[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 15.12.2005

KOM(2005) 657 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

Arviointikertomus selvityksen lopullisuutta koskevasta direktiivistä 98/26/EY(EU 25)

SISÄLLYSLUETTELO

1. Arvioinnin tavoitteet 5

2. Direktiivin 98/26/EY täytäntöönpano 5

3. Suurimmat havaitut ongelmat ja riskit 7

4. Direktiivin 98/26/EY tavoitteet, tulokset ja vaikutus 9

5. Päätelmät 11

ANNEX 12

Yhteenveto

Selvityksen lopullisuutta koskeva direktiivi 98/26/EY tuli voimaan 15:ssä EU:n jäsenvaltioissa 11. joulukuuta 1999 ja 10:ssä uudessa jäsenvaltiossa 1. toukokuuta 2004. Direktiiviä 98/26/EY sovelletaan myös ETA-valtiossa Norjassa, Islannissa ja Liechtensteinissa. Direktiivin 98/26/EY 12 artiklan mukaan ”komission on annettava […] Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän direktiivin soveltamisesta sekä tarvittaessa sen tarkistamista koskevat ehdotukset”. Kertomus olisi pitänyt antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 11. joulukuuta 2002.

Komissio teettikin tällaisen kertomuksen 15 jäsenvaltiosta. Kertomus valmistui 19. helmikuuta 2003: http://europa.eu.int/comm/internal_market/payments/docs/transposition-dir-9826/main_en.pdf). Lähestyvän laajenemisen vuoksi kertomusta ei kuitenkaan esitetty Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Tämä arviointikertomus kattaa kaikki EU:n 25 jäsenvaltiota.

Valmistellessaan tätä kertomusta komissio pyysi jäsenvaltioita vastaamaan kattavaan kyselyyn direktiivin 98/26/EY täytäntöönpanosta ja soveltamisesta. Kyselyyn vastasi 24 jäsenvaltiota. Kypros ei vastannut, sillä se katsoo, ettei sillä ole vielä riittävästi vastaamisen edellyttämää käytännön kokemusta direktiivin 98/26/EY soveltamisesta.

Selvityksen lopullisuutta koskeva direktiivi – perustelut ja kuvaus

Direktiivi 98/26/EY oli yhteisön lainsäätäjän vastaus järjestelmäriskiä koskeviin ongelmiin, jotka Kansainvälisen järjestelypankin alainen CPSS-komitea (Committee on Payment and Securities Systems) oli havainnut. Talous- ja rahaliiton (EMU) toisen vaiheen alkaessa vuonna 1994 kävi ilmeiseksi, että vakaa ja tehokas maksuinfrastruktuuri olisi tarpeen rajatylittävien maksujen edistämiseksi, tulevan yhteisen rahapolitiikan tukemiseksi ja järjestelmäriskin minimoimiseksi varsinkin rajatylittävän toiminnan lisääntyessä.

Vastauksena tarpeeseen minimoida järjestelmäriski ja varmistaa maksujärjestelmien ja arvopaperien selvitysjärjestelmien vakaus direktiivissä 98/26/EY säädetään, että näihin järjestelmiin tulleita siirtomääräyksiä ei voida peruuttaa tai muuten mitätöidä. Tällainen suoja luodaan säätämällä, että hyväksyttyyn järjestelmään tulleet siirtomääräykset ja nettoutukset ovat peruuttamattomia ja lopullisia, vaikka jokin järjestelmän kotimainen tai ulkomainen osallistuja joutuisi maksukyvyttömyysmenettelyyn. On kuitenkin syytä todeta, että tällainen suoja oli jo olemassa monissa jäsenvaltioissa, vaikkakin eri muotoisena, myös ennen direktiivin 98/26/EY tuloa voimaan.

Direktiivi 98/26/EY on suhteellisen lyhyt ja sisältää 14 artiklaa. Lyhyyden vastapainona teksti on varsin monimutkaista.

Direktiivin 98/26/EY tarkoituksena on luoda sen mukaisen suojan soveltamisalaan kuuluvien järjestelmien luokka. Kyse on järjestelmistä, jotka kuuluvat direktiivissä esitetyn ’järjestelmän’ määritelmän soveltamisalaan ja jotka jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on nimennyt tällaiseksi järjestelmiksi ja ilmoittanut komissiolle. Tässä kertomuksessa ’järjestelmällä’ tarkoitetaan tämän luokan jäseniä. Direktiivi 98/26/EY on luonut yleiseurooppalaisen järjestelmien luokan, jonka jäsenyyden uskotaan tarjoavan taloudellista ja järjestelmäetua. Komissio ylläpitää luetteloa ilmoitetuista järjestelmistä ja se julkaistaan Internet-sivustolla: http://www.europa.eu.int/comm/internal_market/financial-markets/settlement/dir-98-26-art10-national_en.htm.

