FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 12.8.2004 
KOM(2004) 557 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO 
Muutoskumppanuus laajentuneessa Euroopassa - 
Euroopan työmarkkinaosapuolten vu oropuhelun vaikutusten lisääminen 
 
FI 2   FI SISÄLLYSLUETTELO 
1. Johdanto .................................................................................................................... ... 3 
2. Uudistuksen tavoite: kilpailukyky sekä enemmän ja parempia työpaikkoja ............... 4 
2.1 Lisätään sopeutumiskykyä ........................................................................................... 4 2.2 Investoidaan tietopääomaan ja työpaikkojen laatuun .................................................. 5 
2.3 Houkutellaan lisää väkeä työmarkkinoille................................................................... 5 2.4 Toteutetaan uudistuksia................................................................................................ 5 3. Työmarkkinaosapuolten rooli: t iiviimmän kumppanuuden tarve................................ 6 
3.1 Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu osana parempaa hallintoa................. 6 3.2 Tehokkaiden yhteisvaikutusten tarve........................................................................... 6 3.2.1 Yhteisvaikutukset kans allisella tasolla......................................................................... 6 
3.2.2 Yhteisvaikutukset eri alojen välillä.............................................................................. 8 3.2.3 Yhteisvaikutukset Euroopan työmarkki naosapuolten vuoropuhelun ja yritystason 
välillä........................................................................................................................ .... 8 
4. Komission rooli työmarkkinaosa puolten vuoropuhelun tukena .................................. 9 
4.1 Lujitetaan ja laajennetaan kumppanuutta..................................................................... 9 4.2 Tehostetaan Euroopan työmarkkinaosapuol ten vuoropuhelun rakenteiden tukemista 
laajentumisen yhteydessä............................................................................................. 9 
4.3 Parannetaan Euroopan työmarkkinaos apuolten vuoropuhelun vaikutuksia ja 
seurantaa..................................................................................................................... 1 0 
4.4 Itsenäiset sopimukset ................................................................................................. 10 4.5 Valmistaudutaan jatkokehitykseen............................................................................. 11 Annex 1: Background to the Eu ropean social dialogue ........................................................... 12 
Annex 2: Typology of the results of  European social dialogue ............................................... 15 
Annex 3: Drafting checklist for new ge neration social partner texts....................................... 20 
Annex 4: The sectoral so cial dialogue committees.................................................................. 21 
Annex 5: List of European social partner or ganisations consulted under Article 138 of the EC 
Treaty ......................................................................................................................... 22 
 
FI 3   FI 1. J OHDANTO  
Muutoskumppanuuden tarve 
Euroopan unionilla (EU) on edessään e nnen näkemättömän mittavia muutoksia.  
Se on hyväksynyt strategian vastatakseen haaste isiin, joita ovat laajentuminen uusille rajoille 
ja Lissabonin Eurooppa-neuvoston hyväksymä tal ous- ja sosiaalipolitiikan uudistustavoite, 
johon lisättiin ympäristöulott uvuus Kööpenhaminassa vuonna 2001. 
Eurooppalaisessa yhteiskuntamallissa koroste taan voimakkaasti työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelua, ja laajasti tunnustetaan, että talo udellisen menestymisen  edellytyksenä tällä 
vuosisadalla ovat nykyaikaiset järjestelmät työm arkkinasuhteiden hoitamiseksi ja tehokkaat 
strategiat muutoksen enna koivaa hallintaa varten. 
Keväällä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ke hottaa jäsenvaltioita luomaan Lissabonin 
strategian täytäntöönpanon tueksi muutoskumppanuuksia, joihin osallistuu 
työmarkkinaosapuolia, kansalai syhteiskunnan edustajia ja viranomaisia kansallisten 
käytäntöjen mukaisesti. 
Työmarkkinaosapuolet ovat Euroopan komission akti ivisella tuella luon eet perustan Euroopan 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulle, ja sen sekä kolme- että kaksikanta iset rakenteet ovat 
kehittyneet dynaamisella ja i nnovatiivisella tavalla. Viime vuosina työmarkkinaosapuolet ovat 
halunneet jatkaa itsenäisempää vuoropuhelua ja  ovat hyväksymässä joukon aloitteita, muun 
muassa yhä lukuisampia ’uuden su kupolven’ yhteisasiakirjoja, jo iden erityispiirteenä on, että 
työmarkkinaosapuolten on itse huole hdittava niiden seurannasta. Tämä edellyttää tiiviimpää 
yhteistyötä työmarkkinasuhteiden eri tasojen välillä sekä tehokkaita työmarkkinajärjestelmiä 
ja työmarkkinaosapuolten tehokasta to imintakykyä kansallisella tasolla. 
Laajentumisen haasteet ja mahdollisuudet 
Laajentuminen lisää työmarkkinaosapuolten vuor opuhelun ja kumppanuuden tarvetta. Se luo 
uusia mahdollisuuksia EU:n talouksille ja yrit yksille, mutta merkittävät mukautukset ovat 
välttämättömiä etenkin uusien jäsenvaltioiden  talouksissa. Kumppa nuuden asema on siten 
erityisen tärkeä näiden maiden jatkuvien rakenneuudistuksien va ikutusten hallinnoinnin 
kannalta.  
EU:n laajentuminen luo kuitenk in haasteen Euroopan työmarkki naosapuolten vuoropuhelulle. 
Uusissa jäsenvaltioissa työmarkkina osapuolten vuoropuhelulle on ominaista 
kolmikantaisuuden vallitseva asema, suhteelli sen nuoret työmarkkinaos apuolten järjestöt ja 
työmarkkinaosapuolten kaksikantaisen vuoropuhelun alikehittyneisyys kansallisella ja alakohtaisella tasolla. Tässä yh teydessä merkittävässä asemassa on työmarkkinaosapuolten 
tekninen kapasiteetti . 
Laajentuminen on haaste myös Euroopan  työmarkkinaosapuolten jä rjestöjen tekniselle 
kapasiteetille . Se laajentaa työmarkkinasuhteisiin lii ttyvien käytäntöjen ki rjoa ja aiheuttaa 
neuvotteluvaltuuskuntien koon kasvua, mikä voi vaikeuttaa sopimuksiin pääsyä.  
 
