Ehdotus: neuvoston asetus rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 muuttamisesta Ehdotukset /* KOM/2000/0774 lopull. - AVC 2000/0306 */



Virallinen lehti nro 096 E , 27/03/2001 s. 0272 - 0273



Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 muuttamisesta Ehdotukset: (Komission esittämiä) PERUSTELUT 1. Johdanto Komissio laati Kölnin Eurooppa-neuvoston pyynnöstä 14. maaliskuuta 2000 kertomuksen [1] toimenpiteistä, joilla EY:n perustamissopimuksen syrjäisimpiä alueita koskevan 299 artiklan 2 alakohta pannaan täytäntöön. Tämä kertomus on osoitettu neuvostolle ja Euroopan parlamentille, ja se on myös toimitettu alueiden komitealle ja talous- ja sosiaalikomitealle. Kesäkuussa Feirassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota esittelemään asiaankuuluvat ehdotukset. [1] KOM(2000) 147 lopullinen. Useat kertomuksessa esitetyt toimenpiteet liittyvät rakennerahastojen täytäntöönpanoon. Liitteenä olevat viisi asetusehdotusta koskevat näitä toimenpiteitä. 2. Syrjäisimpien alueiden erityistilanne Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 alakohdassa rajoittavasti määritellyt seitsemän syrjäisintä aluetta ovat Azorit, Madeira, Kanariansaaret, Guadeloupe, Ranskan Guyana, Martinique ja Réunion. Kuudella näistä alueista asukkaiden keskitulot ovat 40-55 prosenttia unionin keskiarvosta, ja ne kuuluvat siten unionin kymmeneen köyhimpään alueeseen. Niistä viidessä myös työttömyysaste on Euroopan unionin korkeimpia, 21-37 prosenttia aktiiviväestöstä. Rakennerahastojen uudistuksesta vuonna 1988 lähtien nämä seitsemän syrjäisintä aluetta on luettu kehityksessä jälkeen jääneiksi alueiksi ja siten tavoite 1 -alueisiin, koska niiden BKT asukasta kohti on alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Komission ehdotuksesta neuvoston päätöksellä hyväksyttiin lisäksi syrjäisestä sijainnista ja saaristoluonteesta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskevat ohjelmat [2] Ranskan merentakaisille departementeille vuonna 1989 ja Azoreille ja Madeiralle sekä Kanariansaarille vuonna 1991. [2] POSEIDOM, neuvoston päätös 89/687/ETY, tehty 22 päivänä joulukuuta 1989, EYVL L 399, 30.12.1989, s. 39. POSEIMA, neuvoston päätös 91/315/ETY, tehty 26 päivänä kesäkuuta 1991, EYVL L 171, 29.6.1991, s. 10. POSEICAN, neuvoston päätös 91/314/ETY, tehty 26 päivänä kesäkuuta 1991, EYVL L 171, 29.6.1991, s. 5. Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 alakohdassa, sellaisena kuin se hyväksyttiin 2 päivänä lokakuuta 1997 Amsterdamin sopimuksella, joka tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999, tunnustetaan niiden monien haittojen erityisluonne, joista kaikki syrjäisimmät alueet kärsivät. Siinä mainitaan, että näiden alueiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista vaikeuttavat niiden taloudellista ja sosiaalista tilannetta, ja että näiden tekijöiden pysyvyys ja yhteisvaikutukset haittaavat suuresti syrjäisimpien alueiden kehitystä. Komission mielestä on välttämätöntä ottaa näiden alueiden 299 artiklan 2 alakohdassa kuvattu erityisluonne rakennerahastoissa paremmin huomioon. 3. Rakennerahastojen tukiosuuksien uudelleentarkastelu Kuten perustamissopimuksen 299 artiklan 2 alakohdassa on mainittu, kaikilla syrjäisimmillä alueilla on samat ongelmakokonaisuudet. Niinpä näiden alueiden olisi voitava hyötyä rakennerahastojen tukiosuutta koskevista samoista säännöistä riippumatta siitä, kuuluvatko ne koheesiorahastomaihin vai eivät. Paikallisten markkinoiden pienuus ja hankintojen ja varastoinnin rajoitukset lisäävät pienten ja keskisuurten yritysten tuotantokustannuksia, mikä vähentää niiden tuottavuutta ja kilpailukykyä verrattuna Euroopan pääasiallisia markkinoita lähellä oleviin yrityksiin. Tämä jarruttaa työpaikkojen luomista ja vaikeuttaa korkean työttömyysasteen alentamista. Näiden osatekijöiden huomioon ottamiseksi ehdotetaan kolmea mukautusta. Ensimmäinen mukautus koskee rakennerahastojen rahoitusosuuden enimmäismääriä. Kaikkien syrjäisimpien alueiden osalta -asetetaan rahastojen rahoitusosuuden