FI Euroopan unionin virallinen lehti C 191/2

YMPÄRISTÖN LIFE-TUEN PIIRIIN KUULUVIEN ESITTELYHANKKEIDEN SUUNTAVIIVAT

(2004/C 191/02)

LIFE on ainoa erityisesti ympäristöpolitiikkaa tukeva eurooppalainen rahoitusväline. Sen päätarkoituksena on tukea kuudetta ympäristön toimintaohjelmaa, sen neljää painopistettä ja seitsemää teemakohtaista strategiaa.

Nämä suuntaviivat eivät ole oikeudellisesti sitovia, mutta Euroopan komissio käyttää niitä arvioidessaan esitettyjen LIFE Ympäristö -esittelyhankkeiden merkitystä yhteisön edun kannalta. Hakijoiden on sen vuoksi syytä huomioida, että rahoituksen myöntäminen sellaisille ehdotuksille, jotka koskevat muita kuin jäljempänä esitettyjä painopisteitä, on hyvin epätodennäköistä. Suuntaviivat löytyvät myös LIFE:n kotisivuilta osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/environment/life/home.htm

I YLEISET PERIAATTEET

LIFE Ympäristö -hankkeiden olisi perustuttava mikäli mahdollista yhteisön tutkimusohjelmien tuloksiin sekä teollisuuden kehittämiin lupaaviin teknologioihin. Näissä hankkeissa olisi saatava tuloksia, joita voidaan hyödyntää myös laajemmin esimerkiksi rakennerahastojen tuen avulla.

LIFE Ympäristö -tuki on tarkoitettu Göteborgin strategian hengen mukaisille innovatiivisille esittelyhankkeille (1) ja erityisesti ”Lissabonin prosessia” edistäville hankkeille, joissa ympäristöhyötyihin yhdistetään mitattavissa olevia yhteiskunnallisia ja taloudellisia näkökohtia tietämykseen perustuvan lähestymistavan pohjalta.

Ympäristöteknologiaa koskevan toimintasuunnitelman (2) mukaisesti LIFE Ympäristö -tuella kannustetaan hankkeita, joiden ansiosta:

— tunnistetaan lupaavat ympäristöteknologiat/-lähestymistavat (tai menetelmät tai prosessit) ja niiden kehittämisen esteet sekä löydetään ratkaisut esteiden poistamiseksi.

Parhaiden tulosten saamiseksi:

— hankkeiden olisi mahdollisimman pitkälle edistettävä tieteellisesti todennettujen tekniikoiden/lähestymistapojen (esim. verkkohankkeet, asianomaisten tahojen toteuttama tulosten levittäminen) mahdollisimman laajaa käyttöä,

— hankkeissa olisi oltava mahdollisimman paljon valmiuksien kehittämistä koskevia toimenpiteitä,

— hankkeissa olisi otettava mahdollisimman laajasti rahoituslaitokset mukaan hankkeissa kehitettyjen teknologioiden/lähestymistapojen levittämiseen.

Hankkeissa olisi otettava huomioon tärkeimmät ympäristöongelmat prosessin tai tuotteen koko elinkaaren aikana. Ympäristön LIFE-tukea myönnetään ehdotuksille, joissa esitetään parhaita innovatiivisia ratkaisuja ympäristöongelmiin ja joista saadaan elinkelpoisia ja konkreettisia tuloksia, jotka ovat laadullisesti ja määrällisesti mitattavissa. Hankkeiden tulosten on oltava laajasti julkistettavia sekä teknisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoisia. Tiedon levittämisen on oltava osa hanketta. Hankkeiden esittelevä luonne on erityisen tärkeä. Hankkeet on toteutettava sellaisessa teknisessä mittakaavassa, että niiden laajassa mittakaavassa tapahtuvan käyttöönoton teknistä ja taloudellista toteuttamiskelpoisuutta voidaan arvioida. Ympäristön LIFE-tukea ei ole tarkoitettu tutkimukseen eikä investointeihin, joiden kohteena on käytössä oleva teknologia. Sen tavoitteena on luoda siltoja tutkimuksen ja kehittelyn tulosten ja laajan käyttöönoton / markkinoille saattamisen välille. LIFE-ohjelma voi myös täydentää yhteisön tutkimusohjelmia, rakennerahastojen ohjelmia ja maaseudun kehittämisohjelmia. Näin pyritään lisäämään aiempien ja meneillään olevien töiden välistä yhteisvaikutusta ja lisäarvoa.