FI 4   FI Tiedonannon tarkoitus 
Vuosina 1998 ja 2002 annetuissa työmar kkinaosapuolten vuoro puhelua koskevissa 
tiedonannoissa määriteltiin ja vahvistettiin Euroopan työmar kkinaosapuolten toiminnalle 
institutionaalinen kehys, joka nyt on jo vakiintunut1. 
Lissabonin strategian toteutuksen pu oliväli ja kestävän kehityksen  strategian tarkistaminen on 
hyvä ajankohta Euroopan työmarkkinaosa puolten vuoropuheluun liit tyvien näkökohtien 
kartoittamiselle varsinkin, kun otetaan huomi oon hiljattain esitetyt kehotukset toteuttaa 
muutoskumppanuus, jonka avulla voidaan pa nna toimeen Lissabonin tavoitteiden oikea-
aikaisen saavuttamisen kannalta välttämättömi ä uudistuksia. Äskettäi n toteutunut EU:n 
laajentuminen osui lisäksi hetkeen, jolloin  Euroopan työmarkkina osapuolten vuoropuhelussa 
on tapahtumassa huomattavaa laadullista kehitystä. 
Tätä taustaa vasten – ja o ttaen samalla täysin huomioon ty ömarkkinaosapuo lten vuoropuhelun 
laaja soveltamisala – tämän tiedonannon tarkoituksena on parantaa tietoisuutta ja 
käsitystä Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tuloksista, lisätä niiden 
vaikutuksia sekä edistää eri työmar kkinatasojen väliseen tehokkaaseen 
vuorovaikutukseen perustuvaa jatkokehitystä . 
2. U UDISTUKSEN TAVOITE : KILPAILUKYKY SEKÄ ENEMMÄN JA PAREMPIA 
TYÖPAIKKOJA  
Maailmassa tapahtuvien nopeiden muutosten sekä  pääomien ja tekniik an suuren liikkuvuuden 
vuoksi henkilöresurssien laatu on kansai nvälisen kilpailukyv yn avaintekijä.  
Nämä perustavaa laatua olevat muutokset  vaikuttavat Euroopassa käytettäviin 
toimintatapoihin, työllisyyden rakentees een ja perinteiseen  käsitykseen EU:n 
työmarkkinoiden toiminnasta. Yritysten on r eagoitava rakenteellisiin muutoksiin sekä 
arvioitava uudelleen tarvit semansa taidot ja yleensäkin tuotannon ja etenkin 
työskentelyprosess ien organisointi. 
Haastavana tavoitteena on parantaa työn laatua  ja hallita myönteise llä tavalla muutoksen 
kaikki – taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät – ulottuvuudet, jotta kestävä kehitys 
ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus voidaan va rmistaa hyödyntämällä koko nykyisen ja tulevan 
työvoiman tarjoama potentiaali ja kehittämällä sitä. Työntek ijöiden, yritysten ja EU:n 
taloussektorien sopeutumiskyvyn lisääminen  on näin ollen olennaisen tärkeää. 
2.1 Lisätään sopeutumiskykyä 
Sopeutumiskyvyn lisäämiseksi on saatava aikaan  tasapaino työsuhteiden joustavuuden ja 
turvallisuuden välillä. Tämä on olennaisen tärkeää sekä työnantajille näiden yritysten 
kilpailukyvyn vuoksi että työntek ijöille, jotta he voivat t yöskennellä asianmukaisissa 
työoloissa ja saada asianmukaista palkkaa.  
Tässä yhteydessä esiin tulee työvoiman hall innointiin liittyviä uusia seikkoja, ja 
työmarkkinaosapuolet kaikilla tasoilla neuvot televat työsuhteita, elinikäisen oppimisen 
                                                 
1 Komission tiedonanto – Yhteisön tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttaminen ja 
edistäminen , KOM(1998) 322 lopullinen; komission tiedonanto – Euroopan työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelu – uudistumisen ja muutoksen taustavoima , KOM(2002) 341 lopullinen. 
 
FI 5   FI mahdollisuuksia, joustavia työaikajärjestel yjä ja siirtymäkauden työmarkkinoiden 
organisointia koskevi sta kompromisseista. 
2.2 Investoidaan tietopääomaan  ja työpaikkojen laatuun 
Kestävää työllisyyttä ja tuottavuuden kasvua  on tuettava suuremmilla ja tehokkaammilla 
investoinneilla tietopääomaan ja työpaikkojen laadun parantamiseen.2 Hyvin kehittyneet 
työmarkkinajärjestelmät voivat osaltaan au ttaa luomaan innovointia; työpaikkojen laadun 
kohentamista sekä kilpailukykyä suosivia olosuhteita. 
Työpaikkojen laatuun – työter veyteen ja -turvallisuutee n, koulutuksen asianmukaiseen 
saatavuuteen ja ammattitaitojen kehittämiseen kaikissa ikäryhmissä sekä hyviin työoloihin henkilöstön pitämiseksi yrityksen palvelukse ssa ja saamiseksi yrityksen palvelukseen – 
investoiminen on tärkeä elementti muutoksen hallintaa koskevaan haasteeseen vastaamisessa. 
Työn hyvin toimivan organisoinnin edellyty ksenä ovat johdon ja työntekijöiden väliset 
sovittelevat suhteet, jo ihin päästään parhaiten yritystas on neuvottelujen ja  yhteistyön avulla. 
2.3 Houkutellaan lisää vä keä työmarkkinoille 
Työstä on tehtävä todellinen va ihtoehto kaikille Euroopassa.  Korkeampi työllisyysaste ja 
työvoimaosuus ovat yhä tärkeämpiä työikäisen v äestön määrän vähentyessä tulevina vuosina.  
Työehtosopimusneuvottelujen kautta ty ömarkkinaosapuolet voivat vaikuttaa 
työmarkkinasäännösten kehittämiseen, jotta työnantajille voidaan  luoda kannustimia 
työttömien rekrytoimiseen helpommin ja jotta voidaan myötävaikuttaa pimeän työn 
torjumiseen. EU:n osallistumisasteita voidaan  nostaa poistamalla esteitä, jotka edelleen 
haittaavat naisten ja vammaisten osallistumista työmarkkinoille.  
Kolmas merkittävä keino työvoima n tarjonnan lisäämiseen on varmistaa, että ihmiset pysyvät 
työssä pitempään. Tämä vaatii kattavien aktiivisen ikääntymis en strategioiden kehittämistä.
3 
Työmarkkinaosapuolilta tarvitaan ripeitä toimia  varhaiseläkkeelle siirtymisen kannustimien 
poistamiseksi ja työelämässä pysymisen kannustimien luomiseksi. 
2.4 Toteutetaan uudistuksia 
Työllisyystyöryhmän raportissa4 todetaan, että pysyvä uudist us vaatii investointeja 
’poliittiseen pääomaan’ ja pyrkimyksiä kehi ttää älykkäitä ja toimiv ia instituutioita. 
Komissio kehottaa Euroopan ja jäsenvaltioiden  tason työmarkkinaosapuolia osallistumaan 
aitoon muutoskumppanuuteen te hostamalla pyrkimyksiään käs itellä edellä mainittuja 
aihepiirejä ja varmistamalla, että niiden toimet ovat mahdollisimman konkreettisia ja 
tehokkaita. 
                                                 
2 Komission tiedonanto – Työn laadun parantaminen: katsaus viimeaikaiseen edistykseen , KOM(2003) 
728 lopullinen. 
3 Komission tiedonanto – Iäkkäiden työntekijöiden työllisyyden lisääminen ja työmarkkinoilta 
poistumisen lykkääminen , KOM(2004) 146 lopullinen. 
4 Jobs, Jobs, Jobs – Creating more employment in Europe , työllisyystyöryhmän raportti, marraskuu 
2003. 
 
