Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2001-2006) hyväksymisestä"

(2001/C 116/18)

Neuvosto päätti 12. heinäkuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 152 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 14. marraskuuta 2000. Esittelijä oli Christoph Fuchs.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. marraskuuta 2000 pitämässään 377. täysistunnossa (marraskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 108 ääntä puolesta, ja neljä pidättyi äänestämästä.

1. Komission ehdotuksen pääsisältö

1.1. Komissio on antanut neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle tiedonannon Euroopan yhteisön terveysstrategiasta sekä siihen liittyvän ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2001-2006) hyväksymisestä. Ehdotetulla strategialla komissio haluaa siirtyä terveyspolitiikassa uuteen vaiheeseen lisätäkseen jäsenvaltioiden terveyspoliittisten toimien arvoa ja täyttääkseen oman terveyspoliittisen tehtävänsä.

1.2. Euroopan yhteisön uudella terveysstrategialla on määrä vastata Euroopan kansalaisten odotuksiin ja haasteisiin, jotka liittyvät elinajanodotteen kasvuun, tekniikan kehitykseen, unionin sisäisen muuttoliikkeen kiihtymiseen sekä yhteisön laajentumiseen ja Amsterdamin sopimukseen kirjattuihin kansanterveyttä koskeviin uusiin määräyksiin.

1.3. Nyt ehdotettu terveysstrategia on suoraa jatkoa jo vuonna 1998 komission tiedonannolla kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä aloitetulle unionin kansanterveyspolitiikan uudistamiselle(1). Tiedonannossa esitellyssä ja päätösehdotuksessa tarkemmin yksilöidyssä strategiassa voi erottaa selvästi kaksi Euroopan unionin terveyspolitiikan keskeistä vaikutussuuntaa:

1.3.1. Kolmen painopistealueen toimintaohjelmalla on tarkoitus tukea yksittäisten jäsenvaltioiden terveyspoliittisia ponnistuksia. Painopistealueiden toimilla lisätään tiedotusta ja tietoisuutta kansanterveyden edistämiseksi, tehostetaan valmiutta reagoida nopeasti terveysuhkiin ja puututaan terveyteen vaikuttaviin tekijöihin.

1.3.2. Toiseksi yhteisön kaikkien politiikkojen kansalaisiin kohdistuvat terveysvaikutukset on EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan mukaisesti tutkittava.

1.4. Molemmat pääsuunnat yhdistyvät sisällöllisesti puiteohjelmassa, jossa jo toteutettavat ohjelmat, suuntaviiva- ja direktiiviluonnokset sekä suositukset sovitetaan yhteen. Yhteisön johdonmukaisella toiminnalla terveystavoitteiden saavuttamiseksi on siten määrä tehostaa käytettyjen varojen vaikutuksia.

1.5. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman hyväksymisestä antaa kyseistä aihetta koskevalle komission tiedonannolle tarvittavan oikeusperustan strategian toimeenpanoa varten sekä yhteensä 300 miljoonan euron määrärahojen jakokehyksen toimintaohjelmien toteuttamiselle kuudeksi vuodeksi.

1.6. Myönnetyt varat voidaan käyttää sekä komission toimeksiantoihin että hankkeille myönnettävään osarahoitukseen. Varoja tulee voida käyttää joustavasti (niitä on voitava siirrellä eri painopistealueiden välillä).

1.7. Näin komissio on toteuttanut edellisessä tiedonannossa ilmoittamansa aikeen tehdä virallisia ehdotuksia yhteisön terveyspolitiikan toteuttamisesta.

2. Aiempia komitean lausuntoja yhteisön kansanterveyspolitiikasta

2.1. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa komitean aiemmista lausunnoista(2), sillä ne ovat vaikuttaneet yhteisön kansanterveyspolitiikan linjauksiin.

2.2. Viimeksi komitea otti aiheeseen kantaa vuonna 1998 lausunnossaan aiheesta "Komission tiedonanto kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä(3)". Lausunnossa komitea vaati useaan otteeseen seuraavien näkökohtien huomioonottamista:

- Rajalliset varat: Komitea on aina ollut sitä mieltä, että ohjelmille annettu rahoitus ei ole ollut riittävä niiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

- Johdonmukaisuus ja täydentävyys: Komitean mielestä on erittäin tärkeää taata yhteisön toimien ja ohjelmien välinen johdonmukaisuus ja täydentävyys kansanterveyden alalla, jotta vältettäisiin kaksinkertainen tai päällekkäinen työ ja saataisiin aikaan tehokasta vuorovaikutusta niiden välillä. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission tähän mennessä toteuttamiin uudelleenjärjestelyihin, erityisesti terveyspoliittisten ja kuluttajansuojakysymysten yhteenliittämiseen. Nyt käsillä olevassa ehdotuksessa valittu lähestymistapa tähtää huomattavasti aiempia toimintaohjelmia painokkaammin johdonmukaiseen toimintaan ja lisää unionin politiikan eri alojen yhteisvaikutusta, jos se toteutetaan asiakirjan hengen mukaisesti.

- Neuvoa-antavan komitean asettaminen: Komitea katsoo, että komission tulee perustaa komitea, jonka jäsenet tukevat komissiota ohjelmassa toteutettavien toimenpiteiden valintaperusteita ja -menettelyjä määritettäessä sekä niiden rahoitusta koskevissa kysymyksissä samoin kuin arviointimenettelyssä. Jäsenvaltioiden pitäisi ottaa huomioon kansanterveyspolitiikkaan osallistuvien talous- ja yhteiskuntaelämän eri eturyhmien edut. Nyt esitellyn poliittisen strategian mukaan perustetaan paitsi komissiota avustava neuvoa-antava komitea myös kansalaisfoorumi.

