Komission tiedonanto Neuvostolle ja Euroopan parlamentille - HVT II -ohjelman arviointikertomus /* KOM/2005/0493 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 14.10.2005 KOM(2005) 493 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE HVT II -ohjelman arviointikertomus 1. JOHDANTO HVT-ohjelma (hallintojen välinen telemaattinen tietojenvaihto) käynnistettiin vuonna 1995 yhteisön päätöksellä, jolla edistettiin tietotekniikkainfrastruktuurin perustamista, yhteisten sähköisten muotojen laatimista ja liiketoimintaprosessien yhdentymistä koko EU:ssa. Vuonna 1999 kahdella toisiinsa liittyvällä yhteisön päätöksellä käynnistettiin HVT-ohjelman toinen vaihe eli HVT II. Ohjelmaa hallinnoi yritystoiminnan pääosasto, ja sen tavoitteena oli tukea nopeaa sähköistä tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden hallintojen välillä. Ohjelman tehtävänä oli koordinoida Euroopan laajuisten telemaattisten verkkojen perustamista ohjelmaan osallistuvien julkishallintojen välillä. HVT II -ohjelman vuotuinen talousarvio oli noin 24 miljoonaa euroa. Varoilla pyrittiin rohkaisemaan tietotekniikan käyttöä eri politiikanaloilla ja edistämään kansallisten infrastruktuurien yhteentoimivuutta. Alun perin ohjelmassa painotettiin taustatoimintoja, mutta ohjelmakauden loppupuolella vuonna 2004 toiminta kohdennettiin yrityksille ja kansalaisille tarkoitettujen palveluiden kehittämiseen. Ohjelman arvioinnissa, jonka laatimista edellytetään ohjelman oikeusperustassa, suhtaudutaan hyvin myönteisesti ohjelman saavutuksiin erityisesti ohjelman relevanssin ja tehokkuuden suhteen. Siinä otetaan esille myös joitakin puutteita, joita olisi käsiteltävä 1. tammikuuta 2005 käynnistetyssä HVTYK-ohjelmassa, joka on HVT II -ohjelman seuraaja. Tämän asiakirjan tavoitteena on raportoida Euroopan parlamentille ja neuvostolle HVT II -ohjelman arvioinnin tuloksista sekä tulosten huomioon ottamisesta HVTYK-ohjelmassa. 2. TAUSTA HVT II -ohjelman toinen vaihe (HVT II) tuli voimaan 12. heinäkuuta 1999 tehdyillä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksillä 1719/1999/EY[1] ja 1720/1999/EY[2] (jäljempänä ’suuntaviiva- ja yhteentoimivuuspäätökset’). Koska yleisesti oltiin tietoisia siitä, että eurooppalaisten hallintojen pitäisi voida hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla uusia tekniikan mahdollisuuksia, HVT II -ohjelma kohdennettiin yhteentoimivuuden varmistamiseen. HVT II -ohjelman lähtökohtana ei ollut ainoastaan joustavuuden maksimointi ja tietojenvaihdon kustannusten minimointi, vaan myös kansalaisille ja yrityksille suunnattujen sähköisten viranomaispalvelujen tehostaminen koko Euroopassa. Ohjelmakauden puolivälissä HVT II -ohjelmaa koskevia päätöksiä muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksillä 2046/2002/EY[3] ja 2045/2002/EY[4], jotta voitiin ottaa huomioon ohjelman väliarvioinnin suositukset. Muutokset sisälsivät viittauksia päätelmiin ja suosituksiin, jotka oli esitetty kahdessa vuonna 2001 pidetyssä korkean tason tapahtumassa eli neuvoston silloisen puheenjohtajan Belgian ja komission yhteisesti järjestämässä sähköistä hallintoa käsitelleessä ministeritason konferenssissa sekä Ruotsin puheenjohtajakaudella Sandhamnissa Ruotsissa järjestetyssä HVT-konferenssissa ”Sähköinen hallinto Euroopan kansalaisten ja yritysten palveluksessa”. Muutokset sisälsivät myös viittauksia yrityksille ja kansalaisille suunnattujen yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden kartoittamiseen ja käyttöönottoon. Tarve