EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 27.5.2021 COM(2021) 261 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Pölyttäjiä koskevan EU:n aloitteen täytäntöönpano



1.Johdanto: Pölyttäjiä koskeva EU:n aloite Euroopan luonnonvaraisten pölyttäjähyönteisten, kuten mehiläisten, perhosten, kukkakärpästen ja yöperhosten, määrä ja monimuotoisuus ovat viime vuosikymmeninä vähentyneet merkittävästi Euroopassa. Monet lajit ovat myös vaarassa kuolla sukupuuttoon. Euroopan Punaisen kirjan mukaan noin joka kolmannen mehiläis- ja perhoslajin kanta on pienentynyt ja yksi kymmenestä lajista on vaarassa kuolla sukupuuttoon. Luonnonvaraisten pölyttäjien häviäminen on vakava huolenaihe. Tämä johtuu siitä, että noin 80 prosenttia EU:n viljelykasvien ja luonnonvaraisten kukkien lajeista on ainakin osittain riippuvaisia eläinten suorittamasta pölytyksestä. Ilman pölyttäjiä useat kasvilajit vähenisivät ja lopulta katoaisivat. Tämä olisi luonnon, ihmisten hyvinvoinnin ja talouden selviytymisen kannalta vaarallista. Noin 3,7 miljardia euroa EU:n maatalouden vuosittaisesta tuotoksesta on suorassa riippuvuussuhteessa pölyttäjähyönteisiin. Saatavilla olevissa arvioissa ei kuitenkaan oteta huomioon eläinten suorittamaa luonnonvaraisten kasvien pölytystä eikä pölyttäjien vaikutusta ravitsemusturvaan ja ihmisten terveyteen. Komissio hyväksyi kesäkuussa 2018 pölyttäjiä koskevan EU:n aloitteen, jäljempänä ’aloite’. Se on ensimmäinen EU:n kehys luonnonvaraisten pölyttäjien vähenemisen torjumiseksi. Eri sidosryhmät ovat tukeneet sitä voimakkaasti. Aloitteessa asetetaan vuoteen 2030 ulottuvat pitkän aikavälin tavoitteet, joita ovat toimien kannalta hyödyllisen tiedon tuottaminen ongelmasta, puuttuminen ongelman tärkeimpiin tunnettuihin syihin, sidosryhmien yhteistyön edistäminen ja koko yhteiskunnan osallistaminen. Jotta EU pääsisi oikealle tielle, aloitteessa määriteltiin 10 toimea ja 31 alatoimea, jotka toteutetaan lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Toimilla tuettiin yhtenäistä lähestymistapaa ongelman ratkaisemiseksi ja nykyisten välineiden ja toimintatapojen käytön tehostamiseksi. Painopisteenä oli pölyttäjien suojelua koskevien tavoitteiden parempi integrointi EU:n eri alakohtaisiin politiikkoihin, kuten ympäristö- ja terveyspolitiikkaan (erityisesti lintu- ja luontodirektiivi sekä torjunta-aineita koskeva EU:n lainsäädäntö), yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP), koheesiopolitiikkaan sekä tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaan. Euroopan parlamentti ja neuvosto pitivät aloitetta myönteisenä, korostivat pölyttäjien merkitystä ja kehottivat toteuttamaan tehokkaita toimenpiteitä niiden vähenemisen pysäyttämiseksi. Euroopan tilintarkastustuomioistuin julkaisi 9. heinäkuuta 2020 erityiskertomuksen EU:n toimista luonnonvaraisten pölyttäjien suojelemiseksi, jäljempänä ’tilintarkastustuomioistuimen kertomus’. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa havaittiin puutteita keskeisissä EU:n toimintapolitiikoissa, joilla vastataan luonnonvaraisiin pölyttäjiin vaikuttaviin pääasiallisiin uhkiin, ja suositeltiin, että komissio arvioi tarvetta lisätä erityistoimenpiteitä sellaisten uhkien torjumiseksi, joita aloitteessa ei tällä hetkellä käsitellä. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa todettiin myös, että on tarpeen sisällyttää luonnonvaraisten pölyttäjien suojelutoimet paremmin luonnon monimuotoisuuden säilyttämistä ja maataloutta koskeviin EU:n toimintalinjoihin ja parantaa luonnonvaraisten pölyttäjien suojelua torjunta-aineiden riskinarvioinnin yhteydessä. Neuvoston 17. joulukuuta 2020 antamissa päätelmissä suhtauduttiin myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ja todettiin, että pölyttäjiä koskevien EU:n toimintakehysten vahvistaminen on kiireellistä. Komissio hyväksyi 20. toukokuuta 2020 vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian ja Pellolta pöytään ‑strategian, jotka molemmat ovat Euroopan vihreän kehityksen ohjelman mukaisia lippulaivahankkeita. Näillä strategioilla edistetään toimia pölyttäjien vähenemisen pysäyttämiseksi luonnonsuojelua koskevien sitoumusten ja tavoitteiden ja EU:n luonnon ennallistamista koskevan suunnitelman avulla. Yhdessä ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevan uuden EU:n strategian sekä ilmastoneutraaliutta ja saasteettomuutta koskevien tavoitteiden vahvistamisen kanssa näillä strategioilla autetaan torjumaan luonnonvaraisiin pölyttäjiin kohdistuvia pääasiallisia uhkia, kuten maankäytön muutos, tehotuotanto ja torjunta-aineiden käyttö, ympäristön pilaantuminen, haitalliset vieraslajit ja ilmastonmuutos. Tässä kertomuksessa arvioidaan aloitteen kaikkien toimien täytäntöönpanon edistymistä. Se perustuu moniin lähteisiin, kuten toimintapolitiikan arvioinnin tuloksiin, EU:n kertomuksiin ja julkaisuihin sekä erityistutkimuksiin. Siinä otetaan huomioon myös Euroopan parlamentilta, neuvostolta ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta saatu institutionaalinen palaute. 