PERUSTELUT

1. EHDOTUKSEN TAUSTA

Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Syvänmeren kannat ovat kalakantoja, joita pyydetään mannerjalustojen pääasiallisten kalastusalueiden ulkopuolella. Niitä esiintyy mannerjalustojen rinteillä tai merenalaisten vuorten yhteydessä. Useimmat kyseisistä lajeista ovat hidaskasvuisia ja pitkäikäisiä, mistä syystä ne ovat erityisen herkkiä kalastukselle. Lajin herkkyys kalastukselle riippuu suuresti myös siitä, voidaanko lajia pyytää kohdennetusti paikallisilla keskittymäalueilla, erityisesti kutuaikaan. Tämä koskee erityisesti keltaroussia, tylppäpyrstömolvaa ja limapäitä. Jos syvänmeren kalastusta ei rajoitettaisi, kalastusyritykset alkaisivat kilpailla vapaasti saatavilla olevista kalavaroista ottamatta riittävällä tavalla huomioon kestävän hyödyntämisen tasoa. Näin tapahtuisi myös muiden luonnonvaraisten kalakantojen kalastuksessa. Tämä suuntaus oli selvästi havaittavissa eräiden syvänmeren lajien kalastuksessa ennen kuin Euroopan unioni alkoi säännellä sitä vuonna 2003. Esimerkiksi luoteisten vesialueiden arvokkaan keltaroussikannan ja Biskajanlahden pilkkupagellikannan katsotaan romahtaneen. Kalastustoimintaa on siis tarpeen rajoittaa julkisen vallan toimenpitein, jotta voidaan estää kalastajien tulojen vähentyminen, kehittää kantojen hyödyntämistä siten, että pitkällä aikavälillä saatavat saaliit suurenevat, ja vähentää vaikutuksia, joita ekosysteemiin ja ravintoverkkoon kohdistuu joidenkin kalakantojen koon pienentyessä äkillisesti. Julkiset toimenpiteet ovat syvänmeren lajien tapauksessa erityisen tärkeitä, koska hitaasti kasvavien romahtaneiden kantojen elpyminen saattaa kestää hyvin kauan tai voi jopa epäonnistua. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) toimittaa joka toinen vuosi perinpohjaisen arvion syvänmeren kantojen biologisesta tilanteesta. Viimeisin tällainen lausunto annettiin kesäkuussa 2012. Tämä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista koskeva ehdotus perustuu tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean (STECF) heinäkuussa 2012 ICESin lausunnon jälkeen laatimaan arvioon. Se on lähtökohtana syvänmeren lajien kalastusmahdollisuuksien vahvistamiselle neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa vahvistetun periaatteen mukaisesti, jonka mukaan yhteisen kalastuspolitiikan mukaisen päätöksenteon on perustuttava moitteettomiin tieteellisiin lausuntoihin ja tuotettava oikea-aikaisia tuloksia. Komissio on sen vuoksi vakiinnuttanut käytännön antaa kalastusmahdollisuuksia koskevia asetusehdotuksia sitä mukaa, kun tieteellisiä lausuntoja tulee saataville. Tämän lisäksi komissio on arvioinut syvänmeren kantoihin sovellettavan kalastusmahdollisuuksien myöntämisjärjestelmän tehokkuutta (syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002[1]) ja toteuttanut järjestelmän tehostamismahdollisuuksia koskevan vaikutustenarvioinnin, johon sisältyy laaja kuulemismenettely. Sen perusteella komissio on antanut 19. heinäkuuta 2012 kalastusmahdollisuuksien myöntämisen tarkistamista koskevan ehdotuksen, johon sisältyy kalastuslupajärjestelmän tiukentaminen ja se, että pyydykset, joilla pyydetään kestämättömällä tavalla nimenomaan syvänmeren lajeja, poistetaan vähitellen käytöstä. Tällaisia pyydyksiä ovat erityisesti pohjatroolit sekä pohjaverkot. Komissio on ehdottanut myös tarkkoja vaatimuksia syvänmeren kalastusta koskevan tiedon keräämiseksi.

