EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 14.7.2016 COM(2016) 472 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2015



{SWD(2016) 234 final}

{SWD(2016) 235 final}

{SWD(2016) 236 final}

{SWD(2016) 237 final}

{SWD(2016) 238 final}

{SWD(2016) 239 final}



SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2015 TIIVISTELMÄ 1.JOHDANTO 2.EU:N PETOSTENTORJUNTAPOLITIIKKA 2.1.Komission vuonna 2015 esittämät petostentorjuntapolitiikkaa koskevat aloitteet 2.1.1.Ehdotus direktiiviksi unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin 2.1.2.Ehdotus Euroopan syyttäjänviraston perustamiseksi 2.1.3.Asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 arviointi 2.1.4.Korruption torjuminen EU:ssa 2.1.5.Komission petostentorjuntastrategia 2.2.Tulopuolen petostentorjuntatoimet 2.2.1.Keskinäinen hallinnollinen avunanto (asetuksen (EY) N:o 515/97 muuttaminen) 2.2.2.Petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS) 2.2.3.Yhteiset tullioperaatiot 2.2.4.Tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjunta 2.2.5.Alv-petosten torjunta 2.2.6.Petostentorjuntaa koskevat määräykset kansainvälisissä sopimuksissa 2.2.7.Petoksentorjuntatoimet, jotka koskevat kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemistä veron määräämiseksi

2.3.Menopuolen petostentorjuntatoimet 2.3.1.Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (varainhoitoasetuksen) muuttaminen 2.3.2.Menoihin liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista ilmoittaminen monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 säännösten mukaisesti 2.4.Muut 2.4.1.Herkules-ohjelman täytäntöönpano 3.Jatkotoimet Euroopan parlamentin antamaan päätöslauselmaan Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta – petostentorjunta – vuosikertomus 2014 4.YHTEISTYÖ JÄSENVALTIOIDEN KANSSA 4.1.Petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea (COCOLAF) 4.2.Jäsenvaltioiden toimenpiteet petosten ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi 4.3.Vuoden 2014 suositusten täytäntöönpano 5.PETOKSET JA MUUT SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET 5.1.Ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet ja yleiset suuntaukset vuosina 2011–2015 5.2.Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet 5.2.1.Tulot 5.2.2.Menot 5.3.Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet 5.3.1.Tulot 5.3.2.Menot 5.4.Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimien tulokset 6.TAKAISINPERINTÄ JA MUUT ENNALTAEHKÄISEVÄT JA KORJAAVAT TOIMENPITEET

7.JOHTOPÄÄTÖKSET JA SUOSITUKSET 7.1.Tulot 7.2.Menot LIITE 1 – Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet LIITE 2 – Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet



TIIVISTELMÄ EU ja jäsenvaltiot ovat yhdessä vastuussa EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta. Kansalliset viranomaiset hallinnoivat noin 80:tä prosenttia EU:n menoista ja keräävät perinteiset omat varat. Kyseessä on toinen vuosikertomus Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta, jonka nykyinen komissio esittää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Vuosikertomuksessa tarkastellaan komission ja jäsenvaltioiden toteuttamia petostentorjuntatoimenpiteitä sekä näiden toimenpiteiden tuloksia. Tämä työ tehdään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus), EU:n taloudellisten etujen suojaamista koskevien asetusten ja muiden välineiden sekä asianomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Komissio ja jäsenvaltiot suojaavat EU:n talousarviota aiheettomilta tai sääntöjenvastaisilta menoilta sekä tullimaksujen ja muiden maksujen kiertämiseltä pääasiassa seuraavin keinoin: 1)ennaltaehkäisevät toimenpiteet; 2)tutkintatoimenpiteet; 3)oikaisumenettelyt (lähinnä jäsenvaltioille määrätyt rahoitusoikaisut, mutta myös varojen takaisinperintä EU:n varojen saajilta menopuolella sekä maksamatta jätettyjen tullien ja muiden maksujen perintä); 4)rangaistustoimenpiteet (erityisesti jäsenvaltioiden langettamat rangaistukset yhteistyössä hallinnoitavien varojen ja perinteisten omien varojen osalta). Yhteisesti hallinnoitavien varojen osalta päävastuu sääntöjenvastaisuuksien ja petosepäilyjen ennaltaehkäisyssä, havaitsemisessa, tutkinnassa ja oikaisussa on jäsenvaltioilla. Vuoden 2015 kertomuksen sisältämät päätelmät ja suositukset perustuvat analyysiin viideltä viime vuodelta käytettävissä olevista tiedoista sekä kyseisenä ajanjaksona havaituista ongelmista ja riskeistä. EU:n tason toimenpiteet unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi vuonna 2015 Kaikki komission petostentorjuntastrategiassa (CAFS) ehdotetut toimet on nyt joko saatu päätökseen tai ne jatkuvat yhä (toistuvat toimet, kuten petoksiin liittyvä koulutus ja valistus). Petostentorjuntatoimien toteuttaminen komissiossa jatkuu CAFS:n mukaisesti laadittujen yksiköiden strategioiden pohjalta. Strategioita tarkistetaan ja päivitetään säännöllisesti. Näin ollen useat komission yksiköt ovat tarkistaneet omaa petostentorjuntastrategiaansa, ja kolme on ottanut käyttöönsä yhteisen petostentorjuntastrategian. Komissio tukee edelleen jäsenvaltioita niiden petostenehkäisytoimissa sekä kahdenvälisesti että petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean (COCOLAF) kautta. Myös vuonna 2015 komissio käynnisti kokemusten jakoa koskevan ohjelman tehostaakseen koordinointia ja parhaiden käytäntöjen vaihtamista korruption torjunnassa. Osana tätä ohjelmaa jäsenvaltioissa järjestettiin vuonna 2015 kolme työpajaa, joiden teemoja olivat muun muassa varallisuudesta ilmoittaminen, ilmiantajien suojelu sekä korruptio terveydenhuoltoalalla. Lisäksi Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) osallistui komission puolesta useisiin eurooppalaisiin ja kansainvälisiin kokouksiin, joissa käsiteltiin korruptiontorjuntaa. Koska jäsenvaltiot hallinnoivat noin 80:tä prosenttia EU:n talousarviosta, on erittäin tärkeää, että komissio tukee jatkossakin jäsenvaltioiden kansallisten petostentorjuntastrategioiden (NAFS) kehittämistä. Jäsenvaltioiden petostentorjunnan koordinointivirastot (AFCOS) ovat tässä työssä merkittävässä asemassa. Kuusi jäsenvaltiota hyväksyi kansallisen petostentorjuntastrategian. Tšekki ilmoitti suunnitelmistaan tarkistaa strategiaansa. Italia puolestaan ilmoitti, että maan petostentorjunnan koordinointivirasto on laatinut ja kehittänyt strategiset, vuosittain päivitettävät suuntaukset ja toimet, jotka on julkaistu vuodesta 2012 alkaen vuosikertomuksissa Italian parlamentille. Viisi jäsenvaltiota ilmoitti, että maan kansallisen petostentorjuntastrategian hyväksyminen on käynnissä.

Vuonna 2015 Euroopan parlamentti ja neuvosto jatkoivat seuraavien kahden ehdotuksen käsittelyä, joilla pyritään vahvistamaan ja tehostamaan rikosoikeudellisia keinoja EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi: ehdotus direktiiviksi, jonka tavoitteena on vahvistaa voimassa olevaa oikeudellista kehystä yhtenäistämällä unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavien rikosten määritelmiä sekä niitä koskevia seuraamuksia ja vanhentumisaikoja komission vuonna 2013 tekemä ehdotus asetukseksi Euroopan syyttäjänviraston perustamisesta EU:n taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten tutkinnan ja syytteeseenpanon vahvistamiseksi ja yksinkertaistamiseksi. Vuonna 2014 hyväksyttiin kaksi tarkistettua direktiiviä, julkisia hankintoja koskeva direktiivi ja erityisalojen hankintadirektiivi, sekä uusi käyttöoikeussopimuksia koskeva direktiivi. Ne lisäävät merkittävästi avoimuutta ja vahvistavat petosten ja korruption torjuntaa koskevia säännöksiä, sillä niillä määritellään eturistiriidan käsite tehdään sähköisistä hankintamenettelyistä pakollisia ja otetaan käyttöön seuranta- ja raportointivelvoitteet, jotta voidaan hillitä julkisiin hankintoihin liittyviä petoksia ja muita vakavia sääntöjenvastaisuuksia. Useat jäsenvaltiot saivat komissiolta suosituksia ryhtyä toimiin avoimuuden lisäämiseksi tai korruption vastaisten toimien tehostamiseksi julkishallinnossa, oikeuslaitoksessa ja julkisissa hankinnoissa. Enemmistö jäsenvaltioista on laatinut uutta kansallista lainsäädäntöä, joilla ne saattavat EU:n direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään. Uusi lainsäädäntö tuli voimaan seitsemässä jäsenvaltiossa 18. huhtikuuta 2016. Varainhoitoasetuksen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 2015/1929 hyväksymisen jälkeen komissio perusti 1. tammikuuta 2016 alkaen entistä tehokkaamman varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi. EU:n talousarvion menopuolella komissio hyväksyi vuonna 2015 paketin, johon sisältyy neljä delegoitua asetusta ja neljä täytäntöönpanoasetusta sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamista koskevista säännöksistä yhteisen hallinnoinnin aloilla monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 säännösten mukaisesti. Tavoitteena on parantaa jäsenvaltioiden sääntöjenvastaisuuksista ja petoksista ilmoittamien tietojen laatua ja yhdenmukaisuutta sekä varmistaa, että raportointivelvoitteet aiheuttaisivat jäsenvaltioille mahdollisimman vähän hallinnollista rasitusta. Talousarvion tulopuolella vuonna 2015 edistyttiin merkittävästi EU:n taloudellisten etujen entistä tehokkaammassa suojaamisessa: Tullialan hallintoviranomaisten keskinäistä avunantoa koskevalla tarkistetulla asetuksella (EY) N:o 515/97 (joka tuli voimaan vuonna 2015) luotiin EU:hun saapuvia, EU:n kautta kuljetettavia tai EU:sta lähteviä tavaroita koskeva EU:n tietokanta. Tämä edistää tehokkaasti pyrkimyksiä tullipetosten torjumiseksi. Vuonna 2015 osoitettiin, että OLAFin toteuttamien yhteisten tullioperaatioiden jälkeen annettavat keskinäiseen avunantoon liittyvät tiedonannot ovat tärkeä tietolähde tietynlaisia tavaroita koskeviin tapahtumiin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa. Savukkeiden salakuljetuksen ja tupakkatuotteiden muun laittoman kaupan torjunta on edelleen korkealla EU:n ja jäsenvaltioiden tärkeysjärjestyksessä. Komissio jatkoi vuonna 2015 aktiivisesti savukkeiden salakuljetuksen ja tupakkatuotteiden muun laittoman kaupan tehokkaampaa torjuntaa koskevaan tiedonantoon liittyvän toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Herkules III ohjelmalla vahvistetaan osaltaan jäsenvaltioiden tulliviranomaisten ja poliisivoimien operatiivisia ja hallinnollisia valmiuksia. EU:n talousarvioon vaikuttavien petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien havaitseminen ja niistä ilmoittaminen Vuonna 2015 jäsenvaltiot ilmoittivat 22 349 menoihin ja tuloihin liittyvää sääntöjenvastaisuustapausta, joihin liittyi yhteensä noin 3,21 miljardia euroa EU:n varoja. Vuoteen 2014 verrattuna havaittujen sääntöjenvastaisuuksien määrä kasvoi 36 prosenttia ja niihin liittyvä kokonaissumma laski hieman eli 1 prosentin. Määrän kasvu liittyy tiettyihin erityistilanteisiin koheesiopolitiikan alalla kahdessa jäsenvaltiossa. Vuonna 2015 ilmoitettiin petoksiksi 1 461 sääntöjenvastaisuustapausta. Tapausten määrä väheni 11 prosenttia vuodesta 2014, kun taas niihin liittyvät rahamäärät kasvoivat 18 prosenttia 637,6 miljoonaan euroon. Tulopuolella sekä lukumäärät että rahamäärät pienenivät.

