[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.2.2007

SEC(2007) 136 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Irlanti toimitti ensimmäisen vakausohjelmansa joulukuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 18 päivänä tammikuuta 1999 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Irlannin uusimman tarkistetun vakausohjelman, joka toimitettiin sille 6 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. viimeisin arvio Irlannin tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua vakausohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

3. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Tarkasteltaessa Irlannin talouskasvua kymmenen viime vuoden aikana voidaan todeta, että maan talous kasvoi aluksi hyvin nopeasti (Irlantia onkin kutsuttu ”kelttiläiseksi tiikeriksi”). Nopea talouskasvu oli jatkoa Irlannin taloudessa 1980-luvun lopussa alkaneelle erityiselle kiinnikuromisvaiheelle. Irlanti selvisi hyvin talouden häiriöistä vuosikymmenen vaihteen jälkeen. Tämän jälkeen kasvuluvut ovat muuttuneet maltillisemmiksi. Irlannin talous kasvaa kuitenkin edelleen huomattavasti muuta Länsi-Eurooppaa nopeammin. Päinvastoin kuin aiemmin, kasvun veturina on kuitenkin lähinnä kotimainen kysyntä ja kasvuperusta on aiempaa kapeampi, sillä varsinkin asuntorakentamisen vauhti on kestämättömällä perustalla. Talouden avoimuus näkyy erityisen hyvin joustavilla tuotannontekijämarkkinoilla, sillä maahan virtaa huomattavia ulkomaisia sijoituksia ja huomattavan paljon työvoimaa. Vahvuuksia ovat 1980-luvulta lähtien olleet nuorten työntekijöiden osuuden nopea kasvu, yritysten tarpeita mukaileva toimintaympäristö ja vahva työmarkkinayhteistyö. Irlanti on pieni ja avoin talous, mikä on rajoittanut makrotalouspolitiikan harkinnanvaraisuutta. Korot ovat euroalueella olleet paljon alhaisemmat kuin Irlannin kannalta vaikuttaisi optimaaliselta, ja ne ovat osaltaan vaikuttaneet omaisuuserien hintojen hyvin korkeaan inflaatioon. YKHI-inflaatio on yleisesti ottaen ollut suhteellisen korkealla, sillä reaalitulot ovat kasvaneet, ja inflaatiota ovat lisänneet kotimaiset kysyntäpaineet ja jotkin tuotemarkkinoiden ja verkkopalveluiden puutteet. Ulkoinen kilpailukyky vaikuttaa heikentyneen viime aikoina, ja ulkoinen vaje on kasvanut. Julkinen talous on säilynyt hyvin vakaus- ja kasvusopimuksen luomissa rajoissa.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta vakausohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Neuvosto katsoi, että ”yleisesti ottaen julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla ja julkisen talouden strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta”. Se kehotti ”Irlantia jatkossakin toteuttamaan toimenpiteitä, joiden avulla voidaan ratkaista ongelmat, joita väestön ikääntyminen aiheuttaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydelle”.

Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Irlanti on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 18 päivänä lokakuuta 2006. Irlannin kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä viimeaikaisen hyvän talouskasvun ylläpitämistä ja parantamista hyödyntäen globalisaation ja sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 annettua vuotuista seurantakertomusta [2] ) käy ilmi, että Irlanti on edistynyt erittäin hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Talouskasvua ja työllisyyttä koskevan strategian hallintomalli on lisäksi saanut poliittista näkyvyyttä varsinkin työmarkkinaosapuolten äskettäin tekemän sopimuksen (” Towards 2016 ”) ansiosta.

Jo saavutetun kehityksen perusteella Irlantia kannustettiin keskittymään seuraaville aloille: eläkejärjestelyjen uudistaminen, toimenpiteet päästöjen vähentämiseksi, työvoimaosuus, maahanmuutto sekä ikääntyneemmät ja vähän koulutetut työntekijät.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Irlannin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

4. Neuvosto tarkasteli [27 päivänä helmikuuta 2007] Irlannin tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2006–2009.

5. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2006 5,4 prosentista keskimäärin hieman yli 4 ½ prosenttiin ohjelman loppukaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin, vaikka vahvan asuntorakentamisen hiljenemiseen ja kiinteistöhintojen jyrkkään laskuun liittyykin merkittävä riski. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.

6. Julkisen talouden ylijäämäksi vuonna 2006 arvioidaan 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun edellisessä tarkistetussa ohjelmassa alijäämäksi ennakoitiin 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Viimeaikaisten valtiontalouden kassatietojen mukaan ylijäämää olisi vielä enemmän eli noin 2 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen. Odotettua parempi tulos edellisvuoteen verrattuna on kokonaan tulopuolen ansiota ja heijastaa erityisesti kiinteistömarkkinoiden edelleen vahvana jatkuvaa kasvua, joka lisää asumisesta saatavia verotuloja. Se kuvaa myös vähäisemmässä määrin tuotannon kasvua, jolla on samanlainen vaikutus yleisiin veroihin. Nimellismenojen arvioitu toteutuma on lähellä budjetissa esitettyä.

7. Irlannin keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategia perustuu siihen, että vakaus- ja kasvusopimukseen ankkuroitu julkisen talouden kestävyys säilyy. Julkisen talouden ennakoidaan säilyvän ylijäämäisenä koko ohjelmakauden ajan, sillä ylijäämän odotetaan palaavan maltillisemmalle tasolle vuoden 2006 arvioidusta 2,3 prosentista suhteessa BKT:hen 1,2 prosenttiin vuonna 2007 ja supistuvan edelleen vähitellen 0,6 prosenttiin vuonna 2009. Perusylijäämä supistuu samoin vuoden 2006 arvioidusta 3,3 prosentista suhteessa BKT:hen 1,6 prosenttiin vuonna 2009. Budjetoidun ylijäämän puoliintuminen vuonna 2007 johtuu menosuhteen suunnitellusta kasvusta, joka puolestaan aiheutuu lähinnä sosiaalisten tulonsiirtojen lisääntymisestä. Vuosina 2008 ja 2009 sekä tulo- että menosuhteen ennakoidaan supistuvan, joskin menosuhteen vain hieman. Edellisessä tarkistuksessa esitettyihin ennusteisiin (vuoteen 2008 saakka) verrattuna vuoden 2006 arvioitu rahoitusasema kohenee huomattavasti. Tämä johtuu siitä, että tulot ovat olleet ennakoituja suuremmat, ja vaikutus näkyy – vähenevässä määrin – tuloissa ja ylijäämä- ja perusylijäämäsuhteessa seuraavien kahden vuoden aikana, kun ennakoidussa menosuhteessa ei käytännössä tapahdu lainkaan muutoksia.

8. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan heikkenevän vuoden 2006 hieman alle 3 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen hieman yli 1 ½ prosenttiin vuoteen 2009 mennessä. Edellisen tarkistetun vakausohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema, joka ohjelmassa pyritään säilyttämään huomattavan liikkumavaran turvin koko ohjelmakauden ajan. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on sinällään vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ¼ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, ohjelman mukaisen rakenteellisen rahoitusaseman saavuttamisella voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille; tavoite on myös tiukempi kuin mitä julkinen velka suhteessa BKT:hen ja potentiaalisen tuotannon keskimääräinen kasvu edellyttäisivät pitkällä aikavälillä.

9. Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Vaikka makrotalouden alkuasetelma on luultavasti ennakoitua parempi, makrotalouden tilanne saattaa kehittyä arvioitua heikommin, ja tämän vuoksi erityiset, varsinkin asuntomarkkinoihin kaikkein läheisimmin liittyvät tulolähteet, saattavat osoittautua odotettua huomattavasti heikommiksi. Toisaalta muut tuloennusteet vaikuttavat yleisesti ottaen varovaisilta, ja viime vuosina menot on saatu pysymään suunnitelmien mukaisina tai niitä lähellä.

10. Tämän riskinarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vaikuttaa riittävältä varmistamaan, että ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitteesta voidaan pitää kiinni suunnitelmien mukaisesti koko ohjelmakauden ajan. Varmuusmarginaali on myös riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa kyseisellä ajanjaksolla. Vuosina 2008 ja 2009 finanssipolitiikan viritys on vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vuonna 2007 rakenteellinen rahoitusasema kuitenkin heikkenee huomattavasti, mihin liittyy riski siitä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys saattaa olla mainittuna vuonna myötäsylkinen, jos suhdannetilanne osoittautuu hyväksi. Tällaista tilannetta on vakaus- ja kasvusopimuksen mukaan vältettävä.

11. Julkisen talouden bruttovelan arvioidaan laskeneen noin 25 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde alenee edelleen 3 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella.

12. Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Irlannissa huomattavasti EU:n keskiarvon yläpuolella. Tähän ovat lähinnä syynä suhteellisen nuori väestö ja tästä johtuva eläkemenojen kasvu suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Eläkemenojen kasvu johtuu myös osittain siitä, että yhä useampi eläkkeensaaja saa tulevaisuudessa täysimääräisen eläkkeen. Vuoteen 2005 verrattuna kohentunut julkisen talouden alkuasetelma lieventää huomattavasti väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvia ennakoituja pitkän aikavälin vaikutuksia muttei riitä kattamaan väestön ikääntymisestä aiheutuvaa huomattavaa menolisäystä kokonaisuudessaan. Suurten perusylijäämien säilyttäminen keskipitkällä aikavälillä ja ikääntymiseen liittyvien menojen huomattavaa kasvua hillitsevien toimenpiteiden toteuttaminen vähentäisivät omalta osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, kuten ohjelmassa todetaan. Irlannin julkisen talouden kestävyyteen näyttää kaiken kaikkiaan liittyvän keskisuuria riskejä.

13. Vakausohjelma ei sisällä laadullista arvioita siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa ei myöskään esitetä järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista aiheutuisi, eikä julkista taloutta koskevissa ennusteissa oteta erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Vakausohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kuitenkin kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmissa ohjelmissa tuodaan erityisesti esille infrastruktuurin nykyaikaistamiseen tähtäävien, parhaillaan käynnissä olevien kunnianhimoisten suunnitelmien toteuttaminen. Tämä on erityisesti yhteydessä tammikuussa 2007 julkaistuun kansalliseen kehityssuunnitelmaan. Vakausohjelmassa täydennetään kansallisessa uudistusohjelmassa mainittuja toimia kuvaamalla yksityiskohtaisesti toimenpiteitä, joilla on tarkoitus kehittää julkisen talouden institutionaalisia piirteitä. Näillä toimenpiteillä pyritään varsinkin tehostamaan veronkantoa ja saavuttamaan suurempaa vastinetta rahalle menojen hallinnassa.

14. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

15. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[6].

Kaikkiaan julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla keskipitkällä aikavälillä, kunhan finanssipolitiikan viritys ei osoittaudu myötäsylkiseksi vuonna 2007, ja julkisen talouden strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. Olisi kuitenkin viisasta säilyttää liikkumavaraa siltä varalta, että nykyinen, vahvan asuntosektorin johtama kasvumalli kääntyy päinvastaiseksi.

Edellä esitetyn arvion ja erityisesti ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoidun kasvun perusteella suositetaan, että Irlanti toteuttaa jatkossakin toimenpiteitä julkisen taloutensa pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

BKT:n määrä (% muutos) | VO joulukuu 2006 | 5,5 | 5,4 | 5,3 | 4,6 | 4,1 |

KOM marraskuu 2006 | 5,5 | 5,3 | 5,3 | 4,3 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 2005 | 4,6 | 4,8 | 5,0 | 4,8 | Tieto puut-tuu |

YKHI-inflaatio (%) | VO joulukuu 2006 | 2,2 | 2,7 | 2,6 | 2,0 | 1,7 |

KOM marraskuu 2006 | 2,2 | 2,9 | 2,7 | 2,2 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 2005 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | 1,8 | Tieto puut-tuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | VO joulukuu 20061 | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -2,2 | -2,5 |

KOM marraskuu 20065 | -0,5 | -1,4 | -1,9 | -2,7 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 20051 | -1,3 | -1,9 | -2,2 | -2,1 | Tieto puut-tuu |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2006 | 1,1 | 2,3 | 1,2 | 0,9 | 0,6 |

KOM marraskuu 2006 | 1,1 | 1,2 | 0,9 | 0,4 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 2005 | 0,3 | -0,6 | -0,8 | -0,8 | Tieto puut-tuu |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2006 | 2,1 | 3,3 | 2,3 | 1,8 | 1,6 |

KOM marraskuu 2006 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,4 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 2005 | 1,5 | 0,6 | 0,4 | 0,5 | Tieto puut-tuu |

Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20061 | 1,3 | 2,8 | 1,8 | 1,8 | 1,6 |

KOM marraskuu 2006 | 1,3 | 1,7 | 1,6 | 1,5 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 20051 | 0,8 | 0,2 | 0,1 | 0,1 | Tieto puut-tuu |

Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 20063 | 1,6 | 2,7 | 1,8 | 1,8 | 1,6 |

KOM marraskuu 20064 | 1,6 | 1,7 | 1,6 | 1,5 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 2005 | 0,8 | 0,2 | 0,1 | 0,1 | Tieto puut-tuu |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | VO joulukuu 2006 | 27,4 | 25,1 | 23,0 | 22,4 | 21,9 |

KOM marraskuu 2006 | 27,4 | 25,8 | 24,4 | 23,6 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 2005 | 28,0 | 28,0 | 28,2 | 28,3 | Tieto puut-tuu |

Huom. 1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 3 Kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet (-0,3 % suhteessa BKT:hen vuonna 2005 [arvio – ks. alaviite 4] ja 0,1 % suhteessa BKT:hen vuonna 2006 [ohjelman mukaan]); ohjelmassa ei esitetä vuosia 2007–2009 koskevia tietoja. 4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (-0,3 % suhteessa BKT:hen vuonna 2005; ylijäämää supistavia). 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 6,1 prosenttia vuonna 2005, 6,3 prosenttia vuonna 2006, 5,8 prosenttia vuonna 2007 ja 5,2 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574 lopullinen, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[4] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Tietoja ei esitetä yksityisen ja julkisen kulutuksen tai investointien deflaattoreista, yksityisen sektorin nettoluotonannosta/-otosta, julkisen talouden menoista toimintokohtaisesti ja julkisen velan virta–varanto-korjauserien jakautumisesta.