Yleinen tausta Euroopan unioni on vuodesta 2003 alkaen säännellyt syvänmeren lajien kalastusta vahvistamalla laji- ja aluekohtaiset suurimmat sallitut saaliit (TACit) ja pyyntiponnistuksen enimmäistason Koillis-Atlantilla. Eräiden syvänmeren lajien vuosien 2011 ja 2012 suurimmat sallitut saaliit vahvistettiin EU:n aluksiin sovellettavien eräiden syvänmeren kalalajien kantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2011 ja 2012 13 päivänä joulukuuta 2010 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 1225/2010[2]. Kahta poikkeusta lukuun ottamatta tutkijat eivät pysty saatavilla olevien, tämän ehdotuksen kattamia syvänmeren kantoja koskevien tietojen perusteella laatimaan täydellistä arviota kannan tilanteesta populaation koon tai kalastuskuolevuuden suhteen. Siihen on useita syitä: kyseiset lajit ovat usein hyvin pitkäikäisiä ja hitaasti kasvavia, minkä vuoksi on erittäin vaikeaa jaotella kantaa ikäluokkiin ja arvioida kalastuksen vaikutusta kantaan saaliiksi saatujen yksilöiden pituuden tai ikärakenteen muuttumisen perusteella. Kantojen uusiutumistiheys ei ole tiedossa. Kannat ovat levinneet laajoille aloille syvyyksiin, joita on käytännön syistä vaikea tutkia. Tieteellisiä tutkimustietoja ei kyseisten kantojen vähäisen kaupallisen merkityksen vuoksi useinkaan ole saatavilla tai ne eivät kata koko levinneisyysaluetta. Kalastustoiminta kohdistuu näihin lajeihin vain osittain, ja joitakin lajeja on kalastettu vasta suhteellisen vähän aikaa. Näistä vaikeuksista huolimatta ICESin kesäkuussa 2012 ja STECFin heinäkuussa 2012 antamien tieteellisten lausuntojen perusteella on edistytty, erityisesti niiden kantojen osalta, joissa on suurimmat kalastusmahdollisuudet. Lestikalojen tärkeimmän kannan osalta on voitu määritellä sellaiset kalastuksen tasot, joita noudattamalla kyseiset kalavarat saadaan kestävän enimmäistuoton tasolle. Toisen merkittävän lajin eli mustahuotrakalan osalta lausunnossa annetaan täsmälliset tiedot siitä, miten kestävä enimmäistuotto saavutetaan vuonna 2015, vaikka lausunto perustuu suuntauksiin eikä kannan tilanteen kokonaisarviointiin. Tällä tavoin saavutetaan selkeät hoitotavoitteet, jotka voivat olla perustana kyseisten kantojen kestävälle hyödyntämiselle pitkällä aikavälillä. Kalastusmahdollisuuksista päättäminen ja niiden jakaminen kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Elollisten vesiluonnonvarojen kestävää hyödyntämistä koskevista velvollisuuksista säädetään asetuksen (EY) N:o 2371/2002 2 artiklassa. Kalastusmahdollisuuksien olisi oltava sopusoinnussa kansainvälisten sopimusten kanssa; tällainen sopimus on muun muassa Yhdistyneiden kansakuntien sopimus hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämisestä ja hoidosta, jäljempänä ’YK:n vuoden 1995 kalakantasopimus’. Lainsäätäjän on oltava erityisen varovainen varsinkin silloin, kun saatu tieto on epävarmaa, epäluotettavaa tai puutteellista. YK:n vuoden 1995 kalakantasopimuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittävien tieteellisten tietojen puutetta ei saa käyttää syynä siirtää tai jättää toteuttamatta säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. Tässä ehdotuksessa esitetyt TACien mukautukset vastaavat tieteellisissä lausunnoissa vahvistettua ohjausta ja noudattavat hoitoperiaatteita, jotka on vahvistettu YK:n vuoden 1995 kalakantasopimuksessa ja YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön vuonna 2008 laatimissa, valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevissa kansainvälisissä suuntaviivoissa, jotka on vahvistettu YK:n yleiskokouksen peräkkäisillä päätöslauselmilla (vuonna 2007 annettu päätöslauselma 61/105, vuonna 2009 annettu päätöslauselma 64/72 ja viimeisin vuonna 2011 annettu päätöslauselma 66/231). Vaikka myös muut kalastusvaltiot, erityisesti Norja, Islanti, Färsaaret ja Venäjä, hyödyntävät syvänmeren kantoja, ja vaikka on tarpeen pyrkiä pääsemään sopimukseen yhdenmukaisista hoitotoimenpiteistä kyseisten valtioiden kanssa tai, kun kyse on kansainvälisten vesialueiden kannoista, Koillis-Atlantin kalastuskomission (NEAFC) puitteissa, Euroopan unionin aluksiin sovellettavat yksipuoliset toimenpiteet ovat tarpeen siihen asti, kun kyseiset sopimukset saadaan tehtyä, jotta voidaan välttää edellä kuvaillun kaltaiset sääntelemättömästä kalastuksesta johtuvat kielteiset seuraukset.

Voimassa olevat aiemmat säännökset Ehdotuksessa käsiteltyä alaa koskevat nykyiset säännökset on annettu neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1225/2010, ja niitä sovelletaan 31. joulukuuta 2012 asti. Ne liittyvät jo aiemmin mainittuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 2347/2002, jonka liitteessä I luetellaan kaupallisesti tärkeimmät syvänmeren lajit, joille komissio pyrkii asettamaan saalisrajoitukset.

Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotetut toimenpiteet on suunniteltu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja ne ovat yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa.

