Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa COMP/37.919 - Euroalueen valuuttojen vaihtopalkkiot - Saksa

(annettu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 artiklan mukaisesti (EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21))

(2003/C 14/02)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Päätösluonnoksesta voidaan esittää seuraavat kuulluksi tulemisen oikeutta kosekvat huomautukset:

1. Komissio aloitti 1. elokuuta 2000 muodollisen menettelyn tutkiakseen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa rikkovaa toimintaa, jota Saksan markkinoilla toimivat pankit olivat harjoittaneet sopimalla euroalueen valuuttojen vaihtopalkkioista. Komissio lähetti 3. elokuuta ja 10. elokuuta 2000 päivätyillä kirjeillä väitetiedoksiannon seruaaville pankeille:

1. Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG

2. Bayerische Landesbank Girozentrale

3. BfG Bank AG

4. Commerzbank AG

5. Deutsche Genossenschaftsbank AG

6. Deutsche Verkehrsbank AG

7. Dresdner Bank AG

8. Hamburgische Landesbank Girozentrale

9. Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale

10. Reisebank AG

11. Vereins- und Westbank AG

12. Westdeutsche Landesbank Girozentrale

13. Fortis NV

14. Fortis Services Nederland NV

15. Fortis Bank (Holding) Nederland NV

16. GWK Bank NV

17. De Grenswisselkantoren NV

Menettelyyn ei osallistunut kantelijoita eikä muita kolmansia.

2. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja pidensi osapuolten pyynnöstä väitetiedoksiantoon vastaamiselle asetettua määräaikaa, joka oli alun perin 3. marraskuuta 2000, 27. päivään marraskuuta 2000, sillä perusteella, että osapuolet olivat saaneet asiakrija-aineiston sisältävän CD-ROM-levyn vasta syyskuun puolivälissä 2000. Deutsche Genossenschaftsbank -pankkia lukuun ottamatta kaikki pankit vastasivat väitetiedoksiantoon kirjallisesti ja pyysivät suullisen kuulemistilaisuuden järjestämistä.

3. Kirjallisissa huomautuksissaan osapuolet pyysivät, että komissio antaisi niille tilaisuuden tutustua kaikkiin rinnakkaistapauksia ja erityisesti Alankomaita koskeviin asiakirjoihin, jotka liittyvät EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan väitettyihin rikkomisiin euroalueen valuuttojen vaihtomarkkinoilla muissa jäsenvaltioissa.

a) Pankit perustelivat pyyntöään saada tutustua yleisesti rinnakkaistapauksia koskeviin asiakirjoihin sillä, että edellä mainittuja pankkiasioita koskevat tutkimukset kohdistuivat aluksi yhdellä asiakirjanumerolla (COMP/37.391) kirjattuun asiaan, joka jaettiin sittemmin keunotekoisesti moneen erilliseen kansalliseen asiaan. Osapuolille olisi tästä syystä tarjottava mahdollisuus tutkia kaikki kansalliset asiakirja-aineistot selvittääkseen, sisältyykö niihin Saksassa toimivia pankkeja koskevan asian kannalta merkityksellisiä asiakirjoja.

b) Pyyntöä saada tutustua Alankomaissa toimivia pankkeja koskevaan asiakirja-aineistoon perusteliin sillä, että suurin osa komission saksalaisia pankkeja vastaan esittämistä todisteista oli löydetty GWK-pankin tiloissa tehdyissä tarkastuksissa ja sisällytetty alankomaalaisia pankkeja koskevaan asiakirjaaineistoon. Saksalaisille pankeille osoitetussa väitetiedoksiannossa viitattiin kyseisiin asiakirjoihin, ja sen liitteenä oli kopiot niistä. Saksalaiset pankit epäilivät, että alankomaalaisia pankkeja koskeva aineisto voisi sisältää myös todisteita, jotka osoittaisivat, etteivät pankit ole syyllistyneet rikkomiseen, ja vaativat oikeutta tarkastaa, olika komissio toimittanut niille myös kaikki sellaiset asiakirjat, joita ne voisivat kyttää puolustuksensa tukena.

