FI Euroopan unionin virallinen lehti C 427/79

Neuvoston perustelut: Neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta (EU) N:o 15/2015 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 muuttamisesta sekä maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun komission asetuksen (EY) N:o 2869/95 kumoamisesta

(2015/C 427/02)

I JOHDANTO

Komissio toimitti edellä mainitun ehdotuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille 2. huhtikuuta 2013 (1).

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 11. heinäkuuta 2013.

Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi lausuntonsa 11. heinäkuuta 2013.

Euroopan parlamentti vahvisti ensimmäisen käsittelyn kantansa 25. helmikuuta 2014 (2).

Pysyvien edustajien komitea (Coreper I) antoi 23. heinäkuuta 2014 puheenjohtajavaltiolle tehtäväksi tutkia Euroopan parlamentin kanssa mahdollisuutta päästä ehdotuksesta yhteisymmärrykseen toisen käsittelyn varhaisessa vaiheessa asiakirjassa 11827/14 olevan tekstin perusteella.

Joidenkin epävirallisten kolmikantakokousten jälkeen asetuksen tekstistä päästiin yhteisymmärrykseen Euroopan parlamentin kanssa. Yhteisymmärrys vahvistettiin pysyvien edustajien komitean kokouksessa 10. kesäkuuta.

Oikeudellisten asioiden valiokunnan puheenjohtaja totesi pysyvien edustajien komitean (Coreper I) puheenjohtajalle 16. kesäkuuta 2015 lähettämässään kirjeessä, että jos neuvosto toimittaa virallisesti Euroopan parlamentille ensimmäisen käsittelyn kantansa siinä muodossa kuin siitä päästiin edellä todetulla tavalla yhteisymmärrykseen, ja edellyttäen, että lingvistijuristit vielä tarkistavat tekstin, hän suosittelee Euroopan parlamentin täysistunnolle, että neuvoston kanta hyväksytään tarkistuksitta toisessa käsittelyssä.

Sen mukaisesti neuvosto vahvisti tekstin, josta oli päästy yhteisymmärrykseen, toteamalla, että siitä oli saavutettu 13. heinäkuuta 2015 poliittinen yhteisymmärrys (3).

II TAVOITE

Tämän ehdotuksen ja sen kanssa samaan aikaan esitettävän, direktiivin uudelleenlaadintaa koskevan ehdotuksen (4) päätarkoituksena on edistää innovaatiotoimintaa ja talouskasvua parantamalla koko EU:n tavaramerkkien rekisteröintijärjestelmien saatavuutta ja tehokkuutta, jotta yritykset hyötyisivät kustannusten alenemisesta, järjestelmien yksinkertaistumisesta, nopeutumisesta ja muuttumisesta ennakoitavammiksi sekä oikeusvarmuuden lisääntymisestä. Nämä tarkistukset ovat jatkoa toimille, joilla pyritään varmistamaan unionin ja jäsenvaltioiden tavaramerkkijärjestelmien rinnakkaistoiminta ja täydentävyys.

Asetuksen tarkistamista koskevan ehdotuksen osalta komissio ehdottaa voimassa olevien säännösten tarkoin kohdennettua nykyaikaistamista. Päätarkoitukset ovat seuraavat:

— terminologian mukauttaminen Lissabonin sopimukseen ja hajautettuja virastoja koskevan yhteisen lähestymistavan määräyksiin,

— eurooppalaisen tavaramerkin hakemisessa ja rekisteröinnissä noudatettavien menettelyjen yksinkertaistaminen,

— oikeusvarmuuden lisääminen selventämällä säännöksiä ja poistamalla moniselitteisyyksiä,

— asianmukaisen kehyksen luominen sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit), jäljempänä ’OHIM’, ja kansallisten virastojen yhteistyölle käytäntöjen lähentämisen edistämiseksi ja yhteisten välineiden kehittämiseksi,

— oikeudellisen kehyksen yhdenmukaistaminen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 290 artiklan kanssa.

III NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ANALYSOINTI

Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn tarkistuksista hyvin huomattava osa on otettu huomioon joko sellaisenaan tai sanamuodoltaan hieman muutettuna. Neuvosto on jättänyt vahvistamatta vain hyvin pienen osan Euroopan parlamentin tarkistuksista.

Neuvoston ja Euroopan parlamentin saavuttaman yhteisymmärryksen pääsisältö on seuraava:

— Korostetaan tavaramerkkien suojelua koskevien kansallisten järjestelmien ja unionin järjestelmän välistä keskinäistä täydentävyyttä.

— Mukautetaan terminologia Lissabonin sopimuksen vaatimuksiin (muutetaan ilmaus ’yhteisön tavaramerkki’ ilmaukseksi ’Euroopan unionin tavaramerkki’).

— Mukautetaan edellytykset ja hallintotapa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission heinäkuussa 2012 sopimaa, unionin hajautettuja virastoja koskevaa yhteistä lähestymistapaa soveltaen.

— Poistetaan mahdollisuus jättää Euroopan unionin tavaramerkkiä koskeva hakemus jäsenvaltioiden teollisoikeuksien keskusvirastojen kautta.

— Virtaviivaistetaan tekniset säännökset, jotka koskevat tutkimuksia, hakemusten julkaisemista, kolmansien osapuolten huomautuksia, inter partes -päätösten tarkistamista, menettelyjen jatkamista ja kansainvälisiin rekisteröinteihin liittyviä väitejaksoja.