2.3. Talous- ja sosiaalikomitean toistuvasti ehdottama terveyden suojelun laajapohjaisen lähestymistavan vahvistaminen sisällytetään yhteisön uuteen terveysstrategiaan ja toteutetaan EY:n perustamissopimuksen uuden 152 artiklan pohjalta. Unionin politiikan kaikkien alojen terveysvaikutusten tutkimista koskevan välittömän velvoitteen lisäksi unioni pyrkii koordinoimaan jo aloitettuja toimia verkostojen, seurantaelinten, suuntaviivojen tai direktiivien sekä suositusten aikaansaamiseksi. Uutta ovat eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan toimet, joilla parannetaan terveysalaan liittyvää ympäristönsuojelua ja elintarvikkeiden laatua.

2.4. Vuonna 1998 antamassaan lausunnossa yhteisön kansanterveyspolitiikasta komitea ehdotti, että mm. seuraavat alat otetaan huomioon terveysstrategiaa kehitettäessä:

- ikään liittyvät erityisongelmat (esim. nuorten ja ikääntyvien ryhmät) ja heikossa asemassa olevat ryhmät (esim. maahanmuuttajaväestö ja muut vähäosaiset)

- terveyspolitiikan ja yhteiskunnallis-taloudellisen ulottuvuuden (esim. työllisyyden) välinen yhteys

- kansanterveyden käsitteen laajentaminen sosiaalipolitiikan ulkopuolelle sisällyttämällä siihen erityisiä tekijöitä (esim. ympäristö).

3. Yleistä

3.1. Talous- ja sosiaalikomitea pitää strategisen mallin kehittämistä ja siihen liittyvää päätösehdotusta jo tähänastisten ohjelmien päättymisen ja Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen vuoksi tarpeellisina ja tärkeinä. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kansanterveysalan toimintaohjelman hyväksymisestä.

3.2. Komitea toteaa, että komission käymät laajat keskustelut unionin muiden toimielinten kanssa ovat johtaneet vuonna 1998 tehdyn ehdotuksen tarkistamiseen ja kehittämiseen. Strategia kaksine painopistealueineen, joista ensimmäinen on jäsenvaltioiden terveyspoliittisten toimien tukeminen ja toinen Euroopan unionin politiikan voimakkaampi suuntaaminen kansalaisten terveystarpeisiin ja terveyden suojeluun, on Amsterdamin sopimuksen hengen mukainen. Siinä otetaan huomioon Euroopan kansalaisten viime vuosina lisääntyneet oikeutetut vaatimukset rajatylittävän terveydensuojelun tehostamisesta Euroopan unionissa.

3.3. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu hyväksyvästi terveyteen vaikuttavia tekijöitä Euroopan unionissa käsitelleen eurooppalaisen konferenssin (Evora 15.-16. maaliskuuta 2000) keskustelujen tuloksiin. Euroopan unionin neuvosto totesi niissä kantanaan muun muassa, "että väestön terveystilanteen ja terveydenhoitojärjestelmien suorituskyvyn kasvavat erot jäsenvaltioiden välillä ja niiden sisällä edellyttävät uusia yhteensovitettuja ponnistuksia sekä yksittäisten valtioiden että yhteisön tasolla". Myös Lissabonissa 11.-12. huhtikuuta 2000 pidetyn lääkkeitä ja kansanterveyttä käsitelleen eurooppalaisen konferenssin päätelmissä ja keskusteluissa viitataan uuteen kansanterveysalan strategiaan: neuvosto kehottaa komissiota "erityisesti hyödyntämään mahdollisuudet lisätä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja kokemustenvaihtoa."

3.3.1. Lissabonin konferenssissa oli erityisesti tarkoitus analysoida uutta, EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan myötä muuttunutta kansanterveyspolitiikan ympäristöä. TSK kannattaakin komission asiakirjan kohdassa 4 "Yhtenäisen lähestymistavan saavuttaminen" esitettyä ajatusta tukea ohjelmasta lääkealaa koskevaa politiikkaa kokonaisuudessaan. Se pitää tukea välttämättömänä myös siksi, että viive eri jäsenvaltioissa voimassa olevien sääntelyjärjestelmien lähentämisessä saadaan kurottua umpeen ja viipeen kielteinen vaikutus lääkeaineiden vapaaseen liikkuvuuteen EU:ssa kumottua.

3.3.2. Jäsenvaltioiden terveysjärjestelmien lähentäminen on tärkeää kahdesta syystä: potilaiden etujen ajamiseksi, koska lääkkeiden saatavuus vaihtelee jäsenvaltioittain, sekä alalla edelleen vallitsevien perusteettomien etuoikeuksien poistamiseksi, jotka voivat haitata kansanterveyden parantamista estämällä riittävien varojen suuntaamisen tutkimus- ja kehitystoimintaan. Tällaista rahoitusta kuitenkin tarvitaan, mikäli alla toimivien aidosti innovatiivisten eurooppalaisten yritysten kilpailumahdollisuudet halutaan taata.

3.4. Komitean jo vuonna 1998 antamassa lausunnossa esitettyyn vaatimukseen yhteisön kansanterveyspolitiikan tehostamisesta vastataan nyt tehdyllä päätösehdotuksella. Päätösehdotukseen liittyvässä tiedonannossa komissio perustelee menettelyään jäsenvaltioiden terveydenhoitojärjestelmien haasteilla ja niiden vaikutuksilla kansanterveyteen koko yhteisössä. Samalla komissio toteaa, että kansalaisten elinajanodotteen kasvu, lääketieteen ja tekniikan nopea ja korkea innovaatioaste, kiihtyvä muuttoliike sekä uudet tartuntataudit ja vanhojen tartuntatautien esiintulo uudelleen rasittavat yhä enemmän jäsenvaltioiden terveydenhoitojärjestelmiä.

