Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS HELCOM:issa ja IMO:ssa esitettävästä kannasta Itämeren nimeämiseen typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi (NECA) /* COM/2013/0300 final - 2013/0153 (NLE) */





PERUSTELUT 1. ehdotuksen sisältö Kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n kansainvälisessä yleissopimuksessa aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä (MARPOL-yleissopimuksen liite V) määrätään mahdollisuudesta, jonka mukaan alueita voidaan sen alueen rantavaltioiden pyynnöstä nimetä päästöjen valvonta-alueiksi alusten aiheuttaman ilman pilaantumisen vähentämiseksi. Pohjois-Amerikan NECA (NOx Emission Control Area) on jo nimetty. Euroopan unionissa Itämeren NECA:a koskeva hakemus on valmis lähetettäväksi IMO:on ja Pohjanmeren NECA:a koskevaa hakemusta valmistellaan. NECA-säännökset tulevat voimaan vuonna 2016 ja niitä sovelletaan vain tämän päivämäärän jälkeen rakennettuihin aluksiin, jotka saapuvat NECA-alueelle. HELCOM toteutti osana NECA-hakemuksen valmistelua kattavan analyysin Itämerellä liikkuvien alusten aiheuttamien typen oksidien päästöjen ja niiden vaikutusten arvioimiseksi. Itämeren nimeämisen NECA:ksi uskotaan vähentävän merenkulun typen oksidien päästöjä 16 prosentilla vuoteen 2020 mennessä ja 46 prosentilla vuoteen 2030 mennessä. On odotettavissa, että kaikki alukset täyttävät NECA-vaatimukset Itämerellä vasta vuosien 2040–2050 paikkeilla. Kolmasosa aluksista täyttänee vaatimukset vuoteen 2030 mennessä. Itämeren NECA:n kustannukset ja hyödyt kertyvät siis vaiheittain alusten varsin hitaan ja alustyypeittäin vaihtelevan korvausasteen johdosta. Itämeren NECA vähentää merkittävällä tavalla ilman pilaantumista, koska useat Itämeren alueen jäsenvaltiot eivät ole tähän mennessä saavuttaneet ilmanlaatua koskevan direktiivin päästörajoja. Sen myötä saadaan myös terveyshyötyjä ja rehevöityminen, joka on yksi Itämeren suurimmista ympäristöhaasteista, happamoituminen ja otsonin muodostuminen vähenevät. Investointikustannuksia on voitu alentaa sillä, että osa alustenomistajista on jo päättänyt varustaa uudet aluksensa NECA:n sääntöjen mukaisilla moottoreilla, jotta alukset voisivat liikkua Pohjois-Amerikan NECA-alueella. Näissä tapauksissa Itämeren merenkululle aiheutuu vain ylimääräisiä toimintakustannuksia, jotka nostavat meriliikenteen kustannuksia vaiheittain nousua vuosiin 2040–2050 saakka. Lisätietoja Itämeren NECA:n kustannuksista ja hyödyistä EU:lle on vaikutusten arvioinnissa[1], joka liittyy komission vuonna 2010 antamaan ehdotukseen direktiivin 1999/32/EY tarkistamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta. Tämän asiakirjan mukaan IMO:n määräysten täysimääräisen noudattamiseen liittyvät hyödyt ovat vähintään 3–13 euroa jokaista kulutettua euroa kohden[2]. Itämeren nimeämisen päästöjen valvonta-alueeksi kustannus-hyötysuhdetta pidetään erittäin hyvänä. Merenkulun aiheuttamien typen oksidien päästöjen vähentämiseen käytettäviä teknologioita ovat pakokaasujen kierrätys (EGR), nesteytetty maakaasu (LNG) ja selektiivinen katalyyttinen pelkistys (SCR). 2 edistyminen tähän mennessä Itämeren merellisen ympäristön suojelua koskevan Helsingin yleissopimuksen (HELCOM) ministerikokous päätti vuonna 2010 pyrkiä tekemään mieluiten vuoteen 2011 mennessä Itämeren alueen valtioiden yhteisen ehdotuksen IMO:lle siitä, että Itämeri nimettäisiin typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi (NECA). Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio sopi 9. ja 10. maaliskuuta 2011 pitämässään kokouksessa, että Itämeri olisi nimettävä NECA-alueeksi. Se huomautti kuitenkin, että kaikki osapuolet eivät olleet vielä valmiita tekemään päätöstä välittömästi. Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio sopi 6. ja 7. maaliskuuta 2012 pitämässään kokouksessa, että HELCOMin valmistelema NECA-hakemus täytti IMO:n perusteet. HELCOMin valtuuskuntien puheenjohtajat korostivat 14. ja 15. kesäkuuta 2012 pitämässään kokouksessa, että ainoa vielä tehtävä päätös on se, missä aikataulussa hakemus toimitetaan IMO:on. HELCOMin valtuuskuntien puheenjohtajat päättivät 3. ja 4. joulukuuta 2012 pitämässään kokouksessa järjestää Itämeren NECA-hakemusta koskevan sidosryhmien kokouksen 4. maaliskuuta 2013. He sopivat, että viimeistään ennen lokakuussa 2013 järjestettävää ministerikokousta olisi päätettävä hakemuksen toimittamisaikataulusta. He sopivat raportoivansa ministereille vastaavasti. Erityisesti Itämeren mrenkulkualalle suunnattu sidosryhmäkokous järjestettiin 4. maaliskuuta 2013. Kun HELCOM on päättänyt NECA-hakemuksen toimittamisajankohdan, Itämeren rantavaltiot toimittavat sen hyväksyttäväksi IMO:n meriympäristönsuojelukomitealle (MEPC). IMO tutkii sen jälkeen, täyttyvätkö MARPOL-sopimuksen liitteessä IV määrätyt typenoksidien valvonta-aluetta koskevat vaatimukset. Jos ne täyttyvät, Itämeren NECA hyväksytään. MEPC-komiteassa ei kuitenkaan käydä hakemuksen asiasisältöä koskevaa keskustelua. 3. EU:N KANTA EU on periaatteessa tukenut Itämeren nimeämistä NECA-alueeksi neuvoston merenkulkutyöryhmässä 7. marraskuuta 2011 sovitun mukaisesti. Tämä työryhmä katsoi myös, että Itämeren nimeäminen NECA-alueeksi on kustannustehokkain tapa vähentää typen oksidien päästöjä, saavuttaa ilmanlaatunormit ja ympäristön tilan hyvä tason rehevöitymisen osalta, kuten meristrategiapuitedirektiivissä edellytetään. Se pani merkille merenkulkutyöryhmän 8. marraskuuta 2010 esittämän pyynnön siitä, että laadittaisiin yksityiskohtainen vaikutustenarviointi. Se tunnusti, että Itämeren nimeämistä NECA-alueeksi koskevan hakemuksen kattavampi ehdotus sisältää tietyssä määrin riskin siitä, että tapahtuu siirtymistä liikennemuodosta toiseen, mutta IMO ei periaatteessa edellytä kustannus-hyötyanalyysin liittämistä päästöjen valvonta-aluetta koskevaan hakemukseen, ja tunnusti lisäksi että hakemukseen sisältyvä taloudellinen analyysi riittää IMO:n vaatimusten täyttämiseksi. Merenkulkutyöryhmä pani 17. lokakuuta 2012 merkille myös Itämeren NECA:n osalta saavutetun edistymisen ja katsoi, että mikäli IMO nimeää Itämeren NECA-alueeksi, komissio arvioi tarpeen saattaa tämä säännös osaksi EU:n lainsäädäntöä. Tällainen ehdotus saattaa puolestaan edellyttää tarkempaa vaikutusten arviointia. Neuvoston on ennen 17. kesäkuuta 2013 pidettävää HELCOM:in valtuuskuntien puheenjohtajien kokousta tarpeen hyväksyä kanta, jonka EU esittää, kun Itämeren NECA:aa koskeva hakemus toimitetaan MEPC:lle. Tämän kannan on oltava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukainen. Sovellettavissa IMO:n säännöissä[3] määrätään, että NECA-sääntöjä sovelletaan vuodesta 2016 riippumatta siitä, milloin hakemus alueen nimeämisestä NECA:ksi on toimitettu. Merenkulkualan ja moottoreiden valmistajien etujen mukaista olisikin toimittaa hakemus nopeasti, jotta näille jäisi riittävästi aikaa sopeutua ja välttää mahdollisesti korkeammat jälkiasennuskustannukset. Edellä mainittu huomioon ottaen unionin olisi kannatettava sitä, että Itämeren rantavaltiot toimittavat HELCOM:in ehdotuksen Itämeren nimeämisestä typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi IMO:lle viimeistään IMO:n meriympäristön suojelukomitean 66. kokouksessa maaliskuussa 2014. Neuvoston on näin ollen myös tarpeen hyväksyä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukainen EU:n kanta, jonka EU:n jäsenvaltiot voivat esittää IMO:ssa. 2013/0153 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS HELCOM:issa ja IMO:ssa esitettävästä kannasta Itämeren nimeämiseen typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi (NECA) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 191 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n kansainvälisessä yleissopimuksessa aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemiseksi (MARPOL-yleissopimuksen liite V) määrätä mahdollisuudesta nimetä kyseisen alueen rantavaltioiden pyynnöstä päästöjen valvonta-alueita alusten aiheuttamien typen oksidien päästöjen estämiseksi, vähentämiseksi ja valvomiseksi. (2) Euroopan unioni on Itämeren merellisen ympäristön suojelua koskevan yleissopimuksen (HELCOM) osapuoli; tämän yleissopimuksen puitteissa käydään keskustelua ehdotuksen tekemisestä IMO:lle Itämeren nimeämiseksi typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi. (3) HELCOM:in puitteissa on valmisteltu ehdotusta IMO:lle tehtäväksi hakemukseksi Itämeren nimeämiseksi NECA-alueeksi. Kun HELCOM on päättänyt NECA-hakemuksen toimittamisajankohdan, Itämeren rantavaltiot toimittavat sen hyväksyttäväksi IMO:n meriympäristönsuojelukomitealle (MEPC). IMO tutkii sen jälkeen, täyttyvätkö MARPOL-sopimuksen liitteessä IV määrätyt typenoksidien valvonta-aluetta koskevat vaatimukset. Jos ne täyttyvät, Itämeren NECA hyväksytään. MEPC-komiteassa ei kuitenkaan käydä hakemuksen asiasisältöä koskevaa keskustelua. (4) Ilmanlaatua koskevassa direktiivissä 2008/50/EY ja NEC-direktiivissä (2001/81/EY) asetetaan ilman epäpuhtauksia koskeva EU:n normit. Direktiivissä 2001/81/EY säädetään, että komission ja tarvittaessa jäsenvaltio jatkavat kahden- ja monenvälistä yhteistyötä kolmansien maiden ja asianomaisten kansainvälisten organisaatioiden, esimerkiksi Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO), kanssa tarkoituksena parantaa päästöjen vähentämisen edellytyksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta SEUT-sopimuksen 218 artiklan soveltamista. (5) HELCOM:in vuoden 2010 Itämeren ministerijulistuksessa päätettiin nimetä Itämeri NECA-alueeksi mieluiten viimeistään vuonna 2011. (6) Merenkulkutyöryhmä pyysi 8 päivänä marraskuuta 2010 laatimaan yksityiskohtaisen vaikutusten arvioinnin, koska se tunnusti, että Itämeren nimeämistä NECA:ksi koskeva hakemus IMO:lle aiheuttaa tietyssä määrin riskiä siitä, että kuljetusmuodot muuttuvat. Se tunnusti kuitenkin, ettei IMO edellytä vastaavaa kustannus-hyötyanalyysiä päästöjen valvonta-aluetta koskevan hakemuksen tueksi kuin EU:n lainsäädännön valmistelussa edellytetään ja että hakemukseen sisältyvä taloudellinen analyysi on riittävä täyttämään IMO:n vaatimukset. Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio sopi 9 ja 10 päivänä maaliskuuta 2011 pitämässään kokouksessa, että Itämeri olisi nimettävä NECA:ksi. Se huomautti kuitenkin, että kaikki osapuolet eivät olleet vielä valmiita tekemään päätöstä välittömästi. (7) Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio sopi 6 ja 7 päivänä maaliskuuta 2012 pitämässään kokouksessa, että HELCOMin valmistelema NECA-hakemus täytti IMO:n perusteet. (8) HELCOMin valtuuskuntien johtajat korostivat 14 ja 15 päivänä kesäkuuta 2012 pitämässään kokouksessa, että ainoa vielä tehtävä päätös on se, missä aikataulussa hakemus toimitetaan IMO:on. (9) HELCOM:in valtuuskuntien puheenjohtajat sopivat 3 ja 4 päivänä joulukuuta 2012 pitämässään kokouksessa, että hakemus on toimitettava IMO:lle ennen lokakuussa 2013 järjestettävää ministerikokousta. (10) Jos HELCOM tekee päätöksen ehdotuksen toimittamisesta IMO:lle Itämeren nimeämisestä typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi, EU:n jäsenvaltioiden olisi tuettava ehdotusta Itämeren nimeämisestä typen oksidien valvonta-alueeksi. (11) NECA-alueita koskevat IMO:n kolmannen tason vaatimukset tulevat voimaan vuonna 2016, joten on tärkeää antaa talouden toimijoille riittävästi aikaa sopeutua. ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla HELCOM:issa noudatettava Euroopan unionin kanta on, että Euroopan unioni kannattaa sitä, että Itämeren rantavaltiot toimittavat viimeistään IMO:n meriympäristön suojelukomitean 66. kokouksessa IMO:lle HELCOM:in ehdotuksen Itämeren nimeämisestä typen oksidien valvonta-alueeksi. 2 artikla Edellä 1 artiklassa tarkoitetun HELCOM:in päätöksen hyväksymisen jälkeen jäsenvaltiot, jotka toimivat yhdessä Euroopan unionin edun mukaisesti, esittävät sen IMO:lle ja tukevat sitä. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] SEC (2011) 919 lopullinen. [2] Ympäristöasioiden pääosastossa tekeillä olevan tutkimuksen mukaan Itämeren NECA:n hyötysuhteen arvioidaan olevan tällä hetkellä 2,3–8,6 euroa jokaista kulutettua euroa kohden. [3] Tarkistettu IMO:n MARPOL-yleissopimuksen liite VI, määräys 13.