A4-0338/97

Päätöslauselma komission työasiakirjasta talous- ja rahaliiton ulkoisista näkökohdista (SEC(97)0803 - C4-0265/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission työasiakirjan (SEC(97)0803 - C4-0265/97),

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 109 artiklan,

- ottaa huomioon kesäkuussa 1997 pidetyn Amsterdamin Eurooppa-neuvoston päätelmät,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnon (A4-0338/97),

A. katsoo, että valuutan kansainvälisyysaste määräytyy sen mukaisesti, missä määrin se on hyväksytty kotimaassa ja ulkomailla maksuvälineenä, laskentayksikkönä ja arvon säilyttämisen välineenä,

B. ottaa huomioon, että yhtenäisen valuutan käyttöönotolla saatetaan päätökseen maailman laajimman yhtenäisen markkina-alueen luominen, ja että tämä markkina-alue on avoimempi kuin Yhdysvaltojen ja Japanin markkinat (viennin osuus EU:n BKT:stä on 15,1 % kun taas Yhdysvaltojen ja Japanin vastaavat luvut ovat 11,9 % ja 10,6 %), vaikka yksittäisten jäsenvaltioiden avoimuutta kuvaavat luvut ovatkin paljon suurempia (keskimäärin 29,2 %),

C. ottaa huomioon, että yhtenäinen valuutta luo yhden maailman suurimmista rahoitusmarkkinoista, ja suuntauksena on esimerkiksi valtion kymmenen vuoden obligaatioiden tuottojen välisten erojen poistaminen,

D. katsoo, että euron maailmanlaajuiseen asemaan kansainvälisen kaupankäynnin valuuttana ja virallisena varantovaluuttana vaikuttaa toisaalta sen taustalla olevan talousmahdin kokonaiskaupankäynnin laajuus, vahvuus, vakaus, avoimuus ja yhteinen volyymi - kaikki nämä tekijät saadaan suoraan yksinkertaisesti laskemalla yhteen EMU-kelpoisten jäsenvaltioiden nykyiset tiedot - ja toisaalta talous- ja rahaliiton käynnistymisen jälkeen kehitettäväksi tarkoitettujen euron pääomamarkkinoiden laajuus, syvyys ja likviditeetti,

E. katsoo, että euron maailmanlaajuisen aseman kannalta on erittäin tärkeää vakauttaa integroidut euron pääomamarkkinat, joilla on edellä mainitut tunnuspiirteet, etenkin kun otetaan huomioon muiden ratkaisevien - tosin toistaiseksi vielä hajallaan olevien - tekijöiden olemassaolo,

F. katsoo, että tällaisten Euroopan laajuisten markkinoiden vakauttaminen edellyttää sekä yksityisten pankkien ja arvopaperiyhtiöiden että myös julkisten säätelyviranomaisten ponnisteluja Euroopan nykyisten pääomamarkkinoiden sisäisten yhteyksien ja sisäisen toimivuuden alalla,

G. ottaa huomioon, että yhtenäinen valuutta vahvistaa kehitystä kohti taloudellisten suhdanteiden samanaikaistumista, mikä johtuu yhtenäisen valuutan alueeseen liittymisen lähentymiskriteereistä ja Euroopan keskuspankin (EKP) ja jäsenvaltioiden tulevasta sitoutumisesta vakautta korostavaan politiikkaan, ja että yhtenäinen valuutta on tämän vuoksi vähemmän altis valuuttakurssien muutoksille,

H. ottaa huomioon, että euro saattaa välittömästi sen käyttöönoton jälkeen joutua kärsimään valuuttakurssien epävakaudesta, mikä johtuu kansainvälisten institutionaalisten sijoittajien ennalta arvaamattomista valinnoista, jolloin

- on se vaara, että epävakaa kausi kestää huomattavan pitkään, sillä Euroopan sisäisten valuuttakurssien epävakaisuuden poistuminen korvautuu todennäköisesti suuremmalla euron valuuttakurssin epävakaisuudella,

- tämän vaaran välttämiseksi on varmistettava suurempi uskottavuus euroon,

- uskottavuuden on perustuttava perustamissopimuksessa vahvistettujen lähentymiskriteereiden noudattamiseen, kasvu- ja vakaussopimuksessa annettujen sääntöjen noudattamiseen sekä EKP:n lujaan institutionaaliseen sitoumukseen hintojen vakauttamiseksi,

- EKP:n ei ole tarpeen harjoittaa kohtuuttoman ankaraa rahapolitiikkaa varmistaakseen euron uskottavuuden,

