Euroopan parlamentin päätöslauselma 22. toukokuuta 2007 globaalista Euroopasta - Kilpailukyvyn ulkoiset näkökohdat (2006/2292(INI))



Virallinen lehti nro 102 E , 24/04/2008 s. 0128 - 0138



P6_TA(2007)0196 Globaali Eurooppa — Kilpailukyvyn ulkoiset näkökohdat Euroopan parlamentin päätöslauselma 22. toukokuuta 2007 globaalista Euroopasta — Kilpailukyvyn ulkoiset näkökohdat (2006/2292(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle annetun komission tiedonannon "Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa — EU:n kasvu- ja työllisyysstrategiaan liittyvä tiedonanto" (KOM(2006)0567), - ottaa huomioon komission tiedonannon "Globaali Eurooppa — Euroopan kaupan suojakeinot muuttuvassa maailmantaloudessa — Vihreä kirja julkista kuulemista varten" (KOM(2006)0763), - ottaa huomioon 28. syyskuuta 2006 antamansa päätöslauselman talous- ja kauppasuhteista Euroopan unionin ja Intian välillä [1], - ottaa huomioon 25. lokakuuta 2006 antamansa päätöslauselman komission vuosikertomuksesta Euroopan parlamentille yhteisön ulkopuolisten maiden yhteisöä vastaan toteuttamista polkumyynnin ja tukien vastaisista toimenpiteistä sekä suojatoimenpiteistä (2004) [2], - ottaa huomioon 4. huhtikuuta 2006 antamansa päätöslauselman Dohan kierroksen arvioinnista Hongkongissa järjestetyn Maailman kauppajärjestön ministerikokouksen jälkeen [3], - ottaa huomioon 12. lokakuuta 2006 antamansa päätöslauselman EU:n ja Mercosurin talous- ja kauppasuhteista alueiden välisen assosiaatiosopimuksen tekemiseksi [4], - ottaa huomioon 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman transatlanttisista taloussuhteista EU:n ja USA:n välillä [5], - ottaa huomioon 13. lokakuuta 2005 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin ja Kiinan kauppasuhteiden tulevaisuudennäkymistä [6], - ottaa huomioon 6. syyskuuta 2005 antamansa päätöslauselman tekstiili- ja vaatetusalasta vuoden 2005 jälkeen [7], - ottaa huomioon komission tiedonantoon "Talouden uudistukset ja kilpailukyky: Euroopan kilpailukykyraportin 2006 tärkeimmät viestit" liitetyn komission sisäisen valmisteluasiakirjan (SEK(2006)1467), - ottaa huomioon Brysselissä 23. ja 24. maaliskuuta 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät [8], - ottaa huomioon 15. maaliskuuta 2006 antamansa päätöslauselman kevään 2006 Eurooppa-neuvostolle tiedotettavista Lissabonin strategiaa koskevista näkemyksistä [9], - ottaa huomioon neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetun komission tiedonannon "EU ja Kiina: kumppanuus tiivistyy, vastuu kasvaa" ja siihen liitetyn komission valmisteluasiakirjan "Kumppanuus tiivistyy, vastuu kasvaa — Toimintamalli EU:n ja Kiinan kauppaa ja investointeja varten: Kilpailu ja kumppanuus" (KOM(2006)0631 ja 0632), - ottaa huomioon Maailman kauppajärjestöä käsittelevän parlamentaarisen konferenssin vuosikokouksen yhteydessä 2. joulukuuta 2006 yksimielisesti hyväksytyn julistuksen, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon kansainvälisen kaupan valiokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon (A6-0149/2007), A. katsoo, että kauppapolitiikka voi vaikuttaa ratkaisevasti kasvun lisäämiseen ja työpaikkojen luomiseen uudistetun Lissabonin ohjelman tavoitteiden mukaisesti, B. katsoo, että EU:n on otettava käyttöön asianmukainen strategia, jotta se voi vastata globalisaation haasteisiin ja kohdata tärkeimpien nopeasti kasvavien talouksien lisääntyvän kilpailun säilyttäen samalla eurooppalaisen taloudellisen, alueellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden mallin, C. katsoo, että uudistetun Lissabonin ohjelman sisäisten ja ulkoisten näkökohtien on oltava keskenään johdonmukaisia, jotta kyseinen aloite onnistuu, D. katsoo EU:n sisäisten rakenneuudistusten olevan tärkeitä EU:n yritysten sisäisen ja ulkoisen kilpailukyvyn parantamisen kannalta, E. katsoo, että Dohan kehitysohjelman keskeyttäminen 24. heinäkuuta 2006 lähes viiden vuoden neuvottelujen jälkeen on johtanut uudenlaiseen tilanteeseen, jonka vuoksi EU:n on väliaikaisesti mukautettava kauppapolitiikkansa painopisteitä ja välineitä samalla säilyttäen monenvälisyys kauppapolitiikkansa tärkeimpänä painopisteenä, F. katsoo, että kauppapolitiikka on vain keino eikä itsetarkoitus, ja se olisi suunniteltava sellaiseksi, että se edistää ihmisten yhteistä hyvinvointia EU:ssa ja sen ulkopuolella, G. ottaa huomioon, että EU on jo useimmilla aloilla yksi maailman avoimimmista talouksista, H. katsoo, että yhteisen kauppapolitiikan yhtenäisyys on EU:lle merkittävä valtti ja antaa sille mahdollisuuden toimia huomattavassa asemassa kansainvälisessä kauppajärjestelmässä, I. katsoo, että protektionismi suojelee tehottomia taloudenaloja keinotekoisesti kansainväliseltä kilpailulta, vie voimavaroja tuottavammilta aloilta, nostaa hintoja ja lopulta johtaa työttömyyteen, J. katsoo suuren yleisön vastustavan usein voimakkaasti sitä haitallista vaikutusta, joka kaupan avaamisella on tiettyihin alueisiin ja taloudenaloihin, kun taas myönteiset vaikutukset innovointiin, kilpailukykyyn ja työllisyyteen jäävät usein huomaamatta, K. katsoo, että markkinoille pääsyä hankaloittavat lisääntyvässä määrin erilaiset, muut kuin tullien ulkopuoliset kaupan esteet, L. katsoo korkeiden tullien muodostavan edelleen