Vuosina 2014–2016 on järjestetty kaksi urheiluministerien epävirallista tapaamista, yhdeksän puheenjohtajavaltion järjestämää tapahtumaa ja konferenssia sekä viisi urheilualan johtajien tapaamista. Lisäksi on julkaistu kahdeksan komission tutkimusta työsuunnitelman täytäntöönpanon tukemiseksi ja edistämiseksi. Myös sitoumusluetteloa koskevaa valmistelutyötä on tehty.

Komissio laati arvionsa EU:n toisen urheilualan työsuunnitelman täytäntöönpanosta kyselylomakkeen, erilaisista sidosryhmien tapaamisista ja tapahtumista saadun palautteen ja oma-aloitteisten kommenttien pohjalta. Saatujen tietojen analyysi osoitti, että toinen työsuunnitelma on vastannut odotuksia. Joitakin parannuskohteita on kuitenkin myös tunnistettu.

Euroopan unioni (EU) ja jäsenvaltiot ovat vahvistaneet yhteistyötään kehittääkseen edelleen urheilun eurooppalaista ulottuvuutta sen jälkeen, kun urheilu sisällytettiin Lissabonin sopimukseen, noudattaen SEUT-sopimuksen 165 artiklaa. Yhteistyö on keskittynyt niille aloille, joilla EU voi antaa lisäarvoa jäsenvaltioiden toteuttamalle toiminnalle ja tukea niiden toimia. Kuluneen vuosikymmenen aikana urheilusta on tullut politiikanala, joka vaikuttaa EU:n yleisiin tavoitteisiin talouskasvun, työllisyyden ja työpaikkojen parantamisen ja osallistavan yhteiskunnan osalta, ja se edistää Eurooppa 2020 strategiassa ja työllisyyden, kasvun, oikeudenmukaisuuden ja demokraattisen muutoksen ohjelmassa määritettyjen painopisteiden täytäntöönpanoa. Lisäksi komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa painottanut entistä enemmän urheilun hyvään hallintotapaan, rehellisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyviin haasteisiin vastaamista sekä urheiluun ja liikuntaan osallistumisen hyötyjen esiin tuomista.

On syytä korostaa joitakin alueita, joilla on edistytty erityisen hyvin:

EU:n toisen urheilualan työsuunnitelman liitteessä I määritetään keskeisillä aloilla toivottavat 16 tulosta, jotka on tarkoitus tuottaa tiettyyn määräaikaan mennessä, ja mainitaan vastaavat työrakenteet. Tulokset kattavat urheilun kaikki ulottuvuudet (sosiaaliset, taloudelliset ja organisatoriset). Kaikki tulokset on jo tuotettu tai niitä ollaan tuottamassa vuoden 2016 loppuun mennessä tai vuoden 2017 alkupuolella. Tähän kertomukseen liitetyssä taulukossa esitetään lyhyesti kunkin tuloksen tilanne (ks. liite 2).

Ensinnäkin seuraavalle EU:n urheilualan työsuunnitelmalle on määritettävä selkeä kesto. Vaikka ensimmäisen ja toisen työsuunnitelman kestoa ei määritetty erikseen, niitä sovellettiin tosiasiassa kolmen vuoden ajan. Kun kuitenkin otetaan huomioon muutaman kuukauden valmisteluvaihe ja yli kuusi kuukautta kestävät arviointityö ja seuraavaa EU:n urheilualan työsuunnitelmaa koskeva neuvotteluvaihe, tosiasiallinen aktiivinen työvaihe on lyhyempi eli kahdesta kahteen ja puoleen vuoteen.

Komissio katsoo, että joidenkin asiantuntijaryhmien kunnianhimoinen vastuualue ja tarve hyötyä tietyn alan erikoisasiantuntemuksesta aiheuttivat ristiriidan. Joillekin asiantuntijaryhmille (hyvä hallintotapa, inhimilliset voimavarat) annetun tehtävän laajuus on johtanut asiantuntemuksen kannalta epäyhtenäisiin ryhmiin. Tosiasia on, että asiantuntijaryhmien tehtävien laajuus sai aikaan sen, etteivät jäsenvaltiot aina voineet nimittää asianmukaisen asiantuntemuksen omaavia edustajia. Toisaalta komissio katsoo, että tarkkailijat ovat suurimman osan aikaa tuoneet ryhmiin lisäarvoa erikoisasiantuntemuksen osalta.

