Euroopan parlamentin päätöslauselma nuorten naisten ja tyttöjen syrjinnästä koulutuksessa (2006/2135(INI))



Virallinen lehti nro 250 E , 25/10/2007 s. 0102 - 0106



P6_TA(2007)0021 Nuorten naisten ja tyttöjen syrjintä koulutuksessa Euroopan parlamentin päätöslauselma nuorten naisten ja tyttöjen syrjinnästä koulutuksessa (2006/2135(INI)) Euroopan parlamentti, joka - vahvistaa uudelleen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 artiklassa, 3 artiklan 2 kohdassa, 13 artiklassa, 137 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa ja 141 artiklassa asetetut periaatteet, - ottaa huomioon vuonna 2000 hyväksytyn Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 23 artiklan, - ottaa huomioon vuoden 1950 Euroopan yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, - ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien 10. joulukuuta 1948 antaman ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen, - ottaa huomioon YK:n vuosituhannen kehitystavoitteet, erityisesti kolmannen vuosituhattavoitteen sukupuolten tasa-arvon edistämisestä ja naisten aseman parantamisesta, joka on edellytys muun muassa tasaarvon saavuttamiseen kaikilla koulutustasoilla ja työaloilla, - ottaa huomioon Pekingissä syyskuussa 1995 pidetyssä neljännessä naisten maailmankonferenssissa hyväksytyn julistuksen ja toimintaohjelman ja myöhemmissä YK:n erityisistunnoissa hyväksytyt konferenssin tuloksia arvioivat asiakirjat, eli Peking +5 -kokouksessa 9. kesäkuuta 2000 hyväksytyn päätöslauselman jatkotoimista ja aloitteista Pekingin julistuksen toimeenpanemiseksi sekä Peking +10 - erityisistunnossa 11. maaliskuuta 2005 hyväksytyn päätösasiakirjan toimintaohjelmasta, - ottaa huomioon kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevaan YK:n yleissopimukseen (CEDAW) vuonna 1999 liitetyn valinnaisen pöytäkirjan, jossa säädetään, että sopimusvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvat yksityiset henkilöt ja henkilöryhmät, jotka väittävät kyseisen sopimusvaltion loukanneen heidän yleissopimuksessa tunnustettuja oikeuksiaan voivat tehdä valituksia CEDAW-komitealle, - ottaa huomioon YK:n kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön Koulutus kaikille -seurantaraportit 2003/2004, 2005 ja 2006, - ottaa huomioon Euroopan neuvoston suositukset ja erityisesti sen päätöslauselman ja toimintaohjelman, jotka hyväksyttiin Tukholmassa 8. ja 9. kesäkuuta 2006 pidetyssä kuudennessa eurooppalaisessa ministerikonferenssissa miesten ja naisten tasa-arvosta, - ottaa huomioon eurooppalaisen yhteistyön jatkamisesta korkea-asteen koulutuksen laadun varmistamisessa 15. helmikuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen 2006/143/EY [1], - ottaa huomioon eurooppalaisesta yhteistyöstä korkeakouluopetuksen laadun arvioinnissa 24. syyskuuta 1998 annetun neuvoston suosituksen 98/561/EY [2], - ottaa huomioon 28. huhtikuuta 2005 antamansa päätöslauselman romanien tilanteesta Euroopan unionissa [3] ja 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman romaninaisten tilanteesta Euroopan unionissa [4], - ottaa huomioon komission 4. heinäkuuta 2006 antaman tiedonannon "Tavoitteena lasten oikeuksia koskeva EU:n strategia" (KOM(2006)0367), - ottaa huomioon komission 1. maaliskuuta 2006 antaman tiedonannon "Naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelma 2006-2010" (KOM(2006)0092), - ottaa huomioon komission 1. kesäkuuta 2005 antaman tiedonannon "Syrjinnän torjuminen ja yhdenvertaiset mahdollisuudet kaikille — Puitestrategia" (KOM(2005)0224), - ottaa huomioon komission 19. helmikuuta 2004 antaman kertomuksen naisten ja miesten tasa-arvosta, 2004 (KOM(2004)0115) ja 14. helmikuuta 2005 antaman kertomuksen naisten ja miesten tasa-arvosta, 2005 (KOM(2005)0044), - ottaa huomioon komission 5. helmikuuta 2003 antaman tiedonannon "Yliopistojen rooli tietojen ja taitojen Euroopassa" (KOM(2003)0058), - ottaa huomioon komission 7. kesäkuuta 2000 antaman tiedonannon "Kohti sukupuolten tasa-arvoa koskevaa yhteisön puitestrategiaa (2001-2005)" (KOM(2000)0335), - ottaa huomioon Luxemburgissa 4. helmikuuta 2005 pidetyn Euroopan unionin tasa-arvoministerien ministerikokouksen julistuksen, - ottaa huomioon romanien integraation vuosikymmentä 2005-2015 koskevan julkilausuman, jonka keski- ja kaakkois-Euroopan osallistujamaiden pääministerit allekirjoittivat Sofiassa 2. helmikuuta 2005, - ottaa huomioon naisten vallankäyttöä käsitelleessä eurooppalaisessa konferenssissa vuonna 1992 annetun Ateenan julistuksen, jossa todetaan, että naiset edustavat puolta ihmiskunnan mahdollisista taidoista ja pätevyyksistä, - ottaa huomioon kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnöt ja puheet, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön (A6-0416/2006), A. ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden tilastot osoittavat jatkotutkinnon suorittavien naisten osuuden olevan alhaisempi kuin miesten ja että tietojen mukaan yhä pienempi määrä naisia kuin miehiä osallistuu elinikäiseen oppimiseen monenlaisten sukupuoleen perustuvien rajoitteiden vuoksi, B. ottaa huomioon, että naiset tekevät edelleen suuren osan kotitöistä, minkä vuoksi heille jää vain rajoitetusti aikaa jatkokouluttautumiseen tai elinikäiseen oppimiseen, C. ottaa huomioon, että pääsy koulutukseen ja etenkin korkeakoulutukseen on erityisen vaikeaa vähätuloisista perheistä lähtöisin oleville nuorille, mikä vahvistaa entisestään poikien perinteistä etuasemaa koulutukseen pääsyssä, D. katsoo, että naisten ja miesten koulutuksellisen tasa-arvon merkittävä kohentuminen näkyy lähinnä määrällisenä kehityksenä, esimerkiksi siinä, että yhä useammalla naisella on mahdollisuus kaikenasteiseen koulutukseen, ilman vastaavaa laadullista kehitystä kurssien tai erikoistumisalojen valinnassa, mikä johtuu pääasiassa sosiaalisista käsityksistä ja perinteisistä sukupuolirooleista, E. katsoo, että koulutus on tärkeä eurooppalainen arvo, perusoikeus ja tärkeä tekijä yhteiskuntaan sopeutumisen kannalta; ottaa huomioon, että koulutettuihin naisiin kohdistuu yhteiskunnassa edelleen haasteita ja tiettyjä ennakkoluuloja ja että koulutetuilla naisilla on usein vaikeuksia saada täysipainoisesti käyttää potentiaaliaan työelämässä ja yhteiskunnassa, F. ottaa huomioon, että eräissä kulttuureissa vallitsee edelleen perinteisiä ja uskonnollisia ennakkoasenteita, jotka rajoittavat tyttöjen ja nuorten naisten pääsyä koulutukseen, G. katsoo, että joukkoviestimet pitävät jatkuvasti yllä sukupuolistereotypioita, mikä on omiaan vahvistamaan perinteistä mielikuvaa naisesta, Maria Skłodowska-Curien kaltaisten ihailtavien esimerkkien esiintuomisen sijaan, H. ottaa huomioon, että kansallisista vähemmistöistä, etenkin romanivähemmistöstä, tai maahanmuuttajaväestöstä lähtöisin olevien tyttöjen ja nuorten naisten mahdollisuudet päästä koulutukseen ovat erityisen rajalliset ja/tai koulutukselle on usein ominaista syrjintä ja eristäminen kouluissa, mukaan lukien tukiopetus, vähäiset resurssit, heikosti