[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.2.2007

SEK(2007) 139 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2010

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Unkari toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Unkarin uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 1 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. maan tilanne vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa menettelyä koskevien säännösten perusteella (liiallisia alijäämiä koskeva menettely)

3. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

4. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Unkarin talouskasvu on ollut melko vahvaa kymmenen viime vuoden aikana, ja kasvu on ollut entistä tasapainoisempaa vuodesta 2003 lähtien. Työllisyysaste ja työvoimaosuus ovat kuitenkin edelleen EU:n alhaisimpien joukossa, ja viime vuosina kasvuhakuinen finanssipolitiikan viritys on aiheuttanut vakavaa epätasapainoa. Julkisen talouden hyvin suuri ja kasvava alijäämä on lisännyt julkista velkaa huomattavasti. Tätä silmällä pitäen ja kun myös otetaan huomioon ikääntymiseen liittyvien menojen odotettu kasvu pitkällä aikavälillä, Unkarin julkisen talouden kestävyyteen liittyy huomattava riski. Palkkakustannusten kasvu on varsinkin vuodesta 2001 lähtien vaikuttanut omalta osaltaan työllisyyskasvun pysähtymiseen. Kannustinjärjestelmät eivät ole myöskään innostaneet tarpeeksi työntekijöitä jäämään työmarkkinoille, eikä koulutusjärjestelmien tarjoama ammattitaito vastaa riittävällä tavalla uusien tuotantorakenteiden vaatimuksia. Kasvuhakuinen finanssipolitiikka vaikuttaa myös syrjäyttäneen yksityiset sijoitukset. Se on samanaikaisesti myötävaikuttanut korkean ulkoisen vajeen säilymiseen ja johtanut ulkomaisen nettovelan huomattavaan kasvuun. Kasvuhakuiseen finanssipolitiikkaan on viimeaikoina yhdistynyt kotitalouksien suojaamattoman valuuttamääräisen velan kasvu, mikä on lisännyt kotitalouksien alttiutta valuuttakurssivaihteluille.

Unkarin liiallista alijäämää koskeva menettely

Neuvosto teki 5 päivänä heinäkuuta 2004 päätöksen, jonka mukaan Unkarilla on perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukainen liiallinen alijäämä. Samanaikaisesti neuvosto osoitti Unkarille 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä oli korjattava vuoteen 2008 mennessä Unkarin toukokuussa 2004 esittämään lähentymisohjelmaan sisältyvän sopeutusuran mukaisesti. Neuvosto päätti kuitenkin perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti 18 päivänä tammikuuta 2005, että vaikka joitakin alijäämää supistavia toimenpiteitä oli toteutettu vuosina 2004 ja 2005, Unkari ei ollut noudattanut heinäkuussa 2004 esitettyjä suosituksia, sillä sekä vuoden 2004 että vuoden 2005 tavoitteista jäätäisiin arvioiden mukaan huomattavasti.

Neuvosto antoi 8 päivänä maaliskuuta 2005 perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen toisen suosituksen, sillä Unkari ei vielä kuulu euroalueeseen, ja tämän vuoksi siihen ei sovelleta perustamissopimuksen 104 artiklan 9 kohdan ja 11 kohdan mukaisia kahta seuraavaa vaihetta liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä. Neuvosto suositteli, että ”Unkarin viranomaiset toteuttavat 8 päivään heinäkuuta 2005 mennessä tehokkaita, mielellään rakenteellisia toimia tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitetyn vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseksi”. Lisäksi mahdollisten veronalennusten täytäntöönpanon ja ajoittamisen ehdoksi olisi asetettava joulukuussa 2004 komissiolle toimitetun tarkistetun lähentymisohjelman alijäämätavoitteiden saavuttaminen.

Neuvosto päätti 8 päivänä marraskuuta 2005 toistamiseen perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti, että Unkari ei ollut noudattanut perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisia uusia suosituksia. Neuvosto otti erityisesti huomioon, että vuosien 2005 ja 2006 alijäämätavoitteista jäätäisiin huomattavasti ja että veronalennusten toteuttaminen vuodesta 2006 alkaen oli vastoin neuvoston maaliskuussa 2005 esittämää suositusta.

