EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 29.11.2011 
SEK(2011) 1409 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajariitojen 
vaihtoehtoisesta riidanratk aisusta (ADR-direktiivi) 
 
ja 
 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kuluttajariitojen 
verkkovälitteisestä vaihtoehtoisest a riidanratkaisu sta (ODR-asetus) 
 
{KOM(2011) 793 lopullinen} 
{SEK(2011) 1408 lopullinen}  
 
FI 2   FI Vastuuvapauslauseke 
Tämä vaikutustenarviointiraport ti edustaa ainoastaan sen laadintaan osallistuneiden komission 
yksiköiden kantaa. Teksti on laadittu komme ntoitavaksi, eikä se  vaikuta komission 
mahdollisen päätöksen lopulliseen muotoon. 
 
FI 3   FI 1. JOHDANTO  
Kuluttajansuojalainsäädäntöä sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla on merkittävästi 
vahvistettu viime vuosikymmeninä. Eurooppalais illa kuluttajilla ei ole kuitenkaan aina 
käytössään tehokkaita muutoksenhakukeinoja,  jos heidän oikeuks iaan loukataan.  
Näin on siksi, että kuluttajat uskovat tuomioistu inmenettelyjen olevan kalliita, aikaavieviä ja 
raskaita. Raskaat ja tehottomat menettelyt ja niid en epävarmat tulokset vaikuttavat kuluttajiin 
niin, että he eivät edes yritä muutoksenhakua . Kuluttajat eivät myöskään aina ole täysin 
selvillä, mitkä heidän oike utensa konkreettisesti ov at, eivätkä sen vuoksi hae korvausta 
silloinkaan, kun heillä on oikeus siihen. 
Tehokkaiden muutoksenhakukeinojen puute aiheutt aa erityisiä haasteita valtioiden rajat 
ylittävässä kaupassa. Kuluttajat ovat luonnollis esti varuillaan vieraassa kaupallisessa 
ympäristössä ja pelkäävät, että jotain menee pieleen, jos he tekevät ostoksia toisesta jäsenvaltiosta. He ovat huolissaan lainsä ädännön eroista jäsenvaltioiden välillä, 
kieliongelmista sekä riidanratkaisun mahdollises ti korkeammista kustannuksista ja vieraista 
menettelysäännöistä toisessa jäsenvaltiossa. Kulu ttajat antavat usein periksi asiassaan koska 
eivät tiedä, minne osoittaisivat valituks ensa toisessa jäsenvaltiossa. Epävarmuus 
muutoksenhakukeinoista vaikuttaa kuluttajien luo ttamukseen tehdä ostoksia valtioiden rajojen 
yli ja estää heitä hyödyntämästä sisämarkkinoiden etuja. 
Riidanratkaisun perinteisten tuomioistuinme nettelyjen lisäksi joissakin jäsenvaltioissa 
kuluttajilla ja elinkeinonharjoittajil la on mahdollisuus ratkaista asia nk. vaihtoehtoisten 
riidanratkaisumenettelyiden (ADR-menettelyjen)  mukaisesti. Vaihtoehtoisella 
riidanratkaisulla tarkoitetaan oikeusistuin ten ulkopuolisia menettelyjä, kuten sovittelua, 
välitystä, välimiesmenettelyjä ja valitusl autakuntia. Tässä vaikutustenarvioinnissa 
vaihtoehtoisella riidanratkaisulla tarkoitetaan kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisten 
tavaroiden myymiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvien riitojen ratkaisua. Vaihtoehtoisilla 
riidanratkaisumenettelyillä pyritään ratkaisemaan osapuolten välisiä riita-asioita jonkin elimen 
(esim. sovittelijan, välittäjän, oikeusas iamiehen, valituslautakunnan) välityksellä. 
Vaihtoehtoinen riidanratkaisu ei kata sellai sten riitojen ratkaisua, jotka on käsitelty 
elinkeinonharjoittajan hoitaman si säisen valitustenkäsittelymene ttelyn kautta. Va ihtoehtoisia 
riidanratkaisujärjestelmiä, joil la on tarkoitus ratkaista kulu ttajien ja elinke inonharjoittajien 
välisiä riitoja verkon kautta, kutsutaan verkkovälitteisiksi  vaihtoehtoisiksi 
riidanratkaisujärjestelmiksi (ODR-järjestelmiksi) , ja ne voivat olla tehokas väline, etenkin 
verkkokauppaan liittyvien riit ojen ratkaisemiseksi. Ver kkovälitteinen vaihtoehtoinen 
riidanratkaisu ei ole kuitenk aan vielä riittävän kehittynyttä.
1 
Tarve parantaa kuluttajien muutoksenhakuke inojen saatavuutta  vaihtoehtoisten 
riidanratkaisujärjestelmien kautta edellyttää pohdintaa EU:n tasolla. Tässä analyysissä otetaan huomioon vaihtoehtoisen riidanratk aisun eri kehitystasot jäsenval tioissa ja olemassa olevat 
erityyppiset järjestelmät. Vaihtoehtoisia riid anratkaisumenettelyjä koskevien kansallisten 
toimintalinjojen eroavaisuus (tai  niiden puute) osoitt aa, että jäsenvaltio iden yksipuolisilla 
                                                
 
1 Verkkovälitteistä riidanratkaisua voi esiintyä myös  elinkeinonharjoittajien välillä, mutta se ei kuulu 
tämän vaikutustenarvioinnin piiriin. Esimerkki elin keinonharjoittajien välisestä verkkovälitteisestä 
riidanratkaisusta on Tšekin välitystuomioistuimen ( www.adr.eu ) palvelu, jolla autetaan merkin ja 
tuotemerkin haltijoita sekä verkkotunnuksen rekisteröijiä ja rekisteröintiyrityksiä ratkaisemaan riita-
asioita verkkovälitteisen menettelyn kautta.  
 
