[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 14.7.2006

KOM(2006) 389 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO

TOIMINTAOHJELMASTA EUROOPAN TALOUS-JA RAHALIITTOON LIITTYVIEN KYSYMYSTEN TUTKIMISEN JA ANALYSOINNIN KEHITTÄMISEKSI

TOIMINTAOHJELMASTA EUROOPAN TALOUS-JA RAHALIITTOON LIITTYVIEN KYSYMYSTEN TUTKIMISEN JA ANALYSOINNIN KEHITTÄMISEKSI

1. JOHDANTO

Ecofin-neuvosto antoi Helsingissä 11. ja 12. päivänä joulukuuta 1999 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle talouspolitiikan koordinointia koskevan selvityksen (13123/1/99 Rev. 1), jossa edellytettiin talouspolitiikkojen tehokasta seurantaa talous-ja rahaliiton (EMU) kolmannessa vaiheessa. Neuvosto katsoi, että tehokkaan seurannan toteuttamiseksi on ymmärrettävä paremmin talouden kehitystä ja EMUun liittyviä talouspoliittisia kysymyksiä.

Perustamissopimuksen mukaan yksi Euroopan komission keskeisistä tehtävistä on antaa EU:n viranomaisille, jäsenvaltioille ja talouden toimijoille kansallisella ja yhteisön tasolla tietoja, jotka koskevat talouden tilaa ja talousnäkymiä sekä talouspoliittisten toimenpiteiden vaikutusta EMUn toimintaan. Tarvitaan perusteellisia talousanalyyseja ja taloustutkimusta, jotta voitaisiin antaa EMUn talouden kehitystä ja talouspoliittisia kysymyksiä koskevaa asiantuntevaa neuvontaa. Huomattava osa tästä analyysi-ja tutkimustyöstä tehdään komissiossa ja sen yksiköissä, mutta myös muut elimet kuten kansainväliset järjestöt ja koko tiedeyhteisö tuovat siihen oman merkittävän ja monipuolisen panoksena. EMUun liittyvien kysymysten tutkimisen ja analysoinnin kehittämiseksi toteutettavan toimintaohjelman päätavoitteena on luoda foorumi, jonka avulla ulkopuolisen tutkimustyön tulokset voidaan kanavoida tehokkaammin yhteisön toimielimissä käytävään poliittiseen keskusteluun.

2. KOKONAISVALTAINEN JA YHTENÄINEN TOIMINTAMALLI EMUUN LIITTYVÄN TUTKIMUKSEN JA ANALYSOINNIN EDISTÄMISEKSI

EMUn moitteeton toiminta edellyttää talouspoliittisen päätöksenteon analyyttisen perustan vahvistamista. Jäsenvaltioissa on lisäksi parannettava tietoisuutta niistä vaatimuksista, jotka EMU asettaa politiikalle, jotta talouspolitiikkaa osattaisiin koordinoida tehokkaammin.

Jotta EMUun liittyvien kysymysten ulkopuolisen analysoinnin ja tutkimisen tuloksia voitaisiin hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti, tarvitaan kokonaisvaltaista ja yhtenäistä toimintamallia, jolla ohjataan suhteita ja yhteyksiä tällaisia analyyseja laativiin instituutioihin ja viestintää niiden kanssa. Tällainen malli on toisaalta välttämätön, jotta tutkimustyön tulokset voidaan ohjata asianmukaisesti talouspolitiikkaa käsitteleviin yhteisön toimielinten osiin. Toisaalta Euroopan komissio ja muut EU:n foorumit voivat toimintamallin ansioista antaa palautetta, jolla tutkimusta opastetaan ja ohjataan EU:n poliittisten päättäjien työn kannalta tärkeille ja tuloksellisille alueille.

Euroopan komissio on vastannut tällaisen kokonaisvaltaisen ja yhtenäisen toimintamallin tarpeeseen luomalla laaja-alaisen toimintaohjelman, jota toteuttaa talouden ja rahoituksen pääosasto[1]. Osa tästä toiminnasta on käynnistetty jäsenvaltioiden nimenomaisesta pyynnöstä ja osa taas Euroopan komission aloitteesta. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi ulkopuolisen asiantuntijaryhmän perustaminen analysoimaan ja ennustamaan makrotaloudellista kehitystä euroalueella ( European Forecasting Network ), tutkimuskonferenssien, työpajojen ja seminaarien järjestäminen sekä säännöllisin väliajoin että satunnaisesti; komission yksiköihin tehtävien asiantuntijavierailujen ohjelman perustaminen sekä EMU-aiheisen tutkimuksen alaan liittyvän sellaisen tutkimusohjelman perustaminen, jolla pyritään keräämään tiettyihin osa-alueisiin painottuvaa tutkimustietoa ulkopuolisilta tutkijoilta.

