FI Euroopan unionin virallinen lehti C 108/22

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

(2016/C 108/09)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”HUILE D’OLIVE DE HAUTE-PROVENCE”

EU-nro: FR-PDO-0105-01340–27.5.2015

SAN ( X ) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Syndicat AOP Huile d’olive de Haute-Provence Chambre d’Agriculture Avenue Charles Richaud 04700 Oraison FRANCE Puhelin: +33 492305787 Faksi: +33 492787000 Sähköposti: contact@aochuiledolive-hauteprovence.com

Syndicat AOC Huile d’olive de Haute-Provence on ammattijärjestö, johon sovelletaan 21. maaliskuuta 1884 annettua, sittemmin muutettua lakia. Sen jäseninä on oliivien tuottajia ja jalostajia (noin 400 toimijaa), ja sillä on oikeutettu etu muutoshakemuksen esittämiseen.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

— ☐ Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus — ☒ Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä — ☐ Yhteys maantieteelliseen alueeseen — ☒ Merkinnät — ☒ Muu: [valvonta, toimivaltaisten viranomaisten ja valvontaelimen yhteystiedot, yhteys maantieteelliseen alueeseen]

4. Muutoksen / Muutosten tyyppi

— ☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EY) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. — ☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5. Muutos/Muutokset

Tuotteen kuvaus

Tuotteen kuvausta on tarkistettu ja täydennetty tuotteen erityisyyden sekä analyyttisten ja aistinvaraisten ominaisuuksien täsmentämiseksi entisestään:

— Oliiviöljyn värin kuvausta täsmennetään (keltainen, jossa asteittain häviäviä vihertäviä vivahteita) sen mainitsemiseksi, että öljyn vihertävyys voi ajan mittaan himmentyä öljyn sisältämien klorofyllipigmenttien haalistumisen vuoksi.

— Oliiviöljyn laatuominaisuuksien optimaalisen säilyttämisen varmistamiseksi vapaiden happojen enimmäispitoisuus lasketaan 1 grammasta 0,8 grammaan 100 grammassa. Alkuperänimityksen valvonnan yhteydessä suoritetuissa fysikaalis-kemiallisissa analyyseissa on ilmennyt, etteivät öljyt ylitä tätä pitoisuutta.

— Aromaattisia ominaisuuksia täsmennetään hakijaryhmän ja oliivialan teknisen keskuksen (Centre Technique de l’Olivier, CTO) suorittamien aistinvaraisten testien perusteella. Tuoksusta täsmennetään, että voimakkaimmat aromit voivat esiintyä yhdessä tai yksinään. Banaanin, vastaleikatun ruohon ja tuoreen mantelin aromit lisätään, ja päärynän aromit poistetaan. Mausta täsmennetään, että voimakkaimmin tuntuu raa’an artisokan aromi, johon yhdistyvät toissijaisina banaanin, ruohon, omenan ja tuoreen mantelin maut yhdessä tai yksinään.

— Karvaus (vähintään 1 Kansainvälisen oliivineuvoston (COI) asteikolla) ja pistävyys (vähintään 2 COI:n asteikolla) määritellään ja sisällytetään eritelmään. Nämä arvot ovat voimassa, kun tuotetta pidetään kaupan ensimmäistä kertaa, ja niillä täsmennetään näin ollen alun perin mainittua pistävyyden käsitettä, mutta myös käsitteitä ”pehmeys” ja ”lievä karvaus”.

Lisäksi peroksidilukua pienennetään kuluttajalaadun säilyttämiseksi niin, että se on 15 mekv aktiivista happea öljykilogrammaa kohden alkuperäisen 20 mekv:n sijaan.

K270-luku poistetaan, koska se korreloi vahvasti happopitoisuuden ja peroksidiluvun kanssa. Sen poistaminen ei vaikuta öljyn laatuun ja ominaisuuksiin, koska suurimmat sallitut happopitoisuudet ja peroksidiluku on määritelty.

Ilmaisu ”vierge” (neitsytöljy) poistetaan, koska tämä ominaisuus liittyy ainoastaan öljyn analyyttisiin ominaisuuksiin ja koska öljy voi olla myös luokkaa ”vierge extra” (ekstra-neitsytöljy).

