Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Toiminta työllisyyden parantamisesta Euroopassa Luottamussopimus"

(97/C 56/09)

Komissio pyysi 26. kesäkuuta 1996 päivätyllä Jacques Santerin kirjeellä komitean lausuntoa tiedonannosta "Toiminta työllisyyden parantamiseksi Euroopassa Luottamussopimus".

Komitea päätti 10. heinäkuuta 1996 pitämässään täysistunnossa perustaa työjärjestyksen 19 artiklan 1 kohdan nojalla alakomitean valmistelemaan lausuntoa. Alakomitea antoi lausuntoluonnoksensa 14. lokakuuta 1996. Esittelijänä oli Pierre Chevalier, apulaisesittelijöinä Klaus Schmitz ja Kenneth Walker.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 339. täysistunnossaan 31. päivänä lokakuuta 1996 seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 124 ääntä puolesta, neljä vastaan, ja kymmenen pidättyi äänestämästä.

1. Tiivistelmä

Luottamussopimus on erityinen keino työllisyystilanteen parantamiseksi Euroopassa. Talous- ja sosiaalikomitea pitää sitä Euroopan unionin perustamissopimuksessa mainitun taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden osatekijänä. Komitea on tietoinen, että tämä lausunto saa näin erityismerkityksen.

Komitea on jo nimensä, roolinsa ja kokoonpanonsa vuoksi pitänyt taloudellista ja sosiaalista näkökulmaa erottamattomina ja toisiaan tukevina.

Komitea on antanut Euroopan rakentamisessa tunnustusta ja kiitosta saaneen panoksensa taloudellisten tekijöiden kehitykselle. Komitea on tyytyväinen alalla saavutettuihin tuloksiin.

Vaikka sosiaalialan säännöksissä on vielä suuria puutteita, komitea pitää myönteisinä niitä saavutettuja parannuksia, joita se on tukenut ja usein myös ehdottanut.

Komitea varoittaa uhkaavasta vaarasta: keskeneräinen ja hauras Euroopan rakentaminen joutuu pysähdyksiin tai saattaa jopa keskeytyä kokonaan, jos unionin jäsenvaltiot eivät ryhdy välittömästi työttömyyden vastaisiin ja työllisyyttä edistäviin hätätoimiin, jotka tuovat uusia ratkaisuvaihtoehtoja ja jotka ovat vakavasti otettavia.

1.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaakin lämpimästi komission puheenjohtajan Jacques Santerin "luottamussopimuksen" muodossa tekemää aloitetta "Toiminta työllisyyden parantamiseksi Euroopassa". Komitea yhtyy lausunnossaan varauksetta Santerin asiakirjassaan esittämiin luottamussopimuksen tavoitteisiin. Komitea tukee konkreettisia ehdotuksia sanojen muuttamiseksi teoiksi ja esittää joitain lisäehdotuksia. Tässä yhteenvedossa ei toisteta kohtia, joita komitea kannattaa, vaan esitetään ne seikat, joita komitea haluaa erityisesti korostaa komission asiakirjassa tai siihen lisätä.

1.2. Komitea tähdentää ensiksikin pysyvän työttömyyden synnyttämän kriisin vakavuutta ja työllisyyden taantumista. Sen mielestä Euroopan työttömyys on saavuttanut kriittiset mittasuhteet. Mikäli ei toimita tehokkaasti työttömyyden uhrien lukumäärän vähentämiseksi, Euroopan yhteiskunnallinen yhtenäisyys ja sen arvot joutuvat uhanalaisiksi, unionin ja sen jäsenvaltioiden uskottavuus heikkenee. Saattaa syntyä yhteiskunnallista jakautumista, joka vaarantaa yhteiskunnan peruskudoksen. Työpaikkojen luominen ei ole ainoastaan taloudellisesti järkevää vaan myös yhteiskunnallisesti elintärkeää.

1.3. Tässä dramaattisessa tilanteessa komitea kehottaa kaikkia poliittisen, talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita ryhtymään määrätietoisiin toimiin kaikilla tasoilla niin kansainvälisesti, kansallisesti kuin alueellisesti ja ennen kaikkea paikallisesti.

1.4. Niinpä komitea ehdottaa, että Essenin (joulukuu 1994) ja Dublinin (syyskuu 1996) huippukokousten jatkona Dublinissa joulukuussa 1996 pidettävässä valtioiden ja hallitusten päämiesten huippukokouksessa hyväksytään juhlallisesti nyt ehdotettu "Työllisyyssopimus" ja laaditaan monivuotinen suunnitelma konkreettisine toimenpiteineen ja velvoittavine aikatauluineen.

1.5. Tarpeesta saada talous jaloilleen ollaan yhtä mieltä. Se edellyttää julkishallinnon ja työmarkkinaosapuolten välistä yhteisymmärrystä, jotta budjettipolitiikka voidaan korjata sellaiseksi, että tulokseksi saadaan yhteiskunnallisesti uskottava ja tasapainoinen tila, kuin myös rahapolitiikan mahdollisuuksien käyttöä ja työllisyyttä tukevaa tulopolitiikkaa.

1.6. Komitean mielestä hallitustenvälisen konferenssin tulisi kytkeä työllisyyspolitiikan koordinointi Euroopan unionin perustamissopimukseen ja ehdottaa tässä tarkoituksessa voimassa olevien tekstien tarkistusta ja muuttamista.

1.7. Komitean mielestä on ensiarvoisen tärkeää antaa lisäsysäys kuljetusalan perusrakennehankkeille, tietoyhteiskunnan toteuttamiselle ja teollisuuspolitiikan monille mahdollisille toimintakentille. Vakuuttuneena palvelualan mahdollisuuksista luoda korkeatasoisia työpaikkoja komitea kannattaa ehdotusta tiedonannon laatimiseksi työllisyydestä ja palveluista. Tiedonanto osoitettaisiin Dublinin huippukokoukselle.

1.8. Komitea tiedostaa maailmanmarkkinoiden merkityksen. Sen mielestä Euroopan unionin on määriteltävä asemansa kansainvälisessä kauppapolitiikassa ja komissiolle perustamissopimuksessa tunnustettu edustavuus konkreettisesti sekä kehitettävä menetelmiä, joiden avulla se voi muodostaa kantansa kansainvälisissä neuvotteluissa.

1.9. Sisämarkkinoita on lujitettava Euroopan kansainvälisen kilpailuaseman vahvistamiseksi lainsäädäntöä täydentämällä. Eurooppalaisen yrityksen sääntömallin kehittäminen on viivästynyt. Komitea uskoo, että tällä alalla voitaisiin saada aikaan sopimus komitean tiedotuksesta, kuulemisesta ja osallistumisesta antamien lausuntojen pohjalta. Se myös toivoo, että biotekniikan investoinneille luodaan viimeinkin oikeudelliset puitteet ja muistuttaa tästä aiheesta antamastaan lausunnosta.

1.10. Komitea korostaa aikataulun määrittämisen merkitystä niiden jäljelle jäävien toimien osalta, joita tarvitaan sisämarkkinoilla. Komitea tukee komission työtä sen puolesta, että jäsenvaltiot siirtävät sisämarkkinadirektiivit lainsäädäntöönsä ja soveltavat niitä käytännössä. Talous- ja rahaliiton toteuttamisen sovitussa ajassa tulee seurata näitä toimenpiteitä.

