[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 21.9.2005

KOM(2005) 440 lopullinen

2005/0185 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta erityisohjelmasta ”Yhteistyö”

(komission esittämä)

PERUSTELUT (EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEEN PERUSTUVAT OHJELMAT)

1. EHDOTUSTEN TAUSTA

Viittä erityisohjelmaa koskevat ehdotukset ovat jatkoa komission 6. huhtikuuta 2005 antamalle ehdotukselle seitsemänneksi puiteohjelmaksi (2007–2013)[1]. Puiteohjelmaehdotuksessa esitettiin ohjelmarakenne, joka muodostuu neljästä pääasiallisesta erityisohjelmasta: ”Yhteistyö”, ”Ideat”, ”Ihmiset” ja ”Valmiudet”. Kukin näistä vastaa yhtä eurooppalaisen tutkimuspolitiikan keskeistä tavoitetta. Lisäksi Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) suoria tutkimustoimia varten on olemassa oma erityisohjelma. Jatkossa komissio antaa vielä ehdotukset tutkimustoimiin osallistumista ja tutkimustulosten levittämistä koskeviksi säännöiksi, joita sovelletaan seitsemännessä puiteohjelmassa.

Toimien poliittinen tausta ja tavoitteet esitellään tiedonannossa Eurooppalaisen tutkimusalueen rakentaminen osaamiseen perustuvan kasvun tueksi [2] . Jotta tavoitteet voitaisiin saavuttaa ja erityisohjelmat kyettäisiin toteuttamaan täydessä laajuudessaan, komissio esittää, että käytettävissä oleva budjetti kaksinkertaistettaisiin.

Tutkimuksella, teknologialla, koulutuksella ja innovoinnilla on merkittävä rooli pyrittäessä luomaan pitkällä aikavälillä kestäviä työpaikkoja. Nämä ovat avaintekijöitä myös taloudellisen kasvun, kilpailukyvyn, terveyden, elämänlaadun ja ympäristön kannalta. Tutkimuspuiteohjelman avulla pyritään – koulutusta ja innovointia koskevien yhteisön ohjelmien ohella – etenemään kohti osaamistaloutta ja -yhteiskuntaa. Seitsemännen puiteohjelman erityisohjelmien tarkoituksena on yhdessä tarvittavien kansallisten ja yksityisen sektorien toimien kanssa korjata merkittäviä puutteita eurooppalaisen tutkimuksen määrässä, laadussa ja vaikuttavuudessa. Eurooppalaisten tutkimustoimien yksi keskeinen lisäarvotekijä on tietämyksen levittäminen ja siirto. Puiteohjelmassa toteutetaankin toimia, joiden tavoitteena on lisätä tulosten hyödyntämistä teollisuudessa, yhteiskunnassa ja politiikan laadinnassa.

Euroopan on pakko investoida enemmän tutkimukseen, ja tutkimukselle on pantava uudella tavalla painoa, jotta Euroopan unioni pääsisi tavoitteeksi asetettuun tutkimusinvestointien 3 prosentin osuuteen BKT:sta vuoteen 2010 mennessä. Seitsemäs puiteohjelma edistää osaltaan tällaista kehitystä sekä suoran rahoituksen avulla että vauhdittamalla julkisen ja yksityisen sektorin tutkimusinvestointien lisäämistä.

Eurooppa tarvitsee lisää tutkijoita, jotta se kykenisi lisäämään ja parantamaan tutkimustaan. Seitsemännen puiteohjelman tavoitteena on yhdessä muiden toimien, kuten eurooppalaisen tutkijoiden peruskirjan ja kansallisten tutkimuspoliittisten toimenpiteiden, kanssa kannustaa nykyistä useampia tutkijan uralle sekä houkutella huippututkijoita Eurooppaan.

Euroopan tasolla annettava taloudellinen tuki tarjoaa mahdollisuuksia vahvistaa huippuosaamista ja lisätä tutkimuksen vaikuttavuutta tavalla, joka ei ole mahdollinen kansallisella tasolla. Seitsemännen puiteohjelman erityisohjelmilla pyritään lujittamaan eurooppalaista tutkimusaluetta, luomaan uusin keinoin rakenteita ja kriittistä massaa uusille tutkimusaloille sekä edistämään ideoiden, osaamisen ja tutkijoiden vapaata liikkuvuutta.

Erityisohjelmien täytäntöönpanossa hyödynnetään kauttaaltaan maksimaalisesti Euroopan tason toimien mahdollisuuksia vankentaa huippuosaamista tutkimuksen alalla erityisesti toteuttamalla EU:n laajuisia ehdotuspyyntöjä ja arvioimalla saadut hanke-ehdotukset tiukasti ja riippumattomasti. Tarkoituksena on seuloa esiin olemassa oleva huippuosaaminen kaikkialta Euroopan unionista ja tukea sitä sekä toisaalta luoda edellytyksiä tulevaisuuden huippututkimukselle.

Erityisohjelmien vaikutuksia tehostaa niiden sekä muiden yhteisön toimien ja ohjelmien, keskinäinen täydentävyys. Erityisohjelmia täydentävät eritoten rakennerahastotoimet, koulutusohjelmat sekä kilpailukykyä ja innovointia koskeva ohjelma.

2. KUULEMISET

Komissio on erityisohjelmaehdotuksia laatiessaan ottanut huomioon EU:n muiden toimielinten, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston, esittämät näkökannat. Samoin on huomioitu muiden olennaisten tahojen, kuten tutkijoiden ja tutkimustiedon käyttäjien, näkemykset. Lisäksi on huomioitu meneillään oleva keskustelu seitsemännen puiteohjelman päätösehdotuksista ja ehdotuksia koskevat kannanotot sekä päätösehdotusten valmistelun yhteydessä toteutettujen laajojen kuulemisten tuottama palaute. Niin ikään on hyödynnetty tuloksia siitä työstä, jota muun muassa eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat tehneet tulevaisuuden tutkimusprioriteettien määrittämiseksi.

Erityisohjelmaehdotusten perustana on puiteohjelmaehdotusta varten tehty perusteellinen vaikutusten arviointi[3], jossa on osoitettu kunkin ehdotettavan erityisohjelman selkeä ja erityinen lisäarvo. Lisäksi ehdotuksissa on huomioitu puiteohjelman viisivuotisarvioinnin[4] tulokset.

3. OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

Erityisohjelmaehdotusten oikeusperustana ovat EY:n perustamissopimuksen XVIII osaston 163–173 artikla ja erityisesti 166 artiklan 3 kohta, jossa määrätään puiteohjelman täytäntöönpanosta erityisohjelmin.

4. BUDJETTIVAIKUTUKSET

Budjettivaikutukset sekä tarvittavat henkilöstö- ja hallintoresurssit selostetaan kunkin päätösehdotuksen liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä.

Komissio aikoo perustaa toimeenpanoviraston, jonka hoidettavaksi annetaan tiettyjä ”Yhteistyö”-, ”Ihmiset”-, ja ”Valmiudet”-erityisohjelmien täytäntöönpanotehtäviä. Tätä toimintamallia sovelletaan myös ”Ideat”-erityisohjelman täytäntöönpanossa (ks. kohta 7.2).

5. YHTENÄINEN JA JOUSTAVA TOTEUTUS

5.1. Uusien tarpeiden ja mahdollisuuksien huomioon ottaminen

Erityisohjelmien riittävän joustava täytäntöönpano on erittäin tärkeää, jotta ohjelmat pysyisivät tieteen ja teknologian uusimman kehityksen tasalla ja pystyisivät vastaamaan esiin nouseviin tieteen, teollisuuden, politiikan tai yhteiskunnan tarpeisiin. Tätä silmällä pitäen erityisen tärkeitä ovat toimet, joissa tutkijat voivat itse määrittää tutkimusaiheita. Muissa toimissa ajantasaisuuteen pyritään ennen kaikkea päivittämällä työohjelmat vuosittain. Päivittämisessä avustavat jäsenvaltioiden edustajista koostuvat komiteat, joiden työ keskittyy nimenomaan työohjelmiin. Tarkistuksia ohjelmien sisältöön voidaan tehdä myös nopeammin, jos esiin nousee uusia, pikaista reagointia vaativia tärkeitä kysymyksiä, erityisesti ennakoimattomia politiikkaan liittyviä tarpeita.

Monivuotisessa ohjelmasuunnittelussa otetaan laajasti huomioon eri tahojen esittämät näkemykset ja kannat, jotta voidaan varmistaa, että tutkimustoimet ovat suoraan relevantteja EU:n politiikan ja teollisuuden kehittyvien tutkimustarpeiden kannalta. Tarkoituksena on kuulla ulkopuolisia tahoja muun muassa kunkin ”Yhteistyö”-erityisohjelman aihealueen tiimoilta. Tässä yhteydessä huolehditaan sitä, että eri tieteenalat saavat tosiasiallisesti äänensä kuuluviin ja että tiedemaailmaa ja yrityksiä kuullaan tasapuolisesti.

”Ideat”-erityisohjelmassa otetaan käyttöön kokonaan uusi toimintamalli, jossa vuotuisen työohjelman suunnittelu annetaan riippumattoman tieteellisen neuvoston tehtäväksi. Tämä liittyy osana itsenäisesti toimivan Euroopan tutkimusneuvoston perustamiseen (ks. kohta 7.2).

Lisäksi erityisesti ”Yhteistyö”-erityisohjelman suunnittelutyössä tullaan käyttämään apuna myös muita ulkopuolisia tahoja. Erityisen tärkeä on eurooppalaisten teknologiayhteisöjen (European Technology Platforms) panos. Tällaisia teknologiayhteisöjä on perustettu eri aloille, ja niillä on määrä olla suunnittelussa vahva ja dynaaminen rooli, jotta voidaan varmistaa ohjelmien relevanssi teollisuuden kannalta. Teknologiayhteisöjen laatimissa strategisissa tutkimuslinjauksissa yksilöidyt tutkimuksen painopisteet on otettu tarkasti huomioon erityisohjelmaehdotuksissa, ja niillä tulee olemaan tärkeä asema myös monivuotisessa ohjelmasuunnittelussa.

Myös muut foorumit ja ryhmät, kuten tutkimusinfrastruktuureja käsittelevä eurooppalainen strategiafoorumi (ESFRI) sekä foorumit, joita on perustettu pohtimaan sosiaali- ja ympäristöpolitiikan kannalta olennaisia strategisia tutkimuslinjauksia, voivat antaa tarpeen tullen komissiolle evästystä uusista painopisteistä yksittäisillä aloilla.

Yksi merkittävä uusi mahdollisuus, jonka seitsemäs puiteohjelma tarjoaa, on innovatiivisen rahoitusmekanismin, riskinjakorahoitusvälineen , käyttö. Sen tarkoituksena on edistää yksityisen sektorin investointeja tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen (TTK) parantamalla mahdollisuuksia saada Euroopan investointipankin (EIP) lainoja sellaisiin laajoihin eurooppalaisiin toimiin, joita varten on tarpeen yhdistellä useita eri rahoituslähteitä, kuten lainoja. Tällaisia laajoja eurooppalaisia toimia ovat ”yhteiset teknologia-aloitteet” ja laajamittaiset yhteistyöhankkeet, joita rahoitetaan suoraan puiteohjelman ”Yhteistyö”-ohjelmasta, sekä ”Valmiudet”-ohjelman uudet infrastruktuurihankkeet. Myös muut laajat eurooppalaiset yhteistyöhankkeet, kuten Eureka, voivat tulla kysymykseen, jos ne täyttävät kelpoisuusperusteet. Erityisohjelmiin sisältyvä EIP:lle annettava avustus parantaa huomattavasti velkarahoituksen saatavuutta ja vauhdittaa tätä kautta merkittävästi yksityisiä investointeja TTK:hon.

5.2. Monialaiset kysymykset

Komissio huolehtii siitä, että seitsemäs puiteohjelma pannaan täytäntöön yhtenäisesti. Tässä yhteydessä se ottaa tarkoin huomioon Euroopan tutkimusneuvostolle ”Ideat”-ohjelmassa taatun itsenäisyyden ja riippumattomuuden.

Erityisohjelmien työohjelmia tarkistetaan koordinoidusti siten, että monia eri aloja yhteisesti koskevat kysymykset voidaan ottaa kattavasti huomioon. Lisäksi yksi jäsenvaltioiden edustajien komiteoiden keskeisistä tehtävistä on auttaa komissiota huolehtimaan siitä, että erityisohjelmien täytäntöönpano on todellisuudessa yhtenäistä ja koordinoitua sekä ohjelmien sisällä että niiden välillä. Tämä edellyttää myös tehokasta koordinointia eri komiteoiden jäsenten välillä ja jäsenvaltioiden sisällä.

Niissä tapauksissa, joissa tuettavat toimet ovat olennaisia ”Yhteistyö”-, ”Ihmiset”- ja ”Valmiudet”-erityisohjelmien useiden eri osien kannalta, käytetään yhteisiä ehdotuspyyntöjä. Näiden järjestämisessä hyödynnetään kuudennesta puiteohjelmasta saatuja kokemuksia. Tämä on erityisen tärkeää niiden ”Yhteistyö”-ohjelman tutkimusaiheiden osalta, jotka koskettavat useita eri aihealueita. Yhteiset ehdotuspyynnöt yksilöidään selvästi työohjelmassa.

Seuraavassa on lueteltu tärkeimmät ”Yhteistyö”-, ”Ihmiset”- ja ”Valmiudet”-erityisohjelmia yhteisesti koskevat kysymykset, joiden osalta on määrä toteuttaa erityisiä järjestelyjä koordinoinnin varmistamiseksi.

- Kansainvälinen yhteistyö. Kaikissa erityisohjelmissa voidaan tehdä kansainvälistä yhteistyötä ja niihin sisältyy tätä varten erityisiä yhteistyötoimia. Puiteohjelmassa noudatetaan kauttaaltaan strategista toimintamallia, jolla edistetään Euroopan huippututkimusta ja kilpailukykyä ja jonka mukaisesti toteutetaan yksittäisiä maailmanlaajuisia tai alueellisia kysymyksiä koskevia toimia silloin kun se on molempien osapuolten edun ja hyödyn mukaista. Kaikkien erityisohjelmien lähestymistavat yhtenäistetään tämän strategian mukaisiksi. ”Valmiudet”-ohjelmalla on tässä keskeinen rooli.

- Tutkimusinfrastruktuurit. Tutkimusinfrastruktuureja tuetaan ennen kaikkea ”Valmiudet”-ohjelmassa, ja tässä ohjelmassa huolehditaan myös koordinoinnista muiden ohjelmien, erityisesti ”Yhteistyö”-ohjelman, oleellisten tutkimustoimien kanssa.

