FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 2.6.2010 
SEC(2010) 679 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
 
 
Oheisasiakirja 
  
ehdotukseen  
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI  
 
luottoluokituslaitoksista annetun as etuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta 
  
{KOM(2010) 289 lopullinen} 
{SEC(2010) 678}  
FI 2   FI 1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Luottoluokituslaitoksia koskevan aset uksen keskeisenä osana on ulkoinen 
valvontajärjestelmä, jonka avu lla eurooppalaiset sääntelyvira nomaiset alkavat valvoa, miten 
luottoluokituslaitokset antavat luottoluokituksia1. Asetuksella käyttöön otettava 
valvontajärjestelmä perustuu jä senvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten muodostamiin 
kollegioihin ja antaa kaikille asianomaisille  viranomaisille mahdollisuuden osallistua tietyn 
luottoluokituslaitoksen tai luotto luokituslaitosten ryhmän rekist eröinti- ja valvontaprosessiin, 
vaikka lopullisen päätöksen tekeekin aina ko tijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen. 
Luottoluokituslaitosten valvonnan puitteet oli yksi vaikeimmista kysymyksistä neuvoston ja 
parlamentin välisissä neuvo tteluissa, jotka s aatiin päätökseen 23. huhtikuuta 2009. 
Maaliskuussa 2009 annettu De Larosièren ra portti ja myöhemmin 27. toukokuuta 2009 
annettu komission tiedonanto avasivat poliittis ella tasolla tilaisuuden  luoda unionin virasto, 
jonka tehtäväkenttä ulo ttuisi laajemmalle kuin l uottoluokituslaitoksiin. 
Luottoluokituslaitoksia koskevasta asetukses ta tehdyssä kompromissiratkaisussa oli jo 
ennakoitu, että asetuksen val vontasäännöksiä olisi tarkasteltava myöhemmin uudelleen uusien 
poliittisten muutosten valossa. Asetelmi a on nyt muuttanut uutta eurooppalaista 
valvontarakennetta koskeva komission ehdot us, jonka tavoitteena on perustaa kolme 
Euroopan valvontaviranomaista. Joulukuussa 20 09 neuvosto pääsi yhteisymmärrykseen siitä, 
että uudelle Euroopan arvopaperimarkkina viranomaiselle (EAMV:lle) annettaisiin 
periaatteessa suora toimivalta valvoa luottoluokituslaitoksia2. 
Poliittiset tuulet eivät ole kui tenkaan ainoa syy siihen, et tä on aiheellista harkita 
luottoluokituslaitosten keskit etympää EU-valvontaa. Vankat  tosiasiat puhuvat sen puolesta, 
että tällainen lähestymistapa sopisi paremmin alan erityispiirteisiin:  
i) luokituspalvelut eivät ole paikkasidonnaisia , vaan niitä voidaan tarjota helposti eri 
paikoista (esimerkiksi saksalainen analyytikko voi toimia ranskalaisen 
luottoluokituslaitoksen Lontoon konttoriss a ja tuottaa italialaisen yrityksen 
luottoluokituksen);  
ii) luottoluokituksilla on rajat ylittäviä va ikutuksia käyttäjiin, jotka toimivat tietyn 
lainkäyttöalueen maantieteellisten ra jojen ulkopuolella (esimerkiksi eri 
jäsenvaltioissa toimivat pankit voivat käy ttää japanilaisen luottoluokituslaitoksen 
antamia luokituksia riskipääoman laskemiseen). 
                                                 
1 Luottoluokituksia koskevalla asetuksella on korvattu aiempi lähestymistapa, jossa 
luottoluokituslaitosten odotettiin sisällyttävän kaikki IOSCOn käytännesääntöjen määräykset omiin käytännesääntöihinsä. Itsesääntelyyn perustuva lähestymistapa ei kuitenkaan tuottanut toivottua tulosta, 
koska luottoluokituslaitokset noudattivat sitä vapaaehtoisuuden pohjalta hyödyntäen usein ”noudata tai 
selitä” -periaatetta, jonka mukaan ne saattoivat joko noudattaa sääntöjä tai selittää, miksi niistä oli poikettu. Tämä lähestymistapa ei antanut mahdollisuutta tehdä perusteellista, riippumatonta selvitystä 
siitä, miten käytännesääntöjä noudatettiin todellisuudessa. Finanssikriisin puhkeaminen paljasti 
merkittäviä heikkouksia luottol uokituslaitosten sisäisessä or ganisaatiossa, avoimuudessa ja 
eturistiriitojen ehkäisemisessä ja antoi aiheen keh ittää uusia, täsmällisempiä EU:n toimintatapoja tällä 
alalla.  