4. Saatuaan edellä b alakohdassa mainitun pyynnön, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutki alankomaalaisia pankkeja koskevan aineiston ja erotti siitä kaikki asiakirjat, jotka liittyvät suoraan tai välillisesti Saksassa toimivia pankkeja koskevaan asiaan. Kyseiset asiakirjat toimitettiin kaikille väitetiedoksiannon saajille 12. tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. Väitetiedoksiannon saajia kehotettiin esittämään asiakirjoista huomatuksensa kirjallisesti ennen kuulemismenettelyä tai sen jälkeen tai esittämään näkemyksensä suullisesti kuulemisen aikana. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja varasi itselleen oikeuden vastata molempiin pyyntöihin lopullisesti vasta menettelyn myöhemmässä vaiheessa.

5. Edellä 3 kohdan a ja b alakohdassa mainitut pyynnöt hylättiin 6. elokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, joka oli osoitettu kyseisille pankeille. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan mukaan pankeilla ei ollut oikeutta tutkia rinnakkaisiin pankkiasioihin liittyviä asiakirjoja, sillä jakaessaan tutkimuksissa keräämänsä asiakirjanäytön moneen osaan ja aloittamalla useita menettelyitä, joista kukin liittyi epäiltyyn kansalliseen kartelliin, komissio oli käyttänyt asianmukaisesti organisatorista toimivaltaansa. Lisäksi osapuolten oikeus tutustua asiakirjoihin koski vain niitä asiakirjoja, jotka liittyivät suoraan tai välillisesti komission virallisesti esittämiin väitteisiin. Alankomaissa toimivia pankkeja koskevaa aineistoa lukuun ottamatta muita pankkeja koskeva aineisto ei sisältänyt tällaisia asiakirjoja.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja katsoi lisäksi, että osapuolille oli toimitettu kaikki alankomaalaisia pankkeja ja tämän asian kannalta merkityksellisten pankkipalveluiden Saksan markkinoita koskeva asiakirjanäyttö riippumatta siitä, osoittiko se osapuolten syyllistyneen rikkomiseen vai ei. Neuvonantaja kieltäytyi myöntämästä saksalaisille pankeille oikeutta tutustua alankomaalaisia pankkeja koskevan aineiston muihin osiin, sillä kyseiset osat liittyivät yksinomaan järjestelyihin, joita alankomaalaisten pankkien epäiltiin ottanee käyttöön kansallisilla markkinoillaan.

6. Yksi osapuoli, Vereins- und Westbank AG, oli vaatinut 22. tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä tutustua 19. syyskuuta 2000 jälkeen saksalaisia pankkeja koskevaan asiakirja-aineistoon liitettyihin asiakirjoihin. Vereins- und Westbank AG oli saanut kyseisenä päivänä CD-ROM-levyn, joka sisälsi ennen kyseistä päivämäärää aineistoon liitetyt asiakirjat. Vereins- und Westbank AG väitti tarvitsevansa uusia tietoja valmistautuakseen suulliseen kuulemiseen. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja vastasi pyyntöön 23. tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä ilmoittaen, että pyydetyt asiakirjat sisälsivät muiden pankkien väitetiedoksiantoon antamia vastauksia ja joidenkin pankkien kanssa menettelyiden organisointiin liittyvistä jatkotoimenpiteistä käydyn kirjeenvaihdon. Neuvonantaja ilmoitti, ettei kumpaakaan asiakirjatyyppiä voitu asettaa pyynnön esittäjän käyttöön.

7. Osapuolet väittivät 1. ja 2. helmikuuta 2001 pidetyssä suullisessa kuulemistilaisuudessa, että niille ei ollut annettu tilaisuutta tutustua kaikkiin niiden puolustuksen kannalta merkityksellisiin asiakirjoihin. Osapuolet kritisoivat komissiota väittämällä asiakirja-aineistoa puutteelliseksi (aineisto ei sisältänyt kanteluita, joiden perusteella muodollinen menettely oli aloitettu, aineistosta puuttui luettelo asiakirjoista ja selvitys niiden asiakirjojen sisällöstä, joita ei voitu asettaa osapuolten käytöön). Komission kilpailun pääosaston yksikkö E kiisti komissioon kohdistetun kritiikin keskusteltuaan asiasta kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa.

8. Osapuolia kehotettiin esittämään kirjallisia huomautuksia suullisen kuulemisen tuloksista ja sisämarkkinoiden pääosaston sisäisestä muistiosta, jossa analysoidaan noin 700 väitetiedoksiannossa mainittua kuluttajien tekemää kantelua ja joka oli lähetetty osapuolille 26. helmikuuta 2001. Määräaika huomautusten esittämiselle oli 16. maaliskuuta 2001.

9. Osapuolet kävivät komission kanssa keskusteluja menettelyiden lopettamisesta huhtikuun ja kesäkuun 2001 välisen jakson aikana. Keskusteluissa päästiin sovitteluratkaisuun Bayerische Landesbank Girozentrale, Haburgische Landesbank Girozentrale, Landesbank Hessen Thüringen Girozentrale, Westdeutsche Landesbank Girozentrale ja SEB Bank AG:n (entinen BfG Bank AG) kanssa. Edellä mainittujen pankkien annettua muodolliset sitoumukset euroalueen valuuttojen vaihtopalkkioiden alentamisesta huomattavasti ennen lomakauden alkua kyseisiä pankkeja koskevat menettelyt lopetettiin. Myös rinnakkaisissa menettelyissä, jotka koskivat Suomessa (asia COMP/37.788), Irlannissa (COMP/37.790), Belgiassa (COMP/37.787), Portugalissa (COMP/37.789) ja Alankomaissa (COMP/37.791) toimivia pankkeija, päästiin vastaaviin sovitteluratkaisuihin. Commerzbank AG:tä, Dresdner Bank AG:tä, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:tä, Vereins- und Westbank AG:tä ja Deutsche Verkehrsbank/Reisebank AG:tä koskevia menettelyitä jatkettiin.

10. Komission 13. ja 30. elokuuta 2001 välisenä aikana saapuneilla kirjeillä viimeksi mainitut pankit vaativat oikeutta tutustua kaikkiin niihin komission hallussa oleviin asiakirjoihin, jotka sisälsivät tietoja edellytyksistä, joilla saksalaisia ja muita kuin saksalaisia pankkeja koskeva menettelyt oli lopetettu. Pankkien mukaan niillä oli oikeus tutkia, oliko komissio kohdellut niitä syrjivästi.

11. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja hylkäsi pyynnöt 16. ja 17. elokuuta sekä 4. ja 17. syyskuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. Neuvonantaja totesi, että muita kuin saksalaisia pankkeja koskevissa asioissa osapuolten kanssa sovitut sitooumukset Saksan ulkopuolisilla markkinoilla tapahtuneen rikkomisen lopettamiseksi eivät vaikuta millään tavoin sellaisten sasalaisten pankkien puolustautumisoikeuksiin, jotka olivat osapuolina kyseisistä menettelyistä erillisissä, Saksan markkinoilla tapahtunutta rikkomista koseneissa menettelyissä. Muita saksalaisia pankkeja koskevan menettelyn lopettamisen syistä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja totesi, että osapuolille oli annettu riittävästi tietoja komission lehdistötiedotteissa, joissa kuvailtiin annettuja sitoumuksia. Lisäksi neuvonantaja huomautti yksittäisten pankkien kanssa käytyjen neuvotteluiden yksityiskohtien sisältävän luottamuksellisia tietoja, joita ei voida luovuttaa kilpailijoille.

12. Reisebank AG ja Commerzbank AG hakivat Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta muutosta kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan kirjeisiin, jotka ne katsoivat "päätöksiksi", ja hakivat välipäätöstä, jolla lykättäisiin kyseisten "päätösten" täytäntöönpanoa ja jolla komissio määrättäisiin keskeyttämään muutoksenhakijoita vastaan aloittamansa menettely, kunnes ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tekisi asiasta päätöksen, ja olemaan toimittamatta neuvoa-antavalle komitealle tai komission kollegiolle komission lopullista päätösluonnosta, jos kyseinen päätös olisi muutoksenhakijoiden kannalta epäedullinen.

13. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti hylkäsi 5. joulukuuta 2001 tehdyllä päätöksellä osapuolten välipäätöshakemukset. Reisebank AG ja Commerzbank AG hakivat muutosta tähän päätökseen. Muutoksenhaulla ei ole lykkäävää vaikutusta.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja päättelee näin ollen, ettei osapuolten puolustautumisoikeuksia ole rikottu. Päätösluonnos sisältää vain sellaisia väitteitä, joista osapuolille on annettu mahdollisuus esittää näkemyksensä.