Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - SLIM-aloitteen tarkastelu: sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen /* KOM/2000/0104 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - SLIM-aloitteen tarkastelu: sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - SLIM-aloitteen tarkastelu: sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen Johdanto Sisämarkkinoiden perustana ovat säännöt, joilla pyritään poistamaan esteitä valtioiden rajat ylittävältä kaupalta, lisäämään kilpailua sekä tarjoamaan kuluttajille entistä laajempi valikoima ja alemmat hinnat. Keskeinen ajatus on vastavuoroinen tunnustaminen. Tarvittaessa on myös sovittu yhdenmukaisista säännöistä. Koska yhtenä näiden sääntöjen tavoitteista on helpottaa yritysten toimintaa yhtenäismarkkinoilla, muut tavoitteet on saavutettava siten, että vältetään turha byrokratia ja sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kohtuuttomat kustannukset. Komissio on tehostanut toimiaan sääntelyn laadun parantamiseksi ja sen aiheuttaman taakan keventämiseksi. SLIM-aloite liittyy tähän keskeisesti. [1] Muita aloitteita ovat yritysten testipaneelit ja BEST-toimintasuunnitelma (liikeyritysten toimintaympäristön yksinkertaistaminen). [2] Eri jäsenvaltioiden virkamiehistä ja lainsäädännön käyttäjistä koostuvat pienryhmät ovat etsineet käytännön ideoita, joilla yhteisön lainsäädäntöä voitaisiin yksinkertaistaa eri aloilla. Vuodesta 1996 alkaen on tutkittu yhteensä neljäätoista alaa. [3] Nyt on aika tarkastella SLIM-aloitteen saavutuksia ja siinä havaittuja puutteita. [1] KOM(1996) 204 lopullinen: Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen (SLIM): pilottihanke. [2] KOM(1998) 550 lopullinen: Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen [3] KOM(1996) 559 lopullinen: Komission kertomus sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskevasta koehankkeesta (SLIM) KOM(1997) 618 lopullinen: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille SLIM-aloitteen toisen vaiheen tuloksista ja ensimmäisen vaiheen suositusten täytäntöönpanon seurannasta KOM(1999) 88 lopullinen: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille -SLIM-hankkeen kolmannen vaiheen tulokset ja ensimmäisen ja toisen vaiheen suositusten täytäntöönpanon seuranta. Tarkastelun tavoitteet Tässä tarkastelussa pyritään arvioimaan SLIM-aloitteen yleistä tehokkuutta lainsäädännön yksinkertaistamisvälineenä ja suosittelemaan toimia sen tehostamiseksi edelleen. Keskeisiä kysymyksiä ovat - SLIM-aloitteen tavoitteet - SLIM-aloitteessa tarkasteltavan lainsäädännön valinta - ryhmien toiminta ja hallinto - suositusten toteuttaminen. Menetelmät Valmistellessaan tätä tarkastelua komissio on ottanut huomioon - vaiheiden I-III aiempien SLIM-ryhmien jäsenille tehdyn kyselyn tulokset (ks. komission valmisteluasiakirjan "Review of SLIM: Background material to the Communication of the Commission" osa 1 - SEK(2000) 336); - SLIM-aloitteeseen osallistuneiden tai sääntelyn laatua käsittelevien komission virkamiesten haastattelut - jäsenvaltioiden edustajien näkemykset, jotka