Direktiivin 98/26/EY soveltamisala vahvistetaan määrittelemällä useita sen keskeisiä käsitteitä kuten ’järjestelmä’, ’osallistuja’ ja ’maksukyvyttömyysmenettely’. Kun järjestelmään tulee maksumääräys tai arvopaperien selvitysmääräys, se on järjestelmän sääntöjen mukaan heti suojattu kolmansien osapuolten vaateilta, vaikka yksi tai useampi järjestelmään osallistuja ajautuisi konkurssiin. Suojavaikutus syntyy, jos siirtomääräys on tullut järjestelmään ennen maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista tai samana päivänä kuin menettely aloitetaan, kunhan kyseiset osapuolet voivat osoittaa, että ne eivät olleet tai niiden ei olisi pitänyt olla tietoisia tällaisesta menettelystä. Tämän suojan lisäksi mikään laki, asetus, määräys tai käytäntö niiden sopimusten purkamisesta ja toimien peruuttamisesta, jotka on tehty ennen maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa, ei johda siirtomääräysten nettoutuksen purkamiseen. Siirtomääräyksen tuloajankohta järjestelmään on keskeisen tärkeä tekijä, ja se määritetään kunkin järjestelmän sääntöjen mukaan. Lisäksi direktiivissä 98/26/EY säädetään, että maksukyvyttömyysmenettely ei vaikuta taannehtivasti siirtomääräyksiin tai nettoutukseen.

Jos jäsenvaltio päättää aloittaa maksukyvyttömyysmenettelyn järjestelmään osallistujaa vastaan, tästä on ilmoitettava välittömästi jokaisessa jäsenvaltiossa nimetylle keskusviranomaiselle, joka ilmoittaa sitten asiasta kaikkien muiden jäsenvaltioiden keskusviranomaisille. Näin pyritään varmistamaan, että asiasta voidaan varoittaa nopeasti.

Järjestelmän sääntelyyn sovellettava laki vahvistetaan kunkin järjestelmän säännöissä. Direktiivin 98/26/EY mukaan minkä tahansa jäsenvaltion kansallista lakia voidaan käyttää järjestelmän sääntelyssä, kunhan yhdellä järjestelmän osallistujista on päätoimipaikka siinä jäsenvaltiossa, jonka laki on valittu sovellettavaksi.

Kun tarkastellaan arvopapereita, jotka osallistujille annetaan vakuutena järjestelmän tai keskuspankkien yhteydessä, vakuuksiin sovelletaan sen jäsenvaltion lakia, jossa se rekisteri, tili tai talletusjärjestelmä sijaitsee, johon ne on lainmukaisesti merkitty.

Maksujärjestelmän ja arvopaperien selvitysjärjestelmän nimeäminen

Direktiivin 98/26/EY 6 ja 10 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle nimeämänsä järjestelmät ja ilmoittamisesta vastaavat kansalliset viranomaiset. Komissio pitää näistä tiedoista kahta rekisteriä, jotka julkaistaan Internetissä. Rekisterit päivitetään aina kun jäsenvaltiot toimittavat komissiolle uutta tietoa.

Tiedot, jotka koskevat maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisen ilmoittamisesta vastaavaa, jäsenvaltion nimeämää viranomaista (direktiivin 6 artikla), sisältävät vastuullisen viranomaisen virallisen nimen ja yhteystiedot (vastuuhenkilöt, puhelinnumerot jne.). Yhteensä 11 jäsenvaltiota on nimennyt kansalliset keskuspankkinsa asianomaiseksi viranomaiseksi (A, B, CY, EL, HU, IRL, I, LT, MT, NL, PL); 7 muuta on nimennyt rahoitusalan valvontaviranomaisensa (DK, EE, FR, D, LV, L, S) ja 6 jäsenvaltiota on nimennyt molemmat (CZ, PT, SI, E, SK, UK). Yksi jäsenvaltio on nimennyt tehtävään ministeriön (FIN) (http://www.europa.eu.int/comm/internal_market/financial-markets/settlement/dir-98-26-art06-insolvency_en.htm).

Nimettyjen maksujärjestelmien ja arvopaperien selvitysjärjestelmien (direktiivin 10 artikla) osalta annetaan tiedoksi myös järjestelmien koko nimi ja yhteystiedot. Jäsenvaltiot ilmoittavat nämä tiedot komissiolle vaihtelevalla tarkkuudella. Komissio harkitseekin, olisiko toimitettavien tietojen yksityiskohdat yhdenmukaistettava. Tämän ei kuitenkaan pitäisi edellyttää lainsäädännön antamista, vaan asiasta voitaisiin pikemminkin sopia vapaamuotoisesti jäsenvaltioiden kanssa.

