Virallinen lehti nro C 226 , 20/07/1998 s. 0073



A4-0198/98 Päätöslauselma oikeudenmukaisesta kaupasta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 8. lokakuuta 1991 antamansa päätöslauselman kahvin kulutuksesta keinona tukea aktiivisesti pieniä kolmannen maailman kahvintuottajia ja tällaisen kahvin käyttöönotosta Euroopan unionin toimielimissä ((EYVL C 280, 8.10.1991, s. 33.)), - ottaa huomioon 19. tammikuuta 1994 antamansa päätöslauselman oikeudenmukaisuuden ja yhteisvastuullisuuden edistämisestä pohjoisen ja etelän välisessä kaupassa ((EYVL C 44, 14.2.1994, s. 119.)), - ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon eurooppalaista «fair trade» -merkkiä koskevasta aloitteesta ((EYVL C 204, 15.7.1996. s. 41.)), - ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY) monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin teollisuus- ja maataloustuotteisiin annettujen neuvoston asetusten (EY) N:o 3281/94 ja (EY) N:o 1256/96 7 ja 8 artiklassa säädettyjen työntekijöiden oikeuksia ja ympäristön suojelua kannustavien erityismenettelyjen täytäntöönpanosta ((EYVL C 360, 26.11.1997, s. 9.)) ja 16. joulukuuta 1997 antamansa asiaa koskevan lausunnon ((EYVL C 14, 19.1.1998, s. 28.)), - ottaa huomioon 15. toukokuuta 1997 antamansa päätöslauselman sosiaalisin perustein tehtävistä merkinnöistä ((EYVL C 167, 2.6.1997, s. 158.)), - ottaa huomioon vuoden 1997 Eurobarometrin selvityksen «Attitudes of EU consumers to Fair Trade bananas», - ottaa huomioon 2. lokakuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission vihreästä kirjasta Euroopan unionin ja AKT-maiden välisistä suhteista 2000-luvun alussa - Uuden kumppanuuden tuomat haasteet ja mahdollisuudet ((EYVL C 325, 27.10.1997, s. 28.)), - ottaa huomioon 1. huhtikuuta 1998 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta suuntaviivoista uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden (AKT) kanssa ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 10.)), - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietinnön ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnon (A4-0198/98), A. katsoo, että oikeudenmukainen kauppa on osoittautunut yhdeksi tehokkaimmista tavoista edistää kehitystä, B. pitää kokemusta oikeudenmukaisesta kaupasta tärkeänä inhimillisen kehityksen edistämisen välineenä ja katsoo sen edistävän sellaisia kansainvälisen talouden ja kaupan sääntöjä, joilla pyritään lisäämään oikeudenmukaisuutta ja kohtuullisuutta pohjoisen ja etelän välillä, C. katsoo, että nykyiset kansainvälisen kaupan rakenteet ovat edelleen hyvin epäoikeudenmukaisia, koska kehitysmaat voivat viedä pääasiassa ainoastaan raaka-aineita jalostettavaksi teollisuusmaissa, joissa tapahtuu suuri osa arvonlisäyksestä, D. katsoo, että sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät ehdot ovat tärkeitä, elämän laatuun vaikuttavia tekijöitä, jotka vaikuttavat myös kehitykseen, E. ottaa huomioon, että se on toistuvasti kehottanut sisällyttämään sosiaali- ja ympäristölausekkeita kansainvälisiin sopimuksiin ja WTO:n sääntöihin, F. katsoo, että toimielinten olisi edistettävä oikeudenmukaista kauppaa EU:n kaikessa kehitysyhteistyöpolitiikassa sekä AKT-maiden kanssa nykyisen Lomén yleissopimuksen jälkeen tehtävän sopimuksen ja ALA-asetuksen avulla, G. katsoo, että oikeudenmukaisen kaupan johdonmukaista helpottamista ei pidä rajoittaa kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskeviin toimiin, vaan sen on oltava osa muun muassa kauppa- ja maatalouspolitiikkaa, H. katsoo, että oikeudenmukaisen kaupan päätavoitteena on lyhyellä aikavälillä lisätä pientuottajien ja työntekijöiden mahdollisuuksia kehitysmaissa ja näin auttaa edistämään kestävää sosiaalista ja taloudellista kehitystä näiden maiden yhteisöissä, I. katsoo, että oikeudenmukaisen kaupan tarkoituksena on pidemmällä aikavälillä vaikuttaa kansainväliseen kauppajärjestelmään sen oikeudenmukaisuuden lisäämiseksi näyttämällä esimerkkiä ja painostamalla hallituksia, kansainvälisiä järjestöjä ja liikeyrityksiä, jotta ne tunnustaisivat ja omaksuisivat tällaisen kaupan pääperiaatteet, J. katsoo, että oikeudenmukaisen kaupan yhteydessä olisi kiinnitettävä huomiota naisten aktiiviseen rooliin, koska naiset ovat kestävän kehityksen tärkeimmät taloudelliset toimijat, K. katsoo, että oikeudenmukainen kauppa vaikuttaa myönteisesti yleiseen tietoisuuteen pohjoisen ja etelän välisistä suhteista erityisesti vahvistamalla kansalaisten välistä yhteistyötä, L. katsoo, että oikeudenmukainen kauppa on yhteistyömuotona ollut onnistunut ja että siksi on olemassa vaara, että käsitettä käytetään väärin, M. katsoo, että oikeudenmukaisen kaupan erityismerkitys on turvattava ja ehkäistävä sen korvaaminen huonommilla kaupankäynnin muodoilla, jotka eivät mitenkään edistä pohjoisen ja etelän välisten suhteiden uusia, nykyistä oikeudenmukaisempia sääntöjä, N. ottaa huomioon, että oikeudenmukaisen kaupan alalla ei ole määritelty, mitkä todellisuudessa ovat sen yhteiset perusteet, O. katsoo, että jonkinlaiset oikeudenmukaisen kaupan vähimmäisperusteet olisi määriteltävä, P. katsoo, että EU:n oikeudenmukaisen kaupan tukemisen on oltava näiden perusteiden mukaista, Q. katsoo, että komission olisi arvioitava näiden perusteiden noudattamista hankehakemuksia arvioidessaan, R. pitää tämän vuoksi hyvin tärkeänä, että oikeudenmukaisen kaupan alalla saadaan aikaan yhteinen määritelmä «fair trade» -käsitteelle, jotta ala erotetaan selkeästi muista kaupan muodoista ja samanaikaisesti jää tilaa uusien tuotteiden ja markkinoiden kehittämiselle, S. katsoo, että tällainen määrittely voisi luoda kehyksen, jossa EU voi tukea oikeudenmukaiseen kauppaan liittyviä toimia, T. katsoo, että perusteiden avoin soveltaminen ja riippumattomat, avoimet valvontamenettelyt lisäävät kuluttajien luottamusta oikeudenmukaisen kaupan piiriin kuuluviin tuotteisiin, U. katsoo, että olisi kannustettava toimia «fair trade» -merkinnän myöntävien elinten uskottavuuden lisäämiseksi, V. katsoo, että «fair trade» -merkinnän myöntäminen on pidettävä erillään «fair trade» -tuotteilla käytävästä kaupasta, W. katsoo, että on edelleenkin tarpeen tukea kehitysmaiden kumppanijärjestöjä tuotesuunnittelussa, laadunvalvonnassa, Euroopan markkinoiden tuntemuksessa, kestäviin tuotantomenetelmiin liittyvissä asioissa jne., X. on huolissaan siitä, että komissiolla ei ole mitään selkeää oikeudenmukaista kauppaa koskevaa politiikkaa ja että eri pääosastoja ei ole rakenteellisesti koordinoitu keskenään, Y. katsoo, että oikeudenmukaista kauppaa edistävien järjestöjen avustaminen ja tukeminen on tällä hetkellä vähäistä ja pirstoutunutta, Z. katsoo, että yhteisön oikeudenmukaiselle kaupalle antama tuki on tähän asti käytetty suureksi osaksi tietoisuuden lisäämiseen Euroopassa, AA. ottaa huomioon että viimeaikaiset Eurobarometrin selvitykset osoittavat selvästi, että oikeudenmukaisen kaupan käsitteen tuntemus on lisääntynyt; korostaa kuitenkin, että tämä tuntemus on hyvin erilaista eri jäsenvaltioissa, AB. korostaa suppeasti ymmärretyn oikeudenmukaisen kaupan ja liikeyritysten erilaisten vapaaehtoisten käytännesääntöjen keskinäistä täydentävyyttä ja panee tyytyväisenä merkille viimeaikaiset käytännesääntöihin liittyvät aloitteet, kuten «Clean Clothes Campaign» ja «Ethical Trading Initiative», AC. ottaa huomioon symbolisen arvon ja kannustavan vaikutuksen, mikä syntyisi, jos kaikki yhteisön toimielimet käyttäisivät sisäisissä palveluissaan oikeudenmukaisen kaupan piiriin kuuluvia tuotteita, kuten Euroopan parlamentti on jo aiemmin vaatinut, AD. katsoo, että nykyiset markkinoille pääsyä koskevat politiikat voivat aiheuttaa vaikeuksia «fair trade» -tuotteilla kauppaa käyville yrityksille, AE. ottaa huomioon, että WTO:n pääjohtaja on kertonut kehitys- ja yhteistyövaliokunnalle, että on olemassa WTO:n sääntöjen mukaisia tapoja, joilla hallitukset voivat tukea oikeudenmukaista kauppaa sillä edellytyksellä, että näin ei syrjitä mitään kehitysmaata, AF. ottaa huomioon, että WTO:lla on erityisiä lisätoimenpiteitä kehitysmaiden tukemiseksi ja että WTO:n neuvottelujen uusi kierros alkaa piakkoin; 1. Kehottaa jälleen kerran komissiota ottamaan oikeudenmukaisen kaupan helpottamisen kiinteäksi osaksi EU:n ulkopolitiikkaa, avustusyhteistyöpolitiikkaa ja kauppapolitiikkaa, mukaan lukien käytännesääntöjen kehittäminen ylikansallisille eurooppalaisille, kehitysmaissa toimiville yrityksille, ja erityisesti huolehtimaan asiasta vastaavien osastojen työn asianmukaisesta koordinoinnista ja luomaan sen toteuttamisen vaatimat hallinnolliset rakenteet; 2. Pyytää oikeudenmukaisen kaupan edistämisen ottamista kehitysyhteistyön yhdeksi välineeksi, kun Afrikan, Karibianmeren ja Tyynenmeren valtioiden (AKT) kanssa tehdään uutta sopimusta; pyytää myös sen sisällyttämistä niiden valtioiden kanssa tehtävään yhteistyösopimukseen, joita koskee ALA-asetus; 3. Kiirehtii komissiota valmistelemaan oikeudenmukaista kauppaa koskevan tiedonannon mahdollisimman pian; 4. Pyytää komissiota tutkimaan maailmanlaajuisesti mahdollisuuksia, joilla oikeudenmukaista kauppaa voidaan edelleen tukea; 5. Pyytää komissiota parantamaan oikeudenmukaiseen kauppaan liittyvän työn koordinointia niissä pääosastoissa, jotka vastaavat kehitysyhteistyöstä, kaupasta, sosiaaliasioista ja kuluttajakysymyksistä, työntekijöiden oikeuksista ja pienistä ja keskisuurista yrityksistä; 6. Suosittelee erillisen budjettikohdan luomista oikeudenmukaista kauppaa varten; 7. Kehottaa komissiota käyttämään oikeudenmukaisen kaupan alalle varattuja määrärahoja - erityisesti kehitysmaissa, mukaan lukien toimet uusien «fair trade» -hankkeiden käynnistämiseksi, antamalla teknistä apua, mukaan lukien asianmukainen tekninen apu ja koulutus markkinaennusteiden tekemisessä ja yritysstrategioiden kehittämisessä, luomalla kiertäviä, matalakorkoisia luottojärjestelmiä, kannustamalla siirtymistä (lisäarvoa tuottavaan) tuotteiden valmistukseen ja edistämällä mahdollisuuksia noudattaa eurooppalaisia terveys- ja turvallisuusnormeja; - EU:ssa tukemalla epäsuotuisassa asemassa olevista yhteisöistä peräisin olevien «fair trade» -tuotteiden kaupan edistämistä ja markkinoillepääsyä; 8. Pyytää komissiota Euroopan oikeudenmukaisen kaupan hankkeiden yhteisrahoituksessa - hyväksymään hankkeita, joissa yhdistyy kolmansien maiden kehitysapu Euroopan unionin kehitysyhteistyökoulutukseen; - tutkimaan mahdollisuuksia tukea oikeudenmukaiseen kauppaa liittyviä hankkeita, joita esittävät järjestöt, yhdistykset ja muut kuin kehitysyhteistyötä tekevät valtioista riippumattomat järjestöt (valtioista riippumattomat järjestöt saavat jo tukea näiden järjestöjen yhteisrahoitusta koskevasta budjettikohdasta); 9. Suhtautuu myönteisesti erityisten sosiaali- ja ympäristölausekkeiden käyttöönottoon yleisessä tullietuusjärjestelmässä (GSP), koska tämä on ensimmäinen yritys sisällyttää sosiaali- ja ympäristökriteerejä maailman kauppajärjestelmään ja on sellaisena tärkeä ennakkotapaus; pitää kuitenkin valitettavana sitä, että ehdotus ei nykyisellään ole riittävän avokätinen, jotta sillä olisi todellista merkitystä yksittäisille «fair trade» -tuottajille; 10. Katsoo, että oikeudenmukaisen kaupan on täytettävä ainakin seuraavat perusteet, jotta väärinkäyttö voidaan välttää: - suorat ostot; eurooppalaiset yritykset tuovat suoraan paikallisilta tuottajaorganisaatioilta ilman muita välikäsiä kuin vientiorganisaatiot, jotka on perustettu näiden tuottajien eduksi, lukuunottamatta ryhmiä, jotka eivät erityisolosuhteistaan johtuen voi harjoittaa vientiä ilman välikäsiä; - käyvästä markkinahinnasta, jos sellainen on olemassa, ja «fair trade» -lisästä koostuva oikeudenmukainen hinta, edellyttäen, että tiettyä vähimmäishintaa ei aliteta; - maksun maksaminen osittain etukäteen tuottajan pyynnöstä; - tuonti- tai myyntimonopolien kieltäminen, jotta «fair trade» -tuotteiden esteetön pääsy kaupan organisaatioihin ja vähittäismyyntipisteisiin voidaan turvata; - avoimuus hinnoittelussa siten, että kuluttajalle kerrotaan tuottajan tosiasiallisesti saama hinta; - pitkäaikaiset, vakaat suhteet tuottajiin; - tuotanto-olojen on oltava ILO:n yleissopimusten mukaisia silloin, kun käytetään palkattua työvoimaa; - miesten ja naisten yhtäläinen kohtelu ja lapsityövoiman käytöstä pidättäytyminen; - ympäristön, ihmisoikeuksien ja erityisesti naisten ja lasten oikeuksien suojeleminen sekä perinteisten, taloudellista ja sosiaalista kehitystä edistävien tuotantomenetelmien huomioon ottaminen; - paikallisten väestöryhmien omaehtoisen kehityksen kunnioittaminen ja itsehallintoon kannustaminen; 11. Kehottaa komissiota tukemaan vain hankkeita, joissa kaikki edellä mainitut perusteet otetaan täysin huomioon edellyttäen kuitenkin samalla, että näiden hankkeiden piiriin kuuluvat tuotteet ovat Euroopan unionissa sovellettavien terveys-, turvallisuus- ja hygieniamääräysten mukaisia; kehottaa komissiota kuitenkin ottamaan huomioon myös ponnistelut näiden perusteiden täyttämiseksi ja ottamaan huomioon niiden täyttämättä jättämisen syyt tämän tuen yhteydessä; 12. Pyytää komissiota pitämään naisten toteuttamia hankkeita ensisijaisina; 13. Katsoo, että komission kolmansissa maissa sijaitsevien edustustojen on osallistuttava sellaisten uusien «fair trade» -hankkeiden etsintään, jotka ovat edellä mainittujen perusteiden mukaisia ja joille voitaisiin myöntää EU:n tukea; 14. Kehottaa oikeudenmukaisen kaupan tärkeimpiä osapuolia (sertifiointijärjestöt, maahantuojat, vähittäismyyntipisteet) toimimaan 10 kohdassa mainittujen perusteiden mukaisesti oikeudenmukaiseen kauppaan tähtäävän liikkeen uskottavuuden turvaamiseksi; 15. Kannustaa yhteisen eurooppalaisen «fair trade» -merkin luomista; kehottaa komissiota auttamaan tässä asiassa ja yleisestikin työskentelemään yhdessä sertifiointijärjestöjen kanssa uskottavuuden ja tunnustuksen lisäämiseksi ja «fair trade» -käsitteen epäoikeutetun, kuluttajia mahdollisesti harhaanjohtavan käytön estämiseksi; 16. Korostaa, että on tärkeää, että kaikki sertifiointijärjestöt, tunnetut tuoterekisterit mukaan lukien, toimivat niistä järjestöistä riippumattomasti, jotka osallistuvat tuotteiden tuontiin tai myyntiin; 17. Pitää suositeltavana, että «fair trade» -sertifiointijärjestöt tunnustetaan oikeutetuiksi EN 45011 -standardeihin, jotka koskevat sertifiointitoimistojen standardeja; 18. Pitää suositeltavana koordinointielimen luomista kaikkia sellaisia eurooppalaisia «fair trade» -tuotteiden maahantuojia varten, jotka noudattavat kyseisiä perusteita, jotta rakenteita ja tietoa voitaisiin käyttää parhaalla mahdollisella tavalla ja jotta EU:n toimielimet keskustelisivat asioista keskitetysti yhden tahon kanssa; 19. Kehottaa komissiota kiinnittämään huomiota erityisesti ohjelmiin, joilla tuetaan varsinkin elintarviketuotteiden jalostamista kehitysmaissa (arvonlisäys) ja jotka näin mahdollistavat kilpailukykyisemmät hinnat sekä tekniikan ja tietotaidon siirtämisen; 20. Kehottaa jäsenvaltioita lisäämään oikeudenmukaisen kaupan tuntemusta kouluissa; 21. Pyytää jäsenvaltioita lisäämään kuluttajien tietoisuutta, jotta heillä olisi kaikki tarvittavat tiedot valintoja tehdessään; 22. Kehottaa komissiota ottamaan huomioon oikeudenmukaiseen kauppaan liittyvät aloitteet kauppapolitiikkansa määrittelyssä; 23. Kehottaa komissiota luomaan WTO:n sääntöjen mukaisia menettelyjä oikeudenmukaiseen kauppaan liittyvien aloitteiden tukemiseksi ketään syrjimättömällä tavalla; 24. Pyytää komissiota edistämään jalostettujen tuotteiden tullien alentamista kansainvälisten kauppasopimusten yhteydessä; 25. Kehottaa tässä suhteessa komissiota ja neuvostoa antamaan lisäetuuksia tuotteille, joilla on merkintä siitä, että ne on tuotettu tunnustettujen «fair trade» -standardien mukaisesti, esimerkiksi soveltamalla näitä tuotteita suosivaa arvonlisäveroa ja verotusta ja tullietuuksia; 26. Kehottaa neuvostoa ja komissiota vaatimaan oikeudenmukaista kauppaa tukevien toimien sisällyttämistä tuleviin WTO:n neuvotteluihin ja erityisten kauppaa koskevien kannusteiden tarjoamista kehitysmaiden sosiaalisten ja ympäristöolojen parantamiseksi; 27. Kehottaa komissiota lisäämään tukea ja yhdenmukaistamaan sisäiset menettelynsä johdonmukaisen avun tarjoamiseksi; 28. Toistaa suosittelevansa sitä, että kaikki yhteisön toimielimet käyttäisivät oikeudenmukaisen kaupan piiriin kuuluvia tuotteita sisäisissä palveluissaan; 29. Kehottaa komissiota oikeudenmukaisen kaupan alan edustajia kuultuaan esittämään parlamentille perusteellisen arvion erityisen tällaiselle kaupalle omistetun budjettikohdan hyvistä ja huonoista puolista, ja toteuttamaan tarvittavia toimia, jotta kaikki osapuolet voivat saada helpommin käytettäväkseen oikeudenmukaista kauppaa varten osoitettuja varoja 10 kohdassa mainittujen perusteiden mukaisesti; 30. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.