Maantieteellinen alue

Alkuperänimityksen maantieteellisen alueen rajoja ei ole muutettu, mutta alueen määritelmää on täsmennetty. Täsmennyksillä on lisätty kattava luettelo maantieteelliseen alueeseen kuuluvista kunnista (kunnat on yhtenäisessä asiakirjassa ryhmitelty kantoneittain aina, kun se on mahdollista).

Lisäksi eritelmässä on täsmennetty lohkojen määrittelytapaa uusien kansallisten menettelytapojen mukaisesti.

Myös vaiheita, joiden on tapahduttava alkuperänimityksen maantieteellisellä alueella, on selvennetty seuraavasti: ”Kaikki toimet oliivien viljelystä oliiviöljyn valmistukseen toteutetaan määritellyn maantieteellisen alueen sisällä.”

Alkuperätodisteet

Kohtaa ”Seikat, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta”, on muutettu kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn kehityksen perusteella siten, että siihen sisältyvät vastedes ainoastaan tuotteen jäljitettävyyteen ja tuotanto-olojen seurantaan liittyvät ilmoitus- ja rekisteröintivelvoitteet. Lisäksi eritelmään on lisätty viittaus valvontamenettelyihin. Tuotteen historialliseen yhteyteen ja maineeseen liittyvät tiedot, jotka sisältyivät alun perin tähän eritelmän kohtaan, on poistettu.

Tuotantomenetelmä

— Tästä kohdasta on poistettu seuraavat alkuvirkkeet, koska lohkojen määrittelymenettely kuvaillaan eritelmän kohdassa ”Maantieteellinen alue”: ”Öljyn on oltava peräisin oliiveista, jotka on kerätty yksilöidyllä maantieteellisellä alueella sijaitsevista määritellyistä öljytarhoista. Lohkojen määrittelyperusteissa kielletään alueet, jotka eivät sovellu laadukkaaseen oliiviviljelyyn.”

— Sallitut lajikkeet: Poistetaan käsitteet ”ensisijainen lajike” ja ”toissijaiset lajikkeet”, koska eri lajikkeiden vähimmäis- ja enimmäisprosenttiosuudet on vahvistettu. Lisäksi täsmennetään pölyttäjälajikkeiden enimmäisprosenttiosuus (5 prosenttia) ja niiden istuttamistapa (eri puolille kutakin lohkoa), mikä osaltaan takaa, että oliiviöljy on peräisin toivotuista lajikkeista. Valvonnanaikaisten erilaisten tulkintojen välttämiseksi täsmennetään tapa, jolla arvioidaan, noudatetaanko eri lajikkeiden istutusmäärissä vahvistettuja prosenttiosuuksia, seuraavasti: ”Eri lajikkeiden istutusmäärien vaatimustenmukaisuus arvioidaan alkuperänimityksen tuotantoon käytetyiltä lohkoilta kokonaisuudessaan lukuun ottamatta pölyttäjälajikkeita, joiden osuus arvioidaan kultakin lohkolta.” Täsmennetään myös, että alun perin mainituista lajikkeista colombale, estoublaisse, filaïre, grappier ja rosée-du-Mont-d’Or ovat vanhoja paikallisia lajikkeita, koska ne on istutettu ennen vuoden 1956 pakkasia mutta niitä on tuotantoalueella huomattava määrä.

— Aglandau-lajike: poistetaan yhteenvedossa ja eritelmässä alun perin vuonna 2014 vahvistettu määräaika, johon mennessä oli saavutettava ensisijaisen lajikkeen 80 prosentin vähimmäisosuus, koska määräaika on ohitettu.

— Istutustiheys: Tulkinnanvaraisuuden välttämiseksi ja valvonnan helpottamiseksi selvennetään ja täydennetään seuraavaa alkuperäistä määräystä: ”Kullakin rungolla on oltava vähintään 24 m2 maa-alaa.” Korvataan sana ”runko” asianmukaisemmalla sanalla ”puu”, täsmennetään istutustiheyden laskemistapaa (”tämä pinta-ala saadaan kertomalla rivien välinen etäisyys yksittäisten puiden välisellä etäisyydellä”) etenkin pengerviljelmille istutettujen oliivipuiden tapauksessa (puiden vähimmäisetäisyyden laskennassa otetaan huomioon penkereen korkeus) ja otetaan käyttöön puiden välinen vähimmäisetäisyys (4 metriä).

