kuljettajien on suoritettava ensimmäinen jatkokoulutusjakso: a) 6 artiklassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) haltija viiden vuoden kuluessa todistuksen antamisesta; b) 4 artiklassa tarkoitetut kuljettajat viiden vuoden kuluessa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista ajankohdista jäsenvaltioiden määräämän aikataulun mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat lyhentää tai pidentää a ja b alakohdassa tarkoitettua aikaa muun ohessa sitä silmällä pitäen, että sekä ajokortin että todistuksen viimeinen voimassaolopäivä olisi sama tai että jatkokoulutusjärjestelyt saadaan toteutettua asteittain. Tämän ajan on kuitenkin oltava vähintään kolme ja enintään seitsemän vuotta. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun ensimmäisen jatkokoulutusjakson suorittaneen kuljettajan on suoritettava jatkokoulutusjakso joka viides vuosi ja ennen jatkokoulutuksesta annetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) voimassaolon päättymistä. 4. Edellä 6 artiklassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) tai 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ammattitaitoa osoittavan todistuksen (CAP) haltijan ja 4 artiklassa tarkoitetun kuljettajan, jotka ovat keskeyttäneet ammattinsa harjoittamisen ja jotka eivät täytä 1-3 kohdan vaatimuksia, on suoritettava jatkokoulutusjakso ennen ammatin harjoittamiseen uudelleen ryhtymistä. 5. Maanteiden tavara- tai henkilöliikenteen kuljettajat, jotka ovat suorittaneet jatkokoulutusjakson jonkin 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun ajokorttiluokan osalta, vapautetaan jatkokoulutuksen suorittamisesta muiden mainituissa kohdissa tarkoitettujen luokkien osalta. 9 artikla Koulutuspaikka Edellä 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen kuljettajien on hankittava edellä 5 artiklassa tarkoitettu perustason ammattipätevyys siinä jäsenvaltiossa, jossa on heidän vakinainen asuinpaikkansa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (ETY) N:o 3821/85(9) 14 artiklassa. Edellä 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettujen kuljettajien on hankittava kyseinen ammattipätevyys siinä jäsenvaltiossa, jossa yritys sijaitsee tai joka on myöntänyt heille työluvan. Edellä 1 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitettujen kuljettajien on suoritettava 7 artiklassa tarkoitettu jatkokoulutus siinä jäsenvaltiossa, jossa heidän vakinainen asuinpaikkansa on tai jossa he työskentelevät. 10 artikla Yhteisön koodit 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset merkitsevät 6 artiklassa tarkoitetun CAP-todistuksen ja 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun CAP-todistuksen pohjalta sekä 5 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 8 artiklan säännökset huomioon ottaen tämän artiklan 2 kohdan mukaisen yhteisön koodin vastaavan ajokorttiluokan viereen: - ajokorttiin, tai - liitteessä II esitetyn yhteisön mallin mukaisesti laadittuun kuljettajan ammattipätevyyskorttiin. Jäsenvaltioiden myöntämät kuljettajan ammattipätevyyskortit on tunnustettava vastavuoroisesti. Toimivaltaisten viranomaisten on korttia myönnettäessä varmistettava, että ajokortti, jonka numero mainitaan kortissa, on voimassa. 2. Lisätään direktiivin 91/439/ETY liitteissä I ja I a vahvistettuun yhteisön koodien luetteloon seuraava yhteisön koodi seuraavasti: "95. ... asti voimassa olevan (esimerkiksi: 95.01.01.2012), 3 artiklassa tarkoitettua ammattitaitoa osoittavan CAP-todistuksen saanut kuljettaja." 3. a) Sellaisen edellä 1 artiklan b alakohdassa tarkoitetun kuljettajan, joka kuljettaa tavaraliikenteessä käytettäviä ajoneuvoja, on todistettava, että hänellä on tässä direktiivissä säädetty ammattipätevyys ja koulutus asetuksessa (EY) N:o 484/2002(10) säädetyn kuljettajatodistuksen avulla. Jäsenvaltio voi tällaisen todistuksen lisäksi myöntää kuljettajalle liitteessä II tarkoitetun ammattipätevyyskortin, johon vastaava yhteisön koodi on merkitty. b) Sellaisen edellä 1 artiklan b alakohdassa tarkoitetun kuljettajan, joka kuljettaa henkilöliikenteessä käytettäviä ajoneuvoja, on todistettava tässä direktiivissä säädetty ammattipätevyys joko - yhteisön koodin avulla, joka on merkitty yhteisön mallin mukaiseen ajokorttiin, jos hän on tällaisen kortin haltija, tai - liitteessä II tarkoitetulla ammattipätevyyskortilla, johon on merkitty vastaava yhteisön koodi, tai - kansallisella todistuksella, jonka voimassaolon jäsenvaltiot tunnustavat vastavuoroisesti alueellaan. 