Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/2/EY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 075 , 10/03/1997 s. 0001



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/2/EY muuttamisesta" (97/C 75/01) Neuvosto päätti 8. lokakuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan perusteella pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 2. joulukuuta 1996. Esittelijänä oli Kenneth Gardner, apulaisesittelijöinä Sergio Colombo ja Ann Davison. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18. ja 19. joulukuuta 1996 pitämässään 341. täysistunnossa (joulukuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 56 ääntä puolesta ja yksi vastaan. 1. Johdanto 1.1. Yleisessä lisäainedirektiivissä 95/2/EY pyritään antamaan tyhjentävä luettelo muiden lisäaineiden kuin väri- tai makeutusaineiden käyttötarkoituksista sekä ottamaan huomioon koko EY:n runsas elintarvikevalikoima. Direktiivi saatiin säädetyksi erittäin pitkien neuvottelujen jälkeen helmikuussa 1995. 1.2. Nyt käsiteltävä ehdotus on yksinkertainen mukauttava direktiivi. Se sisältää pääasiassa nykyisten lisäaineiden käyttösovelluksia. On jo kiire ottaa huomioon: a) uusien jäsenvaltioiden elintarvikkeet; b) käyttötarkoitukset, joista ei alkuperäistä direktiiviä laadittaessa ollut ilmoitettu; c) elintarvikealan tiedekomitean uudet turvallisuusarviot; d) tekniikan edistys; e) tarve selventää nykyistä tekstiä; f) muutokset, jotka tehtiin ilman riittävää arviointia hyväksymistä edeltävissä viime hetkien neuvotteluissa. 1.3. Ellei tätä mukauttavaa direktiiviä hyväksytä maaliskuun 25. päivään 1997 mennessä, joukko nykyisiä elintarvikkeita muuttuu laittomiksi, eikä niitä saa enää myydä. Valitettavasti 100 a artiklassa säädetyt menettelyt ovat niin monimutkaisia ja pitkiä, että määräaika on todennäköisesti liian tiukka. 2. Yleistä 2.1. Komitea kannattaa direktiiviehdotusta pitäen sitä tarpeellisena ja kiireellisenä, mutta haluaa esittää siitä seuraavia huomioita. 2.2. Muutosmenettely 2.2.1. Alun perin komissio ehdotti (), että muutokset toteutettaisiin pysyvään elintarvikekomiteaan liittyvällä komiteamenettelyllä, mikä tuntui muutosten hyvin teknisen luonteen vuoksi järkevältä. Kun lisäaineita koskeva puitedirektiivi saatiin valmiiksi, jatkokäsittely muutettiin (silloisen) neuvoston asiaksi. Maastrichtin sopimuksen mukanaan tuomat monimutkaiset menettelyt johtavat muutosten huomattavaan pitkittymiseen (), ja siksi on hyvin vaikeaa mukauttaa lisäaineita uuteen kehitykseen. 2.2.2. On olemassa todellinen tarve menettelylle, joka mahdollistaa kansalaisten asianmukaisen osallistumisen ja vastaa samalla parhaiten teknisen edistyksen luomia uusia tarpeita sekä muuttuneita turvallisuusarvioita. Tämän vuoksi komitea ehdottaa seuraavaa sovitteluratkaisua: - Uusia lisäaineita koskevien muutosten tulisi jatkuvasti edellyttää neuvoston ja parlamentin osallistumista. - Vain käyttöä koskevat muutokset tulisi toteuttaa pysyvän komitean menettelyllä. Tässä tapauksessa tulisi ensin kuulla talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita, jotka ovat edustettuna elintarvikealan neuvoa-antavassa komiteassa. 