— Kasvien yhdistetty viljely: SAN-merkinnän saaneissa oliivitarhoissa kielletään kasvien yhdistetty viljely, jotta erityisesti nuoret oliivipuut eivät joutuisi kilpailemaan niiden kanssa. Paikallisen tavan mukaisesti oliivitarhassa saa kuitenkin olla myös hedelmäpuita, koska tämän ei katsota heikentävän lopputuotteen laatua, kunhan hedelmäpuita on enintään 5 prosenttia kunkin lohkon puista.

— Leikkaus: hyvien leikkauskäytäntöjen mukaisesti täsmennetään, että leikatut oksat poistetaan oliivitarhoista ennen seuraavaa sadonkorjuuta, ja lisätään mahdollisuus silputa ne paikalla.

— Kastelu: täytäntöönpanon ja valvonnan helpottamiseksi korvataan viimeinen kastelupäivä, joka alun perin vahvistettiin kunkin lajikkeen kypsymisvaiheen alkupäiväksi, kiinteällä päivämäärällä, joka on 30. syyskuuta.

— Tuotantoon otettavat puut: tekstin selkeyttämiseksi täsmennetään, että suojatun alkuperänimityksen tuotantoon otettavien puiden iällä, joksi on vahvistettu viisi vuotta, tarkoitetaan ”ikää sen jälkeen, kun puu on istutettu lohkolle” (alkuperänimityksen määritelty lohko).

— Tuotos: Väärintulkintojen välttämiseksi täsmennetään tuotoksen laskentatapaa. Uuden ohjeen mukaan tuotoksen laskenta perustuu ”kerättyyn tuotantoon” (eikä puun kokonaistuotantoon, joka käsittää myös maahan pudonneet ja keräämättä jäävät oliivit, jotka eivät kuulu alkuperänimityksen piiriin) ”oliivien käyttötarkoituksesta riippumatta”, ja tuotos lasketaan tilan ”keskiarvona”.

— Sadonkorjuu: Lisätään erinäisiä sadonkorjuuseen liittyviä määräyksiä. Ne koskevat sadonkorjuun aloittamis- ja lopettamismenettelyjä, joilla taataan, että oliivit kerätään niiden saavuttaessa toivotun, riittävän kypsyysasteen, sekä sallittuja korjuutekniikoita (mekaaniset korjuumenetelmät ovat sallittuja, pysyvien keruuverkkojen käyttö on kiellettyä), jotta voidaan varmistaa sellaisten paikallisten käytäntöjen jatkuminen, joiden ansiosta voidaan tuottaa laatuöljyä terveistä, ehjinä säilyvistä oliiveista.

— Käytettävien oliivien kypsyys ja terveydellinen laatu sekä toimitusajat: Jotta taattaisiin tuotteen erityisyys, joka liittyy muun muassa kerättyjen oliivien kypsyysasteeseen, täsmennetään käytettävien oliivien kypsyysaste suhteessa oliivien perinteiseen sadonkorjuukauteen Haute-Provencessa: erät sisältävät korkeintaan 30 prosenttia mustia oliiveja. Täydennetään käytettävien oliivien terveyttä koskevaa määräystä määrittelemällä viallisten oliivien enimmäismäärät erissä: ”Toukansyömiä, jäätyneitä, ruskistuneita tai nokkimisjälkien vioittamia oliiveja on kussakin puristettavassa erässä alle 10 prosenttia oliivien lukumäärästä. Homehtuneita tai käyneitä oliiveja ei saa käyttää alkuperänimityksellä varustetun öljyn valmistukseen.” Määräyksen tarkoituksena on selkeyttää käsitettä ”terveet oliivit” lopputuotteen laadun takaamiseksi entistä paremmin. Laadukkaan oliiviöljyn tuotantoa edistävien nykykäytäntöjen huomioon ottamiseksi lyhennetään korjuun ja toimittamisen välinen aika neljästä päivästä kolmeen päivään ja korjuun ja puristamisen välinen aika seitsemästä päivästä kuuteen päivään.