Menopuolella sitä vastoin petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä laski 10 prosenttia vuoteen 2014 verrattuna, mutta niihin liittyvät rahamäärät kasvoivat 55 prosenttia. Komissio ja jäsenvaltiot ovat korostaneet tarvetta suunnitella ja keskittää valvontatoimia riskianalyysin ja tietoteknisten välineiden avulla. Sen vuoksi komissio tukee Arachne-riskianalyysivälineen käyttöä jäsenvaltioissa hallinnollisissa tarkastuksissa. Uudet käytännöt ovat voineet vaikuttaa havaitsemisvalmiuden parantumiseen. Kehityssuunnissa ei havaittu merkittäviä muutoksia menopuolella. Perinteisissä omissa varoissa aurinkopaneelit olivat tuote, johon petokset ja sääntöjenvastaisuudet vaikuttivat eniten. Vuonna 2015 komissiolle ilmoitettiin 20 888 muuta kuin petokseksi ilmoitettua sääntöjenvastaisuutta (noin 41 prosenttia enemmän kuin vuonna 2014). Määrä kasvoi kahdella yhteisen hallinnoinnin alalla pysyi samana tulojen osalta pieneni liittymistä valmistelevien ja suorien menojen osalta. Tämä kertoo lähinnä siitä, että eri rahoitusohjelmien täytäntöönpano on edistynyt. Suuri vaikutus on kuitenkin myös edellä mainitulla kahden jäsenvaltion erityistilanteella. Takaisinperintöjä, rahoitusoikaisuja ja muita ennaltaehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä koskevat tiedot sisältyvät Euroopan parlamentille, neuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle toimitettavaan vuotuiseen komission tiedonantoon EU:n talousarvion suojaamisesta. Jäsenvaltioiden toteuttamat toimet Vuonna 2015 jäsenvaltiot toteuttivat lukuisia petoksentorjuntatoimia, jotka koskivat julkisia hankintoja talousrikoksia eturistiriitoja korruptiota petoksen määritelmää ja ilmiantajia. Erityisesti ne jäsenvaltiot, joita kehotettiin erityisesti tehostamaan petosten havaitsemis- ja/tai ilmoittamisjärjestelmiään, tekivät merkittäviä parannuksia kansallisiin järjestelmiinsä. Enemmistö jäsenvaltioista ilmoitti myös toteuttaneensa toimia lujittaakseen yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa sen varmistamiseksi, että tulliselvityksen jälkeisten tarkastusten perusjoukot kattavat kaikki tapahtumat ja kaikki talouden toimijat riippumatta siitä, onko tuoja sijoittautunut jäsenvaltioon, johon tuonti fyysisesti tapahtuu.



1.JOHDANTO Komissio toimittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 325 artiklan 5 kohdan mukaisesti, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen toimenpiteistä, joita on toteutettu petosten ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi. EU ja jäsenvaltiot ovat yhdessä vastuussa EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta. Kansalliset viranomaiset hallinnoivat noin 80:tä prosenttia EU:n menoista ja keräävät perinteiset omat varat. Komissio valvoo kyseisillä aloilla toimintaa, asettaa vaatimuksia ja todentaa vaatimustenmukaisuuden. Komission ja jäsenvaltioiden tiivis yhteistyö on olennaisen tärkeää unionin taloudellisten etujen tehokkaaksi suojaamiseksi. Yksi tämän kertomuksen pääasiallisista tavoitteista on arvioida, kuinka hyvin tämä yhteistyö toimi vuonna 2015 ja miten sitä voitaisiin parantaa. Kertomuksessa kuvataan vuonna 2015 EU:n tasolla toteutetut toimet sekä esitetään yhteenveto ja arviointi EU:n ja sen jäsenvaltioiden toimista petosten torjumiseksi. Se sisältää myös analyysin kansallisten ja unionin elinten merkittävimmistä saavutuksista EU:n menoihin ja tuloihin liittyvien petosten ja sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa ja ilmoittamisessa. Ilmoittamisjärjestelmällä on ollut merkittävä vaikutus EU:n taloudellisten etujen suojaamiseen ja petostentorjuntaan. Kertomuksessa painotetaan erityisesti sitä, miten sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamista koskevia säännöksiä sovelletaan kussakin jäsenvaltiossa, sillä kertomuksen analyyttinen osa perustuu tällaisista ilmoituksista saatuihin tietoihin. Kertomukseen on liitetty kuusi komission yksiköiden valmisteluasiakirjaa. 2.EU:N PETOSTENTORJUNTAPOLITIIKKA 2.1.Komission vuonna 2015 esittämät petostentorjuntapolitiikkaa koskevat aloitteet 2.1.1.Ehdotus direktiiviksi unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin Direktiiviehdotuksen tavoitteena on vahvistaa voimassa olevaa oikeudellista kehystä luomalla yhteiset vähimmäissäännöt, jotka koskevat unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavien rikosten määritelmiä sekä niitä koskevia seuraamuksia ja vanhentumisaikoja. Vuonna 2014 aloitetut Euroopan parlamentin ja neuvoston neuvottelut jatkuvat edelleen. Kesäkuussa 2015 käytiin viimeisimmät kolmikantaneuvottelut, joissa keskusteltiin keskeisistä kysymyksistä, kuten alv-petosten sisällyttämisestä direktiivin soveltamisalaan sekä seuraamusten ja vanhentumisaikojen yhtenäistämisestä. Keskustelut arvonlisäverosta käynnistyivät neuvostossa sen jälkeen, kun unionin tuomioistuin antoi 8. syyskuuta 2015 tuomion asiassa Taricco, jossa se vahvisti, että alv-petokset kuuluvat yhteisöpetossopimuksen soveltamisalaan. 2.1.2.Ehdotus Euroopan syyttäjänviraston perustamiseksi Neuvottelut komission ehdotuksesta asetukseksi Euroopan syyttäjänviraston perustamisesta jatkuivat neuvostossa vuonna 2015 Latvian ja Luxemburgin puheenjohtajuuskausilla. Saavutettujen edistysaskelien ansiosta neuvottelut voitiin toistaiseksi päättää asetusehdotuksen alkupuolen osalta, jossa käsitellään muun muassa Euroopan syyttäjänviraston toimivaltaan, rakenteeseen ja tutkintavaltuuksiin liittyviä näkökohtia. 2.1.3. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 arviointi Asetuksen N:o 883/2013 19 artiklan mukaisesti komission on toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviointikertomus asetuksen soveltamisesta 2. lokakuuta 2017 mennessä sen arvioimiseksi, onko asetusta tarpeen tarkistaa. Komissio on tilannut riippumattoman ulkopuolisen selvityksen, jossa tutkitaan, missä määrin asetuksen tavoitteet ovat toteutuneet ja ovatko ne yhä ajankohtaisia. Arvioinnissa selvitetään myös asetuksen 883/2013 toimivuutta petoksentorjunnan kehittymisessä yleensä. Tässä työssä keskeinen kysymys on se, miten Euroopan syyttäjänviraston perustaminen vaikuttaisi OLAFin tutkintatyöhön. 2.1.4.Korruption torjuminen EU:ssa Vuonna 2015 komissio jatkoi työtään EU:n ensimmäisen korruptiontorjuntakertomuksen jatkotoimien parissa. Kertomuksessa arvioidaan kunkin jäsenvaltion toimia korruption torjumiseksi tarkastellaan, miten lait ja toimintapolitiikat toimivat käytännössä, sekä ehdotetaan kullekin jäsenvaltiolle keinoja tehostaa korruptiontorjuntaa. Komissio järjesti tapaamisen jäsenvaltioiden korruptiontorjuntaan keskittyvien kansallisten yhteyspisteiden kanssa. Vuonna 2015 korruptiontorjunta pysyi yhtenä talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjakson prioriteeteista. Useat jäsenvaltiot saivat komissiolta suosituksia ryhtyä toimiin avoimuuden lisäämiseksi tai korruption vastaisten pyrkimysten tehostamiseksi julkishallinnossa, oikeuslaitoksessa ja julkisissa hankinnoissa.

