KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Matkailua ja työllisyyttä koskevien neuvoston päätelmien jatkokäsittelyn edistymisestä

SISÄLLYSLUETTELO

I - Johdanto

II - Tavoitteet ja menetelmät

1. Yleiset tavoitteet

2. Jäsenvaltioiden kanssa tehtävä yhteistyö

3. Muihin politiikkoihin liittyvien, matkailuun vaikuttavien toimenpiteiden analysointi

4. Sosioekonomisten toimijoiden kuuleminen

III - Työryhmien tulokset

1. Työryhmien kokoukset

2. Väliraporttien laatiminen

3. Sähköinen viestintä

4. Työryhmien pääasialliset suositukset

a) Sosioekonomisten toimijoiden välinen yhteistyö ja verkkojen perustaminen

b) Ongelmien tiedostaminen

c) Informaatio

d) Seuranta ja valvonta

e) Tutkimus- ja arviointivälineet

f) Yrityksille ja erityisesti pk-yrityksille annettava tuki

IV - Toiminnalliset päätelmät

I. Johdanto

Ministerineuvosto kehotti 21. kesäkuuta 1999 antamissaan päätelmissä [1] komissiota ja jäsenvaltioita tiiviiseen yhteistyöhön, jotta matkailun osuutta kasvuun ja työllisyyteen lisättäisiin. Neuvosto nimesi muutamia erityisiä toiminta-alueita ja pyysi komissiota antamaan neuvostolle kertomuksen neuvoston päätelmien jatkokäsittelystä.

[1] Neuvoston (sisämarkkinat) matkailua ja työllisyyttä koskevat päätelmät, 21.6.1999, lehdistötiedote.

Tämä kertomus töiden edistymisestä on komission väliaikainen vastaus neuvostolle.

Neuvoston 21. kesäkuuta 1999 antamat päätelmät ovat itsessään tunnustus aikaisemmasta työstä ja erityisesti siitä dynaamisuudesta, joka on vallinnut vuodesta 1997 ja joka perustuu matkailualan taloudellisen merkittävyyden ja sen tarjoamien mahdollisuuksien ymmärtämiseen kasvun ja työllisyyden tekijänä.

Luxemburgissa järjestettiin marraskuussa 1997 matkailua ja työllisyyttä käsitellyt eurooppalainen konferenssi [2] hieman ennen Luxemburgissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston työllisyyshuippukokousta [3] ja neuvoston (matkailu) 26. marraskuuta 1997 pitämää kokousta [4]. Viimeksi mainittu tunnusti eurooppalaisen matkailun tasapainoisen ja kestävän kehityksen hyödyt ja kehotti syventämään Luxemburgin konferenssin tuloksia. Tämä johti matkailua ja työllisyyttä käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän perustamiseen vuonna 1998 ja sen laajalti hyväksyttyjen suositusten [5] perusteella komission tiedonantoon [6] 28. huhtikuuta 1999. Komission ehdottama strategia, joka koostuu matkailualan tuntemuksen parantamisesta ja nykyisten politiikkojen paremmasta käytöstä, on saanut laajaa tukea neuvostolta1, parlamentilta [7], talous- ja sosiaalikomitealta [8] ja alueiden komitealta [9].

[2] Luxemburgissa pidetty työllisyyttä ja matkailua käsitellyt konferenssi: esitetyt toimet, 4.-5.11.1997.

[3] Eurooppa-neuvoston kokous Luxemburgissa, 21-22.11.1997.

[4] Neuvoston (matkailu) päätelmät, 26.11.1997.

[5] Euroopan matkailuala - yhteistyötä työllisyyden edistämiseksi: matkailua ja työllisyyttä käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän päätelmät ja suositukset, Euroopan komissio, lokakuu 1998.

[6] Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Matkailuun liittyvän työllistämispotentiaalin tehostaminen, KOM(1999)205 lopullinen - EYVL C 178-03, 23.6.99.

[7] Euroopan parlamentin päätöslauselma, 18.2.2000, A5-0030/2000.

[8] Talous- ja sosiaalikomitean lausunto, 26.1.2000, CES 93/2000 - EYVL 2000/C-75/37, 15.3.2000.

[9] Alueiden komitean lausunto, 15.6.2000, CdR 291/99 lopullinen.

Tämän seurantakertomuksen tavoitteena on tiedottaa neuvostolle ja muille toimielimille kesäkuun 1999 päätelmien jatkokäsittelyssä komission johdolla käytetyistä keinoista ja toteutetuista toimista sekä tehdä mahdolliseksi pohtia toimien tulevaa kohdistamista sekä temaattiselta että metodologiselta kannalta.