3.5. Myös kansalaisten lisääntyneet odotukset korkealaatuisesta ja kaikkien saatavilla olevasta terveydenhuollosta lisäävät jäsenvaltioihin kohdistuvaa rasitusta. Komissio katsoo, että koko yhteisössä esiintyvät tai rajatylittävät ongelmat voidaan ratkaista parhaiten yhteisön tasolla, ja vaatii itselleen jäsenvaltioiden toimivallan huomioon ottaen koordinoivaa tai tukevaa tehtävää. Euroopan unionin kansanterveyspolitiikan strateginen uudelleensuuntaaminen menee tähän asti yhteisön kansanterveystoimia hallinnutta yksittäisten aiheiden käsittelyä pidemmälle ja johtaa yhtenäiseen malliin yhteisön julkisesta terveydenhuollosta.

3.6. Euroopan unionin uusi terveysstrategia merkitsee näin ollen jyrkkää muutosta aihe- tai ohjelmakeskeisestä kansanterveyspolitiikasta kohti menetelmäpainotteista lähestymistapaa. Toisaalta tämä johtaa myös painopisteen siirtymiseen pois yhä olemassa olevilta ongelma-alueilta. Joka tapauksessa painopiste sellaisten yksittäisten ongelma-alueiden kuin sydän- ja verisuonitautien, syöpäsairauksien, dementian, huumeriippuvuuden ja tartuntatautien käsittelyssä siirtyy toiminnallisesti suuntautuneista toimenpiteistä järjestelmiä vertailevaan tarkastelutapaan.

3.7. Yhtäältä tämä terveyspolitiikan ajattelutavan muutos on looginen ja vastaa pyrkimystä johdonmukaisuuteen ja tehokkuuteen, toisaalta siihen liittyy huomattavia epävarmuustekijöitä, koska erityisesti "terveysalan tietojärjestelmien" ja "terveyteen vaikuttavien tekijöiden" toiminta-aloilla käyttöön otettavat uudet menetelmät (Health Technology Assessment, kustannustehokkuuden mittausjärjestelmät, lääketieteen suuntaviivat ja ohjaus, esikuva-analyysi) ovat osaksi vielä kokeiluluonteisia eikä niiden laajasta käytöstä ole kokemuksia.

3.8. Perinteinen terveysalan seuranta, jota jäsenvaltioissa jo toteutetaan eri tavoin, on noussut viime aikoina uudelleen mielenkiinnon kohteeksi, kun Islanti on päättänyt paitsi perustaa yksilöllisiä terveys- ja geneettisiä tietoja sisältävän elektronisen tietopankin myös hyödyntää sitä kaupallisesti. Siksi olisi mielekästä kehittää tälle alalle direktiivejä eettisesti ja tieteellisesti hyväksyttävästä yksilöiden terveystietojen käytöstä jäsenvaltioiden kansalaisten tehokkaaksi suojelemiseksi.

3.9. Vaikka näiden menetelmien perusajatus, pyrkimys terveydenhuollon taloudellisuuteen, on hyväksyttävä, on menneisyydessä ollut havaittavissa, että menetelmät eivät välttämättä ole edistäneet lääketieteen ja etenkään lääketieteellisen teknologian kehitystä. Niiden laaja kritiikitön käyttö voi haitata uusien hoitomahdollisuuksien sekä lääkintäteknisen ja lääketeollisuuden kehittämistä.

3.10. Toimintaohjelman hyväksyttävyyden lisäämiseksi talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viralliselimet ja itsehallintoyksiköt pyritään saamaan kansainvälisen yhteistyön ja vapaaehtoisuuteen perustuvan esikuva-analyysin kannalle. Pelkällä lukujen vertailulla pakollisten suoritusvertailujen tai ranking-järjestelmien muodossa vain heikennettäisiin osanottajien motivaatiota. Komissio voisi täsmentää, että osallistumalla toimintaohjelmaan voidaan saattaa näyttöön perustuvaa tietoa ja esimerkkejä parhaista käytännöistä terveydenhuollon eri alojen käyttöön ja siten seurata paremmin jatkuvasti lisääntyvää lääketieteellistä tietoa.

3.11. Toimintakehyksessä luetellut toimet kansanterveyspolitiikan eri alojen kokoamiseksi yhteen ovat ehdottoman tarpeellisia. Esim. tartuntatauteja, huumausaineiden käytön ehkäisyä, tupakoinnin vastustamista, ihmisestä peräisin olevia elimiä ja aineita sekä verta ja verituotteita koskevat verkostot, säännökset ja järjestelyt tulee koota yhteen ja sovittaa yhteisiä kansanterveystavoitteita vastaaviksi.

3.12. Eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan uudet tehtävät liittyvät saumattomasti tähän sarjaan. Komitea suhtautuu myönteisesti myös jo mainittuun ehdotukseen Euroopan elintarvikeviranomaisesta, jonka tehtäviin kuuluisi riippumattomien tieteellisten lausuntojen antaminen, nopeiden hälytysjärjestelmien käyttäminen, kuluttajille suunnattu tiedotus ja vuoropuhelu heidän kanssaan sekä verkostojen muodostaminen jäsenvaltioiden virastojen ja tieteellisten laitosten kanssa. Etenkään kasvinsuojelua ei tulisi tarkastella vain elintarviketuotannon turvallisuuden kannalta, vaan se tulisi ymmärtää ja toteuttaa myös osana terveyspoliittista ympäristöstrategiaa. Terveysstrategian kytkeminen yhteisön muihin toimialoihin, kuten televiestintä-, tietotekniikka- ja tilastoalan ohjelmiin, parantaa osaltaan mielekkäästi kansalaisten terveyden suojelua ja tukee sosiaaliturvajärjestelmien koordinointia.