Komissio käynnisti myös kokemusten jakoa koskevan ohjelman jäsenvaltioille. Vuonna 2015 järjestettiin kolme työpajaa, joiden teemoja olivat muun muassa varallisuudesta ilmoittaminen, ilmiantajien suojelu sekä korruptio terveydenhuoltoalalla. OLAF toimi komission edustajana useilla eurooppalaisilla ja kansainvälisillä korruptionvastaisilla foorumeilla, kuten EPACin ja EACN:n kokouksissa. Tämä Euroopan korruptiontorjuntaverkosto, jonka puheenjohtajana toimii OLAFin pääjohtaja, sai marraskuussa 2015 valmiiksi Pariisin julistuksen, jossa eurooppalaisia päättäjiä kehotetaan tehostamaan korruptiontorjuntatoimiaan. 2.1.5.Komission petostentorjuntastrategia Komission petostentorjuntastrategian (CAFS) täytäntöönpano jatkui vuonna 2015. Kaikki CAFS:ssa ehdotetut toimet on nyt joko saatu päätökseen tai jatkuvat yhä (toistuvat toimet, kuten petoksiin liittyvä koulutus ja valistus). Uusien petostentorjuntatoimien täytäntöönpano jatkuu komissiossa CAFS:n mukaisesti laadittujen komission yksiköiden petostentorjuntastrategioiden pohjalta. Strategioita tarkistetaan ja päivitetään säännöllisesti. Komission sisäinen tarkastus (IAS) auditoi CAFS:n täytäntöönpanon vuonna 2015. Auditoinnissa tutkittiin useiden komission yksiköiden petostentorjuntastrategioita sekä OLAFin horisontaalista koordinointitehtävää. Sisäinen tarkastus pani merkille myönteisen kehityksen niin OLAFissa kuin tarkastelluissa yksiköissä sekä yleishallinnon osalta että CAFS:n täytäntöönpanon valvojana ja yksikkökohtaisten petostentorjuntastrategioiden laatimisessa tai tarkistuksessa. Useat komission yksiköt ovat tarkistaneet omia petostentorjuntastrategioitaan, ja kolmessa on hyväksytty vuosille 2015–2020 yhteinen petostentorjuntastrategia (JAFS), joka kattaa seitsemän rahastoa. Erilliset petoksia koskevat riskianalyysit on toteutettu yksikkökohtaisten petoksentorjuntastrategioiden kehittämistä koskevien päivitettyjen ohjeiden mukaisesti. Analyysissa havaitun suuntauksen perusteella näyttää siltä, että arkaluontoisten tietojen käsittely nähdään yhä useammin petosriskinä. Yhtäältä tätä havaintoa voi selittää se, että muihin kuin talouspetoksiin kiinnitetään entistä enemmän huomiota. Toisaalta havainto voi merkitä myös sitä, että komissiossa käsitellään yhä enemmän arkaluontoisia tietoja. Nämä suuntaukset huomioidaan petosten ehkäisy- ja havaitsemisverkostossa käytävissä keskusteluissa. 2.2.Tulopuolen petostentorjuntatoimet 2.2.1.Keskinäinen hallinnollinen avunanto (asetuksen (EY) N:o 515/97 muuttaminen) Lainsäätäjät hyväksyivät asetuksen (EU) 2015/1525 9. syyskuuta 2015. Uudella asetuksella muutetaan jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi annettua asetusta (EY) N:o 515/97. Uusi asetus parantaa nykyisiä tullipetosten havaitsemisen ja tutkimisen edellytyksiä EU:n tasolla ja kansallisella tasolla. Siinä säädetään erityisesti keskitettyjen tietokantojen luomisesta tietojen tallentamiseksi konttien liikkeistä sekä EU:hun saapuvista, EU:n kautta kuljetettavista tai EU:sta lähtevistä tavaroista. Muutoksen odotetaan lisäävän merkittävästi sekä OLAFin että kansallisten tulliviranomaisten analysointimahdollisuuksia ja kykyä havaita petoksiksi katsottavat toimet. 2.2.2.Petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS) Petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS) on yläkäsite joukolle OLAFin hallinnoimia, yhteisen teknisen infrastruktuurin alla toimivia petostentorjuntasovelluksia, joiden tavoitteena on auttaa jäsenvaltioiden ja EU:n toimivaltaisia viranomaisia vaihtamaan petoksiin liittyvää tietoa nopeasti ja turvallisesti tallentaa ja analysoida aihetta koskevaa tietoa. AFIS-hanke käsittää kaksi pääaluetta: keskinäinen avunanto tulliasioissa sääntöjenvastaisuusasioiden hallinnointi. Vuoden 2015 loppuun mennessä AFIS-järjestelmässä oli 8 050 rekisteröityä loppukäyttäjää, jotka edustivat yli 1 700 toimivaltaista jäsenvaltioiden viranomaista, kumppaneina olevia kolmansia maita, kansainvälisiä järjestöjä, komission yksiköitä ja muita EU:n elimiä. Vuonna 2015 käyttäjät lähettivät 14 800 MAB-viestiä. AFIS-järjestelmän keskinäisen avunannon tietokannassa ja moduuleissa julkaistiin 12 000 tapausta. Kauttakulkutietoja koskevaan tietokantaan (ATIS) tuli tiedot 6,5 miljoonasta uudesta passitusmenettelyssä olevasta lähetyksestä. Sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmään (IMS) tuli 23 400 uutta sääntöjenvastaisuuksia koskevaa ilmoitusta jäsenvaltioilta ja ehdokasmailta.

Vuonna 2015 toteutettiin yhteensä seitsemän yhteistä tullioperaatiota, joissa käytettiin viestintävälineenä AFIS-järjestelmän virtuaalioperaatioiden koordinointiyksikköä (VOCU). Näistä kolme oli OLAFin järjestämiä. AFIS-portaali on yhteinen infrastruktuuri edellä mainittujen palvelujen toimittamiseen. Sillä voidaan saavuttaa mittakaava- ja synergiaetuja monenlaisten tietoteknisten palvelujen ja välineiden kehittämisessä, ylläpidossa ja käytössä. 2.2.3.Yhteiset tullioperaatiot Yhteiset tullioperaatiot ovat jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tulliviranomaisten koordinoituja ja kohdennettuja ja kestoltaan rajattuja operatiivisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tavaroiden laittoman rajat ylittävän kaupan torjuminen. Vuonna 2015 OLAF koordinoi ja teki yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa seitsemässä yhteisessä tullioperaatiossa. Tehostaakseen koordinointia useiden toimijoiden yhteisissä tullioperaatioissa OLAF antoi tietoa sekä teknistä ja/tai taloudellista tukea varmisti suojatun pääsyn tietoihin ja tietojen jakamisen AFIS-järjestelmän kautta tarjosi käyttöön pysyvät toiminnan koordinointiin tarkoitetut tilansa. Alla mainitut yhteiset tullioperaatiot, jotka on järjestetty jäsenvaltioiden tulliviranomaisten ja OLAFin yhteistyönä tai OLAFin tukemana, kohdistuivat erilaisiin uhkiin, kuten huumausaineiden ja niiden kemiallisten lähtöaineiden sekä savukkeiden salakuljetukseen. Pelkästään savukkeita takavarikoitiin yli 16 miljoonaa kappaletta. • Yhteinen tullioperaatio JETSTREAM: Ranskan tullin koordinoiman alueellisen merivalvontaoperaation tavoitteena oli havaita Atlantin alueella meritse tapahtuvaa arkojen tavaroiden laitonta kauppaa. Operaation tuloksena takavarikoitiin 2 tonnia kannabishartsia. • Yhteinen tullioperaatio JUPITER: Espanjan tullin koordinoiman alueellisen merivalvontaoperaation tavoitteena oli torjua arkojen tavaroiden laitonta kauppaa Välimerellä. • Yhteinen tullioperaatio FRANKSTEAD: Saksan ja Ison-Britannian tullien koordinoima alueellinen operaatio kohdistui huumausaineisiin. • Yhteinen tullioperaatio SASHA: Operaatio kohdistui huumausaineiden kemiallisiin lähtöaineisiin, ja sen tavoitteena oli häiritä organisoituja rikollisverkostoja, jotka vastaavat kyseisten laittomien kemikaalien meri- ja ilmakuljetuksista. Lähes kaikki jäsenvaltiot osallistuivat toimintaan syksyllä 2015. Operaatio järjestettiin Europolin tukemana yhteistyössä Ranskan tullipalvelun kanssa ja sen aloitteesta. Toiminnan ansiosta takavarikoitiin muun muassa yhteensä 185 kiloa laittomia tavaroita. • Yhteinen tullioperaatio BALTICA: Puolan tullihallinnon ja OLAFin johtamaan operaatioon osallistui kuusi jäsenvaltiota ja Europol. Operaatio kohdistettiin tupakkatuotteiden laittomaan tuontiin kolmansista maista, kuten Valko-Venäjältä ja Venäjältä. Operaation aikana takavarikoitiin 13 miljoonaa salakuljetettua savuketta. • Yhteinen tullioperaatio HANSA: Ison-Britannian tullin yhteistyössä Europolin kanssa järjestämä operaatio kohdistui valmisteveron alaisten tuotteiden, pääasiassa savukkeiden, laittomaan sisäiseen liikenteeseen. OLAF tarjosi järjestelmän turvalliseen tiedonvaihtoon ja osallistui operaatioon. Loppuarviointi on vielä kesken. • Yhteinen tullioperaatio ROMOLUK II: OLAFin ja Romanian tullin yhteistyössä järjestämään alueelliseen operaatioon osallistuivat Romania, Ukraina ja Moldova. Operaatiossa etsittiin salakuljetettuja savukkeita tarkistamalla EU:n alueelle maanteitse ja rautateitse saapuvia lähetyksiä. Operaatiossa takavarikoitiin yhteensä 3 878 460 savuketta ja 107 litraa alkoholia. 2.2.4.Tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjunta Vuonna 2013 annettuun tiedonantoon ”Savukkeiden salakuljetuksen ja tupakkatuotteiden muun laittoman kaupan tehokkaampi torjunta” liittyi laaja toimintasuunnitelma. Sittemmin komissio on edelleen pannut toimintasuunnitelmaa aktiivisesti täytäntöön tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Vuoden 2016 lopussa komission on määrä hyväksyä laaja kertomus strategian toimeenpanon edistymisestä. Komissio tukee voimakkaasti Maailman terveysjärjestön (WHO) tupakkatuotteiden laittoman kaupan estämistä koskevan lisäpöytäkirjan pikaista ratifiointia. Toukokuun 4. päivänä 2015 komissio ehdotti virallisesti, että Euroopan unionin neuvosto ratifioisi lisäpöytäkirjan EU:n puolesta. Lisäpöytäkirja on ensimmäinen monenvälinen oikeudellinen väline, jolla pyritään ratkaisemaan savukkeiden salakuljetukseen liittyvää ongelmaa maailmanlaajuisesti ja kattavasti. Marras–joulukuussa 2015 tehtiin laittomia tupakkatuotteita koskeva Eurobarometri-tutkimus. Raportti on määrä julkaista vuoden 2016 keskivaiheilla.