Tämä kertomus on myös osa jäsenvaltioille annettavaa ja jäsenvaltioiden välistä tukea ja yhteistyötä. Tuki ja yhteistyö konkretisoituvat erityisesti Portugalin puheenjohtajuuskaudellaan järjestämässä Vilamouran konferenssissa [10] ja puheenjohtajamaa Ranskan suunnittelemassa 22. marraskuuta 2000 Lillessä pidettävässä ministeritason seminaarissa. Tätä kertomusta on pidettävä komission panoksena Lillen seminaariin.

[10] Hallitusten matkailuvastaavien konferenssi, Vilamoura, Portugali, 11.5.2000.

Tämä kertomus on lisäksi tiedotusasiana 30. marraskuuta 2000 pidettävässä sisämarkkinoiden, kuluttajien ja matkailuasioiden neuvostossa.

II. Tavoitteet ja menetelmät

1. Yleiset tavoitteet

Neuvoston 21. kesäkuuta 1999 antamien päätelmien jatkokäsittelyä varten toteutettavien toimien päätavoitteet voidaan jakaa kolmeen ryhmään:

- syventää eurooppalaisen matkailualan suuntausten, tarpeiden, vaikeuksien ja rajojen tuntemusta,

- kerätä tietoa ja tunnistaa hyvät käytänteet sekä varmistaa niiden mahdollisimman laaja käyttö ja leviäminen,

- parantaa nykyisten kansallisten ja yhteisön politiikkojen ja toimintatapojen puitteissa kehitettyjä lähestymistapoja ja strategioita.

2. Jäsenvaltioiden kanssa tehtävä yhteistyö

Neuvosto kehotti kesäkuussa 1999 antamissaan päätelmissä komissiota ja jäsenvaltioita tiiviiseen yhteistyöhön. Koska matkailualan neuvoa-antavan komitean [11] tehtävänä on helpottaa matkailualaan liittyvää tiedonvaihtoa, neuvottelua ja yhteistyötä, sitä on pidetty sopivimpana tahona toteuttamaan neuvoston päätelmät. Se on siten toiminut koko toiminnan ohjauskomiteana ja ohjeiden antajana määriteltäessä toiminnan alaa ja käsiteltävien kysymysten laajuutta sekä työn organisoinnin ja arvioinnin suhteen. Komitea on pitänyt kolme näihin asioihin liittyvää kokousta [12]. Se on organisoinut tehtävät neuvoston esittämien neljän aihekokonaisuuden mukaisesti neljälle työryhmälle, joiden toimeksiannot on määritelty.

[11] Neuvoston päätös, 22.12.1986, EYVL L 384/52, 31.12.1986.

[12] 25.10.1999, 1.2.2000 ja 18.-19.9.2000.

Ryhmä A: informaation vaihdon ja levityksen helpottaminen etenkin uusien teknologioiden avulla,

Ryhmä B: koulutuksen parantaminen ammattitaidon kohentamiseksi matkailualalla,

Ryhmä C: matkailutuotteiden laadun parantaminen,

Ryhmä D: ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen edistäminen matkailualalla.

Työryhmien toimeksiannot ovat erilaisia, mutta niiden perustavoitteet ovat samanlaiset:

- tunnistaa tarpeet ja toimijat (mukaan lukien toimittajat ja vastaanottajat) ja määritellä käsitteet (esim. laatu, kestävyys);

- tunnistaa julkishallinnon eri tasojen (kansallinen, alueellinen, paikallinen) nykyiset strategiat ja toimenpiteet ja arvioida yhteisön politiikkojen ja ohjelmien vaikutus;

- kehittää päätelmiä ja suosituksia, jotka liittyvät erityisesti viranomaisten väliseen yhteistyöhön ja nykyisten kansallisten ja yhteisön välineiden käyttöön.

3. Muihin politiikkoihin liittyvien, matkailuun vaikuttavien toimenpiteiden analysointi

Työryhmät tarkastelivat käytettyjä kansallisia ja yhteisön politiikkoja, ohjelmia, toimenpiteitä ja välineitä. Tarkoituksena oli tunnistaa niiden myönteiset vaikutukset, yhteisvaikutukset ja puutteet sekä todeta, mihin toimiin olisi ryhdyttävä, jotta toimenpiteet koordinoitaisiin paremmin ja matkailualan tarpeet sisällytettäisiin tehokkaasti muihin tarkoituksenmukaisiin politiikkoihin, siten kuin neuvosto, parlamentti ja muut toimielimet ovat suositelleet. Tässä tarkoituksessa muut komission pääosastot ja tarkoituksenmukaiset elimet [13] on asianmukaisesti integroitu mukaan toimintaan. Politiikat, joilla on katsottu olevan erityistä merkitystä matkailuun, ovat liikenne-, työllisyys-, koulutus-, ympäristö-, kuluttaja-, tietoyhteiskunta-, ja aluepolitiikka.