2.3. Terveydelliset rajoitukset 2.3.1. Useissa tapauksissa, kuten hedelmähappojen kohdalla, lisäaineiden käyttö on rajattu vain tiettyihin tarkoituksiin, vaikka tähän ei näyttäisi olevan turvallisuussyitä. Jos terveydellisiä rajoituksia ei ole, luettelossa on yleisesti ottaen parasta tarjota mahdollisimman paljon vaihtoehtoja, jolloin kutakin yksittäistä lisäainetta käytetään vähemmän. 2.4. Itävallan saksankieliset termit 2.4.1. Saksankieliseen käännökseen tulee lisätä Itävallassa käytetyt termit, kuten Itävallan liittymissopimuksen pöytäkirjassa nro 10 määrätään. 3. Erityistä 3.1. Direktiiviehdotuksen liite 3.1.1. Kohta 3 Komitea ei ole vakuuttunut siitä, että kaikkia tässä kohdassa lueteltuja lisäaineita todella tarvitaan tavallisessa pastöroidussa kermassa. 3.1.2. Kohta 9 "Gehakt"-nimikettä koskeva ehdotus yhdenmukaistaisi alankomaalaista jauhelihaa koskevan lisäaineluettelon muiden maiden valmiiksi pakattuja tuorejauhelihavalmisteita vastaavaksi. Ainakin nämä kaksi luokkaa tulisi yhdistää yhdeksi jauhelihakategoriaksi. Koko direktiivistä voitaisiin kuitenkin tehdä vähemmän ohjaileva poistamalla valmiiksi pakatut tuorejauhelihavalmisteet liitteestä 2 kokonaan. Kaikki lisäaineet sisältyvät jo liitteeseen 1. (Tämä pätee myös moniin muihin tapauksiin, ks. edellä kohta 2.3.) 3.1.3. Kohta 11 Kohdassa on kyse säilytysaineista. Elintarvikealan tiedekomitean äskettäinen selvitys (35. sarja, 1996) on tässä hyvin tärkeä. Selvitys määrää sorbaateille (Sa) suhteellisen korkean sallitun päivittäisen enimmäisannoksen. Siksi vaikuttaa järkevältä suosia sorbaattien käyttöä mieluummin kuin muiden säilöntäaineiden, esim. bentsoaattien (Ba), milloin sorbaatit ovat yhtä tehokkaita. a) Emulgoidut kastikkeet, joiden rasvapitoisuus on alle 60 %. Tällä hetkellä sorbaatteja sallitaan 2000 mg/kg. Ottaen huomioon kohta 2.3.1 nykyinen 2000 mg/kg Sa tulisi säilyttää sallittuna vaihtoehtona enimmäismäärälle 1500 mg/kg Sa + Ba. b) Syötävä kollageenikuori. Sorbaatteja tulisi sallia quantum satis. Tällainen kuori pilaantuu hyvin helposti, ja sitä nautitaan hyvin pieniä määriä. 3.1.4. Kohta 13 Sulfiiteista äskettäisessä elintarvikealan tiedekomitean raportissa todetaan, että ne "eivät muodosta terveysvaaraa suurimmalle osalle ihmisistä", mutta astmaatikoille ne voivat olla vaarallisia. Tuotemerkinnässä tulisi aina mainita selvästi tästä rajoitteesta. a) Direktiivissä 73/43/EEY määritellyt sokerit voivat sisältää 15 mg/kg rikkidioksidia (SO2). Niitä voidaan nyt tuottaa käyttäen vain 10 mg/kg SO2. Lausunnossaan kyseisen direktiivin tarkistamisesta () komitea huomasi tämän seikan ja ehdotti, että sallittu taso laskettaisiin näiden sokerien osalta tasolle 10 mg/kg mahdollisimman nopeasti. b) Kuivattujen omenoiden ja päärynöiden kohdalla sanat "joita ei myydä loppukäyttäjille" tulee poistaa ja SO2-enimmäisarvo muuttaa seuraavasti: "kosteuspitoisuus yli 12 %: 1 500 mg/kg kosteuspitoisuus alle 12 %: 600 mg/kg." Tuotteet, joiden kosteuspitoisuus on yli 12 %, ovat miellyttävämpiä syödä, ja niillä on huomattava kysyntä eräissä jäsenvaltioissa. Tällaisia hedelmiä on myyty kuluttajille monia vuosia vaihtoehtona makeisille. 3.1.5. Kohta 18 Komitea hyväksyy tämän taulukon parannetun asettelun. 