A4-0136/95

Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin toimintasuunnitelmasta huumeiden torjumiseksi (1995 - 1999)(KOM(94)0234 - C4-0107/94)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin toimintaohjelmasta huumeiden torjumiseksi (1995 - 1999) (KOM(94)0234 - C4-0107/94),

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K. 1 artiklan 4 ja 9 kohdan sekä EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 129 artiklan,

- ottaa huomioon 9. lokakuuta 1986 antamansa päätöslauselman huumeongelmasta ((EYVL C 283, 10.11.1986, s. 79)) ja 13. toukokuuta 1992 antamansa päätöslauselman tutkintakomitean huumekauppaan liittyvästä työstä ((EYVL C 150, 15.6.1992, s. 41)); nämä päätöslauselmat annettiin tutkintakomiteoiden huumeongelmista ja huumekauppaan liittyvän järjestäytyneen rikollisuuden leviämisestä annettujen selvitysten yhteydessä,

- ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön ja sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan, budjettivaliokunnan, kehitys- ja yhteistyövaliokunnan, ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0136/95),

A. katsoo, että huumepolitiikkaa on pidettävä Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden yhteiseen toimivaltaan kuuluvana,

B. katsoo, että on Euroopan unionin etujen mukaista rajoittaa huumeiden kysyntää ja ryhtyä erilaisiin varotoimiin taistelussa henkilökohtaista käyttöä, riippuvuutta ja huumeiden tarvetta vastaan,

C. katsoo, että tärkeimmät institutionaaliset muutokset vuoden 1992 jälkeen ovat olleet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantuleminen ja sopimuksen sisältämät huumeita koskevat erityismaininnat, Haagissa sijaitsevan Europolin huumeyksikön perustaminen, Euroopan huumeiden ja huumeiden väärinkäytön valvontakeskuksen perustaminen Lissaboniin; näitä elimiä avustaa huumeiden väärinkäyttöä tarkkailevien kansallisten tietokeskusten verkko, josta käytetään nimitystä REITOX,

D. katsoo, että uusien huumemarkkinoiden ja huumekauppajärjestöjen syntyminen Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä se, että mafia ja muut rikollisjärjestöt kanavoivat varoja laillisiin liikeyrityksiin, ovat aiheuttamassa uusia ongelmia,

E. katsoo, että niin kauan kuin huumeilla on kysyntää, ja sitä tulee aina olemaan, niitä myös tarjotaan,

F. katsoo, että nykyiset politiikat eivät suinkaan ole estäneet laitonta huumekaupan kukoistamista jo vuosia ja että se on jopa laajamittaisempaa kuin koskaan aikaisemmin,

G. katsoo, että joissakin Euroopan unionin jäsenvaltioissa paikallisella tasolla ja kaupungeissa täytäntöönpantu huumepolitiikka ja virallinen kansallisella tasolla määritelty kanta huumeisiin ovat ristiriitaisia,

H. katsoo, että huumekasveista saatuja satoja koskevat tiedonkeruumenetelmät ovat nykyisellään huonosti yhteensovitetut ja selvästi toisistaan poikkeavat ja että varat, jotka on myönnetty oopium- ja kokaiiniviljelmien tuhoamiseen ja vaihtoehtoisten viljelmien kehittämiseen, ovat suureksi osaksi menneet hukkaan, koska huumekauppiaat voivat aina nostaa huumekasvisatojen hinnan vaihtoehtoisten satojen hintaa korkeammaksi,

I. ottaa huomioon kokonaisvaltaisen ja yhdentävän strategian keskeisen merkityksen torjuttaessa monimuotoista väärinkäyttöä, jotka Euroopan unionissa liittyvät sosiaalisiin epäkohtiin, kuten syrjäytymiseen ja työttömyyteen;

J. ottaa huomioon, että rahoitusta koskevia asianmukaisia määräyksiä ei ole kansallisella eikä EU:n tasolla ja ehdottaa painokkaasti, että huumeiden torjuntaan myönnettyjä varoja käytettäisiin yhä lisääntyvässä määrin etenkin riskiryhmille suunnattujen, huumeiden käytön vähentämiseen ja kuntoutukseen tähtäävien ohjelmien rahalliseen tukemiseen,

K. katsoo, että huolimatta komission tiedonannon monista hyvistä puolista, joihin kuuluu sen tunnustaminen, että huumeongelmaa on käsiteltävä yhtenäisenä kokonaisuutena, siinä ei kyetä hahmottamaan ongelman inhimillisiä mittasuhteita eikä analysoimaan ilmiön syitä ja vaikutuksia riittävän yksityiskohtaisesti, ja että tiedonannolla olisi ollut enemmän painoarvoa, jos komissio olisi esittänyt huumeiden vastaisen toimintaohjelman ja ehdotukset huumeiden väärinkäytön ehkäisemiseksi suhteessa toinen toiseensa,

