[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 8.4.2009 KOM(2009) 126 lopullinen 2009/0054 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (uudelleenlaadittu toisinto) Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan aloitteen toteuttaminen {SEK(2009) 315}{SEK(2009) 316} PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Monet yritysten välisiin tai yritysten ja viranomaisten välisiin kaupallisiin toimiin liittyvät maksut suoritetaan vasta pitkän ajan kuluttua toimituksesta ja usein myöhemmin kuin sopimuksessa tai yleisissä kaupallisissa ehdoissa on määrätty. Tällaiset käytännöt vaikuttavat yrityksen rahoitusomaisuuteen ja vaikeuttavat niiden taloushallintoa. Maksuviivästykset heikentävät etenkin pk-yritysten kilpailukykyä ja kannattavuutta. Lisäksi maksuviivästyksillä on negatiivinen vaikutus yhteisön sisäiseen kauppaan. Maksuviivästykset saattavat aiheuttaa muuten kannattavien yritysten joutumisen konkurssiin ja pahimmassa tapauksessa käynnistää konkurssien sarjan toimitusketjussa. Tämä riski kasvaa merkittävästi laskusuhdanteiden aikana, kun rahoitusta on erityisen vaikea saada. Tästä on jo alkanut olla merkkejä nykyisen talouskriisin edetessä, ja kehitykseen on puututtava määrätietoisin poliittisin keinoin. Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevassa aloitteessa [Small Business Act, KOM(2008) 394] korostettiin pk-yritysten ratkaisevaa merkitystä EU:n talouden kilpailukyvylle sekä rahoituksen saatavuutta ja sisämarkkinoiden mahdollisuuksien tehokkaampaa hyödyntämistä pk-yritysten suurimpina haasteina. Euroopan talouden elvytyssuunnitelmassa [KOM(2008) 800] puolestaan painotettiin sitä, että kohtuuhintaisen rahoituksen riittävä saatavuus on edellytys yksityisen sektorin investoinneille, kasvulle ja työpaikkojen luomiselle taloudellisessa laskusuhdanteessa ja pyydettiin EU:ta ja jäsenvaltioita varmistamaan, että viranomaiset maksavat tavara- ja palvelulaskunsa kuukauden kuluessa. Viranomaisten maksuviivästykset murentavat politiikan uskottavuutta ja ovat ristiriidassa niiden poliittisten tavoitteiden kanssa, joilla pyritään luomaan yrityksille vakaat ja ennakoitavat toimintaolot sekä edistämään kasvua ja työllisyyttä. Kun otetaan huomioon julkisten hankintojen merkittävä osuus EU:ssa (yli 1,943 miljardia euroa vuodessa), viranomaisten maksuviivästyksillä on selvä negatiivinen vaikutus yrityksiin ja etenkin pk-yrityksiin. Monilla viranomaisilla ei ole samoja maksurajoitteita kuin yrityksillä ja niiden maksuviivästykset ovat vältettävissä. Siksi viranomaisten maksuviivästyksistä olisi oltava aiempaa ankarammat seuraamukset. Lisäksi vaihtelevat maksuasenteet eri puolilla EU:ta saattavat estää yrityksiä osallistumasta julkisiin tarjouskilpailuihin, mikä vääristää kilpailua ja haittaa sisämarkkinoiden toimintaa sekä kaventaa viranomaisten mahdollisuuksia saada paras vastine veronmaksajien rahoille. Näistä syistä tämän ehdotuksen tavoitteena on parantaa eurooppalaisten yritysten kassavirtaa, mikä on erityisen tärkeää laskukauden aikana. Lisäksi sen avulla pyritään helpottamaan sisämarkkinoiden joustavaa toimintaa poistamalla asiaan liittyvät esteet rajatylittäviltä kaupallisilta toimilta. Tavoitteet saavutetaan antamalla velkojille välineet, joiden avulla ne voivat maksujen viivästyessä käyttää oikeuksiaan tehokkaasti ja täysimääräisesti, sekä kohdistamalla viranomaisiin toimenpiteitä, joiden tuloksena ne eivät ole enää halukkaita maksamaan laskujaan myöhässä. | 120 | Yleinen tausta EU:ssa suurin osa tavaroista ja palveluista toimitetaan yritysten välillä tai yrityksiltä viranomaisille siten, että asiakkaalle annetaan maksuaikaa. Osapuolet sopivat maksuajasta tai se on ilmoitettu toimittajan laskussa tai säädetty laissa. Viimeistään maksuajan päättyessä toimittaja odottaa saavansa maksun toimitetuista tavaroista ja palveluista. Maksuajan jälkeen suoritettu maksu katsotaan viivästyneeksi. Direktiivi 2000/35/EY annettiin yritysten välisiin tai yritysten ja viranomaisten välisiin kaupallisiin toimiin liittyvien maksuviivästysten torjumiseksi. Siinä säädetään muun muassa, että lakisääteistä korkoa voidaan periä, kun maksua ei ole suoritettu sopimukseen tai lakiin perustuvan määräajan kuluessa. On kuitenkin runsaasti näyttöä siitä, että direktiivin 2000/35/EY voimaantulosta huolimatta kaupallisiin toimiin liittyvät maksuviivästykset ovat edelleen yleinen ongelma EU:ssa. Lisäksi joissain jäsenvaltioissa on todettu sovellettavan perusteettoman pitkiä maksuaikoja sopimuksissa, joissa osapuolena on viranomaisia. Kumpikin ongelma haittaa vakavasti tervettä liiketoimintaympäristöä ja yhtenäismarkkinoiden toimintaa etenkin talouden laskusuhdanteiden aikana. Kaupallisten toimien maksuviivästyksiin ja monien velkojien passiiviseen asenteeseen on useita toisiinsa liittyviä syitä: 1. Markkinoiden rakenne: Kilpailun määrä markkinoilla, markkinatoimijoiden markkinavoima sekä vastaavasti asiakassuhteiden vahingoittamisen pelko ovat tärkeitä tekijöitä, jotka vaikuttavat siihen, hyväksyvätkö velkojat maksuviivästyksen ja pyytävätkö velalliset lisää maksuaikaa tavaraluotoille. 2. Muuttuvat makroekonomiset olosuhteet: Laskusuhdanne aiheuttaa todennäköisesti enemmän maksuviivästyksiä yritysten viivyttäessä laskunmaksuaan. Lisäksi maksuviivästysten seuraukset ovat vakavampia laskukausina, jolloin vaihtoehtoisen rahoituksen saanti on tavallista vaikeampaa. 3. Rahoituksen saatavuus ja budjettirajoitukset: Myös lainojen saatavuus, rahapolitiikka, lainoja koskevan informaation luonne ja kulku, yrityksen likviditeettiasema ja pankkilainojen saatavuus voivat vaikuttaa maksuviivästyksiin etenkin yrityksissä, joissa pankkilainaa käytetään korvaamaan toimitusluotot. Monet velallisyritykset pitävät maksujen viivästynyttä suorittamista tehokkaana ja edullisena tapana rahoittaa omaa toimintaa. Viranomaisille maksuviivästykset ovat helppo vaikkakin luvaton keino selviytyä budjettirajoituksista, jos maksamista siirretään seuraavalle budjettikaudelle. 4. Velallisten (myös viranomaisten) varainhoitokäytännöt ja velkojien luotonhallintakäytännöt sekä tuotteiden ja palvelujen laatu ja myynnin jälkeiset palvelut ovat tärkeitä maksuviivästyksiin liittyviä tekijöitä. 5. Tehokkaiden ja tuloksellisten parannuskeinojen puuttuminen: Direktiivistä 2000/35/EY huolimatta monet yritykset, jotka usein ovat pk-yrityksiä, eivät peri korkoa, vaikka niillä olisi siihen oikeus, mikä puolestaan heikentää velallisten motivaatiota maksaa laskunsa ajallaan. Joidenkin velkojien kohdalla maksuviivästyksiin puuttumisen aiheuttamat kustannukset eivät ole perusteltuja saatuun taloudelliseen hyötyyn verrattuna. Monissa tapauksissa ylimääräisen paperityön aiheuttamia kustannuksia ei saada takaisin. Viivyttelevien asiakkaiden muistuttaminen ja viivästyskorkojen perintä aiheuttavat hallinnollisia kustannuksia, joita monet yritykset pyrkivät välttämään. Lisäksi monet direktiivin keskeiset säännökset ovat epäselviä tai niiden täytäntöönpano on käytännössä vaikeaa. Vaikka direktiivissä 2000/35/EY on joitakin puutteita, peruskäsitteet kuten viivästyskorko, omistuksenpidätys ja riidattomien saatavien perintämenettelyt ovat maksuviivästyksen torjuntaa koskevan lainsäädäntökehyksen olennaiset ja laajalti hyväksytyt peruspilarit. Viimeaikaisista parannuksista huolimatta maksuviivästykset ovat yhä yleinen ongelma EU:ssa, ja joissain jäsenvaltioissa viranomaisten maksukäyttäytyminen on erityisen epävarmaa. Tämä haittaa jatkuvasti sisämarkkinoiden toimintaa ja vaarantaa vakavalla tavalla yritysten toiminnan jatkuvuuden talouskriisin aikana. Vaikka direktiivin peruselementit siis säilytetään, on kuitenkin hyvin tärkeää ottaa käyttöön lisävälineitä vähentämään kaupallisiin toimiin liittyviä maksuviivästyksiä, lyhentämään viranomaisten laskunmaksuaikoja ja vahvistamaan merkittävästi viranomaisiin kohdistettuja kannusteita maksaa laskunsa ajallaan. Tämä toteutetaan sisällyttämällä yhteen säädöstekstiin sekä direktiiviin tehdyt merkittävät muutokset että sen muuttumattomina säilyvät säännökset. Ehdotettu direktiivi korvaisi ja kumoaisi direktiivin 2000/35/EY. Kun lainsäätäjä on antanut direktiivin, komissio ottaa sen luonnollisesti huomioon tarkistaessaan (vuonna 2010) varainhoitoasetusta ja sen soveltamissääntöjä. Koska lainsäätäjän suorittama varainhoitosääntöjen tarkistus on pitkä prosessi, komissio on antanut tiedonannon[1], jossa se ohjeistaa omia yksiköitään toteuttamaan viipymättä useita toimenpiteitä, joiden tavoitteena on yksinkertaistaa varainhoitosääntöjä ja nopeuttaa talousarvion toteuttamista talouden elvyttämiseksi; tavoitteeseen pyritään etenkin komission omia maksusuorituksia parantamalla ja asettamalla tavoitteita maksuaikojen lyhentämiseksi. | 130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Ainoa voimassa oleva säädös on direktiivi 2000/35/EY, joka laadittaisiin uudelleen tällä ehdotuksella. | 140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Tämä ehdotus on osa kasvua ja työllisyyttä tukevaa Lissabonin strategiaa ja sillä pannaan osaltaan täytäntöön eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite [Small Business Act, KOM(2008) 394] ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelmasta annettu komission tiedonanto [KOM(2008) 800]. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | 211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Intressiryhmiä kuultiin interaktiivisen politiikan suunnittelun (Sinun äänesi Euroopassa) mukaisesti järjestetyssä julkisessa kuulemisessa. Lisäksi kuultiin Euroopan yrityspaneelia (European Business Test Panel). | 212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Valtaosa vastaajista piti nykyistä direktiivissä säädettyä lakisääteistä korkoa tyydyttävänä. Useimmat vastaajat kehottivat kuitenkin komissiota ottamaan pikaisesti käyttöön tehokkaita ja tuloksellisia lääkkeitä, joilla torjutaan maksuviivästyksiä ja lujitetaan etujärjestöjen asemaa. Vastaukset muodostivat hyvin tärkeän osan vaikutusten arviointia. | 213 | Julkinen kuuleminen toteutettiin internetin välityksellä 19.5.–31.8.2008. Komissio sai sen tuloksena 510 vastausta. Tulokset ovat saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/late_payments/index.htm | Asiantuntijatiedon käyttö | 229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. | 230 | Vaikutusten arviointi Vaikutusten arviointi ja sen tiivistelmä sisältävät yleiskatsauksen eri vaihtoehdoista. Ainoastaan vaihtoehdot 3 a/2 (lainsäädäntötoimenpide – maksuaikojen yhdenmukaistaminen viranomaisten yrityksille suorittamissa maksuissa), 3 c (lainsäädäntötoimenpide – viiden euron kynnysarvon poistaminen,), 3 d (lainsäädäntötoimenpide – ”myöhästymismaksun” käyttöönotto) ja 3 e (lainsäädäntötoimenpide – ”viivästyskorvauksen” käyttöönotto) täyttävät vaikuttavuutta, tehokkuutta ja johdonmukaisuutta koskevat valintaperusteet. Näin ollen tämä ehdotus perustuu kyseisille neljälle vaihtoehdolle. | 231 | Komissio on tehnyt työohjelmassa mainitun vaikutusten arvioinnin, jota käsittelevä raportti on nähtävillä seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/late_payments/index.htm | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tämän direktiivin 2000/35/EY uudelleen laaditun toisinnon tavoitteena on tehostaa maksuviivästysten torjuntakeinoja ottamalla käyttöön oikeus periä sellaiset hallinnolliset kulut ja korvaus yrityksen sisäisistä kuluista, jotka aiheutuvat maksuviivästyksistä. Lisäksi viranomaisten osalta ehdotuksen tavoitteena on lyhentää laskunmaksuaikoja yhdenmukaistamalla viranomaisten maksuajat yrityksille ja vahvistamalla maksuviivästyksiä ehkäiseviä keinoja ottamalla käyttöön kiinteämääräinen korvaus viivästyskoron ja perintäkulujen korvauksen lisäksi. Kiinteämääräistä korvausta peritään ensimmäisestä viivästyspäivästä lähtien, ja se on suuruudeltaan viisi prosenttia laskutetusta määrästä. Näiden lisäksi ehdotuksessa poistetaan mahdollisuus jättää huomiotta korkovaatimukset, jotka ovat määrältään alle viisi euroa. | 310 | Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 95 artikla. | 320 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. | Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä. | 321 | Ennen direktiivin 2000/35/EY täytäntöönpanoa maksuviivästykset haittasivat yhteisön lainsäädännön puuttuessa suuresti yhteisön sisäistä kauppaa. Maksuviivästysten torjuntaa koskevien kansallisten sääntöjen puuttuminen tai tehottomuus suojelee nimittäin epäoikeudenmukaisella tavalla kansallisia taloudellisia toimijoita muista jäsenvaltioista tulevilta tuotteilta ja palveluilta. Jos jäsenvaltiot eivät ehkäise muista jäsenvaltioista peräisin olevien tavaroiden tai palvelujen vapaan liikkuvuuden esteitä, joita kansallisten viranomaisten tai yritysten maksuviivästykset aiheuttavat, seuraukset yhteisön sisäiselle kaupalle ovat yhtä vahingolliset kuin kaupan rajoittamisen yhteydessä. Lisäksi viranomaisten vaihtelevat maksuasenteet eri puolilla EU:ta saattavat estää yrityksiä osallistumasta julkisiin tarjouskilpailuihin, mikä vääristää kilpailua ja haittaa sisämarkkinoiden toimintaa sekä kaventaa viranomaisten mahdollisuuksia saada paras vastine veronmaksajien rahoille. | 323 | Ehdotuksen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin yhteisön toimilla seuraavista syistä. | Jäsenvaltioiden toimin ja direktiivin 2000/35/EY avulla ei ole pystytty riittävällä tavalla takaamaan sisämarkkinoiden toimintaa vähentämällä maksuviivästyksistä johtuvia EU:n sisäisen kaupan esteitä. Siksi pidettiin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja ongelman laajuus ja vaikutukset huomioon ottaen aiheellisena toteuttaa tämän tavoitteen saavuttamiseksi lisätoimia yhteisön tasolla. | 324 | Kyselytutkimuksissa ja sidosryhmien kuulemisessa on todettu, että kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten vähentäminen edellyttää EU:n toimena direktiivin 2000/35/EY uudelleenlaadintaa. Käytettävissä olevien lukujen mukaan useimmat yritykset katsovat, että tavaroiden ja palvelujen myyminen yrityksille ja viranomaisille toiseen jäsenvaltioon aiheuttaa suuremman maksuviivästysriskin. Muiden syiden ohella maksuviivästysriski estää yrityksiä myymästä tuotteita ja palveluja muihin jäsenvaltioihin, koska se lisää epävarmuutta ja yritystoiminnasta aiheutuvia kustannuksia. Tuolloin toimista aiheutuvat kustannukset ovat suuremmat, sillä kotimarkkinoiden ulkopuolelle sijoittautuneen asiakkaan markkina-asemasta ja vakavaraisuudesta on epävarmuutta ja epäsymmetristä informaatiota. Monet velalliset pitävät maksuviivästyksen mahdollisia vaikutuksia maineeseen paljon pienempänä riskinä, jos velkoja on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, sillä maineen vahingoittuminen vähenee etäisyyden kasvaessa. Lisäksi rajatylittävä kauppa lisää tavaraluoton tarjoamisen kustannuksia, sillä kieli, tuomioistuimen toimivalta ja vakavaraisuutta koskevat tiedot ovat yleensä erilaisia ja näin ollen seurantakustannukset kasvavat ja toisaalta mahdollisuudet maksun onnistuneeseen täytäntöönpanoon vähenevät. Rajatylittävässä kaupassa otetaankin usein vakuutus tavaraluottoihin liittyvien riskien varalta tai turvaudutaan muihin kaupankäyntiriskien hallinnan välineisiin. Tällaiset välineet pienentävät tulojen saamiseen liittyvää epävarmuutta mutta saattavat viedä suuren osan katteesta, varsinkin pienyrityksissä. | 325 | Vaikutusten arvioinnin aikana hylättiin monia muihin kuin lainsäädäntötoimenpiteisiin kuuluvia vaihtoehtoja toissijaisuusperiaatteeseen kytkeytyvistä syistä, kuten vaikutusten arvioinnissa yksityiskohtaisesti selostetaan. | 326 | Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä. | 331 | Kyseinen direktiivi on talouden toimijoiden kannalta edelleen vaihtoehtoinen väline siinä mielessä, että siinä ei velvoiteta perimään viivästyskorkoa eikä korvausta perintäkuluista. Ehdotuksessa ei myöskään estetä yrityksiä sopimasta muista maksuehdoista, kuten yritysten välisiä ja poikkeustapauksissa myös viranomaisten ja yritysten välisiä kaupallisia toimia koskevista maksuajoista, talouden toimijoiden välistä sopimusvapautta koskevan perusperiaatteen mukaisesti. Ehdotus on myös riittävän joustava, jotta jäsenvaltiot voivat saattaa direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään ottaen huomioon kunkin jäsenvaltion alueella vallitsevat taloudelliset ja kaupalliset olot. Ehdotus ei myöskään vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pitää voimassa tai saattaa voimaan säännöksiä, jotka ovat velkojalle edullisempia kuin tämän direktiivin noudattamiseksi on tarpeen. | 332 | Ehdotus ei aiheuta talouden toimijoille uutta hallinnollista kuormitusta. Taloudellinen rasite, joka aiheutuu uudesta oikeudesta vaatia korvaus perintäkuluista, on suhteessa yritysten maksukäyttäytymiseen. Kansallisiin viranomaisiin kohdistuvat talousarviovaikutukset ovat suhteessa siihen, miten tehokkaasti viranomaiset kykenevät varmistamaan direktiivin säännösten noudattamisen. | Sääntelytavan valinta | 341 | Ehdotettu sääntelytapa: direktiivi. | 