- Monialainen politiikkaa tukeva tutkimus. Käyttöön otetaan tehokkaat koordinointijärjestelyt komission eri yksiköiden välillä. Näillä on erityisesti määrä varmistaa, että tutkimustoimet vastaavat EU:n politiikan kehityksen myötä syntyviä tarpeita. Tätä varten monivuotisessa ohjelmasuunnittelussa voidaan käyttää apuna käyttäjäryhmiä, joihin osallistuvat politiikan eri lohkojen kanssa tekemisissä olevat komission yksiköt. Nimenomaan tältä pohjalta perustetaan sisäinen rakenne, jonka tehtävänä on huolehtia eri aihealueilla tehtävän meritieteen ja -teknologioiden tutkimuksen koordinoinnista.

- Pk-yritysten osallistuminen. Kaikissa erityisohjelmissa optimoidaan pk-yritysten osallistumismahdollisuudet. Sen lisäksi, että pk-yrityksille suunnattuja toimia on vahvistettu entisestään ”Valmiudet”-ohjelmassa, pk-yritysten tutkimusintresseihin liittyviä toimia sisältyy myös ”Yhteistyö”-ohjelman eri osa-alueisiin, ja niiden kannalta erityisen tärkeitä tutkimusaiheita määritetään jatkossa vielä lisää työohjelmissa ja ehdotuspyynnöissä. Niin ikään pk-yritysten osallistuminen on tärkeällä sijalla ”Ihmiset”-erityisohjelman toimissa. Samoin pk-yritykset voivat osallistua ”Ideat”-ohjelmaan. Kaavaillut ohjelmien yksinkertaistamistoimenpiteet sekä entistä suurempi joustavuus rahoitusjärjestelyjen valinnassa edesauttavat eritoten pk-yritysten osallistumista.

- Tulosten levittäminen ja tietämyksen siirto . Kaikissa erityisohjelmissa näkyy selvästi pyrkimys edistää tutkimustulosten käyttöönottoa. Erityisesti painotetaan tietämyksen siirtoa eri maiden välillä, tutkimusalalta toiselle sekä tiedemaailmasta yrityksille muun muassa tutkijoiden liikkuvuuden avulla. Tietämyksen ja tutkimustulosten potentiaalisten käyttäjien mukanaolo painopisteiden määrittämisessä (erityisesti eurooppalaisten tutkimusyhteisöjen kautta) on tässä yhteydessä tärkeä osatekijä. Lisäksi kilpailukykyä ja innovointia koskevassa ohjelmassa toteutettavat täydentävät toimet tehostavat tutkimustulosten käyttöä, koska niillä poistetaan innovoinnin esteitä ja vahvistetaan innovointikapasiteettia.

- Tiede yhteiskunnassa. Yksi tämän ”Valmiudet”-ohjelmaan kuuluvan toimen tehtävistä on varmistaa, että yhteiskunnalliset näkökohdat otetaan asianmukaisesti huomioon kaikissa erityisohjelmissa ja että tutkijoiden ja suuren yleisön vuorovaikutusta tiivistetään.

6. HALLINNON YKSINKERTAISTAMINEN

Seitsemäs puiteohjelma on täytäntöönpanoltaan huomattavasti edeltäjiään yksinkertaisempi. Ohjelmaa on yksinkertaistettu komission 6. huhtikuuta 2005 huhtikuuta antamassa valmisteluasiakirjassa esitettyjen ajatusten sekä tästä asiakirjasta jäsenvaltioiden ja eri sidosryhmien kanssa käydyn laajan keskustelun perusteella. Monet ehdotetuista toimenpiteistä tullaan sisällyttämään osallistumista ja tulosten levittämistä koskeviin sääntöihin. Tavoitteena on erityisesti vähentää tuntuvasti byrokratiaa sekä yksinkertaistaa rahoitusjärjestelyjä ja raportointivaatimuksia.

Puiteohjelmissa ehdotettuja parannuksia ovat seuraavat:

- lisätään toteutuksen tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta ulkoistamalla hallinnollisia tehtäviä toimeenpanovirastolle;

- rationalisoidaan rahoitusjärjestelyjä siten, että kunkin erityisohjelman täytäntöönpanossa käytetään nimenomaan kyseisen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavia rahoitusvälineitä;

- esitetään selkeämmin arviointiperusteet, jotka sisällytetään työohjelmiin erityisohjelmissa määritettyjen periaatteiden pohjalta;

- laaditaan selkeät työohjelmat, joista osallistujat saavat helposti ja riittävästi tietoa niistä mahdollisuuksista, joita heille on tarjolla heidän erityisiä tarpeitaan ja intressejään silmällä pitäen; tarkoituksena on esimerkiksi nostaa tarvittaessa työohjelmissa ja ehdotuspyynnöissä näkyvästi esiin aiheet, jotka ovat erityisen tärkeitä pk-yritysten kannalta tai joissa yhteistyö kolmansien maiden kanssa on hyödyllistä;

- yksinkertaistetaan toteutusta myös muilta osin muun muassa sujuvoittamalla hankkeiden hyväksymistä, ottamalla käyttöön uudet rahoitus- ja tukijärjestelyt sekä käyttämällä entistä tehokkaammin tietokantoja ja tietovälineitä viestinnän parantamiseksi.

7. ERITYISOHJELMIEN SISÄLTÖ

7.1. Yhteistyö

”Yhteistyö”-erityisohjelman tavoitteena on auttaa Eurooppaa saavuttamaan johtava asema keskeisillä tieteen ja teknologian aloilla. Tähän pyritään tukemalla yliopistojen, yritysten, tutkimuskeskusten ja julkisen vallan yhteistyötä kaikkialla Euroopan unionissa ja myös muualla maailmassa. Aiemmat puiteohjelmat ovat osoittaneet, että tällaisilla toimilla voidaan edesauttaa Euroopan tutkimuksen rakennemuutosta sekä resurssien yhdistämistä ja lisäämistä. Seitsemännessä puiteohjelmassa pyritään levittämään toimien vaikutukset entistä laajemmalle. ”Yhteistyö”-ohjelmassa ehdotetut yhdeksän aihealuetta vastaavat niitä keskeisiä tietämyksen ja teknologian osa-alueita, joilla on lisättävä huippututkimusta, jotta voitaisiin vastata Euroopan kohtaamiin sosiaalisiin ja taloudellisiin sekä kansanterveyttä, ympäristöä ja teollisuutta koskeviin haasteisiin.

”Yhteistyö”-erityisohjelma on monilta osin suoraa jatkoa aiemmille puiteohjelmille. Peruslähtökohtana on, että tämän tyyppisestä EU:n tuesta saadaan todistettavasti lisäarvoa. Ohjelmassa on kuitenkin lisäksi tärkeitä uutuuksia, joihin on kiinnitettävä erityistä huomiota pantaessa ohjelmaa täytäntöön:

- Ohjelmassa käynnistetään yhteisiä teknologia-aloitteita , joilla vastataan tarpeeseen saada aikaan kunnianhimoisia yleiseurooppalaisia julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuksia tärkeiden teknologioiden kehitystyön vauhdittamiseksi.[5] Ensimmäiset aloitteet on jo yksilöity, ja niille on määritetty selkeät tavoitteet ja suoritteet. Tutkimuskohteita ovat innovatiiviset lääkkeet, nanoelektroniikka, sulautetut tietotekniikkajärjestelmät, vety ja polttokennot, ilmailu ja ilmaliikenteen hallinta sekä ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seuranta. Näistä annetaan erilliset ehdotukset (esim. perustamissopimuksen 171 artiklan nojalla). Seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpanon aikana voidaan määrittää vielä lisää yhteisiä teknologia-aloitteita esimerkiksi päästöttömän voimantuotannon ja uusiutuvien energialähteiden alalla.

- Ohjelmalla tiivistetään kansallisten tutkimusohjelmien koordinointia. Onnistuneen ERA-NET -järjestelmän toteutusta jatketaan eri aihealueilla. Kuudennesta puiteohjelmasta peräisin olevat ERA-NET-verkostot voivat jättää jatkoehdotuksia, jotka koskevat yhteistyön syventämistä ja uusien osallistujien ottamista mukaan konsortioon. Lisäksi tuetaan uusien aihealueiden uusia ERA-NET-verkostoja. Järjestelmään voivat osallistua myös julkisyhteisöt, joilla on suunnitteilla – muttei vielä meneillään – tutkimusohjelma. Lisäksi otetaan käyttöön ERA-NET plus -järjestelmä, jolla kannustetaan kansallisia toimijoita toteuttamaan yhteisiä ehdotuspyyntöjä usean eri maan välisiä, valtioiden rajat ylittäviä tutkimushankkeita varten.

- Niiden kokemusten pohjalta, jotka on saatu kuudennessa puiteohjelmassa toteutetusta perustamissopimuksen 169 artiklaan perustuvasta Euroopan ja kehitysmaiden välisestä kliinisten tutkimusten yhteistyökumppanuudesta (EDCTP), on yksilöity neljä uutta 169 artiklaan perustuvaa tointa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Kolme näistä toimista, tietotekniikka-avusteista asumista ( ambient assisted living ), Itämeren tutkimusta ja metrologiaa koskevat toimet, sisältyy ”Yhteistyö”-ohjelmaan, ja neljäs, jonka aiheena on yhteyksien luominen pk-yrityksiä koskevien kansallisten tutkimusohjelmien välille, kuuluu "Valmiudet"-ohjelmaan. Lisää toimia voidaan määrittää seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpanon kuluessa.

- Sekä kullakin aihealueella että aihealueiden rajojen yli pyritään kohdentamaan kansainvälistä yhteistyötä entistä tarkemmin. Työohjelmissa on tarkoitus määrittää yksittäisiä yhteistyötoimia, jotka ovat kansainväliselle yhteistyölle määritellyn strategisen toimintamallin mukaisia. Lisäksi käydään toimia koskevaa vuoropuhelua ja luodaan verkostoja kumppanuusmaiden eri alueiden kanssa.

- Kullakin aihealueella voidaan myös tukea toimia, joiden avulla voidaan joustavasti vastata esiin nouseviin tarpeisiin sekä ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin . Näiden toimien toteutuksessa käytetään hyväksi kokemuksia, jotka on saatu yhtäältä kuudenteen puiteohjelmaan sisältyneistä politiikan alojen tieteellistä tukea (Scientific Support to Politics) sekä uutta ja esiin nousevaa tiedettä ja teknologiaa (NEST) koskeneista ohjelmista ja toisaalta tieto- ja viestintätekniikan aihealueella toteutetuista tuleviin ja kehitteillä oleviin teknologioihin (FET) liittyvistä toimista.

7.2. Ideat

Eurooppa ei ole kovinkaan vahvoilla terävintä kärkeä edustavassa tutkimuksessa eikä nopeasti kasvavien tieteenalojen osaamisessa. ”Ideat”-erityisohjelman tavoitteena onkin luoda yleiseurooppalainen mekanismi sellaisten aidosti luovien tieteentekijöiden, insinöörien ja tutkijoiden tukemiseksi, joiden uteliaisuus ja tiedonjano johtavat mitä todennäköisimmin ennalta arvaamattomiin ja merkittäviin keksintöihin, jotka voivat viedä inhimillistä tietämystä uusiin suuntiin, avata uusia näkymiä teknologian kehittymiselle sekä ratkaista pitkään ratkaisua vailla olleita yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä ongelmia. Tarkoituksena on parantaa perustutkimuksen laatua ”kilpailuttamalla” tutkijoita EU:n laajuisesti ja saada tätä kautta aikaan merkittäviä yhteiskunnallisia ja taloudellisia hyötyjä[6].

”Ideat”-ohjelmassa käytetään käsitettä ”tieteen eturintamassa oleva tutkimus” , joka ilmentää perustutkimuksen ymmärtämistä uudella tavalla. Tällainen tutkimus, jossa liikutaan uuden tietämyksen tuottamisen etulinjassa, on lähtökohtaisesti riskialtista toimintaa, jolla pyritään saavuttamaan perustavaa laatua olevia edistysaskeleita tieteessä, teknologiassa ja insinööritieteissä. Siinä ei välitetä vakiintuneista tieteenalojen tai valtioiden välisistä rajoista.

”Ideat”-ohjelmassa noudatetaan ”tutkijalähtöistä” lähestymistapaa, jossa tutkijoiden annetaan itse ehdottaa omia tutkimusaiheitaan. Apurahat annetaan yksittäisille tutkimusryhmille, jotka voivat muodostua joustavasti mistä tahansa tutkijakokoonpanosta, joka on tarkoituksenmukainen kunkin hankkeen toteuttamista varten. Mukana voi olla yksi tutkimuslaitos tai useampia laitoksia yhdestä tai useammasta maasta. Kaikissa tapauksissa ryhmien koostumuksen tulisi määräytyä tieteellisen huippuosaamisen, ei hallinnollisten vaatimusten perusteella. Ohjelma erottuu kansallisesti rahoitetuista perustutkimustoimista strategisten tavoitteidensa ja Euroopan laajuisen toteutuksensa kautta.

Yhtenä uutuutena on Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) perustaminen ”Ideat”-ohjelman toteutusta varten. ERC:n yhteyteen perustetaan kaksi keskeistä rakennetta, riippumaton tieteellinen neuvosto sekä täytäntöönpanorakenne, joiden tulee toimia luottamusta herättävästi, uskottavasti ja avoimesti. ERC:lle tulisi osoittaa riittävä rahoitus ja sen tulisi toimia tehokkaasti. Niin ikään sille olisi taattava pitkälle menevä itsenäisyys ja riippumattomuus, mutta sen olisi samalla noudatettava vastuuvelvollisuuden vaatimuksia.

Tieteellinen neuvosto koostuu Euroopan tiedeyhteisön korkeimman tason edustajista, jotka osallistuvat neuvoston toimintaan yksityishenkilöinä edustamatta poliittisia tai muita etuja. Komissio nimittää jäsenet sen jälkeen, kun jäsenehdokkaat on valittu riippumattomalla menettelyllä.

Tieteellisen neuvoston tehtäviin kuuluvat seuraavat:

1. Tieteellisen strategian laatiminen. Tieteellinen neuvosto laatii erityisohjelmaa varten tieteellisen kokonaisstrategian, jossa otetaan huomioon tieteelliset mahdollisuudet sekä Euroopan tieteelliset tarpeet. Lisäksi se valmistelee säännöllisesti tieteellisen strategian mukaisen työohjelman ja siihen tarvittavat muutokset. Tähän sisältyvät myös ehdotuspyynnöt ja niihin liittyvät kriteerit, joiden perusteella hanke-ehdotuksia valitaan rahoitettaviksi, sekä tarpeen mukaan erityisaiheiden tai erityisten kohderyhmien (esim. nuorten tutkijoiden ryhmät tai muodosteilla olevat ryhmät) määrittäminen.

