Virallinen lehti nro C 080 , 16/03/1998 s. 0038



A4-0040/98 Päätöslauselma tilintarkastustuomioistuimen matkailupolitiikkaa ja sen edistämistä koskevasta erityiskertomuksesta N:o 3/96 sekä komission vastauksista (C4-0050/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen N:o 3/96 ((EYVL C 17, 16.1.1997, s. 1.)) (C4-0050/97), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan ja 206 artiklan 1 kohdan, - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A4-0040/98), A. katsoo, että matkailun kiistämätön merkitys yhteisön politiikassa edellyttää kyseisen politiikan laillisuuden ja tehokkuuden varmistamiseen tähtäävää hallintoa, B. toteaa, että tällaista hallintoa ei ole ollut pitkään aikaan, mistä on seurannut lukuisia säännönvastaisuuksia, joiden takia jotkut komission virkamiehet ovat joutuneet epäilynalaisiksi, ja itse politiikan jatkaminen on vaakalaudalla, C. toteaa, että komissio on jo ryhtynyt järjestelmällisesti tutkimaan säännönvastaisuuksia ja että nämä toimet ovat olennaisen tärkeitä, mutta eivät riittäviä politiikan tervehdyttämiseksi, D. pitää kuitenkin yllättävänä sitä, että UCLAF:ia pyydettiin tutkimaan asiaa vasta heinäkuussa 1994, E. ottaa huomioon kiireellisen ja jopa välttämättömän tarpeen yksilöidä säännönvastaisuuksia aiheuttavat ja toimien tehokkuutta rajoittavat hallinnon puutteellisuudet sekä toteuttaa konkreettisia toimenpiteitä tämänhetkisen kriisitilanteen ratkaisemiseksi, F. katsoo, että havaittujen puutteellisuuksien pohjalla on järjestelmällinen hallinnon sekavuus, joka on luettava yksittäisten henkilöiden syyksi, G. katsoo, että tällaista jatkuvaa sekavuutta ovat myös edistäneet hallinnon ja johdon välineet (tai puutteellisuudet), joihin on voitava vaikuttaa, H. ottaa huomioon komission vastahakoisuuden PO XXIII ja UCLAF:n tekemien tutkimusten tuloksista tiedottamisessa; on huolestunut siitä, että tällainen asenne herättää vakavia epäilyjä, ei ainoastaan avoimuuden vaan myös niiden lausuntojen uskottavuuden osalta, joita komissio on parlamentin suorittaman valvonnan aikana antanut, I. toteaa, että suorat tuet ovat hyvin riskialtis rahoitusväline, jota on käytetty erittäin paljon ajanjaksona, johon säännönvastaisuuksia koskevat epäilyt kohdistuvat (1990 - 1993); panee merkille myös sen, että tähän välineeseen turvautuminen on suuresti vähentynyt sitä seuraavan ajanjakson aikana, J. palauttaa mieliin, että vuonna 1993 tehtyjen ongelmallisten sopimusten arvo oli yli 40 prosenttia kyseisen vuoden talousarviossa matkailun käyttöön asetetuista varoista, K. katsoo lisäksi, että tilintarkastustuomioistuimen vuonna 1992 toteamia puutteellisuuksia ja säännönvastaisuuksia ei ollut poistettu kokonaisuudessaan vielä vuonna 1995, mikä on häirinnyt matkailun edistämiseen tähtäävien toimintasuunnitelman toteuttamista, L. palauttaa mieliin, että urakoitsijan valinta on tehtävä täsmällisten perusteiden mukaisesti, jotka ovat yhdenmukaisia toiminnan tavoitteiden ja menojen hyväksymistä koskevien sääntöjen kanssa; toteaa, että komissio on jo esittänyt täsmällisempiä tarjouspyyntöjä ja pyyntöjä ehdotusten antamiseksi, mutta korostaa, että valintakomitean kokoonpanossa ja noudatetussa menettelyssä on edelleen merkittäviä puutteellisuuksia, M. katsoo, että useat tekijät ovat vaikuttaneet kielteisesti henkilöstötilanteeseen ja näin ollen myös valittujen ehdotusten heikkoon laatuun (vakituisen henkilöstön ja erityisesti rahoitushallinnosta vastaavien henkilöiden riittämätön määrä, suuri tehtäväkierto ja koulutuksen riittämättömyys); panee merkille, että rahoitusyksikön perustaminen pääosastoon XXIII on edistänyt henkilöstön erikoistumista, N. katsoo, että usein