L. katsoo, että tämä johtuu osaksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K artiklan sisältämän toimivaltuuksien jaon aiheuttamista ongelmista huumeita koskevissa asioissa,

M. katsoo, että Euroopan komission johtavat henkilöt, Yhdistyneiden kansakuntien huumeidenvalvontaohjelman johtaja, Washingtonissa sijaitseva USA:n ulkoministeriö ja muut tahot ovat tehneet selväksi, että Euroopan unionista tehty sopimus ei kykene lisäämään määrätietoisuutta eikä tehokkuutta koordinoidussa huumeiden vastaisessa taistelussa, vaan se on johtanut hämmennykseen ja sekaannukseen siitä, «kenen pitäisi tehdä mitä»,

N. katsoo, että muutamilla aloilla aikaansaaduista parannuksista huolimatta Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä ja niiden sekä Yhdysvaltojen välillä on yhä liian vähän yhteistyötä. Esimerkkejä tästä ovat esimerkiksi veroparatiisin ja huumekauppiaille helpon maahanpääsyn tarjoavilla Karibian alueella ja muilla alueilla harjoitetut erilaiset politiikat koskien tietokeskusverkkojen yhteyksiä, yhteistyötä rahanpesutekniikoiden ja järjestelmien alalla ja koulutus- ja välineohjelmien täytäntöönpanossa Itä- Euroopassa, etenkin EU:n rajoilla,

1. Pyytää Eurooppa-neuvostoa hyväksymään toimintaohjelman vuosille 1995 - 1999, jossa tunnustetaan, että ehkäisyyn ja vahinkojen vähentämiseen on kiinnitettävä vähintään yhtä paljon huomiota kuin huumeita ja huumekauppaa koskeviin lakeihin ja rangaistuksiin, sekä korostaa, että komission ja neuvoston keskinen vastuu on selkeytettävä sen varmistamiseksi, että edistyminen ei viivästy;

2. Korostaa, että toimintaohjelman on kohdistuttava kaikkiin huumeongelman kohtiin, jotka kattavat hankinnan, laittoman kaupan, koulutuksen, terveyden ja kuntoutuksen;

3. Pyytää komissiota viimeistelemään toimintaohjelman käytännön yksityiskohdat mahdollisimman pikaisesti;

4. Suosittelee, että komissio ja neuvosto tutkivat ja harkitsevat vakavasti nykyisen strategian tulosten tieteellisen ja tilastollisen tutkimuksen perusteella mahdollisia vaihtoehtoja tähän mennessä noudatetuille strategioille;

5. Korostaa kilpailun asemesta Euroopan unionin toimielinten ja niihin liittyvien elinten välistä yhteistyötä, joka toteutetaan määrittämällä täsmällisesti tavoitteet ja tehtävät;

6. Uskoo, että huumeiden vastaisissa ohjelmissa ei riittävän usein tehdä eroa käyttäjien ja kauppiaiden välillä ja että tulevaisuudessa pyrkimysten olisi keskityttävä ankariin toimenpiteisiin laitonta huumekauppaa pyörittävän järjestäytyneen rikollisuuden lopettamiseksi ja huumeiden käyttäjille olisi tarjottava terveydenhoitoa ja sosiaalihuoltopalveluja, joita tehoiskut eivät mitä suurimmalla todennäköisyydellä pääse estämään;

7. Katsoo, että kysynnän vähentämiseen liittyviä asioita olisi tarkasteltava sillä periaatteella, että ennaltaehkäisyn paras tapa ovat politiikat, jotka tähtäävät alttiuden vähentämiseen, mikä auttaa vähentämään työttömyyttä, köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä ja hävittämään rasismia ja muukalaisvihaa ja mikä samalla lisää akateemista menestystä, parempaa koulutusta, parempia elinoloja, suurempaa vakautta ja aikaisempaa toimivampaa vuoropuhelua sekä yhteiskunnassa että perheiden sisällä;

8. Toivoo aikaisempaa laajempaa yhteistyötä ja pysyvää vuoropuhelua kaikkien kansainvälisten järjestöjen välillä, jotka osallistuvat huumeongelman vastaiseen taisteluun, ja myös asianomaisten kolmansien maiden kanssa;

