EU:n päästökauppajärjestelmää koskevan direktiivin 30 artiklan 4 kohdan mukainen Päivitetty analyysi ilmailun muiden kuin hiilidioksidipäästöjen ilmastovaikutuksista ja mahdollisista toimista

1. Johdanto

Vuonna 2017 EU:n päästökauppajärjestelmään tehtiin ilmailua koskeva tarkistus, jonka yhteydessä lainsäätäjät antoivat Euroopan komissiolle tehtäväksi esittää ”päivitetty analyysi ilmailun muiden kuin hiilidioksidipäästöjen vaikutuksista sekä tarvittaessa ehdotus siitä, miten kyseisiin vaikutuksiin voitaisiin parhaiten puuttua” (direktiivin 2003/87/EY 30 artiklan 4 kohta).

Aiemmat analyysit perustuivat vuoden 2006 vaikutustenarviointiin, joka koskee ilmailun sisällyttämistä EU:n päästökauppajärjestelmään ja jossa tarkasteltiin mahdollisuutta säännellä typen oksideja (NOx), sekä vuoden 2008 tutkimukseen ”Lower NOx at Higher Altitudes: Policies to Reduce the Climate Impact of Aviation NOx Emission”. Analyysien tekohetkellä tieteellisen tietämyksen ei katsottu olevan riittävää, jotta olisi voitu ehdottaa toimia, joilla puututaan näihin vaikutuksiin. Sen sijaan vuodesta 2012 alkaen EU:n päästökauppajärjestelmällä, joka on EU:n ilmastopolitiikan kulmakivi, on säännelty järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien lentojen hiilidioksidipäästöjä. Toisin kuin muiden päästöjen vaikutukset, hiilidioksidipäästöjen vaikutukset korreloivat suoraan poltetun polttoaineen määrän kanssa.

Euroopan komissio tilasi päästökauppadirektiivin 30 artiklan 4 kohdan vaatimuksen täyttämiseksi raportin Euroopan unionin lentoturvallisuusvirastolta (EASA). Raportti perustuu hyvin edistyneelle tieteelliselle tietämykselle, ja siinä esitetään päivitetty analyysi tärkeimmistä lentoliikenteeseen liittyvistä ilmastovaikutuksista hiilidioksidipäästöjen lisäksi. EASA toteutti työn EU:n, Norjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan tunnetuista alan asiantuntijoista koostuvan hankeryhmän kautta. Ryhmässä oli mukana ilmastotieteen edustajia, jotka edustivat laajasti eri näkökantoja. Tämä mahdollisti avoimen keskustelun, ja erilaiset mielipiteet otettiin huomioon kaikkien esiin tulleiden näkökohtien analysoinnissa. Yhdistettynä työn validointiin kahden vertaisarvioinnin avulla tämä lähestymistapa varmisti toimitettujen analyysien tieteellisen tarkkuuden.

Asiantuntijoiden työtä jäsensivät seuraavat tutkimusta ohjaavat kysymykset:

·Mitkä ovat viimeisimmät tiedot ilmailutoiminnan muiden kuin hiilidioksidipäästöjen vaikutuksista ilmastonmuutokseen?

·Mitä tekijöitä/muuttujia liittyy näihin vaikutuksiin (esim. teknologia/suunnittelu, toiminta, polttoaine, markkinapohjaiset toimenpiteet)? Mikä on kyseisen vaikutuksen taso? Liittyykö näihin tekijöihin/muuttujiin kompromisseja tai keskinäisiä riippuvuussuhteita eri vaikutusten välillä?

·Mitä tutkimusta on tehty mahdollisista politiikkatoimista muiden kuin hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi? Mitkä ovat toimintavaihtoehtojen edut ja haitat täytäntöönpanon kannalta? Millaisia aukkoja tiedoissa edelleen on?

Asiantuntijoiden arvioimat muut kuin hiilidioksidipäästöjen vaikutukset johtuvat erityisesti ilma-alusten typen oksidien (NOx), nokihiukkasten, hapettuneiden rikkilajien ja vesihöyryn päästöistä. Niiden nettovaikutus lämmittää ilmastoa, vaikka ilmailun muiden kuin hiilidioksidipäästöjen yksittäisiin lämmitys- ja jäähdytysvaikutuksiin liittyy eritasoisia kompromisseja ja epävarmuustekijöitä.

Kirjoittajat toteavat, että tieteellinen ymmärrys ilmailutoiminnan muiden kuin hiilidioksidipäästöjen vaikutuksista ilmastonmuutokseen on lisääntynyt kymmenen viime vuoden aikana. Näihin vaikutuksiin ja niiden arviointiin hiilidioksidiekvivalenttipäästöinä liittyy edelleen useita epävarmuustekijöitä, ja uusia on ilmaantunut. Raportissa yksilöidään ja arvioidaan erilaisia toimintavaihtoehtoja sekä tutkimusaloja, joilla näihin epävarmuustekijöihin olisi puututtava.