2. Seuranta ja laadunvalvonta. Tieteellinen neuvosto ottaa tarpeen mukaan tieteellisestä näkökulmasta kantaa ehdotuspyyntöjen toteutukseen ja hallinnointiin sekä arviointiperusteisiin ja vertaisarviointiprosesseihin. Neuvoston määrittämät näkökannat voivat koskea esimerkiksi asiantuntijoiden valintaa sekä vertaisarvioinnin ja ehdotusten arvioinnin menetelmiä, joiden mukaisesti rahoitettavat ehdotukset valitaan. Lisäksi tieteellinen neuvosto voi määrittää näkökantansa kaikkiin muihin asioihin, joilla on vaikutusta erityisohjelman tulosten ja vaikutusten sekä tehtävän tutkimuksen laadukkuuden kannalta. Niin ikään se seuraa toiminnan laatua, arvioi ohjelman täytäntöönpanoa ja saavutuksia sekä esittää suosituksia korjaavista toimenpiteistä tai tulevista toimista.

3. Tiedottaminen ja tiedon levittäminen. Tieteellinen neuvosto tiedottaa tiedeyhteisölle ja keskeisille toimijaryhmille ohjelman toimista ja saavutuksista sekä ERC:n käsittelemistä asioista. Lisäksi se raportoi säännöllisesti komissiolle toimistaan.

Täytäntöönpanorakenne vastaa ohjelman toteuttamisesta vuotuisen työohjelman mukaisesti. Se toteuttaa arviointimenettelyt, vertaisarvioinnin sekä valintaprosessin tieteellisen neuvoston vahvistamien periaatteiden mukaisesti ja huolehtii apurahojen taloudellisesta ja tieteellisestä hallinnoinnista. Komissio aikoo ensi vaiheessa perustaa tätä tarkoitusta varten toimeenpanoviraston, jolle se siirtää toimeenpanotehtävät. Lisäksi täytäntöönpanorakenne on jatkuvasti tiiviisti yhteydessä tieteelliseen neuvostoon kaikissa ohjelman toteutukseen liittyvissä kysymyksissä. Tulevaisuudessa voidaan ottaa käyttöön erilainen rakenne esimerkiksi EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan määräysten nojalla, mikäli ERC:n rakenteiden ja mekanismien tehokkuudesta tehtävä riippumaton arvio osoittaa sen tarpeelliseksi.

Euroopan komissio takaa ERC:n täyden itsenäisyyden ja riippumattomuuden. Komissio täyttää vastuunsa erityisohjelman toteutuksesta huolehtimalla siitä, että ERC:n täytäntöönpanorakenne otetaan käyttöön, ja varmistamalla, että ERC toteuttaa ohjelman asetettujen tavoitteiden mukaisesti, riippumattomasti toimien sekä noudattaen niitä tieteellisiä suuntaviivoja ja korkealaatuisen tieteen vaatimuksia, jotka tieteellinen neuvosto on asettanut.

Komissio vahvistaa virallisesti ”Ideat”-erityisohjelman työohjelman. Se suorittaa tämän tehtävänsä noudattaen edellä esitettyä toimintamallia. Pääsääntönä on, että komissio vahvistaa tieteellisen neuvoston ehdottaman työohjelman. Jos komissio ei voi vahvistaa työohjelmaa ehdotetussa muodossa esimerkiksi sen vuoksi, ettei se vastaa erityisohjelman tavoitteita tai ole yhteisön lainsäädännön mukainen, komission on esitettävä julkisesti perusteensa hylkäämiselle. Tämän menettelyn tarkoituksena on varmistaa, että ERC:n itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatteita noudatetaan avoimesti ja kaikilta osin.

7.3. Ihmiset

”Ihmiset”-erityisohjelma on osa laajaa kokonaisvaltaista strategiaa, jonka tavoitteena on kohentaa sekä laadullisesti että määrällisesti eurooppalaisen tutkimus- ja kehitystyön henkilöstövoimavaroja. Ohjelman avulla rohkaistaan ihmisiä lähtemään tutkijan uralle ja kannustetaan tutkijoita jäämään Eurooppaan. Lisäksi tavoitteena on houkutella parhaita tutkijoita työskentelemään Eurooppaan. Euroopan tasolla toteutettavilla toimilla voidaan saada aikaan merkittävää lisäarvoa, koska niiden avulla voidaan harmonisoida toteutusvälineitä sekä strukturoida toimintaa paremmin ja toimia tehokkaammin kuin jäsenvaltioiden kahdenvälisin järjestelyin.

Toteutettavat toimet rakentuvat pitkäaikaisille hyville kokemuksille Marie Curie -toimista, joilla on vastattu tutkijoiden koulutus-, liikkuvuus- ja urakehitystarpeisiin. Toimet ovat suurelta osin jatkoa aiemmille, mutta lisäksi niissä kiinnitetään entistä enemmän huomiota seuraaviin seikkoihin:

- Rakenteelliset vaikutukset. Rakenteellisia vaikutuksia pyritään lisäämään esimerkiksi osallistumalla alueellisten, kansallisten ja kansainvälisten ohjelmien yhteisrahoitukseen toimintalinjassa ”Elinikäinen oppiminen ja urakehitys”. Uutena tukimuotona käyttöön otettavalla yhteisrahoituksella ei kuitenkaan korvata Euroopan tasolla haettavia ja myönnettäviä henkilökohtaisia tohtorintutkinnon jälkeisiä apurahoja, jotka ovat kuudennen puiteohjelman yksinomainen tukimuoto. Henkilökohtaiset apurahat ovat kuitenkin jo tulleet EU:n tason tukimuotona kypsään kehitysvaiheeseen. Sen sijaan tällä osa-alueella toteutettavat kansalliset toimet ovat edelleen tavoitteiltaan, arviointimenetelmiltään ja työskentelyä koskevilta edellytyksiltään kirjavia sekä usein kansainväliseltä tai eurooppalaiselta ulottuvuudeltaan suppeita. Sen vuoksi tarkoituksena on yhteisrahoittaa kaikille avointen ehdotuspyyntöjen pohjalta valikoidusti joitakin tällaisia ohjelmia, jotka ovat puiteohjelman tavoitteiden mukaisia. Ohjelmien arvioinnissa ja valinnassa on ratkaisevaa niiden laadukkuus, eikä valittavien tutkijoiden alkuperälle aseteta rajoituksia. Lisäksi olennaista on, että ohjelmissa sovelletaan hyväksyttäviä työehtoja (mm. palkan, sosiaaliturvan, mentoroinnin ja ammatillisen kehityksen kannalta).

- Yritysten osallistuminen . Vaikka Marie Curie -toimille luonteenomainen ”alhaalta ylöspäin” -lähestymistapa säilytetäänkin, jatkossa kiinnitetään entistä enemmän huomiota koulutukseen ja urakehitykseen ja niihin liittyviin tarpeisiin eri aloilla, erityisesti yksityisellä sektorilla. Tätä silmällä pitäen painotetaan sellaisten täydentävien taitojen ja valmiuksien kehittämistä, joita tarvitaan yritysten tutkimustietämyksen lisäämiseksi ja niiden tutkimuksen laadun parantamiseksi. Eri alojen välistä kokemusten vaihtoa edistetään siten, että yritykset pyritään saamaan aktiivisiksi osallistujiksi kaikkiin toimiin. Lisäksi toteutetaan erityinen ohjelma tietämyksen vaihtamiseksi julkisen ja yksityisen sektorin välisissä kumppanuuksissa erityisesti niissä tapauksissa, joissa mukana on pk-yrityksiä.

- Kansainvälinen ulottuvuus. Tätä ulottuvuutta vahvistetaan. Sen lisäksi, että edistetään EU:n tutkijoiden koulutusta ja urakehitystä tarjoamalla eurooppalaisten tutkijoiden kansainvälisiä apurahoja, joihin liittyy paluuvelvoite, laajennetaan kansainvälistä yhteistyötä kolmansien maiden tutkijoille annettavalla tuella. Samoin lisätään uusia ulottuvuuksia yhteistyöhön, jota EU tekee naapurimaidensa sekä EU:n kanssa tiede- ja teknologiasopimuksen tehneiden maiden kanssa. Lisäksi tuetaan ulkomaille muuttaneiden eurooppalaisten ja Euroopassa työskentelevien ulkomaisten tutkijoiden (eli ”tieteellisten maastamuuttajien”) yhteisöjä.

7.4. Valmiudet

”Valmiudet”-erityisohjelman tavoitteena on parantaa koko Euroopan tutkimus- ja innovointikapasiteettia. Ohjelmassa sekä jatketaan ja tehostetaan edellisten puiteohjelmien toimia että otetaan käyttöön joitakin tärkeitä uutuuksia.

Yksi keskeinen uusi osatekijä on strategia, jolla tuetaan uusien tutkimusinfrastruktuurien rakentamista. Tämä täydentää tukea, jota entiseen tapaan annetaan olemassa olevan tutkimusinfrastruktuurin käytön optimoimiseksi. Tuki uuden infrastruktuurin rakentamiselle toteutetaan kaksivaiheisena: valmisteluvaiheen tukena ja rakennusvaiheen tukena. Komission toiminnan perustana on Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin (ESFRI) tekemä työ, jossa on laadittu Euroopalle uutta infrastruktuuria koskeva kehittämissuunnitelma (”roadmap”). Komissio määrittää suunnitelman perusteella painopistehankkeita, joille voitaisiin antaa EY:n tukea seitsemännestä puiteohjelmasta. Komissio edistää näiden hankkeiden toteutusta erityisesti helpottamalla rakennusvaiheen rahoitusjärjestelyjä muun muassa riskinjakorahoitusvälineellä, jolla edistetään Euroopan investointipankin lainojen saantia. Liitteessä 1 on esitetty ESFRIn laatima ”mahdollisten hankkeiden luettelo”, jossa on konkreettisia esimerkkejä uusista suuren mittaluokan tutkimusinfrastruktuureista, joita Euroopan tiedeyhteisö tarvitsee seuraavan vuosikymmenen aikana.

Pk-yrityksiä ja niiden toimialajärjestöjä hyödyttävää tutkimusta tukevien kahden toimen budjettia on kasvatettu, koska pk-yrityksillä on kasvava tarve ulkoistaa tutkimustyötään.

”Osaavat alueet” -aloitteeseen liittyvien toimien perustana on onnistunut pilottitoimi. Tavoitteena on saada aikaan valtioiden rajat ylittäviä alueiden verkostoja, jotta alueet pystyisivät hyödyntämään tutkimuskapasiteettiaan täydessä mitassa ja saisivat käyttöönsä tutkimuksesta peräisin olevaa uutta tietämystä. Lisäksi pyritään edistämään yliopistojen, tutkimuskeskusten, yritysten ja alueviranomaisten muodostamien ”tutkimusklusterien” syntymistä.

Toinen tärkeä uutuus on toimi, jonka tarkoituksena on vapauttaa EU:n ”lähentymisalueiden” ja syrjäisimpien alueiden täysi tutkimuspotentiaali. Osaamistalouden ja -yhteiskunnan toteuttaminen edellyttää paitsi eurooppalaisen tutkimuksen huippuosaamisen vahvistamista myös sitä, että kyetään valjastamaan paremmin käyttöön koko EU-alueen runsas hyödyntämätön tutkimuspotentiaali. Toimenpiteillä tuetaan tutkijoiden rekrytointia muista EU-maista, tutkimus- ja hallintohenkilöstön tilapäisiä siirtoja, arviointipalvelujen käyttöä sekä tutkimuslaitteiden hankintaa ja kehittämistä. Toimenpiteet täydentävät niitä rakennerahastotoimia, joilla voidaan tukea näiden alueiden tarpeita ja mahdollisuuksia lisätä olemassa tai muodostumassa olevien osaamiskeskustensa tutkimuskapasiteettia.

”Tiede yhteiskunnassa” -osa-alueen toimia on laajennettu huomattavasti edellisen puiteohjelman vastaavan osa-alueen toimiin verrattuna. Tavoitteena on saada aikaan parempaa tiedettä ja sen avulla parempaa EU:n politiikkaa sekä lisätä suuren yleisön kiinnostusta tieteeseen ja tieteen tuntemusta.

Yhtenä seitsemännen puiteohjelman tärkeänä uutena tavoitteena on saada aikaan vahva ja yhtenäinen kansainvälinen tiede- ja teknologiapolitiikka. ”Valmiudet”-erityisohjelman toimet tukevat tätä tavoitetta erityisesti sitä kautta, että niiden avulla voidaan määrittää yhteistyön painopistealueita.

Pyrittäessä kehittämään yhtenäistä politiikkaa painottuu kansallisen ja alueellisen tutkimuspolitiikan koordinoinnin merkitys. Tällaista koordinointia tuetaan erityisellä jäsenvaltioiden ja alueiden ylikansallista poliittista yhteistyötä koskevien aloitteiden tukijärjestelmällä. Näin edesautetaan tutkimuspolitiikan avoimen koordinointimenetelmän toteutusta ja edistetään maiden ja alueiden muodostamien ryhmien koordinoitujen tai yhteisten aloitteiden aikaansaamista aloilla, joilla on vahva ylikansallinen ulottuvuus.

7.5. Yhteisen tutkimuskeskuksen toimet

Yhteinen tutkimuskeskus jatkaa tieteellisen ja teknisen tuen antamista EU:n politiikan laadintaa varten ja vahvistaa entisestään toimintansa asiakaslähtöisyyttä ja jo nykyisinkin tiivistä verkostoitumistaan tiedeyhteisön kanssa. YTK:n toimien kehittämisessä on lähtökohtana, että toimilla on voitava edistää kasvua, kestävää kehitystä ja turvallisuutta.

Lisäksi YTK:n toimilla tuetaan ”sääntelyn laadun parantamista”, jota peräänkuulutetaan uudessa Lissabonin strategiassa. Uusiin haasteisiin, jotka liittyvät kasvavaan tarpeeseen luoda reagointivalmiuksia kriisi- ja hätätilanteiden sekä pikaisia poliittisia toimia vaativien tilanteiden varalta, vastataan rakentamalla valikoiduilla aloilla valmiuksia ja edellytyksiä, jotka tarjoavat riittävän tuen EU:n tasolla. Yksi tämän erityisohjelman avainpiirteistä on myös kokonaisvaltaisen lähestymistavan soveltaminen tieteellisen ja teknisen tuen tarjoamisessa politiikan tarpeita varten.

8. EUROOPPALAISEN TUTKIMUSALUEEN RAKENTAMINEN OSAAMISEEN PERUSTUVAN KASVUN TUEKSI

Eurooppalaiselta tutkimukselta edellytetään uudenlaista kunnianhimoa ja tehokkuutta, jotta kyettäisiin vaadittavalla tavalla etenemään nopeasti kohti osaamistaloutta ja -yhteiskuntaa. Kaikilla Euroopan unionin toimijoilla – kansallisilla viranomaisilla, tutkimuslaitoksilla, yrityksillä – on oma tehtävänsä pyrittäessä tähän tavoitteeseen.