laatia HVT II -ohjelmasta arviointi mainitaan ohjelman perustamisesta tehtyjen päätösten (1719/1999/EY) 9 artiklassa ja (1720/1999/EY) 13 artiklassa. Lisäksi päätöksissä vaaditaan, että Euroopan komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen kyseisestä arvioinnista. Näin ollen komissio käynnisti HVT II -ohjelman arvioinnin joulukuussa 2003 ja saattoi sen päätökseen marraskuussa 2004. Komissio teki arvioinnin erään konsulttiyrityksen riippumattomien asiantuntijoiden tuella. HVT-ohjelman sidosryhmien ja jäsenvaltioiden edustajat osallistuivat hankkeiden arvioinnista vastaavan hallintoelimen kokouksiin ja esittivät oman kantansa menetelmistä ja päätelmistä. Täydellinen raportti on saatavilla Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/idabc/en/document/3536/5588. 3. TULOSTEN TARKASTELU 3.1. Hankkeiden toteutus Kaudella 1999–2004 Euroopan poliittinen asialista laajeni merkittävästi, mikä näkyi myös HVT II -ohjelman kehittymisessä. Esimerkkeinä siitä, kuinka laajemman asialistan kysymykset ovat vaikuttaneet HVT-ohjelmasta rahoitettuun toimintaan, voidaan mainita BSE-skandaalin johdosta toteutetut toimet eläinlääkintätarkastusten ja eläinten terveyden parantamiseksi tietojärjestelmien kautta sekä luonnonmullistusten tai ihmisen aiheuttamien katastrofien, kuten tankkereiden Prestige (vuonna 1999) ja Erica (vuonna 2002) uppoamisen, seurauksena toteutetut meriympäristön suojelutoimet ja pelastuspalvelutoimet. Nämä kysymykset on lisätty perinteisten EU-kysymysten, kuten työllisyyden, sosiaalisen suojelun ja liikenteen, joukkoon. Viimeaikainen huoli yleisen turvallisuuden tilasta on vauhdittanut tietojärjestelmien kehittämistä tällä alalla. HVT-ohjelman horisontaalisia toimia on käytetty tällä alalla monin tavoin, vaikkei niitä ole siitä rahoitettu. Kaikenkaikkiaan HVT II -ohjelmasta rahoitettiin yleisen edun mukaisia hankkeita 19:llä eri politiikanalalla. Monet niistä on julkaistu yksityiskohtaisine tietoineen HVT II -ohjelman verkkosivulla osoitteessa http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/550. Tärkeimpiä HVT II -ohjelman rahoitustukea saaneita tietojärjestelmiä ovat Euroopan työnvälitysverkosto EURES, opiskelumahdollisuuksiin liittyvä PLOTEUS-portaali, tulvavaroitusjärjestelmä LISFLOOD, kansanterveyden tietoverkko EUPHIN, sisämarkkinoiden ongelmanratkaisuverkko SOLVIT, tilastotietojenkeruun telemaattinen sovellus DSIS, meriturvallisuusalan tietojärjestelmä SAFESEANET ja tieliikenneonnettumuustietokanta CARE. Vaikka EU:n laajentuminen vuonna 2004 kymmenellä uudella jäsenvaltiolla ei johtanut uusien tietojärjestelmien luomiseen, suuria ponnisteluita tehtiin kuitenkin olemassa olevien hankkeiden ulottamiseksi koskemaan uusia jäsenvaltioita. HVT II -ohjelmassa tietojenvaihdon teknisiä edellytyksiä koskevat hankkeet eli niin sanottujen horisontaaliset toimet ja toimenpiteet kohdistettiin erityisesti perustavanlaatuisen tietojenvaihtoinfrastruktuurin luomiseen, minkä yhteydessä korostettiin aikaisempaa enemmän viestinnän turvallisuutta. Keskeinen väline näissä aloitteissa on ollut eurooppalaisten julkishallintojen välisen viestinnän turvaava TESTA-verkko, jota käytetään myös entistä laajemmin kahdenvälisessä ja monenvälisessä tietojenvaihdossa EU:ssa. HVT II -ohjelman kauden lopulla kaikki jäsenvaltiot olivat liittyneet TESTA-verkkoon, ja TESTA oli saamaisillaan turvallisuusalan hyväksynnän. Muita toimia, joiden tavoitteena oli luoda rajatylittävä eurooppalainen tietojenvaihtoinfrastruktuuri, käynnistettiin