3. OHJELMAN TOTEUTUS

Jäljempänä on esitetty yksityiskohtainen kuvaus ohjelman eri osatekijöistä ja tukitoimista.

(a) European Forecasting Network

Ranskan ja Saksan vuonna 2001 tekemässä aloitteessa ehdotettiin, että perustettaisiin taloustutkimuslaitosten eurooppalainen verkosto ( European Forecasting Network , EFN). Tämän aloitteen tavoitteena oli parantaa euroalueen taloustilanteen ja poliittisten vaihtoehtojen analysointia laatimalla säännöllisin väliajoin riippumattomia arviointeja talousnäkymistä ja talouspoliittisista haasteista EU:n johtavien tutkimuslaitosten verkoston avulla.

Ehdotus sai laajaa kannatusta talous-ja rahoituskomitealta sekä euroryhmältä, ja komissiota pyydettiin aloittamaan tällaisen verkoston luominen. Komissio suhtautui pyyntöön myönteisesti ja perusti vuosiksi 2002–2004 konsortion, johon se valitsi kuudesta jäsenvaltiosta kahdeksan eri tutkimuslaitosta.

Tämä tutkimusverkosto laati ensimmäisen raportin keväällä 2002. Sen jälkeen verkosto laati viisi raporttia puolen vuoden välein, viimeisen syksyllä 2004. Useat raportit sisälsivät euroalueen säännöllisen suhdanneanalyysin ja makrotaloudellisen ennusteen lisäksi suuren määrän EMUun liittyviä aiheita. Niitä olivat euroalueen työvoimakustannusten ja tuottavuuden kehittäminen, euroalueen makrotaloudellinen puskuri, suhdanteiden lähentyminen EMUssa ja laajentumisen taloudelliset vaikutukset EMUun.

EFN:stä vuosina 2002–2004 saadut kokemukset olivat kaiken kaikkiaan varsin myönteiset. EFN-raportit täydensivät merkittävästi komission yksikköjen toteuttamaa euroalueen talouskehityksen ja poliittisten kysymysten sisäistä analysointia. Tämän myönteisen kokonaisarvion perusteella komissio käynnisti keväällä 2005 menettelyn uuden EFN:n luomiseksi vuosiksi 2005–2007. Verkosto koostuu nyt yhdeksästä jäsenvaltiosta valituista kymmenestä tutkimuslaitoksesta. Uusi verkosto esitti ensimmäisen raporttinsa maaliskuussa 2005. Raportin erityisaiheena oli yritysten paikkakunnanvaihdosten haasteet euroalueen taloudelle, ja siitä saatiin aineistoa vuoden 2005 talouskatsaukseen. Kevään 2006 raportin erityisaiheena oli uusien jäsenvaltioiden talouksien lähentyminen ja yhdentyminen.

Raportit esitellään yleensä EFN:n järjestämässä lehdistötilaisuudessa komission ja verkoston yhdessä sopimana ajankohtana. Raportit lähetetään talous-ja rahapoliittisista asioista vastaava komissaarille, talous-ja rahoituskomitean puheenjohtajille, talouspoliittiselle komitealle ja Euroopan parlamentin talous-ja raha-asioiden valiokunnalle. Raportteja voi hakea EFN:n verkkosivustolta, jolle pääsee komission verkkosivustolla olevasta linkistä http://europa.eu.int/comm/economy_finance/efn_en.htm.