— Öljyn valmistus: Kylmäpuristus-mainintaa koskevan sääntelyn kehityksen huomioon ottamiseksi oliivimassan enimmäislämpötila alennetaan 30 °C:sta 27 °C:seen (koko jalostusketjussa). Luetellaan sallitut menetelmät ja käsittelyt (”oliiveja ei saa käsitellä ennen puristamista pesemistä ja kivenpoistoa lukuun ottamatta eikä puristamisen jälkeen dekantointia, sentrifugointia tai suodattamista lukuun ottamatta”) sen selkeyttämiseksi, että kivet voidaan poistaa ennen öljyn puristamista. Täsmennetään, että Huile d’olive de Haute-Provence -oliiviöljy saadaan sekoittamalla lajikkeita oliivitarhoja varten määritellyssä suhteessa. Sallitaan öljyn valmistaminen yhdestä ainoasta lajikkeesta, joka on aglandau.

Merkinnät

Alkuperänimitystä koskevat maininnat päällysmerkinnöissä on saatettu asetuksen (EU) N:o 1151/2012 säännösten mukaisiksi. Alkuperänimityksellä ”Huile d’olive de Haute-Provence” varustettujen tuotteiden pakollisiin päällysmerkintöihin kuuluvat EU:n SAN-tunnus ja maininta ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys).

Muu: valvonta, valvontaelimen ja hakijaryhmän yhteystietojen päivittäminen sekä yhteys maantieteelliseen alueeseen

— Kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn kehityksen perusteella kohdassa ”Kansalliset vaatimukset” esitetään taulukko, jossa on keskeiset valvottavat kohdat, niiden viitearvot ja arviointimenettely.

— Kohdissa ”Valvontaelinten viitetiedot” ja ”Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset” olevat virallisten valvontaelinten sekä ryhmän nimet ja yhteystiedot on saatettu ajan tasalle.

— Yhteys maantieteellisen alueeseen: osa kohdasta ”Alkuperätodisteet” poistetuista, alkuperänimityksen historiaan liittyvistä tiedoista on siirretty kohtaan ”Yhteys maantieteelliseen alueeseen”, joka on jäsennelty uudelleen niin, että maantieteellisen alkuperän ja tuotteen erityisyys sekä maantieteellisen alkuperän erityisyyden ja tuotteen erityisyyden välinen syy-yhteys käyvät selvemmin ilmi.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”HUILE D’OLIVE DE HAUTE-PROVENCE”

EU-nro: FR-PDO-0105-01340–27.5.2015

SAN ( X ) SMM ( )

1. Nimi/nimet

”Huile d’olive de Haute-Provence”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.5. Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Huile d’olive de Haute-Provence on oliiviöljy, jolla on seuraavat ominaisuudet:

— keltainen väri, jossa on asteittain häviäviä vihertäviä vivahteita,

— voimakas tuoksu, jossa vallitsevina ovat raa’an artisokan sekä omenan, banaanin, vastaleikatun ruohon ja tuoreen mantelin aromit yhdessä tai erikseen,

— hienostuneessa maussa tuntuu voimakkaimmin raa’an artisokan aromi, johon yhdistyvät banaanin, ruohon, omenan ja tuoreen mantelin toissijaiset maut yhdessä tai erikseen.

Ennen ensimmäistä kaupan pitämistä pistävyys on vähintään 2 ja karvaus vähintään 1 Kansainvälisen oliivineuvoston (COI) asteikolla.

Vapaiden happojen pitoisuus öljyhappona ilmaistuna on enintään 0,8 grammaa 100 grammassa oliiviöljyä. Peroksidiluku on enintään 15 mekv aktiivista happea oliiviöljykilogrammaa kohti silloin, kun tuotetta pidetään kaupan ensimmäistä kertaa.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Huile d’olive de Haute-Provence -oliiviöljy valmistetaan seuraavista oliivilajikkeista tai niistä saadusta öljystä:

— aglandau (80–100 prosenttia)

— picholine, bouteillan, tanche ja vanhat paikalliset lajikkeet (jotka on istutettu ennen vuoden 1956 pakkasia ja joita on tuotantoalueella huomattava määrä) (0–20 prosenttia).

