Huom. Maksutasetilastoihin sisältyvissä tiedoissa alakohtaisten kauppavirtojen jaottelu on rajallista, eikä palvelukaupan virtoja jaotella toimitusmuodon perusteella. Ulkomaisia osakkuus- ja tytäryhtiöitä koskevien tilastojen tiedoissa esitetään yksityiskohtainen jaottelu, mutta muodon 3 palvelujen (tai tavaroiden) kaupan todellisen arvon saamiseksi luvut on korjattava jälleenviennin osalta (esim. ulkomaisia osakkuus- ja tytäryhtiöitä koskevissa tilastoissa esitetään EU:n monikansallisten yritysten liikevaihto Yhdysvalloissa; paikallisen myynnin, muodon 3 viennin, arvon saamiseksi tiedoista on poistettava Yhdysvalloissa sijaitsevien EU:n yritysten vienti).

EU:lla oli vuonna 2019 voimassa etuuskohtelukauppaa koskeva sopimus seuraavien kolmen Aasian valtion kanssa: Etelä-Korea, Japani ja Singapore. Sopimukset auttavat EU:n yrityksiä säilyttämään kilpailukykynsä alueella, jonka maat ovat hiljattain solmineet kauppasopimuksia kolmansien maiden kanssa; yksi esimerkki on kattava ja edistyksellinen Tyynenmeren kumppanuussopimus,jonka sopimuspuolia Japani ja Singapore ovat. Sopimukset auttavat myös vahvistamaan kansainvälisiä normeja, jotka ovat kolmen sopimuksen muihin kuin tulleihin liittyvien sitoumusten selkäranka. Erityisesti uusimmat sopimukset Japanin sekä Kaakkois-Aasian maiden liiton (ASEAN) jäsenen Singaporen kanssa edustavat merkittäviä käännekohtia koko alueelle, ja niiden pohjalta EU:n yritykset voivat laajentaa toimintaansa naapurimaihin. EU:n ja Etelä-Korean välistä vapaakauppasopimusta (FTA) on nyt sovellettu kahdeksan vuotta. Maaliskuussa 2019 julkaistun sopimusta koskevan jälkiarvioinnin mukaan siitä on ollut hyötyä sekä EU:n (+4,4 miljardia euroa) että Etelä-Korean taloudelle (+4,9 miljardia euroa) huolimatta vaikeasta finanssikriisin jälkeisestä jaksosta, joka on heikentänyt kysyntää ja kansainvälistä kauppaa.

Palvelukaupan osalta uusimmat luvut ovat vuodelta 2018. Palvelukauppa tämän kertomuksen kattamien 65 kumppanin kanssa kasvoi vuonna 2018 kaikkiaan 1,7 prosenttia eli hitaammin kuin yhteenlaskettu EU:n palvelukauppa (+2,3 prosenttia). Näiden 65 kumppanin kanssa käydyn palvelukaupan kauppatase oli 80 miljardia euroa ylijäämäinen, mikä tarkoittaa 11,5 prosentin kasvua vuoteen 2017 verrattuna. Monet ennen vuonna 2007 annettua Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa ‑tiedonantoa tehdyistä sopimuksista eivät sisällä kunnianhimoisia periaatteita palvelujen alalla. Yksi esimerkki tällaisesta sopimuksesta on EU:n kauppasopimus sen toiseksi tärkeimmän palvelukaupan alan kumppanin, Sveitsin, kanssa. Palvelukauppa sellaisten tämän kertomuksen kattamien etuuskohtelukaupan piiriin kuuluvien kumppanien kanssa, jotka ovat tehneet palveluihin liittyviä sitoumuksia, kasvoi vuonna 2018 yhteensä 3,3 prosenttia eli enemmän kuin EU:n palvelukauppa kokonaisuudessaan. Palvelukauppa sellaisten etuuskohtelukaupan piiriin kuuluvien kumppanien kanssa, joilla on hiljattain solmittu kauppasopimus, kasvoi huomattavasti enemmän (+7,6 prosenttia) kuin palvelukauppa vanhempien kumppanien (+0,8 prosenttia) kanssa.