Yhteensä 107 järjestelmää on nimetty ja niistä on ilmoitettu komissiolle. Näistä 49 on maksujärjestelmää ja 58 arvopaperien selvitysjärjestelmää. Selkeänä suuntauksena on, että yhä useammat järjestelmät haluaisivat tulla jäsenvaltioiden nimeämiksi, sillä nimeämisestä on kaksinkertainen etu: järjestelmät saavat direktiivin 98/26/EY mukaisen ”laatuluokituksen” ja luottamusta herättävän epävirallisen ”passin” rajatylittävän toiminnan harjoittamiseen. Kun järjestelmä on nimetty ja siitä on ilmoitettu, markkinatoimijat voivat luottaa palveluntarjoajan lainmukaisuuteen ja oikeudellisiin puitteisiin, joissa ne toimivat. Ulkomaisten tuomioistuinten ja viranomaisten on kunnioitettava direktiivin 98/26/EY nojalla kyseisille järjestelmille myönnettyä suojaa.

1. ARVIOINNIN TAVOITTEET

Tämän arviointikertomuksen päätavoitteena on: i) analysoida direktiivin 98/26/EY täytäntöönpanoa ja ii) tunnistaa mahdolliset ongelmat, jotka voisivat olla direktiivin tulevan tarkistuksen kohteina.

Arviointi on toteutettu jäsenvaltioista ja Euroopan keskuspankista saatujen tietojen perusteella. Ensimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi jäsenvaltiot ovat vastanneet komission laatimaan laaja-alaiseen kyselyyn (ks. 1 jakso) direktiivin 98/26/EY soveltamisesta. Komission käytössä oleva aineisto on laaja eikä sen sisältöä voida kuvailla yksityiskohtaisesti. Jos tässä arvioinnissa ei näin ollen käsitellä jotakin aihetta, sen suhteen ei katsota esiintyvän ongelmia eikä tarkistustarvetta. Lukija voi kuitenkin halutessaan tutustua kaikkien jäsenvaltioiden vastauksiin yksityiskohtaisesti komission Internet-sivustolla (osoite?).

Toisen tavoitteen saavuttamiseksi monet jäsenvaltiot ja Euroopan keskuspankki ovat ilmoittaneet, mitkä kysymykset saattavat niiden mielestä aiheuttaa ongelmia. Tässä arviointikertomuksessa komissio osoittaa tärkeimmät kysymykset, joita on vielä analysoitava tarkemmin (4 jakso). Tämä ei ole direktiivin 98/26/EY 12 artiklassa tarkoitettu virallinen ehdotus direktiivin tarkistamiseksi. Kaikkiin ehdotuksiin direktiivin muuttamiseksi liitettäisiin luonnollisesti täydellinen vaikutustenarviointi.

2. DIREKTIIVIN 98/26/EY TÄYTÄNTÖÖNPANO

Direktiivin 98/26/EY täytäntöönpanoprosessin analyysi

Jäsenvaltiot vaikuttavat yksimielisiltä siitä, että direktiivi 98/26/EY on erittäin tärkeä väline sen varmistamiseksi, että eurooppalaisten maksujärjestelmien ja arvopapereiden selvitysjärjestelmien järjestelmäriskiä vastaan voidaan suojautua tehokkaammin. Sen katsotaan myös tarjoavan ja parantavan oikeusvarmuutta ja ennakoitavuutta järjestelmään osallistujille eri jäsenvaltioissa. Direktiivin 98/26/EY katsotaan saavuttaneen sillä tavoiteltu vaikutus ja toimineen hyvin. Tätä kuvaa esimerkiksi seuraava kyselyyn annettu vastaus: ”Olemme varsin tyytyväisiä direktiiviin, joka tarjoaa kattavan (lähes täydellisen) oikeudellisen suojan kansainvälisistä osallistujista koostuville järjestelmille. Direktiiviin 98/26/EY ei tarvita perusteellisia muutoksia, mutta joitakin pieniä muutoksia voitaisiin tehdä”.

Kyselyyn saatujen vastausten perusteella joihinkin täytäntöönpanon osa-alueisiin voitaisiin kiinnittää huomiota. Tässä jaksossa ei käsitellä ongelmallisiksi koettuja kysymyksiä, vaan niitä tarkastellaan 4 jaksossa.