Vuoden 2006 arviointia laaditaan parhaillaan (samalla kun yleisesti arvioidaan talouden ja rahoituksen pääosaston taloustutkimuksen puitteita ja tuotosta). Tarkoituksena on arvioida, onko saavutettu EFN-aloitteen tavoitteet eli onko kehitetty riippumattomien EU:n tutkimuslaitosten toteuttamaa euroalueen talousnäkymien ja poliittisten haasteiden arviointia. Päätös EFN-aloitteen jatkamisesta vuoden 2007 jälkeen tehdään suurelta osin tämän arvioinnin tuloksen perusteella.

b) Taloustutkimuskonferenssit ja työpajat sekä talousseminaariohjelma

Taloustutkimuskonferensseilla ja työpajoilla sekä talousseminaariohjelmalla pyritään vahvistamaan komission yksikköjen ja tutkimusyhteisön välistä vuoropuhelua. Näiden ohjelmien päätarkoituksena on tutustuttaa komission henkilöstö yliopistojen ja muiden tutkimuslaitosten toteuttamaan varsinaiseen tutkimustyöhön EMUun liittyvistä asioista. Vaikka ohjelma on pääasiassa suunnattu talouden ja rahoituksen pääosaston henkilöstölle, muidenkin pääosastojen henkilöstölle annetaan tietoa toteutetuista toimista ja mahdollisuus osallistua asiaan liittyviin konferensseihin ja seminaareihin.

Taloustutkimuskonferenssit

Taloustutkimuskonferenssit ja työpajat sekä talousseminaariohjelma on suunniteltu parantamaan komission yksikköjen tekemän työn yleistä laatua kehittämällä suhteita taloustutkimusyhteisöön. Johtavia taloustieteilijöitä tiedemaailmassa, kansainvälisissä järjestöissä ja tutkimuslaitoksissa kannustetaan sen vuoksi esittelemään EMUn perustamista ja toimintaa koskevaa varsinaista tutkimustyötä ja käymään siitä keskusteluja tutkimuskonferenssien ja henkilöstöseminaarien puitteissa. Ohjelmilla pyritään paitsi helpottamaan komission henkilöstön tutustumista parhaillaan toteutettavaan varsinaiseen tutkimustyöhön myös tuomaan uusia toimintamalleja sen saataville ja antamaan uusia oivalluksia komission kannalta tärkeissä kysymyksissä. Ohjelman ulkopuolisilla osapuolilla taas on tilaisuus keskustella tutkimustyönsä tuloksista komission henkilöstön ja muiden EU:n toimielinten virkamiesten kanssa ja siten ymmärtää paremmin oman tutkimustyönsä merkitystä käytännön politiikalle.

Tutkimuskonferenssiohjelman puitteissa on viime vuosina järjestetty useita konferensseja. Yleensä konferensseja on järjestänyt komission henkilökunta, mutta joissakin tapauksissa niiden järjestämiseen ovat osallistuneet muutkin yhteisöt. Konferensseissa on ollut 50–300 osallistujaa, ja niissä on käsitelty monenlaisia aiheita kuten omistuksen kansainvälistyminen EU:ssa, suhdanneanalyysien tilastolliset välineet, maailman väestön ikääntymisen vaikutukset kokonaistalouteen ja julkiseen talouteen sekä suhdanteiden ja kasvun analysointi Euroopassa.

Lisäksi on järjestetty erityiskonferensseja, joissa on keskusteltu tärkeimmistä komission yksikköjen julkaisemista analyysiasiakirjoista, kuten ”Public Finance Report” tai ”Five years of EMU” . Tiedemaailman ja poliittisten päättäjien välisessä vuorovaikutuksessa perehdytään puolin ja toisin sekä politiikkaan liittyviin rajoituksiin että toisaalta teoreettisiin oppeihin. Talouspolitiikan ohjausjärjestelmästä ja muista vastaavista kysymyksistä on keskusteltava avoimesti asianmukaisen toimintakehyksen vakuuttavuuden lisäämiseksi.

Talousseminaariohjelma

EMUa koskevan komission sisäisen ja ulkopuolisen tutkimustyön välisten synergiavaikutusten lisäämiseksi perustettiin vuonna 2003 uusi talousseminaariohjelma ( Economic Seminar Programme , ESP). Komissio pyrkii herättämään tiedemaailman, kansainvälisten järjestöjen, julkishallinnon ja ansioituneiden tutkimuslaitosten johtavien taloustieteilijöiden kiinnostuksen tätä uutta toimintamallia kohtaan. Komissio kehottaa valittuja tutkijoita pitämään seminaarin ja keskustelemaan Euroopan talous-ja rahaliiton muodostamista ja toimintaa koskevasta varsinaisesta tutkimustyöstä sekä makrotaloudellisesta että mikrotaloudellisesta näkökulmasta.