huomattavan kaupan esteen, erityisesti suhteissa tärkeimpiin nopean talouskasvun maihin, M. katsoo, että monenkeskinen kauppajärjestelmä, jonka ilmentymä on Maailman kauppajärjestö, muodostaa edelleen tehokkaimmat puitteet kaupan vapauttamiselle maailmanlaajuisesti, sillä se kehittää jatkuvasti asianmukaisia sääntöjä ja huolehtii niiden noudattamisesta, N. katsoo, että EU on edelleen sitoutunut edistämään Dohan kehitysohjelman menestymistä ja on jo osoittanut suopeuttaan tekemällä joukon merkittäviä tarjouksia neuvottelujen kaikilla osa-alueilla, O. katsoo, että kahdenkeskisten ja alueellisten vapaakauppasopimusten solmimista tulisi tietyissä tilanteissa harkita uudelleen, mutta pitää kuitenkin mielessä, että jos tällaisia sopimuksia tehdään liikaa, se haittaa sen monenvälisen järjestelmän vahvistamista, jota EU kannattaa, P. katsoo, että on hyvin tärkeää määrittää sopiva tasapaino monenvälisten, kahdenvälisten ja useammankeskisten sopimusten välillä, Q. katsoo, että EU:n tulisi olla valmis puolustautumaan aina tarvittaessa sovittujen sääntöjen rikkomista vastaan turvautumalla riitojenratkaisumekanismeihin sekä epäterveitä kaupan käytäntöjä vastaan soveltamalla tehokkaita ja laillisia kaupan suojatoimia, joilla autetaan kärsineitä teollisuudenaloja välittömästi, R. katsoo, että uskottavaa ja oikeutettua kauppapolitiikkaa ei voida harjoittaa ilman parlamentin merkittävää osallisuutta, S. katsoo olevan tärkeää, että parlamentti saa tutustua ajoissa komissiolle myönnettyjä eri neuvotteluvaltuuksia koskeviin teksteihin, EU maailmanlaajuisessa kilpailussa 1. katsoo, että kauppapolitiikka on välttämätön osa kaikkia strategioita, joiden tavoitteena on lisätä kasvua ja luoda työpaikkoja parantamalla Euroopan kilpailukykyä; suhtautuu näin ollen myönteisesti edellä mainittuun komission tiedonantoon "Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa", joka edistää merkittävästi uudistettua Lissabonin ohjelmaa; 2. katsoo, että kaupan kehitys ei ole tavoite sinänsä vaan sitä täytyy arvioida siitä aiheutuvien vaikutusten perusteella talouskasvuun, työllisyyteen ja kestävään kehitykseen; katsoo, että Euroopan talouden kilpailukykyä koskevassa analyysissä ei pidä keskittyä pelkästään kauppaa koskeviin lukuihin, vaan myös siihen, millainen osuus Euroopan tuottajilla on maailman kokonaistuotannosta ja työllisyyden kehityssuuntauksista; 3. muistuttaa EU:n olevan sitoutunut politiikan johdonmukaisuuteen ja katsoo tämän sitoumuksen edellyttävän sitä, että EU:n neuvottelutavoitteiden kauppaneuvotteluissa on oltava sopusoinnussa EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa siten, että otetaan erityisesti huomioon vähiten kehittyneet maat ja kehitysmaat; 4. katsoo, että ulkoisen kilpailukyvyn parantaminen on välttämätöntä, jos Lissabonin strategian kasvua ja työllisyyttä koskevat tavoitteet halutaan saavuttaa; katsoo, että EU:n on ulkoisia toimia toteuttaessaan edistettävä uudistuksia ja kansainvälistä yhteistyötä talousasioissa suotuisan liiketoimintaympäristön saavuttamiseksi ja kestävän kehityksen edistämiseksi maailmassa; katsoo, että tämän vuoksi on edistettävä makrotaloudellisten politiikkojen yhdenmukaisuutta ja yhteensopivuutta, vahvistettava rahan arvon vakautta ja taloudellista turvaa sekä veroyhteistyötä ja poistettava haitallinen verokilpailu; 5. pitää tarpeellisena ensinnäkin sitä, että kehitetään hintatason vakauteen perustuvaa rahapolitiikkaa, jolla voidaan rahoittaa teknistä edistystä, joka hyödyttää pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) ja joka mahdollistaa niiden pääsyn euroalueen ulkopuolisille markkinoille; katsoo, että toiseksi on otettava käyttöön yritysten kannalta suosiollisia verojärjestelmiä, jotka todennäköisesti lisäävät uusien yritysten syntymistä, mikä merkitsee sitä, että alennetaan veroja, jotka ovat tehokkuuden ja työpaikkojen luomisen kannalta haitallisia erityisesti tietyille sosiaaliryhmille kuten naisille, pitkäaikaistyöttömille ja iäkkäille henkilöille; katsoo, että kolmanneksi on lisättävä kilpailua sisämarkkinoilla, koska mitä kovempaa kilpailu on EU:ssa, sitä paremmin EU:ssa päätoimipaikkaansa pitävät yhtiöt kykenevät kilpailemaan EU:n ulkopuolella; 6. on vakuuttunut siitä, että sen yhteiskuntamallin avulla, joka on edelleen Euroopan teollisten suhteiden perusta, EU:n on ollut mahdollista säilyttää korkeatasoinen maailmanlaajuinen kilpailukyky sen tärkeimpiin kilpailijoihin verrattuna; katsoo, että EU:n suurin haaste on se, miten tämän yhteiskuntamallin toiminta säilytetään huolimatta siitä, että globaalien markkinoiden kilpailun lisääntyessä on olemassa paineita edelleen alentaa tuotannon sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä kustannuksia; 7. uskoo avoimen kauppajärjestelmän etujen painavan enemmän kuin sen mahdollisesti haitallisen vaikutuksen; katsoo näin ollen, että EU:n pitäisi jatkaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamista koskevia pyrkimyksiään, jatkaa maailmankaupan vapauttamisen sekä vapaan ja reilun kaupan edistämistä ja torjua protektionismia; katsoo kuitenkin myös, että sen mahdollisia haittavaikutuksia tiettyihin aloihin, alueisiin ja maihin, esimerkiksi tuotannon ja työpaikkojen siirtämisen vaikutuksia, ei voida sivuuttaa; 8. katsoo, että kaupan vapauttamisen edut hyödyttävät voimakkaasti myös niitä maita, jotka poistavat suojatulleja ja muita kuin tullien ulkopuolisia kaupan esteitä ja avaavat markkinoitaan; katsoo tästä syystä, että EU:n kyky parantaa kilpailukykyään riippuu muiden tekijöiden ohella siitä, puuttuuko se maailmanlaajuisiin kaupan esteisiin ja varmistaako se näin yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen ja avaako se markkinansa yhteisön ulkopuolisille maille; 9. hyväksyy komission strategian, jolla se pyrkii vaikuttamaan myönteisesti globalisaatioprosessiin ja hallitsemaan riskejä; 10. korostaa, että yhteisön kansalaiset yhdistävät Euroopan tuotannon laskun ja työpaikkojen vähenemisen globalisaatioon; korostaa, että EU:n on tarpeen laatia asianmukainen strategia, jonka mukaan toteutetaan tarvittavat uudistukset, joiden avulla se voi hyötyä globalisaatiosta ja tällä tavoin lisätä tuotantoa ja työllisyyttä; 11. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tiedottamaan EU:n kansalaisille tehokkaammin globalisaation myönteisistä näkökohdista sekä konkreettisista hyödyistä, joita koituu EU:n osallistumisesta kansainväliseen kauppajärjestelmään; 12. panee merkille, että elinikäisen oppimisen käsitteet ovat hyödyllisiä välineitä, mutteivät riitä vastaamaan maailmanlaajuisten tuotantorakenteiden ennakoituihin muutoksiin; ehdottaa, että EU:n uuden maailmanlaajuisen kilpailukykystrategian täytäntöönpano riippuisi siitä, kuinka Lissabonin ohjelman toteuttamisessa on edetty, ja että tämän ohjelman suuntaa on muutettava, jotta sillä puututaan paremmin EU:n kansalaisten perusteltuihin pelkoihin siitä, että ne eivät kykene varautumaan muutokseen; 13. katsoo, että kilpailun kiristymisen myötä EU:n pitäisi tehostaa työtään koulutuksen sekä tutkimuksen ja kehityksen alalla voidakseen säilyttää asemansa maailmanmarkkinoilla innovatiivisten tuotteiden ja huippuosaamista edellyttävien palvelujen alalla ja parantaa asemaansa hankkimalla uusia suhteellisia etuja; 14. katsoo, että EU:n erittäin innovatiivisten huipputeknologiayritysten kitkatonta sopeutumista maailmanlaajuiseen kaupankäyntiympäristöön on välttämätöntä tukea; 15. korostaa, että EU:n on strategisesti tärkeää säilyttää ulkoisista kilpailupaineista huolimatta riittävän laaja ja monipuolinen teollisuuspohja; katsoo siksi, että EU:ssa ja jäsenvaltioissa pitäisi toteuttaa kaupan avautumisen rinnalla vakaata teollisuuspolitiikkaa ja että kaupan avautumisen pitäisi olla johdonmukaista tämän teollisuuspolitiikan kanssa; 16. korostaa, että EU:n talouden menestyksen selkäranka muodostuu pk-yritysten toiminnasta ja että niiden on annettava turvata laadukkaiden tuotteiden valmistus arvoketjun loppupäässä parantamalla niiden mahdollisuuksia hyödyntää tutkimus- ja kehitystilaisuuksia; 17. muistuttaa, että EU on jo useimmilla aloilla yksi maailman avoimimmista talouksista ja että se on vaikuttanut voimakkaasti maailmankaupan huomattavaan laajenemiseen ja hyötynyt siitä viimeisten viidenkymmenen vuoden ajan; 18. katsoo kuitenkin, että EU:n suorituskykyä jo kehittyneiden ja kehittymässä olevien talouksien suhteen haittaa vastavuoroisuuden puute markkinoille pääsyä koskevissa ehdoissa, se, ettei sovittuja kaupan sääntöjä noudateta riittävästi, sekä epäoikeudenmukaisten kauppakäytäntöjen yleistyminen; 19. huomauttaa, että monet maailman maat, myös tärkeimmät nopeasti kasvavat taloudet, pitävät yllä korkeita suojatulleja ja muita tullien ulkopuolisia kaupan esteitä EU:n vientituotteiden kohdalla; katsoo, että tällaisten esteiden poistamisen tai huomattavan vähentämisen kehitykseen liittyvät näkökohdat asianmukaisesti huomioon ottaen tulisi olla yksi EU:n kauppapolitiikan ensisijaisista tavoitteista; 20. on yhtä mieltä komission kanssa siitä, ettei maailmankauppajärjestelmä ole enää vain OECD-maiden alaa; kehottaa kuitenkin ottamaan Meksikon kaltaiset maat mukaan luetteloon maista, joita komissio pitää nousevan talouden maina; muistuttaa, että nousevan talouden maiden, kuten Kiinan, Brasilian, Venäjän, Intian ja Meksikon, osuus maailmankaupasta on jo yli 18 prosenttia; 21. kehottaa EU:ta varmistamaan ulkopoliittisin keinoin, että kumppanimaiden taloutta kehitetään oikeudenmukaisella tavalla, että sosiaalista polkumyyntiä torjutaan ja että sosiaalialan lainsäädännön sekä asianmukaisia työnormeja koskevien säännösten noudattamista edistetään; näillä säännöksillä taataan, kuten Kansainvälinen työjärjestö on ehdottanut, työntekijöille ja heidän perheilleen kohtuulliset tulot, oikeus työterveyteen ja -turvallisuuteen, oikeus sosiaaliturvaan sekä vapaus perustaa ammattiyhdistyksiä; 22. korostaa, että on edistettävä käytännesääntöjä, jotka sisältävät kunnollisten työolojen tavoitteet ja muut yritysten sosiaalisen vastuun näkökohdat ja joita sovelletaan EU:ssa pääkonttoriaan pitävien yhtiöiden yhteisön ulkopuolella toimiviin tytäryhtiöihin sekä alihankkijoihin ja toimittajiin; 23. toteaa, että on EU:n etujen mukaista pyrkiä kahdenvälisiin neuvotteluihin tärkeimpien kehittyneiden kauppakumppaneidensa kanssa, ja tehostaa kyseisiä neuvotteluja edellyttäen, että tämä ei vaaranna EU:n ympäristö- ja terveysstandardeja ja että tämä on kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemisesta ja edistämisestä 20. lokakuuta 