- 1 artiklan a alakohta: Kun tarkastellaan järjestelmän sääntöihin sovellettavan lain valintaa (minkä tahansa jäsenvaltion laki), kaikki jäsenvaltiot yhtä lukuun ottamatta vastasivat kielteisesti kysymykseen siitä, onko jäsenvaltiossa sen rekisteröimiä, siellä sijaitsevia ja/tai sen ilmoittamia järjestelmiä, joita säännellään toisen jäsenvaltion lailla. Käänteiseen kysymykseen siitä, tietävätkö jäsenvaltiot, että niiden lakia sovellettaisiin järjestelmässä, joka on toisen jäsenvaltion rekisteröimä, sijaitsee siellä ja/tai on sen ilmoittama tai siellä ilmoitettu, kaksi jäsenvaltiota vastasi myönteisesti. Näistä vastauksista ei voida tehdä suoraan johtopäätöstä. Niiden perusteella kuitenkin vaikuttaa siltä, että maksujärjestelmät ja arvopaperien selvitysjärjestelmät suosivat edelleen kotimaastaan käsin tapahtuvaa toimintaa, vaikka EU:hun on pyritty luomaan myös näiden palvelujen sisämarkkinat. Tämä merkitsee, että toistaiseksi todella yleiseurooppalaisia järjestelmiä ei ole tai niitä on vain hyvin harvoja.

- 2 artiklan c, d ja e alakohta: Kaikkia keskusvastapuolia, selvitysosapuolia ja selvitysyhteisöjä kohdellaan yhdenmukaisesti siten, että kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät sen, että nämä yhteisöt ovat direktiivin 98/26/EY mukaisia ’osallistujia’.

- 2 artiklan g alakohta: ’Epäsuoran osallistujan’ käsitteen käytöstä esitetyt mielipiteet eroavat enemmän. Kysymykseen siitä, onko tapauksia, joissa ’epäsuorat osallistujat’ tai muut yritykset olisi katsottu ’osallistujiksi’, 9 jäsenvaltiota vastasi myönteisesti. Toisten jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmissä ei joko esiinny käsitettä tai ne eivät ole vielä hyväksyneet yhtään epäsuoraa osallistujaa, vaikka sitä pidetäänkin joissakin tapauksissa mahdollisena. Kaikki jäsenvaltiot ovat päättäneet olla laajentamatta osallistujien ryhmää direktiivissä 98/26/EY säädettyä laajemmaksi.

- 3 artikla: Direktiivi 98/26/EY minimoi järjestelmäriskin järjestelmään tulleiden maksumääräysten ja arvopapereiden selvitysmääräysten peruuttamattomuuden ja toimeenpanokelpoisuuden periaatteensa nojalla, joka sitoo kolmansia. Järjestelmäriskin supistaminen edellyttää mm. mahdollisuutta toimia nopeasti, jos järjestelmän osallistujasta tulee maksukyvytön. Tällöin on tärkeää, että markkinaosapuolilla sekä tuomioistuimilla ja toimivaltaisilla viranomaisilla on välitön ja täydellinen pääsy maksukyvyttömyyttä koskeviin tietoihin, päätöksiin ja tuomioihin. Tällaiset päätökset julkistetaan ja annetaan eri viestimien saataville vaihtelevalla viipeellä 18 jäsenvaltiossa. Eräät jäsenvaltiot käyttävät Internetiä ilmoittaakseen välittömästi maksukyvyttömyydestä, kun toiset jäsenvaltiot julkaisevat tiedot vasta muutaman tai jopa 8 päivän viipeellä kansallisessa virallisessa lehdessä. Eräät jäsenvaltiot julkistavat päätökset vasta sitten, kun ne ovat täysin lainvoimaisia, ja eräät jäsenvaltiot antavat tuomioistuimille mahdollisuuden määrätä laajemmasta päätöksen julkistamisesta esimerkiksi paikallisissa ja valtakunnallisissa sanomalehdissä. Maksukyvyttömyyspäätöstä ei julkisteta lainkaan viidessä jäsenvaltiossa, vaikka niillä onkin käytössään kattavat raportointivelvollisuudet ja tuomioistuinten on ilmoitettava asiasta välittömästi esimerkiksi kansalliselle keskuspankille, viranomaisille ja yhtiörekisteriin.

- 5 artikla: Yhdelläkään 24:stä kyselyyn vastanneesta jäsenvaltiosta ei ole lainsäädäntöä, jossa määriteltäisiin maksumääräyksen tai arvopaperien selvitysmääräyksen ”tuloajankohta” järjestelmään. Kaikki jäsenvaltiot viittaavat siihen, että tuloajankohta määräytyy kunkin järjestelmän sovittujen sääntöjen perusteella direktiivin 98/26/EY säännösten mukaisesti. Tätä voidaan pitää myönteisenä piirteenä, sillä se merkitsee, että osallistujien ei tarvitse pelätä, että kansallista lainsäädäntöä sovellettaisiin tältä osin ensisijaisena järjestelmän sääntöihin nähden.

- Kaikki vastasivat kielteisesti yleiseen kysymykseen siitä, onko jäsenvaltiolla ollut ongelmia direktiivin panemisessa täytäntöön. Vain muutamat jäsenvaltiot olivat lykänneet täytäntöönpanoa, mutta tämän kerrottiin johtuvan muista syistä kuin direktiivin sisällöstä.