Lisäksi asiantuntijaryhmien monien tapaamisten järjestäminen on logistisesta näkökulmasta ollut vaativaa. Vastaavasti jäsenvaltioille ja komissiolle on ollut haastavaa taata näihin asiantuntijaryhmiin osallistuminen. Kaikki jäsenvaltiot eivät pystyneet lähettämään säännöllisesti edustajia tapaamisiin.

Komissio katsoo myös, että tulosten vaikutus ei aina ole ollut merkittävä. Jotkin tulokset, kuten suuria urheilutapahtumia ja koulujen liikunnanopetusta koskevat tulokset, ovat vaikuttaneet poliittiseen päätöksentekoprosessiin, erityisesti neuvoston päätelmiin. Joitakin on myös käytetty konferensseissa, seminaareissa tai tiedotustapahtumissa. Joitakin taas ei ole todella hyödynnetty sen jälkeen, kun ne toimitettiin neuvostolle. Lisäksi tähän mennessä on saatu vain vähän tietoa siitä, missä määrin tulokset ovat vaikuttaneet kansalliseen päätöksentekoon tai niitä on todella käytetty siinä.

Komission arvio vahvistaa monessa suhteessa tärkeimmät huomautukset, jotka kuulemisprosessin aikana esitettiin. Ensinnäkin komissio katsoo, että tämä EU:n toinen urheilualan työsuunnitelma on onnistunut siinä mielessä, että kaikki toivotut tulokset on tuotettu hyvälaatuisina. Työmenetelmät ovat osoittautuneet tehokkaiksi ja luoneet sidosryhmien ja jäsenvaltioiden kanssa käytävän pysyvän vuoropuhelun keskeisistä eurooppalaisista urheilukysymyksistä. Asiantuntijaryhmät ovat olleet loistava verkostoitumispaikka. Ne ovat mahdollistaneet yhteistyön lisäämisen jäsenvaltioiden ja urheilujärjestöjen välillä. Eri politiikanalat, kuten terveyttä edistävä liikunta tai hyvä hallintotapa, ovat hyötyneet suoraan asiantuntijaryhmien tasolla tehdystä työstä.

2) Painopisteet

Urheilun alalla toimivalta on jäsenvaltioilla. Näin ollen EU:n työsuunnitelmaan tulisi lisätä vain sellaisia aiheita, joille EU:n tasolla tehtävä yhteistyö tuo lisäarvoa Roolin, joka EU:lla voi olla urheilun tämänhetkisiin haasteisiin vastaamisessa, on oltava keskeinen kysymys, kun päätetään aiheen ottamisesta mukaan tulevaan EU:n työsuunnitelmaan. Tämän pitäisi todennäköisesti johtaa painopisteiden lukumäärän vähentämiseen.

EU:n työsuunnitelman poliittisen vaikutuksen lisäämiseksi komissio ehdottaa, että tulevaan EU:n työsuunnitelmaan sisällytettävät painopisteet yhdistetään entistä paremmin Euroopan unionin määrittämiin poliittisiin painopisteisiin, kuten kasvuun ja työpaikkoihin, nuorten työllistettävyys mukaan lukien, sosiaaliseen osallisuuteen ja pakolaisten kotouttamiseen, ilmastonmuutokseen ja osaamisohjelmaan. Myös koheesiopolitiikan välineillä voidaan tukea urheilualan hankkeita edistämällä yhteiskunnallista osallistumista ja vähentämällä köyhyyttä varsinkin syrjäytyneiden väestöryhmien keskuudessa.