enimmäismäärä 85 prosenttiin tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, ja -nostetaan rahastojen rahoitusosuuden enimmäismäärä 35 prosentista 50 prosenttiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehdyissä investoinneissa. Toinen mukautus koskee Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tuesta maaseudun kehittämiseen annetussa asetuksessa säädettyjä enimmäismääriä, jotka koskevat maatilainvestointien ja maataloustuotteiden jalostukseen ja markkinointiin liittyvien investointien julkista tukea sekä metsiin liittyvien taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristötoimien ylläpitämiseen ja kehittämiseen maaseudulla annettavaa tukea. Syrjäisimpien alueiden osalta on tarkoitus -nostaa prosenttiosuuksina tukikelpoisista maatilainvestoinneista ilmaistu julkisen tuen enimmäismäärä 50 prosentista 75 prosenttiin, -nostaa prosenttiosuuksina maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen tehtävistä investoinneista ilmaistu julkisen tuen enimmäismäärä 50 prosentista 65 prosenttiin, -ulottaa yhteisön yksityishenkilöiden, yhdistysten tai yhteisöjen omistamia metsiä ja maa-alueita koskeva rahoitustuki kaikkiin julkisten, paikallisten, alueellisten tai kansallisten viranomaisten omistuksessa oleviin metsiin ja maa-alueisiin. Kolmas mukautus koskee kalastuksen ohjausrahaston tiettyjen tukitoimenpiteiden rahoitusosuuksia. 4. Muutettavat asetukset Suunnitellut muutokset koskevat kolmea neuvoston antamaa asetusta: -perustamissopimuksen 161 artiklaan perustuva rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annettu asetus (EY) N:o 1260/1999 [3], [3] Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, tehty 21 päivänä kesäkuuta 1999, EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. -kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annettu asetus (EY) N:o 2792/1999 [4], jonka oikeusperusta on perustamissopimuksen 37 artikla, [4] Neuvoston asetus (EY) N:o 2792/1999, tehty 17 päivänä joulukuuta 1999, EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10. -Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta annettu asetus (EY) N:o 1257/1999 [5]. [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, tehty 17 päivänä toukokuuta 1999, EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Viimeksi mainitun asetuksen osalta näytti kuitenkin olevan suositeltavaa sisällyttää suunnitellut mukautukset niihin ennen vuotta 1999 annettuihin neuvoston asetuskehyksiin, joilla perustetaan syrjäisimpien alueiden hyväksi tiettyjä maataloustuotteita koskevia erityistoimenpiteitä ja joissa säädetään rakenteellisista poikkeustoimenpiteistä. Kyseiset Ranskan merentakaisia departementteja, Azoreita ja Madeiraa sekä Kanariansaaria koskevat asetukset ovat seuraavat: -tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien hyväksi annettu asetus (ETY) N:o 3763/91 [6], joka perustuu perustamissopimuksen 37 artiklaan, [6] Neuvoston asetus (ETY) N:o 3763/1991, tehty 24 päivänä joulukuuta 1991, EYVL L 356, 24.12.1991, s. 1. -tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Azorien ja Madeiran hyväksi annettu asetus (ETY) N:o 1600/92 [7], joka perustuu perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklaan, [7] Neuvoston asetus (ETY) N:o 1600/1992, tehty 15 päivänä kesäkuuta 1992, EYVL L 173, 27.6.1992, s. 1. -tiettyjä maataloustuotteista koskevista erityistoimenpiteistä Kanariansaarten hyväksi annettu asetus (ETY) N:o 1601/92 [8], joka perustuu perustamissopimuksen 26, 36 ja 37 artiklaan. [8] Neuvoston asetus (ETY) N:o 1601/1992, tehty 15 päivänä kesäkuuta 1992, EYVL L 173, 27.6.1992, s. 13. Edellä esitetyt rakenteellisiin poikkeuksiin liittyvät muutokset otetaan huomioon näiden kolmen POSEI-asetuksen maataloutta koskevan kokonaisuuden uudelleentarkastelussa, joka komission on lähiaikoina esitettävä neuvostolle, ja ne sisällytetään muutettuihin POSEI-asetuksiin yhtenäisen kodifioinnin varmistamiseksi. 