[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 11.4.2011

KOM(2011) 184 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

tiede- ja teknologiatilastoista tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 1608/2003/EY täytäntöönpanosta

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

tiede- ja teknologiatilastoista tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 1608/2003/EY täytäntöönpanosta

TIIVISTELMÄ

Euroopan unionin viralliset tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastot perustuvat pitkälti yhteisön tiede- ja teknologiatilastojen tuotannosta ja kehittämisestä 22. heinäkuuta 2003 tehtyyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseen N:o 1608/2003/EY.[1] Eurostat on tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa pannut kyseisen päätöksen täytäntöön lainsäädäntötoimenpiteillä, vapaaehtoisilla tiedonkeruilla ja Eurostatin omilla tilastojentuottamistoimilla.

Tässä kertomuksessa arvioidaan päätöksen 2 artiklassa lueteltujen yksittäisten tilastotoimien toteuttamista. Toimilla on tarkoitus perustaa tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoja koskeva tilastotietojärjestelmä EU:n politiikkojen tukemista ja seurantaa varten.

Päätöksen N:o 1608/2003/EY täytäntöönpanosta annetut komission asetukset (EY) N:o 753/2004 ja (EY) N:o 1450/2004 liittyvät niihin kahteen tiedonkeruuseen, joita jäsenvaltioiden tilastoviranomaiset tekevät säännöllisesti Euroopan tilastojärjestelmän EES:n puitteissa. Näiden kahden täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti kerätyt tutkimus- ja kehittämistoimintatilastot ja innovaatiotilastot ovat saavuttaneet aseman tunnustettuina ja laajasti viitattuina viitetietoina EU:n tiede-, teknologia- ja innovaatiopolitiikan seurannassa.

Ensin mainitussa asetuksessa kuvataan t&k-tietojen lisäksi myös tilastointitoimia, jotka koskevat muita tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoihin kuuluvia ilmiöalueita, kuten tiede- ja teknologia-alan henkilöresursseja, huipputeknologian aloja, osaamispalveluja ja patentteja. Eurostat tuottaa näiden alojen tilastoja suoraan käytettävissä olevien lähdetietojen ja -tilastojen pohjalta (Eurostatin sisäiset tai ulkoiset). Tietoja täydentävät ESS:n puitteissa vapaaehtoisesti kerättävät tiedot tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehityksestä.

Tilastotietojen laatu on noussut entistäkin tärkeämpään asemaan politiikan linjaamisen ja seuraamisen vuoksi ja varsinkin siksi, että politiikan tavoitteiden asettelussa käytetään pohjana tilastollisia tietoja. Eurooppa 2020 -strategiassa on sitä edeltäneen Lissabonin strategian tavoin asetettu täsmällinen tavoite t&k-intensiteetille (3 % EU:n BKT:stä vuoteen 2020 mennessä), ja sen vuoksi onkin äärimmäisen tärkeää, että sen mittaamisen laatu on ja pysyy korkealla tasolla.

Edellä mainitut päätöksen N:o 1608/2003/EY täytäntöönpanosta annetut asetukset ovat vakauttaneet tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen laatua. Laatua on sittemmin parannettu vähitellen ja jatkuvasti, ja sitä on seurattu tiiviisti. Tilastoja pyritään pitämään ajantasaisina ja huippulaatuisina sopimalla kansainvälisistä standardeista, huolehtimalla niiden soveltamisesta ja käymällä jatkuvia keskusteluja niiden soveltuvuudesta ilmiöiden mittaamisen muuttuvassa ympäristössä.

Kun tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoja kehitetään edelleen, huomioon otetaan sekä politiikan tarpeisiin pohjautuvat prioriteetit että ESS-järjestelmän kokonaiskehitys. Ottaen huomioon Eurooppa 2020 -strategiassa ja sen lippulaivahankkeessa Innovaatiounioni jo asetetut prioriteetit pyritään tuleva toiminta ja uudet toimenpiteet järjestämään niin, että tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoja voidaan parantaa entisestään.

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

tiede- ja teknologiatilastoista tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 1608/2003/EY täytäntöönpanosta

1. JOHDANTO

Tässä kertomuksessa tarkastellaan yhteisön tiede- ja teknologiatilastojen tuotannosta ja kehittämisestä 22. heinäkuuta 2003 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1608/2003/EY, jäljempänä ’päätös’, täytäntöönpanoa.

Käsillä oleva kertomus on järjestyksessä toinen, jonka komissio päätöksen 5 artiklan mukaisesti toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Ensimmäinen kertomus annettiin 14. joulukuuta 2007.[2]

Kesäkuussa 2010 Eurooppa-neuvosto hyväksyi älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian.[3] Lisäksi se vahvisti EU:n viisi yleistavoitetta, joista yhden mukaan innovoinnin sekä tutkimuksen ja kehittämistoiminnan (t&k) edellytyksiä olisi parannettava. Tässä yhteydessä otetaan huomioon erityisesti tavoite nostaa alan julkisten ja yksityisten investointien taso kolmeen prosenttiin bruttokansantuotteesta.

