Komission tiedonanto Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) /* KOM/2006/0809 lopull. - COD 2003/0153 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 12.12.2006 KOM(2006) 809 lopullinen 2003/0153 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) 2003/0153 (COD) KOMISSION TIEDONANTOEUROOPAN PARLAMENTILLEEY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) 1. ASIAKIRJAN TAUSTA Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle (asiakirja KOM(2003) 418 lopullinen – 2003/0153 (COD): | 14.7.2003. | Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: | 28.1.2004. | Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä: | 11.2.2004. | Muutettu ehdotus toimitettiin: | 3.11.2004. | Yhteinen kanta vahvistettiin: | 11.12.2006. | 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE a) Ehdotuksen aiheena on moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun puitedirektiivin 70/156/ETY[1] nykyaikaistaminen. b) Direktiivi 70/156/ETY on Euroopan yhteisön tärkein lainsäädäntöväline yhtenäismarkkinoiden täytäntöön panemiseksi moottoriajoneuvoalalla. Direktiivissä säädetään toisaalta ajoneuvojen ja niiden osien valmistusta koskevien teknisten määräysten yhdenmukaistamisesta ja toisaalta kansallisten hallinnollisten tyyppihyväksyntämenettelyjen korvaamisesta yhdellä pakollisella yhteisön tyyppihyväksynnällä. Direktiivien 92/53/ETY[2], 2002/24/EY[3] ja 2003/37/EY[4] antamisen jälkeen kaikki ajoneuvoluokat voivat hyötyä yhteisön tyyppihyväksynnän tuomista eduista. Vain hyötyajoneuvot([5]) jäävät osittain etujen ulkopuolelle. Ehdotuksen yhtenä tavoitteena on laajentaa yhteisön tyyppihyväksyntää koskevia periaatteita siten, että ne koskevat hyötyajoneuvoja. 3. HUOMAUTUKSET YHTEISESTÄ KANNASTA 3.1 Yhteistä kantaa koskevia yleisiä huomautuksia Neuvosto suhtautui myönteisesti komission ehdotukseen puitedirektiivin 70/156/ETY uudelleenlaatimisesta. Neuvosto oli myös tyytyväinen lisäyksiin ja parannuksiin, joita oli tehty direktiiviin 92/53/ETY nähden; kyseinen direktiivi oli direktiivin 70/156/ETY uudelleenlaatimisen ensimmäinen vaihe. Neuvosto muotoili kuitenkin useita artikloja uudelleen, jotta niiden soveltamisala olisi selvempi ja soveltamisen edellytykset täsmällisempiä. Neuvosto lisäsi useita uusia artikloja, joiden tarkoituksena on mahdollistaa uusien aloitteiden kehittäminen osana yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamiseen tähtäävää politiikkaa moottoriajoneuvoalalla. Uusien artiklojen lisääminen vastaa saumattomasti korkean tason työryhmän CARS-21 suosituksia. Kun otetaan huomioon jo vuodesta 1996 alkaen käytössä olleiden tyyppihyväksyntäjärjestelmien samoin kuin asiaankuuluvien oikeudellisten näkökohtien monimutkaisuus, voidaan todeta, että neuvostossa käytyjen keskustelujen perusteella pystyttiin yhdistämään tasapainoisesti liikenneturvallisuuden, ympäristönsuojelun ja elinkeinoelämän vaatimukset. Yhteinen kanta on siis ennen kaikkea kompromissiteksti, joka on laadittu kaikkien jäsenvaltioiden tuen saamiseksi. Komissio oli mukana laatimassa uusia artikloja ja muotoilemassa uudelleen olemassa olevia artikloja. Komissio puoltaa yhteisen kannan sisältöä. Se olisi kuitenkin pitänyt parempana ja käyttäjien edun mukaisena, että hyötyajoneuvoja koskevan yhteisön tyyppihyväksynnän täytäntöönpanopäivämäärät olisivat varhaisemmat, jotta sisämarkkinoiden toteuttaminen saataisiin päätökseen ja jotta tämän tyyppisiä ajoneuvoja koskevat turvallisuusvaatimukset tehtäisiin mahdollisimman pian pakollisiksi. 3.2 Huomautuksia Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista Neuvosto on noudattanut kaikilta osin komission kantaa, joka koskee parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymiä tarkistuksia. Muun muassa kaikki sellaiset tarkistukset, joiden tuloksena puitedirektiiviin olisi lisätty ehdotuksen tavoitteiden vastaisia säännöksiä, on hylätty. Myös sellaiset tarkistukset, jotka liittyivät jo muilla yhteisön säädöksillä säänneltyihin aloihin, hylättiin, jotta ei olisi syntynyt oikeudellista epävarmuutta. Neuvosto on hyväksynyt komission uudelleenmuotoilemina ne Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka koskevat varsinaista tyyppihyväksyntää, sillä niissä laajennetaan alun perin esitettyjen säännösten soveltamisalaa. Yksittäishyväksyntää koskevat tarkistukset on hyväksytty. Neuvosto tarkasteli uudelleen pienten sarjojen rajoja ottaakseen huomioon toukokuussa 2004 tapahtuneen Euroopan unionin laajentumisen. Yhteisön tyyppihyväksynnän täytäntöönpanopäivämäärien osalta neuvosto on hylännyt kokonaisuudessaan parlamentin ehdotuksen, jonka mukaan kaikki komission ehdottamat päivämäärät siirrettäisiin myöhemmäksi; neuvosto katsoo, että näin merkittävä siirto haittaisi nimenomaan valmistajien etuja, sillä valmistajat hyötyvät eniten ajoneuvojen hyväksyntää koskevien teknisten ja hallinnollisten säännösten yhdenmukaistamisesta. 