Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä - Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite" CdR 46/98 fin -



Virallinen lehti nro C 251 , 10/08/1998 s. 0041



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite" (98/C 251/08) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon "Ehdotuksen neuvoston päätökseksi innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite" (), ottaa huomioon neuvoston 16. maaliskuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamis-sopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. maaliskuuta 1998 tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 6:n "Työllisyys Talouspolitiikka Yhteismarkkinat Teollisuus Pk-yritykset " tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 6:n huhtikuun 6. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 46/98 rev., jonka esittelijä oli Jorma Virtanen ja apulaisesittelijä oli Gordon Keymer, sekä katsoo, että alueiden komitea on jo aikaisemmin esimerkiksi lausunnoissaan aiheista "Ehdotus neuvoston päätökseksi kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pk-yritysten hyväksi Euroopan unionissa (1997 2000): Euroopan yritysten työllistämis-, kasvu- ja kilpailukykymahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen" (), "Komission tiedonanto: Yhteisön rakenteelliset toimet ja työllisyys" (), "Vihreä kirja innovaatiosta" () ja "Ensimmäinen Euroopan innovaatiota koskeva toimintasuunnitelma" () kiinnittänyt huomiota pienten ja keskisuurten yritysten rooliin työpaikkojen luomisessa sekä erityisesti innovatiivisten yritysten riskirahoituksen tarpeeseen Euroopassa, hyväksyi 13. 14. toukokuuta 1998 pitämässään 23. täysistunnossa (toukokuun 14. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto: komission asiakirjan keskeinen sisältö Komissio esittää kolmen uuden rahoitusvälineen perustamista tukemaan innovatiivisia ja kasvamassa olevia pk-yrityksiä. Ohjelma olisi voimassa kolme vuotta (1998 2000) ja sille osoitettaisiin näiden vuosien talousarvioista 420 milj. ecua. Komission esittämät kolme rahoitusvälinettä ovat: Riskipääomajärjestelmä, jonka avulla parannetaan yritysten mahdollisuuksia oman pääoman saantiin. Järjestelmää hallinnoisi Euroopan investointirahasto. Euroopan investointirahasto ei kuitenkaan toimisi suoraan, vaan käyttäisi välittäjinä pk-yrityksiin erikoistuneita alueellisia tai temaattisia investointirahastoja. Tähän järjestelmään esitetään käytettäväksi 40 % koko ohjelman budjetista. Ylikansallisten yhteisyritysten perustamisen tukijärjestelmä, jonka avulla komissio tukisi pienyritysten kansainvälistymistä EU:n alueella osallistumalla niihin kuluihin, joita ylikansallisen yhteisyrityksen perustamiseen liittyy. Tuen enimmäismäärä olisi 100 000 ecua ja se voisi kattaa korkeintaan 50 % yhteisyritykseen liittyvistä valmistelukuluista kuten markkinatutkimuksista ja oikeudellisten asiakirjojen laatimisesta sekä korkeintaan 10 % käyttöomaisuusinvestoinneista. Tähän järjestelmään esitetään käytettäväksi 20 % koko ohjelman budjetista. Takausjärjestelmä, jonka tarkoitus olisi helpottaa innovatiivisten pienyritysten lainansaantia. Järjestelmää hallinnoisi Euroopan investointirahasto. Tarkoitus olisi käyttää jo olemassa olevia valtakunnallisia tai alueellisia takausjärjestelmiä, joiden riskinottokykyä tällä uudella välineellä voitaisiin kasvattaa. Keskeinen ajatus on parantaa juuri sellaisten innovatiivisten yritysten rahoitusmahdollisuuksia, joiden luotonsaanti on vaikeaa rahoitukseen sisältyvien riskien takia. Tähän järjestelmään esitetään käytettäväksi 40 % koko ohjelman budjetista. Talousarviosta myönnettävät määrärahat kattavat kaikki järjestelmästä aiheutuvat kulut. Järjestelmän kustannuksille asetetaan etukäteen yläraja. 