EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 24.11.2020 COM(2020) 756 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE elintarvike- ja rehulainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi vuosina 2017 ja 2018 suoritetun virallisen valvonnan yleisestä toimivuudesta jäsenvaltioissa {SWD(2020) 283 final}



Sisällysluettelo 1.Tiivistelmä 2.Johdanto 3.Oikeudellinen kehys 4.Jäsenvaltioiden vuosikertomusten tarkastelu 4.1.Jäsenvaltioiden vuosikertomusten vastaanotto ja tarkastelu 4.2.Virallisen valvonnan järjestäminen ja tehokkuus 4.2.1.Toimintatavoitteet ja strategiset tavoitteet 4.2.2.Suunniteltu ja käynnissä oleva virallinen valvonta 4.2.3.Erityiset valvontatoimet 4.2.4.Resurssit 4.3.Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia ja luonnonmukaista tuotantoa koskevien sääntöjen yleinen noudattaminen 4.3.1.Säännöstenvastaisuustyypit 4.3.2.Säännöstenvastaisuuksien analysointi 4.4.Kansalliset auditointijärjestelmät 4.4.1.Virallisen valvonnan sisäiset ja/tai ulkoiset auditoinnit 4.4.2.Valvontaelinten auditoinnit ja tarkastukset 4.5.Toimet, joilla varmistetaan kansallisten valvontasuunnitelmien vaikuttavuus 4.5.1.Toimet, joilla varmistetaan, että elintarvike- ja rehualan toimijat ja muut asianomaiset tuottajat ja yritysten omistajat noudattavat sääntöjä

4.5.2.Täytäntöönpanon valvonta: säännösten noudattamatta jättämisestä seuraavat toimet 4.5.3.Toimet, joilla varmistetaan virallisesta valvonnasta vastaavien elinten tuloksellinen toiminta 4.6.Valvontajärjestelmän yleinen tehokkuus kansallisten valvontasuunnitelmien toteuttamisessa 4.7.Monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien muutokset 5.Komission yksiköiden valvontatoimet jäsenvaltioissa 5.1.Auditoinnit 5.1.1.Yhteenvetoraportit 5.1.2.Erikseen mainittavat kysymykset 6.Komission seurantatoimet ja täytäntöönpanon valvonta 6.1.Suositusten noudattamisen järjestelmällinen seuranta 6.2.Jäsenvaltioiden tukeminen 6.2.1.Verkostot 6.2.2.”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelma 6.3.Täytäntöönpanon valvonta 7.Päätelmät Kaavioluettelo Kaavio 1: Jäsenvaltioihin vuosina 2017 ja 2018 tehdyt käynnit

Kaavio 2: Käyntien määrä ja tyyppi aihealueittain vuosina 2017 ja 2018 3 1.Tiivistelmä Tässä kertomuksessa kuvataan vuonna 2017 ja 2018 suoritettujen kansallisten ja komission toteuttamien valvontatoimien yleisiä tuloksia elintarvike- ja rehulainsäädännön, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin, kasvinsuojeluaineiden, luonnonmukaisen viljelyn sekä laatujärjestelmien osalta. Näiden valvontatoimien tarkoituksena on varmistaa terveydensuojelun ja luottamuksen korkea taso. Nämä osa-alueet ovat olennaisen tärkeitä Euroopan unionin kansalaisten jokapäiväisessä elämässä. Ne myös mahdollistavat sujuvan elintarvikkeiden, eläinten ja kasvien kaupan sekä EU:ssa että kolmansien maiden kanssa. Jäsenvaltiot ovat vastuussa riskiperusteisen virallisen valvonnan täytäntöönpanosta. Jäsenvaltioiden monivuotisissa kansallisissa valvontasuunnitelmissa esitetään yksityiskohtaiset tiedot ja suunnitelma toteutettavasta valvonnasta. Virallisella valvonnalla pyritään varmistamaan, että kaikki elintarvike- ja rehuketjun toimijat noudattavat sovellettavaa lainsäädäntöä, ja jos näin ei ole, jäsenvaltioiden tehtävänä on ryhtyä lainvalvontatoimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että säännöksiä rikkovat toimijat noudattavat jälleen vaatimuksia. Komission yksiköt varmistavat auditointien avulla, että jäsenvaltiot ovat panneet virallisen valvonnan täytäntöön ja toteuttaneet siihen liittyvät täytäntöönpanon valvontatoimet. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat, että niiden monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien täytäntöönpanoon vaikuttivat eniten henkilöstön määrä sekä taloudelliset ja/tai laitteistoresurssit. Data-analytiikan parantaminen sekä tietoteknisten välineiden ja asiakirjatarkastusten hyödyntäminen ovat auttaneet ratkaisemaan näitä haasteita joissakin jäsenvaltioissa, mutta osa jäsenvaltioista ilmoitti, etteivät ne pystyneet panemaan valvontasuunnitelmiaan kaikilta osin täytäntöön. Komissio katsoo, että paikalla tehtäviä tarkastuksia varten on asetettava käyttöön riittävästi resursseja. Valvonnassa käsiteltävät asiat vaihtelevat aina elintarvikepetoksista elintarvikkeiden ja rehujen oikeiden merkintöjen todentamiseen, hyvien hygieniakäytäntöjen täytäntöönpanoon teurastuksen yhteydessä sekä kasvinsuojeluaineiden asianmukaiseen käyttöön, ja siksi paikan päällä tehtävät tarkastukset ovat keskeisessä roolissa. Komissio valvoo sitä, miten jäsenvaltiot toteuttavat virallista valvontaa elintarvike- ja rehuketjussa. Näin saadaan selkeä kuva siitä, miten hyvin jäsenvaltiot todentavat, että toimijat noudattavat elintarvike- ja rehulainsäädäntöä sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevia sääntöjä. Komission suorittamalla valvonnalla on näin ollen merkittävä rooli lainsäädännön tarkasteluprosessissa, jonka avulla varmistetaan, että EU:n lainsäädäntö on tarkoituksenmukaista. Komission suorittaman jäsenvaltioiden valvonnan perusteella voidaan todeta, että yleisesti ottaen jäsenvaltioilla