1.Johdanto

Euroopan unionin (EU) perustana on vahva sitoutuminen ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion edistämiseen ja suojelemiseen. EU on sen vuoksi nostanut ihmisoikeuskysymykset toimintansa keskiöön sekä omalla alueellaan että suhteissaan muihin maihin ja alueisiin. Eurooppa-neuvoston hyväksymän strategisen ohjelman 2019–2024 ja Euroopan komission suuntaviivojen 2019–2024 mukaisesti on EU:n strategisten etujen mukaista edistää sen maailmanlaajuista johtoasemaa ihmisoikeuksien ja demokratian aloilla, jotta voidaan tuottaa käytännön hyötyjä ihmisille kaikkialla maailmassa. Paljon on jo saatu aikaan: On hyväksytty ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskeva strategiakehys (vuonna 2012) ja ensimmäiset kaksi ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevaa EU:n toimintasuunnitelmaa (2012–2014 ja 2015–2019), nimitetty ensimmäinen ihmisoikeuksista vastaava Euroopan unionin erityisedustaja (vuonna 2012) ja hyväksytty demokratiaa koskevat neuvoston päätelmät (vuonna 2019). Näiden toimien myötä unionista on tullut entistä koordinoidumpi, aktiivisempi, näkyvämpi ja tehokkaampi kolmansissa maissa ja kolmansien maiden kanssa tekemässään yhteistyössä, ja lisäksi se on sitoutunut näkyvämmin monenvälisellä tasolla.

EU on sitkeästi pysynyt ihmisoikeuksien ja demokratian vahvana puolustajana muuttuvassa geopoliittisessa tilanteessa. Uusi geopoliittinen kilpailu vain korostaa sen roolia luotettavana ja vakaana kumppanina ja sääntöihin perustuvan monenvälisen järjestyksen puolestapuhujana. Kaiken kaikkiaan maailmanlaajuinen kokonaiskuva ihmisoikeuksista ja demokratiasta on ristiriitainen: vaikka asiassa on otettu suuria harppauksia eteenpäin, ihmisoikeuksien yleismaailmallisuuden ja jakamattomuuden vastaiseen toimintaan ja demokratian taantumiseen on yhä puututtava. Teknologiassa on käynnissä siirtyminen kohti uutta mallia, jossa ihmisten kykyjä tehostetaan yhä useammin koneiden avulla. Uudet teknologiat, erityisesti tekoäly, ovat eturintamassa ja tuovat sekä mahdollisuuksia että uhkia. Samaan aikaan ihmisoikeudet nivoutuvat entistä tiiviimmin maailmanlaajuisiin ympäristöhaasteisiin, kuten ilmastonmuutokseen. Näin ollen aika on kypsä sille, että EU laatii uuden ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan geopoliittisen ohjelman.

On tärkeää muuntaa EU:n pitkäaikainen sitoutuminen ihmisoikeuksiin ja demokratiaan uudistetuksi operatiiviseksi toimintaohjelmaksi, mikä voidaan toteuttaa ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman 2015–2019 pohjalta. Tämän tiedonannon tarkoituksena on ehdottaa uutta ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevaa toimintasuunnitelmaa. Siinä määritellään tämän ulkosuhteiden alan tavoitteet ja painopisteet seuraaviksi viideksi vuodeksi ja edistetään osaltaan EU:n vahvempaa roolia maailmannäyttämöllä. Toimintasuunnitelma on ainutlaatuinen, sillä se on ainoa tämäntyyppinen väline, jolla pyritään edistämään arvoihin perustuvaa asialistaa maailmanlaajuisesti.

Tässä yhteisessä tiedonannossa ehdotetaan, että Øparannetaan EU:n johtoasemaa ihmisoikeuksien ja demokratian maailmanlaajuisena edistäjänä ja suojelijana Øasetetaan EU:lle kunnianhimoiset tavoitteet, määritetään painopisteet ja keskitytään täytäntöönpanoon geopoliittisten muutosten, digitaalisen siirtymän, ympäristöhaasteiden ja ilmastonmuutoksen seurauksena Ømaksimoidaan EU:n rooli maailmannäyttämöllä laajentamalla ihmisoikeuksia koskevaa välineistöä ja siihen kuuluvia keskeisiä välineitä ja politiikkoja sekä Øedistetään yhtenäisempää ja yhdennetympää EU:ta tukemalla tehokkaampaa ja johdonmukaisempaa toimintaa.

Tämän tiedonannon ohella komissio ja korkea edustaja tekevät neuvostolle Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisen ehdotuksen siitä, että neuvosto antaisi Eurooppa-neuvostolle suosituksen tehdä päätöksen, jolla hyväksyttäisiin tiedonanto ja toimintasuunnitelma SEU-sopimuksen 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna Eurooppa-neuvoston päätöksenä unionin strategisista eduista ja tavoitteista. Tällainen Eurooppa-neuvoston päätös antaisi neuvostolle mahdollisuuden hyväksyä tiettyjä täytäntöönpanotoimia toimintasuunnitelmaa varten SEU-sopimuksen 31 artiklan 2 kohdan nojalla.