11 artikla Tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttaminen Muutokset, jotka ovat tarpeen liitteiden I ja II mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, vahvistetaan 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 12 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 13 artikla Kertomus Komissio antaa ennen ... päivää ...kuuta ...(11) Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen, jossa on ensimmäinen arviointi tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja erityisesti 3 artiklassa tarkoitettujen perustason ammattipätevyyden hankkimista koskevien eri järjestelmien keskinäisestä vastaavuudesta. Kertomukseen liitetään tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia. 14 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaminen 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen ... päivää ...kuuta ...(12). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säädöksiä - luokkiin D1, D1+E, D ja D+E kuuluvien ajoneuvojen kuljettamiseen tarvittavan perustason ammattipätevyyden osalta ... päivästä ...kuuta ...(13), - luokkiin C1, C1+E, C ja C+E kuuluvien ajoneuvojen kuljettamiseen tarvittavan perustason ammattipätevyyden osalta ... päivästä ...kuuta ...(14). Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja avustettava toisiaan näiden toimenpiteiden soveltamisessa. 15 artikla Kumoaminen 1. Muutetaan asetus (ETY) N:o 3820/85 seuraavasti: a) Kumotaan 1 kohta ... päivästä ...kuuta ...(15). b) Kumotaan 2 ja 4 kohta ... päivästä ...kuuta ...(16). 2. Kumotaan direktiivi 76/914/ETY ... päivästä ...kuuta ...(17). 3. Direktiivin 76/914/ETY noudattamiseksi annettuja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä lakataan soveltamasta: - maanteiden henkilöliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen kuljettajiin ... päivästä ...kuuta ...(18), - maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen kuljettajiin ... päivästä ...kuuta ...(19). 16 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 17 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 154 E, 29.5.2001, s. 258. (2) EYVL C 260, 17.9.2001, s. 90. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. tammikuuta 2002 (EYVL C 271 E, 7.11.2002), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 5. joulukuuta 2002, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) Neuvoston asetus (ETY) N:o 3820/85, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1). (5) Neuvoston direktiivi 76/914/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1976, tieliikenteen kuljettajien koulutuksen vähimmäistasosta (EYVL L 357, 29.12.1976, s. 36). (6) Neuvoston direktiivi 91/439/ETY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1991, yhteisön ajokortista (EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/56/EY (EYVL L 237, 21.9.2000, s. 45). (7) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (8) Neuvoston direktiivi 96/26/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi (EYVL L 124, 23.5.1996, s. 1). Viimeksi muutettu direktiivillä 98/76/EY (EYVL L 277, 14.10.1998, s. 17). (9) Neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, tieliikenteen valvontalaitteista (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1360/2002 (EYVL L 207, 5.8.2002, s. 1). (10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 484/2002, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2002, neuvoston asetusten (ETY) N:o 881/92 ja (ETY) N:o 3118/93 muuttamisesta kuljettajatodistuksen käyttöön ottamiseksi (EYVL L 76, 19.3.2002, s. 1). (11) Kahdeksan vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (12) Kolme vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (13) Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (14) Kuusi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (15) Kuusi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (16) Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (17) Kuusi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (18) Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. (19) Kuusi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. LIITE I AMMATTIPÄTEVYYTTÄ JA KOULUTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1 JAKSO Oppiaineiden luettelo Jäsenvaltioiden on perustason ammattipätevyyden ja jatkokoulutuksen arvioinnissa otettava huomioon vähintään tähän luetteloon sisältyvissä aineissa hankitut tiedot. Kuljettajan ammattiin pyrkivillä on oltava sellaiset tiedot ja käytännön taidot, että he kykenevät ajamaan turvallisesti kyseisen ajokorttiluokan ajoneuvoja. Vähimmäistasona pidetään päätöksen 85/368/ETY(1) liitteessä I säädetyn koulutustasojärjestelmän 2 tasoa eli oppivelvollisuuskoulutusta, jota on täydennetty ammatillisella koulutuksella. 