sekä tiedonsiirtovälineiden, sovelluspalvelinten, viestintään tarkoitetun välitysohjelmiston ja sähköisten varmenteiden tarjoamisen alalla että sisällön osalta, esimerkiksi konekääntämisen edistämiseksi. Toinen horisontaalisten toimien ja toimenpiteiden ryhmä kattoi lukuisia sovelluksia, jotka on suunnattu erityisesti julkisen sektorin tarpeisiin. Sellainen on esimerkiksi CIRCA-käyttäjäryhmäsovellus, joka soveltuu etenkin monikieliseen komitea- ja asiantuntijaryhmätoimintaan EU:n politiikan toteuttamiseksi. CIRCA on interaktiivisen politiikan suunnittelun väline ja portaalin työkaluohjelmisto, joka soveltuu erityisesti tiedon julkaisemiseen useilla kielillä. Ohjelmakauden loppupuolella liikkuvuusportaali – joka myöhemmin nimettiin Sinun Eurooppasi -portaaliksi – vakiinnutti asemansa foorumina, jonka kautta kansalaiset ja yritykset saavat liikkuvuustietoa. Kolmas HVT II -ohjelman käynnistämä laaja aloitteiden ryhmä kattoi suuntaviivat ja suositukset, joissa esitettiin entistä vahvemmin, että jäsenvaltioiden olisi kehitettävä tietotekniikkainfrastruktuureitaan ja -strategioitaan yhteentoimivuuden parantamiseksi muihin EU-kumppaneihin nähden sekä avoimuuden ja saatavuuden varmistamiseksi kansalaisten ja yritysten suhteen. Tärkeimpiä näistä olivat eurooppalaiset yhteentoimivuusperiaatteet ja järjestelmäarkkitehtuurin suuntaviivat, joiden pohjalta laadittiin suositukset julkishallintojen välisen viestinnän tehokkuuden ja toimivuuden parantamiseksi. Lisäksi IDA II -ohjelmassa kiinnitettiin jo varhaisessa vaiheessa huomiota avoimen lähdekoodin ohjelmistoihin ja pyrittiin edistämään niiden käyttöä julkisella sektorilla aina kun aiheellista. Muissa suuntaviivoissa, jotka koskevat muun muassa sähköisten asiakirjojen ja arkistojen hallinnointijärjestelmien mallivaatimuksia (MoReq) ja metatiedon käyttöä sähköisen hallinnon alalla (MIReG), sekä avoimia asiakirjatiedostoja koskevissa suosituksissa otettiin esille julkisen sektorin ja muun yhteiskunnan välinen vuorovaikutus. Lisäksi on mainittava HVT II -ohjelmassa tehty merkittävä työ yhdenmukaisen eurooppalaisen järjestelmän edistämiseksi sähköisen hankinnan alalla. Edellä mainituista ja muista horisontaalisista toimista ja toimenpiteistä saa tietoa verkkosivulta http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/556. 3.2. Tietotekniikkapolitiikan koordinointi EU:n julkisella sektorilla Vaikka HVT II -ohjelma oli suuntautunut hyvin pitkälle yksittäisiin hankkeisiin, yhteisön ja jäsenvaltioiden sidosryhmien välinen koordinointimekanismi nousi merkittävään asemaan. Koordinoinnin ytimen muodostivat hallintokomitea ja sen tekninen työryhmä sekä joukko asiantuntijaryhmiä, jotka käsittelivät muun muassa videokonferensseja, tietoverkkoja, tietoturvaa, tietotekniikkajärjestelmien yhteentoimivuutta, avoimen lähdekoodin ohjelmistoja, välitysohjelmistoa, luettelopalvelutekniikkaa, metatietoa koskevia sopimuksia, sähköistä hankintaa ja portaalin sisältöä. Yksistään vuonna 2004 pidettiin 30 tällaista asiantuntijakokousta, jotka edistivät osaltaan yhteisymmärrystä sähköisen hallinnon tietotekniikkajärejstelmien toteutustavasta. 