Neuvosto antoi 10 päivänä lokakuuta 2006 kolmannen kerran perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen Unkarille osoitetun suosituksen, jolla määräaikaa liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi pidennettiin yhdellä vuodella eli vuoteen 2009. Tavoite vaikuttaa asianmukaiselta, sillä se merkitsee rakenteellisen alijäämän huomattavaa, yli 6 ½ prosentin korjausta suhteessa BKT:hen kolmen vuoden aikana. Neuvosto kehotti Unkaria supistamaan alijäämää uskottavalla ja kestävällä tavalla ja varmistamaan, että julkisen talouden bruttovelkasuhde saatetaan vakaaseen laskusuuntaan noudattamalla syyskuussa 2006 esitetyssä tarkistetun lähentymisohjelman mukautetussa versiossa vahvistettua alijäämän monivuotista supistusuraa. Lisäksi Unkaria kehotettiin hyväksymään ja täytäntöönpanemaan nopeasti suunnitellut rakenteelliset uudistukset, jotta julkinen talous kohenee kestävällä tavalla. Unkaria kehotettiin myös kehittämään talousarvion valvontaa parantamalla julkista taloutta koskevia sääntöjä ja tiukentamalla institutionaalista kehystä. Määräajaksi, johon mennessä Unkarin on toteutettava suositusten mukaisia tehokkaita toimia, asetettiin 10 päivä huhtikuuta 2007. Määräajan päätyttyä komissio arvioi Unkarin viranomaisten toteuttamia toimia.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 10 päivänä lokakuuta 2006 lausunnon syyskuussa 2006 esitetystä tarkistetun lähentymisohjelman mukautetusta versiosta, joka kattaa vuodet 2005–2009 ja joka oli laadittu joulukuun 2005 tarkistuksesta esitetyn neuvoston arvion johdosta. Neuvosto katsoi, että ”alijäämän supistaminen suunnitellulla tavalla riippuu kaavailtujen rakenneuudistusten tinkimättömästä toteuttamisesta, menojen hallinnasta ohjelman ensimmäisistä vuosista alkaen sekä julkisen talouden institutionaalisen rakenteen vahvistamisesta Unkarissa. Neuvosto kehottaa Unkarin hallitusta pyrkimään mahdollisimman hyviin tuloksiin kaikkien näiden tekijöiden osalta.” Neuvoston lausunto ei sisältänyt erityisiä talouspoliittisia suosituksia, koska neuvosto osoitti samaan aikaan Unkarille perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen (ks. edellä 2.2 jakso).

Komission arvio kansallisesta uudistusohjelmasta

Unkari on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus tarkistetun kansallisen uudistusohjelman muodossa 13 päivänä lokakuuta 2006. Unkarin tarkistetussa kansallisessa uudistusohjelmassa säilytetään vuoden 2005 kansallisessa uudistusohjelmassa yksilöidyt keskeiset haasteet, täydennetään niitä uudella energiaa ja ympäristöä koskevalla painopisteellä ja panostetaan aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan. Siinä myös suunnitellaan julkisen talouden rahoitusaseman saattamista kestävälle perustalle lyhyellä aikavälillä, mikä edistäisi kasvua ja työpaikkojen luomista keskipitkällä aikavälillä.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 annettua vuotuista seurantakertomusta [2] ) kävi ilmi, että Unkari on edistynyt vain vähän vuoden 2005 kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Koska julkisen talouden tavoitteista on poikettu huomattavasti, hallituksen on pitänyt tarkistaa merkittävästi julkisen talouden sopeutusuraansa sekä hyväksyä ja toteuttaa julkisen talouden vakauttamistoimenpiteitä. Sekä työllisyyden että mikrotalouspolitiikan osalta on toteutettu joitakin uudistuksia. Näillä aloilla on kuitenkin vielä paljon tehtävää. Samoin on parannettava makrotalouden vakautta.

