EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 20.09.1996 
KOM(96) 428 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen 
(1990/91-1993/94) aiviointi 

Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen 
(1990/91-1993/94) arviointi 
1. Tutkimusmalli ja tutkimusmenetelmät 
Euroopan yhteisöjen neuvosto käynnisti Tempus-ohjelman 7. toukokuuta 1990. Ohjelman 
tavoitteena oli edistää korkeakoulujärjestelmien uudistamista ja tukea tehokkaasti Keski-
ja Itä-Euroopan maiden mukautumista markkinatalouden vaatimuksiin. KIE-
yhteistyömaiden, EU:n jäsenvaltioiden sekä muiden G24-ryhmän maiden korkeakoulualan 
yhteistyö perustui yhteistoimintaan, tietämyksen vaihtoon, laiteapuun, rakenteelliseen ja 
opinto-ohjelmien kehittämiseen sekä opiskelija- ja henkilökuntavaihtoon. Yhteistyön 
odotettiin tarjoavan tarvittavat edellytykset koulutusjärjestelmien sopeuttamiselle uusiin 
vaatimuksiin. 
Kun tavoitteena on kattavan arvion ja täsmällisen katsauksen esittäminen, on tarpeen 
kuvata ja analysoida ohjelman sisältämiä toimia niiden rakenteen, hallinnollisen tuen sekä 
sen kannalta, miten ne todellisuudessa toteutuivat korkeakouluasteen oppilaitoksissa. Tässä 
asiakirjassa esitettävässä tutkimuksessa keskityttiin seuraavien asia-alueiden 
selvittämiseen: 
- Tempus-ohjelman poliittinen kehys. Mitkä ovat Tempus-ohjelman yleissäännöt? 
Mitkä toimijat muokkaavat politiikkaa kansallisella ja ylikansallisella tasolla? 
Miten ne toimivat todellisuudessa? Kuinka KIE-maat määrittelevät kansalliset 
painopistealueensa ja miten painotukset vaikuttavat? Jne. 
- Tempus-ohjelman hallinto kansallisella ja ylikansallisella tasolla. Mitkä ovat 
Euroopan yhteisön Tempus-yksikön ja kansallisten Tempus-yksiköiden tärkeimmät 
tehtävät KIE-yhteistyömaissa? Kuinka paljon tietoa Tempukseen liittyvistä 
kysymyksistä on käytettävissä ja minkälaatuista se on? Kuinka laadukasta on 
hakijoille suunnattu neuvonta ja tuki? Järjestävätkö Tempus-yksiköt tulosten 
levittämisen? Toimivatko Tempus-ohjelman hallinnoimiseksi luodut menetelmät 
hyvin? Jne. 
- Osallistujaoppilaitokset ja institutionaalinen ympäristö. Millaiset oppilaitokset 
osallistuvat Tempus-ohjelmaan? Missä maissa nämä oppilaitokset sijaitsevat? Mikä 
merkitys KIE-maiden korkeakouluasteen oppilaitosten koolla ja tyypillä on niiden 
osallistumisen kannalta? Millainen osuus korkeakouluasteen oppilaitosten 
keskushallinnolla on Tempus-toiminnan edistämisessä? Millaista tukea 
oppilaitokset tarjoavat eurooppalaisille yhteishankkeille? Jne. 
i 
- Tempus-ohjelman eurooppalaisten yhteishankkeitten (JEP-hankkeitten) 
rahoitusolot. Mikä osuus Tempus-ohjelman talousarviosta käytettiin JEP-
hankkeisiin? Mikä on JEP-hankkeitten yhteistyökumppanien arvio 
kokonaistalousarviosta? Mitkä ovat keskeisimmät rahoitusongelmat, joihin JEP-
hankkeitten yhteistyökumppanit ja oppilaitosten keskushallinto ovat törmänneet? 
Jne. 
- .JEP-hankkeitten sisäinen yhteistyö. Mikä on läntisten ja KIE-maiden osapuolten 
osuus aloitteenteossa JEP-hankkeitten perustamiseksi? Millaisia hanketta edeltäviä 
keskinäisiä yhteyksiä JEP-yhteistyökumppaneiila oli? Mitkä ovat JEP-hankkeeseen 
osallistumisen perusteet? Kuinka monta osallistujaa JEP-hankkeilla on? Millä 
kielellä tai kielillä osapuolet hoitavat yhteydenpitonsa? Keneltä tai mistä osapuolet 
saavat tietoja Tempus-ohjelmasta? Jne. 
- JEP-hankkeitten hallinto. Missä maissa JEP-hankkeitten hallintoon liittyvät 
yhteensovittajat ja sopimuspuolet sijaitsevat? Kuinka suuren viikottaisen 
tuntimäärän yhteistyökumppanit käyttävät Tempukseen liittyvään hallinnointiin? 
Millaista JEP-hankkeitten yleishallintoon liittyvää tietoa yhteistyökumppaneilla on 
käytettävissään? Mitkä ovat JEP-hankkeitten määrärahojen hallinnolliset perusteet? 
Jne. 
- Koulutustoiminta. Millaista JEP-hankkeitten koulutukseen liittyvä toiminta (ts. 
opetukseen ja koulutukseen, rakenteelliseen kehittämiseen sekä henkilöstön ja 
opiskelijoiden liikkuvuuteen liittyvä yhteistyö) on? Mitkä ovat yksittäisten 
toimenpiteiden tavoitteet? Millä aloilla JEP-hankkeita toteutetaan? Mitkä ovat 
tärkeimmät kohdatut ongelmat? Jne. 
- Tempus-ohjelman tulokset ja vaikutukset. Missä määrin Tempus-ohjelman JEP-
hankkeille hahmotellut tavoitteet ovat toteutuneet? Mikä on JEP-
yhteistyökumppanien arvio ohjelman vaikutuksesta kohdeainelaitokseen tai 
-oppilaitokseen? Onko JEP-toiminta luonut muuta toimintaa? Jatkavatko JEP-
yhteistyökumppanit yhteistyötään hankkeensa Tempus-tuen lakattua?Jne. 
Arvion päätavoitteisiin liittyvät monenlaiset kysymykset pyrittiin kattamaan ja tulosten 
pätevyys ja edustavuus varmistamaan kahdella erilaisella selvityksellä. Lisäksi analysoitiin 
uudelleen käytettävissä olevia tilastotietoja, haastateltiin Tempus-ohjelman keskeisiä 
osapuolia kaikissa KIE-yhteistyömaissa sekä tarkasteltiin lukuisia virallisia asiakirjoja ja 
kirjallista aineistoa. Yksityiskohdissaan arviointitutkimus perustuu seuraaviin 
lähestymistapoihin: 
- Selvitykset. Ensinnäkin kaikkia Tempuksen eurooppalaisten yhteishankkeitten 
osapuolia (yhteensovittajia, sopimuspuolia, osallistujia) pyydettiin ilmaisemaan 
kokemuksensa ja arvionsa tiukasti vakioitujen kyselylomakkeitten avulla. Toiseksi 
kaikille Tempus-ohjelmaan osallistuneille Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
korkeakouluasteen oppilaitoksille lähetettiin kyselylomake, joka käsitteli pääasiassa 
Tempus-ohjelman vaikutuksia oppilaitosten rakennemuutokseen ja kehittämiseen. 
- Haastattelut. Jotta hankittaisiin oppilaitostasoa korkeamman päätöksenteon ja 
hallinnon rakenteeseen ja menetelmiin liittyvää tietämystä, haastateltiin Keski- ja 
Itä-Euroopan yhteistyömaiden Tempus- ja Phare-ohjelmista vastaavia 
ministeriöiden työntekijöitä, Euroopan komission edustajia ja kansallisten Tempus-
yksiköiden johtajia. Lisäksi haastateltiin valituissa Tempus-ohjelmaan 
osallistuneissa korkeakouluasteen oppi- ja ainelaitoksissa toimivia keskeisiä 
henkilöitä. Lopulta pyydettiin opiskelija- ja henkilöstö vaihtoihin osallistuneita 
kertomaan kokemuksistaan. 
Tietokantojen analyysi. Analysoitiin Torinossa toimivan Euroopan koulutussäätiön 
tietokantoja mahdollisuuksien mukaan, jotta saataisiin kvantitatiivista perustietoa 
Tempus-ohjelmaan liittyvistä eri oppilaitoksista ja toimenpiteistä. 
Työpöytätutkimus. Omien tutkimustulosten vahvistamiseksi ja tarpeellisten 
Tempus-ohjelmaan liittyvien taustatietojen hankkimiseksi analysoitiin olemassa 
olevia asiakirjoja ja kirjallista aineistoa (yleisohjeita, vuosikertomuksia, 
maakohtaisia tutkimuksia, arviointikertomuksia jne.). 
2. Perustietoja Tempus-ohjelmasta 
Eurooppa-neuvosto sopi Keski- ja Itä-Euroopan vuoden 1989 poliittisten muutosten 
jälkimainingeissa kattavasta rahoitusapu- ja asiantuntemusohjelmasta keski- ja 
itäeurooppalaisten maiden auttamiseksi niiden uudistaessa talouksiensa ja poliittisten 
järjestelmiensä rakennetta. Kyseinen Phare-ohjelma luotiin joulukuussa 1989 kehykseksi 
yhteisön avustustoiminnalle, j olla tuetaan Keski- j a Itä-Euroopassa tapahtuvaa taloudellista 
ja yhteiskunnallista muutosta. Phare-ohjelman toiminta alkoi vuonna 1990. 
Komissio toimitti tammikuussa 1990 neuvostolle ja parlamentille kaksi ehdotusta: 
ehdotuksen Tempus-ohjelmaksi ja ehdotuksen Euroopan koulutussäätiön perustamiseksi. 
Tempus-ohjelman tavoitteet perustuvat Phare-ohjelman tavoitteisiin. Tempus I:n 
päätavoitteet ovat: 
- helpottaa KIE-yhteistyömaille tarjottavan avun yhteensovittamista vaihtojen ja 
liikkuvuuden alalla erityisesti korkeakoulujen opiskelijoiden ja henkilöstön osalta 
riippumatta siitä, onko avun tarjoaja yhteisö, sen jäsenvaltiot vai G24-ryhmään 
kuuluva kolmas maa 
- edistää osaltaan koulutuksen kehittämistä KIE-yhteistyömaissa ja niiden 
yhteistyötä Euroopan yhteisön alueella olevien kumppanien kanssa ottaen 
huomioon tarve varmistaa kaikkien yhteisön alueiden mahdollisimman laaja 
osallistuminen tällaiseen toimintaan 
- lisätä yhteisössä käytettävien, Lingua-ohjelman kattamien kielten opetus- ja 
oppimismahdollisuuksia KIE-yhteistyömaissa ja vastavuoroisesti näiden maiden 
kielten opetus- ja oppimismahdollisuuksia yhteisössä 
- tarjota KIE-yhteistyömaiden opiskelijoille mahdollisuus opiskella tietty aika 
jossakin yhteisönjäsenvaltioiden korkeakoulussa tai saada harjoittelupaikka näiden 
maiden teollisuudessa ja taata samalla mies- ja naispuolisten opiskelijoiden 
yhtäläiset mahdollisuudet tällaisen liikkuvuuden osalta 
- tarjota yhteisön opiskelijoille mahdollisuus samantyyppiseen opiskeluun tai 
harjoittelupaikkaan jossakin KIE-yhteistyömaassa 
- edistää opetushenkilökunnan ja kouluttajien vaihtojen ja liikkuvuuden lisäämistä 
osana yhteistyötä. 
Tempus-ohjelman rahoituksesta vastaavat KIE-maat niille Phare-ohjelman perusteella 
myönnettävien määrärahojen puitteissa. Euroopan yhteisöjen komissio määrittelee Phare-
määrärahojen tason kunkin KIE-yhtei sty omaan osalta vuosittain kiinteiden perusteiden 
pohjalta kuultuaan yhteistyömaiden kansallisia viranomaisia. Kansalliset viranomaiset 
määräävät näiden kansallisten määrärahojen jaosta käyttämällä perusteena kansallisia 
ohjeenomaisia ohjelmia, joita kehitetään Phare-ohjelman tavoitteiden ja päämäärien 
mukaisesti. Kansalliset viranomaiset osoittavat Tempus-ohjelmalle vuosittain tietyn 
osuuden Phare-määrärahoista komissiota kuultuaan. Asianomaisia KIE-yhteistyömaiden 
kansallisia viranomaisia ovat opetusministeriöt, kansalliset Phare-yhteensovittajat, muut 
Phare-toimintaan osallistuvat ministeriöt ja yleensä ministerineuvosto, joka tekee 
ehdotetuista määrärahoista lopullisen päätöksen. 
Tempus-ohjelmaa hallinnoidaan hajautetusti: eri tasojen keskeiset osapuolet osallistuvat 
siihen. Tempus-ohjelman yleisvastuu annettiin inhimillisiä voimavaroja, opetusta, 
koulutusta ja nuoriso käsittelevälle Euroopan yhteisöjen komission task force 
-työryhmälle, joka nyt on pääosasto XXII (PO XXII). Task force -työryhmä / PO XXII 
ja PO I:ssä toimiva Phare-ohjelman operationaalinen yksikkö toimivat Tempus-ohjelman 
osalta läheisessä yhteistyössä. 
Tempus-ohjelman hallintokomitea, jossa on kaksi edustajaa kustakin EU:n jäsenvaltiosta, 
ja jonka puheenjohtajana toimii Euroopan yhteisöjen komission edustaja, avustaa Tempus-
ohjelman täytäntöönpanossa ja kaikissa asiaankuuluvissa ohjelmaa koskevissa päätöksissä 
yhteisön tasolla. Komitea avustaa komissiota myös esittämällä huomioitaan Tempusta 
säätelevistä yleisohjeista ja. hyväksymällä ne. Yleisohjeet liittyvät ohjelman rahoitukseen, 
kaikkiin Tempus-toiminnan maantieteellistä ja sisällöllistä tasapainoa koskeviin 
kysymyksiin sekä ohjelman seuranta- ja arviointijärjestelyihin. Ohjelman hallinnon 
teknistä apua antamaan perustettiin EY:n Tempus-yksikkö ensin Brysseliin, ja vuodesta 
1995 ohjelman teknisestä avusta on vastannut Torinossa sijaitsevan Euroopan 
koulutussäätiön erityisosasto. 
Kuhunkin Euroopan unionin jäsenvaltioon perustettiin kansallinen yhteyspiste, joka tarjoaa 
apua, tietoja ja neuvoja kaikille Tempus-ohjelmaan osallistumisesta kiinnostuneille 
oppilaitoksille ja organisaatioille. Kaikkiin KIE-yhteistyömaihin perustettiin kansallinen 
Tempus-yksikkö, joka on maassaan vastuussa Tempus-ohjelman hallinnosta ja joka tarjoaa 
osallistujalaitoksille kaikkea niiden tarvitsemaa apua ja tukea. 
Tempus-ohjelma koostuu kolmesta toimintamuodosta, joista kukin kattaa joukon 
toimenpiteitä. Toimintamuoto 1 :llä tuetaan eurooppalaisia yhteishankkeita (JEP-hankkeita), 
toimintamuoto 2:11a henkilökohtaiseen liikkuvuuteen myönnettäviä apurahoja ja 
toimintamuoto 3:11a täydentäviä toimenpiteitä. 
Eurooppalaiset yhteishankkeet (JEP-hankkeet), jotka kattavat noin 90 % Tempus-ohjelman 
kokonaisbudjetista, ovat vähintään yhden KIE-yhteistyömaasta olevan korkeakouluasteen 
oppilaitoksen ja vähintään kahdesta EU:n eri jäsenvaltiosta olevien oppilaitosten 
yhteenliittymiä. Jälkimmäisistä ainakin toisen on annettava korkeakoulutusta. JEP-
apurahoilla on suunniteltu edistettävän KIE-maiden korkeakoulutuksen kehittämistä ja 
uudistamista sekä kannustettavan yhteistyötä KIE-maiden korkeakouluasteen oppilaitosten 
ja EU:n jäsenvaltioiden korkeakouluasteen oppilaitosten, yritysten ja muiden 
organisaatioiden välillä. G24-ryhmän maiden oppilaitokset, organisaatiot ja yritykset 
voivat toimia JEP-yhteenliittymän yhteistyökumppaneina. Toiminnalle on osoitettu neljä 
perusalaa: rakenteellinen kehitys, yhteistoiminta koulutuksessa sekä henkilöstö- ja 
opiskelijavaihto. 
