FI Euroopan unionin virallinen lehti C 227/7

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa COMP/C-3/37.990 – Intel (1)

2009/C 227/06

Inteliä koskeva asia on ollut yksi monimutkaisimmista tähän mennessä käsitellyistä asioista menettelyyn liittyvien kysymysten suhteen. Kantajan Advanced Micro Devices, jäljempänä ’AMD’, ja Intel Corporationin, jäljempänä ’Intel’, asian vastakkainasetteluasema ulottuu laajalti Euroopan toiminta-alueen ulkopuolelle. Tämä on tuonut moninaisia haasteita menettelyä koskevien kysymysten suhteen kaikille asianomaisille osapuolille ja tiedon tuottajille. Useat erilaiset menettelyä koskevat kysymykset, joista moni mainittiin päätösluonnoksessa, koskivat kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivallan rajoja, minkä johdosta hän esittää niistä arvion tässä loppukertomuksessa.

Edellisen kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan Serge Duranden jätettyä tehtävänsä 31. joulukuuta 2007 asiasta vastuussa oleva kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja vaihtui.

Päätösluonnoksen perusteella voidaan todeta seuraavaa:

I KIRJALLINEN MENETTELY

1. Väitetiedoksianto

Komissio antoi väitetiedoksiannon 25 päivänä heinäkuuta 2007. Intelille annettiin 10 viikkoa aikaa vastata väitetiedoksiantoon, 11. lokakuuta 2007 asti. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja myönsi Intelille perustellusta pyynnöstä lisäaikaa 4. tammikuuta 2008 asti, ja sitä pidennettiin myöhemmin 7. tammikuuta 2009 asti. Syynä oli pääosin se, ettei tuossa vaiheessa kaikkia asiakirjoihin tutustumiseen liittyviä kysymyksiä ollut ratkaistu. Lisäksi Intelillä oli perusteltu oikeus puolustautua väitetiedoksiannossa käytettyjen, taloudellisiin malleihin perustuvien, ostohyvityksiä koskevien monimutkaisten arvioiden (2) suhteen tekemällä täysi analyysi asiaankuuluvista Intelin liiketoiminnan keskimääräisistä vältettävissä olevista kustannuksista. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja arvioi, että vaikka päätösluonnoksen mukaan väärinkäytöksen toteaminen tässä asiassa ei ”välttämättä” edellyttänyt (3) sitä, että taloudellisessa arvioinnissa osoitettaisiin, että ehdolliset alennukset olivat omiaan aiheuttamaan kilpailunvastaista markkinoiden sulkemista, Intelille oli annettava täydet mahdollisuudet käyttää puolustautumisoikeuttaan.

Intel vastasi väitetiedoksiantoon määräajan kuluessa.

2. Täydentävä väitetiedoksianto

Komissio antoi täydentävän väitetiedoksiannon 17. heinäkuuta 2008. Samalla komissio liitti asiassa N:o COMP/C-3/39.493 tehdyt merkitykselliset havainnot asiaa N:o COMP/C-3/37.990 koskevaan menettelyyn ja jatkoi menettelyä asianumerolla COMP/C-3/37.990.

Intelille annettiin kahdeksan viikkoa aikaa vastata täydentävään väitetiedoksiantoon. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja pidensi 15. syyskuuta 2008 päivätyllä kirjeellään Intelin perustellusta pyynnöstä määräaikaa 17. lokakuuta 2008 asti. Tämä johtui pääasiallisesti nyt mukaan liitetyn asian monimutkaisuudesta ja vuodelta 1997 peräisin olevien, Intelin sisäisiä lisätutkimuksia vaativien väitteiden laajuudesta.