2.2.5.Alv-petosten torjunta Komission 19. syyskuuta 2013 julkaisema tutkimus alv-vajeen määrittämiseksi ja analysoimiseksi päivitettiin vuonna 2015. Tutkimuksessa esitettiin arviot alv-vajeesta 26 jäsenvaltion osalta vuodelle 2013 sekä tarkistetut arviot vuosille 2009–2012. Tutkimuksessa ei havaittu merkittävää parannusta arvonlisäverotulojen keräämisessä, sillä alv:n kokonaisvaje EU:n 26 jäsenvaltiossa oli 168 miljardia euroa, toisin sanoen 15,2 prosenttia alv-tulonmenetyksestä. Jäsenvaltiot työskentelevät yhdessä komission kanssa etsiäkseen uusia tapoja kehittää Eurofisc-verkostoa, jotta sen avulla voitaisiin havaita petostapaukset huomattavasti tavanomaista nopeammin. Jäsenvaltioista saadut kokemukset osoittavat, että alv-petostapauksissa käytetään usein hyväksi liiketoimintaketjun tarkistukseen liittyviä heikkouksia, kun vastapuoli sijaitsee kolmansissa maissa. Neuvostolta saamansa valtuutuksen turvin komissio aloitti vuonna 2015 Norjan kanssa neuvottelut EU:n tason sopimuksen tekemiseksi hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla. Neuvottelut ovat edelleen käynnissä. Muut toimet tulliyhteistyön ja valmisteveron sekä digitaalitalouden ja raportointivelvoitteiden osalta sisältyvät seuraavan vuoden kertomukseen, jossa eritellään vuonna 2016 toteutetut toimet. 2.2.6.Petostentorjuntaa koskevat määräykset kansainvälisissä sopimuksissa Monet EU:n kansainväliset sopimukset sisältävät määräyksiä keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta tulliasioissa. Myös etuuskohtelusopimukset sisältävät etuuskohtelun valvontatoimenpiteitä (petostentorjuntasäännökset). Vuonna 2015 oli voimassa 50 sopimusta, joihin sisältyi keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevia määräyksiä, jotka koskivat 73:a kolmatta maata. Neuvotteluja käytiin myös muiden maiden kanssa, joihin lukeutui merkittäviä kauppakumppaneita, kuten Yhdysvallat ja Japani. Ukrainan kanssa muodostetun pitkälle menevän ja laaja-alaisen vapaakauppa-alueen oli alustavasti määrä tulla voimaan 1. tammikuuta 2016. Siihen sisältyy keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevia määräyksiä ja etuuskohtelun valvontatoimenpiteitä. Vuonna 2015 allekirjoitettiin kumppanuus- ja yhteistyösopimus Kazakstanin kanssa. Sopimus sisältää määräyksiä keskinäisestä avunannosta tulliasioissa. 2.2.7.Petoksentorjuntatoimet, jotka koskevat kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemistä veron määräämiseksi EU:n lainsäädännössä edellytetään, että jäsenvaltiot käyttävät erityistä merkitsemisainetta kaasuöljyssä ja lentopetrolissa, joiden verokanta on alhaisempi kuin moottoripolttoaineeseen sovellettavan kansallisen valmisteveron. Merkintäaine hyväksyttiin komission päätöksellä, ja määräyksen voimaantulosta lähtien on käytetty vain yhtä merkintäainetta, Solvent Yellow 124:ää. Uusimmassa tarkistuksessa komissiolle ilmoitettiin merkintäaineen laittomaan poistamiseen liittyvän petollisen toiminnan lisääntymisestä. Syyskuussa 2015 komissio käynnisti kiinnostuksenilmaisupyynnön löytääkseen uuden ja toimivamman kemiallisen aineen, jolla voitaisiin korvata nykyinen merkintäaine ja jota käyttämällä voitaisiin vähentää dieseliin liittyviä laittomia toimia. Hankkeen odotetaan jatkuvan useita vuosia, kunnes uusi merkintäaine valitaan komission päätöksellä. Hallinnollinen valinta, tekninen analyysi ja kemiallinen laboratoriotestaus toteutetaan vuonna 2016. 2.3.Menopuolen petostentorjuntatoimet 2.3.1.Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (varainhoitoasetuksen) muuttaminen Varainhoitoasetuksen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 2015/1929 hyväksymisen jälkeen komissio perusti 1. tammikuuta 2016 alkaen entistä tehokkaamman varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi. Järjestelmällä varmistetaan sellaisten talouden toimijoiden varhainen havaitseminen, jotka aiheuttavat riskin unionin taloudellisille eduille hallintosanktioiden määrääminen, muun muassa talouden toimijan poissulkeminen niin, ettei se voi enää saada EU:n varoja, ja/tai taloudellisten seuraamusten määrääminen epäluotettavalle talouden toimijalle vakavimmissa tapauksissa tietojen julkistaminen komission verkkosivustolla poissulkemisesta ja/tai taloudellisista seuraamuksista varoittavan vaikutuksen vahvistamiseksi. Toimivaltainen viranomainen tekee päätökset poissulkemisesta ja/tai taloudellisista seuraamuksista joko lopullisen tuomion tai lopullisen hallinnollisen päätöksen perusteella. Jollei tällaisia edellytyksiä ole, päätökset tehdään korkean tason riippumattoman puheenjohtajan johtaman uuden lautakunnan suositusten perusteella. Lautakunnan tehtävänä on muun muassa varmistaa, että asianomaisella henkilöllä on oikeus tulla kuulluksi. Vuoden 2016 kertomuksesta lähtien komissio antaa tässä kertomuksessa varainhoitoasetuksen 108 artiklan 3 kohdassa säädetyt tiedot. 2.3.2.Menoihin liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista ilmoittaminen monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 säännösten mukaisesti

Komissio hyväksyi vuonna 2015 paketin, johon sisältyy neljä delegoitua asetusta ja neljä täytäntöönpanoasetusta. Niissä säädetään sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamisesta yhteisen hallinnoinnin aloilla vuodet 2014–2020 kattavaa monivuotista rahoituskehystä varten. Uudet lait tulivat voimaan marraskuussa 2015. Tavoitteena on parantaa jäsenvaltion sääntöjenvastaisuuksista ja petoksista ilmoittamien tietojen laatua ja yhdenmukaisuutta sekä varmistaa, että raportointivelvoitteet aiheuttaisivat jäsenvaltioille mahdollisimman vähän hallinnollista rasitusta. Jäsenvaltioiden ilmoittamia tietoja käytetään petostentorjuntaan, ja ne esitetään vuosittain tässä kertomuksessa. 2.4.Muut 2.4.1.Herkules-ohjelman täytäntöönpano Herkules III ohjelmalla (2014–2020) tuetaan toimia, joilla torjutaan petoksia, lahjontaa ja muuta unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa. Vuonna 2015 ohjelman talousarvio oli 14,1 miljoonaa euroa seuraavien rahoittamiseen: jäsenvaltioiden tullien ja poliisivoimien operatiivisten ja hallinnollisten valmiuksien vahvistamiseen tähtäävät rahoitustoimet koulutustoimet ja konferenssit tietotekninen tuki. Toukokuun 27. päivänä 2015 komissio julkaisi kertomuksen edellisen Herkules II ohjelman arvioinnista (2007–2013). Kertomus vahvisti, että ohjelmalla saatiin aikaan haluttu vaikutus kohtuullisin kustannuksin, että sidosryhmät olivat ohjelmaan tyytyväisiä ja että ohjelma onnistui tuomaan lisäarvoa. 3.Jatkotoimet Euroopan parlamentin antamaan päätöslauselmaan Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta – petostentorjunta – vuosikertomus 2014 Komissio toteaa, että jäsenvaltioiden ilmoittamat tiedot eivät ole vielä täysin vertailukelpoisia keskenään, ja panee merkille parlamentin pyynnön tilanteen parantamiseksi. Vuonna 2015 komissio hyväksyi sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamista koskevien uusien asetusten kokonaisuuden (ks. 2.3.2. kohta). Komissio on käynnistänyt yhteistyössä kansallisten asiantuntijoiden kanssa ilmoittamista koskevien uusien ohjeiden valmistelun. Ohjeiden tavoitteena on vähentää eroavuuksia sekä yhdenmukaistaa ilmoittamisprosessia ja tietojen laatua vertailtavuuden parantamiseksi. Lisäksi vuonna 2016 otettiin käyttöön sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmän (IMS) uusi versio. Vastauksena parlamentin huoleen julkisia hankintoja koskevista sääntöjenvastaisuuksista komissio toteaa, että ne ovat edelleen suurin virhelähde koheesiopolitiikan alalla. Komissio on kuitenkin toteuttanut sekä ennaltaehkäiseviä että korjaavia toimenpiteitä näiden sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi useilla julkisten varojen käytön aloilla. Korjaavien toimenpiteiden ansiosta merkittävä osa tehdyistä rahoitusoikaisuista liittyy kyseisiin rikkomuksiin. Komissio kiinnittää edelleen erityistä huomiota julkisia hankintoja koskevien sääntöjenvastaisuuksien havaitsemiseen ja korjaamiseen. Se tarjoaa myös jatkuvasti neuvoja kansallisille viranomaisille tässä asiassa ja on järjestänyt työpajoja, luentoja ja koulutustilaisuuksia. Se on ryhtynyt myös kahdenvälisiin toimiin auttaakseen jäsenvaltioita erityiskysymyksissä. Komissio ottaa huomioon julkisia hankintoja käsitelleen Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen ja selvittää mahdollisuutta tehdä sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmään teknisiä parannuksia tilintarkastustuomioistuimen pyyntöjen mukaisesti. Yhteentoimivuusmahdollisuutta komission muiden tietokantojen kanssa selvitetään tarvittaessa. Edunsaajien julkistamista koskevan ehdotuksen osalta komissio toteaa, että nykyisessä lainsäädännössä säädetään jo julkistamisesta ja luetellaan, minkä tyyppiset tiedot on julkistettava. Kuten parlamentti huomautti, ilmiantajat voivat olla merkittävässä asemassa korruption kaltaisten rikkomusten ennaltaehkäisyssä ja havaitsemisessa. Komissio hyväksyi ilmiantoa koskevat sisäiset ohjeet 6. joulukuuta 2012. Ohjeita voitaisiin käyttää mahdollisena mallina niissä toimielimissä ja muissa elimissä, joissa ei vielä ole otettu käyttöön omia sääntöjä. Parlamentti toi päätöslauselmassaan esiin OLAFin kansallisen tason suositusten jatkotoimet. Komissio yhtyy parlamentin näkemykseen siitä, että kattava syytteeseenpano EU:n taloudellisia etuja vahingoittavan rikollisuuden osalta on elintärkeää EU:lle ja sen jäsenvaltioille. Komissio muistuttaa kuitenkin, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että OLAFin suositukset arvioidaan ja niiden pohjalta ryhdytään asianmukaisiin jatkotoimiin ja että OLAFin pyynnöstä sille ilmoitetaan toteutetuista toimista. OLAF analysoi päätökset, joiden perusteella kansalliset viranomaiset päättävät olla määräämättä seuraamuksia tapauksissa, joissa OLAF on antanut oikeudellisen suosituksen. Komissio on Euroopan syyttäjänvirastoa koskevan vuoden 2013 lainsäädäntöehdotuksen yhteydessä tekemässään vaikutustenarvioinnissa nimennyt syitä sille, miksi OLAFin oikeudellisia suosituksia noudatetaan niin harvoin. Euroopan syyttäjänviraston on määrä puuttua osaan näistä puutteista, muun muassa vaikeuksiin, joita on kohdattu näytön keräämisessä jäsenvaltioista. Komissio on lisäksi käynnistänyt OLAFin tutkimuksista annetun asetuksen N:o 883/2013 arvioinnin, jonka on määrä valmistua vuonna 2017. Arvioinnin yhteydessä on mahdollisuus tarkastella myös kyseistä asiaa. 4.YHTEISTYÖ JÄSENVALTIOIDEN KANSSA 4.1.Petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea (COCOLAF) Petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean (COCOLAF) vuoden 2015 kokous jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa tarjosi mahdollisuuden keskustella muun muassa petoksentorjunnan tärkeimmistä tapahtumista sekä komission SEUT-sopimuksen 325 artiklan mukaisesti antaman kertomuksen ”Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta 2014” valmistelusta. COCOLAFin alaryhmät kokoontuivat vuonna 2015 valmistellakseen sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamista koskevia säännöksiä ja uuden sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmän julkistamista