II ERITYISET TAVOITTEET

Suuntaviivoissa määritellään tarkemmin LIFE-asetuksen (3) 4 artiklassa vahvistettuihin viiteen tavoitteeseen sisältyvät painopistealueet kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa määritellyt suuntaukset ja lähestymistavat huomioon ottaen.

1. Maankäytön kestävä kehittäminen ja suunnittelu kaupunki- ja rannikkoalueet mukaan luettuina

1.1 Kaupunkien kestävä kehittäminen (4)

1.1.1 Kestävien liikennesuunnitelmien laatiminen ja edistäminen kaupungeissa (kaupunkiliikenteen kysynnän vähentämiseksi, julkisen liikenteen osuuden kasvattamiseksi, vähemmän saastuttavien liikennemuotojen käytön lisäämiseksi ja koko liikennejärjestelmän ekologisen kestävyyden parantamiseksi).

1.1.2 Kokonaisvaltaisen kaupunkien ympäristönsuojelun toteuttaminen, erityisesti liikenteestä ja rakennustoiminnasta aiheutuvan melun vähentäminen ja erityiset ympäristönsuojelutavoitteet mukaan luettuina.

1.2 Ilmanlaadun hallinta

1.2.1 Tuetaan ilmanlaadun puitedirektiivin 96/62/EY ja sen tytärdirektiivien mukaisia suunnitelmia ja ohjelmia esittämällä innovatiivisia ratkaisuja ilmansaasteiden vähentämiseen tai käynnistämällä, valvomalla ja arvioimalla tällaisia suunnitelmia ja ohjelmia käyttäen terveys- ja ympäristövaikutuksia koskevia indikaattoreita, bioindikaattorit (5) mukaan luettuina.

2. Pohja- ja pintavesien kestävä hoito (6)

2.1 Maatalous- ja metsänhoitotoimien vaikutus veden laatuun sen osalta, miten ne vaikuttavat joen valuma-alueen (pinta- ja pohjavedet) hoitoon ja meriympäristöön (rehevöityminen). Tähän kuuluvat torjunta-aineiden ja ravinteiden aiheuttama saastuminen, rehevöityminen sekä laidunalueiden ja viljelymaiden typpitasapaino ottaen huomioon kokonaisvaltaisen vesitalouden määrälliset näkökohdat.

2.2 Jäteveden käsittelyn ja puhdistustekniikoiden kehittäminen jäteveden laadun parantamiseksi ja uudelleenkäyttötarpeiden huomioon ottamiseksi. Kotitalousjäteveden (myös sadeveden) uudelleenkäyttö ja maatalouden jätevesien uudelleenkäyttö.

2.3 Vaarallisten aineiden päästöjen ja hävikin lopettaminen asteittain.

2.4 Tulvien ehkäisy ja torjunta joen valuma-alueen hoidon yhteydessä.

3. Taloudellisten toimintojen ympäristövaikutusten minimoiminen

3.1 Puhtaat teknologiat

3.1.1 IPPC-direktiivin soveltamisalaan kuuluvat toimet ja tarkemmin: (a) Sellaisten tekniikoiden täytäntöönpano (ympäristönsuojelun yhteydessä), jotka ovat edistyneempiä kuin BAT-vertailuasiakirjoissa parhaiksi käytettävissä oleviksi tekniikoiksi kuvatut tekniikat. On kuvattava selkeästi innovaation tasoa vertaamalla sitä BAT-vertailuasiakirjoissa (7) mainittuihin tekniikoihin. (b) Alat, joista ei toistaiseksi ole laadittu vertailuasiakirjoja, pyrkimyksenä keskittyä direktiivin liitteessä IV lueteltuihin seikkoihin parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden osalta.

3.1.2 Tuki toimille, joilla pyritään poistamaan IPPC-direktiivin soveltamisalaan kuulumattomien puhtaiden teknologioiden kehittämisen esteitä; erityisesti pk-yritysten toteuttamat toimet.

3.2 Kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen

3.2.1 Sellaisten innovatiivisten tekniikoiden tai menetelmien kehittäminen, jotka merkittävästi ja määrällisesti vähentävät kasvihuonepäästöjä (kaikilla aloilla ja erityisesti teollisuudessa, energia-alalla, liikenteessä, maa- ja metsätaloudessa sekä jätehuollossa).

3.2.2 Paikalliseen tai pienimuotoiseen (< 10 MW) hajautettuun lämmön ja sähkön tuotantoon tarkoitetut, uusiutuvia energianlähteitä käyttävät innovatiiviset sovellukset, jotka täydentävät muita yhteisön energia-alan rahoitusohjelmia.

