Muutettu ehdotus: neuvoston direktiivi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän osalta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2003/0078 lopull. - CNS 2002/0041 */





Muutettu ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän osalta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT 1. TAUSTAA Komissio julkaisi 8. helmikuuta 2002 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän osalta [1]. [1] Ehdotus julkaistu asiakirjassa KOM(2002) 64 lopullinen. Neuvosto puolestaan antoi 7. toukokuuta 2002 neuvoston direktiivin 2002/38/EY direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta ja väliaikaisesta muuttamisesta radio- ja televisiolähetyspalveluihin ja tiettyihin sähköisesti suoritettaviin palveluihin sovellettavien arvonlisäverojärjestelyjen osalta [2] sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 792/2002 hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla annetun asetuksen (ETY) N:o 218/92 väliaikaisesta muuttamisesta sähköistä kaupankäyntiä koskevien lisätoimenpiteiden osalta [3]. [2] EYVL L 128, 15.5.2002, s. 41. [3] EYVL L 128, 15.5.2002, s. 1. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 17. ja 18. heinäkuuta 2002 [4]. [4] EYVL C 241, 7.10.2002, s. 83. Euroopan parlamentti antoi 24. syyskuuta 2002 tätä neuvoston direktiiviehdotusta koskevan mietinnön [5] ehdottaen kahta tarkistusta, joista toisen komissio saattoi hyväksyä ja jonka osalta se lupautui muuttamaan ehdotustaan. [5] Mietintö ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän osalta, KOM(2002) 64 - C5-0112/2002 - 2002/0041 (CNS), PE 307.532, A5-0274/2002. Tämän vuoksi komissio tekee tämän muutetun ehdotuksen. 2. MUUTOKSET SELITETTYINÄ 2.1. "Yhden luukun" periaatteen käyttöönotto Tämän muutoksen tarkoituksena on varmistaa, että ehdotettuja sääntöjä, jotka koskevat EU:n ulkopuolelle sijoittautuneiden matkatoimistojen EU:hun sijoittautuneille asiakkaille suorittamien matkapalvelujen suorituspaikkaa, on helppo soveltaa käytännössä. Esittäessään, että kolmansiin maihin sijoittautuneita palvelujen suorittajia verotettaisiin EU:ssa niiden EU:hun sijoittautuneille asiakkaille suorittamista palveluista, komissio ei ehdottanut yksinkertaistettuja toimenpiteitä tämän periaatteen toteuttamiseksi. Toisaalta direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta radio- ja televisiolähetyspalveluihin ja tiettyihin sähköisesti suoritettaviin palveluihin sovellettavien arvonlisäverojärjestelyjen osalta annetussa neuvoston direktiivissä 2002/38/EY vahvistettiin yksinkertaistettu järjestelmä sellaisia tapauksia varten, joissa EU:hun sijoittautumaton palvelujen suorittaja suorittaa kyseisiä palveluja EU:ssa olevalle muulle kuin verovelvolliselle asiakkaalle. Tätä "yhden luukun" järjestelmää sovelletaan 3 vuotta kestävän kokeilujakson ajan 1. heinäkuuta 2003 alkaen. Euroopan parlamentti ehdottaa, että tämä sähköisen kaupankäynnin direktiivissä 2002/38/EY säädetty erityisjärjestelmä sekä hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla annetun asetuksen (ETY) N:o 218/92 väliaikaisesta muuttamisesta sähköistä kaupankäyntiä koskevien lisätoimenpiteiden osalta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 792/2002 III A osastossa säädetty veroviranomaisten kahdenvälinen selvitysjärjestelmä ulotettaisiin koskemaan EU:n ulkopuolelle sijoittautuneiden matkapalvelujen suorittajien EU:hun sijoittautuneille asiakkaille suorittamia palveluja. Komissio hyväksyi tämän tarkistuksen ja lupasi muuttaa ehdotustaan sitä vastaavasti. 