laatiakseen petostentorjuntaa koskevia asiakirjoja jakaakseen tiedotusstrategioita käynnistääkseen petosten ehkäisyä ja torjuntaa koskevia viestintätoimia. Petosten ehkäisyn alaryhmässä kehitettiin kaksi ohjeasiakirjaa: ”National Anti-fraud Strategy in practice: preparatory phase”, jonka tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita kansallisten strategioiden laatimisessa ”Identifying conflicts of interest in the agricultural sector – A practical guide for funds managers”, jonka tarkoituksena on auttaa EU:n varoja hallinnoivia kansallisia viranomaisia varautumaan paremmin eturistiriitatilanteisiin. Molemmat asiakirjat laadittiin yhteistyössä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa OLAFin koordinoimana. Myös jäsenvaltioiden petostentorjunnan koordinointivirastojen alaryhmä vaihtoi kokemuksia ja parhaita käytäntöjä petostentorjuntatoimista lokakuussa 2015 pidetyssä kokouksessaan. Lisäksi OLAFin petostentorjunnan tiedotusverkoston (OAFCN) alaryhmä käynnisti petosten ehkäisyyn ja torjuntaan liittyviä tiedotustoimia järjestämällä seminaarin, jossa pohdittiin, millainen viestintä edistää petostentorjuntatoimia. 4.2.Jäsenvaltioiden toimenpiteet petosten ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi Jäsenvaltiot ilmoittivat toteuttaneensa vuonna 2015 merkittävän määrän EU:n taloudellisten etujen suojaamista ja petosten torjuntaa koskevia toimenpiteitä, mikä johtuu uutta ohjelmakautta 2014–2020 varten hyväksytyn unionin lainsäädännön suuresta määrästä. Jäsenvaltiot toteuttivat toimia, jotka kattoivat koko petostentorjuntaketjun. Eniten toimia toteutettiin julkisten hankintojen alalla. Muita toimenpiteiden kohteita olivat eturistiriidat, talousrikokset ja korruptio sekä petosten ja ilmiantajien määritteleminen ja petostentorjunnan koordinointivirastojen toiminta. Vuonna 2015 kymmenen jäsenvaltiota toteutti toimenpiteitä, joilla parannettiin kansallista yhteistyötä petoksentorjunnassa. Sen lisäksi Bulgaria, Luxemburg ja Unkari järjestivät viranomaisille koulutusta, jonka tarkoituksena oli parantaa petosten havaitsemiseen liittyvää osaamista. Viro ja Malta puolestaan keskittyivät lisäämään tietoisuutta petoksista. Viro järjesti valistavaa koulutusta korruptiosta, kun taas Maltan petostentorjunnan koordinointivirasto toteutti yhteistyössä koulutuksesta ja työllisyydestä vastaavan ministeriön kanssa toimenpiteitä petoksentorjuntaan ja korruptioon liittyvän koululaisten tietoisuuden lisäämiseksi maltalaisissa kouluissa. Lisäksi kolme jäsenvaltiota toteutti toimenpiteitä vahvistaakseen yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kanssa. Erityisesti mainitaan seuraavat: Bulgaria ilmoitti, että maan järjestämiin neljään kansainväliseen seminaariin osallistui 160 vero- ja tulliviranomaisten edustajaa Bulgariasta, Kreikasta ja Romaniasta sekä OLAFista ja petostentorjunnan koordinointivirastoista. Seminaarissa vaihdettiin kokemuksia ja keskusteltiin petoksentorjunnan tapaustutkimuksista. Lisäksi toteutettiin toimia, joilla pyrittiin parantamaan vuorovaikutusta jäsenvaltioiden hallintojen välillä Balkanin alueella. Tšekki hyväksyi Visegrad-ryhmän (V4) tullihallinnon yhteisen julistuksen riskiprofiilien esittämiseksi Aasian maista saapuville tekstiili- ja jalkinetuotteille. Ranska ratifioi tupakkatuotteiden laittoman kaupan estämistä koskevan lisäpöytäkirjan. Lisäksi seitsemän jäsenvaltiota hyväksyi EU:n varojen hallinnointia koskevia petostentorjuntatoimenpiteitä tai -menettelyjä. Näistä seitsemästä valtiosta kaksi päätti ottaa käyttöönsä ohjeet tai hallinnolliset menettelyt varojen hallinnoinnin tehostamiseksi. Erityisesti mainitaan seuraavat: Bulgaria hyväksyi toimintasuunnitelman vuosille 2015–2016 kansallisen petostentorjuntastrategian täytäntöönpanosta. Tšekki hyväksyi hallituksen päätöksen hallinnon tasolla sovellettavista korruptiontorjunnan perussuuntaviivoista, joissa määritetään hallituksen päälinjat korruption torjunnassa.

Tanska hyväksyi kansallisen petostentorjuntapolitiikan Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahastoa (ESR) varten. Vuonna 2015 Tanskan liiketoimintaviranomaisen verkkosivustolla julkistetun politiikan tavoitteena on vaalia petoksille kielteistä kulttuuria sekä lisätä petosten ennaltaehkäisyä ja havaitsemista. Saksa hyväksyi petostentorjunnan ja korruptiontorjunnan strategian, johon sisältyy kaikkien EAKR-toimenpiteiden petoksia koskeva riskinarviointi. Kymmenen jäsenvaltiota ilmoitti tehneensä lainsäädäntömuutoksia suojautuakseen tehokkaammin petoksilta. Kahdessa näistä jäsenvaltioista on ryhdytty lainsäädäntötoimiin tullipetosten torjumiseksi. Lisäksi kolme jäsenvaltiota on tehnyt petosten torjumiseen tähtääviä parannuksia verotukseen. 4.3.Vuoden 2014 suositusten täytäntöönpano Vuoden 2014 kertomuksessa Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta komissio suositti, että jäsenvaltiot hyödyntävät petostentorjunnan koordinointivirastojensa koko potentiaalin kehittäessään kansallisia petostentorjuntastrategioitaan saattavat julkisia hankintoja koskevat direktiivit ja erityisesti niihin sisältyvän eturistiriidan määritelmän sekä toimenpiteet ristiriitoihin puuttumiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöään ilmoittavat tapauksista entistä tehokkaammin tehostavat tullivalvontaa erityisesti siksi, että tulliselvityksen yhteydessä suoritettavien tullitarkastusten määrä on pienentynyt. Kuten aiemmassa kertomuksessa todettiin, vuoden 2014 loppuun mennessä petostentorjunnan koordinointivirasto oli toiminnassa kaikissa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden petostentorjunnan koordinointivirastojen vastuunjaossa on kuitenkin eroavaisuuksia: enemmistössä jäsenvaltioista petostentorjunnan koordinointivirastolle on annettu koordinointivaltuudet neljässä jäsenvaltioista koordinointivirastolle on annettu hallinnolliset tutkintavaltuudet Yhdistyneessä kuningaskunnassa petostentorjunnan koordinointivirastolle annettiin tutkintavaltuudet. Neljässä muussa jäsenvaltiossa on perustettu petostentorjunnan koordinointivirastojen verkosto, jossa eri osapuolet toimivat yhteistyössä. Kaikki neljä jäsenvaltiota, joita kehotettiin erityisesti tehostamaan petosten havaitsemis- ja/tai ilmoittamisjärjestelmiään, ovat tehneet merkittäviä parannuksia kansallisiin järjestelmiinsä. Ranska ja Espanja, joiden pyrkimykset mainittiin myös koheesiopolitiikan alalla, ilmoittivat edistyneensä sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamisen tehostamisessa. Huomattavan moni jäsenvaltioista ei kuitenkaan maininnut ryhtyneensä minkäänlaisiin toimiin näiden kohtien osalta, sillä ne olettivat asian koskevan vain neljää nimeltä mainittua jäsenvaltiota. Enemmistö jäsenvaltioista ilmoitti toteuttaneensa toimia tehostaakseen yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa sen varmistamiseksi, että tulliselvityksen jälkeisten tarkastusten perusjoukot kattavat kaikki tapahtumat ja kaikki talouden toimijat riippumatta siitä, onko tuoja sijoittautunut jäsenvaltioon, johon tuonti fyysisesti tapahtuu. Tähän päästiin muun muassa allekirjoittamalla yhteisymmärryspöytäkirjat asiaan liittyvien yksiköiden kesken. Lisäksi kuusi jäsenvaltiota ilmoitti, etteivät ne sulje pois muissa jäsenvaltioissa rekisteröityjä talouden toimijoita tutkimuksista, joissa pyritään tunnistamaan tullipetoksia. 5.PETOKSET JA MUUT SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET

Jäsenvaltioilla on ensisijainen hallinnointivastuu noin 80 prosentista talousarvion menopuolesta ja lähes kaikesta tulojen perimisestä. Alakohtaisessa sääntelyssä jäsenvaltioita kehotetaan ilmoittamaan komissiolle havaitsemistaan petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista. Ensimmäisessä sääntöjenvastaisuuksia koskevassa kertomuksessa annetut tiedot on päivitettävä, kun niissä tapahtuu muutoksia. EU:n lainsäädännön mukaisesti kaikki yli 10 000 euron arvoiset sääntöjenvastaisuudet ja petosepäilyt tulo- ja menopuolella on ilmoitettava. Kaikkia menopuolella havaittuja sääntöjenvastaisuuksia ei kuitenkaan tarvitse ilmoittaa. Havaitut ja ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet johtaisivat tulojen alenemiseen tai perusteettomaan menoerään, jos niitä ei havaittaisi. Näiden havaintojen jälkeen käynnistetään takaisinperintämenettely. Perinteisiin omiin varoihin liittyviä sääntöjenvastaisuuksia selvitetään viimeistään kuluvan varainhoitovuoden aikana, kun taas tässä asiakirjassa analysoitavat menoihin liittyvät sääntöjenvastaisuudet koskevat edellisten (keskimäärin kolmen vuoden takaisten) varainhoitovuosien rahamääriä. Esimerkkejä näistä sääntöjenvastaisuuksista ovat julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rikkomukset ja tukeen oikeuttamattomien menojen ilmoittaminen. Yhtäältä tämän tyyppiset sääntöjenvastaisuudet osoittavat tiettyjä heikkouksia varainhoidosta vastaavien viranomaisten toiminnassa. Toisaalta sääntöjenvastaisuuksien havaitseminen ja ilmoittaminen jälkikäteen osoittaa, että järjestelmä kokonaisuutena kykenee korjaamaan tällaiset tilanteet hankkeiden ja ohjelmien koko elinkaaren ajan. Petoksen käsitettä on syytä tarkastella lähemmin. Petos on tarkoituksellista harhaan johtamista: todisteena teon tahallisuudesta on usein turvautuminen vääriin tai väärennettyihin asiakirjoihin, mikä kasvattaa EU:n menoihin ilmoitettuja kustannuksia tai vähentää (tullimaksuista) saatavia tuloja. On selvää, että petos on huomattavasti vaikeampi havaita kuin pelkkä sääntöjenvastaisuus, jossa ei pyritä tarkoituksella johtamaan harhaan. Jälkimmäiset johtuvat useimmiten ensimmäisen valvontatason haavoittuvuuksista. Ensin mainitut puolestaan syntyvät yksittäisten henkilöiden ja/tai organisaatioiden tietyn toiminnan tuloksena silloinkin, kun tilanteessa käytetään hyväksi järjestelmän heikkouksia. Tähän toimintaan liittyy pahantahtoinen aikomus, ja sen yhteydessä käytetyt toimintatavat voivat olla yksinkertaisia tai niiden taustalla voi olla monimutkainen suunnitelma. Petoksen havaitseminen ja siitä ilmoittaminen osoittaa, että kansallisella ja EU:n tasolla käytössä oleva valvonnan kokonaisjärjestelmä (johon OLAFkin kuuluu) toimii, ja se kykenee havaitsemaan petokset ja sääntöjenvastaisuudet. Lopullinen päätös siitä, täyttääkö tietty sääntöjenvastaisuus todella petoksen tunnusmerkit, kuuluu kyseisen jäsenvaltion asianomaisille viranomaisille. Rikosoikeudenkäynti voi kestää useita vuosia, ellei kyseessä ole nimenomaan petokseksi todettu tapaus. Tästä syystä kaikki viittaukset havaittuihin petoksiin tässä asiakirjassa on tulkittava petosepäilyiksi. 5.1.Ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet ja yleiset suuntaukset vuosina 2011–2015 Vuonna 2015 komissiolle ilmoitettiin 22 349 sääntöjenvastaisuustapausta (petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet), ja niihin liittyvät rahamäärät olivat yhteensä noin 3,21 miljardia euroa. Summasta noin 2,79 miljardia euroa koskee EU:n talousarvion menopuolta, kun vuonna 2014 vastaava osuus oli vain 2,26 miljardia euroa. Havaitut sääntöjenvastaisuudet vastaavat 1,98:aa prosenttia menopuolen maksuista ja 1,71:tä prosenttia kannettujen perinteisten omien varojen bruttomäärästä. Vuoteen 2014 verrattuna havaittujen sääntöjenvastaisuuksien määrä kasvoi 36 prosenttia, mutta niihin liittyvä kokonaissumma pysyi samalla tasolla (väheni 1 prosentin). Ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä kasvoi vuosien 2011 ja 2015 välillä 98 prosenttia, ja niihin liittyvät rahamäärät kasvoivat 81 prosenttia. Kasvu koskee kuitenkin lähinnä menopuolen talousarviota. Tulo- ja menopuolella havaittiin toisistaan poikkeavat suuntaukset: tulopuolen suuntaus oli laskeva ja menopuolen nouseva. Menopuolen kasvun taustalla on monia tekijöitä: Ensinnäkin kasvu liittyy EU:n talousarviossa käytettävissä oleviin varoihin, joiden määrä oli vuonna 2015 yli 14 prosenttia suurempi kuin vuonna 2011. Toiseksi asiaan vaikuttavat myös elinkaareen liittyvät tekijät, kuten ohjelmakauden 2007–2013 lähestyvä päättyminen. Kolmanneksi asianomaisten toimielinten (Euroopan komissio ja tilintarkastustuomioistuin) ja kansallisten yksiköiden harjoittama EU:n varainhoidon valvonta kehittyy jatkuvasti.