Erityisohjelmat, joiden avulla seitsemäs puiteohjelma pannaan täytäntöön, on suunniteltu siten, että Euroopan tason tutkimusrahoituksen vaikutusmahdollisuudet käytettävissä olevan budjetin rajoissa voidaan maksimoida. Niiden keskeisiä piirteitä ovat: keskittyminen neljään tavoitteeseen – yhteen kussakin erityisohjelmassa – käyttäen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi suunniteltuja toimia ja toteutusvälineitä; vahva jatkuvuus yhdistettynä merkittäviin uusiin toimintamuotoihin; johdonmukainen keskittyminen olemassa olevan huippuosaamisen tukemiseen ja valmiuksien luomiseen huomispäivän huippututkimusta varten; hallinnon tehostaminen ja yksinkertaistaminen käyttäjäystävällisyyden ja kustannustehokkuuden lisäämiseksi sekä sisäänrakennettu joustavuus, jonka avulla puiteohjelmassa voidaan reagoida uusiin tarpeisiin ja mahdollisuuksiin.

Liite 1

ESFRIn ”MAHDOLLISTEN HANKKEIDEN LUETTELO”[7]

- Antiprotonien ja ionien tutkimuslaitos (FAIR)

- Epästabiilien isotooppien voimakkaiden sekundääristen säteiden tutkimuslaitos (SPIRAL II)

- Eurooppalainen syvänmeren neutriinoteleskooppi (KM3NeT)

- Erittäin suuri teleskooppi (ELT) optisen astronomian käyttötarkoituksia varten

- Yleiseurooppalainen nanorakenteiden tutkimusinfrastruktuuri (PRINS)

- Eurooppalainen spallaatiolähde (ESS) – neutronilähde

- Eurooppalainen vapaaelektronilaser (XFEL): kovat röntgensäteet

- IRUVX-vapaaelektronilaserien verkosto: infrapuna – pehmeät röntgensäteet

- Euroopan synkrotronisäteilyn tutkimuslaitoksen (ESRF) parannustyöt

- Eurooppalainen suurtehotietokone (HPCEUR)

- Rannikkoalueiden merentutkimusalus – erityisesti Itämerta varten

- Tutkimusjäänmurtaja Aurora Borealis

- Euroopan monitieteinen merenpohjan seurantaverkosto (EMSO)

- Biologisen monimuotoisuuden tutkimuksen ja suojelun eurooppalainen infrastruktuuri

- Aivojen ja koko kehon kuvantamisen kehittynyt infrastruktuuri

- Euroopan bioinformatiikkainfrastruktuuri

- Kliinisen tutkimuksen huippukeskusten eurooppalainen verkosto

- Biopankkien ja genomitietoresurssien eurooppalainen verkosto

- Turvalaboratoriot uusia sairauksia ja kansanterveysuhkia varten

- Infrastruktuuri nisäkkäiden koko genomin funktionaalista analyysia varten

- Biolääketieteellisen tutkimuksen mallitestauslaitokset

- Humanistisen ja yhteiskuntatieteellisen tutkimuksen eurooppalainen seurantakeskus (EROHS)

- European Social Survey -tutkimushanke (ESS)

- ”Maailmanlaajuiset hankkeet”

- ITER

- Kansainvälinen avaruusasema (ISS)

- Kansainvälinen lineaaritörmäytin (ILC)

- Square Kilometer Array -radioteleskooppi (SKA)

- Kansainvälinen fuusiomateriaalien säteilytyskeskus (IFMIF)

2005/0185 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta erityisohjelmasta ”Yhteistyö”

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 166 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[8],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[9],

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[10]

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) (jäljempänä ’puiteohjelma’) tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o …/EY pannaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 166 artiklan 3 kohdan mukaisesti täytäntöön erityisohjelmin, joissa määritetään täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, vahvistetaan erityisohjelmien kesto sekä määrätään tarpeellisiksi arvioiduista varoista.

(2) Puiteohjelma rakentuu neljäntyyppisistä toimista: valtioiden rajat ylittävästä yhteistyöstä politiikan tarpeiden mukaan määritellyillä aihealueilla (”Yhteistyö”); tutkijalähtöisestä tutkimuksesta, joka perustuu tutkimusyhteisön aloitteisiin (”Ideat”); tutkijoiden koulutusta ja urakehitystä varten annettavasta tuesta (”Ihmiset”) sekä tutkimusvalmiuksien luomista varten annettavasta tuesta (”Valmiudet”). Tällä erityisohjelmalla olisi pantava täytäntöön ”Yhteistyö”-osioon sisältyvät epäsuorat toimet.

(3) Tässä ohjelmassa olisi sovellettava sääntöjä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista puiteohjelmaan sekä sen tutkimustulosten levittämistä (jäljempänä ’osallistumista ja tulosten levittämistä koskevat säännöt’).

(4) Puiteohjelman olisi täydennettävä jäsenvaltioissa toteutettavia toimia sekä yhteisön muita toimia, erityisesti rakennerahastoja, maataloutta, koulutusta, kilpailukykyä, innovointia, teollisuutta, terveyttä, kuluttajansuojaa, työllisyyttä, energiaa, liikennettä ja ympäristöä koskevia toimia, jotka ovat tarpeen, jotta saataisiin aikaan Lissabonin tavoitteiden edellyttämä strategisten toimenpiteiden kokonaisuus.

(5) Tässä puiteohjelmassa tuettavien innovointiin ja pk-yrityksiin liittyvien toimien olisi täydennettävä toimia, jotka toteutetaan kilpailukykyä ja innovointia koskevan puiteohjelman yhteydessä.

(6) Puiteohjelmaa täytäntöön pantaessa voidaan toteuttaa täydentäviä ohjelmia, joihin osallistuvat vain tietyt jäsenvaltiot, päättää yhteisön osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden yhdessä käynnistämiin ohjelmiin tai perustaa yhteisyrityksiä taikka ottaa käyttöön muita järjestelyjä perustamissopimuksen 168, 169 ja 171 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

(7) Erityisohjelmasta olisi rahoitettava Euroopan investointipankille (EIP) myönnettävää avustusta ”riskinjakorahoitusvälineen” muodostamista varten, jotta voitaisiin parantaa EIP:n lainojen saatavuutta.

(8) Yhteisö on tehnyt perustamissopimuksen 170 artiklan nojalla useita tutkimuksen alaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia, ja kansainvälistä tutkimusyhteistyötä olisi lujitettava, jotta yhteisö voitaisiin kytkeä entistä tiiviimmin osaksi maailmanlaajuista tutkimusyhteisöä. Erityisohjelman olisi sen vuoksi oltava avoin kaikille maille, jotka ovat tehneet asiaa koskevat sopimukset, ja lisäksi sen olisi oltava hankekohtaisesti avoin kolmansien maiden yksiköille ja kansainvälisille tieteellisen yhteistyön järjestöille, jos niiden osallistuminen on molemminpuolisen edun mukaista.

(9) Tähän ohjelmaan kuuluvassa tutkimustoiminnassa olisi noudatettava eettisiä perusperiaatteita, joihin kuuluvat Euroopan unionin perusoikeuskirjaan sisältyvät eettiset periaatteet.

(10) Puiteohjelman olisi edistettävä kestävää kehitystä.

(11) Olisi varmistettava, että puiteohjelman varainhoito on moitteetonta ja että puiteohjelma on toteutukseltaan mahdollisimman tehokas ja käyttäjäystävällinen ja helposti kaikkien osallistujien hyödynnettävissä, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 sekä niiden mahdollisten tulevien muutosten mukaisesti.

(12) Olisi myös toteutettava asianmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärin käytettyjen varojen perimiseksi takaisin Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 ja niiden mahdollisten tulevien muutosten sekä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[11], komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96[12] ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999[13] mukaisesti.

(13) Tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[14] mukaisesti.

(14) Kullakin aihealueella olisi oltava oma budjettikohtansa Euroopan yhteisöjen yleisessä talousarviossa.

(15) Ohjelman täytäntöönpanossa on otettava asianmukaisesti huomioon sukupuolten tasa-arvoon liittyvät seikat sekä muiden seikkojen ohella niiden tutkijoiden työehdot, työhönottoprosessien avoimuus sekä urakehitys, jotka otetaan työskentelemään tämän ohjelman toimien yhteydessä rahoitettavissa hankkeissa ja ohjelmissa. Näitä seikkoja koskevana ohjenuorana on eurooppalaisesta tutkijoiden peruskirjasta ja tutkijoiden työhönoton säännöstöstä 11 päivänä maaliskuuta 2005 annettu komission suositus[15],

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Vahvistetaan tutkimukseen, teknologian kehittämiseen sekä demonstrointiin liittyviä yhteisön toimia koskeva ”Yhteistyö”-erityisohjelma, jäljempänä ’erityisohjelma’, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.

2 artikla

Erityisohjelmassa tuetaan kaikkia ”Yhteistyön” piiriin kuuluvia tutkimustoimia, jotka toteutetaan valtioiden rajat ylittävänä yhteistyönä seuraavilla aihealueilla:

a) Terveys,

b) Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

c) Tieto- ja viestintäteknologia

d) Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

e) Energia

f) Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

g) Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

h) Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

i) Turvallisuus ja avaruus

Erityisohjelman täytäntöön panemiseksi voidaan toteuttaa täydentäviä ohjelmia, joihin osallistuvat vain tietyt jäsenvaltiot, päättää yhteisön osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden yhdessä käynnistämiin ohjelmiin tai perustaa yhteisyrityksiä taikka ottaa käyttöön muita järjestelyjä perustamissopimuksen 168, 169 ja 171 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

Toimien tavoitteet ja pääpiirteet määritetään liitteessä I.

3 artikla

Erityisohjelman toteuttamista varten tarpeelliseksi katsottu rahoitusmäärä on puiteohjelman liitteen II mukaisesti 44 432 miljoonaa euroa, josta komission hallintomenojen osuuden on oltava alle 6 prosenttia. Rahoitusmäärän ohjeellinen jakautuminen esitetään liitteessä II.

4 artikla

1. Kaikessa tähän erityisohjelmaan kuuluvassa tutkimustoiminnassa on noudatettava eettisiä perusperiaatteita.

2. Erityisohjelmasta ei rahoiteta seuraavia tutkimusaloja:

- lisääntymistarkoituksessa tehtävään ihmisen kloonaukseen liittyvä tutkimus,

- tutkimus, jossa pyritään muuttamaan ihmisen geeniperimää siten, että muutoksesta saattaa tulla periytyvä[16],

- tutkimus, jossa pyritään luomaan ihmisalkioita vain tutkimustarkoituksiin tai kantasolujen tuottamista varten, esimerkiksi somaattisten solujen tuman siirron avulla.

3. Erityisohjelmasta ei rahoiteta:

- tutkimusta, joka on kielletty kaikissa jäsenvaltioissa,

- tutkimusta, joka on määrä suorittaa sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa kyseinen tutkimus on kielletty.

5 artikla

1. Erityisohjelma pannaan täytäntöön käyttämällä puiteohjelman liitteessä III määritettyjä rahoitusjärjestelyjä.

2. Tämän erityisohjelman liitteessä III esitetään ensimmäiset yhteiset teknologia-aloitteet, joista on tehtävä erilliset päätökset perustamissopimuksen 171 artiklan nojalla, sekä määritetään järjestelyt, jotka koskevat riskinjakorahoitusvälineenä käytettävän avustuksen myöntämistä Euroopan investointipankille.

3. Liitteessä IV esitetään joukko toimia, jotka voidaan toteuttaa osallistumalla kansallisten tutkimusohjelmien yhteistoteutukseen, josta on tehtävä erillinen päätös perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla.

4. Tässä erityisohjelmassa sovelletaan osallistumista ja tulosten levittämistä koskevia sääntöjä.

6 artikla

1. Komissio laatii erityisohjelman täytäntöönpanoa varten työohjelman, jossa määritellään tarkemmin liitteessä I esitetyt tavoitteet ja tieteelliset ja teknologiset painopisteet, kullakin ehdotuspyynnön kohteena olevalla aihealueella sovellettava rahoitusjärjestely sekä täytäntöönpanon aikataulu.

2. Työohjelmassa otetaan huomioon olennaiset tutkimustoimet, joita toteutetaan jäsenvaltioiden, assosioituneiden valtioiden sekä eurooppalaisten ja kansainvälisten organisaatioiden toimesta. Työohjelma päivitetään tarpeen mukaan.

3. Työohjelmassa yksilöidään perusteet, joita sovelletaan arvioitaessa ehdotuksia epäsuoriksi toimiksi eri rahoitusjärjestelyjen puitteissa sekä valittaessa tuettavat hankkeet. Perusteita ovat laadukkuus, vaikutukset ja toteutus; ne muodostavat kehyksen, jonka puitteissa työohjelmassa voidaan määrittää tarkentavia tai täydentäviä lisävaatimuksia, painotuksia ja pistekynnyksiä.

4. Työohjelmassa voidaan yksilöidä:

a) organisaatioita, jotka saavat tukea jäsenmaksun muodossa;

b) toimia yksittäisten oikeussubjektien toimien tukemiseksi.

7 artikla

1. Erityisohjelman täytäntöönpanosta vastaa komissio.

2. Tämän päätöksen 8 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä sovelletaan:

a) vahvistettaessa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu työohjelma;

b) tehtäessä muutoksia liitteen II mukaiseen rahoituksen kokonaismäärän ohjeelliseen jakautumiseen.

3. Vahvistettaessa TTK-toimia, joihin liittyy ihmisalkioiden ja ihmisalkioiden kantasolujen käyttöä, sovelletaan 8 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä.

8 artikla

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohdan säännökset.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa.

4. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kaksi kuukautta.

5. Komissio tiedottaa säännöllisesti komitealle erityisohjelman täytäntöönpanon yleisestä edistymisestä ja antaa sille tietoja kaikista tässä ohjelmassa rahoitetuista TTK-toimista.

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä […]

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

LIITE I

TIETEELLISET JA TEKNOLOGISET TAVOITTEET SEKÄ AIHEALUEIDEN JA TOIMIEN PÄÄPIIRTEET

Tässä erityisohjelmassa tuetaan kaikenlaajuista valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä, joka voidaan toteuttaa missä tahansa Euroopan unionin sisällä tai yhteistyössä unionin ulkopuolisten osapuolten kanssa. Tukea annetaan tietyille aihealueille, jotka sijoittuvat sellaisille osaamisen ja teknologian kehityksen kannalta keskeisille aloille, joilla on tuettava ja lisättävä tutkimusta, jotta pystyttäisiin vastaamaan Euroopan kohtaamiin yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin sekä kansanterveyttä, ympäristöä ja teollisuutta koskeviin haasteisiin.

Koko erityisohjelmaa koskevana yleisenä tavoitteena on, että samalla kun edistetään huippuosaamisen terävintä kärkeä edustavaa tutkimusta, tulee edistää myös kestävää kehitystä.

