Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille lyhyen aikavälin tilastoista sekä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1165/98 mukaisen laatua käsittelevän kertomuksen tiivistelmä /* KOM/2003/0036 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE lyhyen aikavälin tilastoista sekä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1165/98 mukaisen laatua käsittelevän kertomuksen tiivistelmä Johdanto Komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus asetuksen 1165/98 mukaisista lyhyen aikavälin tilastoista. Kertomusta pyydetään neuvoston asetuksen 1165/98 14 artiklan 2 kohdan nojalla. Asetuksessa säädetään selkeästi, että kertomuksessa on käsiteltävä lyhyen aikavälin tilastoista annetun asetuksen mukaisesti laadittuja tilastoja ja erityisesti niiden merkitystä ja laatua sekä yrityksille niiden laatimisesta aiheutuvia rasitteita. Tärkeimmät havainnot esitetään seuraavassa vuoden 2001 lopun tilanteen mukaan (jollei toisin mainita): Tietojen saatavuuden nykytilanne Kun lyhyen aikavälin tilastoja koskevan asetuksen antamisesta on kulunut kolme vuotta, tilanne tietojen saatavuuden osalta ei ole lainkaan tyydyttävä. Eurostat kykenee laskemaan tärkeitä indikaattoreita EU15- ja euroaluetta varten, mutta 14:lle 32:sta vaaditusta indikaattorista ei voida estimoida ollenkaan aggregaatteja. Tilanteen pitäisi parantua vuoden 2002 aikana, jolloin noin 60 prosenttia poikkeuksista lakkaa. Jäljelle jäävät 40 prosenttia jäsenvaltioiden poikkeuksista lakkaavat kuitenkin vasta vuoden 2003 puolivälissä. Käyttäjätutkimuksen tulokset Yksi tärkeä käyttäjien huolenaihe on aikasarjojen saatavuus. Tämä koskee kaikkia indikaattoreita, varsinkin vähittäiskauppaa ja tuottajahintoja. Ajantasaisuus ja tarkennukset ovat huolenaiheita teollisuustuotannon osalta ja erityisen tärkeitä vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta. Näihin kysymyksiin verrattuna tietojen käytettävyyttä pidetään pienenä ongelmana. Käyttäjät ilmaisivat myös tarvitsevansa lisää yritysten suhdanteita koskevia indikaattoreita. Ajantasaisuus Jäsenvaltioista saatavien lähdetilastotietojen ajantasaisuus ja saatavuus ovat viime aikoina parantuneet siitä, mitä ne olivat ensimmäisen estimaatin aikaan. Keskeisten indikaattoreiden ajantasaisuuden ei enää voida odottaa merkittävästi parantuvan nykyisen sääntelyn puitteissa. Jotta julkaisuviiveitä voitaisiin vielä pienentää, Eurostatin ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin, jotka menevät nykyistä sääntelyä pidemmälle. Metatiedon saatavuus Metatiedon osalta tilanne on tyydyttävä. Joiltakin aloilta, kuten rakentamisesta, vähittäiskaupasta ja muista palveluista, tietoja kuitenkin puuttuu merkittävästi. Tulevaisuuden haasteena on pitää metatietokanta STS-Sources ajan tasalla. Kohti yhteisiä määritelmiä Monet indikaattorit toimitetaan jo yhteisten määritelmien mukaisesti, vaikkakaan se ei ole pakollista. Joidenkin tärkeiden indikaattoreiden, kuten kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksin, kohdalla näin ei kuitenkaan ole. Näihin indikaattoreihin liittyy laatuongelmia niin kuin kunnes kaikki jäsenvaltiot käyttävät yhteisiä määritelmiä. Huomautus työpäiväkorjausta koskevista kansallisista menetelmistä Raakatiedon työpäiväkorjausta koskevien menetelmien osalta tilanne on yhdenmukaistamaton. Näiden yhdenmukaistamattomien työpäiväkorjattujen tietojen aggregointi voi aiheuttaa vakavia laatuongelmia. Tätä koskevien yhteisten suuntaviivojen laatimiselle on vahvat perusteet. Tarkentaminen Tietojen tarkentamismenettelyjä ei ole yhdenmukaistettu eri jäsenvaltioiden välillä. Tämä aiheuttaa merkittäviä ongelmia indikaattoreiden käyttäjille. Tässä kertomuksessa esitetty tukee voimakkaasti lisäpyrkimyksiä yhteisen tarkentamismenettelyn aikaansaamiseksi. Otannan osatekijöiden valinta Jäsenvaltiot käyttävät tutkimuksissaan erilaisia, perusjoukosta poistuneiden yritysten (yksiköiden) korvaamiseen ja puuttuvien vastausten estimointiin liittyviä menetelmiä. Painottamaton ja painotettu otoksen peittävyys prosentteina perusjoukosta vaihtelee paljon jäsenvaltioittain. Useimmat jäsenvaltiot, mutta eivät kaikki, käyttävät kokoluokkia eri indikaattoreiden osalta. Otannan osatekijöihin liittyviä seikkoja olisi selvitettävä tarkemmin yhteisten lähestymistapojen löytämiseksi. Muiden kuin otantavirheiden mahdolliset lähteet Pieni enemmistö jäsenvaltioista mittaa otantojensa painotetun ja painottamattoman vastausprosentin, mutta vain hyvin pieni vähemmistö tarkastelee muita mahdollisia virheitä, joita voi esiintyä tiedon keruussa, käsittelyssä ja toimittamisessa Eurostatille. Näitä virheitä ei siksi kirjata eikä niitä siten myöskään voida järjestelmällisesti vähentää. Tilastotyöstä yrityksille aiheutuva taakka Aika, joka yrityksiltä kuluu tilastoindikaattoreita varten tarvittavien tietojen kokoamiseen, kyselyihin osallistuvien yritysten määrä sekä menetelmät pienille yrityksille aiheutuvan taakan keventämiseksi vaihtelevat jäsenvaltioittain. Eurostat ehdottaa parhaiden käytänteiden vaihtamista yrityksiin kohdistuvien rasitteiden pienentämiseksi. Kansallisen tilastojärjestelmän kustannukset Tässä luvussa esitetään yleiskatsaus kansalliselle tilastojärjestelmälle aiheutuvia kustannuksia koskeneeseen ensimmäiseen tietojen keruuseen. Tätä kysymystä on tarpeen tutkia lisää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, jotta löydettäisiin entistä parempi ja yhdenmukaisempi mittausmenetelmä ja jotta yritysten suhdanteita koskevien tilastojen tuottamisen aiheuttamat kustannukset tunnettaisiin perusteellisemmin. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE lyhyen aikavälin tilastoista Kertomus sisältää laatukertomuksen liitteet 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1165/98 mukaisesti. SISÄLTÖ 1. TIETOJEN SAATAVUDEN NYKYTILANNE 2. KÄYTTÄJÄTUTKIMUKSEN TULOKSET 2.1. Teollisuustuotanto 2.2. Kotimaan markkinoiden tuottajahinnat 2.3. Vähittäiskaupan volyymi-indeksi 2.4. Indikaattoreiden välinen vertailu 2.5. Muita mahdollisesti hyödyllisiä indikaattoreita 3. AJANTASAISUUS 3.1. Teollisuustuotantoindeksi 3.2. Kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksi 3.3. Vähittäiskaupan volyymi-indeksi 3.4. Rakennustoiminnan tuotantoindeksi 4. METATIEDON SAATAVUUS 5. YHTEISTEN MÄÄRITELMIEN AIKAANSAAMINEN 5.1. Huomautus työkorjausta koskevista kansallisista menetelmistä 6. TARKENTAMINEN 6.1. Lyhyen aikavälin tilastojen tarkentaminen käyttäjän näkökulmasta 6.2. Tarkennusmenettelyt jäsenvaltioissa 7. OTANNAN OSATEKIJÖIDEN VALINTA 7.1. Perusjoukosta poistuvien yritysten (yksiköiden) käsittely 7.2. Puuttuvien vastausten käsittely 7.3. Otoksen peittävyys prosentteina perusjoukosta 7.4. Painotettu peittävyys prosentteina perusjoukosta 7.5. Kokoluokat 8. MUIDEN KUIN OTANTAVIRHEIDEN MAHDOLLISET LÄHTEET 8.1. Teollisuustuotanto ja tuottajahinnat 8.2. Rakennustoiminnan tuotanto ja vähittäiskauppa 9. TILASTOTYÖSTÄ YRITYKSILLE AIHEUTUVA TAAKKA 9.1. Keskeisiä indikaattoreita koskevaan tiedusteluun sisältyvien yritysten määrä 9.2. Vastaamiseen tarvittava aika 9.3. Pienille yrityksille aiheutuva taakka 10. KANSALLISEN TILASTOJÄRJESTELMÄN KUSTANNUKSET Yhteenveto Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1165/98 mukaisesti komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen lyhyen aikavälin tilastoista. Kertomuksesta säädetään asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa. Asetuksessa sanotaan selvästi, että kertomuksessa on käsiteltävä kyseisen asetuksen mukaisesti laadittuja tilastoja ja erityisesti niiden merkitystä ja laatua sekä niiden laatimisesta yrityksille aiheutuvia rasitteita. Jäsenvaltioiden kanssa aloitettiin keskustelut kertomuksen rakenteesta lyhyen aikavälin tilastoja käsittelevässä työryhmässä lokakuussa 2000. Eurostat lähetti ensimmäisen alustavan ehdotuksen lukujen aiheiksi saman vuoden joulukuussa ja käytti keväällä 2001 kirjallista menettelyä, jotta jäsenvaltiot saattoivat ilmoittaa hyväksyvätkö ne ehdotetun rakenteen. Useimmat luvut hyväksyttiin, mutta joitakin käsiteltiin uudelleen kesäkuussa 2001 työryhmän kokouksessa, jossa Eurostat esitti ensimmäisen alustavan kertomusluonnoksen tuolloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella. Toisesta ehdotusluonnoksesta, jossa suurin osa tiedoista päivitettiin syyskuun 2001 tasolle, keskusteltiin jäsenvaltioiden kanssa työryhmässä joulukuussa 2001. Kahden muun kuulemiskierroksen (versiot 3.0 ja 3.1) aikana vuoden 2002 alussa jäsenvaltioilla oli vielä tilaisuus esittää huomautuksiaan. Ne on otettu huomioon mahdollisuuksien mukaan, ja jäsenvaltioille on ilmoitettu niiden huomautuksiin perustuvista muutoksista yksityiskohtaisesti. Luonnosversio 3.2 viimeisteltiin huhtikuussa 2002 ja lähetettiin lausuntoa varten jäsenvaltioille, jotka toimivat kirjallisen menettelyn kautta tilasto-ohjelmakomitean valmistelevana komiteana. Tässä versiosta keskusteltiin lyhyen aikavälin tilastoja käsittelevässä työryhmässä (6. ja 7. kesäkuuta 2002) varsinkin Saksan, Ranskan ja Suomen kanssa. Nykyisessä versiossa 3.3 on otettu huomioon jäsenvaltioiden tekemiä huomautuksia. Tärkeimmät havainnot 1. Tietojen saatavuuden nykytilanne Kun lyhyen aikavälin tilastoja koskevan asetuksen antamisesta on kulunut kolme vuotta, tilanne tietojen saatavuuden osalta ei ole lainkaan tyydyttävä. Eurostat kykenee laskemaan tärkeitä indikaattoreita EU15- ja euroaluetta varten, mutta 14:lle 32:sta vaaditusta indikaattorista ei voida estimoida ollenkaan aggregaatteja. Tilanteen pitäisi parantua vuoden 2002 aikana, jolloin noin 60 prosenttia poikkeuksista lakkaa. Jäljelle jäävät 40 prosenttia jäsenvaltioiden poikkeuksista lakkaavat kuitenkin vasta vuoden 2003 puolivälissä. 2. Käyttäjätutkimuksen tulokset Yksi tärkeä käyttäjien huolenaihe on aikasarjojen saatavuus. Tämä koskee kaikkia indikaattoreita, varsinkin vähittäiskauppaa ja tuottajahintoja. Ajantasaisuus ja tarkennukset ovat huolenaiheita teollisuustuotannon osalta ja erityisen tärkeitä vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta. Näihin kysymyksiin verrattuna tietojen käytettävyyttä pidetään pienenä ongelmana. Käyttäjät ilmaisivat myös tarvitsevansa lisää yritysten suhdanteita koskevia indikaattoreita. 3. Ajantasaisuus Jäsenvaltioista saatavien lähdetilastotietojen ajantasaisuus ja saatavuus ovat viime aikoina parantuneet siitä, mitä ne olivat ensimmäisen estimaatin aikaan. Keskeisten indikaattoreiden ajantasaisuuden ei enää voida odottaa merkittävästi parantuvan nykyisen sääntelyn puitteissa. Jotta julkaisuviiveitä voitaisiin vielä pienentää, Eurostatin ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin, jotka menevät nykyistä sääntelyä pidemmälle. 