Virallinen lehti nro C 150 , 28/05/1999 s. 0624



A4-0501/98 Päätöslauselma komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille uuden lähestymistavan mukaisen eurooppalaisen standardoinnin tehokkuudesta ja avoimuudesta (KOM(98)0291 - C4-0442/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission kertomuksen (KOM(98)0291 - C4-0442/98), - ottaa huomioon neuvoston 7. toukokuuta 1985 antaman päätöslauselman teknistä yhdenmukaistamista ja standardeja koskevasta uudesta lähestymistavasta ((EYVL C 136, 4.6.1985, s. 1.)), - ottaa huomioon kesäkuussa 1991 tehdyn Wienin yleissopimuksen ISOn ja CENin välisestä teknisestä yhteistyöstä ja syyskuussa 1996 tehdyn Dresdenin yleissopimuksen teknisten tietojen vaihdosta CENELECin ja CEIn välillä, - ottaa huomioon komission 25. marraskuuta 1997 antaman kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle pk-yritysten ja käsiteollisuuden hyväksi toteutetun toiminnan yhteensovittamisesta (KOM(97)0610 - C4-0019/98) sekä 5. marraskuuta 1998 tästä kertomuksesta antamansa päätöslauselman ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 10.)), - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille standardoinnin laajemmasta käytöstä yhteisön politiikassa (KOM(95)0412) sekä sitä koskevan 19. syyskuuta 1996 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 320, 28.10.1996, s. 208.)), - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa 10. kesäkuuta 1996 pidetyn kuulemistilaisuuden yhdessä CENin, ETSIn, AFNORin, TUTB:n ja ANECin ja kahden yrityksen edustajien kanssa, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0501/98), A. katsoo, että eurooppalaisella standardoinnilla edistetään kiistämättömästi tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden esteiden poistamista ja siten sisäisistä rajoista vapaan Euroopan toteutumista, B. katsoo, että vaikka eurooppalainen standardointi on teknisen koordinoinnin väline, standardin monien piirteiden määrittelyyn voivat vaikuttaa muut kuin puhtaasti tekniset näkökohdat, C. toteaa, että direktiivillä 83/189/ETY on 1. tammikuuta 1985 lähtien ehkäisty tehokkaasti uusien kaupan esteiden syntymistä ja edistetty kansallisten standardointielinten välistä yhteistyötä, D. katsoo, että tehokas eurooppalainen standardointi on oleellisen tärkeää kilpailukyvylle teollisuudessa, jossa halutaan mahdollisimman pikaisesti saada käyttöön teknisessä asiantuntemuksessa saavutettuun vaiheeseen sovitettu standardijärjestelmä, E. toteaa, että yhtäältä standardointitoimien painopiste on siirtynyt kansalliselta tasolta eurooppalaiselle tasolle ja että toisaalta kansainvälisten standardien merkitystä ei saa aliarvioida, sillä jo yli kolmannes CEN-standardeista vastaa täysin kansainvälisiä standardeja ja CENELEC-standardeista jopa 95 prosenttia, F. toteaa, että tällä hetkellä keskimäärin neljännes kaikista standardeista liittyy uuteen lähestymistapaan ja että tämän määrän odotetaan kasvavan tulevina vuosina, G. katsoo, että yhdenmukaistettujen standardien «ensimmäinen» sukupolvi on pian tarkistettava ja mukautettava tekniikan kehitykseen ja että tämän ajantasaistamisen varmistamiseksi tarvitaan rahoituksellista tukea, H. katsoo, että standardointiprosessin tehokkuus ja avoimuus ei ole ainoastaan eurooppalaisten standardointielinten, vaan myös kansallisten viranomaisten, komission ja kansallisten standardointielinten vastuulla, ja kyseessä ovat siis näiden tahojen yhteisten ponnistusten tulokset, I. katsoo, että on vaikea arvioida standardointiprosessin tehokkuutta, koska «aika» on vain yksi huomioon otettavista tekijöistä, kun taas eräs toinen tekijä on «laatu» siinä mielessä, että kaikkien asianosaisten ja suuren yleisön edut tulevat oikeudenmukaisesti huomioon otetuiksi, J. katsoo, että standardointiprosessi tukeutuu osittain kansallisten ja eurooppalaisten standardointielinten riippumattomuuteen ja siis myös vastuuvelvollisuuden täyttämiseen, K. katsoo, että vaikka standardointiprosessissa on todellakin löydettävä tasapaino avoimuuden ja