Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen tuote-eritelmän muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2022/C 159/14)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”Beurre Charentes-Poitou” / ”Beurre des Charentes” / ”Beurre des Deux-Sèvres”

EU-nro: SAN-FR-0137-AM01 – 3.12.2020

SAN (X) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Nimi: Syndicat des Laiteries Charentes-Poitou

Osoite: 44 rue Jean Jaurès, 17700 Surgères, France

P. +33 546075800

F. +33 546076055

Sähköposti: contact@aclccp.com

Kokoonpano ja oikeutettu etu: Syndicat Laiteries Charentes-Poitou on ammattiyhdistys, jonka jäseninä on Beurre Charentes-Poitou -voin valmistuksessa toimivia maidontuottajia, maidonkerääjiä ja jalostajia/tuottajia. Sillä on näin ollen oikeus pyytää tuote-eritelmän muuttamista.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

☐ Tuotteen nimi

☒ Tuotteen kuvaus

☒ Maantieteellinen alue

☒ Alkuperätodisteet

☒ Tuotantomenetelmä

☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään

☒ Merkinnät

☒ Muu: Päivitetään jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ja hakijaryhmän yhteystiedot sekä tuotetyyppi, valvontaelinten tiedot ja kansalliset vaatimukset.

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti

☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti

5. Muutos/muutokset

5.1 Tuotteen kuvaus

Korvataan tuote-eritelmässä seuraava virke:

”Nimityksellä suojattujen voiden on oltava voimakkaan ja miellyttävän makuisia. Voin tuoksun on oltava hienovarainen ja tuore. Voin on oltava väriltään yhtenäinen ja helposti levittyvä.”

seuraavasti:

”Lehmänmaidosta valmistetun Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin väri on yhtenäinen ja vaihtelee kermanvaaleasta vaaleankeltaiseen. Voin tuoksu on hienostunut ja maitomainen, ja siinä on miellyttävä ranskankerman ja pähkinän maku.”

Valmistuksessa käytetyn maidon tyyppi on lisätty (”lehmänmaidosta valmistetun”).

Voin kuvausta on täydennetty värin (”kermanvaaleasta vaaleankeltaiseen”), tuoksun (”tuoksu on hienostunut ja maitomainen”) ja maun (”ranskankerman ja pähkinän maku”) osalta.

Korvataan tuote-eritelmässä seuraava virke:

”Voin on oltava väriltään yhtenäinen ja helposti levittyvä.”

seuraavasti:

”Voi on suussa sulavaa. Rakenteeltaan voi on sekä kiinteää että notkeaa ja näin ollen sopii erinomaisesti lehtitaikinan valmistukseen.”

Voin ”helposti levittyvään” rakenteeseen liittyvää kuvausta on täydennetty, jotta rakenteen kuvaus olisi selkeämpi.

Lisätään tuote-eritelmään seuraava virke:

”Voi on saatavilla sekä suolaamattomana että suolattuna.”

Muutos koskee voin kuvausta, jota on muutettu täsmentämällä, että voita on saatavilla sekä suolaamattomana että suolattuna. Täsmennys liittyy tuotantomenetelmää koskevaan kohtaan, jossa vahvistetaan, että valmistuksen aikana voihin on mahdollista lisätä suolaa.

Lisätään tuote-eritelmään seuraava virke:

”Voin pH-arvo on enintään 6.”

Säännös oli aiemmin kohdassa ”Tuotantomenetelmä”, josta se on siirretty kohtaan ”Kuvaus”, koska tieto on osa tuotteen tärkeimpien ominaisuuksien kuvausta.

Poistetaan tuote-eritelmästä seuraava virke:

”100 grammassa lopputuotetta on vähintään 82 prosenttia rasvaa, enintään 2 grammaa rasvatonta kuiva-ainetta ja enintään 16 grammaa vettä, kuitenkin vähintään 2 grammaa 100 grammassa.”

Nämä ovat sääntelyyn liittyviä arvoja.

Poistetaan tuote-eritelmästä seuraava virke:

”Väriaineiden, hapettumisenestoaineiden tai happamuudensäätöaineiden lisääminen on kielletty.”

Väriaineiden, hapettumisenestoaineiden tai happamuudensäätöaineiden lisäämistä koskevaan kieltoon liittyvät tiedot on poistettu ja siirretty tuotantomenetelmää koskevaan kohtaan.

Poistetaan tuote-eritelmästä seuraava virke:

”Alkuperänimityksellä varustetun voin valmistuksessa käytettävä maito ja kerma on pastöroitava.”

Maidon ja kerman pastörointia koskeva velvoite on poistettu kuvauksesta, jotta myös raakavoin tuotanto voidaan suojata tällä alkuperänimityksellä. Pastöroinnin yleistyessä 1900-luvulla alueella perinteisesti tuotetun raakavoin tuotanto väheni mutta jatkui kuitenkin joissain määrin. Hakijaryhmä haluaa edistää raakavoin tuotantoa suojaamalla sen alkuperänimityksellä.

Myös yhtenäistä asiakirjaa on muutettu.

Korvataan seuraava virke:

”Vaaleanvärinen, kiinteärakenteinen voi, jonka ominaispiirteisiin kuuluu hienostunut aromi.”

seuraavasti:

”Lehmänmaidosta valmistetun Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin väri on yhtenäinen ja vaihtelee kermanvaaleasta vaaleankeltaiseen. Voin tuoksu on hienostunut ja maitomainen, ja siinä on miellyttävä ranskankerman ja pähkinän maku. Voi on suussa sulavaa. Rakenteeltaan voi on sekä kiinteää että notkeaa ja näin ollen sopii erinomaisesti lehtitaikinan valmistukseen. Voita on saatavilla suolaamattomana ja suolattuna. Voin pH-arvo on enintään 6.”

5.2 Maantieteellinen alue

Tuote-eritelmässä maantieteellistä aluetta ei ole muutettu, mutta sen esitystapaa on tarkistettu lisäämällä luettelo maantieteelliseen alueeseen kuuluvista departementeista ja kunnista yhtenäisten asiakirjojen laatimista koskevien ohjeiden mukaisesti. Lisäksi ilmaisua ”Loiren ja Poitoun alueet” on muutettu, koska se ei anna kuluttajille riittävän tarkkaa tietoa kyseisestä alueesta. Lisäksi täsmennetään, että tuote myös pakataan ja jäädytetään maantieteellisellä alueella.

Pakkaamisen osalta on lisätty nimitystä koskevassa kansallisessa tekstissä oleva säännös, joka oli jäänyt pois suojatun alkuperänimityksen tuote-eritelmästä.

Jäähdyttämisen osalta kyseessä on lisäys.

Tuote on pakattava maantieteellisellä alueella. Tuote on pakattava nopeasti tuotteen valmistamisen jälkeen. Pakkauksen tarkoituksena on ensinnäkin muotoilla voi siihen muotoon, jossa sitä pidetään kaupan. Pakkauksella myös suojataan voita sekä iskuilta, jotka saattaisivat vaikuttaa sen muotoon, että hajuilta, jotka saattaisivat vääristää voin ominaistuoksua. Tämän jälkeen voi jäähdytetään, minkä tarkoituksena on kiteyttää voi ja antaa sen aromien ja rakenteen kehittyä ennen myyntiä.

Ainoastaan voin, joka on jo pakattu ja joka on tarkoitettu elintarviketeollisuuden käyttöön tai vientiin, voi jäädyttää. Tuote on jäädytettävä 30 päivän kuluessa valmistuksesta. Voi jäädytetään kiteytyksen jälkeen, mikä takaa, että jäädytetyssä voissa on halutut aistinvaraiset ominaisuudet.

Nämä osatekijät on kuvattu yksityiskohtaisesti yhtenäisen asiakirjan 3.5 kohdassa. Maantieteellinen alue on kuvattu mahdollisimman tiiviisti departementtien, kantonien ja kuntien luettelon avulla, yhtenäisen asiakirjan laatimista koskevien ohjeiden mukaisesti.

Maidontuotantoalueen rajoja ei ole muutettu, mutta alueen kuvaukseen on lisätty luettelo alueeseen kuuluvista departementeista ja kunnista.

Lisätään tuote-eritelmään seuraava virke:

”Maantieteellistä aluetta koskevaan kartta-aineistoon voi tutustua laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavan viraston (Institut national de la qualité et de l’origine, INAO) verkkosivustolla.”