motivoitunut ja epäpätevä henkilökunta, heikko infrastruktuuri sekä puutteelliset opetusohjelmat ja kuulustelumenetelmät, I. ottaa huomioon, että monen jäsenvaltion koulutusbudjetti on riittämätön ja että samanaikaisesti suurin osa opettajista on naisia; 1. muistuttaa, että tyttöjen ja naisten yleissivistävä koulutus ja ammatillinen koulutus ovat ihmisoikeuksia ja tärkeä osa kaikkien muiden sosiaalisten, taloudellisten, kulttuuristen ja poliittisten oikeuksien täysimääräistä nautinto-oikeutta; 2. on tyytyväinen siihen, että jäsenvaltioissa korkea-asteen oppilaitoksissa opiskelevista tytöistä keskimäärin kahdeksan kymmenestä suorittaa opintonsa loppuun, sekä siihen, että tilastot osoittavat molemmilla sukupuolilla olevan yhtäläiset mahdollisuudet korkeakoulutuksen saantiin ja naisten motivaation olevan myös parempi kun heitä eivät rajoita sukupuoleen perustuvat syyt; 3. muistuttaa, että vaikka korkeakoulututkinnon suorittaneita naisia on miehiä enemmän (59 prosenttia), naisten osuus vähenee urakehityksen huipulla: naisten osuus tohtorintutkinnon suorittaneista on 43 prosenttia kun taas professorin viran haltijoista vain 15 prosenttia on naisia; 4. pitää myönteisenä sitä seikkaa, että YK:n vuosituhathankkeen puitteissa on ryhdytty moniin käytännön toimiin sukupuolten välisen eriarvoisuuden vähentämiseksi koulutuksen saatavuuden osalta sekä sitä, että molempien sukupuolten yhdenvertaisesta koulutukseen pääsystä keskustellaan avoimesti jäsenvaltioissa; 5. pitää myönteisenä Lissabonin strategiasta alkunsa saanutta etenkin elinikäiseen oppimiseen kohdistuvaa yliopistolaitoksen uudistusta, joka antaa nuorille naisille mahdollisuuden jatkaa opintojaan; 6. pitää myönteisenä vuonna 2000 julkaistua komission kertomusta kouluopetuksen laadusta, jossa analysoitiin 16 indikaattoria ja tarkasteltiin koulutuksen saatavuutta sukupuolinäkökulmasta; 7. pitää tervetulleena tasa-arvoinstituutin perustamista, jonka tehtäviin tulisi kuulua tilanteen seuranta molempien sukupuolten koulutukseen pääsyn osalta yksittäisissä jäsenvaltioissa ja muualla maailmassa; 8. suosittaa tasapuolisia koulutusmahdollisuuksia koskevan politiikan arviointia sukupuolitilastoja analysoimalla, jotta voidaan entistä paremmin ottaa huomioon tiettyjen korkea-asteen akateemisten tutkintojen suorittamismahdollisuuksissa edelleen ilmenevä eriarvoisuus ja sen poistaminen, mikä koskee myös jatkoopintoja ja tieteellistä tutkimusta sekä elinikäistä oppimista; 9. kehottaa jäsenvaltioita helpottamaan lapsia hoitavien naisten ja miesten sekä lasten saannin vuoksi tutkinnon suorittamisen keskeyttäneiden vanhempien koulutukseen pääsyä; 10. suosittelee käymään vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten kanssa, jotta motivoitaisiin työnantajia luomaan suotuisat olosuhteet, joilla voidaan parantaa opintonsa keskeyttäneiden tai vähän koulutettujen naisten pääsyä koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen; 11. huomauttaa, että miesten ja naisten väliset palkkaerot ovat edelleen kohtuuttoman suuret eivätkä ne ole oleellisesti kaventumassa; huomauttaa lisäksi, että naiset ansaitsevat keskimäärin 15 prosenttia miehiä vähemmän, mikä johtuu samapalkkaisuuslainsäädännön laiminlyömisestä ja monista rakenteellisista epäkohdista, kuten syrjinnästä työmarkkinoilla, erilaisista työtavoista, epätasa-arvoisista koulutusmahdollisuuksista, puolueellisista arviointi- ja palkkausjärjestelmistä sekä vallalla olevista stereotypioista; 12. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita turvautumaan kaikkiin käytettävissä oleviin keinoihin torjuakseen yleisiä stereotypioita, joiden varjolla koulutettuja ja päteviä naisia syrjitään työpaikalla, mikä pätee erityisesti tieteessä ja teknisillä aloilla, joilla naisten osuus on hyvin vähäinen, sekä kiinnittämään erityistä huomiota tasa-arvokysymyksiin ja seuraamaan ja arvioimaan tietoja säännöllisesti; 13. kehottaa jäsenvaltioita edistämään naisten pääsyä vastuullisiin ja päätöksentekokykyä vaativiin tehtäviin julkisissa ja yksityisissä yrityksissä sekä kiinnittämään erityistä huomiota akateemista koulutusta edellyttäviin työpaikkoihin; 14. kannustaa komissiota edistämään tasa-arvon periaatteita ja tyttöjen tasapuolisia koulutusmahdollisuuksia suhteissaan kolmansiin maihin ja erityisesti naapuruus- ja kehitysapupolitiikoissaan; 15. kehottaa jäsenvaltioita lujittamaan naisopettajien asemaa koulutusjärjestelmän ja koulutuskysymyksistä päättävien elinten huipulla, sillä suurin osa kyseisissä tehtävissä työskentelevistä on edelleen miehiä; 16. korostaa tarvetta uudistaa kaikilla koulutuksen tasoilla tutkintovaatimuksia ja koulukirjojen sisältöä; suosittaa, että opettajien ja muun opetushenkilökunnan koulutus suunnataan tasapainoisen tasa-arvopolitiikan vaatimusten täyttämiseen ja että tasa-arvopolitiikkaa koskevat kysymykset otetaan osaksi opettajien koulutusta opettajakoulutuksessa ja muissa aineissa; 17. suosittaa, että komissio ja jäsenvaltiot panevat täytäntöön kansallisia, etnisiä ja kulttuurisia vähemmistöjä, mukaan lukien romanivähemmistöä koskevan politiikan, joka mahdollistaa pääsyn laadukkaaseen koulutukseen ja sekä samanarvoiset koulutusolosuhteet pojille ja tytöille, mukaan lukien esikoulun ja nollaluokkien opetusohjelmat, kiinnittäen erityishuomiota monikulttuuriseen lähestymistapaan, jolla helpotetaan vähemmistö- ja maahanmuuttajaryhmiin kuuluvien nuorten naisten ja tyttöjen integrointia koulutusjärjestelmään tarkoituksena torjua kaksoissyrjintää; 18. kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimenpiteisiin maahanmuuttajataustaisten naisten ja tyttöjen oikeuksien turvaamiseksi sekä heihin omassa yhteisössään kohdistuvan syrjinnän kitkemiseksi siten, että kielletään kaikenlainen naisten perusoikeuksia mahdollisesti loukkaava kulttuuri- ja uskonnollinen relativismi; 19. kehottaa jäsenvaltioita tukemaan koulutuksen yhtäläistä saatavuutta koskevan tietoisuuden lisäämistä kaikilla tasoilla ja etenkin heikossa asemassa olevien yhteisöjen keskuudessa, ja pyrkimään näin poistamaan tyttöjen ja nuorten naisten koulutusmahdollisuuksiin vaikuttavia kaikenlaisia ennakkoasenteita; 20. kehottaa jäsenvaltioita sopeuttamaan opinto-ohjelmansa nuorten työelämän tarpeisiin ja sellaisten väestöryhmien, kuten erityisesti tyttöjen ja niiden naisten tarpeisiin, jotka hoitavat lapsiaan tai ovat äitiyslomalla; katsoo, että nykytekniikka antaa mahdollisuuden ratkaista asia tehokkaasti; 21. kehottaa tekemään nykyistä enemmän kognitiivisesti lahjakkaiden nuorten, erityisesti tyttöjen tai nuorten naisten ja henkilöiden, jotka kärsivät oppimisvaikeuksista, kuten lukihäiriöstä, koordinaatiohäiriöstä, laskemishäiriöstä sekä tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriöhäiriöstä, tunnustamiseksi ja heille suunnatun tuen lisäämiseksi; 22. kehottaa jäsenvaltioita arvioimaan uudelleen testausmenetelmät, joita käytetään sijoitettaessa lapsia, erityisesti romanilapsia, erityiskouluihin; 23. pitää myönteisenä EU:n rahastoista sekä muista