Virallinen lehti nro C 277 , 23/09/1996 s. 0029



A4-0211/96 Päätöslauselma komission kuudennesta vuosikertomuksesta rakennerahastoista 1994 Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission kuudennen vuosikertomuksen rakennerahastoista 1994 (KOM(95)0583 - C4-0009/96), - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 1994 ja erityisesti sen 4 luvun, - ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 2052/88 ja erityisesti sen 16 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 4253/88 ja erityisesti sen 31 artiklan, - ottaa huomioon seitsemännen vuosikertomuksen Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta ja petosten torjumisesta, - ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön ja maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan, budjettivaliokunnan, sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan ja kalatalousvaliokunnan lausunnot (A4-0211/96), A. katsoo, että kuudes vuosikertomus kattaa rakennerahastojen täytäntöönpanokauden (1994 - 1999) ensimmäisen vuoden; B. katsoo, että rakennerahastot ovat unionin tärkein sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden lujittamisen väline; C. katsoo, että Euroopan talous on alhaisen kasvun vaiheessa, mikä korostaa entisestään unionin alueiden välisiä epätasaisuuksia; D. katsoo, että nykyinen rakennerahoituksen monivuotiskausi on lähestymässä puoliväliä; E. korostaa, että rakennerahastojen varojen saatavuuden ja käytön on oltava helppoa; F. korostaa ehdotonta tarvetta minimoida rakennerahastojen toimintaan liittyvät sääntöjenvastaisuudet ja petolliset menettelyt; G. katsoo, että rakennepolitiikkojen tehokas täytäntöönpano edellyttää toissijaisuus- ja kumppanuusperiaatteiden täydellistä noudattamista; H. katsoo, että jäsenvaltioissa ja alueilla toistuvasti ilmenevien säännönvastaisten menettelyjen syitä on etsittävä sekä komission ehdottamien aloitteiden avoimuuden ja ymmärrettävyyden puutteesta että kansallisten hallintoviranomaisten puutteellisesta ammattikoulutuksesta; I. katsoo, että talous- ja rahaliiton lähestyminen edellyttää koheesiopolitiikkojen vahvistamista; 1. Pitää vuosikertomuksen kattavuutta ja yksityiskohtaisuutta kaiken kaikkiaan myönteisenä; pitää toisaalta erittäin valitettavana sitä, että se julkaistiin vuosi tarkasteltavan ajanjakson päättymisen jälkeen ja että muutetun rakennerahastoasetuksen uudet osa-alueet, kuten kestävään kehitykseen tähtäävät toimenpiteet, miesten ja naisten yhtäläisen kohtelun tavoitteen toteuttaminen, ympäristöviranomaisten osallistuminen hankkeiden suunnitteluun jäsenvaltioissa, ovat esillä riittämättömästi tai eivät lainkaan; 2. Pitää myönteisenä sitä, että rakennerahastoille on ajanjaksolle 1994 - 1999 osoitettu huomattavia varoja, joiden määrä on kasvanut yhteensä 141 miljardiin ecuun; 3. Pitää valitettavana sitä, että Euroopan parlamentin asemaa budjettivallan käyttäjänä ei huomioitu, kun rakennerahastoja koskevat rahoitusnäkymät laadittiin vuosille 1994 - 1999 ja kyseiset varat jaettiin tavoitteen 1 ja muiden tavoitteiden kesken Edinburghin neuvostossa suljetuin ovin; 4. Korostaa Euroopan parlamentin asianmukaisen osallistumisen tärkeyttä tällaisten päätösten tekemisessä tulevaisuudessa; 5. Korostaa, että on ehdottoman tärkeää hyväksyä tuleva rakennerahastoja koskeva asetus yhteispäätösmenettelyä