Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto yhdistysten ja säätiöiden tukemisesta Euroopassa"



Virallinen lehti nro C 095 , 30/03/1998 s. 0099



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto yhdistysten ja säätiöiden tukemisesta Euroopassa" (98/C 95/20) Komissio päätti 17. syyskuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 i artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut sosiaali-, perhe-, koulutus- ja kulttuuriasiain jaosto antoi lausuntonsa 15. tammikuuta 1998. Esittelijä oli Jan Olsson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. tammikuuta 1998 pitämässään 351. täysistunnossa (tammikuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 79 ääntä puolesta ja 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Yhdistysten ja säätiöiden tukemisesta Euroopassa antamassaan tiedonannossa () komissio kuvailee alan erityispiirteitä, roolia ja laajuutta Euroopassa. Komissio toteaa, että yhdistyksillä ja säätiöillä on tärkeä rooli lähes kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla. Ne auttavat osaltaan työtilaisuuksien luomista, aktiivista yhteiskuntaelämään osallistumista ja tukevat demokratiaa. Ne tarjoavat monia erilaisia palveluja, edustavat kansalaisten etuja suhteissa viranomaisiin ja edistävät ja turvaavat ihmisoikeuksia samalla kun niillä on tärkeä osa kehitysyhteistyöpolitiikassa. Tiedonannossa komissio kuvailee myös alaan kohdistuvia ongelmia ja haasteita. Lopuksi komissio antaa joukon yhdistys-, jäsenvaltio- ja unionitason panostukseen liittyviä suosituksia. Komission tiedonannossa, ja siten myös tässä lausunnossa, käsitellään kolmea erityisryhmää: poliittisia puolueita, uskonnollisia yhteisöjä ja työmarkkinaosapuolia. 1.2. Joulukuun 1997 täysistunnossa talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi oma-aloitteisen lausunnon aiheesta "Yhteistyö hyväntekeväisyysjärjestöjen talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden kanssa sosiaalialalla". Nyt käsiteltävä lausunto on laajempi ja kattaa yhdistysten ja säätiöiden toiminnan yleisellä tasolla. 2. Yleistä 2.1. Talous- ja sosiaalikomitea, joka edustaa järjestäytyneitä Euroopan kansalaisia on tyytyväinen kauan odotettuun tiedonantoon ja arvostaa komission myönteistä suhtautumista yhdistyksiin ja säätiöihin. 2.2. Komitean mielestä on välttämätöntä, että tiedonantoa seuraavat konkreettiset toimet. 2.3. Eri jäsenvaltioissa käytetään yhdistyksiä käsiteltäessä eri termejä. Myös erilaiset oikeussäännökset heijastavat näitä eroja. Komission tiedonannossa käytetään käsitettä "sosiaalitalous", joka kattaa myös osuuskunnat ja keskinäiset yhtiöt. Eräissä maissa yhdistysten ja osuuskuntien taloudellisen toiminnan välillä ei tehdä eroa. Aatteellisista järjestöistä suurin osa on pieniä ja niillä on käytettävissään niukasti taloudellisia voimavaroja. Yhdistyssektorista suurin osa muodostuu aatteellisista järjestöistä, joilla on ihmisten arkielämässä suuri merkitys. Toisaalta monilla yhdistyksillä on merkittävää taloudellista toimintaa. Näille yhdistyksille on tyypillistä, että ne toisaalta toimivat markkinoiden ehdoilla, mutta toisaalta niiden ulkopuolella. 2.4. Terminologiassa ja oikeussäännöstössä esiintyvistä eroista huolimatta komitea haluaa kiinnittää huomiota yhdistyselämän ja sosiaalitalouden yhteisiin periaatteisiin, jotka erottavat tämän alan muusta toiminnasta. Yhdistystoiminnan peruspiirteitä ovat rakenteen demokraattisuus, yleishyödyllisyyden ja/tai jäsenten edun tavoittelu ja aatteellisuus. Tässä lausunnossa käsitellään ainoastaan nämä perusehdot täyttäviä yhdistyksiä. 