2.10 toimea – Yhteenveto edistymisestä 2.1.Toimi 1: Seurannan ja arvioinnin tukeminen Nykyisen tietämyksen perusteella voidaan selvästi nähdä, että luonnonvaraisten pölyttäjien määrä vähenee, ja tämä edellyttää tehokkaita toimia. Tiedoissa on kuitenkin edelleen merkittäviä puutteita, jotka koskevat pölyttäjäkantojen tilannetta, niiden määrän vähenemisen syitä ja vähenemisen vaikutuksia luontoon ja ihmisten hyvinvointiin. Komissio antoi kesäkuussa 2019 pölyttäjiä käsittelevälle asiantuntijaryhmälle toimeksiannon laatia ehdotus EU:n laajuisesta pölyttäjien kenttäseurantajärjestelmästä. Se tarjoaisi yksityiskohtaista tietoa pölyttäjäkantojen tilanteesta ja niiden suuntauksista jäsenvaltioissa (toimi 1A). Komissio kuuli kansallisia ympäristö- ja maatalousviranomaisia muun muassa erityisissä työpajoissa. Näin varmistettiin jäsenvaltioiden osallistuminen ja oikea-aikainen panos tähän prosessiin. Tammikuussa 2021 julkaistu asiantuntijoiden ehdotus sisältää kattavan menetelmän seurantajärjestelmää varten ja toimintapoliittisia indikaattoreita. Seuraavassa vaiheessa komissio tekee jäsenvaltioiden kanssa tiivistä yhteistyötä, joka koskee ehdotuksen hienosäätämistä ja toteuttamista sekä valmiuksien kehittämistä seurantajärjestelmän toteuttamiseksi paikan päällä. Tulevan, EU:n laajuisen pölyttäjien seurantajärjestelmän tiedot ovat ratkaisevan tärkeitä, jotta i) kehitetään ja toteutetaan tehokkaita suojelutoimia, ii) kartoitetaan näiden toimien toteuttamisen painopistealueet ja iii) arvioidaan näiden toimien vaikutuksia. Tällaiset tiedot tukevat myös Euroopan Punaista kirjaa, koska niillä mahdollistetaan kattava arviointi pölyttäjälajien suojelun tasosta pitkällä aikavälillä. Joulukuussa 2018 komissio alkoi työstää kukkakärpäsiä koskevaa Euroopan Punaista kirjaa (toimi 1B), joka on tarkoitus saada valmiiksi kesäkuussa 2022. Huhtikuussa 2021 komissio alkoi työstää yöperhosia koskevaa Euroopan Punaista kirjaa. Pölyttäjien suojelun kannalta erityisen tärkeitä ovat suojelualueet. Euroopan ympäristökeskus ja sen biologista monimuotoisuutta käsittelevä Euroopan aihekeskus julkaisivat kesäkuussa 2020 raportin, jossa arvioitiin luontodirektiivin liitteessä I lueteltujen luontotyyppien merkitystä pölyttäjille. Näin voitiin arvioida suojeltujen pölyttäjien elinympäristöjen suojelun tasoa jäsenvaltioiden raportoinnin perusteella (toimi 1C). Viimeisimmästä Euroopan ympäristökeskuksen luonnon tilaa koskevasta kertomuksesta käy ilmi, että pölyttäjien tilanne aiheuttaa vakavaa huolta,. Komissio on myös pyrkinyt saamaan korjattua pölyttäjälajeihin kohdistuvia paineita koskevissa tiedoissa olleet puutteet erityisesti elinympäristöjen huonontumisen ja torjunta-aineiden käytön osalta. Tällä hetkellä komissio on käynnistänyt pilottihankkeena maatalousmaisemien biodiversiteettiä koskevan, kentällä toteutettavan seurantajärjestelmän ja se valmistelee ruohoalueisiin liittyvää LUCAS-hanketta osana vuoden 2022 LUCAS-tutkimusta vuonna 2018 toteutetun menestyksekkään pilottihankkeen jälkeen. Komissio käynnisti pilottihankkeena myös innovatiivisen järjestelyn, jossa käytetään tarhamehiläisiä ympäristön torjunta-aineiden seurantaan (toimi 1D). Pilottihanketta seuraa järjestelyn täydellinen täytäntöönpano vuonna 2022, ja sitä tuetaan Euroopan parlamentin valmistelutoimella. Komissio julkaisi lokakuussa 2020 EU:n laajuisen ekosysteemiarvioinnin tulokset (toimi 1E). Arvioinnissa käytettiin pölyttäjistä ja niiden elinympäristöistä tällä hetkellä saatavilla olevia tietoja eläinten suorittaman pölytyksen tilanteen arvioimiseksi EU:ssa. Arvioinnin tuloksien mukaan 50 prosenttia maasta, jolla viljellään pölyttäjistä riippuvaisia viljelykasveja, kärsii pölytysvajeesta. Yksi parhaista keinoista puuttua pölytysvajeeseen olisi maatalouspolitiikan tukema ekosysteemien ennallistaminen. Komissio kehitti myös pölytystä koskevan ”tilin” (toimi 1E), joka osoittaa, että pölyttäjähyönteisten taloudellinen arvo viljelykasvintuotannolle EU:ssa on noin 3,7 miljardia euroa vuodessa. Tiliä voidaan käyttää arviointiin siitä, miten pölyttäjäkantojen väheneminen vaikuttaa maataloustuotantoon sekä maatalouden tuontiin ja vientiin. 2.2.Toimi 2: Tutkimuksen ja innovoinnin tukeminen

Komissio on jatkanut pölyttäjiä koskevan perustutkimuksen ja soveltavan tutkimuksen tukemista EU:n tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman kautta, jotta voidaan korjata osaamispuutteet ja tukea tehokkaampia, tuloksiin pyrkiviä suojelutoimia (toimi 2A). Aloitteen hyväksymisen jälkeen komissio sisällytti pölyttäjät erityisenä aihealueena vuosia 2018–2020 koskeneeseen Horisontti 2020 ‑työohjelmaan. Tarkoituksena on kehittää välineitä, suuntaviivoja ja menetelmiä, joilla pyritään lieventämään tehokkaammin luonnonvaraisten pölyttäjien vähenemisen syitä ja seurausvaikutuksia. Tutkimuksen odotetaan alkavan syyskuussa 2021. BiodivERsA-kehyksessä on toteutettu pölyttäjiä koskevia hankkeita, joilla pyritään saamaan tarkempia tietoja pölyttäjien vähenemiseen liittyvien tekijöiden välisestä vuorovaikutuksesta sekä parantamaan pölyttäjien monimuotoisuutta ja pölyttäjien tuottamia ekosysteemipalveluja koskevien skenaarioiden mallintamista. Lisäksi pölyttäjiä koskevan tutkimuksen huippuosaamista on tuettu avustuksilla ja