EU on jo toteuttanut parannuksia joillakin keskeisillä aloilla, ja se on ottamassa johtavan roolin kansainvälisissä keskusteluissa, joilla edistetään rahoitustietojen globaalia yhdenmukaistamista ja yhteensovittamista. Jotta EU:n valvontaan liittyvän raportoinnin toimintakehyksen tehokkuutta voidaan parantaa edelleen, tarvitaan lisää työtä.

Valvontatarkoituksia varten raportoitavien tietojen määrä ja rakeisuus ovat kasvaneet huomattavasti viime vuosikymmenen aikana. EU:ssa toimiviin rahoituslaitoksiin kohdistuu yhteensä yli 500 raportointivelvoitetta, jotka koostuvat yli tuhannesta taulukosta, joissa on yli 70 000 yksittäistä tietopistettä. Tiukemmat raportointivelvoitteet ovat auttaneet korjaamaan maailmanlaajuisen finanssikriisin aikana havaittuja tietopuutteita, ja ne kuvastavat rahoitusjärjestelmän yhä suurempaa monitahoisuutta ja sidoksellisuutta. Vaikka tämä on parantanut merkittävästi valvontaa, se on myös lisännyt sekä raportoivien yhteisöjen että tiedot vastaanottavien ja analysoivien valvontaviranomaisten työmäärää.

Digitalisaation jatkuessa ja EU edetessä vuoteen 2030 asetettujen digitaalisten tavoitteiden saavuttamisessa edessä on uusia haasteita ja mahdollisuuksia, jotka muovaavat kaikkia yhteiskunnan osa-alueita ja taloutta, myös rahoitusalaa. Digitaaliteknologiat ovat viime vuosina muuttaneet tapaa, jolla rahoitusmarkkinoiden osallistujat tuottavat, välittävät ja käyttävät tietoa – rahoitusalan elinehtoa – päätösten tekemisessä. Tämän muutoksen ytimessä on data.

Nykyaikaisen ja aiempaa integroidumman valvontaraportointijärjestelmän kehittäminen on kunnianhimoinen, monitahoinen ja pitkäkestoinen hanke. Nykyisissä raportointikehyksissä ja niiden tavoitteissa on merkittäviä eroja eri rahoituspalvelusektoreilla sekä kansallisen ja EU-tason välillä. Tietojenvaihtoon osallistuu usein useita riippumattomia viranomaisia. Yhteiseen järjestelmään siirtymisessä on otettava huomioon EU:n ja kansallisten lainsäädäntökehysten eri lähtökohdat ja tavoitteet, ja se edellyttää sekä rahoituspalvelusektorin että valvojien sitoutumista ja koordinointia. Yhteiseen järjestelmään siirtyminen edellyttää eräiden raportointi- ja tiedonkeruuprosessien uudelleenlaatimista sekä vanhojen teknisten ratkaisujen korvaamista.

Komissio on jo tehnyt raportointivaatimusten johdonmukaisuuden parantamiseksi kohdennettuja parannuksia joihinkin lainsäädäntökehyksiin, ja se tekee muita parannuksia osana tavanomaisia lainsäädännön uudelleentarkasteluja. Komissio pyrkii kuitenkin ensisijaisesti varmistamaan eri alojen johdonmukaisuuden Euroopan valvontaviranomaisille annettavien tehtävien avulla.

Pankkialalla Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) tehtäväksi on jo annettu vakavaraisuusasetuksessa arvioida vakavaraisuus-, tilasto- ja kriisinratkaisutietojen keräämisen integroinnin toteutettavuutta. Vaikka työ keskittyy pankkialaan, se kattaa tietojen johdonmukaisuuden ja standardoinnin sekä muita strategian keskeisiä osatekijöitä, kuten tietojen yhteiskäytön ja hallinnon. Pankkiala on raportoinnin näkökulmasta laaja ja monitahoinen, joten alalla kehitettyjä parhaita käytäntöjä voidaan käyttää pilotteina. Komissio ehdottaa EPV:n tulosten ja suositusten perusteella tarvittaessa lainsäädäntökehykseen muutoksia, joilla pyritään johdonmukaisuuteen, standardointiin ja integrointiin.