Havaittujen vahvuuksien ja heikkouksien perusteella suositettiin, että Unkari toteuttaisi seuraavanlaisia toimia: julkisen talouden alijäämän ja bruttovelkasuhteen supistaminen realistisella tavalla, julkishallinnon, terveydenhuoltoalan sekä eläke- ja koulutusjärjestelmien uudistaminen, aktiivinen työmarkkinapolitiikka, uudet työnteon kannustimet ja tasavertaiset mahdollisuudet korkeatasoiseen koulutukseen.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Unkarin tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2010

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

5. Neuvosto tutki [27 päivänä tammikuuta 2007] Unkarin tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2010.

6. Ohjelmassa esitetyn makrotalouden skenaarion mukaan taloudellinen toimeliaisuus hidastuu julkisen talouden vakauttamistoimenpiteiden seurauksena vuosina 2007 ja 2008 ja vakauttamistoimenpiteitä edeltäviin kasvulukuihin päästään taas vuoteen 2009 mennessä. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää pääpiirteissään realistisilta vuoteen 2008 saakka ja saattaa jopa olla hieman varovainen, kun taas ohjelmakauden loppuvuosina skenaario vaikuttaa melko suotuisalta. Ohjelmassa ennustetaan inflaation kiihtyvän vuonna 2007 ja hidastuvan nopeasti sen jälkeen. Koko ohjelmakauden inflaatioura vaikuttaa kuitenkin hieman suotuisalta.

7. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämäksi vuonna 2006 arvioidaan syyskuussa 2006 tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitetyn uuden tavoitteen mukaisesti[6] 10,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun joulukuussa 2005 tarkistetun lähentymisohjelman tavoite oli 6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Alkuperäisen alijäämätavoitteen ylittyminen tapahtui lähes kokonaisuudessaan menopuolella (noin 5 % suhteessa BKT:hen) ja koski ennen kaikkea julkisen talouden instituutioiden toimintakustannuksia, eläke- ja terveydenhuoltomenoja ja paikallishallinnon tekemiä investointeja. Tavoitteen ylittymisessä näkyy myös erään moottoritieinvestoinnin sisällyttäminen julkisen talouden menoihin (1,1 % suhteessa BKT:hen). Kesällä 2006 hyväksyttyyn julkisen talouden korjaavaan pakettiin (1 ½ % suhteessa BKT:hen) sisältyy tuloja lisääviä toimenpiteitä sekä joitakin viipymättä toteutettavia menoleikkauksia, joita tehdään terveydenhuoltoalalla, kaasun hintatuissa ja julkishallinnossa. Näillä toimenpiteillä (lukuun ottamatta talousarvion yleisvarauksen – 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen – poistoa) odotetaan olevan huomattavia vaikutuksia myös vuonna 2007 ja sen jälkeen.

8. Tarkistuksen päätavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2009 mennessä (alijäämän supistaminen vuoden 2006 10,1 prosentista 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009[7]) syyskuussa 2006 esitetyn tarkistuksen mukaisesti pitkälti samanlaista makrotalouden skenaariota vastaan. Alijäämää on tarkoitus supistaa edelleen vuonna 2010. Perusjäämän pitäisi parantua suunnilleen saman verran. Suunniteltu sopeutus on etupainotteinen, sillä lähes puolet alijäämän supistuksesta tapahtuu vuonna 2007. Suunniteltuun nimelliseen sopeutukseen on ohjelmakaudella tarkoitus päästä kasvattamalla tuloja suhteessa BKT:hen lähes 1 prosenttiyksiköllä ja alentamalla menoja suhteessa BKT:hen lähes 6,5 prosenttiyksiköllä. Verorasitusta korotetaan aluksi 1,6 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen vuonna 2007, mutta korotus korvataan vähitellen menopuolen toimenpiteillä. Kesän 2006 jälkeen hyväksyttyjen menoleikkausten ja budjettijäädytysten lisäksi viranomaiset ovat ryhtyneet tiukentamaan menojen hallintaa ja tehostamaan julkisen talouden institutionaalista kehystä. Lisäksi ohjelma sisältää laajan rakenneuudistussuunnitelman, jonka tavoitteena on varmistaa alijäämätavoitteiden saavuttaminen varsinkin ohjelman loppuvuosina.

9. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan paranevan vuoden 2006 9 ¾ prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen noin 3 prosentin alijäämään ohjelmakauden loppuun mennessä. Ohjelmassa asetetaan julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, mutta sitä ei ole tarkoitus saavuttaa ohjelmakauden aikana. Tavoite on hivenen kunnianhimoisempi kuin edellisessä ohjelmatarkistuksessa, jossa keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettu rakenteellinen alijäämä oli 0,5–1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa riittävällä tavalla velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ½ prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi.

10. Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennakoitua huonompi varsinkin vuodesta 2008 lähtien. Makrotalouden näkymistä alijäämäuralle aiheutuvat riskit ovat pitkälti tasapainossa vuoteen 2008 saakka, mutta BKT:n ennakoitua heikompi kasvu ohjelman loppuvuosina voi johtaa arvioitua suurempaan alijäämään. Vaikka lyhyen aikavälin menoleikkaukset ja väliaikaiset budjettijäädytykset on suunnitelmien mukaan sisällytetty vuoden 2007 talousarvioon, on edelleenkin hieman epävarmaa, saadaanko menot jäädytettyä tehokkaasti (kun myös otetaan huomioon, että tällainen menojen hallinta sujui huonosti vuosina 2004–2006). Jää nähtäväksi, tehoavatko uudet julkista taloutta koskevat säännöt ja monivuotisen talousarviokehyksen luomiseksi toteutetut ensimmäiset toimet, jotta säännöllisistä menoylityksistä päästäisiin eroon. Hallitus on tehnyt päätöksiä toimista julkishallinnon, terveydenhuollon, eläke- ja koulutusjärjestelmien sekä hintatukien uudistamiseksi. Näiden toimenpiteiden johdosta julkisen talouden toteutuma voi olla lähempänä vuosien 2007 ja 2008 alijäämätavoitteita kuin komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa arvioidaan. Jäljelle jäävät rakenneuudistustoimet on kuitenkin vielä täsmennettävä tarkkaan ja toteutettava. Niitä tarvitaan korvaamaan menoja hillitsevät toimenpiteet, joiden soveltaminen päättyy vuoden 2008 lopussa. Ohjelman loppuvuosina on myös vaalien johdosta budjettikurin löystymisen riski, sillä aiemmilta vuosilta on tämänsuuntaisia kokemuksia. Jos julkisten liikenneyhtiöiden rakenneuudistussuunnitelmilla ei saavuteta toivottuja tuloksia, näiden yhtiöiden lisääntyvät tappiot saattavat lisäksi kasvattaa alijäämää väliaikaisesti.

11. Tämän riskinarvioinnin perusteella näyttää siltä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on pääosin asianmukainen liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen 2009 mennessä, kuten neuvosto on suositellut. Tämä edellyttää, että julkisen talouden strategia pannaan täysimääräisesti täytäntöön. Tämä merkitsee erityisesti vuoden 2007 talousarvioon ja uuteen ohjelmaan sisältyvien vakauttamistoimenpiteiden täysimääräistä toteuttamista ja ilmoitettujen uusien rakenneuudistustoimenpiteiden tarkempaa täsmentämistä ja oikea-aikaista hyväksymistä. Kun liiallinen alijäämä on saatu suunnitelmien mukaisesti korjattua, sopeutusvauhtia kohti ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitetta olisi kiristettävä vuonna 2010. Tämä olisi myös ensimmäinen askel kohti riittävää varmuusmarginaalia, jolla varmistetaan, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity normaaleissa suhdannevaihteluissa, sillä tällaista varmuusmarginaalia ei tällä hetkellä ole.