apurahoilla Euroopan tutkimusneuvoston ja Marie Skłodowska-Curie ‑toimien puitteissa. Apurahoja on myönnetty ansioituneille tutkijoille, jotka tutkivat pölyttäjien ja kasvien välistä luontaista ekologista yhteyttä ja sen merkitystä ekosysteemin toiminnalle ja elintarviketuotannolle. Tutkimuksella tuotettu tieto on tärkeää päätöksenteossa. EKLIPSE-mekanismiin sisältyvässä hankkeessa arvioitiin tämänhetkisiä tietoja siitä, miten torjunta-aineet ja lannoitteet vaikuttavat pölyttäjien suojelutoimenpiteisiin viljelymaalla. Tarkoitus on vahvistaa parhaita käytäntöjä koskevia ohjeita. Lisäksi maataloutta koskeva eurooppalainen innovaatiokumppanuus on tukenut alhaalta ylöspäin suuntautuvaa vuorovaikutteista innovointia pölyttäjien kannalta suotuisan maatalousmaan hoidossa (toimi 2B). Komissio pyrkii vahvistamaan tukeaan pölyttäjiä koskevalle tutkimukselle seuraavassa Horisontti Eurooppa ‑puiteohjelmassa. Tämä näkyy ohjelman ensimmäisessä strategisessa suunnitelmassa ja ehdotuksessa Horisontti Eurooppa ‑ohjelman ensimmäiseksi työohjelmaksi (2021/2022) (toimi 2C). Useiden Horisontti Eurooppa ‑ohjelman ehdotettujen aiheiden tarkoituksena on tukea i) pölyttäjiä koskevien tutkimusvälineiden kehittämistä (esimerkiksi tietoja integroivan taksonomian välineet, mukaan lukien DNA-viivakoodaus ja koneoppiminen), ii) asiantuntijavalmiuksien kehittämistä ja verkostoitumista sekä iii) laajamittaista siirtymistä kohti sellaista kulttuuri- ja maatalousmaisemien hoitoa, joka suosii pölyttäjiä. Lisäksi luonnosehdotuksella luonnon monimuotoisuutta koskevaksi eurooppalaiseksi kumppanuudeksi pyritään tukemaan luonnon monimuotoisuuden seurantajärjestelmiä. Tällä tuella on ratkaiseva merkitys myös EU:n laajuisen pölyttäjien seurantajärjestelmän täytäntöönpanossa. 2.3.Toimi 3: Tietämyksen jakamisen ja tiedonsaannin helpottaminen Toimenpiteisiin soveltuvien tietojen tuottaminen edellyttää, että tunnetut tiedoissa olevat aukot täytetään. Tähän pyritään toimien 1 ja 2 mukaisesti. Tämä edellyttää myös olemassa olevien tietojen parempaa käyttöä. Komissio perusti 20. toukokuuta 2020 pölyttäjiä koskevan EU:n tietopalvelun (EU Pollinator Information Hive) (toimi 3A). Tämä verkkofoorumi helpottaa tietojen jakamista pölyttäjien vähenemisestä ja siitä, mitä EU:ssa tehdään vähenemisen pysäyttämiseksi myös yhteistyössä sidosryhmien kanssa. Verkkofoorumi on avoin keskeisille toimijoille, kuten viranomaisille, tutkijoille, luonnonsuojelualalle, kansalaisyhteiskunnan aktivisteille, maanomistajille (erityisesti maanviljelijöille ja metsänhoitajille), mehiläishoitajille, yleisölle ja yrityksille. Sen avulla nämä voivat i) jakaa parhaita käytäntöjään luonnonvaraisten pölyttäjien suojelemiseksi ja säilyttämiseksi, ii) hankkia ohjeita luonnonvaraisten pölyttäjien suojelemiseksi ja säilyttämiseksi sekä iii) löytää kumppaneita näihin toimiin. EU:n laajuinen pölyttäjien seurantajärjestelmä ja muut toimen 1 puitteissa kehitetyt, kentällä toteutettavat seuranta-aloitteet tarjoavat arvokasta tietoa pölyttäjäkantojen tilan ja niiden vähenemiseen johtavien syiden arvioimiseksi. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus tutkivat parhaillaan vaihtoehtoja järjestelmien tuottamien tietojen sisällyttämiseksi luonnon monimuotoisuutta käsittelevään eurooppalaiseen tietojärjestelmään. Olemassa olevien maankäyttötietojen saataville asettaminen on erityisen tärkeää pölyttäjiä koskevien tehokkaiden suojelutoimien kannalta. Komissio pyrkii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa edistämään yhteisen maatalouspolitiikan yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä saatavilla olevien yhteentoimivien paikkatietojen (muiden kuin henkilökohtaisten tietojen) vaihtoa, jakamista, saatavuutta ja käyttöä. Yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään sisältyy arvokasta tietoa pölyttäjistä ja pölyttämispalveluista, kuten viljelykasvien alueellisesta jakaantumisesta ja sijainnista, maatalouskäytännöistä ja yhteisen maatalouspolitiikan toimista. Näiden tietojen yhdenmukaistaminen ja julkaiseminen uudelleenkäyttöä varten toteutetaan osana INSPIRE-direktiiviä (toimi 3B). Komissio käynnisti vuonna 2019 pilottihankkeen, jolla testataan tietojen yhteiskäyttöä koskevia direktiivin säännöksiä ja tutkitaan, miten direktiiviä voidaan käyttää tietojen yhteiskäytön järjestämiseen ja toteuttamiseen EU:n eri politiikanaloilla, mukaan lukien yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä. 2.4.Toimi 4: Uhanalaisten pölyttäjälajien ja elinympäristöjen suojelu Pölyttäjien vähenemisen pysäyttäminen alkaa kaikkein uhanalaisimpien pölyttäjälajien ja elinympäristöjen, kuten luontotyyppidirektiivin nojalla suojeltujen tai Euroopan Punaiseen kirjaan sisältyvien lajien ja elinympäristöjen, suojelusta. Näiden lajien ja elinympäristöjen suojelun tason parantamiseksi tarvitaan ensisijaista rahoitusta ja tehokkaita toimintasuunnitelmia. Komissio on luontoa, ihmisiä ja taloutta koskevan toimintasuunnitelman avulla parantanut luontodirektiivin täytäntöönpanoa puuttumalla tehokkaammin yhteen suurimmista pölyttäjiin kohdistuvista uhista: elinympäristöjen häviämiseen. Komissio on