3.3. Tilastotiedot IDA II -ohjelmasta myönnettiin sen ohjelmakaudella tukea yhteensä 107 hankkeelle. Niistä 62 oli yhteistä etua koskevia hankkeita (PCI) eli sellaisia, jotka kohdistuvat tietyn politiikanalan lainsäädäntövaatimuksiin. Yhteistä etua koskevia hankkeita oli eniten terveys- ja maatalousalalla, vaikka maatalousala ei ollutkaan suurimpien tuensaajien joukossa. Tukea myönnettiin eniten terveys- ja ympäristöalalle sekä EU:n elinten käynnistämille hankkeille. Jäljempänä taulukossa esitetään rahoituksen jakautuminen politiikanaloittain. Politiikanala | PCI:n %-osuus HVT-rahoituksesta | Hankkeiden lukumäärä | Maatalous | 4,9% | 9 | Kilpailu | 0,2% | 1 | Koulutus | 1,7% | 2 | Työllisyys | 1,3% | 2 | Yritystoiminta | 3,1% | 1 | Ympäristö | 13,7% | 5 | Sisämarkkinat | 1,3% | 5 | Kalastus | 2.3% | 1 | Terveys | 21,9% | 11 | Humanitaarinen apu | 0,5% | 2 | Oikeus- ja sisäasiat | 0,9% | 3 | Aluepolitiikka | 0,9% | 1 | Tilastot | 10,9% | 5 | Käännöspalvelut | 2,2% | 1 | Liikenne ja energia | 1,5% | 5 | EU:n elimet | 20,0% | 4 | Toimielinten väliset asiat | 12,2% | 1 | Tekniset määräykset | 0,5% | 1 | Kauppa | 0,0% | 1 | Taulukossa ei oteta huomioon tietotekniikkajärjestelmiä. Vaikka ne eivät saaneetkaan mitään suoraa tukea, ne hyötyivät HVT II -ohjelmasta käyttämällä sen tarjoamia infrastruktuureja ja ratkaisuja. Esimerkkeinä voidaan mainita turvapaikkahakemusten hallinnointijärjestelmä Eurodac, pelastuspalvelujärjestelmä Prociv-Net ja talouspetosten torjuntaverkko FIU-Net. Horisontaalisten toimien ja toimenpiteiden (HTT) osalta ohjelmassa otettiin käyttöön luokitus, jossa eriteltiin teknologiaratkaisut, liiketoimintaratkaisut ja organisatoriset ratkaisut sekä hyvien käytänteiden levittäminen ja ohjelman hallinta. Yksityiskohtaisin niistä oli teknologiaratkaisujen ala, jolla myös toteutettiin eniten hankkeita ja joka oli suurin tuensaaja kaikista horisontaalisia toimia ja toimenpiteitä koskevista ryhmistä. Jäljempänä taulukossa esitetään rahoituksen jakautuminen horisontaalisia toimia ja toimenpiteitä koskevien ryhmien mukaan. HTT-ryhmä | HTT:n %-osuus HVT-rahoituksesta | Hankkeiden lukumäärä | Teknologiaratkaisut | 69,91% | 25 | Liiketoimintaratkaisut / organisatoriset ratkaisut | 18,28% | 9 | Hyvien käytänteiden levittäminen | 7,73% | 4 | Ohjelman hallinta | 4,38% | 7 | 3.4. Budjettitiedot Budjettimäärärahat (miljoonina euroina) ohjelmakaudella eri vuosina: 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 23,44 | 24,36 | 24,00 | 24,00 | 24,92 | 26,50 | Tosiasiallinen rahoitus (miljoonina euroina pyöristettynä lähimpään 10 000 euroon) ohjelmakaudella eri vuosina: 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 21.31 | 20.15 | 19.85 | 19.68 | 17.33 | 22.55 | Edellä mainituista sitoumuksista noin 52 prosenttia osoitettiin yhteistä etua koskeviin hankkeisiin ja 48 prosenttia horisontaalisiin toimiin ja toimenpiteisiin. 4. VAIKUTUSTEN JA TOTEUTUKSEN ARVIOINTI Arviointistandardeja ja hyvää arviointikäytäntöä koskevan tiedonannon[5] mukaisesti arviointi perustui seuraaviin viiteen periaatteeseen: 1. Relevanssi Missä määrin HVT II -ohjelma vastasi sen tavoitteisiin liittyviä tarpeita, ongelmia ja kysymyksiä? 2. Toimivuus Kuinka hyvin HVT II -ohjelmalla päästiin tuloksiin, jotka ovat suuntaviiva- ja yhteentoimivuuspäätöksissä esitettyjen tavoitteiden mukaisia? 3. Tehokkuus Kuinka tehokkaasti HVT II -ohjelman resurssit ja panokset muutettiin vaikutuksiksi ja tuotoksiksi? 4. Hyöty Mitä hyötyä kohderyhmälle oli HVT II -ohjelman saavutuksista? 5. Kestävyys Kuinka kestäviä HVT II -ohjelman aikaansaamat mahdolliset myönteiset muutokset olivat? 