A4-0203/98

Päätöslauselma komission tiedonannosta yhdistysten ja säätiöiden tukemisesta Euroopassa (KOM(97)0241 - C4-0546/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(97)0241 - C4-0546/97),

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan,

- ottaa huomioon 13. maaliskuuta 1987 antamansa päätöslauselman voittoa tavoittelemattomista yhdistyksistä Euroopan yhteisöissä ((EYVL C 99, 13.4.1987, s. 205.)),

- ottaa huomioon muutetun ehdotuksen neuvoston asetukseksi (ETY) eurooppayhdistyksen perussäännöstä ((EYVL C 236, 31.8.1993, s. 1.)),

- ottaa huomioon muutetun ehdotuksen neuvoston päätökseksi monivuotisesta (1994 - 1996) työohjelmasta osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden hyväksi yhteisössä (KOM(95)0253),

- ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean omasta aloitteestaan antaman lausunnon «Yhteistyö hyväntekeväisyysjärjestöjen - talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden - kanssa sosiaalialalla» (TSK 1398/97) ((EYVL C 73, 9.3.1998, s. 92.)),

- ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (TSK 1347/97) ((EYVL C 95, 30.3.1998, s. 99.)) ja alueiden komitean lausunnon (AK 306/97) edellä mainitusta tiedonannosta,

- ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0203/98),

A. katsoo, että yhdistykset ja säätiöt toimivat monilla Euroopan unionin toimialoilla, muun muassa sosiaalipolitiikan, kehitysasiain, ihmisoikeuksien, ympäristöpolitiikan, kansanterveyden, nuorisopolitiikan, kulttuurin ja koulutuksen aloilla, ja että järjestötoiminnan harjoittajien ja unionin välisistä suhteista on myös syytä keskustella vakavasti ja perusteellisesti,

B. katsoo, että tällaista keskustelua on tuettava tarkastelemalla perusteellisesti järjestötoiminnan kehitys- ja järjestäytymisastetta eri tasoilla (paikallisella, kansallisella ja Euroopan tasolla) sekä arvioimalla järjestötoiminnan osuutta yhteisöpolitiikan eri lohkojen toteuttamisessa,

C. katsoo, että riippumattomuus ja voitontavoittelun puuttuminen ovat yhdistyksille ja säätiöille leimaa-antavia piirteitä, joiden vuoksi järjestötoiminta on yhteisön kannalta mielenkiintoista,

D. katsoo, että yhdistykset ja säätiöt (jäljempänä kansalaisjärjestöt) toimivat monin merkittävin tavoin eri aloilla ja niiden toiminta ulottuu sosiaalista yhteisvastuullisuutta, kansanterveyttä ja kansalaisten aktiivisuutta edistävien palvelujen tarjoamisesta aina tiettyjen yhteiskunta- tai eturyhmien tahdon ilmaisuun,

E. katsoo, että kansalaisjärjestöjen tarjoamat palvelut muodostavat usein tehokkaan ja joustavan vastauksen sellaisiin uusiin ja kasvaviin kansalaisten tarpeisiin, joita viranomaiset eivät enää kykene täysin tyydyttämään,

F. katsoo, että järjestötoiminta on tärkeää työllisyyden kannalta, kuten todettiin jo Delorsin valkoisessa kirjassa ja Santerin sopimuksessa sekä Luxemburgin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston päätelmien suuntaviivoissa; toivoo komission, neuvoston ja jäsenvaltioiden sitoutumista, jotta julkilausumia seuraisivat kouraantuntuvat työllisyyden kehitys- ja tukitoimet kolmannessa järjestelmässä, erityisesti kansallisissa suunnitelmissa,

G. katsoo, että jatkossakin on pidettävä erillään vapaaehtoistyö ja työskentely kolmannessa järjestelmässä, vaikka nämä usein täydentävät toisiaan rakentavalla tavalla,

H. katsoo, että vapaaehtoisjärjestöt voivat toimia ensimmäisenä askelena edettäessä kohti monipuolisemman, rakenteeltaan tarkentuneen toiminnan sekä uusien työpaikkojen luomista, mihin liittyy usein hyvin pitkälle edenneen koulutuksen tarve,

I. katsoo, että paikallisella yhdistystoiminnalla on perustava merkitys syrjäytymisen torjunnassa, erityisesti koska siinä korostuvat syrjäytyneiden aktiivinen osallistuminen ja holistinen lähestymistapa ja koska yhdistystoiminta on omiaan poistamaan syrjäytymistä aiheuttavia tekijöitä panemalla paikalliset toimijat liikkeeseen,

J. ottaa huomioon paikallistason kasvavan merkityksen unionin sosiaalipolitiikan ensisijaisena toteuttamispiirinä ja painottaa, että tämä edellyttää unionin sitoutuvan sen kehittämiseen,