FI 4   FI toimilla ei päästä kuluttajia ja elinke inonharjoittajia tyydyttävään ratkaisuun. 
Johdonmukaisten ja tehokkaiden vaihtoehtois ten riidanratkaisu järjestelmien puute 
jäsenvaltioissa vaiku ttaa myös kuluttajien mahdollisuut een hyödyntää näitä järjestelmiä 
valtioiden rajat ylittä vissä ja verkkokauppaan liittyvissä riita-asioissa, jo issa ADR- tai ODR-
järjestelmien saatavuus on erittäin vähäine n. Vaihtoehtoisessa ja  verkkovälitteisessä 
riidanratkaisussa havaittujen ongelmien valtioid en rajat ylittävät näkökoh dat liittyvät suoraan 
kansalliseen tilanteeseen. Valtioiden rajat ylittävän vaihtoehtoisen riidanratkaisun 
parantaminen riippuu kansallisen vaihtoehto isen riidanratkais un parantamisesta.  
Vaikutustenarvioinnissa ke skitytään yksinomaisesti tuomioistuinten ulkopuoliseen 
riidanratkaisuun. Siinä pyritään analysoimaan erilaisia toiminta vaihtoehtoja, jo illa voitaisiin 
parantaa kuluttajien muutoksenhakuk einoja vaihtoehtoisen ja ver kkovälitteisen vaihtoehtoisen 
riidanratkaisun avulla. Muut ol emassa olevat välineet, joilla  vahvistetaan kuluttajaoikeuksien 
soveltamista sisämarkkinoilla oikeusteitse ja täytäntöönpanotoimin, eivät kuulu tämän 
vaikutustenarvioinnin piiriin. 
2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Merkittävä osuus eurooppalais ista kuluttajista koht aa ongelmia ostaessaan tavaroita ja 
palveluita sisämarkkinoilta. Vuonna 2010 näin kä vi noin yhdelle viidestä eurooppalaisesta 
kuluttajasta.2 Vaikka lainsäädännöllä tarjot aan yleisesti korkeatas oinen kuluttajansuoja, 
kuluttajien kohtaamat ongelmat jäävät usein ratkaisematta. Ostettui hin tavaroihin tai 
palveluihin liittyvistä ongelmista eurooppalais ille kuluttajille ai heutuvien tappioiden 
arvioidaan olevan suuruudeltaan 0,4 prosen ttia EU:n BKT:stä. Tähän sisältyvät 
eurooppalaisten kuluttajien kärsimät vahingot, jo tka liittyvät valtioid en rajat ylittävään 
kauppaan ja joiden suuruudeksi arvioidaan  500 miljoonasta eurosta miljardiin euroon.3 
Vaihtoehtoisen riidanra tkaisun tehokkuutta haitta avia tärkeimpiä puutteit a on kartoitettu neljä.  
Vaihtoehtoisen riidanratk aisun kattavuudessa olevat aukot, vähä inen tietämys järjestelmistä ja 
järjestelmien laatu  
Eurooppalaisilla kuluttajilla ei ol e käytettävissään samantasoisi a laadukkaita vaihtoehtoisia 
riidanratkaisujärjestelmiä EU:ssa. No in 750 kansallisesta vaihtoehtoisesta 
riidanratkaisujärjestelmästä huolimatta aukkoja es iintyy yhä sekä alue- että sektorikohtaisesti. 
Lisäksi tarkkojen tietojen puute vaikeuttaa merkittävästi vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen käyttöä kuluttajien kannalta. Elinkeinonha rjoittajat tarjoavat 
kuluttajille vain harvoin myyntipaikassa ta i myynnin jälkeen tietoj a toimivaltaisesta 
vaihtoehtoisesta riidanratkaisujärjestelmästä, joka voisi käsitellä riita-asiaa. Vaihtoehtoisissa riidanratkaisujärjestelmissä ei aina nouda teta avoimuuden, puolueettomuuden ja tehokkuuden 
kaltaisia perusperiaatteita, jo tka on kirjattu komission kahtee n suositukseen vuosilta 1998 ja 
2001. 
                                                
 
2 Eurobarometri 342, s. 169. 
3 Jos oletetaan, että yksilölliset tappiot ovat samanlaisia sekä kotimaan että valtioiden rajat ylittävissä 
ostoissa, arvioiden mukaan EU:n kuluttajille valtioiden rajat ylittävästä kaupasta aiheutuvat vahingot 
ovat 500 milj.–1 miljardi euroa. Ol ettamusta tukee myös se, että kun ve rrataan kotimaassa ja valtioiden 
rajat yli tapahtuviin etäostoihin liittyviä kokemuksia, kohdatuissa ongelmissa ei vaikuta olevan 
merkittäviä eroja: EU:ssa valtioiden rajat ylittäviin ostoihin liittyi viiveitä 16 prosentissa tapauksista ja 
kotimaassa tapahtuviin ostoihin 18 prosentissa tapauksista.  
 