12. Julkisen bruttovelan arvioidaan olevan 67 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, joten velkasuhde ylittää sille perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa velkasuhteen ennustetaan kasvavan 71 ¼ prosenttiin vuoteen 2008 mennessä. Vuoden 2008 jälkeen sen odotetaan supistuvan ja olevan taas 67 ½ prosenttia vuonna 2010. Edellä mainittujen julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien riskien vuoksi velkasuhde ei kuitenkaan todennäköisesti kehity yhtä suotuisasti kuin ohjelmassa ennustetaan. Tämän riskinarvioinnin perusteella velkasuhde ei supistu riittävästi nopeasti kohti viitearvoa ennen kuin ohjelmakauden lopussa.

13. Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Unkarissa huomattavasti suuremmat kuin EU:ssa keskimäärin. Erityisesti tähän vaikuttaa eläkemenojen huomattava kasvu suhteessa BKT:hen pitkällä aikavälillä. Vaikka ensimmäisiä tärkeitä toimia on toteutettu, ohjelmassa suunniteltujen, ikääntymiseen liittyvien menojen huomattavaa kasvua hillitsevien muidenkin uudistustoimenpiteiden täysimääräinen toteuttaminen vähentäisi julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä. Lisäksi on tärkeää panna merkille, että julkisen talouden alkuasetelma on huomattavasti heikompi kuin vuonna 2005 ja muodostaa riskin julkisen talouden kestävyydelle myös ilman väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvia pitkän aikavälin vaikutuksia. Lisäksi bruttovelan määrä ylittää perustamissopimuksessa määrätyn viitearvon. Julkisen talouden vakauttaminen edelleen suunnitelmien mukaisesti vähentäisi julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä. Kaiken kaikkiaan Unkarin julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän huomattavia riskejä.

14. Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten lokakuussa 2006 esitetty Unkarin tarkistettu kansallinen uudistusohjelma vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös joitakin tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa ei kuitenkaan oteta erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Lähentymisohjelmassa mainitut rakenneuudistussuunnitelmat ja hiljattain hyväksytyt toimenpiteet vastaavat kokonaisuudessaan kansallisessa uudistusohjelmassa esitettyä uudistussuunnitelmaa ja erityisesti julkishallinnon ja terveydenhuollon aloilla sekä eläke- ja koulutusjärjestelmien ja eri tukijärjestelmien osalta hyväksyttyjä uudistustoimia.

15. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

16. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[8].

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelmassa suunnitellaan viime vuosien huomattavien alijäämien supistamista sopeuttamalla julkista taloutta etupainotteisesti ja se on pääosin asianmukainen liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen 2009 mennessä eli neuvoston asettamassa määräajassa. Kesän 2006 jälkeen on toteutettu joitakin tuloja lisääviä ja menoja hillitseviä toimenpiteitä sekä ensimmäisiä toimia julkishallinnon, terveydenhuollon sekä eläke- ja koulutusjärjestelmien uudistamiseksi. Julkisen talouden alijäämä- ja velkatavoitteiden saavuttamiseen liittyy kuitenkin riskejä varsinkin vuodesta 2008 alkaen.

Edellä esitetyn arvion ja 10 päivänä lokakuuta 2006 annetun 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen perusteella Unkaria kehotetaan:

i) noudattamaan tiukasti vuoden 2007 talousarviota ja toteuttamaan riittäviä toimia – ja tarvittaessa lisätoimenpiteitä – sen varmistamiseksi, että liiallinen alijäämä saadaan korjattua vuoteen 2009 mennessä, ja varmistamaan, että julkinen bruttovelka suhteessa BKT:hen saadaan vakaaseen laskusuuntaan mieluiten ennen vuotta 2009;

ii) kehittämään talousarvion valvontaa parantamalla julkista taloutta koskevia sääntöjä ja tiukentamalla julkisen talouden institutionaalista kehystä jatkaen vuoden 2007 talousarvioon sisältyviä ensimmäisiä toimia;

iii) hillitsemään menoja pysyvästi hyväksymällä ja toteuttamalla ripeästi ilmoitetut toimenpiteet, joilla on tarkoitus virtaviivaistaa julkishallintoa ja terveydenhuoltoalaa sekä uudistaa koulutusjärjestelmää;

iv) parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä etenemällä riittävästi kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta ja toteuttamalla ilmoitetut eläkejärjestelmän lisäuudistustoimenpiteet, kun huomioon otetaan velkaantumisaste ja ikääntymiseen liittyvien menojen kasvu.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