laatinut elinympäristöjä koskevia EU:n toimintasuunnitelmia kahta pölyttäjille erittäin tärkeää elinympäristötyyppiä varten: puoliluontaisille kuiville niityille ja eurooppalaisille kuiville nummille. Kumpaakin suojellaan luontotyyppidirektiivillä (toimi 4A). Komissio käynnisti heinäkuussa 2020 tarjouskilpailun kolmen lajikohtaisen toimintasuunnitelman laatimiseksi EU:n uhanalaisimpien pölyttäjälajien suojelua varten. Life-ohjelman tukea pölyttäjien suojelulle on vahvistettu merkittävästi vuodesta 2018 lähtien. Useissa käynnissä olevissa Life-hankkeissa pölyttäjien suojelu on nimenomainen tavoite. Tällaisissa hankkeissa keskitytään elinympäristöjen ennallistamiseen, tietämyksen parantamiseen ja tietoisuuden lisäämiseen, jotta uhanalaisten perhoslajien suojelun tasoa parannetaan. Muissa käynnissä olevissa hankkeissa keskitytään sellaisten maatalouskäytäntöjen edistämiseen, jotka hyödyttävät pölyttäjiä tai hyönteisiä yleisemmin. Komissio on jatkanut selkärangattomia, myös pölyttäviä hyönteisiä, koskevien Life-hankkeiden hakemusten edistämistä. Komissio järjesti kesäkuussa 2020 verkkoseminaarin siitä, miten Life-ohjelman tukea selkärangattomien suojelemiseksi voitaisiin lisätä, jotta tällä alalla esitettäisiin tulevaisuudessa enemmän hakemuksia. Komissio esitteli myös 20:stä selkärangattomia koskevasta Life-hankkeesta laaditun tutkimuksen, johon sisältyi suosituksia tulevia hankkeita varten. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa tuotiin esiin huoli Life-hankkeiden puutteesta sellaisten pölyttäjälajien kohdalla, joita ei ole suojeltu EU:n lainsäädännöllä luontotyyppidirektiivin nojalla. Komissio ehdottaa Life-ohjelman vuosia 2021–2024 koskevassa monivuotisessa työohjelmassa, että EU:n yhteisrahoitusosuutta nostetaan uhanalaisimpien lajien osalta Euroopan Punaisen kirjan mukaisesti. Tämä auttaa edistämään sellaisiin pölyttäjälajeihin liittyviä hankkeita, joita ei suojella lainsäädännöllä mutta jotka ovat edelleen suuressa vaarassa kuolla sukupuuttoon. Pölyttäjälajeja ja elinympäristöjä koskevat toimintasuunnitelmat edellyttävät kattavaa ja laajasti levitettyä tietoa suojelu- ja hoitotoimenpiteistä. Natura 2000 ‑verkostolla on suurta merkitystä, kun pyritään torjumaan pölyttäjien elinympäristöjen häviämistä. Vuosina 2018 ja 2019 komissio ja jäsenvaltiot tukivat tiedonvaihtoa pölyttäjien suojelemiseen tähtäävistä hoitotoimenpiteistä,, Natura 2000:n luonnonmaantieteellisen prosessin puitteissa (toimi 4B). Marraskuussa 2019 komissio järjesti erityisen työpajan, jossa määriteltiin pölyttäjien suojelemista koskevat parhaat hoitotoimenpiteet ja lähestymistavat Natura 2000 ‑alueilla. Merkittävänä keinona pölyttäjien suojelutavoitteiden yhdentämiseksi paremmin Natura 2000 ‑verkoston hallinnointiin voidaan käyttää pölyttäjien elinympäristöjä koskevien ensisijaisten toimien sisällyttämistä hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältäviin jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmiin. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa suositeltiin, että komissio tarkistaa, että hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältävät toimintasuunnitelmat sisältävät luonnonvaraisia pölyttäjiä koskevia suojeluvaatimuksia, ja arvioi jäsenvaltioiden ehdottamia asiaankuuluvia toimenpiteitä. Komissio i) kehotti jäsenvaltioita varmistamaan, että tällaiset vaatimukset sisällytetään hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältäviin toimintasuunnitelmiin, ii) aloitti hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien arvioinnin vuonna 2018 ja esitti huomautuksia, joilla kannustetaan sisällyttämään toimintasuunnitelmiin luonnonvaraisia pölyttäjiä koskevia vaatimuksia, sekä iii) jatkaa sitä vuoden 2021 aikana jäljellä olevien hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien osalta (toimi 4C). Vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n biodiversiteettistrategiassa esitetyt luonnonsuojelua koskevat sitoumukset ovat pölyttäjien kannalta erittäin hyödyllisiä, jos ne toteutetaan kokonaisuudessaan. Näihin sitoumuksiin kuuluvat oikeudellisen suojelun piirissä olevien alueiden laajentaminen 30 prosenttiin maa-alueista, näiden alueiden tehokas hoito ja tiukka suojelu vähintään kolmanneksella näistä alueista. Tiukka suojelu hyödyttäisi erityisesti pölyttäjiä, jotka ovat riippuvaisia aarniometsistä, kuten kukkakärpäsiä. 2.5.Toimi 5: Parannetaan pölyttäjien elinympäristöjä viljelymailla ja niiden ympäristössä Komissio aloitti vuonna 2019 tutkimuksen, jossa arvioitiin kauden 2014–2020 YMP:n potentiaalia suojella luonnonvaraisia pölyttäjiä. Raportti julkaistiin marraskuussa 2020. Siinä tarkastellaan uudelleen YMP:n toimenpiteitä, joilla voidaan tukea tai jotka voivat haitata suojelua. Siinä havainnollistetaan näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa tapaustutkimusten avulla kuudessa jäsenvaltiossa. Lisäksi raportissa määritetään tärkeimmät saadut kokemukset. Komissio laati tutkimuksen perusteella hallintoviranomaisille, viljelijöille ja maatalousneuvojille ohjeet siitä, miten pölyttäjiä koskevien YMP:n toimenpiteiden tehokkuutta voidaan parantaa (toimi 5A).

