C 271/43

KOMISSION TIEDONANTO

Kolmansien maiden tarjoajien ja tavaroiden osallistumista EU:n julkisten hankintojen markkinoille koskevat ohjeet

(2019/C 271/02)

Sisällysluettelo

Miksi ohjeet on laadittu? 44

Oikeudellinen kehys 45

1. Kolmansien maiden tarjoajien ja tavaroiden pääsy EU:n julkisten hankintojen markkinoille 46

1.1 Kansainväliset hankintasopimukset ja kansainvälisten julkisten hankintojen väline 46

1.2 Ala- ja hankekohtaiset säännöt ja sopimukset 47

1.2.1 Hallitustenvälisten sopimusten puitteissa järjestetyt hankinnat 48

1.2.2 Toimenpiteet yleishyödyllisten palvelujen alalla 48

1.2.3 Puolustus- ja turvallisuusalan hankinnat 49

1.3 Käytännössä 50

2. Poikkeuksellisen alhaiset tarjoukset 51

2.1 Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tunnistaminen 52

2.2 Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tutkiminen 52

2.3 Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten hylkääminen 53

2.4 Käytännössä 54

3. Laatuvaatimukset – strateginen lähestymistapa julkisiin hankintoihin 54

3.1 Investointien suunnittelu 56

3.2 Laatuperusteiden määrittäminen hankintamenettelyssä 58

3.3 Sopimuksen toteutuksen seuranta 61

3.4 Käytännössä 62

4. Euroopan komission tarjoama käytännön apu 62

5. Lyhyesti 63

LYHENNELUETTELO

Lyhenne Selitys EMAS Ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä ETA Euroopan talousalue EU Euroopan unioni GPA Julkisia hankintoja koskeva Maailman kauppajärjestön sopimus (GPA-sopimus) GPP Ympäristöä säästävät julkiset hankinnat ILO Kansainvälinen työjärjestö OECD Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö SEUT Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus T&K Tutkimus ja kehittäminen WTO Maailman kauppajärjestö

Miksi ohjeet on laadittu?

Euroopan komissio ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja hyväksyivät maaliskuussa 2019 yhteisen tiedonannon Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle ja neuvostolle. Tiedonannossa ”Strateginen katsaus EU:n ja Kiinan suhteisiin” (1) peräänkuulutetaan EU:lta ”ennakoivaa toimintaa sen pyrkiessä vahvistamaan taloudellista kilpailukykyään ja varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset”.

EU:n olisi pyrittävä luomaan entistä tasapainoisemmat, vastavuoroisuuteen perustuvat edellytykset taloussuhteissaan. Julkiset hankinnat, joiden osuus EU:n bruttokansantuotteesta on noin 14 prosenttia, ovat näissä taloussuhteissa tärkeä tekijä.

Julkisten hankintojen sisämarkkinoiden luominen on yksi sisämarkkinoiden tärkeimmistä saavutuksista. Tarjouskilpailujen julkaisemisella EU:n laajuisesti varmistetaan avoimuus ja luodaan mahdollisuuksia yrityksille kaikkialla unionissa. Tehostamalla sääntöjen täytäntöönpanoa ulkomaisten tarjoajien osalta pyritään varmistamaan parhaat mahdolliset laatunormit kaikissa menettelyn vaiheissa, saamaan rahalle vastinetta sekä varmistamaan hankkeiden kestävyys ja tasapuoliset toimintaedellytykset osallistua hankintamenettelyihin EU:n ja EU:n ulkopuolisille yrityksille.

Komissio on siksi sitoutunut julkaisemaan ”ohjeet, joilla selvennetään ulkomaisten tarjoajien ja tavaroiden pääsyä EU:n markkinoille sääntelevän oikeudellisen kehyksen toimintaa. Ohjeissa käsitellään julkisia hankintoja koskevia EU:n sääntöjä ja kansainvälisiä sääntöjä (mukaan lukien poikkeuksellisen alhaisiin tarjouksiin liittyvät menettelyt) sekä turvallisuus-, työ- ja ympäristönormien noudattamista ja valtiontukisääntöjä” (toimi 7).

Eurooppa-neuvosto antoi tukensa komission lähestymistavalla ja totesi, että ”EU:n on myös suojattava etujaan kolmansien maiden epäreiluilta käytännöiltä. Tässä on täysimääräisesti hyödynnettävä kaupan suojatoimia ja julkisia hankintoja koskevia EU:n sääntöjä sekä varmistettava julkisten hankintojen todellinen vastavuoroisuus kolmansien maiden kanssa”. Lisäksi Eurooppa-neuvosto korosti sitä, että ”tasapuolinen kilpailu olisi varmistettava sisämarkkinoilla ja maailmanlaajuisesti niin kuluttajien suojelemiseksi kuin talouskasvun ja kilpailukyvyn edistämiseksi unionin pitkän aikavälin strategisten etujen mukaisesti” (2).

Komissio on myös sitoutunut yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tekemään ennen vuoden 2019 loppua yhteenvedon nykyisen kehyksen täytäntöönpanosta puutteiden kartoittamiseksi. Kaikki tässä yhteydessä havaitut puutteet arvioidaan perusteellisesti, erityisesti sellaisten mahdollisten aukkojen varalta, jotka ovat EU:n ja EU:n ulkopuolisten yritysten tasapuolisten toimintaedellytysten esteenä niiden osallistuessa hankintamenettelyihin.

Kolmansista maista tuleviin tarjoajiin, tavaroihin ja palveluihin ei aina sovelleta samoja tai vastaavia ympäristö-, sosiaali- ja työlainsäädännön velvoitteita kuin EU:n talouden toimijoihin. Kolmansien maiden tarjoajia eivät myöskään välttämättä koske samanlaiset tiukat valtiontukisäännöt, joita EU:ssa noudatetaan. Tämä voi asettaa EU:n tarjoajat, tavarat ja palvelut epäedulliseen asemaan. EU:n julkisia hankintoja koskevia sääntöjä on noudatettava, jotta voidaan varmistaa, että EU:n ja kolmansien maiden tarjoajiin sovelletaan samoja tai vastaavia normeja ja vaatimuksia.

Kolmansien maiden saamat tuet tai muu valtion takaama rahoitus aiheuttavat Euroopan julkisten hankintojen markkinoilla vääristymiä, joihin puuttuminen edellyttää todennäköisesti monitahoisia toimia. Poikkeuksellisen alhaisiin tarjouksiin liittyvien säännösten soveltaminen on tässä yhteydessä erittäin tärkeää muttei välttämättä riittävää. Tämän osalta saattaa olla tarpeen toteuttaa lisäarviointeja.

Tiedonannossa myös muistutetaan komission sitoumuksesta varmistaa vastavuoroisuus, kun on kyse pääsystä ulkomaisille julkisten hankintojen markkinoille. Vuosien mittaan EU on suurelta osin avannut julkisten hankintojen markkinansa kolmansille maille. EU:n yritysten on kuitenkin usein vaikeaa osallistua julkisiin hankintoihin joillakin ulkomaisilla markkinoilla. Komissio antoi vuonna 2016 muutetun ehdotuksen, jossa esitetään kansainvälisten julkisten hankintojen väline (3). Ehdotuksen hyväksyminen avaisi yrityksillemme ovia ja mahdollistaisi niille yhtäläiset edellytykset kilpailla EU:n ulkopuolisten yritysten kanssa.

Sitoutumalla tiedonannossa esitettyihin toimenpiteisiin komissio on vahvistanut, kuinka tärkeänä se pitää rehellisen kilpailun ja tasapuolisten toimintaedellytysten edistämistä sisämarkkinoilla julkisten hankintojen alalla.

Tiedonannossa ”Strateginen katsaus EU:n ja Kiinan suhteisiin” asetettujen tavoitteiden mukaisesti näiden ohjeiden tarkoituksena on auttaa julkisia ostajia, jotka käsittelevät kolmansien maiden toimijoiden jättämiä tarjouksia. Ohjeet tuovat selkeyttä tiettyihin hankintamenettelyjen käytännön näkökohtiin, joista säädetään asiaankuuluvassa EU:n lainsäädännössä. Sen tavoitteena on myös edistää periaatetta, jonka mukaan julkisissa hankintamenettelyissä otetaan hinnan lisäksi huomioon myös erityisesti työvoimaa, ympäristöä ja turvallisuutta koskevat tiukat eurooppalaiset vaatimukset. Komissio varmistaa näin tasapuoliset toimintaedellytykset EU:n tarjoajille, tavaroille ja palveluille. Nämä ohjeet perustuvat tiedonantoon ”Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi” (4), jossa perustettiin jäsenvaltioiden kanssa laaja kumppanuus, jonka tavoitteena on parantaa julkisten hankintojen tehokkuutta. Nykyisen lainsäädäntökehyksen tarjoamien mahdollisuuksien tunteminen ja hyödyntäminen vahvistaa osaltaan sisämarkkinoita ja edistää tasapuolisia toimintaedellytyksiä EU:n julkisten hankintojen markkinoilla.

Oikeudellinen kehys

Julkisia hankintoja koskeva kehys sisältyy useisiin oikeudellisiin välineisiin. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) (5) mukaan EU:n julkisiin hankintoihin sovelletaan avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden perusperiaatteita. Julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä vahvistetaan yhdenmukaistetut julkisia hankintoja koskevat vähimmäissäännöt. Nämä säännöt koskevat tapaa, jolla viranomaiset ja tietyt julkisten palvelujen tarjoajat hankkivat tavaroita, urakoita ja palveluja. Nämä säännöt on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja niitä sovelletaan tarjouksiin, joiden rahallinen arvo ylittää tietyn määrän. Menettelysääntöjä sovelletaan kuhunkin yksittäiseen hankintaan riippumatta tarjouksen tekijän alkuperästä.

Kansainvälisissä yhteyksissä EU:n tekemissä sopimuksissa määritellään, kenellä on taattu pääsy EU:n julkisten hankintojen markkinoille. Tällä alalla tärkein sopimus on julkisia hankintoja koskeva sopimus (GPA-sopimus) (6), jolla avataan EU:n julkisten hankintojen markkinat muille sopimuksen osapuolille. Lisäksi useat EU:n vapaakauppasopimuksista sisältävät hankintoja koskevia lukuja. Nämä ohjeet eivät korvaa asiaankuuluvaa julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä, eikä niitä tule pitää oppaana siihen, millä tavoin lainsäädännön vaatimuksia noudatetaan. Ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin on toimivaltainen antamaan lopullisen ja oikeudellisesti sitovan tulkinnan EU:n lainsäädännöstä (7). Nämä ohjeet eivät rajoita EU:n kansainvälisten velvoitteiden soveltamista sen kauppakumppaneihin.

1. Kolmansien maiden tarjoajien ja tavaroiden pääsy EU:n julkisten hankintojen markkinoille

Direktiivin 2014/24/EU 25 artikla. Siltä osin kuin niihin sovelletaan liitteitä 1, 2, 4 ja 5 (8) sekä GPA-sopimuksen Euroopan unionin liitteen I yleisiä huomautuksia ja muita unionia sitovia kansainvälisiä sopimuksia, hankintaviranomaisten on myönnettävä näiden sopimusten allekirjoittajien rakennusurakoille, tavarantoimituksille, palveluille ja talouden toimijoille vähintään yhtä edullinen kohtelu kuin unionin rakennusurakoille, tavarantoimituksille, palveluille ja talouden toimijoille.

EU pyrkii aktiivisesti avaamaan eurooppalaisille yrityksille hankintamahdollisuuksia kannattamalla kolmansien maiden julkisten hankintojen markkinoiden vastavuoroista avaamista. EU on kansainvälisissä neuvotteluissa tukenut laatuperusteiden laajempaa käyttöönottoa. Näihin kuuluvat muun muassa ympäristö-, sosiaali- ja työvoimanäkökohdat sekä kansainvälisten julkisten hankintojen markkinoiden kunnianhimoinen avaaminen.

EU on useissa kansainvälisissä sopimuksissa (kuten julkisia hankintoja koskeva sopimus ja kahdenvälisiin kauppasopimuksiin sisältyvät luvut, jotka koskevat julkisia hankintoja) sitoutunut myöntämään pääsyn julkisten hankintojen markkinoilleen useiden kolmansien maiden tietyille rakennusurakoille, tavarantoimituksille, palveluille ja talouden toimijoille.

Siksi julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä säädetään, että EU:ssa toimivien julkisten ostajien on myönnettävä näiden sopimusten allekirjoittajien rakennusurakoille, tavarantoimituksille, palveluille ja talouden toimijoille vähintään yhtä edullinen kohtelu kuin unionin rakennusurakoille, tavarantoimituksille, palveluille ja talouden toimijoille, siltä osin kuin ne kuuluvat näiden sopimusten piiriin (9).

Tämän velvoitteen lisäksi sellaisille kolmansien maiden talouden toimijoilla, joilla ei ole sopimusta, jossa säädetään EU:n julkisten hankintojen markkinoiden avaamisesta, tai joiden tavarat, palvelut ja rakennusurakat eivät kuulu tällaisen sopimuksen piiriin, ei ole taattua pääsyä EU:n hankintamenettelyihin ja ne saatetaan sulkea niistä pois.

