Euroopan parlamentin suositus neuvostolle ja Eurooppa-neuvostolle vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuudesta sekä edellytyksistä sen legitimiteetin vahvistamiseksi ja toimivuuden tehostamiseksi (2004/ 2175(INI))



Virallinen lehti nro 166 E , 07/07/2005 s. 0058 - 0063



P6_TA(2004)0022 Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuus Euroopan parlamentin suositus neuvostolle ja Eurooppa-neuvostolle vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuudesta sekä edellytyksistä sen legitimiteetin vahvistamiseksi ja toimivuuden tehostamiseksi (2004/2175(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Baroness Sarah Ludfordin ALDE/ADLE-ryhmän puolesta esittämän ehdotuksen suositukseksi neuvostolle ja Eurooppa-neuvostolle vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuudesta sekä edellytyksistä sen legitimiteetin vahvistamiseksi ja toimivuuden tehostamiseksi (B6-0006/2004), - ottaa huomioon työjärjestyksen 114 artiklan 3 kohdan ja 94 artiklan, - ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön (A6-0010/2004), A. on tietoinen siitä, että Eurooppa-neuvosto aikoo määritellä 5. marraskuuta 2004 vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevien vuosien painopistealueet, B. on pannut merkille huomattavat edistysaskeleet, joita unioni on saavuttanut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisessa, mutta myös lukuisat viivästykset, C. pahoittelee, että turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa on tähän mennessä edistytty lähinnä vain laittoman maahanmuuton tukahduttamisessa eikä laillisesti maassa oleskelevien ulkomaalaisten kotouttamiseen ole kiinnitetty riittävästi huomiota, D. ottaa huomioon, ettei unionin alueen ulkopuolelle tulisi kaavailla pakolaisleirejä, koska niihin liittyy ilmeinen perusoikeuksien loukkaamisen riski, E. on vakuuttunut siitä, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämisessä on otettava huomioon seuraavat seikat: - kansainvälisen terrorismin uhan äkillinen ilmaantuminen 11. syyskuuta 2001 jälkeen ja sen ulottuminen huomiota herättävästi Euroopan unioniin 11. maaliskuuta 2004 tehdyissä Madridin iskuissa - laajentuminen kymmeneen uuteen jäsenvaltioon, minkä johdosta unionista tuli 450 miljoonan ihmisen demokratia - 1. helmikuuta 2003 voimaan tullut Nizzan sopimus, jossa määrätään ensimmäistä kertaa määräenemmistön ja yhteispäätösmenettelyn käytön laajentamisesta tiettyihin tärkeisiin turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa sekä yksityisoikeudellista yhteistyötä koskeviin säännöksiin - 29. lokakuuta 2004 allekirjoitettava ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista [1], jossa perusoikeuskirja liitetään perustamissopimuksen II osastoksi, yhteispäätösmenettelyn käyttöä yleistetään lainsäädäntömenettelyissä ja tuomioistuinvalvonta ulotetaan koskemaan niitä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen liittyviä toimia, jotka ovat olleet sen ulkopuolella, sekä kansalaisille annetaan oikeus nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa - terrorismi pääongelmana, joka vaikuttaa nyt ja ennen kaikkea tulevaisuudessa Euroopan kansalaisten yhteiseloon ja turvallisuuteen; tämä on keskeinen peruste vakaumukselle, jonka mukaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämisen on muututtava todelliseksi symboliksi ja kuvastettava sitä lisäarvoa, jonka EU tuo tämän vitsauksen torjuntaan - Euroopan turvallisuusongelmien ratkaisemiseen käytettävien yhteisten arviointivälineiden puute - se, että terrorismia ei ole pidetty ensisijaisena ongelmana, joka vaikuttaa Euroopan kansalaisten yhteiseloon ja turvallisuuteen, F. on erittäin huolestunut vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamiseen liittyvän jäsenvaltioiden ja toimielinten toiminnan puutteista, jotka on tuotu esiin valmistelukunnan työskentelyn yhteydessä, lukuisissa Eurooppa-neuvoston päätelmissä ja komission määräaikaiskertomuksissa, G. katsoo, että nämä puutteet on korjattava välittömästi tarkoituksenmukaisilla uudistuksilla, jotka on hyväksyttävä voimassa olevia perussopimuksia noudattaen mutta Eurooppa-neuvoston kokousta ennen allekirjoitettavaan perustuslakiehdotukseen sisältyvät poliittiset tavoitteet huomioon ottaen, H. muistuttaa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklan mukaisesti unionin tavoitteena on antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella mutta unionin vastaus on ollut pikemminkin teoreettinen kuin konkreettinen seuraavista syistä: - yksimielisyyssääntö, jonka vuoksi velvoittavien päätösten tekeminen on erittäin vaikeaa - vetoaminen omiin toimivaltuuksiin, mikä kätkee usein taakseen korporatiivisia asenteita - selkeän tehtävänjaon puuttuminen unionin ja sen jäsenvaltioiden välillä niin eri politiikanalalla (maahanmuutto, oikeudellinen yhteistyö, tietosuoja) kuin maiden kesken (osallistuminen kokonaan tai osittain Schengenin yhteistyöhön) - luotettavien ja jäsennettyjen seurantamenetelmien puuttuminen - luotettavien turvallisuusjärjestelyjen puuttuminen kriisin tai yhteistyöstä kieltäytymisen yhteydessä, I. katsoo, ettei ole mahdollista erottaa - vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamista perus- ja kansalaisoikeuksien turvaamisesta ja edistämisestä unionissa eikä - vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta yhdenmukaistamisen vähimmäistasosta, jolla luodaan keskinäistä luottamusta, J. katsoo, että on otettava ennakolta huomioon kaikki sellaiset uuden perustuslain säädökset, joilla ehdotetaan yhteispäätösmenettelyn ja määräenemmistöpäätöksen laajentamista silloin, kuin se on voimassa olevan perustamissopimuksen mukaan juridisesti mahdollista, K. pahoittelee, että viiden viime vuoden aikana eräät jäsenvaltiot ovat vastustaneet neuvostossa henkilöiden ja kansalaisten oikeuksien turvaamista koskevien normien määrittämistä ja että näiden normien puuttuminen on usein mainittu (joskus jopa itse jäsenvaltioiden toimesta) syyksi vastavuoroisen tunnustamisen jarruttamiselle, L. on vakuuttunut, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämiseen liittyviä todellisia ongelmia ei ole mahdollista ratkaista joidenkin jäsenvaltion ehdottamien pragmaattisten ratkaisujen perusteella, ellei sovita selkeästi perusperiaatteista, ja katsoo, että tämän vuoksi tietosuojaa koskevissa kysymyksissä ei ole kunnolla edistytty, M. on erittäin huolissaan riittämättömistä toimista terrorismin uhan torjumiseksi ja kansalaisvapauksia koskeviin haasteisiin vastaamiseksi ja on vakuuttunut, että "käsitteille "kansallinen turvallisuus" ja "yleinen järjestys" on annettava eurooppalainen ulottuvuus siten, että jäsenvaltiot käsittelevät jonkin toisen jäsenvaltion kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen kohdistuvaa uhkaa kuin omaan kansalliseen turvallisuuteensa tai yleiseen järjestykseensä kohdistuvaa uhkaa" [2], N. tiedostaa huomattavan vastuunsa Euroopan unionin kansalaisten oikeuksien turvaamisessa sekä heidän turvallisuutensa varmistamisessa ja pahoittelee suunnittelu- ja päätöksentekomekanismien avoimuuden ja demokraattisuuden puutetta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella, minkä vuoksi Euroopan parlamentti ja jäsenvaltioiden parlamentit ovat joutuneet liian usein tapahtuneiden tosiasioiden eteen; 1. suosittaa Eurooppa-neuvostolle ja neuvostolle, että ne ottavat tulevan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen määrittelyssä huomioon kolme yleistä vaatimusta: a) vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen legitiimiyden vahvistaminen - päättämällä perustuslain hengen ja Nizzan sopimuksen täytäntöönpanemiseksi jo tehtyjen sopimusten mukaisesti siirtymisestä yhteispäätösmenettelyyn parlamentin kanssa, määräenemmistöpäätösten käyttämisestä neuvostossa sekä tuomioistuimen valvonnan laajentamisesta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella ensin maahanmuuttoa koskeviin toimenpiteisiin (EY:n perustamissopimuksen 67 artikla) ja myöhemmin terrorismin ja kansainvälisen rikollisuuden torjuntaan kohdistuviin toimiin (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artikla) - varmistamalla, että unionin toimielimet noudattavat samoja vapautta, demokratiaa ja oikeusvaltiota koskevia vaatimuksia, mitä ne edellyttävät jäsenvaltioilta - soveltamalla välittömästi avoimuusperiaatetta neuvoston käymissä lainsäädäntökeskusteluissa sekä EU:n päättämien toimien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä (tarkistamalla asetusta (EY) N:o 1049/2001 [3] sekä neuvoston ja komission työjärjestyksiä) - kuulemalla järjestelmällisesti parlamenttia kaikista unionin kansainvälisistä sopimuksista rikosoikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön alalla sekä kaikista luonnoksista yhteisiksi kannoiksi, jotka koskevat vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, erityisesti kun kansalliset parlamentit eivät käsittele näitä asiakirjoja - ottamalla Euroopan parlamentti ja jäsenvaltioiden parlamentit täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti mukaan määrittelemään ja päivittämään lainsäädäntö- ja toimintaohjelmaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella (ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista, III-258 artikla); b) perusoikeuksien edistäminen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskevissa toimintalinjoissa, jotta - seuraavassa toimintaohjelmassa otetaan huomioon sekä Tampereella määritellyt toimintalinjat, jotka kuuluvat oikeus- ja sisäasioiden neuvoston toimivaltaan, että kaikki muut toimintalinjat, jotka voimassa olevissa perussopimuksissa liitetään perusoikeuksiin, kansalaisuuteen, vähemmistöjen suojelemiseen, syrjinnän torjumiseen, avoimuuden edistämiseen ja tietosuojaan - edistetään Euroopan kansalaisuutta koskevien oikeuksien tuntemusta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, jotta kukaan Euroopan kansalainen ei tuntisi itseään muukalaiseksi missään unionin jäsenvaltiossa - varmistetaan oikeusvaltion kunnioittamista valvovien tuomareiden, asianajajien ja poliisiviranomaisten järjestelmällinen koulutus yhteisöoikeudessa, sillä jokainen kansallinen tuomari ja poliisiviranomainen on myös eurooppalainen tuomari ja poliisiviranomainen - vaaditaan perustamaan pikaisesti Euroopan perusoikeusvirasto, joka palvelisi Euroopan unionin toimielimiä ja kansallisia laitoksia sekä vastaisi Euroopan unionin alueella harjoitettavien perusoikeuksia koskevien toimintalinjojen järjestelmällisestä arvioinnista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artikla huomioon ottaen; virastoon on sovellettava samoja periaatteita, menettelyjä ja valvontaa kuin yhteisön erillisvirastoihin - vaaditaan komissiota perustamaan pikaisesti terrorismin uhreja avustava eurooppalainen virasto Euroopan tasolla toimivaksi yhteyspisteeksi kansalaisille, joiden perusoikeuksia on loukattu Eurooppaa ja muuta maailmaa vaivaavan terrorismin uhan johdosta - palautetaan uusilla lainsäädäntöehdotuksilla tasapaino turvallisuusvaatimusten ja perusoikeuksien kunnioittamisen välille - vaaditaan (unionin perusoikeuskirjassa määriteltyjen) perusoikeuksien kunnioittamista koskevaa ennakkoarviointia, joka kohdistuu kaikkiin unionin tai yhteisön säädöksiin - edistetään perusoikeuksien kulttuuria unionissa keskinäisen luottamuksen lisäämiseksi edistämällä pysyvää vuoropuhelua korkeimpien tuomioistuinten, julkishallintojen ja oikeudenkäytöstä vastaavien kesken ja kehittämällä tuomareiden, hallintojen ja tutkijoiden välisiä tiedonvaihto- ja konsultointiverkostoja - vahvistetaan unionin kansalaisuuden käsitettä ja taataan liikkumisen vapaus unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen ja rekisteröidyille kumppaneille kumppanin sukupuolesta riippumatta - taataan perusoikeuksien suojelun yhteinen taso kaikkialla unionissa siten, että samalla edistetään vastavuoroista tunnustamista ja parempaa oikeudellista yhteistyötä jäsenvaltioiden kesken, sekä hyväksytään tiettyjä prosessioikeuden näkökohtia koskevat yhteiset vähimmäisnormit c) uskottavuus unionin tasolla sekä jäsenvaltioiden toimissa Tämä edellyttää, että 5. marraskuuta 2004 vahvistettavissa suuntaviivoissa jokaiselle tavoitteelle on uskottava aikataulu ja perustetaan seurantaryhmä (johon kuuluu jäseniä Euroopan parlamentista ja kansallisista parlamenteista) ja suuntaviivoihin sisältyy tarpeeksi kunnianhimoisia tavoitteita, kuten - sitoutuminen järjestelmällisten selvitysten tekemiseen sisäisestä turvallisuudesta unionissa (ks. PASR- 2004-hanke) erityisesti luonnononnettomuuksien tai terroritekojen aiheuttamien katastrofien ehkäisemiseksi - oikeus- ja poliisiviranomaisten yhteistyön operatiivisten säännösten ytimen luominen Euroopan tasolla sisällyttäen siihen päätösten ja puitepäätösten muodossa asiaa koskevat yleissopimukset, jotka jäsenvaltiot ovat jo allekirjoittaneet mutta eivät ole ratifioineet 31. joulukuuta 2004 mennessä - komission aseman vahvistaminen unionin tasolla operatiivisessa toiminnassa, mukaan luettuna toiminta, josta vastaa terrorismin vastaisen toiminnan koordinaattori, siten että taataan edellytykset koordinaattorin toiminnalliselle yhteydelle komissioon sekä koordinaattorin toiminnan tehokas parlamentaarinen valvonta; nyt yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeasta edustajasta seuraavana olevan koordinaattorin asemaa on joka tapauksessa tarkasteltava uudelleen, kun korkean edustajan tilalle tulee unionin ulkoasiainministeri ja komission varapuheenjohtaja - yhdenmukaisen tietoverkkokokonaisuuden kehittäminen henkilötietojen suojaa koskevia määräyksiä noudattaen ja siten, että edistetään pysyviä yhteyksiä kansallisten viranomaisten välillä, jotka vastaavat turvallisuuden valvonnasta (esim. SIS II:n tarkistaminen), oikeudellisesta yhteistyöstä (esim. kansallisten rikosrekisterien yhteenliittäminen) tai henkilöiden liikkuvuudesta, mukaan luettuina kolmansien maiden kansalaiset (ks. viisumitietojärjestelmää (VIS) koskeva hanke) - Europolin muuttaminen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 30 artiklaan perustuvalla päätöksellä unionin virastoksi, johon sovelletaan samoja periaatteita, menettelyjä ja valvontaa kuin erillisvirastoihin - kaikkien sellaisten oikeudellista yhteistyötä ja poliisiyhteistyötä koskevien määräysten sisällyttäminen päätöksiin ja puitepäätöksiin, jotka sisältyvät jäsenvaltioiden allekirjoittamiin