3.3 Neuvoston lisäämät uudet säännökset ja komission kanta Uusiin artikloihin kuuluvassa 10 a artiklassa määritetään tyyppihyväksyntään vaadittuja testejä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Uusi säännös yksinkertaistaa testimenetelmiä huomattavasti, sillä se mahdollistaa virtuaalitestausmenetelmien käytön ja antaa valmistajalle mahdollisuuden esittää itse testiraportteja. Direktiivin 38 artikla (’tutkimuslaitosten nimeämis- ja ilmoitusmenettelyt’) on muotoiltu kokonaan uudelleen. On tarkennettu, millä edellytyksin on mahdollista nimetä tutkimuslaitoksia hoitamaan tyyppihyväksynnästä vastaavan viranomaisen tehtävää ja millä edellytyksin hyväksyntäviranomainen voi valvoa valmistajien tiloissa tehtäviä testejä. Neuvosto on myös määrittänyt edellytykset hyväksyntämenettelyyn osallistuvien eri toimijoiden taitojen arvioimiseksi. Edellytykset kattavat vaadittujen testien suorittamisen, tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan ja markkinoille saatetuista ajoneuvoista tai osista valittuihin näytteisiin perustuvat tarkastukset. Jälkimarkkinoilla saatavilla oleviin osiin ja varusteisiin on kiinnitetty erityistä huomiota sen takaamiseksi, että ajoneuvon toimintaa mahdollisesti heikentäviä osia ja varusteita voidaan saattaa markkinoille vasta tyyppihyväksynnästä vastaavien viranomaisten antaman hyväksynnän jälkeen. Direktiiviin on lisätty uusi artikla (”Osat ja varusteet, jotka aiheuttavat merkittävän vaaran […]”), jotta voidaan ottaa käyttöön yksinkertaistettu hyväksyntämenettely, joka muistuttaa tyyppihyväksyntää. Neuvosto on tarkistanut kokonaan komission ehdottaman aikataulun, jossa on määräajat hyötyajoneuvoja koskevan yhteisön tyyppihyväksynnän täytäntöönpanolle, jotta pienillä ja keskisuurilla yrityksillä olisi enemmän aikaa mukautua uusiin säännöksiin. Uudessa aikataulussa on otettu huomioon se, että määräaikaa direktiivin saattamiseksi osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä on pidennetty 12 kuukaudesta 18 kuukauteen. Direktiivin liitteet on saatettu ajan tasalle, jotta on voitu ottaa huomioon uusien artiklojen lisäämisestä sekä uusien erillisdirektiivien äskettäisestä voimaantulosta aiheutuvat muutokset. Komissio hyväksyy kaikilta osin nämä muutokset. 4. PÄÄTELMÄT Alkuperäisessä 14. heinäkuuta 2003 antamassaan ehdotuksessa komissio esitti tyyppihyväksynnän laajentamista kattamaan kaikki ajoneuvot, hyötyajoneuvot mukaan luettuina, jotta sisämarkkinoiden toteuttaminen saataisiin päätökseen moottoriajoneuvoalalla. Valmistajille koituvien taloudellisten mittakaavaetujen lisäksi tyyppihyväksyntä antaa mahdollisuuden parantaa huomattavasti ajoneuvojen turvallisuutta, sillä se tekee sinänsä pakollisiksi kaikki teknistä yhdenmukaistamista käsittelevät direktiivit, jotka on laadittu direktiivin 70/156/ETY antamisen jälkeen. Avointen ja kilpailukykyisten yhtenäismarkkinoiden tarjoamat edut ovat tärkeitä Euroopan kansalaisille, minkä lisäksi liikenneturvallisuuden huomattava parantuminen on tärkeä tekijä nyt, kun hyötyajoneuvojen kansainvälinen liikenne on vilkasta. Neuvosto kannatti komission muutettua ehdotusta. Se teki kuitenkin tiettyjä muutoksia, jotka vaikuttavat myönteisesti hyväksyntämenettelyihin. CARS 21 -työryhmän raportissa esitettyjen suositusten perusteella lisättiin myös useita artikloja, joiden tarkoituksena on yksinkertaistaa yhteisön lainsäädäntöä tulevaisuudessa. Neuvosto päätti asiasta yksimielisesti. Komissio tukee näin ollen neuvoston vahvistamaa yhteistä kantaa. [1] Neuvoston direktiivi 70/156/ETY, annettu 6 päivänä helmikuuta 1970, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1. [2] Neuvoston direktiivi 92/53/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta, EYVL L 225, 10.8.1992, s. 1. [3] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/24/EY, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2002, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä ja neuvoston direktiivin 92/61/ETY kumoamisesta, EYVL L 124, 9.5.2002, s. 1. [4] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/37/EY, annettu 26 päivänä toukokuuta 2003, maatalous- tai metsätraktoreiden, niiden perävaunujen ja vedettävien vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä sekä direktiivin 74/150/ETY kumoamisesta, EUVL L 171, 9.7.2003, s. 1. [5] Kevyet hyötyajoneuvot (enintään 3,5 tonnia), kuorma-autot, perävaunut, puoliperävaunut ja linja-autot.