1.1 Kansainväliset hankintasopimukset ja kansainvälinen julkisten hankintojen väline

Julkisia hankintoja koskeva sopimus (GPA-sopimus) Maailman kauppajärjestössä (WTO) tehdyn julkisia hankintoja koskevan sopimuksen puitteissa toimijat 19 muun WTO-kumppanin alueelta voivat tehdä tarjouksia tiettyihin julkisiin hankintoihin EU:ssa, ja EU:n yritykset voivat puolestaan tehdä tarjouksia julkisiin hankintoihin 19 muun WTO-kumppanin alueella.

Kahdenväliset vapaakauppasopimukset EU on tehnyt eri maiden kanssa ympäri maailmaa vapaakauppasopimuksia, jotka helpottavat osapuolten yritysten pääsyä toistensa julkisten hankintojen markkinoille. Tällaisia ovat esimerkiksi Kanadan ja Japanin kanssa hiljattain tehdyt sopimukset.

Jos julkinen ostaja saa tarjouksen EU:n ulkopuoliselta talouden toimijalta, sen olisi tarkistettava, kuuluuko tarjous minkään EU:n allekirjoittaman kansainvälisen hankintasopimuksen piiriin (esim. GPA-sopimus tai vapaakauppasopimukset) ja onko tarjoajalla taattu pääsy kyseiseen hankintamenettelyyn.

Tällä hetkellä GPA-sopimusosapuolia on 20: Alankomaat (Aruban osalta), Armenia, Australia, Etelä-Korea, EU 28 jäsenvaltionsa osalta, Hongkong (Kiina), Islanti, Israel, Japani, Kanada, Kiinan Taipei, Liechtenstein, Moldova, Montenegro, Norja, Singapore, Sveitsi, Ukraina, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat.

GPA-sopimusta ja vapaakauppasopimusten julkisia hankintoja koskevia lukuja ei automaattisesti sovelleta kaikkiin osapuolten julkisiin hankintoihin. GPA-sopimus ja vapaakauppasopimukset koostuvat kahdesta osasta:

a) lainsäädäntötekstistä, joka sisältää periaatteita ja menettelyjä koskevat säännöt, ja

b) kunkin osapuolen soveltamisalaluetteloista.

Soveltamisalaluetteloissa määritetään, minkä julkisten yhteisöjen on noudatettava sovittuja sääntöjä ja missä määrin muiden GPA-sopimusosapuolten ja vapaakauppasopimusten osapuolten talouden toimijoilla (ja niiden tavaroilla ja palveluilla) on pääsy niiden tavaroiden ja palveluiden hankintamenettelyihin.

Vain kunkin osapuolen soveltamisalaluettelossa määritetyn kynnysarvon ylittävät hankinnat kuuluvat sopimusten piiriin.

EU:n markkinoiden soveltamisalaluettelot eritellään GPA-sopimuksen alaliitteessä I olevissa liitteissä ja kunkin vapaakauppasopimuksen liitteissä. Niiden avulla julkinen ostaja voi määrittää, onko tarjoajalla (tai sen tuotteilla ja palveluilla) taattu pääsy kyseisen ostajan hankintamenettelyihin.

EU edistää vapaakauppasopimuksillaan ympäristö-, sosiaali- ja työvoimanäkökohtia sillä edellytyksellä, että niitä sovelletaan syrjimättömästi. Nämä sopimukset avaavat entisestään EU:n ja kolmansien maiden julkisten hankintojen markkinoita.

Vapaakauppasopimusten osalta hankintaviranomaisten on noudatettava samanlaista todentamismenettelyä suunnitellun hankinnan kattavuuden osalta. EU on sisällyttänyt useisiin vapaakauppasopimuksiin julkisia hankintoja ja koskevia sääntöjä ja markkinoillepääsyä koskevia sitoumuksia. Vapaakauppasopimukset noudattavat useimmiten GPA-sopimuksen rakennetta.

Kansainvälisten julkisten hankintojen väline Komissio on ehdottanut kansainvälisten julkisten hankintojen välineen (10) käyttöönottoa lisäämään vastavuoroisuutta ja edistämään kolmansien maiden kanssa käytäviä neuvotteluja, jotka koskevat niiden julkisten hankintojen markkinoiden avaamista EU:n yrityksille. Tällaiselle vipuvoimalle on selkeä tarve, kun pyritään torjumaan syrjiviä toimenpiteitä ja suoranaista markkinoiden sulkemista. Siksi Eurooppa-neuvosto kehotti päätelmissään 21. maaliskuuta 2019”käynnistämään uudelleen keskustelut EU:n kansainvälisestä julkisten hankintojen välineestä” (11).

1.2 Ala- ja hankekohtaiset säännöt ja sopimukset

Hallitustenväliset sopimukset Kolmansien maiden kanssa tehtyihin kansainvälisiin sopimuksiin voi sisältyä erityisiä julkisia hankintoja koskevia sääntöjä, jos ne noudattavat avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita.

Yleishyödylliset palvelut Yleishyödyllisten palvelujen alalla julkiset ostajat voivat hylätä tavarahankintoja koskevat tarjoukset, jos yli 50 prosenttia tuotteista tulee tietyistä kolmansista maista.

Puolustus ja turvallisuus Puolustus- ja turvallisuusalan hankinnoissa jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää, antavatko ne julkisten ostajien sallia ulkomaisten tarjoajien osallistumisen julkisiin hankintoihin.

1.2.1 Hallitustenvälisten sopimusten puitteissa järjestetyt hankinnat

Erityistapauksissa ja konkreettisissa hankkeissa jäsenvaltiot voivat tehdä sopimuksia sellaisten kolmansien maiden kanssa tehtyjen kansainvälisten sopimusten perusteella, joiden hankintajärjestelmä eroaa eurooppalaisesta kehyksestä.

Tällaisten sopimusten puitteissa toteutettavat hankintamenettelyt on vapautettu EU:n julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön soveltamisesta direktiiveissä säädettyjen ehtojen mukaisesti, kunhan EU:n perustamissopimuksen säännökset, etenkin avoimuuden, tasapuolisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteet, täyttyvät kaikilta osin kansainvälisten sopimusten erityisissä hankintasäännöissä. Näistä sopimuksista on ilmoitettava komissiolle.

Tällaisten kansainvälisten sopimusten pohjalta järjestettyjen hankintojen on noudatettava SEUT-sopimuksen periaatteita, kuten avointa ja asianmukaista ilmoittamista, jotta kaikilla yrityksillä niiden sijoittautumispaikasta tai alkuperämaasta riippumatta on mahdollisuus osallistua. Suorahankinta, joka ei luonteensa vuoksi takaa avoimuutta ja kilpailua, on ristiriidassa näiden perusperiaatteiden kanssa.

Kansainvälisissä yhteyksissä jäsenvaltion sekä yhden tai useamman kolmannen maan välisen kansainvälisen sopimuksen pohjalta ei voida tehdä sopimusta suoraan kolmansien maiden tai niiden talouden toimijoiden kanssa. Tämä olisi EU:n yhteisen kauppapolitiikan alan yksinomaisen toimivallan ja EU:n perussopimusten julkisia hankintoja koskevien perusperiaatteiden vastaista. Hankkeen edullisemmat rahoitusehdot eivät myöskään voi olla suorahankinnan perusteena.

1.2.2 Toimenpiteet yleishyödyllisten palvelujen alalla

Direktiivin 2014/25/EU 85 artikla – Kolmansista maista peräisin olevia tuotteita sisältävät tarjoukset 1. Tätä artiklaa sovelletaan tarjouksiin, joihin sisältyy sellaisista kolmansista maista peräisin olevia tuotteita, joiden kanssa unioni ei ole tehnyt monenvälistä tai kahdenvälistä sopimusta, jolla varmistetaan unionin yrityksille vastaava ja tosiasiallinen pääsy kyseisten kolmansien maiden markkinoille. Se ei rajoita unionin tai sen jäsenvaltioiden velvoitteiden soveltamista kolmansien maiden osalta. 2. Hankintasopimuksen tekemiseksi jätetty tarjous voidaan hylätä, jos Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 952/2013 määriteltyjen kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden osuus ylittää 50 prosenttia tarjouksen muodostavien tuotteiden kokonaisarvosta. Tätä artiklaa sovellettaessa televerkkolaitteissa käytettäviä ohjelmistoja pidetään tuotteina. 3. Jollei tämän kohdan toisesta alakohdasta muuta johdu, jos vähintään kaksi tarjousta on 82 artiklassa määriteltyjen hankintasopimuksen tekoperusteiden mukaan yhdenvertaisia keskenään, on suosittava sellaista tarjousta, jota ei voida hylätä tämän artiklan 2 kohdan perusteella. Kyseisten tarjousten hintoja pidetään tätä artiklaa sovellettaessa yhdenvertaisina, jos hintaero on enintään kolme prosenttia. Tarjousta ei saa kuitenkaan ensimmäisen alakohdan perusteella suosia, jos sen hyväksymisen vuoksi hankintayksikkö joutuisi hankkimaan teknisiltä ominaisuuksiltaan erilaisia laitteita, mikä johtaisi yhteensopimattomuuteen, suhteettomiin teknisiin vaikeuksiin käytössä ja kunnossapidossa tai suhteettomiin kustannuksiin. 4. Tätä artiklaa sovellettaessa niitä kolmansia maita, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan 1 kohdan mukaisen neuvoston päätöksen nojalla, ei oteta huomioon määritettäessä 2 kohdassa tarkoitettua kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden osuutta.

Direktiivin 2014/25/EU 43 artiklalla ei myönnetä taattua pääsyä EU:n julkisten hankintojen markkinoille kaikille kolmansien maiden toimijoille. Lisäksi direktiivin 2014/25/EY 85 artiklassa säädetään erityisjärjestelystä tarjouksille, jotka sisältävät kolmansista maista peräisin olevia tuotteita.

Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivat julkiset ostajat voivat hylätä tavarahankintoja koskevien sopimusten osalta tarjoukset, jos kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden osuus on yli 50 prosenttia tarjoukseen sisältyvien tuotteiden kokonaisarvosta.

Tätä järjestelyä sovelletaan vain sellaisista kolmansista maista peräisin oleviin tuotteisiin, jotka eivät kuulu sellaisen sopimuksen piiriin, jolla varmistetaan EU:n yrityksille vastaava ja tosiasiallinen pääsy näiden kolmansien maiden markkinoille.

Jos julkinen ostaja tällaisen tarjouksen hylkäämisen sijasta sallii kyseisen toimijan osallistumisen hankintamenettelyyn, julkisella ostajalla on velvollisuus asettaa etusijalle vastaavat tarjoukset, joissa alle 50 prosenttia tuotteista on peräisin kolmansista maista (12). Julkista ostajaa ei velvoiteta asettamaan näitä etusijalle, jos sen vuoksi hankintayksikkö joutuisi hankkimaan teknisiltä ominaisuuksiltaan erilaisia laitteita, mikä johtaisi yhteensopimattomuuteen, suhteettomiin teknisiin vaikeuksiin käytössä ja kunnossapidossa tai suhteettomiin kustannuksiin.

Äskettäin julkinen ostaja hyödynsi yleishyödyllisiä palveluja koskevan direktiivin 85 artiklaan sisältyvää joustoa vaatiessaan tarjoajalta ilmoituksia tuotteiden alkuperästä. Koska 50 prosenttia tuotteista oli peräisin säännöksen piiriin kuuluvista kolmansista maista, ostaja hylkäsi tarjouksen.

1.2.3 Puolustus- ja turvallisuusalan hankinnat

Direktiivin 2009/81/EU johdanto-osan 18 kappale: Puolustusalan hankintaviranomaisten/hankintayksiköiden tekemiin aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden hankintasopimuksiin ei sovelleta Maailman kauppajärjestössä tehtyä julkisia hankintoja koskevaa sopimusta (GPA). Muut tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat hankintasopimukset jätetään myös GPA:n soveltamisalan ulkopuolelle mainitun sopimuksen XXIII (13) artiklan nojalla. […] Tämä poikkeus tarkoittaa myös sitä, että puolustus- ja turvallisuusmarkkinoihin liittyvissä erityisasioissa jäsenvaltioilla säilyy valta päättää, voiko niiden hankintaviranomainen/hankintayksikkö sallia kolmansien maiden toimijoiden osallistua hankintasopimuksen tekemismenettelyihin. Niiden olisi tehtävä kyseinen päätös rahalle saatavan vastineen perusteella tunnustaen globaalisti kilpailukykyisen Euroopan puolustuksen teollisen ja teknologisen perustan tarpeen, avointen ja oikeudenmukaisten markkinoiden merkityksen ja keskinäisten hyötyjen saavuttamisen. Jäsenvaltioiden olisi pikaisesti luotava entistä avoimemmat markkinat. Niiden kumppanien olisi myös osoitettava avoimuutta kansainvälisesti hyväksyttyjen sääntöjen perusteella erityisesti avoimen ja oikeudenmukaisen kilpailun osalta.

Puolustus- ja turvallisuusalan tuotteiden ja palvelusuoritteiden hankinnat ovat usein arkaluonteisia. Tällaisia hankintoja varten direktiivissä 2009/81/EY (14) säädetään erityisvaatimuksia, jotka liittyvät jäsenvaltioiden tarpeeseen turvata toimitusvarmuus ja luottamuksellisten tietojen suojaamiseen.