2.5. Tiedonannossa käsiteltävät säätiöt ovat riippumattomia, niiden hallinto perustuu omaan harkintaan ja ne ovat yleishyödyllisiä. Koska nämä säätiöt ja yhdistykset toimivat samojen periaatteiden mukaisesti, pitää komitea niiden välistä yhteistyötä välttämättömänä. 2.6. Euroopassa on noin 100 000 säätiötä (), jotka yhteensä hallinnoivat huomattavia omaisuuksia yleishyödyllisiä tarkoituksia varten, ei vähiten yhdistys- ja oman toiminnan rahoittamiseksi. 2.7. Hallitustenvälisen konferenssin alla yhdistykset toivoivat voimakkaasti, että niiden rooli tunnustettaisiin sopimuksessa selvästi. Komiteasta on valitettavaa, ettei näin kuitenkaan tehty. Näin yhdistysten työ olisi saanut poliittista tunnustusta. Yhdistyksiä kuitenkin koskettavat Amsterdamissa vapaaehtoispalvelusta () ja urheilusta () annetut julistukset. 2.8. Uuden sopimuksen myötä käyttöön otettiin avoimuusperiaate, joka koskee kansalaisten tiedonsaantia EU:n toimista. Komitea korostaa, että yhdistystoiminta vaikuttaa merkittävästi kansalaisten mahdollisuuksiin nauttia tästä oikeudesta ja toivoo, että avoimuusperiaatetta pian sovelletaan myönteisellä tavalla. 2.9. Tiedonannosta ilmenee selvästi, että yhdistyksiä ja säätiöitä tarvitaan useimpien unionin politiikan alojen toteuttamisessa. Tämän vuoksi komiteasta on paikallaan, että unionin eri toimielimet ja yksiköt osallistuvat yhteistyöhön ja tukevat aatteellisia yhdistyksiä ja säätiöitä. 2.10. Unionin tulevan laajentumisen edellä komitea kehottaa komissiota kiinnittämään neuvotteluissa huomiota myös hakijamaiden yhdistysten ja säätiöiden tilanteeseen sekä lainsäädäntöön ja yhdistysten ja säätiöiden mahdollisuuksiin osallistua kokonaisvaltaisesti eurooppalaiseen yhteistyöhön. 2.11. Alaa koskevien tietojen puutteellisuuden vuoksi komitean mielestä on paikallaan tehdä selvityksiä tietyin aikavälein yhdistysten ja säätiöiden kehityksen arvioimiseksi kaikissa EU-maissa. 3. Demokratia ja hyvinvointi 3.1. Komitea haluaa erityisesti korostaa aatteellisten järjestöjen merkitystä eurooppalaisen demokratian ylläpitämisen kannalta. Yhdistyksissä yksilö voi ilmaista ajatuksiaan, työskennellä niiden tavoitteiden puolesta joihin uskoo, löytää mielekkäitä tehtäviä ja paikan yhteiskunnassa sekä saada äänensä kuuluville, vaikuttaa ja muuttaa asioita. Järjestäytymällä kansalaiset voivat saada yhteiskunnallisiin kysymyksiin liittyviä käsityksiään poliittisten päättäjien kuuluviin entistä tehokkaammin. Parlamentaarisen tason ulkopuolisten demokraattisten rakenteiden vahvistaminen on tapa syventää käsitettä "kansalaisten Eurooppa" ja antaa sille konkreettista sisältöä. Komitea kannattaa eurooppalaisen kansalaisuutta koskevan säännöstön laatimista, jollaista mm. "Permanent Forum of Civil Society" on ehdottanut. Yhä useammat kansalaiset suhtautuvat epäluuloisesti puoluepolitiikkaan ja kansanedustajien työhön. Yhdistystoiminta voi yhdessä muun järjestötoiminnan kanssa torjua tätä epäluottamusta, vahvistaa demokratiaa ja tukea kansanedustajien työtä. 3.2. Talouden ja politiikan maailmanlaajuistumisen johtaa usein siihen, että päätöksenteko siirtyy usein yhä kauemmas kansalaisista, joita päätökset koskevat. 3.3. Näin ollen yhdistyksistä tulee paikallisten kiinnekohtiensa kautta yhä tärkeämpi paikallisdemokratiaa ylläpitävä väline. 