FI 5   FI Verkkovälitteinen vaihtoehtoinen riidanratkai su valtioiden rajat ylittävissä sähköisissä 
liiketoimissa  
Vaihtoehtoisen riidanratkais un puutteellinen kattavuus  jäsenvaltioissa koko EU:ssa johtaa 
tehottomaan sähköisen kaupankäynnin riitoje n ratkaisuun. Vuonna 2010 yli puolet (56,3 %) 
ECC-verkoston vastaanottamista valituksista lii ttyi sähköiseen kaupankäyntiin, ja näistä alle 9 
prosenttia voitiin siirtää käsiteltäväksi vaih toehtoiseen riidanratkaisujärjestelmään toiseen 
jäsenvaltioon. Erittäin harvoissa vaihtoehtoisissa riidanratkaisujärjestelmissä tarjotaan mahdollisuus hoitaa koko prosessi verkon kautta . Koko prosessin hoitaminen verkon kautta 
säästäisi aikaa ja helpottaisi yhteydenpitoa osapuolten välillä. 
3. T
OISSIJAISUUS JA TARVE EU: N TOIMIIN  
Kuluttajansuoja kuuluu EU:n ja jäsenvaltioid en jaettuun toimivaltaan. Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 169 artikla ssa määrätään, että unioni myötävaikuttaa 
mm. kuluttajien taloudellisten etujen suojaa miseen ja edistää kul uttajien oikeutta 
tiedonsaantiin ja koulutukseen kuluttajien et ujen suojaamiseksi. SEUT-sopimuksen 114 
artiklaan perustuvalla vaihtoehto ista/verkkovälittei stä riidanratkaisua ko skevalla aloitteella 
edistetään näiden tavoitteiden saavuttamist a sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan 
liittyen. Samalla siinä noudatetaan toissi jaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta. 
Vaihtoehtoisen/verkkovälit teisen riidanratkaisun kehittämin en on keskeisen tärkeää, jotta 
kuluttajat ja elinkeinonharj oittajat pystyisivät hyödyntämään sisämarkkinoita ja 
sisämarkkinoiden toiminta paranisi; tämä on va hvistunut kaikissa sidosryhmien näkemyksissä 
julkisissa kuulemisissa ja keskusteluissa. 
Kaksitoista vuotta sen jälk een, kun komissio antoi suositu kset vaihtoehtoisista 
kuluttajariitojen ratkaisujärjestelmistä, nykytila nteen analyysi osoittaa, että pelkästään 
kansallisella tasolla toteutetuilla toimilla ei ole saavutettu näiden järjestelmien riittävää 
kattavuutta. ADR-järjestelmien tehokkuutta rajoi ttavat edelleen muutamat puutteet, eikä 
helppokäyttöisiä ODR-järjestelmiä valtioiden rajat ylittävää sähköist ä kaupankäyntiä varten 
ole kehitetty riittävästi. Eurooppalaisilla ku luttajilla ei tämän vuoksi ole käytettävissään 
samantasoisia vaihtoehtoisia riidanratkaisujärjestelmiä EU:ssa. Myöskään vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta tiedottaminen kuluttajille ei ol e taattua kaikilla vähittäiskaupan sektoreilla. 
Jos vaihtoehtoisen riidanratkaisun kehittäminen  jätetään pelkästään jäsenvaltioiden toimien 
varaan, laadukkaita järjestelmiä ei edelleenkään esii nny joillakin vähittäiska upan sektoreilla ja 
joillakin maantieteellisillä alue illa EU:ssa. Kuluttajien ja eli nkeinonharjoittajien tietoisuus 
asiasta jää vähäiseksi, ja jäsenvaltiot valvovat kansallisia vaihtoehtoisia riidanratkaisujärjestelmiä vapaaehtoisesti. Ei ol e myöskään mitään takeit a siitä, että ADR- tai 
ODR-järjestelmissä noudatetaan laadun takaavia peru speriaatteita. Tällain en riittämätön ja 
hajanainen vaihtoehtoisen riidanratkais un kehittäminen on vastoin SEUT-sopimuksen 
tavoitteita, koska niin estetään sisämarkki noiden toimintaa tai luodaan uusia esteitä 
toiminnalle, luodaan eriarvoinen kuluttaja nsuoja EU:hun ja vaihtelevat kaupalliset 
toimintaedellytykset elinkeinonharjoittajil le. Lisäksi ilman hyvin toimivaa kansallista 
vaihtoehtoista riidanratkaisujä rjestelmää, johon valtioiden raja t ylittävä ver kkovälitteinen 
riidanratkaisujärjestelmä voi perustua ja ankk uroitua, valtioiden rajat ylittävien riitojen 
ratkaisuun ei saada kehitettyä toimivaa ja tehokast a vaihtoehtoista riidan ratkaisujärjestelmää. 
Tehokkaan vaihtoehtoisen/ver kkovälitteisen riid anratkaisun puuttuminen rajoittaa 
tämäntyyppisen riidanratkaisun poten tiaalia ja luo eria rvoisuutta kuluttaja riitojen käsittelyn 
 