FI 6   FI 3. T YÖMARKKINAOSAPUOLTEN ROOLI : TIIVIIMMÄN KUMPPANUUDEN TARVE  
3.1 Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu osana parempaa hallintoa 
Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu  on nykyisessä muodossaan kehittynyt 
huomattavasti siitä, kun se vuonna 1985 käynnistettiin. Määrällisten  näkökohtien osalta 
voidaan todeta, että työmarkkinaosapuolet ovat eri neuvottelukomiteoidensa työn tuloksena 
hyväksyneet yli 300 yhteisasiakirj aa ja toteuttaneet lukuisia valtioiden rajat ylittäviä 
yhteishankkeita . 
Viime vuosina työmarkkinaosapuolt en vuoropuhelussa on tapahtunut laadullista  kehitystä 
kohti suurempaa riippumattomuutta . Tästä ovat osoituksena myös yhä useammat 
työmarkkinaosapuolten hyväksymät ’uude n sukupolven’ asiakirjat, joissa 
työmarkkinaosapuolet antavat tiettyjä sitoumuksia tai suosituksia kansallisille jäsenilleen ja 
pyrkivät aktiivisesti seuraamaan niiden  toteutusta kansallisella tasolla. 
Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun kehittymin en on johdonmukaista eurooppalaisen 
hallintotavan parantamiseen tähtäävien ko mission yleisempien pyrkimysten kanssa. 
Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on itse as iassa uraauurtava esimerkki paremmasta 
kuulemisesta ja toissijaisuusperiaatteen käytänn ön soveltamisesta, ja sen olennainen vaikutus 
hallinnon parantamiseen tunnustetaan laaj alti – onhan se tulosta siitä, että 
työmarkkinaosapuolet ovat lähellä työpaikan re aliteetteja. Työmarkkinaosapuolet eroavatkin 
muista organisaatioista (kuten painostus- ja eturyhmistä) siinä, että ne voivat osallistua 
työehtosopimusneuvotteluihin. 
Euroopan työmarkkinaosapuolten saavutuksista ja l upaavista kehityssuuntauks ista (ks. liite 1) 
huolimatta näiden aloitteiden vaikutuksia  voitaisiin parantaa. Tämä koskee etenkin uuden 
sukupolven asiakirjoja, joissa m onessa käsitellään Lissabonin strate gian aiheita. Asiakirjojen 
yleisenä ongelmana on, että seurantaa kos kevat määräykset ovat usein epätarkkoja. 
Kansallisella tasolla voidaan toteuttaa tehokkait a jatkotoimia ainoastaan sillä edellytyksellä, 
että eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten asiakirjoissa annet aan yksityiskohtaiset 
määräykset asiasta. 
3.2 Tehokkaiden yhteis vaikutusten tarve 
Jotta Euroopan työmarkkinaosapuolet voisi vat myötävaikuttaa tehokkaasti Lissabonin 
strategian tavoitteide n saavuttamiseen, tehokas vuorovaikutus  eri työmarkkinatasojen välillä 
on olennaisen tärkeää. 
3.2.1 Yhteisvaikutukset kansallisella tasolla 
Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun lisään tyvä itsenäistyminen ja varsinkin yhä 
useammat aloitteet ja uuden s ukupolven asiakirjat, joiden se urannasta työmarkkinaosapuolet 
huolehtivat itse, tekevät Euroopa n ja kansallisten tasojen ty ömarkkinaosapuolten välisestä 
vuorovaikutuksesta olennaisen tärkeää. H yvät ja laadukkaat kansallisen tason 
työmarkkinasuhteet ovat siksi ää rimmäisen tärkeässä asemassa. 
Kapasiteetti 
Käytännössä työmarkkinaosapuolten asiakirjojen  vaikutukset riippuvat suurelta osin sekä 
asiakirjojen soveltamisesta vastaa vien kansallisen tason jäsenten poliittisesta tahdosta  että 
niiden teknisestä kapasiteetista  ja edustavuudesta. Työehtosopi musten kattavuusastetta eri 
jäsenvaltioissa koskevat tiedot etenkin laajentumisen jälkeen viittaavat siihen, että niiden tehokas soveltaminen voi olla ongelmallista useissa jäsenvaltioissa. 
 
FI 7   FI Komissio kehottaa työmarkkinaosapuolia ja jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä 
työmarkkinaosapuolten kansallisten organisaatio iden hallintokapasiteetin lisäämiseksi 
esimerkiksi rakennerahastojen – etenkin Eu roopan sosiaalirahaston (ESR) – tarjoamien 
mahdollisuuksien avulla5. 
Kansalliset viranomaiset  voisivat mahdollisesti edistää yhteisön tason asiakirjojen 
soveltamista joissakin jäsenvaltioissa. Tämä mahdollisuus tulee esiin EY:n perustamissopimuksen 139 artiklan 2 kohdassa , jonka mukaan sopimukset pannaan 
täytäntöön ”työmarkkinaosapuolten ja jäsenvaltioiden omien” menettelyjen ja käytäntöjen 
mukaisesti (kursivointi lisätty ). Esimerkiksi jos asiakirja tai sen määräykset pannaan 
kansallisella tasolla täytänt öön työehtosopimuksen kautta, tämä voisi mahdollistaa yhteisön 
tason asiakirjojen vaikutusten laajentamisen jä senvaltioissa, joissa l aajentamismenettelyjen 
käyttö kuuluu tavanomaisiin työmarkkinasuhde käytäntöihin. Joissakin jäsenvaltioissa 
hyödyllisiä voivat olla myös kolmikantamekanismit ja -rakenteet. 
Tietoisuuden lisääminen 
Jotta yhteisön ja kansallisen tason väliset yht eisvaikutukset olisivat mahdollisimman suuria, 
olisi tärkeää varmistaa, että työmarkkinaosapuolet lisäävät tietoisuutta  asiakirjoistaan 
kaikilla tasoilla organisoimalla tiedotus toimintaa. Säännölliset kokoukset Euroopan 
työmarkkinaosapuolten ja kansallisten jäsenten  välillä esimerkiksi neuvottelukomiteoissa tai 
työmarkkinaosapuolten itsensä järjestämissä konfer ensseissa ja muissa tapahtumissa tulevat 
yhä merkittävimmiksi Euroopan laajentuessa , jotta voidaan varmistaa uuden sukupolven 
asiakirjojen tehokas täytäntöönpano.  
Avoimuus 
Yhteisvaikutusten maksimoimisen kannalta äär immäisen tärkeää on myös sen varmistaminen, 
että Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tulokset ovat mahdollisimman avoimia  
kaikille asiakirjojen neuvottelu- ja seur antaprosessiin osallistuville. Euroopan 
työmarkkinaosapuolten asiakirjojen merkitys ja asema eivät ole aina helposti ymmärrettäviä 
niiden kannalta, jotka eivät ole suoraan mukana vuoropuhelussa. Tämä johtuu osittain asiakirjoissa käytetyistä vaihtelevista nimityksistä ja malleista sekä epätarkasta terminologiasta. Epätarkka terminologia sekä se, ettei neuvotteluissa selkeytetä kaikkia 
asiakirjojen seurantaan liitt yviä näkökohtia, voivat johtaa vaik euksiin asiakirjojen käytännön 
täytäntöönpanossa. 
Komissio on yksilöinyt kaksi as iakirjatyyppiä, joita voidaan  pitää ’uuden sukupolven’ 
asiakirjoina: itsenäiset sopimukset  ja prosessipainotteiset asiaki rjat, joissa tehdään erilaisia 
suosituksia (toimintapuitteet, suuntaviivat, käytänneoppaat ja poliittiset linjaukset). 
Merkittävin ero näiden kahden asiakirjatyypin  välillä on se, että sopimukset on pantava 
täytäntöön ja niiden täytäntöönpanoa on seur attava tiettyyn päivämäär ään mennessä, kun taas 
toisen tyypin asiakirjoissa painotetaan proses sia ja niihin liittyy sä ännöllinen raportointi 
asiakirjojen tavoitteiden saavut tamisen edistymisestä. Näitä tyyppejä selvitetään tarkemmin 
liitteessä 2 esitetyssä luokittelussa. 
Komissio kannustaa työmarkkinaosapuolia selkey ttämään asiakirjojaan ja sisällyttämään 
uuden sukupolven asiakirjoihinsa yksity iskohtaiset seurantamääräykset. Tässä 
tarkoituksessa komissio kehottaa työmarkkina osapuolia hyödyntämään liitteissä esitettyä 
luokittelua ja asiakirjojen l aadintaa koskevaa tarkistuslistaa.  
                                                
