Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 2002-2006"

(KOM(2002) 118 lopullinen)

(2002/C 241/19)

Komissio päätti 11. maaliskuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 20. kesäkuuta 2002. Esittelijä oli Thomas Etty.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 17. ja 18. heinäkuuta 2002 pitämässään 392. täysistunnossa (heinäkuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 123 ääntä puolesta, ei yhtään vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Komission tiedonantoa on edeltänyt usean vuoden pituinen ajanjakso, jolloin työterveys- ja työturvallisuusstrategiaa on tuskin lainkaan pohdittu. Työmaailma on tällä välin muuttunut huomattavasti, ja Euroopan unionissa on syntynyt uusia ongelmia, joihin on tartuttava pikaisesti.

1.2. Lisäksi EU:n tuleva laajeneminen tuo mukanaan monia haasteita työterveyden ja työturvallisuuden alalla, ja niihin on vastattava järjestelmällisesti ja kaukonäköisesti.

1.3. Komissio on valmistellut tässä tarkasteltavan tiedonannon tiiviissä yhteistyössä kaikkien osapuolten kanssa. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on osallistunut kyseiseen prosessiin antamalla heinäkuussa 2001 komission jäsenen Anna Diamantopouloun joulukuussa 2000 esittämästä pyynnöstä aihetta koskevan valmistelevan lausunnon(1).

1.4. Komitea ei toista tässä lausunnossaan seikkoja, jotka se on esittänyt heinäkuussa 2001 antamassaan lausunnossa ja jotka komissio on ottanut huomioon.

2. Yleistä

2.1. Komission tiedonanto on erittäin mielenkiintoinen ja lupaava asiakirja, jossa suhtaudutaan myönteisesti useisiin komitean valmistelevassa lausunnossaan esittämiin huomioihin ja sen tekemiin ehdotuksiin. Yleisesti ottaen analyyttinen osa tarjoaa asianmukaisen perustan vuosien 2002-2006 strategiaa koskeville ehdotuksille. Komissio käsittelee merkittävimpiä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevia ongelmia. Ei kuitenkaan ole selvää, miten komissio aikoo ratkaista mainitsemansa ongelmat, vaikka tiedonannossa annetaan riittävästi viitteitä siitä, minkälaisiin toimiin on ryhdyttävä.

2.2. Onkin todettava, ettei strategiaa koskevassa tiedonannossa esitetä lainkaan toimintasuunnitelmaa.

2.3. Toimintasuunnitelman puuttuminen on huolestuttavaa. Komitean mielestä tämä johtuu välittömästi sekä taloudellisten että henkilöresurssien puutteesta komission asianomaisissa yksiköissä, mistä se on jo ilmaissut huolestuneisuutensa useissa viime vuosina antamissaan lausunnoissa. Komitea pahoittelee sitä, ettei tähän ole lainkaan kiinnitetty huomiota. Se pelkää, että komission vaikeneminen tässä asiassa saattaa vaarantaa tiedonannon toiminnallisen osan uskottavuuden.

2.4. Kymmenen vuotta sitten kansanterveyden sekä työterveyden ja työturvallisuuden linjalla työskenteli neljä yksikköä työterveyden ja työturvallisuuden ja yksi kansanterveyden alalla. Vuosien 1993-1994 tehostamistoimien myötä kyseisen linjan painopiste muuttui siten, että kolme yksikköä työskenteli kansanterveyden ja vain kaksi työterveyden ja työturvallisuuden alalla. Vuonna 1998 supistaminen kohdistui jälleen työterveyteen ja työturvallisuuteen, sillä kansanterveyden sekä työterveyden ja työturvallisuuden alat erotettiin virallisesti toisistaan. Neljä yksikköä siirrettiin terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastoon, ja työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosastoon jäi vain yksi työterveyttä ja työturvallisuutta käsittelevä yksikkö.