FI 6   FI toimivuuteen eri jäsenvaltioissa, etenkin valtioiden ra jat ylittävissä riita- asioissa. Tällainen 
tilanne vähentää kuluttajien luotta musta valtioiden rajat ylittävään ostosten tekemiseen. Sekä 
elinkeinonharjoittajat4 että kuluttajat ovat selkeästi si tä mieltä, että huoli mahdollisista 
muutoksenhakuun liittyvistä ongelmista toisessa jäsenvaltiossa estää elinkeinonharjoittajia 
myymästä ja kuluttajia ostamasta valtioiden ra jojen yli ja näin hyödyntämästä täysimittaisesti 
sisämarkkinoiden potentiaalisia etuja.5 On kiinnitettävä erityishuomiota kuluttajien 
luottamuksen lisäämiseen sisämarkkinoihin ja ta sapuolisten toimintaedellytysten takaamiseen 
elinkeinonharjoittajille ka ikissa jäsenvaltioissa. 
Tämänhetkisestä valtioiden ra jat ylittävien sähköisten liike toimien vähäisestä määrästä 
huolimatta digitaaliset vähittäiskaupan mar kkinat ovat nopeasti laajenemassa jäsenvaltioissa.6 
Näin ollen on yhä tärkeämpää t aata yksinkertaiset, edulliset ja tehokkaat tuomioistuimen 
ulkopuoliset muutoksenhakukeinot, jotta kuluttajat ja elinkeinonharjoittaj at voivat harjoittaa 
verkkokauppaa valtioiden rajojen yli. Jäsenvaltioid en tasolla toteutettav illa toimilla ei päästä 
EU:n laajuiseen verkkovälitte iseen riitojen ratkaisuun, joka  on keskeinen väline sähköisen 
kaupankäynnin edistämiseksi, kuten digitaalistrategiassa todetaan.  
Haluttuun tavoitteeseen päästään paremmin EU:n  tasoisin toimin niiden vaikutusten ja 
laajuuden vuoksi. Vaih toehtoisia riidanratk aisumenettelyjä koskevi en EU-tason yhteisten 
periaatteiden ja kriteereiden määrittelystä kaik issa jäsenvaltioissa on selvänä etuna se, että 
varmistetaan kuluttajariit ojen tehokas ja riittävä käsittely sekä  kotimaisissa että rajatylittävissä 
liiketoimissa. Niin taataan myös, että vaihtoehtoinen/verkkovälitte inen riidanratkaisu kehittyy 
yhdenmukaisemmin koko EU:ssa. 
Jäsenvaltioiden yksipuolisilla toimilla ei voida riittävästi tarj ota kuluttajille ja 
elinkeinonharjoittajille edellä mainittuja et uja. Jäsenvaltioiden koordinoimattomat toimet 
johtavat todennäköisesti vaihtoehtoisten ri idanratkaisumenettely jen yhä suurempaan 
hajanaisuuteen, mikä puolestaan edistää kulutta jien ja elinkeinonharj oittajien eriarvoista 
kohtelua sisämarkkinoilla ja l uo erilaisia kuluttajien muutoks enhakukeinojen tasoja EU:ssa. 
4. POLIITTISET TAVOITTEET  
Yleisiä tavoitteita ovat seuraav at: i) parannetaan vähittäisk aupan sisämarkkinoiden, myös 
digitaalisten vähittäismarkkinoiden, toimintaa, ii ) saavutetaan kuluttajans uojan korkea taso ja 
iii) annetaan kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille mahdollisuus  ratkaista riidat tehokkaalla 
tavalla. Seuraavassa taulukossa kuvataan erityiset ja toiminnalliset tavoitteet:  
                                                 
4 Tämä koskee erityisesti pk-yrityksiä, koska niillä on vähäiset hallinnolliset valmiudet käsitellä 
valituksia tuomioistuinmenettelyn kautta. Helpon riid anratkaisun kuten vaihtoehtoisen riidanratkaisun 
saatavuus olisi vastaus pienten ja keskisuurten yritysten tarpeisiin. 
5 Raportin mukaan yhdellä 20:stä kuluttajasta oli valtioiden rajat ylittävään tavaroiden tai palvelujen 
hankintaan liittyviä ongelmia, ja 59 prosenttia elinkeinonharjoittajista piti valtioiden rajat ylittävälle myynnille merkittävänä esteenä potentiaalisesti korkeampia kustannuksia valitusten ja riitojen 
ratkaisussa valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa kotimaisiin verrattuna. 
6 Vuosien 2004 ja 2010 välillä niiden henkilöiden prosenttiosuus, jotka tilasivat tavaroita tai palveluita 
internetin kautta EU-25-maissa, kohosi huomattavasti (22:sta 37 %:iin), etenkin Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, Luxemburgissa, Saksassa, Alankomaissa, Ranskassa ja Pohjoismaissa, joissa 45–65 
prosenttia internetin käyttäjistä tekee ostoksia verkon kautta. 
 
FI 7   FI Erityiset tavoitteet  Toiminnalliset tavoitteet  
Vaihtoehtoisen riidanratkaisun kattavuus, laatu ja sitä koskeva tiedottaminen  
Varmistetaan vaihtoehtoisten 
riidanratkaisujärjestelmien käyttömahdollisuudet, 
jotta helpotetaan tuomioistuinten ulkopuolista riidanratkaisua kotimaisissa ja valtioiden rajat 
ylittävissä riidoissa kuluttajien ja 
elinkeinonharjoittajien välillä.
 • Lisätään sellaisten kotimaisten ja valtioiden rajat 
ylittävien kuluttajariitojen osuutta, jotka ratkaistaan 
vaihtoehtoisessa riidanratkaisujärjestelmässä. 
• Vähennetään kotimaassa ja valtioiden rajojen yli 
ostettuihin tavaroihin ja palveluihin liittyvien ratkaisemattomien kuluttajariitojen lukumäärää.
 