5.3 Alkuperätodisteet

Tuote-eritelmään on lisätty kohta ”Seikat, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta” kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn kehityksen mukaisesti. Kohtaan on sisällytetty tuotteen jäljitettävyyteen ja tuotanto-olosuhteiden seurantaan liittyvät ilmoitus- ja tietojen kirjaamisvelvoitteet.

Otetaan käyttöön seuraavat:

— Toimintaselvitys, joka vaaditaan toimijoilta, jotka osallistuvat kaikkiin tai joihinkin maidon tuotanto-, keräämis- tai jalostusvaiheisiin:

Lisätään seuraava kappale:

”4.1 Toimijoiden tiedot Toimijoiden, jotka haluavat osallistua kaikkiin tai joihinkin maidon tuotanto-, keräämis- tai jalostusvaiheisiin, on tehtävä selvitys toiminnastaan. Selvitys lähetetään hakijaryhmälle, joka rekisteröi sen. Selvitys laaditaan laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavan viraston (Institut national de la qualité et de l’origine, INAO) johtajan vahvistaman mallin mukaisesti. Hakijaryhmä ylläpitää ajantasaista luetteloa selvityksen tehneistä toimijoista.”

— Ilmoitukset, jotka koskevat tuotannon väliaikaista keskeyttämistä (”ilmoitus aikomuksesta luopua tuotannosta” ja ”ilmoitus tuotannon uudelleen aloittamisesta”) sekä alkuperänimityksellä kaupan pidettäväksi tarkoitettujen tuotteiden tunnistamista ja seurantaa (määrien ja varastojen seuranta):

Lisätään seuraava kappale:

”4.2. Ilmoittamisvelvollisuudet a) Ilmoitus aikomuksesta luopua tuotannosta ja ilmoitus tuotannon uudelleen aloittamisesta Toimijoiden on tarvittaessa lähetettävä hakijaryhmälle vähintään kaksi viikkoa ennen alkuperänimityksen tuotannon lopettamista ennakkoilmoitus aikomuksesta luopua kokonaan tai osittain alkuperänimityksen tuotannosta. Hakijaryhmän on ilmoitettava asiasta valvontaelimelle ja säilytettävä tämä ilmoitus viiden vuoden ajan. Kun toimija haluaa aloittaa toimintansa uudelleen, sen on lähetettävä hakijaryhmälle ennakkoilmoitus tuotannon uudelleen aloittamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen kuin tuotanto aloitetaan uudelleen. Ilmoituksessa on mainittava erityisesti päivämäärä, jolloin tuotanto on tarkoitus aloittaa uudelleen. Hakijaryhmän on ilmoitettava asiasta valvontaelimelle ja säilytettävä tämä ilmoitus viiden vuoden ajan. b) Alkuperänimityksellä kaupan pidettäviksi tarkoitettujen tuotteiden tunnistamisen ja seurannan kannalta välttämättömät ilmoitusvelvollisuudet Asianomaisten toimijoiden on kunkin puolivuotiskauden lopussa ilmoitettava kaupan pidetyn voin kokonaismäärä eriteltynä siten, että ilmoituksesta ilmenee alkuperänimityksellä kaupan pidetyn voin määrä ja varastomäärä kyseisen puolivuotiskauden viimeisenä päivänä. Hakijaryhmän on säilytettävä nämä asiakirjat vähintään viiden vuoden ajan. Hakijaryhmä toimittaa vuosittain laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavalle virastolle yhteenvedon Beurre Charentes-Poitou -voita koskevista tilastotiedoista.”

— Toimijoiden velvoite kirjata ja säilyttää saapumis- ja lähtemistietoja, jotta valmistuksessa käytetyn maidon ja kerman määrät sekä valmistetun, pakatun ja jäädytetyn voin määrät voidaan jäljittää:

Lisätään seuraava kappale:

”4.3. Tietojen kirjaaminen ja säilyttäminen Toimijoiden on kirjattava ja säilytettävä maidon ja voin alkuperästä, laadusta ja tuotanto-olosuhteista kertovia tietoja ja asiakirjoja siten, että ne ovat valvontaviranomaisten saatavilla tarkastusta varten. a) Jäljitettävyys Jalostajien on ylläpidettävä ajantasaista rekisteriä saapumis- ja lähtemistiedoista tai muuta vastaavanlaista kirjanpitoasiakirjaa. Tähän rekisteriin on sisällyttävä erityisesti seuraavat tiedot: — maidon tuotantoalueelta kerätyt tai ostetut maitomäärät, jotka on tarkoitettu alkuperänimityksellä varustetun voin valmistukseen; — kerätyt tai ostetut kermamäärät, jotka on tarkoitettu alkuperänimityksellä varustetun voin valmistukseen, sekä valmistuksessa käytetyn maidon alkuperä; — alkuperänimityksellä valmistetun voin määrät; — tarvittaessa alkuperänimityksellä varustetun voin ostomäärät ja ostettujen voiden alkuperä; — alkuperänimityksellä myytäväksi tarkoitetun voin kokonaismäärät seuraaviin jaoteltuina: — jäädytetyn voin määrät; — teksturoidun voin määrät. Jokainen pakkauslaitos ylläpitää rekisteriä, josta käyvät ilmi alkuperänimityksellä varustetun voin määrät (saapuvat ja lähtevät). Nämä asiakirjat on säilytettävä vähintään kahden vuoden ajan siitä vuodesta, jota tiedot koskevat. Maidonkerääjiin sovelletaan samoja velvoitteita niitä koskevien toimintojen osalta.” — Tuotanto-olosuhteiden valvontaa varten tarvittavat asiakirjat eläinten rehun (tyyppi, alkuperä, määrä) ja maidonkeruun (toimitusvahvistus, lasku) osalta. Lisätään seuraava kappale: ”b) Tuotanto-olosuhteiden valvonta Maidontuottajien on pidettävä valvontaviranomaisten saatavilla asiakirjoja, joista käyvät ilmi erityisesti karjan ravintona käytetyn rehun ja muun ravinnon tyyppi, alkuperä ja määrä. Niihin kirjataan myös laidunkausien ajankohdat. Maidontuottajien on säilytettävä laskut ja/tai toimitusvahvistukset, joista käyvät ilmi ostetun ravinnon määrät ja alkuperä. Asiakirjat on säilytettävä viiden vuoden ajan. Jalostajien on pidettävä valvontaviranomaisten saatavilla asiakirjoja, joiden avulla voidaan tarkastaa erityisesti — keräysalue maidon tuotantoalueella — keräyspäivä — valmistusparametrien noudattaminen — valmistuksen ja jäädytyksen välinen aika. Nämä asiakirjat on säilytettävä kahden vuoden ajan. Maidonkerääjiin sovelletaan samoja velvoitteita niitä koskevien toimintojen osalta.”

Tuotteiden valvontaa koskevat määräykset, joista on aiemmin säädetty muissa kansallisissa teksteissä, sisältyvät tästä lähtien tuote-eritelmään. Tuotteiden valvonta koostuu pääosin ennalta ilmoittamatta ja pistokokein tehdyistä analyyttisistä ja aistinvaraisista tarkastuksista.

Lisätään seuraava kappale:

”4.4. Tuotteiden valvonta Pakatulle voille tehdään ennalta ilmoittamatta ja pistokokein analyyttisiä ja aistinvaraisia tarkastuksia.”

5.4 Tuotantomenetelmä

5.1 Maidontuotanto

Tuote-eritelmään on lisätty maidontuotantoa koskevia säännöksiä. Näiden säännösten tarkoituksena on vahvistaa Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin ja sen maantieteellisen alkuperän välistä yhteyttä erittelemällä käytännöt, joita alueen viljelijät käyttävät karjan ja erityisesti lypsylehmien ruokinnassa.

Lisätään seuraava kappale:

”a) Karjanhoito

Tässä tuote-eritelmässä tarkoitetaan

— ”karjalla” tilan koko lypsykarjaa lypsylehmät, ummessa olevat lehmät ja hiehot mukaan lukien;

— ”hiehoilla” vieroitettuja eläimiä ennen ensimmäistä poikimista;

— ”lypsylehmillä” maitoa tuottavia lehmiä, ummessa olevia lehmiä ja hiehoja kuukautta ennen poikimista.

Kullakin tilalla on karjan ruokintaan tarkoitettua rehualaa, johon kuuluu vähintään 20 aaria nurmea tai vehnän ja rukiin sekaviljaa (heinä- ja valkuaiskasvien sekoitus) lypsylehmää kohti.”