2 Ks. Ecofin-neuvoston 2. joulukuuta 2009 hyväksymän, puheenjohtajavaltion EAMV-asetuksesta 
(yleisnäkemys) antaman välitysehdotuksen 6 artiklan 3 kohta  
http://register.consilium.europa.eu/pdf /fi/09/st16/st16751-re01.fi09.pdf  
FI 3   FI Luottoluokituslaitosten toiminta poikkeaa merkittävästi pankkien ja vakuutusyhtiöiden 
toiminnasta. Se ei ole yhtä ki inteästi sidoksissa tiettyyn alueesee n (jos ajatellaan fyysistä 
läsnäoloa tai pääoman sitoutumista), ja tietty ä luottoluokituslaitosta koskevien tapahtumien 
vaikutusta voi olla huomattavasti vaikeam pi havaita tietyllä lainkäyttöalueella. 
Näin ollen luottoluokituslait oksia koskevassa asetuksessa s äädetyssä valvontakehyksessä 
voidaan jo havaita tiettyjä puutteita, vaikka si tä ei ole vielä otettu käyttöön. Seuraavassa 
käsitellään näitä puutteita ja tärkeimpiä  vaikutuksia, joita puutteilla voi olla 
luottoluokituslaitoksiin ja  valvontaviranomaisiin. 
1.1. Valvontaviranomaisten suuri määr ä ja toimivaltariitojen riski   
Monimutkainen valvontakehys, jossa i) toimivalta iset viranomaiset ovat velvollisia tekemään 
läheistä yhteistyötä ja ii) vain jotkin niistä käyttävät todellisia valvonta- ja 
täytäntöönpanovaltuuksia, on suunniteltu sellaiseksi, että  kaikkien asianomaisten 
valvontaviranomaisten intressit ovat hyvin eduste ttuina ja lopullisten päätösten tekijät ottavat 
nämä intressit huomioon. Valvontakehyksessä on kuitenkin täytynyt ottaa huomioon myös 
luottoluokitustoiminnan erityisluonne. Sen vu oksi valvontaviranomaist en maantieteellisiä 
toimialueita ei ole rajattu tiukasti, mikä voi ai heuttaa kiistoja EU:n sisällä. Merkittävää tässä 
valitussa toimintatavassa on se, että se velvoittaa luottoluokituslaitokset olemaan 
vuorovaikutuksessa monien saman alan toimiv altaisten viranomaisten kanssa. Suurin 
ongelma, joka tästä voi aiheutua, on toimivalta riitojen riski, joka vo i johtaa puutteellisuuksiin 
(huonosti toimiva valvonta), päällekkäisyyksiin (tehoton valvonta), sään telyn katvealueiden 
hyväksikäyttöön ja epätasapuolisiin toimintaedellytyksiin. 
1.2. Riskinä on, että jäsenvaltioiden toim ivaltaiset virano maiset soveltavat 
luottoluokituslaitoksia kosk evaa asetusta epäjohdonmuka isesti ja eri tavoin eri 
säädöksissä  
Vaikka nykyisessä luottoluokituslaitosten va lvontamallissa on useita osatekijöitä, jotka 
käynnistävät tiiviin yhteistyön (esimerkiksi kollegioissa tehtävän työn) yksittäisten 
valvontaviranomaisten välillä, malli perustuu kuite nkin viime kädessä siihen, että valvonta- ja 
täytäntöönpanovaltuuksien käyttä jinä ovat jäsenvaltioiden yksitt äiset sääntelyviranomaiset. 
Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi  hyvinkin olla välittämättä kollegiossa 
mukana olevien kumppaneidensa mielipiteistä. Se voi myös toteuttaa toimenpiteen, jota 
kollegio ei ole hyväksynyt. Tämä voi johtaa siihen, että jäse nvaltioiden toimivaltaiset 
viranomaiset soveltavat luottol uokituslaitoksia koskevaa asetus ta epäjohdonmukaisesti ja eri 
tavoin eri säädöksissä. 