4.1. Relevanssi EU:n tietojenvaihtovaatimuksia ei voida täyttää tehokkaasti, jos jäsenvaltiot eivät koordinoi toimiaan. Oli siis tarpeen varmistaa kattava koordinointi EU:n eri hallintojärjestelmien integroimiseksi. Vaikka HVT II -ohjelman painopisteenä olivatkin työohjelma ja sen täytäntöönpanohankkeet, yhtä tärkeä osa ohjelmaa kuin käytännön toiminta olivat keskustelut, joita käytiin ennen työohjelman hyväksymistä ja tiettyjen toimien toteuttamisen yhteydessä. Ohjelman aikana järjestettiin vuosittain lähes 40 asiantuntijaryhmäkokousta, joissa käsiteltiin useita eri aihepiirejä, muun muassa verkostoitumispolitiikkaa, sähköistä hankintaa, avoimia asiakirjamuotoja ja tietoturvaa. Nämä foorumit olivat tärkeitä kansallisen tietotekniikkapolitiikan koordinoinnin sekä yhteisen lähestymistavan ja jäsenvaltioiden (mahdollisimman suuren) osallistumisen/tuen varmistamisen kannalta. Sen lisäksi, että HVT II -ohjelma tarjosi kansallisille sähköisen hallinnon asiantuntijoille tilaisuuden tavata, keskustella ja päättää toimintalinjoista, se antoi tiedotustoimintansa ja erityisesti sähköisen hallinnon seurantakeskuksen kautta arvokkaan mahdollisuuden tutustua tietoihin sähköisen hallinnon käytänteistä EU:ssa ja sen ulkopuolella. Koko ohjelmakauden ajan HVT II -ohjelman toimintaa laajennettiin uusille aloille, jotta voitiin ennakoida uusia tarpeita ja vaatimuksia sekä vastata niihin ohjelman kohderyhmää silmällä pitäen. Näin ollen sähköisten palveluiden toimittaminen yrityksille ja kansalaisille kasvatti merkitystään. Tämä suunnanmuutos ei kuitenkaan näkynyt riittävän selkeästi strategisissa tavoitteissa, mistä syystä ohjelma ei tuottanut niin suurta hyötyä kohderyhmälle kuin se olisi voinut tuottaa. Arvioinnin aikana nousi esille kysymyksiä myös siitä, missä määrin voidaan odottaa kansallista osallistumista, kun tiettyjen kansalaisia ja yrityksiä koskevien alojen toimilta puuttuu oikeusperusta. 4.2. Tehokkuus Arviointitulosten perusteella HVT II -ohjelmalla on voitu parantaa sen työmenetelmiä ja tuloksia edelliseen HVT-ohjelmaan nähden. Arvioinnissa todettiin, että ohjelma tuotti useita konkreettisia tuloksia, vaikka sillä oli suhteellisen pieni budjetti. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, ettei ohjelman eri osien tehokkuutta voitaisi vielä lisätä. Arvioinnissa todettiin erityisesti, ettei ohjelman hallintokomitean saatavilla ollut riittävästi tietoa, jotta se olisi voinut seurata hankkeita asianmukaisesti. Rahoituksesta arvioinnissa mainittiin, että resurssit olisi voitu liittää tiukemmin ohjelman ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseen. HVT II -ohjelmassa ei juurikaan pyritty myöntämään rahoitusta hankkeille, jotka olivat muita yhdenmukaisempia ohjelman strategisten tavoitteiden kanssa. Lisäksi ohjelma olisi hyötynyt siitä, jos sillä tekniikkavalintojen yhteydessä olisi ollut tiiviimmät suhteet alan teollisuuteen. Arvioinnin mukaan HVT II -ohjelman vaarana olivat epäasianmukaiset tekniikkaa koskevat päätökset, kun otetaan huomioon sähköistä hallintoa koskevan teknologian nopea kehitys. Asianomaiset tahot eivät kuitenkaan olleet varmoja siitä, voitaisiinko tällaisia keskusteluja käydä avoimesti ja syrjimättömällä tavalla. 