Yhteyden vahvistamiseksi lisätään rehun alkuperää koskeva kohta. Tässä kohdassa luetellaan raaka-aineet, joiden on oltava peräisin maantieteelliseltä alueelta, ja asetetaan vaatimus, jonka mukaan vähintään 80 prosenttia karjan perusannoksesta on oltava peräisin maantieteelliseltä alueelta.

Lisätään seuraava kappale:

”b) Rehun alkuperä

Seuraavien raaka-aineiden on oltava peräisin maidon tuotantoalueelta:

— rehu: kokonaiset viljakasvit, heinä, ruohovartiset kasvit ja palkokasvit tuoreina tai säilöttyinä kaikissa muodoissa; oljet,

— rehukaalit (kaalit, rapsi, nauris, rypsi), jotka annetaan tuoreena,

— juuret ja mukulat,

— viljakasvien siemenet, myös maissi, ja niistä valmistetut tuotteet,

— öljykasvien ja palkokasvien siemenet.

Karjan vuotuisesta kokonaisrehuannoksesta vähintään 80 prosenttia (kuiva-aineena ilmoitettuna) on peräisin maidon tuotantoalueelta.

Sellaisen proteiinitäydennysrehun osuus, jonka typpipitoisten aineiden kokonaispitoisuus on > 20 prosenttia kuiva-aineen kokonaismäärästä ja joka ei ole peräisin maidontuotantoalueelta, saa olla enintään 1 200 kilogrammaa kuiva-ainetta lypsylehmää kohti kalenterivuodessa.

Edellä luetelluista raaka-aineista peräisin olevat alueen ulkopuolella jalostetut tuotteet hyväksytään karjan rehuksi ja kuuluvaksi rehuomavaraisuuden piiriin edellyttäen, että tuotteet ovat jäljitettävissä.”

Näitä säännöksiä täydennetään rehuissa kiellettyjen ainesosien luettelolla.

Lisätään seuraava kappale:

”Karjan ruokinnassa ei saa käyttää seuraavia:

— urea ja sen johdannaiset sellaisina kuin ne on määritelty rehun lisäaineista annetun asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteessä 1;

— palmu-, maapähkinä-, auringonkukka-, pellava-, oliivi- ja kopraöljy sellaisenaan; Kielto ei koske rehussa olevaa jäännösöljyä eikä väkirehun valmistuksen apuaineena käytettyä öljyä.

— kaikki karjan rehulle tehdyt kemialliset käsittelyt (erityisesti sooda ja ammoniakki);

— geneettisesti muunnelluista tuotteista valmistettu rehu.”

Lisäksi täsmennetään tietoja rehun sallituista lisäaineista.

Lisätään seuraava virke:

”Rehun lisäaineina ovat sallittuja ainoastaan entsyymit ja bakteeri-inokulaatit.”

Lypsylehmien osalta määritetään myös maissin päivittäinen osuus rehuannoksesta. Maissin osuus vaikuttaa suojatulla alkuperänimityksellä ”Beurre Charentes-Poitou”- / ”Beurre des Charentes”- / ”Beurre des Deux-Sèvres” varustetun voin ominaisuuksiin. Se vaikuttaa yhtäältä maidon ja kerman rasvapitoisuuteen ja toisaalta saa aikaan kiinteän ja notkean rakenteen, jota erityisesti leipurit ja kondiittorit arvostavat.

Näillä lisäyksillä vahvistetaan maidontuottajien kehittämät karjanhoitomenetelmät, jotka on mukautettu maantieteellisen alueen haastaviin maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin. Karjan ruokinta alueella on säännönmukaista ja jatkuvaa, mikä on alueen erityispiirre ja takaa, että maidon, kerman ja voin koostumuksessa on vain vähän vaihtelua.

Lisätään seuraava kappale:

”d) Lypsylehmien ruokinta

Lypsylehmien päivittäisessä rehuannoksessa on oltava lehmää kohti (kuiva-aineena ilmaistuna):

— vähintään 2 kg muuta rehua kuin rehumaissia;

— vähintään 50 % ja vähintään 7 kg maissia (kaikissa sen muodoissa).

Maissin määrää voidaan vähentää laidunkaudella, mutta sitä on kuitenkin oltava vähintään 1,5 kg.

Jos päiväannokseen sisältyy tuoreita rehukaaleja (kaalit, rapsi, nauris, rypsi), niiden osuus kuiva-aineesta saa olla enintään 10 prosenttia.

Seuraavien täydennysrehutyyppien saanti on rajoitettu 1 800 kilogrammaan kuiva-aineesta lypsylehmää kohti kalenterivuodessa:

— viljakasvien siemenet ja niistä valmistetut tuotteet,

— öljykasvien ja palkokasvien siemenet ja niistä valmistetut tuotteet,

— kivennäisaineet ja niistä saadut tuotteet,

— vitamiinit,

— mikro-organismeista saatavat käymisen sivutuotteet.”

Lisäksi annetaan säännöksiä eläinten hyvinvoinnin varmistamiseksi eläinsuojissa (lepoalusta, kuivikkeet, ilmastointi).

Lisätään seuraava kappale:

e) Kasvatusolosuhteet

Eläinten ollessa paikalla tilan on oltava ilmastoitu joko luonnollisen ilmankierron tai sen puuttuessa mekaanisen ilmanvaihdon avulla.

Lepoalustan on oltava joustava eläinten mukavuuden varmistamiseksi.

Kuivikkeena käytettyjen olkien tai muiden materiaalien määrällä ja vaihtamistaajuudella varmistetaan, että kuivikkeet pysyvät kuivina ja pehmeinä.

Yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaan on lisätty seuraavat kohdat tuote-eritelmän määräysten mukaisesti:

”Lypsylehmien rehu ei voi olla kokonaisuudessaan peräisin maantieteelliseltä alueelta. Maantieteellisen alueen viljelyalalla ei aina voida tuottaa riittävästi ravintoa, jotta se kattaisi lypsylehmien proteiinintarpeen, joten vähintään 80 prosenttia karjan vuotuisesta kokonaisannoksesta (kuiva-aineena ilmaistuna) on peräisin maidontuotantoalueelta.

Alueen ja tuotteen välisen läheisen yhteyden varmistamiseksi seuraavien raaka-aineiden on oltava peräisin maidontuotantoalueelta:

— rehu: kokonaiset viljakasvit, heinä, ruohovartiset kasvit ja palkokasvit tuoreina tai säilöttyinä kaikissa muodoissa; oljet,

— rehukaalit (kaalit, rapsi, nauris, rypsi), jotka annetaan tuoreena,

— juuret ja mukulat,

— viljakasvien siemenet, myös maissi, ja niistä valmistetut tuotteet,

— öljykasvien ja palkokasvien siemenet.

Sellaisen proteiinitäydennysrehun osuus, jonka typpipitoisten aineiden kokonaispitoisuus on > 20 prosenttia kuiva-aineen kokonaismäärästä ja joka ei ole peräisin maidontuotantoalueelta, saa olla enintään 1 200 kilogrammaa kuiva-ainetta lypsylehmää kohti kalenterivuodessa.

Karjan ruokinnassa ei saa käyttää seuraavia tuotteita:

— urea ja sen johdannaiset sellaisina kuin ne on määritelty rehun lisäaineista annetun asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteessä 1;

— palmu-, maapähkinä-, auringonkukka-, pellava-, oliivi- ja kopraöljy sellaisenaan; Kielto ei koske rehussa olevaa jäännösöljyä eikä väkirehun valmistuksen apuaineena käytettyä öljyä.

— kaikki karjan rehulle tehdyt kemialliset käsittelyt (erityisesti sooda ja ammoniakki);

— geneettisesti muunnelluista tuotteista valmistettu rehu.

— Rehun lisäaineina ovat sallittuja ainoastaan entsyymit ja bakteeri-inokulaatit.

Lypsylehmien päivittäisessä rehuannoksessa on oltava lehmää kohti (kuiva-aineena ilmaistuna):

— vähintään 2 kg muuta rehua kuin rehumaissia;

— vähintään 50 % ja vähintään 7 kg maissia (kaikissa sen muodoissa).

Maissin määrää vähennetään laidunkaudella vähintään 1,5 kilogrammaan.

Jos päiväannokseen sisältyy tuoreita rehukaaleja (kaalit, rapsi, nauris, rypsi), niiden osuus kuiva-aineesta saa olla enintään 10 prosenttia.

