Ehdotukset neuvoston asetukseksi (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä /* KOM/98/0131 lopull. - AVC 98/0090 */



Virallinen lehti nro C 176 , 09/06/1998 s. 0001



Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä (98/C 176/01) KOM(98) 131 lopull. - 98/0090 (AVC) (Komission esittämä 19 päivänä maaliskuuta 1998) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 d artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon, sekä katsoo, että 1) perustamissopimuksen 130 a artiklassa määrätään, että yhteisö pyrkii vähentämään eri alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden, maaseutu mukaan luettuna, jälkeenjääneisyyttä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi, ja 130 b artiklan mukaan tätä toimintaa tuetaan rakennerahastojen, Euroopan investointipankin (EIP) ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden kautta, 2) rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 24 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2052/88 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 3193/94 (2), 19 artiklan mukaan neuvosto tarkastelee mainittua asetusta uudelleen komission ehdotuksesta 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä; yhteisön lainsäädännön avoimuuden parantamiseksi on suotavaa koota rakennerahastoja koskevat säännökset yhteen asetukseen ja kumota asetus (ETY) N:o 2052/88 sekä rakennerahastojen päämääristä ja tehokkudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3913/94, 3) Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjaan liitetyn pöytäkirjan N:o 6 tavoitetta 6 koskevista rakennerahastoihin liittyvistä erityismääräyksistä 5 artiklan mukaan pöytäkirjan määräyksiä tarkastellaan uudelleen vuoden 1999 loppuun mennessä samanaikaisesti asetuksen (ETY) N:o 2052/88 kanssa, 4) ensisijaisten tavoitteiden määrää olisi vähennettävä verrattuna asetukseen (ETY) N:o 2052/88 keskittämisen lisäämiseksi ja rakennerahaston toimien yksinkertaistamiseksi; ensisijaisiksi tavoitteiksi olisi määriteltävä kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden rakenteellinen kehittäminen ja sopeuttaminen, rakenteellisissa vaikeuksissa olevien alueiden taloudellinen ja sosiaalinen uudistaminen sekä koulutukseen ja työllisyyteen liittyvien politiikkojen ja niiden järjestelmien nykyaikaistaminen, 5) tehostaessaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta rakennerahastojen avulla yhteisö pyrkii myös edistämään taloudellisen toiminnan sopusointuista, tasapainoista ja kestävää kehittämistä, hyvää kilpailukykyä erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, korkeaa työllisyysastetta, miesten ja naisten välistä tasa-arvoa sekä ympäristön suojelun korkeaa tasoa ja ympäristön laadun parantamista; näillä toimilla olisi erityisesti pyrittävä poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä ja edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, ja rakennerahastojen toimien määritelmiin ja täytäntöönpanoon olisi sisällytettävä ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset, 6) Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) osallistuu pääasiassa kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehittämistä ja rakenteellista sopeuttamista koskevan tavoitteen toteuttamiseen sekä rakenteellisissa vaikeuksissa olevien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen uudistamiseen, 7) Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tehtäviä olisi mukautettava Euroopan työllisyysstrategian huomioon ottamiseksi ja sen panemiseksi täytäntöön, 8) yhteisen kalastuspolitiikan rakennetoimet on sisällytetty erillisenä rakennepoliittisena kokonaisuutena rakennerahastoja koskevaan sääntelyyn vuodesta 1993; niitä olisi toteutettava edelleen rakennerahastojen yhteydessä kalastuksen ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) välityksellä, 9) yhteisö on sitoutunut yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen, johon liittyy rakenteellisia toimenpiteitä sekä maaseudun kehittämistä koskevia liitännäistoimenpiteitä, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston puitteissa on edelleen osallistuttava kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehittämistä ja rakenteellista sopeuttamista koskevan ensisijaisen tavoitteen toteuttamiseen maa- ja metsätaloustuotteiden tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen rakenteiden tehokkuutta parantamalla sekä maaseutualueiden omia mahdollisuuksia kehittämällä, EMOTR:n tukiosaston olisi osallistuttava rakenteellisissa vaikeuksissa olevien alueiden taloudellista ja sosiaalista uudistamista koskevan ensisijaisen tavoitteen toteuttamiseen Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun . . . neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./. . mukaisesti, 10) kuhunkin rahastoon erityisesti sovellettavat säännöt täsmennetään perustamissopimuksen 43, 125 ja 130 e artiklan nojalla tehdyissä soveltamispäätöksissä, 11) on tarpeen täsmentää perusteet tukikelpoisten alueiden määrittelemiseksi; tätä tarkoitusta varten on syytä tehdä ensisijaisten alueiden tunnistus yhteisön tasolla Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston yhdessä kansallisten tilastokeskusten kanssa laatiman, "tilastolliseksi alueluokitukseksi (NUTS)" kutsutun yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella, 12) kehityksessä jälkeen jääneiksi alueiksi olisi määriteltävä alueet, joilla BKT asukasta kohti on vähemmän kuin 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta; tukitoimien tehokkaan keskittämisen varmistamiseksi on tarpeen, että komissio soveltaa tätä perustetta tiukasti objektiivisten tilastotietojen perusteella; erittäin syrjäisten alueiden ja kaudella 1995-1999 tavoite 6 alueina, sellaisena kuin ne määritellään pöytäkirjassa N:o 6, joka on liitetty Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjaan, olleiden erittäin harvaan asuttujen alueiden olisi myös kuuluttava tämän asetuksen tavoitteen 1 kohdealueisiin, 13) taloudellisen ja sosiaalisen uudistamisen alueeksi olisi määriteltävä ne alueet, joihin kuuluu teollisuus- ja palvelualan sosiaalis-taloudellisia muutosalueita, taantuvia maaseutualueita, vaikeuksissa olevia kaupunkialueita ja kalastuksesta riippuvaisia kriisialueita; on tarpeen varmistaa, että tuki keskitetään tehokkaasti sitä eniten tarvitseville yhteisön alueille; komission olisi määriteltävä nämä alueet jäsenvaltioiden kanssa tiiviisti neuvotellen jäsenvaltioiden ehdotusten perusteella, 14) rahaston toimien yhteisönlaajuisen luonteen varmistamiseksi teollisuus- ja palvelualan sosiaalistaloudelliset muutosalueet ja taantuvat maaseutualueet olisi mahdollisuuksien mukaan määriteltävä yhteisön tasolla sovellettavien objektiivisten indikaattoreiden perusteella; tämän ensisijaisen tavoitteen kohdeväestön osuuden on lisäksi syytä olla noin 10 prosenttia yhteisön väestöstä teollisuusalueilla, 5 prosenttia maaseutualueilla, 2 prosenttia kaupunkialueilla ja 1 prosentti kalastusalueilla; sen takaamiseksi, että jokainen jäsenvaltio osallistuu oikeudenmukaisella tavalla yleiseen keskittämispyrkimykseen, tässä asetuksessa säädetyn tavoitteen 2 väestöpeitto vuonna 2006, mukaan lukien tavoitteen 1 mukaisesti siirtymäkauden tukea saavat, tavoitteen 2 tukikelpoisuusedellytykset täyttävät alueet, saa vähentyä verrattuna asetuksen (ETY) N:o 2052/88 tavoitteiden 2 ja 5b kohdealueeseen vuonna 1999 enintään yhden kolmasosan, 15) ohjelmamenettelyn tehokkuuden varmistamiseksi niiden kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden, joilla BKT on vähemmän kuin 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta, tulisi olla samoja kuin jäsenvaltioiden perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella tukemat alueet; samoin taloudellisten ja sosiaalisten muutosalueiden olisi komission jäsenvaltioille antaman tiedonannon rakenne- ja kilpailupolitiikasta mukaisesti oltava mahdollisimman pitkälle yhdenmukaisia jäsenvaltioiden perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella tukemien alueiden kanssa, ja tämän vuoksi jäsenvaltioiden ei tulisi pääasiassa ehdottaa taloudellisen ja sosiaalisen uudistamisen perusteella tukikelpoisiksi alueiksi muita kuin perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella komissiolle ilmoittamiaan alueita, 16) koulutukseen ja työllisyyteen liittyvien politiikkojen ja niiden järjestelmien mukauttamisen ja nykyaikaistamisen tavoitteen perusteella rahoitusta annetaan kahden muun ensisijaisen tavoitteen kohdealueisiin kuulumattomilla alueilla; tämä tavoite tarjoaa myös puitteet pyrittäessä varmistamaan johdonmukaisuus kaikkien samassa jäsenvaltiossa toteutettavien, henkilöresursseja koskevien toimien kanssa, 17) sellaisten vuonna 1999 jonkin ensisijaisen tavoitteen kohdealueisiin kuuluneiden alueiden, jotka eivät enää täytä tukikelpoisuuden perusteita, on tarpeen saada asteittain vähenevää tukea siirtymäkaudella, 18) olisi säädettävä käytettävissä olevien varojen jakamisesta; varat jaetaan vuosittain ja niistä noin kaksi kolmasosaa keskitetään kehityksessä jälkeen jääneille alueille, mukaan lukien siirtymäkauden tukea saavat alueet, 19) komission olisi jaettava 90 prosenttia ensisijaisiin tavoitteisiin käytettävissä olevista maksusitoumusmäärärahoista ohjeellisesti yksinomaan asianmukaisten objektiivisten perusteiden mukaan; komission olisi jaettava ohjeellisen jaon jälkeen jäljelle jäävä 10 prosenttia määrärahoista toimien puolivälissä, 20) käytettävissä olevista maksusitoumusmäärärahoista käytetään viisi prosenttia yhteisöaloitteisiin ja yksi prosentti uutta luoviin toimiin ja tekniseen apuun, 21) rakennerahastojen käytettävissä olevat varat olisi sidottava kiinteään indeksiin ohjelmamenettelyä varten, ja indeksiä olisi tarvittaessa mukautettava teknisesti 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä, 22) vuonna 1988 toteutetun rakennerahastouudistuksen pääperiaatteiden pitäisi edelleen ohjata rahastojen toimintaa vuoteen 2006, mutta kokemus on osoittanut, että niitä olisi parannettava periaatteiden yksinkertaistamisen ja avoimuuden lisäämiseksi ja että pääperiaatteena pitäisi olla pyrkimys tehokkuuteen, 23) rakennerahastotoimien tehokkuus ja avoimuus edellyttää, että jäsenvaltioiden ja yhteisön velvollisuudet määritellään tarkasti ja että ne täsmennetään kussakin ohjelmamenettelyn, seurannan, arvioinnin ja valvonnan vaiheessa; toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tukitoimien täytäntöönpanosta ja niiden valvonnasta vastaavat ensisijassa jäsenvaltiot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission toimivaltaa, 24) yhteisön toimilla täydennetään jäsenvaltioiden toteuttamia toimia tai niillä pyritään osallistumaan tällaisiin toimiin, ja merkittävän lisäarvon saamiseksi kumppanuutta olisi tehostettava; kumppanuuteen osallistuvat alueelliset ja paikalliset viranomaiset sekä muut toimivaltaiset viranomaiset, mukaan lukien ympäristöasioista sekä miesten ja naisten tasa-arvon edistämisestä vastaavat viranomaiset, työmarkkinaosapuolet ja yhteiskuntaelämän osapuolet sekä muut toimivaltaiset elimet; kaikkien yhteistyökumppaneiden olisi osallistuttava tukitoimien valmisteluun, seurantaan ja arviointiin, 25) olisi määriteltävä ohjelmatyön kulku suunnittelusta aina lopulliseen tuensaajaan ja helpottaa työn kulkua jäsenvaltioissa komission vahvistamilla suuntaviivoilla rakennerahaston toimiin liittyvien yhteisön toimintalinjojen esittelemiseksi, 26) ohjelmatyössä on varmistettava rakennerahastojen yhteensovittaminen toisaalta keskenään ja toisaalta muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden sekä Euroopan investointipankin kanssa; yhteensovittamisella pyritään myös yhdistämään tuet ja lainat, 27) rahastojen toiminnan ja niistä rahoitettavien toimien on oltava yhteensopivia muun yhteisön politiikan kanssa ja niissä on noudatettava yhteisön lainsäädäntöä; tätä varten on säädettävä erityisiä säännöksiä, 28) täydentävyysperiaatteen tarkastamisen ja täytäntöönpanon osalta olisi määriteltävä yksinkertaisemmat perusteet ja yksityiskohtaiset säännöt, 29) ohjelmamenettelyä on tarpeen yksinkertaistaa soveltamalla yhtenäistä seitsemän vuoden ohjelmakautta; samasta syystä tukimuotoja ja tukitoimien lukumäärää olisi rajoitettava toteuttamalla pääsääntöisesti yksi yhdennetty tukitoimi aluetta kohti, yleistämällä yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen käyttöä tiettyjen ensisijaisten tavoitteiden yhteydessä sekä yhdentämällä suurhankkeet ja yleiskattavat tuet muihin tukimuotoihin, 30) yhdennetyn kehittämistavan tehostamiseksi on alueelliset erityispiirteet huomioon ottaen syytä varmistaa johdonmukaisuus eri rahastojen toimien sekä yhteisön toimintalinjojen, työllisyysstrategian ja jäsenvaltioiden talous-, sosiaali- ja aluepolitiikan välillä, 31) ohjelmatyön vaiheiden nopeuttamiseksi ja yksinkertaistamiseksi