Intel ei vastannut täydentävään väitetiedoksiantoon pidennetyn määräajan kuluessa. Sen sijaan Intel jätti 10. lokakuuta 2008 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle hakemuksen, jossa se vaati muun muassa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan 15. syyskuuta 2008 lisäajan antamisesta tekemän päätöksen kumoamista, ja lisäksi se esitti välitoimenpiteitä koskevan pyynnön. (4)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti hylkäsi 27. tammikuuta 2009 antamallaan määräyksellä välitoimenpiteitä koskevan pyynnön sillä perusteella, että Intelin pääasialliselta pyynnöltä puuttuivat selvästi tutkittavaksi ottamisen edellytykset. Tässä hylkäävässä päätöksessä hylättiin myös Intelin pyyntö pidentää 17. lokakuuta 2008 annetun täydentävän väitetiedoksiannon vastaamisen määräaikaa, jota oli jo pidennetty 17. heinäkuuta 2008 asti.

3. Asiaseikkoja koskeva kirje

Komissio lähetti 19. joulukuuta 2008 Intelille asiaseikkoja koskevan kirjeen, jossa se kiinnitti Intelin huomion tiettyihin todisteisiin, jotka liittyvät komission esittämiin väitteisiin ja joita komissio saattaa kirjeen mukaan käyttää mahdollisessa lopullisessa päätöksessään. Komissio asetti Intelille näitä todisteita koskevien kommenttien määräajaksi 19. tammikuuta 2009. Kilpailun pääosasto pidensi tätä määräaikaa 23. tammikuuta 2009 asti. Asiaseikkoja koskeva kirje ei muuttanut olennaisesti todistepohjaa, johon komission väitetiedoksiannossa tai täydentävässä väitetiedoksiannossa Inteliä vastaan esittämät väitteet perustuvat. Intel pyysi lisäaikaa ja perusteli sen tarvetta aineiston väitetyllä epätäydellisyydellä (ks. jäljempänä I.4. kohdan d alakohta) ja sen vireillä olleella pyynnöllä tiettyihin asiakirjoihin liittyvän suullisen kuulemisen järjestämisestä (ks. jäljempänä II.2. kohta). Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja hylkäsi tämän pyynnön 22. tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellään.

4. Tutustuminen asiakirja-aineistoon

a) Aineistoon tutustumisen valmistelu: salassapitosopimukset

Tämän asian asiakirja-aineisto oli poikkeuksellisen runsas. Valmistautuakseen aineistoon tutustumiseen useat alkuperäiset laitevalmistajat tekivät Intelin kanssa kahdenvälisiä salassapitosopimuksia, jotka eroavat toisistaan vain yksityiskohdiltaan. Tietyissä tapauksissa joissakin salassapitosopimuksissa määrättiin, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ratkaisee osapuolten väliset erimielisyydet. Näistä erillään Intel ilmoitti komissiolle luopuvansa osittain oikeudestaan tutustua asiakirjoihin siltä varalta, että laitevalmistajilta saatu oikeus rajoittaisi sen asetukseen (EY) N:o 773/2004 (5) perustuvia oikeuksia asiakirjoihin tutustumiseen. Jokainen laitevalmistaja puolestaan luopui oikeudestaan liikesalaisuuksien ja muun luottamuksellisen tiedon suojelemiseen sellaisten tietojen osalta, joita oli vaihdettu kahdenkeskisesti Intelin kanssa tehtyjen sopimusten perusteella. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja oli mukana näiden salassapitosopimusten laatimisessa ja kannatti niiden tekemistä tässä asiassa.

b) Dellin ja AMD:n välinen salassapitosopimus

Ennen väitetiedoksiantoa koskevaa suullista kuulemista AMD ilmoitti kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle, että se oli tehnyt Dellin kanssa salassapitosopimuksen, jonka perusteella AMD sai oikeuden tutustua väitetiedoksiannossa käytettyihin Dellin lainauksiin. Toisin kuin Intelin kanssa tehdyt salassapitosopimukset, tällainen sopimus, jonka teki osapuoli, jolla ei sinänsä ole puolustautumisoikeutta tai oikeutta tutustua asiakirjoihin, oli puhtaasti kahdenvälinen, eikä se tuonut oikeuksia tai velvollisuuksia komissiolle. Toisin kuin mitä Intel on virheellisesti esittänyt, kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja piti väitetiedoksiannossa olevia kantelija AMD:ltä salassa pidettäviksi hyväksyttyjä Dellin lainauksia edelleen AMD:ltä salassa pidettävinä koko hallintomenettelyn ajan, mukaan luettuna suullinen kuuleminen.