Liikkuvuuteen myönnettävillä apurahoilla tuetaan korkeakoulujen ja yritysten 
henkilökunnan sekä opiskelijoiden liikkumista molempiin suuntiin. Tempus I -ohjelman 
toisena toimintavuonna keskeytettiin opiskelijoiden liikkuvuuteen tarkoitettujen apurahojen 
myöntäminen. Siitä lähtien opiskelijoiden liikkuvuutta tuettiin ainoastaan JEP-hankkeitten 
puitteissa. 
Tempus I:n täydentävillä toimenpiteillä tuetaan neljää toimenpideryhmää - ohjelman 
viimeisenä vuonna viittä. Kolmen ensimmäisen ryhmän täydentäviin toimenpiteisiin 
luettaviin hankkeisiin kuului Tempukseen liittyvää tiedotus-, julkaisu- ja 
tutkimustoimintaa sekä KIE-maiden yhdistysten integroiminen vastaaviin EU:n 
yhdistyksiin. Näitä toimenpiteitä kutsutaan CME-toimenpiteiksi. Neljänteen ryhmään 
kuuluvat nuorisovaihtohankkeet (YEX-hankkeet), ja lukuvuonna 1993-94 perustetun 
viidennen ryhmän hankkeet toteutetaan yhteisten eurooppalaisten verkkojen puitteissa. 
Tempus- ja Phare-ohjelmiin osallistumiskelpoiset maat jaetaan kolmeen ryhmään: 
- Phare-ohjelman puitteissa tuettavat yksitoista Keski- ja Itä-Euroopan maata 
- alunperin kaksitoista ja nyttemmin viisitoista EU:n jäsenvaltiota 
- muut G24-ryhmän maat, jotka eivät ole EU:n jäseniä - Australia, Islanti, Japani, 
Kanada, Liechtenstein, Norja, Sveitsi, Turkki, Uusi-Seelanti ja USA. 
Tempus- ja Phare-ohjelmiin voivat osallistua johonkin seuraavista kolmesta ryhmästä 
kuuluvat oppilaitokset ja organisaatiot: 
- "korkeakoulut" : maassaan korkeakoulun tai muun korkeakouluasteen oppilaitoksen 
aseman saaneet laitokset sekä korkeakouluasteen oppilaitosten yhteenliittymät, 
kuten Erasmus-ohjelman korkeakoulujen välisten yhteistyöohjelmien (KVY) 
osapuolet ja Comett-ohjelman korkeakoulujen yrityskoulutuskumppanuudet 
(UETP:t). 
- yritykset ja yhtiöt tiukasti tulkittuna 
- organisaatiot: muuntyyppiset organisaatiot, kuten ammatilliset tai tieteelliset 
organisaatiot, teollisuusliitot, ammattiyhdistykset, työnantajien organisaatiot, 
kauppakamarit jne. 
Tempus-ohjelman aloittamisesta lähtien asetettiin etusijalle hakemukset hankkeiksi, joilla 
pyrittiin kehittämään ja vakiinnuttamaan toimintaa niin kutsutuillapainopistealueilla jotka 
Keski- ja Itä-Euroopan maat olivat määrittäneet. Painopistealueiden oli oltava läheisesti 
yhteydessä Phare-ohjelman painopisteisiin, ja ne oli muokattava korkeakoulujen toiminta-
ja tieteenaloihin sopiviksi. Ajan myötä näiden painotusten määrittäminen muuttui yhä 
monimutkaisemmaksi, ja määrittämisprosessiin liittyi KIE-yhteistyömaiden sekä EY:n 
komission politiikantekijöiden kuulemisia. Lisäksi itse painotukset muuttuivat yhä 
yksityiskohtaisemmiksi, ja niiden merkitys hakemusten valinnassa korostui. Tämän myötä 
painotukset tarkentuivat ja jalostuivat, ja ne muotoiltiin rakenteellisten tai temaattisten 
sekä alakohtaisten painotusten yhdistelmiksi. 
JEP-hakemukset valitaan monivaiheisella yhteispäätösmenettelyllä, johon komissio ja 
KIE-yhteistyömaat osallistuvat. 
Tavallisesti JEP-hakemukset arvioidaan neljältä kannalta. Teknisessä arviossa kiinnitetään 
huomio kaikkien lomakkeitten täydellisyyteen ja oikeellisuuteen sekä siihen, onko kaikki 
hankkeeseen liittyvät hyväksyntäkirjeet toimitettu. Alustava laadunmääritys on ehdotetun 
toiminnan johdonmukaisuuden ja tieteellisen tason sekä tehtäväjaon, kumppanien 
yhteistyötason ja ehdotetun hankkeen hallinnon pohjustava tarkistus. Kolmas näkökulma 
on tieteellisten asiantuntijoiden tekemä arvio siitä, miten ehdotukset vastaavat kansallisia 
tarpeita ja mikä niiden tieteellinen laatu on. Viimeisessä arviossa taas käsitellään sitä, 
miten hakemukset vastaavat Tempuksen ja Pharen yleistavoitteita ja kansallisia 
korkeakoulupolitiikkoja. Arviointiin osallistuvat kansalliset Tempus-yksiköt, Phare-
ohjelman vastuuhenkilöt sekä korkeakoulutuksesta vastaavat KIE-maiden ministeriöt ja 
EY:n komissio. 
Myös henkilökohtaiseen liikkuvuuteen myönnettäviä apurahoja koskevien hakemusten 
valinnassa on useita vaiheita, mutta menettely on edellistä yksinkertaisempi. Kansalliset 
Tempus-yksiköt vastaanottavat ja arvioivat maansa tiedemaailman edustajien hakemukset, 
ja EY:n Tempus-yksikkö tekee samoin EU:n jäsenvaltioiden osalta. EY:n Tempus-yksikkö 
sovittaa sitten yhteen kaikkien liikkuvuusapurahahakemusten toimittamisen komissiolle 
tuettavaksi ehdotettujen hakemusten hyväksymistä varten. Kun komissio on hyväksynyt 
ehdotusten valinnan, EY:n Tempus-yksikkö laatii sopimukset. KIE-maiden korkeakoulujen 
henkilökuntaa koskevat sopimukset toimitetaan kansallisten Tempus-yksiköiden 
jaettavaksi. 
3. Eurooppalaisten yhteishankkeitten laadullinen ja rakenteellinen kehitys 
Tempus-ohjelman kolmen ensimmäisen vuoden aikana eurooppalaisten yhteishankkeitten, 
osallistujaorganisaatioiden ja yhteistyökumppaneiden määrä kasvoi jatkuvasti. Neljäntenä 
vuonna apurahoja myönnettiin kuitenkin vain muutamia uusia toimia varten. Kaikkiaan 
tuettiin 749:ää eurooppalaista yhteishanketta. Tempus I:n JEP-hankkeisiin osallistui noin 
6 150 yhteistyökumppania 2 200 organisaatiosta. 
Eurooppalaisiin yhteishankkeisiin osallistui kuhunkin keskimäärin noin 8 
yhteistyökumppania. Näistä 2-3 oli peräisin Keski- tai Itä-Euroopan maistaja enemmistö 
länsimaista. Noin 80 % yhteistyökumppaneista edusti korkeakouluasteen oppilaitoksia, 8 
% yrityksiä ja 12 % muita organisaatioita. 
Sellaisten JEP-hankkeitten osuus, joihin osallistui yrityksiä pysyi kutakuinkin vakaana 
(noin neljänneksenä). Niiden hankkeiden osuus, joihin osallistui ainoastaan 
korkeakouluasteen oppilaitoksia, nousi kuitenkin Tempuksen ensimmäisen vuoden 44 
prosentista 62 prosenttiin toimintavuonna 1993-94. Muita osallistujaorganisaatioita 
käsittävien JEP-hankkeitten prosenttiosuus laski 48:sta 28:aan. 
Korkeakouluasteen oppilaitokset osallistuivat keskimäärin neljään JEP-hankkeeseen, kun 
taas yrityksille ja muille organisaatioille useampaan kuin yhteen hankkeeseen 
osallistuminen oli pikemminkin poikkeuksellista. 
Hieman yli kolmannekseen JEP-hankkeista osallistui yksi Keski- tai Itä-Euroopan maa ja 
kaksi länsimaata eli Tempus-tuen edellyttämä vähimmäiskokoonpano. Yksi KIE-maa ja 
vähintään kolme kumppania EU-maista tai muista G24-maista osallistui 42 prosenttiin 
JEP-hankkeista (ks. taulukko 3.1). Noin viidennes JEP-hankkeista oli useamman KIE-
maan JEP-hankkeita eli niihin osallistui organisaatioita kahdesta tai useammasta KIE-
maasta. Korkeimmillaan (37 prosenttia) useamman KIE-maan JEP-hankkeitten osuus oli 
toimintavuonna 1990-91, ja se laski jatkuvasti siten, että toimintavuonna 1993-94 uusien 
tällaisten hankkeiden osuus oli pelkästään 8 prosenttia. 
Taulukko 3.1 
Tempus-ohjelman eurooppalaisten yhteishankkeitten vuosittainen osallistujamaajakauma 
(prosentteina JEP-hankkeista*) 
Aloittamisvuosi Yhteensä 
1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 
1 KIE- ja 2 EU:n jäsenvaltiota 32 
1 KIE- ja vähintään 3 EU- tai 
muuta länsimaata 32 
Useampi KIE-maa 36 36 
44 
20 43 
42 
15 23 
69 
8 37 
42 
21 
Yhteensä 100 100 100 100 100 
(n) (152) (318) (240) (39) (749) 
' JEP-hankkeitten osallistujajakauma ensimmäisenä Tempus-tukivuonna. Mahdollisia JEP-hankkeen 
toisena tai kolmantena toimintavuonna tapahtuneita jakaumamuutoksia ei ole otettu huomioon. 
Lähde: Euroopan koulutussäätiön tietokanta 
Absoluuttisten lukujen mukaan Puola Unkari ja entinen Tsekkoslovakia olivat Keski- ja 
Itä-Euroopan maista JEP-hankkeissa useimmin edustettuina, kun taas Baltian maat ja 
Albania osallistuivat kukin noin kahteen prosenttiin JEP-hankkeista. 
EU:n jäsenvaltioista Yhdistynyt kuningaskunta osallistui useimmin Tempuksen 
eurooppalaisiin yhteishankkeisiin (62 prosenttiin). Saksa osallistui Tempuksen JEP-
hankkeista 47 prosenttiin ja Ranska 41 prosenttiin. Alankomaiden edustus oli vahva 
(31 %). Kukin EU:hun kuulumattomista G24-ryhmän maasta, jotka eivät saaneet 
toimintaansa Tempus-tukea, oli edustettuna alle viidessä prosentissa JEP-hankkeita (ks. 
taulukko 3.2). 
Kaikkiaan noin neljänneksessä Tempus-ohjelman eurooppalaisista yhteishankkeista 
yhteensovittcgina toimi osapuoli keski- tai itäeurooppalaisesta maasta. Tällaisten 
yhteensovittajien osuus nousi toisena Tempus-ohjelman toimintavuonna aloitettujen JEP-
hankkeitten 28 prosentista 32 prosenttiin kolmantena ja 52 prosenttiin neljäntenä vuonna. 
Unkarilaiset (6 %), romanialaiset (5 %) ja puolalaiset (4 %) yhteistyökumppanit toimivat 
JEP-hankkeitten yhteensovittajina useammin kuin kumppanit muista KIE-maista. Keski-
ja itäeurooppalaiset yhteistyökumppanit toimivat sopimuspuolina vain harvoissa 
tapauksissa (4 %). 
Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulevien osapuolten osuus yhteensoviltqjista tai 
sopimuspuolista oli selvästi hallitseva. Monet muut yhteensovittajat ja sopimuspuolet 
olivat ranskalaisia, saksalaisia tai alankomaalaisia, joten hallinnollisten tehtävien määrä 
kuvastaa pääpiirteissään EU:n jäsenvaltioiden osallistumistasoa. 
Eurooppalaisissa yhteishankkeissa tuettiin Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen aikana 
voimakkaasti kahta alaa: teknisiä ja soveltavia tieteitä (20 %) sekä johtamista ja 
yrityshallintoa (18 %). Kunkin muun alan osuus oli alle 10 prosenttia: yhteiskuntatieteet 
(9 %), tietojenkäsittelyoppi (8 %), lääketiede ja ympäristönsuojelu (7 %). Humanistiset 
tieteet, taide ja muotoilu, arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnittelu sekä oikeustiede sijoittuvat 
puolestaan asteikon alapäähän 1-2 prosentin osuudella kukin (ks. taulukko 3.3). 
Taulukko 3.2 
Tempus-ohjelman eurooppalaisten yhteishankkeitten määrä, osallistujat ja organisaatiot 
toimintavuosina 1990/91-1993/94 KIE- ja länsimaita kohden (absoluuttinen määrä ja 
prosenttiosuus*) 
Eurooppalaiset 
yhteishankkeet 
Määrä Prosenttia Osallistujat 
Määrä Prosenttia Organisaatiot 
Määrä Prosenttia 
ALB 
BG 
CZ 
CS 
GDR 
EE 
H 
LT 
LV 
PL 
RO 
SK 
SLO 
YU 14 
89 
81 
170 
12 
18 
211 
18 
20 
258 
109 
46 
44 
71 1,9 
11,9 
10,8 
22,7 
1,6 
2,4 
28,2 
2,4 
2,2 
34,4 
14,6 
6,1 
5,9 
9,5 16 
177 
168 
143 
19 
24 
512 
27 
32 
514 
209 
62 
68 
62 0,3 
2,9 
2,7 
2,3 
0,3 
0,4 
8,3 
0,4 
0,5 
8,4 
3,4 
1,0 
1,1 
1,0 4 
60 
56 
39 
10 
9 
130 
13 
12 
163 
77 
22 
24 
27 0,2 
2,9 
2,6 
1,8 
0,5 
0,4 
6,0 
0,6 
0,6 
7,5 
3,5 
1,0 
1,1 
U 
B 
D 
DK 
E 
F 
GR 
I 
IRL 
L 
NL 
P 
UK 203 
349 
97 
168 
604 
117 
85 
219 
2 
231 
81 
467 27,1 
46,6 
13,0 
22,4 
40,6 
15,6 
11,3 
29,2 
0,3 
30,8 
10,8 
62,3 317 
634 
148 
236 
668 
164 
379 
98 
2 
366 
101 
798 5,2 
10,3 
2,4 
3,8 
10,9 
2,7 
6,2 
1,6 
0,0 
6,0 
1,6 
13,0 100 
228 
64 
74 
354 
60 
131 
24 
2 
105 
34 
243 4,6 
10,5 
2,9 
3,4 
16,3 
2,8 
6,0 
1,1 
0,1 
4,8 
1,6 
11,2 
AT 
AUS 
CDN 
CH 
FI 
J 
N 
SE 
TR 
USA 34 
4 
7 
11 
36 
3 
14 
32 
3 
29 4,5 
0,5 
0,9 
1,5 
4,8 
0,4 
1,9 
4,3 
0,1 
3,9 4 
4 
7 
12 
38 
4 
16 
36 
3 
35 0,1 
0,1 
0,1 
0,2 
0,6 
0,1 
0,3 
0,6 
0,0 
0,6 21 
2 
5 
8 
16 
2 
8 
16 
3 
30 1,0 
0,1 
0,2 
0,3 
0,7 
0,1 
0,4 
0,7 
0,1 
1,4 
Yhteensä 749 100,0 6146 100,0 2171 100,0 
* Kaikki osapuolet ja organisaatiot mukaan lukien ne, joiden osallistuminen ei kestänyt koko kautta. 