4. Työllisyys 4.1. Eurooppalaisen yhdistystoiminnan tarjoamien työtilaisuuksien määrä on viime vuosina kasvanut huomattavasti (). Monien säätiöiden ja yhdistysten hankkeiden tavoitteena on työttömyyden torjuminen ja yhteiskunnallisesti heikko-osaisten integroiminen. 4.2. Komitea on lausunnoissaan korostanut työmarkkinaosapuolten ja muiden etujärjestöjen roolia työllisyyden parantamisessa (). 4.3. Komitea on tyytyväinen, että työllisyyttä käsittelevä huippukokous vahvisti sosiaalitalouden roolia. Osana yrittämisen kehittämistä jäsenvaltiot ottivat selvittääkseen toimet, joiden avulla sosiaalitalouden tarjoamat työllistämismahdollisuudet olisi mahdollista hyödyntää paikallistasolla ja aloilla, joilla markkinat eivät pysty vastaamaan ilmeneviin tarpeisiin. Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden tulee velvoitteetta myös selvittää mahdollisuudet muuttaa verotusta ja työnantajamaksuja. Tämä olisi tärkeää yhdistysten työllistämismahdollisuuksien edistämiseksi. 4.4. Tämän perusteella komitea kehottaa jäsenvaltioita ottamaan yhdistykset ja säätiöt mukaan työttömyyden vastaiseen taisteluun. 5. Erityistä jäsenvaltiot 5.1. Komitean mielestä läheisyysperiaatetta tulee jatkossakin soveltaa yhdistyksiä ja säätiöitä koskevaan lainsäädäntöön. Samalla komitea kehottaa jäsenvaltioita tarkastamaan, etteivät kansalliset säännökset rajoita yhdistysten ja säätiöiden monimuotoisuutta ja kehitystä. 5.2. Komitea suosittelee, että jäsenvaltiot ryhtyisivät yhdessä yhdistysten ja säätiöiden kanssa tuomaan esille niiden toimintaa ja roolia sekä pohtimaan tulevaa kehitystä komission tiedonannon pohjalta. Toteutetuista toimista ja niiden tuloksista tulee laatia selvitys viimeistään vuonna 2000 annettavassa komission erityiskertomuksessa. Komitea haluaa myös kiinnittää huomiota siihen, että tarvitaan pitkäjänteisiä valtakunnallisia tutkimusohjelmia, jotka tulee suunnitella yhteistyössä toisaalta yhdistysten ja säätiöiden ja toisaalta tutkimuslaitosten ja vastaavien viranomaisten kanssa. Säätiöiden ja julkisviranomaisten tulee vastata niiden rahoituksesta yhteisesti. Tutkimustuloksia on paikallaan levittää laajasti. Tässä yhteydessä alan omalla panoksella on suuri merkitys. 5.3. Komissio ehdottaa, että yhdistysten kasvavan roolin vuoksi jäsenvaltiot tarkastelisivat viranomaisten ja yhdistysten suhdetta. Komitea sitä vastoin vastustaa päättäväisesti sitä, että julkiset viranomaiset sälyttävät hyvinvoinnin perustehtävät yhdistysten vastuulle. Tämä vastuun siirto voi tapahtua ainoastaan yhteisymmärryksessä, jossa molempien osapuolten tavoitteet ja edellytykset otetaan huomioon. Suunnittelun tulee tapahtua yhdistysten kanssa yhteistyössä siten, että ne voivat olla mukana muotoilemassa niiden hoidettavaksi tulevien tehtävien sisältöä ja käytännön toteutusta. 5.4. Komitea korostaa, että taloudellinen tuki sekä suoritetuista palveluista ja tehtävistä saatavat maksut perustuvat viranomaisten ja yhdistysten pitkäjänteisiin sopimuksiin. 5.5. Koska yhdistykset ja säätiöt eroavat perinteisistä talouden aloista ja niillä on yleishyödylliset päämäärät, niitä myös verotetaan eri tavalla. Verotusmääräykset ovat monimutkaisia ja vaihtelevat maittain. Komitean mielestä jäsenmaissa tulisi verolainsäädäntöä muutettaessa noudattaa yleisperiaatteena sitä, etteivät yhdistykset ja säätiöt joudu huonoon asemaan. 