Seuraavien täydennysrehutyyppien saanti on rajoitettu 1 800 kilogrammaan kuiva-aineesta lypsylehmää kohti kalenterivuodessa:

— viljakasvien siemenet ja niistä valmistetut tuotteet,

— öljykasvien ja palkokasvien siemenet ja niistä valmistetut tuotteet,

— kivennäisaineet ja niistä saadut tuotteet,

— vitamiinit,

— mikro-organismeista saatavat käymisen sivutuotteet.”

5.2 Jalostaminen

Tuote-eritelmää on täydennetty jalostusta koskevan kohdan osalta, jotta voin tuotanto-olosuhteiden kuvaus olisi aiempaa tarkempi ja jotta voidaan vahvistaa tuotantoalueen voimeijereissä käytössä olevat menetelmät.

a) Maidonkeruu

Osiota on täydennetty kuvaamalla maidonkeruuta koskevat käytännöt.

Lisätään seuraava virke:

”Maito kerätään 72 tunnin kuluessa vanhimmasta lypsystä.”

Tämä määräaika mahdollistaa sen, että maidonkeruu pystytään järjestämään suhteellisen suurella maantieteellisellä alueella ja että maito saadaan kerättyä kaikilta maidontuottajilta tuotantomääristä riippumatta. Alueen maidontuottajien väliset etäisyydet ovat suuret, minkä vuoksi määräaika on 72 tuntia.

Korvataan seuraava virke:

”Kun maito on otettu vastaan meijereissä, lainsäädännössä vahvistetulta maantieteelliseltä alueelta kerätty maito varastoidaan keräyslämpötilaan, joka on 4–6 °C.”

seuraavasti:

”Sen jälkeen, kun kerätty maito on vastaanotettu meijereissä, se voidaan varastoida. Varastointilämpötila on 2–6 °C.”

Velvollisuus, jonka mukaan maito on varastoitava, on poistettu, mutta varastointi on edelleen mahdollista lämpötiloissa, joissa maito säilyy eikä sen laatu heikkene. Maidon varastointilämpötilaa on muutettu siten, että maito voidaan varastoida aiempaa kylmemmissä lämpötiloissa (2–6 °C:ssa aiemman 4–6 °C:een sijaan).

Lisätään seuraava virke:

”Maito voidaan pastöroida.”

Kuvaukseen sisältynyt maidon pastörointia koskeva velvoite on poistettu raakavoin tuotannon mahdollistamiseksi. Pastörointi on kuitenkin edelleen sallittua.

Lisätään seuraava virke:

”Väriaineiden tai hapettumisenestoaineiden käyttö ja sellaisten happamuudensäätöaineiden käyttö, joiden tarkoituksena on vähentää maidon happamuutta ennen pastörointia, on kielletty.”

Tiettyjen aineiden tai valmisteiden käyttöä koskeva kielto poistetaan kohdasta ”Kuvaus”, koska se kuuluu tuotantomenetelmään. Kieltoa ylläpidetään ja se vahvistetaan kaikkien valmistusvaiheiden osalta, maidonvalmistus mukaan lukien.

Lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaan seuraavat kohdat:

”Beurre Charentes-Poitou -voin valmistuksessa käytettävä maito on peräisin asetuksen (EU) N:o 1151/2012 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritellyltä maantieteelliseltä alueelta.”

b) Kuoriminen

Korvataan seuraava virke:

”Ennen valmistusta maidon lämpötila nostetaan 40 °C:seen kuorimista varten.”

seuraavasti:

”Kuorimislämpötila on 40–60 °C, lukuun ottamatta raakavoita, jonka kuorimislämpötila on enintään 40 °C.”

Alun perin kuorimislämpötilaksi oli asetettu 40 °C. Lämpötila ei kuitenkaan käytännössä ole pysyvä, minkä vuoksi lämpötilalle on pikemminkin määriteltävä vaihteluväli. Kuorimislämpötila on nyt 40–60 °C. Tällä lämpötilan vaihteluvälillä rasva erottuu maidosta paremmin, riippuen käytetyistä laitteista. Näissä lämpötiloissa ei synny riskiä tuotteen aistinvaraisten ominaisuuksien heikkenemisestä.

Lisätään raja-arvo, joka koskee raakavoin valmistusta.

Lisätään seuraava virke:

”Ainoastaan pastöroidusta maidosta saatu kerma voidaan varastoida; kerma varastoidaan alle 6 °C:n lämpötilassa ennen pastörointia.”

Raakamaidosta saadun kerman varastointi on siten kielletty, koska raakakerma on herkkä tuote, joka on käytettävä nopeasti bakteriologisen turvallisuuden varmistamiseksi.

Lisätään seuraava virke:

”Kerman rasvapitoisuuden on oltava vähintään 36 grammaa 100 grammassa tuotetta.”

Kerman vähimmäisrasvapitoisuuden vahvistamisen tarkoituksena on varmistaa, että voin valmistuksessa käytettävä kerma on laadukasta.

c) Kerman pastörointi

Tuote-eritelmän kerman pastörointia koskevaa kohtaa on muutettu, jotta se vastaisi käytäntöjä.

Korvataan seuraava virke:

”Valmistettu kerma pastöroidaan – – sekä happamuudensäätöaineiden, väriaineiden tai hapettumisenestoaineiden käyttö.”

seuraavasti:

”Maito voidaan pastöroida. Pastörointi tehdään enintään 96 °C:ssa, ja pastörointiarvo on vähintään 100 sekuntia.”

Kerman ja maidon pastörointi ei ole enää pakollista, mutta se on edelleen sallittua tuote-eritelmässä vahvistetun menetelmän mukaisesti. Annettujen arvojen avulla varmistetaan, että kerman käsittely on hellävaraista ja liialliset Maillardin reaktiot, jotka aiheuttavat paistetun maun kehittymisen, voidaan välttää.

Kerman hapattamista käsitellään erillisessä kohdassa.

Lisätään seuraava virke:

”Väriaineiden tai hapettumisenestoaineiden käyttö ja sellaisten happamuudensäätöaineiden käyttö, joiden tarkoituksena on vähentää kerman happamuutta ennen pastörointia, on kielletty. Muut puhdistuskäsittelyt kuin pastörointi ovat kiellettyjä.”

Kuten edellä on mainittu, tiettyjen aineiden tai valmisteiden käyttökielto poistetaan tuotekuvausta koskevasta kohdasta ja siirretään kaikkiin valmistusta koskeviin kohtiin, joissa sen säilyttäminen ja vahvistaminen on tarpeen.

Lisätään muiden puhdistuskäsittelyiden kuin pastöroinnin käyttökielto. Muut puhdistuskäsittelyt eivät kuulu käytössä oleviin menetelmiin ja todennäköisesti vaikuttaisivat tuotteen ominaisuuksiin.

d) Kerman hapattaminen

Korvataan tuote-eritelmässä seuraava virke:

”sen jälkeen se jäähdytetään noin 12 °C:n lämpötilaan ja lopuksi hapatetaan tietyillä hapatteilla. Herasta saadun kerman tai jäädytetyn tai pakastetun kerman käyttö on kielletty.”

seuraavasti:

”Kerma jäähdytetään ja hapatetaan enintään 21 °C:n lämpötilassa. Herasta saadun kerman tai jäädytetyn tai pakastetun kerman käyttö on kielletty. Maidon kuorimisen ja hapattamisen välinen aika on alle 48 tuntia. Käytettävissä hapatteissa on oltava ainoastaan happamoittavia ja aromatisoivia bakteerikantoja. Hapatteet lisätään joko suoraan tai käymisen aloittavassa viljelmässä. Sakeuttamisaineiden tai aromien lisääminen on kielletty.”

Hapatusvaihe, joka oli alun perin tiivistetty ilmaukseen ”ja lopuksi hapatetaan tietyillä hapatteilla”, kuvataan erillisessä kohdassa. Kerman hapatusprosessia on täydennetty lämpötilan ja ajan sekä sallittujen hapatetyyppien ja kiellettyjen käytäntöjen osalta.

Kuorimisen ja/tai pastöroinnin jälkeen kerma jäähdytetään. Kerman jäähdytyslämpötilaa on täsmennetty vahvistamalla korkein mahdollinen lämpötila (≤ 21 °C), koska lämpötila ”noin 12 °C” ei voi olla valvottava tavoitearvo ja toimijoiden käytännöt vaihtelevat. Muutoksella otetaan huomioon jalostajien taitotieto voin valmistukseen käytettävien maitohappobakteerien valinnassa ja käytössä.

Herasta saatavan kerman käyttökieltoa täydennetään jäädytetyn tai pakastetun kerman käyttökiellolla.