4. Metatiedon saatavuus Metatiedon osalta tilanne on tyydyttävä. Joiltakin aloilta, kuten rakentamisesta, vähittäiskaupasta ja muista palveluista, tietoja kuitenkin puuttuu merkittävästi. Tulevaisuuden haasteena on pitää metatietokanta STS-Sources ajan tasalla. 5. Kohti yhteisiä määritelmiä Monet indikaattorit toimitetaan jo yhteisten määritelmien mukaisesti, vaikkakaan se ei ole pakollista. Joidenkin tärkeiden indikaattoreiden, kuten kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksin, kohdalla näin ei kuitenkaan ole. Näihin indikaattoreihin liittyy laatuongelmia niin kuin kunnes kaikki jäsenvaltiot käyttävät yhteisiä määritelmiä. Huomautus työpäiväkorjausta koskevista kansallisista menetelmistä Raakatiedon työpäiväkorjausta koskevien menetelmien osalta tilanne on yhdenmukaistamaton. Näiden yhdenmukaistamattomien työpäiväkorjattujen tietojen aggregointi voi aiheuttaa vakavia laatuongelmia. Tätä koskevien yhteisten suuntaviivojen laatimiselle on vahvat perusteet. 6. Tarkentaminen Tietojen tarkentamismenettelyjä ei ole yhdenmukaistettu eri jäsenvaltioiden välillä. Tämä aiheuttaa merkittäviä ongelmia indikaattoreiden käyttäjille. Tässä kertomuksessa esitetty tukee voimakkaasti lisäpyrkimyksiä yhteisen tarkentamismenettelyn aikaansaamiseksi. 7. Otannan osatekijöiden valinta Jäsenvaltiot käyttävät tutkimuksissaan erilaisia, perusjoukosta poistuneiden yritysten (yksiköiden) korvaamiseen ja puuttuvien vastausten estimointiin liittyviä menetelmiä. Painottamaton ja painotettu otoksen peittävyys prosentteina perusjoukosta vaihtelee paljon jäsenvaltioittain. Useimmat jäsenvaltiot, mutta eivät kaikki, käyttävät kokoluokkia eri indikaattoreiden osalta. Otannan osatekijöihin liittyviä seikkoja olisi selvitettävä tarkemmin yhteisten lähestymistapojen löytämiseksi. 8. Muiden kuin otantavirheiden mahdolliset lähteet Pieni enemmistö jäsenvaltioista mittaa otantojensa painotetun ja painottamattoman vastausprosentin, mutta vain hyvin pieni vähemmistö tarkastelee muita mahdollisia virheitä, joita voi esiintyä tiedon keruussa, käsittelyssä ja toimittamisessa Eurostatille. Näitä virheitä ei siksi kirjata eikä niitä siten myöskään voida järjestelmällisesti vähentää. 9. Tilastotyöstä yrityksille aiheutuva taakka Aika, joka yrityksiltä kuluu tilastoindikaattoreita varten tarvittavien tietojen kokoamiseen, kyselyihin osallistuvien yritysten määrä sekä menetelmät pienille yrityksille aiheutuvan taakan keventämiseksi vaihtelevat jäsenvaltioittain. Eurostat ehdottaa parhaiden käytänteiden vaihtamista yrityksiin kohdistuvien rasitteiden pienentämiseksi. 10. Kansallisen tilastojärjestelmän kustannukset Tässä luvussa esitetään yleiskatsaus kansalliselle tilastojärjestelmälle aiheutuvia kustannuksia koskeneeseen ensimmäiseen tietojen keruuseen. Tätä kysymystä on tarpeen tutkia lisää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, jotta löydettäisiin entistä parempi ja yhdenmukaisempi mittausmenetelmä ja jotta yritysten suhdanteita koskevien tilastojen tuottamisen aiheuttamat kustannukset tunnettaisiin perusteellisemmin. 1. TIETOJEN SAATAVUUDEN NYKYTILANNE Jäsenvaltiot hyväksyivät toukokuussa 1998 uuden asetuksen lyhyen aikavälin tilastoista. Asetus jakautuu neljään osaan, jotka ovat teollisuus (liite A), rakennustoiminta (liite B), vähittäiskauppa (liite C) ja muut palvelut (liite D). Kaikkiaan jäsenvaltiot ovat pyytäneet 32:ta indikaattoria. Seuraavassa esitetään tilanne tietojen saatavuuden osalta vuoden 2001 lopussa. Eurostat kykenee laskemaan EU15- ja euroaluetta varten 13 asetuksessa vaadituista 32:sta indikaattorista. Näiden joukossa on tärkeitä indikaattoreita, kuten teollisuustuotanto, kotimaan markkinoiden tuottajahinnat sekä vähittäiskaupan liikevaihto. Lisäksi voidaan estimoida rakennustoiminnan tuotanto, rakennuskustannukset sekä työllisten määrä teollisuudessa ja rakennustoiminnassa. Viiden 32:sta indikaattorista voidaan katsoa olevan osittain operationaalisia. Näille indekseille voidaan laskea aggregaatit, mutta peittävyyteen, menetelmän laatuun ja ajantasaisuuteen liittyy vakavia huolenaiheita. Kyseiset indikaattorit ovat kokonaisliikevaihto, tehdyt työtunnit ja palkat teollisuudessa, rakennusluvat pinta-alan mukaan rakennustoiminnassa sekä työllisten lukumäärä vähittäiskaupassa. Aggregaatteja ei voida laskea lainkaan seuraaville 14 indikaattorille: Liitteen A (teollisuus) osalta kotimaan liikevaihto, muu kuin kotimaan liikevaihto, uusia tilauksia koskevat indikaattorit sekä tuottajahinnat kokonaisuutena ja ulkomaanmarkkinoiden tuottajahinnat; liitteen B (rakennustoiminta) osalta uudet tilauksille, palkat ja rakennusluvat (asuntojen määrä). Liitteen D (muut palvelut) osalta ei voida estimoida lainkaan aggregaatteja. Jäsenvaltioittain tarkasteltuna tietojen puutteet (%) ovat seuraavat: Kreikasta (78 %), Irlannista (66 %) ja Portugalista (63 %) puuttuu suurin osa indikaattoreista. Espanjasta saadaan noin puolet (46 %) indikaattoreista. Ruotsista (34 %), Ranskasta (31 %), Belgiasta (28 %) ja Italiasta (27 %) puuttuu karkeasti kolme kymmenestä indikaattorista. Yhdistynyt kuningaskunta (21 %) ja Tanska (22 %) ovat edenneet melko hyvin. Saksa (3 %), Suomi (3 %), Itävalta (5 %), Alankomaat (11 %) ja Luxemburg (14 %) ovat saaneet asetuksen täytäntöönpanon lähes valmiiksi. >TAULUKON PAIKKA> Taulukko, jossa esitetään tietojen puutteet (mukana ovat vuoden 2001 marraskuun puoliväliin mennessä toimitetut tiedot). Lyhyen aikavälin tilastoja koskeva asetus kattaa monia erilaisia "muita palveluja" liitteessä D. Puoli (½) pistettä on annettu sellaisille jäsenvaltioille, joista on saatavilla palveluja koskevia tietoja, mutta vain muutamilta palvelualoilta. Yli kahden kuukauden mittaiset väliaikaiset katkokset tietojen toimittamisessa on otettu huomioon tietojen puuttumisena. Puuttuvia indikaattoreita koskeva poikkeuskausi päättyy tulevan puolitoistavuotiskauden aikana. Poikkeuksia koskevasta asiakirjasta ilmenee, että noin 40 % poikkeuksista päättyi vuoden 2001 lopussa, ja 20 % päättyy vuoden 2002 aikana tai lopussa. Loput 40 % indikaattoreista saadaan jäsenvaltioista vuoden 2003 puolivälissä (jolloin pisin sallittu siirtymäaika päättyy). Seuraavassa taulukossa esitetään indikaattorin operationaalisuus ja kuvataan tilannetta jäsenvaltioissa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (Sisältää tiedot, jotka on toimitettu 15. marraskuuta 2001 mennessä.) Lyhyen aikavälin tilastoja koskevan neuvoston asetuksen jatkokehityksen kannalta erityisen kiinnostava on palvelualoja koskeva osa. >TAULUKON PAIKKA> (Sisältää tiedot, jotka on toimitettu vuoden 2001 joulukuun loppuun mennessä.) Päätelmät Kun lyhyen aikavälin tilastoja koskevan asetuksen antamisesta on kulunut kolme vuotta, tilanne tietojen saatavuuden osalta ei ole lainkaan tyydyttävä. Eurostat kykenee laskemaan tärkeitä indikaattoreita EU15- ja euroaluetta varten, mutta 14:lle 32:sta vaaditusta indikaattorista ei voida estimoida ollenkaan aggregaatteja. Tilanteen pitäisi parantua vuoden 2002 aikana, jolloin noin 60 prosenttia poikkeuksista lakkaa. Jäljelle jäävät 40 prosenttia jäsenvaltioiden poikkeuksista lakkaavat kuitenkin vasta vuoden 2003 puolivälissä. 2. KÄYTTÄJÄTUTKIMUKSEN TULOKSET Tässä luvussa tarkastellaan kesällä 2001 tehdyn käyttäjätutkimuksen tuloksia. Käyttäjiltä pyydettiin mielipiteitä kolmesta keskeisestä indikaattorista, jotka kaikki julkaistaan nykyisin uutistiedotteella. Eurostat halusi erityisesti käyttäjien arviointeja ajantasaisuudesta, tarkennuksista, tietojen saatavuudesta ja saatavilla olevien aikasarjojen pituudesta. Vastaajilla oli myös mahdollisuus kertoa mielipiteensä siitä, tarvitaanko nykyisin saatavilla olevien tai lyhyen aikavälin tilastoja koskevassa asetuksessa tarkoitettujen lisäksi uusia indikaattoreita, jotka olisivat hyödyllisiä tulevaisuudessa. Lyhyen aikavälin tilastoista vastaava Eurostatin yksikkö lähetti kyselyn EKP:lle, talouden ja rahoituksen pääosastolle (ECFIN) ja eräille käyttäjille, jotka ovat silloin tällöin ottaneet yhteyttä yksikköön lisätietojen saamiseksi, kun on julkaistu lehdistötiedotteita. Eurostatin lehdistötoimisto otti yhteyttä uutistoimistoihin, ja Datashop-verkostosta vastaava yksikkö kysyi mielipiteitä verkoston jäseniltä, jotka ovat jatkuvasti tekemisissä käyttäjien kanssa. Vastauksia saatiin EKP:ltä, ECFIN-pääosastolta, Eurostatin datashopeilta Berliinistä, New Yorkista, Roomasta ja Voorburgista sekä Goldman Sachsilta, Reutersilta ja Kyodolta. EKP huomautti, että sen vastaukset koskivat vain euroalueen aggregaatteja. Voidakseen erotella eri käyttäjien tarpeet paremmin, Eurostat muodosti seuraavat neljä erillistä käyttäjäryhmää: - EKP - PO ECFIN - datashopit - muut ulkopuoliset käyttäjät. Kyselyssä käyttäjät voivat antaa kullekin kohdalle arvion "erinomainen", "hyvä", "riittävä" tai "riittämätön" (Excellent, Good, Sufficient, Insufficient). Tulosten laskemiseksi Eurostat antoi arvosanoille seuraavat lukuarvot: erinomainen 3, hyvä 2, riittävä 1 ja riittämätön 0. Joissakin tapauksissa, kun vastaukset eivät olleet aivan selkeitä eivätkä helposti tulkittavia, Eurostat pyrki esittämään vastaukset parhaan arvionsa mukaan [1]. [1] Näin tehtiin esim. EKP:n kohdalla, joka arvioi aikasarjat riittäviksi kokonaisaggregaatin osalta mutta riittämättömiksi teollisuuden koontiryhmien osalta. Tässä tapauksessa arvoksi annettiin 0,5, joka on riittävän (1) ja riittämättömän (0) keskiarvo. Toinen esimerkki koskee New Yorkin datashopia, joka ei täyttänyt lomaketta, vaan ilmoitti vain yleisesti, että aikasarjat eivät ole riittävän pitkiä. Tämä kommentti otettiin huomioon kaikkien kolmen puheena olevan indikaattorin kohdalla. Kaikki vastaajat eivät vastanneet kaikkiin kysymyksiin, ja niitä ei tällöin otettu huomioon kyseisten keskiarvojen laskennassa. Pyöristetyt keskiarvot on laskettu pyöristämättömistä luvuista. Eurostat haluaa painottaa, että tutkimus on nopea katsaus siihen, mikä oli vastaajien näkemys tietotilanteesta keskeisten indikaattoreiden osalta kesällä 2001. Se ei ole edustava tutkimus kaikkien käyttäjien mielipiteistä. Lisäksi otoksen koko on suhteellisen pieni. Voidaan myös väittää, että vastausmahdollisuuksien valikoima ei ole symmetrinen, sillä joidenkin mielestä sanat "erinomainen" ja "hyvä" voivat yhdistyä positiivisiin käsityksiin, kun luettelossa on vain yksi sana, "riittämätön", joka on selvästi negatiivinen. "Riittävä" puolestaan on joidenkin mielestä neutraali arvio. Siksi Eurostat pyrki tasaamaan näitä vaikutuksia kokonaistulosten laskennassa. Tutkimukselle ei haluta antaa liikaa painoarvoa, mutta Eurostat uskoo, että kokonaistulokset antavat paikkansapitävän kuvan käyttäjien tämän hetkisistä käsityksistä. Seuraavassa kuvaillaan tutkimuksen tuloksia. 