Komissio on valmis laatimaan suositukset liittymisneuvottelujen aloittamisesta Albanian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa, kun edellytykset sille täyttyvät. Bosnia ja Hertsegovinasta voi tulla ehdokasmaa, jos se jatkaa määrätietoisia toimia ja yhteistyötä. Kosovolla * on mahdollisuus vakaaseen edistymiseen panemalla vakautus- ja assosiaatiosopimus täytäntöön ja etenemällä siten kohti jäsenyyttä sitä mukaa kuin objektiiviset olosuhteet sen sallivat.

Länsi-Balkanin mailla on historiallinen tilaisuus sitoa tulevaisuutensa määrätietoisesti ja varauksettomasti Euroopan unioniin. Niiden on toimittava päättäväisesti. Liittyminen on nyt ja jatkossa saavutuksiin perustuva prosessi, joka riippuu täysin kunkin maan objektiivisesta edistymisestä. Maa voi saavuttaa tai jopa ohittaa toisen maan edistymisensä perusteella.

Kaikkien Länsi-Balkanin maiden on kiireesti tehostettava toimintaansa, vietävä keskeisiä uudistuksia eteenpäin ja saatettava poliittinen, taloudellinen ja yhteiskunnallinen muutosprosessi päätökseen sekä huolehdittava siitä, että politiikan koko kenttää ja kansalaisyhteiskuntaa edustavat sidosryhmät voivat osallistua prosessiin. EU:hun liittyminen on paljon muutakin kuin tekninen prosessi. Se on sukupolvia yhdistävä, perusarvoihin perustuva valinta; kunkin maan on sisäistettävä perusarvot alkaen niiden ulko- ja aluepolitiikasta ja ulottuen siihen, mitä lapsille opetetaan koulussa.

EU:n laajentumispolitiikan on oltava osa vuoteen 2025 ulottuvaa laajempaa, unionin lujittamiseen tähtäävää strategiaa, jonka puheenjohtaja Juncker esitteli syyskuussa 2017 pitämässään unionin tilaa käsitelleessä puheessa. Se on investointi EU:n tulevaisuuteen, talouskasvuun ja vaikutusvaltaan sekä kykyyn suojella kansalaisiaan.

Länsi-Balkanin maiden tiukat ja saavutuksiin perustuvat jäsenyysnäkymät ovat unionin omien poliittisten, taloudellisten ja turvallisuusetujen mukaisia. Kyseessä on geostrateginen investointi yhteisiin arvoihin perustuvaan vakaaseen, vahvaan ja yhtenäiseen Eurooppaan. Eurooppa-perspektiivi on keino edistää demokratiaa, oikeusvaltiota ja perusoikeuksia. Uskottava liittymisprosessi on muutosten tehokkain veturi alueella, ja siksi se edistää yhdentymistä, turvallisuutta, vaurautta ja sosiaalista hyvinvointia koko Euroopassa. Se on myös keskeinen sovittelu- ja vakauttamisväline.

Länsi-Balkanin maat ovat osa Eurooppaa ja maantieteellisesti EU:n jäsenvaltioiden ympäröimiä. Jäsenvaltioilla ja alueella on yhteinen perintö ja historia, ja niiden tulevaisuus rakentuu yhteisille mahdollisuuksille ja haasteille. EU on toiminut alueella jo pitkään aktiivisesti. Thessalonikissa vuonna 2003 pidetystä Eurooppa-neuvoston kokouksesta alkaen se on tukenut alueen tulevaisuutta unionin erottamattomana osana.

”...vahvisti varauksettoman tukensa Länsi-Balkanin eurooppalaiselle tulevaisuudelle. Eurooppa-neuvosto on tyytyväinen alueen maiden edistymiseen ja korostaa, että EU on sitoutunut toimimaan kaikilla tasoilla tukeakseen niitä EU:hun mukautumiseen liittyvien uudistusten ja hankkeiden toteuttamisessa.”