on käytössä vaaditut valvontajärjestelmät, joilla varmistetaan EU:n lainsäädännössä asetettujen vaatimusten täytäntöönpano. Joissakin maissa komission suorittaman valvonnan yhteydessä havaittiin kuitenkin puutteita virallisen valvonnan täytäntöönpanossa, mikä osoittaa, että parantamisen varaa on edelleen. Komissio seurasi järjestelmällisesti jäsenvaltioille antamiensa suositusten noudattamista ja käytti tarvittaessa muita täytäntöönpanon valvontavälineitä. Lisäksi komissio tuki jäsenvaltioita (ja EU:n ulkopuolisia maita) tarjoamalla teknistä tukea ja koulutusta ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” ‑ohjelman välityksellä ja järjestämällä teknisiä tapaamisia jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa. Tässä kertomuksessa annetaan lisää suosituksia, joiden tarkoituksena on tehostaa edelleen virallisen valvonnan järjestelmiä virkamiesten tiedonvaihtoverkostojen avulla sekä hyödyntämällä yksityisten varmennusjärjestelmien tietoja ja julkaisemalla virallisen valvonnan tulokset. 2.Johdanto EU pyrkii varmistamaan terveydensuojelun ja luottamuksen korkean tason elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin, luonnonmukaisen maatalouden sekä laatujärjestelmien osalta. EU:n kansalaisilla on oikeus odottaa korkeita standardeja näillä osa-alueilla. Käytössä on kattava EU:n lainsäädäntökehys, jonka tarkoituksena on varmistaa yhdenmukainen valvonta koko elintarvike- ja rehuketjussa aina ”pellolta pöytään” asti samalla kun turvataan sisämarkkinoiden sujuva toiminta ja kauppa EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Yksi EU:n ”pellolta pöytään” -strategian mukaisen yhdennetyn elintarviketurvallisuuspolitiikan pilareista on tehokas virallisen valvonnan järjestelmä, jolla varmistetaan, että toimijat noudattavat EU:n normeja koko elintarvike- ja rehuketjussa. Komissiolla on EU-tason yleisessä valvontakehyksessä tärkeä rooli, ja se suorittaa jäsenvaltioissa valvontaa, mukaan lukien auditointeja. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle vuosittain kertomuksen virallisen valvonnan täytäntöönpanosta, ja komissio puolestaan asettaa julkisesti saataville tiedot virallisen valvonnan yleisestä toiminnasta ja toimittaa ne Euroopan parlamentille ja neuvostolle ottaen huomioon ·kansallisten viranomaisten valvontatoimia koskevat vuosikertomukset ·komission jäsenvaltioissa suorittaman valvonnan tulokset. Tämä kertomus kattaa vuodet 2017 ja 2018. 3.Oikeudellinen kehys

Yleisen elintarvikelainsäädännön mukaan elintarvike- ja rehualan toimijoilla on ensisijainen vastuu elintarvikkeiden turvallisuuden varmistamisesta. Luonnonmukaista tuotantoa ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkintöjä sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmiä (suojattuja alkuperänimityksiä, suojattuja maantieteellisiä merkintöjä ja aitoja perinteisiä tuotteita) koskevia vaatimuksia käsitellään erityisissä EU:n asetuksissa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimijat noudattavat sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä. Tätä varten niillä on käytössään virallisen valvonnan järjestelmät, jotka on kuvattu niiden monivuotisissa kansallisissa valvontasuunnitelmissa. Näihin vaatimuksiin liittyvää lainsäädäntöä muutettiin virallista valvontaa koskevalla asetuksella, ja muutoksia alettiin soveltaa 14. joulukuuta 2019. Virallista valvontaa koskevassa asetuksessa kuvataan valvontajärjestelmille, monivuotisille kansallisille valvontasuunnitelmille sekä virallisen valvonnan suorittamiselle asetetut vaatimukset. Olennaisimmat virallisen valvonnan järjestelmiin ja monivuotisiin kansallisiin valvontasuunnitelmiin liittyvät vaatimukset, jotka otetaan käyttöön uudessa virallista valvontaa koskevassa asetuksessa, ovat seuraavat: -Soveltamisalaan kuuluu nyt myös eläimistä saatavien sivutuotteiden, kasvien terveyden, kasvinsuojeluaineiden, luonnonmukaisen tuotannon sekä suojattujen alkuperänimitysten, suojattujen maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden merkintöjen virallinen valvonta. -Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi elin, jonka tehtävänä on koordinoida monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien valmistelua, tarkistamista, päivittämistä ja siihen liittyvää raportointia sekä varmistaa valvontasuunnitelman johdonmukaisuus. -Monivuotisessa kansallisessa valvontasuunnitelmassa on esitettävä sen strategiset tavoitteet sekä suunnitelmassa kuvatun virallisen valvonnan riskien luokitus. -Monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma on julkistettava tietyin rajoitetuin poikkeuksin. -Virallisen valvonnan järjestämiseen ja suorittamiseen liittyvät asiaankuuluvat tiedot on saatettava julkisesti saataville, jolloin varmistetaan avoimuuden korkea taso. Tämä velvoite voidaan täyttää julkaisemalla kunkin jäsenvaltion komissiolle toimittama vuosikertomus. Virallista valvontaa koskevassa asetuksessa edellytetään, että komissio suorittaa jäsenvaltioissa valvontaa, mukaan lukien auditointeja, ja että jäsenvaltiot toteuttavat asianmukaiset seurantatoimenpiteet valvonnassa havaittujen puutteiden korjaamiseksi. 