2.1. Teollisuustuotanto Yleisarvosana 1,6 on hieman lähempänä "hyvää" kuin "riittävää". Teollisuustuotannon osalta parhaan arvosanan saa saatavuus (2,4). ECFIN-pääosaston ja EKP:n arvio on "erinomainen" ja datashopien ja muiden ulkopuolisten käyttäjien yleisesti "hyvä". Aikasarjojen saatavuudelle annettu arvio on "riittävän" ja "hyvän" välissä (1,5). Datashopit ja ulkopuoliset käyttäjät antoivat keskimääräistä alhaisemman arvosanan, mutta ECFIN-pääosaston arvio oli "erinomainen". EKP:n arvio on 0,5 ("riittävän" ja "riittämättömän" välissä). Huomautuksissa todettiin mm., että "takautuvat tiedot rajoittuvat usein vuoteen 1995, koska pienten maiden takautuvat tiedot puuttuvat" ja "yksi suurimmista heikkouksista on mielestämme takautuvien tietojen puute. Monet toivoisivat paljon enemmän tällaista tietoa". Ajantasaisuutta koskeva arvio on 1,3, mikä on lähempänä "riittävää" kuin "hyvää" ja hiukan huonompi kuin aikasarjojen saatavuuden arvosana. EKP:n arvio on tässä kohdassa 0,5 ("riittävän" ja "riittämättömän" välissä). Ulkopuoliset käyttäjät arvioivat ajantasaisuuden "riittäväksi", PO ECFIN ja datashopit "hyväksi". Tarkentamisen saama arvosana on "riittävä" (1,2), mikä on teollisuustuotannon indikaattorin osalta kaikkien alhaisin. PO ECFINin arvio on "hyvä", mutta EKP:n "riittämätön". Huomautuksissa todetaan, että "laajoja tarkennuksia tehdään usein, eikä niitä dokumentoida riittävän hyvin" ja "sarjat tuntuvat epäluotettavilta, kun tarkennukset ovat niin laajoja". Näiden neljän osa-alueen keskiarvona saatava yleisarvosana on 1,6, mikä on hieman lähempänä "hyvää" kuin "riittävää". >TAULUKON PAIKKA> * Yleisarvosana on neljän esitetyn keskiarvon keskiarvo, mutta se on laskettu käyttäen useampia desimaaleja kuin on esitetty. Arvosanat: 3=erinomainen, 2=hyvä, 1=riittävä, 0=riittämätön. 2.2. Kotimaan markkinoiden tuottajahinnat Yleisarvosana on 1,8, mikä on lähellä "hyvää". Tämän indikaattorin osalta parhaan arvosanan ("hyvä", 2,0) saa ajantasaisuus. Kaikkien vastaajien arvosana on yhdenmukaisesti lähellä kahta. Vain ulkopuoliset käyttäjät antavat hivenen alhaisemman arvosanan (1,7). Tarkennukset saavat arvosanan "hyvä" (1,9). Kaikki käyttäjät antavat 2 lukuun ottamatta datashopeja, joiden arvio on 1,5 ("riittävän" ja "hyvän" välillä). Huomautuksissa sanottiin mm., että "tietoja ... tarkennetaan harvemmin, ja ne eivät yleensä muutu". Arvio tietojen saatavuudesta on lähellä "hyvää" (2,1), joskin datashopit antavat arvosanan "riittävä", mikä on alle keskiarvon. EKP:n arvosana on "erinomainen". Huonoin arvio annetaan tuottajahintaindeksin kohdalla aikasarjojen saatavuudelle, jonka arvosana on lähellä "riittävää" (1,2). EKP:n huonot arviot kumoavat PO ECFINin ja ulkopuolisten käyttäjien myönteisemmät käsitykset. Neljän ominaisuuden keskiarvoksi saadaan 1,8, mikä on lähellä "hyvää". >TAULUKON PAIKKA> * Yleisarvosana on neljän esitetyn keskiarvon keskiarvo, mutta se on laskettu käyttäen useampia desimaaleja kuin on esitetty. Arvosanat: 3=erinomainen, 2=hyvä, 1=riittävä, 0=riittämätön. 2.3. Vähittäiskaupan volyymi-indeksi Yleisarvosana on 1,2, eli lähellä "riittävää". Ajantasaisuus sai kaikkein huonoimman arvosanan "riittämättömän" ja "riittävän" väliltä (0,6). Sekä EKP että PO ECFIN antoivat arvosanan "riittämätön", kun sekä datashopien että ulkopuolisten käyttäjien arvio oli 1,3, mikä on lähempänä "riittävää" kuin "hyvää". Huomautuksia: "Indeksi julkaistaan lyhyen aikavälin tilastoja koskevan asetuksen mukaisessa määräajassa, mutta 60 päivää ei ole tyydyttävä aika"; "julkaisuviive vähentää indikaattorin käyttökelpoisuutta". Tarkennusten laatu arvioidaan "riittäväksi", mutta EKP:n antama "riittämätön" painaa merkittävästi lopputulosta. Datashopien (1,3) ja ulkopuolisten käyttäjien (1,7) arviot ovat hiukan myönteisempiä. Huomautuksissa todettiin mm., että "indeksejä tarkistetaan monesti huomattavasti". Saman arvion saa aikasarjojen saatavuus, jonka yleisarvosana on "riittävä", mutta jolle EKP:n arvosana on "riittämätön" ja datashopien arvio alle keskiarvon. Myönteisin on PO ECFINin arvio "hyvä". Huomautuksissa todetaan mm., että "monet valittavat sitä, että kunnollista analyysiä varten ei ole saatavilla riittävästi (takautuvia) tietoja". Parhaan arvosanan saa tietojen saatavuus, jonka katsotaan olevan "hyvä". Kaikki muut käyttäjäryhmät antavat "hyvän", EKP "erinomaisen". Yleisarvosana eli neljän osan keskiarvo on 1,2, mikä on lähellä "riittävää". >TAULUKON PAIKKA> * Yleisarvosana on neljän esitetyn keskiarvon keskiarvo, mutta se on laskettu käyttäen useampia desimaaleja kuin on esitetty. Arvosanat: 3=erinomainen, 2=hyvä, 1=riittävä, 0=riittämätön. 2.4. Indikaattoreiden välinen vertailu Eri indikaattoreita verrattaessa käy ilmi, että kotimaan markkinoiden tuottajahintojen (1,8) ja teollisuustuotannon (1,6) osalta arvio on lähempänä "hyvää" kuin "riittävää". Sitä vastoin vähittäiskaupan volyymi-indeksi saa alhaisimman arvosanan 1,2, joka on lähellä "riittävää". Käytettävissä olevien tietojen mukaan näyttää siltä, että tietojen saatavuus ei ole merkittävä ongelma minkään indikaattorin osalta, sillä kaikkien arvosana on hieman parempi kuin "hyvä". Tarkennukset saavat kotimaan tuottajahintaindeksin osalta arvosanan "hyvä", mutta teollisuustuotannon ja vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta vain arvosanan "riittävä". Merkittäviä eroja on myös ajantasaisuudelle annetuissa arvosanoissa, jotka ovat kotimaan tuottajahintaindeksin osalta "hyvä" (2,0), teollisuustuotantoindeksin osalta lähempänä "riittävää" kuin "hyvää" (1,3) ja vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta "riittävän" ja "riittämättömän" välillä (0,6). Aikasarjojen saatavuus ei saa arvosanaa "hyvä" minkään indikaattorin osalta. Parhaan arvion saa tuotantoindeksi, jonka arvosana 1,5 on tarkalleen "hyvän" ja "riittävän" välissä. Tuottajahintaindeksin ja vähittäiskauppaindeksin arvosana 1,2 on lähellä "riittävää". Indikaattoreiden välinen vertailu >TAULUKON PAIKKA> * Yleisarvosana on neljän esitetyn keskiarvon keskiarvo, mutta se on laskettu käyttäen useampia desimaaleja kuin on esitetty. Arvosanat: 3=erinomainen, 2=hyvä, 1=riittävä, 0=riittämätön. 2.5. Muita mahdollisesti hyödyllisiä indikaattoreita Käyttäjiä pyydettiin vastaamaan vapaamuotoisesti kysymykseen, mitkä muut indikaattorit voisivat auttaa heitä arvioimaan yritysten suhdanteita. Vain kaksi käyttäjää, EKP ja Goldman Sachs, vastasi tähän kysymykseen. EKP totesi tarvitsevansa tietoja tuontihinnoista ja palvelualan työllisyydestä, "luotettavia" tietoja uusista tilauksista sekä tietoja palvelualan hinnoista ja tuotoksesta ja liikevaihdosta. Nykyisten indikaattoreiden osalta EKP haluaisi saada kuukausittaiset tiedot rakentamisesta sekä työpäiväkorjatut sarjat liikevaihdosta, bruttopalkoista ja tehdyistä työtunneista. Toinen huolenaihe on "kotimaan" ja "muiden kuin kotimaan" markkinoiden toimintojen maantieteellinen jako. Liikevaihtoa, uusia tilauksia ja hintoja koskevat tiedot tarvittaisiin kotimaan toiminnoista euroalueen osalta sekä taloustoimista euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden kanssa. Goldman Sachs pyysi tietoja teollisuuden tilauksista, varastojen määrästä (indeksimuotoisena indikaattorina), keskimääräisistä kuukausituloista, peruspääomasta, yritysten tuottavuudesta, kotitalouksien säästöistä ja avoimista työpaikoista. Päätelmät Yksi tärkeä käyttäjien huolenaihe on aikasarjojen saatavuus. Tämä koskee kaikkia indikaattoreita, varsinkin vähittäiskauppaa ja tuottajahintoja. Ajantasaisuus ja tarkennukset ovat huolenaiheita teollisuustuotannon osalta ja erityisen tärkeitä vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta. Näihin kysymyksiin verrattuna tietojen käytettävyyttä pidetään pienenä ongelmana. Käyttäjät ilmaisivat myös tarvitsevansa lisää yritysten suhdanteita koskevia indikaattoreita. 3. AJANTASAISUUS EU15- ja euroalueen luvut voidaan julkaista hyvissä ajoin, jos riittävät tiedot saadaan jäsenvaltioista nopeasti. Tässä luvussa tarkastellaan EU15- ja euroalueen tietojen julkistamista jäsenvaltioista toimitettujen sarjojen perusteella. Kuvauksessa keskitytään niihin indekseihin, joista Eurostat nykyisin julkaisee uutistiedotteen (News Release). Mukana on myös rakennustoiminnan tuotantoindeksi, josta julkaistiin hiljan neljännesvuositiedote. Eurostat laskee EU15- ja euroalueen aggregaatit, jos jäsenvaltioiden painotettu peittävyys jäsenvaltioiden osalta on vähintään 60 prosenttia. Eurostat pyrkii kuitenkin parempaan peittävyyteen, jos ajantasaisuusvaatimus sen sallii, jotta tarkennuksia tarvittaisiin vähemmän ja laatu olisi parempi. Ensimmäistä estimaattia julkaistaessa teollisuustuotantoa ja kotimaan markkinoiden tuottajahintoja koskevien tietojen paino on nykyisin yli 90 prosenttia. Vähittäiskaupan volyymi-indeksi julkaistiin vuoden 2001 ensimmäisellä puoliskolla 70 prosentin peittävyydellä, mutta peittävyys parani, kun Ranska alkoi toimittaa kuukausittaiset lukunsa ajallaan. Rakennustoiminnan tuotannosta ei julkaistu lainkaan tiedotetta ennen vuoden 2001 syyskuuta, ja siksi tämän indikaattorin osalta esitetään vain jäsenvaltioiden nykyinen julkistamisaikataulu. Ajantasaisuuden osalta tilanne on parantunut selvästi sen jälkeen, kun lyhyen aikavälin tilastoja koskeva asetus annettiin vuonna 1998 ja euron käyttöönottoon valmistauduttiin, mutta nopeat lisäparannukset ovat välttämättömiä. EKP on tärkein lyhyen aikavälin tilastojen käyttäjä, ja se on vaatinut saataville kuukausikohtaiset tiedot 30-40 päivää viitekuukauden päättymisen jälkeen [2]. Nykyisin vain kotimaan markkinoiden tuottajahinnat täyttää tämän tavoitteen. Muut tässä esitetyt keskeiset indikaattorit julkaistaan pidemmällä viipeellä [3]. [2] Statistical requirements of the European Central Bank in the field of general economic statistics, Euroopan keskuspankki, elokuu 2000. [3] Tämän lisäksi monia EU15- ja euroalueen muita indeksejä koskevia aggregaatteja ei voida laskea jäsenvaltioita koskevien tietojen puutteiden takia (ks. laaturaportin luku 1). Nykyisessä oikeudellisessa tilanteessa ajantasaisuutta ei kuitenkaan voida paljon parantaa, sillä keskeiset indikaattorit julkaistaan jo lähes vuoden 1998 asetuksessa säädetyllä viipeellä. Tämä käy ilmi jäljempänä olevasta taulukosta. Kaikki neljä keskeistä indikaattoria julkistetaan ajallaan tai viikon tai alle viikon kuluttua asetuksessa säädetystä määräajasta. Tämä ei kuitenkaan läheskään vastaa EKP:n vaatimuksia. Näihin vaatimuksiin verrattuna keskeiset indikaattorit julkaistaan 1-2 viikkoa (teollisuustuotanto) tai lähes kuukauden (vähittäiskauppa ja rakennustoiminnan tuotanto) myöhässä. Parannusta voidaan saada aikaan vain uusien aloitteiden kautta. Siksi Eurostat käynnisti vuonna 2001 jäsenvaltioiden kanssa keskustelun viipeiden lyhentämisestä. Toinen sitkeä ongelma ovat joistakin jäsenvaltioista, kuten Ranskasta ja Italiasta, johtuvat lisäviipeet kesäkaudella. Kansallisten lomanviettotapojen vuoksi suuri osa yrityksistä ja laitoksista on kiinni kesäkuukausina, mikä vaikeuttaa indeksien toimittamista oikea-aikaisesti. Tämä pidentää joidenkin indeksien julkaisuviipeitä näiden viitejaksojen osalta. On huomattava, että esitetyt tiedot kuvastavat heinäkuun 2001 tilannetta. >TAULUKON PAIKKA> * Jotkin jäsenvaltiot toimittavat kuukausikohtaiset, jotkin neljännesvuosittaiset tiedot. 