Jotta voin laatu voidaan taata, hapattaminen on tehtävä mahdollisimman pian kuorimisen jälkeen ja enintään 48 tunnin kuluessa.

e) Kerman luonnollinen kypsyminen

Korvataan seuraava virke:

”Kun voita on kypsytetty vähintään pakollisen 12 tunnin kypsytysajan verran, se jäähdytetään, kirnutaan ja pakataan myyntivalmiisiin yksittäispakkauksiin.”

seuraavasti:

”Kerman luonnollinen kypsyttäminen on pakollista. Kypsytysaika on vähintään 16 tuntia, ja kypsytyslämpötila on 7–21 °C.”

Tämä voin tuotantoon kuuluva olennainen menetelmä säilytetään pakollisena. Menetelmä erottaa Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin tuotannon teollisesta tuotannosta, ja sillä on ratkaiseva merkitys voin laadun kannalta.

Kerman kypsymisaikaa on tarkistettu 12 tunnista 16 tuntiin. Kypsymisajan pidentymisellä on myönteinen vaikutus, sillä hidas kypsyminen edistää aromien kehittymistä.

Tässä vaiheessa eri toimijoiden taitotieto on merkittävässä osassa, sillä kesto ja lämpötila ovat sidoksissa valittuihin hapatteisiin ja tuotantotavoitteisiin. Luonnollisen kypsymisen ansiosta hapatteet ja siten myös aromit pääsevät kehittymään ja kirnuamisen aikana muodostuu rasvapalloja, jotka tuovat voihin notkeutta. Jotta vaihe olisi onnistunut, kerman on käytävä eri lämpötiloissa sen sijaan, että se pysyisi tasaisessa lämpötilassa koko kypsytyksen ajan. Jotta voidaan ottaa huomioon lämpötilojen vaihtelut, jotka määräytyvät valmistajan taitotiedon ja käytettyjen laitteiden mukaan, lämpötila-alueeksi määritetään 7–21 °C. Lämpötilojen säätelyn avulla voihin saadaan kehitettyä haluttu notkeus.

f) Kerman kirnuaminen

Lisätään seuraava kappale:

”Kerma kirnutaan jäähdyttämisen jälkeen puukirnussa, ruostumattomasta teräksestä valmistetussa kirnussa tai jatkuvatoimisessa voinvalmistuslaitteessa. Jos kerma kirnutaan kirnussa, voirakeet pestään.”

Tässä prosessissa kerma muuttuu voiksi voirakeiden muodostuessa ja erottuessa kirnumaidosta. Näillä lisäyksillä täsmennetään voin valmistuksessa sallitut laitteet ja vahvistetaan perinteinen käytäntö, jossa voirakeet pestään kirnussa.

g) Voirakeiden vaivaaminen

Lisätään seuraava kappale:

”Voirakeiden vaivaamisaika saa olla enintään 60 minuuttia kirnussa ja enintään 10 minuuttia jatkuvatoimisessa voinvalmistuslaitteessa. Voita ei saa sekoittaa eikä vaahdottaa.”

Nämä tiedot lisätään täydentämään voin tuotantoprosessin kuvausta.

Korvataan seuraava virke:

”Voihin saa lisätä suolaa siten, että sen määrä on enintään 2 prosenttia.”

seuraavasti:

”Voihin saa lisätä suolaa hienon suolan osalta enintään 2,5 grammaa 100:aa grammaa kohti tai kidesuolan osalta enintään 3 grammaa 100:aa grammaa kohti.”

Suolatun voin valmistuksessa suola lisätään vaivaamisvaiheessa. Tämän vuoksi tuota-eritelmässä vahvistettu määräys sisällytetään tähän kohtaan. Tietoja on muutettu täsmentämällä lisättävän suolan määrät hienon suolan ja kidesuolan osalta erikseen. Suolatun voin valmistuksessa lisättävän suolan määrää on muutettu. Hienon suolan osalta määrää korotetaan 2 grammasta 2,5 grammaan 100 grammaa kohti, ja kidesuolan osalta määräksi vahvistetaan 3 grammaa 100 grammaa kohti. Määrien tarkoituksena on saada voihin suolainen maku, joka erottuu aiempaa selvemmin suolaamattomasta voista. Koska suolakiteet jakautuvat voissa hienosta suolasta poikkeavalla tavalla, suolakiteitä tarvitaan suurempi määrä samankaltaisen aistinvaraisen ominaisuuden saavuttamiseksi.

Korvataan seuraava virke:

”Maitohappobakteerien lisääminen vaivaamisen aikana on kielletty.”

seuraavasti:

”Sellaisten menetelmien käyttö, joiden tarkoituksena on lisätä voin rasvattoman kuiva-ainepitoisuuden määrää, on kielletty; näihin kuuluu erityisesti maitohappobakteerien lisääminen vaivaamisen aikana.”

Tiettyjen prosessien käyttökielto säilytetään ja vahvistetaan.

Poistetaan seuraava virke:

”Alkuperänimityksellä varustetun voin pH saa pakkaushetkellä olla enintään 6.”

Virke on siirretty kohtaan ”Kuvaus”.

Poistetaan seuraava virke:

”Lisäksi fosfataasikokeen tuloksen on oltava negatiivinen.”

Fosfaasi on pastöroinnin merkkiaine, ja koska tuote-eritelmässä mahdollistetaan raakavoin tuotannon suojaaminen nimityksellä, pakollinen koe on poistettu.

h) Elintarviketeollisuuden käyttöön tarkoitettua voita koskeva erityissäännös

Lisätään seuraava kappale:

”Ainoastaan elintarviketeollisuuden käyttöön tarkoitetulle voille voidaan tehdä fysikaalinen kiteytyskäsittely. Tämä toimenpide koostuu mekaanisesta käsittelystä ja/tai perättäisistä jäähdyttämisvaiheista, joiden jälkeen lämpötila on alle 16 °C.”

Lisäyksellä sallitaan elintarviketeollisuuden käyttöön valmistetun voin fysikaalinen kiteytyskäsittely. Tavoitteena on vahvistaa paikallisten voinvalmistajien kehittämät käytännöt, jotta voidaan korostaa Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin mekaanisia ominaisuuksia ja sen soveltuvuutta lehtitaikinan valmistukseen. Käsittely ei muuta voin makua. Suojatun alkuperänimityksen ”Beurre Charentes-Poitou” ominaisuudet tulevat muissa muodoissa ilmi siitä valmistetuissa leipomo- ja konditoriatuotteissa.

Tämä vaihe on valinnainen, eikä se koske kaikkia voituotteita.

i) Pakkaaminen

Lisätään tuote-eritelmään seuraava kappale:

”Voi on pakattava enintään 25 kilogramman kokoisiin pakkauksiin. Pakkauksen tarkoituksena on ensinnäkin muotoilla voi siihen muotoon, jossa sitä pidetään kaupan. Sillä myös suojataan voita sekä iskuilta, jotka saattaisivat vaikuttaa sen muotoon, että hajuilta, jotka saattaisivat vääristää voin ominaistuoksua. Tämän jälkeen voi jäähdytetään, minkä tarkoituksena on kiteyttää voi ja antaa sen aromien ja rakenteen kehittyä. Raakavoin jäädyttäminen on kielletty. Ainoastaan voin, joka on jo pakattu ja joka on tarkoitettu elintarviketeollisuuden käyttöön tai vientiin, voi jäädyttää maantieteellisellä alueella. Tuote on jäädytettävä 30 päivän kuluessa valmistuksesta. Voi jäädytetään kiteytyksen jälkeen, mikä takaa, että jäädytetyssä voissa on halutut aistinvaraiset ominaisuudet. Jäädytettyä voita säilytetään vähintään -18 °C:n lämpötilassa enintään 12 kuukauden ajan. Jos voi jäädytetään vientiä varten, se on sulatettava ennen saattamista kuluttajamarkkinoille.”

Näiden säännösten tarkoituksena on varmistaa, etteivät Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin aistinvaraiset ominaisuudet heikkene.

Pakkaamisen osalta on lisätty nimitystä koskevassa kansallisessa tekstissä oleva säännös, joka oli jäänyt pois suojatun alkuperänimityksen tuote-eritelmästä.