2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

Intressitahojen kuuleminen

Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Ehdotus perustuu periaatteisiin ja ohjaukseen, jotka vahvistetaan vuoden 2013 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta annetussa komission tiedonannossa neuvostolle (COM(2012) 278 final). Siinä komissio esittää kaikkien kantojen kalastusmahdollisuuksia vuonna 2013 koskeviin ehdotuksiin liittyviä näkemyksiään ja aikeitaan. Kyseisen asiakirjan otsikon mukaisesti komissio toteuttaa tiedonannon perusteella sidosryhmiä, kansalaisyhteiskuntaa, jäsenvaltioita ja suurta yleisöä koskevan laajan kuulemisen.

Asiantuntijatiedon käyttö Lähteenä olleet tieteenalat ja erikoisasiantuntemuksen alat ovat kalabiologia ja kalataloustiede. Komissio kuuli kansainvälistä riippumatonta tieteellistä elintä ICESiä ja järjesti STECFin täysistunnon. ICESin lausunto perustuu ICESissä kehitettyyn lausuntojärjestelmään, jota käytetään ICESin ja komission, joka on yksi ICESin asiakkaista, välisen yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti. STECF antaa lausuntonsa komissiolta saamansa toimeksiannon perusteella. Kaikki STECFin raportit ovat saatavilla komission Internet-sivuilta sen jälkeen, kun komissio on ne virallisesti hyväksynyt. Kaikki ICESin raportit ovat saatavilla sen Internet-sivuilta. Useita tähän esitykseen sisältyviä kantoja koskevat tiedot ovat liian puutteellisia osoittamaan kalastuksen olevan kestävällä pohjalla. Tällaisissa tapauksissa tieteellisessä lausunnossa noudatetaan varovaisuusperiaatetta ja suositetaan, että saaliita vähennetään viimeaikaisista tasoista, kunnes kantojen kasvamisesta on riittävästi merkkejä. Lausunnossa annetaan tarkat tiedot siitä, kuinka paljon saaliiden määriä olisi vähennettävä. Lausunnon katsotaan olevan ohjeellinen, ja se sisältää ohjeistusta tasoista, joille TACit olisi vahvistettava. Komissio katsoo yleisenä lähestysmistapana ja varovaisuusperiaatteen mukaisesti, että TACien vähentämistä olisi ehdotettava lausunnon ja siinä ehdotettujen määrien mukaisesti. Monet tässä asetuksessa vahvistetuista 24 TACista koskevat hyvin pieniä tonnimääriä. Näitä pieniä TACeja suositetaan vähentämään ennalta varautuvasti. Voimassa olevat kiintiöt ovat kuitenkin pieniä, ja ne on tarkoitettu kattamaan väistämättömät sivusaaliit. Sen vuoksi nykyiset TACit pidetään voimassa, jottei luotaisi velvollisuutta heittää saaliita pois. Tämä koskee erityisesti tylppäpyrstömolvan, lestikalan ja mustahuotrakalan sivusaaliita muualla kuin pääkalastusalueilla. Kantojen, joiden tilanne on edelleen erityisen huolestuttava, voimassa olevia nolla-TACeja jatketaan lausunnon mukaisesti. Näihin kuuluu keltaroussi, jonka kantojen katsotaan romahtaneen. Syvänmerenhaiden kannoista odotetaan uutta tieteellistä lausuntoa lokakuun alussa, ja sen vuoksi ne on merkitty tässä ehdotuksessa ilmaisulla pro memoria (pm). Tylppäpyrstömolvan ja pilkkupagellin kantojen tilanteen katsotaan olevan huono. Niiden sekä limapäiden ja suomuturskien saaliita olisi vähennettävä ennalta varautuvasti. Sitä vastoin tähän ehdotukseen sisältyviä kantoja, joita voidaan kalastaa kohdennetusti, erityisesti lestikalan ja mustahuotrakalan pääasiallista kalastusta koskevat suositukset ovat melko myönteisiä. Kalastusmahdollisuuksien perättäisten vähennysten jälkeen vuoden 2012 tieteellisessä lausunnossa vahvistetaan jo kaksi vuotta sitten havaittu suuntaus, jonka mukaan kyseisten kahden kannan hyödyntämistasoilla ei ole vuosiin näyttänyt olevan haitallista vaikutusta niiden tilanteeseen. ICES ja STECF ovat laatineet tänä vuonna aiempaa täsmällisemmän arvioinnin kyseisten kalavarojen tilanteesta, joka vaikuttaa arvioinnin perusteella hyvältä. Tämän perusteella mustahuotrakalan kalastusmahdollisuuksia voidaan lisätä ja lestikalan merkittävimpien kantojen saaliit säilyttää ennallaan läntisillä vesialueilla. Meneillään olevaa syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien myöntämistä koskevaa tarkistamista ja parantamista voidaan hyödyntää kehitettäessä tarpeellisia toimenpiteitä sellaisten kalastusstrategioiden edistämiseksi, joilla lievennetään haavoittuviin meriekosysteemeihin kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia ja vähennetään poisheitettäviä määriä. Silloin kun EU:n ulkopuoliset valtiot pyytävät suuren osan suositellusta saaliista, tämä on otettu huomioon, ja lausuntoa on sovellettu EU:n kalastukseen sen mukaan, miten se on kehittynyt. Vaikutusten arviointi Kalastusmahdollisuudet on vahvistettava SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Ehdotus ei koske ainoastaan lyhyen aikavälin päätöksiä vaan on myös osa pidemmän aikavälin lähestymistapaa, jonka avulla kalastus saadaan asteittain vähennettyä pitkällä aikavälillä kestävälle tasolle. Tässä ehdotuksessa noudatettu lähestymistapa johtaa lyhyellä aikavälillä alhaisempiin TACeihin, mutta kunhan liikakalastetut kannat elpyvät, kalastusmahdollisuuksien pitäisi varovaisuusperiaatteen mukaisista lausunnoista riippuen pysyä vakaina tai lisääntyä. Lähestymistavan keskipitkän ja pitkän aikavälin ympäristövaikutusten arvioidaan pyyntiponnistuksen alenemisen seurauksena olevan vähäisiä. Kalastusalusten lukumäärän ja/tai keskimääräisen pyyntiponnistuksen alusta kohti arvioidaan pienenevän, ja niiden lajien purettujen saaliiden, jotka ovat osoittaneet kestävyytensä jatkuvan kalastustoiminnan suhteen, arvioidaan pysyvän muuttumattomina tai kasvavan. Pyyntiponnistuksessa ja syvänmeren kalastusta harjoittavan laivaston koossa vuodesta 2003 saavutettu vähennys osoittaa, että tätä politiikkaa on käytännössä toteutettu. Ensimmäiset kantojen runsausindekseistä saadut myönteiset signaalit vahvistavat, että keskipitkän ja pitkän aikavälin seurauksia koskevat odotukset ovat edelleen ajankohtaisia.

