Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja Neuvostolle - Sisämarkkinoilla Toimivan Yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) rahoitusnäkymät /* KOM/2006/0865 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 22.12.2006 KOM(2006) 865 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE SISÄMARKKINOILLA TOIMIVAN YHDENMUKAISTAMISVIRASTON (TAVARAMERKIT JA MALLIT) RAHOITUSNÄKYMÄT KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE SISÄMARKKINOILLA TOIMIVAN YHDENMUKAISTAMISVIRASTON (TAVARAMERKIT JA MALLIT) RAHOITUSNÄKYMÄT 1. JOHDANTO Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit)[1] vastaa yhteisön tavaramerkkien ja yhteisömallien rekisteröinnistä. Virasto aloitti toimintansa vuonna 1996. Tähän mennessä yli 200 000 yritystä kaikkialta maailmasta on kääntynyt viraston puoleen saadakseen tavaramerkeilleen ja malleilleen EU:n laajuisen suojan. Tämä tiedonanto koskee viraston rahoitusta pitkällä aikavälillä. Virasto on omarahoitteinen EU:n erillisvirasto, jolla on yhteisön talousarviosta riippumaton talousarvio, ja sen tulojen ja menojen edellytetään olevan tasapainossa. Viraston talousarvio rahoitetaan lähinnä maksuilla, joita yritysten on maksettava sen palveluista. Maksut vahvistetaan komission täytäntöönpanoasetuksilla. Virastolle kertyy huomattavat käteisvarat erilaisista lähteistä, kuten tavaramerkki- ja mallisuojahakemuksista, joiden määrä jatkuvasti kasvaa, viraston tuottavuuden ja tehokkuuden lisääntymisestä sekä verkkokaupan lisääntymisestä. Vaikka maksuja on äskettäin alennettu, käteisvarojen odotetaan tulevina vuosina edelleen kasvavan. Vuoden 2005 loppuun mennessä kumulatiiviset käteisvarat olivat yli 130 miljoonaa euroa, ja ne voivat hyvinkin kasvaa vuoden 2010 loppuun mennessä 375 miljoonaan euroon. Huomattava vuotuinen ylijäämä, jonka vuoksi käteisvarat kasvavat rakenteellisesti vuodesta toiseen, ei ole pitkällä aikavälillä hyväksyttävä. Komission on toteutettava toimia, jos tulot ovat jatkuvasti suuremmat kuin viraston tehtävien hoitamiseen tarvitaan ja käteisvarat kasvavat rakenteellisesti suhteettomiksi. Tähän tiedonantoon sisältyy konkreettinen ehdotus, jolla voidaan varmistaa, että talousarvio saadaan tulevaisuudessa kohtuulliseen tasapainoon kaikissa olosuhteissa. Maksujen suuruutta olisi tarkistettava säännöllisesti ja automaattisesti sekä talousarvion ollessa ylijäämäinen että sen ollessa alijäämäinen. Komissio katsoo, että on aika tarkastella viraston varainhoitoa rakenteellisesti. Virasto on ollut toiminnassa yli kymmenen vuotta. Tänä aikana se on suoriutunut menestyksekkäästi monista merkittävistä muutoksista, kuten sähköisen asioinnin käyttöönotosta, kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisestä vuonna 2004 ja tavaramerkkien uudistamisen ensimmäisestä kierroksesta vuonna 2005. Nyt on sopiva aika vakauttaa talousarviokäytäntö. 2. VIRASTON TOIMINTA Virasto perustettiin vuonna 1994 yhteisön tavaramerkkiasetuksella. Yhteisön tavaramerkki on teollisoikeus, jonka haltijalla on koko EU:n laajuinen oikeus. Sen jälkeen, kun virasto vuonna 1996 aloitti tavaramerkkihakemusten käsittelyn, on rekisteröity yli 330 000 tavaramerkkiä. Vuonna 2002 neuvosto hyväksyi yhteisömalliasetuksen, jolla luotiin koko EU:n kattava yhteisömallijärjestelmä, joka koskee niin rekisteröityjä kuin rekisteröimättömiäkin malleja. Yhteisömallien rekisteröinti alkoi vuonna 2003, ja tähän mennessä on käsitelty yli 180 000 mallia. Luvut ovat suurempia kuin kaikkein optimistisimmatkaan ennusteet silloin, kun ministerineuvosto hyväksyi kyseiset asetukset. Tämä kertoo siitä, että yritykset arvostavat immateriaalioikeuksia, jotka tarjoavat suojan kaikkialla Euroopan unionin alueella, sekä siitä, että virasto on hallinnoinut järjestelmää hyvin. Tällaiset yhtenäiset oikeudet ovat tärkeä osa laajempaa EU:n immateriaalioikeusstrategiaa. Immateriaalioikeudethan ovat keskeisellä sijalla myös kasvua ja työllisyyttä koskevassa Lissabonin strategiassa. Tavaramerkit ja mallit ovat yritysten keskeisiä markkinointivälineitä sisämarkkinoilla. Yrityksillä unionissa ja sen ulkopuolella on käytettävissään tehokas organisaatio, joka tarjoaa nopeasti tehokkaan suojan niiden arvokkaimmalle omaisuudelle. Koska kuluttajien vaatimukset koko ajan kasvavat, tuotekuvan luomisesta tavaramerkkien ja mallien tuella voi olla kaikenkokoisille yrityksille apua niiden pyrkiessä innovointiin ja uusille markkinoille. Viraston odottamaton menestys ja sen palvelujen kysynnän jatkuva kasvu ovat viraston järjestelmälle huomattava haaste. Virasto on kuitenkin pystynyt viime vuosina parantamaan huomattavasti suoritustaan. Se asettaa itselleen kunnianhimoisia palvelutavoitteita ja sen toiminnan laadun hallintaa koskevia tavoitteita. Virasto on käynnistänyt ohjelman, jolla pyritään lisäämään tuottavuutta ja parantamaan tehokkuutta yksinkertaistamalla menettelyjä, virtaviivaistamalla työtapoja, vähentämällä byrokratiaa, toteuttamalla vahvaa taloushallintoa ja ottamalla käyttöön uusimpia tietoteknisiä välineitä ja resursseja. Sähköisen asioinnin käyttöönotto vuonna 2002 oli hakemusten käsittelyn kannalta tärkeä kehitysaskel. Käyttäjät ovat vuoden 2005 lopussa toteutetun maksujen alentamisen jälkeen voineet saada tuntuvia alennuksia maksuista, jos ne tekevät hakemuksensa ja hakevat niiden uudistamista sähköisesti. Sähköisestä asioinnista on taloudellista hyötyä käyttäjille, ja se parantaa laatua, koska esimerkiksi tietojen keruu tarkentuu. Tästä on viime kädessä hyötyä myös käyttäjille. Sähköisen asioinnin lisääntymistä virastossa on pidettävä tervetulleena. EY liittyi 1. lokakuuta 2004 tavaramerkkien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Madridin pöytäkirjaan. Pöytäkirjan ansiosta yrityksillä on käytössään yksinkertainen menettely: ne voivat hakea tavaramerkkioikeuksia 67 maassa Euroopan yhteisön ulkopuolella yhdellä ainoalla hakemuksella, joka jätetään virastolle. Yhteisö valmistelee parhaillaan liittymistä Geneven sopimuskirjaan, jossa on kyse samanlaisesta mallien kansainvälisestä rekisteröinnistä. Vuonna 2005 virasto ja jäsenvaltioiden kansalliset virastot tiivistivät yhteistyötään. Virasto päätti suunnata enemmän resursseja kansallisten virastojen kanssa toteutettavien kumppanuuksien ja yhteishankkeiden rahoittamiseen. Se maksaa niille korvauksen yhteisön tavaramerkkijärjestelmän toimintaan liittyvistä toiminnoista ja palveluista. Kumppanuudesta odotetaan koituvan hyötyä sekä yhteisön että kansallisten tavaramerkki- ja mallijärjestelmien käyttäjille. Käyttäjät antavat viraston toiminnasta kaiken kaikkiaan myönteisen arvion. Riippumattoman tutkimuslaitoksen tekemä laaja käyttäjätyytyväisyyskysely vahvisti sidosryhmien antaman tunnustuksen. Mielipiteitä tiedusteltiin laajasti sellaisilta yksityishenkilöiltä ja yrityksiltä, jotka olivat käyttäneet yhteisön tavaramerkki- ja/tai yhteisömallijärjestelmiä tammikuun 2004 ja kesäkuun 2005 välisenä aikana. Tulokset julkaistiin kokonaisuudessaan maaliskuussa 2006[2]. Niistä käy ilmi, että sekä immateriaalioikeuksia käsittelevät virastot että oikeuksien haltijat olivat yleisesti ottaen tyytyväisiä, vaikkakin kyselyssä löytyi myös alueita, joissa olisi parannettavaa. Virasto suhtautuu kyselyn tuloksiin vakavasti ja panostaa edelleen palvelujensa parantamiseen[3]. 3. VIRASTON RAHOITUKSEN KEHITYS 3.1. Viraston talousarvio ja maksujen rakenne Viraston tulot kertyvät pääasiassa maksuista, joita käyttäjien on suoritettava tavaramerkkien ja mallien rekisteröinnistä. Yhteisön tavaramerkkiä koskevassa asetuksessa sanotaan selvästi, että talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa[4]. Virasto on toisin sanoen taloudellisesti itsenäinen, eikä sen pitäisi tarvita yhteisöltä avustusta talousarvionsa tasapainottamiseen. Maksut, joita järjestelmän käyttäjät maksavat virastolle, on vahvistettu kahdessa komission antamassa täytäntöönpanoasetuksessa: yhteisön tavaramerkkimaksuja koskevassa asetuksessa ja yhteisömallien maksuja koskevassa asetuksessa. Näitä maksuja ovat hakemus-, rekisteröinti- ja uudistamismaksut, jotka maksaa tavaramerkin/mallin haltija, väitemaksu (vain tavaramerkkien kohdalla) ja mitätöintimaksu, jotka maksaa kolmas osapuoli, joka esittää väitteen tai mitätöintivaatimuksen, ja valitusmaksu, jonka maksaa osapuoli, joka valittaa viraston päätöksestä valituslautakuntaan. Kuitenkin noin 90 prosenttia viraston tuloista kertyy kolmesta maksulajista eli yhteisön tavaramerkkiä koskevista hakemus-, rekisteröinti- ja uudistamismaksuista. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 139 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön tavaramerkkiä koskevien maksujen suuruus on vahvistettava siten, että saatavat tulot ovat periaatteessa riittävät varmistamaan viraston talousarvion tasapainon. Viraston ensimmäisinä toimintavuosina oli tarpeen investoida infrastruktuuriin ja palkata riittävästi henkilöstöä käsittelemään odotettua suurempaa hakemusmäärää. Tulot kasvoivat nopeasti vuoteen 2000 asti. Tämän jälkeen ne laskivat kahtena vuotena, minkä jälkeen noususuuntaus alkoi uudestaan. Vuoden 2004 loppuun mennessä virastolle oli kertynyt huomattavat, noin 105 miljoonan euron käteisvarat, jotka on laskettu vaihtuvista vastaavien ja vaihtuvien velkojen erotuksena, ja ennusteet näyttivät, että vuotuisten ylijäämien[5] kertyminen jatkuu. Tämän vuoksi useita maksuja alennettiin noin 20 prosentilla vuonna 2005, jolloin yhteisön tavaramerkkiä koskevaa maksujärjestelmää tarkistettiin ensimmäisen kerran viraston perustamisen jälkeen[6]. 3.2. Viraston talousarvioon viime aikoina vaikuttanut kehitys Tavaramerkkien maksu-uudistus tuli voimaan lokakuussa 2005. Tärkeimmät uudistukset olivat hakemus- ja rekisteröintimaksujen alentaminen; sähköistä asiointia koskevan alennuksen käyttöönotto ja uudistamismaksujen alentaminen, Tuolloin arvioitiin, että maksujen alentaminen merkitsisi yrityksille vuosittain 37–40 miljoonan euron säästöjä, mutta todelliset säästöt ovat osoittautuneet paljon suuremmiksi. Yksistään vuonna 2006 teollisuudelle arvioidaan syntyvän noin 55 miljoonan euron säästöt vuonna 2005 toteutetun maksujen alentamisen ansiosta[7]. Myös kaksi muuta tekijää ovat viime aikoina vaikuttaneet viraston talousarvioon. Ensinnäkin hakemusten ja uudistamisten määrä on alun perin ennustettua suurempi. Niiden määrän yleinen kasvu vastaa lähes kaikkialla maailmassa vallitsevaa suuntausta. Toiseksi vuosi 2005 oli ensimmäinen kokonainen vuosi, jolloin hakemukset tulivat Madridin pöytäkirjan nojalla Maailman henkisen omaisuuden järjestön WIPOn kautta. Virasto sai vuonna 2005 Madridin pöytäkirjan puitteissa kansainvälisiä hakemuksia koskevista maksuista käteisvaroja noin 9 miljoonaa euroa. Ensimmäiset kokemukset maksu-uudistuksesta osoittavat, että uudistuspaketti todella kohtuullisti tuloja. On kuitenkin totta, että maksujen alentamisesta huolimatta vuoden 2006 käteisvarat tulevat edelleen olemaan suuremmat, mikä kerryttää edelleen käteisvaroja. Yksin vuonna 2005 ylijäämä oli 41,5 miljoonaa euroa, kun kokonaisbudjetti oli 162,8 miljoonaa euroa. Käteisvarat olivat vuoden 2005 lopussa yhteensä 132 miljoonaa euroa. Tilikautta 2006 koskevissa ennusteissa ylijäämän arvioidaan olevan 50 miljoonaa euroa 179 miljoonan euron kokonaistuloista[8]. Näin ollen talousarvio ei selvästikään ole tasapainossa, ja tilanne on korjattava. Lopuksi on vielä huomattava, että myös mallien rekisteröinnin lisääntyminen vaikuttaa käteisvaroihin, joskin pienemmässä määrin. Vuonna 2005 malleista saatavat tulot olivat alle 10 prosenttia yhteisön tavaramerkkimaksuista kertyneistä tuloista. 3.3. Tulevaisuuden talousarviokehitys Jos maksupolitiikkaa ei muuteta, talousarvion epätasapainon odotetaan kasvavan edelleen tulevaisuudessa. Kaikissa realistisissa ennusteissa käteisvarat jatkavat kumulatiivista kasvuaan. Selvästi tärkein tulevien tulojen suuruutta määrittävä tekijä on yhteisön tavaramerkkihakemusten määrä. Liitteessä on esitetty laskelmat, joissa on käytetty vaihtoehtoisia skenaarioita. Arviot perustuvat ”alaskenaarioon”, jossa yhteisön tavaramerkkihakemuksia tehdään vuosittain 60 000, ”keskiskenaarioon”, jossa hakemuksia tehdään 75 000 ja "yläskenaarioon”, jossa hakemuksia tehdään 90 000. Kaikkein realistisin on keskiskenaario, jossa yhteisön tavaramerkkihakemuksia tehdään vuosittain 75 000 ja uudistamisaste on 60 prosenttia. Keskiskenaarioon perustuvien arvioiden mukaan kokonaistulot voisivat nousta vuonna 2010 lähes 200 miljoonaan euroon ja vuonna 2016 yli 230 miljoonaan euroon. Tästä seuraisi, että kumulatiiviset käteisvarat kasvaisivat huomattavan suuriksi: vuoden 2010 loppuun mennessä noin 375 miljoonaan euroon ja vuoden 2016 loppuun mennessä lähes 700 miljoonaan euroon. Vaikka yhteisön tavaramerkkihakemuksia olisi vuosittain vain 60 000 (vuonna 2005 virasto vastaanotti 64 000 hakemusta), rakenteelliset käteisvarat olisivat vuoteen 2010 mennessä yli 300 miljoonaa euroa. Samaan johtopäätökseen tullaan, jos uudistamisaste arvioidaan 60 prosentin sijaan 40 prosentiksi (vuotta 2006 koskeva uudistamisaste on arvioitu noin 63 prosentiksi). Tässä skenaariossa käteisvarat kasvaisivat yli 330 miljoonaan euroon vuoteen 2010 mennessä. Seuraavissa kaavioissa on esitetty arvio kumulatiivisista käteisvaroista vuosina 2006–2016 suhteutettuna vuosina 2000–2005 kertyneisiin käteisvaroihin (kaikki luvut ovat miljoonia euroja ja perustuvat 60 prosentin uudistamisasteeseen). [pic] [pic] 4. RAKENTEELLINEN RATKAISU TASAPAINOISEN TALOUSARVION TAKAAMISEKSI 4.1. Korkealuokkainen eurooppalainen tavaramerkkien rekisteröintijärjestelmä Kuten aiemmin jo todettiin, viraston vuotuisen ylijäämän kasvu saattaa talousarvion epätasapainoon, mikä ei ole sopusoinnussa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 139 artiklan 2 kohdan kanssa. Kyseisen kohdan mukaan maksujen suuruus on vahvistettava siten, että tulot riittävät tasapainottamaan talousarvion. Komissio katsoo, että tarvitaan rakenteellista ratkaisua. Viraston erinomainen toiminta on kuitenkin otettava tässä lähestymistavassa huomioon. Ensinnäkin on korostettava, että virasto toteuttaa talousarviotaan moitteettoman varainhoidon ja kirjanpidon periaatteiden mukaisesti talousarviokomiteansa ja tilintarkastustuomioistuimen valvonnassa. Näitä periaatteita ovat esimerkiksi varovaisuusperiaate (toteutuneet tuotot kirjataan tileille vuoden lopussa, mutta ennustettavissa olevat riskit ja ehdolliset velat kirjataan tileille heti kun ne syntyvät), moitteettoman varainhoidon periaate ja seurattavuusperiaate. On tärkeää korostaa, että käteisvarat lasketaan ja niitä hoidetaan samoin periaattein ja että virasto tekee ennusteet varovaisuutta ja vastuullisuutta noudattaen. Komissio katsoo, että osa käteisvaroista voidaan käyttää viraston operatiivisen puolen haasteiden rahoittamiseen. Vaikka äskettäisen käyttäjäkyselyn mukaan viraston toimintaan ollaan yleisesti tyytyväisiä, parannettavaakin on vielä. Sen vuoksi viraston aloitteita toiminnan parantamiseksi kyselyssä esille tulleilla alueilla on pidettävä tervetulleina. Aloitteiden tulisi johtaa siihen, että Alicantessa tehtävät päätökset ovat selkeämpiä, johdonmukaisempia ja valmiimpia, hallintomenettelyt yksinkertaisempia ja käsittely viraston ydintoiminnoissa nopeampaa. Laadun parantaminen entisestään vaatii hyvin todennäköisesti lisäinvestointeja. Lisäksi komissio haluaa painottaa, että viraston ja jäsenvaltioiden virastojen kumppanuus on tärkeää, jotta yhteisön tavaramerkkijärjestelmä ja kansalliset tavaramerkkijärjestelmät voivat toimia tehokkaasti ja toimivassa yhteistyössä. Intensiivisiä yhteistyöohjelmia laaditaan ja toteutetaan koulutuksen, tietotekniikan, markkinoinnin ja tiedottamisen aloilla. Tällaisen teknisen kumppanuuden helpottamiseen ja kehittämiseen voitaisiin osoittaa tarpeen mukaan enemmän varoja. Kun otetaan huomioon hyvän hallinnon ja kirjanpitotavan periaatteet, harkitulla lisäpanostuksella operatiiviseen puoleen ja yhteistyöhön on kuitenkin vain suhteellisen vähäinen vaikutus ennustettuun käteisvarojen merkittävään kasvuun seuraavien kymmenen vuoden aikana. 