1. Turvallisuussääntöihin perustuva järkevän ajokäyttäytymisen parantaminen Kaikki ajokortit 1.1 tavoite: tuntea voimansiirron ominaisuudet sen käytön optimoimiseksi vääntömomenttiin, tehoon ja moottorin ominaiskulutukseen liittyvät käyrät, käyntinopeusmittarin optimikäyttö, vaihteiston välityssuhteeseen liittyvät kaaviot; 1.2 tavoite: tuntea hallintalaitteiden tekniset ominaisuudet ja toiminta ajoneuvon hallitsemiseksi, kulumisen minimoimiseksi ja toimintahäiriöiden ennaltaehkäisemiseksi paineöljykäyttöisten jarrupiirien erityisominaisuudet, jarrujen ja hidastinten käyttörajoitukset, jarrujen ja hidastimen yhteiskäyttö, nopeuden ja vaihteiston välityssuhteen yhteyden parantaminen, ajoneuvon inertian hyödyntäminen, hidastus- ja jarrutuskeinojen käyttö alamäessä, toimenpiteet toimintahäiriöiden varalle; 1.3 tavoite: osata optimoida polttoaineen käyttö polttoaineen käytön optimointi soveltamalla kohtien 1.1 ja 1.2 taitotietoa; ajokortit C, C+E, C1 ja C1+E 1.4 tavoite: osata kuormittaa ajoneuvo turvallisuussääntöjen ja ajoneuvon tarkoituksenmukaisen käytön mukaisesti ajoneuvoihin liikkeessä vaikuttavat voimat, vaihteiston välityssuhteiden käyttö ajoneuvon kuorman ja tieprofiilin mukaan, ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän hyötykuorman määrittäminen, hyötytilavuuden määrittäminen, kuormituksen jakautuminen, akselin ylikuormituksen seuraukset, ajoneuvon vakaus ja painopiste, pakkausten ja kuormalavojen tyypit, tärkeimmät lukitusta edellyttävät tavaraluokat, kiilaus- ja lukitusmenetelmät, lukitushihnojen käyttö, lukituslaitteiden tarkistus, käsittelylaitteiden käyttö, suojapeitteiden asettaminen ja poistaminen; ajokortit D, D+E, D1 ja D1+E 1.5 tavoite: pystyä huolehtimaan matkustajien turvallisuudesta ja mukavuudesta pitkittäisten ja poikittaisten liikkeiden hallinta, tienkäytön jakaminen, sijainti ajoradalla, pehmeä jarrutus, akselinylityksen hallinta, erityisinfrastruktuurien käyttö (julkiset alueet, erikoiskaistat), turvallisen ajamisen ja kuljettajan muiden tehtävien välisten ristiriitojen ratkaiseminen, vuorovaikutus matkustajien kanssa, tiettyjen matkustajaryhmien kuljettamiseen liittyvät erityispiirteet (vammaiset, lapset); 1.6 tavoite: osata kuormittaa ajoneuvo turvallisuussääntöjen ja ajoneuvon tarkoituksenmukaisen käytön mukaisesti ajoneuvoihin liikkeessä vaikuttavat voimat, vaihteiston välityssuhteiden käyttö ajoneuvon kuorman ja tieprofiilin mukaan, ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän hyötykuorman määrittäminen, kuormituksen jakautuminen, akselin ylikuormituksen seuraukset, ajoneuvon vakaus ja painopiste. 2. Säännöstön soveltaminen Kaikki ajokortit 2.1 tavoite: tuntea tieliikenteen sosiaalinen ympäristö ja siihen liittyvä säännöstö kuljetusalan enimmäistyöajat; asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 periaatteet, soveltaminen ja seuraukset; seuraamukset ajopiirturin käyttämättä jättämisestä, virheellisestä käytöstä tai väärentämisestä; tieliikenteen sosiaalisen ympäristön tunteminen: kuljettajan oikeudet ja velvollisuudet perustason ammattipätevyyden ja jatkokoulutuksen osalta; ajokortit C, C+E, C1 ja C1+E 2.2 tavoite: tuntea tavarankuljetusta koskeva säännöstö kuljetusluvat, tavarankuljetusta koskevien vakiosopimusten velvoitteet, kuljetussopimukseen kuuluvien asiakirjojen laadinta, kansainväliset kuljetusluvat, tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehdyn yleissopimuksen (CMR-sopimuksen) velvoitteet, kansainvälisen rahtikirjan laadinta, rajanylitys, huolitsijat, tavaroiden mukana olevat erityisasiakirjat; ajokortit D, D+E, D1 ja D1+E 2.3 tavoite: tuntea matkustajien kuljetusta koskeva säännöstö erityisryhmien kuljettaminen, bussien turvalaitteet, turvavyöt, ajoneuvon kuormitus. 