Varmistetaan, että kuluttajat ja elinkeinonharjoittajat 
ovat tietoisia vaihtoehtoisista riidanratkaisujärjestelmistä. 
 • Varmistetaan, että kuluttajat saavat tietoa 
vaihtoehtoisista riidanratkaisujärjestelmistä, jotka ovat toimivaltaisia ratkaisemaan niiden riita-asioita, 
etenkin valtioiden rajat ylittävissä tilanteissa. 
• Varmistetaan, että kuluttajat ja elinkeinonharjoittajat 
ovat tietoisia vaihtoehtoisiin 
riidanratkaisujärjestelmiin liittyvästä yleisistä 
tiedoista ja järjestelmien käytöstä, etenkin valtioiden 
rajat ylittävissä tilanteissa.  
Varmistetaan, että vaihtoehtoiset riidanratkaisujärjestelmät tarjoavat laadukkaita 
palveluita kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille.
 • Varmistetaan, että vaihtoehtoiset 
riidanratkaisujärjestelmät tarjoavat puolueettomia 
palveluita kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille. 
• Varmistetaan, että vaihtoehtoiset 
riidanratkaisujärjestelmät tarjoavat päteviä ja 
avoimia palveluita kuluttajille ja 
elinkeinonharjoittajille. 
• Varmistetaan, että vaihtoehtoiset 
riidanratkaisujärjestelmät tarjoavat tehokkaita 
palveluita. 
• Varmistetaan, että vaihtoehtoisia 
riidanratkaisujärjestelmiä valvotaan säännöllisesti.  
Verkkovälitteinen vaihtoehtoinen riidanratkaisu va ltioiden rajat ylittävissä sähköisissä liiketoimissa  
Varmistetaan, että kuluttajat ja elinkeinonharjoittajat 
voivat luottaa, että järjestelmällä ratkaistaan 
valtioiden rajat ylittävään sähköiseen kaupankäyntiin liittyvät riidat verkon välityksellä. 
 • Annetaan kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille 
mahdollisuus hoitaa kaikki valtioiden rajat ylittävät sähköisen kaupankäynnin riidat verkon välityksellä 
ja tuomioistuimen ulkopuolella tarjoamalla verkkovälitteinen väline EU:n tasolla. 
 
• Kehitetään yhteiset kriteerit, joihin 
verkkovälitteinen järjestelmä perustuu, jotta 
tehostetaan sen toimintaa.  
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT JA NIIDEN ANALYYSI  
Seuraavassa olevissa taulukoissa esitettään tiivis tettynä kahdella ongelma- alueella kartoitetut 
toimintavaihtoehdot: 
5.1. Vaihtoehtoisen riidanratkaisun (ADR)  kattavuus, laatu ja sitä koskeva 
tiedottaminen  
Vaihtoeht Ei EU:n toimia (perusskenaario)  
 
FI 8   FI o 1 
Vaihtoehto 
2 Ei-sitova oikeudellinen väline, jolla ka nnustetaan laadukkaiden vaihtoehtoisten 
riidanratkaisujärjestelmien kehittämistä kaikkiin  kotimaisiin ja valtioiden rajat ylittäviin 
kuluttajariitoihin, kannustetaan elinkei nonharjoittajia tarjoamaan kuluttajille tietoa 
riidan ratkaisemiseen toimivaltaisesta vaih toehtoisesta riidanratk aisujärjestelmästä ja 
kannustetaan vaihtoehtoisia riidanratkaisu järjestelmiä osallistumaan nykyisiin EU:n 
tason sektorikohtaisiin vaihtoehto isiin riidanratkaisuverkostoihin.  
Vaihtoehto 
3  Sitova oikeudellinen väline, jolla varmiste taan, että kuluttajat voivat viedä kaikki 
kotimaiset ja valtioiden rajat ylittävät riita- asiat sellaisen laadukk aan vaihtoehtoisen 
riidanratkaisujärjestelmän k äsiteltäväksi, joka kattaa myös verkkopalvelut, että 
kuluttajat saavat tietoa riidan ratkaise miseen toimivaltaisesta vaihtoehtoisesta 
riidanratkaisujärjestelmästä ja että vaihtoeh toiset riidanratkaisujärjestelmät osallistuvat 
nykyisiin EU:n tason sektorikohtaisiin vaih toehtoisiin riidanratkaisuverkostoihin.  
Vaihtoehto 
4 Sitova oikeudellinen väline, jolla peru stetaan EU-malli laadukkaita kansallisia 
vaihtoehtoisia riidanratkaisujärjestelmiä va rten, jotka kattavat kaikki kotimaiset ja 
valtioiden rajat ylittävät kuluttajariidat, my ös verkkokaupan osalta. Tällä oikeudellisella 
välineellä varmistetaan myös, että kuluttajat saavat tietoa riidan ratkaisemiseen toimivaltaisesta vaihtoehtoisesta riidanratk aisujärjestelmästä ja että luodaan EU:n 
tasoisia sektorikohtaisia vaihtoehto isia riidanratkaisuverkostoja.
 
