PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Itämeren ekosysteemi on ollut hauraassa tilassa jo vuosikymmeniä. Tutkijat varoittivat kuitenkin vasta vuonna 2019, että ympäristöolosuhteilla on paljon suurempi vaikutus Itämeren itäosan turskaan kuin aiemmin oli arvioitu. Tilanne on nyt johtamassa Itämeren itäosan turskan jyrkkään vähenemiseen. Lisäksi tilanne on ennennäkemätön, sillä Itämeren itäosan turskakanta on ainoa Euroopan vesillä oleva kanta, jonka osalta ICES arvioi ympäristöpaineiden aiheuttaman luonnollisen kuolevuuden olevan noin kolme kertaa suurempi kuin kalastuskuolevuus. Mikään muu Euroopan vesillä oleva kalakanta ei ole tällaisessa tilanteessa. Itämeren itäosan turskakannan ei odoteta elpyvän ennen vuotta 2024, vaikkei sitä kalastettaisi lainkaan.

Edellä esitetyn tilanteen vuoksi komissio hyväksyi heinäkuussa 2019 ensimmäiset kiireelliset toimenpiteet, joilla kielletään Itämeren itäosan turskan kalastus vuoden loppuun saakka. Komissio toimi parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen ja yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen sekä Itämeren monivuotisen suunnitelman, jäljempänä ’Itämeren monivuotinen suunnitelma’, mukaisesti. Tämän jälkeen neuvosto päätti lokakuussa 2019 tarvittavista ja ennennäkemättömistä kalastusrajoituksista vuodeksi 2020. Elpymistä ei kuitenkaan voida odottaa useaan vuoteen. Nämä poikkeukselliset toimenpiteet johtavat sen vuoksi laivaston liialliseen kapasiteettiin ja vakaviin sosioekonomisiin seurauksiin asianomaisille rannikkoyhteisöille ja kalastusyrityksille. Kalastusala on keskeinen osa monien Itämeren rannikkoalueiden talouselämää. Itämeren itäosan turskakiintiön käyttöaste on kuitenkin ollut suhteellisen alhainen (alle 60 %) useiden vuosien ajan. Vuonna 2018 käyttöaste oli vain 40 prosenttia, ja vuonna 2019 se oli tätäkin alhaisempi (19 %), kunnes komissio käynnisti heinäkuun puolivälissä kiireelliset toimenpiteet. Kiintiön suhteellisen alhainen käyttö jo vuonna 2018 saattaa hyvinkin olla ensimmäinen merkki huonosta ympäristötilanteesta ja sen huomattavasta vaikutuksesta Itämeren itäosan turskaan.

Komission tekemä arviointi osoittaa, että Itämeren itäosan turskasta eniten riippuvaisissa laivastonosissa on yli 300 alusta. Ne ovat pääasiassa troolareita ja verkkoaluksia Liettuasta, Latviasta ja Puolasta. Joitakin aluksia tulee myös Tanskasta. Vaikuttaa siltä, että näistä vain pieni osa onnistuisi selviämään lyhytaikaisesta kalastuskiellosta – muttei keskipitkän tai pitkän aikavälin kalastuskiellosta. Loput kärsivät jo nykyisin huonosta tilanteesta, joka pahenee kalastuskiellon vuoksi, tai niiden kannattavuus katoaa kokonaan. Nämä laivastonosat ovat sosioekonomisesti tärkeitä, ja niiden osuus on noin 20–50 prosenttia Liettuan, Latvian ja Puolan kansallisesta laivastosta kokoaikavastaavina ilmaistuna. Koska Itämeren itäosan turskan kohdennettu kalastus on lopetettu kokonaan ja neuvosto päätti 14. ja 15. lokakuuta 2019 muista Itämeren kantoja koskevista suurista vähennyksistä, ne alukset ja laivastonosat, joihin Itämeren itäosan turskan kohdennetun kalastuksen lopettaminen vaikuttaa eniten, eivät pysty suuntaamaan kalastustoimintaansa muihin lajeihin. Kalastuskiellolla on huomattava vaikutus Itämeren itäosan turskaa pyytäviin laivastoihin, ja tällä on puolestaan suuri kielteinen vaikutus tiettyihin alueisiin ja rannikkoyhteisöihin. Tämän perusteella ja ottaen huomioon jatkuva yhteydenpito jäsenvaltioiden kanssa tämän tilanteen merkittävistä kielteisistä vaikutuksista kalastusalaan sekä se, että sidosryhmät eivät pysty itse lieventämään haitallisia seurauksia, komissio on tullut siihen tulokseen, että kalatalousalalle tarvitaan varautumistoimenpiteitä. Varautumistoimenpiteiden tarkoituksena on ottaa käyttöön kapasiteetin yläraja niille Itämeren jäsenvaltioille, joiden laivastoihin Itämeren itäosan turskan epäsuotuisa tilanne vaikuttaa, ja kapasiteetin poistojärjestelmä, joka koskee Itämeren itäosan turskaa aiemmin kalastaneita laivastoja.