Saksalainen hedelmäviinien tuottaja Katlenburger Winery on vuonna 1925 perustettu yritys, jossa on 90 työntekijää. Yritys pitää EU:n ja Japanin kauppasopimusta ilahduttavana. Kauppasopimus poisti Katlenburgerin tuotteilta tullit, jotka olivat aiemmin 0,33 euroa litralta. Tämä on auttanut yritystä kilpailemaan yhä hintatietoisemmilla markkinoilla.

Japani oli tämän kertomuksen kattamista etuuskohteluun oikeutetuista kauppakumppaneista toiseksi suurin EU:n maatalouselintarvikkeiden viennin markkina-alue. Vienti Japaniin kasvoi 16 prosenttia vuonna 2019. Sopimuksen merkittävä potentiaali EU:n viennin lisäämisessä useiden tuotteiden, kuten sianlihan, naudanlihan, juuston, jalostettujen maataloustuotteiden ja viinin, alalla alkaa siis toteutua. Yksi huomattava saavutus on, että Japani on hyväksymässä ja tunnustamassa vaiheittain EU:n viininvalmistusmenetelmät.

Vuosi 2019 oli ensimmäinen kokonainen kalenterivuosi, jona EU:n ja Japanin talouskumppanuussopimusta sovellettiin. Japani on EU:n seitsemänneksi suurin kauppakumppani, ja sen osuus EU:n ulkomaankaupasta on 3 prosenttia.

– EU on ajanut Etelä-Koreaa koskevaa riita-asiaa sopimuksen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan luvun nojalla, koska Etelä-Korea ei ole noudattanut sitoumuksiaan, joiden mukaan sen on ratifioitava keskeiset Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimukset ja suojeltava työntekijöiden oikeuksia. EU pyysi heinäkuussa asiantuntijapaneelin koolle kutsumista, ja asiantuntijapaneeli perustettiin joulukuussa.

Kanadan sekä EU:n välistä laaja-alaista talous- ja kauppasopimusta (CETA) on sovellettu väliaikaisesti 21. syyskuuta 2017 saakka lukuun ottamatta joitakin, erityisesti investointituomioistuinjärjestelmää koskevia määräyksiä. Vuonna 2019 otettiin merkittävä askel kohti investointituomioistuinjärjestelmän tulevaa täytäntöönpanoa: komissio antoi lokakuussa neljä ehdotusta, jotka auttavat varmistamaan tuomarien etiikan ja luotettavuuden sekä järjestelmän tehokkaan muutoksenhakutoiminnon. Tämä on ensimmäinen tällainen muutoksenhakutoiminto, joka otetaan käyttöön kansainvälisissä investointisopimuksissa.

EU:n ja Singaporen vapaakauppasopimus on ollut voimassa 21. marraskuuta 2019 saakka. Sopimuksesta odotetaan olevan hyötyä EU:n viennille ja investoijille, myös yli 10 000:lle Singaporeen sijoittautuneelle EU:n yritykselle. Singapore on EU:n suurin kauppakumppani Kaakkois-Aasiassa. Singaporen osuus EU:n kaupasta alueen kanssa on kolmannes ja sen osuus EU:n suorien ulkomaisten investointien kokonaismäärästä alueella on kaksi kolmannesta.

CETA-sopimus alensi tulleja, yksinkertaisti hallinnollisia menettelyjä ja vahvisti maantieteellisen merkinnän ”piment d’Espelette” suojaa. Tämän seurauksena kysyntä on lisääntynyt ja Maritxu ja Eric Amestoyn tuotanto on kasvanut 30 kilogrammasta 200 kilogrammaan.

Maritxu ja Eric Amestoy ovat kasvattaneet chilejä pienellä maatilallaan Ranskan Baskimaassa kymmenen vuoden ajan. He ovat vieneet lajiketta ”piment d’Espelette” Kanadaan vuodesta 2016 saakka. He ovat monipuolistaneet tuotantoaan vihanneksiin ja kananmuniin. Maatilalla ei käytetä lainkaan kemiallisia tuotteita.

EU:n tavaroiden viennissä Kanadaan tullietuuksien käyttöaste kasvoi EU27-maiden osalta 38 prosentista vuonna 2018 jo 48 prosenttiin. Koko tullietuuksien käyttöasteeseen vaikuttaa edelleen se, että tullietuuksien käyttöaste on alhainen (26 prosenttia) autoja ja autonosia koskevassa EU:n viennissä. Autojen ja autonosien osuus tullietuuksien piiriin kuuluvasta EU27-maiden viennistä Kanadaan on 39 prosenttia. Komissio on ollut proaktiivisesti yhteydessä toimialan teollisuusjärjestöihin, yrityksiin ja asiantuntijoihin ymmärtääkseen paremmin, miksi näin on. Teollisuuden, erityisesti autoteollisuuden, mukaan sopimus oli edelleen suhteellisen uusi ja yritykset tarvitsevat enemmän aikaa, jotta ne ehtivät ottaa käyttöön prosessit ja IT-järjestelmät saadakseen tarvittavat tiedot toimittajilta. Autoteollisuus vahvisti myös, että se aikoi hakea tullietuuksia taannehtivasti, mikä on CETA-sopimuksen nojalla sallittua enintään kolmen vuoden ajalta. Yleisesti ottaen toimiala korosti, että EU:n yrityksille olisi tiedotettava paremmin CETA-sopimuksen hyödyistä ja siitä, miten ne saadaan käyttöön. Komissio jatkoi vuonna 2019 toimiaan etuuksien käytön helpottamiseksi antamalla erikoistunutta ohjausta. Komissio julkaisi syyskuussa 2019 oppaan alkuperäsäännöistä CETA-sopimuksessa ja marraskuussa faktatietoja tekstiileistä ja vaatteista useilla EU:n kielillä.

3.2.2 Latinalaisen Amerikan kumppanimaat

EU:lla on Latinalaisessa Amerikassa neljä kauppasopimusta, joissa on mukana 11 maata: Meksiko, Chile, Andien kumppanit Kolumbia, Ecuador ja Peru sekä kuusi Keski-Amerikan kumppania (Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua ja Panama). Mercosur-sopimuksen käyttöönoton jälkeen EU:lla on etuuskohteluun perustuvat kauppasuhteet käytännössä kaikkiin Latinalaisen Amerikan maihin Boliviaa ja Venezuelaa lukuun ottamatta. Se on enemmän kuin millään muulla alueella ja saman verran Euroopan vapaakauppaliiton kanssa. Esimerkiksi Meksikon kanssa tehty sopimus on peräisin 2000-luvun alusta. Sopimusta on uudistettu kaupan lisäämiseksi, pk-yritysten osallistumisen edistämiseksi ja uusien toimialojen sisällyttämiseksi esimerkiksi palvelujen (digitaali-, meri- ja finanssialan palvelut jne.), energian tai investointien alalla, mikä lisää EU:n yritysten mahdollisuuksia ja tuo hyötyjä kuluttajille. Samaan aikaan kauppaa ja kestävää kehitystä koskevissa luvuissa on määritetty työtä ja ympäristöä koskevia sitoumuksia, jotka liittyvät muun muassa Pariisin sopimukseen ja keskeisiin ILO:n yleissopimuksiin. Samanlainen uudistaminen on käynnissä Chilen kanssa.

Se, että EU on poistanut tullit useimmilta tuotteilta, auttaa Latinalaisen Amerikan kumppanimaita monipuolistamaan vientiä ja integroitumaan paremmin arvoketjuihin ja maailmantalouteen. Sopimukset tuovat EU:n yrityksille uusia mahdollisuuksia kehittyvillä markkinoilla, joilla on suuri kasvupotentiaali, sekä tarjoavat mahdollisuuden saada kriittisiä raaka-aineita ja panoksia teollisuuden ja maatalouden käyttöön.

EU:n rooli Latinalaisessa Amerikassa on yhä vahva: EU on suurin kehitysyhteistyön ja suorien ulkomaisten investointien lähde Latinalaisessa Amerikassa. Lisäksi se on alueen kolmanneksi suurin kauppakumppani Yhdysvaltojen ja Kiinan jälkeen. Yhdysvaltojen asema Latinalaisen Amerikan suurimpana kauppakumppanina on pitkäaikainen, kun taas Kiina on ohittanut EU:n toiseksi suurimpana kumppanina hiljattain. Kauppasuhteissa on eroja: Meksiko ja Keski-Amerikka ovat kaikkein tiiviimmin sidoksissa Yhdysvaltojen talouteen ja mineraalirikkaat Andien alueen maat ovat lisänneet kauppaa Kiinan kanssa, kun taas Kiina ja EU ovat Mercosur-ryhmään kuuluvien maiden tärkeimmät kumppanit.

Kahdenvälinen kauppa: suuntaukset vuonna 2019

EU:n kauppasopimukset ovat ajan mittaan auttaneet vakiinnuttamaan EU:n aseman investoijana ja kauppakumppanina alueella. Sopimukset ovat myös auttaneet torjumaan tullietuuksien vähenemistä, joka on ollut seurausta Latinalaisen Amerikan kumppanimaiden tekemistä kauppasopimuksista esimerkiksi Yhdysvaltojen tai Kiinan kanssa.

EU:n sekä sen tämänhetkisten Latinalaisen Amerikan kauppakumppanien ja Mercosurin välisen kaupan arvo oli 192 miljardia euroa, ja EU:n kauppatase oli 22 miljardia euroa ylijäämäinen. EU:n tavaravienti niihin 11:een Latinalaisen Amerikan maahan, joiden kanssa sillä on kauppasopimus, kasvoi 12 prosenttia hieman alle 59 miljardista eurosta vuonna 2015 yhteensä 66 miljardiin euroon. EU:n markkinaosuus näiden maiden tuonnista on pysynyt noin 12 prosentissa, kun taas Yhdysvaltojen osuus on vähentynyt 40,3 prosentista 42,5 prosenttiin ja Kiinan osuus on pysynyt vakaana noin 19 prosentissa.

Kauppasopimukset voivat avata uusia markkinoita EU:n maatalouselintarvikkeille. Viime vuosikymmenellä EU:n maataloustuotteiden vienti niihin Latinalaisen Amerikan maihin, joiden kanssa EU:lla on kauppasopimus, yli kaksinkertaistui. Tämä johtuu pääasiassa kauppasopimusten mukaisesti toteutetusta tullien poistamisesta tai alentamisesta, sillä maataloustuotteiden tullit olivat usein melko korkeita.

Banaanit ovat edelleen tärkein keskiamerikkalaisten ja Andien alueen kumppanimaiden EU:hun viemä hyödyke. Niiden vientiin sovellettiin vakautusmekanismia, jonka voimassaolo kuitenkin päättyi joulukuussa 2019. Mekanismin mukaan komissio tarkastelee tuonnin vaikutusta unionin banaanimarkkinoiden tilanteeseen, kun sopimuksessa määritetyt maakohtaiset vuotuiset kynnystuontimäärät ylittyvät, ja tekee päätöksen kyseisen etuustullin tilapäisestä suspendoimisesta tai siitä, ettei suspendoiminen ole asianmukaista. Tuoreiden banaanien vuotuiset tuontimäärät banaaneja koskevan vakautusmekanismin piiriin kuuluvista Latinalaisen Amerikan ja Keski-Amerikan maista olivat vuonna 2019 yhteensä 72,9 prosenttia kumuloidusta kynnystasosta. Kyseisistä kumppanimaista vain Peru, Nicaragua ja Guatemala ylittivät niitä koskevat kynnysmäärät. Komissio katsoi, että tilapäinen suspendointi ei ollut asianmukaista, koska näiden maiden tuonnin osuus banaanien kokonaistuonnista oli erittäin pieni silloin, kun kyseiset kynnysmäärät ylitettiin.

Andien alueen ja Keski-Amerikan kumppanimaiden pyynnöstä vuonna 2019 käytiin asianomaisten sopimusten määräysten perusteella keskusteluja banaanien tulleista vapauttamisen tarkastelusta. Kaikkien asiaan liittyvien tekijöiden, myös EU:n markkinoiden vakauden, arvioinnin jälkeen päätettiin, että Keski-Amerikan maista ja Kolumbiasta/Ecuadorista/Perusta peräisin olevien tuoreiden banaanien tullit olisi pidettävä nykyisellä tasolla, joka on 75 euroa/tonni.

Täytäntöönpanon edistyminen vuonna 2019