Komissio aloitti vuonna 2019 tutkimuksen, jossa tarkasteltiin laajasti kaikissa jäsenvaltioissa toteutettuja pölyttäjiä koskevia toimenpiteitä, myös toimia maatalousalueilla (toimi 5B). Arviointi osoitti, että useat jäsenvaltiot käyttävät kohdennettuja toimenpiteitä pölyttäjien suojelemiseksi YMP:n puitteissa. On kuitenkin ilmeistä, että tällaisia toimia on lisättävä merkittävästi koko EU:ssa. Komissio järjesti helmikuussa 2020 laajan sidosryhmäkonferenssin, jossa jaettiin ja täydennettiin edellä mainittujen komission tutkimusten tuloksia sekä keskusteltiin siitä, miten pölyttäjien suojelua koskevat tavoitteet voitaisiin sisällyttää paremmin YMP:n strategiasuunnitelmiin vuosiksi 2021–2027 (toimi 5C). Tulevaa YMP:tä koskeva komission ehdotus sisältää useita välineitä ja toimia, joita jäsenvaltiot voivat hyödyntää strategisissa suunnitelmissaan maatalousalueiden luonnon monimuotoisuuden parantamiseksi. Pölyttäjälajien vähenemisen pysäyttämistä edistää kolme ratkaisevaa tekijää: i) uusi ”vihreä arkkitehtuuri”, joka perustuu tehostettuun ehdollisuuteen, ii) ekojärjestelmät ja ympäristönhoitositoumukset sekä iii) pakolliset kunnianhimoiset ympäristötavoitteet. Näillä kolmella tekijällä tuetaan myös muita vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian tavoitteita, jotka ovat keskeisiä pölyttäjiä suosivien maaseutumaisemien tukemiseksi: ·varmistetaan, että vähintään 10 prosentilla maatalousmaasta on hyvin monimuotoisia maisemapiirteitä ·vähennetään 50 prosentilla kemiallisten torjunta-aineiden käyttöä ja niiden aiheuttamia riskejä ·vähennetään 50 prosentilla haitallisempien torjunta-aineiden käyttöä ·varmistetaan, että vähintään 25 prosenttia maatalousmaasta kuuluu luonnonmukaisen maatalouden piiriin ·lisätään huomattavasti agroekologisia käytäntöjä. Lisäksi komissio käsittelee YMP:n strategisia suunnitelmia koskevissa suosituksissaan jäsenvaltioille luonnon monimuotoisuuden suojelua, ekosysteemipalvelujen tehostamista sekä luontotyyppien ja maisemien suojelua koskevia erityistavoitteita. Näitä tavoitteita koskevien suositusten odotetaan auttavan edistämään luonnonvaraisten pölyttäjien suojelua viljelymaalla. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa suositeltiin, että komissio tarkistaa, että jäsenvaltiot sisällyttävät tarvittaessa strategisiin suunnitelmiin hoitokäytäntöjä, jotka vaikuttavat luonnonvaraisiin pölyttäjiin merkittävästi ja myönteisellä tavalla. Jäsenvaltioiden ehdottamien toimien ja hoitokäytäntöjen valinnan ja suunnittelun olisi perustuttava niiden ympäristötilanteita koskevaan analyysiin. Tämän analyysin perusteella jäsenvaltioiden olisi tunnistettava tarpeet – mukaan luettuna pölyttäjien suojelu, jos sillä on merkitystä tietyn alueen kannalta – joita strategisissa suunnitelmissa käsitellään. Komissio arvioi, voidaanko ehdotetuilla toimilla ja hoitokäytännöillä tehokkaasti edistää YMP:n erityistavoitteiden saavuttamista ja vastaamista jäsenvaltioiden yksilöimiin erityistarpeisiin. Toimessa 1 komissio on jatkanut työtään kehittääkseen luonnonvaraisia pölyttäjiä koskevan YMP:n indikaattorin, jotta tämä indikaattori voitaisiin sisällyttää tulos- ja seurantakehykseen, kun kehys on saatu toimintakuntoon. Tämän indikaattorin valmiiksi saaminen riippuu EU:n laajuisen pölyttäjien seurantajärjestelmän täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa. 2.6.Toimi 6: Pölyttäjien elinympäristöjen parantaminen kaupunkialueilla ja laajemmassa maisemassa Vuonna 2019 komissio keräsi parhaita käytäntöjä ja laati ohjeita pölyttäjille suotuisista kaupungeista (toimi 6A). Tammikuussa 2020 julkaistuissa ohjeissa annetaan hyviä esimerkkejä ja suosituksia poliittisille vastuutahoille, päätöksentekijöille, aluesuunnittelijoille, hankkeiden toteuttajille ja kaupunkien maankäytöstä vastaaville johtajille siitä, miten pölyttäjille luodaan suotuisa kaupunkiympäristö. Lokakuussa 2020 komissio laati erityisen toimintasuunnitelman maa-alueiden kestävästä käytöstä ja luontoon perustuvista ratkaisuista osana EU:n kaupunkiagendaa. Tämän suunnitelman mukaisilla vihreää infrastruktuuria ja luonnon monimuotoisuutta koskevilla toimilla tuetaan pölyttäjille suotuisaa kaupunkiympäristöä. Pölyttäjiä koskevia toimia edistetään edelleen uuden biodiversiteettistrategian Green City Accord ‑aloitteella ja kaupunkien viherryttämissuunnitelmilla. Komissio on myös sisällyttänyt pölyttäjien kannalta merkitykselliset kriteerit Euroopan vihreä pääkaupunki- ja European Green Leaf ‑palkintojen hakulomakkeisiin ja ohjeisiin ”luonto ja sen monimuotoisuus” ‑indikaattorialueelle (toimi 6A). Lisäksi komissio on kehittänyt tehokkaampaa pölyttämistä varten lähestymistavan, jolla kartoitetaan kaupunkialueiden soveltuvuutta pölyttäjien tukemiseen. Useat kaupungit ovat käyttäneet lähestymistapaa ymmärtääkseen, miten kaupunkien viheralueita voidaan hoitaa pölyttäjäkantojen lisäämiseksi. Komissio aikoo edistää tätä välinettä laajasti kaupunkien viranomaisten keskuudessa. Pölyttäjiä koskevat suojelutoimet kaupunkialueilla tai laajemmassa maisemassa voivat saada EU:n