Komissio päättelee, että direktiivi 98/26/EY on pantu täytäntöön erittäin tyydyttävällä tavalla kaikissa jäsenvaltioissa, lukuun ottamatta 4 jaksossa mainittuja tapauksia.

. SUURIMMAT HAVAITUT ONGELMAT JA RISKIT

Tässä jaksossa esitetään yleiskatsaus alueisiin, joilla on havaittu ongelmia direktiivin 98/26/EY asianmukaisessa saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä tai soveltamisessa. Lähtökohtana ovat jäsenvaltioiden ja EKP:n vastaukset ja ehdotukset. Tässä käydään läpi keskeisimmät mahdolliset ongelma-alueet, joita direktiivin tulevassa tarkistuksessa voitaisiin käsitellä.

Lisäksi joitakin vähäisempiä teknisempiä kysymyksiä on tarkasteltava perusteellisesti mahdollisissa valmisteluissa direktiivin 98/26/EY tarkistamiseksi, mutta ne eivät tässä vaiheessa vaikuta keskeisiltä ongelmakohdilta.

1. 1 artiklan a alakohta : seitsemän jäsenvaltiota kannattaa mahdollisuutta valita, että useamman kuin yhden jäsenvaltion lakia sovellettaisiin tietyn järjestelmän tai sen eri osien sääntelyyn.

Vaikuttaa siltä, että kuusi jäsenvaltiota (ehkä 7, mutta yksi ei ole antanut selvää vastausta) ei voi suoraan sallia sitä, että järjestelmää sääntelevä laki voidaan valita vapaasti. Tämä voi aiheuttaa ongelman, joka on otettava huomioon ja joka saattaa johtaa rikkomisesta johtuviin menettelyihin.

2 . Direktiivin 98/26/EY 2 artiklan a kohdassa olisi tehtävä selväksi, että järjestelmän osallistujien välinen ’järjestely’ voidaan luoda joko sopimuksen tai lainsäädännön kautta.

3. 2 artiklan b alakohdassa määritellyt laitokset sisältävät luottolaitokset. Keskustelua on käyty siitä, sisältyvätkö direktiivin 2000/46/EY 2 a artiklassa määritellyt sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat näihin laitoksiin: 13 jäsenvaltiota ja EKP katsoo, että ne kuuluvat, 11 jäsenvaltiota puolestaan katsoo, että ne eivät kuulu. EKP on huolestunut tästä ja se ehdottaa, että vakaussyistä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden olisi nautittava samasta suojasta kuin muutkin luottolaitokset varsinkin TARGET-järjestelmän toiminnan osalta.

4. 2 artiklan f ja g alakohdassa esitetyt ’osallistujan’ ja ’epäsuoran osallistujan’ määritelmät ovat kiinnittäneet jonkin verran huomiota.

EKP:n mukaan unionissa ei ole päästy sopimukseen siitä, kuuluvatko selvitysosapuolet, selvitysyhteisöt ja keskusvastapuolet näiden määritelmien soveltamisalaan. Kaikki jäsenvaltiot ovat kyselyyn antamissaan vastauksissa kuitenkin yksimielisiä siitä, että nämä yhteisöt voivat myös toimia osallistujina.

Direktiivin 98/26/EY mukainen suoja ei koske EU:n ulkopuolisia osallistujia. Yhteensä 10 jäsenvaltiota katsoo, että jonkinasteinen laajennus olisi paikallaan, ja neljä muuta jäsenvaltiota suhtautuu varovaisen myönteisesti tähän ajatukseen. Rahoitusmarkkinoiden yhdentyessä suojaa haetaan etenkin kolmansien maiden osallistujien osallistumiselle EU:ssa sijaitseviin järjestelmiin ja EU:n osallistujien osallistumiselle EU:n ulkopuolisiin järjestelmiin. Tämä on jo nyt mahdollista tapauskohtaisen kahdenvälisen sopimuksen perusteella, mutta tällaisiin järjestelyihin liittyy tuntuva riski sekä oikeudellisen ennakoitavuuden osalta että mahdollisesti järjestelmien osalta. EU:lla ei luonnollisestikaan ole valtuuksia laajentaa direktiivin 98/26/EY soveltamisalaa unionin alueen ulkopuolelle, mutta olisi mahdollista, että kolmansien maiden osallistujien tai järjestelmien osallistumista EU:ssa sijaitseviin järjestelmiin ja EU:n osallistujien osallistumista EU:n ulkopuolisiin järjestelmiin voitaisiin säännellä yksityiskohtaisemmin. Tällainen järjestely voisi lisätä rahoitusalan vakautta.