[13] Euroopan ympäristökeskus ja Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop).

4. Sosioekonomisten toimijoiden kuuleminen

Neuvosto on myös kehottanut kuulemaan matkailuelinkeinon asiantuntijoita. Eri toimijoiden keskuudessa sekä kansalaisyhteiskunnassa on merkittävää erityisasiantuntemusta. Tärkeimmät toimijat, joita on katsottu tarpeelliseksi kuulla, voidaan ryhmitellä seuraavasti:

- eri alojen, mukaan lukien liikenne, yksityinen, sekä osittain että kokonaan julkisomisteinen elinkeinoelämä

- eri aloja edustavat ammattiliitot

- muut eturyhmät: kuluttajayhdistykset ja ympäristöalan kansalaisjärjestöt

- paikallis- ja alueviranomaiset.

Komissio on järjestänyt useita kokouksia prosessin selittämiseksi sekä edellä mainittuja ryhmiä edustavien eurooppalaisten liittojen kuulemiseksi, paikallis- ja alueviranomaisia lukuun ottamatta. Myös neuvoa-antava komitea on 18. syyskuuta 2000 pidetyssä avoimessa kokouksessa tavannut kuultujen liittojen edustajat. Koska aluksi tehtyjen välittömien huomautusten ja lausuntojen määrä oli vähäinen, edellä mainituille toimijoille annettiin mahdollisuus tutustua kaikkiin tuolloisiin asiakirjoihin ja asiakirjaluonnoksiin. Avointa kokousta seuraavina päivinä saatiinkin useita, yleisesti ottaen hyödyllisiä kannanottoja, joita on käytetty tämän välikertomuksen laadinnassa ja työryhmien raporttien tiivistelmissä.

On osoittautunut välttämättömäksi varmistaa, että sosioekonomisten toimijoiden ja kansalaisyhteiskunnan piiristä tulevat asiantuntijat integroidaan aktiivisemmin ja voimakkaammin koko toimintaan. Välitön osallistuminen työryhmiin, joissa asiantuntijoiden tietämystä voidaan hyödyntää, sekä sähköisen viestinnän käyttäminen ovat selkeästi tarpeen, edellyttäen kuitenkin, että ne tehostavat ja antavat rakentavaa tukea prosessille.

Tässä vaiheessa ei ole vielä päätetty, miten paikallis- ja alueviranomaisia voitaisiin kuulla ja millä tavoin heidät voitaisiin liittää prosessiin ja työryhmiin.

III. Työryhmien tulokset

1. Työryhmien kokoukset

Kukin työryhmä on pitänyt kolme kokousta vuoden 2000 helmi- ja elokuun välisenä aikana [14]. Kokouksissa oli tavoitteena laatia yhteinen työskentelyaikataulu, vaihtaa tietoja keskeisistä kysymyksistä sekä jäsenvaltioissa noudatettavista käytänteistä ja politiikoista, tunnistaa ensimmäiset mahdolliset suositukset ja keskustella tehtyä työtä koskevasta ensimmäisestä raportista.

[14] Ryhmä A: 28.2., 4.4. ja 18.7.2000, ryhmä B: 23.2., 19.5. ja 23.8.2000, ryhmä C: 6.3., 8.6. ja 24.8.2000, ryhmä D: 3.3., 25.5. ja 11.7.2000.

Jäsenvaltiot ovat nimittäneet osallistujat heidän kunkin ryhmän työhön liittyvän asiantuntemuksensa perusteella. Noin puolet heistä on kansallisia viranomaisia, neljäsosa elinkeinoelämän edustajia ja neljäsosa matkailutoimistoista, puolivaltiollisista järjestöistä ja tiedeinstituutioista.

Heti alusta lähtien kaikki jäsenvaltiot sekä Norja ovat nimenneet asiantuntijoita vähintään yhteen työryhmään (UK ja NL) ja useimmat kolmeen tai neljään ryhmään. Vähitellen jäsenvaltiot, jotka aluksi olivat vähemmän edustettuja, ovat pyrkineet lisäämään osallistumistaan ja ovat saavuttaneet lähes 100 prosentin nimitysasteen kaikissa ryhmissä.

Ryhmien toiminnassa on havaittu tarve suurempaan koordinointiin ryhmien välillä, koska ryhmien käsittelemät kysymykset liittyvät toisiinsa.