342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Koska käsillä oleva ehdotus on sellaisen olemassa olevan direktiivin uudelleenlaadittu toisinto, jossa jäsenvaltioille jätetään laaja liikkumavara, vaihtoehtoiset sääntelytavat eivät olisi riittäviä ehdotettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 401 | Talousarviovaikutukset rajoittuvat hallintomenoihin. | LISÄTIEDOT | 510 | Yksinkertaistaminen | 511 | Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä. | 512 | Direktiivin keskeisten termien määritelmiä laajennetaan ja ryhmitellään uudelleen vaihtelevien tulkintojen poissulkemiseksi. Velkojien oikeuksia koskevat epäselvät säännökset joko poistetaan tai muotoillaan täysin uudestaan, jotta talouden toimijat tietävät täsmällisesti direktiivin mukaiset oikeutensa. Yksinkertaistaminen on tavoitteena myös jäsenvaltioita koskevassa uudessa avoimuutta koskevassa yleisessä velvoitteessa. Lisäksi epäselvä käsite ”perintäkulut” korvataan uudella järjestelmällä, joka sisältää täsmällisen summan sisäisille perintäkuluille. | 515 | Ehdotus sisältyy yhteisön säännöstön ajantasaistamista ja yksinkertaistamista koskevaan komission ohjelmaan ja sen työ- ja lainsäädäntöohjelmaan viitenumerolla 2009/ENTR/006. | 520 | Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. | Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke | 531 | Ehdotus sisältää uudelleentarkastelulausekkeen. | 540 | Uudelleenlaatiminen Ehdotuksessa on kyse uudelleenlaatimisesta. | 550 | Vastaavuustaulukko Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko. | 560 | Euroopan talousalue Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. | 570 | Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Direktiivin 2000/35/EY säännökset, jotka koskevat direktiivin soveltamisalaa (tämän ehdotuksen 1 artikla), viivästyskorkoa (3 artikla), omistuksenpidätystä (8 artikla) sekä riidattomien saatavien perintämenettelyjä (9 artikla), säilyvät olennaisilta osiltaan muuttumattomana. Määritelmät ja käsitteet on yksinkertaistettu ja koottu 2 artiklaan. Muiden, sisällöllisten muutosten syyt ovat seuraavat: Ehdotuksen 1 artiklan 2 kohdassa poistetaan jäsenvaltioiden mahdollisuus jättää alle viiden euron korkovaatimukset huomiotta. Tämä poistaa esteen viivästyskoron perinnältä erityisesti pk-yritysten ja pienten laskujen kohdalla. Ehdotuksen 4 artiklassa täsmennetään, että maksuviivästystapauksessa velkojilla on oikeus saada maksettavaan summaan suhteutettu korvaus sisäisistä perintäkuluista. Tavoite on kaksinainen: Ensinnäkin velkojalla on mahdollisuus periä maksuviivästykseen liittyvät sisäiset hallinnolliset kulunsa, ja toiseksi tällä olisi lakisääteisen koron ohella ennalta ehkäisevä vaikutus velallisiin. Ehdotuksen 5 artikla koskee viranomaisten maksuviivästyksiä, ja siinä viranomaiset velvoitetaan pääsääntöisesti maksamaan tavara- ja palvelulaskunsa 30 päivän kuluessa. Tämän määräajan jälkeen velkojalla on periaatteessa oikeus periä viivästyskoron ja perintäkulujen korvauksen lisäksi viiden prosentin korvaus laskun summasta. Kansallisiin viranomaisiin kohdistuvat talousarviovaikutukset ovat suhteessa siihen, miten tehokkaasti viranomaiset kykenevät varmistamaan direktiivin säännösten noudattamisen. Lisäksi viranomaisten maksukäyttäytymisen odotetaan kohentuvan, mikä auttaa vähentämään yrityskonkursseja ja siten myös niiden aiheuttamia yhteiskunnallisia kustannuksia. Ehdotuksen 6 artiklalla tiukennetaan säännöksiä, jotka koskevat selvästi kohtuuttomia sopimuslausekkeita. Artiklassa säädetään, että lauseke, jonka mukaan viivästyskorkoa ei voida periä, katsotaan aina selvästi kohtuuttomaksi. Ehdotuksen 7 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan tästä direktiivistä johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien täydellinen avoimuus ja etenkin julkaisemaan lakisääteinen korko. Tämän tarkoituksena on taata, että yritykset ja varsinkin pk-yritykset saavat asianmukaisella tavalla käytännön tietoa, jonka avulla ne voivat ryhtyä viivyttelevien velallisten vastaisiin toimiin. Ehdotuksen 10 artiklassa vahvistetaan seuranta- ja arviointijärjestelmä, jonka avulla muut EU:n toimielimet sekä sidosryhmät saavat tietoa direktiivin täytäntöönpanosta käytännössä. | 2009/0054 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (uudelleenlaadittu toisinto) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) ⎢ 2000/35/EY EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[2], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[3], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[4], toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat seuraavaa: ∫ uusi 1. Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2000/35/EY[5] tehdään merkittäviä muutoksia. Mainittu direktiivi olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. 2. Sisämarkkinoilla talouden toimijat toimittavat useimmat tavarat ja palvelut muille talouden toimijoille ja viranomaisille maksun lykkäämisen periaatteella siten, että toimittaja antaa asiakkaalleen aikaa laskun maksamiseen osapuolten sopimuksen mukaisesti tai sen mukaan kuin toimittajan laskussa on määrätty tai laissa säädetty. 3. Monet talouden toimijoiden välisiin tai talouden toimijoiden ja viranomaisten välisiin kaupallisiin toimiin liittyvät maksut suoritetaan myöhemmin kuin sopimuksessa tai yleisissä kaupallisissa ehdoissa on määrätty. Vaikka tavarat on toimitettu tai palvelut suoritettu, monet niitä koskevat laskut maksetaan vasta pitkän ajan kuluttua määräpäivästä. Tällaiset maksuviivästykset vaikuttavat negatiivisesti yritysten rahoitusomaisuuteen ja vaikeuttavat niiden taloushallintoa. Lisäksi tilanne vaikuttaa yritysten kilpailukykyyn ja kannattavuuteen, koska velkojien on maksuviivästysten takia hankittava ulkoista rahoitusta. Tämä riski kasvaa merkittävästi laskusuhdanteiden aikana rahoituksen saatavuuden heikentyessä. 4. Maksuviivästyksiä koskevia oikeuskanteita helpotetaan jo nykyisin seuraavissa säädöksissä: tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001[6], riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 805/2004[7], eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1896/2006[8] sekä eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä 11 päivänä heinäkuuta 2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 861/2007[9]. Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten estämiseksi on kuitenkin tarpeen säätää lisäsäännöksiä. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (1) Euroopan parlamentti kehotti yhtenäisestä ohjelmasta pk-yritysten ja käsiteollisuusalojen hyväksi antamassaan päätöslauselmassa[10] komissiota tekemään ehdotuksia maksuviivästysongelman ratkaisemiseksi. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) (2) Komissio antoi 12 päivänä toukokuuta 1995 suosituksen kaupallisten toimien maksuajoista[11]. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (3) Euroopan parlamentti pyysi kaupallisten toimien maksuajoista annetusta komission suosituksesta antamassaan päätöslauselmassa[12] komissiota harkitsemaan suosituksensa muuttamista mahdollisimman pian tehtäväksi ehdotukseksi neuvoston direktiiviksi. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) (4) Talous- ja sosiaalikomitea on 29 päivänä toukokuuta 1997 antanut lausunnon komission vihreästä kirjasta ”Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: tulevaisuuden kysymyksiä”[13]. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (5) Komissio julkaisi 4 päivänä kesäkuuta 1997 yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman, jossa korostetaan maksuviivästyksen haittaavan yhä enemmän yhtenäismarkkinoiden toimivuutta. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) (6) Komissio julkaisi 17 päivänä heinäkuuta 1997 kaupallisten toimien viivästyneitä maksuja koskevan kertomuksens[14], jossa esitetään tiivistetysti komission 12 päivänä toukokuuta 1995 antaman suosituksen vaikutusten arvioinnin tulokset. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 7 kappale (7) Liian pitkistä maksuajoista ja maksuviivästyksistä aiheutuu liikeyrityksille ja erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille runsaasti hallinnollisia rasitteita ja kustannuksia. Lisäksi nämä ongelmat ovat merkittävä syy maksukyvyttömyydelle, joka vaarantaa yritysten toiminnan jatkuvuuden ja johtaa lukuisiin työpaikkojen menetyksiin. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) (8) Sopimukseen perustuvat maksuajat poikkeavat joissain jäsenvaltioissa huomattavasti yhteisön keskiarvosta. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) (9) Maksamista koskevat säännöt ja käytännöt vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, mikä haittaa sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) 5. Tämä on vähentänyt huomattavasti jäsenvaltioiden välisiä liiketoimia. Tämä on ristiriidassa perustamissopimuksen 14 artiklan kanssa, sillä yYrittäjillä olisi oltava mahdollisuus käydä kauppaa kaikkialla sisämarkkinoilla sellaisin edellytyksin, ettei rajat ylittäviin toimiin liity suurempia riskejä kuin kotimaan myyntiin. Jos kotimaan kauppaan ja rajat ylittävään kauppaan sovelletaan huomattavasti keskenään erilaisia sääntöjä, kilpailu vääristyy. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 11 kappale (mukautettu) (11) Viimeisimpien tilastotietojen mukaan useissa jäsenvaltioissa ei ole saavutettu parhaassa tapauksessakaan mitään parannuksia maksuviivästysten osalta 12 päivänä toukokuuta 1995 annetun suosituksen jälkeen. ∫ uusi 6. Komissio korosti tiedonannossaan ”Pienet ensin” – Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukeva aloite (”Small Business Act”)[15] sitä, että olisi helpotettava pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) mahdollisuuksia saada rahoitusta ja että olisi kehitettävä oikeudellinen ja liiketoimintaympäristö, joka tukee maksujen ajallaan suorittamista kaupallisissa toimissa. 7. Euroopan talouden elvytyssuunnitelman[16] ensisijaisiin toimiin kuuluu hallinnollisen rasitteen vähentäminen ja yrittäjyyden edistäminen muun muassa varmistamalla, että viranomaiset maksavat laskunsa tavaroista ja palveluista myös pk-yrityksille kuukauden kuluessa maksuvalmiuden parantamiseksi. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 12 kappale 8. Tavoitetta torjua maksuviivästyksiä sisämarkkinoilla ei voida saavuttaa riittävästi yksittäisten jäsenvaltioiden toimilla, ja se voidaan siksi paremmin saavuttaa yhteisön toimesta. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. Tämä direktiivi on näin ollen kaikilta osiltaan perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen asettamien vaatimusten mukainen. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 13 kappale (mukautettu) 9. Tämän direktiivin olisi rajoituttava maksuihin, jotka suoritetaan korvauksena kaupallisista toimista, eikä sillä √ pitäisi ∏ säännellä kuluttajien kanssa suoritettavia toimia, muihin maksuihin liittyviä korkoja, esimerkiksi shekki- ja vekselilakien nojalla suoritettavia maksuja eikä vahingonkorvauksena suoritettavia maksuja, mukaan lukien vakuutusyhtiöitten suorittamat maksut. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 22 kappale 10. Tällä direktiivillä olisi säänneltävä kaikkia kaupallisia toimia riippumatta siitä, ovatko ne yksityisten ja/tai julkisten yritysten välisiä vai yritysten ja viranomaisten välisiä, ottaen huomioon, että jälkimmäiset suorittavat yrityksille huomattavia määriä maksuja. Näin ollen direktiivillä olisi säänneltävä myös kaikkia pääsopimuksen osapuolten sekä niiden toimittajien ja alihankkijoiden välisiä kaupallisia toimia. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 14 kappale 11. Se seikka, että tämä direktiivi koskee myös ammatinharjoittajia, ei merkitse, että jäsenvaltioiden on kohdeltava heitä yrityksenä tai kauppiaana muiden kuin tässä direktiivissä tarkoitettujen kysymysten osalta. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 16 kappale (mukautettu) ? uusi 12. Maksuviivästys on sopimusrikkomus, joka on tehty velallisen kannalta taloudellisesti houkuttelevaksi useimmissa jäsenvaltioissa alhaisen ?tai puuttuvan ⎪ viivästyskoron ja/tai hitaan perintämenettelyn vuoksi. Päättäväinen toiminta, mukaan lukien ?se, että koronperintäoikeuden epäämisestä tehdään hyvän kauppatavan vastainen sopimuslauseke ja että säädetään ⎪ aiheutuneiden kulujen korvaaminensesta velkojille, on tarpeen tämän suuntauksen kääntämiseksi ja sen varmistamiseksi, että maksuviivästysten seuraukset ovat viivästyksiä torjuvia. ∫ uusi 13. Yhteisön lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi tässä direktiivissä olisi sovellettava julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/18/EY[17] säädettyä ”hankintaviranomaisten” määritelmää. 14. Viivästyneiden maksujen lakisääteinen korko olisi laskettava päiväkohtaisesti yksinkertaisena korkona määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71[18] mukaisesti. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 17 kappale (mukautettu) ? uusi 15. ? Velkojien on tarpeen saada kohtuullinen korvaus viivästyneistä maksuista aiheutuneista perintäkuluista, jotta varmistetaan, että maksuviivästysten seuraukset ovat torjuvia. Perintäkulujen olisi sisällettävä myös hallinnolliset kulut ja korvaus maksuviivästyksistä aiheutuneista yrityksen sisäisistä kuluista, joiden osalta direktiivissä olisi säädettävä mahdollisuudesta kiinteään vähimmäismäärään, jonka lisäksi voidaan periä viivästyskorkoa. ⎪ Perintäkulujen kohtuullista korvaamista on √ olisi ∏ harkittava ilman, että tämä vaikuttaa kansallisiin säännöksiin, joiden nojalla kansallinen tuomari voi tuomita velkojalle korvausta velallisen maksuviivästyksestä aiheutuneesta √ maksuviivästykseen liittyvästä ∏ lisävahingosta, ottaen huomioon myös sen, että nämä kustannukset on jo saatettu korvata viivästyskoron muodossa. ∫ uusi 16. Tutkimuksista käy ilmi, että kaupallisissa toimissa viranomaiset vaativat usein sopimukseen perustuvia maksuaikoja, jotka ovat merkittävästi pidempiä kuin 30 päivää. Tästä syystä viranomaisten kanssa tehtävien hankintasopimusten maksuaika olisi rajoitettava pääsääntöisesti enintään 30 päivään. 17. Maksuviivästykset ovat erityisen valitettavia, jos niitä esiintyy velallisen vakavaraisuudesta huolimatta. Tutkimuksista käy ilmi, että viranomaiset maksavat usein laskunsa hyvin myöhään maksuajan päättymisen jälkeen. Viranomaisilla voi olla vähemmän rahoitusrajoitteita, koska niiden tulolähteet ovat mahdollisesti varmempia, ennustettavampia ja jatkuvampia kuin yksityisillä yrityksillä. Viranomaisten tavoitteiden saavuttaminen ei myöskään ole samassa määrin sidoksissa vakaiden kauppasuhteiden rakentamiseen kuin yksityisillä yrityksillä. Tämän vuoksi viranomaisilla voi olla vähemmän kannusteita maksaa laskunsa ajallaan. Lisäksi monet viranomaiset voivat saada rahoitusta edullisemmilla ehdoilla kuin yksityiset yritykset. Näin ollen viranomaisten maksuviivästykset aiheuttavat perusteettomia kustannuksia yksityisille yrityksille samoin kuin yleistä tehottomuutta. Viranomaisten maksujen viivästyessä on siksi aiheellista ottaa käyttöön vastaavasti suurempi korvaus, jolla on maksuviivästyksiä estävä vaikutus. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 18 kappale (18) Tässä direktiivissä huomioidaan pitkiä sopimukseen perustuvia maksuaikoja koskeva kysymys sekä erityisesti se, että on tiettyjä sopimustyyppejä, joiden osalta pitempi maksuaika yhdistettynä sopimusvapauden rajoittamiseen tai korkeampaan korkoon saattaa olla perusteltua. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 19 kappale (mukautettu) ? uusi 18. Tällä direktiivillä olisi estettävä sopimusvapauden väärinkäyttö velkojan vahingoksi. Tällaisena väärinkäyttönä voidaan pitää sitä, että sopimuksen pääasiallisena tarkoituksena on parantaa velallisen maksuvalmiutta velkojan kustannuksella ?, esimerkiksi siten, että velkojalta evätään mahdollisuus periä viivästyskorkoa tai määritetään tässä direktiivissä säädettyä lakisääteistä korkoa merkittävästi alhaisempi viivästyskorko ⎪tai että pääsopimuksen osapuoli asettaa toimittajilleen tai alihankkijoilleen maksuehtoja, jotka eivät ole perusteltuja sille itselleen asetettujen ehtojen johdosta. Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta √ Tämän direktiivin ei pitäisi vaikuttaa ∏ kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät sopimusten tekotapaan tai joilla säännellään velalliselle epäoikeudenmukaisten sopimusehtojen pätevyyttä. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 21 kappale 19. On suotavaa, että velkojilla on mahdollisuus käyttää omistuksenpidätysehtoa syrjimättömällä tavalla kaikkialla yhteisössä, jos omistuksenpidätyslauseke on pätevä kansainvälisen yksityisoikeuden nojalla sovellettaviksi tulevien kansallisten säännösten nojalla. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 15 kappale 20. Tässä direktiivissä määritellään ainoastaan käsite ”täytäntöönpanoasiakirja” mutta siinä ei säännellä tällaisen asiakirjan pakkotäytäntöönpanomenettelyä eikä niitä edellytyksiä, joilla tällaisen asiakirjan pakkotäytäntöönpano voidaan pysäyttää tai keskeyttää. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 20 kappale 21. Maksuviivästysten seurauksilla voi olla estävä vaikutus ainoastaan silloin, kun niihin liittyy perintämenettelyjä, jotka ovat velkojan kannalta nopeita ja tehokkaita. Perustamissopimuksen 12 artiklassa määrätyn syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti näiden menettelyjen olisi oltava kaikkien yhteisöön sijoittautuneiden velkojien käytettävissä. ⎢ 2000/35/EY johdanto-osan 23 kappale (mukautettu) ? uusi 22. ?On tarpeen varmistaa, että kaupallisissa toimissa tapahtuviin maksuviivästyksiin liittyvien riidattomien saatavien perintämenettelyt ⎪ Tämän direktiivin 5 artiklassa edellytetään, että riitauttamattomien saatavien perintämenettely saatetaan päätökseen lyhyessä ajassa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mutta siinä ei vaadita jäsenvaltioita ottamaan käyttöön erityistä menettelyä tai muuttamaan nykyisiä oikeudellisia menettelyjään tietyllä tavalla,. ∫ uusi 23. Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2000/35/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu kyseiseen direktiiviin. 24. Tämä direktiivi ei vaikuta direktiivissä 2000/35/EY mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava sitä, ⎢ 2000/35/EY OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala 1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin kaupallisista toimista korvauksena suoritettaviin maksuihin. ⎢ 2000/35/EY 6 artiklan 3 kohta (mukautettu) 32. Saattaessaan tätä direktiiviä kansallisen lainsäädännön osaksi jäsenvaltiot voivat jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle: a) velat, joiden osalta on aloitettu maksukyvyttömyysmenettely velallista vastaan; b) sopimukset, jotka on tehty ennen 8 päivää elokuuta 2002.; ja c) korkovaatimukset, jotka ovat suuruudeltaan alle viisi euroa. ⎢ 2000/35/EY 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1.(1) ’kaupallisilla toimilla’ yritysten tai yritysten ja viranomaisten välisiä toimia, jotka johtavat tavaroiden toimittamiseen tai palvelujen suorittamiseen korvausta vastaan; ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) ? uusi (2) ’viranomaisella’ mitä hyvänsä hankintaviranomaista tai -yksikköä siten kuin on määritelty julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä (92/50/ETY[19], 93/36/ETY[20], 93/37/ETY[21], ja 93/38/ETY[22]) √ direktiivissä 2004/18/EY ∏; (3) ’yrityksellä’ ?muuta⎪ organisaatiota ?kuin viranomaista⎪ sen harjoittaessa itsenäistä taloudellista tai ammattitoimintaansa, vaikka sitä harjoittaisi vain yksi henkilö; 2.(4) ’maksuviivästyksellä’ sopimukseen tai lakiin perustuvan maksuajan ylittämistä ? sitä, että maksua ei suoriteta 3 artiklan 2 kohdassa tai 5 artiklan 2 kohdassa määritetyn maksuajan kuluessa ⎪; ∫ uusi (5) ’viivästyskorolla’ lakisääteistä korkoa tai yritysten välillä neuvoteltua ja sovittua korkoa; (6) ’lakisääteisellä korolla’ yksinkertaista viivästyskorkoa, jonka määrä on viitekorko korotettuna vähintään seitsemällä prosenttiyksiköllä; (7) ’viitekorolla’ jompaakumpaa seuraavista: ⎢ 2000/35/EY ? uusi 4.a) ’Euroopan keskuspankin ? viimeisimpiin ⎪ perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamalla korolla’ korkoa, ? tai vaihtuvakorkoisten tarjousmenettelyjen tuloksena tällaisiin operaatioihin sovellettavaa marginaalikorkoa; ⎪ jota sovelletaan tällaisiin operaatioihin kiinteäkorkoisissa tarjouskilpailuissa. Jos perusrahoitusoperaatiossa on sovellettu vaihtuvakorkoista tarjousmenettelyä, tällä korolla tarkoitetaan kyseisen tarjouskilpailun lopputuloksena olevaa marginaalikorkoa. Tämä koskee sekä yksikorkoisia että vaihtuvakorkoisia huutokauppoja; ⎢ 2000/35/EY 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan toinen virke (mukautettu) b) Jjäsenvaltiossa, joka ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, edellä tarkoitettuna viitekorkona pidetään kyseisen jäsenvaltion keskuspankin määräämää vastaavaa korkoa; ⎢ 2000/35/EY 3.(8) ’omistuksenpidätyksellä’ sopimukseen perustuvaa järjestelyä, jossa myyjällä säilyy omistusoikeus kyseessä oleviin tavaroihin, kunnes kauppahinta on maksettu kokonaisuudessaan; ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) ? uusi 5.(9) ’täytäntöönpanoasiakirjalla’ kaikkia tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen viranomaisen maksun välittömästi tai maksuerin tapahtuvaksi suorittamiseksi antamia ? , myös väliaikaisesti täytäntöönpanokelpoisia, ⎪ päätöksiä, tuomioita tai maksumääräyksiä, joiden nojalla velkoja voi saada saatavansa perittyä velalliselta pakkotäytäntöönpanolla; tällainen on myös päätös, tuomio tai maksumääräys, joka on väliaikaisesti täytäntöönpanokelpoinen silloinkin, kun velallinen hakee siihen muutosta. ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) ? uusi 3 artikla Viivästyskorko c)1. √ Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ∏ velkojalla on oikeus viivästyskorkoon ? yritysten välisissä kaupallisissa toimissa ⎪ √ ilman, että maksumuistutus on tarpeen ∏ , mikäli √ , jos seuraavat edellytykset täyttyvät: ∏ ia) velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa; ja iib) velkoja ei ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä. 12. ? Kun 1 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät,⎪ Jjäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että: a) sopimuksessa määrättyä maksupäivää tai siinä määrätyn maksuajan päättymistä seuraavasta päivästä lukien on maksettava d alakohdan mukaista korkoa ? viivästyskorkoa; ⎪ b) jos maksupäivää tai maksuaikaa ei ole määrätty sopimuksessa, korkoa ? viivästyskorkoa ⎪ on maksettava ilman, että maksumuistutus on tarpeen √ eri toimenpiteitä jonkin seuraavassa mainitun määräajan kuluessa ∏: i) 30 päivän kuluttua siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen; tai ii) mikäli laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen vastaanottamispäivästä ei ole varmuutta, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamispäivästä; tai iii)ii) mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen aiemmin kuin tavaran tai palvelun, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamisesta; tai iv)iii) mikäli laissa tai sopimuksessa määrätään hyväksymis- tai tarkistusmenettelystä, jolla tavaran tai palvelun sopimuksenmukaisuus on todettava, ja mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen ennen tällaista hyväksymistä tai tarkistusta tai hyväksymis- tai tarkistuspäivänä, 30 päivän kuluttua viimeksi mainitusta √ kyseisestä ∏ päivästä. ? 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että a) kyseisen vuoden ensimmäisellä puoliskolla sovellettava viitekorko on saman vuoden tammikuun 1 päivänä voimassa oleva korko; b) kyseisen vuoden toisella puoliskolla sovellettava viitekorko on saman vuoden heinäkuun 1 päivänä voimassa oleva korko. ⎪ ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) d) viivästyskorko (’lakisääteinen korko’), jota velallisella on velvollisuus maksaa, on Euroopan keskuspankin viimeisimpään perusrahoitusoperaatioonsa ennen kyseisen puolivuotiskauden ensimmäistä kalenteripäivää soveltama korko (’viitekorko’) korotettuna vähintään seitsemällä prosenttiyksiköllä (’marginaali’), jollei sopimuksesta muuta johdu. Jäsenvaltiossa, joka ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, edellä tarkoitettuna viitekorkona pidetään kyseisen jäsenvaltion keskuspankin määräämää vastaavaa korkoa. Molemmissa tapauksissa sovelletaan kyseisen puolivuotiskauden ensimmäisenä kalenteripäivänä voimassa olevaa viitekorkoa seuraavien 6 kuukauden ajan; e) lukuun ottamatta tapauksia, joissa velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä, velkojalla on oikeus vaatia velalliselta kohtuullista korvausta asiaankuuluvista perintäkuluista, jotka ovat aiheutuneet velallisen maksuviivästyksestä. Tällaisten perintäkulujen osalta on noudatettava avoimuuden ja suhteellisuuden periaatteita ottaen huomioon kyseessä oleva velka. Jäsenvaltiot voivat edellä mainittuja periaatteita noudattaen määrätä eri suuruisille veloille perintäkulujen enimmäismäärän. 2. Jäsenvaltiot voivat tiettyjen kansallisessa lainsäädännössä määriteltävien sopimustyyppien osalta pidentää aikaa, jonka jälkeen korko tulee maksettavaksi, enintään 60 päivään, jos ne estävät sopimusosapuolia ylittämästä kyseistä määräaikaa tai jos ne määräävät pakollisen koron, joka huomattavasti ylittää lakisääteisen koron. 