Puolustus- ja turvallisuusalan julkisia hankintoja koskevan direktiivin puitteissa tehdyissä hankinnoissa kukin jäsenvaltio määrittää kansallisissa säännöissään (15), voivatko niiden julkiset ostajat sallia kolmansien maiden talouden toimijoiden osallistumisen hankintasopimusten tekomenettelyihin (16). Jos julkiset ostajat eivät salli kolmansien maiden talouden toimijoiden tai tavaroiden osallistumisen hankintasopimusten tekomenettelyihin, ne voivat ilmoittaa tällaisen yleisen rajoituksen jo hankintailmoituksessa ja tarjouspyyntöasiakirjoissa. Vaihtoehtoisesti ne voivat hylätä tällaiset tarjoukset yksitellen tehdessään hankintaa koskevan päätöksen. Jälkimmäisessä tapauksessa julkisten ostajien on ilmoitettava tarjouspyyntöasiakirjoissa pidättävänsä oikeuden hylätä tarjouksen puolustukseen ja turvallisuuteen liittyvistä syistä.

Suojatakseen määrättyjä turvallisuusintressejään julkiset ostajat voivat myös turvautua muihin toimenpiteisiin:

— Ne voivat vaatia tarjoajia toimittamaan kansallisia turvallisuusselvityksiä ja hyväksyä ulkomaiset turvallisuusselvitykset vain, jos ne on todettu vastaaviksi kyseisten maiden välillä tiedustelutoiminnan alalla tehdyn yhteistyön luonteen perusteella.

— Ne voivat edellyttää ulkomaisilta tarjoajilta todistuksia siitä, että laitteiden kuljetus ja lisätoimitukset kriisitilanteissa ovat sallittuja.

— Ostajat voivat myös edellyttää, että tarjoajat antavat sitoumuksia luottamuksellisten tietojen käyttöoikeuden ja salassapidon osalta.

— Ne voivat vaatia, että tarjoajat ja ratkaisut noudattavat erityiseen turvallisuuslainsäädäntöön perustuvia lisävaatimuksia. Verkkoturvallisuuden alalla verkkotietoturvallisuutta koskeva direktiivi (17) sisältää toimenpiteitä, joilla varmistetaan verkko- ja tietojärjestelmien korkea yhteinen turvallisuustaso koko unionissa.

Julkisen ostajat voivat vaatia toimeksisaajia avaamaan toimitusketjunsa tarjouskilpailulle. Näin toimitusketjuun voi liittyä uusia toimijoita (18).

Tietyissä puolustus- ja turvallisuusalan poikkeuksellisissa hankinnoissa on kyse kansallisista turvallisuusintresseistä. Osa sopimuksista edellyttää niin äärimmäisiä vaatimuksia toimitusvarmuuden suhteen tai ne ovat niin luottamuksellisia ja tärkeitä kansallisen suvereniteetin kannalta, että direktiivin 2009/81/EY erityissäädökset eivät välttämättä riitä turvaamaan jäsenvaltion olennaisia turvallisuusintressejä.

Tällaisia hankintoja varten SEUT-sopimuksen 346 artiklassa määrätään poikkeuksesta, jonka perusteella jäsenvaltiot voivat tehdä sopimuksia noudattamatta direktiivin sääntöjä (19). Jäsenvaltioiden on arvioitava tapauskohtaisesti, voidaanko tätä poikkeusta soveltaa. Niiden on tunnistettava kyseessä olevat olennaiset turvallisuusintressit ja arvioitava erityistoimenpiteen tarve ottaen huomioon suhteellisuusperiaatteen ja sen, että tällaista poikkeusta on syytä tulkita tiukasti (20).

1.3 Käytännössä

Kansainväliset hankintasopimukset — Julkisten ostajien olisi tarkistettava, kuuluuko kolmannen maan tarjoaja GPA-sopimuksen tai kahdenvälisen sopimuksen piiriin. Jos ne eivät kuulu, niillä ei ole taattua pääsyä hankintamenettelyihin EU:ssa. Hallitustenvälisten sopimusten mukaiset hankinnat — Hankinnoissa on noudatettava avoimuutta, yhdenvertaista kohtelua ja syrjimättömyyttä koskevia SEUT-sopimuksen periaatteita. — Sopimuksia ei voida tehdä ilman tarjouskilpailua. Yleishyödyllisiä palveluja koskevan direktiivin mukaiset hankinnat — Julkisten ostajien olisi tarkistettava, onko yli 50 prosenttia hankintasopimuksessa mainituista tuotteista peräisin kolmansista maista. — Tarjous voidaan hylätä, jos kyseiset kolmannet maat eivät kuulu GPA-sopimuksen tai kahdenvälisen sopimuksen piiriin. Puolustus- ja turvallisuusalan hankinnat — Nämä hankinnat eivät sisälly GPA-sopimukseen tai voimassa oleviin kahdenvälisiin sopimuksiin. — Julkisten ostajien ei tarvitse sallia kolmansien maiden toimijoiden osallistumista.

2. Poikkeuksellisen alhaiset tarjoukset

Direktiivin 2014/24/EU 69 artikla 1. Hankintaviranomaisen on vaadittava, että talouden toimijat antavat selvityksen tarjouksessa olevista hinnoista tai kustannuksista, jos tarjoukset vaikuttavat poikkeuksellisen alhaisilta rakennusurakoihin, tavaroihin tai palveluihin nähden. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut selvitykset voivat koskea erityisesti a) valmistusmenetelmän, palvelun suorittamisen tai rakennusmenetelmän taloudellisia näkökohtia; b) valittuja teknisiä ratkaisuja tai tarjoajan käytettävissä olevia poikkeuksellisen edullisia ehtoja tuotteiden toimittamiseksi, palvelun suorittamiseksi tai urakan toteuttamiseksi; c) tarjoajan ehdottamien rakennusurakoiden, tuotteiden tai palvelujen omintakeisuutta; d) 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden noudattamista; e) 71 artiklassa tarkoitettujen velvoitteiden noudattamista; f) tarjoajan mahdollisesti saamaa valtion tukea. 3. Hankintaviranomaisen on arvioitava annetut tiedot kuulemalla tarjoajaa. Se voi hylätä tarjouksen vain siinä tapauksessa, että toimitettu näyttö ei tyydyttävästi selitä tarjottujen hintojen tai kustannusten alhaista tasoa, kun otetaan huomioon 2 kohdassa tarkoitetut tekijät. Hankintaviranomaisten on hylättävä tarjous, jos ne ovat todenneet, että tarjous on poikkeuksellisen alhainen, koska se ei ole 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sovellettavien velvoitteiden mukainen.

Julkisille ostajille poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tunnistaminen, tutkiminen ja hylkääminen on keino varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset.

Laatiessaan tarjouseritelmiä julkisten ostajien olisi kiinnitettävä huomiota tavaroiden tai palveluiden odotettuun hintaan tai kustannuksiin. Julkisten ostajien arviossa on otettava huomioon kaikki tarjouspyyntöasiakirjoissa esitetyt perusteet, mukaan lukien sopimuksen toteuttamista koskevat vaatimukset sekä valintaperusteet ja hankintasopimuksen tekoperusteet.

Tekemällä perusteelliset laskelmat ennen hankintamenettelyn aloittamista vältetään vaikeudet myöhemmissä vaiheissa. Kun ostaja esittää hankinta-asiakirjoissa tiedot hankinnan arvioidusta suuruusluokasta, myös rahallisesti, tarjoaja voi saada hyvän käsityksen odotetusta laatutasosta, ja ostaja välttyy soveltumattomilta tarjouksilta.

Tarjousten vastaanottamisen jälkeen julkisen ostajan on arvioitava, vaikuttavatko tarjouksissa esitetyt laskelmat kohtuullisilta. Tarjouksessa esitetty hinta tai kustannus voi esimerkiksi poiketa muiden tarjoajien esittämästä hinnasta tai kustannuksesta tai ostajan omasta arviosta, vaikka tarjouksessa ei esitetä muihin verrattuna erityispiirteitä, jotka olisivat selkeä peruste erolle. Julkiset ostajat voivat epäillä, onko tarjous taloudellisesti kestävä ja toteutettavissa tarjouspyynnön eritelmien ja sovellettavan lainsäädännön mukaisesti vai onko hintatarjous poikkeuksellisen alhainen.

Tunne hinta — Markkinoiden tuntemus on ensisijaisen tärkeää. — Selvitä edellisten hankintojen hintataso. — Keskustele asiantuntijoiden ja muiden hankintoja tekevien tahojen kanssa.

2.1 Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tunnistaminen

Direktiivissä ei esitetä määritelmää sille, mikä tekee tarjouksesta poikkeuksellisen alhaisen, eikä myöskään tiettyä menetelmää kynnysarvon laskemiseen. Osa jäsenvaltioista on ottanut käyttöön vapaaehtoisia tai pakollisia menetelmiä. Jäsenvaltiot voivat vapaasti ottaa käytötön kansallisia sääntöjä tai menetelmiä sellaisten tarjousten määrittämiseen, joita epäillään poikkeuksellisen alhaisiksi, edellyttäen, että nämä säännöt ovat puolueettomia ja syrjimättömiä (21). Ne voivat käyttää aritmeettisia menetelmiä, joilla arvioidaan, mikä on tarjouksen poikkeama kaikkien tarjousten keskihinnasta (22) tai julkisen ostajan arvioimasta hankinnan arvosta. Hyväksyttävä menetelmä on myös tarkastella alhaisimman ja toiseksi alhaisimman tarjouksen eroa. Tällaisiin sääntöihin voi sisältyä tiettyjä prosenttirajoja, joiden avulla määritetään poikkeuksellisen alhaiset tarjoukset. Jos kansallisessa lainsäädännössä ei ole määritetty tällaista menetelmää, julkiset ostajat voivat itse ottaa käyttöön menetelmiä, jotka ovat avoimia ja syrjimättömiä.

Tarjoukset voivat myös vaikuttaa poikkeuksellisen alhaisilta mihin tahansa olennaiseen muuttujaan tai hankintasopimuksen tekoperusteeseen nähden. Näin voi olla esimerkiksi silloin, kun tarjotun laadun ja hinnan keskinäinen suhde vaikuttaa epäilyttävältä.

Kun julkinen ostaja saa tarjouksen, jonka se epäilee olevan poikkeuksellisen alhainen, sillä on oikeudellinen velvoite pyytää kyseiseltä talouden toimijalta selvitys tarjotusta hinnasta (23). Julkinen ostaja ei voi hylätä tarjousta antamatta talouden toimijalle mahdollisuutta selittää ja perustella hintaa. Tämä koskee myös aritmeettisia menetelmiä, joita on käytetty epäilyttävien tarjousten tunnistamisessa. Tällaisten menetelmien käyttö ei oikeuta hylkäämään tarjousta ilman tutkintaa.

Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tunnistaminen TARKASTELE TARJOUKSEN KAIKKIA MUUTTUJIA — Vaikuttavatko tarjouksen laskelmat vakuuttavilta? — Pystyykö tarjoaja tekemään lupaamansa asiat luvattuun hintaan? — Onko maassani käytössä menetelmä, josta on apua tunnistamisessa, tutkimisessa ja arvioinnissa? Eikö tarjous vaikuta vakuuttavalta?

2.2 Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tutkiminen

Yleisesti voidaan todeta, että julkisen ostajan on pyydettävä talouden toimijaa osoittamaan tarjoukseen sisältyvien teknisten, taloudellisten tai oikeudellisten luonnehdintojen tai käytäntöjen pätevyys. Voidakseen arvioida tarjoajien toimittamia selvityksiä julkisten ostajien olisi pyydettävä kaikki tiedot, jotka ne katsovat aiheellisiksi (24). Oikeuskäytännössä edellytetään julkisia ostajia pyytämään kirjallisesti yksityiskohtia niistä tarjouksen kohdista, joita epäillään poikkeuksellisiksi ja jotka tietyssä tapauksessa herättivät ostajan epäilykset (25). Ostajien olisi erityisesti kiinnitettävä huomiota tarjoajan kykyyn täyttää kaikki tarjouspyyntöasiakirjojen vaatimukset, mukaan lukien sosiaalisesti vastuullisiin ja ympäristöä säästäviin julkisiin hankintoihin liittyvät vaatimukset, tarjotulla hinnalla.

Periaatteessa julkiset ostajat voivat pyytää tietoja kaikesta, minkä ne katsovat olennaiseksi tarjotun hinta- tai kustannustason arvioimiseksi. Direktiivin mukaan pyynnön kohteena voivat olla esimerkiksi tuotantoprosessin taloudelliseen toteutukseen, kuten tarjotun kustannuksen perustaan hankinnan koko elinkaaren ajalta, sekä teknisiin ratkaisuihin tai tarjouksen omintakeisuuteen liittyvät näkökohdat (26). Mainitut näkökohdat eivät muodosta kattavaa luetteloa.

Julkisia ostajia kannustetaan (27) myös tutustumaan siihen, toteutuvatko tarjouksissa niihin sovellettavat ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudelliset velvoitteet, jotka on vahvistettu unionin oikeudessa, kansallisessa lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai liitteessä X luetelluissa kansainvälisissä ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisissa säännöksissä (28). Näitä velvoitteita sovelletaan suoraan riippumatta siitä, sisältyvätkö ne tarjouspyyntöasiakirjoihin.