on ilmaistu sisämarkkinoiden neuvoa-antavassa komiteassa (IMAC) (yksityiskohtaiset näkemykset saatiin kuudelta jäsenvaltiolta) - Euroopan parlamentin raportit ja päätöslauselmat - talous- ja sosiaalikomitean lausunnot. SLIM-aloitteen tavoitteet Yleisenä tavoitteena on tehostaa sisämarkkinoiden toimintaa selvittämällä, miten lainsäädäntöä voidaan yksinkertaistaa ja parantaa. Keskeisiä ovat säädökset, joiden aiheuttamat toimeenpanokustannukset ja hallinnollinen taakka ovat liian suuria, jotka voidaan tulkita ja panna täytäntöön monin eri tavoin eri jäsenvaltioissa ja joiden soveltaminen on ongelmallista. Vaikka yhteisön sääntelypuitteita on kaikin tavoin pyrittävä yksinkertaistamaan, SLIM-suosituksissa on kuitenkin turvattava yhteisön säännöstön keskeiset osat sekä kuluttajien ja ympäristön suojelu. SLIM-aloitteen kolmesta ensimmäisestä vaiheesta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että aloitteen yleinen tavoite on laajalti tunnettu. On kuitenkin hyödyllistä kerrata SLIMin tavoitteet ja samalla selventää, mitä yksinkertaistamiseen kuuluu ja miten ryhmät ovat sen ymmärtäneet. Komissio - määrittelee selkeästi SLIM-aloitteen yleiset tavoitteet, jotka sisällytetään uusiin suuntaviivoihin - ilmoittaa selkeästi kunkin ryhmän toimeksiannon valmisteluasiakirjassa, jonka myötä kyseinen SLIM-vaihe aloitetaan. Lainsäädännön alojen valinta Tarkastelun kohteeksi otettavat lainsäädännön alat valitaan nykyisin jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean sekä kaupan ja liike-elämän yhdistysten ja komission yksiköiden tekemien ehdotusten perusteella. Valmisteluasiakirjan "Review of SLIM: Background material to the Communication of the Commission" osassa 2 on luettelo kaikista aloista, joiden lainsäädäntöä on ehdotettu yksinkertaistettavaksi, sekä tiedot toteutetuista toimista. Tarkasteltavien lainsäädännön alojen valintaan ei ole määritelty kiinteitä perusteita eikä tiettyjen alojen mukaan ottamista (tai pois jättämistä) varten ole tiukkoja sääntöjä. Valinnan perusteena voivat olla täytäntöönpanossa ilmenevät vaikeudet, tekstien monitulkintaisuudet tai epäjohdonmukaisuudet tai joissakin tapauksissa pitkälliset menettelyt, joiden vuoksi yrityksille ja täytäntöön paneville viranomaisille koituvat kustannukset tai hallinnollinen taakka muodostuvat kestämättömiksi. Vaarana on, että huomiotta voivat säädä sellaisetkin alat, joilla yksinkertaistamista tarvittaisiin. On myös vaara, että SLIM nähdään mahdollisuudeksi avata uudelleen keskustelu kysymyksestä, josta yksi tai useampi jäsenvaltio oli eri mieltä neuvoston enemmistön kanssa kyseistä säädöstä hyväksyttäessä. Myös SLIM-raporttien seuranta (ks. jäljempänä) tuo esiin useita seikkoja, jotka on huomattavat aloja valittaessa: - On otettava huomioon SLIM-toiminnnan ja muiden mahdollisesti käynnissä olevien poliittisten tarkasteluprosessien välinen yhteys. Edistäisikö yksinkertaistamismahdollisuuksien lyhyt ja hyvin kohdennettu tarkastelu kaikkien tulevien lainsäädäntöehdotusten sujuvoittamista? - Jos politiikkaa ei ole aiemmin tarkasteltu, onko yksinkertaistaminen todella