lähteistä, mukaan lukien voittoa tavoittelematon sektori, rahoitettujen koulutusohjelmien käyttöönottoa ja toteuttamista, josta hyötyvät sosiaalisesti heikossa asemassa olevien perheiden tytöt ja nuoret naiset; pitää erityisen tervetulleena nykyisten ohjelmien ja tukirahastojen käyttöä sekä uusien rahoitusmuotojen etsintää, korostaa samalla tarvetta investoida kaikissa jäsenvaltioissa nykyistä huomattavasti enemmän nuorten koulutukseen tulevaisuutta ajatellen; 24. ehdottaa, että jäsenvaltiot hyödyntäisivät budjetteja laatiessaan sukupuolinäkökohdat huomioon ottavan budjetoinnin ("gender budgeting") tarjoamaa välinettä voidakseen siten tasoittaa tasa-arvossa ilmeneviä epäkohtia, mistä hyötyisi ennen kaikkea opetusala; 25. suosittaa, että jäsenvaltiot loisivat sellaista kansallista koulutuspolitiikkaa, jonka ansiosta kaikki tytöt ja pojat voisivat suorittaa oppivelvollisuuden loppuun asti, sekä valvoisivat tämän politiikan noudattamista; katsoo, että siten taattaisiin se, että kaikki tytöt ja pojat kävisivät koulua siihen asti kunnes ovat laillisesti siinä iässä, että voivat osallistua työmarkkinoille; 26. korostaa erityisesti, että on ensiarvoisen tärkeää arvioida oikein tasa-arvokysymyksiin ja muihin moninaisen syrjinnän, kuten etnisen syrjinnän, näkökohtiin liittyviä tilastotietoja, ottaen etenkin huomioon että varsinkaan lapsista ja nuorista ei ole aina saatavilla tilastollisesti eriteltyä, tasa-arvoa koskevaa tietoa; muistuttaa, että tiedon kerääminen kuuluu muun muassa uuden tasa-arvoinstituutin tehtäviin; 27. kehottaa jäsenvaltioita kannustamaan joukkoviestimiä sukupuoliroolien tasa-arvoiseen ja positiiviseen esittämiseen tiedotusvälineissä ja antamaan niin naisista kuin miehistäkin ihmisarvoa kunnioittavan kuvan, johon ei liity ennakkoluulojen värittämiä tai vääristyneitä mielikuvia, jotka johtavat toisen tai molempien sukupuolten aliarvioimiseen ja väheksyntään; 28. korostaa erityisesti tarvetta soveltaa uusia oppimisteknologioita naisten koulutustarpeisiin, esimerkiksi mahdollisuutta etäoppimiseen tietokonetekniikkaa käyttäen; 29. kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota toteuttamaan toimenpiteitä sukupuolten välisen digitaalisen kuilun poistamiseksi osana Lissabonin strategiaa, tavoitteena laajentaa erilaisin toimin tietoyhteiskuntaa ja siten edistää miesten ja naisten välistä tasa-arvoa sekä toimia, joilla parannetaan naisten pääsyä tietotekniikoihin, samoin kuin vauhdittaa sähköisten välineiden käytön hallintaa sekä viedä läpi erityistoimia käsittäviä ohjelmia heikossa asemassa olevien naisten aktivoimiseksi sekä kaupunkien ja maaseudun välisten erojen kaventamiseksi; 30. suosittaa, että jäsenvaltiot kehittäisivät nykyistä joustavampia aikuiskoulutusta ja elinikäistä oppimista koskevia ohjelmia, jotta työssä käyvät naiset ja äidit voisivat jatkaa opintojaan heille sopivana ajankohtana; katsoo, että tämä olisi omiaan parantamaan heidän koulutusmahdollisuuksiaan sekä mahdollisuuksia osallistua vaihtoehtoisiin koulutusohjelmiin, mikä lisäisi heidän riippumattomuuttaan ja antaisi heille mahdollisuuden osallistua yhteiskuntaan mielekkäällä tavalla; katsoo, että tämä taas lisäisi entisestään sukupuolten välistä tasa-arvoa; 31. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. [1] EUVL L 64, 4.3.2006, s. 60. [2] EYVL L 270, 7.10.1998, s. 56. [3] EUVL C 45 E, 23.2.2006, s. 129. [4] EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 283. --------------------------------------------------