Tarjoajalta pyydettävät selvitykset voivat myös liittyä mahdollisiin epäreiluihin kaupan käytäntöihin, kuten mahdollisiin ulkomaisiin rahoitustukiin tai polkumyyntiin, jotka vääristävät sisämarkkinoita. Pyytäessään lisätietoja epäreiluista kaupan käytännöistä julkisten ostajien on kiinnitettävä huomiota etenkin tarjouksiin, joissa tarjotaan kolmansista maista peräisin olevia tavaroita ja palveluja ja joissa valtion takaama rahoitus voi vääristää hintoja ja kustannuksia. Vieraalta valtiolta saatava taloudellinen tuki voisi olla osa tarjouksen kannattavuutta koskevaa kokonaisarviota.

Tarjoajan on esitettävä kaikki riittävään selvitykseen tarvittava näyttö. Tähän voi sisältyä yksityiskohtaisia tietoja ja asiaankuuluvat asiakirjat tuotantoprosessista, tiloista, sosiaalisista oloista, sertifikaateista, ympäristöstandardeista jne. Perustelujen, jotka tarjoaja toimittaa tarjouksen kannattavuuden toteennäyttämiseksi, on oltava alkuperäisen tarjouspyynnön ehtojen mukaiset (29). Näin ollen julkisten ostajien ei pitäisi pyytää tarjoajalta pelkkiä juhlallisia vakuutuksia siitä, että se pyrkii täyttämään vaatimukset.

Julkinen ostaja voi tutkinnan aikana esittää lisäkysymyksiä etenkin arvioidakseen, ovatko toimitetut tiedot aitoja. Tarjoajalta voidaan myös pyytää lisätietoja sellaisten kysymysten ja näkökohtien osalta, joita julkinen ostaja ei ole määrittänyt alkuperäisessä pyynnössään vaan jotka ovat nousseet esille vasta toimitettuja tietoja arvioitaessa.

Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten tutkiminen TIETOJEN PYYTÄMINEN TARJOAJALTA ESIMERKKEJÄ: — Millä tavoin tarjoaja laski kokonaishinnat ja -kustannukset? — Millä tavoin tarjoaja päätyi valitsemaan tietyn hinnan tietylle kohteelle? — Mahdollistaako hinta sen, että tarjoaja pystyy täyttämään kaikki oikeudelliset ja sopimusvelvoitteet? — Mahdollistaako hinta sen, että tarjoaja pystyy täyttämään vaaditut työ- ja ympäristönormit? — Millä tavoin tarjous rahoitetaan? Onko laskelma pätevä? — Älä epäröi pyytää lisätietoja, jotka katsot olennaisiksi. — Pyydä konkreettista näyttöä. Vaikuttaako tarjoajan selvitys epäuskottavalta?

2.3 Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten hylkääminen

Julkinen ostaja voi hylätä tarjouksen tarvitsematta perustella sitä, kun se kerätystä näytöstä huolimatta ei ole vakuuttunut siitä, että tarjoaja pystyy toteuttamaan sopimuksen tarjotulla hinnalla tai kustannuksilla ja noudattaen tarjouspyyntöasiakirjoja ja kaikkia sovellettavia oikeudellisia velvoitteita.

Päätös voi perustua yhteen tekijään tai eri tekijöiden yhdistelmään, muun muassa työ- ja ympäristövaatimusten noudattamiseen ja valtiontuen saamiseen tai saamatta jäämiseen, joiden pohjalta julkinen ostaja tekee lopullisen arvionsa.

Direktiivin 2014/24/EU 69 artiklan 3 kohdan mukaan julkisilla ostajilla on velvollisuus hylätä tarjous, jos ne havaitsevat, että poikkeuksellisen alhaiset hinnat tai kustannukset johtuvat siitä, ettei tarjoaja noudata pakollista unionin tai kansallista lainsäädäntöä, työehtosopimuksia, kansainvälisiä säädöksiä ympäristö-, sosiaali- ja työlainsäädännön alalla (direktiivin 2014/24/EU 18 artiklan 2 kohta ja direktiivin liite X – ks. 2.2 kohta edellä).

Poikkeuksellisen alhaisten tarjousten hylkääminen TARJOUKSEN ON OLTAVA VAKUUTTAVA — Tarjoajan on osoitettava tarjouksensa pätevyys. — Onko tarjoaja osoittanut pätevyytensä kaikilla pyydetyillä osa-alueilla? — Uskotko, että tarjoaja pystyy täyttämään KAIKKI SOPIMUSVELVOITTEET tarjoamallaan hinnalla? — Jos sinulla on edelleen perusteltu syy epäillä tätä, voit hylätä tarjouksen. — Jos olet päätynyt siihen, että tarjous on poikkeuksellisen alhainen siitä syystä, että se ei ole direktiivin 2014/18/EU 24 artiklan 2 kohdassa säädettyjen oikeudellisten velvoitteiden mukainen, se on hylättävä.

2.4 Käytännössä

Poikkeuksellisen alhaiset tarjoukset — Julkisten ostajien on tarkistettava, onko tarjous taloudellisesti vakaa vai onko se poikkeuksellisen alhainen. — Julkisten ostajien on pyydettävä lisätietoja tarjoajalta. Ne voivat esittää kaikki tarpeellisiksi katsomansa kysymykset. — Jos ne eivät ole vakuuttuneita tarjouksen taloudellisesta elinkelpoisuudesta, ne voivat hylätä tarjouksen.

3. Laatuvaatimukset – strateginen lähestymistapa julkisiin hankintoihin

Komissio on tunnustanut julkisten hankintojen merkityksen tehokkaana keinona käyttää julkisia varoja tehokkaalla, kestävällä ja strategisella tavalla. Tiedonannossaan ”Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi” (30) komissio painotti, että korkeat laatustandardit ovat olennaisen tärkeitä, jotta keskus- ja paikallistason hallintoelimet voivat vastata yhteiskunnallisiin, ympäristöön liittyviin ja taloudellisiin haasteisiin. Korostamalla strategisten julkisten hankintojen merkitystä komissio pyrkii lisäämään jäsenvaltioissa tietoisuutta strategisten hankintojen tärkeydestä sekä unionin sisällä että silloin, kun on kyse kolmansien maiden toimijoiden tarjouksista.

Strategisten julkisten hankintojen avulla julkisia varoja käytetään vastuullisemmin ja strategisemmin, niillä tuetaan investointeja EU:ssa ja voidaan luoda entistä tasapuolisemmat toimintaedellytykset varmistamalla, että kaikkien tarjoajien on alkuperästään riippumatta täytettävä samat vaatimukset.

Strategisten julkisten hankintojen tarjoamia mahdollisuuksia ei tällä hetkellä hyödynnetä riittävästi. Yli puolessa hankintamenettelyistä käytetään edelleen alhaisinta hintaa ainoana hankintasopimuksen tekoperusteena huolimatta julkisista hankinnoista annetuista direktiiveistä, joiden mukaan julkiset ostajat voivat täysin vapaasti tehdä hankintansa kustannustehokkuuden ja laatuun perustuvien kriteerien perusteella.

Kun julkisissa hankinnoissa otetaan huomioon laatunäkökohdat, julkiset ostajat voivat hankkia kestävämpiä ja innovatiivisempia tuotteita ja palveluita. Laatunäkökohdilla voidaan myös varmistaa, että tiukat ympäristö-, sosiaali- ja työlainsäädännön vaatimukset täyttyvät niin EU:n kuin kolmansien maiden toimijoiden ja tavaroiden osalta.

Kolmansien maiden tarjoajat, tavarat ja palvelut eivät aina ole samojen tiukkojen vaatimusten alaisia kuin niiden EU-vastapuolet. EU:n nykyisessä hankintakehyksessä säädetään kuitenkin säännöistä, joita voidaan käyttää ja joita olisi käytettävä, jotta kolmansien maiden tarjoajat, tavarat ja palvelut olisivat samojen tiukkojen vaatimusten alaisia kuin EU:n tarjoajat. Strateginen lähestymistapa julkisissa hankinnoissa johtaa muutoksiin markkinoiden, julkisen sektorin sidosryhmien ja koko yhteiskunnan toiminnassa.

Selkeillä laatustandardeilla olisi huolehdittava siitä, että mahdollisimman laaja kirjo tarjoajia osallistuu hankintamenettelyyn tasapuolisin kilpailuedellytyksin. Kaikkiin tarjoajiin ja tavaroihin, riippumatta niiden alkuperästä, olisi sovellettava samoja laatustandardeja, -perusteita ja -vaatimuksia. Selkeästi määritetyt laatustandardit auttavat julkisia ostajia luomaan oikeat puitteet, joissa kaikki tarjoajat voivat kilpailla avoimesti ja tasapuolisin kilpailuedellytyksin.

Sosiaalisesti vastuulliset julkiset hankinnat, ympäristöä säästävät julkiset hankinnat (Green Public Procurement, GPP) ja innovatiiviset hankinnat auttavat julkisia ostajia sisällyttämään kestävyys- ja innovointinäkökohdat julkisiin hankintoihin.

Sosiaalisesti vastuullisissa julkisissa hankinnoissa sosiaaliset näkökohdat otetaan huomioon hankintamenettelyssä ja siten tavoitellaan sosiaalisia vaikutuksia yhteisöjen tasolla. Näin voidaan lujittaa kestävää kehitystä ja tukea hallitusten pyrkimyksiä laatia kansainväliset kestävyystavoitteet (31), edistää eettisiä markkinoita ja tuotantoketjuja ja vauhdittaa myönteisiä sosiaalisia vaikutuksia kansallisella ja paikallisella tasolla. Komissio julkaisee vuonna 2020 kattavan käsikirjan sosiaalisten näkökohtien huomioon ottamisesta julkisissa hankinnoissa. Se myös levittää hyviä käytäntöjä sosiaalisesti vastuullisten julkisten hankintojen alalla.

Ympäristöä säästävät julkiset hankinnat (GPP) mahdollistavat julkisille ostajille ympäristövaatimusten sisällyttämisen kaikkiin hankintamenettelyn vaiheisiin. Ympäristöä säästävien julkisten hankintojen avulla edistetään sellaisten tavaroiden, palvelujen ja rakennusurakoiden hankintaa, joiden ympäristövaikutukset ovat vähäiset koko niiden elinkaaren ajan. Tällaisilla hankinnoilla tuetaan vihreiden teknologioiden ja tuotteiden kehitystyötä. GPP-hankintojen avulla julkiset ostajat voivat edistää ilmastonmuutokseen, resurssien tehokkaaseen käyttöön, kestävään kulutukseen ja kiertotalouteen liittyviä ympäristöpoliittisia tavoitteita. GPP myös kannustaa ottamaan huomioon hankinnan koko elinkaaren kustannukset pelkän ostohinnan sijasta.

Vähäpäästöisiä (puhtaita) ajoneuvoja koskevan direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on saavutettava vähäpäästöisten ajoneuvojen hankinnoissa vähimmäistavoitteet, joilla pyritään edistämään ja stimuloimaan vähäpäästöisten ja energiatehokkaiden ajoneuvojen markkinoita. Direktiivissä vaaditaan jäsenvaltioita varmistamaan, että kun julkiset ostajat hankkivat tiettyjä tieliikenteen moottoriajoneuvoja, hankinnoissa otetaan huomioon elinkaarenaikaiset energia- ja ympäristövaikutukset, kuten energian kulutus sekä hiilidioksidi- ja tiettyjen epäpuhtauksien päästöt (32).

Komissio on toistaiseksi määrittänyt GPP-kriteerit 19 tuoteryhmälle (33), jotka voidaan sisällyttää suoraan tarjouspyyntöasiakirjoihin. Komissio on lisäksi laatinut julkisille ostajille käsikirjan (34) ympäristönäkökohtien huomioon ottamisesta julkisissa hankinnoissa ja koulutusaineistoa (35) käytettäväksi koulutuksissa ja työpajoissa. Komissio järjestää GPP-koulutusohjelmia EU:n julkisille ostajille. Lisäksi se kehittää parhaillaan alakohtaisia työkaluja elinkaarikustannusten laskentaan ja on perustanut tietokannan, johon on koottu kokemuksia hyvistä GPP-käytännöistä (36).

Innovaatiohankinnoilla voidaan viitata joko innovointiprosessien hankintaan (tutkimus- ja kehittämishankinta) tai innovoinnin tulosten hankintaan (innovatiivisten ratkaisujen hankinta). Suunnittelemalla hankintamenettelyt siten, että niillä kannustetaan innovointiin, julkiset ostajat voivat saada nykyaikaisempia, tilanteeseen paremmin mukautuneita tai muuntautumiskykyisempiä ratkaisuja, jotka ovat usein myös edullisempia, ympäristöystävällisempiä ja sosiaalisesti vastuullisempia. Komissio julkaisi vuonna 2018 julkisille ostajille suunnattuja ohjeita innovatiivisten ratkaisujen julkisiin hankintoihin (37).

SOSIAALISESTI VASTUULLISET JULKISET HANKINNAT Ruotsin maakäräjät – Due diligence -menettely kirurgisten välineiden toimitusketjussa Kansalaisjärjestö Swedwatchin raportin mukaan kolmansissa maissa tapahtuvassa kirurgisten välineiden tuotannossa on havaittu lapsityövoiman käyttöä, vaarallisia työoloja ja kansainvälisten työoikeudellisten velvoitteiden laiminlyöntejä. Tällä perusteella Ruotsin maakäräjät päättivät ottaa hankintasopimuksissaan käyttöön erityiset toteuttamisen ehdot. Niissä edellytetään, että jokainen toimeksisaaja sitoutuu toteuttamaan due diligence -tarkastuksen toimitusketjussaan ja edistämään kansainvälisten sosiaali- ja työoikeudellisten velvoitteiden noudattamista. Maakäräjät varmistavat kyselyjen ja tarkastusten avulla sekä muodostamalla tiiviit suhteet toimeksisaajaan, että ehtoja noudatetaan. Näin edistetään myös tasapuolisia toimintaedellytyksiä EU:n ja kolmansien maiden toimijoille.