Lähde: Euroopan koulutussäätiön tietokanta 
Taulukko 3.3 
Tempus-ohjelman eurooppalaiset yhteishankkeet aihealoittain aloittamisvuoden mukaan 
(prosentteina JEP-hankkeista) 
Aloittamisvuosi Yhteensä 
1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 
Maataloustieteet, maatilatalous 4 6 6 15 6 
Humanistiset tieteet ja filologia 12 13 1 
Yhteiskuntatieteet 7 9 10 8 9 
Liikkeenjohto ja talous 24 17 16 13 18 
Luonnontieteet ja matematiikka 7 6 6 10 6 
Lääketiede 6 7 9 10 7 
Tekniset ja soveltavat tieteet 18 23 19 13 20 
Tietojenkäsittelyoppi 8 8 8 10 8 
Ympäristönsuojelu 7 5 8 3 7 
Arkkitehtuuri, kaupunki- ja 
aluesuunnittelu ' 12 3 3 2 
Taide ja muotoilu 12 0 0 1 
Kielitieteet 7 7 4 3 6 
Opettajankoulutus 3 3 5 8 4 
Oikeustiede 3 2 2 0 2 
Muut tieteet 5 2 3 3 3 
Yhteensä 100 100 100 100 100 
(n) (152) (318) (238) (39) (747) 
Lähde: Euroopan koulutussäätiön tietokanta 
Kullekin aihealalle perustettujen eurooppalaisten yhteishankkeitten määrä vaihteli ajan 
oloon merkittävästi. Uusien yrityshallintoon liittyvien JEP-hankkeitten osuus väheni 24 
prosentista toimintavuonna 1990-91 13 prosenttiin toimintavuonna 1993-94. Teknisen 
alan JEP-hankkeet lisääntyivät Tempuksen ensimmäisen vuoden 18 prosentista toisen 
vuoden 23 prosenttiin ja vähenivät sitten 19 prosenttiin kolmantena vuonna ja 13 
prosenttiin neljäntenä vuonna. Toisaalta maatalouden, lääketieteen ja opettajankoulutuksen 
JEP-hankkeitten osuus kohosi jatkuvasti. 
Useimmat JEP-hankkeet liittyivät usean tukialan toimintaan: hankkeista 15 prosentille 
myönnettiin kaikkien kolmen alan Tempus-tukea (koulutusalan yhteistoiminta, KIE-
oppilaitosten rakenteellinen tukeminen sekä opiskelijoiden ja henkilöstön liikkuvuus). Yli 
puolelle hankkeista myönnettiin kahden alan tukea: 22 prosentille koulutusalan 
yhteistoimintaan ja rakenteelliseen kehittämiseen, 22 prosentille koulutusalan 
yhteistoimintaan sekä opiskelijoiden ja henkilöstön liikkuvuuteen ja 7 prosentille 
rakenteelliseen kehittämiseen sekä opiskelijoiden ja henkilöstön liikkuvuuteen. Lopuille 
34 hankkeelle myönnettiin Tempus-tukea vain yhden alan toimintaan. 
Toiminta vaihteli aihealoittain. Tietojenkäsittelyopin (68 %), teknisten alojen (55 %) ja 
luonnontieteiden (48 %) eurooppalaiset yhteishankkeet keskittyivät useimmiten välineistön 
ajantasaistamiseen, kun taas opettajankoulutuksessa (13 %), taiteessa ja muotoilussa 
(14 %), hallintotieteissä (16 %) ja yhteiskuntatieteissä (17 %) tällaisen toiminnan osuus 
oli marginaalinen. Opiskelijoiden ja henkilöstön liikkuvuuteen myönnettiin tukea kaikille 
taiteen ja muotoilun sekä 79 prosentille kielitieteiden JEP-hankkeille, mutta 
10 
oikeustieteessä ainoastaan 38 prosentille hankkeista. Opetussuunnitelmien kehittäminen 
oli yleisintä arkkitehtuurissa (83 %) ja teknisissä tieteissä (68 %) ja harvinaisinta taiteessa 
ja muotoilussa (43 %) sekä opettajankoulutuksessa (45 %). 
Kaikkiaan 16 891 opiskelijalle myönnettiin liikkuvuusapuraha JEP-hankkeitten puitteissa. 
Leijonanosa apurahoista (87 %) myönnettiin keski- ja itäeurooppalaisille opiskelijoille 
jossakin EU:n jäsenvaltiossa vietettävää ajanjaksoa varten. Tempus-ohjelman odotettiin 
jo alusta lähtien palvelevan etupäässä KIE-maiden opiskelijoita. Opiskelijoiden 
liikkuvuuteen myönnettyjen apurahojen määrä nousi 1 218:sta vuonna 1990-91 6 408:aan 
vuonna 1992-93 ja laski sitten hivenen 6 166:een. Puola ja Unkari erottuivat selvästi 
EU:hun lähetettyjen opiskelijoiden määrässä, mutta myös EU:n jäsenvaltioista 
vastaanottamiensa opiskelijoiden määrässä. 
Tempus-ohjelman apurahoja akateemisen ja hallinnollisen henkilöstön liikkuvuuteen 
myönnettiin monenlaista toimintaa varten. Kaikkiaan noin 26 000 henkilöstön jäsentä sai 
apurahan Tempuksen ensimmäisen vaiheen aikana. Osapuilleen 60 prosenttia matkusti 
Keski- ja Itä-Euroopan maista EU:n jäsenvaltioihin. Lännestä itään tapahtuvat matkat 
olivat henkilökunnan keskuudessa selvästi tavallisempia kuin opiskelijoiden. Henkilöstön 
liikkuvuuteen myönnettyjen apurahojen määrä nousi 1 308:sta vuonna 1990-91 9 870:een 
vuonna 1991-92 ja laski sitten hivenen 9 518:aan vuonna 1993-94. Puola, Unkari ja 
Romania osallistuivat henkilöstövaihtoon hyvin aktiivisesti. 
Tempus-ohjelman täyden rahoituksen lähestymistavasta ja tuetun toiminnan 
kunnianhimoisuudesta ja kalleudesta johtuen eurooppalaisiin yhteishankkeisiin myönnettiin 
kolmen vuoden aikana keskimäärin 400 000 ecua. Keskimääräinen vuosituki nousi 
ensimmäisen vuoden 100 000 ecusta 150 000 ecuun toisena ja 166 tuhanteen ecuun 
kolmantena toimintavuonna (ks. taulukko 3.4). 
Taulukko 3.4 
Eurooppalaisille yhteishankkeille myönnetty keskimääräinen Tempus-tuki kunakin 
toimintavuonna aloittamisvuoden mukaan (keskimäärin ecua) 
Toimintavuosi Aloittamisvuosi 
1990/91 1991/92 1992/93 Yhteensä 
1993/94 
Ensimmäinen vuosi 105 279 
(152) 
158 484 
(134) 
180 169 
(126) 
Lähde: Euroopan koulutussäätiön tietokanta 
* Tietoja ei käytettävissä Toinen vuosi 
Kolmas vuosi 86 042 
(315) 
146 829 
(275) 
159 096 
(242) 122 356 
(237) 
149 906 
(220) 111 072 
(39) 102 874 
(743) 
150 388 
(629) 
166 311 
(368) 
Eurooppalaisten yhteishankkeitten hallintoon osoitettu keskimääräinen Tempus-rahoitus 
lisääntyi hivenen ensimmäisen toimintavuoden 44 tuhannesta ecusta noin 50 tuhanteen 
ecuun kolmantena vuonna, kun sen osuus vuosittaisesta yleistalousarviosta samalla laski 
48 prosentista 35:een. 
11 
Laitteistohankintoihin osoitetun Tempus-rahoituksen määrä pysyi kutakuinkin tasaisena 
eurooppalaisten yhteishankkeitten toimintavuosina (noin 30 000 ecuna vuodessa). 
Laitteistoja varten myönnettyjen Tempus-varojen osuus laski kuitenkin ensimmäisen 
toimintavuoden 30 prosentista kolmannen vuoden 20 prosenttiin. Liikkuvuusvarat 
lisääntyivät merkittävästi ensimmäisen toimintavuoden keskimääräisestä 30 tuhannesta 
ecusta kolmannen vuoden 86 tuhanteen ecuun eli 22 prosentista 45 prosenttiin 
vuosittaisesta y lei stalousarviosta. Liikkuvuuden asema vahvistui toimintavuosina 1992-93 
ja 1993-94 käynnistettyjen uusien JEP-hankkeitten osalta. 
Tempuksen kunakin ensimmäisenä kolmena vuotena myönnettiin noin 40 hankkeelle 
tukea täydentäviä toimenpiteitä varten (nuorisovaihto pois lukien). Vuosina 1993-94 eli 
Tempus I:n viimeisenä toimintavuonna hankkeitten määrä laski 19:ään. Hieman alle 
puolet täydentäviksi toimenpiteiksi luettavista hankkeista käsitteli selvityksiä ja 
tutkimuksia, noin kolmannes julkaisu- ja tiedotustoimintaa, ja osapuilleen neljännes 
hankkeista sai tukea korkeakouluasteen oppilaitosten erilaisten yhteenliittymien 
perustamiseen ja edistämiseen. 
Tempuksen ensimmäisen vaiheen aikana myönnettiin apurahoja KIE-yhteistyömaiden ja 
länsimaiden väliseen nuorisovaihtoon. Koska tämän toiminnan ei yleisesti katsottu 
juurikaan liittyvän muuhun Tempus-ohjelman tukemaan toimintaan, se keskeytettiin 
Tempus I:n päätyttyä. Nuorisovaihtohankkeitten määrä oli 65 toimintavuonna 1990-91, 
66 toimintavuonna 1991-92, 106 toimintavuonna 1992-93 ja 114 toimintavuonna 
1993-94. Yhteen hankkeeseen osallistui keskimäärin noin 300 nuorta. Osallistujien 
kotimaasta ja matkasuunnasta ei ole käytettävissä tietoja. 
4. Tempus-ohjelman hallinto KIE-yhteistyömaissa 
Tempus-ohjelman arvostus on KIE-yhteistyömaissa suuri, ja sitä voidaan pitää siellä 
onnistuneena. Tästä huolimatta EU toimii ajoittain edelleen jossain määrin liian 
sanelevana eikä toteuta edistämäänsä siirtymistä "avustamisesta yhteistyöhön". EU:n 
keskeiset toimijat eivät aina asianmukaisesti tunnusta ja ota huomioon monissa KIE-
maissa havaittua ilmeistä lisääntyvää asiantuntemusta niiden tietojen ja taitojen 
hankkimisessa, joita menestyksellinen osallistuminen eurooppalaisiin koulutusalan 
ohjelmiin ja niiden paikallinen hallinnointi edellyttävät. 
Kun Tempuksen kannalta keskeisiä alueita ovat kansallisen politiikan muotoiluja siihen 
liittyviin prosesseihin ja menettelyihin osallistuvien osapuolten tärkeinä pitämät erilaiset 
näkökohdat, Tempus-ohjelman voidaan katsoa tarvitsevan kaikkien osapuolten jatkuvaa 
muodollista ja epämuodollista vuoropuhelua. Kaikissa KIE-yhteistyömaissa luodut 
menetelmät tarvittavien poliittisten päätösten saavuttamiseksi eivät erottele selvästi 
päätöksentekovallan eri toimijoita ja toimintatasoja (esim. ylikansallinen, kansallinen ja 
laitostaso) vaan pikemminkin vahvistavat yhteensovittamis- ja yhteistyöpyrkimyksiä. 
Kaikissa KIE-maissa on kehitetty samanlaisia tarvittavaa yhteensovittamista varmistavia 
malleja ja menettelyjä. Kaikissa maissa on luotu elimiä - Tempus-ohjelmaa käsitteleviä 
neuvoa-antavia tai valvontalautakuntia taikka Tempus-ohjauskomiteoita -, joissa kaikki 
asiaankuuluvat tahot ovat jäseninä ja joissa toimijaryhmät ovat edustettuina. Näiden 
12 
lautakuntien päätehtävät ovat Tempus-ohjelmaa ohjattaessa esiin tulevien erilaisten 
näkökohtien tasapainottaminen ja ohjelmapolitiikkaa koskevien päätösten oikeuttaminen. 
Kansallisilla Tempus-yksiköillä on merkittävä asema muotoiltaessa Tempus-politiikkaa 
ja tehtäessä sitä koskevia päätöksiä, ja se ulottuu paljon niiden virallisia ja etupäässä 
hallinnollisia tehtäviä laajemmalle. Yksiköistä on usein tullut välittäjiä Tempuksen 
keskeisten toimijoiden välisissä kiistakysymyksissä. Tärkeämpää on kuitenkin se, että 
kaikkien merkittävien poliittisten päätösten valmistelu muiden osapuolten laajalti 
hyväksymien ehdotus- ja suositusluonnosten kautta on monessa KIE-maassa annettu 
epävirallisesti yksiköiden tehtäväksi. Tämän syynä on tehokkuuden ja ammattitaidon 
lisääntyminen. 
Tarkastellessaan Tempus I:n loppuvaihetta arvioijat huomasivat lähes kaikkien KIE-
maiden osalta, että politiikan muotoilu toimi verrattain sujuvasti ja että siinä olivat 
mukana kaikki asiaankuuluvat osapuolet. Lisäksi maissa ohjattiin ja hallinnoitiin Tempus-
ohjelmaa harjaantuneesti. Kansallisten Tempus-yksiköiden lisääntyneen ammattitaidon 
sekä ohjelmaa käsittelevien neuvoa-antavien ja valvontalautakuntien toiminnan ansiosta 
ohjelma eteni kansallisella tasolla hyvin vakaasti ja johdonmukaisesti. 
EY:n Romanian-edustuston esimerkki osoittaa, että EY:n edustustoilla on KIE-maissa 
tietty Tempus-ohjelmaan liittyvä tehtävä, joka ulottuu laajemmalle kuin tuki 
oikeudellisissa kysymyksissä - olkoonkin, että tällaista apua tarvitaan ja annetaan useissa 
maissa. Jos edustustot osoittavat näkyvää sitoutumista ja osallistumista kansalliseen 
Tempus-politiikkaan ja tekevät sen antamalla asiantuntija-apua eikä ohjelmaan liittyvällä 
valvonnalla tai hallinnoinnilla, tämä toiminta voi osaltaan auttaa kohentamaan Pharen ja 
Tempuksen välisiä yhteyksiä ja sen myötä itse Tempus-ohjelman vaikutusta. 
Opetusministeriöiden toiminta Tempukseen liittyvässä politiikan muotoilussa ja 
poliittisessa päätöksenteossa vaihtelee maasta toiseen, mutta yleisesti ottaen se ei ole 
kovin muutoshakuista. Monet näihin vastuualueisiin liittyvät toimet on annettu Tempus-
ohjelmaa käsittelevien neuvoa-antavien tai valvontalautakuntien tehtäväksi. Lautakuntien 
puheenjohtajana toimii tavallisesti opetusministeriön edustaja. Korkeakoulutuksen 
kehittämissuunnitelmien puuttuminen useimmista KIE-maista on osaltaan vaikuttanut 
siihen, ettei Tempus-toiminnalle ole ollut keskitetyn ja yleisen strategian tarjoamaa 
kehystä. Ministeriöiden osallistuminen ja käytäntöjen kautta sitoutuminen Tempus-
ohjelmaan vaikutti lisäksi riippuvan jossain määrin siitä, mikä Tempus-tuen osuus 
korkeakoulutuksen kokonaisbudjetista kussakin KIE-yhteistyömaassa oli. 
Phare-ohjelman edustcgien todellisesta vaikutuksesta Tempus-ohjelmaan voidaan tehdä 
kolme osittain ristiriitaista päätelmää: 
- Phare- ja Tempus-ohjelman osapuolten välillä on joissakin KIE-maissa 
erimielisyyksiä Tempus-ohjelman suuntaamisesta ja hallinnosta, mutta suhteellisen 
sujuva yhteistyö Tempuksen budjetin laadinnassa on ollut kokonaisuutena katsoen 
merkittävää. Verrattuna Pharen muihin alaohjelmiin Tempukselle on osoitettu 
merkittävää rahoitusta, minkä voidaan katsoa osoittavan korkeakoulutuksen 
kansallisen tason uudistamisen suurta arvostusta. Tempus I:n aikana ohjelman 
määrärahat ovat nousseet sekä absoluuttisesti että osuutena kansallisista Phare-
määrärahoista. 
13 
- Sisältöön liittyvillä kriteereillä tai edellytyksillä ei ollut merkittävää vaikutusta 
budjettineuvotteluihin. Vaikka Phareen liittyvät painotukset otettiinkin jossain 
määrin huomioon Tempus-ohjelmaan käsittelevien neuvoa-antavien lautakuntien 
suosituksissa tai päätöksissä, määrärahat osoitettiin Tempukselle ohjelman 
edellisen vuoden talousarvion ja Pharen vuosittaisen suuntaa-antavan ohjelman 
perusteella määritettävänä kokonaissummana. Pharen ja Tempuksen 
päätöksentekoaikataulujen ja -järjestyksen yhteensopimattomuus vaikutti osaltaan 
siihen, että päädyttiin neuvottelemaan määrärahoista kokonaissummana eikä 
valikoiduille hankkeille ja toimenpiteille osoitettavana suorana rahoituksena 
muiden Pharen alaohjelmien tapaan. 