Ohjelman yleistavoitteena on parantaa komission yksikköjen työn yleistä laatua ja vahvistaa yksikköjen sisäistä tietotaitoa kehittämällä suhteita taloustutkimusyhteisöön. Ohjelman avulla helpotetaan komission henkilöstön tutustumista parhaillaan tehtävään varsinaiseen tutkimustyöhön ja tuodaan komission saataville uusia toimintamalleja ja oivalluksia, jotka koskevat komissiolle tärkeitä kysymyksiä. Seminaarin puhujille ohjelma taas antaa tilaisuuden saada tietoa siitä päätöstentekoympäristöstä, jossa komission yksiköt toimivat.

Tätä ohjelmaa hallinnoivat pääasiassa talouden ja rahoituksen pääosaston neuvonantajaryhmän jäsenet. Neuvonantajat pitävät tiiviisti yhteyttä tiedeyhteisöön, minkä ansiosta he voivat arvioida asiaankuuluvia taloustutkimuksen rajoja ja levittää tietoa komission henkilöstölle. Ohjelma on myös merkittävä osatekijä komission yksikköjen koulutusstrategiassa.

Seminaarin puhujat esittelevät komission yksikköihin tekemänsä yksipäiväisen vierailun aikana puolentoista tunnin seminaarissa tutkimustyötään, minkä jälkeen komission henkilöstö voi keskustella heidän kanssaan heidän tutkimustyöstään. Seminaarin tausta-asiakirja on yleensä saatavilla jo ennen tapahtumaa. Vuonna 2003 15 seminaaripuhujaa piti seminaarin tämän ohjelman puitteissa. Vuonna 2004 puhujia oli 24 ja vuonna 2005 17. Kun vielä otetaan huomioon asiantuntijavierailijoiden pitämät seminaarit ja muut, maksuttomat seminaarit, seminaareja järjestetään noin kerran viikossa.

c) Asiantuntijavierailuohjelma

Euroopan komissio pyrkii asiantuntijavierailuohjelman ( Visiting Fellows Programme , VFP) puitteissa lisäämään talonsisäistä tietoa ajankohtaisista asioista tuomalla tiedepiirien, kansainvälisten järjestöjen, julkishallinnon ja ansioituneiden tutkimuslaitosten johtavia taloustieteilijöitä lyhytkestoiselle vierailulle komission yksikköihin. Nämä vierailut kestävät tavallisesti viikosta kahteen viikkoon. Ne voivat kestää kuusikin viikkoa silloin, kun pyritään perusteellisempaan analysointiin. Pidempi jakso sopisi paremmin yhteen akateemisten tutkimuslaitosten perinteisten sapattivapaiden kanssa ja herättäisi sen vuoksi enemmän kiinnostusta mahdollisten osallistujien keskuudessa.

Vierailevien asiantuntijoiden on komissiossa viipyessään osallistuttava aktiivisesti komission yksikköjen tekemään työhön ensisijaisesti heidän omaan tutkimusohjelmaansa liittyvillä aloilla ja antamalla neuvoja samoilla aloilla toimivalle komission henkilöstölle. Lisäksi vierailevien asiantuntijoiden on pidettävä yksi tai useampia seminaareja aiheista, jotka kuuluvat heidän tutkimusohjelmaansa. Lopuksi vierailevia asiantuntijoita pyydetään laatimaan heidän viimeaikaista varsinaista tutkimustyötään koskeva seminaariasiakirja, joka voidaan myöhemmin julkaista talouden ja rahoituksen pääosaston Economic Papers- sarjassa.

Samoin kuin talousseminaariohjelmassa myös tässä ohjelmassa on yleistavoitteena parantaa komission yksikköjen työn yleistä laatua ja vahvistaa yksikköjen sisäistä tietotaitoa kehittämällä niiden suhteita taloustutkimusyhteisöön. Ohjelmalla pyritään helpottamaan komission henkilöstön tutustumista ajankohtaiseen tutkimustyöhön ja tuomaan sen saataville uusia toimintamalleja sekä antamaan uusia oivalluksia komission kannalta tärkeissä kysymyksissä. Vierailevat asiantuntijat saavat tilaisuuden oppia tuntemaan sitä päätöstentekoympäristöstä, jossa komission yksiköt toimivat.