c) Asiakirja-aineistoon tutustumisoikeuden kattavuus

Edellä mainituista salassapitosopimuksista huolimatta (I.4. kohdan a alakohta) asiakirja-aineiston monimutkaisuus ja moninaiset luottamukselliset tiedot, joita se sisälsi, saivat Intelin esittämään lukuisia pyyntöjä saada tutustua aineistoon. Mahdollisimman kattavan tutustumisoikeuden antamiseksi Intelille kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja joutui henkilökohtaisesti tarkastamaan suuren määrän asiakirjoja, joita Intel ilmoitti tarvitsevansa, jotta se pystyisi puolustautumaan tehokkaasti. Kun Intelin esittämät perustelut oli arvioitu, useat näistä pyynnöistä hyväksyttiin.

Intel valitti puutteellisesta oikeudesta tutustua komission ja erään laitevalmistajan väliseen kokoukseen liittyviin asiakirjoihin. (6) Intelin perustellusta pyynnöstä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutki, oliko kyseisen kokouksen aiheesta olemassa kirjallisia dokumentteja. Pääosasto esitti 29. elokuuta 2006 päivätyn muistion, ja se liitettiin asiakirja-aineistoon sen jälkeen kun kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja teki asiasta päätöksen 7. toukokuuta 2008. Samalla kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja päätti, että tämä muistio oli luonteeltaan sisäinen asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 773/2004 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kysymys siitä, olisiko kyseisestä kokouksesta pitänyt laatia puolueeton pöytäkirja tai tarkka kirjallinen selostus, kuuluu periaatteessa hyvän hallintotavan piiriin, eikä sitä sen vuoksi ole syytä tarkastella kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksessa.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja katsoo, että Intelille annettiin täydet oikeudet asiakirja-aineistoon tutustumiseen.

d) Tutustuminen asiakirja-aineistoon kuulumattomiin asiakirjoihin

Kuten päätösluonnoksessa (7) yksityiskohtaisesti kuvataan, Intel pyysi komissiolta 4. syyskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, että komissio hankkisi AMD:ltä ja antaisi Intelille listan 81 kategoriasta asiakirjoja, jotka liittyvät Intelin ja AMD:n väliseen yksityisoikeudelliseen oikeudenkäyntiin Delawaren piirituomioistuimessa Yhdysvalloissa. Kyseiset asiakirjat olivat Intelin mukaan todennäköisesti syyttömäksi todistavia. Myöhemmin 25. syyskuuta 2008 Intel pyysi komissiolta, että sen ”olisi vähintäänkin pyydettävä AMD:tä toimittamaan kaikki sisäiset asiakirjat, jotka ovat merkityksellisiä väitetiedoksiannossa ja täydentävässä väitetiedoksiannossa esitettyjen väitteiden kannalta”. Intel valitti 17. ja 29. syyskuuta 2008 päivätyillä kirjeillä kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle, että ”aineisto on selkeästi puutteellinen” ja että Intelin oikeus puolustukseen siten vaarantui.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja vastasi 7. lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä aiempiin 22. elokuuta 2008 ja 15. syyskuuta 2008 päivättyihin asiaan liittyviin kirjeisiinsä viitaten, että kysymys siitä, onko aineisto itsessään täydellinen, on eri kuin kysymys siitä, onko tapauksessa annettu oikeus tutustua väitetysti epätäydelliseen aineistoon täydellinen. Sen vuoksi perustelut, jotka liittyvät aineiston väitettyyn epätäydellisyyteen, eivät voi todentaa väitettä, että oikeus tutustua aineistoon sellaisena kuin se on tiettynä ajankohtana ei olisi täydellinen.