YMPÄRISTÖÄ SÄÄSTÄVÄT JULKISET HANKINNAT Hampurin kaupunki – Laadukas kierrätetty asfaltti Hampurin kaupungin tavoitteena on kierrättää kaikki alkuperäiset rakennusaineet kunnostaessaan ja uusiessaan teiden pinnoitteita. Se antoi kierrätysteknologian kehittämisen alalla toimivien yksityisyritysten ryhmän testata tuotettaan kaupungin teihin. Tarkastuksissa vahvistettiin teknologian laatu, ja kaupunki käynnisti rajoitetun hankintamenettelyn. Hankintamenettelyyn osallistuvien yritysten edellytettiin seuraavan tiettyjä vaiheita kierrätetyn asfaltin tuotannossa ja tarjoamisessa. Hampurin kaupunki säästi kustannuksissa 30 prosenttia verrattuna perinteiseen teiden päällystämiseen, ja lisäksi työn toteutus oli nopeampaa. Ympäristöä säästävä (vihreä) asfaltti on ominaisuuksiltaan ja kestävyydeltään perinteisen asfaltin veroinen.

INNOVAATIOHANKINNAT Strateginen yhteistyö julkisten hankintojen alalla koko EU:ssa energiatehokkaamman tietojenkäsittelyn edistämiseksi Suurteholaskenta on Euroopassa strategisesti tärkeää useilla julkisen sektorin aloilla, kuten kyberturvallisuuden, ilmastonmuutoksen, terveyden ja energian alalla. Se mahdollistaa erityisen monimutkaisten sovellusten kehittämisen, testauksen ja käyttöönoton. Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Suomessa toimivat johtavat supertietokonekeskukset yhdistivät voimansa vuonna 2014 esikaupallisessa PRACE3IP-hankinnassa, jossa hankinnan kohteena oli energiatehokkaampien supertietokoneiden tutkimus ja kehittäminen. Ottamalla käyttöön suorituspaikkaa koskevia ehtoja varmistettiin, että toimittajat toteuttivat kaiken tutkimus- ja kehittämistoiminnan Euroopassa. Supertietokonekeskukset aloittivat vuonna 2017 aiemman tutkimuksen pohjalta innovaatioratkaisujen julkisen hankinnan.

Laatutavoitteiden asettaminen korkeiden sosiaali- ympäristö ja huipputeknologian laatustandardien saavuttamiseksi on olennaista hankintamenettelyn vaikutusten maksimoimiseksi. Julkisten ostajien menettelyn alussa tekemät strategiset päätökset muodostavat pohjan seuraaville vaiheille, joiden on kaikkien sovittava julkisen ostajan laajempaan hankintastrategiaan.

Julkisilla ostajilla on käytössään laaja valikoima välineitä, joilla sosiaaliset ja innovointiin ja ympäristöön liittyvät näkökohdat voidaan sisällyttää julkisiin hankintasopimuksiin. Ostajat voivat hyödyntää eri ratkaisuja löytääkseen parhaan teknisten eritelmien, valintaperusteiden, hankintasopimuksen tekoperusteiden ja sen toteuttamista koskevien lausekkeiden yhdistelmän.

3.1 Investointien suunnittelu

— Tarpeiden ja mahdollisten ratkaisujen tunnistaminen — Avoin ja läpinäkyvä markkinakartoitus — Kustannus-hyötyanalyysi ja riskinarviointi — Valmiuksien ja resurssien kehittäminen

Ennen hankintapäätöksen tekemistä julkisten ostajien olisi tehtävä perusteellinen kustannus-hyötyanalyysi ja huolehdittava hankinnan hallinnoinnissa tarvittavista valmiuksista ja resursseista. Markkinoiden kartoittaminen varhaisessa vaiheessa on tärkeää, jotta voidaan selvittää markkinoiden tarjoamat mahdolliset ratkaisut ja tiedottaa mahdollisille tarjoajille suunnittelusta hankintamenettelystä ja -sopimuksista. Tällaisilla kartoituksilla voidaan kuroa umpeen ero julkisten ostajien tarpeiden ja niiden ratkaisujen välillä, joita mahdolliset toimittajat (myös pienet toimijat ja yhteiskunnalliset yritykset) voivat tarjota. Mahdollisten toimittajien kanssa käytävässä vuoropuhelussa voi käydä ilmi, että saatavilla on ympäristöystävällisiä tai heti sovellettavissa olevia innovatiivisia vaihtoehtoja. Lisäksi julkisen ostajan voi olla hyödyllistä varmentaa tiettyjen teknisten ja menettelyihin liittyvien ratkaisujen toteutettavuus sekä halutut ominaisuudet sisältävien tavaroiden, urakoiden ja palvelujen saatavuus markkinoilla. Julkiset ostajat voivat tehdä alustavan markkinatutkimuksen, kunhan se ei vääristä kilpailua, se on avoin, läpinäkyvä, syrjimätön ja kaikkia kiinnostuneita toimijoita kohdellaan tasapuolisesti (38).

On myös suositeltavaa kuulla muita julkisia ostajia ja oppia muista vastaavista hankkeista ja hankinnoista.

Julkisten ostajien olisi menettelyn varhaisessa vaiheessa tunnistettava toimitusketjun mahdolliset riskit, mukaan lukien tuotantoprosessin eettiset ongelmat. Riskit voivat vaihdella merkittävästi toimittajien maantieteellisen sijainnin mukaan, etenkin tärkeimmissä viejämaissa. Ne voivat liittyä eri osa-alueisiin, esim. seuraaviin:

— hankinnan ala ja luokka ja sille tyypillinen tuotantoprosessi (esim. rakennusurakkaan voi liittyä erityisiä terveys- ja turvallisuusriskejä; tekstiilituotantoon voi liittyä työelämän normien rikkomuksia ja työntekijöiden altistumista vaarallisille aineille jne.);

— tuotantoprosessin maantieteellinen sijainti (työntekijöiden työolot voivat vaihdella merkittävästi markkinoiden tärkeimmissä viejämaissa);

— toimitusketjun monimutkaisuus (mitä monimutkaisempi ja maantieteellisesti hajanaisempi ja mitä vähemmän avoin toimitusketju on, sitä todennäköisempiä ovat väärinkäytökset ja ihmisoikeusrikkomukset);

— yksityisyydensuojaa, tietosuojaa, luottamuksellisuutta, immateriaalioikeuksia (ml. tekijänoikeudet) ja avointa saatavuutta koskevat velvoitteet.

Oikean menettelyn valitseminen on olennaista hankinnan onnistumiselle. Julkisten ostajien olisi puntaroitava huolellisesti kaikkia oikeudellisen kehyksen tarjoamia menettelyvaihtoehtoja.

Esimerkiksi innovointiprosessien hankinta kohdistuu useimmiten tutkimus- ja kehittämispalveluihin (T&K). T&K-palveluja voidaan hankkia erikseen tai lopullisen, käyttöönotetun ratkaisun kaupallisten erien yhteydessä.

EU jätti direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle sellaisten T&K-palvelujen julkisen hankinnan, joissa julkinen ostaja ei varaa itselleen yksinoikeutta käyttää kaikkia T&K-toiminnasta saatavia hyötyjä (39). Nämä palvelut eivät yleensä kuulu EU:n kahden- tai monenvälisten kansainvälisten sitoumusten soveltamisalaan. Kun T&K-palveluja hankitaan erikseen ja T&K-toiminnan tuloksena syntyvät teollis- ja tekijänoikeudet jäävät toimittajille – kuten esikaupallisissa hankinnoissa – kolmansien maiden talouden toimijoilla ei ole taattua pääsyä tällaisiin hankintamenettelyihin. Näihin hankintoihin voidaan soveltaa toimipaikkaa koskevia ehtoja.

Kun hankinnan kohteena ovat innovoinnin tulokset, julkisten ostajien on varmistettava, että niiden käyttämät hankintamenettelyt on suunniteltu siten, että innovatiiviset ja perinteiset ratkaisut voivat kilpailla tasapuolisin ehdoin. Tässä voivat olla eduksi toiminnallisten ja suoritukseen perustuvien eritelmien mahdollisimman tehokas hyödyntäminen ja se, että toimijat voivat jättää erilaisia tarjouksia.

Hyvät toimintatavat — Tunne ja kartoita markkinat — Käy vuoropuhelua avoimesti ja läpinäkyvästi — Varmista, että hankinnalla on poliittisten päättäjien tuki — Tee yhteistyötä muiden julkisten ostajien kanssa — Valitse asianmukainen hankintamenettely

3.2 Laatuperusteiden määrittäminen hankintamenettelyssä

— Määritä laatuperusteet selkeästi tarjouspyyntöasiakirjoissa — Määritä laatuvaatimukset poissulkemis-, valinta- ja sopimuksentekoperusteiden avulla — Aseta tiukat vaatimukset laatuperusteiden noudattamisen varmistamiseksi (käyttäen standardeja ja merkkejä) — Sisällytä laatuvaatimuksia hankintasopimuksen toteuttamista koskeviin lausekkeisiin

On tärkeää pitää mielessä, että valinta- ja sopimuksentekovaiheen teknisten eritelmien, vaatimusten ja perusteiden sekä sopimuksen toteuttamista koskevien lausekkeiden on aina liityttävä hankintasopimuksen kohteeseen.

Teknisissä eritelmissä olisi selkeästi määritettävä hankintasopimuksen kohde ottaen huomioon suunnittelussa yksilöidyt laatuvaatimukset. Teknisiin eritelmiin voi sisältyä rakennusurakoiden, tavaroiden tai palvelujen erityinen tuotanto- tai toimitusprosessi missä tahansa niiden elinkaaren vaiheessa (40). Teknisten eritelmien tulevaisuuteen suuntautuvassa suunnittelussa otetaan huomioon se, millaista näyttöä edellytetään.

Julkiset ostajat voivat esimerkiksi edellyttää, että hankittavat tavarat on valmistettu tietystä materiaalista tai sisältävät tietyn prosenttiosuuden kierrätettyjä tai uudelleenkäytettyjä materiaaleja. Lisäksi teknisiin eritelmiin voidaan sisällyttää rajoituksia tuotteiden sisältämien vaarallisten aineiden osalta. EU:n lainsäädännön mukaisesti julkisilla ostajilla on erityisvelvoite ottaa teknisissä eritelmissä huomioon esteettömyyden vähimmäisvaatimukset hankinnan kohteena olevien, luonnollisten henkilöiden käyttöön tarkoitettujen tuotteiden, palvelujen ja rakennetun ympäristön osalta (41).

Direktiivin 2014/24/EU 18 artikla. […] 2) Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheellisia toimenpiteitä varmistaakseen, että talouden toimijat noudattavat hankintasopimuksia toteuttaessaan sovellettavia ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisia velvoitteita, jotka on vahvistettu unionin oikeudessa, kansallisessa lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai liitteessä X luetelluissa kansainvälisissä ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisissa säännöksissä.

Direktiivin 2014/24/EU 57 artikla. […] 4) Hankintaviranomaiset voivat sulkea talouden toimijan pois hankintamenettelystä tai jäsenvaltiot voivat vaatia sen poissulkemista jossakin seuraavista tilanteista: a) hankintaviranomainen voi asianmukaisesti osoittaa 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sovellettavien velvoitteiden rikkomisen.

Poissulkemisperusteilla varmistetaan, että julkinen ostaja voi toimia luotettavien toimijoiden kanssa. Poissulkemisperusteet luetellaan direktiiveissä. Korruptio, petos, rahanpesu, lapsityövoiman käyttö tai ihmiskauppa, rikollinen toiminta ja terrorismirikokset tai sitova päätös verojen tai sosiaaliturvamaksujen maksamatta jättämisestä johtaa poissulkemiseen hankintamenettelystä (42).

Muissa tapauksissa julkiset ostajat voivat valita tai jäsenvaltiot voivat vaatia, että tarjoaja suljetaan pois tilanteessa, joka vaarantaa tarjoajien luotettavuuden (43). Tämä koskee esimerkiksi direktiivin 2014/24/EU 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sosiaali-, työ- ja ympäristölainsäädännön velvoitteiden noudattamatta jättämistä. Direktiivissä luetellaan pakolliset kansainväliset ympäristö- ja työoikeudelliset velvoitteet, jotka on syytä ottaa huomioon – etenkin ne, jotka on kirjattu ILO:n tärkeimpiin yleissopimuksiin (44). Direktiivin 2014/24/EU 71 artiklan 1 kohdassa tämä vaatimus ulotetaan koskemaan myös alihankkijoita. Useiden jäsenvaltioiden kansallisissa säännöissä määrätään yksiselitteisesti tarjoajien pakollisesta poissulkemisesta, jos ne eivät noudata sovellettavia ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisia velvoitteita.

Jos julkisella ostajalla on epäilys poissulkemisperusteiden varmentamiseksi vaadittujen asiakirjojen voimassaolosta tai aitoudesta, se voi pyytää lisäselvennystä. Ostajan olisi vaadittava kolmansia maita toimittamaan asiakirjat jollakin Euroopan unionin virallisella kielellä oikeaksi todistettuna käännöksenä. Se voi edellyttää myös muita todentamistapoja.

Ympäristö, sosiaali- ja työlainsäädännön velvoitteiden noudattamisen varmistaminen — Tarjoajien poissulkeminen aiemman rikkomuksen perusteella – vapaaehtoista tai pakollista — Velvollisuus hylätä tarjoaja, jos rikkomus johtaa poikkeuksellisen alhaiseen tarjoukseen — Velvollisuus varmistaa säännösten noudattaminen hankintasopimuksen toteuttamisessa, myös alihankkijoiden osalta

Tiukkojen ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisten vaatimusten asettaminen ja niiden noudattamisen valvonta — Valintaperusteiden määrittäminen — Sopimuksen toteuttamista koskevien vaatimusten määrittäminen (esim. kieltämällä tiettyjen kemikaalien käyttö) — Riittävien raportointi- ja seurantamekanismien määrittäminen — Sakkojen ja muiden seuraamusten asettaminen vaatimusten noudattamattajättämisen osalta — Velvoitteiden ulottaminen alihankkijoihin ja toimittajiin — Julkisten ostajien olisi edellytettävä yhteistyötä kestävän ja vastuullisen toimitusketjun rakentamiseksi, ja työoikeudellisia velvoitteita olisi edellytettävä ja niiden noudattaminen tarkastettava perusteellisesti koko toimitusketjun osalta, myös alihankkijoiden tasolla.

Asianmukaisten valintaperusteiden määrittäminen on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että tarjoajilla on sopimuksen toteuttamisen edellyttämät valmiudet. Rajoitetuissa menettelyissä ja neuvottelumenettelyissä ja kilpailullisissa neuvottelumenettelyissä valintaperusteiden avulla laaditaan luettelo ehdokkaista, joita pyydetään esittämään tarjous. Direktiiveihin (45) sisältyy tyhjentävä luettelo niiden perusteiden luokista, joita voidaan edellyttää tarjoajan taloudellisten voimavarojen osalta sekä ammattitoiminnan harjoittamiskelpoisuuden, teknisten valmiuksien ja kokemuksen osalta.

Valintaperusteisiin voidaan sisällyttää sopimuksen toteuttamisesta vastaavan henkilöstön tietty koulutus tai tietyt taidot (esim. kun on kyse vaarallisten aineiden käsittelystä tai monimutkaisen teknologian asentamisesta), ammatillinen pätevyys tai tarvittavien laitteiden saatavuus. Julkiset ostajat voivat myös edellyttää näyttöä siitä, että tarjoajilla on kokemusta vastaavien tai asiaan liittyvien hankkeiden toteuttamisesta. Valintaperusteiden on liityttävä tiiviisti ja nimenomaisesti sopimuksen toteuttamisen edellyttämiin ominaisuuksiin, ja niillä voidaan erittäin tehokkaasti turvata julkisen ostajan etu. Niiden on kuitenkin oltava syrjimättömiä.

Yli puolessa kaikista hankintamenettelyistä käytetään edelleen ainoana hankintasopimuksen tekoperusteena alhaisinta hintaa. Laatuperusteita käytetään edelleen vähän, vaikka julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä julkisille ostajille annetaan suurta liikkumavaraa, jotta hankinnat voitaisiin tehdä kustannustehokkuutta ja laatuperusteita noudattaen. Julkiset ostajat voivat ottaa huomioon hinta-laatusuhteeltaan parhaan tarjouksen – ja niitä kannustetaan tekemään niin – arvioidessaan kokonaistaloudellisesti edullisinta tarjousta.

Jos julkinen ostaja päättää käyttää hinta-laatusuhteeltaan parhaan tarjouksen periaatetta alhaisimman hinnan tai kustannusten sijasta, tarjouksen arvioinnissa otetaan huomioon eri perusteita, kuten sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat, laatu ja hinta tai kustannus.

Julkiset ostajat voivat esimerkiksi asettaa etusijalle tarjoajat, jotka

— sopimusta toteuttaessaan tarjoavat paremmat työolot

— edistävät vammaisten tai muita heikommassa asemassa olevien henkilöiden integroimista työelämään

— hyödyntävät älykkäästi innovaatioita paremman laadun tai edullisempien kustannusratkaisujen tarjoamiseksi

— tarjoavat kestävästi tuotettuja tavaroita.

Tähän eivät vaikuta olemassa olevat oikeudelliset velvoitteet tällaisten työolojen tarjoamiseksi tai kestävyyskriteerien täyttämiseksi.

Elinkaarikustannusten avulla voidaan myös arvioida tuotteiden ympäristövaikutuksia. Hankintasopimuksissa, joiden ainoana tekoperusteena on hinta, julkisilla ostajilla ei ole mahdollisuutta ottaa huomioon hankkeiden pitkän aikavälin kustannuksia ja hyötyjä, minkä vuoksi rahalle saadaan huonompi vastine. Kustannusten laskeminen hankinnan koko elinkaaren ajalta on erityisen tärkeää pitkäaikaisissa infrastruktuurihankkeissa, joilla on yleensä korkeat pääoma- ja käyttökustannukset. Tältä osin komissio suositti jo vuonna 2013 (46), että jäsenvaltiot käyttäisivät tuotteen tai organisaation ympäristöjalanjäljen laskentamenetelmää elinkaarikustannusten laskemiseen. Elinkaarikustannuksiin voivat sisältyä esimerkiksi raaka-aineiden hankinta ja jalostus, valmistus ja muut tuotantovaiheet sekä käyttö ja käytöstäpoistovaihe.

Julkisten ostajien olisi valittava hankintasopimuksen tekoperusteet, joiden avulla ne voivat parhaiten hankkia tarkoituksiinsa soveltuvia rakennusurakoita, tavaroita ja palveluja (47). Älykkäät sopimuksentekoperusteet, joissa painotetaan sekä laatua että hintaa, ovat julkisille ostajille tärkeä keino edistää tarjoajien välistä kilpailua ja saada eniten vastinetta rahalle sekä edistää samalla strategisia politiikkatavoitteita.

Standardien, merkkien tai sertifikaattien käyttö julkisissa hankinnoissa on julkisille ostajille käytännöllinen ja luotettava tapa varmistaa, että tarjoajat täyttävät alakohtaiset tai laatuvaatimukset. Julkisissa hankintamenettelyissä käytettävät standardit tai merkit liittyvät yleensä laadunvarmistukseen, ympäristösertifikaatteihin, ympäristömerkkeihin, ympäristöasioiden hallintajärjestelmiin ja reilun kaupan tuotteisiin. Merkkejä ja merkkivaatimuksia voidaan käyttää laadun vähimmäistason määrittämiseen teknisissä eritelmissä tai kunnianhimoisempien tarjousten palkitsemiseen hankintasopimuksen tekoperusteissa. Ehdokkailla, jotka täyttävät merkille asetetut vaatimukset mutta jotka eivät ole hankkineet merkkiä, on oltava mahdollisuus osoittaa edellytysten täyttyminen muulla tavoin.

Julkisten ostajien olisi viitattava yksinomaan riippumattomien elinten, mieluiten EU:n tai kansainvälisten tahojen, laatimiin vaatimuksiin. Tällaisia ovat muun muassa EU:n ympäristömerkki (48), ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS), tuotteen ympäristöjalanjälki / organisaation ympäristöjalanjälki tai EU:n tason sertifikaatit, kuten CE-merkintä, tai Kansainvälisen standardisoimisjärjestön (ISO) sertifikaatit. Käyttämällä eurooppalaisia standardeja, merkkejä tai sertifikaatteja varmistetaan, että ratkaisut ovat muun muassa turvallisuutta, kansanterveyden suojelua ja ympäristöä koskevan EU-lainsäädännön mukaiset. Jos julkiset ostajat edellyttävät kansallista tai alueellista sertifiointia, niiden on hyväksyttävä myös vastaava muussa EU:n jäsenvaltiossa myönnetty sertifikaatti tai muu näyttö, jolla vaatimusten täyttyminen todistetaan. Selkeillä ja yksiselitteisillä vaatimuksilla sille, millä tavoin laatua, turvallisuutta ja kansanterveyden suojelua koskevien vaatimusten vastaavuus on osoitettava, voidaan edistää tehokkaasti tiukkojen ympäristö- ja muiden normien täyttymistä.

Tiukkoja laatustandardeja voidaan usein edistää tehokkaasti ja asianmukaisesti sisällyttämällä hankintasopimukseen sen toteuttamista koskevia lausekkeita. Niissä voidaan viitata hankintasopimuksen toteuttamisen laatunäkökohtiin, kuten taloudellisiin tai sosiaalisiin tekijöihin taikka ympäristöön, työllisyyteen tai innovointiin liittyviin näkökohtiin. Sopimuksen toteuttamista koskevien lausekkeiden on liityttävä sopimuksen kohteeseen, eikä niissä voida esittää vaatimuksia yrityksen yleisistä toimintaperiaatteista.

Toimeksisaajilta voidaan edellyttää, että kaikki niiden tarjoamat tavarat, riippumatta niiden alkuperästä, täyttävät tiukat laatu-, sosiaaliset ja ympäristövaatimukset. Vaatimukset on määritettävä selkeästi tarjouspyyntöasiakirjoissa.

Toimeksisaajaa voidaan esimerkiksi vaatia

— palkkaamaan työntekijöitä heikommassa asemassa olevista väestöryhmistä,

— tarjoamaan henkilöstölle sopimuksen nimenomaiseen alaan liittyvää ammatillista tai turvallisuuskoulutusta,

— raportoimaan päästöistä tai toimenpiteistä, joilla havaitaan ja ehkäistään ihmisoikeusrikkomuksia,

— soveltamaan tiettyjä toimenpiteitä jätteenkäsittelyssä.

Julkiset ostajat voivat käyttää erityisiä sopimuksen toteuttamista koskevia lausekkeita, joissa edellytetään toimijoiden noudattavan menettelysääntöjä ja esittävän niiden mukaisesti tietoja toimittajistaan ja siitä, että noudattavatko ne työoloja koskevia vaatimuksia. Toimijoita voidaan myös vaatia tunnistamaan, ehkäisemään ja hillitsemään ihmisoikeusloukkausriskejä yrityksiä ja ihmisoikeuksia koskevien YK:n ohjaavien periaatteiden ja vastuullista yritystoimintaa koskevien OECD:n due diligence -ohjeiden mukaisesti. Julkiset ostajat voivat myös edellyttää, että tarjoajat noudattavat sopimuksen toteuttamisessa kansainvälisiä työelämän perusnormeja riippumatta tarjoajan maassa tai tuotantopaikassa sovellettavista oikeudellisista velvoitteista. Jos rikkomisia on havaittu, toimeksisaajilta voidaan edellyttää valvontatoimia ja seuraamuksia toimittajalle, enimmillään toimitusten keskeyttämistä.

Toimeksisaajia voidaan nimenomaisesti vaatia noudattamaan sellaisia sosiaali- ja ympäristönormeja, jotka eivät ole EU:n ai kansallisen tason oikeudellisia velvoitteita. Myös ulkomaisia toimeksisaajia voidaan vaatia noudattamaan oikeudellisia velvoitteita, jotka koskevat EU:n talouden toimijaa sopimusta toteutettaessa, riippumatta siitä, koskevatko toimijoita samat oikeudelliset velvoitteet. Tällaisia vaatimuksia voidaan soveltaa myös sopimuksen alaisten tavaroiden tuotantoon.

Näiden ehtojen noudattamatta jättäminen tarjouksessa johtaa tarjouksen hylkäämiseen. Tällaisilla vaatimuksilla tasoitetaan toimintaedellytyksiä, jotka eivät välttämättä ole tasapuoliset tarjoajan tai tarjottujen palvelujen tai tuotteiden alkuperämaan erilaisten oikeudellisten velvoitteiden vuoksi.

Hyvät toimintatavat — Hyödynnetään välineitä kattavasti – poissulkemis-, valinta- ja sopimuksentekoperusteet sekä sopimuksen toteuttaminen — Mukautetaan perusteet kunkin hankinnan mukaisiksi — Varmistetaan, että kaikkiin tarjoajiin ja toimittajiin sovelletaan samoja vaatimuksia.

3.3 Sopimuksen toteutuksen seuranta

— Laatunormien noudattamisen valvonta toteutusvaiheessa — Raportointivaatimukset — Selkeästi määritetyt seuraamukset

Laatuperusteiden käyttäminen julkisissa hankinnoissa on tehokasta vain, jos julkisella ostajalla on korkeatasoinen asiantuntemus, kun se laatii tarjousasiakirjat, toteuttaa valintamenettelyn, seuraa jatkuvasti ja tehokkaasti sopimuksen toteuttamista ja varmistaa, että toimeksisaaja noudattaa jatkuvasti tarjouspyynnön vaatimuksia sopimusta toteuttaessaan.

Sopimuksen seuranta voidaan toteuttaa eri tavoin, ja se voi edellyttää julkiselta ostajalta eritasoista sitoutumista. Sopimusehtoihin voidaan liittää kohtia, joissa velvoitetaan

— raportoimaan säännöllisesti tiettyihin sopimuksen toteuttamisen näkökohtiin liittyviä tietoja

— täyttämään sopimuslausekkeiden noudattamista koskevia kyselyjä

— toimittamaan kirjallista näyttöä noudattamisesta

— sallimaan paikan päällä tehtävät tarkastukset.