VFP käynnistettiin lokakuussa 2001. Vuonna 2002 kutsuttuja vierailijoita oli 6, vuonna 2003 heidän lukumääränsä nousi 10:een ja vuonna 2004 11:een. Vuonna 2005 kutsuttiin vielä 8 vierailevaa asiantuntijaa. Vierailijoiden tutkimusaiheet olivat monipuolisia ja koskivat EMUn makrotalouspoliittisia kysymyksiä.

VFP on kiinnostanut lukuisia ansioituneita vierailijoita. Seminaareissa on tavallisesti ollut runsaasti osallistujia, ja alustusten laatu on ollut hyvä. Useimmat vierailevien asiantuntijoiden toimittamista asiakirjoista ovat täyttäneet tiede-tai poliittispainotteisten talouslehtien vakiovaatimukset, ja jotkut niistä on julkaistu myös talouden ja rahoituksen pääosaston Economic Papers -julkaisusarjassa.

Useimmissa tapauksissa on saatu aikaan tietojenvaihtoa, tehokasta vuorovaikutusta ja joissakin tapauksissa jopa erityisiä yhteistyösuhteita komission sisäisten operatiivisten yksikköjen kanssa. Vierailevat asiantuntijat ovat olleet mukana yksittäisistä työsuunnitelmista ja hankkeista käydyissä keskusteluissa ja osallistuneet konkreettisesti Annual Economic Review -julkaisun laatimiseen. Lisäksi komission henkilöstö on yleensä ottanut huomioon heidän yksityiskohtaiset ehdotuksensa ja huomautuksensa.

(d) Taloustutkimusohjelma

Taloustutkimusohjelma on yksi niistä välineistä, joilla komission yksikköjen toimintaan saadaan nivotuksi ulkopuolista asiantuntemusta. Tämän ohjelman puitteissa teetetään tutkimuksia akateemisten laitosten ja muiden tutkimuselinten parhailla asiantuntijoilla[2].

Tutkimusten vireille panijoina toimivat operatiiviset linjat/yksiköt, ja niitä valvoo pätevä henkilöstö. Koska tutkimukset ovat luonteeltaan hajautettuja, niiden aiheet vaihtelevat tarpeen mukaan. Niissä voidaan analysoida tiettyjä talouteen liittyviä kysymyksiä teoreettisesti ja/tai empiirisesti, esimerkiksi arvioida syvemmän taloudellisen yhdentymisen (muun muassa rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen) vaikutuksia. Tutkimuksia käytetään pääasiassa komission henkilöstön töiden taustamateriaalina, mutta jos ne kiinnostavat laajempaa yleisöä, ne julkaistaan talouden ja rahoituksen pääosaston European Economy - tai Economic Papers - julkaisusarjassa. Näitä tutkimuksia on viime vuosina käytetty EU:n vuotuisessa taloudellisessa katsauksessa ( EU Economic Review ) (esimerkiksi tuottavuuden kasvun osatekijät EU:ssa, globalisoitumisen vaikutukset) ja kertomuksessa julkisesta taloudesta ( Public Finance Report ). Niitä on hyödynnetty myös EMUn seurantaa koskevien kysymysten, kuten vakaus-ja kasvusopimuksen uudistuksen tai EU:n talousuudistuspolitiikan (esimerkiksi Lissabonin strategian) analysoinnissa.

4. TUKITOIMET

(a) Ulkopuoliset tietokannat ja muut ohjelmassa tarvittavat tiedot

EMUa koskevien kysymysten analysointiin tarvitaan runsaasti asiaan liittyvää, luotettavaa ja ajankohtaista tilasto-ja muuta yleisluontoisempaa tietoa. Näiden tietojen on periaatteessa oltava käytettävissä kansallisella, yhteisön ja yleismaailmallisella tasolla tehtävää arviointia varten. Vaadittavat tiedot ovat periaatteessa makrotaloudellista kehitystä ja rahoitusta (rahoitusrakenteita, rahoitusvaroja, omaisuuden hintoja ja liikkeeseenlaskun määriä) koskevia tietoja sekä rahoitusriskien hallintaa koskevia erityisiä tietoja. Viimeksi mainitut ovat kaikentyyppisiä rahoituslaitoksiin liittyviä tietoja (ensisijaisesti taseita, tuloslaskelmia ja omistusta koskevia tietoja).