3.1.5.1. Taulukkoon tulee tehdä seuraavat lisäykset: a) Jäähdytetty ja kohotettu leipätaikina: 3 g/kg (E 339, 341 ja 450 i) Monissa maissa leipää leivotaan yhä enemmän pakastetusta tai jäähdytetystä taikinasta, koska yötyötä on rajoitettu sosiaalisista syistä. Fosfaateilla estetään taikinan ominaisuuksien heikentyminen jäähdytyksen tai pakastuksen ja sitä seuraavan sulamisen aikana. b) Lisätään myös seuraavat kursivoidut sanat: "Maitotuotepohjaiset suklaa-, mallas- ja muut maustetut juomat" Eräissä jäsenvaltioissa myös maitopohjaiset vaniljan- ja hedelmänmakuiset juomat ovat suosittuja ja auttavat lisäämään maidon kulutusta. E 339 estää maitoproteiinin koaguloitumista steriloinnin aikana. Tällaista käyttöä vastaan ei luonnollisesti ole rajoittavia terveyssyitä. c) Nimike "Tee ja yrttijuomat" tulee korvata nimikkeellä "Pikateet ja pikayrttijuomat sekä niihin perustuvat jauhesekoitukset". Fosfaatteja käytetään ja tarvitaan itse asiassa vain pikatuotteissa, ei varsinaisissa teessä ja yrttijuomissa. 3.1.6. Kohta 22 Viimeisestä nimikkeestä (joka koskee talkkia) tulee poistaa sanat "vain pintakäsittely". Jos tätä ei hyväksytä, nimike tulisi muuttaa kuulumaan seuraavasti: "Makeiset ja makeisten valmistusosat (vain pintakäsittely): quantum satis" Talkkia käytetään estämään makeisten liimautumista toisiinsa. Valmistettaessa (esim.) paistettuja makeisia, joissa on karamellisydän, sydämet tarvitsevat takertumisen estävää käsittelyä paistamisen aikana samoin kuin koko tuote ulkokuoren lisäämisen jälkeen. Valvonnan helpottamiseksi suositamme ensimmäistä ratkaisua. 3.1.7. Muita liitteeseen lisättäviä kohtia Lisätään direktiivin 95/2/EY liitteeseen 4 seuraavaa: 3.1.7.1. "E 297 fumaarihappo: muffinit: 2,5 g/kg" Aine saa aikaan muffineissa tarvittavan huokoisen rakenteen. Fumaarihappoa esiintyy kaikissa eläimissä ihminen mukaan lukien. Elintarvikealan tiedekomitea suosittaa päivittäiseksi enimmäisannokseksi 6 mg/kehopainokilo. 2,5 g fumaarihappomäärän muffinikiloa kohden on laskettu merkitsevän 0,0041 mg annosta kehopainokiloa kohden. 3.1.7.2. E 363 muurahaishappo: siirretään liitteeseen 1 tai muutetaan seuraavasti: "viinikumi- ja marmeladimakeiset: 10 g/kg (vain pintakäsittelyyn)." Koska muurahaishapolle ei ole annettu päivittäistä enimmäisannosta, ei näyttäisi olevan mitään syytä jättää sitä liitteen 1 ulkopuolelle. Jos tätä ei kuitenkaan hyväksytä, aineen käyttö marmeladimakeisissa tulee mainita liitteessä 4. Muurahaishappo antaa miellyttävän kirpeän maun, ja toisin kuin muut hedelmähapot se ei ime kosteutta ja parantaa näin tuotteiden varastokestävyyttä. Tähän asti se on sallittu q. s. useissa jäsenvaltioissa. 3.1.7.3. "E 234 Nisiini Nestemäinen kananmuna: 6,25 mg/kg." Nestemäinen kananmuna pilaantuu helposti ja vaatii lämpökäsittelyn lisäksi säilöntäaineen, koska hyytymisen välttämiseksi lämmön käyttöä on rajoitettava. Päinvastoin kuin sorbaatit, nisiini on neutraalissa ympäristössä aktiivinen säilöntäaine ja soveltuu siksi ihanteellisesti tähän tarkoitukseen. Maidon lactococcus-bakteeri tuottaa nisiiniä ja sitä esiintyy myös juustoissa. Ihmisen ruuansulatuksessa nisiini hajoaa. Bryssel, 18. joulukuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL N:o C 206, 13.8.1992, s. 15 () Joissakin tapauksissa neljään vuoteen. () CES 1259/96 (96/0112 COD 96/0113 96/0118 CNS), 31.10.1996