Komissio puolestaan ehdotti 6. lokakuuta 2010 antamassaan tiedonannossa,[4] että käyttöön otettaisiin t&k- ja innovaatiointensiteettiä mittaava indikaattori ja vuosittain laadittava tutkimuksen ja innovaatiounionin tulostaulu,[5] jolla seurataan innovaatiotoiminnan yleistä edistymistä.

Kilpailukykyneuvosto taas on kehottanut toimimaan sellaisten rajoitettujen ja johdonmukaisten indikaattorien määrittelemiseksi, joita voidaan käyttää neuvoston poliittisten tavoitteiden ja strategioiden kanssa yhdenmukaisena operatiivisena välineenä seurattaessa edistymistä eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisessa kokonaisuudessaan (eurooppalaisella tutkimusalueella tarkoitetaan tutkimuksen ja innovoinnin ”sisämarkkinoita”, joilla tutkijat, ajatukset ja osaaminen liikkuvat vapaasti”).[6]

Tässä kertomuksessa tarkastellaan, miten tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoja koskevaa tilastotietojärjestelmää on toteutettu EU:n politiikkojen tukemista ja seurantaa varten. Kertomuksen ensimmäisessä osassa keskitytään päätöksen 2 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamiseen. Sitä seuraavissa luvuissa käsitellään tietojen laatua, kustannuksia ja niistä aiheutuvaa rasitetta. Kertomuksen viimeisessä luvussa suunnataan katse tulevina vuosina tarvittaviin strategisiin toimiin.

2. PÄÄTÖKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANO

2.1 Täytäntöönpano komission toimesta

Eurostat on pannut päätöksen N:o 1608/2003/EY täytäntöön lainsäädäntötoimenpiteillä, jäsenvaltioissa suoritetuilla vapaehtoisilla tiedonkeruilla ja Eurostatin omilla tilastojentuottamistoimilla.

Erityisesti on mainittava voimassa olevat kaksi täytäntöönpanoasetusta.

Päätöksen 2 artiklan 1 ja 2 kohta

• Komission asetus (EY) N:o 753/2004,[7] annettu 22. huhtikuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1608/2003/EY täytäntöönpanosta tiede- ja teknologiatilastojen osalta. Asetuksessa keskitytään erityisesti t&k-tilastoihin. Asetus kattaa myös tiede- ja teknologia-alan henkilöresursseja koskevat tilastot, huipputeknologian aloja ja osaamispalveluja koskevat tilastot, patenttitilastot sekä muut tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastot. Siinä ei kuitenkaan osoiteta suoria tehtäviä jäsenvaltioille.

Päätöksen 2 artiklan 2 kohta (innovointi)

• Komission asetus (EY) N:o 1450/2004,[8] annettu 13. elokuuta 2004, innovaatiotilastojen tuotannosta ja kehittämisestä tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1608/2003/EY täytäntöönpanosta.

Näiden kahden täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti kerätyt tutkimus- ja kehittämistoimintatilastot ja innovaatiotilastot ovat saavuttaneet aseman tunnustettuina ja laajasti viitattuina viitetietoina EU:n politiikan seurannassa.

Keskeiset saavutukset tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen eri aloilla ovat seuraavat:

2.1.1 T&k-tilastot (mukaan lukien valtion tutkimus- ja kehittämismäärärahoja koskevat GBAORD-tilastot)

T&k-tilastot mittaavat tutkimus- ja kehittämistoimintaa Euroopassa. Tutkimus- ja kehittämistoimintaa harjoittavien yritysten tai laitosten t&k-menoja ja -henkilöstöä koskevia tietoja kootaan eri näkökannoilta ja eri tavoilla jaoteltuina. Nämä tilastot perustuvat nk. Frascatin käsikirjaan, ja niitä käytetään mm. julkisten ja yksityisten t&k-investointien intensiteettiä koskevien indikaattorien laatimiseen Eurooppa 2020 -strategiaa varten. Tähän mennessä niitä on käytetty Lissabonin ja Barcelonan Eurooppa-neuvostojen sopimaa t&k-intensiteetti-indikaattoria koskevien tietojen kokoamiseen.

Keskeiset saavutukset:

• Tietojen tuotantomäärä on lisääntynyt ja tietojen laatu parantunut, ja tiedonkeruulomake ja aikasarjat on yhdenmukaistettu OECD:n sääntöjen kanssa.

• Ulkomailta rahoitetun t&k-toiminnan käsittelystä on päästy sopimukseen.

• Euroopassa harjoitetun monikansallisesti koordinoidun tutkimuksen mittaaminen on aloitettu (GBAORD sekä monikansalliset julkiset t&k-toimijat).

• Tietojen laatua on parannettu ja tietoja on yhdenmukaistettu laaturaportoinnin kautta ja käynnistämällä raportointiin perustuvia parannustoimia.

2.1.2 Eurooppalaiset innovaatiotilastot

Yhteisön innovaatiotutkimuksilla mitataan eurooppalaisten yritysten innovaatiotoimintaa. Tutkimuksista saadaan indikaattoreita, jotka kuvaavat innovaatiotoimintaa, eri innovaatiotyyppejä, innovaatiomenoja, vaikutuksia ja innovointiin liittyvää yhteistyötä. Kyseiset tutkimukset ovat ainoa yhdenmukaistettu lähde eurooppalaisen ja sen ulkopuolisen innovointitoiminnan mittaamista varten. Ne perustuvat nk. Oslon käsikirjaan.