2.Ihmisoikeuksiin ja demokratiaan kohdistuvat kasvavat haasteet – EU:n toimia tarvitaan

EU on viime vuosina toiminut aiempaa strategisemmin ja käyttänyt tehokkaammin poliittista painoarvoaan ja ihmisoikeuksien edistämiskeinoja puuttuakseen ihmisoikeusloukkauksiin ja edistääkseen demokraattisia, kestäviä ja rauhanomaisia yhteiskuntia. Se on auttanut saavuttamaan merkittävää edistystä maissa ja alueilla, joilla ihmisoikeuksiin on kohdistunut paineita, osallistumalla innovatiivisesti ja investoimalla taloudellisiin ja sosiaalisiin oikeuksiin sekä antamalla vahvaa poliittista ja taloudellista tukea tarkoituksena suojella ihmisoikeuksien puolustajia, kansalaisyhteiskuntaa ja tiedotusvälineiden toimijoita ja lisätä niiden vaikutusmahdollisuuksia. Sillä on ollut johtoasema YK:n ihmisoikeusfoorumeilla, kun se on edistänyt maakohtaisia päätöslauselmia ja aihekohtaisia aloitteita muodostamalla ajankohtaisia alueiden välisiä koalitioita esimerkiksi Islamilaisten maiden yhteistyöjärjestön kanssa. Alueiden välisen ”Hyviä ihmisoikeustarinoita” -aloitteen myötä EU on eturintamassa ihmisoikeuksia koskevan narratiivin palauttamisessa levittämällä myönteisiä tarinoita ihmisoikeuksista.

Laajoja haasteita on kuitenkin edelleen ratkaisematta. Ihmisoikeuksiin ja demokratiaan kohdistuu suuria paineita monissa maissa eri puolilla maailmaa. Myös perusvapaudet, kuten sanan- ja kokoontumisvapaus ja tiedotusvälineiden vapaus, ovat yhä useammin uhattuina. Järjestelmälliset pyrkimykset horjuttaa oikeusvaltiota, rajoittaa kansalaistoimintaa ja poliittista liikkumatilaa ja heikentää monenvälistä sääntöihin perustuvaa järjestystä ovat voimistuneet sen seurauksena, että jotkut EU:n perinteiset kumppanit ovat vetäytyneet ihmisoikeuksien ja demokraattisten arvojen aktiivisesta edistämisestä ja puolustamisesta. Tätä kuvastavat muun muassa seuraavat suuntaukset:

·kansalaisyhteiskunnan toimintatilan kaventuminen

·oikeusvaltioperiaatteen heikkeneminen

·vaalien ja demokraattisten prosessien eheyteen kohdistuvat kasvavat uhat

·lisääntyvä toimittajien häirintä ja riippumattomiin tiedotusvälineisiin kohdistuvat kasvavat uhat

·ihmisoikeuksien puolustajiin kohdistuvan väkivallan ja häirinnän lisääntyminen (yli 2 600 ilmoitettua hyökkäystä kolmen viime vuoden aikana)

·laajalle levinnyt rankaisemattomuus ihmisoikeusloukkauksista ja Kansainvälisen rikostuomioistuimen rooliin kohdistuvat hyökkäykset

·kansainvälisen humanitaarisen oikeuden loukkaukset aseellisissa konflikteissa muun muassa Syyriassa, Jemenissä ja Etelä-Sudanissa

·naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon lisääntyvä vastustus sekä

·työntekijöiden jatkuva hyväksikäyttö, mukaan lukien lapsityövoiman käyttö.

Siirtyminen digitaaliseen aikakauteen tuo mukanaan välittömästi uusia mahdollisuuksia ja haasteita. Digitaaliteknologialla voidaan edistää ihmisoikeuksia ja demokratisoitumista helpottamalla yleisön osallistumista, lisäämällä hallitusten vastuuvelvollisuutta mahdollistamalla rikkomusten ja väärinkäytösten seuranta ja dokumentointi, tukemalla kehittymässä olevaa verkkoaktivismia, tietoisuuden lisäämistä ja tiedon ja koulutuksen saatavuutta, helpottamalla taloudellista ja yhteiskunnallista osallistumista ja parantamalla laadukkaiden julkisten palveluiden saatavuutta. Sen avulla voidaan kuitenkin tukea myös loukkaavia, lainvastaisia liikkumista ja sananvapautta koskevia rajoituksia. Sosiaalisen median alustojen avulla kanavoidaan kohdennettua disinformaatiota ja vihapuhetta, jotka usein loukkaavat yksityisyyttä ja heikentävät demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Uusien teknologioiden, mukaan lukien tekoälyn, väärinkäyttöön liittyy riski seurannan, valvonnan ja tukahduttamisen lisääntymisestä. Joissakin maissa kansalaisten laajamittainen valvonta on todellisuutta. Dataa ja algoritmeja voidaan käyttää yksilöiden ja ryhmien tietoiseen tai tiedostamattomaan syrjintään, mikä vahvistaa yhteiskunnallisia ennakkoluuloja.