KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS lennollepääsyn epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla

2001/0305 (COD)

KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS lennollepääsyn epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta

1 Johdanto

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdassa määrätään, että komissio antaa lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä tekemistä tarkistuksista. Komissio antaa seuraavassa lausuntonsa parlamentin ehdottamista 15 tarkistuksesta.

2 Taustaa

Komissio toimitti asetusehdotuksensa (KOM(2001) 784 lopullinen - 2001/0305 (COD)) Euroopan parlamentille ja neuvostolle 21. joulukuuta 2001.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi ehdotuksesta myönteisen lausunnon 17. ja 18. heinäkuuta 2002 pitämässään täysistunnossa.

Alueiden komitea ei antanut ehdotuksesta lausuntoa.

Euroopan parlamentti hyväksyi ehdotuksen sen ensimmäisessä käsittelyssä 24. lokakuuta 2002 tehtyään siihen tarkistuksia.

Komissio antoi muutetun ehdotuksen (KOM(2002) 717 lopullinen) 4. joulukuuta 2002. Muutettu ehdotus sisälsi useita Euroopan parlamentin ehdottamia tarkistuksia.

Neuvosto vahvisti yhteisen kannan määräenemmistöllä 18. maaliskuuta 2003.

Komissio antoi yhteisestä kannasta lausunnon (SEK(2003) 361 lopullinen) 25. maaliskuuta 2003.

Euroopan parlamentti antoi toisessa käsittelyssä 3. heinäkuuta 2003 päätöslauselman yhteisen kannan muuttamisesta.

3 Ehdotuksen tarkoitus

Yhteisö antoi vuonna 1991 asetuksen korvauksesta, joka annetaan lentomatkustajille säännöllisen lentoliikenteen lennolle pääsyn epäämisen yhteydessä, kun epääminen johtuu ylivarauksesta. Matkustajilla, joiden pääsy lennolle evätään jollakin yhteisössä sijaitsevalla lentoasemalla, on asetuksen mukaan oikeus saada taloudellista korvausta, valita vaihtoehtoisen lennon ja lipun takaisinmaksun välillä ja saada ylläpitoa (aterioita sekä hotellimajoituksen) odottaessaan myöhempää lentoa. Asetus oli merkittävä askel lentomatkustajien oikeuksien luomisessa.

Komissio antoi vuonna 2001 ehdotuksen, jonka tavoitteena on vahvistaa lentomatkustajien suojelua muun muassa sellaisilla toimenpiteillä, joilla vähennetään lennollepääsyn epäämistä. Ehdotuksen mukaan lentoliikenteen harjoittajat ovat lennollepääsyn epäämisen yhteydessä velvollisia etsimään vapaaehtoisia, jotka voivat luopua varauksistaan sovittuja etuuksia vastaan. Vain siinä tapauksessa, että vapaaehtoisia ei ilmoittaudu riittävästi, lentoyhtiöt voivat evätä joidenkin matkustajien pääsyn lennolle. Silloin niiden on annettava kyseisille matkustajille korvaus ja autettava heitä samalla tavalla kuin voimassa olevassa asetuksessa edellytetään. Ehdotuksen mukainen korvaus on kuitenkin suurempi kuin voimassa olevassa asetuksessa edellytetään, koska sen tavoitteena on antaa lentoyhtiöille vahva kannustin vapaaehtoisten etsimiseen ja saada ne luopumaan lennollepääsyn epäämisestä.

Edellä mainitut oikeudet ulotetaan ehdotuksen mukaan koskemaan myös seuraavia tapauksia:

- lentoyhtiön vastuulla olevat lentojen peruutukset; asetuksen yhtenä tavoitteena on vähentää myöhäisistä peruutuksista kärsivien matkustajien määrää

- tilauslennot; lentoyhtiöiden lisäksi asetuksella asetettaisiin velvoitteita matkanjärjestäjille, koska valmismatkoissa käytetään usein tilauslentoja

- yhteisön lentoliikenteen harjoittajien kolmansista maista yhteisöön suorittamat lennot.

Lisäksi asetuksella luodaan pitkäaikaisista viivästymisistä kärsivien matkustajien perusoikeudet.

4 Komission lausunto Euroopan parlamentin tarkistuksista

Neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentille antamassaan tiedonannossa (SEK(2003) 361) komissio ilmoittaa tukevansa yhteistä kantaa, koska se ei muuta komission ehdotuksen tavoitteita eikä lähestymistapaa. Komissio olisi kuitenkin halunnut, että korvausmäärät olisivat olleet suurempia kuin yhteisessä kannassa esitetään.

Parlamentti ehdotti toisessa käsittelyssä viittätoista tarkistusta, joista komissio on hyväksynyt kahdeksan kokonaan tai osittain, koska ne ovat komission ehdotuksen tavoitteiden mukaisia.