EU:ta koskevat viralliset makrotaloudelliset tilastotiedot laaditaan Euroopan tilastojärjestelmässä, ja käyttäjät komissiossa saavat ne helposti virallisten lähteiden kautta. Käyttäjäedellytykset ovat kuitenkin paljon tiukemmat kuin yleisesti saatavilla olevien tietojen yhteydessä.

Euroopan ulkopuolisia maita koskevat makrotaloudelliset tiedot on hankittava muista lähteistä. Tällaisia tietoja ovat keskeisten EU:n ulkopuolisten teollisuusmaiden osalta etenkin (i) koko kansantalouden ja institutionaalisten sektoreiden (yritysten, julkisyhteisöjen, kotitalouksien, voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen, ulkomaiden) kansalliset tilikokonaisuudet, (ii) taloudellista toimintaa koskevat indikaattorit (kvalitatiiviset yritys-ja kuluttajakyselyt, tuotantoindeksit, hinnat, tilauskannat jne.) ja (iii) työmarkkinaindikaattorit (väestö, työllisyys, työttömyys, palkat jne.).

Rahoitustietojen kattavuuden on oltava laaja EU-25:n ja Yhdysvaltojen osalta, eikä näitä tietoja ole yleisesti saatavilla virallisista lähteistä. Tämä koskee toistuvuudesta riippumatta (i) rahoitusrakenteisiin liittyviä tilastoja (raha-ja talousaggregaatit, pankkilainat, rahoituksen välittäjiä koskevat tiedot, osakemarkkinoiden markkina-arvo jne.), (ii) rahoitusomaisuuden hintoja (rahamarkkinakorot, valuuttakurssit, pankkien antolainauskorot, joukkolainamarkkinoiden tuotot, osakemarkkinat, asuntojen hinnat) ja (iii) rahoitusvarojen liikkeeseenlaskua koskevia tietoja (tiedot joukkolainaemissioista ja niiden liikkeeseenlaskijasta, määrästä, erääntymisestä, luokituksesta, koron tyypistä jne.; ja osakemarkkinoiden osalta avaustarjoukset ja lisätarjoukset).

Kuten rahoitusalan tiedot, rahoitusriskien hallintaa koskevat tiedot on pääosin hankittava kaupallisista tietokannoista. Eräät pitkälle erikoistuneet yritykset antavat tällaisia tietoja antolainaukseen, sijoituksiin ja kansainvälisiin rahoituslaitoksiin liittyvistä mahdollisista riskeistä. Tiedot koskevat pääasiassa rahoituslaitosten taseita ja tuloslaskelmia sekä omistusta. Niiden yhteydessä käytetään laajalti vertaisryhmäarviointeja, joissa hyödynnetään erityisiä analyysivälineitä.

Tilastotieto on keskeinen osa EMUn talouskehityksen tietoon perustuvaa analyysiä, mutta sen lisäksi on myös runsaasti analyyttista tietoa, joka voi helpottaa huomattavasti talousanalyytikkojen työtä. Tällaisen tiedon käyttäminen voi usein olla varsin tehokas väline talous-ja rahoituskehityksen pääpiirteiden nopeaan arviointiin. Tätä tietoa on tarjolla kaupallisiin tietokantoihin sisältyvinä ja lisäksi myös erillisinä tuotteina. Tällaisten erityistuotteiden tilaaminen saattaa olla tehokkain keino täyttää talous-ja rahoituskehitystä koskevan laaja-alaisen tiedon nopea tarve.

(b) EMU-julkaisuohjelma

EMU-aiheita koskeva vuotuinen julkaisuohjelma on tärkeä osa komission yksikköjen ulkoisen viestinnän politiikkaa. Ohjelman tavoitteena on levittää tehokkaasti EMUa koskevia yleisiä ja ajankohtaisia tutkimustuloksia. Sen ensisijaisena kohdeyleisönä ovat kansalliset ja kansainväliset taloudelliset instituutiot ja tiedemaailma, poliittiset päättäjät, talousalan tiedotusvälineet ja vaikuttajat. Ohjelma toteutetaan vuosittain Euroopan komission Programme ordinaire de publication (POP)-ohjelmaan sisällytettynä.