 
5 KOM(2004) 493 lopullinen. 
 
FI 8   FI 3.2.2 Yhteisvaikutukset eri alojen välillä 
Eri alojen työmarkkinaosapuolet sekä yhteisön, jäsenvaltion että yrityksen tasolla voivat oppia 
paljon toistensa kokemuksista. Euroopan ty ömarkkinaosapuolten vuoropuhelun tuloksia 
voitaisiin näin ollen parantaa lisä ämällä yhteisvaikutuksia sekä eri alojen välillä  että 
eurooppalaisten monialaisten ja  alakohtaisten tasojen välillä . Esimerkiksi elinikäisen 
oppimisen alalla jotkin alat (postipalvelut, pankkitoiminta, siivousala) ovat käyttäneet 
toimintansa perustana useita toimialoja kattavaa kehystä. Samoin etätyön alalla työmarkkinaosapuolet sähköalalla ja paikallis- ja aluehallinnon sektoreilla ovat hyväksyneet 
yhteisasiakirjoja, joissa monialaista sopimusta pidetään tervetulleena ja kehotetaan jäseniä 
panemaan se omilla aloillaan täytäntöön työmarkkinaosapuolten omien menettelyjen ja käytäntöjen mukaisesti heinäkuuhun 2005 e li monialaisen sopimuksen täytäntöönpanon 
määräaikaan mennessä. Molemmat alat sit outuvat myös seuraamaan sopimuksen 
täytäntöönpanoa omilla aloillaan vuonna 2005. 
Komissio kannustaa työmarkkinaosapuolia kokeilemaan edelleen  samankaltaisia 
toimintamalleja. Suuremmasta julkisuudes ta työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun 
tuloksille olisi apua tässä yhteydessä, ja  komissio aikoo avustaa tässä prosessissa.  
3.2.3 Yhteisvaikutukset Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun ja 
yritystason välillä 
Työmarkkinaosapuolet voisivat tark astella yhteisvaikutusmahdollisuuksia Euroopan 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun ja yritystason  välillä.  Esimerkkinä mainittakoon 
yhteys alakohtaisen työmarkkina osapuolten vuoropuhelun ja eurooppalaisten 
yritysneuvostojen  välillä.  Viime vuosina on tapahtunut voimakasta kehitystä yritystason 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelussa ja sopi musten hyväksymisessä yhteisön tason 
ryhmissä. Tähän mennessä on perustettu noin 6 50 eurooppalaista yritysn euvostoa, joissa on 
usein mukana alan suurimpia yrityksiä. 
Yritysneuvostoissa käsiteltävi en kysymysten kirjo laajen ee yhä voimakkaammin yrityksen 
suorituskykyä ja työllisyyttä koskevien ydi nkysymysten ulkopuolelle aiheisiin, joissa on 
voimakas eurooppalainen ulottuvuus. Näitä ovat esim erkiksi terveys ja tu rvallisuus, yhtäläiset 
mahdollisuudet, koulutus ja liikkuvuus, yritysten sosiaalinen vastuu ja ympäristökysymykset. Kun työmarkkinaosapuolet käsittelevät tämän ka ltaisia aiheita alakohtaisella tasolla, on 
mahdollista saada aikaan yhteisvaikutuksia kyse isen tason ja kyseisellä alalla toimivien 
eurooppalaisten yritysneuvostojen välillä.  
Euroopan työmarkkinaosapuolet voisivat  hyödyntää mahdollisuutta, jonka tarjoaa 
komission järjestämä kuuleminen eurooppalai sia yritysneuvostoja koskevan direktiivin 
tarkistamisesta. Kuulemisen tarkoituksen a on parantaa yhteyttä eurooppalaisten 
yritysneuvostojen ja työmarkkin aosapuolten vuoropuhelun välillä. 
Toinen toimintaväylä, jota voitaisiin tarkas tella perusteellisemmin pyrittäessä lisäämään 
Euroopan tason ja yritystason välisi ä yhteisvaikutuksia, olisi yhteys työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelun ja yritysten sosiaalista vastuut a edistävien yrityksi ssä sovellettavien 
toimintalinjojen välillä .
6 Viimeisten kahden vuosikymmenen aikana yritykset ovat 
käynnistäneet yhä lukuisampia sosiaalista ja ym päristöön liittyvää vastuu ta koskevia aloitteita 
– toisinaan vastauksena sidosryhmiensä pai nostukseen. Jotkin Euroopan alakohtaisista 
                                                 
6 Komission tiedonanto – Yritysten sosiaalinen vastuu: elinkei noelämän panos kes tävään kehitykseen , 
KOM(2002) 347 lopullinen. 
 
FI 9   FI työmarkkinaosapuolista panevat toimeen yritysten  sosiaaliseen vastuuseen liittyviä aloitteita, 
joihin sisältyy peruskirjoja ja käytännesääntöjä. 
4. K OMISSION ROOLI TYÖMARKKINAOSA PUOLTEN VUOROPUHELUN TUKENA  
Perustamissopimuksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan komission tehtävänä on edistää 
työmarkkinaosapuolten kuulemista ja toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet näiden 
osapuolten vuoropuhelun helpottamiseksi varmista malla molemmille osapuolille tasapuolinen 
tuki. 
4.1 Lujitetaan ja laajennetaan kumppanuutta 
Komissio katsoo, että neuvottelut ovat asianmukais in tapa ratkaista ty ön organisointiin ja 
työmarkkinasuhteisiin liittyvät kysymykset sekä monialaisella et tä alakohtaisella tasolla, ja 
pitää tervetulleena t yömarkkinaosapuolten pyrkimystä jatk aa itsenäisempää vuoropuhelua ja 
myötävaikuttaa Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen. Se myös kannustaa 
työmarkkinaosapuolia hyödyntämään useiden yhte isön direktiivien tarjoamaa mahdollisuutta 
käsitellä tiettyjä kysymyksiä työmarkkinaosapuolten välisissä neuvotteluissa kaikilla asianmukaisilla tasoilla.  
Jatkona Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2004 antamille päätelmille  komissio seuraa 
jatkotoimia, joita työmarkkinaosapuolet toteuttavat edistääkseen ja arvioidakseen 
Lissabonin tavoitteid en saavuttamista. 
4.2 Tehostetaan Euroopan työmarkkinaos apuolten vuoropuhelun rakenteiden 
tukemista laajentumisen yhteydessä 
Euroopan laajennuttua on tehostettava kaksik antaisen työmarkkina osapuolten vuoropuhelun 
tukemista. Neuvottelukomiteat ovat soveltuvi a tahoja työmarkkina osapuolten vuoropuhelun 
kehittämiselle. Komissio kannustaa uusia aloja kehittämään työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelua ja osallistumaan Lissabonin ta voitteiden saavuttamispyrkimyksiin. 
Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu tarv itsee lujan perustan, mikä joissakin 
tapauksissa tarkoittaa sitä, että  työmarkkinasuhteiden laatua on tarpeen parantaa kansallisella 
ja hajautetuilla tasoilla. 
Komissio kannustaa edelleen työmarkkin aosapuolten kaksikantaisen vuoropuhelun 
kehittämiseen uusissa jäsenvaltioissa ja lisää Euroopan työmarkkinaosapuolille antamaansa tukea laajentumisen seurausten hoitamista varten. 
On kuitenkin syytä huomata, että koska työmarkki naosapuolet ovat itsenäisiä ja että EU:ssa 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu perustuu yhdistymisvapautee n, kapasiteetin lisääminen 
on alhaalta ylöspäin etenevä prosessi, j oka riippuu työmarkkinaosapuolten omista 
pyrkimyksistä. 
Laajennetaan ja päivitetään ed ustavuutta koskevia selvityksiä 
Kartoittaakseen EY:n perustamissopi muksen 138 artiklan mukaisesti kuultavat 
työmarkkinaosapuolet komissio toteuttaa yhteisön tason orga nisaatioiden edustavuutta 
koskevia selvityksiä. Nämä tiedot ovat tärkeitä myös silloin, kun perustetaan uusia alakohtaisia neuvottelukomiteoita ja kun komi ssio arvioi 139 artikl an 2 kohdan mukaisten 
sopimusten allekirjoitt ajaosapuolten edustavuutta. 
 