noudattaen hyväksyntämenettelyn sijasta; 6. Kiinnittää huomiota siihen, että on tärkeää varmistaa 13. heinäkuuta 1993 vahvistetun komission rakennepolitiikkojen täytäntöönpanoa koskevan ohjesäännön ((EYVL C 255, 20.9.1993, s. 19)) jatkuva ja täydellinen soveltaminen, jotta parlamentilla on käytettävissään rakennerahastojen hoitoa koskevat tarpeelliset tiedot ja jotta sillä on mahdollisuus ilmaista kantansa; 7. Katsoo, että rakennerahastojen viralliset päämäärät ja tavoitteet ovat liian epämääräisiä ja riittämättömiä määrälliseltä ilmaisultaan, jotta ohjelmaa voidaan arvioida riittävästi kokonaisuudessaan, ja pitää tätä vakavana puutteena näiden tavoitteiden määrittelemisessä; 8. Katsoo, että jäsenvaltioiden on yhteistyössä komission kanssa annettava kaikkien saatavilla olevaa ja avointa tietoa paikallisille ja alueellisille viranomaisille varojen saatavuudesta ja luonteesta ja niiden vaikutuksesta taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen; 9. Ottaa kuitenkin huomioon alueellisten ja paikallisten viranomaisten sekä työmarkkinaosapuolien osallistumisessa tapahtuneen kehityksen, vaikka katsookin, että osallistuminen oli ohjelman suunnitteluvaiheessa aika ajoin liian vähäistä; vaatii lisäksi, että toimeenpanovaiheen seurantaan liittyviä toimia tehostetaan; 10. Pitää erittäin valitettavana varojen ja niiden hoidon monimutkaisuutta, jonka vuoksi suurimman osan unionin kansalaisista ja mahdollisista edunsaajista on mahdoton ymmärtää niitä; kehottaa yksinkertaistamaan huomattavasti tulevia ohjelmia vähentämällä niihin osallistuvien komission pääosastojen määrää, rahastojen määrää ja päällekkäisyyksiä sekä tavoitteiden, yhteisöaloitteiden että muiden välineiden välillä; kehottaa komissiota painokkaasti toteuttamaan vallassaan olevat lyhyen tähtäimen toimenpiteet nykyisen ohjelman parantamiseksi tässä suhteessa; pitää komission ja neuvoston viimeaikaisia toimia ongelman käsittelemiseksi myönteisinä; 11. Toivoo läheisempää yhteistyötä komission sekä kansallisen ja aluehallinnon välillä toimenpiteiden tehostamisen takaamista silmällä pitäen muun muassa noudattamalla tiukasti kaikkia asetettuja määräaikoja ja säätämällä yksityiskohtaisemmat perusteet varojen saamiselle; pyytää komissiota ja jäsenvaltioita panemaan välittömästi täytäntöön aluepolitiikasta vastaavan komission jäsenen Venetsiassa 3. ja 4. toukokuuta 1996 pidetyssä epävirallisessa ministerikokouksessa tekemän ehdotuksen varojen optimaalisesta käytöstä; 12. Pitää toivottavana, että eri rakennerahastojen ohjelmat liitetään läheisemmin toisiinsa ja muihin yhteisön saman alan tukipolitiikkoihin, jotta alueilla saadaan parhaat mahdolliset tulokset erityisesti työ- ja työllisyysmahdollisuuksien välttämättömän lisäämisen osalta; 13. On kuitenkin sitä mieltä, ettei aluepolitiikkojen toteutuksen ja parhaillaan käynnissä olevan lähentymismenettelyn välille saa muodostua minkäänlaista ehdollisuutta; 14. Tukee komission tavoitetta lisätä kulttuurialan tukitoimintaa ja luoda läheisempi suhde kulttuurielämän ja siihen liittyvän taloudellisen toiminnan välille; 15. Pitää valitettavana, että hyvin pieneen osaan rakenteellisista toimista sisältyy valtioiden rajat ylittävä osa-alue, ja pitää tätä menetettynä mahdollisuutena mitä tulee taloudellisen kehityksen synergiaetuihin alueiden välillä