2005 tehdyn Unescon yleissopimuksen mukaista; Maailman kauppajärjestö (WTO) 24. katsoo, että monenkeskinen kauppajärjestelmä, jonka ilmentymä on Maailman kauppajärjestö, muodostaa edelleen selvästi tehokkaimmat puitteet kaupan vapauttamiseksi maailmanlaajuisesti; katsoo kuitenkin, että Maailman kauppajärjestön järjestelmää pitäisi uudistaa jossakin määrin sen avoimuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi; on pahoillaan tämänhetkisestä umpikujasta neuvotteluissa Dohan kehitysohjelmasta ja toistaa painokkaan kehotuksensa käynnistää neuvottelut uudelleen ja viedä ne menestyksekkäästi loppuun; 25. katsoo, että eurooppalaisten yritysten kannalta on ratkaisevaa saavuttaa kunnianhimoinen ja tasapainoinen lopputulos Dohan kehitysohjelman neuvotteluissa ja että EU:n neuvottelijoiden tulisi pitää tätä ensisijaisena tavoitteena; 26. panee merkille, että Dohan kierros on kehityskierros, ja katsoo, että tästä syystä EU:n uuden kauppaohjelman on vastattava kehitystavoitteita; toteaa lisäksi, että uusi kauppaohjelma merkitsee myös erityistä vastuuta EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tehokkuudesta etenkin maailman köyhimpien maiden suhteen; 27. katsoo, että WTO:n toimielinrakennetta ja päätöksentekoprosessia on välttämätöntä uudistaa mielekkäällä tavalla, jos sen toimintaa halutaan parantaa ja jos halutaan vastata jatkuvasti kasvavan jäsenmäärän mukanaan tuomiin haasteisiin; kehottaa komissiota edistämään aktiivisesti tämän asian maailmanlaajuista tarkastelua ja esittämään rakentavia ehdotuksia; 28. katsoo, että jos EU haluaa edistää monenvälisiä perussääntöjä ja että jos tämän alan kansainvälistä yhteistyötä halutaan vahvistaa, markkinoista voitaisiin tehdä avoimemmat, tasapainoisemmat ja tehokkaammat; Kahdenkeskiset ja alueelliset vapaakauppasopimukset 29. korostaa WTO:n olevan tarkoituksenmukaisin foorumi sen varmistamiseen, että globalisaation kasvusta saatavat hyödyt jaetaan oikeudenmukaisella tavalla; katsoo siksi, että EU:n ensisijaisena tavoitteena on oltava kunnianhimoisten ja kehityslähtöisten tulosten saavuttaminen Dohan kehitysohjelman neuvottelujen suhteen; ei pidä kahdenkeskisiä ja alueellisia vapaakauppasopimuksia parhaana mahdollisena ratkaisuna; muistelee, että tällaiset sopimukset johtavat kaupan uudelleensuuntautumiseen, ovat usein epätasapainossa, edistävät osaltaan syrjintää kansainvälisissä kauppasuhteissa ja vähentävät yleensä osallistuvien maiden sitoutumista Maailman kauppajärjestön toimintaan; 30. katsoo, että uusia kahdenkeskisiä tai alueellisia vapaakauppa-aloitteita tulisi käynnistää vain tämän ollessa välttämätöntä EU:n viejien kilpailuaseman parantamiseksi keskeisillä ulkomaiden markkinoilla, etenkin tapauksissa, joissa muut tärkeät kauppamahdit ovat jo solmineet tai ovat neuvottelemassa vastaavia sopimuksia kyseisten maiden tai alueiden kanssa; vaatii komissiolta täyttä avoimuutta uusia vapaakauppasopimuskumppaneita valittaessa sovellettavien kriteerien osalta ja korostaa, että on tehtävä kattavia arviointeja, jotka koskevat taloudellisia vaikutuksia ja kestävään kehitykseen kohdistuvia vaikutuksia ja joihin osallistuvat kaikki sidosryhmät, ja että näiden arviointien tulokset on julkistettava; 31. katsoo, että kaikkien EU:n solmimien uusien vapaakauppasopimusten tulee olla yhteensopivia WTO:n kanssa, kattavia ja kunnianhimoisia, johtaa todelliseen vastavuoroiseen markkinoillepääsyyn ja lisäksi taata laaja palvelujen ja investointien vapauttaminen, joka menee pidemmälle kuin olemassa olevat monenkeskiset sitoumukset sekä ne, jotka oletettavasti seuraavat Dohan kehitysneuvotteluiden saamista päätökseen; 32. katsoo, että vapaakauppasopimuksista neuvotellessaan komission on otettava huomioon se vaara, että pienimmät ja heikoimmat kauppakumppanit eivät pääse hyötymään kansainvälisestä kaupasta, ja korostaa siksi, että niiden edut on otettava huomioon koko neuvotteluprosessin ajan; 33. kehottaa neuvostoa erottamaan kasvavat taloudet ja kehitysmaat toisistaan laatiessaan vapaakauppasopimusta tai assosiaatiosopimusta koskevia neuvotteluvaltuuksia sekä varmistamaan, että kehitysmaiden kanssa käytävissä neuvotteluissa lähtökohtana ovat jatkuvasti niiden kehitystarpeet; 34. on vakuuttunut siitä, että kaikkien tulevien vapaakauppasopimusten on oltava luonteeltaan nykyaikaisia ja että niihin on sisällytettävä Kansainvälisen työjärjestön tärkeimpiin yleissopimuksiin kuuluvat normit; 35. vaatii, että kaikkiin EU:n solmimiin uusiin vapaakauppasopimuksiin sisältyy mekanismit, jotka antavat EU:lle mahdollisuuden keskeyttää kokonaan tai osittain niiden soveltaminen, jos muut osapuolet todistettavasti eivät täytä sopimusten velvoitteita; katsoo, että komission tulee suostua ottamaan käyttöön nämä mekanismit aina, kun parlamentin päätöslauselmassa siihen kehotetaan; 36. kehottaa komissiota neuvottelemaan Maailman kauppajärjestön samanmielisten jäsenten kanssa vapaakauppasopimuksille yhteiset perussäännökset esimerkiksi etuuskohtelua koskevista alkuperäsäännöistä, jotta tällaiset sopimukset olisivat keskenään johdonmukaisempia ja niiden käyttöä yksinkertaistettaisiin taloudellisten toimijoiden eduksi; Useammankeskiset/alakohtaiset neuvottelut 37. kehottaa komissiota ja neuvostoa ottamaan huomioon myös useammankeskisten tai alakohtaisten neuvottelujen hyvät puolet joissakin tapauksissa siviili-ilma-aluksien kauppaa koskevan sopimuksen, julkisia hankintoja koskevan sopimuksen ja informaatioteknologiasopimuksen esimerkin mukaisesti; Yleinen lähestymistapa kauppaneuvotteluihin 38. vaatii, että kaikilla EU:n myönnytyksillä neuvottelukumppaneilleen tulee - paitsi niiden ollessa selvästi kehitysnäkökohtien oikeuttamia - olla vastine kyseisten maiden tekemissä myönnytyksissä; 39. kiinnittää huomiota maatalouden strategiseen merkitykseen ja moniulotteiseen luonteeseen Euroopan unionissa; korostaa, ettei maatalouden pitäisi olla ainoa ala, jolla EU tekee kauppaneuvotteluissa myönnytyksiä ja että kauppapolitiikan on jatkossakin vastattava niitä perustavanlaatuisia lähestymistapoja, joista on säädetty yhteisen maatalouspolitiikan useissa peräkkäisissä uudistuksissa; 40. muistuttaa, että EU, joka muodostaa maailman suurimmat tavaroiden ja palveluiden yhtenäismarkkinat, on erittäin houkutteleva maailman viejien silmissä; kiinnittää huomion huomattavaan vaikutusvaltaan, jonka tämä antaa EU:n neuvottelijoille sekä monenvälisissä puitteissa että kahdenkeskisissä ja alueellisissa puitteissa; 41. katsoo, että kun EU ja sen kaikki kauppakumppanit panevat täytäntöön oikeudenmukaista kauppapolitiikkaa, niiden on vähitellen painotettava yhä enemmän sitä, että on tunnustettava kansainvälisesti ympäristönsuojelua koskevat vähimmäisvaatimukset, joilla luodaan kaikille kumppaneille yhtäläiset kilpailumahdollisuudet; 42. katsoo, että monenvälisellä, kahdenkeskisellä tai alueellisella tasolla käytävissä kauppaneuvotteluissa on pyrittävä määrittelemään kansainvälinen kauppa globaalien sosiaalisten sitoumusten sekä ympäristö- ja ihmisoikeussitoumusten mukaisesti ja edistämään näin näitä toimia, joihin on jo ryhdytty muissa puitteissa; edellyttää, että edistystä näissä asioissa arvioidaan suhteessa puhtaasti taloudellisiin EU:n intresseihin, sillä ulkomaankauppa on vain yksi, vaikkakin tärkeä, EU:n kestävän talouskehityksen näkökohdista; 43. kehottaa komissiota selventämään käsitystään siitä, mitä sosiaali- ja ympäristösäännöillä ja -normeilla tarkoitetaan kansainvälisessä kauppapolitiikassa, vahvistamaan suunnitellun uusiin vapaakauppasopimuksiin ja assosiaatiosopimuksiin lisättävän sosiaali- ja ympäristöluvun periaatteet ja sisällön sekä laatimaan vakuuttavan strategian siitä, kuinka EU:n kauppakumppanit suostutellaan hyväksymään tällaiset luvut; Transatlanttiset suhteet 44. katsoo, että EU:n on tarpeen monipuolistaa taloussuhteitaan, pitää kiinni esimerkiksi kansanterveysja ympäristöpolitiikastaan sekä lujittaa taloussuhteitaan maailman muihin alueisiin ottaen perustaksi rauhan sekä suvereeniuden, kansalaisvapauksien kunnioittamisen, ympäristön kunnioittamisen, sosiaalisten normien, ihmisoikeuksien ja kehityksen periaatteet; 45. transatlanttisia taloussuhteita lujitettaessa on noudatettava EU:n ympäristö- ja kansanterveyssääntöjä, eikä tämä työ saa horjuttaa EU:n kilpailupolitiikan riippumattomuutta, sen sääntöjä julkisten palvelujen turvaamisesta eikä kulttuurin monimuotoisuutta; 46. kehottaa keräämään luotettavia tietoja, jotta voidaan analysoida EU:n ja Yhdysvaltojen talousmarkkinoiden yhdentämisen merkitystä Meksikon ja Kanadan talouksien ja yhteiskuntien kannalta; kiinnittää huomiota siihen, että Meksikon suorat ulkomaiset sijoitukset kanavoidaan melko usein eurooppalaisten yhtiöiden Yhdysvalloissa toimivien tytäryhtiöiden kautta, mikä selittää, mikseivät nämä toimet näy EU:n ja Meksikon välisiä suhteita koskevissa tiedoissa; Kiina 47. viittaa edellä mainittuun päätöslauselmaansa Euroopan unionin ja Kiinan kauppasuhteiden tulevaisuudennäkymistä; pitää Kiinaa selvänä esimerkkinä kaupan vapauttamisen ja maailmanlaajuiseen kilpailuun osallistumisen myönteisistä vaikutuksista talouskasvuun ja hyvinvointiin; on tietoinen Kiinan kohtaamista huomattavista yhteiskunnallista ja ympäristöön liittyvistä haasteista; korostaa, että Kiinan on täytettävä kaikki WTO-jäsenyydestä johtuvat velvoitteensa, jotka koskevat esimerkiksi kansainvälisten työnormien täytäntöönpanoa ja teollis- ja tekijänoikeuksien suojelua; pitää myönteisinä edellä mainittua komission tiedonantoa ja työasiakirjaa ja tukee komission pyrkimyksiä laatia sopiva strategia EU:n ja Kiinan suhteiden kaikkien näkökohtien käsittelemiseksi; 48. katsoo, että samalla kun EU ja Kiina kehittävät talous- ja kauppasuhteitaan, niiden on käytävä poliittista vuoropuhelua niiden molempien vastuista ympäristö- ja sosiaalialalla; korostaa, että EU:n ja Kiinan talous- ja kauppasuhteiden on perustuttava oikeudenmukaisten ja tasapuolisten kauppasääntöjen noudattamiseen sekä WTO:n sääntöjen soveltamiseen; 49. katsoo, että teollis- ja tekijänoikeuksien riittämätön suojaaminen on yksi suurimmista haasteista, joita EU kohtaa kahdenvälisissä suhteissaan Kiinan viranomaisten kanssa; kehottaa siksi komissiota tehostamaan pyrkimyksiään suostutella Kiina noudattamaan täysin TRIPS-sopimuksia ja parantamaan tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoa; Sääntelykysymykset 50. painottaa sääntelykysymysten lisääntyvää merkitystä kansainvälisessä kaupassa; vaatii enemmän johdonmukaisuutta EU:n ja tärkeimpien kauppakumppaneidemme sääntöjen