2. Väliraporttien laatiminen

Kullekin ryhmälle on nimetty esittelijä jäsenvaltioiden vapaaehtoisesti tekemien esitysten perusteella. Portugali ehdotti asiantuntijaa informaatiota käsittelevälle A-ryhmälle, Tanska koulutusta käsittelevälle B-ryhmälle, Espanja laatua käsittelevälle C-ryhmälle ja Ranska ympäristöä ja kestävää kehitystä käsittelevälle D-ryhmälle.

Esittelijät ovat laatineet väliraportit suhteellisen lyhyessä määräajassa pidettyjen kokousten perusteella. Raportteja varten on kerätty merkittävä määrä tietoja ja ehdotettu ensimmäisten suositusten luetteloja. Analysointia ja prioriteettien määrittämistä ei kuitenkaan ole vielä pystytty suorittamaan loppuun. Vaikka matkailualan neuvoa-antava komitea onkin nopeasti tarkastellut neljän väliraportin tiivistelmiä, niitä on kuitenkin tässä vaiheessa pidettävä väliaikaisina asiakirjoina, joista ei välttämättä kaikilta osin vallitse yksimielisyyttä. Tämän kertomuksen rinnalla tiedoksi annettavien tiivistelmien tarkoituksena on auttaa tekemään myöhemmistä toimista tehokkaampia, asettamaan tarkoituksenmukaisia prioriteetteja ja kehittämään uusia, innovatiivisia suosituksia ehdotettavaksi.

3. Sähköinen viestintä

Jo työryhmien toiminnan alussa komissio perusti sähköisen viestintäkeskuksen CIRCAn [15]. Tavoitteena oli helpottaa työryhmien jäsenten välistä tietojen vaihtoa ja perustaa laajalti käytettävissä oleva tietokanta, joka sisältäisi kaikki osanottajien hyödyllisiksi katsomat työryhmien aiheisiin liittyvät asiakirjat.

[15] Communication and Information Centre Administrator: IDA-ohjelmassa (Interchange of Data between Administrations) kehitetty extranet-väline, jonka avulla joukko käyttäjiä voi jakaa yksityisen tilan Internetissä tietojen vaihtoa ja viestintää varten.

Kokemus on osoittanut tämän tyyppisen keskuksen hyödyllisyyden, kun perustetaan yksi piste, josta käsin matkailuun liittyviä asiakirjoja on saatavilla. Tämä tietokanta on tällä hetkellä noin 120 käyttäjän käytettävissä, ja se sisältää useita satoja asiakirjoja.

Tietojen käytössä on toimien edetessä tapahtunut selvää kehitystä. Ensimmäisessä vaiheessa tietokannan käyttö koostui erityisesti sisällön luomisesta (asiakirjojen laittaminen tietokantaan) ja tietojen haku oli vähäistä. Toisen vaiheen aikana ja kolmannen kokouksen valmistelun myötä asiakirjoissa tehdyt haut ovat vähitellen lisääntyneet.

4. Työryhmien pääasialliset suositukset

Työryhmien tekemät alustavat ehdotukset Euroopan unionissa tehtävien toimien ja Euroopan unionin tekemien toimien strategisiksi suuntauksiksi kattavat laajan alan ja ne edellyttävät lukuisten matkailualan toimijoiden mukana oloa. Komissio katsoo, että on syytä kehottaa ryhmiä tulevaisuudessa keskittymään ehdotuksiin, jotka vaativat toteuttamista Euroopan tasolla tai joilla on vaikutusta muiden eurooppalaisten politiikoiden toteuttamiseen. Yhteisön tuoma lisäarvo varmistaa kuitenkin kaikilla tasoilla toteutettujen toimien onnistumisen ja toimii siten myös paikallisella tasolla.

Tarkoituksena ei ole esitellä työryhmien suosituksia yksityiskohtaisesti tai arvioida näitä suosituksia. Pyrkimyksenä on pikemminkin tuoda esiin monialaisia aihekokonaisuuksia, joita on tullut esiin työryhmien työssä.

Pääasialliset suositukset voidaan ryhmitellä seuraavasti:

a) Sosioekonomisten toimijoiden välinen yhteistyö ja verkkojen perustaminen

On todettu, että on erittäin tärkeää pystyä hyödyntämään matkailun kilpailukykyisen ja kestävän kehittymisen tarjoamat edut kaikkien toimijoiden kesken. Näiden erittäin monien matkailualaan liittyvien toimijoiden edeltä käsin tapahtuva tunnistaminen on osoittanut, että on tarpeen muodostaa yhteistyökumppanuuksia, kehittää niiden verkottumista ja edistää vapaaehtoisia sopimuksia ja menettelysääntöjä.