3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ

Kyseisessä asetusehdotuksessa vahvistetaan EU:n kalastuslaivastoille saalisrajoitukset, jotka koskevat kaupallisesti tärkeimpiä syvänmeren lajeja Koillis-Atlantilla sijaitsevilla EU:n ja kansainvälisillä vesillä. Rajoitusten avulla pyritään saavuttamaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoite, jonka mukaan olisi varmistettava, että kalastus on biologisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävällä pohjalla. Asetusehdotuksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohta. Ehdotus kuuluu SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi siihen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta.

Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteinen koko unionille. SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet.

Asetuksen (EY) N:o 2371/2003 20 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat vapaasti jakaa mainitut mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päättää, millaisen sosiaalisen/taloudellisen mallin ne valitsevat niille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi.

Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen joka toinen vuosi, ja sen täytäntöön panemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo olemassa.

4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.

5. LISÄTIEDOT

Yksinkertaistaminen

Yleisesti ottaen tämä ehdotus ei tee kalastuskiintiöiden hallinnoinnista yksinkertaisempaa tai monimutkaisempaa.

Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke

Ehdotus koskee vuosiksi 2013 ja 2014 annettavaa asetusta. Hallinnointivälineitä ja kalastusmahdollisuuksien tasoja tarkastellaan uudelleen viimeistään vuonna 2014 uuden asetuksen valmistelemiseksi. Tarkistuslauseketta ei tässä asetuksessa tarvita.

Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta ”kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä”. Tämä ehdotus rajoittuu kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen sekä kyseisten kalastusmahdollisuuksien käyttöön toiminnallisesti liittyvien edellytysten vahvistamiseen. Saalisrajoitusten osalta ehdotus noudattaa ns. aikaistamismenettelyn periaatteita, jotka on vahvistettu yhteisön kalastuksenhoitoa koskevan kuulemismenettelyn parantamisesta annetussa komission tiedonannossa (KOM(2006) 246 lopullinen) ja vuoden 2012 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta annetussa komission tiedonannossa (COM(2013) 241 final), jossa esitetään kalastusmahdollisuuksia koskeviin ehdotuksiin liittyvät komission näkemykset ja aikeet tilanteessa, jossa kantojen tilaa koskevaa vuoden 2013 tieteellistä lausuntoa ei vielä ollut käytettävissä. Kyseisen tiedonannon 6 jaksossa vahvistetaan komission näkemykset siitä, miten kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava, ja kyseisiä sääntöjä on noudatettu laadittaessa tätä ehdotusta siihen kuuluvien 24 TACin osalta seuraavasti: · Silloin kun tieteelliset lausunnot annetaan ICESin kestävän enimmäistuoton strategian mukaisten kattavien tietojen, määrällisten analyysien ja ennusteiden perusteella, TACit olisi vahvistettava tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Myös silloin kun tällainen lausunto on saatavilla, sitä olisi käytettävä sellaisenaan kiintiöiden tai pyyntiponnistuksen tason vahvistamiseksi. Kyseisen strategian asteittainen täytäntöönpano vuoteen 2015 mennessä voidaan kuitenkin hyväksyä, jos se on lausunnon kanssa yhteensopivaa. Tätä ohjeistusta sovelletaan tähän ehdotukseen sisältyviin lestikalaa koskeviin kahteen TACiin. · Silloin kun ohjeellinen tieteellinen lausunto annetaan saatavilla olevien tietojen laadullisen analyysin perusteella (vaikka se olisi epätäydellinen tai sisältäisi asiantuntija-arvion), sitä olisi käytettävä pohjana TAC-päätöksille. Tässä ehdotuksessa esitetään TAC-vähennyksiä kyseisen ohjeistuksen perusteella kahdeksalle TACille. Kahden mustahuotrakalaa koskevan TACin osalta ohjeistuksen noudattaminen merkitsee TACin korotusta. · Silloin kun tieteellistä lausuntoa ei ole saatavilla, on tarpeen noudattaa varovaisuusperiaatetta. Se koskee tässä ehdotuksessa 11:tä TACia, joista kuuden varo-TAC on vahvistettu nollaksi. Ehdotus noudattaa myös komission laatimaa tiedonantoa EU:n kalastusalan kestävyyden edistämisestä kestävän enimmäistuoton avulla (KOM(2006) 360 lopullinen).

2012/0282 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON ASETUS

EU:n aluksiin sovellettavien eräiden syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2013 ja 2014

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä.

(2) Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002[3] vaaditaan vahvistamaan toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomukset.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä sekä tarvittaessa tiettyjä niihin toiminnallisesti liittyviä edellytyksiä. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.

(4) Suurimmat sallitut saaliit (TACit) olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella siten, että otetaan huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat sekä varmistetaan eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu ja otetaan huomioon kannanotot, jotka on tuotu esiin sidosryhmien, erityisesti asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kuulemisissa.

(5) Kalastusmahdollisuuksien olisi oltava sopusoinnussa kansainvälisten sopimusten ja periaatteiden kanssa. Tällaisia ovat muiden muassa Yhdistyneiden kansakuntien vuoden 1995 sopimus hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämisestä ja hoidosta[4] sekä YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön vuonna 2008 laatimissa, valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevissa kansainvälisissä suuntaviivoissa vahvistetut yksityiskohtaiset hoitoperiaatteet, joissa todetaan erityisesti, että lainsäätäjän olisi oltava erityisen varovainen silloin, kun saatu tieto on epävarmaa, epäluotettavaa tai puutteellista. Riittävien tieteellisten tietojen puutetta ei saisi käyttää syynä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden siirtämiselle tai toteuttamatta jättämiselle.

(6) Viimeisimmät tieteelliset lausunnot, jotka on saatu Kansainväliseltä merentutkimusneuvostolta (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudelliselta kalastuskomitealta (STECF), osoittavat, että useimpien syvänmeren lajien kalastus ei ole kestävällä pohjalla ja että näiden kantojen kalastusmahdollisuuksia olisi kantojen kestävyyden turvaamiseksi vähennettävä, kunnes niiden kokojen todetaan kehittyvän myönteiseen suuntaan. ICESin lausunnossa todetaan myös, että keltaroussin kohdennettua kalastusta ei saisi sallia millään alueella eikä sitä saisi sallia myöskään tylppäpyrstämolvan ja pilkkupagellin eräiden kantojen osalta.

(7) Syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2347/2002[5] liitteessä I lueteltujen syvänmeren lajien kalastusmahdollisuudet kattavat kaksi vuotta, lukuun ottamatta tylppäpyrstömolvan ja kultakuoreen eräitä kantoja. Vuoden 2011 ja 2012 kalastusmahdollisuuksista säädetään nykyisellään neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1225/2010.

(8) TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96[6] ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan ja sen 2 artiklan mukaisesti neuvosto päättää, mihin kalakantoihin sovelletaan varo-TACeja ja mihin kantoihin analyyttisiä TACeja. Varo-TACeja olisi sovellettava sellaisiin kalakantoihin, joiden osalta ei ole käytettävissä tieteelliseen tutkimukseen perustuvaa arviota kalastusmahdollisuuksista erityisesti sen vuoden osalta, jona TACit on vahvistettava; muutoin sovelletaan analyyttisiä TACeja. ICESin ja STECFin lausuntojen perusteella ja erityisesti koska asianomaisista kalastusmahdollisuuksista ei ole käytettävissä kattavaa tieteellistä arviointia, useimpiin kantoihin, joita tämä asetus koskee, olisi sovellettava varo-TACeja.