9. Pyytää, että komission vuoden 1996 jälkimmäisellä puoliskolla laatima kertomus ja välttämättöminä pidetyt mukautukset välitetään myös Euroopan parlamentille;

neuvoston osalta

10. Ottaen huomioon perustamissopimusten tulossa olevan tarkistuksen pyytää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa määrättyjen oikeus- ja sisäasioita koskevien toimintamahdollisuuksien mahdollisimman tehokasta toteuttamista, erityisesti

i) poliisin ja tulliviranomaisten yhteistyön lisäämistä huumekaupan vastaisessa taistelussa kehittyneen tekniikan kuten tietokantojen, satelliittiyhteyksien ja profilointimenetelmien avulla;

ii) Europolin yleissopimuksen tekemistä ennen Cannesin Eurooppa-neuvostoa sekä siinä yhteydessä tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista sen varmistamiseksi, että Europolin huumeyksikkö voi toimia tehokkaasti sillä välin kun sopimus ratifioidaan edellyttäen, että laaditaan määräykset asianmukaisesta oikeudellista ja parlamentaarisesta (parlamenttien välisestä) valvonnasta, sekä siitä, että Luxemburgissa sijaitsevalle Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle annetaan toimivaltuudet ihmisoikeuksien sekä yksityisyyden käytännönläheiseen ja tehokkaaseen suojaamiseen ja asianomaisten kansalaisten tiedonsaantioikeuteen;

iii) toivoo, että Europoliin luodaan tehokas keskitetty tiedonhankintajärjestelmä, joka käsittelee kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden toimia, toimintatapoja ja kehitystä ja etenkin huumekauppaa. Tämä olisi toteutettava niin, että rikollisten ja rikollisjärjestöjen sekä niiden järjestämien toimien kanssa tekemisiin joutuvat jäsenvaltiot voivat hyödyntää tietoa tehokkaasti toimiessaan yhteisvastuullisesti;

iv) vaatii, että Europolin on yhteensovitettava toimintansa Interpolin, Yhdistyneiden kansakuntien huumeidenvalvontaohjelman (UNDCP), GAFI:n ja Yhdysvaltojen tietolähteiden kanssa, jotta vältetään kallis ja tarpeeton päällekkäinen työ, ja sen on sovittava työnjaosta mahdollisimman tehokkaan toiminnan varmistamiseksi. Suosittelee, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi perustettaisiin kansainvälinen rikoskomitea;

v) toivoo, että EU:ssa saadaan aikaan järjestely, joka mahdollistaa huumeisiin liittyvistä rikoksista tuomituilta henkilöiltä takavarikoidun irtaimen tai kiinteän omaisuuden julistamisen menetetyksi koko unionin alueella; tällä tavoin kerätyt varat olisi käytettävä kuntoutuksen ja huumeiden käyttäjille suunnattujen tukitoimien, huumeiden väärinkäytön estämisen, huumekaupan vastaisen taistelun ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtävän yhteistyön rahoittamiseen;

vi) tiedostaen sen, että huumekauppiaiden ja muiden huumekauppaan sekaantuneiden tuomitseminen kuuluu kansallisten tuomioistuinten toimivaltuuksiin, suosittelee kuitenkin, että tuomiokäytäntöjen olisi oltava mahdollisimman samankaltaisia ja jäsenvaltioiden olisi vaihdettava tietoja avoimesti. Keskeisenä tavoitteena on pidettävä etenkin sitä, että EU ei tarjoa turvapaikkaa laajamittaista järjestäytynyttä rikollisuutta harjoittaville;

vii) jäsenvaltioiden välisen luovuttamisprosessin yksinkertaistaminen ja nopeuttaminen (jota tähän asti on hallinnut Euroopan luovutussopimus, jonka osapuolia ovat kaikki jäsenvaltiot Belgiaa lukuun ottamatta) tekemällä yksinkertaistettuja menettelyjä koskevat asiaankuuluvat sopimukset panemalla ne täytäntöön - neuvoston on kuultava Euroopan parlamenttia tästä ajoissa - ja vähentämällä tai poistamalla oikeudellisia ehtoja, jotka mahdollistavat luovuttamispyynnön eväämisen;

11. Korostaa, että on kiireellisesti ryhdyttävä lisäämään henkilöstöä ja teknisiä voimavaroja Euroopan unionin keskeisissä tulosatamissa, jotta profilointi ja analysointimahdollisuudet ovat hyvät; toivoo, että aina kun mahdollista, perustetaan monikansallisia yksiköitä, jotka helpottavat yhteydenpitoa sellaisten maiden kanssa, jotka ovat epäillyn huumelähetyksen todennäköisiä kohdemaita, ja jotka parantavat entisestään «valvottujen lähetysten» tekniikkaa ja käyttöä;