3.1. Teollisuustuotantoindeksi EU15- ja euroalueen indeksin ja saatavilla olevan jäsenvaltioiden painotetun peittävyyden julkaisuviive on parantunut paljon sitten ensimmäisen julkaisun. Luku julkaistaan nyt tavallisesti 50 päivän kuluessa viitejakson päättymisestä. Tämä on hyvin lähellä asetuksessa säädettyä viivettä. Jäsenvaltioiden painotettu peittävyys on nykyisin yleensä noin 90 prosenttia ensimmäisen estimaatin osalta. Kesän 2000 viive aiheutui lisäviipeestä Ranskan ja Espanjan tietojen saamisessa [4]. [4] Espanja julkaisee nykyisin säännöllisesti joka kuukausi, mutta Ranskan tilanne ei ole muuttunut. EU15- ja euroalueen teollisuustuotantoindeksi: ensimmäisen estimaatin peittävyys (pylväät), viive viitekuukauden päättymisen jälkeen päivinä (viiva) >VIITTAUS KAAVIOON> Seuraavassa kaaviossa esitetään kunkin jäsenvaltion tavanomainen toimitusviive (31. heinäkuuta 2001 mennessä saapuneet tiedot). Teollisuustuotantoindeksin tietojen julkistamisen aikataulujen vertailu >VIITTAUS KAAVIOON> 3.2. Kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksi Tätä indeksiä on julkaistu tiedotteessa heinäkuusta 1999. Viive on lyhentynyt noin 45 päivästä vuoden 2001 noin 35 päivään viitekuukauden päättymisen jälkeen. Peittävyys ensimmäisen estimaatin osalta on ollut tavallisesti noin 90 prosenttia EU15- ja euroalueella. EU15- ja euroalueen kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksin julkaiseminen: ensimmäisen estimaatin peittävyysprosentti (pylväät), viive viitekuukauden päättymisen jälkeen päivinä (viiva) >VIITTAUS KAAVIOON> Seuraavassa kaaviossa esitetään nykyinen toimitusviive kunkin jäsenvaltion osalta. Itävalta ei toimita indeksitietoja [5] (31. heinäkuuta 2001 mennessä saadut tiedot). [5] Poikkeus heinäkuuhun 2001 asti. Kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksin julkistamisen aikataulujen vertailu >VIITTAUS KAAVIOON> 3.3. Vähittäiskaupan volyymi-indeksi Ensimmäisen vähittäiskauppaa koskevan uutistiedotteen viitekuukausi oli tammikuu 2000. Aluksi indeksi saatiin noin 73 päivää viitekuukauden jälkeen. Nykyisin se julkaistaan 63 päivän kuluttua. Ranska on alkanut toimittaa indeksin ajallaan, joten ensimmäisen estimaatin peittävyys on noussut 95 prosenttiin. EU15- ja euroalueen vähittäiskaupan volyymi-indeksi: ensimmäisen estimaatin peittävyysprosentti (pylväät), viive viitekuukauden päättymisen jälkeen päivinä (viiva) >VIITTAUS KAAVIOON> Seuraavassa kaaviossa esitetään jäsenvaltioiden nykyiset toimittamisajankohdat. Kaaviosta ilmenee, että ajankohdat vaihtelevat jäsenvaltioittain. Yhdistyneen kuningaskunnan tieto julkaistaan 19 päivän kuluttua, mutta muut jäsenvaltiot julkaisevat lukunsa 20 päivän tai pidemmän ajan kuluttua (31. heinäkuuta 2001 mennessä saadut tiedot). Vähittäiskaupan volyymi-indeksin julkistamisen aikataulujen vertailu >VIITTAUS KAAVIOON> 3.4. Rakennustoiminnan tuotantoindeksi Eurostat aloitti säännöllisen tiedotteen julkaisemisen rakennustoiminnan tuotannosta syksyllä 2001. Yksi ongelma on se, että jäsenvaltiot voivat toimittaa kuukausittaiset tai neljännesvuosittaiset tiedot. Tanska, Kreikka, Irlanti, Portugali ja Ruotsi [6] eivät toimita lainkaan tietoja. Seuraavassa kaaviossa esitetään jäsenvaltioiden nykyiset toimittamisajankohdat (31. heinäkuuta 2001 mennessä saadut tiedot). [6] Portugalilla ja Ruotsilla poikkeus vuoden 2001 loppuun, Kreikalla maaliskuuhun ja Irlannilla joulukuuhun 2002 asti. Rakennustoiminnan tuotannon tietojen julkistamisen aikataulujen vertailu >VIITTAUS KAAVIOON> Päätelmät Jäsenvaltioista saatavien lähdetilastotietojen ajantasaisuus ja saatavuus ovat viime aikoina parantuneet siitä, mitä ne olivat ensimmäisen estimaatin aikaan. Keskeisten indikaattoreiden ajantasaisuuden ei enää voida odottaa merkittävästi parantuvan nykyisen sääntelyn puitteissa. Jotta julkaisuviiveitä voitaisiin vielä pienentää, Eurostatin ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin, jotka menevät nykyistä sääntelyä pidemmälle 4. METATIEDON SAATAVUUS Kattavat ja johdonmukaiset metatiedot auttavat käyttäjää ymmärtämään julkaistuja sarjoja. Taustatietojen puute voi lisäksi aiheuttaa talouden trendejä koskevia virhetulkintoja. Tässä luvussa tarkastellaan lyhyen aikavälin yritystilastoihin liittyvien metatietojen saatavuutta. Eurostat loi vuonna 2000 uuden tietokannan, joka kokoaa metatiedot kaikista jäsenvaltioista ja kaikkien indikaattoreiden osalta. Tietoja on koottu yli 600 sivun verran, ja ne ovat saatavilla nimellä STS-Sources (lyhyen aikavälin tilastojen lähdetiedot). Tämän lisäksi Eurostat on alkanut koota EU15- ja euroaluetta koskevia tietoja yhteisesti sovittujen määritelmien perusteella. STS-sources perustuu kansallisen tilastojärjestelmän jäsenvaltiokohtaisiin tietoihin, ja sisältää lisäksi yksityiskohtaisia tietoja kustakin indikaattorista. Metatietojen lisäksi annetaan yhteyshenkilön nimi. Kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole tuottaneet metatietoja kaikista indikaattoreista. Seuraavassa esitetään yleisarvio nykytilanteesta (yhteenveto taulukossa). Teollisuustuotantoindeksin osalta metatietoa on saatavilla sangen tyydyttävästi. Tietoja on saatavana kaikista jäsenvaltioista, ja ne perustuvat joko vuoteen 2000 tai vuoteen 1999. Tuottajahintoja koskevia tietoja on saatavana kaikista jäsenvaltioista. Ruotsin ja Belgian tiedot ovat kuitenkin yli kuusi vuotta vanhoja ja kaipaavat ehkä päivittämistä. Vähittäiskaupan liikevaihtoa koskevat metatiedot puuttuvat Belgiasta, Irlannista, Luxemburgista ja Ruotsista. Joistakin jäsenvaltioista ei ole käytettävissä metatietoja työllisten lukumäärästä, tehdyistä työtunneista eikä rakennusluvista rakennustoiminnan osalta. Muiden indikaattoreiden kohdalla tilanne muistuttaa paljolti tilannetta indikaattoreiden itsensä osalta. Tietoja toimittavat jäsenvaltiot yleensä toimittavat myös tarvittavat metatiedot, ja jäsenvaltiot, jotka eivät toimita indikaattoria täydellisen poikkeuksen takia, eivät toimita myöskään metatietoja. Seuraavassa taulukossa esitetään yleiskatsaus saatavilla olevista metatiedoista. Tähdellä (*) merkityillä jäsenvaltioilla on täydellinen poikkeus kyseisen indikaattorin osalta, eivätkä ne siksi ehkä voi toimittaa vastaavia metatietojakaan. Taulukko kuvaa tietokannan tilannetta vuoden 2001 lopussa. Jäsenvaltiot ovat tehneet joitakin menetelmään liittyviä huomautuksia virallisen menettelyn ulkopuolella. Uusi metatietojen keruu käynnistetään vuonna 2002. >TAULUKON PAIKKA> Yleiskatsaus tilanteesta vuoden 2001 puolivälissä. Päätelmät Metatiedon osalta nykytilanne on tyydyttävä. Joiltakin toimialoilta - etenkin rakennustoiminnasta, vähittäiskaupasta ja muista palveluista - riittäviä tietoja ei kuitenkaan ole saatavilla. Tulevaisuuden haasteena on pitää metatietokanta STS-sources ajan tasalla. 5. YHTEISTEN MÄÄRITELMIEN AIKAANSAAMINEN Komissio antoi 26 päivänä maaliskuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 588/2001, jossa esitettiin yhteiset määritelmät lyhyen aikavälin tilastojen indikaattoreille. Tätä päätöstä edelsivät jäsenvaltioiden kanssa käydyt lukuisat keskustelut, joissa käsiteltiin yhteisen lähestymistavan hyödyllisyyttä tällä alueella. Lopulta saavutettiin kuitenkin laaja yksimielisyys siitä, että tämä oli oikea etenemistapa. Asetuksen mukaan indeksit on toimitettava yhteisten määritelmien mukaisesti viimeistään vuonna 2003. Yhteiset määritelmät parantavat tilastojen vertailukelpoisuutta jäsenvaltioiden välillä. Tässä luvussa esitetään suuntaviivat yhteisten määritelmien soveltamiselle sekä annetaan tietoja nykytilanteesta eri indikaattoreihin liittyvien havaintoyksiköiden osalta. Monet indikaattorit toimitetaan jo nyt yhteisten määritelmien mukaisesti, vaikkei se olekaan pakollista. Esimerkiksi teollisuustuotantoindeksi toimitetaan yhteisten määritelmien mukaisesti kaikista jäsenvaltioista lukuun ottamatta Tanskaa, joka ei ota huomioon varastojen muutoksia. Rakennustoiminnan tuotantoindeksi toimitetaan yhteisten määritelmien mukaisesti useimmista jäsenvaltioista lukuun ottamatta Italiaa, joka ei ota huomioon kunnossapitoa. Italia ei käytä oikeaa havaintoyksikköä, vaan sen tiedot perustuvat hallinnollisiin tietoihin. Vähittäiskaupan deflatoitu liikevaihto toimitetaan yhteisten määritelmien mukaisesti kaikista muista raportoivista jäsenvaltioista kuin Tanskasta, Kreikasta, Espanjasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, jotka ottavat huomioon arvonlisäveron. Kuitenkin vain Saksa, Espanja, Luxemburg ja Yhdistynyt kuningaskunta toimittavat kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksin yhteisten määritelmien mukaisesti. Kreikka, Ranska, Alankomaat, Portugali, Suomi ja Ruotsi eivät vielä ota huomioon kaikkia maksuja ja veroja vaatimusten mukaisesti. Muita poikkeamia ovat luettelohinnat (ei todelliset hinnat / Portugali), laskut (ei tilaushetkellä / Ruotsi) sekä vanhan NACE-luokituksen käyttö (Irlanti). Ruotsi on ilmoittanut, että se ei ala käyttää yhteisiä määritelmiä vaadittuun määräaikaan mennessä. Lyhyt katsaus asetuksen neljään liitteeseen liittyvään tilanteeseen paljastaa seuraavaa: Kunkin teollisuuden indikaattorin osalta jopa 13 jäsenvaltiota (teollisuustuotanto) toimittaa jo nyt tiedot yhteisten määritelmien mukaisesti. Heikkoja kohtia ovat