5.2. Verkkovälitteinen vaihtoehtoinen r iidanratkaisu (ODR) valtioiden rajat 
ylittävissä sähköi sissä liiketoimissa  
Vaihtoehto 1Ei EU:n toimia (perusskenaario)  
Vaihtoehto 2Ei-sitova oikeudellinen väline, jolla yhdist etään valtioiden rajat ylittäviä verkkokaup a
verkon välityksellä käsittelevät kansalliset  vaihtoehtoiset riidanratkaisujärjestel m
verkostoksi.  
Vaihtoehto 3Sitova oikeudellinen väline, jolla perustetaan EU:n laajuinen järjestelmä, joka i) m u
verkkofoorumista, johon kuluttajat voivat olla suoraan yhteydessä, ii) perustuu ka n
vaihtoehtoisiin riidanratkaisujärjestelmin ja iii) pystyy käsittelemään valtioiden rajat y l
verkkokauppaan liittyviä riitoja verkon välit yksellä, ja jolla määritetään yhteiset 
verkkofoorumin toimintaa varten.  
Vaihtoehto 4Sitova oikeudellinen väline yhden sellaisen EU :n tason elimen luomiseksi, joka käsittele e
valtioiden rajat ylittävään verkkokaupp aan liittyviä riitoja verkon välityksellä.  
6. VAIHTOEHTOJEN JA NIIDEN VAIKUTUSTEN VERTAILU  
Ongelma-alueisiin liittyviä toimintavaihto ehtoja arvioitiin tehokkuuden, toimivuuden ja 
johdonmukaisuuden perusteella käyttäen arviointiskaalaa 0–5. Kunkin yhdistetyn vaihtoehdon 
pisteet kunkin kriteerin (tehokkuus , toimivuus, johdonmukaisuus) os alta esitetään seuraavassa 
kokoomataulukossa. Lopputulokset osoittavat, missä määrin yhdistetyn vaihtoehdon 
odotetaan edistävän tavoitteita.  
 
FI 9   FI Kumulatiivinen vaikutus 
(tehokkuus, toimivuus ja 
johdonmukaisuus)  Verkkovälitteinen vaihtoehtoinen r iidanratkaisu (ODR) valtioiden rajat 
ylittävissä sähköisissä liiketoimissa  
Vaihtoehtoisen 
riidanratkaisun (ADR) 
kattavuus, laatu ja sitä 
koskeva tiedottaminen  Vaihtoehto 1 Vaihtoehto 2 Vaihtoehto 3  Vaihtoehto 4 
Vaihtoehto 1 0 3 5 7 
Vaihtoehto 2 3 6 6 8 
Vaihtoehto 3 6 9 15 11 
Vaihtoehto 4 8 8 13 12 
Edellä esitetyn taulukon luvuista voi daan päätellä, että niiden vaihtoehtojen yhdistelmä, joihin 
ei liity EU:n tason toimia, säilyttää tilanteen  ennallaan, minkä vuoksi yk silöityjä ongelmia ei 
ratkaista. Niiden vaihtoehtojen yhdistelmä, joi ssa esitetään ei-sitovan oikeudellisen välineen 
hyväksymistä yksilöityjen ongelmien ratkaisemise ksi, ei ole tehokas eikä toimiva, minkä 
vuoksi kuluttajien ongelmia ei ratkaista eikä si sämarkkinoilla kärsittyjä tappioita korvata. 
Uuden suosituksen ei odot eta tuovan lisäarvoa nykyist en ongelmien ratkaisuun.  
Sellaisten vaihtoehtojen yhdistelmä, joissa ta rkoituksena on hyväksyä sitovia oikeudellisia 
välineitä, joissa edellytetään ADR-järjestelmie n, joilla pystytään käsittelemään riitoja myös 
verkon kautta, ottamista käyttöön talouden sekt oreilla, joilla niitä ei tällä hetkellä ole 
(vaihtoehto 3, ADR), takaa vaihtoehtoisen riidanratkaisun täyde n kattavuuden. Kattavan 
vaihtoehtoisen riidanratk aisun ansiosta luodaan tarvittavat puitteet, joiden perusteella EU:n 
laajuisella verkkovälitteisellä jä rjestelmällä voidaan tehokkaasti  käsitellä valtioiden rajat 
ylittäviin sähköisiin liiketoimiin liittyvi ä riita-asioita (vaihtoehto 3, ODR). Tämä 
vaihtoehtojen yhdistelmä edustaa näin ollen tehokkainta ja toimivinta tapaa parantaa 
kotimaisten ja valtioiden rajat yl ittävien riita-asioiden käsittelyä.  
Niiden vaihtoehtojen yhdistelmä, joihin sisä ltyy ADR- ja ODR-järjestelmien korkean tason 
yhdenmukaistamista (vaihtoehdot 4), tarjoaisi ky llä täyden kattavuuden mutta olisi suhteeton 
aloitteen tavoitteisiin nähde n. Tähän on saatu vahvistusta myös julkiseen kuulemiseen 
saaduissa vastauksissa ja komission yksi köiden jäsenvaltioiden kanssa käymissä 
kahdenvälisissä keskusteluissa. Lisäksi yhden EU:n tasoisen  verkkovälitteisen 
riidanratkaisuelimen luominen tekisi tarpee ttomaksi tällä hetkellä kansallisella tasolla 
toimivat vaihtoehtoiset riidanratkaisujärjeste lmät, jotka ratkaisevat riitoja verkon kautta. 
Tällaisessa kehityksessä ei myöskään oteta huomioon kansallista tilannetta, eikä se ole 
oikeasuhtainen, koska siihen sisältyy voimakas EU :n ylhäältä alaspäin suuntautuva toiminta, 
joka myös luo tarpeettomia kustannuksia EU:lle.  
 