1.3. Raskas ja aikaa vievä hallintomenettely  
Säännösten noudattaminen aiheuttaa luottol uokituslaitoksille huoma ttavasti suurempia 
kustannuksia, jos ne joutuvat olemaan te kemisissä useiden EU:ssa toimivien 
valvontaviranomaisten kanssa. Valvontaviran omaisten ongelmana on puolestaan se, että 
tiukat yhteistyö- ja konsultointisäännöt, jotka ovat luonnollinen seuraus kaikkien 
asianomaisten viranomaisten osallistumises ta valvonta- ja täytäntöönpanoprosessiin, 
heikentävät todennäköisesti EU:n  valvontajärjestelmän kykyä t uottaa tuloksia ripeästi ja 
tehokkaasti3.  
                                                 
3 Esimerkiksi, jos kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen haluaa toteuttaa valvontatoimenpiteen 
(kuten keskeyttää luokituksen käytön), sen on ilmoitettava asiasta kollegiolle ja kollegion 
neuvonantajalle ja sen jälkeen kuultava kollegiota eh dotetusta toimenpiteestä ja konsultoitava CESRiä 
FI 4   FI 1.4. Vaarana yhteensopimattomat  kannustimet: aiheuttaako 
luottoluokitustoiminnan yleiseurooppalainen luonne ongelmia kansallisille valvontaviranomaisille? 
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset s aattavat tarkastella luottoluokituslaitosten 
valvontaa vain kansallisesta näkökulmasta kyke nemättä näkemään luo ttoluokituslaitosten 
toiminnan globaalia luonnetta ja vaikutusta. Erityisesti sellaisissa tilanteissa, joissa 
luottoluokituslaitoksen suurin vaikutus tuntuu sen oman rekisteröintijäsenvaltion 
ulkopuolella, vaarana on, et tä kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei varaa riittävästi 
resursseja kyseisen laitoksen valvontaan. Konflik teja voi syntyä siitä,  että kotijäsenvaltion 
toimivaltainen viranomainen, joka yleensä vast aa oman maansa finanssimarkkinoista ja on 
tilivelvollinen kansallisille poliittisille instituutioille, joutuu ottamaan päävastuun 
yleiseurooppalaisesta luotto luokitustoiminnasta, joka va ikuttaa pääasiassa kyseisen 
viranomaisen oman lainkäyttöalueen ulkopuole lla oleviin finanssimarkkinoihin. Tämän 
ristiriidan vuoksi EAMV ja komi ssio voivat joutua toteuttamaan  aikaa vieviä ja kalliiksi 
käyviä koordinointi- ja tä ytäntöönpanotoimia.  
2. T
OISSIJAISUUS - JA SUHTEELLISUUSPERIAATE  
Koska 1 kohdassa kuvatut ongelmat johtuvat voimassa  olevasta EU:n lain säädännöstä, niihin 
ei voida puuttua tehokkaasti jäsenv altioiden tasolla vaan ainoas taan muuttamalla EU:n omaa 
lainsäädäntöä. Luottolu okitusalan erityispiirteiden perust eella Euroopan komi ssio katsoo, että 
ehdotetuissa ratkaisuissa kunnioitetaan tois sijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita.  
3. TAVOITTEET  
Muuttamalla luottoluokituslaitoksia koskevaa asetusta pyritään varmistamaan 
luottoluokituslaitosten tehoka s valvonta EU:ssa, yksinkertaistamaan valvontarakennetta 
luottoluokitusalan kannalta ja takaamaan oikeusvarmuus luottol uokituslaitoksille ja 
sijoittajille. Toiminnan kannalta tavoitteena on varmistaa i) keskit etty asiointipiste ja selkeät 
toimivallat, ii) asetuksen yhdenmukainen soveltaminen, iii) tehokkuushyödyt ja iv) 
valvontaviranomaisten kannustimien paremp i yhteensovittaminen, jotta valvottavien 
yhteisöjen yleiseurooppalaista toimin taa voitaisiin valvoa paremmin. 
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Komission yksiköt ovat analysoineet eri toimin tavaihtoehtoja, joilla edellisessä kohdassa 
kuvatut tavoitteet vo idaan saavuttaa. 
                                                                                                                                                         
ja vielä kerran kollegiota, jos asiasta ei päästä  sopimukseen. Vasta näiden muodollisuuksien jälkeen 
toimivaltainen viranomainen voi tehdä asiasta päätöksen. 
FI 5   FI 4.1. Vaihtoehto 1 – ei muutoksia (nykyise en luottoluokituslaitoksia koskevaan 
asetukseen)4 
Tässä vaihtoehdossa säilytetään nykyisen valvontarakenteen perusosat, joista on sovittu 
luottoluokituslaitoksia koskevasta as etuksesta käydyissä neuvotteluissa.  