4.Jäsenvaltioiden vuosikertomusten tarkastelu 4.1.Jäsenvaltioiden vuosikertomusten vastaanotto ja tarkastelu Jäsenvaltiot toimittivat vuosien 2017 ja 2018 vuosikertomuksensa aiemman virallisesta valvonnasta annetun asetuksen mukaisesti, joka kumottiin ja korvattiin virallista valvontaa koskevalla asetuksella. Tämä arviointi rakentuu kyseisiin vuosiin sovellettavissa komission ohjeissa suositellun raporttien rakenteen mukaisesti. Suhteellisen pieni osa jäsenvaltioista toimitti vuosikertomuksensa komission yksiköille määräajassa. Ainoastaan Latvia, Liettua, Slovakia, Suomi, Tšekki ja Viro ja toimittivat vuosien 2017 ja 2018 kertomuksensa ajoissa. Jotkin maat toimittivat kertomuksensa erittäin myöhässä: komissio sai viimeisimmän vuotta 2017 koskevan vuosikertomuksen huhtikuussa 2019, ja kesäkuussa 2020 oli toimittamatta vielä yksi vuotta 2018 koskeva vuosikertomus. Kertomukset vaihtelevat merkittävästi tietojen esittämistavan ja esitetyn tiedon luonteen osalta. Tämä vaikeuttaa niiden analysointia ja vertailua ja muodostaa komissiolle merkittävän haasteen tämän vuosikertomuksen laatimisen kannalta. Luonnonmukaisen tuotannon osalta komissio vastasi Euroopan tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin ja lähetti vuonna 2018 jäsenvaltioille ensimmäiset seurantakirjeet, joissa se pyysi selvennyksiä ja lisätietoja luonnonmukaista tuotantoa koskevista vuosikertomuksista. Raportointivuoden 2017 osalta lähettiin kirje 14 jäsenvaltiolle ja yhdelle Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsenmaalle. Raportointivuotta 2018 koskeva kirje lähetettiin 24 jäsenvaltiolle ja yhdelle EFTA-maalle. Virallista valvontaa koskevalla asetuksella otettiin käyttöön vuosikertomusten vakiomalli, ja lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava kertomukset sähköisesti. Virallista valvontaa koskevassa asetuksessa pidennetään näiden tietojen toimittamisen määräaikaa (30 päivästä kesäkuuta 31 päivään elokuuta). Raportoimalla sähköisesti ja yhdenmukaisesti virallisen valvonnan tuloksista, säännöstenvastaisuuksien tyypeistä ja määristä sekä toimenpiteistä, joilla pyritään varmistamaan jäsenvaltioiden monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien vaikuttavuus, helpotetaan komission työtä sen analysoidessa ja vertaillessa näitä tietoja jäsenvaltiokohtaisesti ja jäsenvaltioiden välillä. 4.2.Virallisen valvonnan järjestäminen ja tehokkuus Jäsenvaltiot ovat perustaneet virallisen valvonnan järjestelmiä, joiden avulla ne voivat suurelta osin varmistaa, että elintarvike- ja rehualan toimijat noudattavat oikeudellista kehystä. Jäljempänä käsitellään tiettyjä näihin järjestelmiin liittyviä näkökohtia, joiden kautta havainnollistetaan jäsenvaltioiden mainitsemia haasteita ja niiden esittelemiä aloitteita. 4.2.1.Toimintatavoitteet ja strategiset tavoitteet Jäsenvaltioiden olisi määritettävä monivuotisissa kansallisissa valvontasuunnitelmissaan strategiset tavoitteet virallisen valvonnan järjestämiseksi. Vain alle kolmannes jäsenvaltioista (Belgia, Kypros, Tanska, Viro, Irlanti, Suomi, Ranska, Saksa ja Italia) kuitenkin raportoi erityisistä keskeisistä suorituskykyindikaattoreista, joiden avulla ne arvioivat virallisen valvontansa vaikuttavuutta. Tällaisten keskeisten suorituskykyindikaattoreiden tulosten sisällyttäminen kertomuksiin antaisi paremman käsityksen siitä, miten kukin jäsenvaltio hyödyntäisi valvonnan tuloksia muuttaakseen tarvittaessa monivuotista kansallista valvontasuunnitelmaa.

Muut jäsenvaltiot raportoivat yleisemmin niiden valvontatoimien vaikutuksista tavoitteisiin. Esimerkiksi Alankomaat kertoi käyttävänsä eläinten hyvinvointia koskevia indikaattoreita virallisen valvonnan ohjelmien tavoitteiden määrittämiseen. Alankomaiden toimivaltaiset viranomaiset myös arvioivat valvonnan vaikuttavuutta kohdennetuilla hankkeilla, joiden aiheina olivat esimerkiksi lihan toimitusketjun kehittämissuunnitelma, sianrehun sisältämä kupari sekä punaista lihaa ja siipikarjaa tuottavien teurastamoiden vaatimustenmukaisuuden seurantaväline. Vuosikertomuksessa todetaan, että kohderyhmäanalyyseja koskevat vuonna 2017 toteutetut toimet ja seurantastrategioiden kehittäminen vaikutustenarviointeja silmällä pitäen antoivat paremman käsityksen vaatimusten noudattamisesta ja siten myös virallisen valvonnan vaikuttavuudesta. 4.2.2.Suunniteltu ja käynnissä oleva virallinen valvonta EU:n lainsäädännön mukaan kansallisten viranomaisten olisi suunniteltava virallinen valvonta määriteltyjen riskeihin perustuvien tärkeimpien tehtävien perusteella. Kaikki jäsenvaltiot painottivat, että ne määrittävät virallisen valvonnan tiheyden riskiperusteisten arviointien perusteella, mutta ne eivät kuvailleet käyttämiään menetelmiä. Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksina toimivat kolmannet osapuolet sertifioivat eurooppalaisia elintarvike- ja rehuyrityksiä useiden yksityisten laadunvarmistusjärjestelmien mukaisesti. Itävalta, Belgia, Tanska, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta raportoivat, miten ne käyttävät näiden järjestelmien tuottamia tietoja riskinarvioinneissaan. Alankomaat esimerkiksi järjesti tapaamisia näistä järjestelmistä vastaavien tahojen kanssa. 