tarpeen vai onko lainsäädäntöä tarkasteltava yleisemmin? - Onko ongelmana lainsäädännön monimutkaisuus vaiko sen täytäntöönpanon ja valvonnan tehottomuus, mikä ei välttämättä ole seurausta lainsäädännön monimutkaisuudesta? - Jos lainsäädäntöesityksiä on jo neuvoston ja parlamentin käsiteltävänä, onko todennäköistä, että ne viivyttävät merkittävästi SLIM-ryhmän mahdollisesti antamien, lainsäädäntöä koskevien uusien suositusten toteuttamista? Merkittävä tekijä on myös yksinkertaistettavan lainsäädännön ikä. SLIM-ryhmien käsiteltäväksi annettu lainsäädäntö on yleensä vähintään viiden vuoden ikäistä, ja usein perussäädöksillä on ikää jo 10 tai 20 vuotta tai enemmänkin. Komissio ei ole antanut säädöksiä SLIM-ryhmän tarkasteluun, jos ne ovat liian tuoreita. SLIM-käsittely soveltuu vain lainsäädäntöön, joka on ollut voimassa niin kauan, että sen vahvuudet ja heikkoudet on todettu: sopivalta ja tähänastisen käytännön mukaiselta vaikuttaisi viiden vuoden vähimmäisaika, joka alkaa kansallisen säädöksen täytäntöönpanon määräpäivästä. Ehdotettaessa lainsäädännön aloja tarkasteltaviksi olisi ilmoitettava: - tarkastelun syyt, myös ongelmat, joihin tarvitaan ratkaisua, ja edut, joita yksinkertaistamisen odotetaan tuovan - ne lainsäädännön osat, jotka aiheuttavat kohtuuttoman hallinnollisen taakan tai kohtuuttomia kuluja, sekä keinot niiden pienentämiseksi. Komissio myöntää, että valintaprosessia on kehitettävä. Aloiteoikeutensa perusteella komissio katsoo kuitenkin, että lopullinen valinta on sen tehtävä. Komissio pyytää toimintaehdotuksia, joissa perustellaan tarkasteltaviksi ehdotettavat alat sekä ilmoitetaan tärkeimmät alalla havaitut ongelmat ja yksinkertaistamiselta odotettavat hyödyt. Komissio perustelee ehdotusten mahdollisen hylkäämisen ja keskustelee tarkasteltavien alojen valinnasta jäsenvaltioiden kanssa sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean erityiskokoonpanossa (ks. jäljempänä). Komissio aikoo keskustella tulevista toimista Euroopan parlamentin kanssa ja sopia soveltuvista yhteisistä kuulemisjärjestelyistä. SLIM-ryhmien hallinto SLIM-aloitteen yleiset periaatteet Nopeuden ja joustavuuden vuoksi SLIM-ryhmät valitsevat työskentelytapansa itsenäisesti. Monet jäsenvaltiot ovat kuitenkin katsoneet, että ryhmien työn seuraamiseksi ja tukemiseksi tarvittaisiin jonkinlainen neuvoa-antava komitea, joka - auttaisi löytämään tarkasteluun otettavat alat helpommin ja tarjoaisi keskustelufoorumin kunkin ryhmän yksinkertaistamistavoitteiden käsittelyä varten (ks. edellä) - koordinoisi toimintaa ja lisäisi yksittäisten ryhmien työn avoimuutta - keräisi ryhmien pöytäkirjat ja saisi ryhmien puheenjohtajilta väliraportteja ja työn edistymistä kuvaavia raportteja - auttaisi luomaan nykyistä paremmat yhteydet ryhmien välille ja tarvittaessa myös muihin samansuuntaisiin tarkastelutoimiin. Komissio katsoo, että SLIM-ryhmien itsenäiset ja vapaamuotoiset työskentelytavat ovat tuoneet monia etuja. Komissio aikoo kuitenkin kutsua kokoon sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean alaryhmän, joka käsittelee SLIM-aloitetta ja siihen