muttei ratifioimiin yleissopimuksiin - yksityiskohtaisten sääntöjen määrittely tiedustelupalveluilta peräisin olevien tietojen hankinnalle, käsittelylle ja valvonnalle, parlamentaarinen ja tuomioistuinten harjoittama valvonta mukaan luettuna - sen toteamuksen pohjalta, että sisäpolitiikassa on yhteisiä ongelmia, jotka mahdollistavat ulkopolitiikan, niiden alojen yksilöiminen, joilla EU:n on toimittava voimakkaasti, (esim. turvapaikka-asiat, maahanmuutto ja terrorismi) siten, että yksilöintiin osallistuu komissio yhdessä oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kanssa - tietosuojanormien vahvistaminen ja yhteisen tietosuojaviranomaisen perustaminen, joka kokoaisi Euroopan tasolla yhteen tehtävästä vastaavat kansalliset viranomaiset - luottamuksellisten tietojen keräämisestä ja käsittelystä vastaavien unionin toimeenpanevien viranomaisten asettaminen parlamentin demokraattiseen valvontaan vastaavalla tavalla kuin suurimmassa osassa jäsenvaltioista; 2. suosittaa Eurooppa-neuvostolle ja neuvostolle, että viiden seuraavan vuoden kuluessa olisi saavutettava seuraavat erityistavoitteet: a) määritellään maahanmuuttopolitiikalle yhdenmukainen lainsäädäntökehys, jolla pyritään saavuttamaan seuraavat kuusi tavoitetta: - luodaan johdonmukainen maahanmuuttopolitiikka, jotta voidaan kehittää laillisia maahanmuuttoväyliä, jotka voisivat muun muassa vähentää halukkuutta laittomaan maahanmuuttoon - vastataan unionia tällä hetkellä koetteleviin uusiin väestötieteellisiin ja taloudellisiin haasteisiin ottaen samalla huomioon jäsenvaltioiden vastaanottokapasiteetti - tunnustetaan, että maahanmuuttajat eivät ole pelkkä tilapäinen työvoiman lähde, jota käytetään epätasapainon korjaamiseen, vaan suunnitellaan päinvastoin heidän pitkän aikavälin panostaan yhteiskunnissamme - tuetaan asianmukaisilla toimilla ja rahoituksella maahanmuuttajien kotoutumista yhteiskuntaan, kulttuuriin ja poliittiseen elämään - sisällytetään päätöksiin ja puitepäätöksiin kaikki määräykset, jotka on esitetty Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 18. joulukuuta 1990 hyväksymässä siirtolaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksia koskevassa yleissopimuksessa - luodaan lähtövaltioiden kanssa yhdenmukaiset kansainvälisen yhteistyön puitteet b) luodaan laittoman maahanmuuton torjunnalle asianmukainen lainsäädäntökehys, jolla pyritään saavuttamaan seuraavat kolme tavoitetta: - jäsenvaltiot yhdenmukaistavat laittoman maahanmuuton käsitteen, mitä yhteinen lähestymistapa edellyttää - otetaan käyttöön yhteinen toimintalinja laittoman maahanmuuton torjumiseksi ja laittoman työnteon ehkäisemiseksi rankaisemalla ihmiskaupan harjoittajia - otetaan käyttöön yhteinen toimintalinja kaikenlaisen ihmiskaupan torjumiseksi c) määritellään yhteispäätösmenettelyllä EY:n perustamissopimuksen 67 artiklasta annetun julistuksen nro 5 ehtojen mukaisesti tehtyjä sitoumuksia vastaavasti ja Geneven yleissopimusta noudattaen yhdessä alkuperä- tai kohdemaiden kanssa palauttamispolitiikka, jolla pyritään luomaan palautettujen henkilöiden suojelua koskevat yhteiset standardit, joilla jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan palauttamisoperaatioiden yhteydessä karkotettujen henkilöiden ihmisarvo ja fyysinen koskemattomuus d) turvapaikkapolitiikan osalta määritellään yhtenäinen asema ja yhteinen turvapaikkamenettely, joista päätettiin Tampereella ja jotka vahvistettiin ehdotuksessa sopimukseksi perustuslaista, siten että samalla vahvistetaan toimenpiteitä pakolaisten tai humanitaarisen avun tarpeessa olevien ihmisten