Jäädyttämisen osalta määritellään tämän säilöntämenetelmän käyttö. Jäädytys ei vaikuta voin aistinvaraisiin ominaisuuksiin. Tämä maitoteollisuudessa yleisesti käytössä oleva menetelmä on osoittautunut hyödylliseksi aistinvaraisten ominaisuuksien säilyttämisessä ja suojelemisessa. Tämän lisäyksen tarkoituksena on erityisesti helpottaa pitkän matkan vientiä, jota ei voida muulla tavoin toteuttaa. Tässä tapauksessa voi jäädytetään ainoastaan logistisiin tarkoituksiin, eikä kaupassa asioivalle loppukuluttajalle tarjota jäädytettyä voita.

Samoista syistä ja johdonmukaisuuden vuoksi yhtenäisen asiakirjan 3.5 kohtaan on lisätty seuraavat kohdat:

”Voi on pakattava maantieteellisellä alueella enintään 25 kilogramman kokoisiin pakkauksiin. Pakkauksen tarkoituksena on ensinnäkin muotoilla voi siihen muotoon, jossa sitä pidetään kaupan. Sillä myös suojataan voita sekä iskuilta, jotka saattaisivat vaikuttaa sen muotoon, että hajuilta, jotka saattaisivat vääristää voin ominaistuoksua. Tämän jälkeen voi jäähdytetään, minkä tarkoituksena on kiteyttää voi ja antaa sen aromien ja rakenteen kehittyä. Raakavoin jäädyttäminen on kielletty. Ainoastaan voin, joka on jo pakattu ja joka on tarkoitettu elintarviketeollisuuden käyttöön tai vientiin, voi jäädyttää maantieteellisellä alueella. Tuote on jäädytettävä 30 päivän kuluessa valmistuksesta. Voi jäädytetään kiteytyksen jälkeen, mikä takaa, että jäädytetyssä voissa on halutut aistinvaraiset ominaisuudet. Tällä menetelmällä, jonka alueen toimijat hallitsevat, voidaan taata jäädytetyn voin aistinvaraiset ominaisuudet ja valvoa jäädytysolosuhteita sekä sitä, ettei voihin kehity vieraita hajuja, joille se on erityisen herkkä. Jäädytettyä voita säilytetään vähintään -18 °C:n lämpötilassa enintään 12 kuukauden ajan. Jos voi jäädytetään vientiä varten, se on sulatettava ennen saattamista kuluttajamarkkinoille.”

5.5 Yhteys

Tuote-eritelmän kohta ”Yhteys maantieteelliseen alueeseen” on laadittu kokonaisuudessaan uudelleen, jotta Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin ja maantieteellisen alueen välinen yhteys voidaan osoittaa entistä selkeämmin. Yhteyden perustaa ei ole kuitenkaan muutettu.

Yhteyden kuvauksessa korostetaan erityisesti Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin ominaisuuksien yhteyttä lypsylehmien ruokavalioon, joka sisältää runsaasti maissia. Nämä ruokintaan liittyvät käytännöt on mukautettu maantieteellisten alueen ominaisuuksiin, joihin kuuluu lämmin ja kuiva kesä. Alueen maidontuotanto onkin riippuvainen alueista, joilla kasvatetaan vilja- ja rehukasveja karjan ravinnoksi.

Kohdassa ”Maantieteellisen alueen erityisyys” kuvataan sekä maantieteellisen alueen luonnonoloihin että ihmisen toimintaan liittyviä tekijöitä, luodaan nämä tekijät yhdistävä historiallinen katsaus ja tuodaan esiin erityistaitotieto ja -käytännöt alueella.

Kohta ”Tuotteen erityisyys” on yhdenmukainen tuotteen kuvauksen kanssa.

Lopuksi kohdassa ”Syy-yhteys” selitetään luonnontekijöiden, ihmisen toimintaan liittyvien tekijöiden ja tuotteen välinen vuorovaikutus.

SAN:n tuote-eritelmässä annettu kuvaus tuotteen ja maantieteellisen alkuperän välisestä yhteydestä toistetaan kokonaisuudessaan yhtenäisen asiakirjan 5 kohdassa.

5.6 Merkinnät

Korvataan tuote-eritelmässä seuraava virke:

”Pakkauksissa on oltava merkintä tai tarra, jossa on maininta ”Appellation d’Origine Contrôlée” (tarkastettu alkuperänimitys), asetuksen 5 §:n mukaisesti.”

seuraavasti:

”Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevan lainsäädännön mukaisten pakollisten mainintojen lisäksi merkinnöissä on oltava tuotteen rekisteröity nimi ja Euroopan unionin suojatusta alkuperänimityksestä kertova SAN-tunnus samassa visuaalisessa kentässä. Jos pakkausta pidetään kaupan omalla tuotemerkillä, pakkaukseen on merkittävä näkyvästi ja helposti luettavasti tuotantoyksikön koodi tai nimi.”

Merkintöjä koskeva kohta saatetaan ajan tasalle kansallisessa ja EU:n sääntelyssä tapahtuneiden muutosten huomioimiseksi.

Lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.6 kohtaan seuraava kappale:

”Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevan lainsäädännön mukaisten pakollisten mainintojen lisäksi merkinnöissä on oltava tuotteen rekisteröity nimi ja Euroopan unionin suojatusta alkuperänimityksestä kertova SAN-tunnus samassa visuaalisessa kentässä. Jos pakkausta pidetään kaupan omalla tuotemerkillä, pakkaukseen on merkittävä näkyvästi ja helposti luettavasti tuotantoyksikön koodi tai nimi.”

5.7 Muita seikkoja

Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen

Päivitetään Institut national de l’origine et de la qualitén (laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaava virasto, INAO) yhteystiedot jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista koskevaan kohtaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 mukaisesti.

Hakijaryhmä

Päivitetään hakijaryhmän yhteystiedot ja lisätään ryhmän kuvaus ja kokoonpano.

Tuotelaji

Tuoteluokkaa koskevaa viittausta on muutettu, jotta se olisi täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2014 liitteen XI mukainen.

Tämä muutos tehdään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

Valvontaelin

Päivitetään virallisten elinten nimet ja yhteystiedot. Kyseisessä kohdassa mainitaan Ranskan toimivaltaisten valvontaviranomaisten yhteystiedot. Valvontaviranomaiset ovat Institut national de la qualité et de l’origine (laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaava virasto, INAO) ja Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (kilpailu-, kuluttaja- ja petostentorjuntavirasto, DGCCRF). Lisätään maininta siitä, että sertifiointielimen nimi ja yhteystiedot ovat saatavilla INAOn verkkosivustolla ja Euroopan komission tietokannassa.

Kansalliset vaatimukset

Tuote-eritelmään on lisätty kohta ”Kansalliset vaatimukset”. Siinä esitetään taulukkona tärkeimmät valvottavat kohteet sekä niihin sovellettavat viitearvot ja arviointimenetelmät.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Beurre Charentes-Poitou” / ”Beurre des Charentes” / ”Beurre des Deux-Sèvres”

EU-nro: SAN-FR-0137-AM01 – 3.12.2020

SAN (X) SMM ( )

1. [SAN:n tai SMM:n] nimi tai nimet

”Beurre Charentes-Poitou” / ”Beurre des Charentes” / ”Beurre des Deux-Sèvres”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.5 Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Lehmänmaidosta valmistetun ”Beurre Charentes-Poitou”- / ”Beurre des Charentes”- / ”Beurre des Deux-Sèvres” -voin väri on yhtenäinen ja vaihtelee kermanvaaleasta vaaleankeltaiseen. Voin tuoksu on hienostunut ja maitomainen, ja siinä on miellyttävä ranskankerman ja pähkinän maku.

Voi on suussa sulavaa. Rakenteeltaan voi on sekä kiinteää että notkeaa ja näin ollen sopii erinomaisesti lehtitaikinan valmistukseen.

Voita on saatavilla suolaamattomana ja suolattuna.

Voin pH-arvo on enintään 6.

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Lypsylehmien rehu ei voi olla kokonaisuudessaan peräisin maantieteelliseltä alueelta. Maantieteellisen alueen viljelyalalla ei aina voida tuottaa riittävästi ravintoa, jotta se kattaisi lypsylehmien proteiinintarpeen, joten vähintään 80 prosenttia karjan vuotuisesta kokonaisannoksesta (kuiva-aineena ilmaistuna) on peräisin maidontuotantoalueelta.

Alueen ja tuotteen välisen läheisen yhteyden varmistamiseksi seuraavien raaka-aineiden on oltava peräisin maidontuotantoalueelta:

— rehu: kokonaiset viljakasvit, heinä, ruohovartiset kasvit ja palkokasvit tuoreina tai säilöttyinä kaikissa muodoissa, oljet,

— rehukaalit (kaalit, rapsi, nauris, rypsi), jotka annetaan tuoreena,

— juuret ja mukulat,

— viljakasvien siemenet, myös maissi, ja niistä valmistetut tuotteet,

— öljykasvien ja palkokasvien siemenet.