BKT:n määrä (% muutos) | LO joulukuu 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |

KOM marraskuu 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 2006 | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 2005 | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

YKHI-inflaatio (%) | LO joulukuu 2006 | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |

KOM marraskuu 2006 | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 2006 | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 2005 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO joulukuu 20061 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |

KOM marraskuu 20065 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 20061 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 20051 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |

KOM marraskuu 2006 | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 2006 | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 20056 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |

KOM marraskuu 2006 | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 2006 | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 20056 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 20061 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |

KOM marraskuu 2006 | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 20061 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 2005 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 20063 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |

KOM marraskuu 20064 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 2006 | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | Tieto puut-tuu |

LO joulukuu 2005 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |

KOM marraskuu 2006 | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

LO syyskuu 2006 | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | Tieto puut-tuu |

VO joulukuu 20056 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | Tieto puut-tuu | Tieto puut-tuu |

Huom. |

1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. |

2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |

3 Ohjelman mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, 1,0 prosenttia vuonna 2007 ja 0,1 prosenttia 2008, kaikki alijäämää lisääviä). |

4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, supistaa alijäämää; 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, 0,9 prosenttia vuonna 2007 ja 0,3 prosenttia vuonna 2008, kaikki alijäämää lisääviä). |

5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 3,7 prosenttia vuonna 2005, 3,6 prosenttia vuonna 2006, 3,4 prosenttia vuonna 2007 ja 3,2 prosenttia vuonna 2008. 6 Vertailukelpoisuuden vuoksi joulukuun 2005 lähentymisohjelman julkista taloutta koskevia lukuja on mukautettu eläkejärjestelmän uudistukseen liittyvien kustannusten ottamiseksi huomioon. |

Lähde: |

Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[4] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Joulukuussa 2005 tarkistetusta lähentymisohjelmasta antamassaan lausunnossa neuvosto oli katsonut, että menojen suunniteltua 7,5 prosentin leikkausta suhteessa BKT:hen ei tuettu konkreettisin toimenpitein. Sen vuoksi se kehotti Unkaria esittämään 1 päivään syyskuuta 2006 mennessä tarkistetun lähentymisohjelman mukautetun version, jossa esitettäisiin keskipitkän aikavälin sopeutusuran kanssa kaikilta osin yhdenmukaiset konkreettiset ja rakenteelliset toimenpiteet. Tämän pyynnön mukaisesti Unkari esitti neuvostolle ja komissiolle tarkistetun ohjelmansa 1 päivänä syyskuuta 2006.

[7] Alijäämätavoitteena oleva 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 ylittäisi edelleen perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa oletetaan, että neuvosto ja komissio ottavat huomioon 20 prosenttia eläkeuudistuksesta talousarvioon aiheutuvasta vuotuisesta rasituksesta (jonka odotetaan olevan 0,3 % suhteessa BKT:hen kyseisenä vuonna) tehdessään päätöksen Unkarin osalta aloitetun liiallista alijäämää koskevan menettelyn kumoamisesta (noudattaen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan 7 kohtaa, jossa todetaan, että jos julkisen talouden alijäämä ”… on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti ja saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason ”, neuvoston ja komission olisi otettava huomioon täysin rahastoivan pilarin sisältävästä eläkeuudistuksesta aiheutuvat nettokustannukset viiden vuoden siirtymäkauden ajan soveltamalla lineaarista vähennystä ja samalla otettava huomioon käytännesäännöissä olevat täytäntöönpanosäännöt).

[8] Ohjelmassa ei esitetä julkisen talouden menoja koskevia toimintokohtaisia tietoja eikä tietoja tehdyistä työtunneista tai valtion rahoitusomaisuudesta ja -velasta. Myös jotkin tiedot julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydestä puuttuvat .