olisi eriteltävä komission ja jäsenvaltioiden velvollisuudet; tätä tarkoitusta varten on syytä säätää, että komissio hyväksyy jäsenvaltioiden ehdotuksesta ohjelmatyön toimintasuunnitelmat ja kehittämisen toimintalinjat sekä niihin liittyvän yhteisön tuen ja täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ja että jäsenvaltiot päättävät niiden soveltamisesta; lisäksi olisi täsmennettävä eri tukimuotojen sisältö, 32) jäsenvaltioiden toteuttaman rakennerahastotoimien hajautetun täytäntöönpanon on annettava takeet täytäntöönpanon edellytyksistä ja laadusta, tuloksista ja niiden arvioinnista sekä moitteettomasta varainhoidosta ja sen valvonnasta, 33) komission olisi hyväksyttävä tarvittaessa EIP:n kanssa suuret investointihankkeet, joiden rahoitus ylittää tietyn määrän, niiden vaikutusten ja yhteisön varojen suunnitellun käytön arvioimiseksi, 34) komission aloitteesta toteutettavilla yhteisön edun mukaisilla toimilla olisi täydennettävä ensisijaisten tavoitteiden mukaisia toimia, 35) yhteisöaloitteissa on tarpeen keskittyä EAKR:sta rahoitettavan rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön edistämiseen, EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavaan maaseudun kehittämiseen ja ESR:sta rahoitettavaan henkilöresurssien kehittämiseen yhtäläisten mahdollisuuksien osana; olisi varmistettava rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön johdonmukaisuus neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3906/89 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 753/96 (5), mukaisesti toteutettavien toimien kanssa, 36) rakennerahastoista olisi tuettava tutkimuksia, pilottihankkeita ja kokemustenvaihtoa uutta luovien lähestymistapojen ja käytäntöjen edistämiseksi yksinkertaisessa ja avoimessa täytäntöönpanossa, 37) yhteisön varojen kerrannaisvaikutusta olisi tehostettava suosimalla mahdollisimman pitkälle yksityisen rahoituksen käyttöä ja ottamalla hankkeiden tuottavuus paremmin huomioon, rakennerahastojen tukimuotoja olisi monipuolistettava ja tukiosuuksia muutettava yhteisön edun edistämiseksi, monenlaisten rahoitusvarojen käytön lisäämiseksi sekä rahastojen tuen vähentämiseksi tarkoituksenmukaisten rahoituskeinojen käyttöä suosimalla; tätä varten tuen määriä olisi vähennettävä yritysinvestoinneissa ja huomattavaa tuloa tuottavissa infrastruktuuri-investoinneissa; tämän asetuksen soveltamiseksi on syytä määritellä ohjeellisesti merkittävät nettotulot sellaisiksi, jotka ovat vähintään 25 prosenttia kyseisen investoinnin kokonaiskustannuksista, 38) toissijaisuusperiaatteen mukaan tukikelpoisiin menoihin olisi yhteisön sääntöjen puuttuessa sovellettava asiaa koskevia kansallisia sääntöjä; komissio voi laatia yhteisön säännöt silloin kun se vaikuttaa tarpeelliselta rakennerahastojen yhtenäisen ja oikeudenmukaisen soveltamisen takaamiseksi yhteisössä; on kuitenkin tarpeen täsmentää menojen hyväksyttävyys tukikelpoisuuden alku- ja päättymispäivän sekä investointien pysyvyyden osalta; rahastotoimien tehokkuuden ja kestävän vaikutuksen varmistamiseksi rahastojen tuen osaa tai tukea kokonaisuudessaan pitäisi tästä syystä maksaa tietyn toimen osalta ainoastaan sillä edellytyksellä, että siihen ei ole tehty toimen luonnetta tai täytäntöönpanoedellytyksiä koskevia merkittäviä muutoksia, jotka muuttaisivat tuetun toimen alkuperäisiä tavoitteita, 39) sitoumuksia ja maksuja koskevia sääntöjä ja menettelyjä on tarpeen yksinkertaistaa; tästä syystä maksusitoumukset on tehtävä kerran vuodessa monivuotisten rahoitusnäkymien ja tukitoimien rahoitussuunnitelman mukaisesti ja maksut on suoritettava ennakkona ja myöhemmin aiheutuneiden menojen korvauksina; vahvistetun oikeuskäytännön mukaan ennakosta mahdollisesti saatavat korot ovat jäsenvaltion varoja, ja rahastojen vaikutuksen tehostamiseksi on tärkeää, että ne osoitetaan samaan tarkoitukseen kuin ennakko, 40) on tarpeen taata moitteeton varainhoito varmistamalla, että menot ovat perusteltuja ja todennettuja, ja vahvistamalla ohjelmamenettelyn seurantaa, varainhoidon valvontaa ja yhteisön lainsäädännön soveltamista koskevien oleellisten velvoitteiden noudattamiseen liitetyt maksuehdot, 41) yhteisön varojen moitteettoman hoidon takaamiseksi on tarpeen parantaa menoarvioita ja menojen toteuttamista; tässä tarkoituksessa jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle säännöllisesti arvionsa yhteisön varojen käytöstä ja rahoituksen toteutumisen viivästyminen johtaa ennakon takaisinperintään ja maksusitoumusten vapauttamiseen automaattisesti, 42) vuoden 1999 tammikuun 1 päivästä vuoden 2001 31 päivään joulukuuta kestävän siirtymäkauden aikana viittaukset euroon katsotaan pääsääntoisesti viittauksiksi euroon neuvoston asetuksen (EY) N:o . . . ./. . 2 artiklan toisessa virkkeessä tarkoitettuna valuuttayksikkönä, 43) tehokas seuranta on yksi rakennerahastojen toiminnan tehokkuuden takeista; on tarpeen parantaa seurantaa ja täsmentää tarkemmin sitä koskevat velvollisuudet; erityisesti olisi eriteltävä hallintoon ja seurantaan kuuluvat tehtävät, 44) on tarpeen nimetä kullekin tukitoimelle yksi hallintoviranomainen ja täsmentää tämän vastuualue; vastuualueeseen kuuluvat ensisijaisesti tiedonkeruu tuloksista ja niiden toimittaminen komissiolle, moitteeton varainhoito, arvioinnin järjestäminen sekä julkisuutta ja yhteisön lainsäädäntöä koskevien velvoitteiden noudattaminen; tältä osin olisi säädettävä komission ja hallintoviranomaisen välisistä säännöllisistä tukitoimen seurantaan liittyvistä tapaamisista, 45) olisi täsmennettävä, että seurantakomitea on tukitoimea valvova kansallinen elin, joka tarkastaa sen hallintoviranomaisen hallinnon, varmistaa sen suuntaviivojen ja täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen noudattamisen ja tutkii sen arvioinnin, 46) indikaattorit ja vuosittaiset täytäntöönpanokertomukset ovat oleellisia seurannassa, ja ne on tarpeen määritellä paremmin, jotta ne antaisivat luotettavan kuvan tukitoimien edistymisestä ja ohjelmatyön laadusta, 47) tehokkaan ja säännönmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi on tarpeen täsmentää jäsenvaltioiden velvoitteet hallinto- ja valvontajärjestelmien, menojen todentamisen, sääntöjenvastaisuuksien ennaltaehkäisyn, havaitsemisen ja korjaamisen sekä yhteisön lainsäädännön rikkomisten osalta, 48) rahoituksen valvontaa koskevaa komission nykyistä toimivaltaa rajoittamatta olisi tehostettava jäsenvaltioiden ja komission yhteistyötä tällä alalla ja säädettävä erityisesti jäsenvaltioiden ja komission välisistä säännöllisistä neuvotteluista, joiden tarkoituksena on tutkia jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpidekokonaisuudet ja joiden perusteella komissio tarvittaessa pyytää korjaavia toimenpiteitä, 49) on tarpeen vahvistaa jäsenvaltioiden vastuuala sääntöjenvastaisuuksien sekä rikkomisten seuraamusten ja korjaamisten osalta samoin kuin komission vastuun ala jäsenvaltioissa esiintyvien puutteiden osalta, 50) rakennerahastojen toiminnan tehokkuus ja vaikutus riippuvat arvioinnin parantamisesta ja tehostamisesta, ja tältä osin olisi täsmennettävä jäsenvaltioiden ja komission vastuualat sekä arvioinnin luotettavuuden takaavat yksityiskohtaiset säännöt, 51) tukitoimet olisi arvioitava niiden valmistelua ja hyväksymistä, välitarkistusta ja vaikutusarviota varten, ja arviointimenettely olisi yhdennettävä tukitoimien seurantaan; tätä varten on syytä määritellä kunkin arviointivaiheen tavoitteet ja sisältö ja lisätä ympäristön tilaa sekä miesten ja naisten välistä tasa-arvoa koskevaa arviointia, 52) väliarvio ja määrärahojen tietyn osan varaus mahdollistavat sen, että ylimääräisiä määrärahoja voidaan myöntää tukitoimien suoritustason perusteella, tämän on perustuttava objektiivisiin, yksinkertaisiin ja avoimiin perusteisiin, jotka heijastavat tehokkuutta, hallintoa ja rahoituksen toteutumista, 53) taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämisessä saavutetusta edistyksestä olisi esitettävä kertomus kolmen vuoden välein, ja tähän kertomukseen olisi sisällyttävä tutkimus yhteisön alueiden taloudellisesta ja sosiaalisesta tilasta ja kehityksestä, 54) tehokkaan kumppanuuden ja yhteisön tukitoimien riittävän edistämisen mahdollistamiseksi olisi varmistettava mahdollisimman laaja tiedotus ja julkisuus; tästä vastaavat tukitoimien hallintoviranomaiset, ja niiden on myös tiedotettava komissiolle toteutetuista toimenpiteistä, 55) olisi määriteltävä komissiota tämän asetuksen täytäntöönpanossa avustavien komiteoiden toimintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ja 56) olisi täsmennettävä erityisiä siirtymäkauden säännöksiä, joiden avulla voidaan valmistella uutta ohjelmakautta heti tämän asetuksen tultua voimaan ja taata, että jäsenvaltioiden saama tuki ei katkea ennen uuden järjestelmän mukaisten suunnitelmien ja tukitoimien toteuttamista, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO YLEISET PERIAATTEET I LUKU TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT 1 artikla Tavoitteet Yhteisön rakennerahastojen, koheesiorahaston, EMOTR:n tukiosaston, Euroopan investointipankin (EIP) ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden avulla toteuttamilla toimilla pyritään mahdollistamaan perustamissopimuksen 130 a ja c artiklassa mainittujen yleisten tavoitteiden toteuttaminen. Rakennerahastot, EIP ja muut nykyiset rahoitusvälineet osallistuvat jokainen tarkoituksenmukaisella tavalla seuraavien kolmen tavoitteen toteuttamiseen: 1) kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehittämisen ja rakenteellisen sopeuttamisen edistäminen, jäljempänä `tavoite 1`, 2) rakenteellisissa vaikeuksissa olevien alueiden taloudellisen ja sosiaalisen uudistamisen tukeminen, jäljempänä `tavoite 2`, 3) koulutukseen ja työllisyyteen liittyvien politiikkojen ja järjestelmien mukauttamisen ja nykyaikaistamisen tukeminen. Tämän tavoitteen, jäljempänä `tavoite 3`, mukaista rahoitusta myönnetään muille kuin tavoite 1- ja tavoite 2 -alueille, ja se toimii poliittisena viitekehyksenä kaikille henkilöresursseihin kohdistuville toimille, jotka toteutetaan tietyn valtion alueella rajoittamatta alueellisten erityispiirteiden huomioon ottamista. Pyrkiessään näiden tavoitteiden saavuttamiseen yhteisö osallistuu rahastojen välityksellä taloudellisen toiminnan yhdenmukaisen, tasapainoisen ja kestävän kehittämisen, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn ja innovatiivisuuden lisäämisen, työllisyyden ja henkilöresurssien kehittämisen, ympäristön suojelun ja parantamisen sekä eriarvoisuuden poistamisen ja miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen. 2 artikla Keinot ja tehtävät 1. Tässä asetuksessa rakennerahastoilla tarkoitetaan Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR), Euroopan sosiaalirahastoa (ESR), Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosastoa sekä kalatalouden ohjauksen rahoitusvälinettä (KOR), joita kutsutaan jäljempänä `rahastoiksi`. 2. Perustamissopimuksen 39, 123 ja 130 c artiklan mukaan rahastot osallistuvat niitä kutakin ohjaavien erityissäännösten mukaisesti tavoitteiden 1, 2 ja 3 toteuttamiseen seuraavan jaon perusteella: a) tavoite 1: EAKR, ESR, EMOTR:n ohjausosasto ja KOR b) tavoite 2: EAKR, ESR ja KOR c) tavoite 3: ESR. 3. EMOTR:n ohjausosasto osallistuu tavoitteen 2 toteuttamiseen EMOTR:n tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o . . . ./. . säännösten mukaisesti. 4. Rahastoista rahoitetaan yhteisöaloitteita sekä uutta luovien toimien ja teknisen avun tukea. Teknisen avun toimet toteutetaan 12-26 artiklassa määritellyn ohjelmatyön osana tai komission aloitteesta 22 artiklan mukaisesti. 5. Muita yhteisön talousarvion varoja, joita voidaan käyttää 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen, ovat erityisesti muihin rakennepoliittisiin toimiin ja koheesiorahastolle varatut varat. Komissio ja jäsenvaltiot valvovat, että rahastotoimet sekä muut yhteisön politiikat ja toimet ovat johdonmukaisia erityisesti työllisyyden, miesten ja naisten välisen tasa-arvon, sosiaalipolitiikan, koulutuspolitiikan, yhteisen maatalouspolitiikan, yhteisen kalastuspolitiikan, liikenteen, energian ja Euroopan laajuisten verkkojen alalla ja että ympäristönsuojelun asettamat vaatimukset sisällytetään rahastotoimien määritelmiin ja täytäntöönpanoon. 