3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että maksupäivää tai maksuviivästyksen seurauksia koskevaa sopimusta, joka ei ole 1 kohdan b, c tai d alakohdan tai 2 kohdan säännösten mukainen, joko ei voida panna täytäntöön tai että se antaa oikeuden vaatia vahingonkorvausta, jos se kaikki tapausta koskevat seikat, mukaan lukien hyvä kauppatapa ja tuotteen luonne, huomioon ottaen on selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan. Ratkaistaessa sitä, onko sopimus selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan, otetaan huomioon muun muassa se, onko velallisella objektiivista syytä poiketa 1 kohdan b, c ja d alakohdan ja 2 kohdan säännöksistä. Jos tällaista sopimusta pidetään selvästi kohtuuttomana, noudatetaan lakisääteisiä ehtoja, jolleivät kansalliset tuomioistuimet määrää muita ehtoja, jotka ovat kohtuulliset. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että velkojien ja kilpailijoiden etujen mukaisesti on käytettävissä riittäviä ja tehokkaita keinoja, joilla estetään 3 kohdassa tarkoitettujen selvästi kohtuuttomien ehtojen käytön jatkaminen. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitetut keinot käsittävät säännöksiä, joiden mukaan järjestöt, jotka on virallisesti tunnustettu pienten ja keskisuurten yritysten edustajiksi tai joiden etua asia koskee, voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattaa asian käsiteltäväksi tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa sillä perusteella, että yleisesti sovellettaviksi tarkoitetut sopimusehdot ovat 3 kohdan mukaisesti selvästi kohtuuttomia, niin että nämä voivat käyttää riittäviä ja tehokkaita keinoja tällaisten ehtojen käytön jatkamisen estämiseksi. ∫ uusi 4 artikla Perintäkulujen korvaaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viivästyskoron tullessa kaupallisissa toimissa maksettavaksi 3 ja 5 artiklan mukaisesti ja ellei sopimuksesta muuta johdu, velkojalla on oikeus saada velalliselta jokin seuraavista määristä: a) alle 1 000 euron velasta kiinteä 40 euron summa; b) vähintään 1 000 euron mutta alle 10 000 euron velasta kiinteä 70 euron summa; c) vähintään 10 000 euron velasta summa, joka vastaa yhtä prosenttia määrästä, josta viivästyskorko tulee maksettavaksi. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut määrät on maksettava ilman että maksumuistutus on tarpeen, korvauksena velkojan omista perintäkuluista. ⎢ 2000/35/EY 3 artiklan 1 kohdan e alakohta (mukautettu) ? uusi e) 3. Llukuun ottamatta tapauksia, joissa velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä, velkojalla on oikeus vaatia velalliselta ? 1 kohdassa säädettyjen summien lisäksi ⎪ kohtuullista korvausta asiaankuuluvista ? muista ⎪ perintäkuluista, jotka ovat aiheutuneet velallisen maksuviivästyksestä. Tällaisten perintäkulujen osalta on noudatettava avoimuuden ja suhteellisuuden periaatteita ottaen huomioon kyseessä oleva velka. Jäsenvaltiot voivat edellä mainittuja periaatteita noudattaen määrätä eri suuruisille veloille perintäkulujen enimmäismäärän. ∫ uusi 5 artikla Viranomaisten suorittamat maksut 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaupallisissa toimissa, jotka koskevat tavaroiden toimittamista tai palvelujen tarjoamista viranomaisille korvausta vastaan, velkojalla on oikeus lakisääteisen koron suuruiseen viivästyskorkoon, ilman että maksumuistutus on tarpeen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa; b) velkoja ei ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä. 2. Kun 1 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että: a) sopimuksessa määrättyä maksupäivää tai siinä määrätyn maksuajan päättymistä seuraavasta päivästä lukien on maksettava viivästyskorkoa; b) jos maksupäivää tai maksuaikaa ei ole määrätty sopimuksessa, viivästyskorko tulee maksettavaksi ilman eri toimenpiteitä jonkin seuraavassa mainitun määräajan kuluessa: i) 30 päivän kuluttua siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen; ii) mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen aiemmin kuin tavaran tai palvelun, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamisesta; iii) mikäli laissa tai sopimuksessa määrätään hyväksymis- tai tarkistusmenettelystä, jolla tavaran tai palvelun sopimuksenmukaisuus on todettava, ja mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen ennen tällaista hyväksymistä tai tarkistusta tai hyväksymis- tai tarkistuspäivänä, 30 päivän kuluttua kyseisestä päivästä. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun hyväksymis- tai tarkistusmenettelyn enimmäiskesto ei ylitä 30:tä päivää, jollei tarjousasiakirjoissa ja sopimuksessa toisin määrätä ja asianmukaisesti perustella. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sopimuksessa määrätty maksuaika ei ylitä 2 kohdan b alakohdassa säädettyjä määräaikoja, paitsi jos maksuajasta on erikseen sovittu velallisen ja velkojan välillä ja jos maksuaika on asianmukaisesti perusteltu ottaen huomioon erityiset seikat kuten objektiivinen tarve ajoittaa maksu pitemmälle ajalle. 5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viivästyskoron tullessa maksettavaksi velkojalla on oikeus saada kiinteämääräinen korvaus, joka on suuruudeltaan 5 prosenttia erääntyneestä määrästä. Tämä korvaus tulee maksettavaksi viivästyskoron lisäksi. 6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaupallisissa toimissa, jotka koskevat tavaroiden toimittamista tai palvelujen tarjoamista viranomaisille korvausta vastaan, sovelletaan seuraavaa viitekorkoa: a) kyseisen vuoden ensimmäisellä puoliskolla sovellettava viitekorko on saman vuoden tammikuun 1 päivänä voimassa oleva korko; b) kyseisen vuoden toisella puoliskolla sovellettava viitekorko on saman vuoden heinäkuun 1 päivänä voimassa oleva korko. ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) 6 artikla √ Selvästi kohtuuttomat sopimuslausekkeet ja -menettelyt ∏ ⎢ 2000/35/EY 3 artiklan 3, 4 ja 5 kohta (mukautettu) ? uusi 31. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että maksupäivää? , viivästyskorkoa tai perintäkuluja ⎪ tai maksuviivästyksen seurauksia koskevaa sopimusta ? sopimuslauseketta ⎪ , joka ei ole 1 kohdan b, c tai d alakohdan tai 2 kohdan säännösten mukainen, joko ei voida panna täytäntöön tai että se antaa oikeuden vaatia vahingonkorvausta, jos se kaikki tapausta koskevat seikat, mukaan lukien hyvä kauppatapa ja tuotteen luonne, huomioon ottaen on selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan. Ratkaistaessa sitä, onko ? lauseke ⎪ sopimus selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan, √ otetaan huomioon kaikki tapausta koskevat seikat, mukaan lukien hyvä kauppatapa ja tuotteen ∏ ? tai palvelun ⎪ √ luonne. ∏ ? Lisäksi ⎪ otetaan huomioon, muun muassa se, onko velallisella objektiivista syytä poiketa 1 kohdan b, c ja d alakohdan ja 2 kohdan säännöksistä ? lakisääteisestä korosta tai 3 artiklan 2 kohdan b alakohdasta, 4 artiklan 1 kohdasta tai 5 artiklan 2 kohdan b alakohdasta ⎪. Jos tällaista sopimusta pidetään selvästi kohtuuttomana, noudatetaan lakisääteisiä ehtoja, jolleivät kansalliset tuomioistuimet määrää muita ehtoja, jotka ovat kohtuulliset. ? Lauseke, jonka mukaan viivästyskorkoa ei voida periä, on ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi katsottava aina selvästi kohtuuttomaksi. ⎪ 42. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että velkojien ja kilpailijoiden etujen mukaisesti on käytettävissä riittäviä ja tehokkaita keinoja, joilla estetään 31 kohdassa tarkoitettujen selvästi kohtuuttomien ehtojen ? lausekkeiden ⎪ käytön jatkaminen. 53. Edellä 42 kohdassa tarkoitetut keinot käsittävät säännöksiä, joiden mukaan ? etujärjestöt ⎪ järjestöt, jotka on virallisesti tunnustettu pienten ja keskisuurten yritysten edustajiksi tai joiden etua asia koskee, voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattaa asian käsiteltäväksi tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa sillä perusteella, että yleisesti sovellettaviksi tarkoitetut sopimusehdot ? lausekkeet ⎪ ovat 3 kohdan mukaisesti selvästi kohtuuttomia, niin että nämä voivat käyttää riittäviä ja tehokkaita keinoja ? lausekkeiden ⎪ tällaisten ehtojen käytön jatkamisen estämiseksi. ∫ uusi 7 artikla Avoimuus Jäsenvaltioiden on varmistettava tästä direktiivistä johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien täydellinen avoimuus, erityisesti julkaisemalla sovellettava lakisääteinen korko. ⎢ 2000/35/EY 48 artikla Omistuksenpidätys 1. Jäsenvaltioiden on kansainvälisen yksityisoikeuden nojalla sovellettaviksi tulevien kansallisten säännösten mukaisesti säädettävä, että myyjällä säilyy omistusoikeus tavaroihin, kunnes ne on kokonaan maksettu, jos myyjä ja ostaja ovat nimenomaan sopineet omistuksenpidätyslausekkeesta ennen tavaroiden toimittamista. 2. Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa säännöksiä, jotka koskevat velallisen jo suorittamia käteismaksueriä. ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) ? uusi 59 artikla Riidattomien saatavien perintämenettelyt 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että velkoja voi velan määrästä riippumatta saada täytäntöönpanoasiakirjan tavallisesti 90 kalenteripäivän kuluessa velkojan kanteen tai hakemuksen jättämisestä tuomioistuimelle tai muulle toimivaltaiselle viranomaiselle, jos velkaa tai menettelyä ei ole miltään osin riitautettu. Jäsenvaltioiden on täytettävä tämä velvoite kansallisen lainsäädäntönsä, asetustensa ja hallinnollisten määräystensä mukaisesti. 2. Kansallisessa lainsäädännössä, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä on sovellettava samoja ehtoja kaikkiin Euroopan yhteisöön sijoittautuneisiin velkojiin. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun 90 kalenteripäivän määräaikaan ei lasketa mukaan: √ Laskettaessa 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaa huomioon ei oteta ∏: a) asiakirjojen tiedoksiantoon tarvittavaa aikaa; b) velkojan aiheuttamia viiveitä, kuten puutteellisten hakemusten oikaisemiseen käytettyä aikaa. 4. Tämä artikla ei vaikuta tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan Brysselin yleissopimuksen[23] määräyksiin. ? 4. Mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, ei rajoita asetuksen (EY) N:o 1986/2006 säännösten soveltamista. ï ∫ uusi 10 artikla Kertomus 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskeva kertomus kahden vuoden kuluessa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä ja sen jälkeen kolmen vuoden välein. 2. Komissio antaa kolmen vuoden kuluessa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Kertomuksen yhteydessä annetaan tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia. ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) 611 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 8 päivänä elokuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. ⎢ . (mukautettu) 1. Jäsenvaltioiden on saatettava 1–7 ja 9 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [12. kuukauden viimeisenä päivänä tämän direktiivin julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä] . Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia tällä direktiivillä kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset ja maininnat tehdään. ⎢ 2000/35/EY (mukautettu) ? uusi 42. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 23. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai saattaa voimaan säännöksiä, jotka ovat velkojalle edullisempia kuin tämän direktiivin noudattamiseksi on tarpeen. 4. Saattaessaan tätä direktiiviä kansallisen lainsäädännön osaksi jäsenvaltiot voivat jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle sopimukset ? , jotka on tehty ennen 1 kohdassa määritettyä päivää. ⎪ 3. Saattaessaan tätä direktiiviä kansallisen lainsäädännön osaksi jäsenvaltiot voivat jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle: a) velat, joiden osalta on aloitettu maksukyvyttömyysmenettely velallista vastaan; b) sopimukset, jotka on tehty ennen 8 päivää elokuuta 2002; ja c) korkovaatimukset, jotka ovat suuruudeltaan alle viisi euroa. 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 5. Komissio suorittaa kahden vuoden kuluttua 8 päivästä elokuuta 2002 katsauksen muun muassa lakisääteisestä korosta, sopimukseen perustuvista maksuajoista ja maksuviivästyksistä, arvioidakseen direktiivin vaikutusta kaupallisiin toimiin ja lainsäädännön toimivuutta käytännössä. Tämän ja muiden katsausten tulokset ilmoitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja niihin liitetään tarvittaessa direktiiviä koskevia parannusehdotuksia. ∫ uusi 12 artikla Kumoaminen Lukuun ottamatta ennen [11 artiklan 1 kohdassa säädettyä päivää] tehtyjä sopimuksia, joihin tätä direktiiviä ei 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti sovelleta, kumotaan direktiivi 2000/35/EY kyseisestä päivästä alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavaa määräaikaa, jonka kuluessa niiden on saatettava mainittu direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava sitä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. ⎢ 2000/35/EY ? uusi 713 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan [kahdentenakymmenentenä] päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . ⎢ 2000/35/EY 814 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja […] […] LIITE Vastaavuustaulukko Direktiivi 2000/35/EY | Tämä direktiivi | 1 artikla | 1 artiklan 1 kohta | 2 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 2 artiklan 1 kohta | 2 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 2 artiklan 2 kohta | 2 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | 2 artiklan 3 kohta | 2 artiklan 2 kohta | 2 artiklan 4 kohta | - | 2 artiklan 5 kohta | - | 2 artiklan 6 kohta | - | 2 artiklan 7 kohdan johdantolause | 2 artiklan 3 kohta | 2 artiklan 8 kohta | 2 artiklan 4 kohta | 2 artiklan 7 kohdan a alakohta | 2 artiklan 5 kohta | 2 artiklan 9 kohta | 3 artiklan 1 kohdan a alakohta | 3 artiklan 2 kohdan a alakohta | 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan johdantolause | 3 artiklan 2 kohdan b alakohta | 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohta | 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohta | 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohta | - | 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohta | 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohta | 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan iv alakohta | 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan iii alakohta | 3 artiklan 1 kohdan c alakohta | 3 artiklan 1 kohta | 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan ensimmäinen ja kolmas virke | - | 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan toinen virke | 2 artiklan 7 kohdan b alakohta | - | 4 artiklan 1 kohta | - | 4 artiklan 2 kohta | 3 artiklan 1 kohdan e alakohta | 4 artiklan 3 kohta | 3 artiklan 2 kohta | - | - | 5 artikla | 3 artiklan 3 kohdan ensimmäinen ja toinen virke | 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 3 artiklan 3 kohdan kolmas virke | - | - | 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 3 artiklan 4 kohta | 6 artiklan 2 kohta | 3 artiklan 5 kohta | 6 artiklan 3 kohta | - | 7 artikla | 4 artikla | 8 artikla | 5 artiklan 1, 2 ja 3 kohta | 9 artiklan 1, 2 ja 3 kohta | 5 artiklan 4 kohta | - | - | 5 artiklan 4 kohta | - | 10 artikla | 6 artiklan 1 kohta | - | - | 11 artiklan 1 kohta | 6 artiklan 2 kohta | 11 artiklan 3 kohta | 6 artiklan 3 kohta | 1 artiklan 2 kohta | 6 artiklan 4 kohta | 11 artiklan 2 kohta | 6 artiklan 5 kohta | - | - | 11 artiklan 4 kohta | - | 12 artikla | 7 artikla | 13 artikla | 8 artikla | 14 artikla | - | Liite | SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. EHDOTUKSEN NIMI Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta (uudelleenlaadittu toisinto). 2. LUOKITTELU TOIMINTOPERUSTEISESSA JOHTAMIS- JA BUDJETOINTIJÄRJESTELMÄSSÄ Osasto 02 – Yritystoiminta – Luku 02 03 Tavaroiden sisämarkkinat ja alakohtaiset politiikat. 3. BUDJETTIKOHDAT 3.1. Budjettikohdat (toimintamäärärahat sekä niihin liittyvät teknisen ja hallinnollisen avun määrärahat [entiset BA-budjettikohdat]) ja budjettinimikkeet: 02.0301 3.2. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto: Koska kyseessä on lainsäädäntöehdotus, sen kesto on määrittelemätön. 