Tulevissa EU:n työsuunnitelmissa olisi pyrittävä varmistamaan aiemmin määriteltyjen painopisteiden jatkuvuus, joitta aiemmin tehtyä työtä voitaisiin hyödyntää. Lisäksi suositellaan painokkaasti selkeämpää keskittymistä EU:n kahden ensimmäisen työsuunnitelman yhteydessä saavutettujen käytännön tulosten ja olemassa olevien tuotosten (esimerkiksi EU:n suuntaviivojen, poliittisten suositusten ja sitoumusluettelojen) täytäntöönpanoon, tältä osin saavutetun edistyksen kevyt seuranta mukaan luettuna. Työsuunnitelmissa olisi myös puututtava nykyistä vahvemmin urheilumaailman ajankohtaisiin ongelmiin (kuten tietosuoja, ihmisoikeudet, suuret urheilutapahtumat, doping ja korruptio),joiden ratkominen voisi tapahtua esim. EU:n tason yhteistyöllä..

Joitakin mahdollisia painopisteitä, jotka voitaisiin sisällyttää tulevaan EU:n urheilualan työsuunnitelmaan, ovat muun muassa urheilun käyttäminen EU:n ulkosuhteissa, hyvä hallintotapa, ruohonjuuritason urheilun edistäminen ja liikunnan vahva yhteys terveyden edistämiseen ja sairauksien ehkäisyyn. Komissio suosittelee myös, että harkittaisiin tulevan EU:n urheilualan työsuunnitelman käyttämistä urheilun taloudellisen ulottuvuuden käsittelemiseen ja urheilun näyttöperustan parantamiseen. Tähän liittyisi muun muassa työ, joka edistäisi alan taloudellisen panoksen ja sen myönteisten yhteiskunnallisten vaikutusten tunnustamista.

Komissio katsoo, että tulevan EU:n urheilualan työsuunnitelman on oltava myös työkalu, jolla edistetään urheilun myönteisiä arvoja, muun maussa sen terveyttä edistäviä vaikutuksia, ja että siinä on vältettävä keskittymistä ainoastaan urheilutoiminnan kielteisiin näkökohtiin. Komissio ehdottaa myös EU:n tulevan työsuunnitelman käyttämistä siten, että se tukee jäsenvaltioiden toimia innovatiivisten vastausten löytämiseksi monimutkaisiin ilmiöihin, kuten syrjäytymiseen, ulkopuolelle jättämiseen ja vähäiseen osallistumiseen.

Komissio katsoo, että tulevassa EU:n työsuunnitelmassa käsiteltävien painopisteiden määrittämisessä voitaisiin hyötyä EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden ja urheilualan olennaisten sidosryhmien sekä olennaisten työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta. Euroopan parlamentin on oltava tiiviimmin mukana tulevan EU:n urheilualan työsuunnitelman täytäntöönpanossa, esimerkiksi säännöllisen raportoinnin, asianosaisten parlamentin rakenteiden kanssa toteutettavan tiedonjaon sekä valikoituihin tapaamisiin ja tapahtumiin osallistumisen kautta.

Parempi koordinointi ja selkeämpi yhteys EU:n urheilualan työsuunnitelman yhteydessä tehdyn työn ja EU:n kiertävän puheenjohtajuuden välillä lisäisi työmme tulosten hyödyllisyyttä. On taattava vahvempi yhteys EU:n työsuunnitelman tulosten ja EU:n puheenjohtajana EU:n urheilualan työsuunnitelman täytäntöönpanoaikana toimivien jäsenvaltioiden painopisteiden välillä.

3) Työmenetelmät

Komissio haluaa hyödyntää EU:n ensimmäisen ja toisen urheilualan työsuunnitelman myönteisiä kokemuksia ja samaan aikaan vastata tunnistettuihin haasteisiin. Tässä tarkoituksessa komissio katsoo, että työmenetelmiä kannattaa tarkistaa siten, että olennaiset toimijat voivat tehdä tehokkaasti yhteistyötä keskittyen uuden EU:n urheilualan työsuunnitelman painopisteisiin.

Ensinnäkin EU:n työsuunnitelman on tarjottava mahdollisuus käyttää erilaisia työmenetelmiä perinteisten asiantuntijaryhmien lisäksi. Nämä ryhmät voidaan joissain tapauksissa edelleen katsoa asianmukaisimmiksi yhteistyön välineiksi. Mahdollisia muita harkinnan arvoisia työmenetelmiä voisivat olla konferenssit, foorumit, seminaarit, tutkimukset, komission asiantuntijaryhmät, vertaisoppiminen ja hyvien käytäntöjen vaihtaminen. Toivottujen tulosten parempi selventäminen asiantuntijatasolla ja politiikan tasolla edistää asianmukaisimman työmenetelmän valintaa.