hintaindikaattorit, joiden osalta vain 2-4 jäsenvaltiota toimittaa tiedot yhteisten määritelmien mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole antanut mitään tietoja siitä, milloin se toimittaisi tiedot uusista tilauksista ja työllisten määrästä sovittujen määritelmien mukaisesti. Suomi toimittaa vaihtoehtoisen ennakoivan indikaattorin uusien tilausten osalta, mikä on sallittua vuoteen 2008 saakka. Teollisuustilastojen osalta käytetään suurimmaksi osaksi vaadittua havaintoyksikköä, mutta poikkeuksiakin on. Portugali käyttää muita havaintoyksikköjä kaikkien liitteen A indikaattoreiden osalta lukuun ottamatta tuotantoa ja tuottajahintoja. Muita kuin sovittuja havaintoyksiköitä käyttävät Tanska (palkat), Espanja (työllisten lukumäärä), Italia (kaikki sosiaalialan muuttujat) ja Itävalta (kaikki liikevaihtoon liittyvät muuttujat). Rakennustoiminnan indikaattoreiden osalta useimmat jäsenvaltiot toimittavat luvut jo yhteisten määritelmien mukaisesti. Vaatimusten noudattaminen vaihtelee niin, että parhaiten vaatimuksia noudatetaan kolmen tuotantoindikaattorin ja rakennuskustannusten osalta (9-11 jäsenvaltiota) ja heikoiten saatujen uusien maa- ja vesirakennustilausten osalta (kuusi jäsenvaltiota). Tällä hetkellä näyttää siltä, että kaikki jäsenvaltiot voivat toimittaa indikaattorinsa yhteisten määritelmien mukaisesti ajallaan lukuun ottamatta Italiaa, joka aikoo siirtyä yhteisten määritelmien käyttöön talonrakennusta ja maa- ja vesirakennusta koskevien lukujen osalta vasta vuonna 2004. Rakennustoiminnan osalta useimmat jäsenvaltiot käyttävät sovittuja havaintoyksiköitä. Poikkeuksena on Italia, joka käyttää muita havaintoyksiköitä kaikkien saatavilla olevien (ja suunniteltujen) indikaattoreiden osalta. Tanska käyttää muita havaintoyksiköitä tehtyjä työtunteja ja palkkoja ja Espanja työllisten lukumäärää koskevien indikaattoreiden osalta. Vähittäiskaupan alalla ei ole merkkejä siitä, etteivätkö kaikki jäsenvaltiot toimittaisi tietoja yhteisten määritelmien mukaisesti vaaditussa ajassa. Jo nyt selvä enemmistö toimittaa kutakin indikaattoria koskevat tiedot määritelmien mukaisesti. Italia ei kuitenkaan ole vielä ilmoittanut, milloin se aikoo soveltaa yhteisiä määritelmiä liikevaihtoon. Tanska on ainoa jäsenvaltio, joka ei käytä säädettyjä havaintoyksiköitä, ja se poikkeaa muista kaikkien kolmen vähittäiskaupan indikaattorin osalta. Muiden palvelujen osalta selvä enemmistö jäsenvaltioista on ilmoittanut noudattavansa yhteistä määritelmää nyt liikevaihdon osalta, mutta vain pieni enemmistö on sanonut tekevänsä niin työllisten lukumäärän osalta. Täytäntöönpanoaikaa eivät ole lainkaan ilmoittaneet Tanska (liikevaihdolle) eivätkä Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta (työllisten lukumäärälle). Tanska (liikevaihto, työllisten lukumäärä) ja Itävalta (työllisten lukumäärä) eivät toimita tietoja havaintoyksiköitä koskevien vaatimusten mukaisesti. Päätelmät Monet indikaattorit toimitetaan jo nyt yhteisten määritelmien mukaisesti, vaikka se ei ole vielä pakollista. Näin ei kuitenkaan ole asian laita joidenkin tärkeiden indikaattoreiden, kuten kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksin, kohdalla. Näihin indikaattoreihin liittyy laatuongelmia niin kauan kuin kaikki jäsenvaltiot soveltavat yhteisiä määritelmiä. Yhteisten määritelmien nykytilanne ja täytäntöönpanosuunnitelmat >TAULUKON PAIKKA> kyllä = yhteisten määritelmien mukaisesti ei = ei tietoa siitä, milloin saatavana yhteisen määritelmän mukaisesti 2003 = vuosi, jolloin saatavana yhteisen määritelmän mukaisesti p = täydellinen poikkeus ja/tai ei tietoa saatavana * = ei vaaditun havaintoyksikön mukaisesti ? = ei tietoa (ei) = vaihtoehtoinen ennakoiva indikaattori, sallittu vuoteen 2008. 5.1. Huomautus työkorjausta koskevista kansallisista menetelmistä Toinen alue, jolla on äskettäin alettu keskustella yhteisestä lähestymistavasta, on jäsenvaltioiden käyttämät työpäiväkorjausmenetelmät. Tärkeä kimmoke Eurostatille tarkastella työpäiväkorjausta oli teollisuuden tuotantolukujen julkaiseminen viitekuukausille joulukuu 2000 ja tammikuu 2001. Joulukuun 2000 luvut osoittivat voimakasta kasvua, kun taas tammikuun 2001 luvut näyttivät jyrkkää pudotusta. Miksi? Tutkimuksissa selvisi, että ne jäsenvaltiot, jotka olivat käyttäneet suhteellista menetelmää (verrattuna niihin, jotka käyttivät regressiomenetelmää) olivat yliarvioineet joulukuun luvun, jota luonnehti keskimääräistä joulukuuta pienempi työpäivien määrä. Tämä ei kuitenkaan ollut kyseisen ilmiön ensimmäinen esiintymiskerta. Aikaisemmin tämän kalenteri-ilmiön esiintyessä ilmeni kahdessa tapauksessa kolmesta terävä nousu joulukuussa ja sitten jyrkkä lasku tammikuussa. Tämä käy ilmi seuraavasta taulukosta (samanlaisia esimerkkejä voitaisiin esittää joistakin jäsenvaltioista). >TAULUKON PAIKKA> Työpäiväkorjattu sarja on siksi eräiden indikaattoreiden [7] osalta tärkeä, sillä se on pohjana useimpien EU15- ja euroalueen lukujen aggregoinnille. Asetuksessa nämä luvut vaaditaan suoraan kansallisilta tilastolaitoksilta, sillä kunkin jäsenvaltion oletetaan tietävän parhaiten tähän prosessiin liittyvät omat erityispiirteensä. Jos yleinen tilastollinen lähestymistapa näiden vaikutusten korjaukseen kuitenkin vaihtelee paljon jäsenvaltioittain, voi tuloksena olla epäyhdenmukainen EU15- tai euroalueen aggregaatti. Seuraavassa esitetään yhteenveto siitä, miten tätä kysymystä käsitellään jäsenvaltioissa. [7] Nykyisin teollisuuden ja rakennustoiminnan tuotantoindeksit ja vähittäiskaupan ja muiden palvelujen liikevaihtoindeksit on toimitettava työpäiväkorjauksen perusteella. Jäsenvaltion on tehtävä perusvalinta käyttääkö suhteellista menetelmää vaiko regressiomenetelmää työpäiväkorjauksen tekemiseksi. Vaihtelua on paljon. Esimerkiksi tuotantoindeksin kohdalla viisi jäsenvaltiota käyttää regressiomenetelmää ja yhdeksän suhteellista menetelmää. Yksi jäsenvaltio ei tee työpäiväkorjausta lainkaan. On kuitenkin huomattava, että käytännössä kaikki jäsenvaltiot käyttävät erilaisia regressiomenetelmiä (myös suhteelliset menetelmät eroavat toisistaan). Valittavana on ensinnäkin ohjelmistopaketti, ja myös eri ohjelmien versiot voivat olla erilaiset. Muutamat jäsenvaltiot ovat valinneet ohjelmistopaketin X11-malliperheestä, toiset käyttävät Tramo Seats -menetelmää. Jotkut käyttävät kuuden, jotkut kahden selittävän muuttujan regressiota. Katsaus Euroopan unionissa käytettäviin työpäiväkorjauksen menetelmiin >TAULUKON PAIKKA> P teollisuustuotanto R vähittäiskaupan liikevaihto C rakennustoiminnan tuotanto OS muiden palvelujen liikevaihto Päätelmät Nykytilanne raakatiedon työpäiväkorjausmenetelmien osalta on epäyhdenmukainen. Näiden yhdenmukaistamattomien työpäiväkorjattujen tietojen aggregointi voi puolestaan johtaa vakaviin laatuongelmiin. On hyvät perusteet sille, että pyritään laatimaan ja ottamaan käyttöön yhteiset yleiset suuntaviivat tällä alueella. 6. TARKENTAMINEN Tietojen tarkentaminen on usein välttämätöntä yritystilastojen alalla myöhäisten vastausten, muista lähteistä saatavien lisätietojen, korjausten ja muiden syiden takia. Tämän luvun ensimmäisessä osassa tarkastellaan tarkennusten vaikutusta käyttäjiin ja toisessa osassa jäsenvaltioiden ilmoittamia tarkennusmenettelyjä. Tarkasteltaviksi on otettu indikaattorit, joista Eurostat julkaisee uutistiedotteen, sekä rakennustoiminnan tuotantoa koskevat sarjat. 6.1. Lyhyen aikavälin tilastojen tarkentaminen käyttäjän näkökulmasta Tässä osassa tarkastellaan euroalueen ja yksittäisten jäsenvaltioiden tarkennuksia käyttäjän näkökulmasta. [8] [8] Kohdan 6.1 taulukot ja kuviot on otettu EKP:n esityksestä, joka pidettiin lyhyen aikavälin tilastoja käsitelleessä kansainvälisessä seminaarissa Luxemburgissa 8.-9. maaliskuuta 2001. Vain toimituksellisia muutoksia on tehty. Eurostat on kuitenkin samaa mieltä tekstistä ja johtopäätöksistä. EU15-alueen aggregoituja tietoja ei ollut käytettävissä, mutta euroalueen aggregaatin voidaan katsoa kuvaavan yhtä hyvin tilannetta EU15-alueella. Lyhyen aikavälin tilastoja koskevan asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot eri indikaattoreita varten tietyssä määräajassa. Asetuksessa ei kuitenkaan puhuta mitään tietojen tarkentamisesta tai yhteisestä tarkennusmenettelystä. Jäsenvaltiot tekevätkin tarkennuksia oman aikataulunsa ja omien käytänteidensä mukaan, eivätkä jotkin jäsenvaltiot tee niitä lainkaan. Tämä koordinaation puute aiheuttaa sen, että jäsenvaltioiden tietoihin perustuvat EU15- ja euroalueen aggregaatit tarkentuvat usein. Asian merkittävyyden havainnollistamiseksi seuraavassa taulukossa on sovellettu tarkentumista kuvaavaa mittaa mainittuihin indikaattoreihin jäsenvaltioiden ja euroalueen osalta (ks. alaviite). Taulukko kattaa ajan tammikuusta 1999 (vuoden 1999 1. neljännes) syyskuuhun 2000 (vuoden 2000 3. neljännes) ja kuvaa indeksien päivityksiä ja tarkentumista. Mitta (ABoR = tarkennusten kuukausittaisen summan keskiarvo) on periaatteessa kuukausittaisen indeksin ensimmäisen ja lopullisen estimaatin arvojen keskimääräinen ero tarkasteluajanjaksolla. Esimerkki: Kun viitekuukauden tammikuun 1998 [9] indeksien arvot ovat peräkkäisinä viikkoina 101 (ensimmäinen estimaatti), 105 (ensimmäinen tarkennus) ja 100 (viimeinen tarkennus), niin ABoR estimoidaan vertaamalla alkuperäistä lukua 101 viimeiseen lukuun 100, jolloin tuloksena on 1. [9] Tässä esimerkissä annetaan vain yksi viitekuukausi, ja siksi keskiarvoa ei lasketa. Se laskettaisiin, jos viitearvoja annettaisiin enemmän. Taulukko kuvaa tilannetta sellaisena kuin EKP sen tietojen käyttäjänä kokee. On syytä pitää mielessä, että tähänkin mittaan voi sisältyä virheitä: jäsenvaltiot ovat voineet koodata tiedot väärin, Eurostatille on voitu toimittaa väärät tiedot tai tietojen syöttämisessä Eurostatissa on voinut tapahtua virhe. [10] Taulukko kuvaa siis keskimääräistä käyttäjän kokemaa "käytännön" tilannetta. Suurin osa tarkentumisista ei kuitenkaan johdu näistä "virheistä", vaan ne on tehty muista syistä. [10] Monet jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että tarkistuksia koskeva tieto ei ole voinut tulla niiltä, sillä tarkistukset ovat paljon pienempiä. Muut tekijät, kuten edellä mainittiin, voivat selittää eroja. Teollisuustuotannon ja tuottajahintojen osalta ensimmäinen estimaatti on keskimäärin 0,4 indeksipisteluvun päässä "lopullisesta" estimaatista (ABoR-arvojen mukaan). Rakennustoiminnan tuotannon ensimmäinen euroalueen estimaatti on kuitenkin keskimäärin 1,5 indeksipisteluvun päässä lopullisesta estimaatista. >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Eurostatin tietoihin perustuvat EKP:n laskelmat. Huom.: ABoR: tarkennusten kuukausittaisen summan keskiarvo, (tarkennuksen merkki otetaan huomioon). 