Ehdotus on yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukainen, ja se on yhdenmukainen kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa.

Tämän ehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa Itämeren kaupallisesti tärkeimpien kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille vuodeksi 2023. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on myös säännellä merellä harjoitettavaa virkistyskalastusta siinä määrin kuin se on tarpeen tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kalakantojen säilyttämiseksi. Vuosittain tehtävien TACeja ja kiintiöitä koskevien päätösten yksinkertaistamiseksi ja selkeyttämiseksi Itämeren kalastusmahdollisuudet on vahvistettu vuodesta 2006 alkaen erillisellä asetuksella.

Yhteisestä kalastuspolitiikasta (YKP) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013, jäljempänä ’YKP-perusasetus’, mukaisesti meren elollisia luonnonvaroja on hyödynnettävä siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään niillä tasoilla. Tärkeä väline näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on kalastusmahdollisuuksien vuosittainen vahvistaminen suurimpien sallittujen saaliiden, jäljempänä ’TACit’, ja kiintiöiden muodossa.

Yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa. SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

ICES julkaisi Itämeren kantoja koskevan tieteellisen lausuntonsa 31. toukokuuta 2022, lukuun ottamatta Itämeren länsiosan silakkaa koskevaa lausuntoaan, joka julkaistiin 30. kesäkuuta 2022. ICES arvioi, että Itämeren länsiosan silakan ja Itämeren itä- ja länsiosan turskan biomassa on edelleen turvallisten biologisten rajojen alapuolella. Itämeren keskiosan silakan biomassa on edelleen terveiden rajojen alapuolella. Itämeren itäosan turska ja Suomenlahden lohi saavat varovaisuusperiaatteen mukaisen lausunnon. Loput kahdeksan kantaa saavat kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon:

Itämeren kalastusmahdollisuuksista tehdyillä päätöksillä kalastuskuolevuus onnistuttiin vuoteen 2019 saakka saattamaan TACien vahvistamisajankohdan mukaisille kestävän enimmäistuoton vaihteluväleille kaikilla kannoilla, joista oli annettu kestävää enimmäistuottoa koskeva lausunto, lukuun ottamatta Itämeren länsiosan silakkaa. Vaikutti siltä, että näillä päätöksillä onnistuttiin myös elvyttämään kalakantoja ja palauttamaan tasapaino kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välille. Vuonna 2019 kävi kuitenkin ilmi, että Itämeren itäosan turskaan on kohdistunut voimakasta painetta. ICES arvioi, että tämä kanta todennäköisesti pysyy uhanalaisena myös tulevina vuosina. Vuonna 2021 kävi ilmi, että myös Itämeren länsiosan turskakanta on ollut kestävän tason alapuolella (eli alle Blim-arvon) useiden vuosien ajan. Lisäksi ICES korosti useiden lohikantojen heikkoa tilaa. Myös Itämeren keskiosan silakan biomassa on vuodesta 2020 lähtien ollut terveen tason alapuolella (eli alle Btrigger-arvon), ja vuonna 2022 Pohjanlahden silakka oli hyvin lähellä kyseistä raja-arvoa. Sen vuoksi tarvitaan lisätoimia kaikkien kantojen elvyttämiseksi ja niiden saattamiseksi kestävän enimmäistuoton mukaisiksi.

Ehdotus on osa pidemmän aikavälin lähestymistapaa, jonka avulla kalastus mukautetaan pitkän aikavälin kestävälle tasolle ja säilytetään sillä. Tämän lähestymistavan pitkän aikavälin tavoitteena on saavuttaa vakaa pyyntipaine ja suuremmat kiintiöt ja siten parempi tulotaso kalastajille ja heidän perheilleen. Purettujen saaliiden kasvamisen odotetaan hyödyttävän kalastusalaa, kuluttajia, jalostus- ja vähittäiskauppa-aloja sekä muita kaupalliseen ja virkistyskalastukseen liittyviä elinkeinoja. Tässä yhteydessä on erityisesti Itämerellä korostettava kestävän kalastuksen ja terveen meriympäristön välistä yhteyttä. Biodiversiteettistrategia ja siihen liittyvät aloitteet ovat välineitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Aloitteista voidaan mainita erityisesti tuleva kalastusta ja meriympäristöä koskeva toimintasuunnitelma.

•Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

Ehdotuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä kalastaville jäsenvaltioille vuodeksi 2023.

Asetus (EU) 2016/1139, jossa vahvistetaan Itämeren monivuotinen suunnitelma, tuli voimaan 20. heinäkuuta 2016. Suunnitelman mukaan kalastusmahdollisuudet on vahvistettava suunnitelman tavoitteiden mukaisesti ja tavoitteena olevan kalastuskuolevuuden vaihteluväleillä, jotka määritellään parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa. Erityisesti tulevat kyseeseen ICESin tai vastaavan riippumattoman tieteellisen elimen antamat lausunnot. Kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon saaneiden kantojen osalta monivuotisen suunnitelman 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, että TAC on periaatteessa vahvistettava kestävään enimmäistuottoon johtavan kalastuskuolevuuden tasolle tai sen alapuolelle, jäljempänä ’FMSY-pistearvo’ ja ’FMSY-arvon alempi vaihteluväli’. Monivuotisen suunnitelman 4 artiklan 4 kohdan mukaan TAC voidaan kuitenkin aina vahvistaa FMSY-arvon vaihteluvälejä alemmalle tasolle. Terveiden kantojen TAC voidaan monivuotisen suunnitelman 4 artiklan 5 kohdassa vahvistetuin edellytyksin vahvistaa FMSY-pistearvoa ylemmälle tasolle, jäljempänä ’FMSY-arvon ylempi vaihteluväli’. Niiden kantojen osalta, joiden biomassa on alle terveiden rajojen eli alle kutukannan biomassan viitearvon, jonka alittuessa on ryhdyttävä toimenpiteisiin kannan elvyttämiseksi kestävän enimmäistuoton mahdollistavaa tasoa suuremmaksi, jäljempänä ’Btrigger’, monivuotisen suunnitelman 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että on toteutettava asianmukaiset korjaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti terveelle tasolle. Erityisesti TAC on vahvistettava alennetulle tasolle FMSY-arvon ylemmän vaihteluvälin alapuolelle ottaen huomioon biomassan väheneminen. Monivuotisen hoitosuunnitelman 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jos kannan biomassa on alle turvallisten biologisten rajojen eli alle kutukannan biomassan viitearvon, jonka alittuessa lisääntymiskyky saattaa alentua (Blim), on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä. Korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten tai muiden kyseisessä kalastuksessa pyydettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen. Myös muita korjaavia toimenpiteitä voidaan hyväksyä, mutta ne olisi kytkettävä toiminnallisesti kalastusmahdollisuuksiin. Toimenpiteiden valinnassa olisi otettava huomioon tilanteen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus.

YKP-perusasetuksen mukaan varovaisuusperiaatteen mukaisen lausunnon saavien kantojen kalastusmahdollisuudet on vahvistettava tasoille, joilla varmistetaan vähintään vastaava suojelu. YKP-perusasetuksen johdanto-osan 8 kappaleessa todetaan, että sekakalastuksen kestävään enimmäistuottoon liittyvissä hoitopäätöksissä olisi otettava huomioon se, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, erityisesti jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että käytettyjen pyydysten valikoivuutta lisäämällä on erittäin vaikea välttää ns. pullonkaulalaji-ilmiötä eli kiintiön tyrehtymistä.

Kalastusmahdollisuuksia ehdotetaan YKP-perusasetuksen 16 artiklan 1 kohdan (suhteellisen vakauden periaate) ja 16 artiklan 4 kohdan (YKP:n tavoitteet ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistetut säännöt) mukaisesti.

Venäjän federaation kanssa jaettavien kantojen EU-kiintiöiden vahvistamiseksi ICESin lausunnon mukaisista TAC-määristä vähennettiin kyseisten kantojen määrät. Jäsenvaltioille myönnettävät TACit ja kiintiöt esitetään ehdotuksen liitteessä.