”[J]os haluamme lisätä naapurustomme vakautta, meidän olisi myös pidettävä yllä Länsi-Balkanin maiden kannalta uskottavia jäsenyysnäkymiä. On selvää, ettei unioni laajene tämän komission ja parlamentin toimikauden aikana. Yksikään ehdokas ei ole tähän valmis. Mutta myöhemmin Euroopan unionissa on jäseniä enemmän kuin 27. Ehdokasmaiden on annettava neuvotteluissa ehdoton etusija oikeusvaltioperiaatteen noudattamiselle, oikeuslaitokselle ja perusoikeuksille.”

Hallitusten olisi huolehdittava siitä, että sidosryhmät voivat osallistua aktiivisesti uudistus- ja päätöksentekoprosessiin, esimerkiksi käymällä osallistavaa ja rakentavaa vuoropuhelua ensisijaisista uudistuksista. Kansalaisyhteiskunta on otettava mukaan vuoropuheluun ja sille on annettava mahdollisuus vaikuttaa asioihin. Sen vuoksi on erittäin tärkeää taata kansalaisjärjestöjen toimintamahdollisuudet.

Julkishallinnon uudistaminen on välttämätöntä hallintotavan kehittämiseksi kaikilla tasoilla. Tähän kuuluu hallinnon laadun parantaminen, vastuuvelvollisuuden ja ammattimaisuuden lisääminen, epäpoliittisuus, avoimuus (ml. rekrytointi ja erottaminen), julkisten varojen läpinäkyvämpi hallinnointi sekä palvelujen parantaminen. Samoin on löydettävä sopiva tasapaino keskus-, alue- ja paikallishallinnon välille.

Demokraattisten instituutioiden toiminnan tukeminen on erittäin tärkeää. Siihen kuuluu rakentava vuoropuhelu, jota käydään parlamenteissa yli puoluerajojen. Hallitusten on huolehdittava siitä, että oppositio voi täyttää tehtävänsä täysipainoisesti, ja opposition on osallistuttava rakentavalla tavalla demokraattiseen prosessiin. Vaalien tulee olla vapaat ja rehelliset, ja vaalitarkkailuvaltuuskuntien suositukset on pantava asianmukaisesti täytäntöön. Myös julkista ja yksityistä puoluerahoitusta koskevat säännöt kaipaavat perusteellista uudistamista.

Perusoikeudet on kirjattu pääpiirteissään Länsi-Balkanin maiden lainsäädäntöön, mutta maiden on tehtävä enemmän sen varmistamiseksi, että oikeudet toteutuvat myös käytännössä. Erityishuomiota on kiinnitettävä sananvapauden ja median riippumattomuuden turvaamiseen, koska ne ovat demokratian kivijalka. Vähemmistöjen suojelemiseksi ja syrjinnän torjumiseksi tarvitaan päättäväisiä toimia. Syrjintä kohdistuu varsinkin romaneihin, joiden sosiaalista osallisuutta olisi edistettävä aktiivisemmin, sekä homoihin, lesboihin, biseksuaaleihin, transihmisiin ja intersukupuolisiin. Lisäksi on huolehdittava miesten ja naisten tasa-arvosta ja puututtava perheväkivaltaan.

Järjestäytyneellä rikollisuudella on edelleen vahva jalansija Länsi-Balkanilla, olipa sitten kyse ihmis-, huume- tai asekaupasta taikka rikollisten soluttautumisesta politiikan ja talouden järjestelmiin. Viranomaisten on hajotettava rikollisverkostot ja niiden talouden perustat tehokkaammin suorittamalla talousrikostutkintaa systemaattisesti ja käyttämällä paremmin kohdennettuja välineitä, joista esimerkkejä ovat rikoksella hankitun hyödyn jäädyttäminen turvaamistoimenpiteenä, kolmansille siirrettyjen varojen menetetyksi tuomitseminen, käänteinen todistustaakka tietyntyyppisten varojen hallussapidon osalta, menetetyksi tuomitseminen ilman syytettä keinona puuttua selittämättömään vaurauteen, yritysten omistajuusjärjestelyjä koskeva yksityiskohtainen ilmoitusvelvollisuus sekä tehostettu oikeudellinen yhteistyö. Korruption, rahanpesun ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta tarvitaan pian konkreettista ja jatkuvaa näyttöä.