Euroopan komission osalta

12. Pyytää niitä jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole panneet kokonaisuudessaan täytäntöön EY:n direktiiviä, joka estää rahoitusjärjestelmän käyttämisen rahanpesuun, panemaan sen täytäntöön mahdollisimman pikaisesti; katsoo, että se olisi laajennettava koskemaan myös muita maita, etenkin ETA-maita; pyytää, että ryhdyttäisiin perusteellisempiin ja yhteensovitetumpiin toimenpiteisiin EU:n ja Yhdysvalloissa FIN-CENin puitteissa, jotta päästäisiin käsiksi tähän maailman järjestäytyneen rikollisuuden keskeiseen alaan ja pyytää aikaisempaa perusteellisempia ja yhteensovitetumpia toimenpiteitä koskevia ehdotuksia rahanpesun torjumiseksi ja korostaa pankkien ja rahoituslaitosten erityistä vastuuta rahanpesun ehkäisymenetelmien tehokkuudesta ja sitä, että uusimpaan pimeän rahan liikkeitä ja sitä liikuttelevia seuraavaan teknologiaan ja laitteistoon olisi investoitava selvästi aikaisempaa enemmän; korostaa, että olisi keskityttävä tutkimaan, mille talouden aloille rikollisesti hankittuja varoja uudelleeninvestoidaan ja millainen vaikutus näillä investoinneilla on kyseisiin aloihin;

13. Pyytää komissiota perehtymään eurooppalaisten joukkotiedotusvälineiden kertomuksiin, joiden mukaan tietyt Euroopan maat tuottavat huumausaineita kaupankäyntitarkoituksessa;

14. Katsoo, että olisi säädettävä lakeja rahanpesun estämisestä niillä talouden aloilla, joita lisääntyvässä määrin käytetään tähän tarkoitukseen;

15. Pyytää komissiota direktiivin 91/308/ETY puitteissa edistämään pysyvän yhteensovittamiselimen perustamista jäsenvaltioiden rahoituslaitosten välille epäilyttäviin rahansiirtoihin liittyvien tietojen vaihtamiseksi ja huumekaupan vastustamisesta vastaavien Euroopan poliisivoimien yhteistyöelinten tukemiseksi;

16. Korostaa antamaansa suositusta tiiviimpien yhteyksien kehittämisestä suurten kemianteollisuuden yritysten ja tämän alan yhdistysten välillä ja tarkastusten esteiden poistamisesta;

17. Katsoo, että on välttämätöntä laajentaa kaikkiin jäsenvaltioihin huumausaineiden ja psykoaktiivisten aineiden laittomassa valmistuksessa ja kaupassa käytettyjen tiettyjen aineiden valvontaa koskeva yhteisön oikeus ja että kaikkien ETA-maiden on pantava se täytäntöön. Katsoo myös, että se olisi jatkossakin sisällytettävä kahdenvälisiin sopimuksiin, jotka tehdään alttiiden kolmansien maiden kanssa;

18. Yhtyy komission pyyntöön perustaa keskitetty tiedonkeruujärjestelmä, joka perustuu tieteelliseen, Euroopassa haltuunotettujen huume-erien tekniseen analyysiin;

19. Pyytää, että suoritetaan perusteellinen arvio laittomien kasvien tuottajamaissa toteutetuista vaihtoehtoisista kehityskokeiluista;

20. Pyytää, että kaikissa EU:n jäsenvaltioissa sekä Keski- ja Itä-Euroopan maissa suoritetaan kattava tutkimus huumekauppaan ja rahanpesuun liittyvän järjestyneen rikollisuuden kasvusta sekä lisäksi korruptiokäytännöstä, johon liittyy järjestäytyneestä rikollisuudesta hyötyviä hallituksen elimiä ja poliitikkoja;

21. Pyytää, että EU:n jäsenvaltiot edistävät aikaisempaa parempaa kansainvälistä yhteistyötä YK:n huumeidenvalvontapolitiikan ja sen piiriin kuuluvien sopimusten puitteissa;

22. Pyytää, että laaditaan kattava selvitys huumeiden ja huumeiden väärinkäyttäjien tilanteesta EU:n jäsenvaltioiden vankiloissa ja toimenpiteistä huumeiden väärinkäyttäjien auttamiseksi vankiloissa ja yhteiskuntaan sopeutumisessa vapautumisen jälkeen sekä aina kun mahdollista, pyritään löytämään vaihtoehto huumeiden käyttäjien vankilatuomiolle, jos he eivät ole syyllistyneet muihin rikoksiin;

23. Suosittelee, että kyseisistä tutkimuksista saatavien tietojen perusteella tutkitaan eri maiden huumepolitiikkojen, avustushankkeet mukaan lukien, vaikutukset tehokkaimpien politiikkojen määrittämiseksi niin, että voidaan kehittää yhteinen toimintapa rikollisuuden ja huumeongelmien käsittelemiseksi mahdollisimman tehokkaasti sekä tehoiskujen että ennaltaehkäisyn kannalta ja että tutkimusten tulokset annetaan sekä Euroopan parlamentin että kansallisten parlamenttien käytettäväksi;