Vaikka tämä ongelma ei ole vieras A-ryhmälle, koska kullakin toimijoiden ryhmällä on omat, mutta vain osittaiset tietolähteensä, muut ryhmät ovat asettaneet kysymyksen selkeästi ensimmäiselle sijalle. Esimerkiksi B-ryhmä (koulutus) on osoittanut koulutuksen järjestäjien ja elinkeinoelämän sekä alueellisten ja paikallisten koulutusrakenteiden ja mikroyritysten välisen yhteistyön tarpeen. Laadun osalta olisi syvennettävä vapaaehtoisten laatunormien toteuttamista. Kestävän matkailun edistämistä hyödyttää kaikkien toimijoiden verkottaminen, jolloin voidaan kehittää tekniikoiden, menetelmien ja taitotiedon vaihtoa. Sille on hyötyä myös toimijoiden hyväksymistä eettisistä säännöistä, joiden tarkoituksena on mm. vähentää luonnonvarojen käyttöä ja matkailun aiheuttamaa saastumista.

Lisäksi matkailun tasapainoisen kehityksen eri aspektien väliset yhteydet on toteutettava järjestelmällisesti kaikkien toimijoiden kesken. Tämä koskee esimerkiksi jokapäiväistä työtä koskevan tietämyksen (tutkimukset, tilastot jne.) ja koulutustarpeiden välistä yhteyttä tai laatutoimenpiteiden soveltamista harjoittelujärjestelmissä tai erityiskoulutuksen kehittämistä laatujärjestelmien toteuttamista ja valvontaa varten sekä kestävän matkailun edellytyksiä varten.

Korkeaa laatua ei myöskään voida saavuttaa, ellei käytetä tietoyhteiskunnan teknologiaa ja sen lujittamaa osaamista, eikä myöskään ilman ympäristön kunnioittamista ja kestävän kehityksen tavoittelemista.

b) Ongelmien tiedostaminen

Toinen asiakokonaisuus, joka tulee esille lähinnä B-, C- ja D-ryhmässä, on eräiden toimijoiden eräitä erittäin konkreettisia kysymyksiä koskeva lisääntyvä tiedostaminen. Esimerkkeinä voidaan mainita hyöty, joka koituu pätevän työvoiman käytöstä, parantuneista työskentelyolosuhteista ja koulutukseen tehdyistä investoinneista, joiden avulla parannetaan pk-yritysten kilpailukykyä ja ratkaistaan keskeinen ongelma pätevän työvoiman houkuttelemisesta alalle ja pitämisestä alalla. Palvelun ja matkailutuotteiden laatu varmistaa eurooppalaisen matkailualan edullisen kilpailuaseman. Yritykset, joista 99 prosenttia on pk-yrityksiä, eivät kuitenkaan tarpeeksi tiedosta tämän ilmiön merkitystä.

Samoin toimijoiden, paikallisen väestön ja matkailijoiden lisääntynyt tietoisuus voisi tukea ja hyödyntää matkailun kysynnän kehittymistä sellaisen matkailun eduksi, jossa otetaan paremmin huomioon ympäristö ja kestävä kehitys.

Käytettävissä on erilaisia tiedottamisvälineitä. Komissio katsoo kuitenkin, että vaikka tiedotuskampanjat voidaankin luultavasti toteuttaa paremmin kansallisella tai paikallisella tasolla ja kansalaisjärjestöjen toimesta, matkanjärjestäjien laatumerkkien, peruskirjojen ja oppaiden laatiminen samoin kuin mittaus- ja arviointivälineiden kehittäminen voivat suuresti auttaa tiedottamisessa.

D-ryhmä on ehdottanut erityisen eurooppalaiseen matkailuun liittyvän Agenda 21 -toimintaohjelman laatimista. Asiaa voidaan tutkia, ja jos siinä päästään yksimielisyyteen, Euroopan unioni voisi sen hyväksyä ja edistää sen toteutumista. Lisäksi D-ryhmä on maininnut paikallisten agenda 21 -toimintaohjelmien toteuttamisen.

c) Informaatio

Kaikki ryhmät, ei ainoastaan kysymyksestä vastaava, ovat maininneet informaation tarpeen ja analysoineet ja järjestäneet tarvittavia tietoja. Ryhmät ovat laatineet tarkkoja tietopyyntöjä esimerkiksi työllisyydestä, pätevyyttä edellyttävistä työtehtävistä ja harjoittelutarpeista. D-ryhmä on toistanut välttämättömän yleisen informaation tarpeen, jonka on oltava osa A-ryhmän tavoitteista.