Sovellettavien ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisten velvoitteiden noudattaminen olisi aina tarkastettava perusteellisesti, myös alihankkijoiden ja tarvittaessa koko toimitusketjun tasolla. Sisällyttämällä hankinta-asiakirjoihin seuraamuksia ja vaiheittaisen ehtojen valvonnan julkiset ostajat saavat sopimuksen toteutusvaiheessa vipuvoimaa toimeksisaajaan nähden ja voivat varmistaa sopimusehtojen noudattamisen.

Käyttämällä toimeksisaajaa koskevia sitouttamismenetelmiä, kuten edellyttämällä selvityksiä, asettamalla määräaikoja tilanteen korjaamiseksi tai antamalla varoituksia, julkinen ostaja parantaa merkittävästi omaa neuvotteluasemaansa.

Realistiset sopimusehdot ja seurantamenetelmät lisäävät sen todennäköisyyttä, että sopimusta toteutetaan asianmukaisesti ja hankinnan käynnistyessä luodut tasapuoliset toimintaedellytykset säilyvät koko sopimuksen toteutuksen ajan.

Hyvät toimintatavat — Vain seurannalla voidaan varmistaa, että toimeksisaajat noudattavat ANNETTUJA vaatimuksia — Kehitetään tehokkaita ja yksinkertaisia seurantamenetelmiä — Hyödynnetään nykyaikaisten viestinten laaja kirjo etäseurannassa — Toteutetaan riippumatonta sopimuksen seurantaa yhteistyössä kansalaisjärjestöjen tai erityiselinten kanssa.

3.4 Käytännössä

Tiukkojen laatuvaatimusten ja tasapuolisten toimintaedellytysten saavuttaminen — Julkisia ostajia kannustetaan käyttämään hankintoja strategisena välineenä yhteiskunnallisten tavoitteiden, kuten sosiaalisten, ympäristöä säästävien ja innovaatiotavoitteiden, edistämiseen. — Julkisten ostajien olisi huolehdittava hankinnoissaan siitä, että EU:n ja kolmansien maiden tarjoajille asetetaan samat vaatimukset, mikä auttaa varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset. — Määritellessään tarjousvaatimuksiaan julkisten ostajien olisi käytettävä teknisiä eritelmiä, poissulkemis-, valinta- ja ratkaisuperusteita tiukkojen laatuvaatimusten asettamiseksi kaikille tarjoajille niiden alkuperästä riippumatta. — Julkisten ostajien olisi käytettävä hankintasopimuksen toteuttamista koskevia lausekkeita sen varmistamiseksi, että kaikki toimijat panevat laatuvaatimukset täytäntöön sopimuksen toteuttamisen yhteydessä tuotantopaikasta riippumatta. — Niiden olisi otettava käyttöön tehokkaat seurantamekanismit ja pantava ne täytäntöön sen varmistamiseksi, että vaatimuksia noudatetaan. — Komissio on antanut julkisille ostajille ohjeita siitä, miten tiukat laatuvaatimukset sisällytetään julkisiin hankintoihin.

4. Euroopan komission tarjoama käytännön apu

Euroopan komissio tarjoaa käytännön apua julkisille ostajille ja jäsenvaltioille useilla eri tavoilla (49). Tämä on osa kumppanuutta, joka perustettiin komission tiedonannolla ”Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi”. Tällä tavoin komissio edistää tietojen, tietämyksen ja kokemusten vaihtoa. Kyseinen tiedonanto on toiminut perustana komission ohjaamalle laajalle poliittiselle vuoropuhelulle ja yhteistyölle kansallisten ja paikallisten viranomaisten, EU:n toimielinten ja muiden sidosryhmien kanssa.

Yksittäisissä suurissa infrastruktuurihankkeissa komissio tarjoaa apua neuvontapiste- ja ilmoitusmekanismin kautta suurten infrastruktuurihankkeiden hankintanäkökohtien ennakkoarvioinnin yhteydessä (50). Tällaisissa hankkeissa julkisilla ostajilla on suurempi riski siitä, että suuria infrastruktuurihankkeita ei saada päätökseen ajoissa, ne eivät ole käytettävissä suunnitelmien mukaisesti tai että kustannukset kohoavat eri syistä toteutusvaiheessa tai riskejä siirtyy julkisille ostajille. Julkisia varoja voidaan käyttää tavalla, joka ei aina takaa mahdollisimman suurta lisäarvoa kansalaisille ja yhteiskunnalle. Siksi julkisia ostajia kannustetaan hyödyntämään kaikkea saatavilla olevaa apua.

Jäljempänä on yhteenveto eri mekanismeista, joista saa selvennystä ja apua (51).

Yhteenveto käytännön avusta — Suurten infrastruktuurihankkeiden neuvontapiste ja ilmoitusprosessi; — Sidosryhmien verkostot, mukaan lukien työpajat, joissa käsitellään erityisesti ympäristöä säästäviä ja sosiaalisia julkisia hankintoja sekä julkisten hankintojen ammattimaistumista; — Säännölliset korkean tason konferenssit, joissa käsitellään eri aihealueita, kuten hankintasopimuksen tekoperusteita, strategisia julkisia hankintoja, avoimuutta, ammattimaistumista, suuria infrastruktuurihankkeita, hankintoihin osallistumisen helpottamista, digitalisaatiota sekä uusia hankkeita ja haasteita; — Tietoteknisen osaamisen keskus – tukea ja tietoa julkisille ostajille; — Ohjeiden antaminen, mukaan lukien ohjeet innovatiivisten ratkaisujen hankintoihin, ympäristöä säästäviin hankintoihin, sosiaalisesti vastuullisiin hankintoihin ja puolustushankintoihin sekä ohjeet EU:n varoja käsitteleville toimijoille.

5. Lyhyesti

Oikeudellinen kehys ja sen tarjoamat mahdollisuudet EU:n nykyinen julkisia hankintoja koskeva lainsäädäntökehys sisältää julkisia hankintoja, yleishyödyllisiä palveluja, käyttöoikeussopimuksia ja puolustus- ja turvallisuusalan hankintoja sekä muutoksenhakumenettelyjen käyttöä sääntelevät direktiivit. Näissä säädöksissä esitetyt säännöt tarjoavat julkisille ostajille kaikkialla EU:ssa suurta joustavuutta tavaroiden, palvelujen ja urakoiden ostamiseen: — Ne tarjoavat mahdollisuuden käyttää laatukriteerejä ja tehdä hankintasopimuksia, jotka perustuvat parhaaseen hinta-laatusuhteeseen ja elinkaarikustannuksiin. — Niiden avulla julkiset ostajat voivat valita sopivimman ja tehokkaimman hankintamenettelyn. — Niiden avulla julkiset ostajat voivat myös valita, mitkä laatuvaatimukset sisällytetään tarjouspyyntöasiakirjoihin. — Ne tarjoavat julkisille ostajille mekanismeja, joilla varmistetaan ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisten velvoitteiden noudattaminen. — Ne tarjoavat julkisille ostajille vapauden valmistella tarjousmenettelyä yhteistyössä markkinoiden ja asianomaisten sidosryhmien kanssa. — Ne antavat julkisille ostajille välineet sellaisten tarjousten käsittelyyn, joiden hinta on poikkeuksellisen alhainen. — Niissä määritetään, millä kolmansien maiden tarjoajilla on taattu pääsy EU:n julkisten hankintojen markkinoille. Yleisesti ottaen direktiivit tarjoavat julkisille ostajille runsaasti liikkumavaraa, jotta ostajat voivat mukauttaa hankintojaan omiin tarpeisiinsa.

Kysymyksiä ja vastauksia — Voiko julkinen ostaja edellyttää sellaisten ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisten normien noudattamista, jotka eivät ole voimassa sopimuksen toteuttamispaikassa? Kyllä, julkinen ostaja voi asettaa tällaisia edellytyksiä, kunhan ne ovat syrjimättömiä, ne liittyvät hankinnan kohteeseen ja ovat unionin lainsäädännön mukaisia. — Eikö ole epäreilua vaatia tarjoajia noudattamaan ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisia normeja, jotka ylittävät selvästi niiden oikeudelliset velvoitteet? Ei, oikeudelliset velvoitteet voivat vaihdella merkittävästi tarjoajan toimipaikan tai tavaroiden tuotantopaikan mukaan. Pelkästään paikallisen lainsäädännön noudattamisen edellyttäminen voisi vääristää kilpailua. Räätälöidyt vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin tarjoajiin ja tavaroihin, edistävät osaltaan tasapuolisia toimintaedellytyksiä. — Millä tavoin julkisen ostajan olisi valmisteltava tarjouspyyntö, jossa se aikoo käyttää laatuperusteita? Julkisten ostajien olisi aluksi kartoitettava omat tarpeensa ja mahdolliset ratkaisut. Ne voivat kuulla markkinoiden toimijoita ja muita sidosryhmiä. Mitä tahansa välinettä voidaan käyttää apuna, kunhan julkinen ostaja noudattaa avoimuutta ja kohtelee kaikkia tarjoajia tasapuolisesti. — Onko lukuisten laatuvaatimusten asettamisesta ja niiden soveltamisesta kaikkiin tarjoajiin tuloksena vain hallinnollisen rasituksen lisääntyminen? Laatuvaatimusten avulla julkinen ostaja voi investoida kestävämpiin, sosiaalisesti vastuullisiin ja innovatiivisiin tuotteisiin ja palveluihin. Siten myös varmistetaan rehellinen kilpailu, joka hyödyttää EU:n kansalaisia. Kukin julkinen ostaja päättää juuri sille tehokkaimman tavan käyttää julkisia varoja haluttujen tulosten aikaansaamiseksi. Tähän liikkumavaraan liittyy tiettyjä velvoitteita, kuten huolehtiminen riittävästä seurannasta. — Millä tavoin laatu- ja kestävyysperusteet sisällytetään tarjouspyyntöasiakirjoihin? Julkiset ostajat voivat hyödyntää suurta joustavuutta. Ne voivat sisällyttää tällaisia näkökohtia valintaperusteisiin, teknisiin eritelmiin, hankintasopimuksen tekoperusteisiin ja hankintasopimuksen toteuttamista koskeviin lausekkeisiin, kunhan ne liittyvät hankinnan kohteeseen. Perusteiden on oltava selkeästi määritettyjä, puolueettomia ja syrjimättömiä mahdollisia tarjoajia kohtaan, jotta luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset ja tarjoajat voivat kilpailla samojen tiukkojen laatuvaatimusten perusteella. — Voiko ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisten velvoitteiden laiminlyönti johtaa tarjoajan poissulkemiseen? Kyllä, julkisilla ostajilla on mahdollisuus sulkea pois tarjoaja, joka ei noudata voimassa olevia ympäristö-, sosiaali- ja työoikeudellisia velvoitteita. — Voiko julkinen ostaja tarkistaa, täyttävätkö tarjoajat ja tavarat lainsäädännölliset ja räätälöidyt vaatimukset? Julkisella ostajalla on useita mahdollisuuksia tarkistaa ehtojen täyttyminen. Julkinen ostaja voi esimerkiksi pyytää selvitysraportteja tarjoajalta, riippumattomilta laadunvarmistuselimiltä tai kansalaisjärjestöiltä. — Onko kaikilla talouden toimijoilla ympäri maailman pääsy EU:n julkisten hankintojen markkinoille? Ei, vain toimijoilla, jotka kuuluvat monenvälisten tai kahdenvälisten kauppasopimusten piiriin, on taattu pääsy EU:n julkisten hankintojen markkinoille. — Miten julkisen ostajan olisi toimittava, jos se epäilee kolmannen maan tarjoajan esittämää hintatarjousta liian alhaiseksi? Onko mahdollista pyytää lisätietoja? Ei ole pelkästään mahdollista vaan suositeltavaa pyytää lisätietoja, jotta julkinen ostaja voi varmistaa, että tarjous on luotettava ja että kaikilla tarjouksen osapuolilla on tasapuoliset toimintaedellytykset. — Mitä tietoja tarjoajalta voi pyytää sen tarkistamiseksi, onko tarjous poikkeuksellisen alhainen? Mitä tahansa tietoja, jotka auttavat julkista ostajaa arvioimaan tarjouksen kannattavuutta. — Milloin tarjous olisi hylättävä poikkeuksellisen alhaisena? Tarjous voidaan hylätä, kun tarjoajan selvitys ei vakuuta julkista ostajaa.