Keskeiset saavutukset:

• On julkaistu Eurostatin ja OECD:n yhteinen Oslon käsikirja 2005, joka kattaa myös organisaatio- ja markkinointi-innovaatiot.

• On valmisteltu useita yhteisön innovaatiotutkimuskierroksia, joissa käytetään yhdenmukaistettuja kyselylomakkeita ja -menetelmiä sekä lisäkysymyksiä, jotka liittyvät ekoinnovaatioihin (2008) ja luovuuteen ja taitoihin (2010).

• Yhteisön innovaatiotutkimuksen (CIS) mikrotason tietoja on annettu käyttöön laajemmin Eurostatin turvatun tietokeskuksen (Safe Centre) ja cd-rom-julkaisujen kautta laajempiin tutkimustarkoituksiin.

Päätöksen 2 artiklan 2 kohta (tiede- ja teknologia-alan henkilöresurssit, patentit ja huipputekniikka)

2.1.3 Tiede- ja teknologia-alan henkilöresursseja koskevat tilastot, huipputeknologian aloja ja osaamispalveluja koskevat tilastot ja patenttitilastot

Canberran käsikirjaan perustuvilla tiede- ja teknologia-alan henkilöresursseja koskevilla tilastoilla mitataan niiden työntekijöiden osuutta työvoimasta, joilla on tiede- tai teknologia-alan korkea-asteen koulutus tai jotka toimivat tiede- ja teknologia-alan ammateissa. Huipputekniikkatilastoilla seurataan niitä talouden aloja, joille on luonteenomaista suuri tietointensiivisyys (esimerkiksi lääkkeet, tietokoneet, televiestintä, lentokoneet ja t&k). Eurostat käyttää näiden tilastojen tuottamisessa muista tutkimuksista ja Eurostatin tiedonkeruista saatavia olemassa olevia tilastotietoja. Patenttitilastoja käytetään yleensä tieteen, teknologian ja innovoinnin tuotosindikaattoreina. Eurostat tuottaa indikaattorit Euroopan patenttivirastolta tai muilta merkittävimmiltä patenttivirastoilta saatavien hallinnollisten tietojen pohjalta. Vertailemalla patentointitoimintaa maailmanlaajuisesti voidaan arvioida talouksien innovointikykyä.

Keskeiset saavutukset:

• Tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä koskevien tilastotietojen vapaaehtoisen keruun (CDH-tilastot) valmistelu ja laaja toteuttaminen yhdessä OECD:n ja Unescon Tilastoinstituutin (UIS) kanssa käyttäjien tarpeiden tyydyttämiseksi. Tilastot koskevat kussakin maassa asuvia tohtorintutkinnon suorittaneita, myös heidän henkilökohtaisia ominaisuuksiaan, koulutus- ja työhistoriaansa, kansainvälistä liikkuvuuttaan jne.

• Tiede- ja teknologia-alan henkilöresursseja koskevien ja huipputekniikan tilastojen säännöllisen tuottamisen jatkaminen ja tehostaminen sekä olemassa olevien lähteiden pohjalta.

• Tilastojen pohjana olevien luokitusten sekä sen arviointi, soveltuvatko ne tietojen saamiseen tietointensiivisestä taloudesta (toiminnasta).

• Euroopan patenttiviraston EPO:n yhdenmukaistetun Patstat-tietokannan perustaminen ja kehittäminen yhdessä muiden kansainvälisten instituutioiden (esimerkiksi EPO, Maailman henkisen omaisuuden järjestö WIPO, Yhdysvaltain patenttivirasto USPTO, Japanin patenttivirasto JPO, Yhdysvaltain kansallinen tiedesäätiö NSF ja OECD) kanssa. Tietokanta kattaa muun muassa EPO:lle tehdyt patenttihakemukset ja USPTO:n myöntämät patentit.

• Osallistuminen OECD:n patenttikäsikirjan vuoden 2009 laitoksen laatimiseen ja sen tarkistaminen yhdessä edellä mainittujen keskeisten patenttitietoja ja -tilastoja käyttävien tahojen kanssa.

• Patentinhakijoiden nimien esitystavan yhdenmukaistavan Eurostat-menetelmän parantaminen ja soveltaminen muiden patenttitilastojen, kuten patenttien keskittymisasteen, tuottamiseksi ja patentinhakijoiden luokittelemiseksi institutionaalisten sektorien mukaan. Kahden menetelmän ensimmäistä versiota sovellettiin EPO:n ja UPSTO:n patentinhakijoiden nimiin vuonna 2006, ja menetelmiä päivitettiin vuonna 2009 kaikkien EPO:n Patstat-tietokannassa olevien hakijannimien perusteella.

• Tietojen käsittelyyn liittyvien mittavien toimien ja menetelmien kehittämisen ansiosta on vuodesta 2005 lähtien pystytty laajentamaan patentti-indikaattoreita esim. huipputekniikan, biotekniikan, ulkomaisen omistuksen, EU:n sisäisten ja kansainvälisten yhteispatenttien, patenttiviittausten ja energiateknologian alalla.