- Tempus-ohjelman ensimmäinen yleistavoite on korkeakoulutuksen uudistamisen 
tukeminen KIE-yhteistyömaissa ja toinen näiden KIE-maiden talouksien 
rakennemuutokseen osallistuminen. Tempus I:n aikana joidenkin Phare-ohjelmasta 
vastaavien osapuolten huomio keskittyi yhä enemmän Tempuksen jälkimmäiseen 
tavoitteeseen, ja Tempuksen ja Pharen yhteyksiä on pyritty määrittelemään entistä 
paremmin. Tempus-hankkeitten ja muun Phare-toiminnan limittäisyyttä ja 
täydentävyyttä havaittiin tästä huolimatta vältetyn varsin usein. Missään 
KIE-maassa ei ollut näkyvää Tempus- ja muiden Phare-voimavarojen 
sovittamiseen tai hankeyhteistyön edistämiseen (esimerkiksi ympäristönsuojelun, 
kaupunkisuunnittelun tai liikenteen kaltaisilla aloilla) tähtäävää politiikkaa. Phare-
edustajat osallistuivat lähinnä yleisiin Tempusta käsitteleviin koulutuspoliittisiin 
keskusteluihin. Phare- ja Tempus-toiminnan mahdollisia ala- tai aihekohtaisia 
suhteita ei pidetty tärkeänä kysymyksenä. 
Korkeakouluasteen oppilaitosten edustajat osallistuvat Tempus-politiikan muotoiluun 
tavallisesti Tempus-ohjelmaa käsittelevien neuvoa-antavien tai valvontalautakuntien 
jäsenyyden kautta. Oppilaitosten tasolla on jossain määrin tarjottu perusrakenteisiin 
liittyvää tukea ja palveluja tiedekuntien ja ainelaitosten Tempus-toiminnalle. 
Hyväksyntäkirjeiden allekirjoittamisella osoitettua muodollista suostumusta 
lukuunottamatta vain poikkeustapauksissa havaittiin strategista johtamista, joka nivoisi 
Tempus-toiminnan oppilaitostason kehittämissuunnitelmaan. Merkittävissä määrin tämä 
johtuu tiedekuntien ja ainelaitosten laajasta itsehallinnosta ja siitä, että ne järjestävät 
Tempukseen liittyvät asiat usein mieluiten itse. 
Tempus I:n aikana Tempus-tuki keskittyi helposti ja. jakoi siten oppilaitokset samoin kuin 
tiedekunnat ja ainelaitokset niihin, joilla on, ja niihin, joilla ei ole. Sama koski myös sitä, 
miten uusi tieto ja kansainväliset yhteydet jakautuivat tieteellisen henkilökunnan 
yksittäisten jäsenten välillä. 
Sellaisissa KIE-maissa, joissa tieteelliset asiantuntijat tekevät arviointiyhteistyötä ja joissa 
heidän on sovittava suosituksistaan ryhmänä, pyritään muita useammin järkevään 
tasapainoon. Laatuun keskittyminen huolimatta epätasaisista hakemusten 
hyväksymismahdollisuuksista ja määrärahojen epätasaisesta jakautumisesta on usein 
tuloksena Niissä KIE-maissa, joissa tieteellisten asiantuntijoiden nimet pidetään salassa 
ja joissa asiantuntijat eivät tunne toisiaan, keskitytään usein laatuun, vaikka hakemusten 
hyväksymisessä on epätasapainoisuutta ja määrärahat jakautuvat epätasaisesti. 
14 
Tempus I:n loppupuolella aihealueiden kattavuutta oli saatu laajennettua joko ottamalla 
käyttöön painotusten määrittelyn tasapainotusmenetelmiä (eli lisäpainotuksia ja 
-edellytyksiä) tai vuorottelun kautta. 
Kansallisten Tempus-painotusten määrittäminen on Tempus I:n aikana kehittynyt 
useimmissa KIE-maissa, ja painotukset hyväksytään ja tunnustetaan laajalti. Huoli 
hakemusten valinnassa käytettävien julkistettujen painotusten pätevyydestä esitettiin 
ainoastaan niissä kahdessa tapauksessa, jossa EY:n komissio oli muuttanut painotuksia 
ja ne oli sitten julkistettu antamatta kansallisille osapuolille palautetta. 
Tempus-toiminnan rahoituksen taso on useimmiten riittävä ja tyydyttävä. Ongelmia 
aiheuttavat pikemminkin apurahojen ja määrärahojen maksatuksen viipeet. Myönteistä 
kehitystä on ollut kasvava tietoisuus järjestelyjen tekemisestä Tempus-tuen lakkaamisen 
jälkeiseksi ajaksi, jotta saavutukset eivät mene hukkaan. 
Mikäli ohjelmaan tehdään muutoksia esimerkiksi ottamalla käyttöön uusia JEP-
hanketyyppejä ja keskeyttämällä ne lyhyen ajan kuluttua, tämä saattaa sekoittaa itse 
ohjelman rakenteen ja logiikan ja estää sovellusten suunnitteluun liittyvän tietämyksen ja 
rutiinin rakentumisen. 
Vaikka hakijoiden ja JEP-yhteistyökumppaneiden enemmistö tunsi saaneensa ja edelleen 
saavansa riittävästi tietoa kannaltaan tärkeimmistä Tempuksen näkökohdista, kansallisista 
Tempus-painotuksista tiedotetaan usein hiukan liian myöhään, jotta hakemusten rakenne 
voitaisiin täsmätä täysin painotusten mukaiseksi. 
5. JEP-hankkeitten koulutustoiminta 
5.1 Käsitykset poliittisesta kehyksestä 
Tempus-ohjelmaa pidettiin erityisesti ohjelman ensi vuosina useimmissa keski- ja 
itäeurooppalaisissa korkeakouluissa selvästikin taivaasta satavana mannana: ei voitu täysin 
varmasti selittää, kuinka ja miksi sitä satoi, sitä oli paljon (niille, jotka armon saivat) ja 
se oli vain harvojen ja valittujen saatavilla. 
Tempus-ohjelman yleissääntöjen monimutkaisuus, Euroopan komission niihin vuosittain 
tekemät muutokset ja tarkennukset, mahdollisesti vuosittain tarkistetut kansalliset 
painotukset (sekä selkeine että epäselvine osuuksineen) sekä lukuisat huhut taustalla 
olevista "todellisista" poliittisista tarkoituksista ja valintaperusteista johti aluksi 
merkittävän suuruiseen ärtymykseen. Ensinnäkin esitettiin useita valituksia 
tiedonpuutteesta erityisesti kyseisten maiden Tempus-tuen ensimmäisinä vuosina. Aluksi 
huomattava osa hakemuksista oli sellaisia, joiden laatijat eivät selvästikään olleet 
tunteneet kohdealueita, kansallisia painotuksia ja julkistettuja valintaperusteita. Toiseksi 
tiukkoja tukikynnyksiä, aihealueen x sisällyttämistä ohjelmaan ja aihealueen y siitä pois 
jättämistä sekä toimintamuoto a:n voimakasta tukemista ja toimintamuoto b:n täydellistä 
huomiotta jättämistä pidettiin ja pidetään edelleen melko mielivaltaisena. 
Monet KIE-maiden hakijakandidaatit pitivät ratkaisevana tyylikkäitä, arvovaltaisia ja 
voimakkaita länsimaisia yhteistyökumppaneita, vaikka näiden käsitys KIE-maiden 
15 
yhteistyökumppaneitten tarpeista olikin rajallinen. Monet toivoivat, että olennaisen 
hyödyllisiä olisivat oikeat suhteet kansalliseen hallitukseen tai Tempus-hallinnon eri 
tasoille. 
Komission voimakkaita Tempus-tuen sysäyksiä pidettiin laajalti ennakkoehtoina joita ei 
voi kyseenalaistaa. Joissakin suhteissa lahjoittajaa pidettiin liian kaikkivoipana 
kritisoitavaksi. Monet tukikilpailun hyötyjistä ja myös häviäjistä pitivät kuitenkin 
laitteistotarpeita ja tarvetta saada mahdollisuuksia ensikontakteihin länsimaiden 
korkeakoulutuksen kanssa tärkeämpänä kuin opetusohjelmien kehittämisen sankarillisen 
päämäärän tavoittelua, tiedekuntien rakennemuutosta tai opiskelijavaihtoa. Tämä näkyi 
selvimmin niissä maissa, joissa Tempus oli aluksi tai on edelleen käytännössä ainoa 
uusiin laitehankintoihin käytettävissä oleva tukilähde. Jotkut nöyrtyivät opportunistisesti, 
ja monet hyväksyivät lopulta tukipaketin järkevänä kehitysstrategiana. Yhdellä selvästi 
erottuvalla alueella hämmästys ja kritiikki säilyivät senkin jälkeen, kun alkuvaiheen 
epävarmuus oli hävinnyt: komission tiukka opetuksen tuen korostaminen ilman 
tutkimuksen tukemista. 
Useimmat Tempus-tukea toivoneet eivät aluksi olleet samaa mieltä Tempuksen alhaalta 
ylös suuntautuvasta lähestymistavasta. Tunnettiin oltavan edellytysten ja rajoitusten 
ylärakenteen armoilla, pidettiinpä niitä sitten ylhäältä annetun, kohdennetun politiikan 
tuloksina, satunnaisina esteinä tai inertian aikaansaamina rajoituksina. Vuosien varrella 
tuensaajat huomasivat kuitenkin, että tukiehdot ovat suhteellisen avoimia ja että erityiset 
innovaatiotoimet voivat olla niiden mukaisia. 
Minkäänlaista yleistystä ei voitane esittää siitä, miten korkeakoulut kokivat tukikelpoisten 
KIE-maiden hallitusten toteuttaman kansallisen Tempus-politiikan ja millaisena ne sitä 
pitivät. Politiikan katsottiin eri maissa olevan liian hajanaisesti kohdennettua tai 
epämääräistä siinä suhteessa, kuinka se vastasi tai kyseenalaisti korkeakouluasteen oppi-
tai ainelaitosten edustajien näkökantoja. Kokonaisuutena havaittiin kuitenkin, että kritiikin 
kohteena olivat useammin hallitusten tiheä vaihtuminen ja kansallisen politiikan 
epämääräisyys kuin hallitusten tiukasti kohdennettu politiikka. Koska haastateltavien 
joukossa oli enemmän Tempus-tuen saajia kuin hylättyjä hakijoita, mahdollisia 
vääristymiä haastattelun antamassa kuvassa ei voida täysin sulkea pois. 
Hermostuneet keskustelut ja joissakin maissa tiheään tapahtuneet politiikan muutokset 
haittasivat JEP-hankkeitten kolmivuotisen tuen jatkuvuutta huomattavasti vähemmän kuin 
aluksi pelättiin. Kuten edellä jo osoitettiin, Phare-ohjelman Tempukselle myöntämän tuen 
osuus pysyi suhteellisen vakaana useimmissa maissa, ja kansallisten painotusten 
muuttuminen johti harvoin käynnissä olevien JEP-hankkeitten tuen peruuntumiseen 
ensimmäisen tai toisen tuki vuoden jälkeen. 
Kaikkiaan huomattiin, että korkeakouluasteen oppilaitosten luottamus useimpien 
kansallisten Tempus-yksiköiden tiedotukseen, neuvontaan ja tukeen oli suuri. Yksiköiden 
suhtautumista neuvoja pyytäviin ainelaitoksiin pidettiin yleisesti hyvin tukevana. Lisäksi 
mitä myöhemmin osallistujat olivat ensi kertaa Tempus-tukea saaneet, sitä enemmän ne 
korostivat kansallisen Tempus-yksikön toimia hakemuksensa hyväksi. Parhaimmillaan 
yksikköjä näkyy pidettävän Tempus-tukea mahdollisesti uhkaavien erilaisten poliittisten 
myrskyjen keskellä vakaana seisovana kalliona. 
16 
5.2 Institutionaalinen ympäristö 
Useimmat asianomaiset ja ulkopuoliset asiantuntijat näyttävät olevan yhtä mieltä siitä, että 
Tempus-ohjelman ensimmäisenä neljänä vuonna tukemat toimet olivat lähinnä KIE-
yhteistyömaiden vastaavien tiedekuntien tai ainelaitosten oma asia. Korkeakoulu ei 
instituutiona vaikuttanut KIE-maissa kovinkaan näkyvästi: 
- Korkeakoulun rehtorin tai muun johtavan hallintovirkamiehen arvovaltaa ja 
poliittista vaikutusvaltaa pidettiin paikoitellen ratkaisevana vaikutettaessa 
kansalliseen Tempus-politiikkaan tai muutoin hyödyllisenä varmistettaessa tukea 
kulloisenkin JEP-hankkeen ja vastaavan ainelaitoksen apurahapäätökselle. 
- Hallinnollisen tuen voimavarat järjestettiin useimmiten asiaankuuluvien 
ainelaitosten päätöksellä, ja rahoitusta Tempus-ohjelman tukemaa toimintaa 
täydentäviin toimenpiteisiin järjestettiin tuskin lainkaan. 
- Korkeakoulujen hallintoa pidettiin varsin usein tällaisissa asioissa kokemattomina 
ja asenteeltaan ei kovinkaan tukevana. Joissakin maissa käynnissä näyttää 
kuitenkin olevan muutos kohti kansainväliseen yhteistyöhön osallistuvien 
ainelaitosten aktiivisempaa tukemista. 
- Tempus-tuen koskettamat yhteistyötä tekevät ainelaitokset toimivat useimmissa 
KIE-maissa edelleen vallitsevassa institutionaalisessa ympäristössä, jota on 
huomattavissa määrin muovannut tiedekunnan perinteinen ja vahva muodollinen 
toimi- ja vaikutusvalta. 
Useissa eri oppilaitoksissa huomattiin kansainvälisestä toiminnasta vastaavien yksikköjen 
vahvistuminen. Tätä pidettiin useimmiten tiedonsaannin ja joidenkin hallintomenettelyjen 
kohentumisen kannalta hyödyllisenä. Kuitenkin vain harvojen mielestä tämä olisi 
muuttumassa korkeakoulun kansainvälistymispolitiikan tärkeiden osien kannalta 
ratkaisevaksi. 
Esiintyy erimielisyyttä arvioitaessa sitä, pitäisikö korkeakouluhallinnon toiminnan 
ohjaavuuden kasvua pitää valitettavana vai ei, kuinka tärkeitä vastatoimenpiteet ovat ja 
minkä suuntaisia niiden mahdollisesti pitäisi olla. Näihin kysymyksiin liittyvistä 
tosiasioista ollaan yksimielisempiä. 
5.3 Rahoitustilanne 
Valtaosa eurooppalaisten yhteishankkeitten keski- ja itäeurooppalaisista osapuolista piti 
saamaansa rahoitusta "avokätisenä" tätä heiltä kysyttäessä. Rahoitustilannetta myönteisenä 
pitävien osuus oli kuitenkin pienempi kuin niiden, jotka ylistivät JEP-toiminnan 
koulutuksellisia tuloksia. Vaikka summat näyttävätkin vaikuttavilta erityisesti niissä 
maissa, joissa Tempus on edelleen laitosten muiden kuin perustarpeiden rahoituksen 
päälähde, nämäkin summat ovat rajallisia: enemmän olisi paremmin. Tästä huolimatta 
haastattelut osoittavat myös, että Tempus-tuen saajat ovat pikemminkin tyytyväisiä 
saamaansa tukimäärään kuin korostavat jäljellä olevia puutteita. 
17 
On hyvin selvää, että tuensaajat ilmaisemat ensisijaiset rahoitukselliset huolet liittyivät 
rahoitushallintoon. Esille on syytä tuoda viisi kysymystä: 
- Vakavimpana puutteena pidettiin viipeitä Euroopan kom ission myöntäm ien varojen 
maksatuksessa. Kyselylomakkeeseen saadut vastaukset osoittavat, että osapuolet 
mainitsevat puutteina myös JEP-hankkeitten yhteensovittajien ja sopimuspuolten 
aiheuttamat viivästymiset, pankkeihin liittyvät ongelmat sekä KIE-maiden 
korkeakoulujen hallinnon, mutta kaikkein valitettavimpana pidetään selvästi 
komission aiheuttamia viipeitä (ks. taulukko 5.1). 
- Ongelmat määrärahojen siirtämisessä KIE-maihin olivat vakavia etenkin 
ensimmäisinä vuosina; joissakin maissa ne jatkuivat pitempään. Raha oli usein 
kuljetettava käteisenä, laitteet toimitettava henkilökohtaisesti, matkaliput ostettava 
länsimaissa ja toimitettava postitse jne. Tämä paisutti hallinnollisia tehtäviä ja 
johti usein koulutustoiminnan supistamiseen alunperin hahmotellusta. 
- Huomattava määrä KIE-maista tulevia osallistujia hämmästeli, että merkittävä osa 
Tempus-määrärahoista päätyi lopulta länsimaihin. Tätä kysymystä käsitellään 
jäljempänä (ks. kohta 5.4). 
- Jotkut haastatelluista osapuolista kritisoivat Tempuksen hallintoa siitä, ettei 
tiettyihin toimintoihin alunperin varattuja varoja voitu käyttää muuhun toimintaan. 
- Rahoituksen jatkuvuudesta oltiin usein epävarmoja. Käytännössä Tempus I:n 
aikana käynnistettyjä JEP-hankkeita tuettiin kuitenkin keskimäärin 2,8 vuoden 
ajan. Lisäksi epävarmuutta poistettiin Tempus I:n viimeisenä vuonna ottamalla 
käyttöön monivuotinen rahoitusjärjestelmä. 
Lopuksi esillä on vielä kysymys tukiajan rajaamisesta kolmeen vuoteen. Tämä 
lähestymistapa vaikuttaa järkevältä tukikeinolta antaa uudistuksille alkusysäys,mutta. 
monet tuensaajat mainitsivat lähestymistapaan liittyviä puutteita. Esimerkiksi ulkomaisten 
kausijulkaisujen hankkimiseen tarkoitettua kirjastotukea pidetään hukkaan heitettynä, 
mikäli julkaisujen tilaukset on myöhemmin peruutettava. Hieman runsas 10 prosenttia 
kyselylomakkeeseen vastanneista KIE-maiden edustajista oli jo huomannut puutteita 
laboratorioiden tai toimistojen laitteistoissa. Puutteet olivat ehkä vakavimmat kaikkein 
kunnianhimoisimmissa uudistushankkeissa. Henkilöstövaihto saattaa olla hedelmällistä, 
jollei sen kestoa rajoiteta lyhyeksi. Lisäksi merkittävä osa KIE-maiden osallistujista 
huomautti, että opetusmateriaalin kehittäminen lakkasi juuri ennen niiden käyttöönottoa, 
koska käytettävissä ei ollut varoja painatukseen tai muuhun kopiointiin - erityisesti 
kurssikirjojen tuotantoon. 
18 
Taulukko 5.1 
JEP-hankkeisiin osallistuneiden ainelaitosten kohtaamat rahoitusongelmat vastaajan 
toimenkuvan mukaan (prosentteina*) 
Yhteen-
sovittaja ja 
sopimus­
puoli Yhteen-
sovittaja Sopimus­
puoli Yhteistyö­
kumppani Yhteensä 
Euroopan komissiosta johtuva 
apurahan maksatuksen 
viivästyminen 31 
Pankista johtuva apurahan 
maksatuksen viivästyminen 18 
JEP-yhteensovittajasta johtuva 
apurahan maksatuksen 
viivästyminen 1 
Omasta oppilaitoksesta 
johtuva apurahan maksatuksen 
viivästyminen 7 
Apurahan institutionaalisesta 
hallinnosta johtuvat ongelmat 14 
JEP-hankkeen sisäisestä 
apurahahallinnosta johtuvat 
ongelmat 8 27 
24 
12 19 
17 23 
20 
16 24 
20 
14 
10 
8 18 
25 
12 10 11 
Rahoituksen epätasainen 
jakautuminen osapuolille 4 4 S 8 7 
* Luokiteltu tasolle 1 tai 2 asteikolla, jossa 1 on "hyvin merkittävästi" ja 5 on "ei lainkaan" 
Kysymys 4.14: Missä määrin ainelaitoksenne kohtasi seuraavantyyppisiä ongelmia? 
Lähde: Selvitys "JEP-hankkeitten sopimuspuolten, yhteensovittaj ien ja yhteistyökumppaneitten kokemuksia 
Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen aikana" 
Kokonaisuutena katsoen havaittiin Tempus-tuen osuuden vaihdelleen Tempus In loppuun 
mennessä huomattavasti eri KIE-maiden korkeakoulutuksen uudistamisen rahoituksen 
kokonaisjärjestelyissä. Joissakin maissa Tempus-tuki oli yksi käytettävissä olevista 
innovaatioiden ja uudistusten tuen lähteistä, kun taas toisissa se tarjosi keskeisimmän 
rahoituksen muulle toiminnalle kuin pelkälle olemassaolon säilyttämiselle. 
5.4 JEP-hankkeitten sisäinen yhteistyö 
Suurin osa Tempus-määrärahoista osoitettiin koulutukselliseen toimintaan, jota 
toteutettaisiin KIE-yhteistyömaista ja länsimaista tulevien yhteistyökumppaneiden 
muodostamien verkkojen puitteissa. Useimmissa tapauksissa KIE-maiden osallistuja-
ainelaitosten vastuuhenkilöt antoivat myönteisen arvion eurooppalaisten yhteishankkeitten 
sisäisestä yhteistyöstä. 
19 
Aloite yhteistyön käynnistämiseksi tuli länsimaisilta osapuolilta. Useimmat haastatellut 
KIE-maiden osallistujat korostivatkin, että länsimaiset kumppanit olivat tilanteessa aluksi 
määräävässä asemassa. Monet KIE-maiden osallistujat kiittivät länsimaisia kumppaneitaan 
näiden aloitteellisuudesta, innostavuudesta ja panoksesta. 
Tästä huolimatta kommentit olivat varsin usein varauksellisia. Kiitosta annettiin usein, 
mutta joissakin tapauksissa myös kitkerää kritiikkiä. Varauksia esitettiin erityisesti 
viidentyyppisiä: 
- Läntisten kumppanien katsottiin usein toimineen liiankin dominoivasti, erityisesti 
yhteistyön alkuvaiheessa. Jotkut KIE-yhteistyökumppanit korostivat hyväksyneensä 
kritiikittä uudistussuunnitelmia tai toimintaehdotuksia ja katuneensa tätä 
myöhemmin, kun heidän tietonsa mahdollisista vaihtoehdoista olivat laajentuneet. 
Yhteydenpitoa muokkasi usein statuksen eriarvoisuus. Huomatessaan läntisen tuen 
akateemisen laadun alhaiseksi KIE-yhteistyökumppanit eivät useinkaan rohjenneet 
tuoda huoltaan julki, saati luopua yhteistyöstä kyseisen kumppanin kanssa. 
- Kuten on jo edellä todettu, huomattava määrä KIE-maista tulevia 
yhteistyökumppaneita hämmästyi huomatessaan, että heidän länsimaiset 
kumppaninsa varasivat merkittävän osan Tempus-tuesta itselleen huolimatta 
selkeistä ja huomattavista puutteista KIE-kumppanien oloissa. He odottivat 
selvästikin suurempaa solidaarisuutta KIE-maiden korkeakoulujen ongelmien 
suhteen. 
- Toisaalta useimmat läntiset yhteistyökumppanit väittivät, että heidän 
hallintokulunsa korvattiin vain osittain ja että Tempus-ohjelma ei ollut 
taloudellisesti houkutteleva. 
- Kysymyslomakkeeseen vastanneista KIE-yhteistyökumppaneista noin kolmannes 
ilmoitti, ettei se ollut saanut täydellistä tietoa rahoitussuunnitelmista ja 
-kirjanpidosta tai komissiolle toimitettujen kertomusten kopioita. Noin joka 
kymmenes kritisoi voimakkaasti määrärahojen epätasaista jakamista osapuolten 
kesken. 
- Huomattavalla osalla KIE-maiden oppilaitosten ainelaitoksista oli ollut länsimaisen 
yhteistyökumppanin houkuttelemisessa ongelmia. 
Kumppanien yhteistyössä oli luonnollisesti yleisluonteisia jännitteitä: 
- Vaatimus kahden EY-maista tulevan yhteistyökumppanin 
vähimmcaskokoonpanosta toteutui varsin usein vain paperilla. Näissä tapauksissa 
länsimaisista kumppaneista toinen otti johdon käsiinsä ja toinen oli viralliset 
edellytykset täyttävä "hiljainen yhtiömies". 
- Mitä useampi yhteistyökumppani oli virallisesti verkon jäsen, sitä pienempi oli 
niiden osapuolten osuus, joiden kanssa KIE-maiden osapuolet tekivät aktiivista 
yhteistyötä. 
20 
- Useissa KIE-maissa tehtiin yhteistyötä monen samasta maasta olevan kumppanin 
kanssa. 
- Tempus edisti vain jossain määrin eri KIE-maiden korkeakoulujen ainelaitosten 
yhteistyötä. "Alueellisten" tai useamman KIE-maan JEP-hankkeitten osuus oli 
alusta lähtien pieni ja laski edelleen, vaikka selvityksen mukaan alueelliset JEP-
hankkeet olivat muita hivenen onnistuneempia. 
- Muuntyyppiset yhteistyökumppanit, yritykset tai muut organisaatiot (esim. 
tutkimuslaitokset), olivat usein JEP-hankkeitten virallisia osapuolia, mutta 
luonnollisestikaan useimmat niistä eivät toimineet keskeisinä osapuolina hankkeen 
hallinnossa tai sen mittavimmissa toimintamuodoissa. 
Voimasuhde-erot ovat niin selkeitä, että ne antavat aihetta lisäpohdintoihin. Olisiko 
riittävää, että hankkeeseen osallistuisi vain yksi länsimainen osapuoli? Pitäisikö 
kumppaneita kannustaa yhteistyöhön muiden kumppanien kanssa? Mitä puutteita ja 
mahdollisuuksia "alueellisilla" JEP-hankkeilla on? 
Kaikkiaan yhteistyö oli usein epätasapainoista, koska monet läntiset edustajat pitivät 
itseään paitsi lahjoittajina ja tiedonvälittäjinä myös tieteellisesti laadukkaampina 
osapuolina. Viimeksi mainittu asenne kuitenkin muuttui vuosien mittaan jonkin verran. 
5.5 JEP-hankkeitten osallistujien hallinnolliset tehtävät 
KIE-maissa pidetään Tempukseen liittyvän toiminnan hallintoa yleensä hyvin 
merkittävänä tehtävänä. Tehtävän ottavat vastuulleen tavallisesti rehtorit, dekaanit, 
varadekaanit, ainelaitosten johtajat ja varajohtajat tai vaikutusvaltaiset professorit. KIE-
maiden yhteistyökumppanit, joilla ei ole vastuullaan yhteensovittamistehtäviä, ilmoittavat 
käyttäneensä keskimäärin yli kuusi viikkotuntia Tempus-ohjelman hallintoon liittyviin 
tehtäviin. Yhteensovittamisesta vastaavilta osapuolilta kului näihin tehtäviin 
kaksinkertainen aikamäärä. Joidenkuiden mielestä tämä toiminta edisti heidän uraansa, 
kun taas toiset pitivät sitä haittaavana, aktiivisen ja tuottavan tieteellisen toiminnan 
mahdollisuuksia vähentävänä toimintana. Yhteensovittamis- ja sopimuspuolitoiminnan 
asteittaista siirtymistä läntisiltä yhteistyökumppaneilta KIE-maiden edustajille pidettiin 
luonnollisena. 
Monet KIE-maista tulevat osapuolet haluaisivat, että Tempuksen hallinnosta vastaisivat 
heidän omien ainelcätostensa hallintovirkamiehet mieluummin kuin korkeakoulun 
keskushallinnon virkamiehet. Heidän mielestään oli olemassa tarve kouluttaa 
hallintovirkamiehiä ja olla läheisessä yhteydessä näihin. 
5.6 Koulutuksellinen toiminta 
Monet JEP-hankkeitten osapuolista osallistuivat virallisesti toimintaan kaikilla neljällä 
Tempus In tukemalla koulutuksellisen toiminnan pääalueella, joita ovat koulutuksen 
uudistustoimenpiteet, rakenteellinen kehittäminen sekä henkilöstön ja opiskelijoiden 
liikkuvuus. Jotkut pitivät samanaikaista eri toimintamuotoihin osallistumista eittämättä 
21 
vakuuttavana tapana lähestyä uudistuksia. Toiset asettivat jotkin toimintamuodot selkeästi 
etusijalle, mutta osallistuivat tukiohjelman johdosta muihinkin ja korostivat lopulta 
kaikkien toimintamuotojen yhdistelmän merkitystä. Eräät jatkoivat muutamien 
toimintamuotojen painottamista ja osallistuivat muihin vain nimellisesti ja sitä enemmän 
vain saadakseen tukea keskeisimpänä pitämäänsä toimintaan. 
Huomattavaa vaihtelua esiintyi siinä, missä määrin kunnianhimoisia uudistuspäämääriä 
tavoiteltiin menestyksekkäästi ilman, että niiden täytäntöönpanossa olisi onnistuttu 
ollenkaan tai onnistuttiin vain näennäisesti. Useimmat tarkkailijat näyttävät kuitenkin 
olevan yhtä mieltä siitä, että todellisten menestystarinoiden osuus on merkittävä ja että 
hyödyllisiä muutoksia voitiin havaita tapahtuneen valtaosassa tapauksia. Yli 90 prosenttia 
JEP-hankkeiden osallistujista KIE-maissa ilmoitti olevansa hyvin tyytyväisiä lopulta 
saavutettuihin tuloksiin (ks. taulukko 5.2). 
Taulukko 5.2 
JEP-hankkeitten saavutusten yleisarvio maaryhmittäin (prosentteina) 
Maaryhmä Yhteensä 
KIE-maa Länsimaa 
Hyvin tyytyväinen 59 32 43 
2 33 45 41 
3 7 15 12 
4 1 5 4 
Hyvin tyytymätön 0 2 1 
Yhteensä 100 100 100 
(n) (685) (963) (1648) 
Kysymys 10.10: Kuinka tyytyväinen olette yleisesti tämän JEP-hankkeen saavutuksiin? 
Lähde: Selvitys "JEP-hankkeitten sopimuspuolten, yhteensovittajien ja yhteistyökumppaneitten kokemuksia 
Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen aikana" 
Henkilöstön kehittämistoimintaa ja intensiivikursseja pidettiin usein hyödyllisenä 
yhteistoimintana, jonka avulla voitiin oppia tuntemaan muunmaalaisia kumppaneita, 
heidän toimintaansa ja ajattelutapojansa. Yleisesti ottaen niiden katsottiin olevan yhtä 
hyödyllisiä kuin henkilöstön liikkuminen. Perustietouden hankkiminen kansainvälisistä 
tiedemaailman edustajien verkoista ja niihin liittyminen nähtiin vaikutuksiltaan 
tärkeämpänä ja mahdollisempana saavuttaa kuin yksittäisten toimenpiteiden viralliset 
päämäärät. 
Opetusohjelmien kehittämisen ja opetusmateriaalin tuottamisen intensiteetti vaihteli. Yli 
puolet kyselytutkimukseen vastanneista väitti toteuttaneensa huomattavia muutoksia. Oli 
myös lukuisia vastaajia, jotka olivat ainoastaan muokanneet yksittäisiä kursseja tai 
laatineet kursseja varten merkitykseltään vähäisehköjä tekstejä. Joissakin tapauksissa kyse 
oli tuskin muusta kuin lisenssisuhteesta: läntiset osapuolet pelkästään siirsivät omat 
menetelmänsä ja aineistonsa KIE-maiden yhteistyökumppaneilleen. 
Uudet laitteet olivat niitä saaneiden KIE-maiden ainelaitosten ylpeydenaihe ja aiheuttivat 
usein kateutta saman korkeakoulun muissa ainelaitoksissa ja joskus myös läntisissä 
22 
kumppaneissa. Joissakin tapauksissa laitehankinnat olivat läheisessä yhteydessä niihin 
liittyvään koulutukselliseen toimintaan, mutta useimmiten niitä pidettiin joka tapauksena 
hyödyllisenä kehityksenä - koulutustoiminnan laadun kannalta yleensä, helpottamassa 
tulevaa kansainvälistä yhteistyötä, tukemassa tutkimuksen perusrakenteita jne. 
Rakenteellisen kehittämisen asemasta tärkeänä tuen osana oltiin kaikkein selvimmin yhtä 
mieltä. 
Opiskelijavaihtoa pidettiin tavallisesti hyvin hyödyllisenä ulkomaille tosiasiassa 
matkustaville, mutta yleisesti ottaen sen ei katsottu olevan kovinkaan läheisessä 
yhteydessä muuhun uudistustoimintaan. On selvää, että opiskelijavaihdon ja mittavien 
koulutuksellisten uudistusten yhteys oli harvoin läheinen erityisesti, koska useimpia 
opiskelijoita koskevaa säännöllistä vaihtotoimintaa ei pidetty käypänä tavoitteena. Eräissä 
tapauksissa tuettiin sellaisia perustutkinto- tai jatko-opiskelijoita, joiden odotettiin 
palattuaan toimivan akateemisen henkilökunnan nuorempina jäseninä. Tässä yhteydessä 
on hyvä huomauttaa, että Tempus-ohjelman "aivo vuoto vaikutuksen" katsottiin yleisesti 
olevan pieni. 