Neljänneksi asiaan vaikuttaa erityistilanne kahdessa jäsenvaltiossa. Ne ilmoittivat poikkeuksellisen runsaasti sääntöjenvastaisuuksia (40 prosenttia kokonaismäärästä ja 20 prosenttia kokonaisrahamäärästä). Perinteisten omien varojen alalla OWNRES-tietokantaan rekisteröityjen sääntöjenvastaisuuksien kokonaismäärä laski 5 104:ään (vuoden 2014 5 538:sta). Jäsenvaltioiden ilmoittamiin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvä arvioitu ja toteutunut rahamäärä (petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet) laski vuonna 2015 427 miljoonaan euroon (vuoden 2014 611 miljoonasta eurosta). Merkittävää laskua rahamäärissä vuonna 2015 voi selittää se, että vuonna 2014 Yhdistyneen kuningaskunnan osalta sääntöjenvastaisuuksiin liittyvä toteutunut rahamäärä oli poikkeava tekstiilien ja jalkineiden arvon liian alhaiseksi määrittämisen takia, eikä tilanne jatkunut enää vuonna 2015 samassa laajuudessa. Toisaalta osa alun perin käyttöön otetuista lisätulleista peruutettiin, todennäköisesti aliarvostusta koskevan näytön puuttumisen vuoksi. 5.2.Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä (johon sisältyvät sekä petosepäilyt että todetut petokset) ja niihin liittyvät rahamäärät eivät korreloi tarkasti EU:n talousarvioon vaikuttavien petosten yleisyyden kanssa. Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet näyttävät pikemminkin kertovan, kuinka monta mahdollista petostapausta jäsenvaltiot ja EU:n elimet havaitsevat. Vuonna 2015 ilmoitettiin petoksiksi 1 461 sääntöjenvastaisuustapausta, joihin liittyi yhteensä 637,6 miljoonaa euroa menoja ja tuloja. Alojen välillä havaittiin merkittäviä eroja, kuten taulukosta 1 on nähtävissä. Vuoteen 2014 verrattuna vuonna 2015 petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä kasvoi 11 prosenttia ja niiden taloudellinen vaikutus kasvoi 18 prosenttia. Kuviossa 1 esitetään viiden viime vuoden yleiset suuntaukset, joissa korostuu ilmoitettujen tapausten lukumäärän pieneneminen. Vuosien 2010 ja 2011 välisen merkittävän pienenemisen jälkeen havaittujen ja petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä on kuitenkin myöhempinä vuosina kasvanut vuoteen 2014 saakka, kun taas niihin liittyvät rahamäärät ovat vaihdelleet huomattavasti. Tapausten lukumäärän vaihtelu kertoo tilanteesta enemmän kuin niihin liittyvien rahamäärien vaihtelu. Rahamäärät vaihtelevat huomattavasti vuodesta toiseen, koska niihin voivat vaikuttaa yksittäiset tapaukset, joihin liittyy suuria summia. Kuvio 1: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet ja niihin liittyvät rahamäärät, 2011–2015 Eroja on myös tulosuuntauksessa (joka on vuonna 2015 lukumäärän ja rahamäärän suhteen laskeva) ja menosuuntauksessa (jossa vaihtelut näyttäisivät olevan yhteydessä monivuotisten ohjelmakausien etenemiseen ja jossa tapausten lukumäärä on laskenut hieman toisena peräkkäisenä vuonna). Taulukko 1: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet vuonna 2015 * Laskelma sisältää ilmoitetut arviot määristä. Liitteessä 1 esitetään kaikki vuonna 2015 petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet jäsenvaltioittain ja toimintalohkoittain. 5.2.1.Tulot Vuonna 2015 petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä (612) on 26 prosenttia pienempi kuin keskimäärin vuosina 2011–2015 (822). Perinteisten omien varojen alalla arvioitujen ja todettujen tapausten arvo vuonna 2015 (78 miljoonaa euroa) on 34 prosenttia viiden vuoden keskiarvoa (119 miljoonaa euroa) pienempi. Tässä yhteydessä petoksiksi ja muiksi sääntöjenvastaisuuksiksi ilmoitettujen tapausten määrä pysyy melko vakaana petoksiksi ilmoitettujen tapausten määrän laskusta huolimatta. Tulliselvityksen yhteydessä suoritetut tullitarkastukset ja petoksentorjuntaviranomaisten suorittamat tutkinnat olivat tehokkaimmat petostapausten havaitsemismenetelmät vuonna 2015. Rahamäärien valossa tehokkaimpia menetelmiä olivat petostentorjuntaviranomaisten suorittamat tutkinnat ja tulliselvityksen jälkeiset tarkastukset. Kuviot 2 ja 3: Petosten havaitsemismenetelmät – tapausten lukumäärä ja arvioidut ja todetut rahamäärät

Jäsenvaltioissa ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrää ja niihin liittyviä rahamääriä on vaikeaa vertailla keskenään, sillä asiaan liittyvien säännösten erilaiset tulkinnat vaikuttavat ilmoituskäytäntöihin. Taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna havaitut vuotuiset vaihtelut johtuvat yksittäisistä laajoista petostapauksista, joilla on huomattava vaikutus vuosittaisiin lukuihin erityisesti jäsenvaltioissa, joissa kerättyjen perinteisten omien varojen määrät ovat pienempiä. Muut tekijät, kuten liikennelajit, kaupankäyntityyppi, talouden toimijoiden vaatimustenmukaisuuden taso ja jäsenvaltion sijainti, voivat vaikuttaa lukuihin merkittävästi. 5.2.2.Menot EU:n menojen osalta ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä pieneni 10 prosenttia vuodesta 2014. Lasku näkyi talousarvion kaikilla toimintalohkoilla koheesiopolitiikkaa lukuun ottamatta. Toimintalohkojen välillä on kuitenkin joitakin merkittäviä eroja. Määrä on kasvanut markkinatuen, suorien tukien ja kalatalouden aloilla, kun taas maaseudun kehittämisen alalla suuntaus oli vastakkainen: vuodesta 2013 vuoteen 2014 määrä kasvoi 82 prosenttia, minkä jälkeen se laski 31 prosenttia vuonna 2015 (ks. 5.2.2.1. kohta). Laskua on havaittavissa myös liittymistä valmistelevan tuen alalla (6 prosenttia) ja suorien menojen (94 prosenttia) alalla. Sen sijaan koheesiopolitiikan alalla on havaittavissa merkittävä 21 prosentin kasvu edellisen vuoden laskun jälkeen. Tapauksiin liittyvien rahamäärien vaihtelut eivät yleensä kerro paljoakaan, kuten edellä on selitetty. Rahamäärät kuitenkin kasvoivat 55 prosenttia vuodesta 2014. Komissio ja jäsenvaltiot ovat korostaneet valvontatoimien suunnittelun ja keskittämisen tarvetta riskianalyysin ja tietoteknisten välineiden avulla, joten kasvu voi olla näiden uusien käytäntöjen ansiota. Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä ja niihin liittyvät rahamäärät esitetään kuvioissa 4 ja 5 talousarvion toimintalohkoittain. Kolmantena vuonna peräkkäin suurin osa (52 prosenttia) petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista havaittiin maatalouden alalla. Aiempien vuosien tapaan, ja nyt vielä suuremmassa määrin, suurin osa sääntöjenvastaisuuksiin liittyvistä rahamääristä (85 prosenttia) koskee kuitenkin koheesiopolitiikkaa. Kuviot 4 ja 5: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet toimintalohkoittain (menot) – lukumäärä ja niihin liittyvä rahamäärä Väärien tai väärennettyjen asiakirjojen tai ilmoitusten käyttö oli edelleen yleisin petostyyppi (34 prosenttia). Ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista 16 liittyi eturistiriitoihin, kolme korruptiotapauksiin ja 73 muihin etiikkaa ja lahjomattomuutta koskeviin sääntöjenvastaisuuksiin. Noin 23 prosenttia vuonna 2015 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista havaittiin petostentorjuntaviranomaisten toimesta tai rikostutkinnan tai muun ulkoisen tarkastuksen yhteydessä. Tapauksista 75 prosenttia havaittiin alakohtaisten säännösten mukaisissa hallinnollisissa valvontajärjestelmissä. Tämä korostaa ulkoisten tarkastusten merkitystä petosten torjunnassa sekä hallinto- ja tarkastusviranomaisten välisen voimakkaan koordinoinnin tarvetta. Petostentorjuntatutkimuksissa tai rikosoikeudellisissa tutkimuksissa havaitaan mahdollisia petostapauksia, joihin liittyy suuria rahamääriä, mikä on osoitus näiden tutkimusten tehokkuudesta ja kyseisten viranomaisten vahvoista tutkintavalmiuksista. Havaitsemisaste vaihtelee edelleen jäsenvaltioiden välillä, mutta erot ovat pienentyneet. Vuonna 2015 vain kaksi jäsenvaltiota, Irlanti ja Luxemburg, ei luokitellut yhtään sääntöjenvastaisuuksistaan petoksiksi. Hyvin vähän petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia (alle kolme kaikilla menoaloilla) ilmoitettiin Belgiassa, Ruotsissa, Maltassa, Suomessa, Tanskassa ja Itävallassa. Suurimman määrän (53–199) petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia havaitsivat ja ilmoittivat Romania, Puola, Slovakia, Saksa ja Italia. Rahamäärien osalta suurimmat luvut (40–213 miljoonaa euroa) ilmoittivat Italia, Portugali, Slovakia, Romania ja Puola. Erot johtuvat useasta tekijästä ja kuvaavat erilaisia lähestymistapoja jäsenvaltioiden välillä ja saman jäsenvaltion eri hallinnonalojen välillä. Vuosina 2011–2015 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista 7 prosenttia todettiin petoksiksi. Tässä yhteydessä Puola, Romania, Bulgaria ja Saksa ilmoittivat eniten päätökseen saatettuja menettelyjä. 5.2.2.1.Luonnonvarat (maatalous, maaseudun kehittäminen ja kalatalous) Yli 30 prosentin laskusta huolimatta vuonna 2015 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista suurin osa koski maaseudun kehittämistä. Muilla aloilla oli havaittavissa kasvua edellisvuoteen verrattuna. Edellisten vuosien tapaan neljän jäsenvaltion (Unkarin, Puolan, Romanian ja Italian) ilmoittamat sääntöjenvastaisuudet muodostivat noin 74 prosenttia kaikista petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista. Romania, Puola, Liettua ja Tšekki ilmoittivat aiempaa enemmän petostapauksia. Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lisääntyminen koskee Euroopan maatalouden tukirahastoa. Vuonna 2015 3 prosenttia ilmoitetuista tapauksista koski sekä maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa että Euroopan maatalouden tukirahastoa. Useimmiten petokseksi ilmoitettu sääntöjenvastaisuus liittyy väärien tai väärennettyjen asiakirjojen, väärien tai väärennettyjen tukihakemusten ja tekaistujen tuotteiden, lajien ja/tai tekaistun maan hyödyntämiseen Euroopan maatalouden tukirahaston yhteydessä. Maaseudun kehittämisen maatalousrahaston osalta jäsenvaltiot ilmoittivat muita etiikkaa ja lahjomattomuutta koskevia sääntöjenvastaisuuksia, vääriä tai väärennettyjä asiakirjoja sekä vääriä tai väärennettyjä tukihakemuksia.

Vuonna 2015 hallintoviranomaisten valvontatoimet olivat tehokkain valvontamuoto, jonka puitteissa havaittiin 50 prosenttia kaikista petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista. Vuosina 2009–2013 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista 10 prosenttia luokiteltiin todetuiksi petoksiksi. Samana aikana 12 prosenttia tapauksista hylättiin. Todettujen petosten suhteen Bulgaria ja Saksa ilmoittivat eniten päätökseen saatettuja menettelyjä. 5.2.2.2.Koheesiopolitiikka: ohjelmakaudet 2007–2013 ja 2000–2006 Kolmantena vuonna peräkkäin koheesiopolitiikka ei ollut se talousarviomenojen ala, jolla ilmoitettiin eniten petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia. Tapauksiin liittyvät rahamäärät muodostivat kuitenkin suurimman osuuden kokonaismäärästä. Viime vuosien suuntauksen mukaisesti vuonna 2015 suurin osa petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista (60 prosenttia) ja niihin liittyvistä rahamääristä (75 prosenttia) koski Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR). Suurin osa petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista (64 prosenttia) havaittiin EU:n lainsäädännön edellyttämässä valvontajärjestelmässä. Näin ollen vuonna 2012 korostunut suuntaus jatkui. Tämä on kuitenkin merkittävä muutos verrattuna edelliseen ohjelmakauteen (2000–2006), jolloin petoksiksi katsottavat sääntöjenvastaisuudet havaittiin lähes yksinomaan petostentorjuntatutkimuksissa tai rikosoikeudellisissa tutkimuksissa. Rahamäärien osalta merkittävimmät tulokset saavutettiin kuitenkin hallinnollisessa valvonnassa (44 prosenttia) sekä rikosoikeudellisissa ja petostentorjuntatutkimuksissa tai petostentorjuntaa koskevissa tarkastuksissa (44 prosenttia). Petostapaukset ilmoitetaan keskimäärin 10 kuukauden kuluessa niiden havaitsemisesta. Tapaukset havaitaan keskimäärin alle kolme vuotta vilpillisen toiminnan alkamisesta. Vuosina 2009–2013 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista 12 prosenttia todettiin petoksiksi (vuonna 2013 vastaava luku oli 11 prosenttia). Tapauksista hylättiin 4 prosenttia. Todettujen petosten suhteen Saksa, Puola ja Italia ilmoittivat eniten päätökseen saatettuja menettelyjä. 5.2.2.3.Liittymistä valmisteleva politiikka: Liittymistä valmisteleva tuki ja liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) Liittymistä valmistelevan tuen alalla petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä ja niihin liittyvät rahamäärät pienenivät vuonna 2015 edelliseen vuoteen verrattuna. Romania ilmoitti petoksiksi katsottuja liittymistä valmistelevaa tukea koskevia sääntöjenvastaisuuksia maatalouden kehittämisohjelman alalla. Vuoteen 2014 verrattuna IPA:han liittyvien petoksiksi katsottavien sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä ja rahamäärät kasvoivat. Suurimman osan petoksiksi katsottavista sääntöjenvastaisuuksista ilmoitti Turkki. Suurimmat petoksiin liittyvät rahamäärät kirjattiin rajat ylittävän yhteistyön ja maaseudun kehittämisen kohdalla. 5.2.2.4.Komission suoraan hallinnoimat menot Komission suoraan hallinnoimia menoja analysoidaan komission yksiköiden antamia perintämääräyksiä koskevien tietojen perusteella. Komission suoriteperusteisen kirjanpitojärjestelmän (ABAC) mukaan viisi takaisinperintätapausta luokiteltiin vuonna 2015 petoksiksi ilmoitetuiksi sääntöjenvastaisuuksiksi (eli OLAFille ilmoitetuiksi tapauksiksi). Niihin liittyvä rahamäärä oli 0,2 miljoonaa euroa. 5.3.Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet Vuonna 2015 komission tietoon tuli 20 888 muuta kuin petokseksi ilmoitettua sääntöjenvastaisuutta (noin 41 prosenttia enemmän kuin vuonna 2014). Luvut kasvoivat kahdella yhteisen hallinnoinnin alalla, pysyivät samoina tulopuolella ja pienenivät liittymistä valmistelevan tuen ja suorien menojen osalta. Tapauksiin liittyvä taloudellinen vaikutus väheni noin 2,58 miljardiin euroon (7 prosentin lasku vuoteen 2014 verrattuna – ks. 5.3.2. kohta), kuten taulukosta 2 on nähtävissä. Taulukko 2: Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet vuonna 2015 * Laskelma sisältää ilmoitetut arviot määristä

Liitteessä 2 esitetään kaikki muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet vuonna 2015 jäsenvaltioittain ja toimintalohkoittain. 5.3.1.Tulot Vuonna 2015 muiden kuin petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä (4 492) on 1 prosentin viiden vuoden keskiarvoa (4 515 vuosina 2011–2015) pienempi. Arvioitujen ja todettujen tapausten arvo vuonna 2015 (349 miljoonaa euroa) on 1 prosentin viiden vuoden keskiarvoa (347 miljoonaa) suurempi. Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet havaittiin pääosin tulliselvityksen jälkeisissä tarkastuksissa (54 prosenttia tapauksista ja 56 prosenttia rahamääristä). Muita tärkeitä havaitsemismenetelmiä muissa kuin petoksiksi ilmoitetuissa sääntöjenvastaisuuksissa vuonna 2015 olivat vapaaehtoinen tunnustaminen (16 prosenttia lukumääristä ja 15 prosenttia rahamääristä) tulliselvityksen yhteydessä suoritettu tullitarkastus (13 prosenttia lukumääristä ja 12 prosenttia rahamääristä). Aurinkopaneelit olivat se tuote, johon petokset ja sääntöjenvastaisuudet vaikuttivat vuonna 2015 rahamääräisesti eniten. Useissa tapauksissa aurinkopaneeleihin liittyvät sääntöjenvastaisuudet havaittiin OLAFin antaman keskinäiseen avunantoon liittyvän tiedonannon jälkeen. Tässä korostuu OLAFin tutkimusten merkitys sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa tietynlaisia tavaroita koskevien liiketoimien osalta (esim. virheellinen tuotteen alkuperä tai yhdistetyn nimikkeistön CN-koodi, polkumyyntitullien kiertäminen). 5.3.2.Menot Muiden kuin petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrän kasvu koskee EU:n talousarvion tärkeimpiä menoaloja (maatalous ja koheesiopolitiikka). Liittymistä valmistelevaan politiikkaan ja suoriin menoihin liittyvät sääntöjenvastaisuudet ovat vähentyneet. Kasvun taustalla on Espanjan ilmoittamien sääntöjenvastaisuuksien suuri määrä koheesiopolitiikan alalla. Niiden osuus on 36 prosenttia kaikista vuonna 2015 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista. Tapausten lisääntyminen näkyy myös niihin liittyvien rahamäärien merkittävänä kasvuna. Niin ikään Irlanti ilmoitti poikkeavan suuren määrän sääntöjenvastaisuuksia, joista suurin osa koskee ohjelmakautta 2000–2006. Kansalliset viranomaiset toteuttavat kaikkien havaittujen sääntöjenvastaisuuksien johdosta korjaavia toimenpiteitä, joilla pyritään suojaamaan EU:n taloudellisia etuja. 5.4.Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimien tulokset Vuonna 2015 OLAF käynnisti 219 tutkimusta. Samana aikana saatettiin päätökseen 304 tutkimusta ja annettiin 364 suositusta. OLAF lähetti kansallisille viranomaisille 98 suositusta oikeudellisten toimien käynnistämisestä ja kehotti niitä perimään takaisin noin 888,1 miljoonaa euroa, joista noin 97,9 miljoonaa euroa koski tuloja ja 790,2 miljoonaa euroa menoja (ks. taulukko 3). Taulukko 3: OLAFin tutkimusten jälkeen takaisin perittäväksi vaaditut määrät vuonna 2015 6.TAKAISINPERINTÄ JA MUUT ENNALTAEHKÄISEVÄT JA KORJAAVAT TOIMENPITEET Takaisinperintöjä, rahoitusoikaisuja ja muita ennaltaehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä (maksujen keskeyttämiset ja lykkäämiset) koskevat yksityiskohtaiset tiedot julkaistaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle toimitettavassa vuotuisessa komission tiedonannossa EU:n talousarvion suojaamisesta. Tästä aiheesta ei anneta lisätietoja tässä kertomuksessa. 7.JOHTOPÄÄTÖKSET JA SUOSITUKSET Jäsenvaltioilla on ratkaiseva rooli sen varmistamisessa, että EU:n taloudellisia etuja suojataan riittävästi. Jäsenvaltiot keräävät tai hallinnoivat ja käyttävät suurimman osan EU:n talousarvioon sisältyvistä varoista, joten niillä on myös erityinen vastuu sen varmistamisessa, että moitteettoman varainhoidon periaatteita sovelletaan ja noudatetaan asianmukaisesti. Jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavat petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet havaitaan ja korjataan ja petostapauksissa tekijät asetetaan asianmukaisesti syytteeseen.

