Komission tiedonanto epävirallisista ohjeista, jotka liittyvät yksittäisissä asioissa ilmeneviin EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa koskeviin uusiin kysymyksiin (ohjekirjeet)

(2004/C 101/06)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

I. ASETUS (EY) N:o 1/2003

1. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003(1) vahvistetaan perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan uusi täytäntöönpanojärjestelmä. Asetuksella pyritään keskittymään jälleen kilpailusääntöjen tehokkaaseen täytäntöönpanoon, joka on ensisijainen tehtävä, mutta sillä myös luodaan oikeusvarmuus sikäli, että asetuksen mukaan sopimukset(2), jotka kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan mutta täyttävät 81 artiklan 3 kohdassa asetetut edellytykset, ovat välittömästi päteviä ja täytäntöönpanokelpoisia ilman, että kilpailuviranomaisen tarvitsee tehdä niistä päätöstä (asetuksen (EY) N:o 1/2003 1 artikla).

2. Samalla kun asetuksessa (EY) N:o 1/2003 otetaan käyttöön komission, jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten ja jäsenvaltioiden tuomioistuimien rinnakkainen toimivalta koko 81 ja 82 artiklan soveltamisessa, siinä rajoitetaan epäjohdonmukaisen soveltamisen riskiä useilla toimenpiteillä. Näin yrityksille taataan oikeusvarmuuden tärkein osatekijä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, toisin sanoen se, että kilpailusääntöjä sovelletaan johdonmukaisesti kaikkialla yhteisössä.

3. Yrityksillä on yleensä hyvät edellytykset arvioida toimiensa laillisuus, minkä vuoksi ne voivat tehdä perustellun päätöksen siitä, pitäisikö niiden jatkaa sopimusta tai menettelytapaa ja missä muodossa. Ne tuntevat tosiseikat, ja niiden käytettävissä on ryhmäpoikkeusasetukset, oikeuskäytäntö ja ennakkotapaukset sekä kattavat ohjeet komission suuntaviivojen ja tiedonantojen muodossa(3).

4. Samalla kun komissio on uudistanut 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä asetuksella (EY) N:o 1/2003, se on tarkistanut ryhmäpoikkeusasetuksia sekä komission tiedonantoja ja suuntaviivoja auttaakseen taloudellisia toimijoita arvioimaan itse toimintaansa. Komissio on myös laatinut suuntaviivat 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta(4). Tämän avulla yritykset voivat useimmissa tapauksissa arvioida luotettavasti sopimustensa yhdenmukaisuutta 81 artiklan kanssa. Lisäksi komission käytäntönä on määrätä suurempia kuin symbolisia sakkoja(5) ainoastaan silloin, kun horisontaalisissa ohjeissa, oikeuskäytännössä tai päätöksentekokäytännössä on vahvistettu, että tietty toiminta on kilpailusääntöjen rikkomista.

5. Tapauksissa, joissa tästä huolimatta esiintyy todellista epävarmuutta, koska kyse on 81 ja 82 artiklan soveltamista koskevista uusista tai ratkaisemattomista kysymyksistä, yksittäiset yritykset voivat pyytää epävirallisia ohjeita komissiolta(6). Pitäessään sitä tarkoituksenmukaisena ja ottaen huomioon ensisijaiset täytäntöönpanotehtävänsä komissio voi antaa tällaisia ohjeita 81 ja 82 artiklan tulkintaa koskevista uusista kysymyksistä kirjallisessa lausunnossa (ohjekirjeessä). Tässä tiedonannossa selvitetään yksityiskohtaisesti tätä välinettä.

II. SÄÄNNÖT OHJEKIRJEEN TARPEELLISUUDEN ARVIOIMISEKSI

6. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 annetaan komissiolle toimivalta asettaa syytteeseen ja määrätä seuraamuksia 81 ja 82 artiklan rikkomisesta(7). Yksi asetuksen päätavoitteista on EY:n kilpailusääntöjen tehokkaan täytäntöönpanon varmistaminen siten, että luovutaan aiemmasta ilmoitusjärjestelmästä ja annetaan komission näin ollen keskittyä täytäntöönpanopolitiikassaan kaikkein vakavimpiin rikkomistapauksiin(8).

7. Asetus (EY) N:o 1/2003 ei rajoita komission mahdollisuutta antaa yksittäisille yrityksille epävirallista ohjeistusta(9) tässä tiedonannossa esitetyllä tavalla, mutta mahdollisuus antaa epävirallista ohjeistusta ei saa haitata asetuksen ensisijaista tavoitetta eli kilpailusääntöjen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamista. Komissio voi tästä johtuen antaa yksittäisille yrityksille epävirallista ohjeistusta vain, jos se on sopusoinnussa sen täytäntöönpanoprioriteettien kanssa.