5. 2 artiklan i alakohta : Eräät jäsenvaltiot haluaisivat, että direktiivissä 98/26/EY selvennettäisiin myös se, milloin siirtomääräys on katsottava tulleeksi järjestelmään, kun monta järjestelmää on yhdistetty toisiinsa. Näin varmistetaan, että ’siirtomääräyksen’ tai ’maksumääräyksen’ määritelmä kattaa kaikentyyppiset maksuvälineet.

6. Direktiivin 98/26/EY 2 artiklan j alakohdassa vahvistettu ’maksukyvyttömyysmenettelyn’ määritelmä ei kata selkeästi kaikentyyppisiä kansallisia maksukyvyttömyysmenettelyn kaltaisia menettelyjä. Eräät jäsenvaltiot haluaisivat laajentaa määritelmää suojautuakseen maksukyvyttömyyden heijastusvaikutuksilta. Sääntelyyn perustuvat moratoriot eivät ole sama asia kuin maksukyvyttömyysmenettely eikä niitä voida sisällyttää soveltamisalaan, vaikka tämäntyyppisillä ”maksukyvyttömyysmenettelyn kaltaisilla menettelyillä” voikin olla samat vaikutukset maksujärjestelmiin ja arvopaperien selvitysjärjestelmiin kuin varsinaisella maksukyvyttömyysmenettelyllä. Yhden ehdotuksen mukaan määräykset olisi suojattava tiukalla ”24 tunnin säännöllä” (kyseisenä aikana tehdyt transaktiot katsotaan tehdyiksi ennen konkurssia) ilman ”vilpittömän mielen” vaatimusta. Tämä sama ongelma koskee myös direktiivin 98/26/EY 7 artiklaa, jonka soveltamisalaan voitaisiin lisätä suoja myös suotuisimman ratkaisun hakemista vastaan (ns. claw back -säännöt) muissa menettelyissä kuin puhdaspiirteisissä maksukyvyttömyysmenettelyissä.

7. Kansalliset määritelmät 2 artiklan m alakohdassa tarkoitetulle ’vakuudelle’ eivät vaikuta aiheuttaneen yhteensopivuusongelmia, vaikka määritelmät poikkeavat toisistaan melko tuntuvasti. EKP on todennut, että vaikka tällä hetkellä ei ole välitöntä ongelmaa, vaikeuksia voi kuitenkin syntyä vakuuskelpoisuuteen suunniteltujen muutosten osalta (mm. pankkilainat).

8. 3 artikla : Ongelmana on myös se, että kahdeksan jäsenvaltiota ei edellytä tuomioistuinten ja hallintoviranomaisten ilmoittavan täsmällistä kellonaikaa, jolloin maksukyvyttömyysmenettelyssä on tehty päätös. Maksukyvyttömyyspäätöksen tekemisen täsmällinen aika ilmoitetaan 15:ssä jäsenvaltiossa. Eräillä näistä jäsenvaltioista on erittäin tarkat vaatimukset, jotka velvoittavat tuomareita ja tuomioistuimia ilmoittamaan päätöksen tekoajan minuuttien tarkkuudella. Toiset myös julkaisevat tämän tiedon esimerkiksi Internetissä yhdessä päätöksen kanssa. Kysymyksellä saattaa olla vähemmän merkitystä julkistamisen kannalta, mutta se on sitäkin merkittävämpi päätettäessä järjestelmän osallistujaa koskevan maksukyvyttömyyspäätöksen vaikutuksia ja varsinkin tarkasteltaessa järjestelmässä siirrettyjä määriä ja 3 artiklan 1 kohdan mukaista siirtojen peruuttamattomuutta.

9. On todettu, että järjestelmään tulon ajankohtaa on selvennettävä (ks. 5 kohta) myös 5 artiklaa sovellettaessa eräiden RTGS-maksujärjestelmien sääntöjen osalta ja olosuhteissa, joissa monta järjestelmää on yhdistetty toisiinsa, sekä 6 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa (ilmoittaminen maksukyvyttömyydestä). Direktiivin 98/26/EY 6 artiklan 2 kohdassa ei säädetä velvollisuudesta ilmoittaa suoraan EKP:lle tai komissiolle. Kun tarkastellaan EKP:n asemaa valvojana ja järjestelmän toimijana ja komission asemaa yhteisön järjestelmärekisterin haltijana, tämä velvollisuus olisi todennäköisesti otettava käyttöön. Komissio voisi ehkä laatia nopeaan reagointiin sopivan menettelyn varmistaakseen, että tiedot mahdollisesta maksukyvyttömyydestä siirretään välittömästi kaikille asianomaisille osapuolille.