Vakuutusalalla komission hiljattain tekemä ehdotus Solvenssi II ‑direktiivin uudelleentarkastelusta sisältää Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle (EIOPA) annetun tehtävän pyrkiä yhteistyössä Euroopan valvontaviranomaisten ja Euroopan keskuspankin (EKP) kanssa lisäämään raportointikehysten johdonmukaisuutta ja standardoimaan tietoja. EIOPAn olisi asetettava etusijalle yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskevat tiedot ja johdannaisia koskeva raportointi, sillä päällekkäisyydet ovat näillä aloilla merkittävimpiä. EIOPAn tavoitteena on myös tunnistaa mahdolliset päällekkäisyydet tai epäjohdonmukaisuudet muiden alakohtaisten kehysten kanssa ja poistaa niitä. Solvenssi II ‑direktiivin uudelleentarkastelussa otetaan käyttöön myös kohdennettuja yksinkertaistuksia ja parannetaan raportoinnin oikeasuhteisuutta.

Sijoitusrahastoalalla komissio on tehnyt vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia koskevan direktiivin tarkistamista koskevan ehdotuksen, joka hyväksyttiin pääomamarkkinaunionia koskevassa paketissa marraskuussa 2021. Ehdotuksessa komissio esittää, että Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA) valtuutetaan parantamaan tietojen keräämistä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajilta sekä yhdenmukaistamaan siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskevia tietojen raportointivaatimuksia. Ennen raportointilomakkeiden muuttamista tai uusien raportointilomakkeiden laatimista ESMAn on tehtävä tekninen arviointi yhdessä EKP:n ja EIOPAn kanssa. Arvioinnin tarkoituksena on varmistaa johdonmukaisuus muiden sijoitusrahastoja koskevien raportointivaatimusten kanssa, erityisesti niiden tietojen osalta, joita Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) jo kerää tilastollisia tarkoituksia varten.

Rahoitusmarkkinoilla toteutettavan raportoinnin osalta joitakin kehysten välisiä epäjohdonmukaisuuksia on jo ratkaistu Euroopan markkinarakenneasetuksen (EMIR) muutoksella, ja ESMA tekee teknisen tason lisäparannuksia. Pääomamarkkinaunionia koskevassa paketissa hyväksytyssä ehdotuksessa rahoitusmarkkina-asetuksen (MiFIR) muuttamisesta komissio ehdottaa ESMAlle myönnettyjen valtuuksien yhdenmukaistamista teknisten standardien hyväksymiseksi ja näiden kehysten välisen transaktioraportoinnin johdonmukaisuuden parantamiseksi. Lisäksi ESMAn tehtävänä on arvioida raportoinnin integroinnin parantamista ja datavirtojen sujuvoittamista koskevia vaihtoehtoja. Rahoitusmarkkina-asetuksen uudelleentarkastelu edistää myös konsolidoitujen kaupankäyntitietojen luomista arvopapereita ja joukkovelkakirjoja varten. Tavoitteena on varmistaa johdonmukaisuus jo raportoitavien tietojen kanssa ja laatia avoimuusvaatimukset kaupankäyntitiedoille raportointivaatimusten osajoukkona. Tämä parantaa tietojen laatua ja ehkäisee toimialalle aiheutuvia tarpeettomia lisäkustannuksia.

Näiden alakohtaisten aloitteiden pohjalta komissio koordinoi yhteisen tietohakemiston laatimista johdonmukaisuuden ja standardoinnin varmistamiseksi rahoitusalan eri osa-alueilla. Yhteiset standardit tietojen muodon määrittelyä varten helpottavat myös tietojen yhteis- ja uudelleenkäyttöä eri tarkoituksiin. Lisäksi tietohakemisto edistää muita pitkän aikavälin tavoitteita, kuten sitä, että raportointivaatimuksista tehtäisiin konelukuisia ja ‑suoritteisia.