5.7 Tulokset ja vaikutukset 
Tempus-ohjelman toiminnan ensimmäinen ja merkittävin vaikutus oli luonnollisesti KIE-
yhteistyökumppanien integroituminen kansainväliseen tiedeyhteisöön; joissain tapauksissa 
tämä koski myös hallintovirkailijoita. Heistä tuli tämän toimintakehyksen tottuneita ja 
monipuolisia toimijoita sekä osallisia pieniin ja suuriin verkkoihin. He saivat koulutusta 
ja kohensivat yleisesti taitojaan ja asemaansa. 
Lisäksi Tempus-ohjelman sosiaalistavat vaikutukset olivat valtavia. Kehittämistoimet 
osoittautuivat käyttökelpoisiksi ja hyödyllisiksi. Kansainvälisten verkkojen yhteydessä 
työskentelystä tuli lupauksia antava innovaatiostrategia. 
Tempus-tuki takasi useimmille tuensaajille merkittävät laitehankintamahdollisuudet. 
Huomattavassa määrässä KIE-maiden osallistuja-ainelaitoksia saatiin aikaan 
kauaskantoisia muutoksia opetusohjelmiin, ja uuden, luonteeltaan strategisen 
opetusmateriaalin kehittäminen onnistui usein. Opetusohjelmien kehittämisen samoin kuin 
muiden koulutuksellisen toimien kattavuus ja saavutukset vaihtelivat kuitenkin suuresti. 
KIE-maissa saavutettuihin tuloksiin vaikuttavat monet tekijät. Yleisesti ottaen voitiin 
havaita, että tuloksiin oltiin tyytyväisimpiä niissä maissa oppilaitoksissa ja ainelaitoksissa 
jotka eivät olleet kovin rikkaita ja arvovaltaisia eivätkä hyvin varattomia ja vain vähän 
houkuttelevia läntisten kumppanien silmissä. Siten ei ehkä ole aivan yllättävää havaita 
maita vertailtaessa, että tutkimusten perusteella Tempus-tuen tuloksiin oltiin kaikkein 
tyytyväisimpiä Bulgariassa. 
Edelliseen verrattuna syitä joidenkin aihealojen tukemiselle ja toisten tukematta 
jättämiselle voidaan nyt pitää jokseenkin mielivaltaisina. Kansallinen politiikka muuttui 
tiheään, ja hyviä perusteita puolesta ja vastaan voitiin esittää miltei kaikkien alojen osalta. 
Todellisten Tempus-toimien tulosten arvostus vaihteli aihealoittain vähän. 
23 
Onnistumisia olivat lähinnä sellaisilla innovaatiotoim innan saarekkeilla saav utetut tulokset, 
jotka saivat kunnian tulla valituksi Tempus-ohjelman toimintaan. Vaikutukset 
laitosympäristöön jäivät vaatimattomiksi tai lähinnä viitteellisiksi (ks. taulukko 5.3). Ei 
ole kuitenkaan syytä olettaa, että asianomaisen korkeakouluasteen oppilaitoksen osaksi 
koituisi merkittäviä suoria tai kerrannaisvaikutuksia. Jos päävaikutus on aihealueen 
verkkojen puitteissa tapahtuva koulutusinnovaatio, oppilaitoksen sisäiset 
kerrannaisvaikutukset jäävät luonnostaan niukoiksi. 
Taulukko 5.3 
Tempus-tuella hankittujen laitteiden ja materiaalin käyttömahdollisuus (prosentteina 
laitteita hankkivista KIE-maiden JEP-yhteistyökumppaneista) 
Käyttömahdollisuus Atk-laitteisto Kirjallisuus Laboratoriolaitteet Toimistolaitteet 
Vain JEP-ainelaitos 44 21 46 59 
Muut ainelaitokset 31 20 31 21 
Kaikki oppi­
laitoksen 
ainelaitokset 23 56 20 19 
Käyttöä ei eritelty 2 3 3 1 
Yhteensä 100 100 100 100 
(n) (537) (491) (287) (278) 
Kysymys 7.3: Minkätyyppisiä laitteita tai materiaalia hankittiin ja kenellä kohdelaitoksessa on niiden 
käyttömahdollisuus? 
Lähde: Selvitys "JEP-hankkeitten sopimuspuolten, yhteensovittajien ja yhteistyökumppaneitten kokemuksia 
Tempus-ohjelman ensimmäisen vaiheen aikana" 
Merkittävä osuus Keski- ja Itä-Euroopan maiden alueellisen yhteistyön osallistujista piti 
kyseistä toimintaa kannattavana ja lupaavana kokemuksena. Eräät haastatellut osapuolet 
kritisoivat sitä, että kullakin alalla saavutettujen menestyksekkäiden kokemusten 
levittämiseksi asianomaisessa KIE-maassa on tehty vain vähän. Alueellista yhteistyötä 
voitaisiin harkita helpommin muutama vuosi nopeiden poliittisten muutosten jälkeen, 
jolloin ne voisivat lisäksi johtaa lupaavampiin tuloksiin kuin 1990-luvun alussa saattoi 
olla mahdollista. 
6. Tempus-ohjelmaan osallistuneet korkeakouluasteen oppilaitokset 
Tempus-ohjelma tuki korkeakouluasteen oppilaitoksia Keski- ja Itä-Euroopassa, jossa 
tapahtui vuodesta 1990 merkittäviä muutoksia. Kyselylomakkeeseen vastanneitten 
oppilaitosten keskushallinnon edustajien mukaan vuonna 1995 järjestetyistä tutkintoon 
johtavista koulutusohjelmista noin 40 prosenttia oli vasta käynnistettyjä, lähes 30:a 
prosenttia oli kyseisenä aikana merkittävästi muutettu ja vain hivenen yli 30 prosenttia 
säilyi kutakuinkin ennallaan. 
Keskushallinnon johdon mukaan Tempus-ohjelma on auttanut voimakkaasti luomaan 
kansainvälisiä yhteyksiä ja vaikuttanut merkittävästi henkilöstövaihtoihin (ks. taulukko 
6.1). Monissa oppilaitoksissa ohjelma on vaikuttanut huomattavasti laitteistojen tason 
nostamiseen ja oppilaitoksen erilaisiin koulutuksellisiin tavoitteisiin. Ohjelman vaikutus 
henkilöstön kehittämiseen, opinto-ohjelmien uudelleenjärjestelyihin ja 
korkeakouluhallintoon on kuitenkin edellistä vähäisempää. JEP-hankkeisiin osallistuvia 
24 
tiedekuntia ja ainelaitoksia pidetään usein muita aktiivisempina muutoshakuisessa 
koulutustoiminnassa, mutta ei juurikaan aktiivisempina hallinnollisissa 
uudelleenjärjestelyissä tai korkeakoulun ja yritysten välisissä suhteissa. Kaikkiaan puolet 
vastanneista esitti päätelmänään, että Tempus-toiminnalla oli ollut voimakas vaikutus 
heidän oppilaitoksissaan tapahtuneisiin muutoksiin. 
Tempus-toiminnalla on ollut jonkinlaisia myös korkeakouluasteen oppilaitosten 
ulkopuolelle ulottuvia vaikutuksia. Niinkin moni kuin joka toinen vastaaja totesi, että 
Tempus-yhteistyön puitteissa kehitettyä opetusmateriaalia otettiin heidän maassaan 
standardinomaiseen käyttöön, ja joka kolmas ilmoitti samanlaista leviämistä tapahtuneen 
JEP-hankkeissa kehitettyjen opinto-ohjelmien osalta (ks. taulukko 6.2). 
Muutoksiin osallistumisen osalta Keski- ja Itä-Euroopan korkeakouluasteen oppilaitosten 
keskushallintoa ei pidetä heikkona. Siten ei ole yllättävää, että osapuolet mainitsivat useita 
tapoja, joilla keskushallinto kannustaa kansainvälistä toimintaa, antaa hanketoiminnalle 
hallinnollista tukea ja tarjoaa erilaisia asiaan liittyviä palveluja. Poikkeus on kuitenkin 
keskushallinnon rahoitustuki JEP-hankkeisiin osallistuville tiedekunnille, jotka tarvitsisivat 
täydentävää rahoitusta. 
Useimmat oppilaitokset ilmoittavat harjoittavansa strategista suunnittelua, jonka 
yhteydessä korostetaan voimakkaasti joitakin tai kaikkia Tempus-toimia. Keskushallinto 
toimii Tempus-hakemusten tavoitteenasettelussa aktiivisesti kuitenkin ainoastaan joka 
seitsemännessä laitoksessa. Joka kymmenennessä laitoksessa hakemuksia ei aika ajoin 
vahvistettu hyväksyntäkirjein. 
Selvityksen tulosten perusteella näyttää siltä, että keskushallinnon vahva osallistuminen 
ja Tempusta korostava strateginen suunnittelu voisivat olla paikka paikoin hyödyksi. 
Tempus-toiminnan pitäminen onnistuneena ei näytä tiedekunnissa ja ainelaitoksissa 
kuitenkaan keskimäärin vaihtelevan laitoksen keskushallinnon osallistumisen laajuuden 
mukaan. 
25 
Taulukko 6.1 
Käsitys Tempus-ohjelman vaikutuksesta muutoksiin keski- ja itäeurooppalaisissa 
korkeakouluasteen oppilaitoksissa (prosentteina laitoksista) 
Tempuksen vaikutus muutokseen merkittävä* Merkittäviä muutoksia** 
JEP-hankkeitten määrä JEP-hankkeitten määrä 
1-2 3-5 6-11 11- YhL 1-2 3-5 6-11 11- Yht. 
Kansainvälisten tieteellisten 
yhteyksien luominen 56 64 71 82 70 76 76 88 86 83 
Henkilöstövaihdon lisäys 63 52 68 90 69 67 44 82 72 68 
Laitteistoparannukset (esim. 
atk-keskukset, laboratoriot, 
' kirjastot jne.) 61 63 62 69 64 76 72 82 79 78 
Uusien opetusmenetelmien 
käyttöönotto 56 44 55 82 60 53 48 45 59 51 
Uusia opetusohjelmia 50 43 70 64 59 75 68 76 67 71 
Opiskelijavaihdon lisäys 47 44 53 83 58 63 44 55 83 61 
Uusia sisältöjä/paradigmoja 57 60 52 61 57 62 72 55 74 66 
Kansainvälisen tutkimus­
yhteistyön luominen 33 29 30 43 34 50 38 43 64 49 
Henkilöstön kehittämisen ja 
täydennyskoulutusohjelmien 
rakennemuutos 38 26 27 42 33 38 42 23 35 33 
Uusien tiedekuntien ja 
ainelaitosten perustaminen 29 17 29 35 27 56 52 57 59 56 
Muutokset 
tutkintorakenteissa 18 29 25 24 25 43 57 30 42 42 
Korkeakouluhallinnon 
uudelleenjärjestelyt 0 15 9 17 11 13 14 25 38 24 
Oppilaitoksen ja yritys­
maailman välisen yhteistyön 
perustaminen 8 16 10 8 10 21 11 16 16 16 
11 14 9 29 5 29 13 19 Teknologiansiirtoyksiköiden 
tai -keskusten perustaminen 
9 0 
Hallintorakenteiden ja 
-menettelyjen 
uudelleenjärjestelyt 
8 9 0 14 7 7 26 27 22 23 
* Asteikolla, jossa 1 = hyvin merkittävä vaikutus ja 5 = ei lainkaan muutoksia, tason 1 tai 2 valinneiden prosenttiosuus vastaajista 
kyseisellä alalla 
** Asteikolla, jossa 1 = hyvin merkittäviä muutoksia ja 5 = ei lainkaan muutoksia, tason 1 tai 2 valinneiden prosenttiosuus vastaajista 
kyseisellä alalla 
Kysymys 3.5: Missä määrin korkeakouluasteen oppilaitoksessanne tapahtui muutoksia vuodesta 1990 ja millainen oli Tempus-
toiminnan vaikutus näihin muutoksiin? 
Lähde: Selvitys Tempus-ohjelmaan osallistuneiden oppilaitosten kehittämisestä ja rakennemuutoksista 
26 
Taulukko 6.2 
Tempiis-toiminnan ke irarmaisvai laitoksetko riieakouluasteenoppilaitoksissako ko päiväiste 
opiskelijoiden mukaan (prosentteina, useat vastaukset mahdollisia) 
Kokopäiväisiä opiskelijoita tällä hetkellä 
-1000 1001-2500 2501-5000 5001-Yhteensä 
Virallisia yhteistyösopimuksia 
kumppanilaitosten kanssa 46 
Tempus-hankkeissa kehitetystä 
opetusmateriaalista tulee maan standardi 46 
Kieliharjoittelun erikoisyksiköiden tai -kurssien 
perustaminen 27 
Oppilaitoksen kehittämiä kursseja / opinto-
ohjelmia otettiin käyttöön muissa maan 
laitoksissa 38 
Ulkomaanopiskelun tunnustamisjärjestelmän 
käyttöönotto 27 
Koulutuskurssien tarjoaminen Tempukseen 
osallistumattomien aine- tai oppilaitosten 
henkilöstölle 23 
Kansainvälisen toiminnan erityisyksikön tai 
-toimiston perustaminen 8 
Aine- tai oppilaitoksen jäsenyys 
kansainvälisissä verkoissa 12 
Kirjastojenvälisen lainauspalvelun 
perustaminen 12 
Muu 0 
Ei merkintää 12 59 
55 
23 
32 
23 
36 
23 
14 
0 
5 48 
48 
31 
38 
38 
28 
21 
17 
14 
3 
3 83 
57 
50 
27 
37 
33 
43 
33 
7 
3 
3 60 
51 
34 
34 
32 
30 
24 
19 
11 
2 
6 
Yhteensä 
(n) 250 
(26) 277 
(22) 290 
(29) 377 
(30) 302 
(107) 
Kysymys 3.17: Onko korkeakouluasteen oppilaitoksessanne nähtävissä Tempus-toiminnan kerrannaisvaikutuksia? 
Lähde: Selvitys Tempus-ohjelmaan osallistuneiden oppilaitosten kehittämisestä ja rakennemuutoksista 
Oppilaitoksen keskushallinnon näkökulmasta tietoja antaneiden nimeämistä sisäisistä 
ongelmista useimmat liittyivät voimavarojen saantiin, erityisesti Tempus-määrärahojen 
ulkopuolelta katettaviin kustannuksiin ja Tempus-määrärahojen maksatusviipeiden vuoksi 
tarvittavaan toiminnan esi rahoitukseen. 
Useimmat Keski- ja Itä-Euroopan korkeakouluasteen oppilaitoksista vaikuttavat olevan 
kutakuinkin tyytyväisiä tiedonkulkuun kansallisen Tempus-yksikkönsä kanssa samoin kuin 
tiedonkulkuun yleensä. Mahdollisesti esille tuotaviin tiedotukseen liittyviin ongelmiin 
sisältynee päätösten hyväksymistä ja niiden selkeyttä koskevaa kritiikkiä. Toisaalta noin 
kolmannes vastaajista uskoo oppilaitoksellaan olevan joitakin vaikutusmahdollisuuksia 
asetettaviin painotuksiin ja lähes neljännes ilmoitti pystyvänsä jossain määrin 
vaikuttamaan JEP-hankkeitten esivalintaan. 
27 
KIE-maiden korkeakouluasteen oppilaitosten keskushallinnon edustajat vahvistavat 
määrärahojen siirron viipeisiin liittyvän ongelman olemassaolon. Tähän puuttuivat myös 
KIE-maiden JEP-yhteistyökumppanit. Määrärahojen saannin viipeet vaikuttavat olevan 
yleisin ongelmanctiheuttqja, ja tässä yhteydessä komissiosta johtuvat viipeet mainitaan 
useammin (yli kolmanneksessa tapauksista) kuin kumppanilaitoksen Tempus-
sopimuspuolen aiheuttamat. 
Korkeakouluasteen oppilaitosten keskushallinnossa toimivat osapuolet kannattavat 
erityisesti rahoitusjärjestelyjen joustavuuden lisäämistä, Tempus-tuen jatkamista ja 
lisäämistä sekä byrokratian vähentämistä kirjanpidon yksityiskohtien ja raportoinnin 
osalta. On ilmaistu tarvetta tehdä joitakin muutoksia yleisiin hallintomenettelyihin sekä 
ehdotettu painotusten uudelleentarkastelua niin, että opiskelijoiden liikkuvuutta suositaan 
useimmin. 