10. 8 artiklan nojalla järjestelmän lakia sovelletaan ”kyseiseen järjestelmään osallistumisesta johtuviin tai sen yhteydessä syntyneisiin oikeuksiin ja velvoitteisiin” osallistujan maksukyvyttömyyden tapauksessa. Selkeyttämistä on myös toivottu maksukyvyttömyyslakien mahdolliseen ristiriitaan, jossa järjestelmän laki poikkeaa sen jäsenvaltion laista, jossa järjestelmä sijaitsee.

4. DIREKTIIVIN 98/26/EY TAVOITTEET, TULOKSET JA VAIKUTUS

Jotta voidaan laatia yhteenveto jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella tehdyistä havainnoista, on syytä vastata muutamiin keskeisiin kysymyksiin. Direktiivin 98/26/EY vaikutuksia voidaan arvioida seuraavien avainkysymysten perusteella:

1. Miten direktiivi 98/26/EY on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä eri jäsenvaltioissa?

Kuten edellä esitetään, jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin 98/26/EY osaksi kansallista lainsäädäntöään erittäin tyydyttävällä tavalla. Eräitä ongelmia kuitenkin on, ja järjestelmien lainvalintaa koskevan artiklan täytäntöönpano saattaa eräissä jäsenvaltioissa johtaa siihen, että komissio harkitsee rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamista.

2. Miten uutta lainsäädäntöä on pantu täytäntöön?

Näyttää siltä, että direktiivin 98/26/EY sääntöjen täytäntöönpano jäsenvaltioiden lainsäädännön kautta on tehokasta. Järjestelmien nimeäminen ja valvonta näyttää toimivan ongelmitta.

3. Onko täytäntöönpano viivästynyt merkittävästi?

Direktiivin 98/26/EY täytäntöönpanossa ei ole esiintynyt merkittäviä viipeitä. Kaikki 1. toukokuuta 2004 EU:hun liittyneet uudet jäsenvaltiot ovat myös kertoneet panneensa direktiivin 98/26/EY täytäntöön asianmukaisesti ja toimivasti.

4. Vallitseeko järjestelmään osallistujan maksukyvyttömyyden seurauksista nyt oikeusvarmuus?

Direktiivi on tarjonnut tavoitteensa mukaisesti sekä oikeudellista selkeyttä että varmuutta. Jokainen järjestelmä voi valita, minkä jäsenvaltion lakia se haluaa soveltaa ja noudattaa, ja kaikkien jäsenvaltioiden laeissa säädetään, että järjestelmän sääntöjen mukaiset maksumääräykset ja arvopaperien selvitysmääräykset ovat peruuttamattomia, sitovia ja voimassa sen jälkeen kun ne ovat tulleet järjestelmään (direktiivissä säädettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta).

5. Voidaanko markkinat saada vakuuttuneiksi siitä, että maksumääräyksiä ja arvopaperien selvitysmääräyksiä ei voi peruuttaa järjestelmään tulon jälkeen?

Tämä on kyllä mahdollista. Olisi kuitenkin tarkasteltava joitakin seikkoja, kuten sitä, että ’maksukyvyttömyysmenettelyn’ määritelmä direktiivissä 98/26/EY ei ehkä ole riittävän selkeä kattamaan kaikentyyppiset relevantit menettelyt. Tämä voisi teoriassa asettaa kyseenalaiseksi peruuttamattomuuden, sitovuuden ja toimeenpanokelpoisuuden. Lisäksi järjestelmään ’tulon’ ajankohtaa saattaa olla vaikea määrittää, jos vähintään kaksi järjestelmää, jotka on nimetty erillisiksi järjestelmiksi, toimii käytännössä yhdessä.

6. Onko direktiivi 98/26/EY supistanut järjestelmäriskiä maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä sekä rahoitusmarkkinoilla yleensä?

Oikeudellisiin kysymyksiin liittyvää järjestelmäriskiä ei voi kvantifioida. Tämän vuoksi olisi tukeuduttava näyttöön siitä, että direktiivi 98/26/EY on supistanut järjestelmäriskiä. Tätä vaikutusta koskevien jäsenvaltioiden vastausten lisäksi myönteinen vastaus kysymykseen saadaan rahoitusjärjestelmän vakauden edistämisestä vastaavien keskuspankkien näkemyksistä. Esimerkiksi EKP on todennut, että ” sijoittajansuoja ja rahoitusjärjestelmän vakaus perustuvat vakaaseen sääntely-ympäristöön, joka tukee sijoittajien oikeuksia ja järjestelmien eheyttä. Yhtenä esimerkkinä tästä on selvityksen lopullisuutta koskeva direktiivi 98/26/EY ” (2004). Englannin keskuspankki on puolestaan todennut, että ”(direktiivissä 98/26/EY tarkoitetun tyyppinen) nimeäminen voi edistää rahoitusmarkkinoiden vakautta tarjoamalla järjestelmän säännöille suojaa maksukyvyttömyyslainsäädäntöä vastaan ETA-maissa, jos järjestelmän jäsenestä tulee maksukyvytön ” (Financial Stability Review, joulukuu 2002).