koheesiopolitiikan rahoitusta kansallisten ja alueellisten toimenpideohjelmien painopisteiden mukaisesti. Komissio järjesti helmikuussa 2020 yhteistyössä Euroopan alueiden komitean kanssa sidosryhmien konferenssin. Konferenssin tarkoituksena oli lisätä tietoisuutta tällaisista mahdollisuuksista seuraavien tahojen keskuudessa: i) hallintoviranomaiset, ii) alue- ja paikallisviranomaiset sekä iii) sidosryhmät (toimi 6B). Konferenssissa esiteltiin useita pölyttäjien suojelemiseksi eri puolella EU:ta toteutettuja hankkeita, jotka oli rahoitettu pääasiassa Euroopan alueellisen yhteistyön (Interreg) ohjelmista. Pölyttäjiä koskevia hankkeita on tuettu myös muilla Euroopan aluekehitysrahaston, koheesiorahaston ja Euroopan sosiaalirahaston ohjelmilla. Komissio on edistänyt maisematason toimia pölyttäjien elinympäristöjen säilyttämisestä, yhdistämisestä ja ennallistamisesta ohjeissaan EU:n tason vihreästä infrastruktuurista sekä ekosysteemien ja ekosysteemipalvelujen sisällyttämisestä päätöksentekoon (toimi 6C). 2.7.Toimi 7: Torjunta-aineiden käytöstä pölyttäjille aiheutuvien vaikutusten vähentäminen Komissio käsitteli vuonna 2018 jäsenvaltioiden kanssa mahdollisuutta sisällyttää pölyttäjiä koskevat tarkemmat tavoitteet ja toimet torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan direktiivin perusteella tarkistettuihin jäsenvaltioiden kansallisiin toimintasuunnitelmiin (toimi 7A). Komission toisessa edistymiskertomuksessa direktiivin täytäntöönpanosta ei kiinnitetty erityistä huomiota pölyttäjiin. Komissio teetti kuitenkin tutkimuksen, jossa arvioitiin pölyttäjien suojelua koskevien tavoitteiden tai toimien yhdentämisen tasoa kansallisissa toimintasuunnitelmissa. Tutkimuksen loppuraportti julkaistiin marraskuussa 2020, ja sen mukaan yhdentämisen taso oli matala. Jäsenvaltioiden on toteutettava enemmän toimia pölyttäviä hyönteisiä koskevien säännösten vahvistamiseksi kansallisissa toimintasuunnitelmissa.

Komissio sitoutui EU:n biodiversiteetti- ja Pellolta pöytään ‑strategioiden avulla toteuttamaan toimia kemiallisten torjunta-aineiden yleisen käytön ja niiden aiheuttamien riskien vähentämiseksi 50 prosentilla ja haitallisempien torjunta-aineiden käytön vähentämiseksi 50 prosentilla vuoteen 2030 mennessä. Komissio tarkistaa tätä tavoitetta varten torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevaa direktiiviä tehostamalla sen integroitua tuhoojatorjuntaa koskevia säännöksiä ja edistää turvallisten vaihtoehtojen käyttöä sadon suojelemiseksi tuholaisilta ja taudeilta erityisesti YMP:n strategiasuunnitelmien avulla. Nämä toimenpiteet ovat hyödyllisiä yleisesti luonnon monimuotoisuuden ja erityisesti pölyttävien hyönteisten kannalta. Komissio on pyrkinyt varmistamaan, että pölyttäjien suojelu otetaan huomioon myös kasvinsuojeluaineiden hyväksynnässä, kuten kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevassa EU:n lainsäädännössä edellytetään. Komissio on tehnyt yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa varmistaakseen, että ne hyväksyvät ja panevat täytäntöön ohjeasiakirjan, joka koskee arviointia torjunta-aineiden mehiläisille (Apis mellifera, Bombus spp. ja erakkomehiläiset) mahdollisesti aiheuttamasta riskistä, en jälkeen, kun Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) hyväksyi ohjeistuksen vuonna 2013 (toimi 7B). Vuodesta 2013 lähtien jäsenvaltioiden selvä enemmistö on kuitenkin johdonmukaisesti vastustanut EFSAn ohjeasiakirjan niiden osien hyväksymistä, jotka liittyvät krooniseen myrkyllisyyteen mehiläisillä. Tämän vuoksi komissio ehdotti vuoden 2018 lopussa, että ensi vaiheessa pantaisiin täytäntöön ne ohjeasiakirjan osat, jotka saivat riittävästi tukea (eli osat, jotka liittyivät tarhamehiläisille aiheutuviin välittömiin riskeihin). Heinäkuussa 2019 jäsenvaltioiden määräenemmistö hyväksyi luonnoksen komission asetukseksi kasvinsuojeluaineiden arviointia ja hyväksymistä koskevien yhdenmukaisten periaatteiden muuttamisesta. Niiden muuttaminen oli tarpeen tarhamehiläisille aiheutuvaa välitöntä myrkyllisyyttä koskevien ohjeasiakirjan osien täytäntöönpanemiseksi. Lokakuussa 2019 Euroopan parlamentti kuitenkin vastusti tätä asetusluonnosta ja kehotti komissiota esittämään uuden asetusluonnoksen, joka kattaa myös tarhamehiläisille aiheutuvan kroonisen myrkyllisyyden, niiden toukille aiheutuvan myrkyllisyyden sekä kimalaisille aiheutuvan välittömän myrkyllisyyden. Komissio ei voinut tästä syystä jatkaa ohjeasiakirjan osittaista täytäntöönpanoa. Maaliskuussa 2019 komissio valtuutti EFSAn tarkastelemaan ohjeasiakirjaa uudelleen vuodesta 2013 lähtien ilmenneiden uusien tieteellisten tietojen perusteella. Komissio halusi antaa ohjeita, jotka sisältävät ajantasaisimmat menetelmät tarhattujen ja luonnonvaraisten mehiläisten osalta tehtäviä riskinarviointeja varten. Uudelleentarkastelu on käynnissä ja se saataneen päätökseen vuonna 2021. Komissio pyrkii myöhemmin saamaan hyväksynnän koko ohjeasiakirjalle. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa kehotetaan komissiota i) laajentamaan riskinarvioinnin toimet koskemaan edustavaa joukkoa luonnonvaraisia pölyttäjälajeja, ii) laatimaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa työsuunnitelman luonnonvaraisiin pölyttäjiin keskittyvien testausmenetelmien kehittämiseksi ja iii) määrittämään luonnonvaraisia pölyttäjiä koskevat erityiset suojelutavoitteet. Komissio vastaa näihin suosituksiin vahvistamalla kasvinsuojeluaineiden ympäristöriskien arviointia, kuten edellisessä kohdassa todetaan. Tähän sitoudutaan myös EU:n Pellolta pöytään ‑strategiassa. Kasvinsuojeluaineiden, joihin sisältyy neonikotinoidien ryhmään kuuluvia tehoaineita, käyttö ja niitä koskevat rajoitukset ja kiellot ovat herättäneet huomiota viime vuosina, koska nämä aineet ovat erittäin myrkyllisiä mehiläisille. Komissio antoi 29. päivänä toukokuuta 2018 täytäntöönpanoasetukset neonikotinoidien imidaklopridin, klotianidiinin ja tiametoksaamin hyväksymisedellytysten muuttamisesta kaikkien kolmen aineen ulkokäytön kieltämiseksi (toimi 7C). Näiden rajoitusten vuoksi klotianidiinin, tiametoksaamin ja imidaklopridin hyväksynnän uusimista hakevat peruuttivat hakemuksensa. Näin ollen näiden aineiden hyväksynnän voimassaolo päättyi 31. tammikuuta 2019 (klotianidiini), 30. huhtikuuta 2019 (tiametoksaami) ja 1. joulukuuta 2020 (imidaklopridi). Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa ja 18. joulukuuta 2019 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa kehotettiin komissiota varmistamaan, että neonikotinoideille hätätilanteen perusteella myönnettävät luvat ovat asianmukaisesti perusteltuja. Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaan jäsenvaltiot voivat myöntää hätätilanteen perusteella lupia kasvinsuojeluaineille, joita ei ole sallittu niiden alueella, rajoitetuksi ajaksi ja rajoitettua ja valvottua käyttöä varten, jos vaaraa ei voida torjua muilla kohtuullisilla keinoilla. Koska kolmen neonikotinoidin ulkokäyttö on kielletty ja niiden hyväksynnän voimassaolo on päättynyt, useat jäsenvaltiot ovat toistuvasti myöntäneet hätätilanteen perusteella lupia niiden käyttöön. Komissio antoi vuonna 2018 EFSAlle toimeksiannon tarkastaa, olivatko tietyille viljelykasveille toistuvasti myönnetyt hätäluvat perusteltuja, ja toteutti toimia (Romaniassa ja Liettuassa annettujen) perusteettomien hätätilanteessa myönnettävien lupien estämiseksi vuonna 2020. Lokakuussa 2020 komissio antoi EFSAlle toisen toimeksiannon arvioida syyskuuhun 2021 mennessä, täyttävätkö tietyt hätätilanteessa myönnettävät luvat, jotka koskevat näiden aineiden käyttöä sokerijuurikkaissa, asetuksessa säädetyt edellytykset. Komissio voi tämän toimeksiannon tulosten perusteella toteuttaa lisätoimia. Avoimuuden edistämiseksi ilmoitukset jäsenvaltioiden hätätilanteissa myöntämistä luvista julkaistaan EU:n torjunta-ainetietokannassa. 2.8.Toimi 8: Haitallisista vieraslajeista pölyttäjille aiheutuvien vaikutusten vähentäminen Komissio julkaisi tammikuussa 2020 ohjeita siitä, miten haitallisia vieraslajeja voidaan hallita pölyttäjien suojelemiseksi (toimi 8A). Ohjeet on tarkoitettu ensisijaisesti seuraaville tahoille: i) haitallisten vieraslajien hallinnasta tai asiaankuuluvasta päätöksenteosta vastaavat elimet ja ii) unionin asukkaat, jotka pyrkivät seuraamaan ja/tai ehkäisemään tällaisten lajien tuontia ja leviämistä. Ohjeissa käsitellään pääasiallisia toimenpiteitä, joilla havaitaan, valvotaan ja poistetaan joitakin sellaisia haitallisia vieraslajeja, jotka ovat vahingollisimpia luonnonvaraisille pölyttäjille Euroopassa. Näihin luonnonvaraisille pölyttäjille haitallisiin vieraslajeihin kuuluvat Megachile sculpturalis ‑mehiläinen, aasianherhiläinen ja tietyt kasvit, kuten alppiruusut ja eräät piiskulajit. Aasianherhiläiset luetaan haitallisten vieraslajien tuonnin ja leviämisen ehkäisemisestä ja hallinnasta annetun asetuksen mukaan unionissa huolta aiheuttavaksi haitalliseksi vieraslajiksi. Komissio laati vuonna 2019 ohjeet tietyistä EU:n alueilla luonnonvaraisina esiintyvistä haitallisista lajeista, jotta lisätään tietoisuutta mahdollisista haitallisista vaikutuksista, joita kyseisillä lajeilla voi olla niiden luontaisten levinneisyysalueiden ulkopuolella. Ohjeissa käsiteltiin muun muassa tarhamehiläisten ja kimalaisten alalajeja. Life-ohjelmasta on tuettu hankkeita elinympäristöjen ennallistamiseksi haitallisten vieraslajien leviämisen jälkeen. Useilla hankkeilla pyrittiin lisäämään tietoisuutta tai valvomaan ja torjumaan haitallisia vieraslajeja, jotka vaikuttavat kielteisesti pölyttäjistä riippuvaisiin kotoperäisiin kasveihin, kuten alppiruusua, pampaheinää ja jättipalsamia. Vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian sitoumus vähentää haitallisten vieraslajien uhkaamia Punaisen kirjan lajeja 50 prosentilla auttaa myös lieventämään pölyttäjiin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia. Komissio on sisällyttänyt pölyttäjien suojelua koskeviin ohjeasiakirjoihin tiukat suositukset kotoperäisten kasvi- ja pölyttäjälajien käytöstä sekä vieraslajien ja haitallisten vieraslajien käytön tiukasta välttämisestä. Nämä asiakirjat on suunnattu yleisölle, paikallisviranomaisille ja monille elinkeinoelämän aloille, kuten maa- ja metsätalousalalle, maisema-arkkitehtuurin alalle ja rakennusalalle (toimi 8B). 