5.6. Komitean mielestä on välttämätöntä, että yhdistykset tehostavat omaa jäsenmaksuihin perustuvaa rahoitustaan, esim. tehostamalla jäsenhankintaansa, nostamalla jäsenmaksuja ja lisäämällä tuotteiden ja palvelusten myyntiä jäsenille sekä hyödyntämällä ulkoisia rahoituslähteitä ja elinkeinoelämää. 5.7. Komission mielestä rakennerahastojen varojen tulisi olla nykyistä paremmin yhdistysten ja säätiöiden saatavilla. Tämä voidaan toteuttaa eri tavoin maittain läheisyysperiaatetta noudattaen. 6. Erityistä yhdistys- ja säätiötaso 6.1. Komitea uskoo, että yhdistykset ja säätiöt hyötyisivät lisääntyneestä keskinäisestä yhteistyöstä valtakunnallisella tasolla, kun alaa koskevista yhteisistä kysymyksistä voitaisiin puhua yhteisellä äänellä. 6.2. Komitea haluaa korostaa, että yhteistyötä tarvitaan myös yhdistysten ja säätiöiden sekä elinkeinoelämän, niiden etujärjestöjen ja ammatillisten järjestöjen välillä. Tällaisen yhteistyön tulisi perustua molemminpuoliseen luottamukseen ja kokemustenvaihtoon esim. ympäristö-, kulttuuri- ja koulutusaloilla sekä terveydenhoidossa ja sosiaalisessa suojelussa. 6.3. Komitea kehottaa eurooppalaisia verkkoja ja järjestöjä tekemään olemassaoloaan entistä tunnetummaksi niin EU:n toimielimissä kuin jäsenvaltioissa. Niiden tulisi komitean mielestä olla edustettuina kaikissa jäsenvaltioissa, kannustaa niihin liittymistä ja parantaa edustavuuttaan keskinäisellä yhteistyöllä. 6.4. Komitea on samaa mieltä siitä, että yhdistysten ja säätiöiden omaa Euroopan tasolla tehtävää yhteistyötä tulee kannustaa ja yhdessä komission kanssa etsiä sopivia toimia siihen panostamiseksi. 6.5. Komitea kehottaa yhdistyksiä ja säätiöitä hyödyntämään EU:n rahoittamia koulutus- ja pätevyydenkehittämisohjelmia. Kyseiset ohjelmat tulisi laajentaa kattamaan toimihenkilöiden lisäksi myös luottamustehtäviin valitut. 6.6. Komitea kehottaa yhdistyksiä ja säätiöitä hyödyntämään "Eurooppalainen vapaaehtoistyö" -ohjelmaa, josta päätettiin hiljattain. Sen avulla ne voivat tarjota alle 26-vuotiaille nuorille vapaaehtoistyöpaikkoja. Samalla järjestöjen omat nuoret voivat toimia vastaavissa järjestöissä muissa jäsenvaltioissa. Komitean mielestä ohjelman tulee toimia esikuvana vastaavalle ohjelmalle, joka kattaisi sekä yhdistykset että säätiöt toimi- ja luottamushenkilöineen. 7. Erityistä yhteisötaso 7.1. Komitea viittaa lausuntoihinsa, jotka se on antanut eurooppalaisia yhdistyksiä koskevasta komission ehdotuksesta () ja eurooppalaisia yhtiöitä koskevista säännöistä (), ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita pyrkimään kysymyksessä nopeasti ratkaisuun. 7.2. Komitea toteaa, että komissio tällä haavaa tutkii voidaanko osuuskuntien, keskinäisten vakuutusyhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden neuvoa-antavasta komiteasta (CMAF) tehdä pysyvä, tavoitteena parantaa yhteyksiä koko kyseiseen sektoriin yleisissä kysymyksissä entisestään. Tämän vuoksi on tärkeää, että elinkeinoelämä ja säätiöt kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikilla osa-alueilla tulevat mukaan komitean työhön. 7.3. Alakohtaisten kysymysten osalta on myös tärkeää, että komission sekä vakiintuneiden ja edustavien eurooppalaisten verkkojen ja järjestöjen vuoropuhelu toimii. Komitea kehottaa komissiota käymään nykyiset EU-järjestelmän neuvoa-antavat ja hallintokomiteat järjestelmällisesti läpi ja tarkastamaan missä määrin ne edustavat yhdistyksiä ja säätiöitä. Tulokset tulee esittää CMAF:lle vuoden 1998 loppuun mennessä. 