ja Euroopan alueiden ja niiden kansalaisten lähentämiseen; 16. Pitää valitettavana, että alueiden väliselle yhteistyölle nykyisin myönnettävät 10 prosenttia rakennerahastojen varoista eivät riitä kattamaan alueiden välisen taloudellisen yhteistyön lujittamista EU:ssa; 17. Toteaa, että rakennerahastojen pitkän tähtäimen tehtävä on pienentää huomattavasti rikkaimpien ja köyhimpien alueiden välistä kuilua; pitää kuitenkin valitettavana, että tähän mennessä ei ole onnistuttu toivottavassa määrin yhdistämään tuottavuuden lisääntymistä tuotannon lisääntymiseen, jotta voitaisiin nostaa työllisyyttä ja vähentää työttömyyttä; toteaa, että tämä yhteisön tehtävä on osoittautumassa erittäin vaikeaksi haasteeksi; 18. Pitää myönteisenä sitä, että 90 % vuoden 1994 määrärahoista sidottiin ja 75 % maksettiin kyseisen vuoden aikana; panee kuitenkin erittäin huolestuneena merkille yhteisöaloitteisiin tarkoitettujen varojen alhaisen sitomisasteen (12 %) ja sen, että suuri osa kaikista sitoumuksista tehtiin aivan vuoden lopussa joulukuussa; 19. Panee hyvin huolestuneena merkille sen, että komissiolla ei ole kattavaa tietoa siitä, milloin Euroopan yhteisön maksut saavuttavat kohdealueet, ja että on paljon todisteita siitä, että jäsenvaltioiden tällaisissa maksuissa on vakavia viivytyksiä, jotka hidastavat voimakkaasti talouden kehitystä; vaatii siksi, että lopullisille vastaanottajille suoritettuja maksuja seurataan samalla tavalla kuin komission maksuja jäsenvaltioille; kehottaa jäsenvaltioita antamaan säännöllisiä tiedotteita maksujen suorittamisesta avoimen tilintarkastuksen varmistamiseksi, kuten tilintarkastustuomioistuin katsoi tarpeelliseksi tarkastuslausumassaan; 20. Tuomitsee komission vieläkin kohtaamat vaikeudet ja paikoitellen jopa estämispyrkimykset, jotka johtuvat siitä, että jäsenvaltiot eivät toimita riittävää tietoa täydentävyyden todistamiseksi; 21. Katsoo, että alueiden valtuuksien laajentaminen voi osaltaan parantaa ja yksinkertaistaa yhteisön varojen hallintoa ja valvontaa vähentämällä toisaalta komission työtaakkaa ja toisaalta takaamalla avoimuuden veronmaksajien tasolla; 22. Pitää myönteisenä yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen onnistuneen käyttöönoton tuomaa parannusta ohjelmiin ja niiden hyväksymisnopeuteen; on kuitenkin huolestunut siitä, että komissio ei tee muodollista vertailevaa arviointia jäsenvaltioiden ja niiden alueiden välisten hankkeiden hyväksymisjärjestelmien tehokkuudesta ja toimivuudesta; katsoo, että sen olisi tulevaisuudessa tehtävä näin; 23. Pyytää komissiota kehittämään edelleen väliajoin ja jälkeenpäin tehtävää arviointia varten luotua järjestelmää, jotta rakenteellisten toimenpiteiden merkitys alueiden todellisessa kehityksessä voidaan osoittaa; 24. Onnittelee komissiota sen tekemästä rakennerahastojen ja muiden EU:n politiikkojen välisen vuorovaikutuksen analyysistä ja pitää myönteisenä rakennerahastojen, koheesiorahaston, EIP:n ja muiden välineiden yhteensovittamista; toteaa kuitenkin, että EIP:n rahoitusmahdollisuuksia ei ole sovitettu pk-yritysten tarpeisiin ja mahdollisuuksiin, jolloin pk- yritykset eivät useinkaan pysty käyttämään hyväksi niille osoitettua EU:n rakenteellista apua; 25. Pitää tuomittavana sitä, että yksittäisissä hankkeissa ja ohjelmissa ei koskaan noudateta Euroopan unionin ympäristöpolitiikkaa, ja pyytää komissiota ja jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että tulevaisuudessa hankkeiden täytäntöönpano on Euroopan unionin ympäristöpolitiikan mukaista, muun muassa laatimalla kertomuksen ympäristövaikutuksista sekä ympäristöviranomaisten ehkäisevällä ja todellisella osallistumisella ohjelman toteuttamiseen ja arviointiin; 26. Toivoo, että saadaan aikaan rakentavaa yhteistyötä rakennerahastoja koskevien rahoitusmekanismien (osana Euroopan yhteiseen politiikkaan liittyviä prosesseja) ja aluesuunnittelupolitiikkojen (nykyisin osana hallitusten välistä menettelyä) yhteensovittamisessa mahdollisimman suuren hyödyn ja menestyksen varmistamiseksi eri aluepolitiikkaa koskevien tavoitteiden osalta; 27. Tuomitsee menettelyjen soveltamisessa jatkuvasti ilmenevät säännönvastaisuudet jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, mitä tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa arvosteltiin ankarasti; pitää komission toimenpiteitä varojen väärinkäytön torjunnan yhteensovittamiseksi tervetulleina ja pitää tätä tervetulleena myös varojen käytön rajoitusten osalta, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden käytännöistä olla ohjaamatta eurooppalaisia rakennetukia suoraan ja mahdollisimman täysimääräisesti alueille vaan alistaa ne kansalliseen uudelleentarkasteluun, ja kehottaa siksi komissiota toteuttamaan suoria toimia ja vaatimaan, että varat käytetään Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden hengessä rakennerahastoasetusta noudattaen; pyytää komissiota lisäämään mahdollisimman pian paikan päällä tapahtuvia tarkastuksia hankkeiden asianmukaisen täytäntöönpanon takaamiseksi; 28. Kehottaa jäsenvaltioita ratifioimaan mahdollisimman pikaisesti EY:n taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen; 29. Pitää valitettavana sitä, että rakennerahastojen käytössä Euroopan alueilla saavutetun kokemuksen levittäminen ja parhaan käytännön kannustaminen ei näytä olevan etusijalla eikä sitä mainita komission kertomuksessa; 30. Katsoo, että komission ja jäsenvaltioiden olisi rakennerahaston puitteissa luotava verkostointiin ja kokemusten vaihtoon liittyviä toimintoja, jotta varmistetaan parhaiden menettelytapojen käyttö rakennerahastojen täytäntöönpanon yhteydessä ja kehitetään alueiden välistä yhteistyötä; 31. Vaatii tehostamaan pyrkimyksiä yksityisen sektorin osallistumisen lisäämiseksi alueellisen kehityksen rahoitukseen sekä sen sallimista, että varat käytetään useampaan rahoitustekniikkaan erityisesti pk-sektorin hyväksi; 32. Pyytää, että komissio ottaa kiireellisesti käsiteltäväkseen vapaaehtoissektorin järjestöjen, osuuskuntien ja pk-yritysten kassavirtaongelman; 33. Pyytää komissiota esittämään parlamentille mahdollisimman pian lopullisen kertomuksen vuosia 1983-1993 koskevasta ohjelmasta, jotta parlamentti voisi käsitellä perusteellisesti suunnittelujaksoa ennen meneillään olevan suunnittelujakson puoliväliä; 34. Pyytää aluepoliittista valiokuntaa tutkimaan eri mekanismeja, jotka mahdollistaisivat komission rakennerahastoista esittämän vuosikertomuksen perusteellisemman käsittelyn, ja harkitsemaan mahdollisuutta perustaa kaikkien osapuolten edustajista koostuva väliaikainen työryhmä, joka voisi järjestää kuulemistilaisuuksia ja kenttävierailuja, ja lopuksi arvioimaan tällaisen