Päätöksen 2 artiklan 2 kohta (sukupuolen mukaan jaotellut tilastot)

Sukupuolijakauma voidaan tarvittaessa saada t&k-tiedonkeruussa, tiede- ja teknologia-alan henkilöresursseja koskevissa tilastoissa ja vapaaehtoisissa CDH-tilastoissa käytettävien henkilöstömuuttujien avulla. Tästä on ollut valtavasti apua naisten asemaa tiedemaailmassa koskevan komission She Figures -raportin julkaisemisessa vuosina 2006 ja 2009.

Päätöksen 2 artiklan 3 kohta

Menetelmien kehittämistä on jatkettu tiiviissä yhteistyössä muiden kansainvälisten kumppanien ja etenkin OECD:n kanssa. Työn tuloksiin kuuluvat muiden muassa edellä mainitut uudet ja tarkistetut käsikirjat sekä rationalisoidut tiedonkeruuvälineet ja -prosessit t&k- ja CDH-tietojen keruuseen. Standardeja ja luokituksia on päivitetty niin, että ne vastaavat tarkistettuja taustaluokituksia (toimiala, tuoteluokitus, sosioekonomiset tavoitteet).

Päätöksen 2 artiklan 5 kohta

Yksityiskohtaisten tiede-, teknologia- ja innovaatiotietojen ja niihin liittyvien asiakirjojen pääjakelukanava on Eurostatin web-pohjainen tilastotietokanta, jota voi käyttää maksutta. Tietokantapohjaista levitystä tukevat lukuisat tilastojulkaisut ja tiedotteet. Keskeiset tulokset mainitaan lisäksi Eurostatin Statistics Explained -palvelun sivuilla. Tilastotietojen tuottamisen lisäksi Eurostat on ryhtynyt antamaan yhteisön innovaatiotutkimuksen mikrotason tietoja tutkimuskäyttöön turvatun tietokeskuksensa (Safe Centre) ja cd-rom-julkaisujen kautta. Siitä on ollut suurta apua komission sisällä ja sen ulkopuolella tehtävässä kansainvälisessä innovointia käsittelevässä tutkimuksessa. Komissio levittää tiede-, teknologia- ja innovaatiotietoja myös lukuisissa politiikkaa koskevissa raporteissaan (etenkin Eurooppa 2020 -strategiaan ja sen edeltäjään liittyvissä raporteissa).

2.2 Tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen täytäntöönpano jäsenvaltioissa

Tässä jaksossa käsitellään lyhyesti jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä, jotka liittyvät niiltä suoraan kerättyihin tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoihin: t&k-tilastoihin ja valtion t&k-määrärahoja koskeviin tilastoihin (GBAORD-tilastot), yhteisön innovaatiotutkimukseen ja vapaaehtoisiin tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä mittaaviin CDH-tilastoihin. Muiden alojen osalta tiedot hankitaan muista olemassa olevissa tietolähteistä, jotka eivät ole mukana jäsenvaltioiden toteuttamissa tiede-, teknologia- ja innovaatiotutkimuksissa.

T&k-tilastot / valtion t&k-määrärahoja koskevat tilastot (GBAORD)

Monissa maissa on mukautettu kansallisia kyselylomakkeita ja tiedonkeruuta vuoden 2002/2003 jälkeen asetuksessa (EY) N:o 753/2004 säädettyjä vaatimuksia vastaaviksi. Kuten ensimmäisessä kertomuksessa mainittiin, useilla mailla oli ongelmia t&k-tilastojen ja valtion t&k-määrärahoja koskevien tilastojen toimittamisessa kahden ensimmäisen pakollisen viitevuoden (2003 ja 2004) osalta. Ongelmat liittyivät etenkin tietojen täydellisyyteen ja edellä mainitussa komission asetuksessa vahvistettujen määräaikojen noudattamiseen. Tietojen saatavuus ja määräaikojen noudattaminen parantuivat sitten huomattavasti.

Tilastolainsäädännön noudattamista on seurattu järjestelmällisesti, ja sen myötä jäsenvaltioille on toimitettu yhteensä kuusi noudattamatta jättämistä koskevaa ilmoitusta, jotka liittyvät viitevuosia 2006–2008 koskeviin tietoihin. Kattavuusongelmat ja tietojen toimittamisen viivästymiset rajoittuvat nykyään lähinnä kansallisten tiedontuotantojärjestelmien ei-systeemisiin ongelmiin (satunnaisiin ongelmiin, tilapäiseen resurssipulaan, tuotantojärjestelmän mittaviin muutoksiin). T&k-muuttujien vapaaehtoinen toimittaminen on yhä puutteellista.

Eurooppalaiset innovaatiotilastot

Yhteisön innovaatiotutkimuksista on asetuksen (EY) N:o 1450/2004 vaatimusten myötä tullut osa jäsenvaltioiden vakiotilastointijärjestelmää. Vuoden 2004 yhteisön innovaatiotutkimusta pidettiin kansallisella tasolla vähemmän työläänä ja helpompana toteuttaa kuin aiempia. Vuoden 2006 tutkimuksen yhteydessä pyrittiin vapaaehtoispohjalta helpottamaan Oslon käsikirjassa olevan innovaation määritelmän täysimittaista käyttöä, ja vuoden 2008 tutkimuksessa olivat tasavertaisina ja pakollisina mukana sekä teknologiset (prosesseihin ja tuotteisiin liittyvät) että muut (organisaatioon ja markkinointiin liittyvät) innovaatiot.