1.11. On kuitenkin myös aiheellista yksinkertaistaa lainsäädäntöä. Komitea pitää perusteltuna hallinnon ja sääntelyn velvoitteiden keventämistä, sillä ne maksavat Euroopalle aivan liian paljon. Erityisesti niistä kärsivät pk-yritykset ja niiden joukossa etenkin mikroyritykset. Komitea on tyytyväinen SLIM-aloitteeseen ja toivoo, että sen sovellusalaa laajennetaan mahdollisimman nopeasti.

1.12. Komitea pitää Euroopan rahaliiton oikea-aikaista toteuttamista tärkeänä luottamuksen herättämisen ja työllisyyden edistämisen kannalta.

1.13. Todetessaan, että rakennerahastot kaipaavat peruskorjausta, komitea edellyttää, että rahastoja käytetään pysyvien, entisten työpaikkojen lisäksi tulevien työpaikkojen luomiseen. Komitea katsoo, että uusien varojen kerääminen tähän tarkoitukseen vain lisää valtion menoja ja verorasitusta. Näin ollen varat on jaettava uudelleen tavoitteiden kesken. Rahastot on mahdollista vuodesta 1997 lähtien suunnata uudelleen siten, että niiden vaikutus työllisyysnäkymiin on selkeämmin havaittavissa, ja komitea on vakuuttunut, että tilaisuus on käytettävä hyväksi.

1.14. Komitea kehottaa alue- ja paikallisviranomaisia ottamaan huomioon merkityksen, joka yhteiskunta- ja talouselämän järjestöjen ja julkishallinnon välisillä alueellisilla sopimuksilla on paikallisten kehitysaloitteiden tukemisessa.

1.15. Komitea korostaa lausunnossaan useaan otteeseen pk-yritysten keskeistä tehtävää. Vaikka on laadittava uusi määritelmä, johon kuuluu myös mikroyrityksen käsite, on aiheellista vahvistaa perustamissopimuksen 118 a artiklaa ja perustaa EIP:stä riippumaton Euroopan pk-yritysten pankki, keventää rahoituskustannuksia ja säännösviidakkoa, joista pk-yritykset kärsivät suuryrityksiä enemmän.

1.16. Komitea tunnustaa tarpeen soveltaa kilpailua ja työllisyyttä luovaa palkkapolitiikkaa. Se huomauttaa kuitenkin, ettei tämän tarvitse tarkoittaa alhaisten palkkojen taloutta.

1.17. On myös muistettava, että työvoimakustannukset eivät ole ainoa merkittävä kilpailutekijä. Joissakin tapauksissa ne voidaan kompensoida laadulla, suunnittelulla ja "muilla kilpailuntekijöillä kuin hinnalla".

1.18. Komitea on täysin tietoinen korkotason, palkkojen, investointien, työllisyyden ja tuottavuuden keskinäisestä vuorovaikutuksesta. TSK kehottaa jäsenvaltioita ja näillä aloilla toimivia tahoja luomaan tarvittavan tasapainon maansa perinteiden ja vallitsevan tilanteen vaatimusten mukaisesti. Erityisesti on otettava huomioon maantieteelliset eroavuudet. Komitea painottaa kuitenkin, ettei työllisyyden nimissä tehtyjen toimien tule vähentää puhtauden, turvallisuuden, terveyden suojelun tai sosiaalisen suojan vaatimuksia.

1.19. Komitea kannattaa periaatteessa työttömyyskorvauksiin tarkoitettujen varojen uudelleenkohdistamista työllisyyttä edistäviin aktiivisiin toimiin, mutta sen mielestä on harkittava tarkoin tapaa, jolla asiassa edetään, jotta toimenpide olisi mahdollisimman tehokas. Uusien työpaikkojen luomisen ei pitäisi etenkään johtaa jo olemassa olevien työpaikkojen häviämiseen.

1.20. Komitea toteaa, että työmarkkinaosapuolet ovat edistyneet merkittävästi pyrkiessään sopimukseen työn järjestämisestä sekä työajan joustavuudesta ja supistamisesta, ja katsoo, että näin on arvokkaalla tavalla edistetty komission näistä kysymyksistä suunnitteleman vihreän kirjan valmistelua. Komitea kannattaa myös tietoyhteiskunnan sosiaalisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevän vihreän kirjan laatimista.

1.21. Komitea pitää erityisen tärkeänä toimia, jotka auttavat kohentamaan perusopetusta ja ammattikoulutusta, jatkuvaa sopeutumista teknologisiin ja rakenteellisiin muutoksiin, yritysten ja koulujen välisiä suhteita, tutkintojen vastavuoroista tunnustamista sekä henkilökohtaisten säästötilien ja eläkeoikeuksien siirron helpottamista.

1.22. Täten talous- ja sosiaalikomitea tukee kaikkien niiden tahojen ponnistuksia, joiden pyrkimyksenä on palauttaa oikeuksiinsa kuluneina ja vanhanaikaisina pidetyt lääkkeet sekä turvautua uusiin ja rakentaviin ajatuksiin. Elpyvä talous valaa uutta uskoa työnsä puolesta pelkääviin, työttömiin, jotka yrittävät epätoivoisesti palata työelämään, sekä ennen kaikkia tulevaisuutensa epävarmaksi kokevaan nuorisoon.

2. Johdanto

2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission puheenjohtajan Jacques Santerin "luottamussopimuksen" muodossa tekemään aloitteeseen "Toiminta työllisyyden parantamiseksi Euroopassa". Ehdotus vastaa toivomuksia, joita komitea on esittänyt lausunnossaan aiheesta "Taloudellinen vuosikatsaus 1996" (); tässä lausunnossa se "kehottaa komissiota kehittämään edelleen komission puheenjohtajan Jacques Santerin aloitetta työllisyyden luottamussopimuksesta" ja laajentamaan aloitetta "työllisyyden ja vakauden eurooppalaiseksi liitoksi".

2.2. Komission katsoo, että pysyvä työttömyys on saavuttanut Euroopassa kriittiset mittasuhteet, ja että mikäli ei toimita tehokkaasti työttömyyden uhrien lukumäärän vähentämiseksi, Euroopan yhteiskunnalliset arvot ja yhtenäisyys vaarantuvat. Jos Euroopan unionin jäsenvaltioissa ei pystytä tarjoamaan työtä kansalaisille, saattaa yhteiskunnassa syntyä jakautumista, joka asettaa uhanalaiseksi yhteiskunnan peruskudoksen.

2.3. Komitea panee ilahtuneena merkille, että komission puheenjohtajan aloitteen tavoitteena on sellaisten konkreettisten toimien käynnistäminen, joilla työttömyyden vitsaus kitketään Euroopasta.

2.4. Näistä syistä talous- ja sosiaalikomitea kannattaa luottamussopimuksen tavoitteita, jotka ovat:

tapauskohtaisia tehottomaksi osoittautuneita toimenpiteitä pidemmälle eteneminen;

luottamuksen palauttaminen kokonaisvaltaisen strategian avulla;

kaikkien toimijoiden saaminen liikkeelle kattavan toimintasuunnitelman puitteissa;

kerrannaisvaikutusten nykyistä tehokkaampi hyödyntäminen Euroopan tasolla;

konkreettisen sitoumuksen saaminen kaikilta asianosaisilta.