4.2. Vaihtoehto 2 – kollegiorakenne ja EAMV 
Tässä vaihtoehdossa EAMV-asetus annetaan sellaisena kuin komissio on sitä ehdottanut 
23. syyskuuta 2009, ja nykyisessä luottoluokituslai toksia koskevassa asetuksessa säädetty 
valvontakehys säilytetään. 
4.3. Vaihtoehto 3 – luottoluokituslaitosten ry hmät tai kaikki EU:hun sijoittautuneet 
luottoluokituslaitokset EA MV:n suoraan valvontaan 
Tässä vaihtoehdossa luottoluokituslaitoksia koskevaa asetusta tarkistetaan EU:ssa toimivien 
luottoluokituslaitosten keskitetyn valvonnan kä ynnistämiseksi. EAMV:lle  annetaan yleinen 
toimivalta asioissa, jotka liitt yvät luottoluokituslaitosten reki steröintiin ja rekisteröityjen 
laitosten jatkuvaan valvontaan  sekä sellaisten kolmansiin maihin sijoittautuneiden 
luottoluokituslaitosten antamiin luokituksii n, jotka toimivat EU:ssa sertifiointi- tai 
valtuuttamisjärjestelmien nojal la. EAMV:n tehtävänä on muun mu assa toteuttaa hallinnollisia 
toimenpiteitä ja antaa komissiolle suosituks ia seuraamusten ja uhkasakkojen käytöstä.  
Tässä laaja-alaisessa vaihtoehdossa voidaan erottaa kaksi vaihtoehtoista skenaariota.  
4.3.1.  Vaihtoehto 3 a – luottoluokituslaitokset (luottoluokituslaitosten ryhmät), jotka 
toimivat virallisesti useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa 
EAMV:n toimivalta rajoitetaan sellaisten luotto luokituslaitosten (tai luottoluokituslaitosten 
ryhmien) valvontaan, jotka toimivat virallise sti useammassa kuin yhdess ä jäsenvaltiossa.  
4.3.2.  Vaihtoehto 3 b – kaikki EU:hun sijo ittautuneet luottoluokituslaitokset 
Tässä alavaihtoehdossa EAMV on kaikkien EU:hun sijoittautuneid en luottoluokituslaitosten 
ainoa valvontaviranomainen. Jos EAMV saa tälla isessa järjestelmässä yksinomaiset valtuudet 
valvoa luottoluokituslaitoksia, sille anne taan myös asianmukaiset valtuudet tutkia 
lainsäädännön rikkomista. Jott a EAMV voisi käyttää uusia  luottoluokitu slaitoksiin 
kohdistuvia valvontavaltuuksiaan, sille on annettava myös ranga istusvalta. Olisi kuitenkin 
pohdittava, onko rangaistusvalta jätettävä jäsenval tioille vai onko se anne ttava komissiolle tai 
EAMV:lle. Uudella järjestelmällä olisi pyrittävä varmistamaan tasapuoliset 
toimintaedellytykset ja seuraamuste n yhdenmukainen soveltaminen EU:ssa. 
                                                 
4 Komission yksiköt ovat tietoisia siitä, että tämä vaihtoehto, jossa säilytetään nykyisessä 
luottoluokituslaitoksia koskevassa asetuksessa sääd etty valvontakehys, ei ole realistinen, jos EAMV-
asetus tulee suunnitellusti voimaan vuoden 2011 alu ssa. Siinä tapauksessa EAMV saisi lisävaltuuksia, 
jotka vaikuttaisivat myös sen rooliin luottoluokituslaitosten rekisteröinnissä ja valvonnassa. Komission 
yksiköt katsovat kuitenkin, että on tärkeää valita nykyinen luottoluokituslaitoksia koskeva asetus 
perusskenaarioksi, koska (vielä) ei ole täysin selv ää, millainen tuleva EAMV-asetus on sisällöltään ja 
miten nykyistä luottoluokituslaitoksia koskevaa asetusta mukautetaan siihen, millä on erityistä 
merkitystä tässä yhteydessä. Vaihtoehdossa 2 esitetään mahdollinen skenaario siitä, miten nykyinen 
luottoluokituslaitoksia koskeva asetus voisi toimia EAMV:n (tulevissa) puitteissa. 
FI 6   FI 5. ERI VAIHTOEHTOJEN ANALYSOINTI JA VERTAILU  
Eri vaihtoehtoja on arvioitu seuraavin perustein: keskitetty asiointipiste ja selkeät toimivallat, 
yhdenmukainen soveltaminen, tehokkuushyödyt ja va lvontaviranomaisen toimivallan riittävä 
laajuus.  