Merkittäviä vaatimustenvastaisuuksia on havaittu vain yhdessä jäsenvaltiossa. Lähes kaikki jäsenvaltiot toimittivat vuosia 2006 ja 2008 koskevat taulukoidut tiedot ajoissa ja täydellisinä. Sen ansiosta EU:n tason tiedot voitiin toimittaa ajoissa komission merkittävää innovointiraporttia varten. Eurostat ei kuitenkaan saa kaikkia kansallisia mikrotietoja tai kaikkia haluttuja muuttujia, koska niiden toimittaminen on edelleen vapaaehtoista.

Tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä mittaavat CDH-tilastot

Käyttäjien suuresti tarvitsemia tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä mittaavia CDH-tilastoja alettiin tuottaa laajemmin yli 20 jäsenvaltiossa vuosina 2006 ja 2007. Jäsenvaltioissa aloitettiin tähän liittyvä työ käyttämällä kansallisia hallinnollisia tietolähteitä ja rekistereitä, kokoamalla kattavia kansallisia otoskehikoita, joihin kuuluvat kaikki maassa asuvat tohtorintutkinnon suorittaneet, laskemalla otoskoot, laatimalla kansalliset kyselylomakkeet ja kehittämällä tiedonkeruutekniikoita. Toimia jatkettiin vastaavan vuotta 2009 koskevan tutkimuksen yhteydessä, jolloin testattiin käsitteiden, määritelmien ja tiedontuotantojärjestelmien vakautta. CDH-tilastojen tuottamista on tarkoitus arvioida kattavasti, kunhan tutkimuksen tulokset saadaan käyttöön vuonna 2011.

3. TIETOJEN LAATU

Päätöksen 2 artiklan 4 kohta

Euroopan tilastoja koskevat käytännesäännöt,[9] joihin sisältyy 15 periaatetta, muodostavat tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen laatua koskevat puitteet. Monet periaatteista liittyvät eurooppalaisten tilastojen kokonaislaatuun vaikuttavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja niiden organisaatioiden yleisiin institutionaalisiin puitteisiin (ammatillinen riippumattomuus, resurssien riittävyys), kun taas osa periaatteista (kuten käsikirjoihin perustuvat asianmukaiset menetelmät) on kansainvälisesti vahvistettuja, yhteisesti ja jatkuvasti arvioituja ja kaikkien käytettävissä. Useat suoraan tiede-, teknologia- ja innovaatiotutkimuksiin liittyvät laatuperiaatteet ja niiden seuranta kuuluvat säännöllisen laaturaportoinnin piiriin (mm. tarkkuus, yhtenäisyys ja vertailtavuus).

Eurostat on kerännyt t&k-tilastoihin ja valtion t&k-määrärahoja koskeviin tilastoihin liittyviä kansallisia laaturaportteja vuodesta 2007. Kutakin kahden vuoden välein tehtävää yhteisön innovaatiotutkimusta varten niitä on kerätty vuodesta 2004. Vapaaehtoisten CDH-tilastojen laaturaportointi oli kummassakin tiedonkeruussa mukana kansallisen metadatan toimittamisessa.

Seuraavassa tarkastellaan joitakin eri aloilla esiin tulevia tilastojen laatuun liittyviä kysymyksiä.

• T&k-tilastot. OECD:n Frascati-käsikirjan tiedonkeruuta koskevia suosituksia on noudatettu yleisesti. Eurooppalaisten t&k-tilastojen laatu on parantunut asetuksen (EY) N:o 753/2004 täytäntöönpanon myötä. Tietojen käyttäjät eivät ole esittäneet kritiikkiä tietojen relevanssista, tarkkuudesta tai vertailtavuudesta. Kattavuutta ja mittaamista haluttaisiin kuitenkin joiltain osin parantaa.

• Eurooppalaiset innovaatiotilastot Kansallisten tietojen ajantasaisuus, täydellisyys ja vertailtavuus on parantunut. Taustalla ovat lyhyemmät ja selkeämmät kyselylomakkeet, jäsenvaltioiden parantuneet tuotanto- ja täytäntöönpanoprosessit sekä vastaajien parempi perehtyneisyys innovaatioihin liittyviin käsitteisiin. Käyttäjät ovat pitäneet tietoja erittäin relevantteina ja toisaalta toivoneet, että numeeristen muuttujien vertailtavuutta ja tarkkuutta vielä parannettaisiin. Asetuksen (EY) N:o 1450/2004 mukaisesti laaditun yhdenmukaistetun kyselylomakemallin katsotaan parantaneen tulosten vertailtavuutta.

• Tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä mittaavat CDH-tilastot. Tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä koskeva vuoden 2006 tiedonkeruu oli ensimmäinen yritys tehdä laajamittainen tohtorintutkinnon suorittaneisiin liittyvä tiedonkeruu. Erityisen haastavaa oli löytää edustavaa otantaa varten lähteitä, joiden avulla voitaisiin tarkastella myös kansainvälistä liikkuvuutta.