FI 10   FI Päätelmänä voidaan todeta, että haluttuihin tavo itteisiin voidaan parhaiten päästä erillisillä 
mutta toisiaan täydentävillä välineillä. Parh aana pidetään vaihtoeh toa, jossa yhdistetään 
seuraavat kaksi toimintavaihtoehtoa: 
(1) puitedirektiivi, jolla varmistetaan, että kuluttajat voivat viedä kaikki kotimaiset 
ja valtioiden rajat ylittä vät riita-asiat se llaisen laadukkaan ADR-järjestelmän 
käsiteltäväksi, joka kattaa myös verkkopalv elut, että he saav at tietoa riitansa 
käsittelyyn toimivaltaisesta ADR-järje stelmästä ja että  ADR-järjestelmät 
osallistuvat nykyisiin EU:n tason sektorikohtaisiin vaihtoehtoisiin 
riidanratkaisuverkostoihin (vaihtoehto 3); väline sitoo jäsenvaltioita mutta 
antaa niille vapauden valit a muodon ja menetelmät (miten ”täyttää aukot”) ja 
(2) asetus, jolla perustetaan EU:n laajui nen järjestelmä, joka i) muodostuu 
verkkofoorumista, johon kuluttajat voivat olla suoraan yhteydessä, ii) perustuu 
kansallisiin ADR-järjestelmin ja iii) pystyy käsittelemään valtioiden rajat 
ylittävään verkkokauppaan liittyviä riitoja  verkon välityksellä (ODR), ja jolla 
määritetään yhteiset kriteerit verkkofoor umin toimintaa varten (vaihtoehto 3). 
6.1. Parhaaksi arvioidun vai htoehdon vaikutukset 
Parhaaksi arvioitu vaihtoehto s aa aikaan todellista vaikutusta kuluttajien  kannalta.   
Kuluttajat voivat viedä kaikki riita-asiansa (r iippumatta kaupan sektorista, ostokanavasta tai 
maasta, josta tuote tai palvelu ostettiin) vaihtoehtoisen riidanratkaisujärjestelmän 
käsiteltäväksi. Lisäksi he voivat olla varm oja siitä, että kaikki vaihtoehtoiset 
riidanratkaisujärjestelmät ovat avoimia ja  käsittelevät riita -asiat tehokkaasti ja 
puolueettomasti, minkä ansiosta he voivat luottavaisemmin kään tyä vaihtoehtoisen 
riidanratkaisun puoleen. Tämän tuloksena otetaan esiin ja ratkaistaan useampia 
kuluttajariitoja. Korvatut tappiot voidaan käyt tää uudelleen sisämarkkinoilla tavaroiden ja 
palvelujen ostamiseen. Laadukkaan vaihtoehtois en riidanratkaisun kä yttöönotosta saatavat 
säästöt ovat myös huomattavia, no in 0,17 prosenttia EU:n BKT:stä.  Kuluttajat saavat kaikissa 
sopimuksissa ja kaupallisissa asiakirjoissa (e sim. kuiteissa, laskuissa) tietoa siitä, minkä 
vaihtoehtoisen riidanratkaisujä rjestelmän puoleen he voivat kään tyä, jos he joutuvat riitaan 
elinkeinonharjoittajan  kanssa. Näin ollen vaihto ehtoisesta riidanratkaisu sta tulee yleistä tietoa 
kuluttajille ja tietoisuus asiasta lisääntyy merkittävästi.  
Kokonaisvaikutus elinkeinonharjoittajiin  on kohtuullinen. Elinkei nonharjoittajille aiheutuu 
joitakin kustannuksia: i) Niitä saatetaan vaatia perustamaan ja rahoittamaan – osittain tai 
kokonaan – vaihtoehtoisia riidanratk aisujärjestelmiä sektoreille, joilla sellaisia ei vielä ole. 
Tähän liittyvät kustannuks et riippuvat sektorista , käsiteltäväksi tulevista riita-asioista ja 
maasta. Vaikutukset ovat suuremmat niissä jäsenvalti oissa, joissa tällä hetkellä ei ole lainkaan 
tai on vain harvoja vaihtoehtoisia riidanratkaisujärjestelmiä. Täyttä kattavuutta koskevaan velvoitteeseen liittyvät kustannuks et elinkeinonharjo ittajille eivät kuite nkaan suoraan liity 
vaihtoehtoisen riidanratkaisun kattavuuteen siinä jäsenvaltiossa, jossa ne ovat 
sijoittautuneena. Vaihtoehtoisen riidanratkaisun täysi kattavuus ei edellytä järjestelmällisesti, 
että elinkeinonharjoittaj at perustaisivat erillis en vaihtoehtoisen riid anratkaisujärjestelmän 
kullekin vähittäiskaupan sektoril la. Jäsenvaltiot – yhteistyössä e linkeinonharjoittajien kanssa 
tai ei – voivat päättää sen sijaan luoda yhde n tai sektoreiden välis en toissijaisesti 
toimivaltaisen vaihtoehtoisen  riidanratkaisuyksikön, joka ”t äyttää aukot” niiden alueella. 
Lisäksi on huomattava, että mon illa sektoreilla ja monissa jäsenvaltioissa on jo yleisenä 
käytäntönä, että elinkeinonharjoitt ajat rahoittavat vaihtoehtoisia riidanratkaisujärjestelmiä. ii) 
 