Hakemisto sisältää jäsennellyn, kattavan, johdonmukaisen ja yksiselitteisen kuvauksen kaikkien eri raportointikehysten nojalla kerättyjen tietojen sisällöstä ja muodosta, ja siinä käytetään lainsäädäntöön perustuvia termejä, jotta luodaan selkeä yhteys kerättyjen tietojen ja asiaan liittyvien lakisääteisten vaatimusten välille. Asianmukaiset viranomaiset toteuttavat hakemiston tekniset osatekijät, ja komissio laatii säännöt sen käyttöä ja hallintoa varten.

Komissio hyödyntää tehtävän kompleksisuuden vuoksi Euroopan valvontaviranomaisten ja EKP:n teknistä asiantuntemusta, sillä niillä on jo kokemusta alakohtaisten tietohakemistojen laatimisesta. ESMA on hiljattain aloittanut tietohakemistoa koskevan työn omalla alallaan. EIOPAlla ja EPV:llä on käytössä samat tietojen kuvausta koskevat menetelmät, ja ne pyrkivät yhdenmukaistamaan omia tietohakemistojansa yhä tiiviimmin. EKPJ on laatinut EKP:n ohjauksessa oman tietohakemistonsa pankkialan tilastoraportointia varten integroidun raportointikehyksensä (IReF) puitteissa ja jatkaa sen laajentamista. Komissio on jo kartoittanut olemassa olevia raportointivaatimuksia ja toteuttanut koneoppimismenetelmien avulla pilottihankkeen käsitesanaston laatimiseksi. Sanaston on määrä sisältää lainsäädännössä käytetyt termit ja niiden määritelmät. Se auttaa selkeyttämään ja yksinkertaistamaan yhteisessä tietohakemistossa käytettäviä oikeudellisia käsitteitä. Hakemistossa kuvaillaan yksittäisiä tietokenttiä, joista on määrä raportoida. Tavoitteena on saada vuoteen 2024 mennessä käyttöön alakohtaiset tietohakemistot, jotka perustuvat käsitesanastoon.

Keskeinen osa tietojen johdonmukaisuuden varmistamista on kansainvälisesti hyväksyttyjen yhteisten tunnisteiden, kuten yksilöllisen tuotetunnuksen (UPI), yksilöllisen tapahtumatunnuksen (UTI) ja oikeushenkilötunnuksen (LEI), kattava käyttäminen. Oikeushenkilötunnus mahdollistaa yritysten yksilöllisen ja yksiselitteisen tunnistamisen, ja se on laajimmin käytössä oleva globaali yritystunniste rahoitusalalla. Siitä on hyötyä erityisesti erillisten datajoukkojen välisten yhteyksien muodostamisessa, mikä helpottaa valvontaa. Komissio aikookin laajentaa ja edistää oikeushenkilötunnuksen johdonmukaista käyttöä rahoitusalalla poistamalla joitakin keskeisiä aukkoja ja sisällyttämällä sen käyttöä koskevia vaatimuksia asiaan liittyvään lainsäädäntöön. Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) suosituksen mukaisesti komissio toimittaa vuoteen 2023 mennessä kertomuksen siitä, tehdäänkö oikeushenkilötunnuksesta pakollinen useammille oikeushenkilöille EU:ssa. Lisäksi komissio jatkaa kansainvälisillä foorumeilla toimia oikeushenkilötunnuksen ja muiden yhteisten tunnisteiden käyttöönoton edistämiseksi rahoitusalalla maailmanlaajuisesti.

Toimi 1. Raportoitavien tietojen johdonmukaisuuden ja standardoinnin lisäämiseksi komissio a)antaa Euroopan valvontaviranomaisille tehtäviä ja tarvittaessa ehdottaa niiden valtuuksien lisäämistä keskeisissä säädöksissä raportoinnin integroinnin edistämiseksi niiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla b)päivittää rahoitusalan raportointivaatimusten kartoitusta ja laatii kattavan sanaston käytettyjen oikeudellisten käsitteiden selventämiseksi ja yksinkertaistamiseksi c)työskentelee Euroopan valvontaviranomaisten ja EKP:n kanssa yhteisen tietohakemiston laatimiseksi ja sen käytön edistämiseksi alkaen alakohtaisten hakemistojen laatimisesta vuoteen 2024 mennessä d)ehdottaa muutoksia asiaan liittyviin raportointikehyksiin, jotta niissä edellytetään järjestelmällisesti, että sellaiset yritykset, joilla on oikeushenkilötunnus, ilmoittavat sen, sekä ilmoittaa vuoteen 2023 mennessä, tehdäänkö oikeushenkilötunnuksesta pakollinen useammille oikeushenkilöille.