2. Ohjelman perustelut 2.1. Työllisyys nostettiin Amsterdamin huippukokouksessa aikaisempaa keskeisemmälle sijalle unionin politiikassa. Unionille ei kuitenkaan annettu erityistä toimivaltaa työllisyyspolitiikassa, vaan uuden työllisyysosaston mukainen rooli on lähinnä koordinoiva. Tästä syystä on tärkeää, että niillä aloilla, joilla yhteisöllä on toimivaltaa, työllisyyden hyväksi toimitaan määrätietoisesti ja nopeasti. 2.2. Amsterdamissa sovittiin, että on ryhdyttävä kehittämään nimenomaan innovatiivisen pk-sektorin kehittymismahdollisuuksia parantavia yhteisötason toimia. Tämä seikka vahvistettiin Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa. Jo aikaisemmin innovaatiosta käydyn keskustelun yhteydessä oli todettu, että yksi keskeinen innovatiivisuutta vähentävä seikka Euroopassa on riskirahoituksen suhteellinen vähyys. Komission marraskuussa 1996 esittämän toimintasuunnitelman mukaan riskirahoitusta onkin pyrittävä lisäämään niin alueellisella, valtakunnallisella kuin yhteisönkin tasolla. Nyt käsillä oleva ohjelma on nimenomaan yhteisön kehittämä väline innovatiivisten yritysten riskirahoituksen lisäämiseksi. Alueiden komitea onkin tyytyväinen siihen, että tässä asiassa on edetty nopeasti ja määrätietoisesti. 3. Yleistä 3.1. Pienten ja keskisuurten yritysten rooli uusien työpaikkojen luomisessa on erittäin tärkeä. Uusia työpaikkoja syntyy perustettaessa uusia yrityksiä sekä silloin, kun jo olemassa olevat yritykset lisäävät työvoimaansa. Yrityksen perustamisvaiheessa tärkeimmät osatekijät ovat liikeidean toimivuus, hyvä johtaminen ja rahoitus. Perustamisvaiheen rahoituksen lisäksi tarvitaan myös käynnistysrahoitusta, joka on saattanut monessa tapauksessa muodostua ongelmaksi. Näiden tekijöiden lisäksi alkava yritys joutuu lupa- ym. asioissa olemaan yhteydessä viranomaisiin, tekemään markkinatutkimuksia sekä keräämään muutakin tietoa yhteiskunnasta. 3.2. Innovatiiviset pk-yritykset syntyvät usein perustajiensa hyvien liikeideoiden varaan, mutta kärsivät joskus puutteellisesta johtamistaidosta. Liikkeenjohdollisten taitojen puute voikin joskus olla ratkaiseva riskitekijä, joka tekee uudesta yrityksestä sijoittajia kiinnostamattoman. Toisaalta uusi investoija voi myös ohjata yritystä liikkeenjohdollisesti entistä ammattimaisemmaksi. 3.3. Innovatiiviset yritykset ovat erittäin dynaamisia ja siksi perinteiset rahoitusjärjestelyt eivät useinkaan vastaa niiden tarpeita. Ne saattavat tarvita rahoitusta epäsäännöllisesti ja usein odottamatta. Markkina-asemien säilyttäminen ja tuotekehitys saattavat edellyttää nopeastikin toistuvia uusia investointeja. 3.4. Ympäröivän yhteiskunnan ilmapiiri ja aloittavalle tai aloittamista suunnittelevalle yrittäjälle tarjoama kohtelu ovat niin ikään merkittäviä tekijöitä. Jos aloittavan yrittäjän toimintaympäristö on kannustava ja yritysystävällinen, syntyy suurella todennäköisyydellä sellaisia pk-yrityksiä, jotka ovat innovatiivisia ja valmiita myös tilanteen tullen laajentamaan toimintaansa. 3.5. Pankit sitovat rahoituspäätöksensä tiukasti saatavilla oleviin ns. turvaaviin vakuuksiin. Kysymykseen tulevat tällöin talletukset tai kiinteä omaisuus, joista viimeksimainittua usein aliarvostetaan epävakaina aikoina. Muina vakuuksina tulee kysymykseen yrityksen omistajien omaisuus. 3.6. Aloittavien innovatiivisten ja uuden teknologian yritysten on vaikea löytää perinteistä riskipääomaa. Tästä syystä ne tarvitsevat erityisiä perustamis- ja riskirahastoja. Yksityisten investointirahastojen sijoitukset ja neuvontapalvelut näyttelevät myös merkittävää osaa. Usein kuitenkin alueellinen riskirahoittaja pystyy parhaiten ottamaan huomioon yrityksen toimintaympäristön, sen toimintahistorian ja muut erityisolosuhteet ja suhteuttamaan olemassaolevat riskit tarvittaviin vakuuksiin. Tällöin myös pienemmät lainamäärät voidaan ottaa paremmin huomioon. 