6. EIP toimii sen perussäännössä vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti yhteistyössä 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden toteuttamiseksi. Muita olemassa olevia rahoitusvälineitä, joiden avulla voidaan osallistua kutakin ohjaavien erityissääntöjen mukaisesti 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen, ovat erityisesti Euroopan investointirahasto, Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) (lainat, takuut), jäljempänä `muut rahoitusvälineet`. II LUKU ENSISIJAISTEN TAVOITTEIDEN MAANTIETEELLISET KOHDEALUEET 3 artikla Tavoite 1 1. Tavoite 1 -alueet ovat tilastollisen alueluokituksen II-tasoa (NUTS II) vastaavia alueita, joiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohti ostovoimayksikkönä ja yhteisön käytössä olevien viimeisten kolmen vuoden tietojen perusteella on vähemmän kuin 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Tämän tavoitteen kohdealueisiin kuuluvat myös erityisen syrjäiset alueet (Ranskan merentakaiset departementit, Azorit, Madeira ja Kanariansaaret) sekä Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan pöytäkirjan N:o 6 nojalla tavoitteen 6 alueet kaudella 1995-1999. 2. Komissio vahvistaa tavoitteen 1 alueiden luettelon soveltaen tiukasti 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 1 kohdan soveltamista. Luettelo on voimassa seitsemän vuotta 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen. 4 artikla Tavoite 2 1. Tavoitteen 2 kohdealueita ovat taloudelliseen ja sosiaaliseen uudistumiseen liittyvistä rakenteellisista ongelmista kärsivät alueet, joiden asukasluku tai pinta-ala on merkittävä. Näihin kuuluvat teollisuus- ja palvelualan sosiaalis-taloudelliset muutosalueet, taantuvat maaseutualueet, vaikeuksissa olevat kaupunkialueet ja kalastuksesta riippuvaiset kriisialueet. 2. Komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät varmistamaan, että tuki keskitetään tehokkaasti sitä eniten tarvitseville yhteisön alueille sopivimmalla maantieteellisellä tasolla. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden väestön osuus ei ylitä 18:aa prosenttia yhteisön kokonaisväestöstä. Komissio vahvistaa tämän mukaan kohdeväestön enimmäismäärän jäsenvaltioittain seuraavien tekijöiden perusteella: a) Kokonaisväestö kunkin jäsenvaltion NUTS III -tason alueilla, jotka täyttävät 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut perusteet. b) Rakenteellisten ongelmien vakavuus kansallisella tasolla kussakin jäsenvaltiossa suhteessa muihin asianomaisiin jäsenvaltioihin. Vakavuus arvioidaan muiden kuin tavoite 1 -alueiden kokonaistyöttömyysasteen ja pitkäaikaistyöttömyyden osuuden perusteella. c) Tarve varmistaa, että jokainen jäsenvaltio osallistuu oikeudenmukaisella tavalla ensimmäisessä alakohdassa määriteltyyn yleiseen keskittämispyrkimykseen; tavoitteen 2 kohdeväestön määrä, mukaan lukien 6 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut alueet, saa vähentyä suhteessa tavoitteiden 2 ja 5b kohdeväestöön vuonna 1999 enintään yhden kolmasosan. Komissio toimittaa jäsenvaltioille kaikki käytössään olevat tiedot 5 ja 6 kohdassa määritellyistä perusteista. 3. Jäsenvaltiot tekevät komissiolle 2 kohdassa tarkoitettujen enimmäismäärien rajoissa ehdotuksen sellaisten merkittävien alueiden luettelosta, jotka edustavat a) kullakin NUTS III -tason alueella vaikeimmassa asemassa olevia alueita, jotka täyttävät joko 5 tai 6 kohdassa tarkoitetut perusteet; b) muiden 7, 8 ja 9 kohdassa määriteltyjen perusteiden mukaan vaikeimmassa asemassa olevia muita alueita; näiden perusteiden soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat käyttää vertailupohjana myös aktiiviväestön osuuteen tai väestön todelliseen työllisyysasteeseen vaikuttavia erityisiä tosiseikkoja. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen ehdotusten arvioimiseen tarvitsemat sopivimman maantieteellisen tason tilastotiedot ja muut tiedot. 4. Komissio vahvistaa asianomaisen jäsenvaltion kanssa tiiviisti neuvotellen tavoitteen 2 alueiden luettelon 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella ottaen huomioon kansalliset toimintalinjat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 2 kohdan soveltamista. Vähintään 50 prosenttia tavoitteen 2 kohdeväestöstä on kussakin jäsenvaltiossa asuttava teollisuus- ja maaseutualueilla, jotka täyttävät 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut perusteet, objektiivisten olosuhteiden vuoksi perusteltavia tapauksia lukuun ottamatta. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen teollisuusalueiden on vastattava NUTS III -tason aluetta tai kuuluttava NUTS III -tason alueeseen, joka täyttää seuraavat perusteet: a) työttömyysaste on korkeampi kuin yhteisössä kolmen viimeisen vuoden aikana todettu keskiarvo; b) teollisuustyöpaikkojen määrä suhteessa työpaikkojen kokonaismäärään vastaa vähintään yhteisön keskiarvoa minä tahansa viitevuonna vuodesta 1985 alkaen; c) teollisuustyöpaikkojen määrä on laskenut b alakohdassa valittuun viitevuoteen verrattuna. 6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen maaseutualueiden on vastattava NUTS III -tason aluetta tai kuuluttava NUTS III -tason alueeseen, joka täyttää seuraavat perusteet: a) joko asukastiheys on alle 100 asukasta neliökilometriä kohti tai maataloustyöpaikkojen määrä suhteessa työpaikkojen kokonaismäärään on vähintään kaksinkertainen yhteisön keskiarvoon verrattuna minä tahansa viitevuonna vuodesta 1985 alkaen; b) joko työttömyysaste on keskimäärin korkeampi kuin kolmen viimeisen vuoden aikana todettu yhteisön keskiarvo tai väestö on vähentynyt vuodesta 1985. 7. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kaupunkialueet ovat tiheään asuttuja alueita, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista perusteista: a) pitkäaikaistyöttömien osuus korkeampi kuin yhteisössä keskimäärin b) korkea köyhyysaste, mukaan lukien epävarmat asumisolot c) erityisen heikko ympäristön tila d) korkea rikollisuuden taso e) väestön alhainen koulutustaso. 8. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kalastuksesta riippuvat alueet ovat rannikko-alueita, joilla kalastusalan työpaikkojen määrä työpaikkojen kokonaismäärästä on merkittävä ja joilla esiintyy kalastusalan uudelleenjärjestelyyn liittyviä sosiaalis-taloudellisia rakenneongelmia, jotka ovat johtaneet alan työpaikkojen määrän huomattavaan vähenemiseen. 9. Yhteisön tukitoimet voivat koskea alueita, joiden väesto tai pinta-ala ovat merkittäviä ja jotka kuuluvat yhteen seuraavista tapauksista: a) 5 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttävät alueet, jotka ovat teollisuusalueen naapurialueita; 6 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttävät alueet, jotka ovat maaseutualueen naapurialueita; joko 5 tai 6 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttävät alueet, jotka ovat tavoitteen 1 alueen lähialueita; b) maaseutualueet, joilla on aktiivisen maaseutuväestön vanhenemisesta johtuvia vaikeita sosiaalis-taloudellisia vaikeuksia; c) alueet, joilla on tai joita uhkaa korkea työttömyysaste, johtuen maataloudessa, teollisuudessa tai palvelualalla merkittävän toiminnan käynnissä olevasta tai suunnitellusta uudelleenjärjestelystä. 10. Sama alue voi olla tukikelpoinen ainoastaan joko tavoitteen 1 tai tavoitteen 2 mukaisesti. 11. Alueiden luettelo on voimassa seitsemän vuotta 1 päivästä tammikuuta 2000. Jos jokin alue on vaikeassa kriisissä, komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä muuttaa alueiden luetteloa vuonna 2003 tämän artiklan säännösten mukaisesti siten, että 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu väestön osuus kullakin alueella ei nouse. 5 artikla Tavoite 3 Rajoittamatta 6 artiklan 2 kohdan soveltamista tavoitteen 3 mukaista rahoitusta saavat muut kuin tavoitteen 1 ja 2 alueet. 6 artikla Siirtymäkauden tuki 1. Sen estämättä, mitä 3 artiklassa säädetään, tavoitteen 1 alueisiin asetuksen (ETY) N:o 2052/88 mukaisesti vuonna 1999 kuuluvat alueet, joita ei mainita 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa saavat siirtymäkauden ajan rahastojen tavoitteen 1 tukea 1 päivästä tammikuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2005 komission 7 artiklan 3 kohtaa soveltaen määrittämällä tavalla. Hyväksyessään 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun luettelon komissio laatii 4 artiklan 5 ja 6 kohdan säännösten mukaisesti luettelon niistä NUTS III -tason alueista, jotka kuuluvat näihin siirtymäkauden tavoitteen 1 tukea rahastoista vuoteen 2006 saaviin alueisiin. Alueet, joita ei mainita toisessa alakohdassa tarkoitetussa luettelossa, saavat vuonna 2006 edelleen ESR:n, KOR:n ja EMOTR:n ohjausosaston tukea saman tukitoimen osana. 2. Sen estämättä, mitä 4 artiklassa säädetään, tavoitteiden 2 ja 5b alueisiin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2052/88 mukaisesti vuonna 1999 kuuluvat alueet, joita ei mainita 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa luettelossa, saavat siirtymäkauden ajan tavoitteen 2 tukea EAKR:sta 1 päivästä tammikuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2003. Nämä alueet saavat 1 päivästä tammikuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2006 tavoitteen 3 tukea ESR:sta sekä EMOTR:n tukiosaston maaseudun kehittämistukea, ja niillä toteutetaan EMOTR:n tukiosaston kaikkialla yhteisössä toteuttamia kalastusalan rakenteellisia toimenpiteitä. III LUKU RAHOITUSSÄÄNNÖKSET 7 artikla Varat ja keskittäminen 1. Rahastojen maksusitoumuksiin käytettävissä olevat varat kaudelle 2000-2006 ovat vuoden 1999 hintoina 218,4 miljardia euroa. Varojen vuosittainen jakautuminen esitetään liitteessä. 2. Varat pyritään keskittämään huomattavassa määrin tavoitteen 1 alueille. Maksusitoumuksiin käytettävissä olevat varat näillä alueilla ovat noin kaksi kolmasosaa rahastojen kokonaismäärärahoista. 3. Komissio vahvistaa avoimia menettelyjä noudattaen, miten 90 prosenttia 12-18 artiklassa tarkoitettua ohjelmatyötä varten käytettävissä olevista maksusitoumusmäärärahoista jaetaan ohjeellisesti jäsenvaltioittain; vahvistaessaan tämän se ottaa tavoitteiden 1 ja 2 osalta täysin huomioon yhden tai useamman edellisellä kaudella asetuksessa (ETY) N:o 2052/88 käytettyjä perusteita vastaavista objektiivisista perusteista, eli tukikelpoisen väestön, alueellisen varallisuuden, kansallisen varallisuuden ja rakenteellisten ongelmien suhteellisen vaikeuden, erityisesti työttömyysasteen. Tavoitteen 3 osalta jäsenvaltiokohtainen jakautuminen perustuu pääasiassa tukikelpoiseen väestöön, työllisyystilanteeseen ja sellaisten ongelmien, kuten sosiaalisen syrjäytymisen, koulutustason ja naisten työelämään osallistumisen vaikeuksien vakavuuteen. Jaossa eritellään siirtymäkauden tukea saaville alueille tarkoitetut määrärahat. Nämä määrärahat määritetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaan. Niiden osuus vähenee vuosittain. 4. Komissio jakaa 43 artiklan mukaisesti ohjelmakauden puolivälissä loput 10 prosenttia maksusitoumusmäärärahoista, joita ei ole jaettu 3 kohdassa tarkoitetun alustavan jaon yhteydessä. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetulla kaudella käytetään viisi prosenttia rahastojen 1 kohdassa tarkoitetuista maksusitoumusmäärärahoista yhteisöaloitteiden rahoitukseen. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista käytetään yksi prosentti 21 ja 22 artiklan mukaisten uutta luovien toimien ja teknisen avun rahoitukseen. 6. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen määrien ohjelmatyön suunnittelemiseksi ja niiden kirjaamiseksi myöhemmin yhteisön talousarvioon ne sidotaan 1 päivästä tammikuuta 2000 kahden prosentin indeksiin vuosittain liitteessä I määritellyn profiilin mukaan. Komissio tarkistaa vuosille 2004-2006 suunniteltujen määrärahojen indeksiperusteen tarvittaessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 teknisenä mukautuksena käytettävissä olevien viimeisten taloudellisten tietojen perusteella. Erotus alkuperäiseen rahoitussuunnitelmaan nähden liitetään 4 kohdassa säädettyyn määrään. IV LUKU JÄRJESTELYT 8 artikla Täydentävyys ja kumppanuus 1. Yhteisön toiminta täydentää vastaavia kansallisia toimenpiteitä tai myötävaikuttaa niihin. Se perustuu tiiviiseen yhteydenpitoon, jäljempänä `kumppanuus`, jossa ovat osallisina komissio, jäsenvaltio sekä a) alue- ja paikallisviranomaiset sekä muut toimivaltaiset viranomaiset b) työmarkkinaosapuolet ja yhteiskuntaelämän osapuolet c) muut toimivaltaiset elimet. Jokainen jäsenvaltio valitsee ja nimeää kansallisella, alueellisella, paikallisella tai muulla tasolla edustavimmat ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kumppanit sille ominaisen institutionaalisen, oikeudellisen ja varainhoidollisen järjestelmän puitteissa ottamalla aina tarvittaessa mahdollisimman laajasti mukaan ympäristöasioiden sekä miesten ja naisten tasa-arvon edistämisen alalla toimivat elimet. Kaikki nimetyt osapuolet, jäljempänä `kumppanit`, pyrkivät yhteiseen päämäärään. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien kumppanien osallistuminen, ja osallistumisen on tapahduttava ohjelmatyön kaikissa vaiheissa sopivalla alueellisella tasolla. Kumppanuuteen kuuluu tukitoimien valmistelu, rahoitus, seuranta ja arviointi. 3. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja komission toimivaltaa rajoittamatta tukitoimien täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioiden vastuualaan sopivalla alueellisella tasolla. 4. Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä komission kanssa varmistaakseen, että yhteisön varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti. 5. Komissio kuulee vuosittain Euroopan tasolla järjestäytyneitä työmarkkinaosapuolia yhteisön rakennepolitiikasta. 9 artikla Ohjelmamenettely ja yhteensovittaminen 1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) `ohjelmatyöllä` useissa vaiheissa tapahtuvaa järjestely-, päätös- ja rahoitusmenettelyä, jolla pyritään panemaan täytäntöön yhteisön ja jäsenvaltioiden monivuotinen yhteinen toiminta 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi; b) `suunnitelmalla` asianomaisen jäsenvaltion laatimaa tutkimusta 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden tilanteen ja näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien ensisijaisten tarpeiden suhteen sekä suunniteltua strategiaa ja toimintalinjoja, niiden erityisiä tavoitteita ja niihin liittyviä ohjeellisia rahoitusvaroja; c) `yhteisön tukikehyksellä` asiakirjaa, jonka komissio hyväksyy arvioituaan jäsenvaltion esittämän suunnitelman ja joka sisältää rahastojen ja jäsenvaltion toimintasuunnitelman ja toimintalinjat, niiden erityiset tavoitteet, rahastojen rahoitusosuuden ja muut rahoitusvarat. Asiakirja jaetaan toimintalinjoittain ja se pannaan täytäntöön yhtenä tai useampana toimenpideohjelmana; d) `tukitoimilla` rahastojen tukimuotoja, joita ovat i) toimenpideohjelma tai yhtenäinen ohjelma-asiakirja, ii) yhteisöaloiteohjelma, iii) teknisen avun toimenpiteiden ja uutta luovien toimien tuki; e) `toimenpideohjelmalla` komission hyväksymää asiakirjaa, jolla pyritään panemaan täytäntöön yhteisön tukikehys ja johon sisältyy monivuotisista toimenpiteistä koostuvia johdonmukaisia toimintalinjoja ja joiden toteuttamiseksi voidaan hyödyntää yhtä tai useampaa rahastoa ja yhtä tai useampaa olemassa olevaa rahoitusvälinettä sekä EIP:a. Yhdennetty toimenpideohjelma on toimenpideohjelma, joka saa rahoitusta useasta rahastosta; f) `yhtenäisellä ohjelma-asiakirjalla` komission hyväksymää yhtenäistä asiakirjaa, johon on koottu yhteisön tukikehykseen ja toimenpideohjelmaan sisältyvät tiedot; g) `toimintalinjalla` jotakin yhteisön tukikehykseen tai tukitoimeen liittyvän toimintasuunnitelman päälinjaa. Sen osalta määritellään rahastojen ja muiden rahoitusvälineiden tuki sekä jäsenvaltion rahoitusvarat ja erityiset tavoitteet; h) `toimenpiteellä` keinoa, jolla toimintalinja jaksotetaan monivuotiseksi ja jonka avulla toimia voidaan rahoittaa. Kaikkia perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettuja tukijärjestelmiä ja jäsenvaltion nimeämien elinten myöntämiä tukia pidetään toimenpiteinä; i) `toimella` lopullisten tuensaajien toteuttamaa hanketta tai tukitointa; j) `lopullisilla tuensaajilla` toimista vastaavia julkisia tai yksityisiä elimiä tai yrityksiä. Jos kyseessä ovat perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetut tukijärjestelmät ja jos tuet myöntävät jäsenvaltion nimeämät elimet, lopullisia tuensaajia ovat tuen myöntävät elimet. 2. Rahastojen yhteensovittaminen tapahtuu erityisesti seuraavilla tasoilla: a) 4 artiklassa tarkoitetut suuntaviivat, b) yhteisön tukikehykset, c) tukitoimien rahoituksen suunnittelu ja täytäntöönpano, d) jonkin tavoitteen mukaisesti toteutettujen tukitoimien seuranta ja arviointi. 3. Komissio varmistaa kumppanuutta noudattaen eri rahastojen tukitoimien yhteensovittamisen toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden kanssa. Tarkoituksenmukaisista rahoitusvälineistä saatujen käytettyjen budjettivarojen kerrannaisvaikutuksen maksimoimiseksi yhteisön tuessa yhdistetään sopivalla tavalla tukeen ja lainoihin perustuvat tukitoimet. Yhdistely määritetään yhdessä EIP:n kanssa yhteisön tukikehystä tai yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa laadittaessa. Siinä otetaan huomioon ehdotetun rahoitussuunnitelman tasapaino, rahastojen osuus sekä asetetut kehitystavoitteet. 4. Komissio laatii, ennen kuin suunnitelmat on esitetty ja 41 artiklassa tarkoitettu välitarkistus on tehty, suuntaviivat, joissa esitellään yhteisön toimintalinjat jokaisen 1 artiklassa tarkoitetun tavoitteen osalta. Suuntaviivat julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jäsenvaltiot ja komissio ottavat nämä suuntaviivat huomioon ohjelmatyön eri vaiheissa. 10 artikla Täydentävyys 1. Todellisen taloudellisen vaikutuksen saavuttamiseksi rahastojen varoilla ei voida korvata jäsenvaltion julkisia rakenteellisia tai vastaavia menoja. 2. Komissio ja asianomainen jäsenvaltio vahvistavat yhteisön tukikehyksen tai tavoitteen 1 yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen puitteissa tason, jolla jäsenvaltion tulee pitää julkiset tai niihin verrattavat menonsa kaikilla tavoitteen 1 alueilla kyseisellä ohjelmakaudella. Komissio ja asianomainen jäsenvaltio vahvistavat tavoitteita 2 ja 3 koskevissa yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa tason, jolla jäsenvaltion tulee pitää aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan liittyvät menonsa kansallisella tasolla kauden 2000-2006 aikana. Ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetun menojen vuotuisen keskitason on pääsääntöisesti oltava vähintään sama kuin asetuksen (ETY) N:o 2052/88 ohjelmakaudella saavutettu taso. 3. Ohjelmakauden aikana suoritetaan seuraavat kolme täydentävyyden tarkistusta: a) ennen yhteisön tukikehysten tai yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen hyväksymistä tehtävä ennakkotarkistus, jota käytetään viitteenä koko ohjelmakauden ajan, b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 tehtävä välitarkistus, jonka yhteydessä komissio ja jäsenvaltio voivat sopia rakenteellisten menojen tason tarkistuksesta, mikäli taloudellinen tilanne on johtanut julkisten tulojen tai työllisyystilanteen kehittymiseen jäsenvaltiossa siten, että tilanne eroaa huomattavasti ennakkotarkistuksen perusteena käytetystä tilanteesta, c) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005 tehtävä tarkistus. Riippumatta näistä tarkastuksista jäsenvaltion on toimitettava koko ohjelmakauden ajan komissiolle tarkoituksenmukaiset tiedot muutoksista, jotka mahdollisesti heikentävät jäsenvaltion kykyä säilyttää menotasonsa 2 kohdassa tarkoitetulla tasolla. 11 artikla Yhteensopivuus Rahastoista tai EIP:sta tai muusta rahoitusvälineestä rahoitettavien toimien on oltava perustamissopimuksen määräysten ja sen nojalla annettujen säädösten sekä yhteisön politiikan, erityisesti kilpailusääntöjen ja näistä varsinkin valtiontukia koskevien sääntöjen sekä julkisia hankintoja, ympäristön suojelua ja parantamista, eriarvoisuuden poistamista ja naisten ja miesten välisen tasa-arvon lisäämistä koskevien sääntöjen mukaisia. II OSASTO OHJELMATYÖ I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET TAVOITTEISTA 1, 2 JA 3 12 artikla Maantieteellinen soveltamisala 1. Tavoitetta 1 koskevien aluekehitysohjelmien tulee pääsääntöisesti kattaa NUTS II -tason alue. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin esittää yleisen kehityssuunnitelman kaikkien 3 artiklan 2 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon sisältyvien alueidensa osalta sillä edellytyksellä, että suunnitelma sisältää 15 artiklassa tarkoitetut tiedot. 2. Tavoitetta 2 koskevien alueellisten uudistamissuunnitelmien tulee periaatteessa kattaa kaikki yhdellä NUTS II -tason alueella sijaitsevat, 4 artiklan 4 kohdassa ja 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa mainitut alueet. Suunnitelmissa on eriteltävä tavoite 2 -alueilla toteutettavat toimet ja niiden ulkopuolella samalla alueella toteutettavat toimet, ja niissä on selvitettävä toimien ja alueellisella tasolla toteutettavan politiikan välinen johdonmukaisuus. 3. Tavoitetta 3 koskevat suunnitelmat kattavat tietyn jäsenvaltion alueen tavoitteiden 1 ja 2 kohdealueiden ulkopuolisilla alueilla annettavaa rahoitusta varten, ja ne tarjoavat koko kansallista aluetta koskevan viitekehyksen rajoittamatta henkilöresurssien kehittämisen alueellisia erityispiirteitä. 13 artikla Kesto ja tarkistus 1. Suunnitelmat, yhteisön tukikehykset, toimenpideohjelmat ja yhtenäiset ohjelma-asiakirjat kattavat seitsemän vuoden pituisen ohjelmakauden, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan säännösten soveltamista. Ohjelmakausi alkaa 1 päivänä tammikuuta 2000. 2. Suunnitelmat, yhteisön tukikehykset, toimenpideohjelmat ja yhtenäiset ohjelma-asiakirjat tarkistetaan tämän luvun säännösten mukaisesti 41 artiklassa tarkoitetun väliarvioinnin ja 43 artiklassa tarkoitetun suoritusvarauksen jaon seurauksena. Ne voidaan myös tarkistaa samojen säännösten mukaisesti edellyttäen, että sosiaalis-taloudellisessa tilanteessa, työmarkkinat mukaan lukien, tapahtuu merkittäviä muutoksia. 14 artikla Valmistelu ja hyväksyminen 1. Jäsenvaltion kansallisella, alueellisella tai muulla tasolla tätä tarkoitusta varten nimeämät viranomaiset valmistelevat tavoitteiden 1, 2 ja 3 mukaiset suunnitelmat, ja jäsenvaltio toimittaa ne kumppanien lausunnon saatuaan komissiolle. Kunkin kumppanin on annettava lausuntonsa sellaisen määräajan kuluessa, että kolmannessa alakohdassa tarkoitettua määräaikaa voidaan noudattaa. Jollei jäsenvaltion kanssa muuta sovita, suunnitelmat on jätettävä viimeistään kolmen kuukauden kuluttua 3 artiklan 2 kohdassa ja 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen alueiden luettelojen laatimisesta. 2. Komissio arvioi suunnitelmat sen perusteella, kuinka johdonmukaisia ne ovat tämän asetuksen tavoitteiden, mukaan lukien 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun viitekehyksen kanssa sekä 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen ja yhteisön politiikan sekä 40 artiklan säännösten kanssa. Komissio ottaa huomioon kumppanien mukaan ottamisessa noudatetut yksityiskohtaiset säännöt ja näiden 1 kohdassa tarkoitetun kuulemisen aikana antamat lausunnot. Komissio arvioi ehdotetut tavoite 3 -suunnitelmat sen perusteella, kuinka johdonmukaisia suunnitellut toimet ja 15 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettu Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanoa koskeva kansallinen suunnitelma ovat keskenään. 3. Näiden suunnitelmien perusteella komissio laatii tavoitteen 1 mukaiset yhteisön tukikehykset yhteisymmärryksessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa 47-50 artiklassa vahvistettuja menettelyjä noudattaen. EIP osallistuu yhteisön tukikehysten laatimiseen. Komissio tekee päätöksen rahastojen tuesta viimeistään kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun se on saanut vastaavan suunnitelman tai vastaavat suunnitelmat, jonka tai joiden on sisällettävä kaikki 15 artiklassa säädetyt tiedot. Komissio arvioi jäsenvaltioiden esittämät tavoitteen 1 mukaiset toimenpideohjelmaehdotukset sen perusteella, kuinka johdonmukaisia ne ovat vastaavan yhteisön tukikehyksen tavoitteiden kanssa ja kuinka ne sopivat yhteen yhteisön politiikan kanssa. Komissio tekee päätöksen rahastojen tuesta 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisymmärryksessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa edellyttäen, että ehdotukset sisältävät kaikki 17 artiklassa tarkoitetut tiedot. Jäsenvaltiot voivat liittää suunnitelmiin toimenpideohjelmien hakemukset rahoituksesta niiden käsittelyn ja ohjelmien toteuttamisen nopeuttamiseksi. Tehdessään päätöksen yhteisön tukikehyksestä komissio hyväksyy myös 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti suunnitelmien kanssa esitetyt toimenpideohjelmat edellyttäen, että ne sisältävät kaikki 17 artiklassa tarkoitetut tiedot. Sovellettaessa 15 artiklan 1 kohtaa komissio tekee yhden päätöksen yhtenäisestä ohjelma-asiakirjasta, ja tähän päätökseen sisältyvät sekä 16 artiklassa ja 17 artiklassa tarkoitetut tiedot ja 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu rahastojen tuki. 4. Näiden suunnitelmien perusteella komissio laatii tavoitteiden 2 ja 3 mukaiset yhtenäiset ohjelma-asiakirjat yhteisymmärryksessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa 47-50 artiklassa vahvistettuja menettelyjä noudattaen. EIP osallistuu yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen laatimiseen. Komissio tekee 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhden päätöksen rahastojen tuesta viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun se on saanut vastaavan suunnitelman, jonka on sisällettävä kaikki 16 ja 17 artiklassa säädetyt tiedot. 5. Kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on tehnyt toimenpideohjelman tai yhtenäisen ohjelma-asiakirjan hyväksyvän päätöksen, hallintoviranomaisen on vahvistettava 34 artiklassa tarkoitetun seurantakomitean puoltavan lausunnon saatuaan ohjelmatyötä koskevat lisätiedot, jotka sen on toimitettava komissiolle yhdessä asiakirjassa, jäljempänä `ohjelma-asiakirjan täydennys`, viimeistään kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on tehnyt asiassa päätöksen. 