toiminnan kustannuksia; Maatalouteen liittyvistä näkökohdista: 35. Katsoo, että on tarjottava enemmän tietoa kaikille mahdollisille rahastojen edunsaajille, varsinkin epäsuotuisimmilla ja syrjäisemmillä alueilla, joilla on vaikeuksia tietojen saannissa tai jotka saavat tiedot liian myöhään. Laajan tietojen levittämisen avulla varmistetaan se, että juuri ne, joille aloitteet pääasiassa on suunnattu, voivat niistä hyötyä; 36. Korostaa, että yhteisöaloitteiden (LEADER) eteenpäin viemisessä on ollut vaikeuksia; vain 12 % käytettävissä olevista määrärahoista on sidottu ja leijonanosan niistä vie työllisyysaloite (200 miljoonaa ecua kaikkien aloitteiden noin 230 miljoonan ecun kokonaismäärästä), kun taas LEADER- aloitteita varten on sidottu vain noin 24 miljoonaa ecua; on tutkittava yksityiskohtaisesti, miksi LEADER on jäänyt jälkeen ja johtuuko se vaikeuksista paikallisten toimintaryhmien perustamisessa tai varojen löytämisessä alueellisella tai kansallisella tasolla tai hankkeiden teknisessä valmistelussa? 37. Korostaa jäsenvaltioiden välisiä eroja näiden kolmen rahaston käytössä. Jos katsotaan esimerkiksi tavoitteen 5b määrärahoja, huomataan, että vuonna 1994 noin 609 miljoonan ecun kokonaismäärästä yhdeksän valtion osalta (lukuun ottamatta Kreikkaa, Irlantia ja Portugalia) Ranska käytti 262,7 miljoonaa ecua, Saksa 126 miljoonaa, Italia 75,5 miljoonaa ja Espanja 73,5 miljoonaa ecua. Myös näiden erojen syitä pitäisi tutkia perinpohjaisesti parannuskeinojen löytämiseksi, niin kuin jo esitettiin LEADER-aloitteiden osalta; Budjetti- ja rahoitusnäkökohdista: 38. Katsoo, että taloudellisen ja sosiaalisen lähentymisen ja eri alueiden lähentymisen saavuttaminen on hidas ja pitkäaikainen prosessi, jonka toteuttaminen vaatii taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja taloudellisen yhteisvastuullisuuden periaatteiden soveltamista; 39. Katsoo budjetin täytäntöönpanon osalta, että vuosi 1994 on hyvänä osoituksena niistä ongelmista, joita jäsenvaltioilla on järjestelyjen soveltamisessa; asiaa koskevien yhteisön tukikehysten myöhästynyt hyväksyminen (vuoden 1993 toisella puoliskolla) ja yhteisöaloitteiden ensimmäisen paketin myöhästyminen (kesäkuu 1994) loi myös tilanteen, joka on myötävaikuttanut siihen, että kaikkia budjetoituja määrärahoja ei ole käytetty; 40. Kiinnittää komission ja jäsenvaltioiden huomion siihen, että vuoden 1994 ongelmat toistuivat vuonna 1995, minkä vuoksi rahoitusnäkymiä oli kaksi kertaa tarkistettava. Tästä syystä budjettivallan käyttäjä päätti, että rahoitusnäkymien toisen otsakkeen sitoumusten katto nostetaan vuosien 1996 ja 1999 väliseksi ajaksi 3.811 miljoonaan ecuun (1.738 + 2.073 miljoonaa ecua); 41. Näyttää siltä, että tämä tie saattaa johtaa lumipalloefektiin, joka voi aiheuttaa suuria hallinnollisia ja budjettiin liittyviä pullonkauloja uuden taloudellisen suunnittelukauden kahtena viimeisenä vuonna 1998 ja 1999; 42. Muistuttaa sen vuoksi mieliin 17. huhtikuuta 1996 hyväksymänsä päätöslauselman vastuuvapauden myöntämisestä vuoden 1994 talousarvion osalta ((EYVL C 141, 13.5.1996, s. 113)), ja korostaa, että komission täytyy toteuttaa rakennerahaston tehokkaamman täytäntöönpanon vaatimat tekniset ja hallinnolliset tarkistukset ja varmistaa, että Edinburghissa sovitut taloudellisen avun muodot EU:n eri alueille ovat myös käytännössä toteuttamiskelpoisia; 43. Vahvistaa, että rakennerahastojen kehysasetuksen 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritelty määrärahojen jakaantuminen on vain alustava sekä yhteisön tukikehysten että yhteisöaloitteiden osalta; 44. Viittaa tässä yhteydessä 28. maaliskuuta 1996 hyväksymäänsä päätöslauselmaan yhteisön aloitteita koskevan varauksen jaosta ((EYVL C 117, 22.4.1996, s. 70)) ja vahvistaa, että siinä mainittuja periaatteita on sovellettava rakennerahastoihin kokonaisuudessaan (yhteisön tukikehykset, väliaikaiset ja innovatiiviset toimet sekä yhteisön aloitteet), erityisesti seuraavilta osin: - komission on vuosittain toimitettava Euroopan parlamentille kertomus kunkin yhteisön tukikehyksen ja yhteisön aloitteen täytäntöönpanon tilanteesta siinä vaiheessa kun parlamentti hyväksyy alustavan esityksen talousarvioksi; - komission on ennen vuoden 1998 heinäkuuta toimitettava Euroopan parlamentille kertomus rakennerahaston eri osien yleisestä täytäntöönpanon asteesta. Tässä kertomuksessa se esittää budjettivallan käyttäjän harkittavaksi jo hyväksyttyihin erilaisiin taloudellisiin suunnitelmiin vaaditut tarkistukset ja niiden mahdollisen vahvistamisen tarpeen; - komission on ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle aiotuista määrärahojen siirroista kussakin luvussa; Sosiaalisista näkökohdista: 45. Toistaa komission viidettä rakennerahastoja koskevaa vuosikertomusta 1993 koskevassa 19. tammikuuta 1996 hyväksymässään päätöslauselmassa komissiolle esittämänsä kehoituksen arvioida paremmin tulevissa kertomuksissaan EU:n rakenteellisen intervention vaikutuksia työllisyyteen kiinnittäen erityisesti huomiota työsuhteiden jatkuvuuteen ((EYVL C 32, 5.2.1996, s. 131, 24 ja 25 kohta)); 46. Pahoittelee, että naisten osallistumista Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettaviin hankkeisiin koskevat tiedot ovat vieläkin erittäin puutteellisia huolimatta parlamentin toistuvista pyynnöistä ((idem, 30 kohta)); odottaa, että tulevissa kertomuksissa on tarvittavat tiedot tästä aiheesta; 47. Muistuttaa komissiota siitä, että tulevissa kertomuksissa on oltava täsmällistä tietoa sijoittautumis- ja lopettamismääristä Euroopan sosiaalirahastojen toimenpiteiden osalta; olettaa, että yhteisön tukikehyksien/yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen paremmat laadulliset ja määrälliset tavoitteet helpottavat tätä tehtävää; 48. Muistuttaa komissiota siitä, että on arvioitava Euroopan sosiaalirahaston osallistumista sellaisten tekijöiden perusteella, jotka liittyvät työmarkkinoiden tilanteeseen, saavutettujen pätevyyksien tasoon, yhteisesti rahoitettujen hankkeiden sisältöön sekä tulojen ja palkkojen kehitykseen; 49. Pahoittelee, että kertomuksessa ei ole tietoa EMUn lähentymisperusteiden ja täydentävyyden vaatimusten vaikutuksista taloudellisen täytäntöönpanon tasoon, ja olettaa, että tulevissa kertomuksissa kiinnitetään huomiota tähän ongelmaan; Kalastusalasta: 50. Pyytää komissiota toimittamaan virallisesti Euroopan parlamentille kertomuksen rakennepolitiikasta kalatalouden ja vesiviljelyn avustamiseksi; 51. Esittää toistamiseen pyyntönsä komissiolle kertomuksen laatimisesta PESCA- ohjelman täytäntöönpanosta aloitteen päästyä kokonaiskestonsa puoliväliin; 52. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.