4. Yksityiskohtaisia huomioita 4.1. Ohjelman tavoitteesta 4.1.1. Ohjelman tavoitteena on löytää edellytyksiä työpaikkojen luomiselle voimakkaasti kasvavissa ja pienissä yrityksissä sekä erityisesti uutta teknologiaa hyödyntävissä pk-yrityksissä sekä helpottaa innovatiivisten yritysten perustamista ja kasvua tukemalla niiden investointitoimintaa lisääntyneiden rahoitusmahdollisuuksien avulla ja edistää siten työpaikkojen luomista. Tavoite on oikea. Ohjelmaan sisältyvä pyrkimys tukea uusien työpaikkojen syntymistä helpottamalla pk-yritysten perustamista ja kasvua uuden rahoitusjärjestelmän kautta on niin ikään kannatettava. 4.1.2. Alueiden komitea haluaa korostaa ohjelman työllisyyspoliittisia tavoitteita. Kokemus on osoittanut, että alueellisten riskirahastojen kautta voidaan pienin panoksin edistää uusien työpaikkojen syntymistä. Alueiden komitea kehottaakin komissiota huolehtimaan siitä, että riittävä osuus tämän ohjelman panostuksesta suunnataan jo olemassa oleviin ja perustettaviin alueellisiin riskirahastoihin. Lisäksi alueiden komitean mielestä pääpaino tulee asettaa sellaisiin pieniin yrityksiin, jotka välittömästi synnyttävät uusia työpaikkoja. 4.1.3. Alueiden komitea kehottaa komissiota varmistamaan, että myös vähemmän kehittyneiden alueiden pk-yritysten on helppo osallistua ohjelmaan. Euroopan vahvoilla alueilla on luonnostaan tiiviit verkostot suurten teknologiapohjaisten yritysten, tutkimuslaitosten ja pk-sektorin välillä. Vähemmän kehittyneiden ja syrjäisten alueiden pk-yrityksiltä nämä verkostot puuttuvat. 4.2. Innovaation käsitteestä 4.2.1. Käsite innovatiivisuus kaipaa tarkennuksia. Sitä ei saa ohjelmaa toteutettaessa rajata käsittämään vain ns. korkean teknologian yrityksiä. Uuden teknologian hyödyntäminen on olennainen osa innovatiivista yritystoimintaa muttei suinkaan ainoa. Innovatiivisuus on siis syytä määritellä tarpeeksi laajasti, jotta päätösten soveltaminen Euroopan eri alueilla tapahtuisi tasapuolisesti. 4.2.2. Innovatiivisuus pitäisi määritellä laajasti, kuten tehdään komission julkaisussa "Vihreä kirja innovaatiosta" (). Tällöin yritystoimintaa voidaan pitää innovatiivisena aina, kun se joko ottaa käyttöön uutta teknologiaa tai käyttää esimerkiksi tuotekehittelyssään ja markkinoinnissaan uusia menetelmiä, jotka voivat esimerkillään hyödyttää myös alueen muuta pk-yritystoimintaa. Näin innovatiivisuutta ei määriteltäisi pelkästään teknologian avulla, vaan mukaan otettaisiin myös muut yritystoiminnan osa-alueet liikkeenjohdosta tuotekehittelyyn ja markkinointiin unohtamatta myöskään yrityksen laskentatointa, joka parantaa kannattavuutta ja kustannustehokkuutta. 4.2.3. Alueiden komitea haluaa lisäksi huomauttaa, että alueellisen kehityksen näkökulmasta yritys voi olla innovatiivinen myös, jos se edustaa toimialaa, joka poikkeaa alueen normaalista elinkeinorakenteesta ja jolla näyttäisi olevan kehitysmahdollisuuksia alueella. Innovaation monitahoisuudesta seuraakin, että rahoituspäätökset osattaisiin useissa tapauksissa tehdä parhaiten aluetasolla, jossa yritykset ja niiden toiminta tarkimmin tunnetaan. 4.2.4. Alueiden komitea ehdottaakin, että päätöksen johdanto-osaan lisätään uusi johdantokappale: "tämän päätöksen täytäntöönpanossa sovelletaan komission julkaisussa 'Vihreä kirja innovaatiosta' (2) luvussa 1 esitettyä innovaation määritelmää (2) KOM(95) 688 lopull.". 