Useat ryhmät ovat korostaneet tietoyhteiskunnan teknologioiden vaikutuksen ja käytön merkitystä matkailun alalla ja maininneet aloitteet, jotka komissio on jo käynnistänyt erityisesti rakennerahastojen ja viidennen puiteohjelman IST-ohjelman puitteissa. Matkailun ja tietotekniikan välisten yhteisvaikutusten T&K-toimia varten on perustettu erityissektori. Lisäksi on suositeltu uuden erityisryhmän perustamista.

A-ryhmä on suositellut sellaisen www-yhteyden kehittämistä, jonka kautta sekä yksityisellä että julkisella käyttäjällä olisi yhteys useisiin sivustoihin, tietokantoihin ja tutkimuksiin ja jossa olisi mahdollista tehdä hakuja ainakin aihe- ja maakohtaisesti. Tämä suosituskokonaisuus, joka koskee nykyisten tai syntyvien (matkailuun liittyviä kansallisia politiikoita koskevien tietojen ja dokumentaatiokeskusten tietojen inventointi) tietojen yhdistämistä ja niiden käytön yksinkertaistamista luomalla yhteinen www-yhteys, on yhdenmukainen kansallisten ja eurooppalaisten viranomaisten paremman yhteistoiminnan ensisijaisen tavoitteen kanssa. Tämän suosituksen toteuttaminen vaikuttaa yhdenmukaisemman imagon luomiseen ja helpottaa kaikkien matkailua koskevien asiakirjojen tutkimista.

Lisäksi tarvitaan yksityiskohtaisempi määritelmä siitä, mitä tietoja on käytettävissä ja mitä palveluja tämä www-yhteys tarjoaa. Tämä voitaisiin saada aikaan yhdistämällä tutkimus (asiaankuuluvien asiakirjojen ja dokumentaatiokeskusten inventaario) ja työryhmän tekemä yksityiskohtaisempi määritelmä (www-yhteyden tarjoamat palvelut).

A-ryhmä on lisäksi suositellut matkailualan satelliittitilien laatimista, minkä myös muut ryhmät ovat maininneet. Sen tarkoituksena on antaa päättäjille sekä elinkeinoelämälle kokonaiskuva matkailun merkityksestä taloudelle muodossa, joka tekee mahdolliseksi verrata matkailua muihin talouden aloihin. Suositus matkailualan satelliittitilin laatimisesta Euroopan tasolla tekisi mahdolliseksi ymmärtää paremmin matkailualan merkitystä ja sen vaikutusta koko talouteen. Tämä lähestymistapa auttaisi merkittävästi ymmärtämään alan kasvuun vaikuttavia parametrejä ja kasvun vaikutusta erityisesti työllisyyteen. Tämä suositus, jota komissio voimakkaasti tukee, olisi kuitenkin toteutettava käyttäen yhdenmukaistettuja kansallisia satelliittitilejä, joita jo on joissakin jäsenvaltioissa.

d) Seuranta ja valvonta

Asiantuntemuksen lisääntyminen ja laadun tavoittelu sekä työssä että eri matkailupalveluissa ja matkakohteissa ovat jatkuva prosessi, joka edellyttää säännöllistä seurantaa. Sama lähestymistapa koskee luonnollisesti kestävän matkailun tavoittelemista. Työryhmät ovat muistuttaneet tarpeesta arvioida säännöllisesti tilanne ja toteutettujen toimenpiteiden vaikutus, mukaan lukien esim. rakennerahastojen tuella toteutetut yhteisön toimet.

B-ryhmä on suunnitellut pysyvän foorumin tai seurantakeskuksen perustamista Euroopan unionin yhteyteen. Sen puheenjohtajana toimisi komissio, ja toimintaan osallistuisivat ja sitä koordinoisivat jäsenvaltiot, sosioekonomisia aiheita käsittelevät kansainväliset organisaatiot ja asiantuntijat sekä muut eturyhmät. C-ryhmä on osoittanut tarpeelliseksi edistää tehokkaan seurannan toteuttamisessa välttämättömien indikaattorien käyttöä. D-ryhmä on suositellut maakohtaisten tulostaulujen laatimista.

e) Tutkimus- ja arviointivälineet

Tarve eräiden alalle herkkien ilmiöiden mittaamiseen ja mallintamiseen on noussut esiin. Sekä tunnetun muuttujan tilanteeseen että tilanteen parantamiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutukseen liittyvien mittausvälineiden ja arviointijärjestelmien parametrien määrittämiseksi tehtävä tutkimustyö on ensisijainen toimi. Sen olisi ulotuttava erityisesti riittävien laatuindikaattorien kehittämiseen esimerkiksi yrityksiä varten, eri osatekijöiden kestävyyden indikaattoreita (mukaan lukien liikennesektori) ja suoritusindikaattoreita (esimerkiksi ympäristön, laatujärjestelmien, koulutuksen tai työvoiman kehittymisen hallinto).