Vuonna 1992 kansanterveyden sekä työterveyden ja työturvallisuuden linjalla työskenteli 150 virkamiestä. Enemmistö (130) käsitteli työterveyden ja työturvallisuuden alaan kuuluvia asioita. Nykyään työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosastossa vain 24 virkamiestä käsittelee työterveyttä ja työturvallisuutta koskevia seikkoja: 12 A-virkamiestä, 3 B-virkamiestä ja 6 sihteeriä sekä 3 kansallista asiantuntijaa.

Komitea on sitä mieltä, että kyseiset tiedot ja luvut, jotka kuvastavat sen toistuvasti esille tuomaa huolestuneisuutta, eivät kaipaa lisäkommentteja. Komitea kehottaa komissiota pohtimaan vakavasti tilannetta työterveys- ja työturvallisuusstrategiaa koskevan oman tiedonantonsa ja komitean heinäkuussa 2001 antaman valmistelevan lausunnon valossa sekä tekemään päätelmät ja linjaamaan toimintatavat, jotka vastaavat vuosiksi 2002-2006 asetettuja tavoitteita.

2.5. Komitea kehottaa komissiota esittämään mahdollisimman pian toimintasuunnitelman strategian toteuttamiseksi ja antamaan sen työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean tarkasteltavaksi. Toimintasuunnitelmassa tulisi mainita tarkkaan kunkin tiedonannossa esitetyn toimenpiteen vaatimat määrärahat. Komitea kehottaa parlamenttia kiinnittämään tähän seikkaan erityistä huomiota.

3. Erityistä

3.1. Komitea on tarkastellut kiinnostuneena tiedonannon analyyttiseen osaan sisältyviä sukupuolta ja ikää koskevia kohtia. Paria pientä poikkeusta lukuun ottamatta nämä analyysin avainkohdat eivät heijastu tiedonannossa esitetyissä konkreettisissa toimissa. Kaikista käsitellyistä aiheista ei varmaankaan ole helppo laatia säädöksiä. Komissio voisi kuitenkin tehdä aloitteita esimerkiksi tietoisuuden lisäämiseksi tai nostaa esiin hyviä käytänteitä (Bilbaon viraston avulla). Komissio voisi myös tutkia ergonomiaa suhteessa sukupuoleen sekä tehdä aloitteita.

3.2. Sukupuoleen liittyvien seikkojen analyysia tukevat numerotiedot eivät ole vakuuttavia. Vaikuttaa siltä, että esitetyt ongelmat liittyvät joissain tapauksissa pikemminkin toimintaan kuin sukupuoleen. Tämä tulisi ottaa huomioon toteutettavissa toimissa.

3.3. Toinen kriittinen huomio analyyttiseen osaan koskee työn laadun puuttumisen seurauksia (jotka tuodaan esiin komission tiedonannon johdannossa). Komission ilmoittamat seurauksia koskevat numerotiedot tuotantokyvyn alenemisesta sekä korvaus- ja etuuskustannuksista vaikuttavat liian alhaisilta.

3.4. Tiedonannon toiminnallisessa osassa käsitellään laajalti ergonomiaa koskevia kysymyksiä, etenkin toistuvasta rasituksesta johtuvia vammoja, ja niihin liittyviä suunniteltuja lainsäädäntötoimia sekä työntekijöiden ja työnantajien osallistumista stressiongelmien käsittelyyn.

3.4.1. Näyttöpäätetyötä koskeva direktiivi 90/270/ETY ei ole soveltuva väline toistuvasta rasituksesta johtuvia vammoja koskevien lisätoimien toteuttamiseksi, sillä kyseisiin vammoihin nivoutuu monia muita riskitekijöitä, jotka eivät liity näyttöpäätetyöhön. Komitea on sitä mieltä, että näyttöpäätetyötä koskevan direktiivin pääongelmana on sen täytäntöönpano käytännössä. Tämä koskee etenkin 3 artiklaa, jonka otsikkona on "selvitys työpisteistä", sekä 7 artiklaa, jossa käsitellään näyttöpäätetyön keskeyttämistä ja/tai näyttöpäätetyön aiheuttaman kuormituksen vähentämistä. Komitea suosittaa kuitenkin, että käsin tapahtuvaa taakkojen käsittelyä koskevaa direktiiviä 90/269/ETY muutetaan etenkin pienten taakkojen toistuvan käsittelyn suhteen. Komitea toteaa, kuten jo heinäkuussa 2001 antamassaan lausunnossa, että on noudatettava tiettyä menettelyä ennen kuin päätetään muuttaa olemassa olevaa lainsäädäntöä (jäsenvaltioiden kertomukset työnantaja- ja ammattijärjestöjen kannat mukaan luettuina, komission kyseisten kertomusten pohjalta laatima tiivistelmä sekä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean lausunto tiivistelmästä).

