Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan, joka koskee seuraavaa ehdotusta: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi meriliikenteen onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteiden vahvistamisesta Komission ehdotusta muuttava EY: n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla /* KOM/2008/0827 lopull. - 2005/0240 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 26.11.2008 KOM(2008) 827 lopullinen 2005/0240 (COD) KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan, joka koskee seuraavaa ehdotusta: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI meriliikenteen onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteiden vahvistamisesta KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla 2005/0240 (COD) KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan, joka koskee seuraavaa ehdotusta: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI meriliikenteen onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteiden vahvistamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Johdanto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaan komissio antaa lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista. Komissio esittää seuraavassa lausuntonsa parlamentin ehdottamista tarkistuksista. 2. Tausta Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2005)590 lopullinen – C6-0226/2008 – 2005/0240(COD) | 13.12.2006 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: | 13.9.2006 | Alueiden komitea antoi lausuntonsa: | 15.6.2006 | Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä | 25.4.2007 | Yhteinen kanta vahvistettiin | 6.6.2008 | Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa toisessa käsittelyssä: | 24.9.2008 | 3. Ehdotuksen tavoite Jotta onnettomuuksia voitaisiin välttää tulevaisuudessa, on olennaisen tärkeää tuntea merionnettomuuksien syyt. Komission ehdotuksen tarkoituksena on edistää järjestelmällisten tutkimusten tekemistä pakollisiksi merkittävimpien merionnettomuuksien jälkeen. Tutkimukset olisi tehtävä yhdenmukaistettujen ja korkealaatuisten normien mukaisesti. Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden, joko lippuvaltion, rantavaltion tai sellaisen valtion, jota asia merkittävässä määrin koskee, on tutkittava vakavat tai erittäin vakavat merionnettomuudet. Muissa onnettomuus- tai vaaratilannetapauksissa on ehdotuksen mukaan tarkasteltava, onko tutkimuksen tekeminen tarpeen. Tutkimusten tavoitteena on yksinomaan selvittää onnettomuuksien syyt ja se, millaisia toimia silloin olisi toteutettava, eikä osoittaa, kuka oli vastuussa. Tutkimukset on tehtävä siten kuin komitologiamenettelyssä määrätään. Ehdotuksessa esitetään myös, että tutkimukset on teetettävä pysyvillä ja riippumattomilla elimillä, joilla on riittävät voimavarat ja joiden tutkijoilla on tarvittavat valtuudet tehtävänsä täyttämiseksi. Jokin valtio on nimettävä vastaamaan tutkimuksesta, joka on silti tehtävä yhteistyössä kaikkien muiden valtioiden kanssa, joita asia koskee. Tätä varten perustetaan pysyvä yhteistyöjärjestely. Sen lisäksi on oltava olemassa varhaisvaroitusjärjestelmä ja merionnettomuuksia koskeva yhteisön tietokanta, jota hallinnoi Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA). Kokemuksiin perustuvan palautteen saanti varmistetaan asettamalla velvollisuus asiaa koskevan kertomuksen julkistamisesta. Kertomuksen on täytettävä tietyt vähimmäisvaatimukset, ja siinä on tarvittaessa tehtävä turvasuosituksia, jotka viranomaisten on otettava huomioon. 4. Komission lausunto Euroopan parlamentin tarkistuksista 4.1. Komission hyväksymät tarkistukset Komissio hyväksyy tarkistukset nro 1, 2, 5, 6 ja 16. 4.2. Komission osittain hyväksymät tarkistukset Komissio hyväksyy tarkistuksen nro 11 ne osat, jotka koskevat rekisteröintiä ja valvontaa. Sitä vastoin tarkistuksen sitä osaa ei voida hyväksyä, joka koskee EMSAn tehtäviä. Siitä säädetään erillisessä asetuksessa. Tarkistuksesta nro 21 voidaan hyväksyä se osa, joka koskee yhteisen kannan 8 artiklan 1 kohdan ensimmäistä kappaletta. Toista kappaletta koskevaa tarkistusta ei hyväksytä. Kappale koskee riippumattomuuskysymystä, ja se on yhteisessä kannassa selkeämpi kuin tarkistuksessa. Tarkistuksen nro 32 se osa voidaan hyväksyä, jolla otetaan käyttöön viittaus tehtyjen tutkimusten tuloksiin, muttei sitä osaa, joka koskee EMSAn tehtäviä, joista säädetään erillisessä asetuksessa. 