4.3. Toimivuus Ohjelman toimivuutta mitataan sen mukaan, mitä vaikutuksia sillä on kohderyhmään. Suuntaviiva- ja yhteentoimivuuspäätöksissä asetetut tavoitteet olivat hyvin laajoja. Esimerkkinä tästä voidaan mainita tavoite, joka koski yhteentoimivuuden saavuttamista hallintosektoreiden välillä. Näitä tavoitteita oli vaikea mitata ja seurata ohjelman aikana, ja arvioinnissa todettiin, että ne todennäköisesti jäisivät saavuttamatta käytettävissä olevien resurssien puitteissa. Yhteentoimivuuden saavuttamisen tavoitteeseen liittyy myös kysymys siihen sitoutumisesta kaikilla hallintotasoilla. Tämän johdosta arvioinnissa esitettiin ohjelman mahdollisista vaikutuksista useita eri mielipiteitä, jotka vaihtelivat hyvin myönteisistä jonkin verran kriittisempiin. Siksi arvioinnissa keskityttiin välilliseen mittaan eli horisontaalisten toimien ja toimenpiteiden hyväksymiseen ja todettiin kahdenlaisten tulosten johtuvan siitä, että näitä toimia ja toimenpiteitä toteutettiin laajasti vain muutamissa yhteistä etua koskevissa hankkeissa, ja vielä vähemmän muualla EU:ssa. Myönteisenä asiana voidaan mainita, että arvioinnin mukaan HVT II -ohjelma sai mahdollisimman suurta huomiota jäsenvaltioissa, jotka liittyivät EU:hun vuoden 2004 laajentumisen yhteydessä. Monissa näistä maista ei ollut omaa vaihtoehtoa HVT II -ohjelmalle, mutta niillä oli kuitenkin tarvittavaa poliittista intoa sitoutua tällaiseen ohjelmaan ja integroitua osaksi EU:ta. Tulosnäkymät uusissa jäsenvaltioissa olivatkin erittäin hyvät. 4.4. Hyöty Arvioinnissa todetaan, että tietojenvaihto on parantunut merkittävästi Euroopassa HVT-ohjelman ensimmäisen ja toisen vaiheen aikana. Monilla sektoreilla on verkostoja, jotka mahdollistavat tietojen yhteiskäytön, joka HVT-ohjelman kummallakin vaiheella myös haluttiin saavuttaa. Kaikkia etuja ei kuitenkaan voi lukea HVT II-ohjelman ansioksi, mutta myöskään HVT-ohjelma yksinään ei voisi saavuttaa tavoitteita, jotka asetettiin vuonna 1999 tehdyissä HVT II -ohjelmaa koskevissa päätöksissä. HVT-ohjelman ansioksi voidaan lukea sellaisen infrastruktuurin perustamisen vauhdittaminen ja helpottaminen, joka tuottaa kohderyhmälle merkittävää hyötyä EU:ssa. Ala, joka arvioinnin mukaan näyttää olevan kaikkein kehittynein, on taloudellinen tietojenvaihto EU:ssa. Vähiten kehittynyt ala puolestaan on sähköisten viranomaispalveluiden tuottaminen kansalaisille ja yrityksille. Tämä ei ole kovin yllättävää, koska vuodesta 2002, jolloin päätöksiä muutettiin kansalaisten ja yritysten sisällyttämiseksi HVT II -ohjelman kohderyhmäksi, on kulunut vasta suhteellisen vähän aikaa. Lisäksi arviointi osoitti, että HVT-ohjelman yhteiset yleispalvelut eivät ole kovin yleisiä edes HVT-ohjelmasta rahoitetuissa hankkeissa. Tämä pienentää ohjelmasta saatavaa hyötyä. Vaikka tiettyjen ratkaisujen, kuten portaalin työkaluohjelmiston ja CIRCAn, lähdekoodit saatettiin muiden hallintojen saataville, suurin osa jossakin hankkeessa luoduista ratkaisuista ei ollut käytettävissä uudelleen muissa hankkeissa tai saatavilla avoimina lähteinä. 4.5. Kestävyys Kestävyys ei tarkoita HVT II -ohjelman yhteydessä ainoastaan sen yksittäisten hankkeiden kestävyyden varmistamista. Sen sijaan se pitäisi nähdä jatkuvien vaikutusten tuottamisena kohderyhmälle. Tämän saavuttamiseksi oli seurattava, kuinka hyvin hankkeet täyttävät tavoitteensa, ja huolehdittava siitä, että näitä tavoitteita mukautettiin kohderyhmän muuttuviin tarpeisiin. Kokemus on osoittanut, että kestävää rahoitusta on helpompi saada, jos tavoitteet täyttyvät asianmukaisesti. Tästä syystä oli tärkeää, että HVT-ohjelma kokonaisuudessaan oli kohdistettu kohderyhmän tarpeiden täyttämiseen. Relevanssi ja kestävyys liittyvät läheisesti toisiinsa. HVT II -ohjelman alkuvaiheessa kestävyyteen ei juurikaan kiinnitetty huomiota. Viimeksi kuluneina kahtena vuotena on kuitenkin ponnisteltu voimakkaasti HVT II -ohjelman hankkeiden kestävyyden turvaamiseksi, vaikka mitään yleistä ratkaisua ei ole onnistuttu kehittämään. 