3.5. Stressiä koskeva ehdotus on hyödyllinen. On asetettava selkeä määräaika myöhemmin tänä vuonna aloitettavasta työmarkkinaosapuolten kuulemisesta tehtäville päätelmille. Komitea muistuttaa myös psykososiaalisia riskitekijöitä koskevista huomioista, jotka se esitti heinäkuussa 2001 antamassaan lausunnossa.

3.6. Komitea panee kiinnostuneena merkille, miten komissio aikoo edistää hyvinvointia työssä. Tämä seikka tulisi ottaa huomioon kaikilla aloilla. Sama koskee myös työpaikkahäirintää ja työpaikkakiusaamista, joita koskevia toimia ei tulisi rajoittaa työterveyteen ja työturvallisuuteen vaan ne tulisi ulottaa työllisyyttä koskeviin ja syrjintää vastustaviin toimiin. Tulisi myös ottaa huomioon väkivallan erilaiset muodot, joiden kohteeksi työntekijät yhä useammin joutuvat työssään (sekä yksityisellä että julkisella sektorilla muun muassa potilaiden ja asiakkaiden taholta).

3.7. Komission tulisi ponnistella nykyistä enemmän työympäristön mukauttamiseksi siten, että (henkisesti ja fyysisesti) vammaiset voitaisiin integroida (uudelleen) työmarkkinoille. Yrityksiä tulisi kannustaa ja auttaa tekemään työpaikkoja ja työvälineitä koskevia "kohtuullisia mukautuksia" vuonna 2000 annetun, yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän direktiivin mukaisesti. Tässä yhteydessä ei tule unohtaa henkilöitä, joilla on oppimisvaikeuksia. Vuosi 2003 on vammaisten teemavuosi, ja EU voisi ottaa sen huomioon kouluttamalla vammaisten intressejä edustavista kansalaisjärjestöistä lähtöisin olevia asiantuntijoita. He voisivat yhdessä työnantaja- ja ammattijärjestöjen kanssa antaa merkittävän panoksen hyvien käytänteiden vaihtoon EU:ssa.

3.8. Komitea suosittaa valmistelevassa lausunnossaan erityisesti avoimen koordinointimenetelmän hyödyntämistä keinona kehittää uusi lähestymistapa työterveyden ja työturvallisuuden parantamiseksi käytännössä(2). Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio tunnustaa ehdotetun innovatiivisen lähestymistavan merkityksen, vaikka vahvempikin kannatus olisi ollut paikallaan. Jäsenvaltioita ei tulisi vain kannustaa saavuttamaan yhteiset selkeät tavoitteet vaan niiltä tulisi edellyttää sitä työtapaturmien ja työperäisten sairauksien vähentämiseksi. Komitea suosittaa aiempien ehdotustensa lisäksi, että komissio määrittelisi alakohtaiset tavoitteet (kuten on tehty esimerkiksi Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) ja aluekohtaiset tavoitteet (kuten Italiassa ja Espanjassa). Aluekohtaisten tavoitteiden osalta saattaisi olla kiinnostavaa pyytää alueiden komiteaa esittämään näkemyksiään.

3.9. Komitea on hieman pettynyt siihen, että pk-yritykset on jätetty suhteellisen vähälle huomiolle. Komitea toistaa tässä yhteydessä ehdotuksensa, jotka se on esittänyt valmistelevassa lausunnossaan kohdassa "Laillisesti vähän sitovat määräykset (soft law) ja muut kuin lainsäädännölliset toimenpiteet"(3). Komission tulisi myös tarkastella uudelleen työturvallisuutta ja työterveyttä koskevien työntekijöiden velvollisuuksien täytäntöönpanoa pk-yrityksissä ja hyödyntää esimerkkinä liikkuvaa ja/tai alueellista työsuojeluedustajaa (kuten Suomessa ja Ruotsissa).