3.13. Toisin kuin jo laajaa keskustelua herättäneet toimintaohjelman osat ja puiteohjelmaan sisällytettävien terveyspolitiikkaan liittyvien muiden politiikan alojen johdonmukainen suuntaaminen, yhteisön muun politiikan seuranta ja arviointi ja sen terveysvaikutusten tutkiminen ovat jääneet liian vähälle huomiolle. Komission tiedonannossa edellytetään kyllä, että lainsäädäntöehdotuksiin on vuodesta 2001 lähtien sisällytettävä selvitys siitä, kuinka terveyden suojelua koskevat vaatimukset on täytetty, mutta päätösehdotuksessa ei esitetä mitään virallista menettelyä tätä varten.

3.14. Lisäksi on huomiota herättävää, että komissio katsoo ilmeisesti voivansa ratkaista kysymyksen siitä, miten terveyden suojelun vaatimukset otetaan huomioon kaikessa unionin politiikassa, ilman ulkoista arviointia ja neuvontaa ja siihen erikseen osoitettuja työntekijöitä. Talous- ja sosiaalikomitea pitää tätä yhteisön politiikan laajuuden vuoksi varsin epärealistisena.

3.15. Komitea on tyytyväinen ohjelmien laajentamiseen koskemaan mahdollisia uusia jäsenvaltioita ja myös assosioituneita ja muita valtioita. Kolmella painopistealueella luetellut menetelmät (erityisesti esikuva-analyysi) saattavat kuitenkin johtaa siihen, että yksittäiset jäsenvaltiot, ehdokasvaltiot tai assosioituneet valtiot tuntevat saavansa osakseen pikemmin holhousta kuin tukea. Tämän vuoksi ohjelmissa on keskityttävä vain terveystavoitteiden saavuttamiseen ja aineiston valmistelussa on pitäydyttävä tiukasti tieteellisiin perusteisiin.

3.16. Ei ole selvää, onko etusijalle asetettu terveyden suojelu vai markkinatalouden periaatteet. Juuri tämä kysymys on tärkeä jäsenvaltioiden sosiaali- ja terveysjärjestelmien poliittisen kehityksen kannalta, ja komission tulisi puuttua siihen selväsanaisesti. Jos terveyskysymyksiä käsitellään tiukasti taloudellisten perusteiden mukaan ja tutkitaan sosiaalisten suojelutoimenpiteiden yhteensopivuutta markkinasäännösten kanssa, on pelättävissä, että sosiaalinen suojelu sekä terveydenhuolto ja sosiaaliturvajärjestelmät menettävät ennen pitkää inhimilliset kasvonsa. Eritelty arviointi Euroopan yhteisön markkinoiden ja sosiaaliturvajärjestelmien vuorovaikutuksesta sekä komission selväsanainen lupaus terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmien suojelusta myös markkinoita vastaan auttaisi lisäämään kansalaisten luottamusta. Nämä ongelmat korostuvat etenkin lääkesektorilla. Solidaarisuusperiaatteella toimivat keskinäiset sairausvakuutusyhtiöt ovat erityisen kiinnostuneita tästä kehityksestä, jolla on niihin merkittävä vaikutus. TSK kannattaa ratkaisuja, joilla pyritään tiukasti terveyden suojelun korkeaan tasoon.

4. Erityistä

4.1. Yleinen päämäärä ja yleiset tavoitteet (2 artikla)

Ehdotuksessa Euroopan parlamentin päätökseksi esitetyllä strategialla on määrä a) kohentaa terveyttä koskevaa tiedotusta ja tietoisuutta b) mahdollistaa nopea ja koordinoitu reagointi terveysuhkiin ja c) minimoida terveysuhat ennakoivasti tai poistaa ne kokonaan. Talous- ja sosiaalikomitea pahoittelee, ettei sen ehdotusta neljännestä painopistealueesta, jolla varmistettaisiin terveyden suojelun vaatimusten liittäminen osaksi yhteisön muita politiikkoja ja toimia, ole sisällytetty ehdotukseen.

4.2. Yhteisön toimet (3 artikla ja liite "Erityistavoitteet ja -toimet")

4.2.1. Terveyteen liittyvän tiedotuksen ja tietoisuuden kohentaminen

4.2.1.1. Terveyden seurantajärjestelmän kehittäminen ja käyttö

4.2.1.1.1. Tiedon tarjoaminen jäsenvaltioiden ja siten koko yhteisön terveysoloista edellyttää vertailukelpoisia tietoja, joita ei toistaiseksi juuri ole. Eri organisaatiot, kuten OECD tai WHO, tekevät tosin vertailuja, mutta niiden tietojenkeruu- ja tulkintamenetelmät ovat useimmiten epäyhtenäisiä.

4.2.1.1.2. Lisäksi monet terveydenhuoltojärjestelmien analyyseissa käytetyt tiedot ovat arvioita, joihin liittyy arviointivirheitä, ja tämä tekee korreloinnin yleensä vaikeaksi tai jopa mahdottomaksi. Tämä ongelma kärjistyy entisestään, kun erilaisiin arvioihin sovelletaan erilaisia menetelmiä ja tutkittavat muuttujatkin ovat harvoin samat eri maissa. Siksi olisi järkevää luoda yhteinen eurooppalainen lähestymistapa, jolla voitaisiin parantaa huomattavasti tietojen saatavuutta ja erityisesti niiden vertailtavuutta. Kokonaismenestyksen kannalta on tärkeää, että terveyden seurantajärjestelmän tavoitteet tehdään aina selviksi, jotta terveyden suojelun kehittämiseen tarvittavat tiedot voidaan kerätä. Nykyiset luokitusjärjestelmät ja tilastot tulisi ottaa huomioon, kun terveyden seurantajärjestelmää laajennetaan.