4.2.Tietojen yhteis- ja uudelleenkäytön parantaminen

Tiedot olisi raportoitava vain kerran, minkä jälkeen rahoitusjärjestelmää EU:ssa valvovien eri viranomaisten olisi jaettava ne ja käytettävä niitä uudelleen tarpeen mukaan. Siksi komissio aikoo ottaa käyttöön järjestelmän, jossa raportoivat yhteisöt toimittavat laadukasta tietoa ja viranomaiset jakavat keräämänsä datan mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti siten, että samalla varmistetaan tietoturva ja salassapitovelvollisuus.

Tätä varten komissio esittää vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia koskevan direktiivin uudelleentarkastelua koskevassa ehdotuksessa, että asiaan liittyviä säännöksiä muutetaan viranomaisten välisen tietojen yhteiskäyttöprosessin tehostamiseksi. Käynnissä on myös arvopaperikeskuksia koskevan asetuksen uudelleentarkastelu, jonka on määrä valmistua vuoden 2022 ensimmäisellä neljänneksellä. Siinä komissio selvittää tapoja helpottaa arvopaperikeskuksen palvelujen rajat ylittävää tarjoamista sekä määrittää viralliset ja standardoidut menettelyt valvojien yhteistyötä, myös tietojen yhteiskäyttöä, varten. Vuonna 2022 komissio arvioi myös tietojen yhteiskäyttöä koskevia säännöksiä rahamarkkinarahastoista annetun asetuksen 46 artiklassa edellytetyssä uudelleentarkastelussa.

Komissio tukee Euroopan valvontaviranomaisten tekemää teknistä työtä raportoitavien tietojen yhteis- ja uudelleenkäytön parantamiseksi pankkiviranomaisten omilla aloilla. ESMAsta on tarkoitus tulla EU:n arvopaperimarkkinoiden tietokeskus, ja sen tavoitteena on parantaa tietojen saatavuutta EU:n tasolla muiden viranomaisten, sijoittajien ja markkinaosapuolten kannalta. EPV arvioi integroitua raportointia koskevan tehtävänsä mukaisesti sellaisen raportointijärjestelmän toteutettavuutta, johon sisältyy keskitetty tietorekisteri eli toimivaltaisille viranomaisille tarkoitettu keskitetty asiointipiste, joka tarjoaa niille lisätukea sekä koordinoi tietopyyntöjen toimittamista ja tietojenvaihtoa. EPV:n EUCLID-tietokeskus sisältää jo kaikki EU:n pankkialan valvonta- ja kriisinratkaisutiedot, ja EPV jatkaa tämän keskuksen kehittämistä integroitua raportointia koskevan hankkeensa täytäntöönpanovaiheessa. Lisäksi EIOPA jatkaa datakehyksensä kehittämistä tietojen turvallista keräämistä, hallinnointia, analysointia, levittämistä ja julkaisemista varten. Sen ytimessä on keskusrekisteri, jota EIOPA ylläpitää teknisten parannusten toteuttamisen aikana.

Komissio tarkastelee yhteistyössä Euroopan valvontaviranomaisten, EKP:n ja muiden viranomaisten kanssa vuoteen 2023 mennessä uudelleen asiaan liittyvää lainsäädäntöä, jotta voidaan määrittää muut oikeudelliset esteet, jotka koskevat valvonta-, tilasto- ja kriisinratkaisutietojen yhteiskäyttöä, ja on valmis puuttumaan niihin tarvittaessa. Tämä työ perustuu asiaan liittyvän unionin lainsäädännön säännöksiin, joissa jo säädetään viranomaisten välisestä tietojen yhteiskäytöstä EU:n tasolla ja kansallisella tasolla tiukkojen ehtojen mukaisesti. Yhdessä yhteisen tietohakemiston kanssa tämä luo perustan sellaiselle valvonnan data-avaruudelle, jossa kaikki asiaan liittyvät viranomaiset voivat saada, jakaa ja käyttää uudelleen tietoja siten, että samalla suojellaan tietojen luottamuksellisuutta ja tietoturvaa.