Maiden on otettava käyttöön vakaa kehys korruption estämiseksi. Julkisten varojen hallinnointiin tarvitaan lisää avoimuutta. Tämä koskee erityisesti julkisia hankintoja, jotka ovat erityisen alttiita korruptiolle. Länsi-Balkanilla on tapauksia, joissa tavarahankintoihin on sovellettu luottamuksellisia menettelyjä, minkä lisäksi eräitä merkittäviä sopimuksia on tehty ilman julkista tarjouskilpailua. On esitetty väitteitä paikallisten alihankkijoiden suosimisesta niiden poliittisten yhteyksien takia sekä laittomista maksuista. Alueen maiden olisi parannettava tuntuvasti julkisia hankintoja koskevien tarjouskilpailujen läpinäkyvyyttä, kilpailukykyä ja tasapuolisuutta, rajoitettava luottamuksellisten menettelyjen käyttöä ja sovellettava takeita, joiden avulla voidaan estää poliittinen vaikuttaminen tarjoajiin. Läpinäkyvä ja kaikkien saatavilla oleva sähköinen hankintamenettely olisi otettava käyttöön kokonaisuudessaan. Näin kansalaiset pääsisivät näkemään, miten heidän verorahojaan käytetään menettelyn kaikissa vaiheissa tarjouspyynnöstä sopimuksen lopulliseen täytäntöönpanoon. Johdon vastuuvelvollisuus ja sisäinen valvontakäytäntö ovat nekin ensiarvoisen tärkeitä.

Maiden on kitkettävä korruptio ilman minkäänlaisia kompromisseja. Vahvat ja riippumattomat instituutiot ovat avainasemassa torjuttaessa korruptiota ja tehostettaessa tutkinta- ja syytetoimia, joiden on johdettava lopullisen tuomion antamiseen ja täytäntöönpanoon. Käytössä on oltava myös varoittavia seuraamuksia. Korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan perustettuja erikoissyyttäjäelimiä ja muita oikeudellisia elimiä on vahvistettava tuntuvasti. Tähän kuuluu myös poliisin erikoisyksikköjen asettaminen syyttäjäviraston käyttöön. Seuraavankaltaisia toimenpiteitä olisi otettava käyttöön ja sovellettava: laittomasti hankittujen varojen takavarikointi, kielto toimia julkisessa tehtävässä, virkamiehiä koskevien sääntöjen noudattamisen tiukempi valvonta sekä tiedonsaannin ja valitusmekanismien käytön helpottaminen kansalaisten näkökulmasta.

Oikeuslaitoksen riippumattomuus, laadukkuus ja tehokkuus on varmistettava. Oikeuslaitoksen ja tuomareiden on oltava riippumattomia, jotta voidaan varmistaa oikeudenmukaisuus sekä toimeenpano- ja lainsäädäntöelinten vastuullisuus. Se on minkä tahansa oikeusvaltioperiaatteeseen nojaavan demokraattisen yhteiskunnan ja talouskehityksen ennakkoedellytys.

Maiden viranomaisten on nyt yhteiskunnan tuella otettava vastuu ja täytettävä yleisesti tiedossa olevat liittymisehdot. Jotta kunnianhimoisesta ja optimaalisesta skenaariosta tulisi totta, toimiin on ryhdyttävä heti. Viime kädessä alueen kansalaiset arvottavat maidensa johdon sen mukaan, onko se halukas ja kyvykäs tekemään kansalaisten Eurooppa-haaveista totta.

On myös syytä muistuttaa, että EU:hun liittyminen on valinta. Se edellyttää poliittista ja yhteiskunnallista konsensusta sekä kansalaisten tukea niin tunteiden kuin järjenkin tasolla. Johtajien mielessä ei saa olla epäselvyyttä siitä, mihin Länsi-Balkanin maat kuuluvat ja mihin suuntaan ne ovat menossa. Määrätietoisuutta tarvitaan maiden omien ja EU:n kansalaisten tuen saamiseksi ja säilyttämiseksi, ja sen pitää näkyä johtajien viestinnässä ja vuorovaikutuksessa kansalaisten kanssa.