1) Kreikka pois luettuna Keskiarvot voivat kuitenkin joskus peittää todellisen tilanteen, joka ei ole keskiarvo. Mutta mitä käyttäjä siitä kostuu? Seuraavien kuvioiden tarkoituksena on havainnollistaa tilannetta. Viitekuukaudeksi asetetaan yksi tietty kuukausi (tässä tammikuu 1999), ja kuvaajalla esitetään vastaavat tammikuun 1999 indeksiarvot, jotka monissa tapauksissa tarkistetaan joka ainut kuukausi. Kuvio 1: Teollisuustuotanto euroalueella; tammikuun 1999 arvon tarkennukset (1995=100) >VIITTAUS KAAVIOON> Viitekuukautena olevan tammikuun 1999 indeksin arvo muuttuu käytännössä joka kuukausi, varsinkin sen ensimmäistä julkaisemista seuraavana vuotena. Kahden kuukauden kuluessa ensimmäisestä estimaatista euroalueen arvo muuttuu 106:sta 105,4:ään, kasvaa 105,8:aan ja putoaa sitten huhtikuussa 2000 arvoon 105,3. Vielä kokonaisen vuoden kuluttua ensimmäisestä euroalueen estimaatista indeksiarvoa "tammikuu 1999" koskevat "tosiseikat" muuttuivat euroalueen tietojen käyttäjien kannalta. Seuraavissa taulukoissa kuvataan teollisuuden tuottajahintaindeksin, vähittäiskaupan liikevaihtoindeksin ja rakennustoiminnan tuotantoindeksin tarkennuksia tarkasteluajanjaksolla. Viitekuukausi on tammikuu 1999. On huomattava, että asteikot eivät ole aina samat. Kuvio 2: Teollisuuden tuottajahinnat euroalueella; tammikuun 1999 arvon tarkennukset (1995=100) >VIITTAUS KAAVIOON> Kuvio 3: Vähittäiskaupan liikevaihto euroalueella; tammikuun 1999 arvon tarkennukset (1995=100) >VIITTAUS KAAVIOON> Kuvio 4: Rakennustoiminnan tuotanto euroalueella; tammikuun 1999 arvon tarkennukset (1995=100) >VIITTAUS KAAVIOON> 6.2. Tarkennusmenettelyt jäsenvaltioissa Tässä osassa kuvaillaan jäsenvaltioiden tarkennusmenettelyjä mainittujen indikaattoreiden osalta jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella. Taulukoista ilmenee, - tehdäänkö tarkennuksia - miten usein tarkennuksia tehdään - mitkä ovat tarkennusten perustana olevien lisätietojen lähteet - esiintyykö systemaattista harhaa. Kaikki tietoja toimittavat jäsenvaltiot tekivät tarkennuksia teollisuustuotantoindeksiin, ja tarkennustiheydet ja aikataulut vaihtelevat. Yleensä tarkennukset tulevat yhden tai kahden kuukauden kuluttua ensimmäisestä estimaatista, ja ne perustuvat kuukausittaisista, neljännesvuosittaisista tai vuosittaisista tutkimuksista saatuihin lisätietoihin. Mikään jäsenvaltio ei ilmoittanut, että sen ensimmäisessä estimaatissa olisi harhaa (ks. seuraava taulukko). >TAULUKON PAIKKA> Noin puolet jäsenvaltioista tekee tarkennuksia kotimaan markkinoiden tuottajahintaindeksiin. Tarkennukset tulevat yleensä indeksin julkaisemista seuraavina kuukausina, joskus vuotuisen tarkennuksen yhteydessä. Lisätiedot saadaan alkuperäisestä otoksesta, eikä yksikään tietoja toimittava jäsenvaltio ole havainnut systemaattista harhaa ensimmäisessä estimaatissaan. >TAULUKON PAIKKA> Kymmenen jäsenvaltiota tarkentaa vähittäiskauppaindeksiä ja neljä ei (yhdestä jäsenvaltiosta ei ole tietoa). Tavallisesti tarkennus tehdään pian ensimmäisen julkaisun jälkeen tai kerran kuukaudessa. Lisätiedot saadaan usein alkuperäisestä näytteestä, eikä mikään tietoja toimittava jäsenvaltio ollut havainnut systemaattista harhaa ensimmäisessä estimaatissaan. >TAULUKON PAIKKA> Käytettävissä olevien tietojen mukaan useimmat jäsenvaltiot tekevät tarkennuksia rakennustoiminnan tuotantoindeksiin. Poikkeuksena on Italia. Tarkennuksia tehdään usein yhden kuukauden ja yhden vuosineljänneksen kuluttua. Muutamat jäsenvaltiot tekevät myös vuotuisia tarkennuksia. Lisätiedot saadaan yleensä alkuperäisestä otoksesta ja muista lähteistä, kuten päivitetyistä hallinnollisista rekistereistä, vuotuisista Prodcom-tutkimuksista ja neljännesvuosittaisista tilinpitotiedoista. Mikään tietoja toimittava jäsenvaltio ei ollut havainnut systemaattista harhaa ensimmäisessä estimaatissaan. >TAULUKON PAIKKA> Päätelmät Tietojen tarkentamismenettelyjä ei ole yhdenmukaistettu eri jäsenvaltioiden välillä. Tämä aiheuttaa merkittäviä ongelmia indikaattoreiden käyttäjille. Tässä kertomuksessa esitetty tukee voimakkaasti lisäpyrkimyksiä yhteisen tarkentamismenettelyn aikaansaamiseksi. 7. OTANNAN OSATEKIJÖIDEN VALINTA Otannan osatekijät vaikuttavat liiketoiminnan taloudellisten indikaattoreiden laatuun. Siksi on luotu uusi metatietokanta, STS-Sources, johon kootaan eri indikaattoreita koskevat otanta-asetelmat. Tästä tietokannasta kuitenkin enimmäkseen puuttuu muutamia keskeisiä tietoja, kuten yritysten (yksiköiden) poistuman käsittely, vastaamatta jättämisen käsittely, otoksen painotettu tai painottamaton peittävyys verrattuna yritysten (yksiköiden) perusjoukkoon sekä mahdolliset kokoluokat. Tässä luvussa tarkastellaan siksi yksityiskohtaisemmin seuraavia seikkoja: - perusjoukosta poistuvien yritysten (yksiköiden) käsittely - puuttuvien vastauksien käsittely - otoksen peittävyys prosentteina perusjoukosta - painotettu peittävyys prosentteina perusjoukosta - kokoluokat. Seuraavassa tarkastellaan tuloksia niiden indikaattoreiden osalta, joista Eurostat julkaisee uutistiedotteen, sekä rakennustoiminnan tuotannon osalta. 7.1. Perusjoukosta poistuvien yritysten (yksiköiden) käsittely Useimmat jäsenvaltiot korvaavat poistuneet yritykset (yksiköt) keskeisissä yritystoiminnan suhdanneindikaattoreissa. Tästä on vain muutama poikkeus, kuten Kreikka, Luxemburg (jotka lisäävät vain uudet yritykset), Alankomaat ja Ruotsi teollisuustuotannon sekä Luxemburg vähittäiskaupan liikevaihdon osalta. Jotkin jäsenvaltiot korvaavat poistuneet yksiköt kuitenkin harvemmin kuin kerran vuodessa. 7.2. Puuttuvien vastausten käsittely Puuttuvat vastaukset estimoidaan jollakin tavalla kaikissa tietoja toimittavissa jäsenvaltioissa, mutta estimoinnissa käytetään erilaisia menetelmiä. Esimerkiksi teollisuustuotannon osalta menetellään seuraavasti: käytetään edellisen kuukauden arvoa (Saksa), estimoidaan edellisen kuukauden tietojen perusteella (Itävalta, Portugali), käytetään vastanneiden keskimääräistä kasvuprosenttia (Tanska, Italia, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta tai tapaukset tutkitaan yksittäin (Espanja). Kreikka käyttää vuoden takaista arvoa, jota muutetaan indeksin tapahtuneen kehityksen mukaan; Suomi estimoi puuttuvat tiedot vain, jos se on oleellista. Muut jäsenvaltiot eivät eritelleet estimointimenetelmiään. 7.3. Otoksen peittävyys prosentteina perusjoukosta Kun tarkastellaan otoksen painottamatonta [11] osuutta yritysten (yksiköiden) perusjoukosta, havaitaan, että erot jäsenvaltioiden ja indikaattoreiden välillä ovat silmiinpistävät. Vielä ei kuitenkaan voida tehdä johtopäätöksiä. Tällaisten tilastojen vertailukelpoisuus on varmistettava laadun osalta, ennen kuin niitä voidaan vertailla. [11] Kaikilla yrityksillä (yksiköillä) on sama paino riippumatta niiden koosta. 7.4. Painotettu peittävyys prosentteina perusjoukosta Tilanne on saman kaltainen tarkasteltaessa painotettuja osuuksia. Otoksen painotettu osuus perusjoukosta vaihtelee teollisuustuotannon osalta hiukan yli 60 prosentista (Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) 90 prosenttiin tai yli (Espanja, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta ja Portugali). Tuottajahintojen osalta osuus vaihtelee 10-30 prosentista (Ruotsi) yli 90 prosenttiin (Espanja). Rakennustoimintaa koskevia tietoja toimittavien muutamien jäsenvaltioiden ilmoitusten mukaan osuus oli 35 (Alankomaat) ja 100 (Ranska) prosentin välillä. Vähittäiskaupan osalta peittävyys oli 20 (Irlanti, Italia) ja 100 (Ranska) prosentin välillä. 7.5. Kokoluokat Selvä enemmistö jäsenvaltioista ilmoitti käyttävänsä kokoluokkia, jolloin pienet yritykset yleensä välttyvät vastaamisen vaivalta. Yleensä tämä pätee kaikkiin indikaattoreihin, mutta Espanja, Ranska, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat ilmoittaneet, että ne eivät käytä kokoluokkia vähittäiskaupan liikevaihdon osalta. Seuraavassa taulukossa esitetään tarkemmat tiedot. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Päätelmät Jäsenvaltiot käyttävät tutkimuksissaan erilaisia, perusjoukosta poistuneiden yritysten (yksiköiden) korvaamiseen ja puuttuvien vastausten estimointiin liittyvä menetelmiä. Painottamaton ja painotettu otoksen peittävyys prosentteina perusjoukosta vaihtelee paljon jäsenvaltioittain. Useimmat jäsenvaltiot, mutta eivät kaikki, käyttävät kokoluokkia eri indikaattoreiden osalta. Otannan osatekijöihin liittyviä seikkoja olisi selvitettävä tarkemmin yhteisten lähestymistapojen löytämiseksi. 8. MUIDEN KUIN OTANTAVIRHEIDEN MAHDOLLISET LÄHTEET Jotta mahdolliset muut kuin otantavirheet voitaisiin eliminoida, kannattaa selvittää niiden mahdolliset lähteet ja mitata tämän selvityksen tulokset. Tässä luvussa tarkastellaan sitä, tehdäänkö jäsenvaltioissa näin ja mitkä ovat käytettävissä olevat tulokset. Jäsenvaltioilta pyydettiin tietoja seuraavista kolmesta seikasta, joita tässä luvussa pidetään mahdollisina muiden kuin otantavirheiden lähteinä: - jäsenvaltion painottamaton vastaamattajättämisaste indikaattorin osalta (jolloin kullekin yritykselle [yksikölle] annetaan sama paino) - jäsenvaltion painotettu vastaamattajättämisaste (jolloin kunkin yrityksen [yksikön] osalta käytetään asianmukaista painotuskerrointa) - muut mahdolliset virheet keruussa, käsittelyssä ja taulukoinnissa tai tietojen toimittamisessa Eurostatille. Seuraavassa tarkastellaan tuloksia niiden indikaattoreiden osalta, joista Eurostat julkaisee uutistiedotteen, sekä rakennustoiminnan tuotannon osalta. 