Etusija olisi annettava myös menetelmien kehittämiselle: opetusmenetelmät, joissa otetaan huomioon pk-yritysten tämänhetkiset ja tulevat tarpeet; eurooppalainen menetelmä laadun vertailevaksi arvioinniksi; menetelmä kohteen sietokyvyn määrittämiseksi, jotta alueellisia vaikutuksia voidaan hallita. C-ryhmän olisi jatkettava työtään laatujärjestelmien määrittämiseksi ja niiden soveltamiseksi ja selvitettävä niitä koskevat tarpeet.

Siten voitaisiin toteuttaa vertailevaa arviointia, mikä tekisi mahdolliseksi löytää innovatiivisia ratkaisuja.

Näiden työvälineiden (indikaattorit, menetelmät ja järjestelmät) kehittäminen sekä esikuva-analyysien käyttö ja innovaatioita edistävien tekijöiden ja olosuhteiden tutkiminen ovat täysin komission nykyisen yrityspolitiikan mukaisia toimia.

f) Yrityksille ja erityisesti pk-yrityksille annettava tuki

Työryhmät ovat todenneet ongelmia olevan mikroyritysten rahoituslähteiden tunnistamisessa ja rahoituksen saannissa, pk-yritysten tarvitseman avun laadussa ja rakennerahastojen tehokkaammassa käytössä.

Erityisesti B-ryhmä on korostanut paikallis- ja alueviranomaisten roolin huomioon ottamista ja kaikille toimijoille avointen oppimisrakenteiden ja -verkkojen perustamista mikroyritysten kilpailukyvyn parantamiseksi.

Pk-yritykset käyttävät käytettävissä olevia välineitä vähiten. Lisäksi on todettu teknisen avun tarve esikuva-analyysien ja laatujärjestelmien sekä ympäristövaikutusten tutkimuksissa ja laatumerkkien toteuttamisessa.

D-ryhmä on erityisesti korostanut, että matkailun kausiluonteisuutta vähentävät toimenpiteet ovat välttämättömiä matkailuyritysten kilpailukyvyn lisäämiseksi. Se on voimakkaasti suositellut merkittävämmän roolin antamista pk-yrityksille päätöksenteossa ja markkinointiverkkojen toteuttamisessa. Se on lisäksi ottanut esille matkailualan yritysten lisääntyvään keskittymiseen liittyvän ongelman ja suosittaa tutkimaan tapoja, joilla matkailu voisi osallistua matkailukohteiden suojeluun.

IV. Toiminnalliset päätelmät

1. Työryhmät ovat tehneet vireää yhteistyötä, jonka matkailualan neuvoa-antava komitea on hyväksynyt. Tämä yhteistyö ei kuitenkaan johda tuloksiin, ellei sitä tehdä jatkuvasti vuonna 2000 perustetuissa puitteissa, joita täydennetään jäljempänä esitetyillä uusilla elementeillä. Työryhmissä on pyrittävä järjestelmällisemmin yhteisvaikutukseen ja sen välittömänä seurauksena välttämään kaksinkertaisen työn tekemistä. Kokouksissa tehtävää työtä on vahvistettava jatkuvalla osanottajien verkossa tekemällä työllä. Sen vuoksi komissio suosittelee, että työryhmät voivat jatkaa työtään vuoteen 2001, kuten on suunniteltu, jotta ne voisivat antaa lopullisen kertomuksen vuoden 2001 syksyllä, ja voitaisiin saavuttaa matkailuun vaikuttava yhteisön ja kansallisten toimien samaan pyrkivä lähestymistapa.

2. Työryhmien käsittelemiä neljää aihetta on jatkettava ja syvennettävä ja on pyrittävä tunnistamaan ensisijaiset toimet väliraporteissa, tiedoksi annetuissa tiivistelmissä ja tämän kertomuksen III luvussa jo esille tuotujen prioriteettien pohjalta.

Liikennekysymyksen merkitystä on korostettu. Se liittyy useisiin tutkittuihin aiheisiin. Sitä ehdotetaan käsiteltäväksi lähinnä työryhmässä, joka käsittelee ympäristönsuojelua ja matkailun kestävää kehitystä.

Informaatioteknologioiden vaikutus ja käyttö matkailualalla on osoittautunut kysymykseksi, joka ylittää pelkkien taloudellisten ja tilastotietojen vaihdon ja levittämisen ja edellyttää mm. eri alojen asiantuntijoita. Sen vuoksi ehdotetaan, että perustettaisiin uusi työryhmä, joka käsittelisi informaatio- ja viestintäteknologioiden vaikutusta matkailuun.