Kolmanneksi alueen maiden välillä on edelleen merkittäviä kahdenvälisiä riitakysymyksiä, joihin on löydettävä ratkaisu. EU ei halua tuoda näitä riitoja ja niiden mahdollisesti aiheuttamaa epävakautta alueelleen. Niihin on löydettävä lopullinen ja sitova ratkaisu ja ratkaisut on pantava täytäntöön ennen kuin maa voi liittyä unioniin.

Toiseksi alueen talouksien kriittiset osa-alueet eivät ole kilpailukykyisiä, perusteetonta poliittista väliintuloa esiintyy liikaa ja yksityissektori on alikehittynyt. Yhtäkään Länsi-Balkanin maista ei voi tällä hetkellä pitää toimivana markkinataloutena, eikä yksikään niistä pysty selviytymään kilpailupaineista ja markkinavoimista unionissa. Uudistuksista huolimatta on jäljellä monia rakenteellisia ongelmia, jotka vaikuttavat työmarkkinoihin ja varsinkin nuorten työllistymismahdollisuuksiin.

Ensinnäkin oikeusvaltiota on vahvistettava huomattavasti. Tätä nykyä maissa on selviä merkkejä pyrkimyksistä vaikuttaa valtiovallan toimiin. Sellaisia ovat kytkökset järjestäytyneeseen rikollisuuteen, kaikilla hallintotasoilla esiintyvä korruptio sekä julkisten ja yksityisten intressien voimakas sekoittuminen. Tämä ruokkii rankaisemattomuuden ja epäoikeudenmukaisuuden tunnetta. Lisäksi median toimintaan pyritään vaikuttamaan ja sitä valvotaan laajamittaisesti poliittisella tasolla. Pysyvän yhteiskunnallisen muutoksen aikaansaamiseksi on välttämätöntä, että maalla on toimintakykyinen ja riippumaton oikeuslaitos ja tilivelvollinen hallinto.

Länsi-Balkanin maat voivat liittyä Euroopan unioniin heti, kun Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklassa vahvistetut kriteerit ja Kööpenhaminan kriteerit täyttyvät. Vaikka yksikään alueen maista ei vielä täytä kaikkia kyseisiä kriteerejä, kokonaisuutena alue on edistynyt huimasti 1990-luvun lopusta lukien. Parhaiten on edistytty uudistusten osalta sekä sodan ja konfliktien tuhoisista seurauksista toipumisessa. Jotta maat täyttäisivät kaikki jäsenyysehdot ja niiden demokratiat vahvistuisivat, kokonaisvaltaisia ja vakuuttavia uudistuksia tarvitaan vielä avainaloilla, joita ovat oikeusvaltio, kilpailukyky, alueellinen yhteistyö ja sovinto.

Länsi-Balkanin alueella on taloudellista potentiaalia. Talous kasvaa voimakkaammin kuin EU:ssa, ja EU:n tavaroille ja palveluille Länsi-Balkan on entistä kiinnostavampi markkina-alue, josta on asteittain tulossa osa eurooppalaisia arvoketjuja. Vakautus- ja assosiaatiosopimusten ansiosta alueen talous on jo pitkälle integroitunut unionin talouteen.

Lisätoimia tarvitaan kuitenkin Länsi-Balkanin talouksien kilpailukyvyn parantamiseksi, etenkin nuorten korkeaan työttömyyteen puuttumiseksi, vaurauden kasvattamiseksi ja liiketoimintamahdollisuuksien luomiseksi varsinkin paikallisille toimijoille. Osaamiseen perustuvat vahvat taloudet auttavat hillitsemään aivovientiä ja kääntämään sen aivokierroksi. Jatkamalla alueen talouksien nykyaikaistamista saadaan houkuteltua lisää yksityisiä investointeja EU:sta ja lisättyä EU:n tavaroiden ja palvelujen kysyntää Länsi-Balkanilla. Tarvittavia rakenneuudistuksia on tuettava tarkoituksenmukaisella talous- ja finanssipolitiikalla.