(9) Unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi on tärkeää avata nämä kalastusmahdollisuudet 1 päivänä tammikuuta 2013,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan EU:n aluksille vuosiksi 2013 ja 2014 syvänmeren lajien kalakantojen vuosittaiset kalastusmahdollisuudet EU:n vesillä ja eräillä sellaisilla EU:n ulkopuolisilla vesillä, joilla saalisrajoitukset ovat tarpeen.

2 artikla Määritelmät

1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) ’EU:n aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;

b) ’EU:n vesillä’ jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta perussopimuksen liitteessä II mainittujen alueiden lähivesiä;

c) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kalakannasta vuosittain;

d) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;

e) ’kansainvälisillä vesialueilla’ vesiä, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan.

2. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:

a) ICESin (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 218/2009[7] liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;

b) CECAFin (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 216/2009[8] liitteessä II mainittuja maantieteellisiä alueita.

3 artikla TACit ja niiden jakaminen

EU:n alusten EU:n vesillä tai eräillä EU:n ulkopuolisilla vesillä pyytämien syvänmeren lajien TACit, niiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset säädetään tämän asetuksen liitteessä.

4 artikla Jakamista koskevat erityissäännökset

1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

a) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009[9] 37 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1006/2008[10] 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;

c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan nojalla pidätettävät määrät;

e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.

2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACeja, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä toisin säädetä.

6 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.

7 artikla Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

LIITE

Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia ICES-alueisiin, jollei toisin mainita.

1 OSA Lajien ja lajiryhmien määrittely

1. Tämän liitteen 2 osassa olevassa luettelossa kalakannat mainitaan lajin tieteellisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Syvänmerenhait on kuitenkin sijoitettu luettelon alkuun. Seuraavassa esitetään tämän asetuksen soveltamiseksi suomenkielisten nimien ja latinankielisten nimien vastaavuustaulukko

Yleisnimi || Tieteellinen nimi

Mustahuotrakala || Aphanopus carbo

Limapäät || Beryx spp.

Lestikala || Coryphaenoides rupestris

Keltaroussi || Hoplostethus atlanticus

Tylppäpyrstömolva || Molva dypterygia

Pilkkupagelli || Pagellus bogaraveo

Suomuturska || Phycis blennoides

2. Tässä asetuksessa ’syvänmerenhailla’ tarkoitetaan seuraavia lajeja:

Yleisnimi || Tieteellinen nimi

Kissahait Kaulushai || Apristurus spp. Chlamydoselachus anguineus

Nystypistinhai || Centrophorus granulosus

Suomupistinhai || Centrophorus squamosus

Ruskosusihai || Centroscymnus coelolepis

Kuonosamettihai || Centroscymnus crepidater

Tummavalohai || Centroscyllium fabricii

Lattahai || Deania calcea

Leijahai || Dalatias licha

Isovalohai || Etmopterus princeps

Samettivalohai || Etmopterus spinax

Rengaskissahai || Galeus melastomus

Pohjankissahai || Galeus murinus

Kidushai || Hexanchus griseus

Purjehai || Oxynotus paradoxus

Veitsihammashai || Scymnodon ringens

Holkeri || Somniosus microcephalus

||

2 OSA EU:n aluksiin sovellettavat vuosittaiset kalastusmahdollisuudet alueilla, joilla on laji- ja aluekohtaisia TACeja (tonneina elopainoa)

Laji: || Syvänmerenhait || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla V, VI, VII, VIII ja IX (DWS/56789-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Saksa || pm || pm

Viro || pm || pm

Irlanti || pm || pm

Espanja || pm || pm

Ranska || pm || pm

Liettua || pm || pm

Puola || pm || pm

Portugali || pm || pm

Yhdistynyt kuningaskunta || pm || pm

Unioni || pm || pm

|| ||

TAC || pm || pm

Laji: || Syvänmerenhait || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella X (DWS/10-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Portugali || pm || pm

Unioni || pm || pm

|| ||

TAC || pm || pm

Laji: || Syvänmerenhait, Deania histricosa ja Deania profondorum || Alue: || Kansainväliset vedet alueella XII (DWS/12INT-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Irlanti || pm || pm

Espanja || pm || pm

Ranska || pm || pm

Yhdistynyt kuningaskunta || pm || pm

Unioni || pm || pm

|| ||

TAC || pm || pm

Laji: || Mustahuotrakala Aphanopus carbo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla I, II, III ja IV (BSF/1234-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Saksa || 3 || 3

Ranska || 3 || 3

Yhdistynyt kuningaskunta || 3 || 3

Unioni || 9 || 9

|| ||

TAC || 9 || 9

Laji: || Mustahuotrakala Aphanopus carbo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla V, VI, VII ja XII (BSF/56712-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Saksa || 30 || 36

Viro || 15 || 18

Irlanti || 75 || 90

Espanja || 149 || 178

Ranska || 2 090 || 2 510

Latvia || 97 || 117

Liettua || 1 || 1

Puola || 1 || 1

Yhdistynyt kuningaskunta || 149 || 178

Muut(1) || 8 || 9

Unioni || 2 615 || 3 138

|| ||

TAC || 2 615 || 3138

(1) Ainoastaan sivusaaliille. Kohdennettu kalastus ei ole sallittua tässä kiintiössä.