EU:n toimia toteutetaan seuraavilla yhdeksällä aihe-alueella:

4. Terveys

5. Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

6. Tieto- ja viestintäteknologia

7. Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

8. Energia

9. Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

10. Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

11. Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

12. Turvallisuus ja avaruus.

Jäljempänä kuvataan kunkin aihealueen osalta tavoite, toimien toteutuksessa sovellettava lähestymistapa sekä toimien sisältö. Kuvaus käsittää myös laajamittaiset aloitteet/toimet (joita selostetaan liitteissä III ja IV), kansainvälisen yhteistyön, esiin nousevat tarpeet sekä ennakoimattomat politiikkaan liittyvät tarpeet.

Toiminnassa noudatetaan kestävän kehityksen ja sukupuolten välisen tasa-arvon periaatteita. Lisäksi erityisohjelman toimissa otetaan tarpeen mukaan huomioon tutkimustoimintaan ja siihen perustuviin mahdollisiin sovelluksiin liittyvät eettiset, sosiaaliset, oikeudelliset ja laajemmat kulttuuriset näkökohdat sekä tieteen ja teknologian kehityksen sosioekonomiset vaikutukset ja tulevaisuudennäkymät.

Monitieteinen ja poikkialainen tutkimus sekä yhteiset ehdotuspyynnöt

Erityistä huomiota kiinnitetään sellaisiin tieteellisiin painopistealoihin, joiden aiheet ovat poikkialaisia. Tällaisia voivat olla muun muassa meritieteet ja -teknologiat. Tutkimus- ja teknologia-aiheita, jotka ovat tärkeitä useamman kuin yhden aihealueen kannalta, voidaan tarkastella yhteisesti eri aihealueiden rajojen yli. Näin edistetään monitieteisyyttä. Poikkialaisten toimien toteutuksessa:

- käytetään aihealueiden yhteisiä ehdotuspyyntöjä, jos tutkimusaihe on selvästi relevantti kunkin asianomaisen aihealueen toimien kannalta;

- hyödynnetään ”esiin nousevia tarpeita” koskevaa tointa, jossa painotetaan erityisesti poikkitieteistä tutkimusta;

- kuullaan työohjelmaa laadittaessa ulkopuolisia tahoja, jotka edustavat laajasti eri tieteenaloja ja taustaryhmiä;

- huolehditaan siitä, että politiikan kannalta olennainen tutkimus on sopusoinnussa EU:n eri aloilla harjoittaman politiikan kanssa.

Koordinoinnista tämän erityisohjelman aihealueiden ja seitsemännen puiteohjelman muiden erityisohjelmien toimien, kuten "Valmiudet"-erityisohjelman tutkimusinfrastruktuureja koskevien toimien, välillä huolehtii Euroopan komissio.

Muuttuvien tarpeiden ja mahdollisuuksien huomioon ottaminen

Jotta voitaisiin varmistaa, että aihealueet ovat jatkuvasti relevantteja alan toimijoiden kannalta, tukeudutaan muiden tietolähteiden ohella ”eurooppalaisten teknologiayhteisöjen” (European Technology Platforms) tekemään työhön. Näin erityisohjelmalla edistetään eurooppalaisten teknologiayhteisöjen laatimien strategisten tutkimuslinjausten toteutusta niiltä osin kuin näistä linjauksista on saatavissa aidosti lisäarvoa Euroopan tasolla. Tutkimustarpeet, jotka on yksilöity tähän mennessä laadituissa strategisissa tutkimuslinjauksissa, on jo yleisellä tasolla paljolti sisällytetty jäljempänä esitettäviin yhdeksän aihealueen määrittelyihin. Niiden yksityiskohtainen tekninen sisältö otetaan huomioon myöhemmin laadittaessa seikkaperäistä työohjelmaa ehdotuspyyntöjä varten.

Erityisohjelmassa huolehditaan myös siitä, että aihealueet ovat jatkuvasti relevantteja EU:n politiikan ja säännösten laatimisen, täytäntöönpanon ja arvioinnin kannalta. Tämä koskee muun muassa EU:n politiikkaa terveyden, turvallisuuden, kuluttajansuojan, energiahuollon, ympäristön, kehitysavun, kalastuksen, meriasioiden, maatalouden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin, liikenteen, koulutuksen, tietoyhteiskunnan ja viestinten, työllisyyden, sosiaaliasioiden, koheesion sekä oikeus- ja sisäasioiden aloilla. Samoin tärkeä osa-alue on esinormatiivinen ja normien laadintaan liittyvä tutkimus, jota tarvitaan standardien laadun ja täytäntöönpanon parantamiseksi. Tässä yhteydessä voidaan käyttää apuna foorumeja, joiden puitteissa eri sidosryhmät pohtivat yhdessä tiedeyhteisön kanssa sosiaali-, ympäristö- tai muun politiikan kannalta olennaisia strategisia tutkimuslinjauksia.

Kullakin aihealueella toteutetaan määriteltyjen toimien lisäksi joustavasti ja avoimuuden periaatetta noudattaen erityistoimia, joilla vastataan ”esiin nouseviin tarpeisiin” ja ”ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin”. Tällaiset toimet takaavat yksinkertaisen, yhtenäisen ja koordinoidun lähestymistavan koko erityisohjelmassa. Samoin ne mahdollistavat rahoituksen eri aihealueita yhteisesti koskevalle tai aihealueiden ulkopuolelle sijoittuvalle poikkitieteiselle tutkimukselle.

- Esiin nousevat tarpeet. Näiden osalta voidaan antaa erityistä tukea tutkimushankkeille, joiden tavoitteena on määrittää tai tutkia tarkemmin tietyllä alalla ja/tai useiden eri alojen leikkauskohdassa uusia tieteellisiä ja teknologisia mahdollisuuksia, erityisesti jos niiden avulla voi olla mahdollista saavuttaa merkittäviä läpimurtoja. Toteutustapoja ovat:

- avoin, ”alhaalta ylöspäin” etenevä tutkimus, jossa tutkijat määrittävät itse tutkimusaiheita luodakseen uusia tieteen ja teknologian mahdollisuuksia (”Adventure”-toimet”) tai arvioidakseen uusia tutkimuslöytöjä tai äskettäin havaittuja ilmiöitä, joihin voi liittyä yhteiskunnan kannalta riskejä tai ongelmia (”Insight”-toimet);

- toimet, joissa keskitytään yksittäisiin erittäin haastaviin tavoitteisiin sellaisilla tieteen ja teknologian kehittymässä olevilla aloilla, joilla on luvassa merkittäviä edistysaskeleita ja potentiaalisesti huomattavia vaikutuksia talouden ja yhteiskunnan kehitykseen ("Pathfinder”-toimet); näissä toimissa voidaan käyttää toisiaan täydentävien hankkeiden muodostamia hankeryhmiä.

- Ennakoimattomat politiikkaan liittyvät tarpeet. Tavoitteena on kyetä vastaamaan joustavasti puiteohjelman toteutuksen aikana syntyviin uusiin politiikan tarpeisiin. Näitä voivat aiheuttaa esimerkiksi nopeaa reagointia vaativat odottamattomat kehityskulut tai tapahtumat, kuten uudet epidemiat, elintarvikkeiden turvallisuudessa ilmenevät ongelmat, luonnonkatastrofien edellyttämät toimet tai avustustoimet. Ennakoimattomiin tarpeisiin liittyvät toimet toteutetaan kiinteässä yhteydessä asianomaisiin EU:n politiikan lohkoihin. Vuotuista työohjelmaa voidaan muuttaa, jos ilmenee pikaisia toimia vaativia tutkimustarpeita.

- Tulosten levittäminen, tietämyksen siirto ja eri toimijoiden laajempi osallistaminen

Kaikilla aihealueilla[17] tuetaan tietämyksen levittämistä ja tutkimustulosten siirtoa muun muassa päätöksentekijöiden käyttöön. Tarkoituksena on, että tieto EU:ssa tehtävän tutkimuksen tuloksista leviäisi paremmin ja tuloksia hyödynnettäisiin tehokkaammin. Tähän pyritään muun muassa rahoittamalla verkostoitumis- ja välitystoimia, seminaareja ja muita tapahtumia, käyttämällä apuna ulkopuolisia asiantuntijoita sekä ylläpitämällä sähköisiä tietopalveluja. Tietämyksen siirto ja tutkimustulosten levittäminen toteutetaan kullakin aihealueella:

- sisällyttämällä levittämistä ja tietämyksen siirtoa koskevat toimet osaksi hankkeita ja konsortioiden toimintaa; tämä voidaan tehdä sopivien rahoitusjärjestelyihin liittyvien määräysten sekä raportointivaatimusten avulla;

- tarjoamalla hankkeille ja konsortioille kohdennetusti apua sellaisen osaamisen hankkimisessa, jonka avulla voidaan optimoida tulosten käyttö;

- toteuttamalla erityisiä levittämistoimia, joiden avulla levitetään ennakoivasti tuloksia eri hankkeista, mukaan luettuina edellisten puiteohjelmien ja muiden tutkimusohjelmien hankkeet, ja joissa kohderyhminä (eli tulosten potentiaalisina käyttäjäryhminä) ovat yksittäiset alat tai sidosryhmäkokonaisuudet;

- levittämällä tutkimuksen tuloksia politiikan laatijoille ja standardointielimille, jotta asianomaiset elimet voisivat käyttää helpommin politiikan kannalta tärkeitä tutkimustuloksia kansainvälisesti ja Euroopan tasolla sekä kansallisesti ja alueellisesti;

- käyttämällä apuna CORDIS-palveluja;

- toteuttamalla toimia, joilla edistetään suuren yleisön kanssa käytävää vuoropuhelua ja keskustelua tieteellisistä kysymyksistä ja tutkimustuloksista.

Tulosten levittäminen ja tietämyksen siirto toteutetaan koordinoidusti koko puiteohjelmassa. Lisäksi kilpailukykyä ja innovaatioita koskevassa ohjelmassa toteutetaan täydentäviä toimia, joilla tuetaan innovointia. Erityisesti tutkijanurien edistämiseksi hyödynnetään mahdollista synergiaa koulutuksen ja tutkimuksen välillä ja määritetään hyviä toimintatapoja.

Pk-yritysten osallistuminen

Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) osallistuminen pyritään optimoimaan kaikilla aihealueilla erityisesti parantamalla rahoitus- ja hallintomenettelyjä ja lisäämällä joustavuutta sopivan rahoitusjärjestelyn valinnassa. Lisäksi erityisohjelman aihealueiden sisältöä kehitettäessä otetaan huomioon pk-yritysten tutkimustarpeet ja -potentiaali, ja työohjelmassa määritetään tutkimusalueita, jotka ovat erityisen tärkeitä pk-yritysten kannalta. Toimet, joilla tuetaan pk-yrityksiä tai pk-yritysten toimialajärjestöjä hyödyttävää tutkimusta, sisältyvät varsinaisesti ”Valmiudet”-erityisohjelmaan. Lisäksi erillisessä kilpailukykyä ja innovointia koskevassa ohjelmassa rahoitetaan toimia, joilla edistetään pk-yritysten osallistumista koko puiteohjelmaan.

Eettiset näkökohdat

Tämän erityisohjelman täytäntöönpanossa ja siihen perustuvassa tutkimustoiminnassa on noudatettava eettisiä perusperiaatteita. Näitä ovat muun muassa EU:n perusoikeuskirjaan sisältyvät periaatteet, kuten ihmisarvon ja ihmiselämän suojelu ja henkilötietojen ja yksityisyyden suoja, sekä ympäristön ja eläinten suojelu yhteisön oikeuden ja kansainvälisten sopimusten, ohjeistojen ja toimintasääntöjen uusimpien versioiden mukaisesti. Viimeksi mainittuja ovat esimerkiksi Helsingin julistus, Oviedossa 4. huhtikuuta 1997 allekirjoitettu Euroopan neuvoston yleissopimus ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä sekä sen lisäpöytäkirjat, YK:n yleissopimus lasten oikeuksista, Unescon yleismaailmallinen julistus ihmisen geeniperimästä ja ihmisoikeuksista, YK:n yleissopimus bakteriologisista (biologisista) ja toksiiniaseista (BTWC), elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskeva kansainvälinen sopimus sekä Maailman terveysjärjestön WHO:n asiaan liittyvät päätöslauselmat.

Lisäksi otetaan huomioon bioteknologian eettisiä näkökohtia käsitelleen eurooppalaisen neuvonantajaryhmän lausunnot (1991–1997) sekä luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän lausunnot (1998–).

Koska Euroopassa sovelletaan useita erilaisia lähestymistapoja, periaatteena on, että tutkimushankkeiden osallistujien on noudatettava tutkimuksen suoritusmaassa voimassa olevia lakeja, määräyksiä ja eettisiä sääntöjä. Tämä on myös toissijaisuusperiaatteen mukaista. Kansallisia säännöksiä sovelletaan kaikissa tapauksissa, eikä yhteisö rahoita missään jäsenvaltiossa tai muussa maassa sellaista tutkimusta, joka on kielletty kyseisessä jäsenvaltiossa tai maassa.

Tutkimushankkeiden toteuttajien on tarvittaessa pyydettävä asianomaisilta kansallisilta tai paikallisilta eettisiltä toimikunnilta hyväksyntä ennen TTK-toimien aloittamista. Lisäksi komissio tekee poikkeuksetta eettisen arvioinnin niille ehdotuksille, jotka koskevat eettisesti arkaluonteisia kysymyksiä tai joissa ei ole otettu riittävästi huomioon eettisiä näkökohtia. Erityistapauksissa eettinen arviointi voidaan tehdä myös hankkeen toteutuksen aikana.

Tämän päätöksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti rahoitusta ei myönnetä sellaiselle tutkimustoiminnalle, joka on kielletty kaikissa jäsenvaltioissa.

EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevassa eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevassa pöytäkirjassa edellytetään, että yhteisön on laatiessaan ja pannessaan täytäntöön muun muassa tutkimusta koskevaa politiikkaa otettava täysimääräisesti huomioon eläinten hyvinvoinnin asettamat vaatimukset. Kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelusta annetussa neuvoston direktiivissä 86/609/ETY puolestaan edellytetään, että kaikki kokeet on suunniteltava siten, että vältetään aiheuttamasta koe-eläimille kärsimystä sekä tarpeetonta kipua tai tuskaa. Lisäksi direktiivin mukaan vaihtoehtoisista kokeista on valittava ne, joissa tarvitaan vähiten eläimiä ja joissa käytetään eläimiä, joilla on mahdollisimman alhainen neurofysiologinen herkkyystaso. Niin ikään on käytettävä kokeita, jotka aiheuttavat vähiten kipua, tuskaa, kärsimystä tai pysyvää haittaa. Eläinten geeniperimän muuttaminen ja eläinten kloonaaminen voivat tulla kysymykseen ainoastaan, jos tavoitteet ovat eettisesti oikeutettuja ja olosuhteet ovat sellaiset, että taataan eläinten hyvinvointi ja noudatetaan biologisen monimuotoisuuden periaatteita.