Komission tukivälineet ja ohjeet julkisten hankintojen tueksi — Komission tiedonanto: Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=COM%3A2017%3A572%3AFIN — Komission julkisten hankintojen verkkosivusto: https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement_fi — Tietoteknisen osaamisen keskus – tukea ja tietoa julkisille ostajille: https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers_fi — Komission suositus (EU) 2017/1805, annettu 3 päivänä lokakuuta 2017, julkisten hankintojen ammatillistamisesta – Rakenne julkisten hankintojen ammatillistamista varten: (EUVL L 259, 7.10.2017, s. 28) — Komission tiedonanto: Kierto kuntoon – Kiertotaloutta koskeva EU:n toimintasuunnitelma: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:52015DC0614 — Public procurement for a circular economy (good practice and guidance): http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/Public_procurement_circular_economy_brochure.pdf — Buying Green! A Handbook on green public procurement: http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/Buying-Green-Handbook-3rd-Edition.pdf — Ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja (GPP) koskevat EU:n kriteerit (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/eu_gpp_criteria_en.htm — Ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja (GPP) koskevat hyvät käytännöt (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/case_group_en.htm — GPP-neuvontapalvelu (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/helpdesk.htm — GPP-koulutusaineisto julkisille ostajille (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/toolkit_en.htm — GPP-koulutusohjelmat (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm — GPP-elinkaarikustannusten laskentavälineet (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/lcc.htm — Tuotteen/organisaation ympäristöjalanjälki -menetelmä (englanniksi): http://ec.europa.eu/environment/eussd/smgp/policy_footprint.htm — Ostaminen sosiaalisten vaikutusten aikaansaamiseksi – hankkeen työpajat (englanniksi): https://www.aeidl.eu/en/projects/social-development/bsi-buying-for-social-impact.html — Sosiaalinen ostaminen: Opas sosiaalisten näkökohtien huomioonottamisesta julkisissa hankinnoissa: https://publications.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/cb70c481-0e29-4040-9be2-c408cddf081f/language-en — Komission tiedonanto: Ohjeita innovaatiohankintoihin: https://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=list&coteId=3&year=2018&number=3051&version=F — Innovation Procurement Toolkit – Innovatiivisten ratkaisujen julkisten hankintojen EU-tukitoimet (eafip): http://www.eafip.eu/ — Innovatiivisten ratkaisujen julkisten hankintojen osaamiskeskusten eurooppalainen verkosto: http://www.procure2innovate.eu/ — Julkiset hankinnat – Ohjeita toimijoille: http://ec.europa.eu/regional_policy/fi/information/publications/guidelines/2015/public-procurement-guidance-for-practitioners — Puolustus- ja turvallisuusalan yhteistyönä toteutettavia julkisia hankintoja koskevat komission suuntaviivat: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=uriserv:OJ.C_.2019.157.01.0001.01.FIN&toc=OJ:C:2019:157:TOC — Hallitusten välisten hankintasopimusten myöntämistä puolustus- ja turvallisuusalalla koskevat suuntaviivat: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A52016XC1202(01) — Komission suositus (EU) 2018/624, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2018, puolustusalan alihankkijoiden ja pk-yritysten rajatylittävästä markkinoillepääsystä: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX:32018H0624

(1) JOIN(2019) 5.

(2) Eurooppa-neuvoston kokous 21. ja 22. kesäkuuta 2019, EUCO 1/19.

(3) Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kolmansien maiden tavaroiden ja palvelujen pääsystä unionin sisämarkkinoille julkisten hankintojen alalla sekä unionin tavaroiden ja palvelujen kolmansien maiden julkisten hankintojen markkinoille pääsyä koskevia neuvotteluja tukevista menettelyistä (COM(2016) 34 final).

(4) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: ”Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi”, (COM(2017) 572 final).

(5) Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus (konsolidoitu toisinto) (EUVL C 326, 26.10.2012, s. 1).

(6) https://www.wto.org/english/tratop_e/gproc_e/gp_gpa_e.htm

(7) Tämä asiakirja ei ole oikeudellisesti sitova. Tässä asiakirjassa esitetään tiivistelmiä EU:n lainsäädännön säännöksistä, mutta sillä ei ole tarkoitus lisätä tai vähentää kyseisessä lainsäädännössä vahvistettuja oikeuksia tai velvollisuuksia. Niiltä osin kuin tämän asiakirjan voidaan ymmärtää tulkitsevan EU:n lainsäädäntöä, on syytä korostaa, että ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin on toimivaltainen antamaan oikeudellisesti sitovan tulkinnan EU:n lainsäädännöstä. Tässä asiakirjassa käsiteltyjä esimerkkejä ei ole varmennettu niiden EU-lainsäädännön mukaisuuden varalta.

(8) Nykyisen GPA-sopimuksen 25 artiklassa mainitut liitteet vastaavat nyt liitteitä 1, 2, 4, 5, 6 ja 7.

(9) Katso tältä osin direktiivin 2014/24/EU 25 artikla ja direktiivin 2014/25/EU 43 artikla.

(10) Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kolmansien maiden tavaroiden ja palvelujen pääsystä unionin sisämarkkinoille julkisten hankintojen alalla sekä unionin tavaroiden ja palvelujen kolmansien maiden julkisten hankintojen markkinoille pääsyä koskevia neuvotteluja tukevista menettelyistä (COM(2016) 34 final).

(11) Eurooppa-neuvoston kokous 21. ja 22. kesäkuuta 2019, EUCO 1/19.

(12) Direktiivin 2014/25/EU 85 artiklan 1 kohta yhdessä 85 artiklan 2 kohdan kanssa.

(13) Nykyisessä GPA-sopimuksessa asiaa koskevat määräykset eivät enää sisälly XXIII artiklaan vaan III artiklaan.

(14) EUVL L 216, 20.8.2009, s. 76.

(15) Jäsenvaltioiden olisi tehtävä kyseinen päätös rahalle saatavan vastineen perusteella tunnustaen globaalisti kilpailukykyisen Euroopan puolustuksen teollisen ja teknologisen perustan tarpeen, avointen ja oikeudenmukaisten markkinoiden merkityksen ja keskinäisten hyötyjen saavuttamisen. Päätös voi olla myös valikoiva, jolloin sallitaan vain tietyt talouden toimijat kaikista tai joistakin GPA-maista, mutta kolmansien maiden toimijoita ei sallita (muut kuin ETA-maat, jotka eivät ole GPA-maita ja joilla ei ole EU:n kanssa julkisen hankintojen markkinoiden avaamista koskevia kahdenvälisiä sopimuksia).

(16) Vrt. direktiivin 2009/81/EY johdanto-osan 18 kappaleen toinen kohta.

(17) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2016/1148/EU, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, toimenpiteistä yhteisen korkeatasoisen verkko- ja tietojärjestelmien turvallisuuden varmistamiseksi koko unionissa.

(18) Direktiivin 2009/81/EY 21 artikla.

(19) Jäsenvaltioiden olennaiset turvallisuusintressit ovat niiden yksinomaisella vastuulla direktiivin johdanto-osan 16 kappaleen mukaisesti (ks. myös 30. syyskuuta 2003 annettu tuomio, asia T-26/01).

(20) Ks. Euroopan unionin tuomioistuimen 13. joulukuuta 2007 antama tuomio, asia C-337/06, Bayerischer Rundfunk, 64 kohta.

(21) Ks. Euroopan unionin tuomioistuimen tuomio, yhdistetyt asiat C-285/99 ja C-286/99, Impresa Lombardini SpA, 68 kohta.

(22) Tällainen ”suhteellinen” vertailu (johon sisältyvät kaikki jätetyt tarjoukset) voi olla suositeltavin, kun saatujen tarjousten määrä on riittävä. Tällainen vertailu todennäköisesti heijastaa markkinaolosuhteita parhaiten.

(23) Euroopan unionin tuomioistuin, yhdistetyt asiat C-285/99 ja C-286/99, 43 ja 73 kohta.

(24) Euroopan unionin tuomioistuin, yhdistetyt asiat C-285/99 ja C-286/99, 43 ja 55 kohta.

(25) Euroopan unionin tuomioistuin, yhdistetyt asiat C-285/99 ja C-286/99, 51 kohta.

(26) Direktiivin 2014/24/EU 69 artiklan 2 kohta.

(27) 69 artiklan 2 kohdan d alakohta ja 69 artiklan 3 kohta.

(28) Direktiivin 2014/24/EU 18 artiklan 2 kohta.

(29) Unionin yleinen tuomioistuin, asia T-422/11, Computer Resources International, 87 kohta.

(30) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Julkiset hankinnat toimiviksi Euroopassa ja Euroopan hyväksi” (COM(2017) 572 final).

(31) Esimerkiksi YK:n kestävän kehityksen tavoitteet (Sustainable Development Goals, SDG) ja etenkin SDG-tavoite 12.7 (kestävien käytäntöjen edistäminen julkisissa hankinnoissa kansallisten politiikkojen ja prioriteettien mukaisesti). YK:n ympäristökokouksen maaliskuussa 2019 hyväksymässä päätöslauselmassa kehotetaan kaikkia jäsenvaltioita toimimaan kestävän kulutuksen ja tuotannon toteutumiseksi, kehittämään kestäviä julkisia hankintoja koskevia toimintapolitiikkoja ja päivittämään julkisia hankintoja koskevat oikeudelliset kehyksensä SDG-tavoitteen 12.7 saavuttamiseksi tekemiensä sitoumuksen mukaisesti; ks. päätöslauselma:

http://wedocs.unep.org/bitstream/handle/20.500.11822/28517/English.pdf?sequence=3&isAllowed=y

(32) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/1161, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, puhtaiden ja energiatehokkaiden tieliikenteen moottoriajoneuvojen edistämisestä annetun direktiivin 2009/33/EY muuttamisesta (EUVL L 188, 12.7.2019, s. 116).

(33) http://ec.europa.eu/environment/gpp/eu_gpp_criteria_en.htm

Kansainvälisesti olennaisia ovat etenkin seuraavat tuoteryhmät: GPP – tietokoneet ja näytöt (2016), tieliikenne (2019), terveydenhuollon sähkö- ja elektroniikkalaitteet (2014). EU:n GPP-kriteeristössä on kaikkien kriteerien osalta määritetty, olisiko niitä käytettävä valintaperusteina, teknisinä eritelminä, hankintasopimuksen tekoperusteina vai sopimuksen toteuttamista koskevana lausekkeena. GPP-kriteerit pohjautuvat tietoperustaan, nykyisten ympäristömerkkien myöntämisperusteisiin sekä teollisuuden, kansalaisyhteiskunnan ja jäsenvaltioiden sidosryhmiltä kerättyyn tietoon. Tietoperustassa käytetään saatavilla olevaa tieteellistä tietoa, sovelletaan elinkaariajattelua ja otetaan mukaan sidosryhmät, jotka kokoontuvat keskustelemaan eri kysymyksistä yhteisymmärrykseen pyrkien.

(34) http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/Buying-Green-Handbook-3rd-Edition.pdf

(35) http://ec.europa.eu/environment/gpp/toolkit_en.htm

(36) http://ec.europa.eu/environment/gpp/case_group_en.htm

(37) Lisätietoa: Komission tiedonanto: ”Ohjeita innovaatiohankintoihin”, C(2018) 3051 final, 15.5.2018, https://ec.europa.eu/docsroom/documents/29261?locale=fi

(38) Direktiivin 2014/24/EU 40 artiklaan ja direktiivin 2014/25/EU 58 artiklaan sisältyy säännöksiä alustavista markkinakartoituksista.

(39) COM(2007) 799 final ja siihen liittyvä komission yksiköiden valmisteluasiakirja SEC(2007) 1668, ”Esikaupalliset hankinnat: innovoinnin edistäminen kestävien ja korkealaatuisten julkisten palvelujen varmistamiseksi Euroopassa”.

(40) Direktiivin 2014/24/EU 42 artikla.

(41) Euroopan parlamentti hyväksyi 13. maaliskuuta 2019 esteettömyyttä koskevan eurooppalaisen säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/882 tuotteiden ja palvelujen esteettömyysvaatimuksista, annettu 17. huhtikuuta 2019). Säädöksessä vahvistetaan tiettyjä tuotteita ja palveluja koskevat EU:n pakolliset vaatimukset, joita on noudatettava myös julkisten hankintasopimusten tekomenettelyssä.

(42) Direktiivin 2014/24/EU 57 artiklan 1 ja 2 kohta. Ks. myös direktiivin 2014/25/EU 80 artiklan 1 kohta.

(43) Direktiivin 2014/24/EU 57 artiklan 4 kohdan tyhjentävä luettelo poissulkemistilanteista.

(44) ILO:n yleissopimus (nro 87) järjestäytymisvapaudesta ja järjestäytymisoikeuden suojelusta; yleissopimus (nro 98) järjestäytymisoikeudesta ja kollektiivisesta neuvotteluoikeudesta; yleissopimus (nro 29) pakkotyöstä; yleissopimus (nro 105) pakkotyön poistamisesta; yleissopimus (nro 138) vähimmäisiästä; yleissopimus (nro 111) työmarkkinoilla ja ammatinharjoittamisen yhteydessä tapahtuvasta syrjinnästä; yleissopimus (nro 100) samanarvoisesta työstä maksettavasta samasta palkasta; yleissopimus (nro 182) lapsityövoiman käytön pahimmista muodoista.

(45) Direktiivin 2014/24/EU 58 artikla. Ks. myös direktiivin 2014/25/EU 80 artiklan 2 kohta.

(46) Komission suositus 2013/179/EU, annettu 9. huhtikuuta 2013, yhteisten menetelmien käyttämisestä tuotteiden ja organisaatioiden elinkaaren ympäristötehokkuuden mittaamiseen ja siitä tiedottamiseen (EUVL L 124, 4.5.2013, s. 1). Ks. myös EU:n pilotti- ja siirtymävaiheen kehittyminen: http://ec.europa.eu/environment/eussd/smgp/index.htm

(47) Vrt. direktiivin 2014/24/EU johdanto-osan 92 kappale.

(48) www.ecolabel.eu

(49) https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement_fi

(50) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Suurten infrastruktuurihankkeiden julkisia hankintoja koskevien näkökohtien vapaaehtoinen ennakkoarviointi investointien helpottamiseksi”, COM(2017) 573.

(51) Kaikki asiaa koskevat viittaukset ja linkit sisältyvät kohtaan ”5. Lyhyesti”