Sellaisen proteiinitäydennysrehun osuus, jonka typpipitoisten aineiden kokonaispitoisuus on > 20 prosenttia kuiva-aineen kokonaismäärästä ja joka ei ole peräisin maidontuotantoalueelta, saa olla enintään 1 200 kilogrammaa kuiva-ainetta lypsylehmää kohti kalenterivuodessa.

Karjan ruokinnassa ei saa käyttää seuraavia:

— urea ja sen johdannaiset sellaisina kuin ne on määritelty rehun lisäaineista annetun asetuksen (EY) N:o 1831/2003 liitteessä 1;

— palmu-, maapähkinä-, auringonkukka-, pellava-, oliivi- ja kopraöljy sellaisenaan; Kielto ei koske rehussa olevaa jäännösöljyä eikä väkirehun valmistuksen apuaineena käytettyä öljyä.

— kaikki karjan rehulle tehdyt kemialliset käsittelyt (erityisesti sooda ja ammoniakki);

— geneettisesti muunnelluista tuotteista valmistettu rehu.

Rehun lisäaineina ovat sallittuja ainoastaan entsyymit ja bakteeri-inokulaatit.

Lypsylehmien päivittäisessä rehuannoksessa on oltava lehmää kohti (kuiva-aineena ilmaistuna):

— vähintään 2 kg muuta rehua kuin rehumaissia;

— vähintään 50 % ja vähintään 7 kg maissia (kaikissa sen muodoissa).

Maissin määrää vähennetään laidunkaudella vähintään 1,5 kilogrammaan.

Jos päiväannokseen sisältyy tuoreita rehukaaleja (kaalit, rapsi, nauris, rypsi), niiden osuus kuiva-aineesta saa olla enintään 10 prosenttia.

Seuraavien täydennysrehutyyppien saanti on rajoitettu 1 800 kilogrammaan kuiva-aineesta lypsylehmää kohti kalenterivuodessa:

— viljakasvien siemenet ja niistä valmistetut tuotteet,

— öljykasvien ja palkokasvien siemenet ja niistä valmistetut tuotteet,

— kivennäisaineet ja niistä saadut tuotteet,

— vitamiinit,

— mikro-organismeista saatavat käymisen sivutuotteet.

Beurre Charentes-Poitou -voin valmistuksessa käytettävä maito on peräisin asetuksen (EU) N:o 1151/2012 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritellyltä maantieteelliseltä alueelta.

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maito tuotetaan ja voi valmistetaan 4 kohdassa kuvatulla maantieteellisellä alueella.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Voi on pakattava maantieteellisellä alueella enintään 25 kilogramman kokoisiin pakkauksiin.

Pakkauksen tarkoituksena on ensinnäkin muotoilla voi siihen muotoon, jossa sitä pidetään kaupan. Sillä myös suojataan voita sekä iskuilta, jotka saattaisivat vaikuttaa sen muotoon, että hajuilta, jotka saattaisivat vääristää voin ominaistuoksua.

Tämän jälkeen voi jäähdytetään, minkä tarkoituksena on kiteyttää voi ja antaa sen aromien ja rakenteen kehittyä.

Raakavoin jäädyttäminen on kielletty.

Ainoastaan voin, joka on jo pakattu ja joka on tarkoitettu elintarviketeollisuuden käyttöön tai vientiin, voi jäädyttää maantieteellisellä alueella.

Tuote on jäädytettävä 30 päivän kuluessa valmistuksesta. Voi jäädytetään kiteytyksen jälkeen, mikä takaa, että jäädytetyssä voissa on halutut aistinvaraiset ominaisuudet. Tällä menetelmällä, jonka alueen toimijat hallitsevat, voidaan taata jäädytetyn voin aistinvaraiset ominaisuudet ja valvoa jäädytysolosuhteita sekä sitä, ettei voihin kehity vieraita hajuja, joille se on erityisen herkkä.

Jäädytettyä voita säilytetään vähintään -18 °C:n lämpötilassa enintään 12 kuukauden ajan.

Jos voi jäädytetään vientiä varten, se on sulatettava ennen saattamista kuluttajamarkkinoille.

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevan lainsäädännön mukaisten pakollisten mainintojen lisäksi merkinnöissä on oltava tuotteen rekisteröity nimi ja Euroopan unionin suojatusta alkuperänimityksestä kertova SAN-tunnus samassa visuaalisessa kentässä.

Jos pakkausta pidetään kaupan omalla tuotemerkillä, pakkaukseen on merkittävä näkyvästi ja helposti luettavasti tuotantoyksikön koodi tai nimi.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Suojatun alkuperänimityksen ”Beurre Charentes-Poitou” maantieteellinen alue käsittää seuraavat departementit, kantonit ja kunnat:

— Charenten departementti kokonaisuudessaan;

— Charente-Maritimen departementti kokonaisuudessaan;

— Dordognen departementti: Périgord Vert Nontronnais’n kantonien kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Champs-Romain, Milhac-de-Nontron, Saint-Front-la-Rivière, Saint-Pardoux-la-Rivière ja Saint-Saud-Lacoussière), Ribéracin kantonien kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Celles, Saint-André-de-Double ja Saint-Vincent-de-Connezac) ja Brantôme en Périgordin kunnat (ainoastaan Saint-Crépin-de-Richemontin, Rudeau-Ladossen, Mareuil en Périgordin, Parcoul-Chenaud’n, La Rochebeaucourt-et-Argentinen, La Roche-Chalais’n, Saint Aulaye-Puymangoun, Sainte-Croix-de-Mareuiln, Saint-Félix-de-Bourdeilles’n, Saint Privat en Périgordin, Saint-Vincent-Jalmoutiers’n ja Servanchesin liitoskuntien alueet);

— Gironden departementti: Nord-Gironden kantonin kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Cubzac-les-Ponts, Gauriaguet, Périssac, Peujard, Saint-André-de-Cubzac, Saint-Genès-de-Fronsac, Saint-Gervais, Saint-Laurent-d’Arce, Val de Virvée ja Virsac) sekä seuraavat kunnat: d’Anglade, Braud-et-Saint-Louis, Les Eglisottes-et-Chalaures, Etauliers, Eyrans, Lapouyade, Pleine-Selve, Reignac, Saint-Antoine-sur-l’Isle, Saint-Aubin-de-Blaye, Val-de-Livenne, Saint-Christophe-de-Double, Saint-Ciers-d’Abzac, Saint-Ciers-sur-Gironde, Saint-Palais ja Tizac-de-Lapouyade;

— Indren departementti: seuraavat kunnat: Bélâbre, Chalais, Ciron, Concremiers, Ingrandes, Lignac, Lureuil, Mauvières, Pouligny-Saint-Pierre, Prissac, Saint-Hilaire-sur-Benaise, Tilly ja Tournon-Saint-Martin;

— Indre-et-Loiren departementti: Descartesin kantonien kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Betz-le-Château, Bossée, Bournan, La Chapel-Blanche-Saint-Martin, Charnizay, Ciran, Cussay, Esves-le-Moutier, Ferrière-Larçon, League, Louans, Le Louroux, Manthelan, Mouzay, Saint-Flovier, Varennes ja Vou) ja Sainte-Maure-de-Tourainen kantonien kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Anché, Assay, Avon-les-Roches, Brizay, Champigny-sur-Veude, Chaveignes, Chezelles, Cravant-les-Côteaux, Crissay-sur-Manse, Crouzilles, L’Ile-Bouchard, Lémeré, Ligré, Panzoult, Parçay-sur-Vienne, Richelieu, Rilly-sur-Vienne, Sazilly, Tavant, Theneuil ja Trogues);

— Loire-Atlantiquen departementti: seuraavat kunnat: Boussay, Gétigné, Legé, La Planche, Remouillé, Corcoué-sur-Logne, Saint-Hilaire-de-Clisson ja Vieillevigne;

— Maine-et-Loiren departementti: Choletin, Cholet-2:n kantonien kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Cernusson, Montilliers ja Lys-Haut-Layon (ainoastaan La Fosse-de-Tignén, Tancoignén, Tignén ja Trémontin liitoskuntien alueet)) ja Saint-Macaire-en-Maugesin kantonin kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: May-sur-Evre ja Sèvremoine (ainoastaan La Renaudièren, Saint-Crespin-dur-Moinen, Saint-Germain-sur-Moinen, Saint-Macaire-en-Maugesin ja Tillièresin liitoskuntien alueet)) sekä seuraavat kunnat: Antoigné, (Le) Puy-Notre-Dame ja Saint-Macaire-du-Bois;