3. Terveys, tie- ja ympäristöturvallisuus, palvelu, logistiikka Kaikki ajokortit 3.1 tavoite: tiedostaa liikenteeseen ja työtapaturmiin liittyvät riskit kuljetusalan työtapaturmien tyypit, tieliikenteen onnettomuustilastot, raskaiden ajoneuvojen ja linja-autojen osallisuus onnettomuuksiin, inhimilliset, aineelliset ja taloudelliset seuraukset; 3.2 tavoite: pystyä ennalta ehkäisemään salamatkustajien kuljetus salamatkustajien ja laittomien siirtolaisten kuljetus: yleinen informaatio, seuraukset kuljettajien kannalta, torjuntatoimenpiteet, tehtävät tarkistukset, kuljettajien vastuuseen liittyvä lainsäädäntö; 3.3 tavoite: pystyä ennalta ehkäisemään fyysiset riskit ergonomiaperiaatteet: riskialttiit liikkeet ja asennot, fyysinen kunto, käsittelyharjoitukset, henkilökohtaiset suojavarusteet; 3.4 tavoite: tiedostaa fyysisen ja henkisen suorituskyvyn merkitys terveellisen ja tasapainoisen ruokavalion periaatteet, alkoholin vaikutukset, lääkkeet ja muut käyttäytymiseen vaikuttavat aineet, väsymyksen ja stressin oireet, syyt ja vaikutukset, työn ja levon perusrytmin keskeinen merkitys; 3.5 tavoite: kyetä arvioimaan hätätilanteita toiminta hätätilanteessa: tilanteen arviointi, tilanteen pahenemisen estäminen, avun kutsuminen paikalle, loukkaantuneiden auttaminen ja ensiavun antaminen, toimenpiteet tulipalon varalta, raskaan tavaraliikenteen ajoneuvossa olevien tai bussimatkustajien evakuoiminen, kaikkien matkustajien turvallisuudesta huolehtiminen, väkivaltatilanteissa toimiminen, vahinkoilmoituksen laadinnan pääperiaatteet; 3.6 tavoite: osata käyttäytyä yrityksen imagoa tukevalla tavalla kuljettajan käyttäytyminen ja yrityksen imago: kuljettajan työn laadun merkitys yritykselle, kuljettajan eri roolit, kuljettajan työssään kohtaamat henkilöt, ajoneuvon kunnossapito, työn organisointi, riidan seuraukset kaupallisella ja taloudellisella tasolla; ajokortit C, C+E, C1 ja C1+E 3.7 tavoite: tuntea tavarakuljetusten taloudellinen ympäristö ja markkinajärjestelmä tiekuljetukset suhteessa muihin kuljetusmuotoihin (kilpailu, rahtaajat), tiekuljetusten eri toimintamuodot (muiden lukuun ja omaan lukuun tehtävät kuljetukset, kuljetuksiin liittyvät toiminnot), kuljetusyritysten päätyyppien ja kuljetuksiin liittyvien toimintojen organisaatiot, erityiskuljetusmuodot (säiliökuljetukset, kylmäkuljetukset jne.), alan kehitys (palvelujen monipuolistaminen, rautatie-maantiekuljetukset, alihankinnat jne.); ajokortit D, D+E, D1 ja D1+E 3.8 tavoite: tuntea matkustajakuljetusten taloudellinen ympäristö ja markkinajärjestelmä tiekuljetukset suhteessa muihin kuljetusmuotoihin (raideliikenne, yksityisautot), tiekuljetusten eri toimintamuodot, maan rajojen ylittäminen (kansainvälinen liikenne), matkustajakuljetusyritysten päätyyppien organisaatiot. 2 JAKSO 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty pakollinen perustason ammattipätevyys 2.1 Opetukseen osallistumisen ja kokeen suorittamisen käsittävä vaihtoehto Perustason ammattipätevyyden hankkimiseen sisältyy opetusta kaikissa 1 jaksossa luetelluissa oppiaineissa. Tämän perustason ammattipätevyyteen liittyvän koulutustason keston on oltava 280 tuntia. Kunkin kuljettajan on saatava vähintään 20 tuntia henkilökohtaista ajo-opetusta asianomaisen luokan ajoneuvolla, joka täyttää vähintään direktiivissä 91/439/ETY vahvistetut testiajoneuvojen vaatimukset. Edellä tarkoitetussa henkilökohtaisessa ajo-opetuksessa kuljettajan ammattiin pyrkivän seurassa on oltava opettaja, joka on hyväksytyn koulutuslaitoksen palveluksessa. Kukin kuljettaja voi saada henkilökohtaista ajo-opetusta enintään 8 tuntia edellä mainituista 20 tunnista erityisellä testialueella tai korkeatasoisessa simulaattorissa, jotta voidaan arvioida edistymistä turvallisuusmääräyksiin perustuvassa järkevässä ajokäyttäytymisessä. Tarkoituksena on erityisesti arvioida ajoneuvon hallintaa kunnoltaan vaihtelevilla ajoradoilla vaihtelevissa ilmasto-olosuhteissa valoisaan ja pimeään aikaan. 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen kuljettajien osalta perustason ammattipätevyyteen liittyvän koulutuksen keston on oltava 70 tuntia, joista 5 tuntia on henkilökohtaista ajo-opetusta. Tämän koulutuksen jälkeen jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset teettävät tai niiden nimeämä yksikkö teettää kuljettajalla kirjallisen tai suullisen kokeen. Koe sisältää vähintään yhden kysymyksen 1 jaksossa esitetyn oppiaineluettelon jokaista tavoitetta kohti. 