8.1. Teollisuustuotanto ja tuottajahinnat Teollisuustuotantoa koskevassa tutkimuksessa painottamaton vastaamattajättämisaste kaikkien jäsenvaltioissa tiedustelun piiriin kuuluneiden yritysten osalta oli alhaisimmillaan 1-5 prosenttia ensimmäisessä julkaistussa estimaatissa Suomessa, Espanjassa ja Itävallassa. Enimmillään se oli 15 prosenttia Italiassa (ensimmäinen estimaatti) ja Luxemburgissa ja hiukan yli 20 prosenttia Portugalissa ja Ruotsissa. Painotettu vastaamattajättämisaste, jossa suurilla yrityksillä on suurempi paino kuin pienillä, on 1-3 prosenttia Suomessa ja noin 4 prosenttia Alankomaissa ja Itävallassa. Ruotsin arvo on noin 10 prosenttia ja Ranskan 15-20 prosenttia (suora tiedonkeruu). Ainoa jäsenvaltio, joka mittaa muita mahdollisia otantavirheitä, on Portugali, joka tutkii tarkennukset. Tuloksia tästä ei ollut saatavilla. Tuottajahintoja koskevassa tutkimuksessa painottamaton vastaamattajättämisaste on 5 prosenttia tai alle Tanskassa, Espanjassa, Irlannissa, Luxemburgissa ja Ruotsissa. Yhdistyneen kuningaskunnan arvo on 18 prosenttia ensimmäisessä estimaatissa (ja putoaa 5 prosenttiin seuraavina kuukausina). Italiassa vastaamattajättämisaste on 30 prosenttia (ja putoaa 15 prosenttiin toisessa estimaatissa). Vain kaksi jäsenvaltiota mittaa painotetun vastaamattajättämisasteen. Nämä ovat Alankomaat (30 prosenttia ensimmäisessä estimaatissa lopullisen luvun ollessa 4 prosenttia) sekä Ranska, josta ei ole saatavilla jälkimmäistä tulosta. Muita mahdollisia virheitä mitattiin Italiassa, jossa tarkastettiin laadulliset mukautukset ja suuret hintavaihtelut, Portugalissa, jossa tutkittiin tarkennusten tasoa sekä Suomessa, jossa selvitettiin suuria hintamuutoksia. Näiden tarkastusten tuloksia ei ollut käytettävissä. >TAULUKON PAIKKA> 8.2. Rakennustoiminnan tuotanto ja vähittäiskauppa Rakennustoiminnan tuotannon osalta vastaamattajättämisasteet ovat selvästi suuremmat kuin muiden indikaattoreiden kohdalla. Pienimmät arvot ovat Itävallassa (5 prosenttia) ja Luxemburgissa (15 prosenttia) ja suurimmat Espanjassa (45 prosenttia suurten ja 30 pienten yritysten osalta), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (35 prosenttia ensimmäisessä estimaatissa) ja Alankomaissa (40-50 prosenttia ensimmäisessä estimaatissa ja 20 prosenttia lopullisten arvojen osalta). Vain kuusi jäsenvaltiota pystyi vastaamaan tähän kysymykseen. Painotettua vastaamattajättämisastetta koskevien vähäisten tietojen mukaan luku on jälleen pienin Itävallassa (5 prosenttia). Suomen arvo on 15-25 prosenttia ja Espanjan 20 prosenttia suurten yritysten osalta. Muista jäsenvaltioista ei saatu tietoja. Mikään jäsenvaltio ei ilmoittanut tarkastavansa mahdollisia muita kuin otantavirheitä lukuun ottamatta Suomea, joka tarkastaa alv-tietojen lähteen peittävyyden osalta. Tuloksia tästä tarkastuksesta ei ollut käytettävissä. Vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta vastaamattajättämisasteet olivat pienimmät Itävallassa ja Tanskassa (6-10 prosenttia). Korkeampia prosenttimääriä ilmoitettiin Ranskasta (15-20 ensimmäisessä estimaatissa), Ruotsista (18-22), Suomesta (18,9 ensimmäisessä estimaatissa) ja Portugalista 25-30). Italian vastaamattajättämisaste oli 45 prosenttia. Painotettu vastaamattajättämisaste oli noin 1 prosentti Tanskassa, 5 prosenttia Itävallassa, 8 prosenttia Italiassa ja 7-10 prosenttia Ruotsissa. Suomessa luku oli 7,3 prosenttia ensimmäisessä estimaatissa (ja putosi 1,6 prosenttiin seuraavana kuukautena) ja Portugalissa 10-15 prosenttia. Mikään jäsenvaltio ei ilmoittanut mittaavansa muita mahdollisia muita kuin otantavirheitä lukuun ottamatta Itävaltaa, joka tarkastaa keskivirheen, ja Portugalia, joka tutkii tarkennusten tason. Näiden tarkastusten tuloksia ei ollut käytettävissä >TAULUKON PAIKKA> Päätelmät Pieni enemmistö jäsenvaltioista mittaa otantojensa painotetun ja painottamattoman vastausprosentin, mutta vain hyvin pieni vähemmistö tarkastelee muita mahdollisia virheitä, joita voi esiintyä tiedon keruussa, käsittelyssä ja toimittamisessa Eurostatille. Näitä virheitä ei siksi kirjata eikä niitä siten myöskään voida järjestelmällisesti vähentää. 9. TILASTOTYÖSTÄ YRITYKSILLE AIHEUTUVA TAAKKA Tarvittavien tilastotietojen saaminen nopeasti ja luotettavasti edellyttää yritysten apua. Ilman sitä näitä tilastoja olisi mahdotonta laatia. Tässä luvussa arvioidaan tilastotyöstä yrityksille aiheutuvaa taakkaa ja sitä, mitä jäsenvaltiot tekevät pienten yritysten taakan saamiseksi mahdollisimman pieneksi. 9.1. Keskeisiä indikaattoreita koskevaan tiedusteluun sisältyvien yritysten määrä Seuraavassa taulukossa esitetään niiden yritysten lukumäärä, joilta tiedustellaan kuukausittain tietoja niistä indikaattoreista, joista Eurostat julkaisee lehdistötiedotteen, sekä rakennustoiminnan tuotantoindikaattorista. Teollisuustuotantoindeksin osalta "suuret" jäsenvaltiot tiedustelevat 8 000-15 000 yritykseltä kuukausittain, "pienet" 1 000-2 500 yritykseltä. Kaksi poikkeusta ovat Luxemburg, joka pienenä maana tiedustelee vain 185 yritykseltä, ja Itävalta, joka sekin on "pieni" jäsenvaltio, mutta joka tiedustelee 6 800 yritykseltä. Tämä on hiukan enemmän kuin suuremman Alankomaiden määrä ja 800 enemmän kuin Ranskan luku. Rakennustoiminnan tuotantoindeksiä varten on käytettävissä vain rajallinen määrä tietoa. Käytettävissä olevien tietojen mukaan tiedustelun piiriin kuuluvien yritysten määrä on suurin Saksassa (12 500), Ranskassa (9 200) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (12 000). Itävallassa määrä on 5 000 ja Alankomaissa noin 1 600 yritystä. Teollisuuden tuottajahintojen osalta "suuremmat" jäsenvaltiot tiedustelevat noin 3 600-13 000 yritykseltä. Määrä on pienin Italiassa (3 680) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (3 000) ja suurin Espanjassa (7 000) ja Saksassa (13 000). "Pienemmät" jäsenvaltiot tiedustelevat alle 1 000 yritykseltä kuukausittain. Vähittäiskaupan volyymi-indeksin osalta Yhdistynyt kuningaskunta, jonka viive tämän indikaattorin toimittamisessa on lyhin, tiedustelee 5 000 yritykseltä. Määrä on "suurista" jäsenvaltioista pienin, sillä Ranska (6 000) [12], Italia (7 300), Espanja (11 445) ja Saksa (24 000) pyytävät tietoja selvästi useammalta yritykseltä. Itävalta ja Ruotsi tiedustelevat 3 500 yritykseltä ja Kreikka ja Irlanti noin 2 000:lta. Tanska (750) ja Suomi (330) pyytävät tietoja alle 1 000 yritykseltä. [12] Lisäksi 42 000 hallinnollisista lähteistä. >TAULUKON PAIKKA> 9.2. Vastaamiseen tarvittava aika Tässä osassa tarkastellaan sitä, montako henkilötyövuotta yrityksiltä kuluu vuosittain valittuja lyhyen aikavälin tilastoindikaattoreita koskevien tietojen kokoamiseen ja kyselylomakkeiden täyttämiseen. Taulukossa esitetään tiedot, jotka saatiin, kun Eurostat pyysi jäsenvaltioita vastaaman seuraavaan kysymykseen: Montako henkilötyövuotta kaikki tiedustelun piiriin kuuluvat yritykset käyttävät tarvittavien tietojen kokoamiseen ja kyselylomakkeiden täyttämiseen kutakin indeksiä kohti? (Jos käytetään yhtä kyselylomaketta useampaa indikaattoria varten, pyrkikää arvioimaan vain mainittuja indikaattoreita varten tarvittava aika.) Taulukossa esitetään kaikkien yritysten (koko yritysyhteisön) tarvitseman ajan summa, joka tarvitaan - A: tarvittavien tietojen kokoamiseen - B: näiden tietojen kirjaamiseen kyselylomakkeeseen - C: tilastolaitoksilta saatujen kyselylomakkeiden käsittelyyn. Vastaus on siten A:n, B:n ja C:n summa. Vastaus tuli antaa henkilötyövuosina vuotta kohti. Jäsenvaltiot pystyivät toimittamaan estimaatit. Tarkempia tietoja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät noudattaneet tätä menetelmää tai jotka halusivat eritellä tietojen toimittamiseen käyttämäänsä menetelmää tarkemmin, esitetään jäljempänä. Nämä jäsenvaltiot on merkitty seuraavassa taulukossa tähdellä (*). Vaikka kysymys näyttää suhteellisen selkeältä, jäsenvaltioita verrattaessa on oltava erittäin varovainen, sillä mittausta ei ehkä ole tehty samalla tavalla. >TAULUKON PAIKKA> * Tähdellä merkittyjen jäsenvaltioiden menetelmistä lisätietoja jäljempänä Seuraavat jäsenvaltiot pyysivät Eurostatia lisäämään menetelmiä koskevia selityksiä: Tanska // Teollisuustuotannon ja tuottajahintojen osalta Tanska tekee useita tutkimuksia kahdella kyselyllä, joihin sisältyy enemmän indikaattoreita kuin taulukossa esitetään. Tiedot näiden tutkimusten kokonaishenkilötyövuosista ovat saatavilla kansallisesti. Edellä esitetyt luvut perustuvat näihin kokonaislukuihin, mutta ne on mukautettu niin, että esille tulevat vain kyseisiä indikaattoreita koskevat henkilötyövuodet, eli vain osa kokonaismäärästä. Saksa // Perustuu 163 kuukausittaiseen työtuntiin vuonna 1999. Kreikka // Luvut ovat vuoteen 2000 perustuvia estimaatteja. Espanja // Teollisuustuotanto: estimointi. Teollisuustuotantoindeksin yhden vuoden otannan 120 000 kyselylomakkeen (10 000 lomaketta kuukaudessa) täyttämiseen tarvittavien kokoaikaisten työntekijöiden määrä vuoden aikana. Rakennustoiminnan tuotanto: estimointi. Rakennustoiminnan tuotantoindeksin yhden vuoden otannan 9 000 kyselylomakkeen (2 250 lomaketta neljännesvuotta kohti) täyttämiseen tarvittavien kokoaikaisten työntekijöiden määrä vuoden aikana. Tiedot ovat vuodelta 2000. Teollisuuden tuottajahinnat: estimointi. Teollisuuden hintaindeksin yhden vuoden otannan 84 000 kyselylomakkeen (7 000 lomaketta kuukaudessa) täyttämiseen tarvittavien kokoaikaisten työntekijöiden määrä vuoden aikana. Vähittäiskauppaindeksi: estimointi. Vähittäiskauppaindeksin yhden vuoden otannan 137 340 kyselylomakkeen (11 445 lomaketta kuukaudessa) täyttämiseen tarvittavien kokoaikaisten työntekijöiden määrä vuoden aikana. Ranska // Ranska tarkentaa, että teollisuustuotannon osalta 3 500 yritystä saa hallinnolta suoraan esitäytetyn kyselylomakkeen, joka kattaa vain ne tuotteet, joista tietoja kerätään. Näin yritysten on helpompi vastata kyselyyn. Vuosittainen tutkimus mahdollistaa kuukausittaisen tutkimuksen tarkennuksen. Rakennustoimintaa koskevan tutkimuksen tekee ammattimainen organisaatio, ja siihen sisältyy enemmän kysymyksiä kuin mitä tarvitaan rakennustoiminnan tuotantoindikaattoria varten. On syytä huomata, että näitä tuotantoa (teollisuuden ja rakennustoiminnan) koskevia tutkimuksia käytetään myös uusia tilauksia koskevien tietojen keruuseen. Alankomaat // Teollisuuden ja rakennustoiminnan tuotanto: Tarkoitetaan indeksien lähdetilastoihin liittyvien tietojen keruusta aiheutuvaa taakkaa. Tätä tietoa käytetään ja julkaistaan myös monissa muissa tilastoissa. Ruotsi // Täyttämiseen tarvittavien vuosittaisten henkilötyövuosien laskentakaava: yritysten lukumäärä kerrottuna tutkittujen kuukausien määrällä kerrottuna ajalla, joka yrityksissä tarvitaan kyselyn täyttämiseen kuukausittain (tuntia kuukaudessa) jaettuna työtunneilla henkilötyövuotta kohti. Vastaamistaakka on tutkittu teollisuustuotannon ja vähittäiskaupan osalta, mutta estimoitu tuottajahintojen osalta. 