tapahtunut päätösvallan siirtäminen eri tulojen ja menojen hyväksyjille on osaltaan lisännyt yleistä sekavuutta, O. korostaa, että varainhoidon valvojan myöhäinen väliintulo on jossain määrin seurausta paikan päällä tehtävien tarkastusten järjestelmästä, joka estää ongelman laajuuden toteamisen aikaisemmassa vaiheessa; toteaa lisäksi, että varainhoidon valvojan tarkastuskertomukseen sisältyviä suosituksia on noudatettu ainoastaan osittain, P. korostaa, että väärinkäytökset ovat olleet mahdollisia tässä laajuudessa, koska hyväksyttävät menot ja urakoitsijan velvoitteet on määritelty sopimuksissa epätäsmällisesti ja koska on käytetty laajalti täysin valvonnan ulkopuolella olevaa alihankintajärjestelmää, Q. ottaa huomioon, että komission nimittämä task force -ryhmä on saanut työnsä valmiiksi ja jakanut tapaukset niihin, joissa sääntöjä on noudatettu, niihin, joissa sääntöjä on rikottu ja niihin, joiden osalta on syytä epäillä, että ylisuuria maksuja on maksettu, R. korostaa, että todistavien asiakirjojen puuttumisen vuoksi ylisuurten maksujen takaisinperiminen on vaikeaa niissä tapauksissa, joissa näin epäillään tapahtuneen; toteaa, että tällaisten asiakirjojen säilyttämisestä säädetty määräaika on kuitenkin kulunut umpeen; katsoo, että tämä on eräs hallinnon sekavuuden vakavimmista rikkeistä, S. katsoo, että ylisuurten maksujen takaisinperimistä koskevia perusteita on tarkasteltava uudelleen, T. palauttaa mieliin, että matkailupolitiikan arviointi on aikaisemmin ollut luonteeltaan pelkästään kuvailevaa, mikä on johtunut henkilöstövarojen puuttumisesta ja siitä, että tavoitteita ei ole täsmennetty riittävän selkeästi, U. katsoo, että matkailupolitiikkaa voidaan toteuttaa välittömien toimenpiteiden lisäksi myös osana matkailuun vaikuttavaan muuhun politiikkaan kuuluvia toimia, minkä vuoksi yhteensovittaminen on välttämätöntä; 1. Korostaa matkailupolitiikan merkitystä ja tarvetta turvata se kiireellisillä tervehdyttämistoimilla, joissa yksilöidään hallinnon puutteellisuudet ja toteutetaan tarvittavat toimenpiteet; 2. Panee merkille, että komissio on ryhtynyt johdonmukaisesti tutkimaan säännönvastaisuuksia terveen hallinnon palauttamiseksi ja alustavien tervehdyttävien toimenpiteiden toteuttamiseksi, mutta pahoittelee, että se reagoi hitaasti parlamentin ja tilintarkastustuomioistuimen huolestuneisuuteen; 3. Katsoo, että on tarpeen tehdä sitovampia sääntöjä ja hallintoa koskevia uudistuksia, ja pyytää komissiota toteuttamaan seuraavat aloitteet välittömästi: I. tilapäinen tuki: a) komission olisi luovuttava tämän välineen käytöstä kokonaan tai ainakin ilmoitettava varainhoidon valvojalle, tilintarkastustuomioistuimelle ja vastuuvapauden myöntäjälle ne perusteet, joiden mukaan se on poikkeuksellisesti turvautunut kyseisen välineen käyttöön, b) SEM 2000 -ohjelmassa olisi tutkittava mahdollisuutta kieltää välineen käyttö kaikkien suoraan rahoitettavien toimien osalta tai rajoittaa sitä; II. kilpailevien hankkeiden valinta: a) valintakomitean puolueettomuutta olisi lisättävä ottamalla mukaan ulkopuolisia asiantuntijoita ja niiden muiden pääosastojen virkamiehiä, joita asia koskee, b) tarjousten valinnan olisi perustuttava yksinomaan alustavassa ehdotuksessa oleviin tietoihin, ilman mahdollisuutta ottaa huomioon lisätietoja, mikä saattaisi heikentää tarjouspyyntöjen avoimuutta; III. henkilöstö: a) rahoitusyksikön perustamisen ohella vakituisen henkilöstön määrää ja rahoitus- ja valvontatehtäviin liittyvää koulutusta olisi lisättävä komission organisaation puitteissa tehtävin uudelleenjärjestelyin; IV. päätösvallan siirtäminen: a) päätösvallan siirtämisen päävastuussa olevalta tulojen ja