Komissio seuraa ohjelman täytäntöönpanon aikana säännöllisesti tieteen edistymistä sekä kansallisia ja kansainvälisiä säännöksiä niissä tapahtuvan kehityksen huomioon ottamiseksi.

Tieteen ja teknologian kehitykseen liittyviä eettisiä näkökohtia tutkitaan varsinaisesti ”Valmiudet”-erityisohjelman osa-alueella ”Tiede yhteiskunnassa”.

Tutkimusyhteistyö

EU:n tutkimusrahoitus kohdistetaan suurimmaksi osaksi tutkimusyhteistyöhön. Tavoitteena on saada keskeisillä kehittyvän osaamisen aloilla aikaan laadukkaita tutkimushankkeita ja verkostoja, jotka vetävät puoleensa tutkijoita ja investointeja Euroopasta ja koko maailmasta, lujittavat EU:n teollista ja teknologista perustaa ja tukevat EU:n politiikkaa.

Tavoitteen saavuttamiseksi tutkimusyhteistyötä, jossa myös teollisuuden on määrä olla aktiivisesti mukana, tuetaan erilaisin rahoitusjärjestelyin: rahoitusta voidaan antaa yhteistyöhankkeille, huippuosaamisen verkostoille sekä koordinointi- tai tukitoimille.

Yhteiset teknologia-aloitteet

Joissakin harvahkoissa tapauksissa TTK-tavoite on niin laaja ja tarvittavien voimavarojen määrä niin suuri, että on perusteltua muodostaa pitkäaikaisia julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuksia yhteisten teknologia-aloitteiden muodossa. Näissä aloitteissa, jotka käynnistetään pääasiassa eurooppalaisten teknologiayhteisöjen työn pohjalta ja jotka kattavat yhden tai muutaman valikoidun osa-alueen tietyn alan tutkimuksesta, yhdistetään yksityisen sektorin investointeja sekä kansallista ja EU:n antamaa julkista rahoitusta, mukaan luettuina tutkimuspuiteohjelmasta annettavat avustukset sekä Euroopan investointipankin lainarahoitus.. Yhteisistä teknologia-aloitteista tehdään päätökset erillisten ehdotusten perusteella (esim. EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan nojalla).

Määritettäessä yhteisiä teknologia-aloitteita sovelletaan tiettyjä kriteerejä, jotka ovat:

- Euroopan tason toimenpiteistä saatava lisäarvo;

- tavoitellun päämäärän määrittelyn tarkkuus ja selkeys;

- niiden rahoitus- ja muiden resurssien määrä, jotka teollisuus sitoutuu panostamaan;

- taloudellista kilpailukykyä ja kasvua edistävien vaikutusten suuruus;

- vaikutukset laajempien poliittisten tavoitteiden kannalta;

- mahdollisuudet edesauttaa kansallisen lisätuen saamista sekä vaikuttaa lisäävästi teollisuuden nykyiseen tai tulevaan rahoitukseen;

- vaikeudet saavuttaa tavoitetta nykyisin käytössä olevilla välineillä.

Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, että yhteiset teknologia-aloitteet ovat kaiken kaikkiaan sopusoinnussa ja koordinoituja samoilla aloilla toteutettavien kansallisten ohjelmien ja hankkeiden kanssa. Lisäksi aloitteisiin pyritään saamaan mukaan pk-yrityksiä silloin kun se on tarpeen.

Ensimmäiset yhteiset teknologia-aloitteet luetellaan liitteessä III. Niistä annetaan erilliset ehdotukset (esim. perustamissopimuksen 171 artiklan nojalla). Lisää yhteisiä teknologia-aloitteita voidaan määrittää edellä esitettyjen kriteerien pohjalta, ja niitä voidaan ehdottaa seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpanon kuluessa.

Muihin kuin yhteisön tutkimusohjelmiin liittyvä koordinointi

Tässä toiminnassa käytetään kahta päävälinettä: ERA-NET-järjestelmää sekä yhteisön osallistumista jäsenvaltioiden yhdessä toteuttamiin kansallisiin tutkimusohjelmiin (perustamissopimuksen 169 artikla). Toiminnan avulla pyritään myös lisäämään synergiaa ja keskinäistä täydentävyyttä puiteohjelman toimien ja valtioiden välisten rakenteiden, kuten EUREKAn, EIROforumin tai COSTin, puitteissa toteutettujen toimien välillä. COSTin hallinto- ja koordinointikustannuksiin annetaan rahoitustukea, jotta COSTin avulla voidaan jatkossakin edistää kansallista rahoitusta saavien tutkimusryhmien välistä yhteydenpitoa ja työn koordinointia.

Jos koordinointi koskee ainoastaan yhtä aihealuetta, sen tuki toteutetaan kiinteänä osana kyseisen aihealueen toimia. Jos taas koordinointi kattaa horisontaalisesti useita aihealueita, sitä tuetaan yhteisesti kaikilla asianomaisilla aihealueilla.

Jos koordinointitoimet kuuluvat jonkin toisen seitsemännessä puiteohjelmassa toteutettavan erityisohjelman alaan, niitä tuetaan kyseisestä erityisohjelmasta.

ERA-NET-järjestelmän avulla kehitetään ja lisätään kansallisten ja alueellisten tutkimustoimien koordinointia:

- luomalla julkisrahoitteisia tutkimusohjelmia toteuttaville toimijoille puitteet toimien koordinoinnin tehostamiselle; tähän sisältyy tuki uusien ERA-NET-verkostojen luomiselle sekä jo olemassa olevien ERA-NET-verkostojen toiminnan laajentamiselle ja syventämiselle, joka voi tapahtua esimerkiksi laajentamalla niiden kumppanuuspohjaa sekä avaamalla vastavuoroisesti niiden ohjelmia;

- antamalla EU:n lisärahoitusta niille osallistujille, jotka luovat yhteisen rahaston kansallisten ja alueellisten ohjelmiensa välisiä yhteisiä ehdotuspyyntöjä varten (”ERA-NET-PLUS”).

Yhteisön osallistuminen kansallisten tutkimusohjelmien yhteiseen toteutukseen perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla on erityisen tärkeää laajamittaisessa eurooppalaisessa yhteistyössä, jota jäsenvaltiot, joilla on yhteisiä tarpeita ja/tai intressejä, toteuttavat eri kokoonpanoissa (”vaihtelevan geometrian” periaatteen mukaisesti). Tällaisia 169 artiklan nojalla toteutettavia toimia – joihin voi kuulua yhteistyö valtioiden välisten ohjelmien kanssa – käynnistetään aloilla, jotka määritetään läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa soveltaen seitsemännestä puiteohjelmasta tehdyssä päätöksessä määriteltyjä perusteita.

Liitteessä IV yksilöidään joukko toimia, jotka voidaan toteuttaa kansallisten tutkimusohjelmien yhteistoteutuksena. Näistä on tehtävä erillinen päätös perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla. Lisää toimia voidaan määrittää ja ehdottaa seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpanon kuluessa.

Kansainvälinen yhteistyö

Kansainvälisillä yhteistyötoimilla tuetaan unionin kansainvälistä tiede- ja teknologiapolitiikkaa, jolla on kaksi toisiinsa sidoksissa olevaa tavoitetta:

- tukea ja edistää Euroopan kilpailukykyä muodostamalla strategisia tieteen ja teknologian alan tutkimuskumppanuuksia kolmansien maiden (mukaan luettuina sekä pitkälle teollistuneet taloudet että nousevat taloudet) kanssa ja mobilisoimalla kolmansien maiden parhaat tutkijat työskentelemään Eurooppaan ja Euroopan kanssa yhteistyössä;

- tarkastella kolmansia maita koskevia tai luonteeltaan maailmanlaajuisia erityisongelmia yhteisten etunäkökohtien ja yhteisen hyödyn pohjalta.

EU:n kansainvälisessä tiedeyhteistyössä painotetaan ja kehitetään yhteistyötä, jossa voidaan luoda, jakaa ja käyttää hyväksi tietämystä tasa-arvoisten tutkimuskumppanuuksien avulla. Yhteistyössä otetaan huomioon kumppanuusmaiden kansallinen, alueellinen ja sosioekonominen tilanne sekä osaamisperusta. Strategiana on edistää EU:n kilpailukykyä ja koko maapallon kestävää kehitystä muodostamalla EU:n ja kolmansien maiden kahdenvälisiä, alueellisia ja maailmanlaajuisia kumppanuuksia, jotka ovat kummankin osapuolen edun mukaisia ja tuovat molemmille hyötyä. Tätä silmällä pitäen EU:n asemaa maailmanlaajuisena toimijana olisi lujitettava myös toteuttamalla monenvälisiä kansainvälisiä tutkimusohjelmia. Tuettavat kansainväliset yhteistyötoimet kytketään yleispoliittisiin kysymyksiin, jotta niiden avulla voitaisiin edistää maapallon kestävää kehitystä ja sen puitteissa EU:n kansainvälisten sitoumusten täyttämistä, eurooppalaisten arvojen esille tuomista, kilpailukykyä, sosioekonomista kehitystä, ympäristönsuojelua ja hyvinvointia.

Kansainvälistä yhteistyötä toteutetaan tämän erityisohjelman kullakin yksittäisellä aihealueella sekä aihealueiden rajojen yli:

- avaamalla kaikki aihealueilla toteutettavat toimet kaikkien kansainvälisen yhteistyön kumppanimaiden sekä teollistuneiden maiden[18] tutkijoille ja tutkimuslaitoksille; lisäksi kolmansien maiden osallistujia kannustetaan ponnekkaasti osallistumaan toimiin yksilöidyillä molempien osapuolten kannalta tärkeillä aloilla;

- toteuttamalla kullakin aihealueella kohdennetusti erityisiä yhteistyötoimia kolmansien maiden kanssa, jos molemmat osapuolet ovat kiinnostuneita tekemään yksittäisiin aiheisiin liittyvää yhteistyötä. Erityistarpeiden ja painopistealueiden määritys sidotaan kiinteästi voimassa oleviin kahdenvälisiin yhteistyösopimuksiin sekä meneillään oleviin monenvälisiin ja kahden alueen välisiin vuoropuheluihin EU:n ja näiden maiden tai maaryhmien välillä. Painopisteet määritetään kunkin alueen tai maan erityisten tarpeiden, mahdollisuuksien ja taloudellisen kehityksen tason perusteella. Tätä varten laaditaan kansainvälisen yhteistyön strategia ja toteutussuunnitelma, jossa määritetään aihealuekohtaisia ja aihealueiden rajat ylittäviä kohdennettuja toimia. Toimien aihealueita voivat olla esimerkiksi terveys, maatalous, puhtaanapito, vesihuolto, elintarvikevarmuus, sosiaalinen yhteenkuuluvuus, energia, ympäristö, kalastus, vesiviljely ja luonnonvarat, kestävä talouspolitiikka sekä tieto- ja viestintäteknologia. Nämä kohdennetut toimet ovat EU:n ja kyseisten maiden yhteistyön ensisijaisia toteutusvälineitä. Niiden tavoitteena on erityisesti parantaa ehdokasmaiden, EU:n naapurimaiden, kehitysmaiden ja nousevan talouden maiden tutkimus- ja yhteistyövalmiuksia.. Toimista toteutetaan kohdennetut ehdotuspyynnöt. Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, että asianomaiset kolmannet maat ja erityisesti kehitysmaat pääsevät mukaan toimiin.

Toimet toteutetaan koordinoidusti ”Ihmiset”- ja ”Valmiudet”-erityisohjelmien kansainvälisten yhteistyötoimien kanssa.

AIHEALUEET

1. Terveys

Tavoite

Tavoitteena on parantaa Euroopan kansalaisten terveyttä ja kohentaa terveyteen liittyvillä aloilla toimivien eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä. Samalla on määrä tutkia maailmanlaajuisia terveyskysymyksiä, kuten uusia epidemioita. Painopisteinä ovat translaatiotutkimus (eli peruslöydösten muuntaminen kliinisiksi sovelluksiksi), uusien hoitojen, terveyden edistämisen menetelmien, sairauksien ennaltaehkäisymenetelmien ja diagnoosimenetelmien ja -tekniikoiden kehittäminen ja validointi sekä kestävät ja tehokkaat terveydenhuoltojärjestelmät.

Lähestymistapa

Tämän aihealueen tutkimus lisää tietämystä siitä, miten voidaan tehokkaammin edistää terveyttä, ennaltaehkäistä ja hoitaa merkittäviä sairauksia ja tarjota terveydenhuoltopalveluja. Se tukee mittavan genomitiedon yhdistämistä uuden osaamisen ja uusien sovellusten tuottamiseksi lääketieteessä ja bioteknologiassa. Sen on määrä johtaa terveysalan translaatiotutkimukseen, jota tarvitaan, jotta biolääketieteellisestä tutkimuksesta saataisiin käytännön hyötyjä. Sen ansiosta Eurooppa voi osallistua tehokkaammin kansainvälisiin toimiin, joilla torjutaan maailmanlaajuisesti merkittäviä sairauksia. Näistä on esimerkkinä meneillään oleva Euroopan ja kehitysmaiden välinen kliinisten tutkimusten yhteistyökumppanuus EDCTP (European and Developing Countries Clinical Trials Partnership), joka on HI-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseen tähtäävä ohjelma (169 artikla)[19]. Aihealueen toimet tukevat terveyspolitiikan viitoittamaa tutkimusta Euroopan tasolla ja erityisesti kansallisten tietokantojen mallien, järjestelmien ja tietojen keskinäistä vertailua.

Tutkimus auttaa parantamaan Euroopan kilpailukykyä terveydenhoidon bioteknologian ja lääketieteellisen teknologian aloilla, joilla pk-yritykset ovat merkittävimpiä talousvetureita, sekä farmaseuttisessa teollisuudessa. Yhtenä erityisenä tarkoituksena on tukea innovatiivisia lääkkeitä käsittelevää eurooppalaista teknologiayhteisöä[20], jonka pyrkimyksenä on poistaa lääkekehitystä hidastavia tutkimuksen pullonkauloja. Erityistä huomiota kiinnitetään tutkimustoimien ja niiden tulosten hyödyntämisen välisen kuilun kaventamiseen tukemalla lääkkeen tehon osoittamista kliinisissä tutkimuksissa ( proof of concept ) ja kliinistä validointia. Tutkimus edistää myös normien ja standardien kehittämistä uusille kehittyneille hoidoille (esim. regeneratiiviselle hoidolle). Nämä normit ja standardit auttavat EU:n teollisuutta vastaamaan maailmanlaajuiseen kilpailuun.

Tutkimukseen liittyvät sukupuolinäkökohdat otetaan asianmukaisesti huomioon hankkeissa[21]. Erityistä huomiota kiinnitetään tutkimustuloksista tiedottamiseen ja kansalaisyhteiskunnan, erityisesti potilasryhmien, kanssa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa käytävään vuoropuheluun biolääketieteen ja genetiikan tutkimuksen mukanaan tuomasta uudesta kehityksestä. Lisäksi huolehditaan tutkimustulosten laajasta levityksestä ja käytöstä.