K. ottaa erityisesti huomioon sen avainaseman, jossa kansalaisjärjestöt voisivat olla ja jossa niiden tulisi olla Euroopan sosiaalirahastoa koskevissa kysymyksissä eräiden yhteiskuntaryhmien työelämään (sijoittumista tai) paluuta ajatellen, ja pahoittelee, että rakennerahastoihin sovellettavat menettelyt ja rahoituksen saamisen edellytykset ovat joskus ylitsepääsemätön este sen toteuttamiselle,

L. katsoo, että työttömyyden kasvu ja yhteiskunnallinen syrjäytyminen sekä väestön ikääntyminen ja määräaikaisten tai epävarmojen työsuhteiden yleistyminen vaikeuttavat unionissa merkittävästi laajojen väestöryhmien etujen esiin tuomista,

M. katsoo, että kansalaisjärjestöt muodostavat todellisen yhdyssiteen näiden väestöryhmien ja viranomaisten välille, niin paikallisella, kansallisella kuin yhteisön tasollakin,

N. katsoo, että erilaisista yhteisön ohjelmista ja aloitteista saatujen kokemusten perusteella voittoa tavoittelemattomien järjestöjen asemaa näiden yhteiskuntaryhmien edustajana on vahvistettava ja niille on annettava mahdollisuus saada äänensä kuuluviin Euroopan unionin toimielimissä,

O. ottaa huomioon, että kansalaisjärjestöillä on keskeinen tehtävä kehityspolitiikassa, sillä ne ovat unionin ensisijaisia keskustelukumppaneita toteutettaessa unionin poliittisia päämääriä, ja katsoo, että yhteisön toimielinten olisi käytettävä hyväkseen kansalaisjärjestöjen keräämiä kokemuksia,

P. ottaa lisäksi huomioon muun muassa ympäristöasiain, kehitysyhteistyön, kuluttajansuojan, sosiaalipalvelujen, kansanterveyden ja ihmisoikeuksien alalla Euroopan tasolla toimivien kansalaisjärjestöjen kasvavan määrän,

Q. ottaa huomioon, että eri aloilla toimivien voittoa tavoittelemattomien järjestöjen ja yhteisön toimielinten suhteet ovat kovin erilaisia ja että eri aloilta saadut kokemukset ovat verrattain tuntemattomia;

1. Panee tyytyväisenä merkille edellä mainitun tiedonannon, joka tarjoaa tilaisuuden ryhtyä uudelleen poliittiseen keskusteluun voittoa tavoittelemattomien järjestöjen asemasta Euroopan yhdentymiskehityksessä politiikan, talouden, yhteiskunnan ja kansalaisten kannalta;

Voittoa tavoittelemattoman toiminnan tarkastelu

2. Katsoo, että järjestötoiminnan kehitys- ja järjestäytymisastetta olisi tarkasteltava perusteellisesti eri tasoilla (paikallisella, kansallisella ja Euroopan tasolla) ennen komission ehdottamaa järjestötoiminnan ja aktiivisen kansalaisuuden teemavuotta ja valmistauduttaessa siihen; panee merkille tässä yhteydessä pääosasto V:n tekemän selvityksen suhteistaan kansalaisjärjestöihin ja pyytää komissiota julkistamaan selvityksen tulokset;

3. Toivoo, että tämän selvityksen tulokset ajantasaistetaan säännöllisesti, ja pitää tervetulleena komission ehdotusta tämän alan seurantaan, koordinointiin, tiedotukseen ja mobilisointiin tarkoitetun kansallisten toimistojen verkoston perustamisesta;

4. Katsoo edellä mainitun keskustelun ja tarkastelun tarjoavan mahdollisuuden ryhtyä käsittelemään uudelleen pöydälle pantuja yhteisön lainsäädäntöaloitteita, jotka koskevat eurooppayhdistyksen perussääntöä ja monivuotista työohjelmaa osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden hyväksi;

5. Toivoo, että ehdotettu eurooppayhdistyksen perussääntö ja eurooppalaista osakeyhtiötä koskeva asetusehdotus erotetaan selkeästi toisistaan ja että eurooppayhdistykseen ei kohdisteta puhtaasti taloudellisille yhteisöille tavanomaisia vaatimuksia ja toimintamenettelyjä, vaikkakin yleishyödyllisten yhdistysten on voitava harjoittaa taloudellista toimintaa;

Voittoa tavoittelemattoman toiminnan asema paikallistasolla

6. Korostaa erityisesti paikallisten toimien merkitystä pyrittäessä hyödyntämään yksityisen yrittämisen, julkisen vastuun ja kolmannen järjestelmän aloitteiden synergiaetuja;