Toiseksi kirjallisen asiakirjan laatimista ei välttämättä pidä katsoa ainoaksi arvokkaaksi tulokseksi. Joskus itse prosessi voidaan katsoa toivotuksi tulokseksi. Kirjallisen asiakirjan laatiminen saisi arvonsa koko urheiluyhteisön oletetusta tarpeesta ja käytöstä tai neuvoston selkeästi määrittelemästä tarpeesta. Toisin sanoen vaatimus mahdollisten kirjallisten asiakirjojen laatimisesta on ilmaistava selkeästi. Laadittavien kirjallisten asiakirjojen lukumäärän merkittävä vähentäminen kahteen ensimmäiseen EU:n työsuunnitelmaan verrattuna on yleisesti ottaen erittäin suositeltavaa.

Kolmanneksi voidaan todeta, että vaikka asiantuntijaryhmien pyörittämisestä EU:n urheilualan työsuunnitelman yhteydessä oli merkittävää hyötyä, komissio katsoo, että EU:n tason yhteistyö hyötyisi työmenetelmien laajemman valikoiman käyttämisestä. Näin voitaisiin erityisesti helpottaa ja seurata urheilun ottamista huomioon merkityksellisillä EU:n politiikanaloilla ja EU:n rahoitusohjelmissa.

Neljänneksi voitaisiin harkita mekanismia, joka mahdollistaisi myös ajankohtaisten aiheiden käsittelyn jollain tavalla. Tällainen mekanismi voisi toimia vuotuisten sidosryhmätapaamisten, foorumien tai seminaarien muodossa, niihin voisivat osallistua jäsenvaltiot ja urheiluliike ja ne voisivat mitata saavutettua edistystä säännöllisesti.

Viidenneksi on kehitettävä EU:n jäsenneltyä vuoropuhelua urheilujärjestöjen kanssa. EU:n urheilufoorumin keskeinen rooli on säilytettävä ja sitä on vahvistettava. Yleisesti ottaen urheilujärjestöjen asemaa ja roolia tulevassa EU:n urheilualan työsuunnitelmassa on vahvistettava. Jäsenneltyyn vuoropuheluun tarkoitetun tapaamisen järjestämistä neuvoston kokouksen yhteydessä on harkittava uudelleen, jotta jäsenvaltiot ja järjestöt voivat osallistua tapaamiseen laajemmin. Ruohonjuuritason urheilun edistämiseksi Euroopassa voitaisiin harkita erityisten klusteritapaamisten järjestämistä, joissa käsitellään eri politiikanaloja ja joihin osallistuu muun muassa valikoituja Erasmus+-hankkeita, asiantuntijoita ja muita urheilualan sidosryhmiä.

Vaikka on selvää, että jotkin suunnitellut työmenetelmät mahdollistavat nimenomaan vain jäsenvaltioiden välisen näkemysten vaihdon, tarpeen mukaan on taattava myös urheiluliikkeen runsas ja johdonmukainen edustus EU:n urheilualan työsuunnitelman valmistelussa ja täytäntöönpanossa. Vaikka komissio katsoo, että tarkkailijoiden on osoitettu tuovan lisäarvoa asiantuntijaryhmiin, on myös myönnettävä, että osallistuvien organisaatioiden lukumäärää on rajoitettava enemmän ja otettava mukaan vain ne, joilla on selkeä yhteys aiheeseen. On otettava käyttöön osallistuvien organisaatioiden valintaprosessi, joka perustuu toimintaan ja urheiluliikkeen edustukseen. Vastaavasti mahdollisten tulevien asiantuntijaryhmien kohdennetummat aiheet auttaisivat takaamaan asianmukaisen edustuksen sekä jäsenvaltioiden että tarkkailijoiden tasolla ja siten asianmukaisen tietämyksen käsiteltävänä olevasta aiheesta.