• Muut tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastot. Muilla aloilla laadun paraneminen riippuu pitkälti lähdetietoja koskevasta edistymisestä. EU:n työvoimatutkimuksesta, kauppatilastoista ja Patstat-tietokannasta saatavat tiedot ovat saaneet tältä osin aikaan huomattavaa edistystä. Käytettyjä luokituksia on päivitetty tarkistettujen toimiala- ja tuoteluokitusten mukaisesti.

4. KUSTANNUKSET JA RASITE

Eurostat mittaa yritystoimintatilastoista aiheutuvia kustannuksia ja rasitetta useilla tilastoaloilla. Viimeisin vastausrasitetta jäsenvaltioissa arvioiva kokonaisanalyysi käynnistettiin kesäkuussa 2009, ja sen mukaan tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastot (t&k ja innovaatiot) asettuvat kymmenennelle tilalle niistä kuudestatoista yritystilastosta, joiden vastaajayrityksille aiheuttamaa rasitetta selvitettiin. Tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen aiheuttama rasite vaihtelee vuosittain jonkin verran, mikä kuvastaa sitä, että innovaatiotilastoja laaditaan kahden vuoden välein.

Neuvoston päätöksen N:o 1608/2003/EY antamisen jälkeen on pyritty keräämään tietoja tiedonkeruiden aiheuttamista kustannuksista ja rasitteesta. Säännöllisissä laaturaporteissa on pyydetty esittämään täsmällisiä määriä, joiden saamisessa on kuitenkin ilmennyt vaikeuksia etenkin siinä suhteessa, että ne saataisiin yhdenmukaisina, jolloin voitaisiin vertailla tai arvioida kokonaiskustannuksia. Monet jäsenvaltiot ovat huomauttaneet, ettei t&k- ja innovaatiotutkimusten ja -tiedonkeruiden kustannuksia voida erottaa niistä kustannuksista, jotka liittyvät muihin yritystilastoihin tai asiaan liittyviin tilastoihin taikka yksinomaan kansallisiin tarpeisiin perustuviin vastaaviin toimiin. Silloinkin kun tiedot ovat saatavilla, raportointimenetelmät vaihtelevat jäsenvaltioiden välillä ja niiden eri vastuuinstituutioiden välillä. Tietojen pohjalta ei siksi voida tehdä aidosti merkittäviä vertailuja, eikä yksittäisiä kustannusarvioita voida julkaista.

Edellä esitetyt varaukset huomioon ottaen voidaan todeta, että viitevuotta 2007 koskevan yrityksille suunnatun t&k-kyselylomakkeen täyttämiseen meni 0,7–4 tuntia niissä 13 jäsenvaltiossa, joista tiedot on saatavilla (yksi jäsenvaltio ilmoitti ajaksi 6 tuntia). Tavallisimmin aikaa meni 2 tuntia. Muilta toimialoilta on saatavana selvästi vähemmän tietoja. Julkisella sektorilla ja korkeakoulusektorilla t&k-lomakkeen täyttäminen näyttäisi vieneen enemmän aikaa kuin yrityssektorilla, vaikka luvut ovatkin suhteellisen lähellä toisiaan.

Keruuaaltoja 2006 ja 2008 koskevissa laaturaporteissa annetuista yhteisön innovaatiotutkimusta koskevista tiedoista käy ilmi, että innovaatioaiheisen lomakkeen täyttöön meni 0,45–4,5 tuntia (suurin arvo 6 tuntia). Tyypillinen aika oli 1,7 tuntia vuonna 2006 ja 2 tuntia vuonna 2008 eli rasite oli lähes sama kuin t&k-tutkimuksessa. Se vähäinen näyttö, jota mainituissa keruuaalloissa saadut yksittäisten jäsenvaltioiden tiedot tarjoavat, osoittaa että vastaustaakka ei ajallisesti mitattuna kasvanut vuodesta 2006 vuoteen 2008. Vastaavasti myös tilastoviranomaisille koituneet kustannukset pysyivät suhteellisen vakaina vuodesta 2006 vuoteen 2008. Kustannustiedot eivät valitettavasti ole edelleenkään kovin kattavia, minkä vuoksi tarkempaa analyysia ei voida tehdä.

Komission vuosien 2006 ja 2009 talousarvioiden yhteydessä on käynnistetty useita ehdotuspyyntökierroksia, jotka liittyvät t&k- tai CIS-tiedonkeruun (yhteisön innovaatiotutkimus) ei-pakollisiin osiin, uusien indikaattorien toteutettavuustutkimuksiin taikka CDH-tutkimusten rahoittamiseen. Vuonna 2006 tehtiin maksusitoumuksia yhteensä 676 782 euroa CIS-tutkimukseen (mukana 10 jäsenvaltiota ja ETA-maata) ja 373 311 euroa CDH-tutkimukseen (7 jäsenvaltiota ja ETA-maata). Vuonna 2009 maksusitoumusten määrä oli yhteensä 163 457 euroa t&k-tutkimukseen (8 jäsenvaltiota ja ETA-maata), 713 475 euroa CIS-tutkimukseen (16 maata) ja 898 610 euroa CDH-tutkimukseen (13 maata).