4.2.1.1.3. Jotta terveystietojen kerääminen ei vähentäisi kansalaisten luottamusta yhteisöä kohtaan, komission tulisi kiinnittää huomiota siihen, etteivät valtiolliset elimet tai elimet, joiden tietoja valtiollisilla toimielimillä on mahdollisuus käyttää, kerää tunnistettavia henkilökohtaisia tietoja. Muutoin syntyy tietojen poliittisen väärinkäytön ja hallinnon suoran väliintulon uhka, joka vaarantaisi terveysalan ammattiryhmien osallistumisen seurantajärjestelmään. Tämä ei ole kuitenkaan peruste vastustaa nyt ehdotettua menettelyä, sillä se voidaan toteuttaa täysin ilman yksilöllisiä tietoja pelkästään tunnistamattomien kokonaistietojen avulla.

4.2.1.1.4. Jo yhtenäisistä indikaattoreista sopiminen ja myös siihen liittyvä seurantatietojen vertailu voimakkaasti kansallisia piirteitä omaavien terveydenhuoltojärjestelmien välillä muodostavat huomattavan haasteen. Näin saadut tiedot tulee asettaa suuren yleisön, terveydenhuollon ammattiryhmien sekä muiden eturyhmien samoin kuin valtiollisten, alueellisten ja kunnallisten terveysviranomaisten käyttöön luettelojen ja hakemistojen avulla. Vaikka ohjelma hakee kunnianhimoisuudessa vertaistaan, kysymys sillä saavutetusta todellisesta hyödystä on lähinnä teoreettinen.

4.2.1.1.5. Itse ohjelma sisältää tosin toimia tutkimusten suorittamisen ja ohjelmien tehokkaan toteutuksen valvomiseksi, mutta kysymykseen sen todellisista vaikutuksista terveydenhuoltoon voidaan vastata vain itse tutkimuksella määriteltyjen indikaattorien avulla.

4.2.1.1.6. Vaarana on, että näin voimakkaasti indikaattoreihin nojautuva vertailujärjestelmä johtaa jäsenvaltioiden toimien keskittymiseen niille aloille, joita indikaattorit koskevat, ja sellaisten alojen laiminlyöntiin, joita ei mitata kyseisillä tunnusluvuilla ("silmänpalvonta"). Mainitulla menettelyllä ei voida mitata rinnakkaisvaikutuksia, kuten palvelutason laskemista muilla (indikaattorien piiriin kuulumattomilla) aloilla tai lääkintäteknisen kehityksen hidastumista, jolla olisi kielteisiä pitkäaikaisvaikutuksia. Tästä syntyy uusia vaatimuksia laajapohjaiselle laadunvarmistukselle.

4.2.1.2. Tutkimus-, neuvonta-, raportointi-, tiedotus- ja kuulemisjärjestelmien kehittäminen ja käyttö

4.2.1.2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on jo aiemmin kehottanut perustamaan komissiota avustavan riippumattoman komitean. Tätä varten komissio aikoo mm. perustaa eurooppalaisen terveysfoorumin neuvoa-antavaksi elimeksi. Se tarjoaa potilaita, terveysalan työntekijöitä ja muita asianosaisia tahoja edustaville organisaatioille mahdollisuuden päästä vaikuttamaan terveyspolitiikkaan ja toiminnan painopistealueiden valintaan. Foorumin on myös määrä järjestää kuulemistilaisuuksia ja esittää näkemyksiä monista erilaisista aiheista.

4.2.1.2.2. Komissio aikoo vielä tänä vuonna käynnistää kuulemismenettelyn, jossa käsitellään yksityiskohtaisesti foorumin toimintaa, organisaatiota ja kokoonpanoa.

4.2.1.2.3. Komission on pohdittava, miten se aikoo tällaisen foorumin avulla luoda todellisen politiikan muodostuksen välineen, joka yhtäältä ei olisi ristiriidassa demokratian periaatteiden kanssa eikä toisaalta herättäisi epäilyksiä, että se on vain halpa poliittisen manipuloinnin väline. Talous- ja sosiaalikomitea pahoittelee, että komission ehdotus ei tältä osin ole kovin yksityiskohtainen.

4.2.1.2.4. Ottaen huomioon valkoista kirjaa "Uusi tapa ohjata Euroopan asioita" koskevan komission työohjelman talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen lausunnossa esiin tuotuun komission kantaan, jonka mukaan foorumille ei tule antaa virallista asemaa. Pyrkimyksenä ei voi olla talous- ja sosiaalikomitean tai alueiden komitean arvovallan, edustavuuden ja legitiimiyden kyseenalaistaminen. Talous- ja sosiaalikomitea on valmis avustamaan virallisessa kuulemismenettelyssä komissiota foorumin kokoonpanoa ja sen toiminnan järjestämistä koskevissa kysymyksissä. TSK viittaa tässä yhteydessä alueiden komitean samasta aiheesta antamaan lausuntoon(4) sekä sen 13. huhtikuuta 2000 antamaan lausuntoon paikallis- ja alueviranomaisten roolista Euroopan terveydenhuoltojärjestelmien uudistamisessa(5).

4.2.2. Nopea reagointi terveysuhkiin

4.2.2.1. Tartuntatautien torjuntavalmiuden lisääminen - Muiden terveysuhkien torjuntavalmiuden lisääminen

4.2.2.1.1. Erityisesti viime vuosina sattuneet elintarvikkeiden myrkyttymis- ja saastumistapaukset ovat osoittaneet, että kansallisten varoitusjärjestelmien koordinointi yhteisön tasolla ei toimi vielä riittävän hyvin. Siksi vaikuttaa siltä, että on kiireesti luotava järjestelmiä, joilla reagoidaan huomattaviin terveysvaaroihin, sekä perustettava nopea varoitusjärjestelmä.