liittyviä sääntelyn laatukysymyksiä. Tämä ehdotus ei saa kuitenkaan tarpeettomasti pitkittää SLIM-toimien aloittamista tai valmistumista. SLIM-ryhmien toiminta SLIM-tarkasteluissa noudatetaan tiukkaa määräaikaa (joka useimmiten on enintään kuusi kuukautta). Vaikka aikaa on käytettävissä melko vähän usein sangen monitahoisten kysymysten käsittelyyn, aikataulua on yleensä pidetty toimivana. Joissakin tapauksissa aikaa on (kokousten välillä) kuitenkin ollut liian vähän, jotta olisi voitu saada näkemyksiä myös kansallisissa elimissä ja katto-organisaatioissa työskenteleviltä. Myös loppuraportin ja suositusten laadintaan on joskus ollut käytettävissä liian vähän aikaa. Komissio kehottaa SLIM-ryhmiä ottamaan edellä esitetyt näkökohdat huomioon. Ryhmien edustavuus SLIM-ryhmiin kuuluu virkamiehiä osasta EU:n jäsenvaltioita. Tästä seuraa "omistajuusongelma", kun olisi toteutettava suosituksia, joiden muotoiluun ja hyväksymiseen kaikki jäsenvaltiot eivät ole osallistuneet. [4] [4] SLIM-ryhmässä on yleensä viisi jäsenvaltioiden virkamiestä ja sama määrä käyttäjien edustajia. Puheenjohtajana toimii komission virkamies. Komissio ei pyri muuttamaan SLIM-ryhmien perusluonnetta siten, että niihin kuuluisi jokaisen jäsenvaltion edustaja. Tämä kasvattaisi ryhmien kokoa merkittävästi, ja samalla menetettäisiin joustavuuden ja epävirallisuuden tuomat edut. Komissio ehdottaa, että avoimuutta parannetaan sekä lisätään vuorovaikutusta kulloiseenkin aiheeseen liittyvien alakohtaisten komiteoiden sekä sisämarkkinoiden neuvoa-antavan alakomitean kanssa. Alakomitea kutsuttaisiin koolle kunkin vaiheen alussa ja lopussa, ennen ryhmien antamien raporttien virallista hyväksyntää. Tämä ei kuitenkaan rajoita ryhmien riippumattomuutta (esitettävä raportti on edelleen kyseisen ryhmän vastuulla) eikä komission oikeutta päättää omasta vastineestaan. Ryhmän jäsenyys Osa jäsenvaltioista ehdotti kahta muutosta nykyisiin sääntöihin. Puheenjohtajan (jonka komissio nimittää) ei tarvitsisi välttämättä olla tarkasteltavan alan asiantuntija, mutta häneltä edellytettäisiin soveltuvaa kokemusta ryhmän tai hankkeen vetäjänä. Lisäksi olisi varauduttava siihen, että sääntelyn uudistuksen asiantuntijat voisivat osallistua toimintaan (ryhmän jäseninä). Aiempien ryhmien jäsenet eivät kuitenkaan olleet yksimielisiä ulkopuolisen asiantuntemuksen tarpeellisuudesta (vain 52 % heistä katsoi, että se edistäisi ryhmien toimintaa). Komissio katsoo, että ihannetapauksessa puheenjohtajalla on sekä tarkasteltavan lainsäädännön riittävä tuntemus että tarvittavat projektin johtamistaidot. Komissio selvittää kuitenkin yhdessä sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean kanssa, voitaisiinko joku alakomitean jäsenistä nimetä sääntelyn uudistuksen yhteyshenkilöksi kutakin SLIM-ryhmää varten (ja voisiko hän tarvittaessa osallistua ryhmiin). Tällainen yhteyshenkilö voisi auttaa SLIM-ryhmien alakohtaisia asiantuntijoita keskittymään toiminnassa sääntelyn uudistamiseen. Myös komission rahoittaman riippumattoman teknisen tuen toteuttamismahdollisuuksia ja hyödyllisyyttä tutkitaan. SLIM-ryhmien