ja käytäntöjen välillä; korostaa, ettei tämä saa johtaa siihen, että määräyksiä ja säädöksiä yhtenäistetään niin, että vaatimustaso laskee, sillä se heikentäisi kansalaisten luottamusta ympäristö-, turvallisuus- ja ympäristöasioissa; korostaa, että on pikemminkin tehostettava pyrkimyksiä varmistaa, että EU:n tärkeimmät kauppakumppanit paitsi tunnustavat ne myös panevat ne täytäntöön; 51. pyytää komissiota järjestelmällisesti arvioimaan EU:n sisäisten politiikkojen ja lainsäädännön vaikutusta maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn ja antamaan sääntelypolitiikan laadinnassa asianmukaisen painoarvon EU:n yritysten kilpailuasemalle Euroopassa ja sen ulkopuolella; 52. korostaa WTO:sta ja kahdenvälisistä vapaakauppasopimuksista puhuttaessa sitä, että muiden kaupan esteiden kuin suojatullien poistamista on nopeutettava ja että teknisiä sääntöjä on yhtenäistettävä erityisesti soveltamalla vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta; 53. katsoo, että tehokkain tapa välttää kaupan esteiden luomiseen johtavat sääntelyn eroavuudet on maailmanlaajuisten sääntöjen ja standardien kehittäminen; kehottaa komissiota aktiivisesti osallistumaan kaikkien merkittävien kansainvälisten virastojen ja standardeja laativien elinten työhön; 54. kannattaa useammankeskistä ja kahdenkeskistä sääntely-yhteistyötä keskeisten kumppanuusmaiden kanssa, kunhan se ei johda muiden kohtuuttomaan syrjintään eikä anna kyseisille kumppaneille mahdollisuutta kohtuuttomasti sekaantua EU:n sisäiseen päätöksentekoprosessiin; Teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu 55. kehottaa komissiota jatkamaan pyrkimyksiään tutkimuksen, kehityksen ja innovoinnin alalla; panee merkille, että patenttien kunnioittaminen sekä teollis- ja tekijänoikeuksien suojelua koskevat kysymykset ovat keskeinen osa EU:n ulkoista kilpailukykyä, ja katsoo, että EU:n pitäisi tältä osin omaksua päättäväisempi asenne yhteisön ulkopuolisia maita kohtaan; 56. korostaa, että väärentäminen ja piratismi johtavat työpaikkojen menettämiseen, vähentävät innovointia ja pienentävät hallitusten verotuloja; korostaa teollis- ja tekijänoikeuksien riittävän suojelun ja tehokkaan täytäntöönpanon muodostavan maailmantalouden perustan; 57. pitää EU:n ulkoisen kilpailukyvyn säilyttämisen ja parantamisen keskeisenä osana sitä, että EU:n tärkeimmät kauppakumppanit suojelevat asianmukaisesti teollis- ja tekijänoikeuksia; 58. pitää myönteisenä sitä, että komissio on sitoutunut lujittamaan kansainvälisten kauppasopimusten teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia määräyksiä sekä tehostamaan nykyisten sitoumusten täytäntöönpanoa; 59. korostaa, että EU:n suurimpien kauppakumppaneiden, kuten Kiinan ja Venäjän, on pantava teollis- ja tekijänoikeudet täytäntöön WTO/TRIPS-velvoitteidensa mukaisesti; 60. korostaa, että kehitysmaita koskevalla EU:n teollis- ja tekijänoikeuspolitiikalla ei pitäisi ylittää TRIPS-sopimuksen mukaisia velvoitteita, vaan sillä pitäisi sen sijaan rohkaista käyttämään TRIPS-sopimukseen liittyvää joustoa; 61. katsoo, että WTO:hon liittymisen ehdottomaksi edellytykseksi pitäisi asettaa teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu sekä sen todistaminen, että ne on pantu tehokkaasti täytäntöön tarkoituksenmukaisin oikeudellisin ja hallinnollisin keinoin; 62. kehottaa neuvostoa hyväksymään komission ehdotuksen neuvoston asetukseksi, joka koskee tiettyjen kolmansista maista Euroopan unioniin tuotujen tuotteiden alkuperämaan merkitsemisen tekemistä pakolliseksi (KOM(2005)0661), mitä parlamentti tuki alkuperämerkinnöistä 6. heinäkuuta 2006 antamassaan päätöslauselmassa [10], Markkinoillepääsystrategia 63. pitää myönteisenä komission päätöstä tarkistaa markkinoillepääsystrategiaansa ja odottaa, että se hyväksyy aihetta koskevan tiedonannon vuonna 2007; kehottaa komissiota pitämään Euroopan parlamentin tiiviisti mukana aloitteen käsittelyssä; 64. korostaa, että on keskityttävä erityisesti muihin kuin tullien ulkopuolisiin kaupan esteisiin, sillä niistä uhkaa tulla kansainvälisen kaupan suurimpia esteitä, kun suojatulleja pienennetään ja poistetaan asteittain; kiinnittää huomiota siihen, että muita kuin tullien ulkopuolisia kaupan esteitä on hyvin monenlaisia ja että ne ovat teknisesti monimutkaisia ja poliittisesti arkaluonteisia, minkä vuoksi niihin on vaikea puuttua, ja kehottaa komissiota varaamaan riittävästi resursseja tähän vaativaan tehtävään; 65. kiinnittää huomiota siihen vakavaan uhkaan, että turvallisuuteen liittyvistä toimenpiteistä saattaa tulla 2000-luvulla suurimpia sellaisia kaupan esteitä, jotka eivät ole suojatulleja; kehottaa kaikkia maita käsittelemään turvallisuutta koskevia perusteltuja huolenaiheitaan toteuttamalla toimenpiteitä, jotka rajoittavat mahdollisimman vähän kauppaa ja yhteistyötä - olipa se monenvälistä, useammankeskistä tai kahdenvälistä - tähän tavoitteeseen pyrkiessään; 66. kehottaa komission edustustoja, jäsenvaltioiden suurlähetystöjä ja kaupan edistämiskeskuksia, kauppakamareita ja kaikkia muita julkisia ja yksityisiä organisaatioita, jotka edustavat EU:n taloudellisia etuja ulkomailla, koordinoimaan tehokkaammin toimiaan tukeakseen EU:n tuotteita ja palveluja, edistääkseen markkinoiden avautumista ja kasvattaakseen investointivirtoja; Palvelut 67. muistuttaa, että palvelujen osuus maailmanlaajuisesta taloudellisesta toiminnasta ja EU:n bruttokansantuotteesta kasvaa; kiinnittää huomiota eurooppalaisten palveluntarjoajien erinomaiseen ulkoiseen kilpailukykyyn; kehottaa komissiota pyrkimään kaikissa kauppaneuvotteluissa palvelujen asteittaiseen ja vastavuoroiseen vapauttamiseen ja lisäämään tätä alaa koskevien sääntöjen standardointia ja avoimuutta, jotta EU:n erittäin kilpailukykyinen palvelusektori voi toimia vapaammin yhteisön ulkopuolisissa maissa; panee kuitenkin merkille, ettei tämä saa johtaa tarjouksiin eikä pyyntöihin julkisten palvelujen alalla; 68. katsoo, että kaupallisten ja julkisten palvelujen välille on tehtävä ero; korostaa, että julkiset palvelut on jätettävä kaikkien neuvottelujen ulkopuolelle, erityisesti kun kyse on julkisista palveluista, jotka liittyvät ihmisten perustarpeisiin ja tarjoavat heille välttämättömiä "julkisia hyödykkeitä", kuten terveydenhoitoa, koulutusta, juomavettä ja energiaa sekä muita asioita, jotka ovat tärkeitä kulttuurisen moninaisuuden säilyttämisen kannalta, esimerkiksi audiovisuaalisia palveluja; 69. korostaa, että on varmistettava, että vähiten kehittyneiden maiden kumppanit säilyttävät poliittisen toimintatilansa voidakseen säädellä kehityksensä kannalta tärkeitä palveluja; 70. katsoo, että EU:n on edistettävä kansainvälisten kirjanpito- ja tilintarkastusstandardien ja -käytänteiden leviämistä ja hyväksyntää, jotta voidaan varmistaa, että markkinoista tulee vakaammat ja avoimemmat ja että toimijoiden kannalta saadaan parempi varmuus ja parempi tiedottaminen kuin muualla kuin EU:ssa toimittaessa; 71. korostaa erityisesti sitä, että ulkoisen kilpailukyvyn kehittäminen vaatii, että kauppapolitiikan alalla EU toteuttaa aloitteita, joilla pyritään vahvistamaan liiketoimien ja sähköisten tapahtumien ja sähköisen kaupan varmuutta sekä parantamaan tietosuojaa; 72. katsoo, että rahoituspalvelumarkkinoiden avaamista ja pääomien liikkuvuuden helpottamista on tuettava parantamalla avoimuutta ja rahanpesun, terrorismin rahoittamisen ja veropetosten torjuntaa etenkin ulkomaisten verokeitaiden yhteydessä; Raaka-aineet ja energia 73. katsoo, että raaka-aineet ja erityisesti energiavarat ansaitsevat erityiskohtelun EU:n uudessa kauppaohjelmassa; 74. katsoo, että koska ilmastonmuutosta on torjuttava kestävämmillä kaupan toimintatavoilla, energian ja resurssien saatavuudesta ja käytöstä on laadittava monenväliset säännöt, joita ei saa heikentää kahdenvälisillä sopimuksilla, joilla kilpaillaan edullisimmista saantiehdoista; Julkiset hankinnat 75. katsoo, että EU:n kaikkien hallinnon tasojen julkisten hankintojen markkinoiden avoimuuteen ei vastata päästämällä EU:n toimijoita, erityisesti pk-yrityksiä, vastaavasti ulkomaiden julkisten hankintojen tavara-, palvelu- ja rakennussopimusmarkkinoille ja että komission pitäisi pyrkiä edistämään vastavuoroista pääsyä, mitä tulee kehittyneisiin ja kehittymässä oleviin markkinoihin, tälle tärkeälle talouden alalle; on samaa mieltä siitä, että kohdennettujen, osaa EU:n julkisten hankintojen markkinoista koskevien pääsyrajoitusten käyttöönottoa voidaan poikkeuksellisesti harkita molemminpuolisuuden edistämiseksi, mutta vastustaa kuitenkin painokkaasti kaikkia yrityksiä kyseisten markkinoiden sulkemiseksi protektionistisista syistä; 76. pyytää komissiota varmistamaan merkittävät myönnytykset WTO:n julkisia hankintoja koskevan sopimuksen muilta osapuolilta tämän sopimuksen käynnissä olevien uudelleenjärjestelyjen puitteissa; 77. korostaa kuitenkin, että tarvitaan lisää avoimuutta, ja pyytää, ettei komissio esittäisi liiallisia vaatimuksia julkisten hankintojen alalla, erityisesti julkisten palvelujen alalla, mikäli ne aiheuttavat vaikeuksia vähiten kehittyneille kumppaneille; 78. panee merkille tiettyjen jäsenvaltioiden aloitteen, jolla ne pyrkivät tasapainottamaan WTO:n julkisia hankintoja koskevaa sopimusta pk-yritysten hyväksi; suosittaa tämän vuoksi, että komissio ja neuvosto vaatisivat, että uudelleen neuvoteltuun WTO:n julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen sisällytetään lauseke, joka mahdollistaa, että EU voisi suosia pk-yrityksiä tehdessään julkisia hankintasopimuksia, saman mallin mukaan, jota jotkin muut sopimuksen osapuolena olevat valtiot, kuten Yhdysvallat ja Japani, jo soveltavat; 79. katsoo, että julkisten hankintojen pitäisi myös olla osa kaikkia EU:n alulle panemia kahdenkeskisiä ja alueellisia kauppaneuvotteluja, jotta julkisten hankintojen markkinat voidaan avata tasapainoisella tavalla; Sääntöjen noudattaminen 80. painottaa tarvetta varmistaa, että EU:n kauppakumppanit noudattavat täysimääräisesti joko WTOjäsenyydestään tai kahdenkeskisistä tai alueellisista sopimuksistaan EU:n kanssa johtuvia sääntöjä ja velvoitteita; korostaa WTO:n riitojenratkaisumekanismin ratkaisevaa merkitystä monenkeskisen kauppajärjestelmän uskottavuuden ja tehokkuuden kannalta; kehottaa komissiota käyttämään tätä mekanismia aina, kun muiden jäsenten rikkomukset vaikuttavat kielteisesti EU:n kaupallisiin etuihin eikä neuvotteluratkaisuun päästä kohtuullisessa ajassa; Kaupan suojakeinot 81. katsoo, että pyrkiminen laajempaan kaupan vapauttamiseen merkitsee, että EU:n on entistä välttämättömämpää säilyttää kykynsä suojautua epäterveiltä kaupan käytännöiltä; pitää näin ollen kaupan suojakeinoja välttämättömänä osana EU:n ulkoisen kilpailukyvyn strategiaa; 82. panee tarkkaavaisena merkille komission aloitteen ryhtyä kokonaisvaltaiseen kaupan suojakeinojen arviointiin ja käynnistää julkinen kuuleminen, joka perustuu edellä mainittuun komission tiedonantoon vihreästä kirjasta julkista kuulemista varten; 83. muistuttaa, että kuten komission tiivistelmässä joulukuussa 2005 annetusta Mayerin, Brownin, Rowen and Maw LLP:n raportista "Evaluation of EC trade defence instruments" (EY:n kaupan suojakeinojen arviointi) todettiin, kyseisessä tutkimuksessa päädyttiin siihen johtopäätökseen, että status quo on järkevä ja riittävä kaikkien osapuolten ryhmien etujen ajamisen kannalta, ja siksi siinä kannatettiin sellaista näkemystä, ettei tällä hetkellä ole minkäänlaista näkyvää tai kiireellistä tarvetta tarkistaa tai muuttaa yhteisön nykyisiä kaupan suojakeinoja; 84. muistuttaa, että parhaillaan käydään neuvotteluja monenkeskisistä kaupan suojakeinoja koskevista säännöistä Dohan kehitysohjelman puitteissa; pitää näitä neuvotteluja myönteisinä, mutta katsoo olevan valitettavaa, että Yhdysvallat vastustaa kaupan suojakeinoja koskevien WTO:n sääntöjen uudistamista; katsoo,että kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen maailmanlaajuisesti, erityisesti kehittyneissä teollisuusmaissa, edellyttää uusia ja tiukempia WTO:n sääntöjä, jotta voidaan varmistaa vapaan ja oikeudenmukaisen maailmankaupan jatkuminen; 85. kannattaa ajatusta näiden keinojen mukauttamisesta maailmanlaajuisen talouden uusiin realiteetteihin, mutta varoittaa riskistä, joka liittyy EU:n yksipuoliseen riisumiseen aseista siinä määrin, ettei se kykene kohtaamaan epäterveitä kaupan käytäntöjä kansainvälisissä yhteyksissä, joille on tyypillistä tällaisten käytäntöjen lisääntyminen ja se, että kolmannet maat käyttävät tehokkaalla, usein väärinkäytöksi katsottavalla tavalla kaupan suojatoimenpiteitä EU:n tuontia vastaan; 86. tukee komission pyrkimyksiä seurata, miten kolmannet maat soveltavat kaupan suojatoimenpiteitä EU:n tuontia vastaan, reagoidakseen mahdollisiin väärinkäytöksiin ja auttaakseen asianmukaisella tavalla näistä kärsineitä yrityksiä; Tullit 87. korostaa tullisääntöjen ja -menettelyjen merkitystä kauppapoliittisten toimenpiteiden asianmukaisen täytäntöönpanon kannalta; katsoo, että tällaisten sääntöjen ja menettelyjen määrittelyn ja soveltamisen sekä kauppavirtojen tehokkaan valvonnan ja helpottamisen välillä on saavutettava sopiva tasapaino; 88. muistuttaa, että liian monimutkaiset ja raskaat tuontimenettelyt, joita monet maailman maat käyttävät, aiheuttavat usein merkittäviä transaktiokustannuksia EU:n viejille ja muodostavat huomattavia kaupan esteitä; kannattaa siksi komission pyrkimyksiä puuttua tähän ongelmaan sekä kaupankäynnin helpottamiseen tähtäävissä, Dohan kehitysohjelmasta käytävissä monenvälisissä neuvotteluissa että kahdenvälisissä ja alueellisissa neuvotteluissa; 89. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita harkitsemaan vakavasti ajatusta EU:n yhteisen tullilaitoksen perustamisesta, joka takaisi tullisääntöjen ja -menettelyjen tehokkaamman soveltamisen koko EU:n tullialueella; Valuuttakurssit 90. toteaa, että valuuttakurssit muodostavat merkittävän tekijän kansainvälisen kaupan kehittämisessä; kehottaa komissiota tekemään konkreettisia ehdotuksia toimenpiteistä, joihin ryhdytään yhteisön kilpailukykyä heikentävien valuuttakurssien suhteen ja harkitsemaan tällaisten toimien sisällyttämistä EU:n kaupan suojakeinojen tulevaan tarkistamiseen; Toimielimiä koskevat kysymykset 91. katsoo, että yhteisen kauppapolitiikan legitiimiyden puute heikentää sen uskottavuutta ja tehokkuutta EU:n kilpailukyvyn välineenä ja johtuu siitä, ettei Euroopan parlamentti osallistu siihen riittävästi; 92. pitää valitettavana sitä, että tärkeät kauppaa koskevat säädökset, kuten kaupan suojakeinoja koskevat säädökset, eivät vieläkään kuulu yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaan ja että on epävarmaa, onko vapaakauppasopimuksiin sovellettava hyväksyntämenettelyä; kehottaa jäsenvaltioita korjaamaan kiireesti tämän epätyydyttävän tilanteen toteuttamalla tarpeelliset toimielinuudistukset ja erityisesti panemalla täytäntöön Euroopan perustuslakisopimuksen kansainvälistä kauppaa koskevat määräykset; 93. kehottaa komissiota ja neuvostoa pitämään sen ajan tasalla kaikkien uusien aloitteiden suhteen, joita toteutetaan tiedonannon "Globaali Eurooppa" pohjalta, sekä ottamaan sen täysipainoisesti mukaan näiden aloitteiden käsittelyyn; * * * 94. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. [1] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0388. [2] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0450. [3] EUVL C 293 E, 2.12.2006, s. 155. [4] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0419. [5] EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 235. [6] EUVL C 233 E, 28.9.2006, s. 103. [7] EUVL C 193 E, 17.8.2006, s. 110. [8] Neuvoston asiakirja 7775/1/06. [9] EUVL C 291 E, 30.11.2006, s. 321. [10] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0325. --------------------------------------------------