tehokkuuden välillä, standardointityön markkinoihin kohdistuvaa vaikutusta ei myöskään saa unohtaa, L. katsoo, että standardoinnilla lainsäädäntöön voidaan muodostaa tarkoituksenmukainen, yleisesti hyväksyttävä ja helposti sovellettava lisä ja joissain tapauksissa ja selkeän oikeudellisen kehyksen löytyessä se voi toimia vaihtoehtona sitovalle lainsäädännölle; 1. Pitää myönteisenä komission kertomusta, jossa tehdään todellisia ehdotuksia standardointiprosessin tehokkuuden ja avoimuuden parantamiseksi, ja toivoo, että tämä olisi alku jatkuvalle menettelylle; 2. Panee erittäin tyytyväisenä merkille «uuden lähestymistavan» mukaisen ajattelutavan, joka perustuu kaikkien asianomaisten tahojen osallistumiseen ja konsensukseen heidän välillään, edesauttaa erityisesti tullien ulkopuolisten kaupan esteiden poistamista, on luonteeltaan vapaaehtoinen, markkinasuuntautunut ja dynaaminen ja mahdollistaa joustavan lainsäädännön, joka voidaan nopeasti saattaa vastaamaan tekniikan kehitystä; 3. Korostaa kuitenkin sitä, että sekä jäsenvaltioiden että yhteisön on annettava pk-yrityksille ja kuluttaja- ja ympäristöjärjestöille enemmän varoja, jotta nämä voivat osallistua riittävän tehokkaasti standardointiprosessiin; 4. Toteaa tyytyväisenä, että vapaaehtoisten standardien edut on osoitettu esimerkiksi edistynyttä teknologiaa käyttävillä aloilla ja että tietyissä tapauksissa ne ovat korvanneet sitovan lainsäädännön; 5. Kehottaa komissiota laatimaan kahden vuoden kuluessa vihreän kirjan, joka sisältää kustannus-hyötyanalyysin ja arviot eurooppalaisesta standardointityöstä ja tukemaan tämän toteutusta ja tekemään esikuva-analyysin tai parhaiden toimintatapojen mallin Euroopan standardointiprosessista suhteessa muihin alueellisiin talouksiin; 6. Kehottaa erityisesti komissiota tekemään tätä vihreää kirjaa varten tutkimuksen standardointityön vaikutuksesta kansantalouteen; 7. Yhtyy komission kantaan siitä, että standardointityön on edettävä samaa tahtia niin kutsutun sisämarkkinoiden tulostaulun kanssa; 8. Toteaa, että kolmen eurooppalaisen standardointielimen - CEN, CENELEC ja ETSI - yhteistyö on yleisesti ottaen ongelmatonta eikä ymmärrä, kuinka eurooppalaisten standardointielinten yhteensulauttaminen tehostaisi standardointiprosessia tällä hetkellä, kun jokainen elin on kehittänyt oman asiantuntemuksensa, ja katsoo, että suhteessa mukauttamiskustannuksiin ja -ponnisteluihin ei saada selkeää lisäarvoa ja että yksikään eurooppalainen standardointielin ei vaadi yhteensulauttamista; 9. Vastustaa virallisten äänestysten käyttöä standardointiprosessin alkuvaiheessa prosessin nopeuttamiseksi, sillä eurooppalainen standardointiprosessi perustuu keskeiseen yhteisymmärrykseen, millä puolestaan taataan kaikkien osapuolten osallistuminen, osallisuus ja luottamus; 10. Uskoo tämän vuoksi, että standardointiprosessissa olisi pyrittävä avoimuuden ja tehokkuuden välisen tasapainon lisäksi myös standardoinnin tehokkuuden ja markkinoihin kohdistuvien vaikutusten tasapainoon, ja kehottaa siis komissiota ja kansallisia standardointielimiä tutkimaan tätä yksityiskohtaisemmin; 11. Katsoo kuitenkin, että eurooppalaisten standardointielinten on itse päätettävä, mihin toimiin on ryhdyttävä tehokkuuden lisäämiseksi, ja että niiden on uskottavuuden nimissä noudatettava aikatauluja; korostaa, että Euroopan standardointielimet ovat kaikessa standardointityössä täydellisesti vastuussa edustamilleen tahoille; 12. Katsoo, että julkisesti saatavilla olevilla eritelmillä (PAS) saattaa olla hyödyllinen tehtävä standardointiprosessissa ja pitää myönteisenä tähänastista työtä, joka liittyy menetelmätyyppeihin, jotka mahdollistavat näiden eritelmien avoimen kehittämisen; kehottaa näiden eritelmien lukuisia kehittäjiä hyödyntämään käytettävissä olevia mahdollisuuksia; toteaa kuitenkin, että muutamia käytännön ongelmia on ratkaistava ennen kuin eritelmille voidaan myöntää tärkeämpi asema uudessa lähestymistavassa; 13. Toteaa, että joillain aloilla, kuten rakennusalalla, kansallisten vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettelyjen vastavuoroinen tunnustaminen on jäänyt kuolleeksi kirjaimeksi ja että tämän vuoksi rakennusalan tuotteiden valmistajien on käytännössä mahdotonta harjoittaa vientiä kaikkiin jäsenvaltioihin; 14. Katsoo tämän vuoksi, että komission olisi harjoitettava tarkempaa valvontaa sen suhteen, missä määrin kansalliset tahot tunnustavat toistensa tekniset hyväksynnät tai vaatimuksenmukaisuustodistukset, ja että sen olisi tehtävä ehdotuksia, jotka lujittavat vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen rikkomistapauksissa noudatettavia menettelyjä; 15. Pitää myös myönteisenä komission aikomusta muuttaa SLIM-ryhmän suositusten mukaisesti rakennustuotedirektiiviä, jotta valmistajilla olisi mahdollisuus hakea CE-merkintää jopa yhdenmukaistettujen teknisten eritelmien puuttuessa, jos valmistaja pystyy osoittamaan, että tuote vastaa direktiivin tärkeimpiä vaatimuksia; 16. Kannattaa Euroopan vaatimustenmukaisuusmerkintöjen porrastettua järjestelmää, johon kuuluisi CE-merkinnän lisäksi myös vapaaehtoisia yksityisiä tai lakisääteisiä vaatimustenmukaisuusmerkintöjä, joita myöntävät riippumattomat tahot tyyppikoestuksen ja sitä seuraavan tuotannon valvonnan perusteella, jotta voidaan vastata markkinoiden toiveisiin saada käyttöön luotettavat tuotemerkinnät; 17. Kehottaa kansallisia, eurooppalaisia ja kansainvälisiä standardointielimiä kuulemaan asianmukaisesti kaikkia asianosaisia, kuten työntekijöitä, työnantajia, kuluttajia ja ympäristöryhmittymiä, ja julkaisemaan yhteenvedon näiden tahojen näkemyksistä; uskoo, että edistys tällä alalla on mahdollista; antaa tämän vuoksi tukensa maaliskuussa 1999 järjestettävälle komission konferenssille, johon kaikki asiasta kiinnostuneet osapuolet osallistuvat; 18. Pitää myönteisenä olemassa olevia sopimuksia ANECin (kuluttajat) ja TUTBin (ammattijärjestöt) kanssa sekä vuonna 1995 laadittua uutta yhteisymmärryspöytäkirjaa, jolla pyritään parantamaan tietoisuuden lisäämispolitiikkaa, ja vetoaa tässä yhteydessä Euroopan käsiteollisuuden ja pk-yritysten standardointivirastoon (NORMAPME); uskoo kuitenkin myös, että eurotiedotuskeskuksilla ja kauppa- ja teollisuuskamareilla voi olla tärkeä tehtävä tietoisuuden lisäämisprosessissa; 19. On kuitenkin vakuuttunut, että tietoisuuden lisääminen ja pk-yritysten osallistuminen standardointiprosessiin on olennaisen tärkeää ja että pienet ja keskisuuret yritykset on siis ehdottomasti otettava mukaan kansallisella tasolla, sillä uuden lähestymistavan seurauksena monille yrittäjille aiheutuu kustannuksia eurooppalaisen lainsäädännön noudattamisesta; 20. Tukee komissiota sen kehottaessa eurooppalaisia standardointielimiä viemään Internetiin raportit eri aloilla saavutetusta edistymisestä uuden lähestymistavan toteuttamisessa ja huolehtimaan linkeistä, joiden kautta saa tietoa direktiiveistä ja toimeksiannoista, uuden lähestymistavan mukaisiin direktiiveihin liittyviä eurooppalaisia standardeja koskevia viittausluetteloja, luetteloja ilmoitetuista laitoksista ja standardeihin liittyvää kansallisen tason tietoa; 21. Yhtyy komission kantaan siitä, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden standardointielimet on liitettävä tiiviimmin mukaan eurooppalaisten standardointielinten toimintaan ja että näiden maiden asianomaisten tahojen on voitava luottaa komission tukeen; 22. Pitää lisäksi tärkeänä, että annetaan tietoja muille maille, erityisesti niille maille, jotka ovat tehneet yhteisön kanssa vapaakauppasopimuksia ja jotka tarvitsevat tietoa Euroopan standardoinnista ja siihen liittyvistä asioista; 23. Ilmaisee kantansa sen puolesta, että yritysten tekemiä valituksia joidenkin jäsenvaltioiden jatkuvista laiminlyönneistä käsittelevän komission yksikön tulisi olla avoimempi yritysmaailman suhteen; 24. Tukee komissiota sen pyytäessä CENiä, CENELECiä ja ETSIä käynnistämään eurooppalaisen standardoinnin rahoitusta koskevan riippumattoman arvioinnin; 25. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.