Komissio ehdottaa sääntöjä tietojen käyttöoikeuksien määrittämistä ja tietojen laadunarviointivastuun jakamista varten sekä menettelyjä, joita eri viranomaisten on noudatettava ennen raportointipyyntöjen lisäämistä, muokkaamista ja lopettamista. Komissio aikoo myös edistää datajoukkojen standardointia käyttämällä yhteistä tietohakemistoa sekä tukea sellaisen turvallisen IT-ympäristön kehittämistä, jossa tietoja voidaan käyttää ja vaihtaa turvallisesti, riippumatta niiden fyysisestä tallennuspaikasta. Komissio jatkaa tiivistä yhteistyötä valvontaviranomaisten, erityisesti Euroopan valvontaviranomaisten, EKP:n, EJRK:n ja yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) kanssa valvonnan data-avaruuden tarkan rakenteen määrittämiseksi.

Valvojien olisi kyettävä yhdistämään valvontatiedot saumattomasti julkaistuihin tietoihin, jotta valvojat saavat kattavamman kuvan rahoitusjärjestelmästä ilman, että niiden täytyy kerätä ylimääräisiä tietoja. Ehdotettu eurooppalainen keskitetty palvelupiste auttaa valvojia saamaan helpommin käyttöönsä säänneltyjen yritysten julkaisemia tietoja. Tietojen eritelmiä sekä asiaan liittyviä valvonnan data-avaruutta koskevia sääntöjä ja rahoitusalan säänneltyjen yritysten tietojen julkistamista koskevia sääntöjä on tarkoitus koordinoida, jotta voidaan varmistaa kyseisten datajoukkojen vertailukelpoisuus ja yhteentoimivuus.

Lisäksi joitakin julkistettavia tietoja voidaan koota käyttämällä valvontatietoja. Komissio ehdottaa 27. lokakuuta 2021 hyväksymässään pankkipaketissa, että EPV:lle annetaan valtuudet keskittää yksittäisten pankkien julkistamat tiedot, jotta voidaan parantaa vakavaraisuustietojen saatavuutta. Ehdotuksessa edellytetään myös, että EPV julkaisee pienten ja rakenteeltaan yksinkertaisten pankkien julkistamat tiedot valvojille raportoitujen tietojen perusteella, jotta pankeille ei koidu ylimääräisiä julkistamiseen liittyviä kustannuksia. Komissio jatkaa yhteistyössä Euroopan valvontaviranomaisten kanssa työtä sellaisen kehyksen käyttöönottamiseksi, jolla voidaan tuottaa julkisia tietoja valvontatiedoista ja parantaa julkisten ja valvontatietojen koordinointia erityisesti sinä aikana, kun kehitetään teknisiä standardeja eurooppalaista keskitettyä palvelupistettä varten.

Raportoitavat valvontatiedot ovat potentiaalisten tietojen aarreaitta. Niiden koko arvon hyödyntämiseksi komissio tukee asianmukaisissa tapauksissa ja mahdollisuuksien mukaan sellaisia valvontaviranomaisten aloitteita, joiden tavoitteena on tuottaa markkina-analyyseja ja levittää tietoa siten, että siitä on hyötyä sääntelijöille, markkinaosapuolille ja suurelle yleisölle.

Komissio selvittää myös tapoja, joilla tiedot voidaan asettaa laajemmin tutkimus- ja innovaatiokäyttöön niin, että samalla suojellaan tietojen luottamuksellisuutta. Komissio arvioi vuoden 2023 edistymiskertomuksessaan, voidaanko sääntelyyn tehdä mukautuksia raportoitavien tietojen yhteis- ja uudelleenkäytön mahdollistamiseksi innovointia varten.