2.5. Komissio pahoittelee, että aikaisemmat toimet ovat olleet usein tehottomia. Se tähdentää tarvetta korvata kuluneet ja huonoiksi havaitut ajatukset uusilla ja rakentavilla. Toiseksi on siirryttävä sanoista tekoihin ja toteutettava paljon puhutut, välttämättömät toimet (Jacques Delorsin valkoinen kirja, Essenin huippukokouksen päätöslauselmat). On löydettävä tahto hyväksyä radikaaleja poliittisia muutoksia.

2.6. Komitea kannattaa kaikille asianosaisille suunnattua kehotusta sitoutua, sillä mitään edistystä ei tapahdu ilman yhteisesti sovittua toimintaa.

Komitea vetoaa kaikkiin asianosaisiin, jotta ne osoittavat olevansa vastuunsa tasalla. Oli valtiollisten laitosten rooli mikä tahansa, on anteeksiantamatonta, että monet toimijat odottavat muiden sitoutumista ennen kuin itse alkavat toimia.

2.7. Niin kuin komission puheenjohtaja totesi, vastuu ratkaisujen löytymisestä lepää monella tasolla. Näin ollen komitea on seuraavassa ryhmitellyt huomiot vastuualueittain. Komitea tunnustaa kansallisen tason toimijoiden tähdellisen roolin. Jotta toiminnan liikkumavara Euroopan tasolla voidaan selvittää, on tärkeää, että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat työllistämispoliittiset toimet. Komitea pyytää Essenin huippukokouksen ja sitä jatkaneen Dublinin huippukokouksen päätelmien mukaisesti jäsenvaltioilta valtion- ja hallitusten päämiesten Dublinin huippukokouksessa joulukuussa 1996 juhlallista lupausta varsinaisista toimenpiteistä ja aikataulusta työttömyyden kitkemiseksi ja työllisyyden edistämiseksi.

3. Valtioiden toimet

3.1. Makrotalouspolitiikka

3.1.1. Komissio korostaa asiakirjassaan "Toiminta työllisyyden parantamiseksi Euroopassa Luottamussopimus" nimenomaisesti tarvetta luoda suotuisa makrotaloudellinen toimintaympäristö. Komitea yhtyy komission kantaan sen kirjoittaessa: "Kasvu on olennaisen tärkeä työpaikkojen luomiselle. Tällä ei kuitenkaan tarkoiteta mitä tahansa kasvua. Ennen kaikkea vaaditaan valuuttojen vakauteen ja terveeseen rahoituspolitiikkaan perustuvaa kestävää kasvua. Kysynnän on toimittava tämän kasvun veturina ja tuottavien investointien sen työntövoimana. Sen on oltava myös työllistävää. Julkistalouden alijäämiä on pienennettävä korkotasojen laskemiseksi. Palkkapolitiikan on oltava maltillista ja välillisiä työvoimakustannuksia on alennettava."

3.1.2. Komitea arvioi komission tavoin, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi kattavan ja koordinoidun makrotaloudellisen strategian puitteissa julkisen vallan ja työmarkkinaosapuolten, joilla on toimivalta sopimusten solmimiseksi soveltuvilla tasoilla, tulee kantaa vastuunsa yhteisesti. Tämän lisäksi luottamussopimuksessa on määriteltävä kummankin osapuolen omat sitoumukset. Mikäli hallitukset haluavat saada asian päätökseen Eurooppa-neuvoston Dublinin kokouksessa ensi joulukuussa, niiden on sitouduttava tähänastista voimakkaammin luottamussopimuksen kehitysprosessiin.

3.2. Talousarvio, verotus, sosiaalimaksut

3.2.1. Jäsenvaltiot ovat varanneet itselleen päätösvallan verotuksesta. Veropolitiikan on täytettävä ensisijainen tehtävänsä, joka on investointeja ja työllisyyttä suosivan toimintaympäristön luominen. Talous- ja sosiaalikomitealla on kuitenkin mielestään aihetta esittää seuraavat huomiot:

3.2.2. Komitea hyväksyy komission budjettipolitiikan periaatteet:

menojen leikkaus on verojen korotusta parempi vaihtoehto;

julkisten kulujen leikkauksesta riippumatta on syytä lisätä aineettomia investointeja henkilöresursseihin, tutkimukseen, tuotekehitykseen ja innovaatioon sekä kilpailukyvyn edellyttämiin perusrakenteisiin;

syrjäytymisen torjuntaan tarvittavia sosiaalitukia kyseenalaistamatta jäsenvaltioiden olisi suunniteltava, miten työttömyyskorvauksiin uhratut passiivivarat voitaisiin muuttaa aktiivisiksi toimenpiteiksi;

työn verotusta on kevennettävä.

3.2.3. Komitea toteaa, että useimpien jäsenvaltioiden noudattama veropolitiikka ei vastaa näitä periaatteita ja toivoo, että valtiot tarkistavat budjettipolitiikkaansa. Uskottava ja yhteiskunnallisesti tasapainoinen vakauttamispolitiikka on välttämätöntä, jos halutaan, että keskuspankit ja työmarkkinaosapuolet käyttävät niillä olevaa raha- ja tulopoliittista liikkumavapautta työllisyyden edistämiseksi.

3.2.4. Useimpien jäsenvaltioiden budjettivajeet ovat liian suuria. Paitsi että tämä tilanne vaikeuttaa välttämätöntä korkotason laskua, se myös kaventaa pysyvästi valtioiden veropoliittista liikkumavaraa aktiivisen työllisyyspolitiikan toteuttamisessa. Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että julkistalouden vakauttamista on jatkettava. Vajeita on leikattava suhdannetilanteen vaatimukset huomioon ottaen. Tältä osin komitea korostaa, että EY:n perustamissopimuksessa määrätyt poliittis-taloudelliset lähentymisperusteet mahdollistavat suhdannevaihtelut huomioon ottavan talouspolitiikan edellyttämän joustavuuden.

3.2.5. Veropolitiikalla on suuri vaikutus työllisyystilanteeseen. Verorasituksesta ei saa muodostua estettä investoinneille (yritykset ja valtio) eikä työllisyydelle (palkansaajat, yrittäjät). Verojärjestelyt on uudenaikaistettava työllisyyttä tukeviksi. Maailmanlaajuisesti voidaan todeta, että vähäinen verotus edistää työllisyyttä ja kasvua. Komitea painottaa kuitenkin, että toimet on tasapainotettava sosiaaliselta kannalta katsoen. Veroalennuksia ei tule tehdä oleellisten julkisten palveluiden ja sosiaalisen suojelun kustannuksella.

3.3. Essenin päätösten toteuttaminen

3.3.1. Komitea on alusta alkaen tukenut Essenin Eurooppa-neuvoston joulukuussa 1994 tekemiä päätöksiä, joissa Euroopan unionin työllisyyttä edistävälle strategialle asetetaan seuraavat painopistealueet:

yrittäjien toimintamahdollisuuksien parantaminen;

työllisyyttä edistävän kasvun tukeminen;

palkkakustannusten oheiskulujen pienentäminen työpaikkojen luomisen edistämiseksi;

työmarkkinapolitiikan tehostaminen;

erityishuomiota vaativien ryhmien tukeminen.