2.2. EU:n ulkopuolelle sijoittautuneille asiakkaille suoritettujen palvelujen vapauttaminen verosta Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta, koska se on vastoin sitä yhteisön alv-järjestelmän perusperiaatteisiin kuuluvaa periaatetta, joka mukaan tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia verotetaan kulutuspaikassa. Tästä syystä yhteisössä kertynyttä voittomarginaalia olisi verotettava yhteisössä, eikä sitä pitäisi vapauttaa verosta, jos asiakas on sijoittautunut EU:n ulkopuolelle. 3. MUUTOKSET KOMISSION EHDOTUKSEEN KOM(2002) 64 LOPULLINEN 3.1. Uusi alakohta 26 artiklan 2 kohtaan Ensimmäinen muutos koskee sähköisesti suoritettaviin palveluihin sovellettavan erityisjärjestelmän ulottamista koskemaan EU:n ulkopuolelle sijoittautuneiden matkatoimistojen EU:hun sijoittautuneille asiakkaille suorittamia matkapalveluja siltä osin kuin matkapalvelu toteutetaan EU:ssa. Näistä suorituksista säädetään komission ehdotuksen KOM(2002) 64 lopullinen 26 artiklan 2 kohdassa. Kyseiseen kohtaan lisätään uusi alakohta, jonka mukaan kyseiset 26 artiklan 2 kohdan uudessa b alakohdassa mainitut EU:n ulkopuolisten maiden toimijat voivat soveltaa sähköisesti suoritettaviin palveluihin sovellettavan järjestelmän kaltaista erityisjärjestelmää arvonlisäverotukseen liittyvien velvollisuuksiensa täyttämiseksi EU:ssa. 3.2. Uusi 26 artiklan 3 kohta Tämän uuden 26 artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitetään ensin erityisjärjestelmän soveltamisalan ja toiminnan rajaamisessa tarvittavia määritelmiä. Sen toisessa alakohdassa säädetään itse erityisjärjestelmästä, jota sovelletaan EU:n ulkopuolelle sijoittautuneiden matkatoimistojen matkapalvelujen suorituksiin, kun kyse on näiden EU:hun sijoittautuneille asiakkaille suorittamista, EU:ssa toteutettavista matkapalveluista. 3.3. Ehdotuksen KOM(2002) 64 lopullinen 3 artiklan muuttaminen Uudessa 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen suoritusten erityisjärjestelmä vastaa sähköisesti suoritettaviin palveluihin sovellettavaa erityisjärjestelmää, josta säädetään kuudennen arvonlisäverodirektiivin 26 c artiklan B jaksossa ja jota sovelletaan 3 vuoden kokeilujakson ajan 1. heinäkuuta 2003 alkaen. Tästä syystä on suotavaa muuttaa alkuperäistä tavoitepäivämäärää (1. tammikuuta 2003) siten, että se vastaa tätä päivämäärää. 4. ASETUKSEN (ETY) N:O 218/92 MUUTOSEHDOTUKSEN TAVOITE JA SISÄLTÖ Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 26 artiklassa säädettyyn matkatoimistoja koskevaan erityisjärjestelmään ehdotettujen muutosten tarkoituksena on varmistaa, että arvonlisävero maksetaan sille jäsenvaltiolle, jossa tosiasiallinen kulutus tapahtuu. Ehdotetussa uudessa järjestelmässä kulutusjäsenvaltio on se maa, joka on ensi sijassa vastuussa siitä, että palvelujen suorittajat noudattavat verovelvoitteitaan ja maksavat suorituksistaan asianmukaisen arvonlisäveron. Kun kyse on sellaisten toimijoiden yhteisöön sijoittautuneille asiakkaille suorittamista matkapalveluista, jotka eivät ole sijoittautuneet yhteisöön ja joita ei ole rekisteröity siellä arvonlisäverovelvollisiksi, kulutusjäsenvaltion ja palvelujen suorittajan sijoittautumisjäsenvaltion on toimitettava toisilleen kaikki tiedot, joita tarvitaan kuudennen arvonlisäverodirektiivin uuden 26 artiklan 3 kohdan mukaisen