9.3. Pienille yrityksille aiheutuva taakka Seuraavassa taulukossa kuvaillaan menettelyjä, joiden avulla pyritään vähentämään tilastotyöstä pienille yrityksille aiheutuvaa taakkaa. Kaikki vastanneet jäsenvaltiot yrittävät vähentää pienten yritysten taakkaa. Lähestymistapoja ovat kokokynnysten soveltaminen (esim. ei tutkita alle 20 työntekijän yrityksiä), hallinnollisten tietojen käyttö tai rotaatio-otannat. Belgiasta, Espanjasta, Italiasta ja Luxemburgista ei ole saatu tätä koskevia tietoja. // Menettelyt pienten yritysten taakan pienentämiseksi B // Ei tietoa. DK // Pienten yritysten vastaamistaakkaa pyritään pienentämään siten, että ne jätetään pois otoksesta tai että vaaditaan vain hyvin vähäistä edustusta. D // Alle 20 työntekijän yrityksiä ei tavallisesti tutkita. Vähittäiskaupan osalta kuukausittaisesta tutkimuksesta jätetään pois yritykset, joiden vuotuinen liikevaihto on alle 500 000 saksan markkaa. EL // Erityistä menettelyä ei ole, mutta teollisuustuotantoindeksin osalta otos valitaan niin, että 10-20 työntekijän yritysten osuus ei ylitä 10 prosenttia kokonaisotoksesta. Alle 10 työntekijän yrityksiä ei tutkita. (Kotimaan markkinoiden) tuottajahintojen osalta ei tutkita yrityksiä, joissa on alle 20 työntekijää. E // Alle 20 työntekijän yrityksiä ei tavallisesti tutkita teollisuustuotantoindeksin eikä tuottajahintaindeksin osalta. Rakennustoiminnan tuotannon osalta ei tutkita yrityksiä, joilla ei ole työntekijöitä. F // Tuotannon osalta ei tavallisesti tutkita alle 20 työntekijän yrityksiä eikä rakennustoiminnan osalta alle 10 työntekijän yrityksiä. Tuottajahintaindeksin osalta ei tutkita yrityksiä, joiden liikevaihto on alle 5 miljoonaa euroa. Vähittäiskauppaa koskevassa tutkimuksessa käytetään suurten yritysten osalta hallinnollisia tietoja ja pienten osalta rotaatio-otantaa. IRL // Käytetään kokoluokkia ja rotaatio-otantaa. I // Teollisuuden tuotanto- ja liikevaihtoindeksien tutkimuksissa käytetään 20 työntekijän kokokynnystä. Vähittäiskauppaa koskevassa tutkimuksessa sovelletaan rotaatio-otantaa pienten yritysten osalta. Tehtyjä työtunteja ja palkkoja koskevien tietojen keruussa käytetään hallinnollisia tietoja niiden yritysten osalta, joissa on alle 500 työntekijää. L // Liitteiden C ja D tietojen osalta käytetään hallinnollisia tietoja. Liikevaihdon osalta käytetään kuukausittaisia ja neljännesvuosittaisia alv-ilmoituksia ja työvoiman osalta kuukausittaisia sosiaaliturvajärjestelmään liittyviä ilmoituksia. NL // Pieniä yrityksiä ei mielellään tutkita, vaan niiden tiedot estimoidaan tai käytetään alv-tietoja. Jos pienten yritysten osuus on suhteellisen suuri, ne sisällytetään otantaan. A // Teollisuuden ja rakennustoiminnan tuotannon osalta alle 20 työntekijän yritykset otetaan mukaan vain, jos 20 henkilöä tai enemmän työllistävät yritykset eivät kata 90 prosentin kriteeriä. Alle 10 työntekijän yrityksiä ei oteta mukaan. Vähittäiskauppaa koskevissa tutkimuksissa käytetään pienten yritysten osalta rotaatiomenetelmää. P // Erityismenettelyjä sovelletaan. Liikevaihtoa, tehtyjä työtunteja ja palkkoja (teollisuudessa, vähittäiskaupassa ja muissa palveluissa) koskevissa tutkimuksissa valitaan alle 20 työntekijän pienistä yrityksistä pieni otos. FIN // Käytännössä alle 20 työntekijän yritysten ei tarvitse osallistua mihinkään tutkimuksiin (lukuun ottamatta uusia yrityksiä koskevaa yritysrekisterin tiedustelua), ja monissa yksittäisissä tutkimuksissa kynnysarvo on korkeampi, jopa 50 työntekijää. Pieniä yrityksiä koskevat tilastotiedot perustuvat hallinnollisiin tietoihin, esimerkiksi alv-tietoihin tai vuotuisiin yritysten tuloveroilmoituksiin. S // Erikseen harkitaan tarvitaanko pieniltä yrityksiltä hankittavia tietoja. Hallinnollisia tietoja, otantaa tai malliperusteista estimointia käytetään pieniin yrityksiin kohdistuvien tiedustelujen vähentämiseksi. UK // Otantamenettelyjen avulla pyritään vähentämään pienten yritysten taakkaa mahdollisimman paljon. Alle 10 työntekijän yritysten mahdollisuus tulla valituksi tiedusteluun on 1/16, ja vastaajia kehotetaan antamaan paras arvionsa, jos tarkkoja lukuja ei ole helposti saatavilla. Päätelmät Aika, joka yrityksiltä kuluu tilastoindikaattoreita varten tarvittavien tietojen kokoamiseen, kyselyihin osallistuvien yritysten määrä sekä menetelmät pienille yrityksille aiheutuvan taakan keventämiseksi vaihtelevat jäsenvaltioittain. Eurostat ehdottaa parhaiden käytänteiden vaihtamista yrityksiin kohdistuvien rasitteiden pienentämiseksi. 10. KANSALLISEN TILASTOJÄRJESTELMÄN KUSTANNUKSET Tilastojen tuottamisesta aiheutuu kustannuksia kansalliselle tilastojärjestelmälle. Tässä luvussa käsitellään ensimmäisen kerran tätä aihetta. Aluksi tarkastellaan sitä, että kustannuksia voidaan mitata henkilötyövuosina tilastolaitoksessa (ja paikallisyksiköissä) sekä töiden ulkoistamisen budjetin kautta. Tätä lukua varten jäsenvaltioilta kysyttiin seuraavat kaksi kysymystä: Ensimmäinen kysymys: Montako henkilötyövuotta "omalta" henkilökunnalta (tilastolaitoksen ja sen paikallisyksiköiden työntekijöiltä, joilla on suora oikeudellinen tai sopimussuhde tilastolaitoksen tai sen edustajan kanssa [esimerkiksi työsopimuksen kautta]) kuluu tietojen ja indeksien keruuseen, käsittelyyn ja laskentaan (mukaan luetaan yksikön päällikkö ja sihteerit, mutta ei esimerkiksi osuutta henkilöstöosaston työntekijöistä tai muista henkilöistä, jotka eivät ole suoraan tekemisissä tilastojen tuottamisen kanssa - esimerkiksi ei atk-tukiosaston tai hallinnon henkilöstöstä)? Jos toimialajärjestöt keräävät tiedot korvauksetta, niiden henkilötyövuodet olisi otettava mukaan. Vastauksena olisi annettava vain yksi luku. Toinen kysymys: Paljonko rahaa (euroina) kansallinen tilastolaitos käyttää töiden teettämiseen laitoksen ulkopuolella (ulkoistaminen)? Kansallisen tilastolaitoksen kustannukset olisi siis jaettava seuraaviin kahteen luokkaan: - Ensimmäinen kysymys: sisäiseen operatiiviseen työhön käytetyt henkilötyövuodet ("omat työntekijät") - toinen kysymys: työn ulkoistamiseen käytetyt varat ("ulkopuoliset työntekijät"). "Omilla työntekijöillä" tarkoitetaan tässä siis henkilöitä, joilla on suora oikeudellinen tai sopimussuhde kansalliseen tilastolaitokseen (tai johonkin sen alueelliseen edustustoon jäsenvaltiossa) esimerkiksi työsopimuksen kautta. "Ulkopuolisilla työntekijöillä" tarkoitetaan henkilöitä, joilla ei ole suoraa oikeudellista tai sopimussuhdetta kansalliseen tilastolaitokseen, mutta jotka työskentelevät sellaisen yrityksen palveluksessa, joka on voittanut tarjouskilpailun tietyn tehtävän suorittamisesta ja joka sitten osoittaa tarvittavat henkilöt toimeksiannon mukaiseen työhön. Näin ollen henkilöt, joilla on suora oikeudellinen tai sopimussuhde ("omat työntekijät") otetaan mukaan ensimmäiseen kysymykseen, mutta niitä, joilla ei ole suoraa oikeudellista tai sopimussuhdetta ("ulkopuoliset työntekijät") ei lasketa tähän kohtaan. Sen sijaan rahasumma, joka maksetaan toimeksisaajalle, olisi ilmoitettava toisen kysymyksen vastauksessa. Muutamat jäsenvaltiot eivät noudattaneet tätä menetelmää, vaan halusivat eritellä tarkemmin tapansa laskea kustannukset. Nämä jäsenvaltiot on merkitty taulukossa tähdellä (*), ja lisätietoja annetaan alapuolella olevassa taulukossa. Vaikka kysymykset vaikuttavat melko selkeiltä, on eri jäsenvaltioiden vertailussa oltava erittäin varovainen, sillä mittauksia ei ehkä ole tehty kaikissa jäsenvaltioissa aivan samalla tavalla, ja määritelmiä voidaan tulkita hieman eri tavoin. >TAULUKON PAIKKA> * Ks. menetelmään liittyvä selitys alla. ** Saksa ilmoittaa teollisuuden ja rakennustoiminnan tuotannon osalta vain kokonaisluvun 26,1. Seuraavat jäsenvaltiot pyysivät Eurostatia lisäämään menetelmiä koskevia selityksiä: Tanska // Tanska tekee tutkimuksen yhdistetyllä kyselylomakkeella, jossa on enemmän muuttujia kuin taulukossa on esitetty. Tähän tutkimukseen käytetyt henkilötyövuodet tiedetään. Edellä esitetyt luvut perustuvat näihin tietoihin, mutta ne on korjattu niin, että ne kuvaavat vain mainittuihin indikaattoreihin liittyvään työhön vuosittain käytettyjä henkilötyövuosia. Kreikka // Kreikka haluaa painottaa, että luvut ovat vuoden 2000 estimaatteja. Henkilöt kuuluvat asianomaisiin osastoihin (vakinainen henkilöstö) tai tilastolaitos on palkannut heidät keräämään tietoa indikaattoreita varten (yksityiset avustajat). Nämä henkilöt eivät ole tilastolaitoksen palkkalistalla, mutta heidän palkkionsa riippuu heidän keräämiensä kyselylomakkeiden määrästä. Heillä on suora oikeudellinen suhde tilastolaitokseen, ja he ovat siten "omia työntekijöitä", eikä heille suoritettuja maksuja pitäisi siksi laskea mukaan. Tästä syystä alihankintatyötä ei ole lainkaan. Espanja // Teollisuustuotanto ja tuottajahinnat sekä vähittäiskaupan volyymi-indeksi: Niiden omien työntekijöiden (joilla on suora oikeudellinen tai sopimussuhde Espanjan kansalliseen tilastolaitokseen) määrä, jotka tekevät tiedon keruuseen, käsittelyyn ja laskentaan, laadunvalvontaan, tietojen analysointiin, indeksien laskentaan sekä julkaisemiseen liittyvää operatiivista työtä. Perustietojen keruusta vastaava henkilöstö on myös laskettu mukaan. Rakennustoiminnan tuotanto: Tilanne on sama kuin muiden indikaattoreiden osalta, mutta sopimussuhde on alueellisen kehityksen ministeriön kanssa eikä perustietojen keruusta vastaavaa henkilöstöä ole laskettu mukaan. Budjetti tarkoittaa vuoden 2000 neljää neljännestä. Ranska // Ranskan luku sisältää myös uusia tilauksia koskevat tiedot. Alankomaat // Teollisuuden ja rakennustoiminnan tuotanto: Vain lähdetilastojen perusteella tapahtuvaan indeksien laskentaan tarvittava henkilöstö on laskettu mukaan, ei itse lähdetilastojen käsittelyyn tarvittavaa henkilöstöä. Itävalta // Tuotantoa ja kauppaa koskevat kuukausittaiset kyselyt kattavat suuren joukon muitakin indikaattoreita kuin tuotanto ja vähittäiskauppa, joten Itävalta on pyrkinyt laskemaan vuosittaisen henkilötyövuosiosuuden, joka tarvitaan tämän luvun taulukossa mainittuja indikaattoreita koskevien tietojen keruuseen. Itävalta on laskenut mukaan kyselylomakkeiden kuukausittaiseen käsittelyyn ja indeksien laskentaan osallistuvat henkilöt, mutta ei kyselylomakkeen vastaanottavia henkilöitä (hallinto), sihteeristöä eikä johtajaa. Samanlaista menettelyä käytettiin alihankintabudjettia koskevien tietojen saamiseksi. Ruotsi // Tehdyt työtunnit jaettuna työtunneilla henkilötyövuotta kohti. Päätelmät Tässä luvussa esitetään yleiskatsaus kansalliselle tilastojärjestelmälle aiheutuvia kustannuksia koskeneeseen ensimmäiseen tietojen keruuseen. Tätä kysymystä on tarpeen tutkia lisää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, jotta löydettäisiin entistä parempi ja yhdenmukaisempi mittausmenetelmä ja jotta yritysten suhdanteita koskevien tilastojen tuottamisen aiheuttamat kustannukset tunnettaisiin perusteellisemmin.