Tämän työllisyyspoliittisen strategian toteuttamiseksi samassa kokouksessa säädettiin jäsenvaltioille velvoite laatia työllisyyspoliittisia monivuotisohjelmia, joista ensimmäiset esitettiin komissiolle vuonna 1995.

3.3.2. Firenzen Eurooppa-neuvostolle esitetty väliraporttti osoittaa kuitenkin, että jäsenvaltiot pysyttelevät työllisyyspolitiikassaan pitkälti perinteisillä linjoilla ja uusien keinojen kehittäminen tai toteuttaminen on vaivalloista. Komitean mielestä pyrkimys työllisyyspolitiikan koordinointiin Euroopan tasolla ei saa supistua pelkäksi monivuotisohjelmien jokavuotiseksi esittämiseksi. Komitean mielestä jäsenvaltioita tulisi muistuttaa, että EU-tasolla tehdyt sitoumukset ovat velvoittavia ja niillä pyritään kasvattamaan ja vahvistamaan eurooppalaisen työllisyysstrategian vaikutuksia.

3.4. Koulutusaloitteet

3.4.1. Komitea muistuttaa, että koulutuksesta annetussa vihreässä kirjassa määritellyillä tavoitteilla tulee olla merkittävä asema kognitiivisen yhteiskunnan rakentamisessa (). Lähes yksinomaan jäsenvaltioiden vastuulle kuuluva koulutusjärjestelmä elää kriisivaihetta. Tällä hetkellä annettava koulutus on useimmiten epätarkoituksenmukaista ja riittämätöntä. Komitea haluaa, että yritysten ja (myös yliopistotasoisten) oppilaitosten välisiä yhteyksiä vahvistetaan ja että koulutusjärjestelmissä kiinnitetään entistä enemmän huomiota tulevaisuuden ammatteihin (tiedotusvälineet, tietoliikenne, ympäristö, terveys, matkailu jne.) kouluttamiseen.

3.4.2. Komissio on oikealla asialla myös tarttuessaan jatkokoulutuksen puutteisiin. Työn yhdistäminen opintoihin, esimerkiksi oppisopimusten ja vuorotteluvapaan muodossa, ketään syrjimättä, on kaikille palkansaajille tarpeen. Ennen kaikkea se ei voi jäädä akateemisen koulutuksen saaneiden työntekijöiden erioikeudeksi. On ryhdyttävä toimiin ammattikoulutuksen vertailemiseksi sekä saatava aikaan EU:n työmarkkinoilla käyttökelpoinen ja vertailukelpoinen opintotodistus liikkuvuuden helpottamiseksi.

3.4.3. Yleissivistävä ja ammattikoulutus ovat kansallisen toiminnan aloja, jotka kiinnostavat ensi kädessä työmarkkinaosapuolia luottamussopimusta toteutettaessa. Työnantajat tietävät, mitkä ovat palkansaajien koulutustarpeet, ja palkansaajat haluavat yleissivistävää ja ammattikoulutusta säilyttääkseen työpaikkansa, varmistaakseen etenemisen urallaan tai löytääkseen uuden työpaikan. Kysyntää vastaava ammattitaitoinen työvoima on työmarkkinaosapuolten yhteinen etu. Liikkuvuus voi parantua niin yrityksen sisällä kuin yritysten välillä. Siksi kannustamme työmarkkinaosapuolia hyväksymään yleissivistävää ja ammattikoulutusta käsittelevät kansalliset työllisyyssopimukset, jotta työllisyys saadaan jälleen kasvuun.

3.5. Hallitustenvälinen konferenssi

3.5.1. Komitean mielestä on välttämätöntä, että:

työllisyyspolitiikan koordinointi liitetään selväsanaisesti EY:n perustamissopimukseen;

"työllisyyttä edistävän politiikan koordinointi" liitetään EY:n perustamissopimuksen 3 artiklassa olevaan luetteloon yhteisön toimivaltuuksista;

perustamissopimukseen liitetään pakollisena koordinointimenettely, johon kuuluu monenkeskinen valvontajärjestely; menettelyyn on sisällytettävä kansallisia monivuotisohjelmia, jotka perustuvat komission ehdotuksesta ja parlamentin sekä talous- ja sosiaalikomitean myötävaikutuksella valtionvarainministereiden, työministereiden ja sosiaaliministereiden laatimiin direktiiveihin yhteisötason toimista.

3.5.2. Komitea ehdottaa lisäksi, että Maastrichtin sopimusta tarkistettaessa artiklat makrotalouspolitiikasta (103 artikla), teollisuuspolitiikasta (130 artikla), taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta (130a artikla), yhteisestä maatalouspolitiikasta sekä tutkimuksesta ja teknologisesta kehittämisestä (130 f artikla) vahvistetaan työvoimapolitiikkaan suuntautuviksi.

3.5.3. Komitea kehottaa muotoilemaan perustamissopimuksen 118 a artiklan entistä myönteisemmäksi mikroyrityksiä kohtaan. Tämä seuraa 118 a artiklasta, jossa määrätään selkeästi, että terveys- ja turvallisuusdirektiiveissä "vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä". Komitea korostaa, ettei tähän merkittävään määräykseen ole kiinnitetty riittävästi huomiota ainakaan mikroyritysten osalta. Komitea vaatii, etteivät uudet toimenpiteet vääristä kilpailua.

4. Euroopan unionin toimet

Euroopan unionille myönnettyä toimivaltaa on käytettävä täysimittaisesti ja tehokkaasti, läheisyysperiaatetta unohtamatta. Työttömyys- ja työllisyysongelmia ei pidä rajata koskemaan ainoastaan työmarkkinoita semminkin kuin unionin toimivalta on hyvin rajoitettu tässä asiassa. Euroopan unioni on toimivaltainen sisämarkkinoiden, tutkimuksen ja kehityksen, koulutuksen ja rakennepolitiikan aloilla sekä talouden, rahoituksen ja rahatalouden kysymyksissä.

4.1. Sisämarkkinat

4.1.1. Asiakirjassaan "Toiminta työllisyyden parantamiseksi Euroopassa Luottamussopimus" () komissio ehdottaa neljän rintaman vastaiskua:

sisämarkkinoiden täydellinen toteuttaminen ja niiden tehokkaampi täytäntöönpano;

Euroopan yleisten kilpailuolosuhteiden parantaminen;

pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen;

paremman maailmanmarkkinoille pääsyn varmistaminen.

TSK korostaa kannattavansa esitettyjä ehdotuksia.

4.1.2. Eurooppalaisen perusrakenteen kehityksellä on huomattava merkitys sisämarkkinoiden onnistumiselle (Euroopan laajuiset verkot). Jacques Delorsin valkoisen kirjan jälkeen on annettu lukuisia lausuntoja, mutta saatu aikaan hyvin vähän konkreettista. Komitea ymmärtää tähän liittyvät hallinnolliset ja oikeudelliset ongelmat, mutta ei sitä, miksi rahoitusvaikeudet eivät saa ansaitsemaansa huomiota. Komitea tukee komission puheenjohtajan Jacques Santerin ehdotusta myöntää unionin talousarviosta korvaavaa rahoitusta lisäyllykkeen antamiseksi kuljetusalan perushankkeiden ensisijaisia toimia koskevien töiden käynnistämiselle.