erityisjärjestelmän soveltamiseksi. Lisäksi on tarpeen varmistaa, että palveluista, joiden verotuspaikka on kulutusjäsenvaltion alueella, kertynyt arvonlisäveron määrä siirretään tosiasiallisesti kulutusjäsenvaltion talousarvioon. Vastaava järjestelmä on jo otettu käyttöön sähköisesti suoritettavien palvelujen osalta [6]. Asetukseen (ETY) N:o 218/92 ehdotettujen muutosten tarkoituksena on ulottaa tämä järjestelmä koskemaan myös matkatoimistojen kuudennen arvonlisäverodirektiivin 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun erityisjärjestelmän mukaisesti suorittamia palveluja. [6] Neuvoston asetus (EY) N:o 792/2002, annettu 7. toukokuuta 2002. 2002/0041 (CNS) Muutettu ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [7], [7] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [8], [8] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [9], [9] EYVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa "Strategia sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseksi" [10] todetaan, että yhteisön lainsäädännön nykyistä yhdenmukaisempi soveltaminen eri jäsenvaltioissa on yksi neljästä päätavoitteesta, jotka on saavutettava sisämarkkinoiden toiminnan tehostamiseksi lyhyellä aikavälillä. [10] KOM(2000) 348 lopullinen, 7.6.2000. (2) Jäsenvaltiot soveltavat tällä hetkellä erilaisia tulkintoja matkatoimistoja koskevasta erityisjärjestelmästä, josta on säädetty jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [11] 26 artiklassa, mikä on johtanut eroihin erityisjärjestelmän soveltamisessa eri jäsenvaltioissa sekä kilpailun vääristymiseen joidenkin toimijoiden osalta. [11] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. (3) Direktiivin 77/388/ETY soveltamisalan laajentaminen siten, että kaikkiin matkapaketteja koskeviin suorituksiin sovellettaisiin sen 26 artiklassa säädettyjä edellytyksiä, poistaisi kyseiset erot ja takaisi alkuperäisen tavoitteen paremman toteutumisen eli verottamisen siinä jäsenvaltiossa, jossa kulutus tapahtuu. (4) Sähköisesti suoritettavien palvelujen verotusta koskevalla neuvoston direktiivillä 2002/38/EY käyttöön otettu yksinkertaistettu järjestelmä olisi ulotettava koskemaan myös yhteisöön sijoittautumattomien matkatoimistojen yhteisöön sijoittautuneille asiakkaille suorittamia matkapalveluja. (5) Jotta toimijoiden, jotka eivät ole sijoittautuneet yhteisöön ja joiden ei edellytetä rekisteröityvän siellä verovelvollisiksi, olisi helpompi noudattaa verovelvoitteita, olisi luotava erityisjärjestelmä, jota sovelletaan niiden yhteisöön sijoittautuneille asiakkaille suorittamiin, yhteisössä toteutettaviin matkapalveluihin. Tätä järjestelmää sovellettaessa toimija, joka suorittaa tällaisia matkapalveluja yhteisöön sijoittautuneille asiakkaille, saa, jollei tämä muuten ole yhteisössä verovelvollinen, valita yhden jäsenvaltion, jossa hakeutuu verovelvolliseksi. (6) Sijoittautumattoman toimijan, joka haluaa hyödyntää erityisjärjestelmää, olisi täytettävä järjestelmässä asetetut vaatimukset sekä noudatettava sen jäsenvaltion voimassa olevia asiaa koskevia säännöksiä, jossa palvelut kulutetaan. (7) Tunnistamisjäsenvaltiolla on oltava mahdollisuus tietyin edellytyksin poistaa sijoittautumaton toimija erityisjärjestelmästä. (8) Jos sijoittautumaton toimija valitsee erityisjärjestelmän soveltamisen, olisi arvonlisävero, jonka kyseinen toimija on maksanut erityisjärjestelmän piiriin kuuluvaa verotettavaa toimintaansa varten