3.10. Tiedonannossa ei käsitellä lainkaan työperäisten sairauksien tunnustamista. Tässä kohden tarvitaan tuntuvia parannuksia. Komitea kiinnittää huomiota kesäkuussa 2002 pidettävässä kansainvälisessä työkonferenssissa käytävään keskusteluun aiheesta "Työtapaturmien ja ammattitautien kartoittaminen ja ilmoittaminen" ja toivoo, että yhteistyö Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kanssa kannustaa komissiota käynnistämään uusia aloitteita työperäisten sairauksien ilmoittamiseksi ja tunnustamiseksi EU:ssa.

3.11. Sen lisäksi mitä komitea totesi Eurostatista heinäkuussa 2001 antamassaan lausunnossa, se korostaa työtapaturmia ja ammattitauteja koskevien tilastojen yhdenmukaistamisen merkitystä. Nykyiset erot antavat täysin vääristyneen kuvan eri jäsenvaltioiden tilanteesta.

3.12. Bilbaon viraston suhteen komitea kannattaa komission ajatusta perustaa riskienseurantaelin. Tässä Bilbaon viraston uudessa tehtävässä on kuitenkin tärkeää kiinnittää erityistä huomiota uusien riskien arviointiin. Komission on selvennettävä, mitä se tarkalleen tarkoittaa käsitteellä "riskienseurantaelin". Komitea on sitä mieltä, että uusia riskejä ja niiden vahvistamista koskeva perinpohjainen työ saattaa olla tehtävä, jonka toteuttamiseksi virasto tarvitsee lisärahoitusta.

3.13. Tiedonannossa mainitaan valitettavasti vain ohimennen Dublinin säätiö. Komitea painottaa säätiön vuodesta 1990 toteuttamien, työoloja koskevien tutkimusten merkitystä niiden kannanottojen yhteydessä, jotka koskevat uusiin riskeihin kiinnitettävän huomion tärkeyttä (esimerkiksi ennaltaehkäisyn edistämiseksi). Komitea olettaa, että Bilbaon viraston ja Dublinin säätiön aiesopimus ja säännölliset yhteydet auttavat välttämään päällekkäistä työtä ja kannustavat hedelmälliseen yhteistyöhön.

3.14. Komitea ei ole käsitellyt valmistelevassa lausunnossaan julkisia hankintoja, vaikka kyseessä on tärkeä seikka. Komitea kehottaa painokkaasti komissiota varmistamaan, että sen omassa hankintapolitiikassa noudatetaan työterveys- ja työturvallisuussäännöksiä. Tästä ei tulisi aiheutua kohtuutonta byrokraattista taakkaa pk-yrityksille. Lähtökohtana tulee kuitenkin olla, ettei ole mitään syytä tehdä pk-yritysten osalta poikkeusta työsuojelulainsäädäntöön, mutta on toimittava kaikin mahdollisin keinoin niiden auttamiseksi, jotta ne voivat täyttää vaatimukset ja edistää työterveyttä ja työturvallisuutta toiminnassaan(4). Toimeksiantoja tulisi antaa vain sopimuskumppaneille, jotka noudattavat työterveyden ja työturvallisuuden alalla voimassa olevia säännöksiä ja käytänteitä.

Bryssel, 17. heinäkuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Lausunto "Euroopan komission pyyntö laatia valmisteleva lausunto aiheesta 'Komission tiedonanto yhteisön työsuojelustrategiasta'", EYVL C 260, 17.9.2001.

(2) EYVL C 260, 17.9.2001, lausunnon kohta 3.3.2.

(3) EYVL C 260, 17.9.2001, lausunnon kohta 3.2.

(4) EYVL C 260, 17.9.2001, lausunnon kohta 3.2.2.