Huolimatta toimivaltuuksien johdanto-osan 3 kappaleessa määritellystä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan vastuusta huolehtia menettelyn puolueettomuudesta, läpinäkyvyydestä ja tehokkuudesta, eivät sen enempää nykyiset toimivaltuudet kuin oikeuskäytäntökään anna kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle valtaa määrätä tutkimusta, jonka tarkoituksena on epätäydelliseksi väitetyn aineiston täydentäminen. Sen vuoksi, olivatpa kyseessä olevat asiakirjat itsessään merkityksellisiä puolustautumisoikeuksien kannalta tai eivät, ei kuulu kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltaan päättää kysymyksestä, ovatko tietyt toiselle lainkäyttöalueelle kuuluvat asiakirjaryhmät kuvailtu riittävän yksityiskohtaisesti ja perustellusti ja/tai pitäisikö ne tutkia vai ei, vaikka ne olisivat potentiaalisesti luonteeltaan syyllisyydestä vapauttavia. Intelin pyyntöä oli täten pidettävä toimivaltuudet ylittävänä.

e) Ei-luottamuksellinen versio väitetiedoksiannosta ja täydentävästä väitetiedoksiannosta kantelija AMD:tä varten

Asetuksen (EY) N:o 773/2004 6 artiklan 1 kohdasta seuraa, että kantelijalla on oikeus saada väitetiedoksiannosta ja täydentävästä väitetiedoksiannosta versio, josta on poistettu luottamukselliset tiedot. Tämä oikeus heikkenisi huomattavasti ja normista tulisi merkityksetön, jos vastaanottajan lopulta saama versio ei olisi ymmärrettävä.

Sellaisen tiedon osalta, joka on kolmansien osapuolten toimittamaa ja joka julkistetaan ei vain sille, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, vaan myös kantelijalle, on tärkeää erottaa toisistaan tieto, jota ei voida pitää luottamuksellisena, ja tieto, joka on perustellusti katsottu luottamukselliseksi, mutta joka julkistetaan, jotta ei-luottamuksellisesta versiosta tulisi ymmärrettävä. Liikesalaisuuksia ei tule julkistaa, ja perustellut vaatimukset tietojen pitämisestä salassa kantelijalta ovat periaatteessa ehdottomia. Luottamuksellisen tiedon julkistaminen on kuitenkin mahdollista kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan harkitun ja perustellun arvion perusteella, jos se täyttää seuraavat ehdot: julkistaminen on välttämätöntä, jotta väitetiedoksiannon keskeiset väitteet voitaisiin ymmärtää, kyseessä on tieto, joka on välttämätöntä rikkomisen todistamiseksi, ja julkistaminen on välttämätöntä kantelijan liittämiseksi menettelyyn niin, että tämä pystyy tekemään siitä tietoihin perustuvia huomautuksia.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja hylkäsi Intelin vaatimukset miltei täydestä luottamuksellisuudesta sekä väitetiedoksiannon että täydentävän väitetiedoksiannon osalta ja joutui arvioimaan poikkeuksellisen suuren määrän perusteltuja ja yksityiskohtaisia luottamuksellisuutta koskevia pyyntöjä, joita esittivät sekä Intel että tiedon tuottajat. Intel tai mikään muukaan kyseisistä yrityksistä ei turvautunut toimivaltuuksien 9 artiklan perusteella aiemmin tehtyyn päätökseen (jolla pannaan vireille niin kutsuttu AKZO-menettely (8).

Lokakuussa 2008 Intel luovutti AMD:lle täydellisen luottamuksellisen version väitetiedoksiannosta Yhdysvalloissa käytävän oikeudenkäynnin yhteydessä. Intelin mukaan tämä tapahtui tahattomasti. Intel ilmoitti asiasta komissiolle 17. maaliskuuta 2009.