4.2.3.Erityiset valvontatoimet Suunniteltujen valvontatoimien lisäksi jäsenvaltiot toteuttavat erityisiä valvontatoimia puuttuakseen esiin tuleviin ongelmiin. Tanska ja Unkari ilmoittivat, että jos säännöllisten virallisten valvontatoimien määrä on edellisiä vuosia pienempi, ne lisäävät erityisiä tapauskohtaisia valvontatoimia. Alankomaissa riskiperusteinen seuranta osoitti, että tiettyjen elintarvikkeiden kohdennetusta seurannasta, vaatimustenmukaisuutta koskevista kohdennetuista tarkastuksista ja mikrobiologisten vaarojen valvonnasta voi olla hyötyä ja että ne voivat luoda yrityksille ja kuluttajille puitteet erityisten toimien toteuttamiseksi. Alankomaissa havaittu fiproniilitapaus vaikutti vuosina 2017 ja 2018 suurimpaan osaan jäsenvaltioita ja johti kananmunien ja munatuotteiden markkinoilta poistamiseen ja takaisinvetoon koko EU:ssa (tapaus mainitaan erityisesti Belgian, Tšekin, Tanskan, Suomen, Ranskan, Unkarin, Italian, Alankomaiden ja Puolan kertomuksissa). Useat jäsenvaltiot (Belgia, Tanska, Suomi, Saksa, Kreikka, Unkari, Italia, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Alankomaat, Espanja, Ruotsi, Slovenia ja Yhdistynyt kuningaskunta) mainitsivat elintarvikepetosten ja internetmyynnin aiheuttavan erityisiä haasteita. Virallista valvontaa koskevassa asetuksessa mahdollistetaan näytteenotto etäviestintävälineiden välityksellä myytäviksi tarjottavista tuotteista, ja tämän sekä elintarvikepetosten taloudellisten seuraamusten tasoa koskevien sääntöjen on tarkoitus auttaa jäsenvaltioita täytäntöönpanossa näillä osa-alueilla. Afrikkalainen sikarutto vaati merkittäviä viranomaisresursseja taudin hallitsemiseksi maissa, joissa sitä esiintyi, sekä taudin torjumiseksi ja sen varhaisen havaitsemisen varmistamiseksi niissä maissa, joihin tauti uhkasi levitä, mikä käy ilmi Viron, Suomen, Saksan, Puolan, Romanian ja Ruotsin raportoimista tiedoista. 4.2.4.Resurssit Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytettävissä on riittävät taloudelliset resurssit henkilöstön ja muiden sellaisten resurssien hankkimiseksi, joita toimivaltaiset viranomaiset tarvitsevat virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamiseksi. Belgia, Bulgaria, Kypros, Suomi, Saksa, Kreikka, Alankomaat, Puola, Portugali, Romania, Slovakia, Espanja ja Ruotsi korostivat talousarvioleikkausten johtaneen henkilöstön vähentämiseen – toisinaan edellisvuosia alhaisemmalle tasolle – ja taloudellisten ja/tai aineellisten resurssien riittämättömään määrään. Suomi, Saksa, Kreikka, Alankomaat, Puola, Portugali, Romania ja Espanja myönsivät, etteivät ne pystyneet suorittamaan kaikkia niiden monivuotisissa kansallisissa valvontasuunnitelmissa suunniteltuja tehtäviä. Tšekissä, Ranskassa ja Alankomaissa henkilöstömäärää lisättiin, jotta voitiin käsitellä erityisiä kysymyksiä, kuten eläinten terveyttä (afrikkalainen sikarutto, korkeapatogeeninen lintuinfluenssa), kasvien terveyttä (Xylella fastidiosa), elintarvikepetoksia ja brexitiin valmistautumista. Malta, Espanja ja Ruotsi mainitsivat, että soveltuvan pätevyyden omaavan henkilöstön rekrytointi tuottaa vaikeuksia, minkä ovat havainneet myös elintarvike- ja rehualan toimijat. Jäsenvaltioiden mukaan tärkeimmät strategiat, joilla ne lieventävät henkilöstömäärän vähentämisen vaikutuksia, ovat data-analyysi ja tietojärjestelmien parantaminen. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten mielestä tietojen jakaminen kansallisten asiantuntijoiden kanssa (jäsenvaltioiden sisällä ja niiden kesken) on keskeinen tekijä auditointimenettelyjen parantamisessa. Kaikki jäsenvaltiot suhtautuivat myönteisesti ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelmaan. 4.3.Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia ja luonnonmukaista tuotantoa koskevien sääntöjen yleinen noudattaminen Vuosikertomukset sisältävät tietoa ja analyysin jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten havaitsemista tapauksista, joissa elintarvike- tai rehualan toimija on jättänyt noudattamatta säännöksiä. 4.3.1.Säännöstenvastaisuustyypit

Useimmiten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ilmoittama säännösten noudattamatta jättäminen koski hygieniakäytäntöjen puutteita, infrastruktuurin ylläpitoa tai toiminnanharjoittajia, jotka eivät olleet joko suorittaneet omaa valvontaa tai kirjanneet sen tuloksia. Myös torjunta-aineiden jakelua, myyntiä, merkintöjä ja käyttöä sekä loppukuluttajille tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä koskevien säännösten täytäntöönpano aiheuttaa edelleen merkittäviä haasteita jäsenvaltioissa. 