— Deux-Sèvresin departementti kokonaisuudessaan;

— Vendéen departementti kokonaisuudessaan;

— Viennen departementti kokonaisuudessaan;

— Haute-Viennen departementti: Châteauponsacin kantonin kunnat (lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Balledent, Châteauponsac, Dompierre-les-Eglises, Droux, Magnac-Laval, Rancon, Saint-Amand-Magnazeix, Saint-Hilaire-la-Treille, Saint-Léger-Magnazeix, Saint-Sornin-Leulac ja Villefavard), Saint-Junienin ja Val-d’Oire-et-Gartempen kantonien kunnat ja seuraavat kunnat: La Chapelle-Montbrandeix, Chéronnac, Dournazac, Gajoubert, Maisonnais-sur-Tardoire, Marval, Val d’Issoire, Montrol-Sénard, Mortemart, Nouic, Pensol, Rochechouart, Saint-Martial-sur-Isop, Saint-Mathieu, Les Salles-Lavauguyon, Vayres ja Videix.

Alkuperänimitys ”Beurre Charentes-Poitou” on varattu voituotteille, jotka on tuotettu, pakattu ja mahdollisesti jäädytetty Charenten, Charente Maritimen, Deux-Sèvresin, Vendéen ja Viennen departementeissa sijaitsevissa tuotantotiloissa.

Tämän alkuperänimityksen sijaan voidaan käyttää nimitystä ”Beurre des Charentes”, kun kyseessä on Charenten tai Maritimen departementeissa pakattu ja mahdollisesti jäädytetty voi, tai nimitystä ”Beurre des Deux-Sèvres”, kun kyseessä on Deux-Sèvresin departementissa pakattu ja mahdollisesti jäädytetty voi.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voille on ominaista erityinen kiinteä ja notkea rakenne, joka erottaa sen muista markkinoilla olevista voituotteista ja jota leipomo- ja konditoria-alan ammattilaiset ovat jo pitkään arvostaneet sen lehtitaikinan valmistukseen sopivien ominaisuuksien vuoksi.

Voin kiinteällä ja notkealla rakenteella ja etenkin sen rasvapitoisuudella on suora yhteys lypsylehmien ruokavalioon, joka sisältää runsaasti maissia. Alueen ominaispiirteisiin kuuluu lämmin ja kuiva kesä, ja maidontuotanto onkin pitkälti riippuvainen alueista, joilla viljellään karjan ravinnoksi tarkoitettuja vilja- ja rehukasveja. Historiallisesti maantieteellinen alue on kauttakulku- ja siirtymäaluetta Pariisin altaan ja Aquitainen altaan sekä Ranskan keskusylängön ja Armorican ylängön välillä. Maantieteilijät pitävät sitä usein topografisena, geologisena ja ilmastollisena vertailukohtana. Pinnanmuodoltaan alue on melko tasainen. Maisema koostuu pääosin suurista alankoalueista ja tasangoista, joissa on aaltoilevia pinnanmuodostumia, vajoamista ja leveistä loivarinteisistä laaksoista, joiden pohjalla on tulvakerrostumia.

Rannikolla selkeästi vaikuttavan valtameri-ilmaston piirteet lievenevät nopeasti mentäessä sisämaahan, jossa saattaa esiintyä pitkiä kuivia kausia kesäkuukausina.

Viinikirva tuhosi alueen viinitarhat 1800-luvun lopussa, minkä jälkeen alueesta tuli karjankasvatus- ja sekaviljelyaluetta. Alueen ilmasto-olosuhteissa menestyi etenkin maissi, joka on yksi Ranskan vanhimmista viljelykasveista. Maissia viljeltiin rehuksi, ja siitä tuli nopeasti lypsylehmien perusravintoa. Nykyäänkin, kuten myös aiempina aikakausina, eläimet pidetään ihmisen lähellä ja valvonnassa. Eläimet viettävätkin suurimman osan ajastaan eläinsuojissa ja saavat ruokansa siellä.

Vuonna 1888 lähelle Surgèresia (Char-Maritime) perustettu ensimmäinen osuuskunta aloitti voimeijereiden erikoistumiskehityksen, joka nosti maidontuotannon arvoa alueella. Aluksi alueella tuotettiin pelkästään raakavoita. Elintarviketurvallisuuden kehittyessä 1900-luvun alussa pastörointi yleistyi nopeasti, ja sitä alettiin käyttää kaikkien maitotuotteiden, erityisesti voin, valmistuksessa. Pastörointi on edistänyt voin säilymistä, vientiä ja tunnettuutta synnyinseutunsa ulkopuolella. Raakavoin tuotanto on kuitenkin säilynyt tähän päivään asti.

Kerman luonnollinen kypsyttäminen on yhä tärkeä osa voinvalmistajien taitotietoa. Tämä valmistusvaihe erottaa voin tuotannon teollisesta tuotannosta, ja sillä on ratkaiseva merkitys voin aromaattisen laadun kannalta. Voinvalmistajan on erityisesti osattava valita sellaisia hapatteita, jotka soveltuvat maantieteelliseltä alueelta peräisin olevan maitorasvan koostumukseen. Viime aikoina erityisesti leivonnaisiin tarkoitetun voin kiteyttämisen kehittyminen on lisännyt voin luontaista muovattavuutta.

Voita myytiin ensin nimityksellä ”Beurre Charentes-Poitou” ja sen jälkeen alan kehittyessä ja osuuskuntien yhdistyttyä myös nimityksillä ”Beurre des Charentes” ja ”Beurre des Deux-Sèvres”.

Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voi on väriltään, rakenteeltaan ja tuoksultaan tasalaatuinen tuote. Sen väri on yhtenäinen ja vaihtelee kermanvaaleasta vaaleankeltaiseen. Voi on suussa sulava. Voille on ominaista kiinteä ja notkea rakenne, joka erottaa sen muista markkinoilla olevista voituotteista.

Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin erityispiirteisiin kuuluvat myös sen aromaattiset ominaisuudet, erityisesti pähkinöiden ja ranskankerman maku.

Lypsylehmien saaman ravinnon ansiosta maitoon kehittyy runsaasti rasvaa, minkä vuoksi maito soveltuu erityisen hyvin voinvalmistukseen. Yksi maidon ominaispiirteisiin vaikuttavista ravintotekijöistä on maissi, joka on merkittävä osa lehmien ravintoa ympäri vuoden. Voin kiinteä ja notkea rakenne on selkeässä yhteydessä tähän ruokavalioon. On havaittu, että lypsylehmien rehussa olevan maissin ansiosta maidon rasvapitoisuudet pysyvät vakioina ja tyydyttyneiden rasvahappojen määrä kasvaa luontaisesti. Näiden ominaisuuksien ansiosta voista tulee helposti käsiteltävää.

Lisäksi säännellyn ruokintajärjestelmän ansiosta ravinnon määrä pysyy vakaana koko vuoden riippumatta siitä, missä osassa maantieteellistä aluetta tila sijaitsee. Säännönmukainen ruokinta näkyy Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin tasalaatuisuutena, joka on arvostettu piirre voin käyttäjien, erityisesti leipureiden ja kondiittoreiden, keskuudessa. Kiteyttämisen käyttö on lisännyt Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voin käyttömukavuutta erityisesti lehtitaikinatuotteiden ja leivonnaisten valmistuksessa.

Voin koostumuksessa on myös runsaasti laktoneja, aromaattisia molekyylejä, jotka tuovat voihin hedelmäisiä vivahteita. Tämä aromaattinen monimuotoisuus kehittyy voihin kerman pitkäkestoisen luonnonmukaisen kypsytyksen seurauksena. Vaihe on ratkaisevan tärkeä, jotta Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voi saa aromaattiset ominaisuutensa, jotka erottavat sen teollisesti valmistetuista voituotteista. Kypsytyksen seurauksena kehittyvät lukuisat ainesosat tuovat Beurre Charentes-Poitou- / Beurre des Charentes- / Beurre des Deux-Sèvres -voihin sen tunnusomaisen aromaattisen tuoksun sekä pähkinöiden ja ranskankerman maun.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5fce1a8c-5cdc-49ec-829a-1713050d597f

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.