4.2. Maksu-uudistukset tulevaisuudessa Komission mielestä nykytilanteessa, jossa ylijäämä kasvaa koko ajan ja käteisvarojen määrä on siksi suhteeton, väistämätön ratkaisu on alentaa maksuja edelleen. Maksujen pitäminen alhaisina on kiehtova vaihtoehto, koska se tekisi yhteisön tavaramerkistä EU-maiden ja EU:n ulkopuolisten maiden yrityksille, ja etenkin pk-yrityksille, taloudellisesti vieläkin houkuttelevamman. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että maksujen alentaminen nykyisten yhteisten sääntöjen ja käytäntöjen nojalla ei ole helppoa. Maksuista päätetään ns. komiteamenettelyssä. Yhteisön tavaramerkkiä koskevia maksuja käsittelevässä komiteassa käydyt neuvottelut, jotka johtivat virastolle suoritettavista maksuista annetun komission asetuksen tarkistamiseen vuonna 2005, olivat vaikeat, koska näkemykset siitä, mitä käteisvaroille pitäisi tehdä, ja erilaisten maksujen sopivimmasta tasosta eivät olleet yhteneväisiä. Alennukset, joista lopulta sovittiin, eivät riittäneet tasapainottamaan talousarviota. Edellä esitetyn perusteella on tarpeen löytää selkeä rakenteellinen lähestymistapa, jolla voidaan taata, että tulot ovat suhteessa arvioituihin menoihin. Näin ollen komissio ehdottaa, että otetaan käyttöön menetelmä, jolla maksuja tarkistetaan säännöllisesti viraston rahoitusnäkymien perusteella, ja että käteisvaroja hoidetaan ennalta määrätyn kaavan mukaisesti . Tarkistamisen perustana olisivat viraston tavanomaiseen tapaan tuotetut taloustilastot sekä viraston arvio käteisvarojen määrästä seuraavalla kaudella. Kaavaa sovellettaisiin vain tavaramerkkimaksuihin. Kuten edellä kerrottiin, talousarvion epätasapaino johtuu lähes kokonaan yhteisön tavaramerkkien rekisteröinnistä saatavista tuloista. Malleja koskevien maksujen jättämistä toistaiseksi kaavan soveltamisalan ulkopuolelle puoltaa myös se, että yhteisömallijärjestelmästä on kokemuksia vasta suhteellisen lyhyeltä ajalta. Tavaramerkkimaksujen säännölliseen tarkistamiseen tarkoitetun menetelmän käyttöönotolla on selkeitä etuja. Ensinnäkin viraston taloudellinen itsenäisyys säilyisi. Rakenteellinen alijäämä, johon liittyy varojen liiallisen käytön uhka, ja avustusten tarve voitaisiin välttää. Ja toisaalta liiallinen varojen kertyminen voitaisiin välttää, mikä on välttämätöntä, jos tulojen ja menojen halutaan olevan kohtuullisessa tasapainossa. Toiseksi tällaisen kaavan käyttäminen osoittaisi paremmin tavaramerkkijärjestelmästä käyttäjille aiheutuvat kulut. Vaikka maksuista päätettäessä on otettava huomioon monia tekijöitä, käyttäjiltä veloitettavien maksujen tulisi antaa kuva palvelun suorittamisesta aiheutuvista kuluista. Kolmanneksi, siitä ei näytä sinänsä koituvan mitään erityisiä teknisiä vaikeuksia, että otetaan käyttöön kaava, jolla tulevien yli- ja alijäämien käsittely on automaattisesti sidoksissa maksuihin. Yhteisön tavaramerkistä annetussa asetuksessa todetaan, että maksuja koskevassa asetuksessa vahvistetaan erityisesti maksujen määrä ja maksutavat[9]. Komissio aikoo ehdottaa, että maksuja koskevaa komission asetusta muutetaan komiteamenettelyllä, kuten yhteisön tavaramerkistä annetussa asetuksessa säädetään. Näissä säännöksissä voisi olla kaava, jonka perusteella maksuja tarkistetaan säännöllisesti, jotta talousarvio saadaan kohtuulliseen tasapainoon. Tämä edellyttää, että tarkistuksen – alennuksen tai korotuksen – laskemisesta on sovittu poliittisella tasolla. 4.3. Ehdotetun säännöllistä maksujen tarkistamista koskevan menetelmän pääpiirteet Maksuja olisi tarkistettava automaattisesti viraston rahoitusnäkymien perusteella tiettyjä ehtoja noudattaen. Komissio aikoo ehdottaa säännöllistä tarkistamista varten menetelmää, joka perustuisi seuraaviin olettamuksiin: - Jotta oikeusvarmuus voidaan säilyttää ja jotta tulojen ja menojen todellinen kehitys voidaan ottaa huomioon rajatulta ajanjaksolta, tarvittavat tarkistukset olisi toteutettava määräajoin (esim. vuosittain). - Kun ylijäämä (tai alijäämä) on arvioitu, tarkistuksen perustana tulisi olla kolme tärkeintä perusmaksua: (yksittäisten) tavaramerkkien hakemus-, rekisteröinti- ja uudistamismaksu. Näitä kolmea maksua tulisi alentaa tai korottaa suhteessa niiden suhteelliseen merkitykseen[10]. - Säännöllisten automaattisten tarkistusten on pysyttävä määrätyssä vaihteluvälissä. - Viraston taloudellinen itsenäisyys on taattava kaikissa olosuhteissa. 5. PÄÄTELMÄT Yhteisön tavaramerkistä annetussa asetuksessa velvoitetaan pitämään viraston talousarvio tasapainossa. Realistiset ennusteet yhteisön tavaramerkkihakemusten ja tavaramerkkien uudistamisten vuosittaisesta määrästä osoittavat, ettei tämä ole mahdollista, jos maksupolitiikkaa ei muuteta. Kumulatiiviset käteisvarat voivat nousta vuoden 2010 loppuun mennessä noin 375 miljoonaan euroon ja vuoden 2016 loppuun mennessä lähes 700 miljoonaan euroon. Siksi tarvitaan nopeasti toimia, joilla pystytään hallitsemaan viraston käteisvaroja. Komissiolla on asiassa erityinen vastuu, koska sen tehtävänä on määrittää maksujen suuruus. Maksujen suuruus on vahvistettava sellaiselle tasolle, että tuloilla voidaan periaatteessa varmistaa viraston talousarvion tasapaino. Tapauskohtaista lähestymistapaa, jossa maksuja muutettaisiin satunnaisesti, voisi olla vaikea noudattaa, sillä se saattaisi johtaa komiteamenettelyssä pitkiin ja itseään toistaviin keskusteluihin. Täsmällinen rakenteellinen ratkaisu olisi parempi vaihtoehto. Siksi komissio ehdottaa, että talousarviotilannetta aletaan tarkastella säännöllisesti viraston taloudellisen tilanteen kehittymisestä saatavilla olevan tiedon perusteella. Tässä yhteydessä noudatettaisiin vakiolähestymistapaa, jossa tärkeimpiä maksuja korotettaisiin tai alennettaisiin tilanteen mukaan. Edellyttäen, että asiasta tehdään poliittinen sopimus, kaavaa olisi sovellettava maksujen tarkistamiseen esimerkiksi vuosittain. Kaavassa olisi otettava huomioon kaikki merkitykselliset tekijät, jotta voidaan taata tasapainoinen ja toimiva maksurakenne. Komissio katsoo, että nyt on sopiva aika esittää rakenteellinen ehdotus, jolla viraston käteisvarat voidaan saada tasapainoon. Virasto on kymmenen toimintavuotensa aikana ylläpitänyt korkeita standardeja yhteisön tavaramerkkien rekisteröinnissä ja sittemmin myös yhteisömallien rekisteröinnissä. Lisäksi virasto on suoriutunut onnistuneesti merkittävistä tapahtumista, joilla on ollut huomattavia taloudellisia vaikutuksia. Esimerkkeinä voidaan mainita sähköisen asioinnin käyttöönotto, kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen unioniin vuonna 2004 ja tavaramerkkien uudistamisen ensimmäinen kierros vuonna 2005. Ennalta määrätty kaava ei saa vaarantaa viraston toiminnan korkeaa tasoa eikä estää mahdollisimman hyvää yhteistyötä kansallisten virastojen kanssa. Se ei saa tulevaisuudessa johtaa myöskään talousarvion alijäämään. Viraston olisi voitava kaikissa olosuhteissa jatkaa tavaramerkkien ja mallien nykyaikaisen, tehokkaan ja toimivan rekisteröintijärjestelmän hoitamista, mistä on hyötyä käyttäjille ja koko yhteiskunnalle. Viraston ylijäämäisen talousarvion vuoksi komissio haluaa toimia mahdollisimman pian, kuitenkin hyvän hallintotavan periaatteita noudattaen. Komissio aikoo ehdottaa maksuja koskevan komission asetuksen muuttamista keväällä 2007. Ehdotuksien yhteydessä esitetään oikeasuhteinen vaikutusten arviointi. Komissio pyytää neuvostoa ja Euroopan parlamenttia esittämään huomautuksensa tässä tiedonannossa ehdotetusta lähestymistavasta. LIITE Taulukossa on esitetty talousarviota koskevia ennusteita, jotka koskevat vuosia 2006–2016 (kaikki luvut ovat miljoonia euroja). Skenaarioiden pohjana on 75 000, 60 000 ja 90 000 hakemusta vuodessa. Kaikissa kolmessa vaihtoehdossa yhteisön tavaramerkkien uudistamisasteen on oletettu pysyvän koko jakson ajan 60 prosentissa. [pic] [1] Jäljempänä 'virasto'. [2] Ks. http://oami.europa.eu/en/office/survey05.htm. [3] Ks. viraston vastaus käyttäjätyytyväisyyskyselyn tuloksiin http://oami.europa.eu/en/office/pdf/USS_Response.pdf. [4] Ks. 134 artiklan 2 kohta yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 19 päivänä helmikuuta 2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 422/2004 (EUVL L 70, 9.3.2004, s. 1). [5] Vuotuinen ylijäämä on yhden budjettikauden ylijäämä. (Yhteenlasketut) ylijäämät eivät kuitenkaan kerro välttämättä siitä, kuinka paljon käteisvaroja on käytettävissä. Osa kertyneestä ylijäämästä ei ole käytettävissä käteisvaroina esimerkiksi siksi, että varat on sijoitettu kiinteään omaisuuteen, kuten rakennuksiin. Käteisvarojen määrä on vaihtuvien vastaavien ja vaihtuvien vastattavien erotus. [6] Komission asetus (EY) N:o 1042/2005, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2005, maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun asetuksen (EY) N:o 2869/95 muuttamisesta (EUVL L 172, 5.7.2005, s. 22). Mallia koskevien maksujen osalta ks. komission asetus (EY) N:o 2246/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) suoritettavista yhteisömallin rekisteröintiin liittyvistä maksuista (EYVL L 341, 17.12.2002, s. 54). [7] Hakemus- ja rekisteröintimaksujen alentamisesta arvioidaan saatavan budjettikaudella 2006 noin 20 miljoonan euron kokonaissäästöt. Uudistamismaksujen alentamisen arvioidaan vastaavan noin 28,5:tä miljoonaa euroa ja sähköisestä asioinnista annettavan alennuksen 4,5:tä miljoonaa euroa. Luokkamaksujen alentamisesta arvioidaan saatavan yhteensä vielä 2 miljoonan euron säästöt. [8] Arvio 1. lokakuuta 2006. [9] Ks. 139 artiklan 2 kohta asetuksessa (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna. [10] Kolmen pääasiallisen maksutyypin säännöllinen tarkistaminen ennalta määritetyn kaavan mukaisesti ei sulje pois mahdollisuutta muuttaa kaikkia maksuja. Esim. EU:n laajentumisen tai lainsäädännön muutosten vuoksi voidaan tarvita rakenteellisia muutoksia.