6. Komission yhteisön tukikehyksistä ja yhtenäisistä ohjelma-asiakirjoista tekemät päätökset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissio toimittaa nämä päätökset sekä hyväksymänsä yhteisön tukikehykset pyynnöstä tiedoksi Euroopan parlamentille. II LUKU TAVOITTEIDEN 1, 2 JA 3 OHJELMATYÖN SISÄLTÖ 15 artikla Suunnitelmat 1. Jos tavoitteen 1 mukaiset yhteisön määrärahat ovat alle miljardi euroa tai eivät ylitä sitä merkittävästi, jäsenvaltioiden on esitettävä suunnitelma, joka sisältää samassa asiakirjassa jäljempänä 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 17 artiklassa tarkoitetut tiedot. Jäsenvaltioiden on toimitettava myös tavoitteiden 2 ja 3 osalta nämä tiedot sisältävä yksi asiakirja. Suunnitelmissa on aina eriteltävä siirtymäkauden tukea saaville alueille suunnitellut kokonaismäärärahat ja muille tavoitteiden 1 tai 2 alueille tarkoitetut kokonaismäärärahat. 2. Tavoitteiden 1, 2 ja 3 mukaisissa suunnitelmissa on otettava huomioon 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut suuntaviivat sekä asianomaisten alueiden esittämät toimintalinjat, ja niissä on oltava a) määrällinen kuvaus nykytilanteesta joko tavoitteen 1 alueiden eroavaisuuksien, jälkeenjääneisyyden ja kehitysmahdollisuuksien osalta tai tavoitteen 2 alueiden uudistamisen osalta tai tavoitteen 3 alueiden ja jäsenvaltion henkilöresurssien kehittämisen ja työllisyyspolitiikan osalta samoin kuin käyttöön otetut rahoitusvarat ja edellisen ohjelmakauden päätulokset ottaen huomioon käytössä olevat arviointitulokset; b) kuvaus 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseen soveltuvasta toimintasuunitelmasta ja alueiden, myös maaseutualueiden, kestävää kehittämistä ja uudistamista, siihen liittyvää henkilöresurssien kehittämistä tai koulutukseen ja työllisyyteen liittyvien politiikkojen ja järjestelmien mukauttamista ja nykyaikaistamista varten valituista pääasiallisista toimintalinjoista sekä 40 artiklassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin tulos. Tavoitteen 3 mukaisissa suunnitelmissa on varmistettava työllisyysstrategian ja henkilöresurssien kehittämisen yhdenmukaisuus kaikkialla asianomaisen jäsenvaltion alueella ottaen huomioon erityisesti Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanoa koskeva kansallinen suunnitelma ja niihin on sisällyttävä kuvaus kyseisen strategian päätavoitteista ja niiden saavuttamiseen käytettävistä pääasiallisista keinoista; c) selvitys rahastojen, EIP:n ja muiden rahoitusvälineiden tuen suunnitellusta käytöstä; tavoitteen 1 osalta tietoja täydennetään rahoituksen ohjeellisella yleistaulukolla, jossa tehdään yhteenveto suunnitelluista kansallisista julkisista ja yksityisistä sekä yhteisön rahoitusvaroista kullekin suunnitelmaan sisältyvälle toimintalinjalle; teknisen avun tarve; d) 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti tapahtuneen kuulemisen tulokset sekä kumppanien mukaan ottamisessa sovellettavat yksityiskohtaiset säännöt ja suunnitellut säännökset. 3. Tavoitteen 1 alueilla aluekehityssuunnitelmiin on sisällyttävä kaikki taloudelliseen ja sosiaaliseen uudistamiseen, henkilöresurssien kehittämiseen liittyvä toiminta 1 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettu viitekehys huomioon ottaen sekä maaseudun kehittämiseen liittyvä toiminta. Jos jäsenvaltio muodostaa kokonaisuudessaan tavoitteen 1 alueen, suunnitelmissa on oltava 2 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot. 4. Jäsenvaltioiden on mainittava erikseen kutakin rahastoa koskevat tiedot, mukaan lukien haettu tuki sekä selvitys suunnitelluista toimenpideohjelmista ja erityisesti niiden erityistavoitteista ja suunnitelluista pääasiallisista toimenpidetyypeistä. 16 artikla Tavoitteen 1 mukaiset yhteisön tukikehykset 1. Tavoitteen 1 mukaisessa yhteisön tukikehyksessä on varmistettava kaiken yhteisön rakennetuen yhteensovittaminen asianomaisille alueilla, mukaan lukien 1 artiklan 3 alakohdan mukaisesti henkilöresurssien kehittäminen, erityisesti silloin, kun jäsenvaltio kokonaisuudessaan muodostaa tavoitteen 1 alueen. 2. Yhteisön tukikehyksiin on sisällyttävä: a) asianomaisen jäsenvaltion ja yhteisön yhteistä toimintaa varten valitut toimintasuunnitelma ja toimintalinjat, niiden erityistavoitteet mahdollisuuksien mukaan määrällisesti ilmaistuina, 40 artiklan mukainen arvio toivotusta vaikutuksesta sekä tiedot niiden johdonmukaisuudesta 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen ja talouspolitiikan, työllisyysstrategian ja henkilöresurssien kehittämisen ja tarvittaessa asianomaisen jäsenvaltion aluepolitiikan kanssa; b) erityisesti erityistavoitteet ja valitut toimintalinjat sisältävä selvitys sellaisista toimenpideohjelmista, joita ei ole hyväksytty samanaikaisesti yhteisön tukikehyksen kanssa, ja niiden kesto; c) ohjeellinen rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään 27 ja 28 artiklan mukaisesti jokaisen toimintalinjan osalta vuosittain jokaisen rahaston, EIP:n ja muiden rahoitusvälineiden rahoitukseen varatut kokonaismäärärahat silloin, kun ne kirjataan suoraan rahoitussuunnitelmaan sekä jokaisen rahaston rahoitusosuutta vastaavat tukikelpoiset kansalliset, yksityiset ja julkiset kokonaismäärärahat; rahoitussuunnitelmassa on eriteltävä siirtymäkauden tukea saaville alueille tarkoitetut määrärahat; rajoittamatta 7 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun asteittaisen vähenemisen soveltamista, on jokaiselle yhteisön tukikehykselle vuosittain varatun rahastojen kokonaisrahoitusosuuden noudatettava sovellettavia rahoitusnäkymiä; d) täydentävyyden jälkitarkistus 10 artiklan mukaisesti ja erityisesti asianomaisesta jäsenvaltiosta tukea saaville alueille suuntautuvien rahoitusvirtojen avoimuuteen liittyvät asianmukaiset selvitykset; e) yhteisön tukikehyksen täytäntöönpanosäännökset, joissa on mainittava i) jäsenvaltion nimeämä, 33 artiklassa tarkoitettu viranomainen tai elin, joka vastaa yhteisön tukikehyksen hallinnosta, ii) hallinnossa, seurannassa ja arvioinnissa yhteistyössä komission kanssa käytettävien yhdenmukaisten atk-järjestelmien määritelmä. Näiden järjestelmien avulla on voitava taata tehokas hallinto sekä luotettavat tiedot täytäntöönpanosta ja tuloksista ja niiden on noudatettava 35, 41 ja 42 artiklan säännöksiä, iii) kumppanien mukaan ottamiseksi suunnitellut säännökset; f) tarvittaessa tukitoimien valmisteluun, seurantaan ja arviointiin liittyviin toimenpiteisiin tarvittavat määrärahat. 17 artikla Tavoitteen 1 mukaiset toimenpideohjelmat 1. Tavoitteen 1 mukaiseen yhteisön tukikehykseen kuuluvat tukitoimet toteutetaan pääsääntöisesti yhdennetyillä aluekohtaisilla toimenpideohjelmilla. 2. Toimenpideohjelmiin on sisällyttävä: a) ohjelman toimintalinjat, niiden johdonmukaisuus vastaavan yhteisön tukikehyksen kanssa, määrällisesti esitetyt erityistavoitteet ja arvio odotetusta tuloksesta 40 artiklan mukaisesti samoin kuin niiden johdonmukaisuus 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen kanssa; b) kuvaus toimintalinjojen toteuttamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä, mukaan lukien perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettujen tukijärjestelmien arvioimiseksi tarvittavat tiedot; tarvittaessa toimenpideohjelman valmisteluun, seurantaan ja arviointiin liittyvät tarvittavat toimenpiteet; c) rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään 27 artiklan mukaisesti jokaisen toimintalinjan osalta vuosittain kunkin rahaston, EIP:n ja muiden rahoitusvälineiden rahoitukseen varatut kokonaismäärärahat sekä kunkin rahaston rahoitusosuutta vastaavat tukikelpoiset kansalliset, yksityiset ja julkiset kokonaismäärärahat; rahoitussuunnitelmassa on eriteltävä siirtymäkauden tukea saaville alueille tarkoitetut määrärahat; vuosittain varatun rahastojen kokonaisrahoitusosuuden on noudatettava sovellettavia rahoitusnäkymiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun asteittaisen vähenemisen soveltamista; d) toimenpideohjelman täytäntöönpanosäännökset, joissa on mainittava i) jäsenvaltion nimeämä, 33 artiklassa tarkoitettu viranomainen tai elin, joka vastaa yhteisön tukikehyksen hallinnosta, ii) kuvaus toimenpideohjelman hallintoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, iii) kuvaus seuranta- ja arviointijärjestelmistä, iv) hallinnossa, seurannassa ja arvioinnissa yhteistyössä komission kanssa käytettävien yhdenmukaisten atk-järjestelmien määritelmä. Näiden järjestelmien avulla on voitava taata tehokas hallinto sekä luotettavat ja saatavilla olevat tiedot täytäntöönpanosta ja tuloksista ja niiden on noudatettava 35, 41 ja 42 artiklan säännöksiä, v) rahoitusvirtojen avoimuuden takaavien varojen käyttöön ottamisen ja kulun sääntöjen määritelmä, vi) kuvaus toimenpideohjelman valvontaa koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä, mukaan lukien osapuolten tehtävien nimeäminen ja valtiontukia koskevien säännösten noudattamisen valvonta, vii) määritelmä kumppanien tehtävistä ja vastuualueista toimenpideohjelman seurannassa ja arvioinnissa. 3. Ohjelma-asiakirjan täydennykseen on sisällyttävä: a) toimenpiteet toimenpideohjelman vastaavien toimintalinjojen toteuttamiseksi; niiden 40 artiklan mukainen ennakkoarviointi; seurannan vastaavat indikaattorit 35 artiklan mukaisesti; b) toimenpidekokonaisuuksien lopullisten tuensaajien luokkien määritelmät; c) jokaisen toimenpiteen osana rahoitettavien toimien valintaperusteet, mukaan lukien niiden elinkelpoisuuden ennakkoarvioinnissa käytetty menetelmä; d) rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään 27 ja 28 artiklan mukaisesti jokaisen toimenpiteen osalta kunkin rahaston, EIP:n ja muiden rahoitusvälineiden rahoitukseen varatut kokonaismäärärahat sekä rahastojen rahoitusosuutta vastaavat tukikelpoiset kansalliset, yksityiset ja julkiset kokonaismäärärahat; yhdestä rahastosta tiettyyn toimenpiteeseen maksettava osuus vahvistetaan 28 artiklan ja kyseiselle toimintalinjalle yhteensä myönnettyjen yhteisön määrärahojen mukaisesti; rahoitussuunnitelmassa on eriteltävä siirtymäkauden tukea saaville alueille tarkoitetut määrärahat; e) toimenpideohjelman riittävän julkisuuden varmistamiseen tarkoitetut toimenpiteet 45 artiklan mukaisesti. Jos tukitoimen rahoittamiseen kansallisella, alueellisella, paikallisella tai muulla tasolla osallistuu useita kumppaneita, kunkin sitoumuksista on sovittava kumppanien välillä siten, että voidaan varmistaa varojen tehokas ja tukitoimen rahoitussuunnitelman mukainen käyttöönotto. Sopimus on liitettävä ohjelma-asiakirjan täydennykseen. 18 artikla Tavoitteiden 2 ja 3 mukaiset yhtenäiset ohjelma-asiakirjat Edellä 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tavoitteiden 2 ja 3 mukaisesti toteutettavat tukitoimet ovat yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja. Tavoitteen 2 mukaisessa yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa on varmistettava kaiken yhteisön rakennetuen yhteensovittaminen asianomaisilla alueilla, mukaan lukien henkilöresurssien ja maaseudun kehittäminen, kaikkialla 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla alueilla sijaitsevilla tavoitteen 2 alueilla, mukaan lukien siirtymäkauden tukea EAKR:sta saavat alueet. Tavoitteen 3 mukaisessa yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa on varmistettava kaiken henkilöresurssien kehittämiseen tarkoitetun yhteisön tuen yhteensovittaminen 5 artiklassa tarkoitetuilla alueilla, mukaan lukien 6 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ESR:n tukea saavilla alueilla. III LUKU YHTEISÖALOITTEET 19 artikla Sisältö 1. Yhteisöaloitteet koskevat seuraavia aloja: a) rajat ylittävä, valtioiden välinen ja alueiden välinen yhteistyö, jolla pyritään edistämään Euroopan alueen sopusointuista ja tasapainoista kehittämistä ja suunnittelua b) maaseudun kehittäminen c) valtioiden välinen yhteistyö kaikenlaisen työmarkkinoille pääsyyn liittyvän syrjinnän ja epätasa-arvon uusien estämistapojen osalta. 2. Yhteisöaloitteiden osana hyväksyttävät ohjelmat voivat koskea muita kuin 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja alueita. 20 artikla Laatiminen, hyväksyminen ja täytäntöönpano 1. Komissio päättää 51 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja Euroopan parlamentille annetun tiedonannon jälkeen suuntaviivat, joissa kuvataan jokaisen aloitteen tavoitteet, soveltamisala ja asianmukaiset täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Suuntaviivat julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2. Jokaista 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua alaa rahoitetaan yhdestä rahastosta, eli EAKR:sta, EMOTR:n ohjausosastosta tai ESR:sta. Rahastojen tukipäätöksessä voidaan kutakin rahastoa erityisesti koskevissa asetuksissa määriteltyä soveltamisalaa laajentaa mainittujen erityissäännösten rajoissa kaikkien kyseisen yhteisöaloiteohjelman täytäntöönpanoon tarvittavien toimenpidekokonaisuuksien mukaan saamiseksi. 