Alueen taloudet kärsivät monista rakenteellisista heikkouksista, jotka heikentävät kilpailukykyä ja lisäävät työttömyyttä. Tällaisia heikkouksia ovat tehottomat ja jäykät markkinat, alhainen tuottavuus, rahoituksensaantivaikeudet, epäselvät omistusoikeudet ja raskas sääntely. Investointiaste ja kasvu eivät riitä kaventamaan eroa EU:hun nähden. Talouden kehitystä haittaa myös syvään juurtunut harmaa talous. Valtion osallistuminen sekä aiheeton poliittinen puuttuminen talouteen on edelleen yleistä, ja kilpailupolitiikka ja kilpailua sivuavat politiikat ovat edelleen alikehittyneitä. Talouden uudistusohjelmiin nojaavia rakenneuudistuksia on jatkettava päättäväisemmin. Eniten on panostettava toimenpiteisiin, joilla ratkotaan sosiaalisia haasteita ja torjutaan rakennetyöttömyyttä. Yksityistämistä on edistettävä täysin läpinäkyvästi. Valtionyritykset on uudistettava kiireesti ja puututtava korruptioon. Oikeusvaltion heikkous ja instituutioiden puutteellinen toiminta syövät edelleen kasvupotentiaalia ja kilpailukykyä.

Taloudellinen yhdentyminen alueen maiden välillä ja EU:n kanssa onnistuu vain, jos yhteenliitettävyys paranee. Alueellisiin sopimuksiin sisältyvistä velvoitteista liian suuri osa on edelleen täyttämättä. Maiden on noudatettava kaikilta osin energiayhteisösopimusta ja liikenneyhteisösopimusta sekä Euroopan yhteistä ilmailualuetta koskevia EU:n sääntöjä, joilla ne ovat sitoutuneet omaksumaan energiaa ja liikennettä koskevan EU:n säännöstön ja niihin liittyvät (esim. ympäristöä ja kilpailua koskevat) vaatimukset hyvissä ajoin ennen liittymistä.

Alueen olisi myös varmistettava, että sopimukset ja sitoumukset pannaan täytäntöön. Esimerkiksi Keski-Euroopan vapaakauppasopimus olisi uudistettava, jotta se vastaisi paremmin alueen tarpeita. Länsi-Balkanin maiden johtajien heinäkuussa 2017 sopima monivuotinen toimintasuunnitelma alueellisen talousalueen luomiseksi on lupaava. Se lisää kauppaa, investointeja ja liikkuvuutta alueella ja alueen ja EU:n välillä, auttaa viemään markkinat osaksi eurooppalaisia ja maailmanlaajuisia arvoketjuja ja edistää alueen talouksien digitalisointia. Lisäksi se vauhdittaa osaltaan yritysten ja osaamisen kehittämistä, tutkimusta, innovointia ja älykästä kasvua.

3. EU:n sääntöjen ja normien noudattaminen

Perusasiat, kuten oikeusvaltioperiaate, perusoikeudet, demokraattisten instituutioiden vahvistaminen, julkishallinnon uudistaminen sekä talouskehitys ja kilpailukyky, ovat edelleen laajentumisprosessin tärkeimpiä painopisteitä. Ne muodostavat kaikille jäsenyyttä tavoitteleville maille lähtökohdan sen varmistamiseen, että mailla on tarvittavat hallinnolliset ja oikeudelliset valmiudet noudattaa EU:n sääntöjä ja normeja sekä lainsäädännössään että käytännössä.

Työsarkaa on jäljellä runsaasti: lainsäädäntö on mukautettava EU:n säännöstöön, tarvittavat instituutiot on perustettava tai niitä on kehitettävä, ja täytäntöönpanovalmiudet on varmistettava sisämarkkinoiden, sosiaalipolitiikan, energian, liikenteen ja ympäristön aloilla.

