PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Tämä ehdotus koskee unionin oikeuksien harjoittamisesta kansainvälisten kauppasääntöjen soveltamista ja täytäntöönpanoa varten ja yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston (EU) N:o 654/2014, jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus’ tai ’asetus’, muuttamista. Muutoksen tarkoituksena on suojata kansainvälisiin kauppasopimuksiin perustuvia unionin etuja tilanteissa, joissa kolmannen maat hyväksyvät laittomia toimenpiteitä ja estävät riitojenratkaisuprosessin. Asetusta ei alun perin suunniteltu niin, että sillä puututtaisiin tällaisiin tilanteisiin, mutta hiljattaisen kehityksen – eli Maailman kauppajärjestön WTO:n sopimuksen mukaisen riitojenratkaisun estämisen – vuoksi unionin on toimittava mahdollisimman nopeasti etujensa suojaamiseksi. Unionin prioriteettina on kansainvälisiin kauppasopimuksiin perustuvien unionin oikeuksien tehokas täytäntöönpano, ja ehdotus on tämän prioriteetin mukainen. Komission poliittisissa suuntaviivoissa todetaan, että ”meidän on varmistettava, että voimme käyttää oikeuksiamme muun muassa määräämällä seuraamuksia, jos jotkin tahot estävät kauppakonfliktin ratkaisun”, ja sama viesti tuodaan esiin kauppapolitiikasta vastaavan komissaarin toimeksiantokirjeessä. Ehdotetulla muutoksella laajennetaan täytäntöönpanoasetuksen soveltamisalaa, jotta voidaan toimia riitojenratkaisutilanteissa, jotka on estetty. Muutos on hyväksyttävä erittäin nopeasti, jotta varmistetaan unionin oikeuksien suojaaminen. Jotta lainsäätäjät pystyisivät hyväksymään ehdotuksen nopeasti, muita muutoksia ei ehdoteta.

–Riitojenratkaisun estäminen

WTO:n riitojenratkaisuelin ei ole yli kahteen vuoteen kyennyt täyttämään WTO:n valituselimessä avoimina olevia paikkoja. Nimitysten estämisen vuoksi valituselimessä on vain yksi jäsen 11 päivästä joulukuuta 2019. Näin ollen valituselin ei pysty käsittelemään uusia valituksia kyseistä päivästä lähtien. WTO:n jäsenet voivat välttää sitovia päätöksiä ja kiertää kansainvälisiä velvoitteitaan valittamalla paneelin raporteista. Jos paneelin raportista valitetaan, mutta valituselin ei kykene toimimaan, riita joutuu oikeudelliseen tyhjiöön ja jää ratkaisematta (tähän on viitattu valittamisella ”tyhjiöön”). Tämä tarkoittaa sitä, että näissä tilanteissa WTO:n riitojenratkaisujärjestelmä ei ole sitova. Viime kädessä unionin taloudelliset edut vaarantuvat, jos kansainvälisiä sääntöjä ei voida panna tosiasiallisesti täytäntöön. Tässä tilanteessa unioni on toiminut intensiivisesti kahdella suunnalla: i) se on tehnyt ehdotuksia puuttuakseen ongelmiin, joita aiheutuu siitä, että WTO:n jäsen estää nimitykset eikä näin ollen sitoudu WTO:n jäsenyyteen, ja ii) se laatii varautumistoimia väliaikaisjärjestelyn muodossa; tarkoituksena on ottaa käyttöön WTO:n valitusmekanismin kaltainen mekanismi siihen asti, että sen toiminta palautuu ennalleen, käyttämällä välimiesmenettelyä WTO:n riitojenratkaisua koskevan sopimuksen, jäljempänä ’DSU-sopimus’, 25 artiklan nojalla. Tällaiseen väliaikaisjärjestelyyn sisältyy edelleen valituksen tutkinta, minkä ansiosta siitä saadaan kahdesta vaiheesta koostuvan WTO:n ratkaisuprosessin loppuun saattamisen jälkeen lopullinen ratkaisu mutta myös ratkaisu, joka voidaan panna täytäntöön WTO:n sääntöjen nojalla. Kyseessä on tilapäisratkaisu, jonka tarkoituksena on toiminnan jatkaminen siihen asti, kun valituselimen toiminta jälleen jatkuu. Väliaikaisjärjestely ei kuitenkaan ole automaattinen mekanismi, ja se edellyttää muiden WTO:n jäsenten yksilöllistä hyväksyntää. Vaarana on myös, että unionin muita kansainvälisiä kauppasopimuksia – sekä kahdenvälisiä että alueellisia sopimuksia ja etenkin vanhempia sopimuksia – koskeva riitojen ratkaisu estyy, kun kolmas maa ei tee tarvittavaa yhteistyötä, jotta riitojen ratkaisu toimisi. Kolmas maa voi esimerkiksi olla nimittämättä välimiestä, eikä riitojenratkaisumenettelyssä ole mitään varajärjestelyä, jotta tästä huolimatta voitaisiin edetä. Tällaisessa tilanteessa unionin taloudelliset edut vaarantuvat ja vaativat suojelemista siten kuin edellä on esitetty. Tilanne on sitäkin merkityksellisempi, kun otetaan huomioon, että unionissa kiinnitetään yhä suurempaa huomiota täytäntöönpanoon. Odotettavissa on myös riitojenratkaisun enenevä käyttö unionin kahdenvälisissä ja alueellisissa vapaakauppasopimuksissa, kun useampia näistä sopimuksista ryhdytään soveltamaan ja niissä määrätään WTO plus -velvoitteista. Unioni onkin hiljattain pannut vireille kolme ensimmäistä tällaista asiaa.