2.9.Toimi 9: Elinkeinoelämän ja kansalaisten kannustaminen toimiin Komissio tarkasteli elokuussa 2018 alustavasti pölyttäjien suojeluun liittyvää liiketoimintaa EU:n elinkeinoelämän ja luonnon monimuotoisuuden foorumin kautta. Tämän jälkeen komissio sopi erityisten ohjeasiakirjojen laatimisesta 11:lle elinkeinoelämän alalle: maatalous, elintarvike- ja juomateollisuus, metsätalous, puutarhaviljely, mehiläishoito, vähittäiskauppa, maisema-arkkitehtuuri, rakennussektori, kaivostoiminta, energia ja matkailu (toimi 9A). Näissä ohjeasiakirjoissa tarkasteltiin edelleen hyviä liiketoimintatapoja. Komissio tukee yhä näitä ohjeasiakirjoja ja kannustaa yrityksiä toteuttamaan pölyttäjien suojelua koskevia tuloksiin pyrkiviä toimia. Lisäksi komissio kannustaa yhä yrityksiä arvioimaan vaikutustaan luonnon monimuotoisuuteen ja riippuvuuttaan siitä sekä sisällyttämään nämä näkökohdat päätöksentekoonsa, myös pölyttäjille suotuisaa hiiliviljelyä koskevien Life-hankkeiden avulla. Komissio on myös jatkanut yleisön kannustamista pölyttäjien suojeluun julkisten kampanjoiden, tiedotustoimien, koulutusmateriaalin ja ohjauksen avulla (toimi 9C). Komission verkkopohjainen pölyttäjiä koskeva tietopalvelu (EU Pollinator Information Hive) on tässä asiassa keskeinen foorumi. Toimen 3A mukaisesti kehitetty pölyttäjiä koskeva tietopalvelu helpottaa tiedonsaantia ja mahdollistaa yleisön ja muiden sidosryhmien osallistumisen. Yleisölle tarjottavassa viestinnässä pyritään korostamaan pölyttäjien monimuotoisuutta ja niiden merkitystä ihmiskunnalle sekä kannustamaan kaikkia ryhtymään toimiin pölyttäjien suojelemiseksi. Pölyttäjät ovat yksi eurooppalaisten suosituimmista luontoa koskevista aihealueista, ja niistä on helppo välittää tietoja. Tästä syystä komissio käyttää pölyttäjiä välineenä viestiessään EU:n toimista luonnon monimuotoisuutta ja ympäristöä koskevissa laajemmissa kysymyksissä Euroopan vihreän kehityksen ohjelman mukaisesti. Komissio tukee kansalaisten roolia tiedon tuottamisessa toimintapoliittisia toimia varten. Se julkaisi heinäkuussa 2020 raportin parhaista käytännöistä ympäristöseurantaa koskevalle kansalaisten tiedetoiminnalle. Tähän sisältyvät pölyttäjiä koskeva kansalaisten tiedetoiminta (perhosten seuranta). Komissio edisti perhosten eurooppalaisen valvontajärjestelmän käyttöönottoa kymmenessä jäsenvaltiossa panemalla täytäntöön Euroopan parlamentin ABLE-pilottihankkeen. Kansalaisten tiedetoiminta on myös olennainen osa EU:n tulevaa pölyttäjien seurantajärjestelmää ja toimen 1 mukaan kehitettyä järjestelmää torjunta-aineiden käytön seurannasta tarhamehiläisten avulla. Komissio laajentaa STING-hankkeen avulla yleisön osallistumista pölyttäjiä koskeviin toimiin vuonna 2021 erityisesti elintarviketurvan yhteydessä. Euroopan solidaarisuusjoukot (toimi 9C) tukevat hankkeita, joihin osallistuu nuoria solidaarisuuteen liittyvillä eri aloilla, myös ympäristön- ja luonnonsuojelun alalla. Useat käynnissä olevat hankkeet liittyvät pölyttäjiin. Jotkin niistä, kuten mehiläisten suojelua koskevat Wild Bee Pollinator Conservation tai Solidarity Bees ‑hankkeet, keskittyvät tiedotukseen ja tietoisuuden lisäämiseen. Toinen esimerkki – ekosysteemejä tukeva hanke – auttaa luomaan suotuisia elinympäristöjä luonnonvaraisille pölyttäjille ja muille hyönteisille. Erasmus+ ‑ohjelmasta on rahoitettu hankkeita, joiden tavoitteena on lisätä oppilaiden tietoisuutta ja tarjota heille mahdollisuus oppia pölyttäjistä. Oppilaita on osallistunut esimerkiksi pölyttäjien seurantaan kentällä, mikä on antanut nuorille mahdollisuuden tutustua pölyttäjien elinympäristövaatimuksiin ja niille aiheutuviin uhkiin. Komissio tukee kansalaisia näiden kuluttajan roolissa. Kulutusvalinnat voivat vaikuttaa merkittävästi luonnonvaraisiin pölyttäjiin. EU-ympäristömerkki on yksi välineistä, joilla voidaan lieventää kuluttajien valintojen kielteisiä vaikutuksia esimerkiksi pölyttäjiin vaikuttavien puutarhatuotteiden osalta (toimi 9B). Komissio keskittyy tällä hetkellä maksimoimaan EU-ympäristömerkin onnistumisen nykyisen tuotevalikoiman osalta sen sijaan, että se laatisi EU-ympäristömerkin myöntämisperusteita uusille tuotteille. Se on juuri aloittanut kasvualustoja, maanparannusaineita ja katteita koskevien EU-ympäristömerkin myöntämisperusteiden tarkistamisen ja varmistaa, että tarkistetuilla perusteilla vastataan pölyttäjien suojelun tarpeeseen. Perusteisiin voi sisältyä esimerkiksi suojatoimia, joilla varmistetaan, että ruukkukasveja ja puutarhatuotteita varten käytettyä maata ei oteta pölyttäjien elinympäristöistä tai että mineraalien louhinta ei heikennä pölyttäjien elinympäristöä. Elintarvikealalla Life-ohjelman elintarvikkeita ja luonnon monimuotoisuutta koskevassa hankkeessa tutkittiin hyönteisten suojelua elintarvikestandardeissa ja ‑merkinnöissä sekä laadittiin opas laatupäälliköille, tuotepäälliköille ja hankintapäälliköille.