7. Suhtautuu myönteisesti ehdotukseen sellaisten yksinkertaistettujen menettelyjen luomisesta, joiden avulla kansalaisjärjestöjen saataville tuodaan rakennerahastojen voimavaroja, erityisesti ehdotukseen siitä, että 1 % Euroopan sosiaalirahaston talousarviomäärärahoista annetaan kansalaisjärjestöjen käyttöön; painottaa kuitenkin, että tämä prosenttiosuus olisi myönnettävä tämän alan eri jäsenvaltioissa jo käytettävissä olevien rakennerahastovarojen lisäksi, ei niiden sijasta, ja että se on tarkoitettu paikallisyhteisöihin vahvasti ankkuroituneiden yhdistysten ja ryhmien toteuttamien pienoishankkeiden rahoitukseen;

8. Katsoo, että tällaiset toimet ovat tehokkaita vain, jos niitä tuetaan erityisillä tiedotus- ja tukitoimilla, kuten perustamalla sellaisia tiedotuspisteitä, joista asianomaiset kansalaisjärjestöt saavat kaiken tarvitsemansa teknisen avun voidakseen saada näitä varoja käyttöönsä; katsoo myös, että yleishyödyllisten yhdistysten työntekijöillä tulisi olla asianmukainen mahdollisuus osallistua yhteisön varoilla rahoitettuun ammatilliseen jatkokoulutukseen;

9. Uskoo, että keskusteltaessa Euroopan aluekehitysrahaston tulevista järjestelyistä tulisi kiinnittää enemmän huomiota sosiaalitalouteen, ottaen huomioon sen mahdollinen paikallista kehitystä edistävä vaikutus;

10. Pitää olennaisen tärkeänä, että rakennerahastoa koskevissa uusissa asetuksissa tunnustetaan kansalaisjärjestöt täysikelpoisiksi kumppaneiksi ja edistetään erityisesti paikallista kumppanuutta viranomaisten, työmarkkinaosapuolten, yksityisen sektorin ja oppilaitosten sekä vapaaehtoisjärjestöjen välillä;

11. Muistuttaa, että PEACE-aloitteesta saadut kokemukset osoittavat, että rakennerahastovaroja voidaan hallinnoida kansalaisten osallistumiseen tukeutuen perustamalla neuvoa-antavia foorumeja, joihin kaikki näiden toimien piiriin kuuluvien alojen toimijat (institutionaaliset, sosiaaliset, taloudelliset ja kansalaisasiain toimijat) osallistuvat;

Työllisyys

12. Painottaa tämän alan tärkeyttä työpaikkojen luomisen kannalta; kehottaa siksi komissiota ehdotuksessa osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä ja säätiöitä koskevaksi monivuotiseksi työohjelmaksi keskittämään käytettävissä olevat rajalliset varat siten, että otetaan huomioon se, miten tämä ala kokonaisuudessaan voi edistää komission valkoiseen kirjaan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä sisältyvien työllisyyspoliittisten toimien täytäntöönpanoa;

13. Kehottaa erityisesti jäsenvaltioita ja asiasta vastaavia komission yksiköitä luomaan välineitä pantaessa täytäntöön Luxemburgin Eurooppa-neuvoston päätelmiä, jotta suuntaviivoihin sisältyvä kohta yrittäjyyden suosimisesta voitaisiin toteuttaa myös kolmannessa järjestelmässä, ja kiinnittää huomiota tämän alan rakenteiden ja toiminnan (voittoa tavoittelematon toiminta) sekä sen tyydyttämän kysynnän (pääasiassa sosiaalialan palveluja) erityispiirteisiin, jotka erottavat järjestötoiminnan yksityisten yritysten maailmasta;

14. Muistuttaa, että äskettäin esitetyssä aloitteessa rahoitusmahdollisuuksien tarjoamisesta innovatiivisille ja työvoimavaltaisille pk-yrityksille osa rahoituksesta voidaan varata kolmannen järjestelmän pk-yrityksille, erityisesti terveydenhuollon ja opetuksen alalle, jotka kuuluvat ensisijaisina tavoitteina myös EIP:n työllisyyttä koskevaan toimintasuunnitelmaan;

15. Katsoo, että kolmannen järjestelmän kehittäminen tyydyttämään uudenlaisia sosiaalisia tarpeita voi johtaa perheissä entistä tasapuolisempaan ajan ja tehtävien jakoon sukupuolten välillä ja edesauttaa erityisesti naisten osalta työn ja perhe-elämän yhteensovittamista; katsoo, että tämä lujittaisi suuntaviivojen neljännen osan (yhtäläiset mahdollisuudet) oikeaa monialaista tulkintaa (mainstreaming);