24. Korostaa, että tällaisen tutkimuksen olisi sisällettävä syvällinen vertailu niiden riskinpienentämispolitiikkojen välillä, joita toteutetaan muun muassa Frankfurtissa, Hampurissa, Amsterdamissa ja Zürichissä, jotka ovat 22. marraskuuta 1990 allekirjoitetun Frankfurtin päätöslauselman allekirjoittajia ja Euroopan kaupunkien huumepolitiikkajärjestön (ECDP) jäseniä, ja niiden tiukempien huumeidenvalvontapolitiikkojen välillä, joita toteutetaan muun muassa Berliinissä, Dublinissa, Lontoossa, Pariisissa, Madridissa, Tukholmassa ja 19 muussa kaupungissa, jotka ovat allekirjoittaneet «Euroopan kaupungit huumeita vastaan» ja ovat sen jäseniä;

Euroopan huumeiden ja huumeiden väärinkäytön valvontakeskuksen osalta

25. Tunnustaa, että EU:ssa on erilaisia tapoja suhtautua huumeongelmiin, mikä ilmenee esimerkiksi Alankomaiden ja Saksan erilaisessa suhtautumisessa kannabikseen, ja näin ollen korostaa, että keskuksen olisi määriteltävä nämä eroavaisuudet poikkitieteellisen tutkimuksen avulla ja laadittava yhdenmukaisia vaikutuksia arvioivia kertomuksia, jotka sisältävät sellaiset politiikkavaihtoehtoehdot kuten torjunta, ennaltaehkäisy ja vahingon vähentäminen sekä arvioita kansanterveyden, rikollisuuden ja korruption tilasta; korostaa lisäksi, että keskuksen on annettava etusija sellaisen tietokannan perustamiselle, joka sisältää tietoja erilaisten huumeiden määrästä ja kehityksestä, niiden vaikutuksista käyttäjiin ja huumeista riippuvaisiin, sekä lääketieteellisen että tartuntatauteja koskevan tutkimuksen tuloksia, huumeiden käytön taustaa ja sosiaalisia syitä sekä huumeiden käyttäjien omaa vastuuta koskevien tutkimusten tuloksia; tietokannan olisi lisäksi korostettava sovellettujen toimenpiteiden tehokkuutta sekä kansallisella tasolla että alueellisella ja paikallisella tasolla, niiden rikosten vaikutusta, joihin huumeiden käyttäjät syyllistyvät saadakseen rahaa huumeiden ostamiseen sekä seurauksista yhteiskunnan vakauteen; tietokannan olisi sisällettävä kaikkien voimassa olevien politiikkojen kaikki ulottuvuudet ja alalla olisi toteutettava kokeellisia hankkeita, jotka tarjoaisivat tarkan arvion hankkeen kattavuudesta, kustannuksista ja tehokkuudesta ja samalla otettaisiin huomioon terveydelliset ja sosiaaliset seikat, poliisin, tulliviranomaisten ja tuomioistuinten tekemiin tehoiskuihin liittyvät seikat sekä taloudelliset, rahoitukselliset ja rikosoikeudelliset seikat jne.;

26. Vaatii, että sen olisi heti alusta alkaen tarjottava tehokas viestintäyhteys keskustietokannan ja kansallisten tietokantojen välille, jotta olemassa olevaa kerättyä tietoa voitaisiin hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti ja vältettäisiin päällekkäisyys. Keskustietokannan ja kansallisten tietokantojen on sovittava yhteisistä analyyttisistä menetelmistä huumeita koskevien tietojen keräämiseksi. Vaatii, että yksi huumeidenvalvontakeskuksen tärkeimpiä tehtäviä on oltava niiden syiden selvittäminen, miksi huumeita käytetään ja mitkä toimet ovat osoittautuneet kaikkein tehokkaimmiksi ongelman ennaltaehkäisyssä ja lievittämisessä;

27. On sitä mieltä, että poikkitieteellisen tutkimuksen kannalta on erittäin tärkeää, että keskuksella on aina käytettävissään kaikkein uusin jäsenvaltioilta saatavissa oleva tieto kaikista oikeudellista näkökohdista, vastuun jaosta eri hallinnon tasojen välillä sekä ennaltaehkäisy- ja hoitopolitiikasta ja käytännönläheistä tietoa ja tilastotietoa huumekaupasta ja huumeiden käytöstä, tartuntataudeista, rikollisuudesta ja turvallisuudesta;