ICESin arvioima Itämeren länsiosan silakkakannan koko on kasvanut hieman mutta on edelleen vain 59 prosenttia Blim-arvosta. ICES arvioi, että biomassa pysyy Blim-arvon alapuolella ainakin vuoteen 2025, vaikkei kantaa kalastettaisi lainkaan. Rekrytointi on ollut vähäistä useiden vuosien ajan ja on edelleen historiallisen alhaisella tasolla. Koska mikään pyyntiskenaario ei nostaisi biomassaa Blim-arvoa suuremmaksi lähitulevaisuudessa, ICES toisti viidentenä peräkkäisenä vuonna lausuntonsa, jonka mukaan pyynti olisi rajoitettava nollaan. Neuvosto päätti vuonna 2021 kieltää kohdennetun kalastuksen, lukuun ottamatta puhtaasti tieteellistä kalastusta ja pienimuotoista rannikkokalastusta, monivuotisen suunnitelman 5 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Neuvosto päätti myös vahvistaa TACin tahattomille sivusaaliille, jotta vältetään muiden kalastusten tyrehdyttäminen. Koska näillä korjaavilla toimenpiteillä ei ole vielä ollut aikaa parantaa kannan tilaa, komissio ehdottaa, että kohdennettu kalastus säilytetään kiellettynä ja että TAC-taso pidetään ennallaan.

ICES ei edelleenkään pysty määrittämään Itämeren itäosan turskaa koskevia FMSY-arvon vaihteluvälien arvoja. Sen vuoksi se antoi vuodeksi 2023 varovaisuusperiaatteen mukaisen lausunnon. ICES suosittaa neljäntenä vuonna peräkkäin, että pyynti rajoitetaan nollaan. ICES arvioi, että kannan koko on edelleen alle Blim-arvon ja pysyy sen alapuolella keskipitkällä aikavälillä, vaikkei kantaa kalastettaisi lainkaan. Lisäksi ICES arvioi, että biomassa kasvoi vuonna 2021 vain vähän ja että rekrytointi on edelleen historiallisen alhaisella tasolla. Koska kannat ovat uhanalaisia, vuodesta 2019 alkaen on toteutettu tiukkoja toimenpiteitä. Itämeren itäosan turskan kohdennettu kalastus on kielletty lukuun ottamatta puhtaasti tieteellistä kalastusta, ja TAC rajoittuu tahattomiin sivusaaliisiin, jotta vältetään useimpien muiden Itämeren kalastusten tyrehdyttäminen. Lisäksi kalastusmahdollisuuksiin toiminnallisesti liittyviä korjaavia lisätoimenpiteitä hyväksyttiin kutualueen rauhoittamisena, joka kattaa kutuhuipun ja mahdolliset kutualueet. Poikkeuksia tästä toimenpiteestä sovelletaan puhtaasti tieteelliseen kalastukseen, tiettyyn pienimuotoiseen rannikkokalastukseen, jossa käytetään passiivisia pyydyksiä, ja ihmisravinnon hankkimiseksi harjoitettavaan pelagiseen kalastukseen tärkeimpien mahdollisten kutualueiden ulkopuolella. Lisäksi virkistyskalastus on ollut kiellettyä vuodesta 2020 lähtien pääasiallisella levinneisyysalueella, koska pyydetyt määrät olisivat merkittäviä sivusaaliiden TACiin verrattuna. Koska näillä korjaavilla toimenpiteillä ei ole vielä ehditty parantaa kannan tilaa, komissio ehdottaa, että toimenpiteet pidetään voimassa ja TAC-taso muuttumattomana.