16. Toistaa tukevansa joidenkin sellaisten työvoimavaltaisten palvelujen alv-kannan alentamista, jotka eivät kuulu rajat ylittävän kilpailun piiriin ja joita tuotetaan myös kolmannessa järjestelmässä; pyytää neuvostoa muuttamaan kuudetta alv-direktiiviä siten, että jäsenvaltiot saavat halutessaan kokeiluluontoisesti soveltaa tällaista alv-kantaa; pyytää, että alv-järjestelmän meneillään olevan tarkistuksen yhteydessä tutkitaan vapaaehtoisjärjestöjen ongelmia, jotka johtuvat järjestelmän monimutkaisuudesta sekä siitä, että välittömän verotuksen keveneminen vähentää verokannustimia lahjoitusten tekemiseen;

17. Muistuttaa pyrkimyksistään - EU:n talousarvioon liittyvä toiminta mukaan lukien - edistää kokeilua, tutkimusta ja työpaikkojen luomisessa hyviksi osoittautuneiden käytänteiden levittämistä kolmannen järjestelmän yhteydessä; katsoo, että vuoden 1999 talousarvioon tulisi sisältyä määrärahoja, jotka mahdollistavat budjettikohdan B5-501 kattamien toimien päätökseen saattamisen sekä luotettavan ja yksityiskohtaisen arvioinnin, mikä osaltaan ohjaa EU:n tulevaa toimintaa, myös perussopimuksen uuteen, työllisyyttä koskevaan jaksoon sisältyviä kannustustoimia ajatellen;

18. Katsoo, että kehitettäessä kolmatta järjestelmää yhteistyö tutkimuslaitosten, yliopistojen ja korkeakoulujen sekä ammatillisten oppilaitosten kanssa on tärkeä keino tutkimustulosten tuottamiseksi ja henkilöstön kouluttamiseksi uudenlaisiin palvelutarpeisiin;

Laajentuminen ja ulkosuhteet

19. Kehottaa komissiota antamaan voittoa tavoittelemattoman toiminnan harjoittajille entistä merkittävämmän osan demokratian ja kansalaisten osallistumiseen perustuvien rakenteiden kehittämiseksi ja lujittamiseksi maissa, joihin unionilla on erityisen lujat siteet, eri toten Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä MEDA-maissa;

Kansalaiskeskustelu

20. On tyytyväinen siihen, että yhdistysten ja säätiöiden ja ammattijärjestöjen välille on viime aikoina syntynyt keskustelua ja ne ovat tulleet tietoisiksi toisistaan; katsoo, että ammattijärjestöillä, yhdistyksillä ja säätiöillä voi olla monenlaisen toiminnan ja monien etunäkökohtien osalta perustava tehtävä kansalaiskeskustelussa, kansalaisten aktiivisuuden edistämisessä ja yleisemmin taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehittämispolitiikan suunnannäyttäjinä;

21. Pyytää, että Euroopan unionin toimielinten ja niiden kansalaisjärjestöjen välillä, joilla on Euroopan tason edustus, pannaan alulle vakava ja rakenteellinen toimialakohtainen keskustelu;

22. Pitää tätä tarkoitusta varten välttämättömänä, että mainitun keskustelun toteuttamistapoja aletaan yhteisesti pohtia eri aloilta saatujen kokemusten perusteella eri toimielimissä ja kansalaisjärjestöjen keskuudessa;

23. Katsoo, että tällaisen keskustelun olisi perustuttava yhtenäisiin kriteereihin ja menettelyihin ja monialaisen hallintorakenteen olisi yhteisön toimielimissä koordinoitava keskustelun ilmenemismuotoja;

24. Pitää myös tarpeellisena, että kansalaisjärjestöt määrittävät selkeästi edustajansa eri kysymyksistä vastaavina keskustelukumppaneina, jotta vältetään päällekkäisyydet ja sattumanvaraiset poissulkemiset;

25. Painottaa sen tärkeyttä, että tällaiseen keskusteluun liittyy vastaavaa toimintaa myös jäsenvaltioissa, ja painottaa tältä osin sitä aloitteentekijän osaa, joka eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen olisi omaksuttava;

26. Pyytää komissiota ottamaan perustamissopimusta tarkistettaessa uudelleen esiin ajatuksen laajasta demokraattisesta kuulemismenettelystä, sen mukaisesti mitä on hahmoteltu asiantuntijakomitean laatimassa selonteossa, joka esiteltiin sosiaalipolitiikan eurooppalaisessa foorumissa maaliskuussa 1996, ja päivittämään selontekoa vuoden 1997 ensimmäisellä puoliskolla kansallisella tasolla käytyjen keskustelujen ja Amsterdamin hallitustenvälisessä konferenssissa saavutettujen tulosten pohjalta;

27. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle, Euroopan sosiaalialan kansalaisjärjestöjen foorumille (European Platform of Social NGOs), yleishyödyllisten yhdistysten Euroopan komitealle (CEDAG), eurooppalaisten säätiöiden liitolle (European Foundation Centre) ja Euroopan tason työmarkkinaosapuolille.