I. ottaa huomioon, että euron vaihtokurssi määräytyy pitkällä aikavälillä talouden perustekijöistä (kasvu, inflaatio, maksutase, valtion talouden tila) ja odotuksista näiden tekijöiden kehittymisestä sekä unionissa että muilla suurilla valuutta-alueilla, erityisesti dollarin alueella,

J. katsoo näin ollen, että on hyvin tärkeää, että euron vaihtokurssi pysyy dollariin ja jeniin nähden tasolla, joka vastaa pitkän aikavälin perustasapainoa, eikä synnytä lamaa (johtuen liian korkeasta kurssista) tai inflaatiota (johtuen matalasta kurssista),

K. ottaa huomioon, että tämä sulkee pois EMUn suorittaman vaihtokurssien ohjailun kilpailupolitiikalla, mutta yhtälailla sen, että vaihtokurssiin vaikuttaviin ulkoisiin häiriöihin tai tapahtumiin suhtauduttaisiin «hyväntahtoisen välinpitämättömästi»; ottaa myös huomioon, että käytännössä järjestelmällisen kansainvälisen yhteensovittamisen puuttuessa tällaisia häiriöitä esiintyy jatkuvasti,

L. ottaa huomioon, että edellä olevasta aiheutuu tarvittaviin oikaiseviin interventioihin liittyviä vastuuongelmia, koska on selvää, että EKP:n olisi käsiteltävä lyhyen aikavälin heilahteluja, kun taas pitkäkestoiset valuuttakurssihäiriöt kuuluvat unionin yleiseen poliittiseen vastuualueeseen,

M. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 109 artiklassa on ainoastaan varsin epämääräisiä ohjeita siitä, kuinka euron valuuttakurssipolitiikka olisi muotoiltava, ja siinä keskitytään menettelyihin, jotka koskevat liittymistä valuuttakurssijärjestelmiin kolmansien maiden kanssa, ja valtuutetaan neuvosto - määräenemmistöpäätöksellä ja EKP:a mutta ei Euroopan parlamenttia kuultuaan - laatimaan yleiset suuntaviivat tällaista valuuttakurssipolitiikkaa varten määrittelemättä erityisiä vastuualueita yksityiskohtaisesti,

N. valuuttakursseja tukevan rahapolitiikan täysi tehokkuus edellyttää EMUun osallistuvien valtioiden veropolitiikan yhteensovittamista;

1. Pitää komission asiakirjaa myönteisenä ja katsoo, että siinä esitetään hyödyllinen katsaus yhtenäisvaluutan ulkoisista näkökohdista;

2. Katsoo, että euron ulkoisen arvon on ehdottomasti oltava yhteydessä sen sisäisen arvon vakauden perustavoitteeseen, joka on Euroopan keskuspankin tärkein tehtävä;

3. Katsoo, että sen jälkeen kun EY:n perustamissopimuksen lähentymiskriteerit on täytetty ja vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisiin myöhempiin budjettipoliittisiin sääntöihin on mukauduttu, on toivottavaa, että rahapolitiikassa pyritään pitkien korkojen tasoittamiseen siten, että voidaan edistää euron käyttöönotosta sen vakauttamiseen ulottuvan siirtymäajan alusta lähtien sellaista euron vaihtokurssia, joka ei ole yliarvostettu dollariin nähden;

4. Katsoo, että mahdollisimman pitkälle talouden perustekijöiden välisiä suhteita heijastavan vaihtokurssin säilyttämiseksi dollariin nähden (ks. johdanto-osan J kappale), Euroopan keskuspankin olisi vältettävä vaihtokurssien ohjailuun kilpailutarkoituksessa suunnattuja interventioita; sen sijaan sen olisi suoritettava interventioita tavanomaisilla valuuttapolitiikan välineillä;

5. Katsoo, että silloin kun on kyse merkittävistä, kauppakumppaneittemme talouspoliittisten toimien tai ulkoisten tapahtumien aiheuttamista valuuttakurssihäiriöistä, tarvittavien vastatoimenpiteiden on kuuluttava unionin yleisiin talouden vastuualueisiin; näihin on sisällytettävä neuvoston toimivallan lisäksi erityisesti komission käyttämä aloiteoikeus;