28. Toteaa, että EMCDDA:n oletetaan olevan keskeisessä asemassa toimintaohjelman täytäntöönpanossa ja toivoo, että sen käyttöön annetaan kaikki tekniset, henkilöstölliset ja rahoitukselliset voimavarat, joita se tarvitsee toimiakseen tyydyttävällä tavalla;

29. Pitää olennaisena, että EMCDDA:n vuosittaiset kertomukset, kolmivuotinen työohjelma ja muut sen johtokunnan laatimat asiakirjat annetaan lisäksi Euroopan parlamentille;

30. Pitää avoimuutta olennaisena EMCDDA:n toiminnan kannalta, jotta kansalaiset luottaisivat siihen, sekä pyytää, että julkiset elimet voisivat helposti käyttää keskuksen keräämää tietoa ja sen tuottamia tilastotietoja;

jäsenvaltioiden osalta

31. Pyytää vuoden 1996 hallitusten välistä konferenssia sisällyttämään huumeiden torjunnan yhteisön politiikan toimivaltaan siten, että jako kolmeen pylvääseen, jonka vaikutukset korostuvat kolmatta pylvästä koskevan toimivallan jakautumisen vuoksi, ei enää aiheuta merkittävää haittaa toiminnalle;

32. Pyytää asianomaisia jäsenvaltioita viipymättä saattamaan EY:n kemikaaleja ja niiden esiasteita koskevan direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään sekä allekirjoittamaan YK:n yleissopimuksen narkoottisten ja synteettisten huumeiden laittomassa valmistuksessa käytettyjen aineiden valmistamisesta ja markkinoinnista;

33. Pyytää kaikkia jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole näin tehneet, panemaan täytäntöön huumeiden käytön riskejä pienentävät politiikat;

34. Ehdottaa, että Euroopan tasolla harjotetun yhteistyön lisäksi jäsenvaltiot käynnistäisivät syvällisen vuoropuhelun ja yhteistyön alueellisella tasolla, kaupunkitasolla ja raja-alueilla, joka perustuisi aluetason, kaupunkien ja raja-alueiden erityisiin kokemuksiin huumepolitiikan alalla;

35. Ehdottaa, että kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin ja kaikkiin EU:n rajavaltioihin perustetaan huumeita käsittelevä kansallinen tietoyksikkö, joka sisällytetään, aina kun mahdollista, osaksi kansallista rikoksia koskevaa tiedustelupalvelua, mutta kuitenkin niin, että se on erillinen osa sitä, ja että sille taataan asianmukainen rahoitus ja koulutettu henkilöstö;

36. Korostaa, että on tarpeen lisätä pidätyksiä, oikeudenkäyntejä ja tuomioita koskevaa tietoisuutta ja keskustelua ja että on vakavasti yritettävä lähentää nykyisiä käytäntöjä tunnustaen samalla, että tätä kysymystä koskevat päätökset ja niiden täytäntöönpano on jätettävä kunkin jäsenvaltion omaan toimivaltaan;

37. Kannustaa valtioita käynnistämään entistä enemmän yhteistyötä rikosoikeuden alalla huumeisiin liittyvissä rikoksissa etenkin luovuttamisen osalta ja pyytää, että paikallisen tason yhteistyötä poliisin, oikeusviranomaisten ja avustustyöntekijöiden välillä kannustetaan;

38. Kehottaa jäsenvaltioita suuntaamaan enemmän varoja kansallisiin ohjelmiin, joilla koulutetaan neuvojia ja sopeutetaan huumeiden käyttäjiä yhteiskuntaan. Näissä ohjelmissa on otettava huomioon kokemukset EU:n tasolla ja edistettävä aktiivisesti parhaita sopeutusmenetelmiä ja tiedonlevitystä;

39. Kehottaa jäsenvaltioita pohtimaan parempia keinoja saada tietoja pankeilta ja yhteensovittaa niitä, jotta pystyttäisiin paremmin jäljittämään liiketoimia, joiden epäillään liittyvän huumetuloihin;

tuottajamaiden osalta

40. Pyytää, että yhteistyötä parannettaisiin huomattavasti mielekkäiden tilastojen laatimisessa, jotka koskevat oopiumin, kokaiinin ja kannabiksen kylvöä, kasvattamista ja korjuuta hyödyntämällä viimeisintä satelliittitekniikkaa, jota tuetaan järjestelmällisillä paikan päällä tehtävillä tutkimuksilla;

41. Korostaa, että tuottajamaissa on tärkeää järjestää vaihtoehtoja, jotta huumetuotantoon kasvatettavat sadot eivät enää olisi elintärkeitä viljelijöille; nimenomaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja kolmansien maiden kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten osana toteutettavien yhteisten toimien avulla (Lomén sopimus ja kehityspolitiikka);