5. Päätelmät Kuten 299 artiklan 2 alakohdassa määrätään, suunnitellut muutokset koskevat vain seitsemää syrjäisintä aluetta, jotka kärsivät samanlaisista erityishaitoista. Ne eivät vaikuta haitallisesti yhteismarkkinoiden toimintaan eivätkä yhteisten politiikkojen soveltamiseen. Mainitut muutokset eivät myöskään vaikuta kolmen kyseessä olevan jäsenvaltion rakennerahastoista vuosina 2000-2006 saamiin määriin. 2000/0306 (AVC) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 161 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [9] , [9] EYVL ... ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon [10], [10] EYVL ... ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [11], [11] EYVL ... ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [12], [12] EYVL ... sekä katsoo seuraavaa: (1) Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 [13] 29 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään mahdollisuudesta myöntää enintään 85 prosentin suuruinen rahastojen tukiosuus ainoastaan koheesiorahaston tukemissa jäsenvaltioissa sijaitsevilla erittäin syrjäisillä alueilla sekä Kreikan syrjäisillä saaristoalueilla, joita niiden syrjäinen sijainti haittaa. [13] EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. (2) Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaan kaikilla syrjäisimmillä alueilla on samanlaisia ongelmia, erityisesti syrjäinen sijainti ja saaristoluonne, jotka voivat haitata niiden kehitystä. Näin ollen on tarpeen muuttaa edellä mainittu 29 artiklan 3 kohdan a alakohta, jotta rahastojen tukiosuudeksi voidaan vahvistaa enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista kaikilla syrjäisimmillä alueilla riippumatta siitä, sijaitsevatko ne koheesiorahaston tukemassa jäsenvaltiossa vai eivät, silloin kun kyseessä eivät ole merkittäviä nettotuloja tuottavat infrastruktuuri-investoinnit tai yrityksiin kohdistuvat investoinnit. (3) Edellä mainitun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 29 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädetään, että yrityksiin kohdistuvissa investoinneissa rahastojen tukiosuus voi olla enintään 35 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista tavoite 1 -alueilla. (4) Kaikki syrjäisimmät alueet kuuluvat rakennerahastojen tavoite 1 -alueisiin 1 päivän tammikuuta 2000 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä ohjelmakautena komission 1 päivänä heinäkuuta 1999 tekemällä päätöksellä [14], jossa vahvistetaan tavoite 1 -alueiden luettelo kyseisenä ohjelmakautena. [14] EYVL L 194, 27.7.1999, s. 53. (5) Syrjäisimpien alueiden kehityksen edistämiseksi merkittävällä tavalla rakennerahastojen tukiosuuden nostaminen näillä alueilla sijaitseviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvissa investoinneissa vaikuttaa tarpeelliselta, kun otetaan huomioon näiden yritysten ongelmat. (6) Tästä syystä edellä mainitun 29 artiklan 4 kohdan b alakohdan säännökset olisi muutettava, jotta rakennerahastojen tukiosuus voidaan nostaa 50 prosenttiin tukikelpoisista kokonaiskustannuksista syrjäisimmillä alueilla sijaitseviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvissa investoinneissa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 1260/1999 seuraavasti: 1. Muutetaan 29 artiklan 3 kohdan a alakohta seuraavasti: "a) enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista ja pääsääntöisesti vähintään 50 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista tavoitteen 1 alueilla toteutettavissa toimenpiteissä. Yhteisön osuus voi koheesiorahaston tukemissa jäsenvaltioissa sijaitsevilla tavoitteen 1 alueilla olla asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista kaikilla syrjäisimmillä alueilla sekä Kreikan syrjäisillä saaristoalueilla, joita niiden syrjäinen sijainti haittaa;" 2. Lisätään 29 artiklan 4 kohdan b alakohtaan alakohta seuraavasti: "ii) 50 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvissa investoinneissa syrjäisimmillä alueilla;" Alakohdat ii) ja iii) muuttuvat vastaavasti alakohdiksi iii) ja iv). 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä[...] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...]