EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 27.10.2021 COM(2021) 647 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta 24 päivänä maaliskuuta 2021 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2021/555 soveltamisesta



1.Johdanto Heinäkuussa 2020 hyväksytyssä ampuma-aseiden laittoman kaupan torjuntaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2020–2025ensisijaisena tavoitteena pidetään ampuma-asedirektiivin täysimääräistä täytäntöönpanoa. Tämä vahvistettiin joulukuussa 2020 hyväksytyssä terrorisminvastaisessa ohjelmassa. Tässä kertomuksessa arvioidaan aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta 18. kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/477/ETY, jäljempänä ’ampuma-asedirektiivi’, soveltamista sen 17 artiklan, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuonna 2017, mukaisesti. Ampuma-asedirektiivi ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset on sittemmin korvattu, kumottu ja kodifioitu 24. maaliskuuta 2021 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2021/555. Selvyyden vuoksi tässä kertomuksessa mainittujen artiklojen numerointi noudattaa voimassa olevan direktiivin (EU) 2021/555 numerointia, ellei toisin mainita. Direktiivin 17 (nykyisen 24) artiklan mukaan kertomuksessa on erityisesti tarkasteltava ampuma-aseiden luokkia ja kysymyksiä, jotka liittyvät Euroopan ampuma-asepassijärjestelmän täytäntöönpanoon, merkintöihin ja uusien tekniikoiden, kuten 3D-tulostuksen, QR-koodin käytön ja radiotaajuustunnistuksen (RFID) käytön, vaikutuksiin. Lisäksi tässä kertomuksessa määritellään ensimmäiset keinot parantaa oikeudellista kehystä, kuten järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevassa EU:n strategiassa vuosiksi 2021–2025 ilmoitettiin. Laatiessaan tätä kertomusta komissio on tukeutunut ensisijaisesti jäsenvaltioiden ilmoittamiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin sekä julkisesti saatavilla oleviin tietoihin. Lisäksi komissio lähetti jäsenvaltioille marraskuussa 2019 yksityiskohtaisen kyselylomakkeen, jossa käsiteltiin 17 (nykyisessä 24) artiklassa mainittuja aiheita ja johon 19 jäsenvaltiota vastasi. Komissio esitti yhteenvedon näistä vastauksista ampuma-asekomitean kokouksessa 18. joulukuuta 2019, ja tältä pohjalta asiasta keskusteltiin alustavasti komiteassa. Lisäksi komissio on osallistunut aktiivisesti Euroopan monialaisen rikosuhkien torjuntafoorumin (EMPACT), jäljempänä ’ampuma-asefoorumi’, ampuma-aseita koskevaan painopistealan työhön ja Euroopan ampuma-aseiden asiantuntijatyöryhmään. Tästä on ollut apua määritettäessä nykyisiä ja mahdollisia ampuma-aseuhkia ja vaikutuksia rikolliseen toimintaan. Koska direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä on ollut huomattavia viivästyksiä, komissio ei ole kuitenkaan voinut tehdä kansallisista laeista ja käytännöistä täydellistä vaatimustenmukaisuuden arviointia. Yhdistyneiden kansakuntien huumausaine- ja kriminaalipolitiikan toimisto julkaisi heinäkuussa 2020 asiakirjan Illicit Trafficking in Firearms, their Parts, Components and Ammunition to, from and across the European Union, jossa esitetään tärkeitä huomioita ja poliittisia suosituksia nykyisistä uhista ja ampuma-aseiden valvonnan oikeudellisista porsaanrei’istä maailmanlaajuisella tasolla. 2.Ampuma-asedirektiivin täytäntöönpano Ampuma-asedirektiivillä säännellään siviilikäyttöön tarkoitettujen (esimerkiksi urheiluammunnassa ja metsästyksessä käytettyjen) ampuma-aseiden hankintaa, hallussapitoa ja kauppaa EU:ssa. Siinä asetetaan yhteiset vähimmäisvaatimukset, jotka kaikkien jäsenvaltioiden on siirrettävä osaksi kansallisia aselakejaan, sekä pyritään sovittamaan yhteen sisämarkkinoiden tavoitteet (eli aseiden rajatylittävä liikkuminen) ja turvallisuuspolitiikan tavoitteet (eli korkea turvallisuuden taso ja suoja rikollista toimintaa ja laitonta kauppaa vastaan) EU:ssa. Tällä direktiivillä kehitetään Schengenin säännöstöä, koska se on osa yhteisiä EU:n sääntöjä, jotka mahdollistavat henkilöiden vapaan liikkuvuuden. Direktiiviä tarkistettiin ampuma-aseiden laittoman valmistuksen torjumista koskevan Yhdistyneiden kansakuntien pöytäkirjan (ampuma-asepöytäkirja) tultua voimaan vuonna 2005 ja uudelleen vuonna 2017 vuoden 2015 terrori-iskujen jälkeen. Visuaalinen esitys ampuma-asedirektiivistä 2.1.Komission tehtävät Ampuma-asedirektiivissä edellytetään, että komissio antaa sekä täytäntöönpanosäädöksiä että delegoituja säädöksiä. Tästä syystä komissio on sen voimaantulon jälkeen hyväksynyt 1.täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/337, annettu 5 päivänä maaliskuuta 2018, deaktivointistandardeja ja ‑tekniikoita koskevien yhteisten suuntaviivojen vahvistamisesta sen varmistamiseksi, että deaktivoidut ampuma-aseet tehdään pysyvästi ampumakelvottomiksi, annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2403 muuttamisesta (15 artiklan 2 kohdan nojalla) 2.täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2019/68, annettu 16 päivänä tammikuuta 2019, ampuma-aseiden ja niiden olennaisten osien merkintöjä koskevien teknisten eritelmien vahvistamisesta aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta annetun neuvoston direktiivin 91/477/ETY mukaisesti (4 artiklan 3 kohdan nojalla) (ks. 5.4.2 kohta) 3.täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2019/69, annettu 16 päivänä tammikuuta 2019, hälytys- ja merkinantoaseita koskevien teknisten eritelmien vahvistamisesta aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta annetun neuvoston direktiivin 91/477/ETY mukaisesti (14 artiklan 3 kohdan nojalla)

4.komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/686, annettu 16 päivänä tammikuuta 2019, neuvoston direktiivin 91/477/ETY mukaisista yksityiskohtaisista järjestelyistä unionissa tapahtuvaa ampuma-aseiden siirtoa koskevaa järjestelmällistä sähköistä tietojenvaihtoa varten (18 artiklan 4 kohdan ja 21 artiklan 5 kohdan nojalla) (katso 5.4.1 kohta) 5.delegoidun asetuksen (EU) 2021/1423, annettu 21 päivänä toukokuuta 2021, tiettyjen ampuma-aseiden hankinta- tai hallussapitolupien epäämisestä 6.kaksi pilottihanketta hallinnollisen yhteistyön toteuttamiseksi edellä mainittujen kahden komission delegoidun asetuksen osalta (sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää sääntelevän asetuksen (EU) N:o 1024/2012 4 artiklan mukaisesti). 2.2.Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä jäsenvaltioissa ja johdettu oikeus Ampuma-asedirektiivi, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 2017 tehdyillä muutoksilla, oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 14. syyskuuta 2018 mennessä lukuun ottamatta asekauppiaiden ja -välittäjien sääntelyä koskevaa 4 artiklan 4 kohtaa ja tietojen arkistointijärjestelmän perustamista koskevaa 4 artiklan 5 kohtaa, jotka oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 14. joulukuuta 2019 mennessä. Heinäkuussa 2019 komissio lähetti 20 jäsenvaltiolle ensimmäistä määräaikaa koskevan perustellun lausunnon, ja 24. tammikuuta 2020 se lähetti 17 jäsenvaltiolle toista määräaikaa koskevan virallisen ilmoituksen, koska kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä ei ollut ilmoitettu. Määräaika kahden merkintöjä ja hälytys- ja merkinantoaseita koskevan komission täytäntöönpanodirektiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä oli 17. tammikuuta 2020. Komissio aloitti 28. toukokuuta 2020 rikkomusmenettelyt 19:ää jäsenvaltiota vastaan merkintöjen osalta ja 17:ää jäsenvaltiota vastaan hälytys- ja merkinantoaseiden osalta. Ampuma-asedirektiiviin ja johdettuun oikeuteen liittyviä rikkomustapauksia oli 15. elokuuta 2021 vireillä 80. Kaikki tapaukset liittyivät kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämiseen. Tällä välin komissio sai useilta jäsenvaltioilta ilmoituksia siitä, että ne olivat saattaneet direktiivin kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöään. Siksi on odotettavissa, että useiden tapausten käsittely päätetään lähikuukausina. Komissio teki direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskevan tarkastuksen ja analysoi, ovatko jäsenvaltiot saattaneet asianomaisen unionin lainsäädännön kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöään oikeusjärjestelmissään. Tarkastus kattoi myös jäsenvaltiot, jotka olivat ilmoittaneet kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä ajoissa. Komissio tutki myös ilmoittamatta jätettyjä toimenpiteitä arvioidakseen, kuinka täydellisesti direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jäljempänä kuvatussa alustavassa arvioinnissa keskitytään tärkeimpiin muutoksiin, jotka tehtiin direktiiviin vuonna 2017 ja kahteen täytäntöönpanodirektiiviin vuonna 2019. Direktiivin 1 artikla sisältää 15 määritelmää, joista viisi on täysin uusia ja muut päivitettyjä. Niillä varmistetaan erityisesti, että direktiivin aineellista soveltamisalaa (esimerkiksi hälytys- ja merkinantoaseet, kunnialaukauksiin käytettävät aseet ja ääniaseet) ja henkilökohtaista soveltamisalaa (esimerkiksi keräilijät, museot ja asevälittäjät) sovelletaan johdonmukaisesti kaikkialla EU:ssa. Jäsenvaltioista 22 on saattanut kaikki määritelmät osaksi kansallista lainsäädäntöään (Itävalta, Belgia, Bulgaria, Kypros, Tšekki, Saksa, Tanska, Viro, Kreikka, Espanja, Suomi, Ranska, Kroatia, Unkari, Irlanti, Italia, Liettua, Latvia, Malta, Puola, Portugali ja Romania), kolme jäsenvaltiota on saattanut vain osan määritelmistä osaksi kansallista lainsäädäntöään (Alankomaat, Ruotsi ja Slovakia) ja kaksi jäsenvaltiota ei ole ilmoittanut täytäntöönpanotoimenpiteistä (Luxemburg ja Slovenia). Ampuma-asedirektiivissä otettiin käyttöön uusia säännöksiä asekauppiaiden ja asevälittäjien toiminnasta (1 artiklan 1 kohta, 4 artiklan 4 ja 5 kohta ja 13 artiklan 2 kohta). Kaikki jäsenvaltiot kolmea lukuun ottamatta (Tanska, Luxemburg ja Slovenia) ovat saattaneet kaikki asiaankuuluvat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Merkintöjä koskevia sääntöjä muutettiin merkittävästi 4 artiklan 1 ja 2 kohdalla. Kaikki jäsenvaltiot kahta lukuun ottamatta (Luxemburg ja Slovenia) ovat saattaneet kaikki asiaankuuluvat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Lisäksi 18 jäsenvaltiota saattoi merkintöjä koskevan täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2019/68 säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään (Itävalta, Belgia, Kypros, Tšekki, Saksa, Tanska, Viro, Kreikka, Espanja, Ranska, Kroatia, Unkari, Liettua, Latvia, Malta, Alankomaat, Portugali ja Slovakia), ja yhdeksän jäsenvaltiota ei ole ilmoittanut toimenpiteistä tai täytäntöönpanoa ei ole saatettu päätökseen (Bulgaria, Suomi, Irlanti, Italia, Luxemburg, Puola, Romania, Ruotsi ja Slovenia). Vuonna 2017 tarkistetun ampuma-asedirektiivin 4 artiklan 5 kohdalla ja 18 artiklan 4 kohdalla parannetaan tietojen arkistointijärjestelmissä säilytettävien tietojen määrää ja laatua sekä tietojenvaihtoa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja niiden välillä. Jäsenvaltioista 23 on saattanut kyseiset säännökset kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöään (Itävalta, Belgia, Bulgaria, Kypros, Tšekki, Saksa, Viro, Kreikka, Espanja, Suomi, Ranska, Kroatia, Unkari, Italia, Liettua, Latvia, Malta, Alankomaat, Puola, Portugali, Romania, Ruotsi ja Slovakia). Neljä jäsenvaltiota ei ole ilmoittanut toimenpiteistä tai täytäntöönpanoa ei ole saatettu päätökseen (Tanska, Irlanti, Luxemburg ja Slovenia). Ampuma-asedirektiivin 9 artiklan 1 kohdassa säädetään kaikkein vaarallisimpia ampuma-aseita koskevista tiukemmista säännöistä, joilla ne siirretään A luokkaan, jossa näiden ampuma-aseiden hankinta, hallussapito ja niillä käytävä kauppa on muutamia asianmukaisesti perusteltuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta kielletty. Kaikki jäsenvaltiot kahta lukuun ottamatta (Luxemburg ja Slovenia) ovat saattaneet 9 artiklan 1 kohdan osaksi kansallista lainsäädäntöään. Ampuma-asedirektiivillä päivitettiin useita Euroopan ampuma-asepassiin liittyviä artikloja, jotka koskevat muun muassa määritelmää sekä velvollisuutta liittää maininta Euroopan ampuma-asepassiin ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille, jos B tai C luokkaan kuuluva ase on luvanvarainen tai kielletty. Kaikki jäsenvaltiot kahta lukuun ottamatta (Luxemburg ja Slovenia) ovat saattaneet kaikki asiaankuuluvat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Jotkin hälytys- ja merkinantoaseet voitaisiin myös helposti muuntaa tappaviksi ampuma-aseiksi yksinkertaisilla välineillä ja vähäisillä tiedoilla. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja komissio pitivät tätä toimintatapaa erityisenä uhkana, mikä johti uusien säännösten sisällyttämiseen ampuma-asedirektiiviin (1 artiklan 1 kohta, 14 artikla ja liite I). Kaikki jäsenvaltiot neljää lukuun ottamatta (Luxemburg, Ruotsi, Slovenia ja Slovakia) ovat saattaneet kaikki asiaankuuluvat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Jäsenvaltioista 13 on saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään hälytys- ja merkinantoaseita koskevista teknisistä eritelmistä annetun direktiivin (EU) 2019/69 (Itävalta, Kypros, Saksa, Tanska, Viro, Espanja, Suomi, Ranska, Unkari, Liettua, Latvia, Portugali ja Slovakia), ja 14 jäsenvaltiota ei ole ilmoittanut täytäntöönpanotoimenpiteistä tai täytäntöönpanoa ei ole saatettu päätökseen (Belgia, Bulgaria, Tšekki, Kreikka, Kroatia, Irlanti, Italia, Luxemburg, Malta, Alankomaat, Puola, Romania, Ruotsi ja Slovenia).