7. Loppuarvio 
- (1) Tempus-ohjelmalle on luonteenomaista monimutkaisen jännitteinen 
päätöksenteon ja hallinnon kokonaisuus, jonka avulla on (a) varmistettava 
tasapaino läntisten aloitteentekijöiden ja lahjoittajien sekä KIE-yhteistyömaiden 
välillä, (b) luotava tasapaino korkeakouluasteen oppilaitosten omien näkemysten 
ja yhteiskunnan taloudellisten ja sosiaalisten vaatimusten välillä, (c) taattava laaja 
osallistujakuntaja(d) varmistettava sujuva yhteensovittaminen ohjelmaan liittyvän 
päätöksenteon eri vaiheissa sekä valinta- ja nimitysmenettelyissä. Teoriassa on 
olemassa päätöksenteon eri vaiheita kuvaava malli, jossa kullakin tasolla on yksi 
ainoa päätoimija. Käytännössä eri vaiheiden väliset suhteet sekä niiden jatkuva 
limittäisyys ovat saaneet aikaan keskittymispaineita (a) yhden ainoan 
päätöksenteon pääfoorumin ja (b) useimmissa keskeisissä hallintomenettelyissä 
välittäjänä toimivan johtoyksikön luomiselle. Edellistä tehtävää toteuttavat 
kansalliset Tempus-ohjelman neuvoa-antavat tai valvontalautakunnat ja 
jälkimmäistä kansalliset Tempus-yksiköt. Kansallisten Tempus-ohjelman neuvoa-
antavien tai valvontalautakuntien perustaminen kaikkiin KIE-maihin foorumiksi 
Tempukseen liittyvän poliittisen päätöksenteon kaikkien pääosapuolten 
vuoropuhelulle ja yhteistyölle on osoittautunut tarvittavien 
yhteensovittamismenettelyjen kannalta järkeväksi vaihtoehdoksi. Lautakuntien 
asianmukainen toiminta edellyttää kaikilta osapuolilta halua keskinäiseen 
yhteistyöhön. Jollei näin ole, seurauksena on Tempus-ohjelmaan liittyvän 
päätöksenteon ja ohjelman toiminnan haavoittuvuus kansallisella tasolla. 
- (2) Vaikka Tempus-ohjelman tavoitteita ja jännitteisyyttä korostetaankin viljalti, 
varsinaiset muutokset ohjelman rakenteessa ja toiminnassa olivat Tempus I:n 
aikana sangen vaatimattomia. Tähän saattaa olla vaikuttanut kaksi syytä: (a) JEP-
hankkeiden rahoitukseen liittyvät olemassa olevat säännökset ja järjestelyt antavat 
muutoksille vuosi vuodelta vähemmän liikkumavaraa. Se, että yhä useammalle 
JEP-hankkeelle oli järjestettävä niiden toisen ja kolmannen toimintavuoden 
rahoitus vuosittain tehtävien uusintahakemusten perusteella, vähensi asteittain 
uusien JEP-hankkeitten rahoitukseen käytettävissä olevia varoja, (b) Tempus-
ohjelman painotusten vuosittaisia uudelleentarkasteluja ja ohjelmaan liittyvien 
toimenpiteitten jatoimintamuotoj en uudelleenmäärittelyjä koskevat laitostenvälisen 
28 
tason päätökset eivät murtaneet ohjelman rakennetta ja logiikkaa siinä määrin, että 
oppilaitoksilla olisi ollut edessään käynnissä olevan hanketoiminnan 
keskeyttäminen. 
(3) JEP-hankkeitten päätukialueet olivat rakenteeltaan toimenpidekimppuja: 
rakenteellinen kehittäminen, koulutuksellinen yhteistoiminta, henkilöstön ja 
opiskelijoiden liikkuvuus. Valtaosassa JEP-hankkeita päädyttiin toteuttamaan 
kaikkia neljää toimintaa, mutta ilmeisen suosittuja olivat laitehankinnat ja 
henkilöstön liikkuvuus. Kaikkien neljän toiminta-alan yhdistämisellä oli 
huomattava vaikutus koulutusohjelmien uudistamisessa. Lisäksi toimenpidenippua 
pidetään nykyisessä kokoonpanossaan sopivimpana tulevaisuuden vaihtoehtona. 
Asialla on kuitenkin kaksi heikkoa puolta. Ensiksikin pidettiin usein valitettavana, 
että Tempuksen käyttö tutkimuksen hyväksi oli nimenomaisesti rajattu toiminnan 
ulkopuolelle. Tätä rajausta oli vaikea ymmärtää, sillä Tempus-ohjelman tarkoitus 
oli vaikuttaa korkeakoulutuksen rakennemuutoksiin maissa, joissa tutkimus ja 
opetus oli aiemmin erotettu eri laitosten tehtäväksi ja joissa näiden toimintojen 
yhteennivomista ja vuorovaikutusta pidetään yhtenä uudistuksen päätavoitteena. 
Lisäksi opiskelijoiden liikkuvuuden integrointi osaksi JEP-toimenpiteitten 
yhdistelmää on jäänyt toiminta-aloista vähäisimmäksi. Liikkuvuutta pidettiin 
kannattavana niille, jotka matkustivat ulkomaille, mutta vähemmän tärkeänä 
muiden kolmen toiminta-alan yhteisvaikutuksen kannalta. Niinpä JEP-hankkeitten 
yhteydessä tukikelpoisten toimenpiteiden yhdistelmän osalta jää joitakin 
kysymyksiä avoimeksi. 
(4) Vaikka kansallisissa politiikoissa ja määrärahan myöntämiseen liittyvissä 
menettelyissä on nähtävissä tietyntasoista jatkuvuutta, Tempuksen voimavarojen 
ja kansallisten painotusten vuosittainen uudelleenmäärittely sekä niiden varsin 
myöhään tapahtuva julkistaminen on aiheuttanut apurahojen hakijoiden ja saajien 
keskuudessa jonkinlaista levottomuutta. He saattoivat vasta viime hetkellä 
varmistua siitä, vastasivatko heidän hakemuksensa painotuksia tai sopivatko 
heidän toimintansa edelleen poliittisiin päätöksiin ja myönnettäisiinkö heille 
jatkotukea. 
(5) Kansalliset Tempus-painotukset vuosittaisine tarkistuksineen paitsi heijastavat 
eri KIE-yhteistyömaiden kehityksen erilaisuutta myös määrittävät osallistumisen 
tasapainon oppilaitosten ja aihealueiden osalta. Tempus I:n aikana pystyttiin 
ottamaan mukaan ohjelmaan tyyppi- ja kokokirjoltaan entistä laajempi 
korkeakouluasteen oppilaitosten joukko. Arviolta 70 prosenttia kaikista KIE-
maiden korkeakouluasteen oppilaitoksista osallistui Tempukseen. Verrattuna 
Tempuksen alkuvaiheessa vallinneeseen selkeään liiketaloudellisten ja teknisten 
alojen korostuneisuuteen Tempus I:n jälkimmäisellä puoliskolla voitiin todeta 
aihealueita katetun hieman laajemmin. Tempuksessa ovat kuitenkin edelleen 
sangen aliedustetussa asemassa jotkin sellaiset tieteenalat ja aiheet, joiden 
uudistamista olisi sosioekonominen muutosprosessi huomioon ottaen syytä edistää. 
(6) Tempus-ohjelman hallinnollisten tehtävien jakautumisessa on tapahtunut 
huomattavia muutoksia Tempus In jälkipuoliskolla. KIE-yhteistyömaissa 
tapahtunut vähittäinen poliittinen vakiintuminen ja jatkuva muutosprosessi samoin 
kuin kansallisten Tempus-yksiköiden enenevä ammattimaistuminen ovat johtaneet 
29 
vastuun ja tehtävien siirtymiseen EY:n Tempus-yksiköltä / Euroopan 
koulutussäätiön Tempus-osastolta yhä enemmän kansallisille Tempus-yksiköille. 
Tämä on vaikuttanut EY:n Tempus-yksikön / Euroopan koulutussäätiön Tempus-
osaston ja kansallisten Tempus-yksiköiden välisiin suhteisiin, ja lisäksi näyttää 
tulleen aika tarkastella EY:n Tempus-yksikön / Euroopan koulutussäätiön Tempus-
osaston tehtävää ja vastuita uudelleen. Kansallisten Tempus-yksiköiden 
itsehallinnon lisäämisen yhteydessä voitaisiin vastaavasti antaa Euroopan 
koulutussäätiön Tempus-yksikölle uudenlaiset tehtävät. 
(7) Useimmat vastaajat KJE-maista pitivät JEP-hankkeitten yleisrahoitusta yleisesti 
ottaen avokätisenä, vaikka käsitykset avokätisyydestä saattavatkin vaihdella 
maittain. JEP-hankkeitten tuen määrään kohdistettu kritiikki oli suunnattu 
pikemminkin kysymyksiin tuen jatkuvuudesta. Tempus I:n tyypillinen piirre oli 
tuen saaminen "taivaasta satavan mannan" tavoin ja sen loppuminen kolmen 
vuoden kuluttua ilman, että olisi tarjottu minkäänlaista ratkaisua siirtymiselle 
lihavista vuosista laihoihin. Ongelmaa lievitettiin hivenen ottamalla Tempus I.n 
viimeisenä toimintavuonna käyttöön yhteiset eurooppalaiset verkot, mutta Tempus-
ohjelman valinta- ja tukipolitiikan ongelmiin liittyvät radikaalit ratkaisut on 
asetettava kyseenalaiseksi. 
(8) Yleisesti ottaen vastaajat kritisoivat Tempus-tuen siirtoprosessin hallinnointia 
ja tuenkäytön joustamattomuutta. Vakavinta kritiikkiä esitettiin JEP-hankkeitten 
rahoituksen ja liikkuvuuteen tarkoitettujen apurahojen maksatuksen viipeitä 
kohtaan. Viipeiden syiden nähtiin joissakin tapauksissa olevan pankeissa ja joskus 
myös JEP-sopimuspuolissa. Useimmiten syynä pidettiin kuitenkin EY:n 
maksatusjärjestelyjä. Rahoituksen viivästyminen yhdessä hankkeille tyypillisen 
dynamiikan kanssa korostaa tuenkäytön joustamattomuudesta syntyviä ongelmia 
eli sitä, että tukea on lupa käyttää ainoastaan erityisesti määrättyihin tarkoituksiin 
silloinkin, kun tiettyjen (esim. liikkuvuuteen suunnattujen ) määrärahojen maksatus 
viivästyy, kun voitaisiin säästää rahaa käyttämällä tiettyyn toimintaan suunniteltua 
vähemmän varoja tai kun hankkeen sisäinen dynamiikka on aiheuttanut 
painotusmuutoksia joidenkin toimintamuotojen osalta. 
(9) Korkeakouluasteen oppilaitoksilla on yleensä edustaja kansallisissa Tempus-
ohjelmaa käsittelevissä neuvoa-antavissa tai valvontalautakunnissa. Ne osallistuvat 
siten kansallisten Tempus-painotusten laadintaan ja tarkistamiseen ja voivat tuoda 
toiminnan osaksi institutionaalisia etunäkökohtia ja strategioita. Yleisesti ottaen 
korkeakouluasteen oppilaitokset ovat varsin tyytyväisiä kansallisten Tempus-
yksiköiden yhteydenpito- ja tiedotustoimintaan. Korkeakouluasteen oppilaitokset, 
JEP-yhteistyökumppanit ja kansallisen tason osapuolet eivät ilmaisseet 
viestintärakenteiden toimivuuden osalta vakavaa huolta. Lisäksi on olemassa 
riittävät mahdollisuudet molempiin suuntiin tapahtuvalle palautteelle: 
oppilaitostasolta kansalliselle tasolle ja päinvastoin. 
(10) Tempus on osaltaan vaikuttanut merkittäviin muutoksiin korkeakouluasteen 
oppilaitoksissa vuodesta 1990. Vain hiukkasen yli 30 prosentissa kyselyyn 
vastanneissa oppilaitoksissa koulutusohjelmat olivat pysyneet muuttumattomina. 
Tempus on lisäksi auttanut voimakkaasti kansainvälisten yhteyksien luomisessa 
ja henkilöstövaihdon järjestämisessä. Strategisen suunnittelun osalta vaikutukset 
30 
ovat kuitenkin vähäisempiä. Tiedekuntien ja ainelaitosten käsitykset Tempus-
toiminnan onnistumisesta eivät yleisesti ottaen vaihtele oppilaitosten 
keskushallinnon osallistumisaktiivisuuden mukaan. 
(11) Verkoissa tapahtuvan yhteistyön osalta on mainittava neljä seikkaa: KIE- ja 
länsimaista tulevien yhteistyökumppanien suhde, JEP-hankkeiden osallistujamäärä, 
kustakin maasta tulevien oppilaitosten määrä sekä yritysten rooli. 
- KIE- ja länsimaista tulevien yhteistyökumppanien suhdetta pidetään 
pääosin ystävällisenä ja yhteistyöhakuisena. Monet KIE-maiden osapuolet 
ovat kiitollisia läntisiltä kumppaneilta saamastaan valtavasta tukimäärästä 
ja näiden omistautumisesta asialle. Yhteistyö on lisännyt osapuolten välistä 
kunnioitusta. KIE-maiden osapuolet valittivat kuitenkin sangen usein 
joidenkin läntisten kumppanien hallitsevasta asenteesta ja niistä joskus 
hyvinkin korkeista hallintokuluista, joita näiden toiminnan väitettiin 
edellyttävän. Sitävastoin läntiset kumppanit totesivat usein, ettei heidän 
hallintokuluihinsa saamansa Tempus-tuki kattanut likikään kaikkia suoria 
ja epäsuoria kustannuksia. 
- JEP-hankkeitten kumppanikoostumukseen liittyvät ongelmat vaihtelivat 
hankkeen koon mukaan. Mitä useampi yhteistyökumppani oli virallisesti 
verkon jäsen, sitä pienempi oli niiden osapuolten osuus, joiden kanssa 
KIE-maiden osapuolet tekivät aktiivista yhteistyötä. Yhteistyö oli 
tiiviimpää niissä JEP-hankkeissa, joissa osallistujia oli muita hankkeita 
vähemmän. 
- Joissakin KIE-maissa kansalliset hallitukset edistivät usean samasta maasta 
tulevan kumppanin kanssa yhden JEP-hankkeen piirissä käytävää 
yhteistyötä. Näin toimittiin, jotta voitiin korjata Tempus-tuesta käytävässä 
kilpailussa vallitsevaa harvan voittajan ja monen häviäjän epätasapainoa 
sekä tarjota mahdollisuus muita heikommin menestyneille oppilaitoksille 
osallistua Tempus-ohjelmaan ja hankkia onnistuneiden sovellusten ja JEP-
hallinnon edellyttämää osaamista. 
- Kun tarkastellaan tilannetta kokonaisuutena, yritysten rooli JEP-
toiminnassa ei ollut kovinkaan vahva. JEP-hankkeisiin osallistuvien 
yritysten määrä väheni Tempus I:n aikana. Yritykset olivat usein 
ainoastaan "hiljaisen yhtiömiehen" asemassa tai mukana pelkästään 
harjoittelupaikkojen tarjoajina. Korkeakouluasteen oppilaitokset eivät 
juurikaan esittäneet huomioitaan yritysten JEP-hankkeisiin osallistumisen 
merkityksestä eivätkä esittäneet asiaan liittyviä painotuksia. 
(12) Ne JEP-hankkeet, joissa oli yhteistyökumppaneita useasta eri KIE-maasta eli 
usean KIE-maan tai "alueelliset" JEP-hankkeet, olivat varsin onnistuneita ja 
tarjosivat erityisiä mahdollisuuksia rajat ylittävälle yhteistyölle. Hajauttamisen ja 
kansallistamisen yhdistelmä Tempus-ohjelmassa edisti kansallisten painotusten 
vaikuttavuutta. Se paitsi vähensi usean KIE-maan välistä yhteistyötä myös 
vaikeutti huomattavasti onnistuneiden hakemusten laatimista, koska näiden oli 
vastattava kahden tai useamman KIE-yhteistyömaan kansallisia painotuksia. Tämä 
31 
kehitys on vähentänyt tiettyjä yhteistyömahdollisuuksia ja yhteistyön laatua, ja sitä 
pitäisi pohtia uudelleen. 