42. Toivoo, että komissio antaa valiokunnalle selvityksen osallistumisestaan UNDCP-ohjelmiin ja erityisesti pyytää saada säännöllisesti tietoja siitä, missä määrin huumekasvien viljelyalueiden väestö osallistuu niiden viljelyä korvaavan toiminnan suunnitteluun ja täytäntöönpanoon, kuten komissio on todennut talousarvion kohtaa B7-508 koskevassa huomautuksessaan;

43. Katsoo, että vaihtoehtoisia kaupankäynnin muotoja olisi kannustettava huumekasvien viljelyä harjoittavilla alueilla ja pyytää komissiota tukemaan tasapuolisen kaupankäynnin (fair trade) hankkeita ja tuontia näiltä alueilta, jotta useammilla viljelijöillä olisi mahdollisuus viljellä muuta kuin huumeita ja markkinoida sato kilpailukykyiseen hintaan;

44. Pitää myönteisenä yhteisen tullietuusjärjestelmän (GSP) liittämistä nykyisin voimassa oleviin ja valmisteilla oleviin sopimuksiin sillä edellytyksellä, että säännöllisin väliajoin suoritetaan järjestelmän puolueeton, tarkka ja järjestelmällinen arviointi, jotta voidaan selvittää sen todellinen vaikutus huumeiden valmistukseen käytettyjen raaka-aineiden tuotannon vähenemiseen;

45. Katsoo, että yhteisen tullietuusjärjestelmästä on oltava suoraa hyötyä köyhille viljelijöille, jotka tähän mennessä ovat saaneet tai mahdollisesti aikovat yrittää saada toimeentulonsa viljelemällä huumeiden valmistukseen käytettäviä kasveja, ja toivoo saavansa komissiolta säännöllisesti tiedon siitä, kuinka suuri prosenttiosuus GSP:stä on varattu näille aloille;

46. Pyytää komissiota tiedottamaan niistä toimenpiteistä, joita se aikoo toteuttaa GSP:n mukaisten etujen ulkopuolelle jäävän, laillisesti viljeltyjen kasvien viljelyn edistämiseksi Andien alueella ja Keski-Amerikan maissa;

47. Pitää olennaisena, että tulevaisuudessa asianomaisten maiden kanssa solmittavat sopimukset mietitään perin pohjin ja että ne sisältäisivät laajaa paikallisesta vuoropuhelua, jotta varmistuttaisiin siitä, että ne sisältävät uusia tapoja rohkaista huumeviljelystä luopumista tukemalla muunlaisen paikalliselle väestölle taloudellisesti houkuttelevan toiminnan aloittamista maataloudessa, kaupassa ja teollisuudessa;

48. Toivoo, että tulevaisuudessa varainkäyttö satojen tuhoamiseen ja huumeviljelystä luopumiseen muuttuu huomattavasti. Viittaa tässä yhteydessä Yhdysvaltojen ja muiden maiden suhteelliseen epäonnistumiseen Perussa ja Boliviassa, ja Yhdistyneiden kansakuntien ja muiden maiden epäonnistumiseen sekä Lounais-Aasiassa (Burma) että Koillis-Aasiassa (Afganistan) ja pitäen mielessään, että eteläiset IVY-maat tarjoavat uutta ja hedelmällistä maa- alaa sekä oopiumin että kannabiksen viljelylle;

49. Pyytää komissiota tekemään tutkimuksen siitä, missä määrin huumeiden valmistukseen käytettyjen kasvien viljely on lisääntynyt sen seurauksena, että Euroopan unionista peräisin olevia edullisia elintarvikkeita on toimitettu huumekasvien viljelyalueille ja ilmoittamaan valiokunnalle tästä tutkimuksesta tehdyt johtopäätökset;

50. Kiinnittää huomion siihen, että satojen tuhoaminen ilmasta käsin voidaan toteuttaa ainoastaan siten, että ympäristön turvallisuus ja paikallisten asukkaiden elinolosuhteet otetaan asianmukaisesti huomioon;

51. Kiinnittää huomion siihen, että huumekasvien viljelyn aloittamiseen uusilla alueilla on puututtava nopeasti ja tehokkaasti, koska sillä ei ole mitään tekemistä paikallisten maanviljelijöiden «perinteisen» elinkeinon kanssa; vaatii, että kaikissa EU:n ja huumekasveja viljelevien maiden välisissä sopimuksissa on otettava huomioon näiden maiden halukkuus vähentää huumeviljelyyn käytettyä pinta-alaa;