FI 10   FI Kun otetaan huomioon alakohtaist en neuvottelukomiteoiden määr än lisääntyminen ja EU:n 
laajentuminen, nykyistä selvitysten ja monograf ioiden laatimistahtia on nopeutettava ja 
nykyiset selvitykset on päivitettävä säännöllisesti ja julkaistava. 
Komissio ehdottaa, että Dublinin säätiön yhteydessä toimiva työmarkkinasuhteiden 
seurantakeskus toteuttaisi edustavuutta koskevia selvityksiä. 
4.3 Parannetaan Euroopan työmarkkinaosa puolten vuoropuhelun vaikutuksia ja 
seurantaa 
Komissio pitää hyvänä, että työmarkkinaosap uolet hyväksyvät yhä useampia asiakirjoja, 
joissa työmarkkinaosapuolet an tavat jäsenilleen erilaisia suosituksia, joiden seuranta on 
tarkoitus toteuttaa kansallisella tasolla.  
Komissio kannustaa työmarkkinaosapuolia hyödyntäm ään asiakirjojen seurannassa avoimen 
koordinointimenetelmän tavoin ve rtaisarviointitekniikoita esimerkiksi määrittelemällä 
(mahdollisuuksien mukaan määrällisiä) tavoitteita tai vertailuarvoja ja raportoimalla säännöllisesti tavoitteiden s aavuttamisen edistymisestä. 
Komissio lisää Euroopan työmarkkinaosapuol ten vuoropuhelun näkyvyyttä ja avustaa 
työmarkkinaosapuolia näiden asiakirj ojen seurannassa seuraavin toimin: 
– Tarkastelemalla keinoja edistää seurantakä ytännöistä saatujen kokemusten jakamista 
esimerkiksi tuottamalla sähköisiä tiedot teita ja hyödyntämällä yhdysfoorumia ja 
kokemusten jakamiseen tähtääviä foorumeita. 
– Tarjoamalla työmarkkinaosapuolille t ukea työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulle 
omistetun www-sivuston kautta. Tukeen voisi  sisältyä tässä tiedonannossa ehdotettuun 
asiakirjaluokitukseen perustuva työmar kkinaosapuolten asiaki rjojen luokitus, 
työmarkkinaosapuolten vuoropuh eluun liittyvää terminologi aa sisältävä sanasto, 
tarkistuslista uuden sukupolven asiakirjojen  laadintaa varten, hyviä esimerkkejä 
seurantamääräyksistä, tietoa eurooppalaisist a yritystason sopimuksista ja muuta hyödyllistä 
tietoa. Komissio aikoo myös koota kaikki työm arkkinaosapuolten asia kirjat tietokantaan. 
– Lisäämällä rahoitustukea Euroopan työmarkkinaosapuolten toteuttamille yhteisille 
seurantatoimille. 
– Järjestämällä uusista jäsenvaltioista alkaen ka ikissa jäsenvaltioissa kansallisia seminaareja, 
joilla lisätään tietoisuutta Euroopan työm arkkinaosapuolten vuoropuhelun merkityksestä 
kansallisille työmarkkinasuhteille. 
4.4 Itsenäiset sopimukset 
Komissio tunnustaa työmarkkina osapuolten itsenäisyyden niid en toimivaltaan kuuluvia 
kysymyksiä koskevissa neuvotteluissa. 
Komissiolla on kuitenkin erityinen tehtävä EY:n perustamissopimuksen 139 artiklan 
2 kohdan mukaisesti täytäntöön pantavien itse näisten sopimusten erityistapauksessa, jos 
sopimus on tulosta 138 artiklan mukaisesta k uulemisesta, muun muassa siksi, että 
työmarkkinaosapuolten päätös neuvotella sopimu ksesta keskeyttää väliaikaisesti komission 
tällä alalla käynnistämän yhteis ön tason lainsäädäntömenettelyn.  
Vaikka komissio noudattaa työmarkki naosapuolten itsenäisyysper iaatetta, se aikoo julkaista 
itsenäiset sopimukset ja tiedo ttaa Euroopan parlamentille ja ministerineuvostolle asiasta 
 
FI 11   FI suoritettuaan ennakkoarvion, kuten se te kee 139 artiklan 2 kohdan mukaisten neuvoston 
päätöksellä täytäntöön pantav ien sopimusten yhteydessä. 
Vaikka komissio pitää ensisijais ena työmarkkinaosapuolten itsens ä toteuttamaa seurantaa, se 
aikoo täytäntöönpano- ja seurantajakson päätty misen jälkeen toteuttaa itse sopimuksen 
seurannan arvioidakseen, missä määrin sopi mus on myötävaikuttanut yhteisön tavoitteiden 
saavuttamiseen. 
Jos komissio katsoo, että yhteisön tavoitteita ei onnistuta saavuttamaan sopimuksen avulla, se 
harkitsee mahdollisuutta esitt ää tarvittaessa lain säädäntöehdotuksen. Komissio voi myös 
missä tahansa vaiheessa – myös täyt äntöönpanovaiheen aikana – käyttää omaa 
aloiteoikeuttaan, jos se katsoo, että joki n työmarkkinaosapuolista viivyttää yhteisön 
tavoitteisiin pääsyä. 
Samalla kun tunnustetaan työmarkkinaosapuo lten toimivallan laajuus, kuten komissio on 
aiemminkin esittänyt, tapauksissa, joissa on kyse perusoikeuksista tai tärkeistä poliittisista 
valinnoista, taikka joissa sääntö jä on sovellettava yhdenmukaisesti  kaikissa jäsenvaltioissa ja 
kaikki seikat kattaen, ensisi jaisena olisi pidettävä täytän töönpanoa neuvoston päätöksellä. 
Itsenäiset sopimukset eivät myöskään ole asianmukainen väline sellaisten aiempien 
direktiivien tarkistamiseen, jotka neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet tavanomaisessa lainsäädäntömenettelyssä.  
4.5 Valmistaudutaan jatkokehitykseen 
Koska uuden sukupolven asiakirjojen määrä lisää ntyy, komissio pitää ta rpeellisena puitteita, 
joilla lisätään työmarkkinaosapuolten vuo ropuhelun tulosten jo hdonmukaisuutta ja 
avoimuutta. Komissio ottaa ensiaskeleen tähä n suuntaan tekemällä ehdotuksen luokitukseksi 
(liite 2) ja asiakirjojen laatimista koskevaksi tarkistuslistaksi (liite 3).  
Komissio aikoo tarkastella mahdollisuutta laa tia kattavammat puitt eet. Komissio pitäisi 
parhaana toimintamallina sitä, että työmarkki naosapuolet neuvottelisivat itse näistä 
puitteista, ja se pyytääkin työmarkkinaosapuolia harkitsemaan tätä vaihtoehtoa.  
Kansainvälisten työehtosopimusneuvottelujen hyödyt ja merkitys ovat lisääntyneet viime 
vuosina etenkin globalisaation ja talous- ja rahaliiton vuoksi. Yrity sneuvostot hyväksyvät 
monikansallisissa yrityksissä yhä lukuisampia  sopimuksia, joiden soveltamisalaan kuuluu 
työntekijöitä useissa jäsenvaltioissa. Kiinnostus on kasvamassa myös rajanaapurijäsenvaltioista peräisin olevien työmarkkinaosapuolten raja tylittäviä sopimuksia 
samoin kuin useampia jäsenvaltioita kattavilla erityissektoreilla toimivien työmarkkinaosapuolten välisiä sopimuksia kohtaan. 
Komissio toteuttaa tämän kehityssuuntauks en huomioon ottaen rajatylittäviä 
työehtosopimusneuvotteluja koskevan selvit yksen ja tiedottaa selvityksen tuloksista 
työmarkkinaosapuolille. Myöhemmässä vaihee ssa komissio kuulee työmarkkinaosapuolia 
rajatylittäviin työehtosopimusneuvotteluih in sovellettavien yhteisön puitteiden 
kehittämisestä.  
__________
 
FI 12   FI Annex 1: Background to the European social dialogue 
The European social dialogue has evolved cons iderably over recent years and is now well-
established. 
European tripartite social dialogue takes place within the Tripartite Social Summit for 
Growth and Employment, established in March 20037, as well as the dialogues on 
macroeconomics, employment, social pr otection and educat ion and training. 
European bipartite  social dialogue takes place within the cross-industry social dialogue 
committee and 30 sectoral social dialogue committees (see Annex 4), on the basis of work programmes adopted by the social partners. 
Both bipartite and tripartite di alogue contribute to better cohe sion and to building consensus 
by stimulating cooperation between levels of industrial relations players which helps to 
develop trust and mutual understanding.  
Quantitatively , the work of the various social di alogue committees has resulted in the 
adoption of over 40 joint texts by the cross-indu stry social partners and approximately 300 by 
the sectoral social partners. Th ese take a variety of forms, ra nging from joint opinions to 
guidelines, codes of conduct and agreements. Some  of these initiatives, such as three of the 
agreements concluded by the cross-industry social  partners and those in  the transport sector, 
have been implemented by Council directives. 
The social dialogue has also evolved considerably in terms of the scope of the topics 
addressed. The topics covered by the social dialogue are dive rse and have widened over the 
past few years. 
Number of European sectoral joint texts per area 
(1997-2003)
4571011161718282930
0 5 10 15 20 25 30 35Sustainable developmentNon-discriminationWorking timeHealth & safetyEnlargementEmploymentSocial aspects of EU policiesTrainingWorking conditionsSocial dialogueEconomic &/or sectoral policies
 
* This table identifies the main topic to which the joint text refers, however in prac tice many overlap categories. 
The activities of the social partne rs are not confined to the adop tion of joint texts. The social 
partners undertake many transnational joint projects.  They consist of a large variety of 
activities, including the organisa tion of roundtables, studies, a nd the production of practical 
tools, such as handbooks on vocational training, h ealth and safety and procurement practices. 
The transnational nature of thes e projects means that they make  a very practical contribution 
to increasing the interplay between industrial relations actors at the European and national 
                                                 
7 OJ L 70, 14.3.2003, p. 31. 
 
FI 13   FI levels, promoting the exchange of experience and best practice, and improving understanding 
of European policy at the grass-roots level. 
It is now widely recognised that better governance in the field of em ployment and social 
policy entails a variety of policy instruments , including a combination of legislation, social 
dialogue, corporate social res ponsibility, the open me thod of coordination, the structural 
funds, action programmes, mainstreaming measures , policy analysis and research. The variety 
of tools employed by the social partners reflec ts this recognition in the industrial relations 
field. 
Type of social dialogue instrument (1997-2004)
6326251918106
02 0 4 0 6 0 8 0 1 0 0 1 2 0Agreement - Council*Autonomous agreementsProcess-oriented textsToolsRules of procedureDeclarationsJoint opinions
 
* Although the table covers the period 1997-2004, this category in cludes the cross-industry agr eement on parental leave from 
1995. 
Many of the European social partners' joint op inions targeted at the European institutions 
have been important in influencing the content of  EU legislation and polic ies, particularly by 
helping to identify the compromise position between the social partners. 
More recently there has been a qualitative  evolution in the European social dialogue towards 
greater autonomy. This is reflect ed partly by the soci al partners' increasing adoption of joint 
work programmes. Another indication of this qua litative shift is the increasing adoption by 
the social partners of 'new generation' texts , which are characterise d by the fact that the 
European social partners make recommendations  to their members and the social partners 
undertake to follow them up at the national level. 
In spite of the achievements of the European social dialogue so far, in certain areas its impact  
could be improved. In particular, the significance and status of the European social partners' 
texts is not always easy to unders tand to those not directly invol ved in their dialogue, partly 
because of the diversity of titles and formats employed, and the rather loose use of 
terminology .  
The problem of the loose use of terminology by th e social partners was first identified by the 
Commission in its Comm unication of June 2002,8 in which it called on the social partners to 
endeavour to clarify the terms us ed to describe their contributions and to reserve the term 
'agreement' for texts implemented in accordance  with the procedures laid down in Article 
139(2) of the Treaty. Indeed the term 'agreement' has been empl oyed in a very general way in 
the past. For example, it has been used fo r texts aimed at setting up social dialogue 
                                                 
8 COM(2002) 341final. 
 
FI 14   FI committees, as well as texts wh ich essentially make recommenda tions, rather than being real 
'agreements'. Equally there are some texts whic h might arguably qualify as 'agreements' or 
other types of new generation texts,  but which have weaker titles. 
The impact of some of the European social partners' initiatives, especially the new generation 
texts, many of which address the Lisbon th emes, could be improved by including more 
detailed follow-up and reporting provisions . At present these range from precise examples 
explaining how, through which structures and at which intervals the text  will be evaluated, to 
much vaguer provisions, with the social partners  simply undertaking to regularly discuss the 
follow-up given, or undertaking to follow it up but without giving any indication as to how 
often. Some texts include no follow-up provisions  at all. Imprecise terminology, as well as 
failure to clarify all aspects of the follow-up of  texts in negotiations, can result in difficulties 
when it comes to implementing them in practice. 
Some promising developments include the cross-industry social partners' Framework of 
actions on the lifelong development of  competencies and qualifications  and the sugar sector's 
Code of conduct on corpor ate social responsibility  in the sugar industry . Both include clear 
follow-up provisions and have produced their foll ow-up reports to schedu le. Initiatives have 
recently been undertaken in the textile & clot hing, leather & tanning sectors to implement 
their codes of conduct, and social partners in the agriculture sector ar e undertaking initiatives 
to follow-up their agreement on vocational training . 
__________ 
 
FI 15   FI Annex 2: Typology of the results of European social dialogue 
With a view to assisting unders tanding of the various social dialogue instruments and helping 
the social partners to improve transparen cy, the following typology identifies four broad 
categories, each of which has sub-categories: agreements implemente d in accordance with 
Article 139(2); process-oriented texts; joint opinions and tool s; and procedural texts. The 
social partners are encouraged to draw on this  typology when drafting thei r texts in the future. 
The new generation texts , which the social partners seek to follow-up themselves, fall within 
the first two categories, namely autonomous agreements  and process-oriented texts . 
It should be pointed out that th e loose use of terminology makes it difficult to categorise some 
of the texts and some overlap categories. 
I. Agreements implemented in accordance with Article 139(2): minimum standards 
The texts in this category establish minimum standards and entail the implementation of 
certain commitments by a given deadline. Article 139(2) makes it clear that two main types of 
agreement fall within this category, the ma in difference relating to the method of 
implementation foreseen. 
Agreements implemented in accordance with Article 139(2): minimum standards 
Type of agreement Examples 
Agreements implemented by Council decision 
Implemented by Council de cision, monitored by the 
Commission – Framework agreement on  parental leave, 1995 
– Framework agreement on part-time work, 1997 
– Framework agreement on  fixed-term work, 1999  
– European agreement on the organisation of working 
time of seafarers, 1998 
– European agreement on the organisation of working 
time of mobile workers in civil aviation, 2000 
– Agreement on certain aspects of the working 
conditions of mobile workers assigned to 
interoperable cross-border services, 20049 
Autonomous agreements implemented by the 
procedures and practices sp ecific to management and 
labour and the Member States  
Implementation and monitoring  by the social partners – Framework agreemen t on telework, 2002  
– Framework agreement on wo rk-related, stress, 200410 
– Agreement on the European licence for drivers 
carrying out a cross-border interoperability service, 
2004  
Agreements implemented by Council decision 
The first kind of agreement consists of those wh ich are implemented at the joint request of the 
signatory parties by a Council decision (in pract ice so far by Council directives) on a proposal 
from the Commission. This category includes the three cross-industry framework agreements 
on parental leave, part-time work and fixed-term contracts, as well as the maritime transport and civil aviation sector agreements on working time, and the railway se ctor agreement on the 
working conditions of mobile workers assigned to cross-border interoperable services. The 
three cross-industry framework agreements we re negotiated as a re sult of a Commission 
                                                
 
9 Implementation by Council decision requested at the time of publication. 
10 Formal adoption pending at the time of publication. 
 