Vuosi 2015 on ollut useiden komission ja jäsenvaltioiden viime vuosina käynnistämien käytäntöjen vakiinnuttamisen aikaa. Joissakin strategisissa kysymyksissä, kuten Euroopan syyttäjänvirastoa koskevissa neuvotteluissa, on edistytty, mutta vielä ei kuitenkaan ole saavutettu ratkaisevia tuloksia. Muilla alueilla edistyttiin vuonna 2015 merkittävästi EU:n taloudellisten etujen suojaamisessa, erityisesti talousarvion tulopuolella. 7.1.Tulot Asetuksen (EU) N:o 2015/1525 hyväksyminen on parantanut tullipetosten havaitsemisen ja tutkinnan nykyisiä puitteita EU:n tasolla ja kansallisella tasolla sekä vahvistanut merkittävästi sekä OLAFin että kansallisten tulliviranomaisten analysointimahdollisuuksia petoksiksi katsottavan toiminnan havaitsemisessa. Näin ollen havaintojen suuntaus perinteisten omien varojen alalla on ollut hieman laskeva, mihin vaikuttaa osaltaan havaintoihin liittyvä suuri rahamäärä vuonna 2014. Aurinkopaneeleja koskevien petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa (joista monet havaittiin OLAFin toteuttamien yhteisten tullioperaatioiden jälkeen) korostuu OLAFin suorittaman tutkinnan merkitys sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa tietyntyyppisiin tuotteisiin liittyvissä liiketoimissa sekä EU:n tason koordinoinnin ja yhteistyön tuoma lisäarvo petostentorjunnassa. Tullivalvontastrategiassa yhdistyvät erilaiset valvontamuodot. Tulliselvityksen jälkeen suoritettavat tarkastukset ovat tehokkain havaitsemiskeino sekä havaittujen tapausten lukumäärän että niihin liittyvien rahamäärien valossa. Tulliselvityksen yhteydessä suoritettavat tarkastukset ja petostentorjuntaviranomaisten tekemät tarkastukset ovat korvaamattoman tärkeitä tiettyjen petostyyppien ja uudenlaisten petosmuotojen havaitsemisessa. Useissa jäsenvaltioissa budjettirajoitteet ovat johtaneet valvonnasta vastaavan henkilöstömäärän supistamiseen. Osassa jäsenvaltioista tulli toimii huomattavan vähäisen henkilöstön varassa. Valvontatoimien supistaminen voi lisätä sisäisiä kauppavirtoja, mikä voi kuitenkin toteutua tehokkaan valvonnan ja EU:n taloudellisten etujen suojaamisen kustannuksella. Suositus 1 Nykyisten budjettirajoitteiden puitteissa esitetään seuraavaa: Jäsenvaltioita kehotetaan löytämään tasapaino kaupankäynnin helpottamisen ja EU:n taloudellisten etujen suojaamisen välillä. EU:n taloudelliset edut ovat myös kansallisia etuja, kun huomioidaan tuonnista kerättävät kansalliset verot ja se, että jäsenvaltiot saavat korvauksen perinteisten omien varojen keräämisestä. Jäsenvaltioita pyydetään vaihtamaan kokemuksia tilanteista, joissa tulliviranomaiset ovat erityisen onnistuneesti havainneet petoksia tai sääntöjenvastaisuuksia tulliselvityksessä. Jäsenvaltioita kehotetaan hyödyntämään muilta jäsenvaltiolta tai komission yksiköiltä tullialan riskienhallintajärjestelmän (CRMS), AFIS-portaalin tai OWNRES-tietokannan välityksellä saadut tiedot riskinhallinnassaan ja täydentämään riskinhallinnassa käytettyjä kansallisia perusjoukkoja. Jäsenvaltioita pyydetään tekemään tiivistä yhteistyötä toistensa kanssa ja vaihtamaan tietoja yli rajojen tulliselvityksen jälkeisistä tarkastuksista/auditoinneista sekä ennaltaehkäisemään petoksiin liittyvää kaupan uudelleen ohjautumista jäsenvaltiosta toiseen. Määriteltäessä, mitä yrityksiä tarkastukset koskevat, huomio tulisi kiinnittää yrityksiin, jotka sijaitsevat yhdessä maassa mutta joiden tuontitavaran tulliselvitykset tehdään muiden jäsenvaltioiden tullitoimipaikoissa. Vuonna 2015 vapaaehtoinen tunnustaminen yleistyi tietolähteenä sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa. Siksi vapaaehtoisen tunnustamisen seuraukset on huomioitava suunniteltaessa tulevia tarkastusstrategioita, erityisesti tulliselvityksen jälkeisiä tarkastuksia, mutta myös mukautettaessa tarkastusstrategioita, jotta oma-aloitteisen määräämisen piiriin kuuluvia toimijoita voidaan valvoa jatkossa. Ennen kaikkea on huomioitava kaikilta osin se, että tullausarvoa voidaan tarkistaa jälkikäteen. Suositus 2: Kun huomioidaan vapaaehtoisen tunnustamisen lisääntyminen sekä tapausten määrässä että niihin liittyvissä rahamäärissä tarkasteltuna, jäsenvaltioita muistutetaan tarpeesta mukauttaa tullivalvontastrategioitaan ja huomioida vapaaehtoisen tunnustamisen seuraukset. Siksi jäsenvaltioita pyydetään mukauttamaan vuotuista henkilöstö- ja resurssisuunnitelmaansa vapaaehtoisen tunnustamisen kautta saatujen tietojen vaadittua jälkitarkastusta varten huomioimaan tullialan riskinhallinta ja tarvittaessa huomioimaan valvontasuunnitelmissaan vapaaehtoisen tunnustamisen kautta paljastuneiden sääntöjenvastaisuuksien tyypit laajentamaan tullivalvontaa muihin talouden toimijoihin, joilla on samanlaista tai vastaavaa liiketoimintaa tai muuta toimintaa kuin vapaaehtoisen tunnustuksen tehneillä yrityksillä. 7.2.Menot Menopuolella petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärän vaihtelua viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana on vaikea tulkita. Vaikka havaittujen tapausten kokonaismäärä on pysynyt melko vakaana kolmen viime vuoden ajan, tapauksiin liittyvät rahamäärät ovat kasvaneet säännöllisesti. Seuraavien välillä on havaittavissa merkittävä ero: a.meno-ohjelmat, jotka ovat monivuotisia ja joissa havaintojen määrä noudattaa niiden syklistä luonnetta, sekä b.suorat tuet ja markkinatuki (maatalouspolitiikka), joissa tuet ja toimet noudattavat vuotuista sykliä ja petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien havaitseminen alkaa ajan mittaan noudattaa tiettyä johdonmukaisuutta ja vakautta. Petosten havaitsemiskäytännöissä on yhä eroja jäsenvaltioiden välillä. Niiden jäsenvaltioiden määrä, jotka havaitsevat ja ilmoittavat merkittävän määrän petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia, on kasvanut, mikä on osoitus jäsenvaltioiden sitoumuksesta EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavaan petostentorjuntaan.

Komissio on edelleen huolissaan siitä, että jotkin maat ilmoittavat erittäin harvoin mahdollisesti petoksiksi katsottavista sääntöjenvastaisuuksista. Etenkin vuoden 2014 kertomuksessa huomioitu edistys tiettyjen jäsenvaltioiden kohdalla juuttui paikoilleen tai tilanne jopa taantui vuonna 2015. Vaikka sääntöjenvastaisuuksista ilmoittaminen on laadultaan tyydyttävää, sitä voitaisiin yhä parantaa, jotta ilmiöiden perusperiaatteita voitaisiin analysoida syvemmin. Suositus 3: Jäsenvaltioita kehotetaan lisäämään sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmän kautta ilmoitettujen tietojen laadunvalvontaa erityisesti seuraavien tietojen osalta: – sääntöjenvastaisuuksien kuvaaminen – aiheeseen liittyvät painopistealueet – sellaisten hankkeiden/toimien mukauttaminen paikallisesti, joihin petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet ovat vaikuttaneet. Koska jotkin jäsenvaltiot ilmoittavat petoksiksi katsottavista sääntöjenvastaisuuksista edelleen erittäin harvoin (erityisesti tähän osoitettuihin varoihin nähden), komissio kehottaa kyseisiä jäsenvaltioita tehostamaan toimia petosten havaitsemiseksi ja/tai niistä ilmoittamiseksi: • maatalous: Suomi, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta • koheesiopolitiikka: Espanja, Ranska ja Liettua. Hallinto- ja maksajaviranomaisten merkitys petosten havaitsemisessa on kasvanut vuodesta 2012, ja sitä olisi lisättävä tulevina vuosina kautta 2014–2020 koskevan uuden sääntelykehyksen mukaisesti. Komissio uskoo, että tätä roolia on mahdollista vahvistaa entisestään, jos viranomaiset hyödyntävät järjestelmällisesti sopivia tietoteknisiä välineitä. Suositus 4: • Hallinnoitujen toimien monimutkaisuus ja tuensaajien suuri määrä huomioon ottaen jäsenvaltioita (hallintoviranomaiset/maksajavirastot ja tarkastus-/valvontaviranomaiset) pyydetään suunnittelemaan ja keskittämään tarkastus- ja valvontatoimensa riskianalyysin ja tehokkaiden tietoteknisten välineiden perusteella. • Komissio on kehittänyt ja luovuttanut jäsenvaltioiden käyttöön järjestelmiä ja välineitä, kuten Arachne-välineen, sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmän ja petoksia koskeva riskinarviointivälineen. Komissio kannustaa jäsenvaltioita käyttämään näitä järjestelmiä ja välineitä järjestelmällisemmin ja tehokkaammin, ellei niillä ole jo käytössään vastaavia vaihtoehtoisia järjestelmiä ja välineitä. LIITE 1 – Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä mittaa jäsenvaltioiden EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien petosten ja muun laittoman toiminnan torjunnan tuloksia. Siksi lukuja ei tulisi nähdä jäsenvaltioiden alueilla havaittujen petosten yleisyyden kuvaajana. Yhteenlasketut määrät poikkeavat taulukosta 1, sillä liitteessä 1 ei ole huomioitu (liittymistä valmistelevia) kolmansia maita eikä suoria menoja.

LIITE 2 – Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet