luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta

PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

EU:n ja Ukrainan välinen viisumivapautta koskeva vuoropuhelu käynnistettiin lokakuussa 2008. Marraskuussa 2010 Euroopan komissio esitti Ukrainan hallitukselle viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman. Komissio sitoutui siihen, että heti kun Ukrainan hallitus on täyttänyt kaikki viisumivapautta koskevassa toimintasuunnitelmassa asetetut edellytykset, komissio ehdottaa viisumivapaan matkustamisen mahdollistamista lyhytaikaista Euroopan unionissa oleskelua varten Ukrainan kansalaisille, joilla on biometrinen passi.

EU ja Ukraina olivat tehneet ennen viisumivapautta koskevan vuoropuhelun aloittamista rinnakkaiset viisumikäytäntöjen helpottamista ja takaisinottoa koskevat sopimukset, jotka tulivat voimaan 1. tammikuuta 2008. Viisumikäytäntöjen helpottamista koskeva muutettu sopimus tuli voimaan 1. heinäkuuta 2013. Näiden sopimusten täysimääräinen ja tosiasiallinen täytäntöönpano on ollut perusedellytys viisumivuoropuhelun käynnistämiselle ja jatkamiselle.

Viisumivapautta koskeva toimintasuunnitelma jäsentyy seuraaviin neljään asiakokonaisuuteen: asiakirjojen turvallisuus biometriset tunnisteet mukaan lukien (asiakokonaisuus I), yhdennetty rajaturvallisuus, muuttoliikkeen hallinta, turvapaikkapolitiikka (asiakokonaisuus II), yleinen järjestys ja turvallisuus (asiakokonaisuus III) ja ulkosuhteet ja perusoikeudet (asiakokonaisuus IV). Viisumivapautta koskevassa toimintasuunnitelmassa vahvistetaan useita täsmällisiä, kuhunkin neljään keskeiseen asiakokonaisuuteen liittyviä edellytyksiä, joilla on tarkoitus varmistaa tarvittavan lainsäädäntö- ja toimintakehyksen sekä institutionaalisen kehyksen hyväksyminen (ensimmäinen vaihe) ja niiden tosiasiallinen ja kestävä täytäntöönpano (toinen vaihe).

EU:n ja Ukrainan välisen viisumivapautta koskevan vuoropuhelun käynnistymisen jälkeen komissio on raportoinut säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle Ukrainan edistymisestä niiden edellytysten täyttämisessä, jotka määritellään viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman ensimmäisen ja toisen vaiheen neljän asiakokonaisuuden yhteydessä. Edistymistä on arvioitu EU:n jäsenvaltioiden asiantuntijoiden suorittamien paikalla tehtyjen arviointien sekä Ukrainan toimittamien yksityiskohtaisten tietojen pohjalta.

Komissio hyväksyi 16. syyskuuta 2011 ensimmäisen kertomuksen Ukrainan edistymisestä viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa ja esitti useita suosituksia toimintasuunnitelman ensimmäisen vaiheen (lainsäädäntö ja suunnittelu) loppuun saattamiseksi. Komissio julkaisi toisen seurantakertomuksensa 9. helmikuuta 2012 ja kolmannen 15. marraskuuta 2013. Komissio antoi neljännen kertomuksensa 27. toukokuuta 2014, ja se hyväksyttiin neuvostossa 23. kesäkuuta 2014, minkä jälkeen Ukraina siirtyi virallisesti viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman toiseen vaiheeseen, jonka aikana arvioitiin lainsäädäntö- ja toimintakehyksen kestävää täytäntöönpanoa.

Komissio antoi viidennen kertomuksen Ukrainan edistymisestä viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa 8. toukokuuta 2015. Kertomuksen mukaan Ukrainan viranomaiset olivat edistyneet huomattavasti viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman toisen vaiheen täytäntöönpanossa. Viisumivapautta koskevassa toimintasuunnitelmassa esitetyn menettelytavan mukaisesti komissio järjesti paikan päällä tehtäviä arviointeja, joihin osallistui asiantuntijoita EU:n jäsenvaltioista. Kertomukseen oli liitetty arvio muuttoliikkeeseen ja turvallisuuteen liittyvistä vaikutuksista, joita saattaisi aiheutua sen johdosta, että viisumipakko poistettaisiin EU:hun matkustavilta Ukrainan kansalaisilta.

Kuudennessa ja viimeisessä seurantakertomuksessa, joka annettiin 18. joulukuuta 2015, komissio katsoi, että Ukraina oli edistynyt riittävästi ja toteuttanut kaikki tarvittavat uudistukset, joilla varmistetaan jäljellä olevien edellytysten saavuttaminen tehokkaasti ja kestävästi.

Komissio vahvisti tämän arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon EU:n ja Ukrainan välisen viisumivapautta koskevan vuoropuhelun käynnistymisen jälkeen toteutetun jatkuvan seurannan ja raportoinnin tulokset, että Ukraina on täyttänyt kaikki viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelman toisen vaiheen kunkin neljän asiakokonaisuuden osalta asetetut edellytykset ja että se aikoo esittää vuoden 2016 alussa säädösehdotuksen asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta Ukrainan siirtämiseksi viisumivapaiden maiden luetteloon (liite II).

Lisäksi komissio pani kuudennen seurantakertomuksen hyväksymisen jälkeen merkille Ukrainan viranomaisten saavuttaman edistyksen viisumivapautta koskevassa toimintasuunnitelmassa edellytettyjen uudistusten toteuttamisessa. Kansallinen korruptiontorjuntatoimisto on toiminnassa ja aloittanut työskentelyn korruption torjuntaan erikoistuneen syyttäjänviraston rinnalla. Varallisuuden takaisin hankintaa koskevat lait ja syyttäjänvirastoa koskevan lain muutokset, jotka liittyvät korruption torjuntaan erikoistuneeseen syyttäjänvirastoon, hyväksyttiin 18. helmikuuta 2016 ja sähköisiä varallisuusilmoituksia koskeva laki 15. maaliskuuta 2016. Edistyminen jatkui maaliskuun 2016 puolivälissä, kun korruption ehkäisystä vastaavan kansallisen viraston johtokuntaan nimitettiin kaksi jäsentä lisää, minkä myötä johtokunnasta tuli päätösvaltainen. Virastolle valittiin johtaja 28. maaliskuuta, ja se rekisteröitiin oikeushenkilöksi 30. maaliskuuta. Lisäksi Ukrainan viranomaiset myönsivät valtion vuoden 2016 talousarviossa määrärahoja, joilla on tarkoitus varmistaa korruption torjuntaa koskevan institutionaalisen kehyksen, myös kansallisen korruptiontorjuntatoimiston, toimivuus.

Viisumivapautta koskevaan toimintasuunnitelmaan liittyvän raportoinnin lisäksi komissio on seurannut jatkuvasti viisumikäytäntöjen helpottamista ja takaisinottoa koskevien sopimusten täytäntöönpanoa, erityisesti näiden sopimusten nojalla perustettujen sekakomiteoiden välityksellä. Viisumien myöntämisen helpottamista käsittelevän sekakomitean toistaiseksi viimeinen kokous pidettiin 23. huhtikuuta 2015, ja takaisinottoa käsittelevä sekakomitea kokoontui viimeisen kerran 6. toukokuuta 2014. Komissio totesi tässä yhteydessä, että sopimukset oli pantu täytäntöön kaiken kaikkiaan erittäin tyydyttävällä tavalla.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten ja unionin muiden politiikkojen kanssa

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001 luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta sekä Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001. Asetus on osa EU:n yhteistä viisumipolitiikkaa sellaisen lyhytaikaisen oleskelun osalta, jonka kesto on enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

Ukraina on tällä hetkellä asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteen I luettelossa, eli se kuuluu maihin, joiden kansalaisilta vaaditaan viisumi heidän matkustaessaan EU:n jäsenvaltioiden alueelle.

Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin viimeksi asetuksella (EU) N:o 259/2014, kun Moldova siirrettiin viisumivapaiden maiden luetteloon sen pantua viisumivapautta koskevan toimintasuunnitelmansa onnistuneesti täytäntöön, sekä asetuksella (EU) N:o 509/2014, kun viisi Karibian maata ja 11 Tyynenmeren maata sekä Kolumbia, Peru ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat vapautettiin viisumipakosta viisumiluetteloiden säännöllisen tarkistuksen perusteella – edellyttäen, että EU:n ja asianomaisten kolmansien maiden välillä tehdään viisumivapaussopimukset.

Perusteista, jotka olisi otettava huomioon määritettäessä – tapauskohtaisesti arvioimalla – kolmannet maat, joiden kansalaisilta vaaditaan viisumi, ja maat, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta, säädetään asetuksen (EY) N:o 539/2001 –1 artiklassa (joka on lisätty asetuksella (EU) N:o 509/2014). Perusteet liittyvät muun muassa ”laittomaan maahanmuuttoon, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen, taloudellisiin etuihin erityisesti matkailun ja ulkomaankaupan kannalta sekä unionin ulkosuhteisiin näiden kolmansien maiden kanssa erityisesti ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin liittyvien seikkojen sekä alueelliseen yhtenäisyyteen ja vastavuoroisuuteen liittyvien seikkojen osalta”. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä kyseisten kolmansien maiden myöntämien matkustusasiakirjojen turvallisuuteen.