Vaikutusten arvioinnissa teht yjen päätelmien perusteella Euroopan komissio katsoo, että on 
tarkoituksenmukaista antaa ehdotus luot toluokituslaitoksia koskevan asetuksen 
muuttamisesta. Ehdotuksella on pyrittävä ratk aisemaan vaikutusten arvioinnissa todetut 
ongelmat seuraavalla tavalla:  
– EAMV:lle annetaan yksinomaiset valtuudet valvoa  luottoluokituslaitoksia. Sille annetaan 
valtuudet pyytää tietoja, käynnistää tutkimuksia ja suorittaa paik alla tehtäviä tarkastuksia. 
Näissä valvontatoimissa EAMV voi ta rvittaessa pyytää apua kansallisilta 
valvontaviranomaisilta. Niille voidaan myös siirtää erityisiä valvontatehtäviä (kuten 
henkilöiden kuuleminen ja paikalla tehtävät tarkastukset), mutta päävastuu tällaisesta 
toiminnasta säilyy EAMV:lla. 
– Komissiolle annetaan valtuudet määrät ä seuraamuksia EAMV:n pyynnöstä tarkoin 
määritellyissä puitteissa, jotka luodaan dele goiduilla säädöksillä. Seuraamukset, kuten 
sakot ja uhkasakot, määritellään  sellaisiksi, että niillä void aan reagoida asianmukaisesti 
yksittäisiin rikkomistapauksiin ja saada aikaan  pelotevaikutus. Asetukseen sisällytetään 
luettelo luottoluokituslaitoksia  koskevan asetuksen säännösten rikkomisista, joista voidaan 
määrätä sakkoja sellaisissa tapauksissa, jois sa luottoluokituslaito s on rikkonut säännöksiä 
tahallaan tai tuottamuksesta.  
6. VAIKUTUSTEN ANALYSOINTI  
Vaihtoehdot, jotka vastaavat parhaiten tälle komi ssion aloitteelle asetettu ja tavoitteita, ovat 
vaikutusten arvioinnin perust eella EAMV:n harjoittama va lvonta, jonka piiriin kuuluvat 
kaikki EU:ssa rekisteröidyt luottoluokituslaitokset, sekä rangaistusvallan keskittäminen 
komissiolle, joka toimii EAMV:n suosituksesta. 
FI 7   FI Koska aloitteen tavoitteena on sujuvoittaa luottoluokituslaitost en valvontaa, sen mahdolliset 
hyödyt voidaan johtaa finanssikriisistä, jossa luo ttoluokituslaitosten rool i ei ollut mitenkään 
vähäpätöinen, sekä kriisin kusta nnusvaikutuksista. Vaikka luottol uokituslaitosten katsottaisiin 
olevan syypäitä vain murto-osaan kriisin aihe uttamista suorista ja epäsuorista tappioista, 
tehokkaalla ja toimivalla val vontajärjestelmällä saavutetaan  kuitenkin valtavia etuja. 
7. SEURANTA  JA ARVIOINTI 
Komissio seuraa perussopimuksen valvojana, m iten EAMV soveltaa luo ttoluokituslaitoksia 
koskevaa asetusta. Lainsäädäntötoimenpiteen soveltamisen seurauksia voidaan arvioida 
komission neuvostolle ja Euroopan parlamentil le laatimassa kertomuksessa kolmen vuoden 
kuluttua toimenpiteen voimaantulosta.  Edut  Haitat  
1 Yksinkertaistettu p äätöksentekoprosessi 
ilman toimivaltariitoja. 1 Valvontakapasiteetti on luotava tyhjästä. 
2 Ei ole olemassa riskiä, että EU:n 
lainsäädäntöä sovellettaisiin eri jäsenvaltioissa eri tavoin. 2 Paikallisten luottoluokituslaitosten on 
oltava suoraan tekemisissä EU-tason valvontaviranomaisen kanssa (ilman väliportaita). 
3 Selvät tehokkuusedut – vältytään 
raskaalta koordinoinnilta, ja resurssit ja 
asiantuntemus voidaan koota yhteen 
organisaatioon. 
4 Valvontaviranomaisen näkökulma, 
kapasiteetti ja toimivalta ovat riittävän laajat tärkeimpien EU:n laajuisesti toimivien laitosten valvontaan. 
5 Seuraamuksilla luodaan tasapuolinen 
pelotevaikutus, ja seuraamuksia sovelletaan yhdenm ukaisesti koko 
EU:ssa.