4.3.2.Säännöstenvastaisuuksien analysointi Säännöstenvastaisuuksien esiintyminen Joissakin kertomuksissa mainittiin säännösten noudattamatta jättämisen prosenttiosuus, mutta jäsenvaltioiden tulosten vertailu prosenttiosuuksien perusteella voi olla harhaanjohtavaa. Vertailtaessa jäsenvaltioiden tietoja ilmoitettujen säännöstenvastaisuuksien suuri (tai suurempi) prosenttiosuus tietyssä jäsenvaltiossa ei välttämättä tarkoita, että tilanne olisi tässä jäsenvaltiossa huonompi. Se voi päinvastoin tarkoittaa, että valvonnan ja resurssien riskiperusteinen kohdentaminen toimii kyseisessä jäsenvaltiossa paremmin. Paremmin kohdennettu valvonta voi johtaa siihen, että tarkastuksia suoritetaan enemmän (jolloin havaitaan enemmän säännöstenvastaisuuksia). Säännöstenvastaisuudesta aiheutuvien riskien luonne Vain pieni määrä vuosikertomuksista sisältää tietoa riskeistä, jotka liittyvät virallisessa valvonnassa havaittuihin säännöstenvastaisuuksiin. Yleisesti ottaen riskit liittyivät eläin- tai kasvitautien mahdolliseen leviämiseen ja/tai leviämisen hallitsemisen haasteisiin, jäljitettävyyden epäonnistumiseen sekä kuluttajiin kohdistuviin elintarvikkeiden aiheuttamiin riskeihin, kuten allergeeneihin, ruokamyrkytykseen tai kemialliseen saastumiseen. Säännöstenvastaisuuden perussyyt Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat, että elintarvikealan toimijoiden tietämys lakisääteisistä vaatimuksista on edelleen puutteellista. Esimerkiksi työntekijöiden suuri vaihtuvuus, vaikeus löytää pätevää henkilöstöä sekä riittämätön koulutus ovat syynä siihen, että toimijat eivät pane kaikkia lakisääteisiä vaatimuksia kaikilta osin täytäntöön. Myös pienemmät voittomarginaalit mainittiin syyksi siihen, että säännöksiä jätetään noudattamatta toimijoiden järjestelmissä. 4.4.Kansalliset auditointijärjestelmät 4.4.1.Virallisen valvonnan sisäiset ja/tai ulkoiset auditoinnit Jäsenvaltioiden on auditoitava omat valvontajärjestelmänsä tai teetettävä auditointeja itselleen varmistaakseen, että ne noudattavat asetusta (EU) 2017/625. Jäsenvaltioiden vuosikertomuksissa on vain rajallisesti tietoja virallisen valvonnan järjestelmien sisäisistä auditoinneista. Useimmissa kertomuksissa mainitaan vain suoritettujen auditointien määrä ja esitetään yleinen toteamus näiden (sisäisten) auditointien jatkotoimista. Yhdessäkään vuosikertomuksessa ei kerrota virallisen valvonnan järjestelmien vaikuttavuudesta. 4.4.2.Valvontaelinten auditoinnit ja tarkastukset Jäsenvaltiot voivat siirtää osan virallisista valvontatoimistaan. Useimmissa jäsenvaltioissa yksityiset valvontaelimet suorittavat elintarvikealan toimijoiden auditointeja ja sertifiointeja luonnonmukaista tuotantoa sekä laatujärjestelmien mukaisten tuotteiden merkintöjä koskevien sääntöjen mukaisesti. Toimivaltaisten viranomaisten on auditoitava nämä elimet. Jäsenvaltioiden kertomukset eivät sisällä tietoa yksityisten valvontaelinten valvonnasta tapauksissa, joissa yksityisten valvontajärjestelmien suorittama sertifiointi on sisällytetty osaksi virallista valvontasuunnitelmaa. Luonnonmukaista tuotantoa koskevien sääntöjen mukaan jäsenvaltioiden on valvottava valvontaelimiä, joille ne ovat siirtäneet virallisia valvontatehtäviä, ja raportoitava näiden valvonta-auditointien tulokset komissiolle. Valvonta-auditointeihin kuuluu muun muassa asiakirjojen arviointeja, auditointeja todistajan läsnä ollessa (toimivaltainen viranomainen osallistuu valvontaelimen tarkastajien suorittamaan tarkastukseen tarkkailijana), katselmuksia (toimivaltainen viranomainen tarkastaa itse luonnonmukaista tuotantoa harjoittavan toimijan valvontaelimen toimintamenettelyjen noudattamisen ja valvontaelimen vaikuttavuuden varmistamiseksi) sekä markkinavalvontaa. Toimivaltaiset viranomaiset määräävät tarvittaessa seuraamuksia, mukaan lukien näille elimille siirrettyjen tehtävien peruuttamisen. 4.5.Toimet, joilla varmistetaan kansallisten valvontasuunnitelmien vaikuttavuus

4.5.1.Toimet, joilla varmistetaan, että elintarvike- ja rehualan toimijat ja muut asianomaiset tuottajat ja yritysten omistajat noudattavat sääntöjä Jäsenvaltiot ovat kehittäneet välineitä, esimerkiksi ohjeita, tiedotuskampanjoita ja koulutusta, auttaakseen elintarvikealan toimijoita elintarviketurvallisuutta koskevien säännösten noudattamisessa. Esimerkiksi Tanska on ottanut käyttöön eläinten hyvinvoinnista kertovan merkinnän ja ns. keltaisen kortin järjestelmän vähentääkseen antibioottien käyttöä sikatiloilla. Virallista valvontaa suorittavan henkilöstön sekä elintarvikealan toimijoiden henkilöstön parempi tietämys parantaa säännösten noudattamista (esimerkiksi kun oli kyse mikrobiologisesta saastumisesta, elintarvikkeiden säilyvyysajan määrittäminen ja listeria-altistuskokeiden suorittaminen ja ymmärtäminen Alankomaiden tapauksessa). Toimivaltaiset viranomaiset paransivat avoimuutta kuluttajille suunnattujen viestintätoimien ja tiedotuskampanjoiden avulla. Alankomaat ilmoitti, että virallisen valvonnan tulosten julkaiseminen paransi säännösten noudattamista elintarvikealan toimijoiden keskuudessa. 4.5.2.Täytäntöönpanon valvonta: säännösten noudattamatta jättämisestä seuraavat toimet Jäsenvaltioilla on oltava käytössään tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia. Jäsenvaltiot toteuttavat erilaisia täytäntöönpanon valvontatoimia, jotka vaihtelevat suullisista ja kirjallisista varoituksista tavaroiden takavarikointiin ja hävittämiseen sekä toimijoiden hyväksynnän (tilapäiseen) peruuttamiseen tai rajoittamiseen. Jotkin jäsenvaltiot käyttävät hallinnollisia sakkoja varoittavana toimenpiteenä. Viimeisenä keinona on asian saattaminen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Suomi ja Luxemburg rajoittavat toimijoiden mahdollisuutta hyödyntää taloudellisia tukijärjestelmiä, kun taas Belgiassa on käytössä järjestelmä, jossa viranomaiset toteuttavat etukäteen ilmoitettuja valvontatoimia kaupungeissa toimivissa kuluttajia palvelevissa elintarvikeyrityksissä ja julkaisevat valvonnan tulokset. Itävalta, Kroatia, Suomi, Saksa, Italia, Latvia, Luxemburg, Malta ja Portugali totesivat, että elintarvikepetoksiin liittyvä yhteistyö muiden viranomaisten (esimerkiksi veroviranomaisten ja poliisin) kanssa on parantunut vuosien mittaan. 