7.4. Komitea katsoo, että komission tulee yhdistyksiä ja säätiöitä kuultuaan laatia konkreettiset suunnitelmat siitä, miten tiedonannossa ilmaistut suunnitelmat on tarkoitus toteuttaa kunkin pääosaston tavanomaisessa toiminnassa. Neuvonpidon tulokset tulee esittää kohdassa 7.3 esitetyllä tavalla. 7.5. Komitea katsoo, että työmarkkinaosapuolten sekä yhdistysten ja säätiöiden käymää vuoropuhelua tulevasta eurooppalaisesta hyvinvointimallista tulee syventää mm. kesäkuussa 1998 järjestettävän Euroopan sosiaalipoliittisen foorumin yhteydessä. 7.6. Yhdistysten rooli työnantajina on myös tärkeä. Komitea on pannut kiinnostuneena merkille käynnissä olevat neuvottelut, joissa sosiaalitalouden ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön edustajat käsittelevät "vapaaehtoista" yhteiskunnallista vuoropuhelua perinteisen, työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun täydentäjänä. 7.7. Komissio harkitsee erityisen yhdistysten ja Euroopan kansalaisuuden teemavuoden julistamista. Komitea suhtautuu ehdotukseen erittäin epäilevästi. Yhdistysten teemavuosi tulee toteuttaa ainoastaan, mikäli yhdistysten edustajat ovat hankkeen takana ja mikäli yhdistyselämälle tarjotaan hyvät mahdollisuudet osallistua niin unionin kuin jäsenvaltiotason toimintojen muotoiluun. Yhdistyksille tulee tarjota hyvät mahdollisuudet osallistua muihin EU:n teemavuosiin riippumatta siitä järjestetäänkö erityinen yhdistysten teemavuosi vai ei. 7.8. Komitea pitää itsestään selvänä, että yhdistyksillä ja säätiöillä tulee olla mahdollisuus hyötyä yksityisille toimijoille tarjolla olevista EU-ohjelmista. Komitea haluaa tässä yhteydessä kiinnittää huomiota eräisiin uusiin aloitteisiin, joita tulisi harkita: yhteisön jäsenyyttä hakevien maiden ja jäsenvaltioiden yhdistysten välisen vaihdon edistäminen laajan demokratisoitumisprosessin vahvistamiseksi; työttömyyden, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vastaisen ohjelman luomien uuden työllisyyssopimuksen puitteissa; riskipääomarahaston luominen sosiaalitaloutta varten mm. säätiöiden ja Euroopan sosiaalirahaston yhteistyönä; EU:n ystävyyskuntaohjelman avaaminen yhdistyksille. 7.9. Komitea edellyttää, että komissio esittää lähitulevaisuudessa lupaamansa erityisohjelman, joka koskee osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä ja säätiöitä. 7.10. Komitea korostaa, että komission on tärkeää tukea yhdistysten ja säätiöiden Euroopan tason yhteistyötä. Yhteistyön tulee kattaa myös jäsenyyttä hakevat maat. Vakauden ja pitkäjänteisyyden luomiseksi tuen antamisen lähtökohtana tulee olla ajatus eurooppalaisen yhteistyön välttämättömyydestä. Tämän vuoksi komitea korostaa ehdotusta perustaa erityinen rahasto, joka varmistaisi yhdistysten ja säätiöiden Euroopan tason yhteistyötä. Rahaston hallinnosta huolehtisi johtokunta, joka varmistaisi yhdistysten ja säätiöiden mahdollisuudet vaikuttaa rahaston varojen käyttöön. Rahaston varoja tulee voida käyttää suunnitteilla olevien kansainvälisten hankkeiden esiselvityksiin, pienoishankkeisiin, yhteysseminaareihin, vaihtomatkoihin ja muuhun luonteeltaan lähinnä innovatiiviseen toimintaan. 7.11. Komitea haluaa korostaa, että komissio yleensä sallii yhdistysten hoitavan EU-hankkeissa usein vaadittavan omavastuuosuuden luontaissuorituksina. Tämä olisi komission jäsenen Anita Gradinin Euroopan parlamentissa huhtikuussa 1997 hänelle esitettyyn kysymykseen antaman vastauksen johdonmukaista soveltamista. 7.12. Yhdistysten ja säätiöiden sekä kilpailumääräysten osalta komitea muistuttaa 24. kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta antamastaan lausunnosta (), jossa todetaan, että erityisten kilpailusääntöjen tulee koskea "erityisesti vapaaehtoisia ja luonteeltaan sosiaalisia aloitteita, jotka hyödyttävät yhteiskunnasta syrjäytyneitä. Näiden aloitteiden tulee nauttia valtiontukea ja saada lainsäädännöllisiä helpotuksia". Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen hiljattain julistaman tuomion mukaan kukin jäsenvaltio voi vapaasti suosia tämän alan toimintaa voittoa tavoittelevien yritysten toiminnan kustannuksella (). 7.13. Komissio on esittänyt ehdotuksia arvonlisäveroa ja tiettyjä muita veroja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisesta. Tällä voi olla merkittäviä seurauksia yhdistysten ja säätiöiden kannalta. Komitea kehottaa komissiota perustamaan hyvien ratkaisujen löytämiseksi työryhmän, jossa ovat edustettuina yhdistykset, säätiöt sekä jäsenvaltiot. 7.14. Tiedonannossa ehdotetaan erityisen valvontaelimen perustamista ja nykyisten esim. BC-netin ja Europartenariatin kaltaisten palvelujen täydentämistä siten, että yhdistykset ja säätiöt voisivat käyttää niitä löytääkseen yhteistyökumppaneita eurooppalaisten hankkeiden toteuttamiseksi. Komitea mielestä olisi sen sijaan paikallaan tukea yhdistysten ja säätiöiden omaa panosta perustamalla unionitasolla edustavien järjestöjen erityissopimuksella riippumaton sosiaalitalouteen liittyvä elin. Se voisi mm. toimittaa yleiskatsausta alalla tehtävästä tutkimuksesta, tehdä tutkimusaloitteita, kerätä ja julkaista vuosittain ajankohtaista tilastotietoa yhdistysten ja säätiöiden toiminnan laajuudesta, toiminnasta ja taloudesta. Myös yhdistyksiä, säätiöitä ja niiden toimintaa koskevan ja määritelmät sisältävän erikoissanakirjan julkaiseminen olisi tärkeä tehtävä. 7.15. Komitea kehottaa komissiota yhdessä jäsenvaltioiden sekä yhdistysten ja säätiöiden kanssa vastaamaan myös tiedonannossa esitettyjen aikomusten toteuttamisesta. Tätä koskeva selvitys on toimitettava viimeistään vuonna 2000 myös talous- ja sosiaalikomitealle. Bryssel, 28. tammikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () KOM(97) 241 lopull. () Lähde: European Foundation Center 1997. () Julistus 38: "Konferenssi tunnustaa vapaaehtoispalvelun merkittävän osuuden yhteiskunnallisen yhteisvastuullisuuden kehittämisessä. Yhteisö edistää vapaaehtoisjärjestöjen Euroopan laajuista ulottuvuutta painottamalla erityisesti tiedon ja kokemusten vaihtoa sekä nuorten ja ikääntyneiden osallistumista vapaaehtoistyöhön." () Julistus 29: "Konferenssi korostaa urheilun yhteiskunnallista merkitystä, erityisesti sen merkitystä identiteetin luomisessa ja ihmisiä yhdistävänä tekijänä. Tämän vuoksi konferenssi kehottaa Euroopan unionin elimiä kuuntelemaan urheilujärjestöjä silloin, kun on kyse tärkeistä urheiluun vaikuttavista asioista. Tällöin on erityisesti kiinnitettävä huomiota amatööriurheilun erityispiirteisiin." () Johns Hopkins -yliopiston tutkimuksesta ilmenee, että yhdistystoiminta työllisti neljässä EU-maassa (Iso-Britannia, Saksa, Italia ja Ranska) vuonna 1990 kolme miljoonaa henkeä. () Ks. mm. lausunto EYVL C 355, 21.11.1997, s. 64 aiheesta työllisyyttä käsittelevä Eurooppa-neuvoston kokous, kohta 2.3. () EYVL C 223, 31.8.1992. () EYVL C 19, 21.1.1998, s. 116. () EYVL C 39, 12.2.1996. () Tapaus C 70/97 Sodemare/Regione Lombardia.