Vuosien 2004–2006 tilastoyhteistyötä käsittelevistä usean edunsaajan Phare-ohjelmista ja vuosien 2004 ja 2005 siirtymäjärjestelystä (Integroitumista tilastoalaan käsittelevä usean edunsaajan ohjelma) pystyttiin osarahoittamaan t&k-, CIS- ja CDH-tutkimuksia ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, jotka liittyivät unioniin viidennen laajentumisen (2004) yhteydessä tai myöhemmin. Näiden toimien kautta myönnettiin edunsaajille yhteensä 219 631 euroa t&k-tutkimuksiin (11 edunsaajaa), 417 723 euroa CIS-tutkimuksiin (12 edunsaajaa) ja 426 042 euroa CDH-tutkimuksiin (9 edunsaajaa).

5. TIEDE-, TEKNOLOGIA- JA INNOVAATIOTILASTOJEN JATKOKEHITTÄMINEN

Tilastoalalla tarvitaan tietynasteista vakautta. Tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoissa kuitenkin tarkastellaan luonteeltaan dynaamista ilmiötä, ja uusia käyttäjätarpeita tulee toistuvasti esiin. Vastaaminen uusiin tarpeisiin on erityisten haastava tehtävä, kun otetaan huomioon Euroopan tilastojärjestelmän nykytilanne, jota kuvaillaan seuraavassa.

5.1 Muuttuva toimintaympäristö

5.1.1 Käyttäjien vaatimukset

T&k-toiminta, innovaatiot ja osaamistalous kokonaisuutena herättävät suurta ja jatkuvaa poliittista kiinnostusta, mikä aiheuttaa jatkuvaa painetta tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoille. Jo pitkään on ollut tiedossa, että käyttäjät haluavat ajantasaisempia, yksityiskohtaisempia ja laadukkaampia tietoja, ja moniin seikkoihin onkin puututtu entistä vahvemmilla välineillä, kuten laaturaportoinnilla, täsmällisemmillä menetelmillä ja hyvien toimintatapojen vaihtamisella. T&k-toiminnan kansainvälistyminen ja innovaatiotoiminnan laajentuminen julkiselle sektorille ovat esimerkkejä tilastolliseen seurantaan liittyvistä uusista vaatimuksista. Niiden toteutettavuutta selvitetään pilottitutkimuksilla. Tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoihin odotetaan kohdistuvan uusia ja perusteltuja tarpeita tasaiseen tahtiin myös jatkossa.

5.1.2 EU:n tilastojen uusi tuotantotapa – visio tulevalle vuosikymmenelle

Komissio on esittänyt tiedonannossaan[10] eurooppalaisia tilastoja koskevan vision, jonka mukaan tilastojen tuotannossa olisi sovellettava integroidumpia ja älykkäämpiä toimintamalleja. Sitä varten olisi mm. integroitava tilastollisia välineitä ja lisättävä hallinnollisten lähteiden käyttöä sekä yksinkertaistettava ja parannettava tilastoihin liittyvää sääntelyä. Tavoitteena on saada monipuolisempia, eteenpäin suuntautuvia tilastotietoja, parantaa tuottavuutta ja keventää vastaustaakkaa.

5.1.3 Resurssien vähyys ja priorisointi

Kansalliset tilastoviranomaiset ovat viime vuosina eri yhteyksissä valittaneet riittämättömistä resursseista, mikä aiheuttaa vakavaa huolta sen suhteen, pystytäänkö Euroopan tilastojärjestelmän vaatimukset täyttämään. Priorisointi on siksi tärkeämpää kuin koskaan, ja siinä on tarkasteltava sekä käynnissä olevia että suunniteltuja tilastotoimia.

5.2 Nykyisten tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen parantaminen ja arvioiminen

Olemassa olevien tilastojen on oltava luotettavia ja tarkoitukseensa soveltuvia. Nykyisten tiedonkeruiden – etenkin t&k-toimintaan ja innovaatioihin liittyvien – relevanssia ja laatua seurataan jatkuvasti hyödyntämällä täysimääräisesti säännöllistä vaatimustenmukaisuuden seurantaa ja laaturaporttien systemaattista keräämistä. Tämä on nyt entistäkin tärkeämpää, koska Eurooppa 2020 -strategiaa seurataan muun muassa eri tiede-, teknologia- ja innovaatioindikaattorien valossa.

Näissä toimissa käytetään apuna vuonna 2011 tehtävää säännöllistä arviointia, jossa paitsi arvioidaan tuotettuja tilastotietoja myös niiden tuottamisprosessia sekä yhteyksiä ja yhteistyötä tietojen toimittajien ja käyttäjien kanssa.

Edellä kuvatussa toimintaympäristössä annetaan erityistä painoa seuraaville seikoille:

• T&k-tilastot. Kaikki t&k-toimijat mittaavat taustatiedot tai ainakin esittävät niistä estimaatin tarvittaessa, olivatpa tiedot tiedossa ennalta tai eivät. Katetaan kaikki toimialat ja alasektorit ja kaikki toimintayksikkökoot, jolloin tarkasteltavaksi saadaan koko t&k-toiminta (menot ja henkilöstö) taloudessa kunakin aikana. Tässä yhteydessä kehitetään perusindikaattorit eurooppalaisen tutkimusalueen seurantaa varten. Toimissa hyödynnetään vankkoja tilastollisia menetelmiä, joilla käsitellään tutkimuksissa esiintyviä vastaamatta jättämisiä ja puututaan t&k-toiminnan mittaamiseen liittyviin seikkoihin. Tavoitteena on nostaa kansainvälisen yhdenmukaistamisen tasoa.