(13) JEP-hankkeitten sisäiseen ja osapuolten keskiseen samoin kuin JEP-
toimintaan osallistuvien korkeakouluasteen oppilaitosten keskushallinnon sekä 
tiedekuntien ja ainelaitosten väliseen hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvien 
kysymysten katsotaan usein aiheuttavan eripuraa ja katsantokantojen 
eroavaisuuksia. Nämä erot eivät kuitenkaan keskity mihinkään tiettyyn näkyvään 
kohteeseen, joten selkeätä muutoksen suuntaa ei voida osoittaa. 
(14) Mahdollisuus luoda henkilökohtaisia yhteyksiä ja tulla osaksi kansainvälistä 
tiedemaailmaa oli varmastikin näkyvimpiä Tempuksen vaikutuksia, joita KIE-
yhteistyökumppanit myös arvostivat suuresti. Kun nämä yhteydet ja tämä yhteistyö 
vakiintuvat ja niistä tulee normaali käytäntö, Tempus-ohjelma menettää kuitenkin 
merkityksensä ainoana tai pääasiallisena kansainvälisten yhteyksien ja 
kansainvälistymisen kanavana. 
(15) Laitteiden nykyaikaistamiseen sekä opetuksen ja oppimisen uudistamiseen 
liittyvät Tempuksen vaikutukset ovat saaneet ohjelmaan osallistuneiden 
tiedekuntien ja ainelaitosten suuren arvostuksen. Nämä vaikutukset olivat lisäksi 
suorempia ja näkyvämpiä kuin vaikutukset muilla Tempuksen tukemilla 
rakenteellisen kehittämisen alueilla. Siten ei ole yllättävää, että tapauksissa, joissa 
tällaisia uudistuksia oli tehty, esimerkiksi koulutusohjelmiin tehtiin vain harvoin 
merkittäviä muutoksia eikä niitä pidetty niinkään Tempus-toiminnan suorina 
vaikutuksina. 
(16) Opiskelijoiden liikkuvuuden merkitys Tempus-toimintaan osallistuneiden 
tiedekuntien ja ainelaitosten silmissä kasvoi vasta Tempus I:n loppuvaiheessa. 
Tämä johtuu pääasiassa siitä, että useimmat KIE-maat odottavat pääsevänsä 
piakkoin osalliseksi Sokrates-ohjelmaan. Tätä taustaa vasten liikkuvuuteen liittyviä 
JEP-hankkeita pidetään asianmukaisena valmisteluna. On kuitenkin huomattava, 
että Tempus-ohjelman tukea opiskelijoiden liikkuvuudelle ei voida verrata 
opiskelijaliikkuvuuteen Erasmus-ohjelman puitteissa. Tempus-ohjelman tukemalle 
opiskelijaliikkuvuudelle ei ole ominaista vaihtojen vastavuoroisuus, sitä ei ole 
organisoitu yhtä voimakkaasti kuin Erasmuksessa ja siihen ei edelleenkään useassa 
tapauksessa liity opinto-ohjelmien hyväksilukemis- ja tunnustamisjärjestelyjä. 
Tempus-ohjelmaan sisältyvää opiskelijoiden liikkuvuutta käytettiin jossain määrin 
kuitenkin onnistuneena välineenä valittaessa potentiaalista nuorempaa tieteellistä 
henkilökuntaa. 
(17) Tempus-ohjelman yhteydessä on saavutettu koulutukseen ja koulutusohjelmiin 
liittyvän toiminnan kerrannaisvaikutuksia maan muissa korkeakouluasteen 
oppilaitoksissa saman aihealueen ja vastaavien ainelaitosten puitteissa. Voidaan 
huomata, että toiminnan tuloksia on levitetty ja JEP-hankkeitten puitteissa 
kehitettyä opetusohjelma- ja opetusmateriaalia on otettu käyttöön jossain määrin, 
vaikkakin tilannetta tältä osin voitaisiin parantaa lisäämällä levittämisen ja 
hankkeitten puitteissa kehitetyn materiaalin julkaisemisen tukea sekä viestintää ja 
tiedonvaihtoa. Samantapaiset kerrannaisvaikutukset olisivat usean KIE-maan JEP-
hankkeitten voimavara, ja niiden avulla olisi voitu saada aikaan erityisten 
32 
koulutusohjelmiin liittyvien innovaatioiden tai erityisen laadukkaan materiaalin 
vaihtoa KIE-maiden kesken. Yleisesti ottaen JEP-toiminnan tulosten levittämistä 
ei vahvasti edistetty tai tuettu Tempus I:n aikana. Kun JEP-hankkeitten Tempus-
tuki kolmen vuoden kuluttua päättyi, jäljellä ei usein enää ollut rahoitusta tai 
käytettävissä ei ollut lisärahoitusta, jonka avulla kehitetty aineisto olisi voitu 
julkaista tai tulosten levittäminen järjestää. Kerrannaisvaikutusten määrää olisi 
voitu lisätä myös ottamalla ne Tempus-tukijärjestelmän osaksi ja käyttämällä 
entistä kohdennettua lähestymistapaa tulosten levittämiseen. 
- (18) JEP-hankkeitten puitteissa saavutetun innovaation saarekkeisuus tuli usein ja 
laajalti esille tiedusteltaessa hankkeiden osallistujilta ja oppilaitosten 
keskushallinnon edustajilta hankkeitten mahdollisista kerrannaisvaikutuksista 
institutionaaliseen ympäristöön. Tämä on sikäli ymmärrettävää, että aihekohtainen 
toiminta ei automaattisesti johda koko oppilaitoksen hallintorakenteeseen 
kohdistuviin kerrannaisvaikutuksiin. Saarekkeisuus saattaa kuitenkin johtua myös 
saman tiedekunnan tai ainelaitoksen muun tieteellisen henkilökunnan 
muutosvastaisuudesta ja/tai JEP-hankkeitten osallistujien haluttomuudesta jakaa 
innovaatioita ja uusia voimavaroja kilpailun kovuuden vuoksi. 
- (19) JEP-hankkeitten osallistujat ja toisaalta oppilaitosten keskushallinto näkevät 
keskushallinnon JEP-hankkeille antamien palvelujen ja JEP-toiminnan 
integroimisen oppilaitostason kehittämisstrategiaan eri tavoin. JEP-hankkeitten 
osallistujat pitävät oppilaitoksensa keskushallinnon kautta saamaansa toiminnan 
tukea huomattavasti pienempänä kuin keskushallinto itse. Laitoshallinnon erilaiset 
toimintamallit eivät näytä mitenkään suorasti vaikuttavan JEP-toiminnan 
tuloksellisuuteen. Eri katsantokantojen oikeellisuutta on vaikea määritellä muutoin 
kuin sen perusteella, että molemmat osapuolet kiinnittävät huomionsa mieluiten 
uuteen kehitykseen (so. Tempus II:n puitteissa) ja näin ollen vähemmän edellisen 
kehityksen arviointiin. 
Toisin kuin muut euroopanlaajuiset ohjelmat Tempus on vääjäämättä logiikkansa vuoksi 
epävakaa. Tähän on seuraavia syitä: 
Mitä paremmin Tempus menestyy, sitä vähäisemmäksi tulee sen kautta KIE-
yhteistyömaille jaetun tuen asema. 
- Poliittisen ja taloudellisen vakiintumisen sekä kansainvälisen ympäristön 
ammatillistumisen ja itseluottamuksen lisääntymisen myötä KIE-maiden rooli 
asiaankuuluvissa päätöksentekoprosesseissa muuttuu yhä korostetummaksi ja 
vaikutuksekkaammaksi Euroopan yhteisöön nähden. 
- Samaan tapaan näyttää korostuvan kansallisten Tempus-yksiköiden rooli Euroopan 
koulutussäätiön Tempus-osastoon nähden. 
Tempus-ohjelman logiikan sisäinen epävakaus näkyy myös JEP-hankkeitten tasolla. 
Useimmat JEP-hankkeet toimivat aktiivisesti kaikilla neljällä Tempus-tukialueella, 
vaikkakin - kuten edellä on jo mainittu - yksittäisten toimien toteutustaso vaihteli. Tästä 
huolimatta toimintojen yhdistäminen sai aikaan kannusteen, jolla rohkaistiin aktiivisuuteen 
koulutuksellisen innovaation alalla suuremmassa määrin kuin KIE-maiden JEP-
33 
yhteistyökumppanit olivat alunperin suunnitelleet. Siten yhdistämistä voidaan pitää 
suhteellisen onnistuneena toimena. Tässä yhteydessä on hyvä tarkastella tätä 
toimintayhdistelmää, kun uudistusten painotukset ja tavoitteet alkavat muuttua KIE-
yhteistyömaissa. 
- Neljästä kuuteen vuoden kuluttua päämäärien ja tavoitteiden määrittelyssä on 
otettava huomioon, kuinka Tempus-ohjelman alkuunpanevaja hätätoimiluonne on 
muuttunut. 
Eurooppalainen ulottuvuus täydentää vähitellen ohjelman kansallista luonnetta 
KIE-maissa. 
- Yksittäisiä aloja saattaa edelleen olla tarpeen tukea yhdistämättä niitä kuitenkaan 
toimintakokonaisuudeksi. 
- Uuden tehtävät ja toimet saattavat saada uutta merkitystä. 
Tempus-ohjelma on menestyksekkäästi myötävaikuttanut huomattavaan määrään kehitystä 
ja muutoksia KIE-yhteistyömaiden korkeakouluasteen oppilaitoksissa. Lisääntyvän 
poliittisen vakiintumisen ja etenevän yhteiskunnallisen ja taloudellisen muutosprosessin 
edessä Tempus-ohjelma on menettänyt alkuperäisen hätäapuohjelman luonteensa 
useimpien KIE-yhteistyömaiden osalta. Tämä merkitsee sitä, että on tullut aika tehdä 
uusia perustavia päätöksiä suunnasta, johon Tempus-ohjelmaa olisi kehitettävä. 
Päätöksenteossa on otettava huomioon Tempus-ohjelman tähänastiset onnistumiset ja 
saavutukset aivan samoin kuin jäljellä olevat ongelmat ja muuttuneet olot KIE-maissa. 
Arvioinnissa tehdyt havainnot osoittavat Tempukselle kolme pääsuuntaa mahdollisina 
aiheina pohdittaessa ohjelman tulevaisuutta. 
Ensimmäistä suuntaa voidaan luonnehtia käsitteillä "hajauttaminen ja 
kansallistaminen". Suuntaus siirtää Tempukseen liittyviä vastuita ja tehtäviä KIE-
yhteistyömaille jatkuu. Tämä on paitsi KIE-maissa saavutetun eritasoisen 
taloudellisen kehityksen ja vakauden myös Tempus-toiminnan eri painopisteiden 
mukaista. Seurauksena olisi, että Tempuksesta tulisi vääjäämättä hyvin 
heterogeeninen. Mahdollisuudet alueellisiin kerrannaisvaikutuksiin ja KIE-maiden 
keskinäiseen yhteistyöhön vähenisivät, ja toiminnan eurooppalainen ulottuvuus 
pysyisi heikkona tai jopa heikkenisi. 
Toista suuntaa kuvaavat "sokraatistuminen ja näivettyminen". Se merkitsee sitä, 
että jotkin KIE-maat siirtyisivät kohti jäsenyyttä Sokrates-ohjelmassa (ja 
Leonardo-ohjelmassa), kuten on jo nähtävissä, ja muut KIE-maat muodostaisivat 
Tempus-ohjelman jäljellä olevien KIE-yhteistyömaiden ryhmän. Tällainen 
tulevaisuudenkuva sopii joidenkin KIE-maiden laajalle levinneisiin pyrkimyksiin, 
vaikkakaan monien Tempus-tuen piirissä olevien koulutuksellisten toimien asema 
Sokrates-ohjelmassa ei ole vahva. Tähän suuntaan pyrkivät KIE-maat eivät ehkä 
vielä pysty esittämään Sokrates-ohjelmaan osallistumisen edellyttämiä 
liitännäistoimenpiteitä, mutta määräävä tekijä onkin usein arvovalta ja tunne 
samanarvoisuudesta EU:n jäsenvaltioiden korkeakouluasteen oppilaitosten kanssa. 
34 
Kolmatta suuntaa voidaan luonnehtia Tempus-ohjelman "eurooppalaistumiseksi", 
johon liittyy tehtävien ja hallinnon rakenteellinen uudistaminen. EY voisi ottaa 
edistääkseen vahvan eurooppalaisen ulottuvuuden kyllästämiä, kestoltaan vähintään 
keskipitkiä toimia ja antaa yksittäisten KIE-maiden huolehtia muusta jäljellä 
olevasta alkutuesta, joka on suuntaukseltaan lyhytkestoista ja lähestymistavaltaan 
kansallista. Tämä saattaisi johtaa Tempus-ohjelman pysyvyyden kohentumiseen, 
vaikkakin se todennäköisesti edellyttäisi ylimääräistä rahoitustukea, jota ei vielä 
ole sisällytetty kansallisiin Phare-määrärahoihin eikä vielä otettu huomioon niissä 
kansallisissa päätöksentekomenettelyissä, jotka on luotu Phare-varojen 
kohdentamiseksi Tempus-ohjelman käyttöön. 
8. Yleiset päätelmät 
Tempus-ohjelma nauttii korkeaa arvostusta KIE-maissa, ja se on otettu niissä hyvin 
vastaan. Vaikka hakemusten yleislaatu onkin jatkuvasti parantunut, valtaosaa 
hakemuksista ei ole voitu tukea rajallisten Tempus-määrärahojen puitteissa. 
Tempus I:n yhteydessä tuettuja hankkeita voidaan pitää pääosin onnistuneina ja 
merkittävinä KIE-maiden korkeakoulutuksen kehityksen kannalta. Kaikkia 
mahdollisuuksia ei kuitenkaan käytetty edistämään hanketoiminnan tulosten ja 
kerrannaisvaikutusten levittämistä tuettujen yksittäisten ainelaitosten tai tiedekuntien 
muodostamien "innovaatiosaarekkeiden" ulkopuolelle. 
Tempus-ohjelmaan liittyvää politiikkaa on KIE-maissa muotoiltu vähitellen paremmin 
yksittäisten maiden tarpeisiin kohdennetuksi. Tämä kehitys korostaa sitä, että kaikki 
kansallisen tason korkeakoulutuksen osapuolet ovat alkaneet tiedostaa entistä paremmin 
Tempus-ohjelman mahdollisuudet. 
Tempus-ohjelman hallintoa KIE-maissa voidaan pitää tehokkaana ja asianmukaisena 
ottaen huomioon ohjelman monimutkaisuus ja tarve jatkuvasti muokata sitä, ohjelman 
kattamien oppilaitosten ja aihealueiden määrästä sekä tukitoimien moninaisuudesta. 
Vaikka Tempus I:n vaikutus KIE-yhteistyömaiden korkeakoulutuksen kehittymiseen on 
ollut ilmeisen suuri, ainakin joissakin KIE-yhteistyömaissa tarvitaan lisätoimia. 
Lisätoimien avulla voitaisiin saavuttaa korkeakoulutuksen uudistamisessa ja 
rakennemuutoksessa sellainen suoritus- ja edistystaso, jolla saadaan täydemmin 
hyödynnettyä Tempus-ohjelman mahdollisuuksia toteuttaa ohjelman tavoitteet ja 
päämäärät. 
35 
f\**i ex 
TEMPUS BUDGET (MECU) 
Albania 
Bulgaria 
Czech Republic 
Estonia 
Hungary 
Latvia 
Lithuania 
Poland 
Romania 
Slovenia 
Slovakia 
Sub-total 
Regional funds 
former DDR 
, Yugoslavia 
Grand total 1990 
2.46 
~' 6.18 
12.35 1991 
5.00 
6.00 
12.00 
13.50 
10.00 
1.23 i 3.00 
22.23 49.50 
j 15.00 
0.93] 
; 6.00 
23.16 70.50 1992 
1.20 
8.00 
10.00 
JjOO 
16.00 
1.50 
1.50 
26.00 
13.00 
2.30 
5.00 
85.50 
12.50 
98.00 1993 
4.90 
15(K) 
8.00 
3.60 
16.00 
4.70 
5.20 
35.00 
18.00 
3.50 
5.00 
118.90 
10.25 
129.15 total 
6.10 
28.00 
26.46 
4.60 
50.18 
6.20 
6.70 
86.85 
41.00 
5.80 
14.23 
276.13 
37.75 
0.93 
6.00 
320.81 
-3G -

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 428 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 11 
Luettelonumero : CB-CO-96-428-F1-C 
ISBN 92-78-08013-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
fc