3.3. Budjettitiedot: Budjettikohta | Menolaji | Uusi | EFTA osallistuu | Ehdokasmaat osallistuvat | Rahoitusnäkymien otsake | 02.0301 | Ei pakoll. | JM[24] | EI | KYLLÄ | EI | 1a | 4. YHTEENVETO RESURSSEISTA 4.1. Taloudelliset resurssit 4.1.1. Yhteenveto maksusitoumusmäärärahoista (MSM) ja maksumäärärahoista (MM) milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Menolaji | Kohdan nro | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 ja myöh. | Yht. | Toimintamenot[25] | Maksusitoumusmäärärahat (MSM) | 8.1. | a | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Maksumäärärahat (MM) | b | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Viitemäärään sisältyvät hallintomenot[26] | Tekninen ja hallinnollinen apu (EI-JM) | 8.2.4. | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0.3 | 0 | 0.3 | VIITEMÄÄRÄ YHTEENSÄ | Maksusitoumusmäärärahat | a+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0.3 | 0 | 0.3 | Maksumäärärahat | b+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0.3 | 0 | 0.3 | Hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemäärään[27] | Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot (EI-JM) | 8.2.5. | d | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 1.464 | Viitemäärään sisältymättömät hallintomenot lukuun ottamatta henkilöstömenoja ja niihin liittyviä menoja (EI-JM) | 8.2.6. | e | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.6 | Toimenpiteen alustavat rahoituskustannukset yhteensä | MSM YHTEENSÄ henkilöstökustannukset mukaan luettuina | a+c+d+e | 0.344 | 0.344 | 0.344 | 0.344 | 0.644 | 0.344 | 2.364 | MM YHTEENSÄ henkilöstökustannukset mukaan luettuina | b+c+d+e | 0.344 | 0.344 | 0.344 | 0.344 | 0.644 | 0.344 | 2.364 | 4.1.2. Yhteensopivuus rahoitussuunnitelman kanssa Ehdotus on nykyisen rahoitussuunnitelman mukainen. 4.1.3. Vaikutukset tuloihin Ehdotuksella ei ole vaikutuksia tuloihin. 4.2. Henkilöresurssit kokoaikaiseksi muutettuna (sisältää virkamiehet sekä väliaikaisen ja ulkopuolisen henkilöstön) – katso erittely kohdassa 8.2.1 Vuositarve | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 ja myöh. | Henkilöstön määrä yhteensä | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 5. OMINAISPIIRTEET JA TAVOITTEET 5.1. Tarve, johon ehdotuksella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Ks. perustelut 5.2. Yhteisön osallistumisesta saatava lisäarvo, ehdotuksen johdonmukaisuus muiden rahoitusvälineiden kanssa sekä mahdolliset synergiaedut Ks. perustelut 5.3. Ehdotuksen tavoitteet ja odotetut tulokset sekä näihin liittyvät indikaattorit toimintoperusteisessa johtamismallissa Ks. perustelut 5.4. Toteutustapa (alustava) Keskitetty hallinnointi: komissio hallinnoi suoraan. 6. SEURANTA JA ARVIOINTI Tätä ehdotusta koskevan luotettavan seuranta- ja arviointijärjestelmän luominen on vaikeaa, koska siinä säädetyillä säännöillä ei ole pakottavaa vaikutusta yrityksiin, toisin sanoen yritysten ei tarvitse soveltaa kyseisiä sääntöjä eikä vaatia oikeuksiaan. Lisäksi on näyttöä siitä, että laskusuhdanne todennäköisesti vaikeuttaa maksujen suorittamista ajallaan, koska se vaikuttaa yritysten kassavirtaan ja rahoitusmahdollisuuksiin. Talouskasvun aikana yritysten kassavirta paranee ja sitä voidaan ainakin osittain käyttää maksujen täsmällisempään suorittamiseen. Seurantajärjestelmässä on kaksi osaa: - Avoimuus : Ehdotuksessa velvoitetaan jäsenvaltiot varmistamaan tästä direktiivistä johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien täysimittainen avoimuus. - Raportointi : Ehdotuksessa velvoitetaan jäsenvaltiot toimittamaan komissiolle kertomus direktiivin täytäntöönpanosta kolmen vuoden välein. Komissio kokoaa jäsenvaltioiden lähettämät tiedot ja laatii niistä direktiivin täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen. Kertomus laaditaan todennäköisesti hyödyntämällä muun muassa vaikutusten arvioinnin liitteissä 1, 2 ja 3 (osittain) esitettyjä tietoja, joita käytetään täydentävinä indikaattoreina tavoitteiden saavuttamista arvioitaessa. Komissio järjestää tulevaisuudessa uusia samanlaisia kyselytutkimuksia, joiden avulla se voi vertailla velkojien toimintaa ennen direktiivin täytäntöönpanoa ja sen täytäntöönpanon jälkeen. 7. Petosten torjunta Ei sovelleta. 8. YKSITYISKOHTAINEN ERITTELY TARVITTAVISTA RESURSSEISTA 8.1. Ehdotuksen tavoitteet ja niihin liittyvät rahoituskustannukset Ei sovelleta. 8.2. Hallintokulut 8.2.1. Henkilöstön määrä ja jakautuminen Laji | Toiminnan hallinnointiin tarvittava nykyinen ja/tai uusi henkilöstö (toimien ja/tai virkojen määrä kokoaikaiseksi muutettuna) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | Virkamiehet tai väliaikaiset toimihenkilöt[28] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | Momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstö[29] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Momenteilta XX 01 04/05 rahoitettava muu henkilöstö[30] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | YHTEENSÄ | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 8.2.2. Toimintaan liittyvien tehtävien kuvaus Tehtävät koostuvat direktiivin hallinnoinnista, johon kuuluu myös valitusten ja rikkomusten käsittely, avoimuutta parantavien toimenpiteiden täytäntöönpano sekä 6 kohdassa tarkoitetun kertomuksen valmistelu ja laatiminen. 8.2.3. Henkilöresurssien lähteet (henkilöstösääntöjen alainen henkilöstö) Hallinnoinnista vastaavan henkilöstön nykyisten virkojen ja/tai toimien uudelleenjärjestely (henkilöstön sisäinen uudelleenjärjestely) 8.2.4. Muut viitemäärään sisältyvät hallintomenot (XX 01 04/05 – hallintomenot) milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Budjettikohta (numero ja nimi) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 ja myöh. | YHT. | Muu tekninen ja hallinnollinen apu | – sisäinen | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | − ulkoinen | 0 | 0 | 0 | 0 | 0.3 | 0 | 0 | Tekninen ja hallinnollinen apu yhteensä | 0 | 0 | 0 | 0 | 0.3 | 0 | 0 | 8.2.5. Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot, jotka eivät sisälly viitemäärään milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Laji | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 ja myöh. | Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt (XX 01 01) | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | Momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstö (ylim. toimihlöt, kans. asiantuntijat, sopimussuhteinen hlöstö jne.) (budjettikohta ilmoitettava) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot yhteensä (EIVÄT sisälly viitemäärään) | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 0.244 | 8.2.6. Laskelma – Muut hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemäärään milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 ja myöh. | YHT. | XX 01 02 11 01 – Virkamatkat | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.3 | XX 01 02 11 02 – Konferenssit ja kokoukset | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.05 | 0.3 | XX 01 02 11 03 – Komiteoiden kokoukset | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 04 – Selvitykset ja kuulemiset | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 05 – Tietojärjestelmät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 Muut hallintomenot yhteensä (XX 01 02 11) | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.6 | 3 Muut hallintomenojen kaltaiset menot (eritellään budjettikohdittain) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Hallintomenot yhteensä lukuun ottamatta henkilöstömenoja ja niihin liittyviä menoja (EIVÄT sisälly viitemäärään) | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 0.6 | [1] SEC(2009) 477 lopullinen, 8. huhtikuuta 2009. [2] EUVL C […], […], s. […]. [3] EUVL C […], […], s. […]. [4] EUVL C […], […], s. […]. [5] EYVL L 200, 8.8.2000, s. 35. [6] EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1. [7] EUVL L 143, 30.4.2004, s. 15. [8] EUVL L 399, 30.12.2006, s .1. [9] EUVL L 199, 31.7.2007, s .1. [10] EYVL C 323, 21.11.1994, s. 19. [11] EYVL L 127, 10.6.1995, s. 19. [12] EYVL C 211, 22.7.1996, s. 43. [13] EYVL C 287, 22.9.1997, s. 92. [14] EYVL C 216, 17.7.1997, s. 10. [15] KOM(2008) 394. [16] KOM(2008) 800. [17] EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114. [18] EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1. [19] EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1. [20] EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1. [21] EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54. [22] EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84. [23] Konsolidoitu versio julkaistu EYVL C 27, 26.1.1998, s. 3. [24] Jaksotetut määrärahat (JM). [25] Menot, jotka eivät kuulu kyseisen osaston xx lukuun xx 01. [26] Menot, jotka otetaan osaston xx momentille xx 01 04. [27] Menot, jotka otetaan lukuun xx 01 muille momenteille kuin xx 01 04 tai xx 01 05. [28] Kyseisen henkilöstön kustannukset EIVÄT sisälly viitemäärään. [29] Kyseisen henkilöstön kustannukset EIVÄT sisälly viitemäärään. [30] Kyseisen henkilöstön kustannukset sisältyvät viitemäärään. [31] Tässä olisi viitattava asianomaisia toimeenpanovirastoja koskeviin rahoitusselvityksiin.