7. Onko direktiivin 98/26/EY täytäntöönpano aiheuttanut kustannuksia?

Komissio ei ole tietoinen muista kustannuksista kuin luonnollisista sen henkilöstön käytöstä aiheutuvista kustannuksista, jotka käytännössä saattavat direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja hallinnoivat järjestelmien rekisteröintiä jne. Esimerkkinä voidaan mainita lisäksi Itävallan kauppakamarin raportti lokakuulta 2005, jossa direktiiviä 98/26/EY ei mainita niiden direktiivien joukossa, joiden katsotaan olevan kalliita pankkialalle.

8. Onko direktiivi 98/26/EY johtanut odottamattomiin tuloksiin tai vaikutuksiin?

Mikään jäsenvaltio ei ole ilmoittanut tällaisista ongelmista.

9. Onko konkurssin osoitettu vaikuttaneen johonkin järjestelmään?

Jäsenvaltiot ovat vastanneet vaihtelevalla tarkkuudella kysymykseen siitä, ovatko maksujärjestelmään ja/tai arvopaperien selvitysjärjestelmään osallistujat olleet osallisina maksukyvyttömyysmenettelyssä (konkursseissa) direktiivin 98/26/EY voimaantulon jälkeen. Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet 12:sta konkurssista direktiivin 98/26/EY voimaantulon jälkeen. Todellinen määrä voi kuitenkin olla paljon tätä suurempi. Ilmoitetut konkurssit eivät näytä aiheuttaneen järjestelmävahinkoa. Mitattavissa olevaa vahinkoa ei ole aiheutunut järjestelmälle, jossa maksukyvytön osallistuja toimi, eikä rahoitusjärjestelmän vakaudelle.

5. PÄÄTELMÄT

Komissio päättelee seuraavaa:

1. Direktiivi 98/26/EY toimii hyvin. Jäsenvaltiot ovat siihen kokonaisuudessaan tyytyväisiä.

2. Selvennyksille, parannuksille, paremmille määritelmille ja mahdolliselle yksinkertaistamiselle on kuitenkin jonkin verran tarvetta, kuten edellä on esitetty.

3. Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että se kääntyy uudelleen jäsenvaltioiden ja EKP:n puoleen vuonna 2006 esimerkiksi Euroopan arvopaperikomitean yhteydessä käynnistääkseen keskustelun siitä, mitkä edellä mainituista tai muista kysymyksistä olisi otettava huomioon direktiivin 98/26/EY tarkistuksina.

Tässä keskustelussa olisi otettava huomioon se, että maksujärjestelmien ja arvopaperien selvitysjärjestelmien alalla saattaa esiintyä huomattavia muutoksia, jotka vaikuttavat direktiiviin 98/26/EY. Komissio saattaa antaa vuoden 2006 aikana säädösehdotuksia lisätäkseen selvitys- ja toimituspalvelujen tehokkuutta ja turvallisuutta. Lisäksi on otettava huomioon myös niiden keskustelujen tulokset, joita käydään ehdotuksesta, jonka mukaan yhteisö allekirjoittaisi arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen.

ANNEX

Logframe for the evaluation of Settlement Finality Directive

Description | Evaluation questions | Evidences | Indicators |

Assumptions | The insolvency of a participant in a Clearing and Settlement system may have systemic implications. | Potential consequences of the failure of a participant in a system for the system as a whole or even to other systems as evidenced e.g. by the relvant studies of CPPS-IOSCO. | Potential risk of unwinding and losses for participants Regulatory and capital adequacy treatment |

Actions | Settlement Finality Directive. | How have the different Member States transposed the SFD? How has new legislation been applied and/or enforced? Have there been important delays or shortcomings? | National laws. System rules. | Transposition indicators. Transposition delays. |

Results | Ensure legal certainty, bindingness and enforceability of payment transfers- and securities settlement orders entered into a system as defined by the SFD. | Has legal certainty increased? Can the market rely on the bindingness and enforceability of payment transfers and securities settlement orders after entry into a “system”? | National laws. Insolvency cases. Responses to question-naire | Treatment and impact of insolvency cases. [the number will stay unaffected, it’s the effects that count] Problems reported by Member States. |

Impacts | Reduction of systemic risk inherent in payment systems. Contribute to the cost-effective operation of cross-border payment and securities settlement arrangements in the EU. | Is there any implementation cost due to the SFD? Are other costs reduced? Are there any unexpected impacts? Is there any evidence of bankruptcy having impact on a system? | Insolvency cases. Contagion risk/effects due to insolvency cases. Responses to questionnaire. Information provided by the Member States | Reduced impact of insolvency cases. Reduced risk of contagion cases. |