8. Jos edellä 7 kohdassa esitetty edellytys täytyy, komissio tarkastelee ohjekirjepyynnön saatuaan, onko sen syytä vastata pyyntöön. Ohjekirjeen antamista voidaan harkita vain, jos seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät:

a) Arvioitaessa sopimusta tai menettelytapaa perustamissopimuksen 81 ja/tai 82 artiklan nojalla esiin tulee sellainen lainsäädännön soveltamista koskeva kysymys, johon ei ole selvennystä EY:n voimassa olevassa lainsäädännössä, yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntö mukaan luettuna, tai josta ei ole julkisesti saatavilla yleisiä ohjeita tai ennakkotapauksia päätöksentekokäytännössä tai aiemmissa ohjekirjeissä.

b) Asian erityispiirteiden ja taustan alustava arviointi viittaa siihen, että uutta kysymystä on hyödyllistä selventää ohjekirjeessä ottaen huomioon seuraavat tekijät:

- taloudellinen merkitys niiden tavaroiden tai palvelujen kuluttajan näkökulmasta, joita sopimus tai menettelytapa koskee, ja/tai

- missä määrin sopimus tai menettelytapa vastaa tai saattaa vastata yleisempää taloudellista käytäntöä markkinoilla, ja/tai

- toimenpiteeseen liittyvien investointien määrä suhteessa asianomaisten yritysten kokoon ja missä määrin toimenpide liittyy rakenteelliseen operaatioon kuten sellaisen yhteisyrityksen perustamiseen, joka ei hoida kaikkea itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvaa toimintaa.

c) Ohjekirje on mahdollista antaa toimitettujen tietojen perusteella, eli mitään lisätietojen hankintaa ei tarvita.

9. Komissio ei laadi ohjekirjettä seuraavissa tapauksissa:

- pyynnössä esitetyt kysymykset ovat samat tai samankaltaiset kuin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa asiassa,

- sopimus tai menettelytapa, johon pyyntö viittaa, on komission, jäsenvaltion tuomioistuimen tai jäsenvaltion kilpailuviranomaisen käsiteltävänä.

10. Komissio ei ota kantaa hypoteettisiin kysymyksiin eikä anna ohjekirjeitä sopimuksista tai menettelytavoista, joita osapuolet eivät enää sovella. Yritykset voivat kuitenkin pyytää komissiolta ohjekirjettä suunnittelemastaan sopimuksesta tai menettelytavasta, toisin sanoen ennen kuin ne panevat täytäntöön kyseisen sopimuksen tai menettelytavan. Tässä tapauksessa toimenpiteen valmistelujen on oltava riittävän pitkällä, jotta pyyntöä voidaan arvioida.

11. Ohjekirjeen pyytäminen ei rajoita komission toimivaltaa aloittaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 mukainen menettely pyynnössä esitettyjen tosiseikkojen osalta.

III. KUINKA OHJEISTUSTA PYYDETÄÄN

12. Yritys tai yritykset, jotka ovat tehneet tai aikovat tehdä sopimuksen tai jotka noudattavat tai aikovat noudattaa menettelytapaa, joka saattaa kuulua perustamissopimuksen 81 ja/tai 82 artiklan soveltamisalaan, voivat esittää pyynnön tällaisen sopimuksen tai menettelytavan esiin tuomista tulkintakysymyksistä.

13. Ohjekirjettä koskeva pyyntö on lähetettävä seuraavaan osoitteeseen: Euroopan komissio Kilpailun pääosasto B - 1049 Bruxelles/Brussel.

14. Pyynnölle ei ole mitään lomaketta. Pyynnössä on esitettävä selkeästi seuraavat tiedot:

- kaikkien asianomaisten yritysten tai yritysten yhteenliittymien identiteetti sekä yksi osoite yhteydenpitoon komission kanssa,

- tarkat kysymykset, joihin halutaan ohjeita,

- esitettyjen kysymysten perinpohjaisen arvioinnin edellyttämät täydelliset ja perusteelliset tiedot kaikista seikoista, asianmukaiset asiakirjat mukaan luettuina,

- tämän tiedonannon 8 kohdan a alakohdan mukainen yksityiskohtainen perustelu sille, miksi pyyntö koskee uutta kysymystä (uusia kysymyksiä),

- kaikki muut tiedot, jotka mahdollistavat pyynnön arvioinnin tämän tiedonannon 8-10 kohdassa esitettyjen arviointiperusteiden pohjalta, mukaan luettuna erityisesti ilmoitus, että pyynnön kohteena oleva sopimus tai menettelytapa ei ole parhaillaan jäsenvaltion tuomioistuimen tai kilpailuviranomaisten käsiteltävänä,

- jos pyyntö sisältää tietoja, joita pidetään liikesalaisuuksina, näiden tietojen selkeä merkintä,

- kaikki muut tiedot tai asiakirjat, joilla on merkitystä kyseisen yksittäisen tapauksen kannalta.