4.5.3.Toimet, joilla varmistetaan virallisesta valvonnasta vastaavien elinten tuloksellinen toiminta Useat jäsenvaltiot ilmoittivat lisänneensä virallisen valvonnan tuloksellisuutta ja tehokkuutta (parannettujen) tietojärjestelmien ja data-analytiikkamenetelmien käytön avulla. Muita kertomuksissa mainittuja esimerkkejä ovat -tieteellisten innovaatioiden hyödyntäminen, esimerkiksi koko genomin sekvensointi listeriatapausten analysoinnissa -toimivaltaisten viranomaisten akkreditointi kansainvälisten laatustandardien, esimerkiksi seuraavien ISO-standardien, mukaan: laadunhallintajärjestelmät (ISO 9001), erityyppisten tarkastuslaitosten toiminta (ISO 17020) sekä vaatimukset johtamisjärjestelmiä auditoiville ja sertifioiville elimille (ISO 17021) -valvontaverkostojen luominen tietyille erikoisaloille (esimerkiksi elintarvikeparanteet, kuten elintarvikelisäaineet ja elintarvikearomit, tai elintarvikepakkausmateriaalit ja vientivalvonta) alan virallisesta valvonnasta vastaavan henkilöstön ja toimijoiden osaamistason parantamiseksi. 4.6.Valvontajärjestelmän yleinen tehokkuus kansallisten valvontasuunnitelmien toteuttamisessa Jäsenvaltiot totesivat vuosikertomuksissaan, että niillä on yleisesti ottaen käytössään virallisen valvonnan järjestelmät ja että nämä järjestelmät ovat riittävät. Useimmat jäsenvaltiot kertoivat myös, että ne suunnittelevat parantavansa järjestelmien tehokkuutta entisestään. Yleisimmin mainittuja keinoja tehokkuuden lisäämiseksi ovat tietotekniikkajärjestelmät, data-analytiikka, laatukäsikirjat ja koulutus. 4.7.Monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien muutokset Yksikään jäsenvaltio ei ilmoittanut tehneensä erityisiä muutoksia monivuotisiin kansallisiin valvontasuunnitelmiinsa. Ainoat ilmoitetut muutokset perustuivat virallisten tarkastusten tuloksiin ja elintarvikkeista ja rehuista tehdyistä laboratorioanalyyseista saatuihin tietoihin.



5.Komission yksiköiden valvontatoimet jäsenvaltioissa

5.1.Auditoinnit Euroopan komission terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston (SANTE) terveys- ja elintarviketarkastusten ja analysoinnin osasto suorittaa tarkastustoimia todentaakseen, että elintarvikkeita ja rehuja, eläinten ja kasvien terveyttä, eläinten hyvinvointia, luonnonmukaista viljelyä, laatujärjestelmiä ja tiettyjä ihmisten terveyteen liittyviä osa-alueita koskeva EU:n lainsäädäntö on pantu täytäntöön ja täytäntöönpanoa valvotaan asianmukaisesti. Osasto julkaisee vuosittain työohjelman sekä vuoden puoliväliin ajoittuvan katsauksen terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston verkkosivustolla. Terveys- ja elintarviketarkastusten ja analysoinnin osasto toteuttaa näitä valvontatoimia säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Auditoinnit voivat sisältää paikalla tehtävää todentamista, jossa komission asiantuntijat seuraavat toimivaltaisten viranomaisten mukana virallista valvontaa suoritettaessa. Jäsenvaltioiden asiantuntijat avustavat säännöllisesti komission asiantuntijoita. Komission valvonnan tarkoituksena on ·todentaa elintarvike- ja rehulainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltaminen ·todentaa kansallisten valvontajärjestelmien ja toimivaltaisten viranomaisten toimintakyky ja organisaatio ·tutkia ja kerätä tietoa seuraavista: ovirallinen valvonta ja täytäntöönpanokäytännöt okeskeiset tai toistuvat ongelmat sääntöjen soveltamisessa tai täytäntöönpanossa ohätätilanteet, kehittymässä olevat ongelmat tai uudet kehityskulut. Yksittäisten auditointien raportit ovat julkisesti saatavilla terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston verkkosivustolla. Terveys- ja elintarviketarkastusten ja analysoinnin osasto teki jäsenvaltioihin yhteensä 264 käyntiä (pääasiassa auditointeja, mutta myös maavierailuja ja tiedonkeruumatkoja) vuosina 2017 ja 2018. Kaaviossa 1 esitetään yleiskatsaus käyntien määrästä jäsenvaltioittain. Kaaviossa 2 esitetään yleiskatsaus käyntien tyypeistä virallista valvontaa koskevan asetuksen kattamien aihealueiden mukaan jaoteltuina. Kaavio 2: Käyntien määrä ja tyyppi aihealueittain vuosina 2017 ja 2018 5.1.1.Yhteenvetoraportit