ICES on jo vuosien ajan arvioinut Itämeren länsiosan turskakannan olevan hauras ja sen koon olevan alle Btrigger-arvon. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksia on vähennetty huomattavasti, ja lisäksi on otettu käyttöön liitännäistoimenpiteitä muun muassa rauhoittamalla kutualueita ja rajoittamalla virkistyskalastusta. Joka vuosi ennustettiin, että kanta elpyisi seuraavana vuonna, mutta näin ei ole tähän mennessä tapahtunut. Vuonna 2021I CES totesi, että sen aiemmissa arvioinneissa oli ollut merkittäviä epäjohdonmukaisuuksia. Sen vuoksi se teki perusteellisemman arvioinnin. Kyseisessä arvioinnissa ilmeni, että kanta on viimeisten kymmenen vuoden ajan itse asiassa ollut suurimmaksi osaksi alle Blim-arvon. Sen vuoksi ICES suositteli kokonaissaaliiden merkittävää vähentämistä. Neuvosto päätti lopettaa kohdennetun kalastuksen, lukuun ottamatta puhtaasti tieteellistä kalastusta, ja rajoittaa TACin tahattomiin sivusaaliisiin, jotta vältetään muiden kalastusten tyrehdyttäminen. Kalastusmahdollisuuksiin toiminnallisesti liittyviä muita korjaavia toimenpiteitä jatkettiin tai vahvistettiin. Kutualueen rauhoittaminen, joka kattaa kutuhuipun ja mahdolliset kutualueet, pidettiin voimassa, lukuun ottamatta puhtaasti tieteellistä kalastusta, tiettyä pienimuotoista rannikkokalastusta, jossa käytetään passiivisia pyydyksiä, ihmisravinnon hankkimiseksi harjoitettavaa pelagista kalastusta tärkeimpien mahdollisten kutualueiden ulkopuolella sekä simpukoiden pyyntiä pohjaharoilla tietyillä matalilla vesillä. Lisäksi kutualueen rahoittaminen laajennettiin kattamaan myös virkistyskalastus. Kutuajan ulkopuolella virkistyskalastukseen sovellettava saalisrajoitus alennettiin yhteen kalaan virkistyskalastajaa kohti päivässä.

ICES toteaa tämän vuoden lausunnossa, että vuoden 2022 rekrytoinnin arvioidaan olevan hieman suurempi kuin aiempina vuosina. Kannan biomassa on kuitenkin jatkanut pienentymistään ja on tällä hetkellä vain 38 prosenttia Blim-arvosta. FMSY-pistearvoon vahvistetun saalislausunnon mukaan kokonaissaaliita olisi kuitenkin lisättävä (kuten vuonna 2021, ICES ei pysty antamaan erillistä saalislausuntoa kaupallisesta kalastuksesta ja virkistyskalastuksesta), minkä lisäksi lausunnossa arvioidaan biomassan ylittävän Blim-arvon vuonna 2024. Samaan aikaan ICES korostaa, että sen lyhyen aikavälin ennuste on paljon tavallista epävarmempi, koska arviointimallissa ei oteta huomioon tiettyjä (todennäköisesti merkittäviä) tuntemattomia kuolevuustekijöitä. Näin ollen ICES korostaa, että kun saaliit vahvistetaan FMSY-pistearvoon, on korkea riski siitä, että biomassa pysyy vuonna 2024 Blim-arvon alapuolella. Kun otetaan huomioon kannan erittäin pieni koko, ICESin näkemykset ja kannan arviointiin aiemmin liittyneet epävarmuustekijät, komissio ehdottaa varovaista lähestymistapaa, jossa TAC-taso ja nykyiset korjaavat toimenpiteet pidetään muuttumattomina.