52. Katsoo, että sortavin keinoin tapahtuvaa satojen tuhoamista ei saa tukea;

taloudellisten seuraamusten osalta

53. Katsoo, että kansallisten talousarvioiden rahoituksen huomattavat leikkaukset etenkin terveydenhoidon alalla tekevät hoito- ja ennaltaehkäisypolitiikan mahdottomaksi ja korostaa, että Euroopan unionin talousarvioon on varattava seuraavien viiden vuoden ajaksi riittävät varat,

54. Pyytää arviota tuloksista, jotka on saavutettu osoittamalla niukkoja varoja huumeviljelmien tuhoamiseen ja huumeviljelystä luopumiseen suhteessa rikollisuutta koskevan tiedustelutyön ja rajavalvonnan tehostamisen rahoitukseen;

55. Pyytää, että PHARE-ohjelman ja muiden ohjelmien välityksellä annetaan kaikki mahdollinen tuki Keski- ja Itä-Euroopan maille niiden omien tiedustelu- ja toimintavalmiuksien kehittämiseksi toimintakykyisiksi;

56. Suosittelee, että jäsenvaltioiden ja Yhdysvaltojen välillä olisi harjoitettava aikaisempaa enemmän yhteistyötä tullin ja poliisin koulutuksessa ja varustamisessa entisen Neuvostoliiton maissa ja etenkin varmistaa, että jäsenvaltiot osallistuisivat Yhdysvaltojen aloitteesta perustetun Unkarin kansallisen poliisiopiston toimintaan;

57. Pyytää, että EU:n talousarviosta ja kansallisista talousarvioista tarvittavien ylimääräisten määrärahojen lisäksi takavarikoidut varat käytetään ensisijaisesti ennaltaehkäisevän politiikan ja vahingon vähentämisohjelmien vahvistamiseen ja toiseksi poliisin ja tullin varojen lisäämiseen taistelussa huumekauppiaita vastaan;

58. Suosittelee, että järjestetään konferenssi, johon osallistuvat jäsenvaltiot, Euroopan parlamentti, komissio ja muut asianomaiset elimet ja jossa huolellisesti kerättyjen tietojen pohjalta käsitellään Euroopan unionissa tällä hetkellä vallitsevaa tilannetta kysynnän vähentämistä painottaen (mukaan lukien huumeiden väärinkäytön sosiaalisten syiden tutkimus);

59. Tämä konferenssi pyrkisi lisäksi lisäämään keskustelua ja voimassa olevien politiikkojen tulosten arviointia asiaankuuluvien vuosina 1961, 1971 ja 1988 tehtyjen YK:n yleissopimusten mukaisesti, jotta sopimuksia voidaan mahdollisesti tarkistaa;

60. Haluaisi nähdä useampia ennaltaehkäisyyn suunnattuja ohjelmia ja ehdotuksia; korostaa, että huumeiden käytön ennaltaehkäisyn osalta, terveydenhuoltotoimet eivät tarkoita ainoastaan sairaista huolehtimista ja heidän hoitamistaan. Päinvastoin, terveyden edistämiseen pyrkivä lähestymistapa, joka perustuu periaatteeseen «ennaltaehkäisy on parempi kuin hoito», tähtää ongelmien käsittelemiseen jo niiden alkulähteillä, toisin sanoen, rohkaisee yksilöitä omaksumaan vastuullisen elämäntavan ja käytöksen. Terveydenedistämistyön pääasiallisen painopisteen on oltava terveydessä eikä sairauksissa. (KOM(94)0202, s. 4 - 5 sekä 7 ja 8 kohta);

61. Korostaa perheen ja koulun tärkeää ja korvaamatonta täydentävää tehtävää taistelussa huumeita vastaan lapsille ja nuorille suunnattujen ennaltaehkäisevien toimien yhteydessä. Vanhemmat ja opettajat on saatava täysin tiedostamaan kasvatuksellisen vastuunsa. Yksi syy nuorten huumeiden käyttöön on se, että heidän elämänsä tuntuu tarpeettomalta. Lisäksi koulutuksen olisi pyrittävä poistamaan todellisuuden pakoilu nuorella iällä ja opettamaan lapset kohtaamaan ongelmansa;

62. Tunnustaa, että huumeongelmaan liittyy erilaisia näkökohtia, minkä vuoksi rahoitusta myönnetään useista budjettikohdista, ja suosittelee, että komissio esittää kansalaisvapauksien valiokunnalle vuotuisen kertomuksen, jossa selostetaan, millä tavoin varoja on käytetty huumeita koskeviin toimintaohjelmiin sekä niihin liittyviin toimenpiteisiin ja mitkä ovat saavutetut tulokset;

63. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille ja unionin jäsenyyttä hakevien valtioiden sekä muiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden hallituksille, Euroopan neuvostolle ja Yhdistyneille kansakunnille.