Vakautus- ja assosiaatiosopimukseen ja muihin alakohtaisiin sopimuksiin perustuvien velvoitteiden täytäntöönpano tukee työtä, jolla valmistellaan EU:n jäsenyysvaatimusten täyttämistä. Teknistä apua on saatavilla runsaasti, ja sitä olisikin hyödynnettävä täysimääräisesti. Erityisesti olisi käytettävä teknisen avun ohjelmasta (TAIEX) saatavilla olevaa instituutioiden kehittämistukea.

4. Liittymisen ennakkoedellytykset: sovinto, hyvät naapuruussuhteet ja alueellinen yhteistyö

Alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet ovat avainasemassa maiden pyrkiessä parantamaan jäsenyysnäkymiään. Alueellisen yhteistyöneuvoston kaltaisten alueellisten aloitteiden lisäksi alueen johdolla – myös kaikkein korkeimmalla taholla – tehtävän poliittisen yhteistyön eri muodot ja viimeaikaiset huippukokoukset ovat luoneet uutta uskoa prosessiin. Tämä optimismi on valjastettava poliittisen vakauden tukemiseen ja taloudellisten mahdollisuuksien luomiseen.

Alueellisen yhteistyön kohentumisen lisäksi on äärimmäisen tärkeää toteuttaa uusia toimia sovinnon aikaansaamiseksi, jotta alueelle saataisiin pysyvä rauha ja vakaus. Haavojen paraneminen vie aikaa, mutta nyt kun 90-luvun konflikteista on kulunut yli 25 vuotta, ratkaisua vailla oleviin kysymyksiin on tartuttava päättäväisesti. Kaikkien maiden on sitouduttava ehdoitta – sekä sanoin että teoin – menneisyyden painolastista irrottautumiseen pyrkimällä sovintoon ja ratkaisemalla avoimet kysymykset hyvissä ajoin ennen unioniin liittymistä.

Alueellinen yhteistyö, hyvät naapuruussuhteet ja sovinto ovat asioita, joita ei voi sanella ulkoapäin. Alueen johtajien on otettava täysi vastuu prosessista ja näytettävä muille mallia. Heidän on pidättäydyttävä lausunnoista ja teoista, jotka ruokkivat etnisten ryhmien välisiä jännitteitä, ja tuomittava sellaiset. Heidän on torjuttava määrätietoisesti kiihkokansallisia narratiiveja. EU:ssa ei ole sijaa provosoivalle retoriikalle, saati sotarikollisten ihannoinnille – kenenkään taholta. Siirtymäkauden oikeusjärjestelyt ovat vaillinaisia. Jäljellä olevat sensitiiviset kysymykset on pyrittävä ratkaisemaan nopeasti. Sellaisia ovat esimerkiksi sotarikokset (tähän kuuluu myös täydellinen yhteistyö kansainvälisiä rikostuomioistuimia koskevan mekanismin sekä Kosovon tuomioistuimen erityisjaostojen kanssa), kadonneiden henkilöiden sekä maan sisäisten ja muiden pakolaisten kohtalo sekä jäljellä olevien maamiinojen paikantaminen ja raivaus.

Koulutuksen roolia on korostettava erityisesti suvaitsevaisuuden ja eurooppalaisten arvojen edistämisessä sekä yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden lujittamisessa. Länsi-Balkanin maiden olisi investoitava enemmän nuoriin, jotka ovat tulevia EU:n kansalaisia, ja annettava heille näköala tulevaisuuteen, ei menneisyyteen. Myös kulttuurialan yhteistyötä alueella ja sen kanssa olisi lisättävä.