— Poistetaan vaatimus ’graafisesta esitettävyydestä’ edellytyksenä sille, että merkki voidaan rekisteröidä Euroopan unionin tavaramerkiksi.

— Laajennetaan ehdottomia hylkäysperusteita niin, että ne kattavat myös alkuperänimitykset, maantieteelliset merkinnät, viinejä koskevat perinteiset merkinnät, aidot perinteiset tuotteet ja kasvinjalostajanoikeudet.

— Laajennetaan suhteellisia hylkäysperusteita niin, että ne kattavat myös alkuperänimitykset ja maantieteelliset merkinnät.

— Annetaan Euroopan unionin tavaramerkin haltijoille oikeus estää sellaisten merkintöjen ja päällysten sekä samankaltaisten tietojen levitys ja myynti, joita voidaan myöhemmin käyttää oikeuksia loukkaavia tavaroita tai palveluja varten.

— Sisällytetään nimenomaiset säännökset, joilla varmistetaan, että Euroopan unionin tavaramerkkiä koskevat oikeudet eivät voi muodostua esteeksi merkin aiemmille oikeuksille.

— Ulotetaan Euroopan unionin tavaramerkkisuoja koskemaan merkin käyttöä toimi- tai liikenimissä.

— Sisällytetään kattavat säännökset tavaroiden ja palvelujen nimikkeistä ja luokituksesta unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti.

— Otetaan käyttöön mahdollisuus saada Euroopan unionin tarkastusmerkki.

— Muutetaan OHIM:n nimeksi ”Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto”.

— Määritellään viraston tehtävät kattavasti.

— Määritellään virastolle tarvittava oikeusperusta sovittelukeskuksen perustamiseksi.

— Määritellään oikeusperusta viraston ja teollisoikeuksien keskusvirastojen väliselle yhteistyölle, jolla on tarkoitus edistää käytäntöjen ja käytettävien välineiden lähentämistä, mukaan lukien oikeusperusta yhteistyöhankkeisiin virastosta myönnettävälle rahoitukselle.

— Yhdenmukaistetaan asetus SEUT 290 artiklan kanssa pitämällä ensisijaisena tavoitteena sitä, että säännöksistä sisällytetään perussäädökseen niin suuri osa kuin on käytännössä mahdollista, mukaan lukien säännökset, joissa vahvistetaan maksujen taso.

Keskeiset kohdat, joissa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta ei ole Euroopan parlamentin kannan mukainen:

— Sisällytetään säännös, joka koskee väärennettyjen tavaroiden tuloa erityisesti pienten lähetysten internet-myynnin yhteydessä tapauksissa, joissa vain väärennettyjen tavaroiden lähettäjä toimii kaupallisessa tarkoituksessa.

— Vaikka ollaan yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin tavaramerkin haltijoilla olisi oltava oikeus estää kolmansia osapuolia tuomasta kolmansista maista unionin tullialueelle tavaroita, joissa käytetään ilman lupaa tavaramerkkiä, joka on olennaisessa määrin samankaltainen kuin kyseisen kaltaisille tavaroille rekisteröity Euroopan unionin tavaramerkki, huolimatta siitä, ettei tällaisia tuotuja tavaroita luovuteta vapaaseen liikkeeseen, neuvoston kannan mukaisesti tällainen oikeus päättyy, jos kyseessä oleva tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija todistaa, että Euroopan unionin tavaramerkin haltijalla ei ole oikeutta estää tavaroiden markkinoille saattamista tavaroiden lopullisessa määrämaassa.

— Sisällytetään Euroopan unionin tavaramerkkioikeuksiin sellaista tapausta koskeva yleinen poikkeus, jossa kolmas osapuoli käyttää tavaramerkkiä muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa. Sisällytetään myös muita Euroopan unionin tavaramerkkioikeuksia koskevia poikkeuksia sovellettavaksi esimerkiksi silloin, kun kolmas osapuoli käyttää Euroopan unionin tavaramerkkiä kiinnittääkseen kuluttajien huomion sellaisten aitojen tavaroiden jälleenmyyntiin, jotka on alun perin myyty EU-tavaramerkin haltijan toimesta tai suostumuksella, tai esittääkseen legitiimin vaihtoehdon Euroopan unionin tavaramerkin haltijan tavaroille tai palveluille, taikka parodiaa, taiteellista ilmaisua, arvostelua tai kommentointia varten.

— Hallintoneuvosto valitsee ja nimittää OHIM:n pääjohtajan.

— Säädetään kustannusten korvausmekanismista, jolla jäsenvaltiot voivat saada korvauksen kuluista, joita niille aiheutuu Euroopan unionin tavaramerkkijärjestelmän täytäntöönpanoon liittyvästä palvelujen tarjonnasta ja täytäntöönpanoon liittyvistä menettelyistä.

IV LOPUKSI

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta on täysin sen mukainen, mistä lainsäädäntövallan käyttäjät olivat päässeet yhteisymmärrykseen. Tämä yhteisymmärrys vahvistettiin edellä mainitussa, oikeudellisten asioiden valiokunnan puheenjohtajan pysyvien edustajien komitean (Coreper I) puheenjohtajalle 16. kesäkuuta 2015 lähettämässä kirjeessä.

(1) Asiak. 8065/13.

(2) Asiak. 6742/14.

(3) Asiak. 9957/15 + ADD 1 + ADD 2.

(4) Asiak. 8066/13.