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikki toimet oliivien viljelystä oliiviöljyn valmistukseen on toteutettava määritellyn maantieteellisen alueen sisällä.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

—

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Suojatun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de Haute-Provence” saaneiden oliiviöljyjen pakkausmerkinnöissä on oltava seuraavat tiedot:

— Nimitys ”Huile d’olive de Haute-Provence”, maininta ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys). Nämä tiedot on merkittävä samaan kenttään ja samaan etikettiin. Ne on merkittävä selkeästi, luettavasti, pysyvästi ja riittävän suurin merkein, jotta ne erottuvat selvästi taustasta ja muista kirjoitetuista tiedoista ja piirroksista.

— Euroopan unionin SAN-tunnus.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue kattaa seuraavien kuntien alueet:

Alpes-de-Haute-Provencen departementti:

— seuraavat kunnat: Digne-les-Bains, Entrepierres, Revest-des-Brousses, Simiane-la-Rotonde ja Sisteron,

— seuraavien kantonien kunnat: Digne-les-Bains-Ouest lukuun ottamatta Le Castellard-Mélanin, Hautes-Duyesin ja Thoardin kuntia, Forcalquier, Manosque-Sud-Est, Manosque-Nord, Manosque-Sud-Ouest, Les Mées ja Mézel lukuun ottamatta Majastresin kuntaa, Moustiers-Sainte-Marie lukuun ottamatta La Palud-sur-Verdonin kuntaa, Peyruis, Reillanne Riez, Saint-Étienne-les-Orgues lukuun ottamatta Lardiers’n ja Saint-Étienne-les-Orguesin kuntia, Valensole ja Volonne.

Bouches-du-Rhônen departementti: Jouques ja Saint-Paul-lès-Durance.

Varin departementti: Ginasservis, Rians, Saint-Julien ja Vinon-sur-Verdon.

Vauclusen departementti: La Bastide-des-Jourdans, Beaumont-de-Pertuis, Grambois, Mirabeau, Peypin-d’Aigues ja Vitrolles-en-Lubéron.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Maantieteellisen alueen erityisyys

Alkuperänimityksen maantieteellisen alueen erityispiirteitä ovat yhtäältä Vallée de la Durance -laakson muodostama maantieteellinen yksikkö ja toisaalta sen sijaintikorkeus (400–750 metriä).

Maantieteellisen alueen maaperän yhteisiä piirteitä ovat kivikkoisuus (oligoseenikautiset konglomeraatit, somerot, usein pakkasrapautumisen tuloksena syntyneet litteät ja kulmikkaat kappaleet) ja kalkkipitoisuus (maaperä on kaikkialla karbonaattipitoista).

Haute-Provencessa vallitsee lisäksi Provencelle tyypillinen Välimeren ilmasto, johon mannerilmasto vaikuttaa ja jolle ovat ominaisia kuumat ja kuivat kesät, mutta myös toisinaan alhaiset yö- ja talvilämpötilat, jotka voivat laskea huomattavasti nollan alapuolelle, erittäin suuret vuosittaiset lämpötilanvaihtelut (keskimäärin 17–18 °C) ja huomattavat päivittäiset lämpötilanvaihtelut sekä lämpötilainversioilmiöt.

Haute-Provencen Alpeilla tiedetään harjoitetun oliivinviljelyä jo keskiajalla. Se oli laajimmillaan 1700- ja 1800-luvuilla, jolloin viljelmät kestivät ankaria pakkasia siellä paremmin kuin muualla.

Ihminen oppi vuosisatojen varrella valitsemaan paikalliseen ilmastoon parhaiten sopivat lajikkeet, joista aglandau on nykyään vallitsevana. Oliivia viljellään rinteille tehdyillä pengerviljelmillä (lähes vaakasuorat, peräkkäiset lohkot, joita erottavat ilman sidosainetta kuivamuuratut tukimuurit, jotka tasaavat maaston luonnollista kaltevuutta). Oliivit on perinteisesti kerätty melko vihreinä marraskuun aikana verrattain lyhyen ajanjakson (enintään 55 päivän) kuluessa koko maantieteellisellä alueella.

Kuluttajat pitävät Huile d’olive de Haute-Provence -oliiviöljyä suuressa arvossa sen tunnettuuden ja ominaisuuksien vuoksi. Huile d’olive de Haute-Provence -oliiviöljyn laatu on tunnustettu jo hyvin pitkään, ja öljy on saanut säännöllisesti palkintoja erilaisissa paikallisissa, alueellisissa ja valtakunnallisissa kilpailuissa.

Tuotteen erityisyys

Huile d’olive de Haute-Provence -oliiviöljyn erityisyys johtuu ennen kaikkea siitä, että öljyn valmistuksessa käytetään enimmäkseen aglandau-lajiketta, jonka osuus öljyn muodostavista lajikkeista on 80–100 prosenttia. Näin saadulla öljyllä on hyvä rakenne, se on hienostunut ja sisältää runsaasti raa’an artisokan sekä omenan, banaanin, vastaleikatun ruohon ja tuoreen mantelin aromeja. Kaikkiaan oliiviöljyn selvästi erottuva pistävyys on karvautta voimakkaampi, ja väri on tyypillisesti vihreään vivahtava keltainen etenkin satovuoden alussa.

Syy-seuraussuhde

Tärkeimpinä syinä siihen, että oliiveja viljellään pengerviljelmillä, ovat maantieteellisen alueen korkeasta sijainnista johtuva pinnanmuodostus ja Välimeren ilmasto, johon mannerilmasto vaikuttaa. Penkereiden kuivamuuratut tukimuurit päästävät veden poistumaan maaperästä kosteana vuodenaikana, mutta keräävät siihen vettä kuivana kautena (kun ympäröivän ilman kosteus tiivistyy yöllä muurin kiviin). Ne sääntelevät lämpötilaa, koska ne kykenevät varastoimaan auringon energiaa ja näin suojelemaan satoa ensimmäisten kylmien säiden aikana ja turvaamaan oliivipuun säilymisen myös lämpötilan laskiessa alimmilleen määritellyllä maantieteellisellä alueella, mikä tapahtuu yleensä helmikuussa. Maaperä muodostuu karbonaattipitoisista kivistä ja maantieteelliselle alueelle tyypillisestä hienosta savi-hiekkalieju- ja hiekka-liejusavimatriksista. Se soveltuu erityisen hyvin oliivinviljelyyn, jolle ilmava ja läpäisevä maaperä on otollinen. Maaperän ja ilmaston ominaisuudet ovat vuosisatojen kuluessa yhdessä edistäneet lajikevalintaa, jossa aglandau-lajike on osoittautunut parhaaksi. Aglandau-lajikkeen hedelmät kypsyvät myöhään ja kerätään marraskuussa, mutta ne kestävät hyvin sadonkorjuukaudella esiintyviä pakkasia. Kaksi–kolme kertaa vuosisadassa esiintyvät poikkeuksellisen kovat pakkaset ovat vähitellen vakiinnuttaneet aglandaun menestyksen. Lajiketta viljellään lähes kaikkialla Provencessa, mutta vain Haute-Provencessa sillä on selkeä valta-asema.

Aglandau-lajike, jonka osuus sekä oliivitarhojen lajikkeista että kyseisen öljyn koostumuksesta on vähintään 80 prosenttia, vaikuttaa ratkaisevasti öljyn ominaisuuksiin ja erottaa sen selvästi muista öljyistä. Myöhäisestä kypsymisestään huolimatta lajikkeen hedelmät sisältävät sadonkorjuuhetkellä vain vähän vettä, mutta niiden öljypitoisuus on suuri, minkä ansiosta ne kestävät hyvin syksyn ensimmäiset hallat, jotka eivät vaikuta öljyn laatuun. Oliivit kuitenkin kerätään ennen kovia pakkasia, joita esiintyy useimmiten joulukuun kahdella viimeisellä viikoilla. Vielä vihreiden oliivien osuus sadosta on siksi usein huomattava. Vihreissä oliiveissa on rasvaliukoista klorofylliä, joka antaa öljylle sille ominaisen vihertävän vivahteen ensimmäisinä viikkoina valmistuksen jälkeen. Öljy menettää ajan mittaan vihertävän vivahteensa tämän vaikuttamatta sen luonteenomaisiin aistinvaraisiin ominaisuuksiin ja vivahtaa sen jälkeen kullankeltaiseen. Klorofyllipigmentit nimittäin haalistuvat valon vaikutuksesta. Öljy sisältää runsaasti pistävyyttä ja karvautta aiheuttavia polyfenoleja, joiden ansiosta öljy myös säilyy hyvin.

Eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5703c586-9a23-41bb-8b07-0b449c7ecead

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.