5. SUOSITUKSET HVT II -ohjelman arviointi johti lukuisiin suosituksiin. Monia niistä ei voitu ottaa huomioon HVT II -ohjelmassa, mutta osa niistä on sisällytetty huhtikuussa 2004[6] HVT II -ohjelman seurannan varmistamiseksi hyväksytyn HVTYK-ohjelman oikeusperustaan. Lisäksi suositukset ohjaavat HVTYK-ohjelman täytääntöönpanoa. 5.1. Strategisen kehyksen tarve Arvioinnin ehkä tärkein yksittäinen suositus oli se, että ohjelman toimintoja olisi kehitettävä strategisessa kehyksessä, - jonka lähtökohtana olisi Euroopan laajuista yhteentoimivuutta ja tietojenvaihtoa koskeva ongelma-analyysi , minkä yhteydessä otettaisiin huomioon Lissabonin tavoitteet ja eEurope 2005 -toimintasuunnitelma - joka perustuu sidosryhmäanalyysiin , jossa kartoitetaan osallistujat sekä heidän motivaationsa ja sitoumuksensa ohjelmaan osallistumiseen - jossa määriteltäisiin strategisesti ongelmanratkaisun tavoitteet - jolla arvioitaisiin erilaisten täytäntöönpanomahdollisuuksien vaikutuksia - jossa priorisoitaisiin toimet, jotka edistävät eniten ohjelman tavoitteiden saavuttamista, ja - jossa luodaan täytäntöönpanosuunnitelma , joka muuntaa strategiset tavoitteet erityisiksi yhteistä etua koskevien hankkeiden toimiksi sekä horisontaalisiksi toimenpiteiksi ja toimiksi. Nämä suositukset tulivat liian myöhään HVT II -ohjelman kannalta, mutta strategista kehystä ollaan luomassa HVTYK-ohjelmaa varten seuraavasti: - Ennen HVTYK-ohjelman käynnistämistä komissio teki laajan sidosryhmätutkimuksen, jotta voitiin kartoittaa, mitkä kansalaisille ja yrityksille suunnatut rajatylittävät sähköiset viranomaispalvelut olisi priorisoitava. Lisäksi se ilmoitti avoimesta pyynnöstä osallistua kokoukseen, jossa keskusteltaisiin lisää HVTYK-ohjelman tulevasta suunnasta, ja lähetti sitä varten kutsuja vuoden 2005 alussa. Tämän tuloksena yksilöitiin seitsemän priorisoitavaa rajatylittävien palveluiden alaa. - Kun ensimmäiset eurooppalaiset yhteentoimivuusperiaatteet julkaistiin vuoden 2004 lopulla, HVTYK-ohjelman tulevalle toiminnalle luotiin käsitekehys, jolla tuettaisiin sähköisen viestinnän parantamista EU:n julkisella sektorilla. Näin luodut teknisen, semanttisen ja organisationaalisen yhteentoimivuuden käsitteet ovat siitä lähtien yleistyneet ja auttaneet osoittamaan alat, joita jäsenvaltioiden ja komission olisi käsiteltävä. Vuoden 2005 alussa kyseistä asiakirjaa täydennettiin luonnoksella tekniseksi järjestelmäarkkitehtuuriksi, joka koskee rajatylittävien viranomaispalveluiden toimittamista. 5.2. Kestävyyden parantaminen Hankkeiden täytäntöönpanon jälkeistä rahoituslähdekysymystä ei voitu ratkaista HVT II -ohjelmassa, eikä sitä ole vielä ratkaistu HVTYK-ohjelmassakaan. Näissä ohjelmissa rahoituksen ulkopuolelle jäävät yhteistä etua koskevien hankkeiden toiminta, ja HVTYK-ohjelmassa rahoitus yleensäkin on rajattu neljään vuoteen. Yhteistä etua koskevien hankkeiden osalta arvioinnissa ehdotetaan, että HVT-ohjelmasta ei pitäisi myöntää rahoitusta ilman asianmukaisen vakuuden saamista asianomaiselta pääosastolta tai EU:n elimeltä hankkeen täytäntöönpanon jälkeisestä jatkorahoituksesta. Horisontaalisten toimien ja toimenpiteiden osalta arvioinnissa suositellaan, että hankkeille asetettaisiin ennakolta sovittavat tavoite- ja toteutusindikaattorit, jotka on määrä saavuttaa tietyn ajanjakson aikana. Jatkorahoitus olisi sidottava tulosten saavuttamiseen. Hankkeille, jotka eivät saavuta tavoitteita, ei pitäisi myöntää jatkorahoitusta. Näillä suosituksilla ei kuitenkaan todennäköisesti ratkaista kestävyyskysymystä, koska tulevasta rahoituksesta on käytännössä mahdotonta antaa mitään takuita ja koska hankkeen menestys ei tuo mukanaan uusia rahoituslähteitä, jotka olisivat riippumattomia HVTYK-ohjelman budjetista. Siksi komssio aikoo arvioida pitkän aikavälin rahoitusmahdollisuuksia ja strategisen infrastruktuurin osien hallinnointia sekä esittää ratkaisuehdotuksia. 