4.1.3. Komitea yhtyy komission ehdotukseen eurooppalaisen tietoyhteiskunnan toteuttamisesta. Komitean mielestä tämä on kulmakiviä eurooppalaisessa teollisuuspolitiikassa, joka ei keskity vain markkinoiden tukemiseen vaan pyrkii parantamaan eurooppalaisten yritysten liiketoimintaympäristöä. Komitea kuitenkin suosittelee, että tietoyhteiskunnan ohessa otetaan huomioon myös muut teollisuuspolitiikan alat. TSK ehdottaa, että jotkin teollisuuspolitiikan toimintaohjelman keskeisimmistä kohdista liitetään luottamussopimukseen.

4.1.4. Koska Eurooppa on tutkimuksen ja kehittämisen alalla jäljessä, komitea kannattaa komission pyrkimystä kohdistaa tutkimusapu vastaisuudessa joillekin avainaloille ja keskittyä entistä enemmän sovelluksiin. Komitea kannattaa strategisten toimintalinjojen kehittelyä, kun kysymys on esimerkiksi yhdistelmäkuljetuksista, tulevaisuuden autosta, multimediaopetukseen tähtäävistä tietokoneohjelmista tai ympäristö- ja vesiteknologiasta.

4.1.5. Luottamussopimuksessa todetaan mm: "Sisämarkkinoiden rakentaminen on vielä kesken. Toimintasuunnitelma on toteutunut epätasaisesti. Pienten ja keskisuurten yritysten on suuryrityksiä vaikeampaa käyttää sisämarkkinoiden etuja täysimittaisesti hyväkseen. Kaupan vapauttaminen ei ole itsetarkoitus, vaan se toimii välineenä edettäessä kohti lisääntyvää yhteistyötä ja vaurautta Euroopassa, kuluttajien luottamuksen vahvistamista ja laadukkaiden palvelujen tarjoamista. Tämän vuoksi komissio korosti HVK:sta antamassaan lausunnossa kaikille tarkoitettujen ja yleishyödyllisten palvelujen sekä yleisen taloudellisen edun huomioonottamisen tärkeyttä."

4.1.6. TSK on komission kanssa yhtä mieltä, että palvelumarkkinat ovat suurin toivomme laadukkaiden työpaikkojen luomiseksi. TSK hyväksyy myös komission ajatuksen, että suurta lisäarvoa tuottavia palvelujen kehitystä estävät liian monet rajoitukset. TSK panee tyytyväisenä merkille komission ehdotuksen, että työllisyydestä ja palveluista laadittaisiin seikkaperäinen tiedonanto Eurooppa-neuvoston Dublinin kokoukselle. Tiedonannon on määrä sisältää yksityiskohtaisia ehdotuksia ja määräaika nykyisten rajoitteiden poistamiselle.

4.1.7. Komitea kannattaa komission hahmottelemia suuntaviivoja jäsenvaltioiden veropolitiikan koordinoimiseksi. Näillä suuntaviivoilla on kaksi tavoitetta: muodostaa työpaikkojen luomiselle suotuisa ilmapiiri ja katkaista sosiaalikustannusten jatkuva kasvu.

4.1.8. Yhdysvaltojen esimerkki osoittaa, että talouskasvu ja työllisyys seuraavat ennemminkin sisämarkkinoiden kehitystä kuin maailmankaupan muutoksia. Euroopassa olisi päästävä tilanteeseen, jossa suurtuotannossa sisämarkkinoillamme on vastaava vaikutus omaan talouteemme kuin amerikkalaisilla sisämarkkinoilla on sikäläiseen talouteen.

4.2. Maailmanmarkkinoille pääsyn parantaminen

4.2.1. Komitea kannattaa seuraavia ehdotuksia:

MKJ:n vahvistaminen;

Uruguayn kierroksen tulosten ensisijainen täytäntöönpano ja noudattaminen;

niiden toimien edistäminen, joiden tarkoituksena on Kiinan ja Venäjän hyväksyminen MKJ:n jäseniksi ja yleensä kansainvälisen talousjärjestelmän piiriin;

henkisen omaisuuden laittoman käytön estäminen;

yhteisen kauppapolitiikan muuttaminen kansainvälisen kaupan muutoksia vastaavaksi.

Komitea suosittaa, että näiden ehdotusten toteuttamisvaiheessa otetaan aina huomioon ilmenevien ongelmien yhteiskunnallinen ulottuvuus.

4.2.2. Komissio on oikeassa korostaessaan kansainvälisen kaupan merkitystä. Komitea yhtyy komission ehdotuksiin. Euroopan unionin on kuitenkin määritettävä oma tehtävänsä kansainvälisessä kauppapolitiikassa ja konkretisoitava perustamissopimuksessa komissiolle myönnetty ulkoinen edustavuus sekä kehitettävä menetelmiä, joiden nojalla se voi määritellä kantansa kansainvälisissä neuvotteluissa.

4.3. Lainsäädännön täydentäminen

4.3.1. Komitea muistuttaa, että se kehotti lausunnossaan aiheesta "Yhtenäismarkkinat vuonna 1995 Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille" () komissiota "täsmentämään viimeisten vaadittavien toimien toteuttamisaikataulun kertomuksessaan, jonka se aikoo julkaista vuoden 1996 jälkipuoliskolla yhtenäismarkkinoiden vaikutuksista. Aikataulun tulisi sijoittua talous- ja rahaliiton toteuttamisen merkittävimmälle hetkelle 1999 ja sisältää velvoite yhteisötason lähentymisestä kansallisten hallintojen käytäntöihin nähden, vaikka jotkin pitkän aikavälin hankkeet saattavatkin vaatia lisää aikaa."

4.3.2. Komitea tukee komissiota sen pyrkimyksissä saada jäsenvaltiot uudistamaan lainsäädäntöään ja soveltamaan yhtenäismarkkinoiden direktiivejä mukaan lukien julkiset hankinnat ja palvelusektoria koskevat direktiivit. Lisätehokkuutta saavutetaan antamalla asetuksia direktiivien sijaan. Komitea painottaa, ettei työllisyyden nimissä toteutettujen toimien tule vähentää puhtauden, turvallisuuden, terveyden suojelun tai sosiaalisen suojelun vaatimuksia.

4.3.3. Kaiken kokoiset yritykset kärsivät edelleenkin yhtenäisten säännösten puutteesta.

4.3.4. TSK pyytääkin, että jäljellä olevat aukot paikataan. Eurooppalaisen yrityksen sääntömallin kehittäminen on viivästynyt. TSK uskoo, että tällä alalla voidaan saada aikaan sopimus lausuntojen pohjalta, jotka komitea on antanut tiedotuksesta, kuulemisesta ja osallistumisesta. Se toivoo niin ikään, että biotekniikan investoinneille annetaan viimeinkin oikeudelliset puitteet. Komitea muistuttaa aiheesta antamastaan lausunnosta.