3. Komissio tekee suuntaviivojen mukaan laadittujen ehdotusten ja niiden 40 artiklan mukaisten ennakkoarviointien perusteella päätöksen yhteisöaloiteohjelmista 27 artiklan mukaisesti. 4. Komissio tarkistaa yhteisöaloiteohjelmat 41 artiklassa tarkoitetun väliarvioinnin jälkeen. IV LUKU UUTTA LUOVAT TOIMET JA TEKNINEN APU 21 artikla Uutta luovat toimet 1. Jokaisen rahaston vuotuisista varoista voidaan rahoittaa komission aloitteesta ja 0,7 prosentin rajoissa uutta luovia toimia yhteisön tasolla. Näihin toimiin kuuluvat tutkimukset, pilottihankkeet ja kokemustenvaihto. Uutta luovilla toimilla edistetään tavoitteiden 1, 2 ja 3 mukaisten tukitoimien laadun parantamiseen tarkoitettujen innovatiivisten menetelmien ja käytäntöjen kehittämistä. Ne pannaan täytäntöön yksinkertaisella, avoimella ja moitteetonta varainhoitoa noudattavalla tavalla. 2. Jokaista pilottihankealaa rahoitetaan yhdestä rahastosta. Rahastojen tukipäätöksessä voidaan laajentaa kutakin rahastoa erityissäännösten rajoissa kyseisen pilottihankkeen täytäntöönpanoon tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi. 22 artikla Tekninen apu Rahastot voivat rahoittaa komission aloitteesta ja 0,3 prosentin rajoissa vuotuisista varoista tämän asetuksen täytäntöönpanoon tarvittavia valmistelun, seurannan, arvioinnin ja valvonnan toimenpiteitä. Näihin toimiin kuuluvat erityisesti a) rahaston toimiin liittyvät, myös yleisluontoiset tutkimukset, b) teknisen avun toimet, kumppaneille, rahastojen tukitoimien lopullisille tuensaajille ja yleisölle suunnattu kokemustenvaihto ja tiedotustoimet, c) hallinnossa, seurannassa ja arvioinnissa käytettävien atk-järjestelmien käyttöönotto, käyttö ja liittäminen toisiinsa. 23 artikla Uutta luovien toimien ja teknisen avun hyväksyminen Komissio arvioi 21 ja 22 artiklan mukaisesti esitetyt rahastojen tukipyynnöt seuraavien tietojen perusteella: a) ehdotetun tukitoimen kuvaus, sen soveltamisala, myös maantieteellinen peitto, ja sen erityistavoitteet b) ennakkoarviointi c) tukitoimen toteuttamisesta vastaavat elimet ja tuensaajat d) aikataulu ja rahoitussuunnitelma, mukaan lukien yhteisön muiden rahoituslähteiden osuudet e) täytäntöönpanosäännökset, joilla varmistetaan tehokas ja säännönmukainen täytäntöönpano f) tarvittavat tiedot sen tarkastamiseksi, ovatko toimet yhdenmukaisia yhteisön politiikan ja 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen kanssa. Komissio hyväksyy rahastojen tuen, kun hakemus on arvioitavissa näiden tietojen perusteella. V LUKU SUURHANKKEET 24 artikla Suurhankkeiden määritelmä Rahastoista voidaan rahoittaa tukitoimen osana sellaisiin suurhankkeisiin liittyviä menoja, a) jotka ovat taloudellisesti yhtenäisiä kokonaisuuksia, joilla on täsmällinen tekninen tehtävä ja selvästi eriytetyt tavoitteet, ja b) joiden rahastojen rahoitusosuutta määritettäessä huomioon otettavat kokonaiskustannukset eivät ylitä 50:tä miljoonaa euroa. 25 artikla Hyväksyminen ja täytäntöönpano 1. Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen, joka haluaa saada suurhankkeelle rahastojen tukea tukitoimen täytäntöönpanon aikana, on ilmoitettava siitä ennakolta komissiolle ja toimitettava seuraavat tiedot: a) täytäntöönpanosta vastaava elin, b) investointityyppi ja sen kuvaus, kustannukset ja sijainti, c) hankkeen toteuttamisaikataulu, d) kustannus- ja hyötyanalyysi, mukaan lukien rahoitus sekä riskianalyysi; infrastruktuuri-investointien osalta hankkeen sosiaalis-taloudellinen kustannus- ja hyötyanalyysi, johon sisältyy ennakoitu käyttöaste, e) selvitys hankkeen taloudellisesta elinkelpoisuudesta; tuottavien investointien osalta analyysiin on sisällyttävä maininta kyseisen alan markkinanäkymistä ja alustava selvitys hankkeen tuottavuudesta, f) välittömät ja välilliset työllisyysvaikutukset, g) tiedot, joiden perusteella voidaan arvioida ympäristövaikutukset sekä niiden varotoimien ja ennaltaehkäisevän toiminnan periaatteiden noudattaminen, joiden mukaan ympäristöhaitat pyritään korjaamaan pääasiassa paikalla ja saastuttaja maksaa, ja yhteisön ympäristölainsäädännön soveltaminen, h) kilpailusääntöjen noudattamisen arvioimiseen tarvittavat tiedot erityisesti valtiontukien osalta, i) infrastruktuuri-investointien osalta arvioitu vaikutus kehitykseen ja uudistamiseen kyseisellä alueella sekä julkisia hankintoja koskevien yhteisön sääntöjen soveltaminen, j) selvitys rahastojen tuen vaikutuksesta hankkeen toteutuksessa, k) rahoitussuunnitelma sekä rahastojen ja kaikkien muiden yhteisön rahoitusvälineiden suunniteltu kokonaisrahoitusosuus. 2. Komissio arvioi hankkeen kuultuaan tarvittaessa EIP:a seuraavien tietojen perusteella: a) suunniteltu investointityyppi ja tarvittaessa ennakoidut tulot, b) kustannus- ja hyötynanalyysin tulokset, c) ympäristövaikutusten arviointi, d) johdonmukaisuus vastaavan tukitoimen toimintalinjojen kanssa, e) yhteisön politiikan noudattaminen, f) odotettava taloudellinen ja sosiaalinen hyöty erityisesti työllisyyden kannalta suhteessa käyttöön otettuihin rahoitusvaroihin, g) rahoitusvälineiden yhteensovittaminen sekä 9 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu tukien ja lainojen yhdistäminen. 3. Komissio vahvistaa tai muuttaa yhteisön tukiosuutta kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut 1 kohdassa tarkoitetut tiedot. Jos komissio katsoo, että rahastojen tuen myöntäminen hankkeelle osittain tai kokonaan ei ole oikeutettua, se voi kieltäytyä rahoituksesta osittain tai kokonaan. VI LUKU YLEISKATTAVA TUKI 26 artikla Yleiskattava tuki 1. Jäsenvaltio tai hallintoviranomainen voi yhteisymmärryksessä komission kanssa päättää luovuttaa osan tukitoimen, jäljempänä `yleiskattava tuki`, täytäntöönpanosta ja hallinnosta sopiville välittäjille, mukaan lukien paikallisviranomaiset, alueelliset kehittämiskeskukset tai kansalaisjärjestöt, mieluiten paikallisia kehittämisaloitteita suosien. Yhteisöaloitteiden ja uutta luovien toimien osalta komissio voi päättää käyttää yleiskattavaa tukea koko ohjelmassa tai sen osassa. 2. Välittäjien, joiden on oltava riittävän vakavaraisia ja hallintoasioissa riittävän kyvykkäitä, on toimittava tai oltava edustettuina kyseisellä alueella, niiden toiminnan on oltava luonteeltaan yleishyödyllistä ja siinä on yhdistettävä sopivalla tavalla ne sosiaaliset ja taloudelliset piirit, joita suunniteltujen toimenpidekokonaisuuksien täytäntöönpano välittömästi koskee. 3. Yleiskattavan tuen käyttö mainitaan rahastojen vastaavassa tukipäätöksessä 17 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettuna tukitoimen täytäntöönpanoa koskevana erityissäännöksenä. Kyseinen hallintoviranomainen ja välittäjänä toimiva elin sopivat keskenään yleiskattavan tuen käyttöä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Yhteisöaloiteohjelmien ja uutta luovien toimien yhteydessä yleiskattavan tuen käyttöä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sopivat komissio ja kyseinen välittäjänä toimiva elin. Ohjelma-asiakirjan täydennys ei koske yleiskattavaan tukeen liittyvää tukitoimen osaa. 4. Yleiskattavan tuen käyttöä koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä on täsmennettävä erityisesti seuraavat: a) toteutettavat toimenpidekokonaisuudet b) tuensaajien valintaperusteet c) rahastojen tuen myöntämisedellytykset ja osuudet, mukaan lukien mahdollisesti saatavien korkojen käyttö d) yleiskattavan tuen seurantaa ja arviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt e) mahdollinen pankkitakuun hakeminen yhteisymmärryksessä komission kanssa. III OSASTO RAHASTOJEN TUKI JA VARAINHOITO I LUKU RAHASTOJEN TUKI 27 artikla Päätös rahastojen tuesta 1. Jos tässä asetuksessa asetetut ehdot täyttyvät, komissio tekee kaikkien rahastojen tukea koskevan yhteisen päätöksen pääsääntöisesti kuuden kuukauden kuluessa tukipyynnön vastaanottamisesta. Päätöksessä eritellään toisistaan siirtymäkauden tukea saaville alueille myönnettävät määrärahat. Rahastojen tuen enimmäismäärä vahvistetaan jokaiselle tukitoimen toimintalinjalle. Yksittäinen toimenpide voi saada tukea määrätyn ajan vain yhdestä rahastosta kerrallaan. Yksittäinen toimi ei voi saada rahastosta samanaikaisesti tukea sekä tavoitteiden 1, 2 tai 3 että yhteisöaloitteen mukaisesti. 2. Rahastot tukevat toimenpideohjelmia vastaavan yhteisön tukikehyksen puitteissa laaditun rahoitussuunnitelman kanssa yhtenevällä tavalla. 3. Rahastot voivat osallistua toimenpidekokonaisuuksien täytäntöönpanoon yhdellä seuraavista tavoista: muu kuin takaisinmaksettava suora tuki, jäljempänä `suora tuki`, takaisinmaksettava tuki, korkotuki, takuu, omistusosuuden hankkiminen, osallistuminen riskipääoman hankintaan tai muunlainen rahoitus. Hallintoviranomaiselle tai muulle julkiselle viranomaiselle takaisin maksetut tuet jaetaan uudelleen samaan tarkoitukseen. 28 artikla Tuen määrän muuttaminen 1. Rahastojen tukea muutetaan seuraavien seikkojen perusteella: a) niiden erityisten ongelmien vakavuus, varsinkin alueellisten tai sosiaalisten, joihin tukitoimi kohdistuu, b) kyseisen jäsenvaltion rahoituskyky ottaen erityisesti huomioon asianomaisen jäsenvaltion varallisuus ja tarve välttää budjettimenojen liiallinen kasvu, c) 1 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitettu tukitoimien ja toimenpidelinjojen hyöty yhteisön kannalta erityisesti eriarvoisuuden poistamisessa sekä miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämisessä, ympäristön suojelussa ja parantamisessa erityisesti ennalta varautumisen ja ennalta ehkäisyn periaatteita ja saastuttaja maksaa -periaatetta soveltamalla, d) tukitoimien ja toimenpidelinjojen hyöty kansalliselta ja alueelliselta kannalta, e) jokaiselle tukityypille ja toimenpidelinjalle ominaiset piirteet, f) rahoituksen optimaalinen käyttö rahoitussuunnitelmissa mukaan lukien julkisten ja yksityisten varojen yhdistäminen sekä asianmukaisten rahoitusvälineiden käyttö 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 2. Rahastojen tuki lasketaan joko suhteessa tukikelpoisiin kokonaiskustanuksiin tai tukikelpoisiin julkisiin taikka vastaaviin (kansallisten, alueellisten tai paikallisten ja yhteisön) menoihin jokaisen tukitoimen osalta. 3. Rahastojen tuen osuutta koskevat seuraavat rajoitukset: a) enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista ja pääsääntöisesti vähintään 50 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista tavoitteen 1 alueilla sovellettavissa toimenpiteissä. Jos kyseiset alueet sijaitsevat koheesiorahaston tukemassa jäsenvaltiossa, yhteisön osuus voi olla asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista erittäin syrjäisillä alueilla sekä Kreikan syrjäisillä saaristoalueilla, jotka kärsivät syrjäisestä sijainnista, b) enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista ja pääsääntöisesti vähintään 25 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista tavoitteiden 2 ja 3 alueilla sovellettavissa toimenpiteissä. Rahastojen tuen on noudatettava valtiontuelle vahvistettuja tuen voimakkuuden ja kasautumisen enimmäismääriä. 4. Jos asianomaiseen tukitoimeen liittyy tuloja synnyttäviä investointeja, päätetään rahastojen osallistumisesta näihin investointeihin ottaen huomioon muiden siihen liittyvien ominaispiirteiden lisäksi omarahoituksen käyttökatteen suuruus, jota tavallisesti odotettaisiin kyseisen suuruusluokan investoinneilta niissä makrotaloudellisissa olosuhteissa, joissa investoinnit tulee toteuttaa, ja ilman että rahastojen osallistuminen kasvattaa kansallista talousarviota. Rahastojen tukea koskevat joka tapauksessa seuraavat rajoitukset: a) merkittäviä tuloja synnyttävien investointien ja infrastruktuurien ollessa kyseessä kyseinen tuki ei voi ylittää i) 40:tä prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista tavoitteen 1 alueilla, mihin voidaan lisätä enintään 10 prosentin korotus koheesiorahaston tukemissa maissa; ii) 25:tä prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista tavoitteen 2 alueilla; iii) kyseisiä määriä voidaan korottaa määrällä, joka on saatu muun rahoitusmuodon kuin suoran tuen käytöstä, mutta kyseinen korotus ei voi ylittää 10:tä prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista; b) yrityksiin kohdistuvissa investoinneissa kyseinen osuus ei voi ylittää: i) 35:tä prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista tavoitteen 1 alueilla; ii) 15:tä prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista tavoitteen 2 alueilla; iii) pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvissa investoinneissa kyseisiä määriä voidaan korottaa määrällä, joka on saatu muun rahoitusmuodon kuin suoran tuen käytöstä, mutta kyseinen korotus ei voi ylittää 10:tä prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista. 5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tehdyt viittaukset tavoitteiden 1 ja 2 alueisiin katsotaan viittauksiksi myös 6 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti siirtymäkauden tukea saaviin alueisiin. 6. Edellä 21 ja 22 artiklassa tarkoitettujen ja komission aloitteesta toteutettujen toimenpiteiden kokonaiskustannukset voidaan rahoittaa sataprosenttisesti. Edellä 22 artiklassa tarkoitettujen, komission lukuun toteutettujen toimenpiteiden kokonaiskustannukset rahoitetaan sataprosenttisesti. Ohjelmatyöhön ja yhteisöaloitteisiin liittyvien teknisen avun toimenpiteiden puitteissa sovelletaan tässä artiklassa tarkoitettuja määriä. 29 artikla Tukikelpoisuus 1. Toimiin liittyvät menot oikeuttavat rahastojen tukeen vain, jos kyseiset toimet sisältyvät asianomaiseen tukitoimeen. 2. Menojen ei voida katsoa oikeuttavan rahastojen tukeen, jos lopullinen tuensaaja maksaa ne ennen kuin komissio vastaanottaa tukipyynnön. Menojen tukikelpoisuuden katsotaan alkavan kyseisestä päivästä. Menojen tukikelpoisuuden päättymispäivä vahvistetaan rahastojen tukea koskevassa päätöksessä. Siinä viitataan lopullisten tuensaajien suorittamiin maksuihin. Komissio voi lykätä määräpäivää jäsenvaltion asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä 13 ja 14 artiklan säännöksiä noudattaen. 3. Tukikelpoisiin menoihin sovelletaan tähän liittyviä kansallisia sääntöjä, paitsi jos on tarpeen, että komissio vahvistaa menojen tukikelpoisuutta koskevat yhteiset säännöt 47-51 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimi ei enää saa rahaston tukea, jos kyseiseen toimeen kohdistuu sellaisia huomattavia muutoksia, - jotka vaikuttavat sen luonteeseen tai täytäntöönpanoedellytyksiin tai hyödyttävät aiheettomasti jotakin yritystä tai julkista yhteisöä, ja - jotka johtuvat mahdollisesti infrastruktuurin omistussuhteissa tapahtuvista muutoksista tai tuottavan toimen lakkauttamisesta tai sijainnin muuttamisesta ennen viiden vuoden määräajan päättymistä. Tällaiseen muutokseen sovelletaan 28 artiklan säännöksiä. II LUKU VARAINHOITO 30 artikla Maksusitoumukset 1. Yhteisön talousarvioon perustuvat maksusitoumukset tehdään rahastojen tukea koskevan päätöksen perusteella. 2. Vähintään kaksi vuotta kestäviä tukitoimia koskevat maksusitoumukset tehdään pääsääntöisesti vuosittain. Ensimmäinen sitoumus tehdään, kun komissio tekee päätöksen tukitoimen hyväksymisestä. Tätä seuraavat sitoumukset tehdään pääsääntöisesti viimeistään 30 päivänä huhtikuuta. Komissio peruuttaa automaattisesti sen osan sitoumuksesta, jonka osalta sille ei ole esitetty hyväksyttävää maksupyyntöä sitoumusta seuraavan toisen vuoden tai 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun loppukertomuksen jättämisen määräajan loppuun mennessä; rahastojen tukea kyseiselle tukitoimelle vähennetään vastaavalla määrällä. 3. Myönnettäessä tukea toimelle, jonka kesto on alle kaksi vuotta, tuen kokonaismäärää koskeva sitoumus tehdään, kun komissio tekee rahastojen tukea koskevan päätöksen. 31 artikla Maksut 1. Komissio maksaa rahastojen osuuden maksusitoumusten mukaisesti kansalliselle, alueelliselle tai paikallisille viranomaiselle tai elimelle (tässä artiklassa jäljempänä `maksuviranomainen`), joka on nimetty tätä tarkoitusta varten kyseisen jäsenvaltion pyynnössä. Maksujen on liityttävä ensimmäiseen 30 artiklan mukaisesti tehtyyn sitoumukseen. Maksu voidaan suorittaa ennakkona, välimaksuna tai loppumaksuna. Välimaksut ja loppumaksut viittaavat tosiasiallisesti suoritettuihin maksuihin, joiden on vastattava lopullisten tuensaajien suorittamia maksuja; näihin on liitettävä maksukuitit tai vastaavat todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat. Komissio suorittaa välimaksut määräajassa, joka ei pääsääntöisesti ylitä kahta kuukautta hyväksyttävän pyynnön vastaanottamisesta. Maksuviranomainen valvoo, että lopulliset tuensaajat saavat rahastojen tuen, johon ne ovat oikeutettuja, mahdollisimman pikaisesti ja kokonaisuudessaan. Niihin ei saa kohdistua vähennyksiä, pidätyksiä tai lisäkustannuksia, jotka vähentäisivät näitä määriä. 2. Komissio maksaa ensimmäisen sitoumuksen yhteydessä maksuviranomaiselle ennakon. Se voi olla enintään 10 prosenttia rahastojen tuesta kyseiselle tukitoimelle. Se voidaan jakaa tarvittaessa yhdelle tai useammalle varainhoitovuodelle käytettävissä olevien budjettivarojen mukaan. Tukitoimien keston ajan maksuviranomainen käyttää ennakkoa maksaakseen yhteisön osuuden tosiasiallisesti suoritetuista ja komissiolle 3 kohdan mukaisesti ilmoitetuista maksuista. Maksuviranomainen joutuu maksamaan ennakon takaisin osittain tai kokonaisuudessaan, jos maksupyyntöä ei ole lähetetty komissiolle 18 kuukauden kuluessa sen rahastojen tukea koskevasta päätöksestä. Ennakkomaksuista mahdollisesti syntyvä korkotulo kohdennetaan kyseiselle tukitoimelle. 3. Välimaksut käytetään rahastoista tosiasiallisesti suoritettuihin ja maksuviranomaisen todentamiin maksuihin. Niiden on liityttävä ohjelma-asiakirjan täydennyksessä vahvistettuihin toimenpidekokonaisuuksiin ja tukitoimen rahoitussuunnitelmaan, ja niiden on täytettävä seuraavat ehdot: a) komissiolle on esitetty ohjelma-asiakirjan täydennys, joka sisältää kaikki 17 artiklan 3 kohdassa säädetyt tiedot, b) komissiolle on toimitettu säädetyn määräajan kuluessa edeltävää vuotta koskeva vuosittainen täytäntöönpanokertomus, joka sisältää kaikki 36 artiklassa säädetyt tiedot, c) komissiolle on toimitettu 41 artiklassa tarkoitettuun tukitoimen väliarviointiin tarvittavat tiedot, d) hallintoviranomaisten ja seurantakomitean päätöksiä on noudatettu kyseisille toimintalinjoille rahastoista myönnetyn tuen kokonaismäärän kanssa, e) on ryhdytty 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista mukauttamispyynnöistä tai 37 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja korjaavia toimenpiteitä koskevista pyynnöistä toimiin määräajassa, f) maksuja ei ole keskeytetty 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan perusteella, eikä komissio ole tehnyt perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla päätöstä rikkomismenettelyn aloittamisesta kyseisen tukitoimen ja toimenpiteen osalta. Jäsenvaltiolle ja nimetylle viranomaiselle ilmoitetaan viipymättä, jos yksi näistä ehdoista ei täyty, jolloin niiden on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin tilanteen korjaamiseksi. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pyynnöt välimaksuista esitetään komissiolle yhdessä erässä kolmesti vuodessa aina kun mahdollista, ja että viimeinen maksupyyntö esitetään viimeistään 31 päivänä lokakuuta. Pyynnöissä välimaksuista on eriteltävä kunkin toimintalinjan osalta siirtymäkauden tukea saavilla alueilla maksetut menot. Edellä 2 kohdassa ja tässä kohdassa tarkoitettu tukitoimeen kohdistuva kokonaiskertymä saa olla enintään 95 prosenttia rahastojen tuesta tukitoimelle. 4. Tukitoimen loppumaksu suoritetaan, jos: a) maksuviranomainen on jättänyt komissiolle ilmoituksen tosiasiallisesti suoritetuista maksuista tositteineen kuuden kuukauden kuluessa rahastojen tukea koskevassa päätöksessä vahvistetusta määräpaivästä, b) komissiolle on jätetty vuosittainen täytäntöönpanokertomus, ja komissio on hyväksynyt sen, c) jäsenvaltio on lähettänyt komissiolle 37 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen. Loppumaksua ei voida enää korjata jäsenvaltion pyynnöstä, jos tähän tarkoitukseen nimetty viranomainen ei ole esittänyt tästä pyyntöä komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa loppumaksun suorittamispäivästä. 5. Jäsenvaltiot nimeävät viranomaiset, jotka voivat esittää 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tositteet ja ilmoitukset. 6. Jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään kunkin vuoden huhtikuun 30 päivänä komissiolle ajantasaistetut maksupyyntöjä koskevat ennusteet kuluvalle ja seuraavalle varainhoitovuodelle. 7. Komissio vahvistaa asianmukaiset maksujärjestelyt 21 artiklassa tarkoitettujen uutta luovien toimien ja 22 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta. 32 artikla Euron käyttö Komission päätösten, maksusitoumusten ja maksujen määrät ilmoitetaan ja suoritetaan euroissa komission 47-51 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan. IV OSASTO RAHASTOJEN TUKITOIMIEN TEHOKKUUS I LUKU SEURANTA 33 artikla Nimetyn viranomaisen hallintotoimet 1. Jäsenvaltion tukitoimien hallinnointiin nimeämä viranomainen tai elin, jota kutsutaan tässä asetuksessa `hallintoviranomaiseksi`, vastaa hallinnon ja täytäntöönpanon tehokkuudesta ja säännönmukaisuudesta ja erityisesti seuraavista seikoista: a) täytäntöönpanoa ja 35 artiklassa tarkoitettujen seurannan indikaattoreita koskevien rahoituksellisten ja tilastollisten tietojen keruujärjestelmän toteuttaminen sekä näiden tietojen toimittaminen komission kanssa sovittuja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen; b) tukitoimen rahoitussuunnitelman toteuttaminen erityisesti 17 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun sopimuksen puitteissa rahoitukseen osallistuvien kumppaneiden myöntämien varojen osalta; c) sellaisten hallinnon, seurannan ja arvioinnin atk-järjestelmien käyttöönotto ja käyttö, jotka mahdollistavat tehokkaan hallinnon sekä a alakohdassa tarkoitettujen tietojen luotettavuuden ja saatavuuden ja jotka täyttävät 35, 41 ja 42 artiklan säännökset; d) vuosittaisen täytäntöönpanokertomuksen sekä, 31 artiklan säännösten soveltamista rajoittamatta, tarvittaessa maksupyyntöjen laatiminen ja toimittaminen komissiolle; e) 41 artiklassa tarkoitetun väliarvioinnin toteuttaminen yhdessä komission kanssa; f) sen varmistaminen, että tukitoimen hallintoon ja täytäntöönpanoon osallistuvat elimet käyttävät joko erillistä kirjanpitojärjestelmää tai riittävää vakiomuotoista kirjanpitoa kaikista tukitoimiin liittyvistä rahansiirroista; g) tukitoimen osana rahoitettujen toimien sääntöjenmukaisuus erityisesti moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattavan sisäisen tarkastuksen avulla sekä tämän artiklan 3 kohdan tai 37 artiklan 4 kohdan mukaisesti esitettyjen päätelmien, suositusten tai pyyntöjen toteuttaminen; h) yhteisön politiikan noudattaminen; Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavissa ilmoituksissa yksilöidään julkisia hankintoja koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti sellaisten hankkeiden viitetiedot, joille on haettu rahastojen tukea tai joiden osalta on tehty päätös tuen myöntämisestä; i) 45 artiklassa tarkoitettujen tiedottamista ja julkisuutta koskevien velvoitteiden noudattaminen. 2. Sovittuaan asiasta seurantakomitean kanssa hallintoviranomainen voi mukauttaa tarvittaessa ohjelma-asiakirjan täydennystä muuttamatta kuitenkaan kyseiselle toimintalinjalle myönnetyn rahastojen tuen kokonaismäärää tai sen erityistavoitteita. Sen on ilmoitettava komissiolle päätöksestään kuukauden kuluessa. Komissio päättää yhteisymmärryksessä kyseisen jäsenvaltion kanssa seurantakomiteaa kuultuaan rahastojen tukea koskevan päätöksen muutoksista. 3. Komissio ja hallintoviranomainen tarkastelevat vähintään kerran vuodessa edellisen vuoden pääasiallisia tuloksia, erityisesti 36 artiklassa tarkoitetun vuosittaisen täytäntöönpanokertomuksen esittämisen yhteydessä asianomaisen jäsenvaltion ja hallintoviranomaisen yhdessä määrittelemiä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen. Komissio valmistelee tämän tarkastelun perusteella jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle osoitetut huomautukset tai suositukset. Niihin voidaan tarvittaessa liittää mukauttamispyynnöt, joilla pyritään parantamaan tukitoimen seurannan tai hallinnon laatua ja tehokkuutta ja mahdollisesti panemaan täytäntöön 37 artiklan 4 kohdan mukaisesti esitetyt päätelmät. Hallintoviranomaisen on tämän jälkeen mukautettava komission vahvistamassa määräajassa ohjelma-asiakirjan täydennys 2 kohdan mukaisesti. Kyseistä tukitoimea voidaan tarvittaessa tarkistaa 13 artiklan mukaisesti. 34 artikla Seurantakomiteat 1. Jokaista yhteisön tukikehystä tai yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa ja toimenpideohjelmaa valvoo seurantakomitea. Seurantakomiteat perustetaan hallintoviranomaisen ja kumppaneiden sopimuksesta. Kumppaneiden on varmistettava naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen. Seurantakomitea on perustettava viimeistään kolmen kuukauden kuluttua rahastojen tukea koskevasta päätöksestä. Jäsenvaltiot vastaavat oikeudellisesti seurantakomitean toiminnasta. 2. Komission edustaja ja tarvittaessa EIP:n edustaja osallistuvat komiteoiden työhön neuvonantajina. Kaikkien tukitoimen rahoitukseen osallistuvien kumppaneiden edustajilla ja henkilöresurssien kyseessä ollessa muiden kumppaneiden edustajilla on äänioikeus komitean päätöksiä tehtäessä. Muiden osapuolten edustajat ovat neuvonantajia. Seurantakomitean puheenjohtajana toimii hallintoviranomaisen edustaja. 