5.3. Teknisten ratkaisujen uudelleenkäyttö Arvioinnissa suositellaan, että teknisten ratkaisujen uudelleenkäytön olisi oltava yksi tärkeimmistä asioista komission asialistalla, kun kyseessä on tietotekniikan tehokkuus. Arvioinnissa ehdotetaan, että määriteltäisiin selkeä menettely, joka edellyttäisi yleisiä välineitä ja palveluja, ja varmistettaisiin sidosryhmien osallistuminen. Yleistä etua koskevissa hankkeissa luotavat ratkaisut olisi mahdollisuuksien mukaan myös asetettava saataville yleisen avoimen lähteen kautta. HVT II -ohjelman ydinasia oli yleisten osien uudelleenkäyttö, mutta yleistä etua koskevissa hankkeissa kehitettyjen ratkaisujen uudelleenkäyttö ei ole aikaisemmin ollut tavoite. Vastauksena suositukseen, joka koskee HVTYK-ohjelmasta rahoitettavien tietoteknisten ratkaisujen tehokkaampaa käyttöä, komissio aikoo toteuttaa toimia parantaakseen yhteistä etua koskevien hankkeiden koordinointia ja lisätäkseen tietoisuutta saatavilla olevista ratkaisuista riiippumatta siitä, ovatko ne horisontaalisia toimia tai ratkaisuja, jotka on kehitetty muiden alojen hankkeissa. Myös yleisen strategisten kehyksen määrittely auttaa ohjaamaan hankkeita niiden tuotteiden suuntaan, joita HVTYK-ohjelman tiedetään tuottavan. 6. PÄÄTELMÄT Vaikka arvioinnissa osoitetaan lukuisia HVT II -ohjelman heikkouksia, siinä ollaan kuitenkin hyvin tyytyväisiä ohjelman viiden vuoden pituiseen toteutuskauteen. Arvioinnissa ehdotetut parannukset on enimmäkseen jo toteutettu tai niitä toteutetaan parhaillaan 1. tammikuuta 2005 käynnistetyssä HVTYK-ohjelmassa, joka on HVT II -ohjelman seuraaja. Luultavasti kaikkein tärkein seikka on se, että arvioinnin kautta voitiin vahvistaa ohjelmanhallintokulttuuria, joka pyrkii asettamaan mitattavia tavoitteita ja liittämään yksittäiset toiminnot näihin tavoitteisiin. [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1719/1999/EY, tehty 12 päivänä heinäkuuta 1999, eräistä hallintojen välisen telemaattisen tietojenvaihdon (HVT) Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista, mukaan lukien yhteistä etua koskevien hankkeiden yksilöiminen(EYVL L 203, 3.8.1999, s 1). [2] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1720/1999/EY, tehty 12 päivänä heinäkuuta 1999, eräistä toimista ja toimenpiteistä hallintojen välisen telemaattisen tietojenvaihdon (HVT) Euroopan laajuisten verkkojen yhteentoimivuuden ja niihin pääsyn varmistamiseksi (EYVL L 203, 3.8.1999, s. 9). [3] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2046/2002/EY, tehty 21 päivänä lokakuuta 2002, päätöksen N:o 1719/1999/EY muuttamisesta (EYVL L 316, 20.11.2002, s. 4). [4] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2045/2002/EY, tehty 21 päivänä lokakuuta 2002, päätöksen N:o 1720/1999/EY muuttamisesta (EYVL L 316, 20.11.2002, s. 1). [5] K(2002) 5267, 23.12.2002. [6] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 2004/387/EY, tehty 21 päivänä huhtikuuta 2004, yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden yhteentoimivasta toimittamisesta julkishallinnolle, yrityksille ja kansalaisille (HVTYK) (EUVL L 181, 18.5.2004, s. 25).