Komissio julkaisee myös yhteenvetoraportteja, joissa tarkastellaan tietyn auditointisarjan kattamaa alaa ja yksilöidään, mikä valvonnan täytäntöönpanossa ja lainsäädännön soveltamisessa toimii tai ei toimi, ja lisäksi niissä annetaan esimerkkejä jäsenvaltioiden hyvistä käytännöistä. Yhteenvetoraportit muodostavat perustan keskustelulle, jota jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa käydään ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman puitteissa, jotta voidaan käsitellä havaittuja yhteisiä ongelmia ja jakaa hyviä käytäntöjä. Komissio julkaisi vuosina 2017 ja 2018 yhteensä 22 yhteenvetoraporttia jäsenvaltioissa toteuttamistaan valvontatoimista, jotka koskivat elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua, eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä kasvien terveyttä. Tähän kertomukseen liitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa annetaan yksityiskohtaisempaa tietoa muutamista keskeisimmistä osa-alueista, joilla komissio toteutti jäsenvaltioissa valvontaa vuosina 2017 ja 2018. 5.1.2.Erikseen mainittavat kysymykset Kansallisia auditointijärjestelmiä koskevissa auditoinneissa todettiin, että auditointitoimien tulokset parantavat osaltaan virallisen valvonnan yhdenmukaisuutta ja vaikuttavuutta. Elintarviketurvallisuuteen liittyvän fiproniilitapauksen esilletulon jälkeen toteutetut tiedonkeruumatkat paransivat osaltaan EU:n tasolla käytössä olevia välineitä, joilla tämänkaltaisia tapauksia voidaan hallita ja rajoittaa. Elintarvikemerkintöjen (kuluttajille annetut tiedot ja ravitsemus- ja terveysväitteet), elintarvikepakkausmateriaalien, sellaisenaan syötävien elintarvikkeiden ja elintarvikeketjussa harjoitettavan verkkokaupan virallisen valvonnan auditoinnit osoittivat, että näihin osa-alueisiin on kiinnitettävä enemmän huomiota virallisissa valvontasuunnitelmissa. Suurin eläinten terveyteen liittyvä huolenaihe oli afrikkalaisen sikaruton ja lintuinfluenssan leviäminen, jonka komissio asetti valvonnassa etusijalle. Eläinten hyvinvoinnin osalta komissio sai päätökseen eläinten maantie- ja merikuljetuksiin liittyneen hankkeensa. Vaikka eläinten hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä on havaittavissa parannuksia, tällä osa-alueella on edelleen merkittäviä ongelmia. Merikuljetuksen osalta komissio pyrkii tekemään yhteistyötä Euroopan meriturvallisuusviraston kanssa, jotta eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia noudatettaisiin karja-aluksilla paremmin. Kaksivuotisessa sikojen hyvinvointia koskevassa työohjelmassa tutkittiin rutiininomaisia saparontypistyskäytäntöjä, joiden osalta tehokas ja yhdenmukainen täytäntöönpanon valvonta on edelleen suuri haaste. Kahdessa auditoinnissa, jotka koskivat zoonoottisten ja indikaattoribakteerien mikrobilääkeresistenssin seurantaa, yksilöitiin useita mahdollisia tapoja parantaa käytössä olevia järjestelyjä. Xylella fastidiosa -bakteerin taudinpurkaukset ovat vuodesta 2013 lähtien aiheuttaneet vakavaa taloudellista vahinkoa oliivi- ja manteliviljelmillä Italiassa ja Espanjassa. Tämä taudinaiheuttaja muodostaa uhkan useille erilaisille maataloudessa ja puutarhoissa käytettäville sekä metsässä kasvaville lajeille Euroopassa. Jäsenvaltioissa, joissa näitä taudinpurkauksia esiintyi, toteutettiin säännöllisiä auditointeja, joiden tarkoituksena oli varmistaa, että toteutetuilla toimenpiteillä taudinaiheuttaja saadaan hävitettyä varmasti, tai jos tämä ei ole mahdollista, että taudinaiheuttaja saadaan pidettyä kurissa, jotta minimoidaan riski sen leviämisestä EU:ssa. Komissio havaitsi tiettyjä kasvinsuojeluaineiden hyväksymiseen, kaupan pitämiseen ja kestävään käyttöön liittyviä parannuksia. Jäsenvaltioiden on kuitenkin korjattava puutteet, jotka liittyvät kasvinsuojeluaineiden lupamenettelyyn, integroidun torjunnan järjestelmien arviointin, kansallisten toimintasuunnitelmien tarkistamiseen ja levityskaluston testaukseen. Komissio aloitti yhdenmukaistettujen riski-indikaattoreiden vahvistamisprosessin yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, jotta kasvinsuojeluaineiden käyttöön liittyvien riskien kehittymistä voidaan arvioida. Toinen osa-alue, jolla havaittiin tarvetta parantaa jäsenvaltioiden virallista valvontaa, liittyy biosidituotteiden valvontaan – näille tuotteille ei useinkaan ole myönnetty lupia niitä markkinoita varten, joilla niitä käytetään. 6.Komission seurantatoimet ja täytäntöönpanon valvonta 6.1.Suositusten noudattamisen järjestelmällinen seuranta Yleensä komission auditointien yhteydessä annetaan suosituksia korjaaviksi toimiksi. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet suositusten pohjalta ja kuvattava nämä toimenpiteet toimintasuunnitelmissa. Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston terveys- ja elintarviketarkastusten ja analysoinnin osasto seuraa järjestelmällisesti toimia, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat auditointiraporteissa esitettyjen suositusten pohjalta, säännöllisesti järjestettävien yleisten seuranta-auditointien eli nk. pakettikokousten avulla. Nämä yleiset seuranta-auditoinnit kattavat kaikkien osa-alueiden suositukset, joita ei ole vielä pantu täytäntöön, ja tulokset julkaistaan maaprofiileissa (ks. jäljempänä). Tämä prosessi osoittautui edelleen tehokkaaksi valtaosassa havaituista puutteista. Joissakin harvoissa tapauksissa, joissa auditoinnin tulos on erityisen ongelmallinen, järjestetään alakohtaisia seuranta-auditointeja sellaisten toimien seuraamiseksi, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava kiireellisesti.