4.1 Komission hyväksymät tarkistukset

Tarkistuksessa 8 muutetaan määräaikaa, johon mennessä matkustajan on ilmoittauduttava lähtöselvitykseen, jos lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä ei ole ilmoittanut kyseistä määräaikaa etukäteen. Tarkistuksen mukaan määräaika on kolmenkymmenen minuutin sijasta kuusikymmentä minuuttia ennen julkistettua lähtöaikaa. Määräajan pidentäminen on aiheellista ottaen huomioon, että turvamenettelyjä on vahvistettu 11. syyskuuta 2001 jälkeen. Tarkistus koskee ehdotuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa.

Lennon pituuteen perustuva jako, joka liittyy myöhästyneiden matkustajien auttamista koskevaan ehtoon, muutetaan tarkistuksessa 11 korvausmääriä koskevassa 7 artiklan 1 kohdassa esitetyn jaon mukaiseksi. Tämä selventää ja yksinkertaistaa ehdotusta. Tarkistus koskee ehdotuksen 6 artiklan 1 kohtaa.

Lisäksi tarkistuksessa 11 rajoitetaan matkustajien avunsaantioikeudet 9 artiklan mukaiseen apuun (ateriat ja majoitus) poistamalla oikeus 8 artiklan mukaiseen apuun (mahdollisuus valita korvauksen ja uudelleenreitityksen välillä). Asetuksen 8 artiklan mukainen apu voisi itse asiassa aiheuttaa häiriöitä ja lisäviivästymisiä esimerkiksi silloin, kun myöhästynyt lento saapuu siinä vaiheessa, kun matkustajille annetaan korvauksia tai heidät siirretään vaihtoehtoisille lennoille. Tarkistuksessa poistetaan myös sellaisia tapauksia koskeva poikkeus, joissa lentoliikenteen harjoittaja voi osoittaa, ettei se ole vastuussa myöhästymisestä. Tämä on aiheellinen muutos, koska sillä varmistetaan, että matkustajat saavat kaikissa tilanteissa perusluonteista apua.

Lennon pituuteen perustuva jako, joka liittyy korvauksen alentamista koskevaan ehtoon lyhyiden viivästymisten yhteydessä, muutetaan tarkistuksessa 12 korvausmääriä koskevassa 7 artiklan 1 kohdassa esitetyn jaon mukaiseksi. Tämä selventää ja yksinkertaistaa ehdotusta. Tarkistus koskee ehdotuksen 7 artiklan 2 kohtaa.

Tarkistuksessa 13 (toinen osa uudelleen muotoiltuna) lisätään ilmaisu "aikatauluista riippuen" 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan loppuun. Lisäys selventää, että lentoliikenteen harjoittajat ja matkanjärjestäjät eivät ole velvollisia järjestämään ennalta suunnittelemattomia erityislentoja lennollepääsyn epäämisen tai lennon peruuttamisen yhteydessä. Tarkistus koskee 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa.

Lennon pituuteen perustuva jako, joka liittyy alempaan matkustusluokkaan sijoitetulle matkustajille annettavaa korvausta koskevaan ehtoon, muutetaan tarkistuksessa 14 korvausmääriä koskevassa 7 artiklan 1 kohdassa esitetyn jaon mukaiseksi. Tämä selventää ja yksinkertaistaa ehdotusta. Tarkistus koskee ehdotuksen 10 artiklan 2 kohtaa.

Tarkistuksen 16 mukaan matkanjärjestäjät voivat vaatia korvausta lentoyhtiöiltä ja päinvastoin. Tämä on kohtuullista, koska kumpikin osapuoli voi olla vastuussa tilanteista, joissa on täytettävä matkustajia koskevia velvoitteita. Tarkistuksessa tehty lisäys olisi kuitenkin selvyyden ja johdonmukaisuuden vuoksi muotoiltava samalla tavoin kuin yhteisessä kannassa jo luotu oikeus. Tarkistus koskee ehdotuksen 13 artiklaa.

Tarkistuksessa 19 lykätään komission kertomuksen antamista yhdellä vuodella. Tämä antaa komissiolle aikaa kerätä enemmän tietoja asetuksen toimivuudesta ja tuloksista. Tarkistus koskee ehdotuksen 17 artiklan johdantolausetta.

Tarkistuksessa 20 muutetaan asetuksen voimaantuloa: sen mukaan asetus tulee voimaan kolmen kuukauden sijasta kahdentoista kuukauden kuluttua sen julkaisupäivästä. Tämä antaa lentoliikenteen harjoittajille ja matkanjärjestäjille riittävästi aikaa tehdä uusia sopimuksia ja valmistautua muulla tavoin asetuksen soveltamiseen. Tarkistus koskee ehdotuksen 19 artiklaa.

4.2 Komission hylkäämät tarkistukset

Tarkistuksessa 2 ehdotukseen lisätään uusi johdanto-osan kappale, jonka mukaan eri liikennemuotoja käyttäviä matkustajia olisi kohdeltava tasa-arvoisesti. Komissio aikoo tehdä aloitteita muita liikennemuotoja käyttävien matkustajien suojelemiseksi, mutta tämä kysymys ei kuulu ehdotetun asetuksen soveltamisalaan. Tarkistus koskee ehdotuksen johdanto-osan uutta 13 a kappaletta.