Laji: || Mustahuotrakala Aphanopus carbo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla VIII, IX ja X (BSF/8910-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Espanja || 11 || 12

Ranska || 27 || 29

Portugali || 3 477 || 3 650

Unioni || 3 515 || 3 691

|| ||

TAC || 3 515 || 3 691

Laji: || Mustahuotrakala Aphanopus carbo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet CECAF-alueella 34.1.2 (BSF/C3412-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Portugali || 3 094 || 2 475

Unioni || 3 094 || 2 475

|| ||

TAC || 3 094 || 2 475

Laji: || Limapäät Beryx spp. || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV (ALF/3X14-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Irlanti || 9 || 9

Espanja || 69 || 63

Ranska || 19 || 17

Portugali || 199 || 182

Yhdistynyt kuningaskunta || 9 || 9

Unioni || 305 || 280

|| ||

TAC || 305 || 280

Laji: || Lestikala Coryphaenoides rupestris || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla I, II ja IV (RNG/124-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Tanska || 1 || 1

Saksa || 1 || 1

Ranska || 10 || 10

Yhdistynyt kuningaskunta || 1 || 1

Unioni || 13 || 13

|| ||

TAC || 13 || 13

Laji: || Lestikala Coryphaenoides rupestris || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella III (RNG/03-)(1)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Tanska || 643 || 515

Saksa || 4 || 3

Ruotsi || 33 || 26

Unioni || 680 || 544

|| ||

TAC || 680 || 544

(1) Lestikalan kohdennettua kalastusta ei saa harjoittaa ICES-alueella IIIa ennen kuin EU:n ja Norjan neuvottelut on saatu päätökseen.

Laji: || Lestikala Coryphaenoides rupestris || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla Vb, VI ja VII (RNG/5B67-)

Vuosi || 2013(1) || 2014(1) || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.

Saksa || 5 || 5

Viro || 43 || 38

Irlanti || 190 || 165

Espanja || 48 || 41

Ranska || 2 409 || 2 096

Liettua || 55 || 48

Puola || 28 || 25

Yhdistynyt kuningaskunta || 141 || 123

Muut(2) || 5 || 5

Unioni || 4 500 || 4 500

|| ||

TAC || 4 500 || 4 500

(1) Enintään 8 % kustakin kiintiöstä voidaan kalastaa EU:n ja kansainvälisillä vesillä alueilla VIII, IX, X, XII ja XIV (RNG/*8X14-). (2) Ainoastaan sivusaaliille. Kohdennettu kalastus ei ole sallittua tässä kiintiössä.

Laji: || Lestikala Coryphaenoides rupestris || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla VIII, IX, X, XII ja XIV (RNG/8X14-)

Vuosi || 2013(1) || 2014(1) || Varo-TAC

Saksa || 22 || 19 ||

Irlanti || 5 || 4 ||

Espanja || 2 405 || 2 047 ||

Ranska || 111 || 94 ||

Latvia || 39 || 33 ||

Liettua || 5 || 4 ||

Puola || 753 || 641 ||

Yhdistynyt kuningaskunta || 10 || 8 ||

Unioni || 3 350 || 2 850 ||

|| ||

TAC || 3 350 || 2 850

(1) Enintään 8 % kustakin kiintiöstä voidaan kalastaa EU:n ja kansainvälisillä vesillä alueilla Vb, VI ja VII (RNG/*5B67-).

Laji: || Keltaroussi Hoplostethus atlanticus || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella VI (ORY/06-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Irlanti || 0 || 0

Espanja || 0 || 0

Ranska || 0 || 0

Yhdistynyt kuningaskunta || 0 || 0

Unioni || 0 || 0

|| ||

TAC || 0 || 0

Laji: || Keltaroussi Hoplostethus atlanticus || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella VII (ORY/07-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Irlanti || 0 || 0

Espanja || 0 || 0

Ranska || 0 || 0

Yhdistynyt kuningaskunta || 0 || 0

Muut || 0 || 0

Unioni || 0 || 0

|| ||

TAC || 0 || 0

Laji: || Keltaroussi Hoplostethus atlanticus || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla I, II, III, IV, V, VIII, IX, X, XII ja XIV (ORY/1CX14)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Irlanti || 0 || 0

Espanja || 0 || 0

Ranska || 0 || 0

Portugali || 0 || 0

Yhdistynyt kuningaskunta || 0 || 0

Unioni || 0 || 0

|| ||

TAC || 0 || 0

Laji: || Tylppäpyrstömolva Molva dypterygia || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla II ja IV (BLI/24-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Tanska || 3 || 3

Saksa || 3 || 3

Irlanti || 3 || 3

Ranska || 21 || 14

Yhdistynyt kuningaskunta || 12 || 10

Muut(1) || 3 || 3

Unioni || 45 || 36

|| ||

TAC || 45 || 36

(1) Ainoastaan sivusaaliille. Kohdennettu kalastus ei ole sallittua tässä kiintiössä.