3. Kuhunkin työryhmään ehdotetaan otettavaksi kohtuullinen määrä sosioekonomisista piireistä ja kansalaisyhteiskunnasta lähtöisin olevia asiantuntijoita siten, että kunkin ryhmän tasapaino ja ohjattavissa oleva luonne muuttuvat enemmän asiantuntijapainotteisiksi kuitenkin niin, että ryhmät voivat toimia tehokkaasti. Kunkin ryhmän erityisaiheiden mukaisesti niihin kutsutaan osallistujiksi rajallinen määrä alan ammattilaisia, ammattiliittojen asiantuntijoita ja muita eturyhmiä tunnustettuun asiantuntemukseen perustuvien kriteerien nojalla.

4. Asiantuntijat, jotka eivät voi osallistua työryhmien kokouksiin, voivat antaa vapaaehtoisen panoksen perustetun sähköisen viestintäkeskuksen kautta. Viestintäkeskus voi olla sosioekonomisten toimijoiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten käytettävissä tavoin, jotka on määritettävä kyseisten tahojen prosessiin osallistumisen mukaisesti.

5. Tämän kertomuksen kohdissa III ja IV.2 esitettyjen, viiden työryhmän prioriteettien lisäksi komissio katsoo tarpeelliseksi luoda vuonna 2001 yhteydet ehdokasmaiden viranomaisiin ja matkailun ammattialajärjestöihin, jotta voitaisiin aloittaa säännöllinen näkemysten vaihto kansallisista politiikoista, hyvistä käytänteistä ja yhteisön toimenpiteistä, joilla on vaikutusta matkailuelinkeinoon. Kyseisten viranomaisten ja ammattialajärjestöjen edustajien osallistuminen matkailualan neuvoa-antavan komitean avoimeen kokoukseen vuonna 2001 tarjoaisi todellisen mahdollisuuden valmistella näiden maiden tulevaa liittymistä Euroopan unioniin.

6. Kansainvälisissä toimissaan komissio aikoo vuonna 2001

- syventää Euro-Välimeri-alueen yhteistyötä matkailualalla

- tehostaa matkailualaa koskevia neuvotteluja GATS:n yhteydessä

- valmistella matkailualaa koskevaa kysymystä Yhdistyneiden Kansakuntien kestävän kehityksen toimikunnan (Rio + 10) vuonna 2002 pidettävää kokousta varten laadittavan Euroopan unionin kannan yhteydessä

- tehostaa matkailualaan liittyvien tärkeimpien kansainvälisten organisaatioiden (OECD, Maailman matkailujärjestö) kanssa tehtävää yhteistyötä.

7. Lisäksi komissio julkaisee ennen tämän vuoden loppua määräaikaisen kertomuksen yhteisön matkailuun liittyvistä toimista, joka kattaa vuodet 1997-1999. Se voimistaa jo aloitettujen tutkimusten avulla Euroopan unionin ja muun maailman matkailualan markkinoiden, rakenteiden ja suuntausten jatkuvaa tutkimista, jotta olisi mahdollista tarkkaan arvioida kaikkien sellaisten aloitteiden vaikutus, jotka yhteisön politiikoiden puitteissa voivat vaikuttaa unionin matkailualan yritysten kilpailukykyyn.

8. Lopuksi komissio toivoo kaikkien näiden aloitteiden avulla voivansa vuoden 2001 lopulla ja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa esitellä Euroopan unionin matkailuelinkeinolle ja muille asiaankuuluville toimijoille täydellisen analyysin kansallisista politiikoista, parhaista käytänteistä ja yhteisön toimenpiteistä, joilla on myönteistä vaikutusta eurooppalaiseen matkailuelinkeinoon. Tämän pitäisi auttaa tunnistamaan tiiviissä yhteistyössä kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa toimet, joita jäsenvaltioiden (mukaan lukien alue- ja paikallisviranomaiset), elinkeinoelämän ja tarvittaessa yhteisön toimielinten olisi hyödyllistä toteuttaa, jotta vahvistettaisiin unionin matkailualan kilpailukykyä ja sen vaikutusta työpaikkojen luomiseen ja kestävään kehitykseen.

9. Komissio pyytää Lillen ministeriseminaariin 22. marraskuuta ja sisämarkkinoiden, kuluttajien ja matkailuasioiden neuvostoon 30. marraskuuta osallistuvia hallitusten vastuuhenkilöitä ja muita asianomaisia EU:n toimielimiä (Euroopan parlamentti, talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea) tukemaan käynnissä olevia aloitteita sekä edellä ehdotettuja aloitteita prosessissa mukana olevien toimijoiden kannustamiseksi antamalla heille selvä poliittinen tuki.