Kunnialaukauksiin käytettävät aseet ja ääniaseet ovat alun perin tappavia ampuma-aseita, jotka on muunnettu siten, ettei niillä voida ampua ammuksia vaan ainoastaan paukkupanoksia. Koska muutoksia tehdään tavallisesti vain patruunapesään ja piippuun, henkilöt, joilla on vähimmäistiedot, voivat laittomasti muuttaa ne yleisesti saatavilla olevilla välineillä takaisin tappaviksi ampuma-aseiksi. Vuonna 2017 tarkistetulla ampuma-asedirektiivillä vastattiin myös tähän uhkaan varmistamalla, että tällaiset aseet pysyvät alkuperäisessä luokassaan (1 artiklan 1 kohta ja liite I). Kaikki jäsenvaltiot viittä lukuun ottamatta (Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi, Slovenia ja Slovakia) ovat saattaneet kaikki asiaankuuluvat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Vuodesta 2017 lähtien ampuma-asedirektiivin 1 artiklan 1 kohdassa ja 15 artiklassa säädetään uusista deaktivoituja ampuma-aseita koskevista säännöistä ja edellytetään erityisesti, että niistä on tehtävä ilmoitus, sekä niiden tarkastamista, merkintöjä ja siirtämistä koskevista erityissäännöistä. Kaikki jäsenvaltiot kolmea lukuun ottamatta (Luxemburg, Ruotsi ja Slovenia) ovat saattaneet kaikki asiaankuuluvat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio voi näin ollen todeta, että 15. elokuuta 2021 mennessä ainoastaan 10 jäsenvaltiota oli saattanut tässä kertomuksessa analysoidut säännökset, jotka sisältävät tärkeimmät ampuma-asedirektiiviin vuonna 2017 tehdyt muutokset ja kahteen täytäntöönpanodirektiiviin tehdyt muutokset, kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöään (Itävalta, Kypros, Saksa, Viro, Espanja, Ranska, Unkari, Liettua, Latvia ja Portugali), 15 jäsenvaltiota ei ollut saattanut osaa säännöksistä osaksi kansallista lainsäädäntöään (Belgia, Bulgaria, Tšekki, Tanska, Kreikka, Suomi, Kroatia, Irlanti, Italia, Malta, Alankomaat, Puola, Romania, Ruotsi ja Slovakia) ja kaksi jäsenvaltiota ei ollut ilmoittanut minkäänlaisia toimenpiteitä (Luxemburg ja Slovenia). Edellä kuvattu alustava arviointi ei vaikuta komission kantaan vireillä olevissa tai tulevissa rikkomusmenettelyissä. Se ei myöskään merkitse päätelmää kansallisten täytäntöönpanosäädösten vaatimustenmukaisuuden arvioinnista, jota komissio ei vielä ole saattanut päätökseen. Jo arvioinnin alkuvaiheessa komissio havaitsi useissa jäsenvaltioissa tapauksia, joissa direktiivi oli saatettu virheellisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio aikoo näin ollen tehostaa täytäntöönpanon valvontaa jäsenvaltioissa ja käyttää perussopimuksessa sille annettua toimivaltaa aina tarvittaessa. 3.Yksittäiset kysymykset 3.1.Aseiden luokat 3.1.1.Yleisiä luokitteluun liittyviä kysymyksiä Tarkasteltaessa, miten säännökset, jotka sisältävät tärkeimmät direktiiviin vuonna 2017 tehdyt muutokset, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, käyvät ilmi ne monitahoiset haasteet, joita liittyy tiettyjen määritelmien, liitteessä I esitettyjen ampuma-aseiden luokkien ja useiden ampuma-asedirektiivin artikloihin sisältyvien poikkeusten saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ampuma-asedirektiivillä on lisätty uusia ampuma-aseita kiellettyjen (A luokan) aseiden luetteloon. Samalla siinä säädetään lukuisista poikkeuksista tähän kieltoon ja tehdään kyseisistä ampuma-aseista luvanvaraisia tarkoin määritellyissä olosuhteissa. Lisäksi hälytys- ja merkinantoaseita ei katsota ampuma-aseiksi, koska niitä ”ei voida muuntaa”, kun taas deaktivoiduista ampuma-aseista on edelleen tehtävä ilmoitus. Myös ampuma-aseet, jotka muunnetaan kunnialaukauksiin käytettäviksi aseiksi ja ääniaseiksi tavalla, joka tekee niistä pysyvästi kelvottomia ammusten ampumiseen, luokitellaan edelleen alkuperäiseen luokkaansa, vaikka ne voivat olla yhtä turvallisia kuin varsinaiset hälytys- ja merkinantoaseet. Lainvalvontaviranomaiset ovat myös havainneet, että ammuksia ampuviksi muunnettujen airsoft-aseiden (joilla ammutaan paineistettua kaasua ajoaineena käyttäen muovikuulia) takavarikointi on lisääntynyt voimakkaasti. Vaikka tällaisia aseita säännellään ampuma-aseina useissa EU:n jäsenvaltioissa, ne eivät tällä hetkellä kuulu direktiivin soveltamisalaan. Näin ollen komissio aikoo arvioida kiellettyjen ampuma-aseiden ja luvanvaraisten ampuma-aseiden välisen eron selventämisen vaikutuksia varmistaakseen, että kiellettyjen ampuma-aseiden hallussapito on mahdollista vain hyvin poikkeuksellisissa tapauksissa. Mahdollisella arvioinnilla voitaisiin myös varmistaa, että kaikista aseista, joilla ei voida ampua ammuksia (joko deaktivoinnin tai valmistustavan vuoksi) mutta jotka voidaan muuntaa ammuksia ampuviksi erikoistyökalujen ja ‑osaamisen avulla, on vähintään tehtävä ilmoitus. 3.1.2.Pienikaliiperisia Flobert-ampumatarvikkeita käyttävät ampuma-aseet Niin kutsutut Flobert-ampumatarvikkeet ja niihin liittyvät aseet kehitettiin 1800-luvulla sisätiloissa tapahtuvaa tarkkuusammuntaa varten. Niillä ammutaan nallihattuja, joissa on pieni ammus ja pieni määrä ruutia. Flobert-ampumatarvikkeille on ominaista suhteellisen alhainen paine ja lähtönopeus, ja niitä mainostetaan nykyisin urheiluammunnassa käytettävinä ampuma-aseina. Eräät ampuma-aseiden valmistajat useissa EU:n jäsenvaltioissa ovat alkaneet valmistaa joitakin ampuma-asemalleja Flobert-kaliiperisina. Kansallisten lainvalvontaviranomaisten ja Europolin toimittamien tietojen ja raporttien perusteella on olemassa pääasiassa kahdentyyppisiä ampuma-aseita, jotka voivat ampua Flobert-ampumatarvikkeita. Perinteisissä malleissa, joissa noudatetaan Flobert-ampuma-aseiden alkuperäisten versioiden standardeja, aseen sisäistä mekanismia ja piipun rakennetta ei voida muuttaa siten, että aseella voitaisiin ampua tappavampia, suurempikaliiperisia ammuksia. Modernit mallit puolestaan ovat pääasiassa kivääreitä, haulikoita, konepistooleita ja lyhyitä ampuma-aseita, ja niiden sisäinen mekanismi pystyy edelleen ampumaan 9 mm:n tai vastaavan kaliiperin ammuksia. Tällöin ainoastaan piippu muunnetaan asentamalla alkuperäisen piipun sisään sisäpiippu, joka on kavennettu 4 tai 6 mm:n Flobert-ampumatarvikkeille soveltuvaksi ja hitsattu kiinni alkuperäiseen piippuun piipun suulla. Ampuma-asedirektiivin viivästynyttä tai virheellistä täytäntöönpanoa hyväksi käyttäen B tai C luokkaan luokiteltuja tappavakaliiperisia ampuma-aseita muunnetaan joskus Flobert-kaliiperisiksi niissä jäsenvaltioissa, joissa tällaisten ampuma-aseiden sääntely edellyttää edelleen vain ilmoitusta tai on jopa vähemmän rajoittavaa. Vuonna 2021 julkaistussa vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevassa EU:n uhkakuva-arviossa (SOCTA) sekä useissa Europolin raporteissa on korostettu uhkaa siitä, että moderneja Flobert-ampuma-aseita muunnetaan laittomasti, ja tämä on johtanut tuhansien aseiden takavarikointiin kaikkialla Euroopan unionissa.

Ampuma-asedirektiivin mukaan nämä aseet ovat ampuma-aseita, koska nallihatut ovat eräänlainen palava ajoaine. Ampuma-aseen määritelmässä tai eri luokissa ei viitata kaliiperin kokoon tai ammuksen lähtöenergiaan, minkä vuoksi niillä ei ole merkitystä sen määrittämisessä, onko Flobert-ase ampuma-ase tai mihin luokkaan se kuuluu. Komissio kehottaa kaikkia jäsenvaltioita saattamaan ampuma-asedirektiivin tältä osin asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään luokittelemalla asianmukaisesti aseet, jotka voivat ampua Flobert-ampumatarvikkeita, ampuma-aseiksi ampuma-asedirektiivin liitteen I mukaisesti. 3.1.3.Antiikkiaseet Ampuma-aseita, joita voitaisiin mahdollisesti pitää antiikkiaseina, käytetään joskus rikollisessa toiminnassa, kuten Strasbourgissa vuonna 2018 tehdyssä terrori-iskussa, jossa kuoli yhdeksän ja haavoittui 11 ihmistä. Ampuma-asedirektiivin liitteessä I olevassa III osassa säädetään kuitenkin, että antiikkiaseiksi katsottavat esineet jätetään ampuma-aseiden määritelmän ja siten direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne eivät sisälly direktiivin luokkiin ja niihin sovelletaan kansallista lainsäädäntöä. Ampuma-asekomitean kokouksessa 18. joulukuuta 2019 suurin osa jäsenvaltioista ilmaisi kannattavansa antiikkiaseita koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista EU:n tasolla. Jotkin niistä kyseenalaistivat sen, onko järkevää vapauttaa antiikkiaseet ampuma-asedirektiivin vaatimuksista niiden valmistusvuoden eikä niiden mahdollisen vaarallisuuden perusteella. Komissio aikoo arvioida, mitä vaikutuksia antiikkiaseiden sisällyttämisellä direktiivin soveltamisalaan olisi, jotta säännöt voidaan yhdenmukaistaa kaikissa jäsenvaltioissa. 3.2.Laiton valmistus – 3D-tulostus ja puolivalmiit komponentit 3D-tulostuksella, jota kutsutaan myös materiaalia lisääväksi valmistukseksi, tarkoitetaan tuotteiden valmistuksessa käytettäviä erilaisia prosesseja, joissa materiaalia lisätään tai liitetään tuotteeseen kerros kerrokselta. Uudet 3D-tulostettavat ampuma-aseet ja mahdollisuus käyttää niitä rikollisiin tarkoituksiin ovat herättäneet keskustelua aseiden valvontaa koskevasta lainsäädännöstä kaikkialla maailmassa, myös Euroopan unionissa. Europol on varoittanut, että teknologian kehitys saattaa 3D-tulostuksen laajasti saataville tulevaisuudessa ja että tämä luo mahdollisuuksia ampuma-aseiden laittomalle tuotannolle ja kaupalle. Lokakuun 9. päivänä 2019 kaksi ihmistä ammuttiin Hallessa (Saksassa) kuoliaaksi kotitekoisella aseella, joka oli valmistettu internetistä ladatun, 3D-tulostinta osittain hyödyntävän piirustuksen avulla. Tällaisten ampuma-aseiden takavarikointien määrä kasvaa jatkuvasti, vaikkakin hitaasti, samoin kuin olennaisten komponenttien laiton valmistus. 3D-tulostimilla tapahtuvan ampuma-aseiden tai olennaisten komponenttien laittoman valmistuksen uhka johtuu siitä, että tämä teknologia on suhteellisen edullista ja piirustuksia on saatavilla internetissä, mukaan lukien metallien 3D-tulostus, joka on kehittymässä halvemmaksi erityisesti käytettäessä DMLS-tekniikan (direct metal laser melting) kaltaisia tekniikoita. Tällä hetkellä suurin uhka on niin kutsuttujen 3D-hybriditulostusaseiden valmistus, joka perustuu sekä 3D-tulostettuihin osiin että helposti saatavilla oleviin komponentteihin, jotka ovat sääntelemättömiä kaikkialla maailmassa, kuten teräsputkiin, metallitankoihin ja jousiin. Voimassa oleva oikeudellinen kehys kattaa jo ampuma-aseiden yksityisen 3D-tulostuksen, koska ampuma-asedirektiiviä sovelletaan yhtä lailla kaikkiin ampuma-aseisiin riippumatta siitä, onko ne valmistettu 3D-tulostamalla vai ei. Niitä saavat valmistaa vain luvan saaneet asekauppiaat, ja niihin sovelletaan rajoituksia, kuten yksityishenkilön hankinnan luvanvaraisuutta. Komissio arvioi, tarvitaanko 3D-tulostuksen piirustusten hallussapitoa ja kauppaa koskevia erityissääntöjä, mukaan lukien sellaisten digitaalisten piirustusten ja niiden paperikopioiden hallussapidon, julkistamisen ja jakelun kieltäminen muilta kuin luvan saaneilta asekauppiailta, joiden on osoitettu mahdollistavan ampuma-aseiden olennaisten osien valmistuksen. Lisäksi sekä vuonna 2014 toteutetussa ampuma-asedirektiivin arvioinnissa että jäsenvaltioiden viimeaikaisissa lausunnoissa Europolille ja ampuma-asefoorumille on tuotu esiin tapauksia, joissa tietyistä EU:n ulkopuolisista maista tuodaan puolivalmiita olennaisia komponentteja (yleensä 80-prosenttisesti valmiita käsiaseiden polymeerikehyksiä tai 80-prosenttisesti valmiita pitkien ampuma-aseiden metallipiippuja). Niitä ei ilmoiteta ampuma-aseiden olennaisiksi osiksi, ja ne tulevat yleensä Euroopan unioniin nopeiden paketti- ja lähettipalvelujen välityksellä. Niiden mukana on ohjeet siitä, miten ne voidaan muuntaa tavallisia työkaluja käyttäen. Komissio ja jäsenvaltiot käsittelevät kysymystä puolivalmiista ampuma-aseista ja niiden olennaisista osista ampuma-asekomiteassa. Lisäksi komissio aikoo arvioida sääntelyratkaisuja ampuma-aseiden vientiluvasta ja tuonti- ja kauttakuljetusmenettelyistä annetun asetuksen (EU) N:o 258/2012 tulevan ajantasaistamisen yhteydessä. 3.3.Euroopan ampuma-asepassi Euroopan ampuma-asepassi, jonka jäsenvaltiot myöntävät pyynnöstä ampuma-aseiden laillisille omistajille, mahdollistaa sen, että metsästäjät ja historiallisten tapahtumien uudelleenlavastuksiin osallistujat (C luokan ampuma-aseiden osalta) sekä urheiluampujat (A, B tai C luokan ampuma-aseiden osalta) voivat matkustaa aseensa kanssa kahden tai useamman jäsenvaltion kautta ilman ennakkolupaa. Jos jäsenvaltio on ilmoittanut muille jäsenvaltioille, että tiettyjen ampuma-aseiden hallussapito on kiellettyä tai luvanvaraista, tätä koskevat maininnat on lisättävä Euroopan ampuma-asepassiin. Ampuma-asedirektiivin arvioinnin yhteydessä vuonna 2014 jäsenvaltiot ja järjestöt antoivat Euroopan ampuma-asepassin täytäntöönpanosta myönteisen arvion, koska passi vähentää käyttäjien, erityisesti metsästäjien, urheiluampujien ja historiallisten tapahtumien uudelleenlavastuksiin osallistujien, hallinnollista ja taloudellista rasitusta. Vuonna 2017 toteutetun direktiivin tarkistuksen jälkeen ampuma-asekomitean kuulemisissa ja komission vastaanottamissa valituksissa sidosryhmät ovat nostaneet esiin useita ongelmakohtia:

·Kaikki jäsenvaltiot eivät näytä tunnustavan Euroopan ampuma-asepassia kaikilta osin, vaan edellyttävät täydentäviä ennakkolupia ampuma-aseiden liikkumisen mahdollistamiseksi. ·On olemassa vaara siitä, että pysyvästi toiseen maahan muuttavat henkilöt käyttävät ampuma-asepassia väärin – aseiden liikkumisen valvonta passin avulla voi olla vaikeampaa kuin pysyvien siirtojen yhteydessä. ·Koska ampuma-aseiden tai niiden osien luokittelussa on eroja jäsenvaltioiden välillä, on tarpeen yhdenmukaistaa luettelo Euroopan ampuma-asepassissa mainittavista esineistä. Nämä seikat johtavat usein siihen, että passissa ei ole vaadittuja mainintoja tai ne ovat puutteellisia. Komission laatima ampuma-aseita koskeva EU:n vertailutaulukko, josta ilmoitettiin ampuma-aseiden laittoman kaupan torjuntaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2020–2025, auttaa selventämään tätä asiaa. Lisäksi arvioidaan tarvetta luoda täysin digitalisoitu Euroopan ampuma-asepassi, jotta voidaan varmistaa parempi tiedonvaihto kansallisten viranomaisten välillä. 3.4.Ampuma-aseiden jäljittäminen 3.4.1.Ampuma-aseiden siirtoa koskeva sähköinen tiedonvaihto Komissio antoi samanaikaisesti ampuma-aseiden siirtoa koskevasta tietojenvaihdosta annetun delegoidun asetuksen (EU) 2019/686 (ks. tämän kertomuksen 3 kohta) kanssa täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2019/689 pilottihankkeesta tiettyjen direktiivissä 91/477/ETY säädettyjen hallinnollista yhteistyötä koskevien säännösten täytäntöönpanosta sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän avulla ja loi näin väliaikaisen oikeusperustan järjestelmän käytölle. Komissio huomauttaa, että sen siirretty toimivalta koski ainoastaan siirtolupia koskevien tietojen vaihtoa. Komissio ei sen vuoksi voinut vaatia ostajan asuinjäsenvaltiota lataamaan ampuma-aseiden hankintalupia järjestelmään. Se ei myöskään voinut vaatia kaikilta siirtolupia myöntäviltä viranomaisilta suoraa yhteyttä järjestelmään. Nämä molemmat seikat vaikeuttivat tehokasta tietojenvaihtoa. Tästä syystä saattaa olla tarpeen arvioida, miten sisämarkkinoiden tietojärjestelmän käyttöä koskevan nimenomaisen oikeusperustan käyttöönotto ampuma-asedirektiivissä vaikuttaisi, ja selventää edelleen kansallisten viranomaisten vastuuta. 3.4.2.Merkinnät Ampuma-aseiden asianmukainen merkintä lisää niiden ja niiden olennaisten osien jäljitettävyyttä. Tätä varten merkinnöistä annetussa täytäntöönpanodirektiivissä (EU) 2019/68 säädetään vähimmäiskirjasinkoosta, yhteisestä merkintämenetelmästä muille kuin metallimateriaaleille sekä merkinnöissä käytettävien kirjaimistojen ja numerojärjestelmien tyypeistä. Ennen täytäntöönpanodirektiivin antamista komissio ilmoitti, että merkintöjen syvyyttä arvioitaisiin vuoden kuluessa direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskevasta määräajasta, jotta täytäntöönpanodirektiiviin voitaisiin tarvittaessa sisällyttää tätä näkökohtaa koskeva vaatimus. Jäsenvaltiot eivät päässeet yksimielisyyteen vähimmäissyvyydestä, joka vaihtelee 0,02 mm:n ja 0,08 mm:n välillä, lähinnä kaupallisista syistä. Sen paremmin ampuma-asedirektiivissä kuin merkintöjä koskevassa täytäntöönpanodirektiivissä ei säädetä erityisestä merkintätekniikasta. Siksi kaikki tekniikat, joilla varmistetaan, että merkintä on ”selkeä, pysyvä ja yksilöivä” (esimerkiksi mekaaninen kaiverrus, laserkaiverrus tai leima), voivat olla direktiivin mukaisia. EU:n yhteinen lähestymistavalla varmistettaisiin, että poistetut merkinnät voidaan palauttaa ja että jäsenvaltioiden väliselle ampuma-aseiden lailliselle kaupalle ei aseteta perusteettomia teknisiä esteitä. Näin ollen komissio tukeutuu kansallisten ballististen laitosten ja tarkastuslaitosten teknisiin raportteihin ja arvioi eri vaihtoehtojen etuja ja haittoja. Keskusteluja jatketaan ampuma-asekomiteassa, jotta voidaan arvioida täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2019/68 ajantasaistamisen vaikutuksia. 3.4.3.Teknologia aseiden jäljittämisen sekä niiden hankinnan ja hallussapidon turvallisuuden parantamiseksi QR-koodit (Quick Response) ovat kaksiulotteisia viivakoodeja, joilla voidaan tallentaa tietoja koneellisesti luettavaan optiseen merkintään. QR-koodien avulla voidaan kerätä enemmän tietoja kuin yksiulotteisilla viivakoodeilla. QR-koodien kustannukset ovat suhteellisen alhaiset. Tällä hetkellä niitä käytetään ampuma-aseissa lähinnä inventointitarkoituksiin erityisesti QR-tyyppisissä tarroissa. Tietomatriisikoodit koostuvat QR-koodien tavoin neliön muotoon järjestetyistä mustavalkoisista moduuleista. Ne sisältävät yksilöivän sarjanumeron ja valmistajan tunnisteen. Kun koodi on vahingoittunut, tietomatriisikoodien tiedot on helpompi palauttaa kuin QR-koodien tiedot. Tietomatriisikoodeja pidetään parhaana tapana tallentaa tietoja hyvin pieniin tiloihin.

Tähän mennessä komissiolla ei ole tietoa jäsenvaltioista, jotka käyttäisivät QR-koodeja ja/tai tietomatriisikoodeja ampuma-aseiden seurantaan ja jäljittämiseen. Turvallisuusongelmat voivat olla este QR-koodien käyttöönotolle ampuma-asemarkkinoilla, koska ne voidaan hakkeroida ja ne mahdollistavat virusten pääsyn lukulaitteisiin ja verkkoihin. Tästä syystä nämä järjestelmät eivät aina herätä luottamusta sen paremmin yritysten kuin kuluttajienkaan näkökulmasta. Koska QR-koodi ei myöskään ole suoraan luettavissa eikä tietoja voida poimia ilman lukulaitetta, voidaan kysyä, kuinka käytännöllinen tämä teknologia on ampuma-aseita takavarikoivien lainvalvontaviranomaisten (kuten poliisin, tullin ja rajavartijoiden) kannalta. Radiotaajuustunnistus (RFID) on noussut esiin yhtenä vaihtoehtona ampuma-aseiden jäljittämiseksi tai perinteisiä merkintöjä vahvistavana menetelmänä. Radiotaajuustunnistus mahdollistaa tietojen siirron, minkä avulla esineisiin liitetyt tunnisteet tunnistetaan ja niitä seurataan automaattisesti. Tällä tekniikalla ampuma-ase kytketään esineeseen, joka käynnistää radiotaajuustunnistuksen joutuessaan lukulaitteen lähelle. Eräät testit ovat osoittaneet, että pienikokoisten, edullisten RFID-tunnisteiden käyttö metallissa toimii myös ampuma-aseiden jäljittämisessä. Lisäksi RFID-teknologialla pystytään yhdessä tietynlaisen ohjelmiston kanssa seuraamaan ampuma-aseiden sijaintia ja huoltotietoja sekä muutoksia niiden säilytyksessä. Tämän teknologian käyttöön liittyy huolenaiheita, koska sitä voidaan käyttää sellaisten tietojen keräämiseen, jotka liittyvät suoraan tai välillisesti tunnistettavissa olevaan tai tunnistettuun henkilöön. Toinen riski on se, että järjestelmän katsotaan olevan hakkeroitavissa. Tätä teknologiaa ei toistaiseksi pidetä riittävän turvallisena, jotta se voitaisiin ottaa käyttöön EU:n tasolla. Tällä hetkellä on muita mahdollisuuksia parantaa aseiden jäljitettävyyttä, kuten erityisillä musteilla tehtävät lähes tai täysin näkymättömät merkinnät. Turvamusteiden käyttö on osoittautunut toimivaksi setelien jäljitettävyydessä , ja lääkeyhtiöt käyttävät tätä tekniikkaa metalliesineissä (kuten kuluttajapakkauksissa) ja muissa kuin metallimateriaaleissa. Tämä tekniikka voisi olla tehokas myös ampuma-aseiden metalli- ja muissa kuin metalliosissa. Komissio seuraa näitä tekniikoita edelleen ampuma-asekomiteassa. 4.PÄÄTELMÄT JA TULEVAT TOIMET Kaikki sidosryhmät ovat yhtä mieltä siitä, että ampuma-asedirektiivillä oli ratkaiseva merkitys torjuttaessa jäsenvaltioiden raporteissa (pääasiassa ampuma-asefoorumin puitteissa), Europolin aseiden ja räjähteiden analysointihankkeessa sekä Europolin vuosina 2017 ja 2021 julkaisemissa vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevissa EU:n uhkakuva-arvioissa tunnistettuja tärkeimpiä uhkia. Näitä ovat muun muassa automaattiaseiden käyttö, deaktivoitujen ampuma-aseiden uudelleenaktivointi sekä kunnialaukauksiin käytettävien aseiden ja ääniaseiden sekä hälytys- ja merkinantoaseiden muuntaminen. Komissio toteaa, että ampuma-asedirektiivillä parannettiin ampuma-aseiden luokkia ja jäljitettävyyttä, tietojenvaihtoa ja hallinnollisia menettelyjä. Tässä vaiheessa ainoastaan 10 jäsenvaltiota on saattanut tässä kertomuksessa analysoidut säännökset, jotka sisältävät tärkeimmät ampuma-asedirektiiviin vuonna 2017 tehdyt muutokset ja kahteen täytäntöönpanodirektiiviin tehdyt muutokset, kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöään. Direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskevien ilmoitusten lisäksi komissio arvioi kansallisten lakien yhdenmukaisuutta direktiivin kanssa. Se on jo todennut, että useissa jäsenvaltioissa on ilmennyt tapauksia, joissa direktiivi on saatettu virheellisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämä tarkoittaa, että direktiivin hyötyjä ei voida hyödyntää maksimaalisesti. Komissio tukee edelleen jäsenvaltioita ampuma-asedirektiivin täytäntöönpanossa vastaamalla selvennyspyyntöihin ja järjestämällä tarvittaessa ampuma-asekomiteassa työpajoja, kuten teknisiä kokouksia tiettyjen jäsenvaltioiden kanssa. Komissio aikoo myös tehostaa täytäntöönpanon valvontaa jäsenvaltioissa ja käyttää perussopimuksessa sille annettua toimivaltaa aina tarvittaessa. Se aikoo kiinnittää erityistä huomiota ampuma-aseisiin, jotka ampuvat pienikaliiperisia Flobert-ampumatarvikkeita, sekä Euroopan ampuma-asepassin asianmukaiseen käyttöön ja tunnustamiseen. Tässä kertomuksessa tehty analyysi osoittaa lisäksi, että siviilikäyttöön tarkoitettujen aseiden hankinnan, hallussapidon ja liikkumisen oikeudellisessa valvonnassa on edelleen parantamisen varaa. Keinoja parantaa oikeudellista valvontaa pitäisi kartoittaa. Voitaisiin esimerkiksi ·selventää kiellettyjen ampuma-aseiden ja luvanvaraisten ampuma-aseiden välistä eroa ·varmistaa, että kaikista aseista, jotka voidaan muuntaa ammuksia ampuviksi, vaikkakin erikoistyökalujen ja ‑osaamisen avulla, on vähintään tehtävä ilmoitus ·luoda täysin digitalisoitu Euroopan ampuma-asepassi ·säilyttää kaikki laillisesti muunnetut ja muutetut ampuma-aseet alkuperäisessä luokassaan ·yhdenmukaistaa antiikkiaseita koskevat säännöt ·kieltää aseiden 3D-tulostuksen mahdollistavien piirustusten hallussapito, julkistaminen ja jakelu muilta kuin luvan saaneilta asekauppiailta ·ottamalla käyttöön sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän käytölle nimenomainen oikeusperusta ampuma-asedirektiivissä