4.4. Lainsäädännön yksinkertaistaminen

4.4.1. Yksinkertaisempaa lainsäädäntöä tavoiteltaessa on välttämätöntä määrittää laatustandardit sekä markkinoiden rakenne- ja toimintasäännöt. Jos palkansaajien odotetaan hyväksyvän entistä suuremman jouston vaatimukset, uusien joustavampien työmuotojen on tarjottava kehitysmahdollisuuksia yksilölle henkilökohtaisesti, ammatillisesti sekä sosiaaliturvan kannalta. TSK on vakuuttunut, että työpaikkojen luominen helpottuu huomattavasti, jos supistetaan ylenpalttiseen säännöstöön ja verotukseen liittyviä kustannuksia, milloin ne ovat liian raskaita. Tämä pätee varmasti mikroyrityksiin ja matalapalkkaisiin sekä toivottavasti myös muihin tahoihin. Näitä ongelmia on etenkin kansallisella tasolla.

4.4.2. On syytä muistaa, että välilliset työvoimakustannukset eivät rajoitu työllisyyttä rasittaviin verokustannuksiin. Myös työllisyyssääntelyn kustannukset on otettava huomioon. Työllistämispäätöstä tehdessään työnantaja laskee kaikki päätökseen vaikuttavat kustannukset. Niihin kuuluvat myös päätöksen perumisesta aiheutuvat kustannukset sekä kustannukset, jotka saavat hänet luopumaan työllistämisestä.

4.4.3. TSK:n mielestä kaikkien uusien eurooppalaisten säännösten tehokkuus on näin ollen tutkittava ja voimassa olevien tarkastettava.

4.4.4. TSK on tyytyväinen SLIM-aloitteeseen ja toivoo sen sovellusalan laajenevan mahdollisimman nopeasti. EU:n on näytettävä esimerkkiä jäsenvaltioille ja katsastettava säännöstönsä kaikki osa-alueet ja kiinnitettävä erityishuomiota työllistämissääntöihin. Tarkastuksen johtoajatuksena on oltava säännösten kumoaminen aina kun ei ole vakuuttavia perusteluja niiden säilyttämiselle.

4.4.5. Yhteisen maatalouspolitiikan säännöstön nopea paisuminen vaikeuttaa valitettavasti yrittäjien päätöksentekoa, koska vaadittavien tietojen määrä on liian suuri. Sääntöjen monilukuisuus estää maanviljelijöitä usein tarttumasta EU:n tarjoamiin mahdollisuuksiin.

4.4.6. TSK on tyytyväinen myös siihen, että sääntelyn tuhoisat vaikutukset pk-yrityksille on tunnustettu. Komitea hyväksyy tukiohjelman periaatteet, mutta arvelee, että ohjelman on ennen kaikkea keskityttävä mikroyrityksiin, joissa syntyy eniten uusia työpaikkoja ja joita sääntely haittaa muita raskaammin.

4.4.7. TSK katsoo, että pk-yritysten määritelmä on liian löyhä. Ryhmän yläpäässä on mittavan kokoisia yrityksiä ja alkupäässä yhden hengen yrityksiä. Näiden yritysmuotojen kokemat vaikeudet ja niiden tarvitsema tuki poikkeavat toisistaan liiaksi, jotta niputtaminen olisi perusteltua. Näin ollen niihin suunnatut tukitoimet eivät osu kohteeseensa kyllin tarkasti.

4.4.8. TSK katsoo, että pk-yritysten ryhmä voitaisiin jakaa pienempiin osiin ja määritellä erikseen mikroyritykset komission 3. huhtikuuta 1996 antaman suosituksen mukaisesti. Itse asiassa monissa kehittyneissä maissa on käynyt ilmi, että pk- ja nimenomaan mikroyritykset ovat huomattavia uusien työpaikkojen luojia. Kaikissa Euroopan unionin työllisyystilanteen kohentamiseen tähtäävissä strategioissa mikroyritykset on asetettava etusijalle. On luotava yritystalous, jossa yrittäjät voivat vapaasti laajentaa toimintaansa, ja mahdollisia yrittäjiä on rohkaistava astumaan markkinoille, joilla on kohtuulliset onnistumisen edellytykset.

4.5. Yhtenäisvaluutta

4.5.1. Komitea on useaan kertaan ilmoittanut kantanaan, että on poliittisesti ensiarvoisen tärkeää toteuttaa talous- ja rahaliitto sovitun aikataulun mukaisesti. Komitea korostaa, ettei kyse ole pelkistä julistuksista, vaan liiton toteutuminen riippuu ennen kaikkea toimijoiden kyvystä täyttää velvollisuutensa konkreettisista toimenpiteistä päätettäessä. Liitto tasapainottaa taloudellista yleistilannetta vain, mikäli se on avoin tila, johon sellaisetkin jäsenvaltiot voivat myöhemmin hakea, jotka eivät heti voi siihen liittyä.

4.5.2. Komitea korostaa, että rahaliiton lykkääminen ei olisi aktiivista työllisyyspolitiikkaa. TSK pelkää, että se päinvastoin haittaisi rahapolitiikkaa ja saattaisi uhata vahvan valuutan maissa vientimarkkinoista riippuvaisia työpaikkoja sekä nostaa korkotasoa muissa jäsenvaltioissa. Tämä puolestaan synnyttäisi mitä ilmeisemmin uuden taantuman.

4.6. Rakennerahastot

4.6.1. Komitea yhtyy komission ajatukseen, jonka mukaan "on ensisijaisen tärkeää suunnata Euroopan rakennepolitiikkoja uusien työpaikkojen ja toimintojen luomisen suuntaan". Komitea kuitenkin korostaa, että rakennerahastoja olisi käytettävä pysyvien työpaikkojen luomiseen ja toimittava siten, etteivät nykyiset työpaikat häviä.

Komitea hyväksyi ajatuksen jo paikallisia kehitysaloitteita ja aluepolitiikkaa käsitelleessä lausunnossaan lokakuussa 1995 todetessaan käsityksenään, että yhteisön puitetuesta tulee suunnata suurempi osuus valkoisen kirjan tavoitteisiin (paikallinen kehitys, pk-yritykset, uudet työmuodot). (Lausunto aiheesta "Paikalliset kehitysaloitteet ja aluepolitiikka", Bryssel, 25. lokakuuta 1995, kohta 9.7.1).

4.6.2. TSK katsoo, että tämän tavoitteen toteuttamiseksi rakennerahastojen uudelleenjärjestely on välttämätön.

4.6.3. Tavoitteet 1, 2, 5b ja 6 ovat tyypillisesti alueellisia. Niiden toimenpiteet koskettavat vain joitain alueita tai kohteita alueilla. Kaikki tukikelpoiset alueet eivät ole korkean työttömyyden alueita, joillakin tukea saavilla alueilla työttömyysaste on jopa alhainen. Sitä vastoin joillain alueilla, jotka eivät saa tavoitteiden mukaista tukea, työttömyysaste on suhteellisen korkea. Tavoitteet 3, 4 ja 5a käsittävät koko EU:n.