4. Kaikenlaisen jätteen syntymisen ehkäiseminen, uudelleen käyttäminen, hyödyntäminen ja kierrättäminen

Painopisteet tärkeysjärjestyksessä:

4.1 Jätteiden syntymisen ehkäiseminen määrällisesti merkittävissä ja ympäristöön vaikuttavissa jätevirroissa mukaan luettuina innovatiiviset keinot, joilla pyritään: 4.1.1 vähentämään jätteiden määrää toteuttamalla toimenpiteitä, jotka vaikuttavat tuotantoon ja/tai kulutukseen siirtämättä ympäristöpaineita luonnonvaran elinkaaren toisiin vaiheisiin tai ympäristön muille osa-alueille; 4.1.2 vähentämään tuotteiden vaarallisiin aineisiin liittyviä riskejä.

4.2 Tuotteiden tai tuotteiden osien uudelleenkäyttö taikka tuotteiden elinkaaren pidentäminen ympäristövaikutusten vähentämiseksi koko niiden elinkaaren ajan seuraavin keinoin: 4.2.1 markkinoilla esiintyvien uudelleenkäyttöjärjestelmien hyväksyttävyyden osoittaminen; 4.2.2 markkinoiden tarpeisiin vastaavien uudelleenkäyttöjärjestelmien suunnittelu.

4.3 Kierrätyksen edistäminen seuraavin keinoin: 4.3.1 .innovatiivisten järjestelmien kehittäminen jätteiden lajittelun tehostamiseksi paristojen, pakkausten, käytöstä poistettujen ajoneuvojen, sähkö- ja elektroniikkalaitteista syntyvän jätteen kierrätyksen edistämiseksi; 4.3.2 teknisten esteiden poisto ja/tai sellainen kierrätettyjen materiaalien uusien käyttötapojen esittely, jolla voidaan lisätä ympäristöhyötyjä kierrättämällä erityisesti muoveja, kumia, paristoja tai muita materiaaleja, joita ei tavallisesti kierrätetä.

5. Tuotteiden ja palveluiden ympäristövaikutusten vähentäminen

5.1 Ekologisten tuotteiden ja palvelujen suunnittelu

5.1.1 Ympäristövaikutusten vähentäminen tuotteiden tai tuoteryhmien koko elinkaaren ajan innovatiivisella suunnittelulla (esim. soveltamalla ISOn tyyppi I:n mukaisia merkkijärjestelmiä) ja parantamalla tiedonkulkua hankintaketjussa (esim. soveltamalla ISOn tyyppi III:n mukaisia merkkijärjestelmiä).

5.2 Tuotteiden ja palveluiden käytönaikaisten ympäristövaikutusten vähentäminen

5.2.1 Sellaisiin tuotteisiin ja palveluihin, joilla on merkittävä kokonaisvaikutus ympäristöön laajamittaisen käytön tai luonteensa vuoksi, liittyvien käyttötapojen ja kulutustottumusten ekologisen kestävyyden parantamisen edistäminen.

(1) Ainoastaan korkean innovatiivisuusasteen hankkeita voidaan pitää tässä yhteydessä todella innovatiivisina (esim. tutkimuksen perusteella kehitetty uusi tekniikka tai menetelmä, joka liittyy koko tuotantoprosessiin tai palveluun tai suureen osaan sitä).

(2) Katso KOM(2004) 38 lopullinen, Bryssel, 28. tammikuuta 2004, ”Kestävän kehityksen teknologioiden edistäminen: Ympäristöteknologioita koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma”

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1655/2000, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2000, ympäristöalan rahoitusvälineestä (LIFE).

(4) Erityistä huomiota kiinnitetään hankkeisiin, joita voidaan käyttää komission laatiman aihekohtaisen kaupunkiympäristön suunnittelustrategian tukemiseksi — http://www.europa.eu.int/comm/environment/urban/thematic_strategy.htm

(5) Biologiset indikaattorit ovat organismeja tai eliöyhteisöjä, jotka reagoivat ympäristövaikutuksiin niin, että niiden elintoiminnot ja/tai kemiallinen rakenne muuttuvat, minkä perusteella voidaan tehdä päätelmiä ympäristön tilasta.

(6) Erityistä huomiota kiinnitetään hankkeisiin, jotka edistävät yhtenäistä ja kestävää kokonaisvaltaista vesitalouden lähestymistapaa vesipolitiikan puitedirektiivin (yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY) suuntausten ja suositusten mukaisesti.

(7) Täydellinen luettelo teollisuudenaloista, joista paraikaa laaditaan parhaita käytettävissä olevia tekniikoita koskevia vertailuasiakirjoja, on osoitteessa: http://eippcb.jrc.es/pages/FActivities.htm