Joulukuun 2018 loppuun mennessä jäsenvaltiot olivat toteuttaneet korjaavia toimia tai antaneet tyydyttäviä sitoumuksia näiden puutteiden korjaamiseksi hyväksyttävissä määräajoissa • 96 prosentissa suosituksista, jotka olivat peräisin raportointikauden 2014–2016 auditoinneista, ja • 95 prosentissa suosituksista, jotka olivat peräisin raportointikauden 2015–2017 auditoinneista. Maakohtainen tietämys on tärkeää auditointien valmistelussa ja toimintapolitiikkojen suunnittelussa. Siksi terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston terveys- ja elintarviketarkastusten ja analysoinnin osasto ylläpitää ja julkaisee maaprofiileja. Maaprofiilien päivityksillä varmistetaan prosessin avoimuus. Maaprofiilit ovat julkisesti saatavilla ja niissä esitetään kaikkien jäsenvaltioiden osalta yleiskatsaus, joka sisältää seuraavat tiedot: ·viisi viimeksi julkaistua auditointiraporttia ·komission arvio toimista, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet komission auditointien ja auditointien suositusten perusteella ·valvonnan järjestäminen jäsenvaltioissa niiden toimittamien tietojen perusteella ·asiaankuuluvat linkit jäsenvaltioiden verkkosivustoille niiden toimittamien tietojen perusteella. 6.2.Jäsenvaltioiden tukeminen Komissio tukee jäsenvaltioita verkostojen ja koulutuksen avulla kehittääkseen niiden valmiuksia panna EU:n lainsäädäntö täytäntöön. 6.2.1.Verkostot Terveys- ja elintarviketarkastusten ja analysoinnin osasto isännöi useita verkostoja ja työryhmiä, jotka koostuvat jäsenvaltioiden sekä Euroopan talousalueeseen kuuluvien EFTA-maiden toimivaltaisten viranomaisten virkamiehistä ja joiden tehtävänä on keskustella tietyistä EU:n lainsäädännön näkökohdista ja edistää niiden täytäntöönpanoa. Kaksi verkostoa on järjestänyt vuodesta 2008 lähtien säännöllisiä tapaamisia vaihtaakseen kokemuksia monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien valmistelusta, täytäntöönpanosta ja raportoinnista sekä virallista valvontaa koskevien kansallisten auditointijärjestelmien täytäntöönpanosta. Monivuotisia kansallisia valvontasuunnitelmia käsittelevä verkosto kokoontui yhdeksän kertaa vuosina 2017 ja 2018. Kokousten pääaiheena oli vuosikertomusten vakiomallin kehittäminen ja viimeistely. Eräässä vuonna 2018 pidetyn alaryhmän kokouksessa käsiteltiin monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien laatimisohjeiden tarkistamista. Monivuotisia kansallisia valvontasuunnitelmia käsittelevä verkosto kehitti myös sähköisen version vuosikertomusten vakiomallista, ”Annual Reporting on Official Controls – AROC” -nimisen välineen, jolla autetaan jäsenvaltioita valmistautumaan virallista valvontaa koskevan asetuksen täytäntöönpanoon. Kansallisia auditointijärjestelmiä käsittelevä verkosto kokoontui neljä kertaa vuosina 2017 ja 2018. Tapaamiset helpottivat jäsenten välistä tietojenvaihtoa kokemuksista, yhteisistä ongelmista ja tunnistetuista hyvistä/parhaista käytännöistä, ja verkosto käynnisti auditointien suorittamista koskevien ohjeiden tarkistamisprosessin. Eläinten suojelua kuljetuksen aikana käsittelevien jäsenvaltioiden kansallisten yhteyspisteiden verkosto on vuodesta 2010 lähtien kokoontunut säännöllisesti jakaakseen tietoa yhteisistä ongelmista ja ratkaisuista, jotta eläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana koskevat vaatimukset pannaan täytäntöön ja täytäntöönpanoa valvotaan. Verkosto on vuodesta 2014 lähtien laatinut yhteisymmärrykseen perustuvia ns. verkostoasiakirjoja, joissa annetaan ohjeita eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten käytännön täytäntöönpanosta ja määritetään valvontaa koskevia hyviä käytäntöjä. Kansallisten yhteyspisteiden verkosto kokoontui vuosina 2017 ja 2018 yhteensä neljä kertaa keskustelemaan vuosikertomusten muutoksista, jotka koskivat eläinten hyvinvoinnin valvontaa kuljetuksen aikana, vieroittamattomien vasikoiden kuljetusta sekä eläinten kuljetusta EU:n ulkopuolisiin maihin sekä kuljetusta äärilämpötiloissa. Kansallisten yhteyspisteiden verkosto viimeisteli vuonna 2017 verkostoasiakirjan, joka koskee elävien eläinten vientiä maanteitse. Torjunta-aineiden kestävää käyttöä käsittelevä työryhmä kokoontui neljä kertaa vuosina 2017–2018. Komissio julkaisi vuonna 2017 ensimmäisen kertomuksensa torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan lainsäädännön täytäntöönpanosta. Ryhmä keskusteli vilkkaasti tästä kertomuksesta ja torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan lainsäädännön täytäntöönpanosta yksittäisissä jäsenvaltioissa sekä arvioi jäsenvaltioiden alustavia kansallisia toimintasuunnitelmia. Vuonna 2018 käydyissä keskusteluissa keskityttiin komission laatimiin yhdenmukaistettuihin riski-indikaattoreihin, torjunta-aineiden kestävän käytön ympäristönäkökohtiin sekä jäsenvaltioiden kohtaamiin haasteisiin, jotka liittyivät integroidun torjunnan täytäntöönpanoon ja sen arviointiin maatilojen tasolla. Kasvinsuojeluaineiden koostumusta ja tätä osa-aluetta koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa käsittelevien työryhmien tavoitteena on puuttua merkittävimpiin puutteisiin, joita havaittiin toteutettaessa vuosina 2012–2016 sarja auditointeja, jotka koskivat kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisen virallista valvontaa. Vuosina 2017 ja 2018 järjestettiin yksi kasvinsuojeluaineiden formulointia ja analysointia käsittelevän työryhmän kokous. Sen tarkoituksena oli laatia viiteasiakirjoja, joissa jäsenvaltioille annetaan ohjeita analyyseja koskevasta strategiasta ja analyysien tulosten tulkinnasta. Kasvinsuojeluaineita koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa käsittelevä työryhmä kokoontui kahdesti vuonna 2017 ja kerran vuonna 2018. Yksi näistä kokouksista järjestettiin työpajana, jossa käsiteltiin suurten varastojen virallista valvontaa, satamissa toteutettavaa tuontivalvontaa sekä kasvinsuojeluaineiden valmistajien tarkastuksia. Tämä tarjosi jäsenvaltioille hyvän pohjan ryhtyä parantamaan tämän osa-alueen tarkastustoimia. 6.2.2.”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelma ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” on komission ohjelma, jonka tarkoituksena on järjestää sidosryhmille koulutusta EU:n elintarvike- ja rehulainsäädännöstä sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia ja kasvien terveyttä koskevista säännöistä, luonnonmukaisesta maataloudesta ja laatujärjestelmistä. Komission valvonnan (esimerkiksi auditointien) tulokset auttavat kartoittamaan koulutustarpeita. ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -aloitteen vuosien 2017 ja 2018 ohjelma sisälsi työpajoja useista eri aiheista, kuten mikrobilääkeresistenssin ehkäisemisestä ja hallitsemisesta, eläinlääkintäpalvelujen valmiudesta luonnonkatastrofitilanteissa sekä sisäisiä auditointeja koskevasta koulutuksesta.