–Täytäntöönpanoasetus

Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät täytäntöönpanoasetuksen yhteisenä lainsäädäntökehyksenä, jolla pannaan täytäntöön kansainvälisiin kauppasopimuksiin perustuvat unionin oikeudet ja joka perustuu selviin ja ennustettaviin sääntöihin komission toimintaa varten. Lainsäätäjät antoivat komissiolle valtuudet hyväksyä nopeasti täytäntöönpanosäädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 291 artiklan nojalla asetuksessa vahvistetun soveltamisalan puitteissa, nimenomaisesti esitetyissä rajoissa ja nimenomaisesti esitettyjen kriteerien mukaisesti. Komissio voi hyväksyä asetuksen nojalla seuraavan tyyppisiä kauppapoliittisia toimenpiteitä: tullit, tavaroiden tuontia tai vientiä koskevat määrälliset rajoitukset sekä toimenpiteet julkisten hankintojen alalla. Tällaiset toimenpiteet olisi valittava ja suunniteltava objektiivisten kriteereiden pohjalta, joita ovat muun muassa se, miten tehokkaasti toimenpiteillä kannustetaan kolmansia maita noudattamaan kansainvälisiä kauppasääntöjä, voidaanko toimenpiteillä auttaa unionissa talouden toimijoita, joihin kolmansien maiden toimenpiteet vaikuttavat, sekä pyrkimys minimoida unioniin kohdistuvat kielteiset taloudelliset vaikutukset, myös kun on kyse olennaisen tärkeistä raaka-aineista. Asetuksen soveltamisala ulottuu täytäntöönpanoasetusten hyväksymiseen, keskeyttämiseen, muuttamiseen ja päättämiseen seuraavien osalta:

a)unionin oikeuksien täytäntöönpano sitovien monenvälisten ja kahdenvälisten riitojenratkaisusääntöjen nojalla;

b)tasapainottavat toimenpiteet monenvälisten ja kahdenvälisten suojatoimenpiteitä koskevien sääntöjen nojalla; ja

c)tasapainottavat toimenpiteet tapauksissa, joissa kolmas maa muuttaa vuoden 1994 GATT-sopimuksen XXVIII artiklan mukaisia myönnytyksiään.