FI 16   FI consultation under Article 138, whereas the sectoral agreements make use of the space left to 
the social partners by a directive11 to adapt the Community provisions to the specific needs of 
the sector. 
The responsibility for ensuring that agr eements implemented by Council decision are 
transposed and implemented lies with the Memb er States, even in cases where the provisions 
are implemented through collective bargaining  by the social partners. Responsibility for 
monitoring these agreements lies with the Commission, although the so cial partners are 
systematically consulted on the implementation reports.12 
Autonomous agreements 
With regard to the second type of agreemen t – those implemented in accordance with the 
procedures and practices specific to management  and labour and the Memb er States - it is the 
social partners themselves who are respons ible for implementing and monitoring these 
agreements. The Framework agreement on telework of July 2002 is the first cross-industry 
example of this type of agreement and was th e result of an Article 138 consultation. In May 
2004 the cross-industry social part ners concluded their second ag reement of this  type on the 
topic of work-related stress, which was also  the result of an Article 138 consultation. 
However at the time of pub lication the agreement had not yet been formally approved. 
Effective implementation and monitoring is import ant in the case of agreements of this kind, 
particularly if they have been negotiated subsequent to  a Commission consultation under 
Article 138. Article 139(2) states that  the Community level agreements " shall  be 
implemented" (emphasis added), which implies that there is an obligation to implement these agreements and for the signatory parties to ex ercise influence on their members in order to 
implement the European agreement. 
II. Process-oriented texts 
This category consists of a variety of joint te xts which are implemented in a more incremental 
and process-oriented way than agreements. In th ese texts the European social partners make 
recommendations of various kinds to their members for follow-up, and they should involve 
regular evaluation of the progress made towards achieving their objectives in order to ensure 
they have a real impact. The implementation of some aspects of these texts may require 
cooperation with national public authorities.  
Texts of this kind can be useful in areas in wh ich legislation at Europ ean level may not be the 
most appropriate solution, often because of the complex and diverse array of measures already in place in Member States, but in which the social partners may nevertheless have an 
interest in working together. They can also as sist the exchange of good practice and mutual 
learning. Such texts sometimes help to prepar e the ground for future Community legislation. 
There are three main types of instrument falling within this category. 
                                                
 
11 In this instance Directive 93/104/EC concerning certa in aspects of the organisation of working time (OJ 
L 307, 13.12.1993). 
12 The ETUC's European Trade Union Institute (ETUI)  has produced its own implementation reports on 
the parental leave, part-time and fixed-term work agreements thro ugh its NETLEX network of national 
legal experts. The agreement on working time in civil aviation and the agreement on working 
conditions in the railway sector indicate that the social partners will undertake evaluations of the 
implementation of these agreements. 
 
FI 17   FI Frameworks of action 
Frameworks of action consist of the identifica tion of certain policy priorities towards which 
the national social partners unde rtake to work. These priorities serve as benchmarks and the 
social partners report annually on the action taken to follow-up these texts. 
Guidelines and codes of conduct 
Guidelines and codes of conduct make recomme ndations and/or provide guidelines to national 
affiliates concerning the establishment of standards or principles. In some cases these are intended to serve as principles or minimum European standards to be implemented at national 
or company level. In other cases they seek to promote higher standards than those provided for in existing legislation. This  category also incl udes codes of conduct intended to promote 
the implementation in companies' supply chains of  existing internationall y agreed standards in 
the area of labour law established by internatio nal conventions. The content of some of these 
codes of conduct goes beyond the core ILO conventions. 
Policy orientations 
This sub-category refers to texts in which the social partners pursue a proactive approach to 
promoting certain policies among their members. The texts explain how these will be promoted (e.g. collection and exchange of good practice, awareness-ra ising activities) and 
how the social partners undertake to assess the follow-up given and its impact. 
Process-oriented texts 
Type of text Examples13 
Frameworks of action  - working towards 
common priorities  
Follow-up and annual reporting by the social 
partners Framework of actions on the lifelong development of competencies 
and qualifications, 2002 
 
Guidelines, codes of conduct  - establishing 
standards or principles 
Regular follow-up and reporting by the social 
partners 
 Establishing new European standards or principles: 
– Recommendation framework agreement on the improvement of 
paid employment in agriculture, 1997* 
– Agreement on promoting employme nt in the postal sector in 
Europe, 1998 
– Guidelines on telework in  telecommunications, 2001 
– European agreement on guidelines on telework in commerce, 
2001 
– Code of conduct – Guidelines for European hairdressers, 2001 
– Voluntary guidelines supporting age diversity in commerce, 
2002 
– Joint declaration on lifelong l earning in the banking sector, 2002 
– European agreement on vocational training in agriculture, 2002*  
– Code of conduct on CSR in the European sugar industry, 2003 
– Code of conduct and ethics for the private security sector, 2003 
– Electricity sector joint declaration on telework, 2003 
– Local & regional government jo int statement on telework, 2004 
– Statement on promoting employment  and integration of disabled 
people in the commerce and distribution sector, 2004 
                                                 
13 Some of these texts do not include detailed provisions on follow-up and reporting, but have been 
included because they consist of recommendations to the members of the signatory organisations. 
 
FI 18   FI – Guidelines for customer contact centres (telecommunications), 
2004 
Promoting and enforcing existing in ternationally agreed standards: 
– Code of conduct on child labour in the footwear sector, 1996 
– Code of conduct for the European textile/clothing sector, 1997 
– Agreement on Fundamental Rights and Principles at Work, in 
the commerce sector, 1999 
– Code of conduct in the leather and tanning sector, 2000 
– Code of conduct in the footwear sector, 2000 
– Code of Conduct – A Charter for the social partners in the 
European woodworking industry, 2002 
Policy orientations – the proactive promotion 
of policies 
Regular follow-up and reporting by the social 
partners – Joint recommendation on apprentic eship in the sugar sector, 
1998 
– Electricity sector joint declaration on equal 
opportunities/diversity, 2003 
– Orientations for reference in managing change and its social 
consequences, 2003 (cross-i ndustry social partners) 
– Joint Statement on Corporate Social Responsibility in 
commerce, 2003 
– Common recommendations of the European social partners for 
the cleaning industry, 2004 
* Although these texts are referred to as 'agreements', they have been included in this category as their provisions appear to 
consist mainly of recommendations to th eir members and do not include a date by which implementation of the various 
objectives must be accomplished.   
III. Joint opinions and tools: Exchange of information 
This category consists of social partner te xts and tools which c ontribute to exchanging 
information, either upwards from the social pa rtners to the European institutions and/or 
national public authorities, or downwards, by explaining the imp lications of EU policies to 
national members. The instruments in this category do not entail any implementation, monitoring or follo w-up provisions. 
Joint opinions 
This category includes the majority of social pa rtner texts adopted over the years such as their 
joint opinions and joint statements, which are generally intended to provide input to the European institutions and/or national public auth orities. These include texts which respond to 
a Community consultation (green and wh ite papers, consultation documents, 
Communications), which adopt a joint position with regard to a given Community policy, 
which explicitly ask the Commission to adopt  a particular stance, or which ask the 
Commission to undertake st udies or other actions. 
Declarations 
This category refers to texts which are essentially  declarations – usually directed at the social 
partners themselves - outlining future work and activities which the social partners intend to 
undertake (e.g. the organisation of  seminars, roundtables, etc). 
Tools  
This category refers to the tool s developed by the social partne rs, such as guides and manuals 
providing practical advice to employees and companies on subjects such as vocational 
training, health and safety and public procurem ent, often with the assistance of Community 
grants. These can make a very practical contri bution at the grass-roots level, for example by 
 
FI 19   FI helping to explain the implications  of EU legislation on certain to pics, or helping to exchange 
knowledge of good practice. 
Joint opinions and tools 
Type of instrument Examples14 
Joint opinions – Position on training and continuing training (mines), 2003 
– Joint declaration on the European harmonisation of legislation 
governing the private security sector, 2001 
– Joint declaration on the objectives of the European directive on private 
agency work (temporary work sector), 2001 
– Joint opinion of the European social partners in aviation, 2001 
Declarations – Joint declaration on the social partne rs of the cleaning industry and EU 
enlargement, 2000 
– Joint statement and final report on the study on life-long learning in the 
electricity sector, 2003 
Tools – Selecting best value – A guide for organisations awarding contracts for 
cleaning services (cleaning industry) 
– Training Kit of Basic Office Clea ning Techniques (cleaning industry) 
– European Vocational Training Manua l for Basic Guarding (private 
security) 
– Brochure on tutoring in the construction industry, 2004 
– Website of the postal sector social dialogue committee, 2003 
IV. Procedural texts 
This final category consists of texts which seek  to lay down the rules fo r the bipartite dialogue 
between the parties. This  includes the cross-i ndustry social partners' Agreement of 31 October 
1991 , which made proposals for the revision of  the policy-making procedures in the EC 
Treaty in the social policy field. These proposals we re incorporated virtua lly verbatim into the 
Treaty on European Union by the Intergovernment al Conference of 1991. This category also 
includes the social partner texts which determine the rules of procedure for the sectoral social 
dialogue committees. 
__________ 
                                                 