3. Seurantakomitea huolehtii tukitoimen täytäntöönpanon tehokkuudesta ja laadusta, jotta se täyttää erityistavoitteet ja 1 artiklassa tarkoitetut tavoitteet. Tässä tarkoituksessa a) se keskustelee tukitoimen strategisista suuntaviivoista ja toimintalinjoista ja varmistaa, että ne ovat johdonmukaisia 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen sekä jäsenvaltion talous-, sosiaali- ja tarvittaessa aluepolitiikan kanssa sekä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun viitekehyksen ja yhteisön politiikan kanssa; b) se tarkastelee täytäntöönpanon tuloksia, erityisesti määrällisten tavoitteiden toteutumista toimenpidekokonaisuuksien tasolla sekä 41 artiklassa tarkoitettua väliarviointia. 4. Seurantakomitea voi ehdottaa hallintoviranomaiselle tukitoimen mukauttamista tai tarkistamista, jos tällä mahdollistetaan 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttaminen. Kyseinen mukautus tehdään 33 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 35 artikla Seurannan indikaattorit 1. Hallintoviranomainen ja seurantakomitea varmistavat, että seuranta hoidetaan erityisesti ohjelma-asiakirjan täydennyksessä komission laatimien menettelytapoja koskevien suuntaviivojen ja ohjeellisten luetteloiden perusteella määriteltyjen fyysisten ja taloudellisten indikaattoreiden avulla. Nämä indikaattorit liittyvät kyseisen tukitoimen erityisluonteeseen, sen tavoitteisiin sekä jäsenvaltion sosiaalis-taloudelliseen, rakenteelliseen ja ympäristölliseen asemaan, ja niissä otetaan tarvittaessa huomioon siirtymäkauden tukea saavat alueet. Näihin indikaattoreihin kuuluvat erityisesti 43 artiklassa tarkoitetun varauksen jakoa koskevat indikaattorit. 2. Seurannan indikaattorit kootaan ja esitetään määrällisesti siten, että niistä ilmenee jokaisen tukitoimen osalta a) toimenpiteiden ja toimintalinjojen määrälliset erityistavoitteet ja niiden johdonmukaisuus b) toimintalinjojen ja toimenpidekokonaisuuksien toteutumisaste fyysisen toteutuksen, tulosten ja vaikutusten suhteen c) rahoitussuunnitelman toteutumisaste. Kun tukitoimen luonne sen mahdollistaa, jaotellaan tilastot sukupuolen ja tukea saavien yritysten kokoluokan mukaan. Taloudelliset ja fyysiset indikaattorit jaotellaan komission ehdottaman alueellisen ja alakohtaisen jaottelun mukaan. 3. Suurhankkeita koskevat niiden ominaispiirteisiin soveltuvat erilliset taloudelliset ja toteutumista koskevat indikaattorit. 36 artikla Vuosittainen täytäntöönpanokertomus 1. Nimetyn hallintoviranomaisen on lähetettävä komissiolle kunkin täytäntöönpanoa koskevan täyden kalenterivuoden loppua seuraavien kuuden kuukauden aikana kunkin monivuotisen tukitoimen edistymistä koskeva kertomus. Loppukertomus on toimitettava komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tukikelpoisuuden päättymispäivästä. Jäsenvaltion tähän tarkoitukseen nimeämän viranomaisen on toimitettava komissiolle kaikista alle kaksi vuotta kestävistä tukitoimista kertomus kuuden kuukauden kuluessa maksuviranomaisen viimeisestä maksusta. Seurantakomitea tarkastelee kyseistä kertomusta ja hyväksyy sen, ennen kuin se toimitetaan komissiolle. 2. Kunkin vuosittaisen ja lopullisen täytäntöönpanokertomuksen on sisällettävä ainakin seuraavat tiedot: a) kuvaus tukitoimen täytäntöönpanon asiayhteydestä, erityisesti merkittävästä sosiaalis-taloudellisesta kehityksestä, johdonmukaisuudesta muiden kansallisten, alueellisten tai alakohtaisten politiikkojen ja 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun viitekehyksen kanssa sekä eri rahastojen tukitoimien välillä tai muiden rahoitusvälineiden kanssa, b) toimintalinjojen, toimenpidekokonaisuuksien ja toimien toteutumisaste, mikäli tukitoimien luonne sen mahdollistaa, kunkin rahaston, kunkin toimintalinjan ja kunkin toimenpidekokonaisuuden osalta suhteessa niiden erityistavoitteisiin esittämällä tässä yhteydessä määrällisesti 35 artiklassa tarkoitetut fyysiset sekä tuloksia ja vaikutuksia koskevat indikaattorit, c) tukitoimen rahoituksen toteutuminen, jonka yhteydessä esitetään kunkin toimenpidekokonaisuuden osalta yhteenveto maksuviranomaisen tosiasiallisesti suorittamista maksuista sekä komission saamat maksut ja ilmoitetaan määrällisesti 35 artiklassa tarkoitetut taloudelliset indikaattorit; siirtymäkauden tukea saavien alueiden rahoituksen toteutuminen esitetään kunkin toimintalinjan osalta erikseen, d) hallintoviranomaisen ja seurantakomitean täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden varmistamiseksi toteuttamat toimet, erityisesti i) toimien seuranta ja valvonta ii) teknisen avun käyttö iii) sovellettu arviointijärjestelmä, erityisesti seurannan kannalta tarpeellisten tietojen tulokset ja keruu iv) hallintojärjestelmän luotettavuusv) toimenpiteet, joihin on ryhdytty 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen suositusten ja mukauttamispyyntöjen tai 37 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen korjaavia toimenpiteitä koskevien pyyntöjen johdosta vi) toimenpiteet, joihin on ryhdytty julkisuuden takaamiseksi tukitoimelle 45 artiklan mukaisesti, e) toimenpiteet, joihin on ryhdytty yhteisön politiikan noudattamisen varmistamiseksi, f) tarvittaessa erillinen osio suurhankkeiden toteutumisasteesta ja rahoituksesta. II LUKU VARAINHOIDON VALVONTA 37 artikla Yleiset säännökset 1. Tukitoimien varainhoidon valvonnasta vastaavat ensisijaisesti jäsenvaltiot. Tähän liittyen niiden on toteutettava erityisesti seuraavat toimenpiteet: a) tarkistettava, että hallinto- ja täytäntöönpanojärjestelmät on otettu käyttöön ja pantu täytäntöön tavalla, jolla taataan yhteisön varojen tehokas ja säännönmukainen käyttö, b) toimitettava komissiolle näiden järjestelmien kuvaus, c) varmistettava, että tukitoimet on hoidettu sovellettavaa yhteisön lainsäädäntöä noudattaen, myös silloin kun niille on annettu perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla tätä koskeva virallinen ilmoitus tai lausunto perusteluineen, ja että niiden käyttöön saatetut varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti, d) varmistettava, että komissiolle esitetyt menoilmoitukset ovat asianmukaisia ja ne on laadittu varmennuskelpoisiin tositteisiin perustuvan kirjanpitojärjestelmän mukaan, e) ehkäistävä, tutkittava ja korjattava sääntöjenvastaisuudet voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti ja ilmoitettava niistä sekä hallinnollisten ja oikeudellisten toimenpiteiden kulusta komissiolle, f) esitettävä komissiolle kunkin tukitoimen päättyessä ilmoitus, jonka on laatinut hallintoviranomaisesta toiminnallisesti itsenäinen henkilö tai yksikkö. Ilmoituksessa esitetään yhteenveto edellisinä vuosina suoritetun valvonnan päätelmistä ja annetaan lausunto loppumaksupyynnön pätevyydestä sekä lopullisen kulutodistuksen kattamien toimien laillisuudesta ja säännönmukaisuudesta. Jäsenvaltiot liittävät kyseiseen ilmoitukseen oman lausuntonsa, kun katsovat sen tarpeelliseksi, g) tehtävä yhteistyötä komission kanssa varmistaakseen, että yhteisön varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti, h) perittävä takaisin varat, jotka on menetetty todetun sääntöjenvastaisuuden vuoksi, soveltaen tarvittaessa viivästyskorkoa. 2. Komissio varmistaa, että jäsenvaltioissa on yhteisön varojen tehokkaan ja säännönmukaisen käytön takaavat hallinto- ja valvontajärjestelmät, jotka toimivat moitteettomasti. Tässä tarkoituksessa komission virkamiehet tai muut sen palveluksessa olevat voivat valvoa paikalla erityisesti pistokokein rahastojen rahoittamia toimia sekä hallinto- ja valvontajärjestelmiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia. Komissio ilmoittaa valvonnasta kyseiselle jäsenvaltiolle kaiken tarpeellisen avun saamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista. Jäsenvaltion virkamiehet tai muut sen palveluksessa olevat voivat osallistua tarkastuksiin. Komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltiota suorittamaan tarkastuksen paikalla tarkistaakseen yhden tai useamman toimen sääntöjenmukaisuuden. Komission virkamiehet tai muut sen palveluksessa olevat voivat osallistua tarkastuksiin. Komissio voi suorittaa tarkastuksia paikalla ilman ennakkoilmoitusta. Jäsenvaltion virkamiehet tai muut sen palveluksessa olevat voivat osallistua tarkastuksiin. 3. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä ohjelmien ja valvontamenetelmien yhteensovittamiseksi hyödyntääkseen mahdollisimman pitkälle tehtyjä tarkastuksia. Jäsenvaltio ja komissio toimittavat toisilleen välittömästi tehtyjen tarkastusten tulokset. 4. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä tarkastellakseen ja arvioidakseen vähintään vuosittain ja ainakin ennen 33 artiklan 3 kohdassa säädettyä vuositarkastusta seuraavia seikkoja: a) jäsenvaltion ja komission suorittamien tarkastusten tulokset b) muiden kansallisten tai yhteisön valvontaelinten mahdolliset huomautukset c) todettujen sääntöjenvastaisuuksien taloudelliset vaikutukset, jo toteutetut tai vielä tarpeelliset toimenpiteet niiden korjaamiseksi ja tarvittaessa muutokset hallinto- ja valvontajärjestelmiin. Komissio laatii tämän tarkastelun tuloksena ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimenpiteitä, jotka jäsenvaltion on toteutettava erityisesti tämän artiklan ja 38 artiklan mukaisesti, päätelmät erityisesti mahdollisesti todettujen sääntöjenvastaisuuksien taloudellisista vaikutuksista. Nämä päätelmät osoitetaan kunkin tukitoimen kohteena olevalle jäsenvaltiolle ja kyseisen tukitoimen hallintoviranomaiselle. Niihin liitetään tarvittaessa suositukset tai korjaavia toimenpiteitä koskevat pyynnöt, joiden tarkoituksena on korjata komission vahvistamassa määräajassa hallintoon liittyvät puutteellisuudet ja todetut sääntöjenvastaisuudet, joita ei ole vielä korjattu. Jäsenvaltion ja asianomaisten hallintoviranomaisten on asetetussa määräajassa toteutettava komission suositusten tai pyyntöjen perusteella tarpeelliset toimenpiteet. 5. Rajoittamatta tämän artiklan soveltamista komissio voi peruuttaa välimaksun osittain tai kokonaisuudessaan, jos se katsoo, että kyseisiin menoihin liittyy merkittävä sääntöjenvastaisuus, jota ei ole korjattu, ja että välittömät toimet ovat tarpeen. Se ilmoittaa tästä jäsenvaltiolle. 6. Vastuussa olevien viranomaisten on oltava valmiita toimittamaan komissiolle kolmen vuoden ajan tukitoimeen liittyvästä viimeisestä maksusta kaikki kyseisen tukitoimen menoihin ja valvontaan liittyvät tositteet. Kyseinen määräaika keskeytyy oikeustoimien johdosta tai komission perustellusta pyynnöstä. 38 artikla Rahoituskorjaukset 1. Jäsenvaltiot vastaavat ensisijaisesti sääntöjenvastaisuuksien tutkimisesta, päätelmien tekemisestä tukitoimen luonteeseen tai täytäntöönpanon ja valvonnan edellytyksiin vaikuttavista merkittävistä muutoksista sekä tarpeellisten rahoituskorjausten tekemisestä. Jäsenvaltioiden tekemät rahoituskorjaukset koskevat yhteisön tuen peruuttamista kokonaan tai osittain. Jäsenvaltio voi käyttää näin vapautuneet yhteisön varat uudelleen kyseiseen tukitoimeen 53 artiklan nojalla määriteltäviä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen. 2. Komissio keskeyttää välimaksut ja pyytää jäsenvaltiota toimittamaan huomautuksensa asetetussa määräajassa, jos komissio toteaa, että a) jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille 1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita tai b) tukitoimen osa tai tukitoimi kokonaisuudessaan ei oikeuta rahaston tukeen osittain tai kokonaisuudessaan tai c) hallinto- tai valvontajärjestelmissä esiintyy puutteita, jotka saattavat johtaa järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin tai d) tarpeellisten tarkistusten perusteella on syytä olettaa, että yhteisön oikeutta vastaan on rikottu, Jos jäsenvaltio ei ole ensimmäisessä alakohdassa määräajan päättyessä tehnyt korjauksia, komissio voi a) vähentää 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ennakkoa tai b) peruuttaa rahastojen tuen kyseiselle tukitoimelle kokonaisuudessaan tai osittain. Komissio vahvistaa korjauksen määrän ottaen huomioon sääntöjenvastaisuuden tai muutoksen luonteen sekä hallinto- tai valvontajärjestelmissä esiintyvien puutteiden laajuuden ja mahdolliset vaikutukset. 3. Aiheettomasti maksetut ja palautettavat määrät on maksettava komissiolle. Näihin määriin lisätään viivästyskorko. 4. Tätä artiklaa sovelletaan rajoittamatta 31 artiklan säännösten soveltamista. III LUKU ARVIOINTI 39 artikla Yleiset säännökset 1. Yhteisön rakenteellisten tukitoimien tehokkuuden arvioimiseksi huolehditaan niiden ennakko-, väli- ja jälkiarvioinnista, jotta selvitettäisiin niiden vaikutus suhteessa 1 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin sekä erityisiin rakenteellisiin ongelmiin. 2. Rahas