ICES arvioi vuonna 2020, että Itämeren keskiosan silakan biomassa oli laskenut Btrigger-arvon alapuolelle. Vuonna 2021 se jatkoi laskuaan ja tuli jo lähelle Blim-arvoa. Kalastusmahdollisuuksia vähennettiin huomattavasti; kannan koko on kasvanut, mutta se on edelleen alle Btrigger-arvon. Vuoden 2015 jälkeen ei ole tapahtunut vahvaa rekrytointia, ja tärkein nykyisiä kalastusmahdollisuuksia edistävä tekijä on vuoden 2019 vahva vuosiluokka. Kyseistä vuosiluokkaa koskevat arviot kuitenkin vaihtelevat. Vuonna 2020 ICES arvioi, että vuosiluokka 2019 oli vahva, mutta viime vuonna, että se oli keskiarvon alapuolella. Tämän vuoden arvion mukaan se on keskiarvon yläpuolella. Tämän perusteella ICES suosittaa kalastusmahdollisuuksien huomattavaa lisäämistä mutta korostaa, että kanta tukeutuu yhteen ainoaan vuosiluokkaan, jonka vahvuus on epävarma. Sen vuoksi komissio ehdottaa varovaista lähestymistapaa ja kalastusmahdollisuuksien asettamista FMSY-arvon vaihteluvälin alimpaan pisteeseen monivuotisen suunnitelman 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Pohjanlahden silakan arviointiin on viime vuosina kohdistunut joitakin epävarmuustekijöitä. Biomassa on pienentynyt jatkuvasti vuodesta 2010. ICESin oli vuonna 2019 siirrettävä lausuntonsa alempaan ICES-tietoluokkaan 3 varovaisuusperiaatteen mukaiseksi lausunnoksi selvän takautuvan vääristymän vuoksi. Tutkittuaan asiaa perusteellisesti ICES päivitti lausuntonsa takaisin ICES-tietoluokkaan 1 kestävää enimmäistuottoa koskevaksi lausunnoksi vuonna 2021. Se arvioi, että biomassa on lopulta jälleen kasvussa, ja kehotti lisäämään kalastusmahdollisuuksia huomattavasti. ICES arvioi nyt, että kannan biomassa on ollut viime vuosina paljon arvioitua pienempi ja laskenut hyvin lähelle Btrigger-arvoa. ICES toteaa, että tämä kehitys johtuu todennäköisesti silakan koon pienenemisestä, jonka eräät rannikkokalastajat ovat jo jonkin aikaa sitten havainneet. Ikä-painosuhde on ollut alhainen viimeiset 15 vuotta, ja se laski vuonna 2021 entisestään. Ainoa ICESin suosittelema pyyntiskenaario, jossa kanta pysyisi vuonna 2024 Btrigger-arvon yläpuolella, on FMSY-arvon vaihteluvälin alimmassa pisteessä. Kun otetaan huomioon kannan negatiivinen kehitys ja jotta voidaan estää kannan putoaminen Btrigger-arvon alapuolelle, komissio ehdottaa kalastusmahdollisuuksien asettamista FMSY-vaihteluvälin alimpaan pisteeseen.

Riianlahden silakkaa koskevassa ICESin lausunnossa ei ole erityisiä rajoitteita, joten ehdotettu TAC on FMSY-pistearvo.

ICESin mukaan kilohailin biomassa on terveellä tasolla, mutta kalastuspaine on ollut aiemmin FMSY-arvon yläpuolella. ICES myös suosittaa, että monilajinen vuorovaikutus otettaisiin huomioon, sillä kilohaili on tärkeä saalislaji turskalle. Sen vuoksi komissio ehdottaa TACin asettamista FMSY-arvon alemmalle vaihteluvälille monivuotisen suunnitelman 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Punakampelan TAC on seuraavien yhdistelmä: i) osa-alueiden 21, 22 ja 23 kannalle annettu kestävää enimmäistuottoa koskeva lausunto; ja ii) osa-alueiden 24–32 kannalle annettu kestävää enimmäistuottoa koskeva lausunto, jonka luokitus nostettiin tänä vuonna ICES-tietoluokkaan 2 kestävää enimmäistuottoa koskevaksi lausunnoksi. Molemmat kannat kehittyvät hyvin, mutta monilajiset vuorovaikutukset olisi otettava huomioon. Turska on punakampelan kalastuksen tahaton sivusaalis, ja sivusaaliiden tasot voivat olla merkittäviä erityisesti niin kauan kuin valikoivampia pyydyksiä ei käytetä. Komissio ehdottaa, että molempien Itämeren turskakantojen kalastusmahdollisuudet pidetään erittäin alhaisella tasolla. Sen vuoksi komissio ehdottaa punakampelan TACin asettamista FMSY-arvon alemmalle vaihteluvälille monivuotisen suunnitelman 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

ICES on jo useiden vuosien ajan todennut, että Itämeren lohen jokikantojen tila on hyvin heterogeeninen: toiset ovat terveitä mutta toiset hyvin heikkoja. Pääaltaan lohen osalta ICES antoi kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon ja Suomenlahden lohen osalta sellaisia kantoja varten, joita koskevat tiedot ovat puutteelliset, kehitettyyn lähestymistapaan perustuvan lausunnon. Arvioituaan kantaa perusteellisesti ICES päätti soveltaa samaa lähestymistapaa pääaltaaseen myös vuonna 2020. Jatkotyön jälkeen ICES antoi jälleen kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon vuonna 2021. Tässä lausunnossa kuitenkin todettiin ensimmäistä kertaa, että pääaltaassa harjoitettava lohen kaupallinen ja virkistyskalastus, joka on luontaisesti sekakalastusta, jossa pyydetään lohta sekä terveistä että heikoista jokikannoista, olisi kokonaan lopetettava heikkojen jokikantojen suojelemiseksi. Samaan aikaan ICES kuitenkin katsoi, että nykyisen kohdennetun kalastuksen jatkaminen Pohjanlahden ja Ahvenanmeren rannikkoalueilla olisi edelleen mahdollista lohen kesävaelluksen aikana. Sen vuoksi neuvosto päätti kieltää lohen kohdennetun kalastuksen pääaltaassa ja vahvistaa sivusaalis-TACin tahattomille sivusaaliille, lukuun ottamatta puhtaasti tieteellistä kalastusta, sekä sallia lohen kohdennetun kalastuksen kesäkaudella näillä pohjoisilla rannikkoalueilla. Lisäksi neuvosto hyväksyi kalastusmahdollisuuksiin toiminnallisesti liittyviä korjaavia lisätoimenpiteitä. Pitkäsiimakalastus kiellettiin yli neljän meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista. Lisäksi virkistyskalastuksessa sovelletaan päivittäistä saalisrajoitusta, joka on yksi rasvaeväleikattu lohi virkistyskalastajaa kohti, paikoissa ja ajankohtina, joissa ja joina kohdennettu kaupallinen kalastus on kielletty. Suomenlahden lohelle neuvosto vahvisti TACin ICESin varovaisuusperiaatteen mukaisen lausunnon mukaisesti. Venäjän Ukrainaa vastaan aloittaman hyökkäyssodan vuoksi asianomainen ICES-työryhmä ei pystynyt kokoontumaan vuonna 2022, ja ICES päätti pitää pääaltaan lohta koskevan lausuntonsa ja Suomenlahden lohta koskevan lausuntonsa voimassa. Tällä perusteella komissio ehdottaa, että nämä kaksi TAC-tasoa ja nykyiset korjaavat toimenpiteet säilytetään ennallaan. Samalla ICES kuitenkin korostaa, että pyydystä ja päästä -virkistyskalastus ei ole sallittua, koska se katsoo, että vapauttamisen jälkeinen kuolevuus on liian korkea eikä heikkoja kantoja pystytä suojelemaan.

Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien sen 3 ja 4 artiklan mukaiset sellaisiin kantoihin sovellettavat joustosäännökset, joihin sovelletaan varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja. Sen 2 artiklassa säädetään, että neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei tulisi soveltaa, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilaa. Sittemmin on otettu YKP-perusasetuksen 15 artiklan 9 kohdalla käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen joustonvara, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta ja haittaisi YKP:n tavoitteiden saavuttamista, olisi sen vuoksi selkeytettävä, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan vain siinä tapauksessa, etteivät jäsenvaltiot hyödynnä YKP-perusasetuksen 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

Komissio ehdottaa myös neuvoston asetuksen (EU) 2022/109 muuttamista siten, että vahvistetaan TAC harmaaturskalle, jonka kalastuskausi alkaa 1. marraskuuta 2022. TAC-taso esitetään merkinnällä ”pm” (pro memoria) odotettaessa lokakuun 2022 alussa julkaistavaa ICESin lausuntoa ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käytäviä neuvotteluja.