2.2 Pelkkien kokeiden suorittamisen käsittävä vaihtoehto Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai niiden nimeämä yksikkö järjestävät edellä tarkoitetut teoria- ja käytännön kokeet tarkistaakseen, että kuljettajan ammattiin pyrkivien tietojen taso vastaa 1 jaksossa edellytettyä tasoa kaikkien siinä esitettyjen tavoitteiden ja aineiden osalta. a) Teoriakoe koostuu vähintään kahdesta osasta: i) kysymykset, joko monivalintatehtävänä tai suoraan vastattavina kysymyksinä tai näiden kahden yhdistelmänä; ii) tilanteiden tarkastelu. Teoriakokeen vähimmäiskeston on oltava 4 tuntia. b) Käytännön koe koostuu kahdesta osasta: i) ajokoe, jonka tarkoituksena on arvioida edistymistä turvallisuussääntöihin perustuvassa järkevässä ajokäyttäytymisessä. Ajokoe toteutetaan mahdollisuuksien mukaan taajaman ulkopuolella sijaitsevilla teillä, moottoriliikenneteillä ja moottoriteillä (tai vastaavilla), sekä kaikenlaisilla kaupunkiliikenneväylillä, joilla on oltava sellaisia ongelmakohtia, joita kuljettaja todennäköisesti työssään kohtaa. Ajokoe olisi hyvä suorittaa vilkkaudeltaan vaihtelevissa liikenneolosuhteissa. Ajoaika tiellä on käytettävä optimaalisesti, jotta kuljettajan ammattiin pyrkivää voidaan arvioida kaikilla sellaisilla liikennevyöhykkeillä, joita kuljettaja todennäköisesti työssään kohtaa. Ajokokeen vähimmäiskeston on oltava 90 minuuttia; ii) käytännön koe, joka kattaa vähintään kohdat 1.4, 1.5, 1.6, 3.2, 3.3 ja 3.5. Käytännön kokeen vähimmäiskeston on oltava 30 minuuttia. Käytännön kokeessa käytettävän ajoneuvon on vastattava vähintään direktiivissä 91/439/ETY vahvistettuja testiajoneuvojen vaatimuksia. Käytännön koetta voidaan täydentää kolmannella osalla, joka toteutetaan erityisellä testialueella tai korkeatasoisessa simulaattorissa, jotta voidaan arvioida edistymistä turvallisuusmääräyksiin perustuvassa järkevässä ajokäyttäytymisessä. Tarkoituksena on erityisesti arvioida ajoneuvon hallintaa kunnoltaan vaihtelevilla ajoradoilla vaihtelevissa ilmasto-olosuhteissa valoisaan ja pimeään aikaan. Tämän vapaaehtoisen ajokokeen kestoa ei ole määrätty. Jos kuljettaja läpäisee kokeen, sen kestoa voidaan lyhentää i alakohdassa tarkoitetun ajokokeen 90 minuutista, kuitenkin enintään 30 minuutilla. 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen kuljettajien osalta teoriakoe kattaa ainoastaan ne 1 jaksossa luetellut oppiaineet, jotka koskevat uuden perustason ammattipätevyysvaatimuksen kattamia ajoneuvoja. Näiden kuljettajien on kuitenkin suoritettava käytännön koe kokonaisuudessaan. 3 JAKSO 3 artiklan 2 kohdassa säädetty perustason ammattipätevyyttä koskeva nopeutettu koulutus Perustason ammattipätevyyttä koskevaan nopeutettuun koulutukseen on sisällyttävä opetusta kaikissa 1 jaksossa luetelluissa oppiaineissa. Sen keston on oltava 140 tuntia. Kunkin kuljettajan on saatava vähintään 10 tuntia henkilökohtaista ajo-opetusta asianomaisen luokan ajoneuvolla, joka täyttää vähintään direktiivissä 91/439/ETY vahvistetut testiajoneuvojen vaatimukset. Edellä tarkoitetussa henkilökohtaisessa ajo-opetuksessa kuljettajan ammattiin pyrkivän seurassa on oltava opettaja, joka on hyväksytyn koulutuskeskuksen palveluksessa. Kukin kuljettaja voi saada henkilökohtaista ajo-opetusta enintään 4 tuntia edellä mainituista 10 tunnista erityisellä testialueella tai korkeatasoisessa simulaattorissa, jotta voidaan arvioida edistymistä turvallisuusmääräyksiin perustuvassa järkevässä ajokäyttäytymisessä. Tarkoituksena on erityisesti arvioida ajoneuvon hallintaa kunnoltaan vaihtelevilla ajoradoilla vaihtelevissa ilmasto-olosuhteissa valoisaan ja pimeään aikaan. 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen kuljettajien osalta perustason ammattipätevyyttä koskevan nopeutetun koulutuksen keston on oltava 35 tuntia, joista 2 tuntia 30 minuuttia on henkilökohtaista ajo-opetusta. Tämän koulutuksen jälkeen jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset teettävät tai niiden nimeämä yksikkö teettää kuljettajalla kirjallisen tai suullisen kokeen. Koe sisältää vähintään yhden kysymyksen 1 jaksossa esitetyn oppiaineluettelon jokaista tavoitetta kohti. 4 JAKSO 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty pakollinen jatkokoulutus Pakolliset jatkokoulutuskurssit järjestää hyväksytty koulutuskeskus. Jatkokoulutuksen keston on oltava 35 tuntia joka viides vuosi, ja se järjestetään jaksoissa, joiden kunkin kesto on vähintään 7 tuntia. 5 JAKSO Perustason ammattipätevyyden ja jatkokoulutuksen hyväksyminen 5.1 Perustason ammattipätevyyteen liittyvää koulutusta ja jatkokoulutusta järjestävien koulutuskeskusten on oltava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä. Hyväksyntä voidaan myöntää ainoastaan kirjallisesta pyynnöstä. Pyyntöön liitettävien asiakirjojen on sisällettävä seuraavat tiedot: 5.1.1 asianmukainen pätevyyttä ja koulutusta koskeva ohjelma, josta käyvät ilmi opetettavat asiat sekä ehdotettu toteutussuunnitelma ja opetusmenetelmät; 5.1.2 selvitys opettajien pätevyydestä ja toiminta-aloista; 5.1.3 selvitys kurssien pitopaikoista, opetusmateriaalista, käytännön harjoituksia varten varatuista resursseista sekä käytettävästä ajoneuvokannasta; 5.1.4 selvitys kurssien osallistumisehdoista (osallistujien lukumäärä). 