IV. PYYNNÖN KÄSITTELY

15. Komissio arvioi pyynnön periaatteessa esitettyjen tietojen pohjalta. Poiketen siitä, mitä edellä 8 kohdan c alakohdassa todetaan, komissio voi käyttää muita lisätietoja, jotka se on saanut julkisista lähteistä, aiemmista menettelyistä tai mistä tahansa muusta lähteestä, ja se voi pyytää hakijaa toimittamaan lisätietoja. Hakijan toimittamiin tietoihin sovelletaan tavanomaisia salassapitovelvollisuutta koskevia sääntöjä.

16. Komissio voi välittää sille toimitetut tiedot jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisille ja saada niiltä kommentteja. Se voi keskustella pyynnön sisällöstä jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten kanssa ennen ohjekirjeen antamista.

17. Jos ohjekirjettä ei anneta, komissio ilmoittaa asiasta hakijalle (hakijoille).

18. Yritys voi perua pyyntönsä milloin tahansa. Pyynnön yhteydessä toimitetut tiedot jäävät kuitenkin aina komissiolle, ja niitä voidaan käyttää myöhemmissä asetuksen N:o 1/2003 mukaisissa menettelyissä (ks. 11 kohta edellä).

V. OHJEKIRJEET

19. Ohjekirjeessä esitetään:

- tiivistelmä tosiseikoista, joihin se perustuu,

- pääasialliset lainsäädännölliset perustelut komission kannalle pyynnössä esitettyihin 81 ja/tai 82 artiklaa koskeviin uusiin ja ratkaisemattomiin kysymyksiin.

20. Ohjekirje voi koskea vain osaa pyynnössä esitetyistä kysymyksistä. Siihen voi myös sisältyä muitakin näkökohtia kuin ne, jotka on esitetty pyynnössä.

21. Ohjekirjeet julkaistaan komission verkkosivustolla ottaen huomioon liikesalaisuuksien suojeluun liittyvät yritysten oikeutetut edut. Ennen ohjekirjeen antamista komissio sopii hakijan kanssa julkaistavasta toisinnosta.

VI. OHJEKIRJEIDEN VAIKUTUKSET

22. Komission ohjekirjeet on ensisijaisesti tarkoitettu auttamaan yrityksiä tekemään itse perusteltuja arvioita omista sopimuksistaan ja menettelytavoistaan.

23. Ohjekirje ei voi rajoittaa yhteisöjen tuomioistuimien arviointia samasta kysymyksestä.

24. Ohjekirje ei estä komissiota tutkimasta myöhemmin samaa sopimusta tai menettelytapaa, joka muodosti ohjekirjeen aineellisen perustan, asetuksen N:o 1/2003 mukaisessa menettelyssä, etenkään kantelun jälkeen. Tässä tapauksessa komissio ottaa aikaisemman ohjekirjeen huomioon, jollei etenkin tosiseikkojen muuttumisesta, kantelijan esiin tuomista uusista seikoista, Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön kehityksestä tai laajemmista muutoksista komission politiikassa muuta johdu.

25. Ohjekirjeet eivät ole komission päätöksiä eivätkä ne sido jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisia tai tuomioistuimia, joilla on toimivalta soveltaa 81 ja 82 artiklaa. Jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset ja tuomioistuimet voivat kuitenkin ottaa komission ohjekirjeet huomioon niin kuin ne katsovat olevan tarkoituksenmukaista kyseessä olevassa asiassa.

(1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1-25).

(2) Tässä tiedonannossa termillä "sopimus" tarkoitetaan sopimuksia, yritysten yhteenliittymien päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja. Termillä "menettelytavat" tarkoitetaan määräävässä asemassa olevien yritysten toimintaa. Termi "yritykset" kattaa myös yritysten yhteenliittymät.

(3) Kaikki mainitut tekstit ovat saatavilla Internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/ competition/index_fi.html

(4) Komission tiedonanto - Suuntaviivat perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta (s. 97).

(5) Symboliset sakot ovat yleensä 1000 euroa. Ks. suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL C 9, 14.1.1998).

(6) Ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 johdanto-osan 38 kappale.

(7) Ks. etenkin asetuksen (EY) N:o 1/2003 7-9, 12, 17-24 ja 29 artikla.

(8) Ks. etenkin asetuksen (EY) N:o 1/2003 johdanto-osan 3 kappale.

(9) Ks. asetuksen (EY) N:o 1/2003 johdanto-osan 38 kappale.