työn avoimuus Jotta SLIM-aloitteeseen luotettaisiin, työn on perustuttava avoimuuteen. Kokousraportit ja ryhmien valmisteluasiakirjat on tuotava laajaan jakeluun. On kaikin keinoin pyrittävä siihen, että myös ryhmien ulkopuoliset tahot voivat seurata keskustelua ja osallistua siihen. SLIM-ryhmien jäsenet katsoivat kuitenkin, että SLIM-ryhmien työ ei saanut riittävästi julkisuutta ja että kaikille asianomaisille suunnattua tiedotusta olisi pyrittävä edelleen tehostamaan. Monia avoimuuden lisäämiseen tähtääviä ehdotuksia tehtiin. Avoimuus on selvästikin SLIM-toiminnan perusta. SLIM-hankkeista on tiedotettava laajasti ja säännöllisesti. Tähän voidaan käyttää mm. ennakkoilmoituksia (myös Internet-sivuilla) kohteeksi valituista aloista, sekä tiedotusta, joka suunnataan niille kyseisen alan toimijoille, joihin sääntely eniten vaikuttaa. SLIM-ryhmien kokouksista voidaa lisäksi antaa pikaraportteja. Ryhmän suositusten seuranta Kunkin SLIM-hankkeen lopuksi komissio antaa yleistä tietoa siitä, miten se aikoo toimia saamiensa suositusten pohjalta. Monet ovat ehdottaneet, että edistymisen seurantaa voitaisiin kehittää. Komissio aikoo julkaista vuosittain valmisteluasiakirjan, jossa käsitellään SLIM-raporttien seurantaa, tarkkaillaan lainsäädäntöehdotusten edistymistä, tuodaan esiin ilmenneet viivästykset ja ilmoitetaan, kun seuranta on saatu päätökseen. Näin voidaan välittää selkeää ja tarkkaa tietoa seurannasta, ja samalla pitää yksittäisten SLIM-vaiheiden raportit tiiviinä. Suositusten toteuttamisen eteneminen SLIM-aloite perustuu vapaaehtoisuuteen: kaikki jäsenvaltiot tai komission yksiköt eivät osallistuu kaikkiin toimiin. Suositukset ovat usein hyvin perusteltuja ja arvokkaita, mutta ne eivät ole sitovia, ja niiden lisäksi myös muut poliittiset näkemykset on otettava huomioon. Vaiheissa I-III käsiteltiin 11 alaa. Näistä komissio on ehdottanut neuvoston ja parlamentin lainsäädäntöä kuudelle alalle (Intrastat, tutkintojen tunnustaminen, koristekasvit, alv, ulkomaankaupan yhdistetty nimikkeistö ja sosiaaliturva). SLIM-raportin ja ehdotuksen välillä kului aikaa keskimäärin 11 kuukautta. Neuvosto ja parlamentti ovat kuitenkin hyväksyneet annetuista ehdotuksesta vain kolme: Intrastatia (toinen kahdesta ehdotuksesta), koristekasveja ja ulkomaankaupan yhdistettyä nimikkeistöä koskevat ehdotukset. Näiden hyväksymiseen kului aikaa 24, 7 ja 2 kuukautta. Ulkomaankaupan yhdistettyä nimikkeistöä varten on julkaistu toimintasäännöt, joilla helpotetaan nimikkeistön hallintoa. Kolmella muulla alalla ja toisen Intrastat-ehdotuksen osalta keskustelut, joita on keskimäärin käyty 18 kuukautta, ovat yhä kesken. On kuitenkin huomattava, että marraskuussa 1999 neuvosto antoi yhteisen kannan tukintojen tunnustamista koskevista SLIM-ehdotuksista. [5] [5] SLIM-ehdotusten edistymistä kuvataan osassa 3 komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa "Review of SLIM: Background material to the Communication of the Commission". Rakennustarvikkeista (vaihe I) ei kolmen vuoden jälkeen ole vielä annettu säädösehdotusta. Sama koskee lannoitteita ja