5.2 Toimivaltaisen viranomaisen on myönnettävä hyväksyntä kirjallisesti ja seuraavin ehdoin: 5.2.1 koulutus on annettava pyynnön mukana olleiden asiakirjojen mukaisesti; 5.2.2 toimivaltaisella viranomaisella on oltava mahdollisuus lähettää valtuuttamiaan henkilöitä seuraamaan koulutusta ja sillä on oltava oikeus valvoa hyväksyttyjä keskuksia kurssien ja kokeiden toteuttamistapojen ja asianmukaisen kulun osalta; 5.2.3 hyväksyntä voidaan peruuttaa kokonaan tai toistaiseksi, jos sen ehdot eivät enää täyty. Hyväksytyn keskuksen on taattava, että opettajat tuntevat hyvin uusimmat määräykset ja koulutusta koskevat säännöt. Opettajien on osana erityistä valintamenettelyä voitava osoittaa didaktiset ja pedagogiset tiedot. Koulutuksen käytännön osaa varten opettajien on voitava osoittaa kokemus kuljettajan ammatista tai vastaava ajokokemus, kuten kokemus raskaiden ajoneuvojen ajo-opetuksen antamisessa. Koulutusohjelma on laadittava hyväksynnän ja 1 jaksossa mainittujen oppiaineiden mukaisesti. (1) Neuvoston päätös 85/368/ETY, tehty 16 päivänä heinäkuuta 1985, Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ammatillisen koulutuksen todistusten vastaavuudesta (EYVL L 199, 31.7.1985, s. 56). LIITE II KULJETTAJAN AMMATTIPÄTEVYYSKORTTIA VARTEN VAHVISTETTUA EUROOPAN YHTEISÖN MALLIA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET 1. Kortin fyysisten ominaisuuksien on oltava standardien ISO 7810 ja ISO 7816-1 mukaiset. Tarkistamismenetelmien, joilla varmistetaan kortin fyysisten ominaisuuksien yhdenmukaisuus kansainvälisten standardien kanssa, on oltava standardin ISO 10373 mukaiset. 2. Kuljettajan ammattipätevyyskortti on kaksipuolinen: Etupuolella on: a) otsake "kuljettajan ammattipätevyyskortti" painettuna suurikokoisilla kirjaimilla kortin myöntävän jäsenvaltion kielellä tai kielillä; b) kortin myöntävän jäsenvaltion nimi (vapaaehtoinen merkintä); c) kortin myöntävän jäsenvaltion kansainvälinen tunnus negatiivina sinisessä ja kahdentoista keltaisen tähden ympäröimässä suorakulmiossa; jäsenvaltioiden kansainväliset tunnukset ovat seuraavat: B: Belgia DK: Tanska D: Saksa GR: Kreikka E: Espanja F: Ranska IRL: Irlanti I: Italia L: Luxemburg NL: Alankomaat A: Itävalta P: Portugali FIN: Suomi S: Ruotsi UK: Yhdistynyt kuningaskunta d) korttia koskevat, seuraavalla tavalla numeroidut tiedot: 1. haltijan sukunimi 2. haltijan etunimi (etunimet) 3. haltijan syntymäaika ja -paikka 4. a) myöntämispäivä b) viimeinen voimassaolopäivä c) myöntänyt viranomainen (voidaan painaa kortin kääntöpuolelle) d) numero, joka on hallinnollisia tarkoituksia varten annettu muu kuin ajokortin numero (vapaaehtoinen) 5. a) ajokortin numero b) kortin sarjanumero 6. haltijan valokuva 7. haltijan allekirjoitus 8. vakinainen asuinpaikka, kotipaikka tai postiosoite (vapaaehtoinen merkintä) 9. ajoneuvoluokat tai alaluokat, joiden osalta kuljettaja täyttää perustason ammattipätevyyttä ja jatkokoulutusta koskevat vaatimukset; e) merkintä "Euroopan yhteisöjen malli" painettuna kortin myöntävän jäsenvaltion kielellä tai kielillä ja merkintä "kuljettajan ammattipätevyyskortti" kaikilla muilla Euroopan yhteisöjen kielillä sinisellä painettuna muodostavat kortin taustan: tarjeta de cualificación del conductor chaufføruddannelsesbevis Fahrerqualifizierungsnachweis δελτίο επιμόρφωσης οδηγού driver qualification card carte de qualification de conducteur cárta cáilíochta tiomána carta di qualificazione e formazione del conducente kwalificatiekaart bestuurder carta de qualificação de motorista kuljettajan ammattipätevyyskortti yrkeskompetensbevis för förare f) viitevärit: - sininen: Pantone Reflex blue - keltainen: Pantone yellow Kääntöpuolella on: a) 9. ajoneuvoluokat tai alaluokat, joiden osalta kuljettaja täyttää perustason ammattipätevyyttä ja jatkokoulutusta koskevat vaatimukset; 10. tämän direktiivin 10 artiklassa säädetty yhteisön koodi; 11. tila hallintoa varten tarvittaville tai liikenneturvallisuuteen liittyville tiedoille, jotka kortin myöntänyt jäsenvaltio mahdollisesti lisää (vapaaehtoinen merkintä). Jos merkintä liittyy tässä liitteessä määriteltyihin tietoihin, merkinnän eteen lisätään vastaavan kohdan numero; b) kortin sivuilla 1 ja 2 olevien numerokohtien (ainakin kohtien 1, 2, 3, 4a, 4b, 4c, 5a, 5b ja 10) selitykset. Jos jäsenvaltio haluaa tehdä tällaiset merkinnät kansallisella kielellä, joka on muu kuin englanti, espanja, hollanti, italia, kreikka, portugali, ranska, ruotsi, saksa, suomi tai tanska, sen on laadittava kuljettajan ammattipätevyyskortti kaksikielisenä käyttäen myös jotakin edellä mainituista kielistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen muiden säännösten soveltamista. 