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 508/2014 perustetaan Euroopan meri- ja kalatalousrahasto, jäljempänä ’EMKR’, josta EU:n meri- ja kalastuspolitiikkaa rahoitetaan vuosina 2014–2020. Se on yksi viidestä toisiaan täydentävästä Euroopan rakenne- ja investointirahastosta (ERI), joilla pyritään edistämään talouskasvua ja työllisyyttä EU:ssa. Rahastosta autetaan kalastajia siirtymään kestävään kalastukseen, tuetaan rannikkoyhteisöjä monipuolistamaan talouksiaan ja rahoitetaan hankkeita, joilla luodaan uusia työpaikkoja ja parannetaan elämänlaatua Euroopan rannikkoalueilla.

Rahaston olisi näin ollen tarjottava jäsenvaltioille, joihin Itämeren itäosan turskan poikkeuksellinen tilanne vaikuttaa, mahdollisuus myöntää taloudellista tukea laivastokapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon saavuttamiseksi ja ylläpitämiseksi. Kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen, joka tapahtuu romuttamisen kautta, olisikin voitava myöntää EMKR:n taloudellista tukea ohjelmakaudella 2014–2020. Tällaista tukea oli mahdollista myöntää vuoden 2017 loppuun asti (ja se on otettu äskettäin käyttöön läntisen Välimeren alueen monivuotista suunnitelmaa varten). Käytöstä poistaminen romutuksen muodossa on ennakoimaton toimenpide, jolla reagoidaan Itämeren itäosan turskan poikkeukselliseen tilanteeseen. Rahaston olisi näin ollen tarjottava lisäjoustoa tässä poikkeuksellisessa tilanteessa siten, että jäsenvaltio voi uudelleenohjata määrärahat, jotka ovat käytettävissä varastointitukeen ja yhdennettyyn meripolitiikkaan, rahoituspuitteidensa sisällä kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen, jotta voidaan reagoida vahvemmin tarpeeseen romuttaa aluksia vaikuttamatta kuitenkaan kielteisesti YKP:n muiden tavoitteiden saavuttamiseen ja EMKR:n täytäntöönpanoon. Tämän ehdotuksen tavoitteena on näin ollen Itämeren kalakantojen kestävä hoito vähentämällä Itämeren itäosan turskan kalastuksessa olevaa liiallista laivastokapasiteettia.

Jäsenvaltiot ja komissio ovat myös yhtä mieltä siitä, että kyseisen kriittisen ympäristö- ja yhteiskunnallisen tilanteen perimmäisiin syihin on puututtava kiireellisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että puututaan entistä määrätietoisemmin Itämeren alueen keskeisiin ympäristöpaineisiin, jotka estävät Itämeren itäosan turskan elpymisen, ja vähennetään Itämeren itäosan turskaa aiemmin kohdennetusti kalastaneiden laivastojen rakenteellista epätasapainoa. Sen vuoksi tässä ehdotuksessa otetaan käyttöön mahdollisuus myöntää romuttamisen kautta tehtävään kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen julkista tukea sellaisille kalastajille ja toimijoille, jotka ovat huomattavan riippuvaisia Itämeren itäosan turskasta ja joihin Itämeren itäosan turskan kalastuskielto vaikuttaa.

Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus Itämeren laivaston rakenteellisen mukauttamisen ja monivuotisessa hoitosuunnitelmassa asetettujen suojelutavoitteiden välillä, romuttamisen kautta tehtävään kalastustoiminnan pysyvään lopettamiseen myönnettävälle tuelle olisi asetettava tiukat edellytykset, kun on kyse kalastusaluksista, jotka ovat huomattavan riippuvaisia Itämeren itäosan turskasta, ja kytkettävä tuki epätasapainossa oleville laivastonosille toimintasuunnitelmissa määriteltyjen mukauttamiskohteiden ja välineiden toteutumiseen.

Lisäksi olisi otettava käyttöön uusia valvontatoimenpiteitä ja parannettava merkityksellisten tietojen keräämistä.