6. Kehottaa näin ollen neuvostoa ja komissiota yhteistyössä Euroopan rahapoliittisen instituutin kanssa ja Euroopan parlamenttia kuultuaan tutkimaan EY:n perustamissopimuksen 109 artiklan vaikeaselkoista sisältöä ja tulkitsemaan sitä uudelleen yksiselitteisesti ja suosittelee erityisesti tehokkaampia ja yksinkertaisempia menettelyjä, joiden avulla Ecofin-neuvosto voi täyttää tärkeät valuuttakurssipolitiikkaan liittyvät velvollisuutensa;

7. Kehottaa komissiota arvioimaan dollarivarantoja, joita mahdollisesti pidetään ylimääräisinä valuutan suojaamiseen tarvittavaan määrään nähden, ja tekemään ehdotuksia tällaisten ylimääräisten varantojen käyttämisestä;

8. Pyytää, että komissio jouduttaisi yhtenäismarkkinoiden osalta toimia verotusta koskevien määräysten, säätelymenetelmien ja rahoitusvälineiden yhdenmukaistamiseksi Euroopan eri pääomamarkkinoilla, jotta eri pääomamarkkinoiden toiminta integroituina yhtenäismarkkinoina voisi käynnistyä mahdollisimman pian;

9. Pyytää, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus harkitsisi tarkkaan yhtenäisistä Euroopan pääomamarkkinoista - myös Lontoon Citylle - koituvia etuja päättäessään Euroopan yhtenäisvaluuttajärjestelmään liittymisestä; pyytää lisäksi valmistautumaan mahdollisimman tiiviiseen yhteistyöhön euro-alueen kanssa Britannian talouselämän sektorin toiminnan helpottamiseksi kunnes Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus tekee lopullisen päätöksen euro-jäsenyydestä;

10. Pyytää euroon osallistuvien jäsenvaltioiden hallituksia harkitsemaan kunkin valtion julkisen velan konvertoimista euroiksi mahdollisimman pian yhtenäisvaluutan käyttöönoton jälkeen;

11. Katsoo, että EMU:n alkuvaiheen ydinryhmän ulkopuolelle tilapäisesti jääviä jäsenvaltioita olisi suojeltava EVJ II:ssa - talousministereiden ja keskuspankkien johtajien välisten tarkoituksenmukaisten sopimusten perusteella - valuuttakurssien vaihteluilta, jotka johtuvat keinotteluista tai muiden valuuttojen vaihteluista ja jotka siis eivät aiheudu näiden maiden toiminnasta;

12. Toivoo, että EVJ:n valuuttakurssisopimuksiin tällä hetkellä kuulumattomien jäsenvaltioiden valuutat liitettäisiin mahdollisimman pian niihin samoin kuin pian toimimaan alkavaan EVJ II:een;

13. Toivoo, että EMUn avulla hillittäisiin keinottelusta aiheutuvia taloudellista epävakautta synnyttäviä tekijöitä, muodostettaisiin suuri, maailmanlaajuinen valuutta-alue ja ehkäistäisiin kaikenlainen kansainvälisissä taloussuhteissa esiintyvä kilpailuun perustuva devalvointi;

14. Kehottaa neuvostoa ja komissiota toimimaan yhteistyössä Yhdysvaltojen rahaviranomaisten kanssa valuuttakurssipolitiikkoja koordinoitaessa tavoitteena vakauden edistäminen ja keinottelun ehkäiseminen;

15. Korostaa, että talous- ja rahaliiton avulla voidaan hillitä kansantaloudelle vahingollisen keinottelun epävakautta lisääviä sekä investointeja ja työllistämistä vaikeuttavia vaikutuksia ja keskipitkällä aikavälillä voidaan luoda tärkeimpien maailmanvaluuttojen välillä välivyöhykemalleja, joilla estetään aikaa myöten valuutan polkumyynnin käyttäminen kilpailukeinona maailmanlaajuisissa taloussuhteissa;

16. Katsoo, että nykyisen maailmanlaajuisen rahajärjestelmän korvaaminen kaksi- tai kolminapaisella järjestelmällä, joka muodostuu eurosta, Yhdysvaltojen dollarista ja ehkä jenistä, tarjoaa itse asiassa ainutlaatuisen vakauttamisen ja yhteistyön mahdollisuuden ja antaa Euroopan unionille uuden, erityisen vastuullisen aseman kansainvälisessä rahajärjestelmässä;

17. Vaatii sen vuoksi, että on harkittava kiireellisesti unionin ehdotuksen järjestämistä tärkeillä kansainvälisillä foorumeilla siten, että unionin uusi asema yhtenä maailman suurimmista yhtenäisistä valuutta-alueista tulee paremmin esille;

18. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, EMI:n neuvostolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.