käyttämiensä tavaroiden ja palvelujen ostosta, palautettava jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvolisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt - 17 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/560/ETY [12] mukaisesti siinä jäsenvaltiossa, jossa kyseinen tuotantopanoksista maksettava arvonlisävero on kertynyt. Kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja harkinnanvaraisia palautusta koskevia rajoituksia ei pitäisi soveltaa. [12] EYVL L 326, 21.11.1986, s. 40. (9) Direktiivin 77/388/EY 26 a artiklassa säädetään käytettyihin tavaroihin sekä taide-, keräily- ja antiikkiesineisiin sovellettavasta vastaavasta erityisjärjestelystä, joka perustuu voittomarginaalin verottamiseen. Kyseisessä artiklassa olevien yksityiskohtaisten määritelmien avulla voitaisiin selventää 26 artiklassa olevia määritelmiä ja siten yksinkertaistaa matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän soveltamista. (10) Matkatoimistojen suorittamat palvelut ovat luonteeltaan erityisiä, koska toimistot ostavat erilaisia palveluja kolmansilta osapuolilta, yhdistävät ne ja tämän jälkeen myyvät matkapaketteina, joten niiden on usein erittäin vaikeaa määritellä kunkin erillisen suorituksen voittomarginaalia. Järjestelmä, jossa matkatoimistot voisivat laskea tietylle ajanjaksolle kausikohtaisen voittomarginaalin, yksinkertaistaisi järjestelmää ja ratkaisisi useita niille tästä aiheutuvia ongelmia. (11) Samoista syistä matkatoimistoille olisi annettava mahdollisuus valita tavanomainen alv-järjestely yhteisön alv-järjestelmän tasapuolisuuden periaatteen turvaamiseksi. (12) Direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 3 kohdassa ja liitteissä E ja F tarkoitetut poikkeukset olisi kumottava matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän yhdenmukaisemman soveltamisen varmistamiseksi. Samalla olisi kumottava kyseisen direktiivin 28 artiklan 3 kohdan g alakohta sekä 15 artiklan 14 kohta, koska jäsenvaltiot voivat myös niiden nojalla soveltaa epäyhtenäisiä sääntöjä matkatoimistojen suorittamien palvelujen verotukseen. (13) Neuvoston päätös, jolla Belgian kuningaskunnalle myönnettiin sen 13 päivänä syyskuuta 1978 esittämästä pyynnöstä direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan mukainen poikkeus, olisi kumottava matkatoimistoja koskevan erityisjärjestelmän yhdenmukaisemman soveltamisen varmistamiseksi. (14) Direktiivi 77/388/ETY olisi näin ollen muutettava edellä selostetun mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti: 1) Korvataan 26 artikla tekstillä seuraavasti: "26 artikla Matkatoimistoja koskeva erityisjärjestelmä 1. Jäsenvaltioiden on sovellettava tämän artiklan mukaisesti erityistä arvonlisäverojärjestelmää sellaisten matkatoimistojen liiketoimiin, jotka toimivat omissa nimissään suhteessa asiakkaaseen käyttäen muiden verovelvollisten luovuttamia tavaroita ja suorittamia palveluja matkojen toteuttamisessa. Tätä järjestelmää ei sovelleta sellaisiin matkatoimistoihin, jotka toimivat ainoastaan välittäjinä ja joihin on sovellettava 11 artiklan A jakson 3 kohdan c alakohtaa. 2. a) Kaikkia matkatoimiston matkan toteuttamiseksi edellä 1 kohdassa säädetyin edellytyksin suorittamia liiketoimia on pidettävä yhtenä matkatoimiston suorittamana palveluna. Tätä yhtä palvelua verotetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa matkatoimistolla on liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, josta se tarjoaa palvelujen suorituksia. b) Jos matkatoimisto ei ole sijoittautunut yhteisöön tai jos sen kiinteä toimipaikka, josta palvelut suoritetaan, on yhteisön ulkopuolella ja se suorittaa matkapalveluja, joiden tosiasiallinen käyttö ja hyödyntäminen tapahtuu yhteisössä, verotetaan tämä yksi palvelu paikassa, jossa asiakkaalla on liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, johon palvelu suoritetaan, taikka jos tällaista kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa ei ole, paikassa, jossa asiakkaalla on kotipaikka tai pysyvä asuinpaikka. c) Jäsenvaltioiden on annettava sijoittautumattoman matkatoimiston, joka suorittaa b alakohdassa tarkoitettuja matkapalveluja, käyttää 3 kohdan säännösten mukaista erityisjärjestelmää. Tätä erityisjärjestelmää sovelletaan kaikkiin tällaisiin yhteisössä verotettaviin suorituksiin. 3. a) Määritelmät: Rajoittamatta muiden yhteisön säännösten soveltamista tässä artiklassa tarkoitetaan: (1) 'sijoittautumattomalla matkatoimistolla' matkatoimistoa, jonka liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä toimipaikka ei ole yhteisön alueella ja jota ei muuten 22 artiklan nojalla vaadita rekisteröitymään verovelvolliseksi; (2) 'matkapalveluilla' turistimatkojen järjestäjien suorittamia palveluja tai muiden verovelvollisten vastaavalla tavalla suorittamia palveluja; (3) 'tunnistamisjäsenvaltiolla' jäsenvaltiota, johon sijoittautumaton matkatoimisto päättää ottaa yhteyttä ilmoittaakseen verovelvollisena harjoittamansa toiminnan alkamisesta yhteisössä tämän artiklan säännösten mukaisesti; (4) 'kulutusjäsenvaltiolla' jäsenvaltiota, jossa matkapalvelujen suorittamisen katsotaan tapahtuvan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti; (5) 'arvonlisäveroilmoituksella' ilmoitusta, johon sisältyvät kussakin jäsenvaltiossa verotettavan määrän määrittämiseksi tarvittavat tiedot. b) Erityisjärjestelmä, jota sovelletaan 2 kohdan b alakohdan mukaisiin yhteisössä verotettaviin matkapalvelujen suorituksiin (1) Sijoittautumattoman matkatoimiston on ilmoitettava tunnistamisjäsenvaltiolle verovelvollisena harjoittamansa toiminnan alkamisesta tai päättymisestä taikka muuttumisesta siinä määrin, ettei se enää ole oikeutettu käyttämään erityisjärjestelmää. Tämä ilmoitus voidaan tehdä sähköisesti. Sijoittautumattoman matkatoimiston verollista toimintaansa aloittaessa tunnistamisjäsenvaltiolle toimittamassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tunnistetiedot: nimi, postiosoite, mahdollinen kansallinen veronumero ja ilmoitus siitä, ettei toimistoa ole rekisteröity arvonlisäverovelvolliseksi yhteisössä. Sijoittautumattoman matkatoimiston on ilmoitettava tunnistamisjäsenvaltiolle kaikista toimitettuja tietoja koskevista muutoksista. (2) Tunnistamisjäsenvaltion on annettava sijoittautumattomalle matkatoimistolle yksilöllinen tunnistenumero. Kulutusjäsenvaltiot voivat näiden tunnistetietojen pohjalta pitää yllä omia tunnistamisjärjestelmiään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava sijoittautumattomalle matkatoimistolle sille annettu tunnistenumero. (3) Tunnistamisjäsenvaltion on poistettava sijoittautumaton matkatoimisto tunnistamisrekisteristä, jos i) se ilmoittaa, ettei se enää suorita kyseisiä matkapalveluja; tai ii) voidaan muuten olettaa, että sen verollinen toiminta on päättynyt; tai iii) se ei enää täytä erityisjärjestelmän käytölle asetettuja vaatimuksia; tai iv) se laiminlyö jatkuvasti erityisjärjestelmää koskevien sääntöjen noudattamisen. (4) Sijoittautumattoman verovelvollisen on toimitettava tunnistamisjäsenvaltiolle arvonlisäveroilmoitus jokaiselta vuosineljännekseltä riippumatta siitä, onko matkapalveluja suoritettu vai ei. Ilmoitus on toimitettava 20 päivän kuluessa sen ilmoituskauden päättymisestä, jota ilmoitus koskee. Arvonlisäveroilmoituksessa on ilmoitettava tunnistenumero ja jokaisen verottavan kulutusjäsenvaltion osalta ilmoituskaudella suoritettujen matkapalvelujen kokonaisvoittomarginaali arvonlisäverolla vähennettynä sekä vastaavan veron kokonaismäärä. Sovellettavat verokannat ja kannettavan veron kokonaismäärä on myös ilmoitettava. (5) Arvonlisäveroilmoitus on tehtävä euroina. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat vaatia, että veroilmoitus tehdään niiden kansallisissa valuutoissa. Jos myynti on tapahtunut muina valuuttoina, arvonlisäveroilmoitusta täytettäessä on käytettävä ilmoituskauden viimeisen päivän valuuttakurssia. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai jos kursseja ei ole julkaistu kyseisenä päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. (6) Sijoittautumattoman matkatoimiston on maksettava arvonlisävero ilmoituksen toimittamisen yhteydessä. Maksu on suoritettava tunnistamisjäsenvaltion määräämälle euromääräiselle pankkitilille. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat vaatia, että maksu suoritetaan niiden oman valuutan määräiselle pankkitilille. (7) Sen estämättä, mitä direktiivin 86/560/ETY 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, tätä erityisjärjestelmää käyttävälle sijoittautumattomalle matkatoimistolle on tämän direktiivin 17 artiklan 2 kohdan mukaisten vähennysten sijasta myönnettävä palautus direktiivin 86/560/ETY mukaisesti. Direktiivin 86/560/ETY 2 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta palautukseen, joka liittyy tähän erityisjärjestelmään kuuluviin matkapalvelujen suorituksiin. (8) Sijoittautumattoman matkatoimiston on pidettävä kirjaa tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluvista liiketoimista niin yksityiskohtaisesti, että kulutusjäsenvaltion verohallinto pystyy sen perusteella määrittämään, onko 4 alakohdassa tarkoitettu arvonlisäveroilmoitus asianmukainen. Kyseiset tiedot on pyydettäessä saatettava tunnistamisjäsenvaltion ja kulutusjäsenvaltion saataville. Tiedot on säilytettävä kymmenen vuotta sen vuoden päättymisestä, jolloin liiketoimi suoritettiin. (9) Sijoittautumattomaan matkatoimistoon, joka on valinnut tämän erityisjärjestelmän, ei sovelleta 21 artiklan 2 kohdan b alakohtaa. 4. Matkatoimiston suorittamien yhdeksi palveluksi katsottavien liiketoimien veron perusteena on matkatoimiston saama voittomarginaali vähennettynä voittomarginaaliin sisältyvällä arvonlisäveron määrällä. Tämä voittomarginaali vastaa matkatoimiston matkapaketista perimän myyntihinnan ja matkatoimistolle kyseisestä matkapaketista aiheutuneiden todellisten kustannusten välistä erotusta. Tässä kohdassa tarkoitetaan: b) 'matkapaketin todellisilla kustannuksilla' kaikkea sitä a alakohdassa tarkoitettua arvonlisäverollista vastinetta, jonka verovelvolliset toimijat ovat saaneet tai saavat matkatoimistolta tälle luovuttamistaan tavaroista tai suorittamistaan palveluista, jos kyseiset liiketoimet koituvat suoraan asiakkaan hyväksi, pois lukien kuitenkin matkapaketin kokoamisesta aiheutuvat yleiskustannukset. 5. Veronkannon yksinkertaistamiseksi ja jollei arvonlisäverokomitean kuulemisesta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat säätää, että kaikkien voittomarginaaliverotuksen erityisjärjestelyjen alaisten matkapalvelujen suoritusten veron peruste määrätään kausikohtaisesti kullekin verokaudelle, jonka aikana matkatoimiston on tehtävä 22 artiklan 4 kohdassa, sellaisena kuin se on korvattuna 28 h artiklalla, tarkoitettu ilmoitus. Tällöin matkapalvelujen suoritusten veron peruste muodostuu matkatoimiston saamasta kokonaisvoittomarginaalista vähennettynä tähän voittomarginaaliin sisältyvällä arvonlisäveron määrällä. Kokonaisvoittomarginaali vastaa seuraavien määrien välistä erotusta: a) voittomarginaaliverotuksen erityisjärjestelyjen alaisten, matkatoimiston kauden aikana suorittamien matkapalvelujen kokonaismäärä, joka on yhtä suuri kuin 4 kohdan mukaisesti määritelty kokonaismyyntihinta, ja b) edellä 1 kohdassa tarkoitettujen, matkatoimiston kauden aikana suorittamien tavaroiden ja palvelujen ostojen kokonaismäärä, joka on yhtä suuri kuin 4 kohdan mukaisesti määritellyt todelliset kokonaiskustannukset. 6. Jos liiketoimet, joissa matkatoimisto turvautuu muihin verovelvollisiin, suoritetaan näiden toimesta yhteisön ulkopuolella, matkatoimiston suorittamat palvelut on rinnastettava 15 artiklan 14 kohdan mukaisesti vapautettuun välittäjien toimintaan. Jos näitä liiketoimia suoritetaan sekä yhteisössä että sen ulkopuolella, on vapautettuna pidettävä vain sitä osaa matkatoimiston palveluista, joka liittyy yhteisön ulkopuolella suoritettuihin liiketoimiin. 7. Muun verovelvollisen matkatoimistolle toimittamaansa laskuun merkitsemät arvonlisäverot sellaisista 2 kohdassa tarkoitetuista liiketoimista, jotka koituvat suoraan matkatoimiston asiakkaan hyväksi, eivät oikeuta vähennykseen eivätkä palautukseen missään jäsenvaltiossa. 8. Matkatoimisto voi soveltaa tavanomaista arvonlisäverojärjestelmää kaikkiin voittomarginaaliverotuksen erityisjärjestelyjen alaisiin suorituksiin. 9. Jos matkatoimisto soveltaa matkapalvelun suoritukseen tavanomaista arvonlisäverojärjestelmää, sillä on oikeus vähentää siitä verosta, jonka se on velvollinen maksamaan, muiden verovelvollisten sille suorittamista palveluista maksettava tai maksettu arvonlisävero, jos nämä liiketoimet koituvat suoraan sen asiakkaan hyväksi. Vähennysoikeus syntyy sillä hetkellä, kun sellaisen suorituksen johdosta, johon matkatoimisto päättää soveltaa tavanomaista arvonlisäverojärjestelmää, syntyy verosaatava. 10. Kun matkatoimisto soveltaa sekä tavanomaista arvonlisäverojärjestelmää että voittomarginaaliverotuksen erityisjärjestelyjä, sen on kirjanpidossaan erotettava toisistaan kummankin järjestelyn piiriin kuuluvat liiketoimet jäsenvaltioiden vahvistamien sääntöjen mukaisesti.". 2) Poistetaan 15 artiklan 14 kohdan toinen alakohta. 3) Poistetaan 28 artiklan 3 kohdan g alakohta. 4) Poistetaan liitteessä E oleva 15 kohta. 5) Poistetaan liitteessä F oleva 27 kohta. 2 artikla Kumotaan neuvoston päätös, jolla Belgian kuningaskunnalle myönnettiin sen 13 päivänä syyskuuta 1978 esittämästä pyynnöstä direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan mukainen poikkeus. 3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot säätävät siitä, miten viittaukset tehdään. 4 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä [...]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...]