Tarkistuksessa 4 johdanto-osan 15 kappaleeseen tehdään muutos, jonka mukaan ilmaliikenteen valvontaa koskevien päätösten vaikutuksia pidetään poikkeuksellisina olosuhteina, joissa lentoliikenteen harjoittajat eivät ole vastuussa peruutusten seurauksista. Tällä rajoitetaan kohtuuttomasti lentoliikenteen harjoittajien vastuuta peruutusten seurauksista. Tarkistus koskee ehdotuksen johdanto-osan 15 kappaletta.

Tarkistuksessa 5 poistetaan "välittäjä" matkanjärjestäjän määritelmästä, jolloin välittäjät jäävät asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Yhteisessa kannassa esitetty määritelmä on kuitenkin sama kuin matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista annetussa direktiivissä 90/314/ETY esitetty määritelmä. Se olisi säilytettävä ennallaan, jotta yhteisön lainsäädäntöön ei sisällytettäisi erilaisia määritelmiä, jotka aiheuttavat sekaannusta. Tarkistus koskee ehdotuksen 2 artiklan d alakohtaa.

Tarkistuksessa 6 rajoitetaan matkustajien oikeuksia taloudelliseen korvaukseen ja uudelleenreititykseen. Tarkistuksen mukaan lopullisella määräpaikalla ei tarkoiteta (liityntälentojen yhteydessä) määräpaikkoja, jotka voidaan saavuttaa vaikeuksitta liityntälennoilla. Ilmaisu "vaikeuksitta" ei ole riittävän selvä, minkä vuoksi se aiheuttaisi oikeudellista epävarmuutta. Laajasti tulkittuna se rajoittaa kohtuuttomasti lentoliikenteen harjoittajien velvoitteita ja siten myös matkustajien oikeuksia. Tarkistus koskee ehdotuksen 2 artiklan h alakohtaa.

Tarkistuksessa 7 määritellään "peruutettu lento" lennoksi, jota ei lennetä siitä huolimatta, että se on ilmoitettu sähköisessä paikanvarausjärjestelmässä seitsemän päivää ennen ilmoitettua lähtöaikaa. Tällä määritelmällä rajoitetaan merkittävästi matkustajien oikeuksia. Kaikki lentoliikenteen harjoittajat eivät ensinnäkään käytä sähköisiä paikanvarausjärjestelmiä, ja eräät lentoliikenteen harjoittajat tekevät osan varauksista suoraan asiakkaidensa kanssa. Lentämättä jääneitä lentoja ei tällaisissa tapauksissa luokiteltaisi koskaan peruutetuiksi lennoiksi, koska niitä ei ole ilmoitettu sähköisessä paikanvarausjärjestelmässä. Toiseksi, jos lentoliikenteen harjoittaja poistaa lennon sähköisestä paikanvarausjärjestelmästä kyseisen seitsemän päivän ajanjakson aikana tai ennen sitä, lentoa ei pidettäisi peruutettuna lentona. Tarkistus koskee ehdotuksen 2 artiklan uutta ka alakohtaa.

Kummassakin edellä mainitussa tapauksessa tarkistus on ehdotuksen tarkoituksen vastainen ja ristiriidassa erityisesti yhteisen kannan 5 artiklan 1 kohdan kanssa, jossa matkustajien ja lentoliikenteen harjoittajien edut tasapainotetaan asianmukaisesti.

Tarkistuksessa 13 (ensimmäinen osa) rajoitetaan matkustajan oikeutta uudelleenreititykseen lipun voimassaoloaikaa koskevalla ehdolla. Tällainen rajoitus on aiheeton ja voi käytännössä johtaa siihen, että eri matkustajilla on erilaiset oikeudet uudelleenreititykseen yksinomaan lippujen voimassaolon perusteella. Tarkistus koskee ehdotuksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa.

Tarkistuksessa 15 ehdotuksesta poistetaan säännös, jonka mukaan tuomioistuimet voivat vähentää määräämästään korvauksesta asetuksen nojalla myönnetyn korvauksen. Säännös olisi säilytettävä, koska sen avulla tuomioistuimet voivat välttää kaksinkertaisen korvauksen määräämisen lentoliikenteen harjoittajien maksettavaksi (tuomioistuimien määräämä korvaus sekä korvaus, joka lentoliikenteen harjoittajan on annettava ehdotetun asetuksen nojalla). Tarkistus koskee ehdotuksen 12 artiklan 1 kohtaa.

Tarkistuksen 17 mukaan lentoliikenteen harjoittajat voivat hakea korvausta julkisilta elimiltä, joihin kuuluvat myös ilmaliikenteen hallinnasta vastaavat elimet ja lentoasemien hallintoelimet. Tämä kysymys ei kuulu ehdotuksen soveltamisalaan. Tarkistus koskee ehdotuksen 13 artiklan uutta 1 a kohtaa.

5 Päätelmä

Komissio muuttaa ehdotustaan EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla edellä esitetyn mukaisesti.