EU:n laajentumispolitiikan on jatkossakin edistettävä vakautta, koska EU ei voi eikä halua tuoda alueen kahdenvälisiä riitoja omalle alueelleen. Siksi asiasta vastuussa olevien osapuolten on ratkaistava ne pikaisesti. Hyvät naapuruussuhteet helpottavat tämän tavoitteen saavuttamista, mutta sen avulla voidaan myös testata, miten vakaalla pohjalla suhteet todellisuudessa ovat. Jos osapuolet eivät pysty sopimaan rajariitoja kahdenvälisesti, niiden olisi siirrettävä kiistakysymykset ehdoitta kansainväliseen sovitteluelimeen, joka tekee asiassa sitovan ja lopullisen päätöksen. Molempien osapuolten on kunnioitettava päätöstä ja pantava se täytäntöön kaikilta osin ennen liittymistä. Tällainen päätös on huomioitava myös liittymissopimuksia laadittaessa. Komissio kiinnittää erityistä huomiota tapaan, jolla riidat ratkaistaan, ja antaa tarvittaessa tukea. Kaikkien maiden on pidättäydyttävä käyttämästä ratkaisemattomia kiistakysymyksiä väärin liittymisprosessissa. On edelläkävijämaiden strategisen edun mukaista tasoittaa tietä naapuriensa liittymispyrkimyksille eikä kasata sille esteitä. Alueen maat ovat toisistaan riippuvaisia, ja ne voivat edetä nopeammin auttamalla toisiaan.

EU:n johdolla käydään vuoropuhelua Serbian ja Kosovon välisten suhteiden normalisoinnista. Ilman suhteiden tosiasiallista ja kokonaisvaltaista normalisoitumista aluetta ei saada vakautettua pysyvästi. Kattava, oikeudellisesti sitova sopimus suhteiden normalisoinnista on saatava aikaan pian. Se on välttämätöntä, jotta Serbia ja Kosovo voivat edetä kohti EU-jäsenyyttä.

5. Seuraavat etapit Länsi-Balkanin maiden matkalla kohti EU-jäsenyyttä

Kaikilla Länsi-Balkanin mailla on lähivuosina mahdollisuus edetä kohti EU-jäsenyyttä omien saavutustensa ja edistymisensä perusteella. Montenegro ja Serbia ovat tällä hetkellä prosessin edelläkävijöitä, ja seuraavissa alakohdissa kuvataan niiden jäljellä olevia tavoitteita. Albania ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ovat edenneet merkittävästi kohti EU-jäsenyyttä, ja komissio on valmis suosittamaan liittymisneuvottelujen aloittamista, kun edellytykset täyttyvät. Komissio alkaa laatia lausuntoa Bosnia ja Hertsegovinan jäsenyyshakemuksesta heti, kun se on saanut kattavat vastaukset kyselyynsä. Bosnia ja Hertsegovinasta voi tulla ehdokasmaa, jos se jatkaa määrätietoisia toimia ja yhteistyötä. Kosovolla on mahdollisuus vakaaseen edistymiseen panemalla vakautus- ja assosiaatiosopimus täytäntöön ja etenemällä siten kohti jäsenyyttä sitä mukaa kuin objektiiviset olosuhteet sen sallivat. Kosovo tulee myös hyötymään merkittävästi Serbian kanssa tehtävästä, suhteiden normalisointia koskevasta lopullisesta sopimuksesta.

5.1 Alustava esitys toimenpiteistä, jotka Montenegron ja Serbian on toteutettava voidakseen saattaa liittymisprosessinsa päätökseen vuoteen 2025 mennessä

Tässä kohdassa esitetään liittymisneuvottelujen tärkeimmät vaiheet ja edellytykset vuoden 2025 aikaperspektiivin toteutumiseksi. Esitys on ohjeellinen, ja se perustuu parhaimpaan mahdolliseen tilanteeseen. Prosessi ei etene automaattisesti vaan saavutusten sanelemana, ja sitä sovelletaan jatkossakin objektiivisesti. Esityksestä käy ilmi, miten nopeasti edellä esitetyt siirtymäkauden uudistukset olisi toteutettava, jotta skenaario toteutuisi. Kutakin maata arvioidaan erikseen sen omien saavutusten perusteella sen mukaan, miten se on edistynyt asetettujen ehtojen täyttämisessä.