4.2.2.1.2. Olisi järkevää luoda yhteys muihin, erikseen säänneltyihin politiikan aloihin, kuten ihmisestä peräisin oleville elimille ja aineille sekä verelle asetettuihin korkeisiin laatu- ja turvallisuusvaatimuksiin sekä tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan vahvistamiseen. Tämä tulisikin, kuten komissio tiedonannossaan ehdottaa, ulottaa koskemaan huumausaineiden väärinkäytöstä ja fysikaalisista tekijöistä johtuvia terveysriskejä sekä tapaturmien ja onnettomuuksien ennaltaehkäisyä. Tässä yhteydessä terveysalan työntekijöillä on aivan erityinen rooli: heidän on pystyttävä vastaamaan nykyistä tehokkaammin liikkuvuuden ja erityisesti rajatylittävän tavaraliikenteen aiheuttamiin terveysvaatimuksiin ja -riskeihin. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten tulisi ottaa tämä huomioon määrittäessään terveysalan perus-, jatko- ja täydennyskoulutuksen vaatimuksia.

4.2.2.1.3. "Yhteisön vaaratilanteita tutkivan ryhmän" perustamisen mielekkyys on kuitenkin varsin kyseenalainen. Tällaisella ryhmällä ei olisi pätevyyttä eikä toimivaltaa puuttua kaikkiin mahdollisiin epidemioihin, ja sille olisi vaikea löytää mielekkäitä tehtäviä. Järkevämpää olisi luoda nopeasti toimivia neuvonta- ja apujärjestelmiä perustamalla asiantuntijaverkostoja. Tässä olisi sekin etu, että näin luotu yhteistyö hyödyttäisi myös "normaalia" terveydenhuoltoa.

4.2.2.1.4. Komitea vahvistaa, että terveysstrategia on kytkettävä muihin jo käynnistettyihin toimiin ja aloihin (tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkosto, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, tupakankulutuksen vähentäminen, ihmisestä peräisin olevat elimet ja aineet, veri ja verituotteet sekä eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluala).

4.2.3. Terveyteen vaikuttavien tekijöiden huomioon ottaminen

4.2.3.1. Strategioiden ja toimenpiteiden kehittäminen elintapoihin liittyviin terveyteen vaikuttaviin tekijöihin puuttumiseksi

4.2.3.1.1. Kolmannella toiminta-alalla on määrä puuttua terveyden perustana oleviin tekijöihin. Tässä yhteydessä on määrä tarkastella etenkin elintapoihin liittyviä myönteisiä ja kielteisiä tekijöitä, kuten liikuntaa ja oikeita ravintotottumuksia sekä stressiä, tupakointia, liiallista alkoholinkäyttöä ja huumeiden väärinkäyttöä (urheiludoping mukaan luettuna), samoin kuin tärkeitä yhteiskunnallis-taloudellisia tekijöitä.

4.2.3.1.2. Komission tiedonannossa esitetty toimien keskittäminen nuoriin perustuu näkemykseen, jonka mukaan terveyteen vaikuttavat käyttäytymistavat opitaan etenkin lapsuudessa ja nuoruudessa. Ei tulisi kuitenkaan unohtaa, että myös aikuiset pystyvät muuttamaan käyttäytymistään ja elintapojaan. Terveyden edistäminen koskee kaikkia kansalaisia. Joukkoviestimillä ja terveysalan ammattiryhmillä on tässä erityistehtävä. Niitä on valmistettava jatkuvasti terveyden edistämistä ja sairauksien ehkäisyä koskeviin tehtäviinsä.

4.2.3.2. Strategioiden ja toimenpiteiden kehittäminen yhteiskunnallis-taloudellisiin terveyteen vaikuttaviin tekijöihin puuttumiseksi

4.2.3.2.1. Talous- ja sosiaalikomitean aiemmin esittämän, ikään liittyviä erityisongelmia (esim. nuorten ja ikääntyvien ryhmät) ja heikossa asemassa olevia ryhmiä (esim. maahanmuuttajaväestö ja muut vähäosaiset) koskevan vaatimuksen(6) huomioonottaminen voidaan myös lukea yhteiskunnallis-taloudellisten tekijöiden aiheryhmään. Käsillä olevassa strategiassa tämä toteutuu kuitenkin pikemmin järjestelmällisenä tarkkailuna ja tietojenkeruuna kuin näitä ryhmiä koskevina terveyttä edistävinä erityisohjelmina.

4.2.3.2.2. Sama pätee samassa kohtaa vaadittuun terveyspolitiikan ja yhteiskunnallis-taloudellisen ulottuvuuden (esim. työllisyyden) väliseen yhteyteen. Myös tämän suhteen ehdotettu ohjelma saattaa olla riittämätön, sillä vaikka siinä todetaan ja dokumentoidaan terveyspoliittiset ongelmat ja niiden kytkennät yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin kysymyksiin, se ei todennäköisesti puutu ohjaavasti niiden väliseen vuorovaikutukseen.

4.2.3.2.3. EU:n kansalaisten lisääntynyt liikkuvuus työntekijöinä ja matkailijoina ja myös rajojen täydellinen avaaminen tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaalle liikkumiselle ovat lisänneet huomattavasti vaatimuksia terveydenhuoltojärjestelmien lähentämisestä. TSK on ottanut tähän asiaan kantaa 27. tammikuuta 2000 antamassaan lausunnossa aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta".(7)

4.2.3.2.4. Yhteisön tulisi antaa ulkomailla tapahtuvaa terveyspalvelujen käyttöä (ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa Kohll/Decker)(8) koskevia säännöksiä, joilla vahvistetaan selkeästi kansalaisten oikeuksia sairausvakuutusjärjestelmiin ja muihin rahoittajiin, esim. (valtiollisiin) terveysviranomaisiin, nähden. Lisäksi tarvittaisiin luonnollisesti myös rajatylittävää laadunvarmistusta (käyttömahdollisuuksien laatu mukaan luettuna) sekä rajatylittävää palvelujen tarjontaa ja maksamista koskevia toimia.

4.2.3.2.5. Yhteisö voisi lisätä huomattavasti kansalaisten luottamusta näyttämällä, että kansalaisilla on mahdollisuus käyttää terveyspalveluita myös ulkomailla (ja että heidän kotimaansa sairausvakuutus myös korvaa niistä aiheutuneet kustannukset), ja toisaalta varmistamalla, ettei kansalaisten tarvitse taloudellisista syistä matkustaa hoidettavaksi ulkomaille. Olosuhteiden muuttumisen vuoksi vaikuttaa siltä, että terveydenhuoltojärjestelmien lähentämistä - mutta ei kuitenkaan yhdenmukaistamista - on kiireesti tehostettava. Talous- ja sosiaalikomitea toivoo, että komissio käsittelisi painokkaammin tätä jo alkanutta kehitystä.

4.2.3.3. Strategioiden ja toimenpiteiden kehittäminen ympäristöön liittyviin terveyteen vaikuttaviin tekijöihin puuttumiseksi

Kansanterveyden käsitteen laajentaminen vastaa talous- ja sosiaalikomitean vaatimuksia.(9) Ehdotuksesta ei kuitenkaan käy ilmi, miten jäsenvaltioiden yhteistyötä ja komission työskentelyä on tarkoitus muuttaa.

4.2.4. Toimenpiteiden toteutus

Komissio suosittaa sekä toimeksiantojen (täysrahoitus) että osarahoituksen myöntämisen mahdollistamista.

Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission aikeeseen painottaa kansanterveysalan ohjelman tehokasta ja taloudellista toteutusta sekä sitä, että kansanterveysalan ohjelmasta annetaan riippumattomat ulkoiset väli- ja loppuraportit, jotka perustuvat indikaattoreihin ja työohjelmiin. Raporttien avulla komissio haluaa arvioida resurssien käytön vaikutusta ja tehokkuutta sekä hienosäätää ohjelman hallintoa. Indikaattoreihin perustuvaa arviointia on jo edellä käsitelty kriittisesti.

4.3. Yhteistoimet (4 artikla)

Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti siihen, että pyrittäessä "varmistamaan terveyden suojelun korkea taso määriteltäessä ja pantaessa täytäntöön yhteisön politiikkoja ja toimia" käsillä olevan ohjelman toimenpiteet voidaan toteuttaa yhteistoimina rinnakkaisten yhteisön ohjelmien ja toimien kanssa. Talous- ja sosiaalikomitea toteaa kuitenkin myös, ettei tämä korvaa perustamissopimuksen 152 artiklan määräystä: "Kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimien määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu."

4.4. Yhdenmukaisuus ja täydentävyys (6 artikla)

Komitea edellyttää, että 8 artiklan 1 kohdassa mainittu komitea käsittelee myös sellaisia ehdotuksia, jotka ovat ohjelman tavoitteiden ja toimien kannalta merkittäviä mutta jotka eivät ole suoranaisesti lähtöisin kansanterveysalalta.

4.5. Rahoitus (7 artikla)

Kuuden vuoden ajanjaksolle tarkoitettu rahoituskehys on 300 miljoonaa euroa. Tämä merkitsee keskimäärin 50 miljoonaa euroa vuodessa. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen määrärahojen lisäämiseen. Toisin kuin tähänastiset ohjelmat, joiden talousarviot ovat olleet joustamattomia, puiteohjelma mahdollistaa tarvittaessa varojen jakamisen uudelleen eri toiminta-alojen välillä. Komitean mielestä on tarpeen osoittaa erillisiä määrärahoja yhteisön kaikkien politiikkojen suuntaamiseksi siten, että ne edistävät korkeatasoisen terveyden suojelun saavuttamista. Komissio lähtee nähtävästi myös siitä, että hoidettavista tehtävistä selviydytään ilman niihin erikseen osoitettavaa henkilöstöä, mutta tehtävien monitahoisuuden vuoksi on pelättävissä, että ne jäävät silloin hoitamatta.

4.6. EFTA/ETA-valtioiden, assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä Kyproksen, Maltan ja Turkin osallistuminen (9 artikla)

Komission pohdinnat kolmansien maiden ja etenkin jäsenehdokasvaltioiden sisällyttämisestä ohjelmaan jäävät epämääräisiksi, eikä sitä esitetä erikseen myöskään laaditussa rahoitussuunnitelmassa.

4.7. Kansainvälinen yhteistyö (10 artikla)

Yhteistyötä kansainvälisten organisaatioiden kuten OECD:n ja WHO:n kanssa on määrä tehostaa. Tämä on toivottavaa, sillä siten vältetään päällekkäistä työtä ja siihen liittyvää resurssien tuhlausta.

5. Tiivistelmä

5.1. Vaikka talous- ja sosiaalikomitea on yleisesti ottaen tyytyväinen komission ehdotukseen, se toteaa tiivistäen seuraavaa:

5.2. Komission tiedonanto Euroopan yhteisön terveysstrategiasta on osoitus ajattelutavan muutoksesta komission poliittisessa toiminnassa ja siirtymisestä painopistesidonnaisista yksittäisaloitteista kattavaan ja johdonmukaiseen strategiaan, jolla on kaksi päätavoitetta: yhtäältä tukea jäsenvaltioiden toimia terveysalalla, toisaalta koordinoida paremmin unionin muita yksittäistoimia ja tutkia muiden politiikan alojen vaikutuksia terveysalaan.

5.3. Euroopan yhteisön uusi terveysstrategia nojaa vahvasti terveystietojen vertailuun. Vertailua ehdotetaan edistettävän erityisesti jäsenvaltioiden ja alueiden toimivaltaisten elinten vapaaehtoisuuteen pohjautuvalla yhteistyöllä, jotta vertailusta tulisi ärsyke terveydenhuoltojärjestelmien kehittämiseksi. Olisi valitettavaa, jos jonkinlaisella ranking-järjestelmällä heikennettäisiin motivaatiota.