menojen hyväksyjältä (pääjohtaja) olisi tapahduttava vain poikkeustapauksissa, se olisi perusteltava ja määriteltävä asianmukaisesti; V. varainhoidon valvonta: a) paikan päällä tapahtuvin tarkastuksin tulisi voida tunnistaa riskialttiit alat; näille olisi perustettava johdonmukainen valvonta, b) kaikkien varainhoidon valvojan lausuntoon liittyvien suositusten olisi oltava oikeudellisesti sitovia ja niiden täytäntöönpano olisi lyhyellä tähtäimellä varmistettava; VI. säännönvastaisuuksien estäminen: a) SEM 2000 -ohjelman avulla olisi asetettava suuntaviivat niiden oikeudellisten välineiden käytölle, joilla pyritään säännönvastaisuuksien estämiseen matkailupolitiikassa ja myös muilla aloilla, joihin liittyy suoraa tukea: - toiminnan keskittämisen tehostaminen - hyväksyttävien menojen ja urakoitsijoiden valvonnan osalta täsmällisempien standardisopimusten määritteleminen - alihankkijoiden käyttämisen rajoittaminen, ja joka tapauksessa alihankkijoiden valvonta sopimusehtojen mukaisesti; 4. Toteaa, että komissio on saanut tapausten rekonstruointiin ja säännönmukaisuuksien tutkintaan liittyvän työnsä valmiiksi, mutta pyytää sitä a) saattamaan sellaisten tapausten tutkinnan päätökseen, joiden osalta todistavia asiakirjoja ei ole käytettävissä, tekemällä tarkastuksia paikan päällä, b) aloittamaan maksettujen ylisuurten maksujen johdonmukaisen takaisinperinnän ja jatkamaan sitä, ottamatta huomioon kannattavuusnäkökohtia, sillä tämän tervehdyttämiseen tähtäävän toiminnan antama esimerkki on tärkeämpi kuin pelkät taloudelliset näkökohdat; 5. Katsoo, että matkailupolitiikan hallinnossa esiintyneet säännönvastaisuudet eivät voi olla yksinomaan pääosasto XXIII:n hallinnon sekavuuden, huonojen menettelyiden ja järjestyksen puutteen syytä, vaan että tietty, tarkoin määritettävä osa vastuusta kuuluu yksittäisille henkilöille, meneillään olevien oikeudellisten menettelyiden lisäksi, näin ollen: - pyytää komissiota määräämään seuraamuksia vastuullisille ja vaatimaan, kaikilla hierarkian tasoilla, asianmukaisia korvauksia varainhoitoasetuksen 73 ja 76 artiklassa tarkoitetun kurinpito- ja korvausvelvollisuutta koskevan menettelyn mukaisesti niissä tapauksissa, joissa vakavinta olettamusta eli rikokseen syyllistymistä ei ole näytetty toteen; - varaa itselleen oikeuden antaa lausunto rikosoikeudellisesta vastuusta ja komission sisäisistä menettelyistä ottaen huomioon muun muassa seikat, joilla perusteltiin pyyntöä koskemattomuuden kumoamisesta ennen rikosoikeudellisen menettelyn aloittamista; 6. Kehottaa komissiota edistämään vastuullisiin virkamiehiin kohdistettavia asianmukaisia kurinpitotoimia ja takaisinperintää; 7. Pyytää komissiota arvioimaan perusteellisemmin matkailualaan liittyvää toimintaa ja määrittelemään selkeästi ohjelmien, tarjouspyyntöjen ja sopimusten laadulliset ja määrälliset (sisällölliset ja taloudelliset) tavoitteet ja antamaan tämän arviointitehtävän ulkopuolisille asiantuntijoille; 8. Pyytää komissiota määrittelemään sitovia menettelyjä, joilla varmistetaan matkailualalla toteutettavien suorien toimien yhteensovittaminen muiden alaan vaikuttavien toimien kanssa; 9. Pyytää komissiota esittämään kolmen kuukauden kuluessa kertomuksen maksujen takaisinperinnän ja tämän päätöslauselman johdosta toteutettujen toimenpiteiden tilanteesta; toteaa, että komissiolle voidaan myöntää vastuuvapaus vuoden 1996 talousarvion toteuttamisesta vasta sitten, kun tällainen kertomus on annettu; 10. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja SEM 2000 -ohjelman puitteissa komission kanssa toteutettavasta yhteistyöstä vastaavien valtionvarainministereiden henkilökohtaisten edustajien ryhmälle.