Komission yksikköjen tärkein EMU-aiheinen julkaisusarja on European Economy -sarja. Sarjaa uudistettiin vuonna 2002 ja siihen on vielä lisätty useita muita sarjoja, joilla on joustavasti täydennetty ja kehitetty sen toimituksellista linjaa ja vaikutusalaa. Siihen kuuluvia keskeisiä julkaisuja ovat ”Broad Economic Policy Guidelines” , ”Public Finances in EMU” -vuosikertomus, ”Macroeconomic Forecasts” , ja vuosittain julkaistava ”EU Economy Review” , joiden yhteydessä julkaistaan ajankohtaisia talouspoliittisia analyyseja. Vanhoja julkaisusarjoja, kuten euron käyttöönoton tärkeimmässä vaiheessa julkaistu ”Euro Papers” -sarja, on lopetettu, ja on otettu käyttöön uusia talouspoliittisen keskustelun välineitä, kuten ”Country Focus” , euroaluetta koskeva neljännesvuosikatsaus ja euroaluetta koskeva vuotuinen kertomus. Komission yksikköjen julkaisutoiminta pysyy siis mukautuvana ja joustavana, jolloin siihen voidaan sisällyttää taloustutkimuksesta saatavia tuloksia ja uusia painopistealueita. Toimintaa voidaan tietyin edellytyksin laajentaa myös yhteistyöksi kaupallisten kustantajien kanssa.

Akateemisen keskustelun pohjustamiseksi ja käynnissä olevan varsinaisen tutkimustyön saamiseksi yleiseen käyttöön kaikki julkaisusarjat on tuotu myös Internetiin osoitteeseen: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications_en.htm

5. ARVIOINTI

Talouden ja rahoituksen pääosasto sisällytti vuosien 2005–2010 monivuotiseen arviointiohjelmaansa pääosaston taloustutkimustoiminnan ulkopuolisen arvioinnin, jolla pyritään saamaan kuva ohjelman vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta. Arvioinnin kohteena on toisaalta näiden toimien tulosten käyttö komission sisäisessä päätöksenteossa ja niiden vaikutus pääosaston henkisen pääoman ylläpitoon ja lisäämiseen. Toisaalta tarkastellaan myös niiden vaikutuksia ulkopuolisiin käyttäjiin. Osana arviointitehtävää on tarkoitus toteuttaa eräänlainen vertailuanalyysi vertaamalla ohjelmaa vastaavien järjestöjen tutkimusosastojen työhön. Arviointi aloitettiin vuonna 2005, ja loppuraportti valmistuu kesällä 2006.

6. PÄÄTELMÄ

Toimintaohjelma EMUun liittyvien alojen tutkimuksen kehittämiseksi on toteutettu hyvin komission yksiköissä. Sen ansiosta komission henkilöstö pysyy mukana taloustutkimuksen kehityksessä toteuttaessaan taloudellisia analyyseja. Varsinaisen tutkimustoiminnan laajentaminen kuudennen tutkimuksen puiteohjelman yhteydessä antaa komission yksiköille mahdollisuuden osallistua myös talousalan perustutkimukseen.

Tutkimustoiminta ei ole yksisuuntaista. Kun lisätään yhteistyötä tutkimusyhteisön kanssa ja käydään laaja-alaista keskustelua talouspoliittisista kysymyksistä, tiedemaailma ja myös tavalliset kansalaiset saavat tietoa strategisista poliittisista päätöksistä ja politiikan yhteensovittamisesta, jonka päämääränä on saada EMU menestymään. Poliittiset toimintapuitteet vahvistuvat vastavuoroisesti ja saavat uskottavuutta tiedemaailmassa ja poliittisten päättäjien keskuudessa.

Tutkimus-ja analyysitoiminta on osoittautunut välttämättömäksi välineeksi EMUn talouskehityksen seurannan tehostamisessa, joten sitä olisi pidettävä yllä ja tarvittaessa lisättävä entisestään.

[1] Tämä toimintaohjelma on osa talouden ja rahoituksen pääosaston vuotuista työohjelmaa, ja se on hyväksytty komission tekemällä rahoituspäätöksellä.

[2] Tämä toimintaohjelma on osa talouden ja rahoituksen pääosaston vuotuista työohjelmaa, ja se on hyväksytty komission tekemällä rahoituspäätöksellä.