4.6.3.1. Komission viidennessä välikertomuksessa EU:n alueiden taloustilanteesta ja yhteiskunnallisesta kehityksestä käy ilmi, että tavoitteen 1 piiriin kuuluvilla alueilla keskimääräinen työttömyys on lisääntynyt 15,4 prosentista 16,7 prosenttiin vuosina 1986 1993. Tänä aikana tavoitteen 2 piiriin kuuluvilla alueilla keskimääräinen työttömyys on vähentynyt 14,7 prosentista 12,1 prosenttiin, tavoitteen 5b alueilla on ollut laskua 8,3 prosentista 7,3 prosenttiin. Tavoite 2 näyttää siis vaikuttaneen myönteisimmin työllisyyteen.

4.6.4. Tavoitteeseen 3 kuuluvat muiden seikkojen ohessa pitkäaikaistyöttömyyden vastainen taistelu ja nuorten työelämään sijoittumisen helpottaminen. Komitean mielestä rakennerahastot saataisiin parhaiten työllisyyden palvelukseen, jos nimenomaan työllisyyteen suunnatuille tavoitteille myönnettyjä määrärahoja lisättäisiin ja käytettäisiin tehokkaammin.

4.6.5. TSK:n mielestä tarkoitusta varten ei ole tarpeen käyttää uusia varoja, koska seurauksena olisi sekä valtion menojen että verorasituksen kasvu. Tästä syystä TSK katsoo parhaaksi, että varoja siirretään tavoitteiden välillä. Siirto ei saa vaarantaa unionin ja joidenkin jäsenvaltioiden välillä tehtyjä virallisia sitoumuksia. Se ei saa myöskään heikentää niiden alueiden asemaa, joiden työttömyysaste on unionin keskitasoa alhaisempi, ja joiden bruttokansantuote asukasta kohden on niin ikään alhaisempi kuin Euroopan unionissa keskimäärin. Tämä on esimerkiksi Portugalin tilanne.

Työllisyystavoite on aina sisällytettävä yhteisön yleiseen taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhtenäisyyden tavoitteeseen.

4.6.6. Niin kuin komission asiakirjasta käy ilmi, tavoitteiden 1, 3, 4 ja 5b väliarvio on päätetty tehdä vuoden 1997 alussa. Tällöin on siis mahdollista suunnata uudelleen rahastojen toiminta siten, että niiden vaikutus Euroopan unionin työllisyyteen kasvaa. TSK on ehdottoman vakuuttunut, että tähän tilaisuuteen on tartuttava.

4.6.7. Toinen toimenpide, joka muokkaisi rakennerahastoista työllisyyden vastaiseen taisteluun nykyistä paremmin sopivan välineen, merkitsisi kelpoisuusehtojen muuttamista tavoitteiden 1, 5b ja mahdollisesti 2 osalta siten, että korkeasta työttömyysasteesta ja alhaisesta BKT:stä kärsivät alueet voisivat hakea entistä useammin näiden järjestelyiden mukaista tukea. Kyseiset alueet voitaisiin määritellä tietyt vaihtelurajat sallien joko siten, että työttömyys on siellä korkeampi kuin Euroopan unionissa keskimäärin, tai siten, että taloudellinen toiminta on siellä keskimääräistä alhaisempi.

Muutos voi osoittautua tehokkaaksi, kun muistetaan, että ¾ varatuista varoista on vielä käyttämättä.

4.6.8. Komitea tukee komissiota ja pyytää alue- ja paikallisviranomaisia kiinnittämään huomiota alueellisiin sopimuksiin, joita on solmittu yhteiskunta- ja talouselämän järjestöjen ja julkishallinnon kanssa paikallisten kehitysaloitteiden tueksi.

4.6.8.1. Alueellisten sopimusten taustalla olevan laaja-alaisen kumppanuuden tavoitteena on saada liikkeelle kaikki paikalliset voimavarat yhtenäisen toimintamallin tueksi. Näin helpottuu työllisyystoimenpiteiden koordinointi.

4.6.9. Huolimatta komission mittavasta tiedotuksesta paikallisten työllisyysaloitteiden leviäminen kangertaa. Toivottavasti Eurooppa-neuvoston Firenzen vetoomus kokeilualueiden ja -seutujen valinnasta alueellisten sopimusten toteuttamiseksi ei unohdu.

4.6.9.1. Komitean mielestä olisi hyväksi antaa alue- ja paikallisyhteisöjen esittää omat suunnitelmansa ilman välikäsiä, jotta voidaan välttää hankkeita viivästyttävät hallinnolliset ja poliittiset kapeikot.

4.6.9.2. Talous- ja sosiaalikomitealle ja vastaaville kansallisille elimille voitaisiin myöntää merkittävä asema tiedotettaessa saaduista kokemuksista ja käytetyistä keinoista sekä sopimusten valmistelun, lopullisen sisällön ja tulosten seurannassa.

4.7. Pk-yritykset

4.7.1. TSK on komission kanssa yhtä mieltä:

pk-yritysten kehittämisestä;

teollisuuden ja työn muutosten ennakoinnista;

alueellisten aloitteiden kehittämisestä.

4.7.2. "Pääomavaje" on selkeä alue, jolla pk-yrityksille voidaan antaa rakentavaa apua kyseisen ongelman ratkaisemiseksi. Ongelma tunnetaan monissa maissa kaikkialla unionissa. Suurin osa pienyrityksistä etenkin huipputeknologian uutta luovalla alalla kokee enemmän vaikeuksia löytää alkupääomaa kuin vastaavat yritykset Yhdysvalloissa tai muissa nykyaikaisten rahoitusmarkkinoiden maissa.

4.7.3. Olivat syyt mitkä tahansa, ja kun ei oteta huomioon jäsenvaltioiden pk-yritysten rahoittamispolitiikkaa, tosiasia on, että yhteisön pk-yrityksille osoittamat rahoitusvälineet (EIP, EIR, talousarvion tukiväline) eivät ole tuottaneet toivottua tulosta. Erityisesti EIP:n osalta voidaan kysyä, onko se paras mahdollinen järjestelmä tulosten saavuttamiseksi.

4.7.4. TSK ehdottaa, että pk-yrityksistä huolehtimaan perustetaan riippumaton Euroopan pk-yritysten investointipankki.

4.7.5. Tässä yhteydessä TSK korostaa jälleen kerran, että mikroyritysten ja pk-ryhmän muihin alaryhmiin kuuluvien yritysten tarpeet tulee asettaa etusijalle.

5. Talous- ja yhteiskuntaelämän tahoja läheisesti koskettavat toimet

5.1. Tulot

5.1.1. Tulopolitiikassa tarvitaan myös reaalipalkkojen maltillista nostamista, joka sovitetaan unionin eri alueiden tuottavuuden kehitykseen. Nousu auttaa tasapainottamaan kysyntää laajentaen samalla työllisyyden parantamiseen tähdätyn investointipolitiikan käyttöalaa. Lisäksi myös vähemmän kehittyneet alueet voivat onnistua vähitellen supistamaan palkkojen jälkeenjääneisyyttä kohonneen tuottavuuden myötä, sillä talouskehitystä seuraa palkkojen nousu.

5.1.2. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että palkkojen ja palkkioiden maltillinen kehitys 1990-luvun alusta on osaltaan auttanut inflaation hillitsemisessä ja kannattavuuden palauttamisessa.