4.2.5. Lisäksi alueiden komitea ehdottaa, että liitteen I 1. kohdan ("Johdanto") viimeinen virke muutetaan kuulumaan seuraavasti: "ETF-käynnistysjärjestelmä vahvistaa EIP:n yhteistyössä EIR:n kanssa perustamaa Euroopan teknologian rahoitusjärjestelmää investointipolitiikalla, johon sisältyy suurempi riski sekä välittäjänä toimivien rahastojen että niiden investointikäytäntöjen osalta ja joka suuntautuu muihinkin kuin teknologian alan innovatiivisiin yrityksiin." 4.3. Rahoitusinstrumentit 4.3.1. Alueiden komitea hyväksyy Euroopan komission ehdotuksen perustaa kolme uutta rahoitusvälinettä tukemaan innovatiivisia ja kasvavia pk-yrityksiä. Alueiden komitea haluaa kuitenkin esittää muutamia pk-yritysten kannalta olennaisia näkökohtia, jotka tulisi ottaa huomioon ohjelmaa toteutettaessa. 4.3.2. Ensiksikin alueiden komitea pitää tärkeänä, että kaikkia kolmea välinettä toimeenpantaessa käytetään hyväksi alueellisten ja paikallisten välittäjien asiantuntemusta. On myös ensiarvoisen tärkeää että ohjelmista tiedottaminen hoidetaan siten, että aluekehityksestä vastuussa olevat viranomaiset ovat tarkasti informoituja ja saavat tiedon siitä, mitkä rahastot tai rahoituslaitokset kullakin alueella toimivat ohjelmien välittäjinä. 4.3.3. ETF-käynnistysjärjestelmän osalta komitea tukee komission pyrkimystä edistää innovatiivisten, suuren kasvupotentiaalin omaavien pk-yritysten perustamisvaiheen ja toiminnan alkuvaiheen kehitystä parantamalla pk-yritysten oman pääoman saantia, houkuttelemalla muita sijoittajia investoimaan tällaisiin yrityksiin ja edistämällä riskipääomamarkkinoiden kehitystä koko unionin alueella. 4.3.4. Ehdotettu järjestelmä toimi kuitenkin hyvin vain niillä alueilla, joilla sijoittajia ja sijoitushalukkaita yrityksiä on tarjolla. Riskirahoituksen tueksi tulisikin luoda järjestelmä, jonka kautta myös Euroopan äärialueilla olevat yritykset voisivat nykyistä tehokkaammin tiedottaa toiminnastaan sijoittajille koko unionin alueelle. Nykyisin tämä periaate ei toteudu, vaan sijoittajia haetaan usein vain kotimarkkinoilta tai, kuten eräissä teknologiahankkeissa on tapahtunut, USA:sta, vaikka kiinnostusta voisi löytyä Euroopastakin. 4.3.5. Eurooppalaisen yhteisyrityksen osalta komitea toteaa, että pyrkimys auttaa pk-yrityksiä perustamaan ylikansallisia eurooppalaisia yhteisyrityksiä EU:n alueella ja siten hyötymään yhteismarkkinoiden mahdollisuuksista ja käyttämään paremmin hyväkseen niukkoja taloudellisia ja henkilöresursseja sekä suurta asiakasläheisyyttään on erittäin kannatettava. 4.3.6. Ehdotuksen mukainen järjestelmä varmasti toimii suhteellisen hyvin varsinkin niillä alueilla, joilla on runsaasti rajanylittävää yhteistyötä, lyhyet etäisyydet ja pitkät taloudellisen yhteistyön perinteet. Ongelmaksi voivat muodostua ne alueet, joilta Euroopan päämarkkinoille on pitkät etäisyydet. Pitkien etäisyyksien vuoksi pk-yritysten toiminta on tällaisilla alueilla perinteisesti kotimarkkinapainotteista. Kynnys kansainvälistymiseen ja vientikaupan aloittamiseen on ollut aina ja on edelleenkin varsin korkea. Ongelmaksi osoittautuvat usein muut kuin materiaaliset asiat kuten puutteellinen kielitaito tai markkinointiosaamisen riittämättömyys. 4.3.7. Alueiden komitea ehdottaakin, että komissio harkitsisi nyt perustettavan järjestelmän täydentämistä sellaisella instrumentilla, joka toisi rahoitusjärjestelmän piiriin myös sellaiset vientikauppaansa laajentavat pienyritykset, jotka rahoituksen löytyessä onnistuneen operaationsa kautta pystyisivät kehittymään tasolle, jonka pohjalta yhteisyritysten perustaminen on mahdollista. Tässä yhteydessä alueiden komitea haluaa korostaa myös Europartenariat-, Interprise- ja BC-net-aloitteiden merkitystä, koska ne auttavat pk-yrityksiä verkkoutumaan ja löytämään kumppaneita. 