f) Kolmannet osapuolet

Kolme yhtiötä pyysi virallista pääsyä menettelyyn asianomaisina kolmansina osapuolina. Vastauksena näihin pyyntöihin kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja hyväksyi kolmansiksi osapuoliksi Silicon Graphics Inc.:n (25. syyskuuta 2007), International Business Machinesin, jäljempänä ’IBM’, (2. lokakuuta 2007), ja juuri ennen suullista kuulemista Hewlett Packard Companyn, jäljempänä ’HP’ (10. maaliskuuta 2008). Lisäksi kaksi kuluttajajärjestöä hyväksyttiin asianomaisiksi kolmansiksi osapuoliksi, kun ne olivat toimittaneet riittävät perustelut, jotka koskivat niiden etua ja oikeusasemaa. Nämä kuluttajajärjestöt olivat European Consumers Organisation Bureau Européen des Unions des Consommateurs, jäljempänä ’BEUC’ (22. helmikuuta 2008) ja ranskalainen kuluttajajärjestö Union Fédérale des Consommateurs — Que Choisir, jäljempänä ’UFC’ (6. maaliskuuta 2008). Kaikki osapuolet pyysivät ja saivat ei-luottamuksellisen tiivistelmän väitetiedoksiannosta ja täydentävästä väitetiedoksiannosta. Yksikään kolmansista osapuolista ei esittänyt kirjallisia huomautuksia.

g) Pyydetty täydentävä lisäväitetiedoksianto objektiivisia perusteita varten

Intel otti väitetiedoksiantoon (9) antamassaan vastauksessa kannan, että objektiivisia perusteita koskevan kysymyksen käsittelyyn tarvittaisiin täydentävä väitetiedoksianto. Täydentävän lisäväitetiedoksiannon laatiminen pelkän objektiivisia perusteita koskevan kysymyksen tähden ei kuitenkaan ollut tarpeellista. Vaikka objektiivisten perusteiden puuttuminen on negatiivinen ehto väärinkäytöksen toteamiselle (10), todistustaakka on sillä osapuolella, joka vetoaa objektiivisiin perusteisiin. Sikäli kuin Intel esitti oletettavasti objektiivisia perusteita erilaisille väitetiedoksiannossa esitetyille menettelytavoille, komissio on käsitellyt ne. Oikeutta tulla kuulluksi on sen vuoksi noudatettu tässä suhteessa.

II SUULLINEN KÄSITTELY

1. Väitetiedoksiantoa koskeva suullinen kuuleminen

Väitetiedoksiantoa koskeva suullinen kuuleminen järjestettiin 11. ja 12. maaliskuuta 2008. Intelin ja AMD:n lisäksi kolme asianomaista kolmatta osapuolta osallistui kuulemiseen ja käytti sen aikana puheenvuoroja. Nämä olivat HP, UFC Que Choisir ja BEUC. Jäsenvaltioiden edustajien lisäksi kuulemiseen osallistui Yhdysvaltojen liittovaltion kauppakomission edustaja tarkkailijan ominaisuudessa vuonna 1999 tehtyjen hallinnollisten järjestelyjen mukaisesti. Näiden Yhdysvaltojen kanssa tehtyjen järjestelyjen lisäksi kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja hyväksyi New Yorkin osavaltion oikeusministerin (11) osallistumisen kuulemiseen tarkkailijan ominaisuudessa. Intel nimenomaisesti hyväksyi heidän osallistumisensa. Ennen luvan antamista oikeusministeri suostui luottamuksellisuutta ja tiedon käyttöä koskeviin sitoumuksiin.

Huolimatta siitä, että useat istunnot käytiin suljetuin ovin perusteltujen luottamuksellisuutta koskevien pyyntöjen takia, suullinen kuuleminen oli erittäin tärkeä, sillä se antoi Intelille mahdollisuuden esittää näkemyksensä väitteistä, niiden taustalla olevista päätelmistä (12) ja taloudellisesta arvioinnista. Tässä yhteydessä on tärkeää huomata, että kuulemisen aikana komissio teki Intelille selväksi ja Intel ymmärsi, ettei taloudellinen arviointi ollut väärinkäytöksen toteamisen edellytys.

Tämän perusteella kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan ei ole välttämätöntä ilmaista kantaansa taloudelliseen arviointiin eikä johtopäätökseen, jonka mukaan Intelin suorittamat maksut ovat omiaan johtamaan kilpailunvastaiseen markkinoiden sulkemiseen (13).

2. Pyydetty täydentävää väitetiedoksiantoa ja asiaseikkoja koskevaa kirjettä käsittelevä suullinen kuuleminen

Intel pyysi suullisen kuulemisen järjestämistä a) asiaseikkoja koskevan kirjeen joidenkin osien ja b) täydentävän väitetiedoksiannon osalta.

a) Asiaseikkoja koskevaan kirjeeseen liittyen Intel pyysi 20. tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellään suullista kuulemista tietyistä AMD-asiakirjoista, jotka oli toimitettu komissiolle 28. toukokuuta 2008, jäljempänä ’AMD Delaware -asiakirjat’. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja muistutti 22. tammikuuta 2009, ettei Intelillä ole oikeutta vaatia suullista kuulemista eikä komissiolla ole velvollisuutta järjestää sellaista, jotta Intelin puolustautumisoikeuksia asiaseikkoja koskevan kirjeen osalta noudatettaisiin. Lisäksi oli mahdotonta myöntää suullista kuulemista, jonka ainoana aiheena olisivat AMD Delaware -asiakirjat, koska ne toimitettiin osana täydentävää väitetiedoksiantoa seurannutta asiakirja-aineistoon tutustumista koskevaa menettelyä (ja mahdollisuus vastata ja pyytää täydentävää väitetiedoksiantoa koskevaa suullista kuulemista oli Intelille jo annettu), ja koska suullisen kuulemisen aihetta eivät määrittele osapuolet, vaan väitetiedoksiannossa ja/tai täydentävässä väitetiedoksiannossa esitetyt väitteet. Suullista kuulemista, joka olisi tarkoitettu pelkästään valikoituja asiakirjoja koskevien näkemysten esittämiseen, ei voitu myöntää.

b) Intel pyysi 5. helmikuuta 2009 päivätyssä ehdotuksessaan ja 10. helmikuuta 2009 päivätyssä kirjeessään täydentävää väitetiedoksiantoa koskevaa suullista kuulemista. Suullisia kuulemisia koskevat päätökset, mukaan lukien päätös, jossa hyväksytään tai hylätään väitetiedoksiantoon vastaamiselle asetetun määräajan jälkeen tehty suullista kuulemista koskeva pyyntö, kuuluu kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksien mukaiseen toimivaltaan.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja vastasi sen vuoksi 17. helmikuuta 2009 päivätyllä kirjeellään Intelille, että subjektiivinen oikeus suulliseen kuulemiseen on voimassa vain väitetiedoksiantoon vastaamiselle asetettuun määräaikaan asti. Siitä, ettei pyyntöä ole esitetty määräaikaan mennessä, ei automaattisesti seuraa kaikissa tapauksissa, ettei kuulemista voitaisi enää järjestää. Asetuksen (EY) N:o 773/2004 10 artiklan 2 kohta yhdessä 12 artiklan kanssa ei välttämättä estä osapuolta pyytämästä suullista kuulemista. Jos pyyntöä ei esitetä määräaikaan mennessä, velvollisuutta kuulemisen järjestämiseen ei enää ole. Kuulemismenettelystä vastaavalla neuvonantajalla on oikeus ja velvollisuus käyttää harkintavaltaansa, mikäli hänelle toimitetaan myöhästynyt mutta asianmukaisesti perusteltu pyyntö.

Täydentävään väitetiedoksiantoon vastaamisen määräaikaa ei ollut pidennetty. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja otti huomioon komission yksiköiden kannan, jonka ne olivat ilmaisseet 2. helmikuuta 2009 päivätyssä kirjeessään (14) Intelille ja jonka mukaan menettelyn asianmukainen kulku ei vaatinut suullisen kuulemisen järjestämistä. Hän otti yhtä lailla huomioon kaikki Intelin kuulemisen järjestämisen puolesta esittämät perustelut, joissa pääasiallisesti viitattiin sen ”rajattomaan” suullista kuulemista koskevaan oikeuteen.

Käyttäessään harkintavaltaansa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on otettava huomioon muun muassa kilpailusääntöjen tehokkaan soveltamisen tarve. Olennainen osa tehokasta soveltamista on komission velvollisuus tehdä päätöksensä kohtuullisen ajan kuluessa. Kilpailumenettelyn järjestämisen luonteeseen kuuluvat aikarajoitteet eivät voi oikeuttaa kuulluksi tulemisen perusoikeuden rikkomista, mutta näin ei tässä tapauksessa myöskään käynyt. Mikään ei tässä asiassa estänyt Inteliä valmistelemasta ja toimittamasta hyvissä ajoin vastaustaan täydentävään väitetiedoksiantoon, vaikka vain varotoimena, niiden tietojen perusteella, jotka sillä oli käytettävissään, etenkään kun kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja oli pidentänyt määräaikaa. Intelille oli tarjottu mahdollisuus pyytää suullista kuulemista siitä asti kun täydentävä väitetiedoksianto toimitettiin heinäkuussa 2008 aina pidennetyn määräajan loppuun, lokakuuhun 2008. Senkään jälkeen ei olisi ollut mahdotonta järjestää kuulemista, jos Intel olisi sitä pyytänyt – mitä se ei tehnyt. Mikään ei olisi estänyt kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa järjestämästä kuulemisaikoja niin, että ne olisivat olleet yhdenmukaiset käsiteltävänä olevan välitoimia koskevan pyynnön kanssa, jolloin olisi otettu täysin huomioon meneillään oleva oikeuskäsittely. Vaikka Intel oli koko menettelyn ajan aina siihen asti, kun se teki valituksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle, yleensä toiminut ripeästi ja määräaikoja noudattaen ja käyttäen täysin hyväkseen puolustautumisoikeuksiaan, suullisen kuulemisen myöntäminen 17. helmikuuta 2009 vallinneissa olosuhteissa olisi tämän vuoksi huomattavasti vaarantanut menettelyn edistymisen aikataulussa. Tämän ja muiden tapauskohtaisten syiden perusteella pyyntö oli hylättävä.

Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ei ole saanut Inteliltä yhteydenottoja 5. helmikuuta 2009 esitettyjen kirjallisten huomautusten käsittelyvaiheen osalta.

III YHTEENVETO

Edellä esitetyn perusteella katson, että tässä asiassa on noudatettu kuulluksi tulemista koskevia oikeuksia.

Päätösluonnoksessa käsitellään ainoastaan sellaisia väitteitä, joista Intel on voinut esittää näkemyksensä.

Karen WILLIAMS

(1) laadittu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 ja 16 artiklan mukaisesti (EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21).

(2) Ks. päätösluonnoksen 1045–1156 kohta, joissa käsitellään tätä analyysia; esim. 1066 kohta ja sen jälkeiset kohdat, jotka koskevat Intelin käyttämää regressioanalyysia.

(3) Kuten ilmaistu suoraan päätösluonnoksen 925 kohdassa, viitattu väitetiedoksiannon 337 kohdassa ja mainittu lisäväitetiedoksiannon 260 kohdassa.

(4) Ks. päätösluonnoksen 18 ja 22 kappale sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin 27. tammikuuta 2009 antama määräys asiassa T-457/08, Intel Corp. v. komissio (toistaiseksi julkaisematon).

(5) EUVL L 123, 27.4.2004, s. 18.

(6) Ks. päätösluonnoksen 39 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

(7) 71 kohta ja sen jälkeiset kohdat.

(8) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, asia 53/85, AKZO Chemie BV ja AZKO Chemie UK Ltd v. komissio (Kok. 1986, s. 1965).

(9) 823 kohta.

(10) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, asia C-95/04 P, British Airways v. komissio (Kok. 2007, s. I-2331, 69 kohta); yhdistetyt asiat C-468/06–C-478/06, Sot. Lélos kai Sia ym. v. GlaxoSmithKline (toistaiseksi julkaisematon, 39 kohta); ja viimeisimpänä asia 52/07, Kanal 5 Ltd, tuomio 11. joulukuuta 2009, (toistaiseksi julkaisematon, 47 kohta).

(11) Ks. päätösluonnoksen 35 kohta.

(12) Ks. esim. päätösluonnoksen 281 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

(13) Päätösluonnoksen 1002–1578 kohta.

(14) Ks. päätösluonnoksen 24 kohta.