14 This list is not exhaustive and only provides a few examples. 
 
FI 20   FI Annex 3: Drafting checklist for ne w generation social partner texts  
• Clearly indicate to whom they or the various provisions ar e addressed, e.g. the 
Commission, other European Union instituti ons, national public authorities, social 
partners; 
• Indicate the status and pur pose of the text clearly; 
• Where applicable, indicate the deadline by wh ich the provisions should be implemented; 
• Indicate clearly how the text will be implemented and promoted at national level, including 
whether or not it should be implemente d in a binding fashion in all cases; 
• Indicate clearly through whic h structures the monitoring/re porting will be undertaken, and 
the purpose of the reports at different stages; 
• Indicate when and/or at which interv als monitoring/reporting will take place; 
• Specify the procedures to be followed for di spute settlement (e.g. disagreements over the 
interpretation of the meaning of the text); 
• Be dated; 
• Be signed; 
• Agreements should include an annex listing the members of the signatory parties at whom 
the text is directed; 
• Indicate which language(s ) is/are the original. 
__________ 
 
FI 21   FI Annex 4: The sectoral social dialogue committees 
Sectors Employees' organisations Employers' organisations Date of creation 
Agriculture EFFAT GEOPA/COPA 1999 
Audiovisual EFJ, EURO-MEI, FIA, FIM  ACT, AER, CEPI, EBU, 
FIAPF 2004 
Banking UNI-Europa EACB, ESBG, FBE  1999 
Civil aviation ECA, ETF ACI EUROPE, AEA, CANSO, 
ERA, IACA 2000 
Cleaning industry UNI-Europa EFCI 1999 
Commerce UNI-Europa EuroCommerce 1999 
Construction EFBWW FIEC 1999 
Electricity EMCEF, EPSU EURELECTRIC 2000 
Footwear ETUF:TCL CEC 1999 
Furniture EFBWW UEA 2001 
Horeca EFFAT HOTREC 1999 
Inland waterways ETF EBU, ESO 1999 
Insurance UNI-Europa ACME, BIPAR, CEA 1999 
Live performance EAEA PEARLE 1999 
Local & regional 
government EPSU CEMR 2004 
Mines EMCEF APEP, Euracoal, Euromines, 
IMA 2002 
Personal services UNI-Europa EU Coiffure 1999 
Postal services UNI-Europa PostEurop 1999 
Private security UNI-Europa CoESS 1999 
Railways ETF CER 1999 
Road transport ETF IRU 1999 
Sea fishing ETF EUROPECHE/COGECA 1999 
Sea transport ETF ECSA 1999 
Shipbuilding EMF CESA 2003 
Sugar EFFAT CEFS 1999 
Tanning and leather ETUF:TCL COTANCE 2001 
Telecommunications UNI-Europa ETNO 1999 
Temporary work UNI-Europa Euro CIETT 2000 
Textile and clothing ETUF:TCL EURATEX 1999 
Woodworking EFBWW CEI-Bois 2000 
 
FI 22   FI Annex 5: List of European social partner organisations consulted under Article 138 of 
the EC Treaty 
1. General cross-industry organisations 
– European Centre of Enterprises with Pub lic Participation and of Enterprises of 
General Economic Interest (CEEP) 
– European Trade Union Confederation (ETUC) 
– Union of Industrial and Employers’ C onfederations of Europe (UNICE) 
2. Cross-industry organisations represen ting certain categories of workers or 
undertakings  
– Eurocadres 
– European Association of Craft and Small and Medium-Sized Enterprises 
(UEAPME) 
– European Confederation of Executiv es and Managerial Staff (CEC) 
3. Specific organisations 
– Eurochambres 
4. Sectoral organisations  representing employers 
– Airports Council Internationa l – Europe (ACI EUROPE) 
– Association of Commercial Te levision in Europe (ACT) 
– Association of Europ ean Airlines (AEA)  
– Association of European Cooperativ e and Mutual Insurers (ACME) 
– Association of European Public  Postal Operators (PostEurop) 
– Association of European Radios (AER) 
– Association of National Organisations of Fishing Enterprises in the EU 
(EUROPECHE) 
– Civil Air Navigation Servi ces Association (CANSO)  
– Committee of Agricultural Organisations  in the European Union (COPA)  
– Community of European Railway and Infrastructure Companies (CER) 
– Community of European Shipyards' Associations (CESA) 
– Confederation of National Associations of  Tanners and Dressers of the European 
Community (COTANCE) 
– Council of European Municipa lities and Regions (CEMR) 
– Employers' Group of the Committee of Ag ricultural Organisations in the 
European Union (GEOPA) 
– Euracoal 
– Euromines  
– European Apparel and Textile Organisation (EURATEX) 
– European Association of Cooperative Banks (EACB) 
– European Association of Potash Producers (APEP) 
– European Banking Federation (FBE) 
– European Barge Union (EBU) 
– European Broadcasting Union (EBU) 
– European Committee of Sugar Manufacturers (CEFS) 
– European Community Shipow ners Association (ECSA) 
– European Confederation of the Footwear Industry (CEC) 
– European Confederation of Hairdressing employers' organisations (EU Coiffure) 
– European Confederation of Wood working Industries (CEI–Bois) 
 
FI 23   FI – European Construction Industry Federation (FIEC) 
– European Coordination of I ndependent Producers (CEPI)  
– European Federation of Cleaning Industries (EFCI) 
– European Federation of National Insurance Associations (CEA) 
– European Federation of Security Services (CoESS) 
– European Furniture Manufact urers’ Federation (UEA)  
– European Industrial Mine rals Association (IMA) 
– European Regions Airline Association (ERA) 
– European Savings Banks Group (ESBG)  
– European Skippers' Organisation (ESO) 
– European Telecommunications Networ k Operators’ Association (ETNO) 
– General Committee for Agricultural C ooperation in the European Union 
(COGECA) 
– Hotels, Restaurants and Ca fés in Europe (HOTREC) 
– International Air Carrier  Association (IACA)  
– International Confederation of Temp orary Work Businesses (Euro CIETT) 
– International Federation of Film Producers' Associations (FIAPF) 
– International Federation of Insurance Intermediaries (BIPAR) 
– International Road Transport Union (IRU) 
– Performing Arts Employers’ Associ ations League Europe (PEARLE) 
– Retail, Wholesale and International Trade Representation to the EU 
(EuroCommerce) 
– Union of the Electricity  Industry (EURELECTRIC) 
5. European trade union organisations 
– European Arts and Entertainment Alliance (EAEA) 
– European Cockpit Association (ECA) 
– European Federation of Build ing and Woodworkers (EFBWW) 
– European Federation of Journalists (EFJ) 
– European Federation of Public Service Unions (EPSU) 
– European Federation of Trade Unions in the Food, Agriculture and Tourism 
Sectors and Allied Branches (EFFAT) 
– European Metalworkers’ Federation (EMF) 
– European Mine, Chemical and Ener gy Workers’ Federation (EMCEF) 
– European Trade Union Federation: Text iles, Clothing and Le ather (ETUF:TCL) 
– European Transport Workers’ Federation (ETF) 
– International Federation of Actors (FIA) 
– International Federati on of Musicians (IFM) 
– Union Network International – Europe (UNI–Europa)  
– Union Network International – Media and Entertainment International – Europe 
(EURO-MEI) 
– European Trade Union Committee for Education (ETUCE)* 
The list will be adapted as new sect oral social dialogue committees ar e set up and/or in the light of the 
study on representativeness. 
* Organisations affiliated to ETUC re ceiving copies of information. 
__________