suojelemiseksi ja taataan heidän henkilökohtaisten ja sosiaalisten oikeuksiensa, erityisesti terveyteen, koulutukseen ja työhön liittyvien oikeuksien, täysi toteutuminen; palautetaan lisäksi mieleen, että lainsäädäntökehystä, jota Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on noudatettava näiden ihmisten hyväksi, ei voida asettaa kyseenalaiseksi kansainvälisillä sopimuksilla, joita Euroopan unioni ja/tai jäsenvaltiot voivat neuvotella; tätä politiikkaa varten hyödynnetään Sangatten pakolaiskeskuksesta saatuja kokemuksia ja otetaan huomioon maahanmuuttajien oikeuksia puolustavien järjestöjen ja erityisesti Kansainvälisen ihmisoikeusliiton (FIDH) huolestuneisuus, kun ne vetoavat unioniin, jotta tämä ei väistäisi sillä Geneven yleissopimuksen nojalla olevaa vastuuta eikä ottaisi sitä riskiä, että päästetään syntymään tilanne, jossa planeetallamme kaikkein toivottomimmassa tilanteessa olevat ihmiset joutuvat oikeudettomaan asemaan e) oikeudellisen yhteistyön osalta kannustetaan vastavuoroista tunnustamista; tämä edellyttää oikeusviranomaisten ja kansalaisten välisen sekä oikeusviranomaisten keskinäisen luottamuksen parantamista edistävien toimenpiteiden hyväksymistä, - siviiliasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön osalta hyväksytään toimenpiteet, joilla lähennetään perheoikeutta, perintöihin liittyvää lainsäädäntökehystä ja muita aloja, jotka Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin puitteissa vahvistetut vähimmäissäännöt nykyään kattavat - rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön osalta hyväksytään (poistetaan) toimenpiteet, joilla määritellään eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehdyn puitepäätöksen 2002/584/YOS [4] 2 artiklassa säädettyjen rikosten keskeiset osatekijät, sekä toimenpiteet, joilla määritellään vähimmäistakuut syytetyille ja säilöön otetuille; samalla alalla on annettava Eurojust-hankkeelle uutta pontta siten, että tavoitteeksi asetetaan eurooppalainen syyttäjävirasto, jonka toimivaltaan kuuluu muutakin kuin pelkkä unionin taloudellisten etujen suojelu f) esitetään ennen vuoden 2005 loppua täsmällinen ja julkinen arvio terrorismin vastaisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta, sen kytkeytymisestä vastaaviin kansallisiin ja kansainvälisiin suunnitelmiin sekä sen täydestä yhteensopivuudesta yksilöiden vapauksien kunnioittamisen kanssa g) tehdään täsmällinen ja julkinen arvio tiettyjen jäsenvaltioiden omien järjestelmien olemassaolon käytännön vaikutuksista ja valmistellaan niiden asteittaista integrointia yhteisön oikeusjärjestelmään h) otetaan käyttöön yhdennetty rajavalvontajärjestelmä, joka mahdollistaa yhteistyön unionin tulevan viraston ja henkilöiden ja tavaroiden valvonnasta vastaavien kansallisten yksiköiden välillä; 3. onnittelee puheenjohtajavaltiota Alankomaita siitä, että se on sitoutunut hyväksymään viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2005 päätöksen, jonka mukaan siirrytään määräenemmistön ja yhteispäätöksen käyttöön kaikissa EY:n perustamissopimuksen IV osastoon kuuluvissa asioissa; pyytää Eurooppa-neuvostoa hyväksymään ehdotuksen; 4. kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle ja Eurooppa-neuvostolle ja tiedoksi komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. [1] Päätöslauselmassa esitetyt lainaukset ovat asiakirjasta CIG/87/04. [2] Puheenjohtajavaltion Alankomaiden ehdotus, asiakirja nro 11122/04, 4.2 kohta. [3] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43. [4] EYVL L 190, 18.7.2002, s. 1. --------------------------------------------------