FI 11   FI Elinkeinonharjoittajien on muka utettava sopimuksiaan ja kaupallisia asiakirjojaan 
sisällyttämällä niihin tietoa asianmukaisista vaihtoehtoisista riidanratkaisujärjestelmistä. Tästä aiheutuu niille kustannuksia, jotka kertaluontai sia ja suuruudeltaan noin 771 miljoonaa euroa 
koko EU:ssa (254 euroa elinke inonharjoittajaa kohti). 
Toisaalta jos elinkeinonharjoittajat, myös pk-yritykset, käyttä vät vaihtoehtoista 
riidanratkaisua tuomioistuinmenettelyn sijaan, ne  säästävät vuosittain 1,7–3 miljardia euroa ja 
samalla aikaa 258 päivää. Lisäksi ne  parantavat mainettaan kulutta jien silmissä ja suojautuvat 
merkittävässä määrin maineen menetyksen risk iltä osoittamalla halukkuutta ratkaista riidat 
edullisemmalla ja helpommalla tavalla. Näin ollen kaikkien verkon kautta ja perinteisesti, kotimaassa ja valtioiden rajat ylittävästi myyt yjen tavaroiden ja palvelujen täysi kattavuus 
antaa elinkeinonharjoittajille mahdollisuuden käytt ää vaihtoehtoista riidanratkaisua. Näin ne 
pystyvät välttämään pitkälliset ja kalliit tuomio istuinmenettelyt ja säilyttämään maineensa. 
Elinkeinonharjoittajilla ja etenkin pk-yrityksillä on kannustin  parantaa myös sisäisiä 
valituksenkäsittelyjärjestelmiään, ja kilpai lun paraneminen on taattua. Tämän tuloksena 
elinkeinonharjoittajat ta rjoavat alttiimmin tuotteitaan ja pa lveluitaan intern etin kautta.  
Vaikutus myös jäsenvaltioihin  on kohtuullinen. Uuden vaihtoehtoisen 
riidanratkaisujärjestelmän perustamisesta  ja hoitamisesta aiheutuu kustannuksia, jotka 
jäsenvaltioiden on ehkä kanne ttava kokonaan tai osittain (ri ippuu siitä, rahoitetaanko 
vaihtoehtoinen riidanratkaisujärjestelmä julkisis ta vai yksityisistä varoista yksityissektorin 
maksuin vai molemmista). Asiaan liittyvät täytäntöönpanokustannukset ovat samanlaiset kuin 
edellä elinkeinonharjoittajien osalta kuvatut. Jäsenvaltioilla on mahdo llisuus täyttää täyttä 
kattavuutta koskeva velvoite useiden vaihtoeh tojen kautta. Niille aiheutuu marginaalisia 
kustannuksia myös vaihtoehtoisten riidanratk aisujärjestelmien kehittämiseen liittyvästä 
raportoinnista. 
Olisi tarkasteltava myös vaikutusta EU:n talousarvioon.  EU:lle aiheutuu kustannuksia 
valtioiden rajat ylittävien verkkokauppaan liittyvien riitojen kä sittelyyn tarkoitetun 
verkkoperusteisen järjestelmän kehittämis estä ja ECC-verkostossa vaadittavasta 
asiantuntemuksesta. Kun otetaan huomioon nykyiset vaihtoehtoiset riidanratkaisujärjestelmät, 
jotka käsittelevät riitoja ver kon kautta, sekä samanlaiset EU:n välineet, verkkoperusteisen 
järjestelmän perustamiskustannuksiksi voidaan ar vioida noin 2 miljoonaa euroa ja vuotuisiksi 
ylläpito- ja käyttökustannuks iksi noin 300 000 euroa.  
EU:n toimien soveltamisala rajoittuu tiukasti vain toimiin, jotka ovat tarpeen tavoitteiden 
saavuttamiseksi. Vaihtoehtoisen riidanratkaisu n kehittämistä koskeva puitedirektiivi ja EU:n 
tasoisen verkkovälitteisen riidan ratkaisujärjestelmän kehittämistä koskeva asetus tarjoavat 
tehokkaimmat tavat saavuttaa halutut tavoitteet alhaisimmilla suhteelli silla kustannuksilla. 
EU:n tason toimissa otetaan huomioon kansallise t vaihtoehtoiset riidan ratkaisujärjestelmät. 
Parhaaksi katsotusta vaihtoehdos ta jäsenvaltioille ja elinkei nonharjoittajille aiheutuva rasite 
on oikeasuhteinen, koska tavoitteet saavutetaan alimmilla kustannuksilla ja vältetään menojen 
päällekkäisyys tai tarpeeton hallinnollinen rasite. Päätelmänä voidaan todeta, että parhaaksi katsotussa vaihtoehdossa noudate taan suhteellisuusperiaatetta. 
7. P
ÄÄTELMÄT / SEURANTA JA ARVIOINTI  
Ehdotettuihin lainsäädän töaloitteisiin sisältyy säännös, jonka mukaan aloitteen soveltamisesta 
ja sen asianmukaisuudesta ja te hokkuudesta tavoitteiden saavutta misen suhteen on laadittava 
raportti. Lisäksi käytetään eri se urantaindikaattoreita, joilla mitataan edistymistä tavoitteissa, 
 
FI 12   FI joihin aloitteilla pyritään. Näihin sisältyvät vaihtoehtoisen riidanratkaisun tapausten sekä 
verkon välityksellä valtioiden rajat ylittä västi ostavien ja my yvien kuluttajien ja 
elinkeinonharjoittajien määrän lisääminen, as iaa koskevan tietoisuuden lisääminen, niiden 
elinkeinonharjoittajien määrän lisääminen, jotka ovat halukkaita  myymään verkon välityksellä 
toiseen jäsenvaltioon, 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä, ja niiden kuluttajien määrän 
lisääminen, jotka ovat halukkaita ostamaan tois esta jäsenvaltiosta verkon välityksellä, 10 
prosentilla vuoteen 2020 mennessä, sekä vaihto ehtoisten riidanratk aisujärjestelmien 
laatuperiaatteiden noudattamisaste.