3. Turvallisuus, mukaan lukien tietosuoja Kuljettajan ammattipätevyyskortin osatekijöillä pyritään estämään kaikenlainen väärentäminen tai kortin käsittely ja havaitsemaan niiden yritykset. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että kortin turvataso vastaa vähintäänkin ajokortin turvatasoa. 4. Erityissäännökset Jäsenvaltiot voivat komissiota kuultuaan lisätä korttiin värejä tai merkintöjä, kuten viivakoodin, kansallisia tunnuksia ja turvallisuutta lisääviä ominaisuuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen muiden säännösten soveltamista. Ammattipätevyyskorttien vastavuoroisen tunnustamisen vuoksi viivakoodi saa sisältää ainoastaan ne tiedot, jotka jo ovat näkyvissä kortissa tai jotka ovat tarpeellisia kortin myöntämismenettelyssä. KULJETTAJAN AMMATTIPÄTEVYYSKORTTIA VARTEN VAHVISTETTU EUROOPAN YHTEISÖN MALLI Etupuoli >PIC FILE= "CE2003032FI.002301.TIF"> Kääntöpuoli >PIC FILE= "CE2003032FI.002302.TIF"> NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO Ottaen huomioon EY:n perustamissopimuksen 71 artiklan neuvosto vahvisti 5. joulukuuta 2002 EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisessa yhteispäätösmenettelyssä yhteisen kantansa, joka koskee ehdotusta direktiiviksi maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen ammattikuljettajien koulutuksesta. Kantaansa määritellessään neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 17. tammikuuta 2002 antaman lausunnon(1) ja talous- ja sosiaalikomitean 11. heinäkuuta 2001 antaman lausunnon(2). Alueiden komitea ei käyttänyt oikeuttaan antaa lausunto(3). Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on säätää ammattikuljettajien pakollisesta perus- ja jatkokoulutuksesta. Yhteisön tämänhetkisen lainsäädännön mukaan vain tietyillä kuljettajaryhmillä - mikä vastaa suhteellisen pientä määrää kuljettajia - olisi oltava ammatillista pätevyyttä koskeva todistus, joka vastaa tieliikenteen kuljettajien vähimmäiskoulutustasoja koskevia sääntöjä. Toisaalta tällä hetkellä vain harvat jäsenvaltiot vaativat kuljettajien pakollista koulutusta. Kaiken kaikkiaan valtaenemmistö jäsenvaltioiden ammattikuljettajista harjoittaa tällä hetkellä ammattiaan ainoastaan ajokorttinsa pohjalta. II. YHTEISEN KANNAN ERITTELY Neuvosto hyväksyy täysin komission ehdotuksen tavoitteen ja periaatteet. Neuvosto kannattaa ammattikuljettajien pakollisen perus- ja jatkokoulutusjärjestelmän käyttöönottoa. Ottaen huomioon toisaalta jäsenvaltioiden nykytilanteen ja toisaalta sekä direktiiviehdotuksen soveltamisalan (kuljettajaryhmät, joita se koskee) että sen mukaisen pätevyyden ja koulutuksen luonteen neuvosto katsoo, että järjestelmällä olisi merkittävä lisäarvo. Sen avulla kuljettajat voivat paremmin vastata työympäristönsä vaatimuksiin. Tämän johdosta paitsi palvelun laatu, myös liikenneturvallisuuden ja itse kuljettajan turvallisuuden taso nousee. Järjestelmä myötävaikuttaa myös kuljettajien sosiaaliolojen ja työsuhteen ehtojen yhdenmukaistamiseen. Koulutusjärjestelmä lisännee myös kuljetusalan houkuttelevuutta nuorille tilanteissa, joissa työmarkkinoilla on puutetta kuljettajista. Neuvoston mielestä direktiiviehdotuksen täytäntöönpanomekanismit oli yhtä tärkeää suunnitella ottaen huomioon jäsenvaltioiden erityispiirteet siltä osin, onko jäsenvaltioissa voimassa olevia koulutusjärjestelmiä - mikä osoittautui arvokkaaksi - ja yleisemmin, miten kuljetusala toimii yksittäisissä jäsenvaltioissa. Koko ajan on kuitenkin ollut selvää, että komission ehdotuksen perusperiaatteita saavutettavan ammattikoulutuksen laadun ja tehokkuuden osalta ei tule millään tavoin vaarantaa. Tämän lähestymistavan johdosta neuvosto lisäsi yhteiseen kantaansa joukon uusia - toisinaan oleellisia - asioita komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna. Erityisesti säätäessään perustason ammattipätevyyttä koskevasta järjestelmästä jäsenvaltiot voivat nyt valita kahdesta vaihtoehdosta: ensimmäinen vaihtoehto sisältää sekä opetukseen osallistumisen että kokeiden suorittamisen, toinen vaihtoehto vain kokeiden suorittamisen. Muut direktiiviehdotuksen pääpiirteet ovat seuraavat: Direktiiviehdotuksen soveltamisala kattaa kaikki kuljettajat, jotka suorittavat maantiekuljetuksia yhteisössä ajoneuvoilla, joiden kuljettamiseen vaaditaan (direktiivin 91/439/ETY mukainen) C1, C1+E, C tai C+E luokkaan sekä D1, D1+E, D tai D+E luokkaan kuuluva (tai vastaavaksi tunnustettu) ajokortti. Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat sekä jäsenvaltion kansalaiset että kolmansien maiden kansalaiset, joilla on jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen kanssa työsuhde tai joita tällainen yritys käyttää. Kuljetustoiminnan harjoittamisen ehtona on velvoite hankkia perustason ammattipätevyys ja osallistua jatkokoulutukseen. Kuten edellä mainittiin, neuvoston yhteisessä kannassa säädetään siis kahtalaisesta järjestelmästä perustason ammattipätevyyden osalta. Jäsenvaltio voi valita, säätääkö se, että perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi on osallistuttava opetukseen ja suoritettava onnistuneesti koe, vai että sen hankkimiseksi on ainoastaan onnistuttava kokeessa. Lisäksi jäsenvaltio voi tietyissä olosuhteissa säätää perustason ammattipätevyyden hankkimisesta nopeutetusti. Tällöin kuljettaja voi osallistua nopeutettuun koulutukseen pakollisen perustason ammattipätevyyden hankkimiseksi. Tällaisten kurssien kesto on lyhyempi, mutta niille osallistuminen on pakollista. Jatkokoulutuksen ensimmäinen osa olisi suoritettava viiden vuoden kuluessa joko perustason koulutuksesta annetun todistuksen myöntämisestä tai aikarajasta, johon mennessä tietyt kuljettajat voivat käyttää saavutettuja oikeuksiaan. Tämän ensimmäisen jatkokoulutusjakson jälkeen kuljettajan olisi osallistuttava jatkokoulutukseen viiden vuoden välein. Saavutettujen oikeuksien osalta säädetään, että kuljettajat, joiden ajokortti on myönnetty kahden tai kolmen vuoden - ajokortin tyypistä riippuen - kuluessa päivästä, jona direktiiviehdotus on saatettu lopullisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä, vapautetaan vaatimuksesta hankkia perustason ammattipätevyys. Komission ehdotuksen mukaan koulutuksesta annettavan todistuksen tai todistusten myöntäminen merkittäisiin yhteisön koodilla ajokorttiin. Koska ajokortin uusimistiheys voi kuitenkin vaihdella jäsenvaltiosta toiseen, neuvosto ehdottaa nyt vaihtoehtona ajokorttiin merkitsemiselle, että merkintä ("ammattitaitoa osoittavan todistuksen" tai "CAP-todistuksen" haltijuudesta) tehtäisiin uuteen "kuljettajan ammattipätevyyskorttiin". Näin vältetään tilanne, jossa niiden aikojen ja aikarajojen, joihin mennessä kuljettajan on noudatettava (perustason) ammattipätevyyttä ja (jatko-)koulutusta koskevia vaatimuksia, olisi välttämättä vastattava ajokortin uusimistiheyttä. Molemmat mahdollisuudet perustuvat jäsenvaltioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Muut neuvoston yhteiseen kantaan tehdyt muutokset koskevat muun muassa terminologiaa ja määritelmiä, sellaisten ajoneuvojen rajaamista soveltamisalan ulkopuolelle, joita käytetään hätätilanteissa tai jotka on määrätty pelastustarkoituksiin tai joita käytetään ajo-opetuksessa, kuljettajien vähimmäisikävaatimuksia, kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen ja soveltamisen päivämääriä sekä vastaavia direktiivin 76/914/ETY ja asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tiettyjen artiklojen kumoamispäivämääriä. III. EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET Tarkasteltuaan Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään esittämiä tarkistuksia neuvosto totesi, että suurin osa tarkistuksista on tavoitteensa ja henkensä puolesta hyvin samankaltaisia kuin neuvoston yhteisen kannan vastaavat säännökset. Vaikka neuvosto ei voinutkaan hyväksyä useimpia tarkistuksia kirjaimellisina (lukuun ottamatta tarkistusta 15) - muun muassa siksi, että lähestymistapa joihinkin peruskysymyksiin (esim. perustason koulutuksen kaksijakoinen järjestelmä) oli erilainen - neuvosto katsoo, että sen yhteisen kannan tekstillä varmistetaan kokonaisuutena näiden yksittäisten tarkistusten tavoitteen saavuttaminen. Tämä koskee erityisesti tarkistuksia 1, 3, 4, 6 (osittain), 7, 8, 9, 11, 12 (osittain), 14, 16, 17, 18, 20, 21, 24 ja 43. (1) EYVL C 271 E, 7.11.2002, s. 381. (2) EYVL C 260, 17.9.2001, s. 90. (3) Kirje 15.10.2001.