5.4. Talous- ja sosiaalikomitea on siksi tyytyväinen komission työhön vertailukelpoisten terveystietojen kehittämiseksi. Se on arvokasta terveydenhuollon tasa-arvoisuuden lisäämiseksi.

Komitea toivoo, että terveydenhuoltotarpeen huomioonottamisesta on hyötyä jäsenvaltioille niiden suunnitellessa terveydenhuoltoaan.

5.5. Talous- ja sosiaalikomitea pahoittelee, että terveyskysymyksiä ja niiden merkitystä muulle politiikalle koskevaa yhteisön selvittelytyötä ei ole kirjattu toimintaohjelmaan omaksi neljänneksi toiminta-alaksi, siitä ei tehdä virallisia ehdotuksia eikä siihen myönnetä varoja.

5.6. Komissio haluaisi perustaa neuvoa-antavan eurooppalaisen terveysfoorumin. Se ei kuitenkaan selvitä, mikä tällaisen neuvoa-antavan elimen asema olisi, ja jättää avoimeksi, miten foorumi muodostetaan. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että tämän sijasta kuullaan riittävästi terveydenhuollosta vastaavia virallisia elimiä, itsehallintoyksiköitä ja muita asianomaisia tahoja sekä annetaan niille mahdollisuuksia osallistua ohjelmien suunnitteluun.

5.7. Jos kaikkien politiikan alojen terveyspoliittinen merkittävyys on tulevaisuudessa tarkoitus tutkia, tulisi komission näyttää asiakirjallaan "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2001-2006) hyväksymisestä" tässä suhteessa esimerkkiä.

Bryssel 29. marraskuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Ks. komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä, KOM(1998) 230 lopullinen.

(2) Ks. TSK:n lausunnot seuraavista aiheista: "Komission tiedonanto aiheesta kansanterveyden toimintakehys", EYVL C 388, 31.12.1994 - "Syövän torjuntaa koskeva yhteisön toimintaohjelma", EYVL C 393, 31.12.1994 - "Tiedonanto terveyden edistämisestä, tiedotuksesta ja koulutuksesta kansanterveyden toimintakehyksen yhteydessä", EYVL C 102, 24.4.1995 - "Huumausaineriippuvuuden ehkäisemistä koskeva yhteisön toimintaohjelma", EYVL C 110, 2.5.1995 - "Aidsin ja tiettyjen muiden tarttuvien tautien ehkäisemistä koskeva yhteisön toimintaohjelma", EYVL C 133, 31.5.1995 - "Terveystilanteen seurantaa koskeva yhteisö toimintaohjelma", EYVL C 174, 17.6.1996 - "Hullun lehmän taudin (BSE) kriisin monitahoiset seuraukset Euroopan unionissa" (oma-aloitteinen), EYVL C 295, 7.10.1996 - "Euroopan yhteisön tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkosto", EYVL C 30, 30.1.1997 - "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön nykyisestä ja ehdotetusta toiminnasta tupakankulutuksen vähentämiseksi", EYVL C 296, 29.9.1997 - "Henkilövahinkojen ehkäisemistä koskeva yhteisön toimintaohjelma 1999-2003", EYVL C 19, 21.1.1998 - "Harvinaisia sairauksia koskeva yhteisön toimintaohjelma", EYVL C 19, 21.1.1998 - "Saasteperäisten sairauksien vastainen yhteisön toimintaohjelma", EYVL C 19, 21.1.1998 - "Komission tiedonanto kuluttajien terveydestä ja elintarvikkeiden turvallisuudesta", EYVL C 19, 21.1.1998 - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) harvinaislääkkeistä", EYVL C 101, 12.4.1999 - "Asbesti" (oma-aloitteinen lausunto), EYVL C 138, 18.5.1999 - "Ehdotus neuvoston direktiiviksi työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta" (kuudes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi), EYVL C 368, 20.12.1999 - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä" (kodifioitu toisinto), EYVL C 368, 20.12.1999 - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä" (uudelleen laadittu teksti), EYVL C 140, 18.5.2000.

(3) Ks. TSK:n lausunto aiheesta 'Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä', EYVL C 407, 28.12.1998.

(4) Ks. alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle Euroopan yhteisestä terveysstrategiasta - Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2001-2006) hyväksymisestä" (KOM(2000) 285 lopullinen).

(5) Ks. alueiden komitean 13. huhtikuuta 2000 antama lausunto aiheesta "Paikallis- ja alueviranomaisten rooli Euroopan terveydenhuoltojärjestelmien uudistamisessa" - CdR 416/99 fin.

(6) Ks. TSK:n lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä", EYVL C 407, 28.12.1998.

(7) Ks. talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta", EYVL C 75, 15.3.2000.

(8) Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 28. huhtikuuta 1998 antama tuomio asiassa C-120/95, jonka mukaan kansallinen säännös, jonka nojalla jonkin jäsenvaltion sosiaaliturvalaitos epää vakuutetulta toisessa jäsenvaltiossa toimivalta optikolta hankittujen korjaavien silmälasien täysimääräisen korvaamisen sillä perusteella, että lääketieteellisten tuotteiden ostamiseen ulkomailta tarvitaan ennakkohyväksyntä, on EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vastainen ("tavaroiden vapaa liikkuvuus"). Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 28. huhtikuuta 1998 antama tuomio asiassa C-158/96, jonka mukaan kansallinen säännös, jolla asetetaan toisessa jäsenvaltiossa saadun hammaslääkärihoidon kustannusten vakuuttajavaltion tariffien mukaisen korvaamisen edellytykseksi vakuutetun sosiaaliturvalaitoksen hyväksyntä, on EY:n perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan vastainen ("palvelujen vapaa liikkuvuus").

(9) Ks. TSK:n lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä", EYVL C 407, 28.12.1998.