4.3.8. Pk-yritysten takausjärjestelmää komitea pitää erittäin kannatettavana. Se parantaa pk-yritysten lainarahoituksen edellytyksiä koko EU:n alueella lisäämällä lainojen määrää, pienentämällä lainanantajien vaatimia vakuuksia sekä kannustamalla pankkeja riskinottoon pk-yrityksille myönnettävien lainojen yhteydessä. 4.3.9. Komitean mielestä vakuudettomien lainojen lisäksi tulisi kiinnittää huomiota myös lainan korkoon. Jotta pk-yritysten työllistävyys voitaisiin parhaalla mahdollisella tavalla turvata, tulisi alueiden komitean mielestä nyt ehdotetun järjestelmän rinnalle harkita jatkossa myös järjestelmää, jossa sellaisilla alueilla, joilla esiintyy suuria rakennepoliittisia ongelmia, voitaisiin erikseen rajattavissa tilanteissa lainapääoma muuttaa myös panostukseksi yrityksen omaan pääomaan. Kysymykseen tulisivat alueen kehittymisen kannalta olennaiset ja tärkeät toimialat, joilla tapahtuva työpaikkojen lisäys vaikuttaisi positiivisesti koko alueen kehitykseen. 5. Päätelmät 5.1. Lopuksi alueiden komitea toteaa, että riskirahoituksen lisääminen ei ollut innovaatiota käsittelevästä vihreästä kirjasta käydyn keskustelun ainoa johtopäätös. Yhtä lailla katsottiin, että hallinnollinen ja juridinen ympäristö tulisi tehdä pienyrityksille helpoksi ja innovaatioon kannustavaksi. Innovaatiota koskevassa toimintasuunnitelmassa puhutaan suoraan "yhden luukun periaatteesta". Kun komissio nyt esittää kolmen eri rahoitusvälineen käyttöönottamista ja aikoo itse hallinnoida niistä yhtä Euroopan investointirahaston hallinnoidessa kahta muuta, ja kun näitä kaikkia kolmea on tarkoitus toimeenpanna alueellisten tai temaattisten välittäjien kautta, olisi erityisen tärkeää varmistaa, että yritysten näkökulmasta ainakin tiedonsaannin osalta toteutuisi yhden luukun periaate. 5.2. Vaikka eri rahoitusjärjestelmät edellyttävät eri välittäjiä, tulisi varmistaa, että samalta alueelliselta koordinoijalta olisi saatavissa kaikkia kolmea välinettä koskeva tieto ja käytännön ohjeet. EU:n ohjelmiin liittyvä hallinnollinen ja juridinen ympäristö voi nimittäin olla yrityksille yhtä vieras kuin se "toisen maan ympäristö", johon tutustumista yhteisyritysten perustamisjärjestelmän avulla tuetaan. 5.3. Innovatiivisilla pienyrityksillä on aluekehityksessä keskeinen rooli. Kun EU:n aluepolitiikassa painotetaan tiettyä strategisuutta, tulisi alueellisista kehitysstrategioista vastaavien viranomaisten olla tarkasti informoituja, kun tämän ohjelman varoja jaetaan. 5.4. Alueiden komitea ehdottaakin, että välittäjinä toimivilta rahastoilta tai rahoituslaitoksilta sekä ohjelman kansallisilta koordinaattoreilta edellytetään yhteydenpitoa aluehallinnon kanssa. 5.5. Lopuksi alueiden komitea huomauttaa, että ohjelman vaikutuksia pitäisi arvioida laajemmin kuin vain rahoitusta saaneiden yritysten tilastollisten tietojen valossa. Olisi pystyttävä analysoimaan, kuinka paljon ohjelman ansiosta on syntynyt sellaisia pysyviä työpaikkoja, joita ei muuten olisi syntynyt ja jotka eivät ole johtaneet työpaikkojen vähenemiseen kilpailevissa tai yhteistyöyrityksissä. Tällainen arviointi voidaan parhaiten tehdä yhteistyössä alue- ja paikallisviranomaisten kanssa. Bryssel, 14. toukokuuta 1998. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER () KOM(98) 26 lopull. CNS/98/0024 EYVL C 108, 7.4.1998, s. 67. () CdR 211/96 fin EYVL C 34, 3.2.1997, s. 34. () CdR 306/96 fin EYVL C 42, 10.2.1997, s. 15. () CdR 112/96 fin EYVL C 182, 24.6.1996, s. 1. () CdR 68/97 fin EYVL C 244, 11.8.1997, s. 9. () "Lyhyesti sanottuna innovaatio on: tuotteiden ja palveluiden valikoiman ja niihin liittyvien markkinoiden uudistaminen ja laajentaminen, tuotanto-, toimitus- ja jakelumenetelmien uudistaminen, muutosten aikaansaaminen hallinnossa, työn järjestämisessä sekä työoloissa ja työntekijöiden pätevyydessä."