Kahta strategisesti tärkeää kysymystä eli lasten terveyttä[22] ja ikääntyvän väestön terveyttä tutkitaan kaikkien kolmen jäljempänä esitellyn toimikokonaisuuden puitteissa. Tähän liittyvät painopisteet esitetään työohjelmassa. Toiminta tulee käsittämään myös muita monitieteisiä tutkimusaloja. Tällä tavoin voidaan taata näkyvä ja johdonmukainen lähestymistapa näihin kysymyksiin ja samalla välttää päällekkäisyydet.

Toimet

- Bioteknologia, geneeriset menetelmät ja teknologiat ihmisen terveyden hoitoon

Tavoitteena on kehittää ja validoida tarvittavia välineitä ja tekniikoita, jotka mahdollistavat uuden osaamisen luomisen ja muuntamisen käytännön sovelluksiksi terveyden ja lääketieteen alalla.

- Suurikapasiteettinen tutkimus. Tavoitteena on kehittää uusia modernin biologian tutkimusvälineitä, joiden avulla voidaan tehostaa merkittävästi datan tuottamista ja parantaa datan ja näytteiden (biopankkien) standardointia, hankintaa ja analyysiä. Painopiste on seuraavien osa-alueiden uusissa tekniikoissa: sekvensointi; geenien ilmentyminen, genotyyppaus ja fenotyyppaus; rakennegenomiikka; bioinformatiikka ja systeemibiologia; muut omiikka-teknologiat.

- Havaitsemis-, diagnoosi- ja seurantamenetelmät. Tavoitteena on kehittää visualisointi-, kuvantamis-, havaitsemis- ja analyysimenetelmiä ja -tekniikoita biolääketieteen tutkimukseen, sairauksien ennustamiseen, diagnosointiin, seurantaan ja prognostisointiin sekä hoitointerventioiden tukemiseen ja ohjaukseen. Keskeisellä sijalla on tieteidenvälisyys muun muassa seuraavien alojen välillä: solu- ja molekyylibiologia, genetiikka, fysiikka, kemia, nanoteknologia, mikrojärjestelmät, laitteet ja tietoteknologiat. Erityisesti painotetaan noninvasiivisia tai mahdollisimman vähän invasiivisia menetelmiä sekä kvantitatiivisia menetelmiä ja laadunvarmistusnäkökohtia.

- Innovatiiviset hoitomenetelmät ja interventiot. Tavoitteena on vakiinnuttaa ja taata tulevaa kehitystä kehittyneissä hoitomenetelmissä ja -teknologioissa, joilla on laajoja potentiaalisia käyttömahdollisuuksia. Painopisteinä ovat geeni- ja soluhoito, regeneratiivinen hoito, transplantaatio, immuunihoito ja rokotteet sekä muut lääkkeet. Lisäksi tarkastellaan näihin liittyviä tekniikoita, kuten kehittyneitä täsmäannostelujärjestelmiä, kehittyneitä implantteja ja proteeseja sekä noninvasiivisia tai mahdollisimman vähän invasiivisia teknologia-avusteisia interventioita.

- Hoitojen soveltuvuuden, turvallisuuden ja tehokkuuden ennustaminen. Tavoitteena on kehittää ja validoida parametreja, välineitä, menetelmiä ja standardeja, joita tarvitaan uusien turvallisten ja tehokkaiden biolääkkeiden saattamiseksi potilaiden käyttöön [tavanomaisten lääkkeiden[23] osalta näitä kysymyksiä tarkastellaan ehdotetun innovatiivisia lääkkeitä koskevan yhteisen teknologia-aloitteen yhteydessä]. Painopisteitä ovat muun muassa farmakogenomiikka sekä menetelmät ja mallit in silico , in vitro (mukaan luettuina eläinkokeille vaihtoehtoiset menetelmät) ja in vivo .

- Ihmisen terveyden hoitoa palveleva translaatiotutkimus

Tavoitteena on parantaa tietämystä normaalin terveyden ja erityisten sairauksien perustana olevista biologisista prosesseista ja mekanismeista, muuntaa tämä tietämys kliinisiksi sovelluksiksi ja varmistaa, että jatkotutkimusta ohjaa kliininen data.

- Biologisen tiedon ja prosessien integrointi: laajamittainen tiedon kokoaminen, systeemibiologia

- Laajamittainen tiedon kokoaminen. Tavoitteena on käyttää suurikapasiteettisia tekniikoita datan tuottamiseksi, jotta voidaan selvittää geenien ja geenituotteiden toimintaa ja niiden vuorovaikutusta monimutkaisissa verkoissa. Painopisteitä ovat genomiikka, proteomiikka, populaatiogenetiikka sekä vertaileva ja funktionaalinen genomiikka.

- Systeemibiologia. Painopistealueena on monitieteinen tutkimus, jossa integroidaan suuri määrä biologista tietoa ja kehitetään ja sovelletaan systeemibiologian menetelmiä biologisten prosessien selvittämiseksi ja mallintamiseksi.

- Aivojen ja aivosairauksien, ihmisen kehityksen ja ikääntymisen tutkimus

- Aivot ja aivosairaudet. Tavoitteena on ymmärtää paremmin aivojen kokonaisrakennetta ja dynamiikkaa, tutkia aivosairauksia ja etsiä uusia hoitoja. Erityisesti on määrä tutkia aivotoimintoja molekyylitasolta aina kognitioon asti sekä tarkastella neurologisia sairauksia ja mielen sairauksia ja mielenterveyshäiriöitä sekä niiden regeneratiivista ja korjaavaa hoitoa.

- Ihmisen kehityksen ja ikääntymisen tutkimus. Tavoitteena on ymmärtää paremmin elinikäisen kehityksen ja terveen ikääntymisen prosessia. Painopisteenä on ihmis- ja mallijärjestelmien tutkimus, mukaan luettuina ympäristöön, käyttäytymiseen ja sukupuoleen liittyvät vuorovaikutukset.

- Merkittävien tartuntatautien translaatiotutkimus: merkittävien kansanterveysuhkien torjunta

- Mikrobilääkeresistenssi. Ensisijaisena tavoitteena on yhdistää resistenssin molekyylimekanismeihin, mikrobiekologiaan ja isännän ja taudinaiheuttajan väliseen vuorovaikutukseen kohdistuva perustutkimus ja kliininen tutkimus, jotta voidaan kehittää uusia keinoja vähentää monilääkeresistenttien infektioiden ilmenemistä ja leviämistä.

- HI-virus/aids, malaria ja tuberkuloosi. Tarkoituksena on ennen kaikkea kehittää uusia hoitoja, diagnoosimenetelmiä, rokotteita ja kemiallisen kulkeutumisen ehkäisykeinoja, kuten HI-virusta tuhoavia mikrobisidejä. Tutkimustoimien tavoitteena on torjua näitä kolmea sairautta maailmanlaajuisesti ja tarkastella myös erityisesti Eurooppaa koskevia näkökohtia. Tutkimuksessa painotetaan prekliinistä ja varhaisvaiheen kliinistä tutkimusta. Tarvittavilta osin (esim. HIV-/aidsrokotteet) toimitaan yhteistyössä maailmanlaajuisten aloitteiden kanssa.

- Uudet epidemiat. Painopisteenä on sellaisten uusien patogeenien torjunta, jotka voivat johtaa pandemiaan, mukaan luettuina zoonoosit (esim. SARS ja erittäin patogeeninen influenssa). Tarvittaessa on tarkoitus käynnistää nopeasti tutkimusyhteistyötä, jolla joudutetaan uusien diagnoosimenetelmien, lääkkeiden ja rokotteiden kehittämistä tartuntatautien ehkäisyä, hoitoa ja niihin liittyvien hätätilanteiden hallintaa varten.

- Muiden merkittävien sairauksien translaatiotutkimus

- Syöpä. Painopisteinä ovat sairauden etiologia, ennaltaehkäisyssä, varhaisessa diagnoosissa ja hoidossa käytettävien lääkkeiden vaikutuskohteiden ja biologisten merkkiaineiden yksilöinti ja validointi sekä prognoosi-, diagnoosi- ja hoitotoimenpiteiden tehokkuuden arviointi.

- Sydän- ja verisuonisairaudet. Painopisteenä on sydän- ja verisuonisairauksien diagnosointi, ennaltaehkäisy, hoito ja seuranta (mukaan luettuna aivohalvauksen verisuoniperäiset tekijät) käyttäen laajoja tieteidenvälisiä lähestymistapoja.

- Diabetes ja lihavuus : Diabeteksen tutkimuksessa painopisteenä ovat diabeteksen eri tyyppien etiologia ja niiden ehkäisy ja hoito. Lihavuuden tutkimuksessa painopisteessä ovat monitieteiset lähestymistavat, joissa yhdistyvät genetiikka, elämäntapojen tutkimus ja epidemiologia.

- Harvinaissairaudet. Painopisteenä ovat harvinaissairauksien luonnollista kehitystä koskevat Euroopan laajuiset tutkimukset, patofysiologia sekä ennaltaehkäisy-, diagnoosi- ja hoitotoimenpiteiden kehittäminen. Tämä osa-alue käsittää yleisten sairauksien harvinaiset Mendelin lakien mukaiset fenotyypit.

- Muut krooniset sairaudet. Painopisteenä ovat ei-tappavat sairaudet, joilla on merkittävä vaikutus elämänlaatuun vanhuusiässä, kuten toiminta- ja aistirajoitteet ja muut krooniset sairaudet (esim. reumasairaudet).

- Euroopan kansalaisten terveydenhuollon optimointi

Tämän toimen tavoitteena on luoda tarvittava perusta terveysjärjestelmiä koskevalle, tietoon pohjautuvalle poliittiselle päätöksenteolle sekä tehokkaammille terveyden edistämisen, sairauksien ennaltaehkäisyn, diagnosoinnin ja hoidon strategioille.

- Tehokkaampi terveyden edistäminen ja sairauksien ennaltaehkäisy. Tavoitteena on tuottaa näyttöä, jonka pohjalta voidaan optimoida elämäntapoihin liittyvät julkisen terveydenhuollon toimenpiteet eri tasoilla ja eri yhteyksissä. Painopisteenä ovat terveyden laajemmat taustatekijät ja niiden vuorovaikutus sekä yksilö- että yhteisötasolla (esim. ruokavalio, stressi, tupakan ja muiden aineiden käyttö, liikunta, kulttuuritekijät, sosiaalis-taloudelliset tekijät ja ympäristötekijät). Erityisesti tarkastellaan elinikäistä mielenterveyttä.

- Kliinisen tutkimuksen tulosten muuttaminen kliiniseksi käytännöksi. mukaan luettuina lääkkeiden käytön parantaminen ja käyttäytymisinterventioiden, organisatoristen toimenpiteiden sekä lääketieteellisten hoitojen ja teknologioiden asianmukainen käyttö. Erityistä huomiota kiinnitetään potilasturvallisuuteen: hyvän hoitotavan yksilöimiseen, päätöksenteon ymmärtämiseen kliinisissä yhteyksissä perusterveydenhuollossa ja erikoissairaanhoidossa sekä näyttöön perustuvan hoidon ja potilaiden omavoimaistamiseen ( patient empowerment ) tähtäävien sovellusten edistämiseen. Painopisteinä ovat strategioita koskeva vertailuanalyysi sekä eri hoitotoimenpiteiden, mukaan luettuna lääkehoito, tulosten tarkastelu ottaen huomioon lääketurvatoiminnasta saatu näyttö, potilaiden erityispiirteet (esim. perinnöllinen alttius, ikä, sukupuoli ja hoitoihin sitoutuminen) ja kustannushyödyt.

- Terveydenhuoltojärjestelmien laatu, solidaarisuus ja kestävyys. Tavoitteena on luoda perusta sille, että maat voivat mukauttaa terveydenhuoltojärjestelmiään muiden maiden kokemuksen pohjalta. Tässä yhteydessä otetaan huomioon kansallisten olosuhteiden ja väestön erityispiirteiden merkitys (ikääntymisaste, liikkuvuus, maahanmuutto, koulutus, sosiaalis-taloudellinen asema, muuttuvat työolot jne.) Painopisteinä ovat terveydenhuoltojärjestelmien organisaatioon, talouteen ja sääntelyyn liittyvät seikat sekä terveydenhuoltojärjestelmien toteutus ja tulokset tehokkuuden, suorituskyvyn ja tasapuolisuuden kannalta tarkasteltuina. Erityistä huomiota kiinnitetään investointikysymyksiin ja henkilöresursseihin.

Kansainvälinen yhteistyö

Kansainvälinen yhteistyö on olennainen osa aihealuetta. Sillä on erityinen merkitys maailmanlaajuisiin terveysongelmiin – kuten mikrobilääkeresistenssiin, HI-virukseen/aidsiin, malariaan, tuberkuloosiin ja ilmeneviin pandemioihin – liittyvillä osa-alueilla. Toimintaan voi sisältyä myös painopisteiden määrittelyä kansainvälisissä aloitteissa, joihin kuuluu aids-rokotteen tutkimukseen ja kehittämiseen tähtäävä Global HIV Vaccine Enterprise. Mikäli kliinisiä tutkimuksia koskeva pitkän aikavälin kestävä kumppanuus vakiinnutetaan Euroopan ja kehitysmaiden välillä, Euroopan ja kehitysmaiden välisen kliinisten tutkimusten yhteistyöohjelman (EDCTP) tukemista jatketaan[24] ohjelman saavutusten ja tulevien tarpeiden pohjalta. EDCTP-ohjelma keskittyy edelleen pitkälle vietyyn kliiniseen testaukseen uusien rokotteiden, mikrobisidien ja lääkkeiden kehittämiseksi näihin kolmeen sairauteen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.

Erityisiä yhteistyötoimia toteutetaan osa-alueilla, jotka on määritelty EU:n ulkopuolisten maiden tai alueiden kanssa kahdenvälisissä vuoropuheluissa, kansainvälisillä foorumeilla tai vuosituhannen kehitystavoitteiden yhteydessä. Kumppanuuksien yhteydessä paikallisiin tarpeisiin mukautettuja painopistealueita voivat olla esimerkiksi seuraavat: terveyspolitiikan tutkimus, terveydenhuoltojärjestelmien ja -palvelujen tutkimus, äidin ja lapsen terveys, lisääntymisterveys, vähälle huomiolle jääneiden tartuntatautien hallinta ja valvonta sekä ilmenevät ennakoimattomat politiikkaan liittyvät tarpeet kyseisillä alueilla.

HFSPO:n (Human Frontier Science Programme Organisation)[25] vuosijäsenmaksu suoritetaan “Tieto- ja viestintäteknologiat” -aihealueen kanssa yhteisenä rahoitusosuutena. Tätä kautta ne EU:n jäsenvaltiot, jotka eivät ole G8-maita, voivat hyötyä täysimääräisesti HFSP-ohjelmasta ja eurooppalaiselle tutkimukselle saadaan enemmän näkyvyyttä.

Vastaaminen esiin nouseviin tarpeisiin ja ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin

Esiin nouseviin tarpeisiin liittyvän tutkimuksen perustana ovat ilmenevien tarpeiden mukaan toteutettavat kohdennetut toimet. Tutkimus koordinoidaan muiden aihealueiden tutkimuksen kanssa laajasti ja monialaisesti. EU:n politiikkaan liittyviin ennakoimattomiin tarpeisiin kohdistuva tutkimus voi puolestaan koskea esimerkiksi työterveyttä ja -turvallisuutta, terveysvaikutusten arviointia, riskinarviointia, tilastollisia indikaattoreja, hallintoa ja viestintää julkisen terveydenhuollon piirissä sekä kansainvälisten terveyssopimusten velvoitteita, mukaan luettuina tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus[26] ja Kansainvälinen terveyssäännöstö (International Health Regulations)[27]. Tutkimuksella täydennetään edellä kuvattua terveyspolitiikan viitoittamaa tutkimusta.

2. Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

Tavoite

Tavoitteena on saada aikaan eurooppalainen tietopohjainen biotalous[28] luomalla edellytykset sille, että tiede- ja yritysmaailma ja muut sidosryhmät voivat yhteistyössä hyödyntää uusia ja esiin nousevia mahdollisuuksia tutkimukseen, jolla vastataan yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin haasteisiin. Näitä haasteita ovat: kasvava tarve tuottaa turvallisempia, terveellisempiä ja laadukkaampia elintarvikkeita siten, että tuotannossa otetaan huomioon eläinten hyvinvointi ja maaseutunäkökohdat; uusiutuvien biologisten resurssien kestävä käyttö ja tuotanto; eläinkulkutautien ja zoonoosien sekä elintarvikkeisiin liittyvien sairauksien lisääntynyt riski sekä erityisesti ilmastonmuutoksen maa- ja kalataloustuotannon kestävyydelle ja varmuudelle aiheuttamat uhat.

Lähestymistapa

Tähän aihealueeseen kuuluva tutkimus lujittaa tietopohjaa, tuottaa innovaatioita ja tarjoaa tukea politiikalle, jolla rakennetaan ja kehitetään eurooppalaista tietopohjaista biotaloutta. Tutkimuksessa keskitytään biologisten resurssien kestävään hoitoon, tuotantoon ja käyttöön, erityisesti soveltamalla biotieteitä ja bioteknologiaa ja hyödyntämällä mahdollisuuksia, joita saadaan näiden lähentymisestä muihin teknologioihin. Tavoitteena on, että Euroopan maatalous, kalatalous, vesiviljelyala, elintarvikeala[29], terveydenhoitoala, metsäteollisuus sekä näihin liittyvät alat voivat tuottaa uusia, ekotehokkaita ja kilpailukykyisiä tuotteita. Tutkimus antaa merkittävää tukea EU:n politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanolle ja muotoilulle. Tarkastelun tai tuen kohteena ovat erityisesti yhteinen maatalouspolitiikka, maatalous- ja kauppakysymykset, elintarvikelainsäädäntö, eläinten terveyttä koskeva yhteisön politiikka sekä eläinten hyvinvointia ja tautien valvontaa koskevat normit, ympäristö ja biologinen monimuotoisuus, EU:n metsästrategia sekä yhteinen kalastuspolitiikka, jonka tavoitteena on kalatalouden ja vesiviljelyn kestävä kehitys. Tutkimuksella pyritään myös luomaan uusia ja kehittämään jo käytössä olevia indikaattoreja, jotka tukevat näiden politiikkojen analysointia, kehittämistä ja seurantaa.

Erityisesti elintarviketeollisuus, joka muodostuu 90-prosenttisesti pk-yrityksistä, hyötyy monista tutkimustoimista, muun muassa kohdennetusta tulosten levityksestä ja teknologiansiirrosta. Tämä koskee erityisesti kehittyneiden ekotehokkaiden tekniikoiden, menetelmien ja prosessien integrointia ja käyttöönottoa sekä normien kehittämistä. Biotieteiden, nanoteknologian ja tieto- ja viestintäteknologioiden aloilla toimivien huipputekniikan uusyritysten odotetaan olevan merkittävässä asemassa kasvinjalostuksen, viljelykasvien parantamisen, kasvinsuojelun, elintarvikkeiden turvallisuuden ja laadun varmistamiseen käytettävien kehittyneiden havaitsemis- ja seurantatekniikoiden sekä uusien teollisten bioprosessien aloilla.

Useat eurooppalaiset teknologiayhteisöt, joiden aloina ovat kasvigenomiikka ja bioteknologia, metsätalous ja -teollisuus, eläinterveys, tuotantoeläinten jalostus, elintarvikkeet, vesiviljely ja teollinen bioteknologia, osallistuvat yhteisten tutkimusprioriteettien määrittämiseen tällä aihealueella ja mahdollisten tulevien laajamittaisten toimien yksilöintiin. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi demonstrointihankkeet, joiden tavoitteena on bulkkikemikaalien tuottaminen biomassasta (kasvien soluseinä, biopolttoaineet ja biopolymeerit). Eurooppalaiset teknologiayhteisöt myös takaavat osaltaan kaikkien sidosryhmien laajan osallistumisen ja integroinnin. Tarpeen mukaan toteutetaan kansallisten tutkimusohjelmien koordinointia parantavia toimia tiiviissä yhteistyössä ERA-NET-hankkeiden, teknologiayhteisöjen ja muiden toimijoiden (esim. maataloustutkimuksen pysyvän komitean ja tulevaisuudessa mahdollisesti muodostettavan Euroopan meritutkimuksen koordinointirakenteen) kanssa.

Näissä toimissa otetaan tarvittaessa huomioon tieteellisen ja teknologisen kehittämisen yhteiskunnalliset, eettiset, sukupuolisidonnaiset, oikeudelliset, ympäristöön liittyvät, taloudelliset ja laajemmat kulttuuriset näkökohdat sekä potentiaaliset riskit ja vaikutukset (ennakointi).

Toimet

- Maa-, metsä- ja vesiympäristön biologisten resurssien kestävä tuotanto ja hoito[30]

- Mahdollistava tutkimus, jonka kohteena ovat ne avaintekijät, jotka edistävät biologisten resurssien (mikro-organismien, kasvien ja eläinten) kestävää tuotantoa ja hoitoa pitkällä aikavälillä, mukaan luettuna biologisen monimuotoisuuden ja uusien bioaktiivisten molekyylien hyödyntäminen näissä biologisissa järjestelmissä. Tutkimus käsittää omiikka-teknologiat (esim. genomiikka, proteomiikka ja metabolomiikka) ja konvergoituvat teknologiat ja niiden integroinnin systeemibiologian lähestymistavoissa. Lisäksi siinä kehitetään perusvälineitä ja -teknologioita, mukaan luettuina bioinformatiikka ja tarvittavat tietokannat, sekä menetelmiä, joita käytetään lajikkeiden yksilöintiin lajiryhmissä.

- Maatalouden, metsätalouden, kalatalouden ja vesiviljelyn kestävyyden ja kilpailukyvyn parantaminen vähäisemmin ympäristövaikutuksin kehittämällä uusia teknologioita, laitteita, seurantajärjestelmiä, uudentyyppisiä kasveja ja tuotantojärjestelmiä, parantamalla kalatalouden hallinnan tieteellistä ja teknistä perustaa ja tutkimalla eri järjestelmien (maatalous ja metsätalous; kalatalous ja vesiviljely) välistä vuorovaikutusta koko ekosysteemin kattavassa lähestymistavassa. Maaympäristöjen biologisten resurssien osalta erityisenä painopisteenä ovat vähäiseen tuotantopanokseen perustuvat ja luonnonmukaiset tuotantojärjestelmät, resurssien hoidon parantaminen ja uusrehut sekä uudenlaiset kasvit (viljelykasvit ja puut), joilla on parempi koostumus, stressinsietokyky, ravinteiden hyväksikäytön tehokkuus ja arkkitehtuuri. Tätä tuetaan tutkimuksella, jonka kohteena ovat uusien kasvijärjestelmien ja -tuotteiden bioturvallisuus, rinnakkaiselo ja jäljitettävyys. Kasviterveyttä parannetaan tutkimalla ekologiaa, tuhoeläinbiologiaa, tauteja ja muita uhkia, tukemalla tautien puhkeamisen valvontaa ja parantamalla kestävän tuhoeläinhallinnan välineitä ja tekniikoita. Vesiympäristöjen biologisten resurssien osalta painopisteinä ovat viljeltyjen lajien olennaiset biologiset toiminnot, turvalliset ja ympäristömyötäiset tuotantojärjestelmät ja rehut sekä kalastusbiologia, monilajikalastuksen dynamiikka, kalastuksen ja meriekosysteemin välinen vuorovaikutus sekä laivastoperustaiset, alueelliset ja monivuotiset hoitojärjestelmät.

- Eläintuotannon ja eläinten hyvinvoinnin optimointi maataloudessa, kalataloudessa ja vesiviljelyssä muun muassa hyödyntämällä geenitietoutta, uusia jalostusmenetelmiä, lisäämällä ymmärrystä eläinten fysiologiasta ja käyttäytymisestä sekä parantamalla tietämystä eläinten tartuntataudeista, muun muassa zoonooseista, ja näiden tautien valvontaa. Lisäksi on määrä kehittää välineitä eläinten tartuntatautien seurantaa, ennaltaehkäisyä ja hallintaa varten toteuttamalla rokotteisiin ja diagnostiikkaan liittyvää tukevaa ja soveltavaa tutkimusta, tutkimalla jo tunnettujen tai ilmenevien tartunnanaiheuttajien ja muiden uhkien (mukaan luettuina tahalliset teot) ekologiaa sekä eri viljelyjärjestelmien ja ilmaston vaikutuksia. Uutta tietämystä on määrä tuottaa myös eläinjätteen turvallisesta hävittämisestä ja sivutuotteiden käsittelyn parantamisesta.

- Tarvittavien välineiden tarjoaminen poliittisille päätöksentekijöille ja muille toimijoille alan strategioiden, politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanon tueksi ja erityisesti eurooppalaisen tietopohjaisen biotalouden rakentamisen sekä maaseudun ja rannikkoalueiden kehittämisen tarpeiden tukemiseksi. Yhteistä kalastuspolitiikkaa tuetaan kehittämällä mukautuvia lähestymistapoja, jotka mahdollistavat koko ekosysteemin huomioon ottamisen merten luonnonvarojen hyödyntämisessä. Tutkimus käsittää sosioekonomiset tutkimukset, eri viljelyjärjestelmien vertailuselvitykset, kustannustehokkaat kalatalouden hallintajärjestelmät, non-food-eläinten kasvatuksen, vuorovaikutuksen metsätalouden kanssa ja tutkimukset, jotka koskevat toimeentulon parantamista maaseudulla ja rannikkoalueilla.

- ”Ruokapöydästä maatilalle”: elintarvikkeet, terveys ja hyvinvointi

- Kuluttajakäyttäytyminen elintarviketeollisuuden kilpailukyvyn kannalta keskeisenä tekijänä ja elintarvikkeiden vaikutukset Euroopan kansalaisten terveyteen ja hyvinvointiin. Tutkimuksen painopisteitä ovat elintarvikkeita koskevat kuluttajien käsitykset ja asenteet, yhteiskunnallisten kehityssuuntausten ymmärtäminen sekä niiden tekijöiden yksilöinti, joiden pohjalta elintarvikkeiden valinta ja pääsy kuluttajien saataville määräytyy.

- Ruokavaliotekijät ja -tottumukset keskeisenä hallittavana tekijänä ruokavalioperäisten sairauksien ja häiriöiden kehityksessä ja niiden esiintymisen vähentämisessä. Näitä tekijöitä koskevan tietämyksen lisääminen edellyttää nutrigenomiikan ja systeemibiologian kehittämistä ja soveltamista sekä ravinnon, fysiologisten toimintojen ja psykologisten toimintojen välisten vuorovaikutusten tutkimista. Tutkimus voi johtaa jalostettujen elintarvikkeiden koostumuksen uudistamiseen ja uuselintarvikkeiden, erityisruokavaliovalmisteiden ja terveys- ja ravitsemusvaikutteisten elintarvikkeiden kehittämiseen. Myös perinteisten, paikallisten ja kausielintarvikkeiden tutkiminen on tärkeää, jotta voidaan nostaa esille määrättyihin elintarvikkeisiin ja ruokavalioihin liittyviä vaikutuksia ja kehittää kattavaa elintarvikeohjeistoa.

- Innovoinnin optimointi Euroopan elintarviketeollisuudessa integroimalla kehittyneitä teknologioita perinteiseen elintarviketuotantoon, kehittämällä keskeisiä jalostusteknologioita elintarvikkeiden funktionaalisuuden parantamiseksi, kehittämällä ja demonstroimalla huipputeknistä ja ekotehokasta prosessointia ja pakkaamista, ottamalla käyttöön älykkäitä valvonnan sovelluksia sekä tehostamalla sivutuotteiden, jätteen ja energian käsittelyä. Tutkimuksen tarkoituksena on myös kehittää kestäviä ja uudentyyppisiä tekniikoita eläinrehun tuotantoon – muun muassa rehun prosessoinnin ja koostumuksen turvallisuuden varmistamiseksi – ja laadunvalvontaan.

- Kemiallisen ja mikrobiologisen turvallisuuden takaaminen ja Euroopan elintarvikehuollon laadun parantaminen. Tähän sisältyvät mikrobiekologian ja elintarvikkeiden turvallisuuden välisten yhteyksien tutkiminen, menetelmien ja mallien kehittäminen elintarvikeketjun eheyden tutkimista varten, uudet havaitsemismenetelmät, riskinarvioinnin ja -hallinnan ja riskejä koskevan viestinnän tekniikat ja välineet sekä riskien mieltämisen tutkiminen.

- Ihmisen terveyden ja ympäristön suojelu tutkimalla elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjuihin kohdistuvia ja niiden aiheuttamia ympäristövaikutuksia. Tähän sisältyy elintarvikkeissa esiintyvien vierasaineiden ja niihin liittyvien terveysvaikutusten tutkiminen sekä tehokkaampien välineiden ja menetelmien kehittäminen elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjujen aiheuttamien ympäristövaikutusten arviointia varten. Elintarvikeketjun laadun ja eheyden varmistaminen edellyttää uusia malleja tuotantoketjun analyysia varten ja ratkaisuja kokonaiselintarvikeketjun ( total food chain ) hallintaan, mukaan luettuina kuluttajanäkökohdat.

- Kestäviä non-food-tuotteita ja -tuotant