Laji: || Tylppäpyrstömolva Molva dypterygia || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella III (BLI/03-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Tanska || 3 || 2

Saksa || 1 || 1

Ruotsi || 3 || 2

Unioni || 6 || 5

|| ||

TAC || 6 || 5

Laji: || Pilkkupagelli Pagellus bogaraveo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla VI, VII ja VIII (SBR/678-)

Vuosi || 2013(1) || 2014(1) || Varo-TAC

Irlanti || 5 || 4

Espanja || 138 || 110

Ranska || 7 || 6

Yhdistynyt kuningaskunta || 17 || 14

Muut(2) || 5 || 4

Unioni || 172 || 138

|| ||

TAC || 172 || 138

(1) Purettaessa noudatettava 35 cm:n vähimmäiskokoa (kokonaispituus). 15 % puretusta saaliista voi kuitenkin olla vähimmäiskooltaan (kokonaispituudeltaan) vähintään 30 cm. (2) Ainoastaan sivusaaliille. Kohdennettu kalastus ei ole sallittua tässä kiintiössä.

Laji: || Pilkkupagelli Pagellus bogaraveo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella IX (SBR/09-)

Vuosi || 2013(1)(2) || 2014(1)(2) || Varo-TAC

Espanja || 491 || 393

Portugali || 133 || 107

Unioni || 624 || 500

|| ||

TAC || 624 || 500

(1) Purettaessa noudatettava 35 cm:n vähimmäiskokoa (kokonaispituus). 15 % puretusta saaliista voi kuitenkin olla vähimmäiskooltaan (kokonaispituudeltaan) vähintään 30 cm. (2) Enintään 8 % kustakin kiintiöstä voidaan kalastaa EU:n ja kansainvälisillä vesillä alueilla VI, VII ja VIII (SBR/*678-).

Laji: || Pilkkupagelli Pagellus bogaraveo || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella X (SBR/10-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Espanja || 8 || 6

Portugali || 893 || 715

Yhdistynyt kuningaskunta || 8 || 6

Unioni || 909 || 727

|| ||

TAC || 909 || 727

Laji: || Suomuturska Phycis blennoides || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla I, II, III ja IV (GFB/1234-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Saksa || 7 || 6

Ranska || 7 || 6

Yhdistynyt kuningaskunta || 11 || 8

Unioni || 25 || 20

|| ||

TAC || 25 || 20

Laji: || Suomuturska Phycis blennoides || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla V, VI ja VII (GFB/567-)

Vuosi || 2013(1) || 2014(1) || Varo-TAC

Saksa || 8 || 6

Irlanti || 208 || 166

Espanja || 470 || 376

Ranska || 285 || 228

Yhdistynyt kuningaskunta || 651 || 522

Unioni || 1 622 || 1 298

|| ||

TAC || 1 622 || 1 298

(1) Enintään 8 % kustakin kiintiöstä voidaan kalastaa EU:n ja kansainvälisillä vesillä alueilla VIII ja IX (GFB/*89-).

Laji: || Suomuturska Phycis blennoides || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla VIII ja IX (GFB/89-)

Vuosi || 2013(1) || 2014(1) || Varo-TAC

Espanja || 194 || 155

Ranska || 12 || 10

Portugali || 8 || 6

Unioni || 214 || 171

|| ||

TAC || 214 || 171

(1) Enintään 8 % kustakin kiintiöstä voidaan kalastaa EU:n ja kansainvälisillä vesillä alueilla V, VI ja VII (GFB/*567-).

Laji: || Suomuturska Phycis blennoides || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla X ja XII (GFB/1012-)

Vuosi || 2013 || 2014 || Varo-TAC

Ranska || 7 || 6

Portugali || 29 || 23

Yhdistynyt kuningaskunta || 7 || 6

Unioni || 43 || 35

|| ||

TAC || 43 || 35 ||

[1] EYVL L 351, 28.12.2002, s. 6.

[2] EUVL L 336, 21.12.2010, s. 1.

[3] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.

[4] Sopimus hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta (EYVL L 189, 3.7.1998, s. 16).

[5] EYVL L 351, 28.12.2002, s. 6.

[6] EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3.

[7] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).

[8] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).

[9] EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.

[10] EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33.