• Eurooppalaiset innovaatiotilastot. Innovointiin liittyvien eri näkökohtien mittaamiseen liittyy kysymyksiä, jotka kaipaavat tarkastelua. Erityisesti kyse on numeerisista muuttujista, innovaatiomenoista ja innovaatioiden aikaansaamasta liikevaihdosta. Tekeillä on lisäksi arvio siitä, voitaisiinko peittoa laajentamalla (kaikki liiketoiminta, koko talous) saada lisää tietoa sellaisella tasolla, joka olisi perusteltu ja menetelmien puolesta toteutettavissa.

Eurooppalaisia tilastoja koskevan vision hengessä arvioidaan strategiaa, jonka mukaan t&k- ja innovaatiotoimintaa tarkastellaan integroidulla tutkimuksella, sekä sitä, mitä vaikutuksia kohdistuisi ennen muuta tietojen laatuun ja vertailtavuuteen. Arvioinnissa pyritään ottamaan huomioon Euroopan tilastojärjestelmän tilastollinen infrastruktuuri kokonaisuudessaan.

• Tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehitystä mittaavat tilastot. Vuonna 2011 tehdään seikkaperäinen arvio vuosien 2006 ja 2009 CDH-tiedonkeruiden toteuttamisesta. Sen pohjalta on tarkoitus arvioida kyseisen tiedonkeruun tulevaisuutta.

• Patenttitilastot. Tarkoitus on selvittää hallinnollisen tausta-aineiston tehokkaampaa käyttöä etenkin yhdessä muiden olemassa olevien lähteiden kanssa uusien tietojen ja muuttujien lisäämiseksi. Patentinhakijoiden nimien esitystavan yhdenmukaistavaa parannettua menetelmää käytetään täysimittaisesti.

Nykyisiä (ja uusia) tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastoja parannetaan tiiviissä yhteistyössä OECD:n ja muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa, ja tähän liittyvää koordinointia onkin jo tehostettu. Mukana ovat myös toimet, joilla pyritään tarkistamaan kansainvälisiä menetelmäkäsikirjoja.

5.3 Uudet indikaattorit ja uudet tietolähteet

Käyttäjäyhteisöltä saadaan toistuvasti uusiin indikaattoreihin ja uusiin tietolähteisiin liittyviä pyyntöjä. Ennen kuin ryhdytään sellaiseen kehittämistyöhön, joka menee nykyisten tietolähteiden käyttöä pitemmälle ja joka merkitsisi uusia indikaattoreita, uusia tietolähteitä ja olemassa olevien tietojen lisäjaottelua (otoskoot voivat olla suurempia tai menetelmällinen työ laajempaa), tehdään perinpohjainen seulonta. Kohteena voisivat olla teknologioihin liittyvät patentit tai muita yhteiskunnallisiin haasteisiin liittyviä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat tiedot. Lisäksi hyödynnetään toteutettavuus- ja pilottitutkimuksia.

5.4 Tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen lainsäädäntöpuitteiden ajantasaistaminen

Eurooppa 2020 -strategia eri lippulaivahankkeineen ja eurooppalaisen tutkimusalueen seuranta edellyttävät sitä, että eri alojen EU-politiikan tilastollisen seurannan puitteista sovitaan. On ehdottoman tärkeää, että näihin tarkoituksiin käytettävät indikaattorit perustuvat tilastoihin ja muuttujiin, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden tavanomaiseen tilastotuotantoon ja tilastolainsäädännön piiriin.

Eurostat aikoo siksi tarkastella uudelleen sekä asetusta (EY) N:o 753/2004 että asetusta (EY) N:o 1450/2004 tarkoituksena tarkistaa niitä ottaen huomioon erityisesti tuoreimmat politiikan seurantaan liittyvät tarpeet. Tällä tavoin luodaan tasapaino nykyisten, uusien ja mahdollisesti keskeytettävien tilastojen välille ja tarkastellaan integroitujen säädösten ja tutkimusten perusteita. Painopisteenä ovat edelleen tietojen relevanssi ja laatu. Uuden lainsäädännön antamista harkitaan erittäin huolellisesti.

[1] EUVL L 230, 16.9.2003, s. 1.

[2] KOM(2007) 801.

[3] CO EUR 9, CONCL 2.

[4] KOM(2010) 546. Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke Innovaatiounioni.

[5] KOM(2010) 546.

[6] Neuvoston (kilpailukyky) 2945. kokous Brysselissä 29.5.2009.

[7] EUVL L 118, 23.4.2004, s. 23.

[8] EUVL L 267, 14.8.2004, s. 32.

[9] KOM(2005) 217.

[10] KOM(2009) 404. Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle: EU:n tilastojen uusi tuotantotapa – visio tulevalle vuosikymmenelle .