5.1.3. TSK myöntää, että kilpailua ja työllisyyttä luovan palkkapolitiikan soveltaminen on tarpeen. Komitea huomauttaa kuitenkin, ettei tämän tarvitse tarkoittaa alhaisten palkkojen taloutta. Tuottavuuden nousun suuruisilla tai sitä korkeammilla palkannousuilla ei ole inflatorista vaikutusta eikä kilpailukykyä haittaavia seurauksia. Ratkaisevaa ei ole palkkataso vaan työkustannukset yksikköä kohti. Vuosien ajan Japanin teollisuudessa on ollut suurvaltojen korkeimmat palkat ja alhaisimmat työkustannukset yksikköä kohti. Koska eurooppalaiset yritykset ovat kilpailukyvyltään muita heikompia, palkankorotusten on oltava tuottavuuden kasvua alhaisemmat. Kun epäsuhta joskus tasoittuu, palkankorotukset ja tuottavuuden kasvu voivat selvemmin lähentyä.

5.1.4. On muistettava, että yksikkökohtaiset työvoimakustannukset eivät ole kilpailukyvyn kannalta ainoa merkittävä tekijä. Joissain tapauksissa korkeat yksikkökohtaiset työvoimakustannukset kompensoituvat laadulla, suunnittelulla ja "muilla kilpailutekijöillä kuin hinnalla". Eurooppalaisten yritysten on ponnisteltava ankarasti kiriäkseen umpeen jälkeenjääneisyytensä tällä alalla.

5.1.5. Komitea on täysin tietoinen korkotason, palkkojen, investointien, työllisyyden ja tuottavuuden keskinäissuhteesta. TSK pyytää jäsenvaltioita ja mainituilla aloilla toimivia tahoja luomaan tarvittavan tasapainon omien perinteittensä ja maansa tilanteen mukaisesti. Erityisesti on otettava huomioon maantieteelliset eroavaisuudet.

5.2. Sosiaaliturva

5.2.1. Komitea korostaa yhteiskunnallisesti tasapainoisen vakauttamispolitiikan tärkeyttä. Valtio ei saa suosia investointeja kulutuksen kustannuksella. Tärkeintä on saavuttaa yhteiskunnallisesti tasapuolinen kustannusjako toisaalta veropolitiikan, toisaalta kulutuspolitiikan alalla.

5.2.2. Komitea kannattaa periaatteessa työttömyyskorvauksiin tarkoitettujen varojen uudelleenkohdistamista työllisyyttä edistäviin aktiivisiin toimiin, mutta sen mielestä on harkittava tarkoin tapaa, jolla asiassa edetään, jotta toimenpide olisi mahdollisimman tehokas.

5.3. Työn järjestäminen ja joustavuus

5.3.1. Työn tulevaisuudesta komissio toteaa, että "työn sisällön ja merkityksen käsite yhteiskunnassamme on määriteltävä uudelleen".

5.3.2. Komitea toteaa, että työmarkkinaosapuolet ovat edistyneet merkittävästi yrittäessään päästä sopimukseen työn järjestämisestä ja joustavuudesta. TSK katsoo, että näin on suuresti edistetty komission näistä kysymyksistä suunnitteleman vihreän kirjan valmistelua. Komitea kannattaa myös tietoyhteiskunnan sosiaalisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevän vihreän kirjan laatimista.

5.4. Nuorten työllisyys

5.4.1. Komitea kannattaa ajatusta, että seuraavat hankkeet tutkitaan kiireellisinä:

yhteinen aloite nuorten työelämään pääsyn helpottamiseksi;

taitojen hankkimisen viitekehys;

eurooppalainen oppisopimussäännöstö.

5.4.2. TSK hyväksyy ajatuksen, että koulutusta käytetään avaimena työpaikkaan, mutta huomauttaa, että käytäntö on koordinoitava työpaikkojen luomisen kanssa. Koulutus sinällään ei luo työpaikkoja. Koulutuksen tuloksena on entistä pätevämpi työntekijä, joka voi huolehtia entistä tehokkaammin hänelle tarjoutuvista tehtävistä. Koulutus ilman työpaikkoja synnyttää ainoastaan hyvin ammattitaitoisia työttömiä.

5.4.3. TSK kannattaa erityisesti komission ehdotuksia nuorten sijoittamiseksi työelämään:

koulujen ja yritysten yhteyksien kehittäminen;

Erasmus-oppisopimuskoulutusjärjestelmän kehittäminen ja keskustelujen aloittaminen hallitusten ja työmarkkinaosapuolten kanssa oppisopimusjärjestelyjä koskevien sääntöjen laatimiseksi.

5.4.3.1. Komitea kannattaa "Erasmus"-ohjelman kehittämistä nuorille, jotka saavat ammattikoulutuksensa jonkinlaisessa yhteistyössä yritysten kanssa siten, että luodaan "nykyaikainen eurooppalainen oppisopimuskoulutus".

5.5. Työntekijöiden liikkuminen rajojen yli

5.5.1. TSK katsoo, että EU:n on luotava entistä enemmän työllistämismahdollisuuksia poistamalla työllisyyttä ja itsenäistä ammatinharjoittamista haittaavat esteet sekä helpottamalla vapaata liikkumista unionissa.

5.5.2. Tämä edellyttää rajanylittäviä työvoimapalveluita, julkisen sektorin työpaikkojen avaamista toisen jäsenvaltion kansalaisille koko unionissa, tutkintojen vastavuoroista tunnustamista sekä henkilökohtaisten säästötilien ja eläkeoikeuksien siirron helpottamista.

Bryssel, 31. lokakuuta 1996.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL N:o C 204, 15.7.1996

() EYVL N:o C 295, 7.10.1996, s. 5, kohta 4.5

() CSE(96) 1 lopull., 5.6.1996

() EYVL N:o C 212, 22.7.1996, kohta 4.5

LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Seuraavat muutosehdotukset, jotka saivat vähintään neljänneksen annetuista äänistä, hylättiin keskustelussa.

Kohta 3.2.5

Poistetaan neljäs virke:

"Maailmanlaajuisesti voidaan todeta, että vähäinen verotus edistää työllisyyttä ja kasvua."

Perustelut

On myös päinvastaisia esimerkkejä. Verotuksen yleinen taso ei määrää kasvua eikä työllisyyttä.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 34, ei-ääniä: 67, tyhjiä: 8.

Kohta 3.5.3

Lisätään uusi virke:

Se ei saa johtaa työntekijöiden työterveyden ja -turvallisuden suhteelliseen heikkenemiseen suuremmissa yrityksissä työskentelevien olosuhteisiin verrattuna.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 35, ei-ääniä: 57, tyhjiä: 20.

Kohta 4.6.2

Korvataan seuraavasti:

"TSK katsoo, että tämän tavoitteen toteuttamiseksi rakennerahastojen vaikutuksia on arvioitava pysyvien työpaikkojen luomisen perusteella."

Perustelut

Tämänhetkiseen kohtaan sisältyy johtopäätös, joka saattaa olla ristiriidassa toteutuneen kanssa.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 39, ei-ääniä: 63, tyhjiä: 15.

Kohta 4.6.5

Poistetaan.

Perustelut

Kohdassa esitetään johtopäätöstä, jonka tueksi ei ole vielä esittää saatua kokemusta. Rakennerahastoja on tarkasteltava EU:n kokonaistalousarvion yhteydessä.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 38, ei-ääniä: 73, tyhjiä: 11.