pankkitoimintaa (2 vuotta), elektromagneettista yhteensopivuutta ja vakuutustoimintaa (11 kuukautta). Rakennustarvikkeista ja pankkitoiminnasta SLIM-ryhmät totesivat itsekin, että niitä koskevaa säädösehdotusta ei annettaisi välittömästi. Rakennustarvikkeissa todettiin olevan useita eri toimintavaihtoehtoja, ja komissio päätyi kaksivaiheiseen menettelyyn, jossa yhdistyvät muu kuin lainsäädäntötoiminta (täytäntöönpanon tehostamiseksi) ja pitkän ajan tavoitteena pidetty direktiivin muuttaminen. Pankkitoiminnassa SLIM-ryhmä ei pitänyt suurta yksinkertaistamista mahdollisena: muutokset voidaan tehdä vasta kodifioinnin jälkeen, joka on ollut neuvoston ja parlamentin käsiteltävänä yli kaksi vuotta. Tarkistettu ehdotus esitettiin vuonna 1999. Lannoitteita ja elektromagneettista yhteensopivuutta (EMC) koskevat lisäneuvottelut jäsenvaltioiden kanssa ovat käynnissä säädösehdotusten valmistelemiseksi. Vakuutustoiminnan osalta komissio on aluksi keskittynyt henkivakuutuksia koskevan ehdotukset uudelleen muotoiluun (ehdotus on määrä jättää piakkoin), minkä jälkeen on määrä kodifioida muuta vakuutustoimintaa koskevat direktiivit. Tämä tarkastelu osoittaa, että nopeiden jatkotoimien mahdollisuus on otettava huomioon valittaessa SLIM-toimintaan mukaan otettavia aloja. Komissio ehdottaa SLIM-toimintaa vain, jos yksinkertaistaminen on todella tarpeen ja yksinkertaistamisehdotukset voidaan esittää kohtuullisessa ajassa (noin 6 kuukautta SLIM-raportin jälkeen). Tähän voi vaikuttaa se, liittyykö SLIM-toiminta jo aiemmin käynnissä olleeseen tarkasteluprosessiin vai onko se ensimmäinen vaihe, jonka jälkeen on jatkettava kuulemismenettelyjä. Kun komissio on jäsenvaltioiden kanssa tehdyn valmistelutyön jälkeen antanut säädösehdotukset kohtuullisessa ajalla, myös neuvoston ja parlamentin pitäisi vastaavasti hyväksyä ne nopeasti. SLIM ja yksinkertaistaminen jäsenvaltioissa Unionin yritysten kannalta niitä koskeva EU:n lainsäädäntö on merkitykseltään huomattavasti vähäisempää kuin kansallinen lainsäädäntö. Ruotsin työnantajien keskusliiton (SAF) tuoreessa tutkimuksessa todettiin, että alle 10 % Ruotsin laeista ja asetuksista liittyy EU:hun. [6] Kansallisten säädösten yksinkertaistaminen on keskeistä BEST-toimintasuunnitelmassa. [6] "How does the EU hinder Swedish deregulation?" Fredrik Sterzel, Ruotsin työnantajien keskusliitto (SAF), marraskuu 1999. Eräät SLIM-ryhmät pyrkivät yhteisön lainsäädännön tarkastelun ohella toteuttamaan samanaikaisesti lainsäädännön kansallisen täytäntöönpanon tarkastelun. Tätä ei kuitenkaan ole onnistuneesti toteutettu tai saatu päätökseen. Tehtävä ei helposti sovellukaan pienille SLIM-ryhmille. Ratkaisuna voi olla, että jäsenvaltiot suostuvat raportoimaan kansallisen lainsäädännön yksinkertaistamismahdollisuuksista kuhunkin SLIM-tarkasteluun kuuluvilla aloilla. Ehdotetaan, että ne viisi jäsenvaltiota, joiden virkamiehet osallistuvat tietyn alan SLIM-ryhmään, toimittavat raportin, joka käsittelee kyseisen alan kansallisen lainsäädännön yksinkertaistamismahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden edustajat voivat esitellä raportin sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean erityiskokoonpanolle, jota ehdotettiin edellä. Ihannetapauksessa jäsenvaltio järjestäisi vähintään yhden SLIM-aloitetta vastaavan kansallisen toimen ja toimittaisi tätä kuvaavan raportin. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi säännölliseesti tiedotettava sisämarkkinoiden neuvoa-antavalle komitealle itsenäisesti toteuttamistaan sääntelyn yksinkertaistamiseen tähtäävistä ohjelmista. Näistä olisi tiedotettava ajoittain myös neuvostossa. Tarkastelun esille tuomat keskeiset kysymykset - Muodostetaan sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean erityiskokoonpano, joka sisältää "hyvän sääntelyn" asiantuntijoita (esim. koordinointikeskusten johtajia). Tämä edistäisi SLIM-toiminnan ohjausta ja tarjoaisi keskustelufoorumin, jolla voitaisiin käsitellä "ehdolla" olevia aloja. - Näitä asiantuntijoita voitaisiin nimittää "sääntelyn laadun yhteyshenkilöiksi" eri SLIM-ryhmille. - Komissio selvittää, voidaanko riippumattomia asiantuntijoita nimittää ryhmien avuksi ja onko tämä toivottavaa. - Kuullaan jäsenvaltioita (sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean uuden kokoonpanon avulla) ja Euroopan parlamenttia alojen valinnasta. - Edellytetään, että esitettäessä tiettyä alaa tarkastelun kohteeksi on selvästi ilmoitettavat, mitkä seikat kaipaavat yksinkertaistamista ja mitä etuja odotetaan saatavan. Komissio puolestaan ilmoittaa perusteensa ehdotusten hylkäämiselle. - Kuullaan sisämarkkinoiden neuvoa-antavaa komiteaa kunkin vaiheen alussa ja lopussa. - Laaditaan opas SLIM-ryhmien puheenjohtajille ja jäsenille. Oppaassa määritellään selkeästi toiminnan yleistavoitteet. - Yksittäisten SLIM-ryhmien tavoitteet määritellään selkeästi valmisteluasiakirjassa, jolla kukin vaihe aloitetaan (ja jota käsitellään sisämarkkinoiden neuvoa-antavan komitean uudessa kokoonpanossa). - SLIM-ryhmien työn avoimuutta lisätään, mm. pikaraporteilla, jotka toimitetaan sopiville Internet-sivuille 2-3 päivän kuluessa kustakin kokouksesta. - Sisämarkkinoiden neuvoa-antavassa komiteassa jäsenvaltiota edustava "hyvän sääntelyn" asiantuntija sekä kyseisen SLIM-ryhmän virkamiehet toimittavat raportin tarkasteltavan alan kansallisen lainsäädännön tilasta. Tarkasteltavalta alalta laaditaan vähintään yksi tällainen raportti, joka perustuu SLIM-aloitetta vastaavaan kansallisen toimintaan. - Komissio asettaa itselleen tavoitteeksi, että säädösehdotukset annetaan 6 kuukauden kuluessa SLIM-raportin saamisesta. - Neuvostoa ja parlamenttia kehotetaan etsimään keinoja, joilla varmistamaan, että yksinkertaistamisehdotukset hyväksytään nopeasti. - Komissio varmistaa, että tarvittava hallinnollinen tuki on saatavilla. - Jäsenvaltioiden olisi raportoitava säännöllisesti sisämarkkinoiden neuvoa-antavalle komitealle ja sisämarkkinaneuvostolle itsenäisistä kansallisista yksinkertaistamisohjelmistaan. - Komissio parantaa omien sääntelyn parantamista koskevien aloitteidensa johdonmukaisuutta ja synergiaa, jotta tuloksena saataisiin tehokas ja jatkuva sääntelyn yksinkertaistamisohjelma.