4.3. Tarkistukset, jotka komissio hyväksyy periaatteessa Tarkistus nro 4 voidaan hyväksyä, jos se muotoillaan uudelleen siten, että käy ilmi, että tutkimusmenetelmien tarkistuksessa on otettava huomioon nimenomaan tutkimuksista mahdollisesti saadut merkitykselliset opetukset. Samoin tarkistus nro 15 on hyväksyttävissä, jos täsmennetään, ettei tutkimusmenetelmiä kehitettäessä käytetä tutkimusten päätelmiä, vaan ainoastaan tutkimuksista saatuja opetuksia. Tarkistus nro 24 voidaan hyväksyä siten muotoiltuna, että siinä tarkoitetaan yhteisen kannan 16 artiklassa tarkoitettuja varhaisvaroituksia. Tarkistus nro 29 voidaan myös hyväksyä, jos siinä täsmennetään, että tutkimusraportti päätelmineen ja mahdollisine suosituksineen julkistetaan niin, että erityisesti meriliikenneala saa tiedon. Tarkistus nro 34 voidaan niin ikään hyväksyä sillä ehdolla, että siinä viitataan vain direktiivin eikä Euroopan unionin tavoitteisiin. 4.4. Komission hylkäämät tarkistukset Tarkistusten nro 3, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 17 ja 20 tarkoituksena on ottaa hätäkutsut uudelleen direktiivin soveltamisalaan ja tehdä tutkimukset pakollisiksi erittäin vakavien onnettomuuksien lisäksi myös vakaville onnettomuuksille. Nämä tarkistukset lisäävät kuitenkin huomattavasti tutkimuselimien työtä. Niiden pitäisi pystyä keskittymään vain sellaisiin onnettomuuksiin, joista voidaan ottaa oppia uusien onnettomuuksien estämiseksi. Tarkistuksissa nro 12, 21, 22, 23 ja 25 pyritään varmistamaan, että turvatutkimukset erotetaan selvästi muunlaisista tutkimuksista, erityisesti sellaisista, jotka tähtäävät rangaistuksiin; ne kuitenkin kyseenalaistavat neuvostossa käytyjen pitkien neuvottelujen tuloksena saavutetun tasapainon turvatutkimusten riippumattomuuden ja niiden oikeuksien välillä, joita lukuisissa jäsenvaltioissa on rikostuomioistuimilla. Joka tapauksessa ”ensimmäiseen pilariin” kuuluvassa direktiivissä ei voida antaa säännöksiä, jotka rajoittaisivat rikostuomioistuimien oikeuksia; direktiivissä ei siis voida säätää näiden kahden tyyppisten tutkimusten tiukasta erottamisesta. Tarkistuksissa nro 18, 19 ja 20 otetaan käyttöön mekanismi, joka koskisi komissiota; jos tutkimuselimet ovat eri mieltä, olisi nimettävä yksi ainoa jäsenvaltio johtamaan tutkimusta. Komission ehdotuksessa, joka tässä kohdassa noudattaa yhteistä kantaa, on tosin tarkoituksena välttää mahdollisimman hyvin rinnakkaisten tutkimusten tekemistä, mutta ei silti ole tarkoituksenmukaista kieltää niitä ehdottomasti. Mekanismia, jossa komissio ratkaisisi jäsenvaltioiden väliset erimielisyydet, olisi poliittisesti erittäin vaikea toteuttaa. Tarkistuksissa 26 ja 27 halutaan korvata yhteisen kannan h alakohta komission muotoilulla, joka kuitenkin oli tässä asiassa vähemmän selkeä. Tarkistuksella nro 28 halutaan ulottaa vakaviin onnettomuuksiin vaatimus, että tutkimuselin laatii aina täydellisen raportin. Yksinkertaistettu raportti kuitenkin riittäisi, jos tutkimuksesta ei ole mitään varteen otettavaa. Tarkistuksella nro 30 annettaisiin komissiolle mahdollisuus tehdä tutkimusraportteihin asiallisia muutoksia. Raporttien sisällön pitäisi kuitenkin olla yksinomaan tutkimuselinten vastuulla. Tarkistuksella nro 31 annettaisiin komissiolle tehtäväksi laatia joka kolmas vuosi raportti direktiivin täytäntöönpanosta, mutta tästä aiheutuvaa hyötyä ei ole millään tavalla osoitettu. Tarkistuksella nro 33 luotaisiin jäsenvaltioille velvollisuus soveltaa Kansainvälisen merenkulkujärjestön suuntaviivojen säännöksiä merenkulkijoiden tasapuolisesta kohtelusta onnettomuuksien tutkinnassa. Kyseisissä suuntaviivoissa on useita säännöksiä, jotka koskevat rikosoikeusmenettelyjä (myös siviilioikeusmenettelyjä); niitä ei voi siksi tehdä pakollisiksi ”ensimmäiseen pilariin” kuuluvassa direktiivissä. 5. Päätelmä Komissio muuttaa ehdotustaan edellä kuvatulla tavalla EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla.