EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 03.05.1995 
KOM(95) 158 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
TELEVIESTINNÄN INFRASTRUKTUURIN JA 
KAAPELITELEVISIOVERKKOJEN VAPAUTTAMISTA KOSKEVAN 
VIHREÄN KIRJAN TARKASTELU 

YHTEENVETO 
TIETOYHTEISKUNTA: TELEVIESTrNTÄPOLITIIKAN POLIITTINEN KEHYS 
Euroopan televiestinnän infrastruktuurin tuleva kehitys on etualalla Bangemannin työryhmän 
laatiman kertomuksen "Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta" i sekä Euroopan tietä 
tietoyhteiskuntaan2 koskevan komission toimintasuunnitelman herättämässä tietoyhteiskuntaa 
koskevassa keskustelussa Tästä keskusteltiin myös helmikuussa 1995 G7-huippukokouksessa 
Brysselissä. Tässä kokouksessa mukautettavan oikeudellisen sääntelyjärjestelmän määritelmä 
tunnustettiin yhdeksi kahdeksasta periaatteesta, joita tarvitaan maailmalaajuisen 
tietoyhteiskunnan toteuttamiseen 
G7-huippukokouksen päätöslauselmissa todettiin, että: "oikeudellisessa sääntelyjärjestelmässä 
käyttäjällä olisi oltava etusija ja siinä olisi toteutettava useita toisiaan täydentäviä 
yhteiskunnallisia tavoitteita. Se on suunniteltava niin, että se mahdollistaa samanaikaisesti 
va/innanva/xtuden, korkealaatuiset /xtlvelut ja kohtuulliset hinnat. Se on siten perustettava 
sellaiseen ympäristöön, jossa dynaamisia kilpailua kannustetaan, käyttö- ja 
säänlelytoimintojen erillisyys taataan sekä yhteenkytkettävyyttä ja yhteentoimivuutta 
edistetään". 
Televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskevan vihreän 
kirjan I ja II osan tarkastelu, joka juuri saatiin päätökseen, vaikutti merkittävästi tällaisen 
oikeudellisen sääntelyjärjestelmän toteutumiseen Euroopassa. Koska vihreässä kirjassa 
ehdotettiin aikataulu vapauttamiselle, sen myötä käynnistyivät julkiset ja yksityiset investoinnit 
tietoyhteiskunnassa tarvittavaan televiestinnän infrastruktuuriin, ja koska siinä esitettiin selkeä 
ja yhdenmukainen oikeudellinen sääntelyjärjestelmä, voitiin osoittaa keinot, joilla kaikille 
käyttäjille voidaan tulevaisuudessa taata suurempi valinnan mahdollisuus, innovaatiot ja 
parempi palvelun laatu. 
Tarkastelussa todetun yksimielisyyden perusteella on mahdollista edetä kansallisella, unionin ja 
maailmanlaajuisella tasolla. Kaikkien hyväksymän näkemyksen myötä voidaan voittaa 
yleispalvelun, yhdysliikenteen, toimilupien myöntämisen ja tasapuolisen kilpailun sääntelyä 
koskevia haasteet sekä laajentaa uuden ympäristön kansainvälistä ulottuvuutta koskevaa 
yhdenmukaista lähestymistapaa. Siinä luodaan edellytykset, joilla kaikki kansalaiset voivat 
käyttää tietoyhteiskunnan useilla eri aloilla, esimerkiksi terveydenhuollon, koulutuksen ja 
viihteen aloilla tarjoamia uusia palveluja ja hyötyä niistä. 
Lähestymistavassa on otettava myös huomioon tietoyhteiskunnan mukanaan tuoma muutos 
työttömyydessä, joka .ilmenee televiestintäalan perinteisten teletoiminnan harjoittajien 
työttömyysrakenteen muutoksina sekä laajempana vaikutuksena työttömyyteen ja työn 
järjestämiseen tietoyhteiskunnassa. Kertomuksessa tuodaan esiin tarkastelussa esitetyt 
1 Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta, Eurooppa-neuvoston suosituksia, 26.5 1994 
2 Euroopan tietä tietoyhteiskuntaan koskeva tiedonanto. Toimintasuunnitelma, KOM(94) 347 lopuit.. 
17.7.94 
1c\ 
huomautukset ja korostetaan parhaillaan unionissa osana viime helmiskuun G7-
huippukokouksen seurantaa tehtävää työtä. Näiden haasteiden, erityisesti työttömyyden, 
voittamiseksi tarkoitettu toimintasuunnitelma ei kuitenkaan kuulu oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän alaan ja kuten kertomuksessa todetaan, sitä on käsiteltävä erityisissä 
hankkeissa unionin tasolla sekä siitä on keskusteltava uudessa tietoyhteiskuntafoorumissa ja 
korkean tason sosiaalialan asiantuntijatyöryhmässä, joka perustettiin pohtimaan 
tietoyhteiskunnan työttömyyteen liittyviä kysymyksiä. 
TELEVIESTINTÄALAN TALOUDELLISET MAHDOLLISUUDET 
Televiestintä-ja tietotekniikka-ala kasvaa ja muuttuu ennen näkemättömällä tavalla Euroopan 
unionin televiestintäalan arvo on yli 140 biljoonaa ecua (yli 3 prosenttia BKT:sta) ja kasvaa 
voimakkaasti. Nimellinen kasvuvauhti viiden viime vuoden aikana oli keskimäärin 7 prosenttia 
vuodessa. Unionin kansainvälinen sekä naapurivaltioiden välinen yleinen puhelinliikenne, jota 
käytetään suoran televiestinnän käytön ja kasvun osoittimena, kasvoi ainoastaan yli 10 
prosentilla vuonna 1993 verrattuna noin 11 prosentin määrän kasvuun vuosina 1991 ja 1992. 
Tekniset muutokset merkitsevät samalla, että uusia telepalveluita kehitetään erityisesti matka-
ja satelliittiviestinnän alalla, mutta myös digitaalisessa viestinnässä, jossa erilaisiin äänen, 
tietojen ja kuvan yhdistelmiin perustuvat uudet palvelut ovat mahdollistumassa. 
Kotitietokoneiden ja muiden televerkkoihin liitettyjen laitteiden lisääntynyt käyttö vahvistaa 
tätä suuntausta. 
Tietoyhteiskunnan nopea kasvu ja leviäminen on siten todellinen tulevaisuudennäkymä, jossa 
televiestinnän infrastruktuuri ja verkot ovat pohjana, jolta hyvin monenlainen viestimä voi 
kasvaa. 
Juuri tämän huomioon ottaen komissio hyväksyi televiestinnän infrastruktuurin ja 
kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskevan vihreän kirjansa3 (jäljempänä vihreä kirja) 
kaksi osaa. 
Televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskeva vihreä kirja'-1 osa: 
Periaate ja aikataulu (KOM(94)440 lopull., 25.10.94) ja Televiestinnän infrastruktuurin ja 
kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskeva vihreä kirja - II osa: Yhteinen lähestymistapa 
infrastruktuurin tarjoamiseen Euroopan unionissa iKOM(94)682 lopull.. 25.1.95). 
1b 
III 
- fCuinfca yls&^ôfua Yd&ta» MM& Käaka p#äa $6 smafcsaaja terni piïmé maksaa siitä* 
- Miiaias» k&y$yUyMtm&M&fr yhtmitàitàmMh pM oltava tulevaisuudessa? 
i^pa'f I^1***"*"5—*-!^*—*~ — •*-
••*• ••v-r--r-
Mtt&t y^«S*t^«tikîi|^i» ^ mfàtètb vàrt^ ^*&En#$a&& p^$«ssç^? Miten B»rQöpas$a QÏÎSÎ 
- JVfêtcn Böröopajssa- votöaaa taata ve^lluköWn^jaloijlasiaJten piisy i«aai1$«anmarkkinoillc,? 
» Mitkä ovat t&oyhteisktiMîâit la^a«ala,iset yWskottflali^ yakotukset ja tiito ne voidaan ottaa 
VIHREÄN KIRJAN TARKASTELU JA YHTEENVETO TULOKSISTA 
Julkinen tarkasteluajanjakso alkoi, kun vihreän kirjan I osa hyväksyttiin lokakuussa 1994 ja 
kesti maaliskuuhun 1995. Komissio sai yli 100 kirjallista huomatusta Euroopan ja kansallisen 
tason organisaatioilta ja yhdistyksiltä, yrityksiltä ja yksityishenkilöiltä, jotka toimivat pääasiassa 
televiestintäalalla, mutta myös yleisradiotoiminnassa ja siihen liittyvillä aloilla; ammattiliitoilta, 
käyttäjä- ja kuluttajajärjestöiltä; ja Euroopan tietosuojavaltuutetuilta. 
Komission työhön vaikuttivat merkittävästi myös helmi- ja maaliskuussa pidetyt 
tarkastelukokoukset. Näissä kuulemisissa oli kyse Euroopan verkko-operaattoieiden johtajien 
pyöreän pöydän kokouksesta (kiinteän, matkapuhelinverkkoa koskevan ja toimiluvan saaneen 
vaihtoehtoisen infrastruktuurin tarjoajat); yleinen kaksi päivää kestävä kokous, joka koski yli 
125 toimielintä, yritystä ja organisaatiota, kokous televiestintäalalla Euroopan ammattiliittoja 
edustavan valtuuskunnan kanssa. Myös televiestinnän sekakomitean lausunto annettiin 
Komissio oli myös läheisessä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten korkean tason 
komitean kanssa neuvoston päätöslauselman 94/C379)034 mukaisesti. 
Reaktiot vihreässä kirjassa esitettyihin kysymyksiin saatiin tarkastelun aikana ja ne ovat 
perustana tässä tiedonannossa esitetyille komission toimintaehdotuksille. Näistä ehdotuksista 
voidaan havaita jäljempänä olevassa taulukossa esitettävät asiat, joista ollaan yksimielisiä, ja 
yleiset suuntaukset niiden asioiden osalta, joista mielipiteet erosivat: 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994, televiestinnän infrastruktuurien 
vapauttamista koskevasta periaatteesta ja aikataulusta. 
1 c 
YHTEENVETO ASIOISTA, JOISTA OLLAAN YKSIMIELISIÄ 
- Tuetaan yleisesti televiestinnän infrastruktuurin täyttä vapauttamista puhelinliikciinepalvcluiden 
tarjoamisen osalta 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, mihin voidaan mahdollisesti soveltaa 
väliaikaisia järjestelyjä. 
- Ollaan yleisesti yhtä mieltä siitä, että tarvitaan asianmukainen, avoin ja tehokas sääntelyjärjestelmä, 
jotta voidaan taata tehokas kilpailu erityisesti yleispalvelun, yhdysliikenteen ja toimiluvan 
myöntämisen osalta. 
- Tunnustetaan yhteisen lähestymistavan tarve määriteltäessä yleispalvelun kattavuutta ja kustannuksia. 
- Tuetaan laajalti tehokasta yhdysliikcnnejärjestelmää, joka perustuu kaupallisiin neuvotteluihin, mutta 
jota Euroopan tasolla tukee yhteinen oikeudellinen sääntelyjärjestelmä sekä tehokkaita 
välitysjärjestelmiä riitojen ratkaisemiseksi. 
- Tuetaan yleisesti Euroopan tasolla yhteistä oikeudellista sääntelyjärjestelmää, joka perustuu 
avoimuuden, tasapuolisuuden ja suhteellisuuden periaatteisiin ja joka koskee toimiluvan tai oikeuksien 
myöntämistä Euroopan unionissa. 
- Tunnustetaan yleisesti, että kilpailusäännöillä on yhä tärkeämpi merkitys tämän alan kehityksessä. 
- Ollaan vahvasti yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin on pyrittävä varmistamaan yhtäläinen ja 
tosiasiallinen pääsy kolmansien maiden markkinoille niin operaattoreiden kuin laitealankin osalta. 
- Tunnustetaan yleisesti, että tarvitaan jatkotoimenpiteitä ja tukea niiden muutosten vuoksi, jotka 
vapautettu televiestintäala aiheuttaa työllisyyteen, sekä tukea koulutukseen ja työympäristön 
kehittämiseen. 
- Tunnustetaan yleisesti, että tekniset muutokset vievät kohti televiestintä-, tietotekniikka- ja 
yleisradiotoiminnan yhdentymistä. 
YHTEENVETO ASIOISTA, JOISTA ESITETTIIN ERILAISIA MIELIPITEITÄ, MUTTA JOISSA 
KUITENKIN OLI HAVAITTAVISSA SELVÄT SUUNTAUKSET 
- Infrastruktuurin vapauttamisaikataulu 
- Yleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevat asianmukaiset menetelmät 
- Avoimen verkon tarjoamisjärjestelmän soveltamislaajuus tulevaisuudessa, yleisen sääntelyn ja 
alakohtaisten sääntöjen välinen tasapaino; ja yhdysliikenteestä aiheutuvien kustannusten laskemista 
koskevat menetelmät 
- Perusteet toimilupien määrän rajoittamiselle ja Euroopan laajuisen infrastruktuurin ja palveluiden 
toimiluvan alaiseksi saattamista koskeva näkemys 
- Olennaisten voimavarojen, eli numeroiden, taajuuksien ja käyttöoikeuksien, pakollinen jakaminen 
id 
TARKASTELUN POHJALTA SYNTYVÄ TELEVIESTINNÄN SÄÄNTELYÄ KOSKEVA 
SUUNNITELMA 
Tämän vihreän kirjan tarkastelu on väistämättä laajentunut pelkästä infrastruktuurin 
vapauttamista koskevasta kysymyksestä ottamaan huomioon koko sääntely-ympäristön, jotta 
televiestintäala ja -verkot voitaisiin vapauttaa täydellisesti 1 päivään tammikuuta 1998 
mennessä. Saatujen huomautusten ja saavutetun yksimielisyyden perusteella komissio voi nyt 
esittää seuraavat etusijalla olevat asiat valmistellessaan toimenpiteitä, joilla voidaan taata 
televiestinnän infrastruktuurin ja palveluiden vapauttaminen, ja erityisesti niitä toimenpiteitä, 
jotka komission on esitettävä ennen 1 päivää tammikuuta 19965. 
Tällä televiestinnän sääntelyä koskevalla suunnitelmalla täydennetään laajempia hankkeita, joita 
tarvitaan, jotta voitaisiin vastata työllisyyttä koskeviin, sosiaalisiin ja yhteiskunnallisiin 
haasteisiin, sekä muiden sääntely-ympäristöä koskevien näkemysten valmistelua (esimerkiksi 
tietoyhteiskunnan tietosuojaa, henkisen omaisuuden oikeuksien ja audio-visuaalisen politiikan 
alalla). Tämän suunnitelman tärkeimmistä kohdista esitetään jäljempänä yhteenveto: 
- Vapauttamista koskevan aikataulun täytäntöönpano 
Tarkastelussa havaittiin, että infrastruktuurin täydellisen vapauttamisen sitomista yhteen 
telepalveluiden täydellisen vapauttamisen kanssa vuonna 1998, mihin voidaan mahdollisesti 
soveltaa siirtymäkausijärjestelyjä6, tuettiin vahvasti. 
Samalla komissio antaa suuren arvon teollisuuden, yritysten, palvelujen tarjoajien, käyttäjien, ja 
matkapuhelinverkkojen operaattoreiden sekä joidenkin kiinteiden verkkojen operaattoreiden, 
joilla on kokemusta kilpailumarkkinoista, vaatimuksiin nopeammasta, mutta rajoitetummasta 
infrastruktuurin vapauttamisesta heti. Tästä syystä komissio esittää erillisiä toimenpiteitä, joilla 
muutetaan direktiiviä 90/388/ETY (palveludirektiivi) televiestinnän infrastruktuurin ja 
palveluiden täyden vapauttamisen 1 päivästä tammikuuta 1998 osalta; 
kaapelitelevisioverkkojen ja matka- ja henkilöviestinnän osalta. 
Muiden vaihtoehtoisten infrastruktuurien osalta tilanne vaikuttaa olevan epäselvempi ja 
komission on tutkittava sitä tarkemmin. Komissio kuitenkin kannustaa erityisesti tällaisten 
infrastruktuurien käyttöä tietoyhteiskunnassa ennakoitavissa olevissa pilotti- ja muissa 
esittelyhankkeissa. 
- televiestintäalan yleispalvelua koskevan oikeudellisen sääntelyjärjestelmän käyttöön 
ottaminen EU:n tasolla 
Tässä olisi käsiteltävä erityisesti yleispalvelun kattavuutta, kustannuksia ja rahoitusta. 
Katso neuvoston päätöslauselma, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1993, televiestintäalan tilanteen 
uudelleen tarkastelusta ja näiden markkinoiden edelleen kehittämisen tarpeesta (93/C 213/01. E Y VL 
213/1,6.8.1993). 
Pyydettäessä voidaan mahdollisesti soveltaa siirtymäkausijärjestelyjä enintään 5 vuoden ajan Kreikan. 
Irlannin, Portugalin ja Espanjan osalta; myös mahdollisesti 2 vuoden ajan hyvin pienten verkkojen 
osalta, jos se on perusteltua (esimerkiksi Luxemburg). 
vi 1c 
Televiestinnän vapauttamiseksi 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä toteutettavien 
toimenpiteiden lisäksi on toteutettava asianmukaisia yhdenmukaistamistoimenpiteitä, joilla 
voidaan suojata ja taata yleispalvelun kehitys neuvoston ja Euroopan parlamentin vuodesta 
1990 alkaen noudattaman politiikan mukaisesti. 
Erityisesti näillä toimenpiteillä taataan, että siihen edellytykseen, jossa yhden tai useamman 
kansallisen tason operaattorin odotetaan tarjoavan yleisiä puhelinliikennepalveluita kaikille sitä 
kohtuullisesti haluaville, liittyvä taloudellinen vastuu voidaan kunnolla arvioida ja jakaa 
kansallisella tasolla rehellisesti, tehokkaasti ja tasapuolisesti. 
- Oikeudellisen sääntelyjärjestelmän käyttöön ottaminen EU:n tasolla yleisiin 
televerkkoihin ja -palveluihin liittyvän vapaa pääsyn ja yhdysliikenteen osalta 
Järjestelmään sisältyy myös asianmukaiset yhdenmukaistamistoimenpiteet, joiden tarkoituksena 
on taata käyttäjille ja uusille yrittäjille vapaa pääsy yleiseen televiestinnän infrastruktuuriin ja 
palveluihin. Tällainen järjestelmä täydentää yleisten kilpailusääntöjen soveltamista 
yhdysliikennejärjestelyihin. 
Yhdysliikennettä yleisiin televerkkoihin ja -palveluihin koskevien sääntöjen 
yhdenmukaistaminen on ensisijaisen tärkeää. Uusien yrittäjien on tarpeen päästä olemassa 
oleviin yleisiin televerkkoihin ja -palveluihin sellaisin edellytyksin, joilla taataan syrjimättömyys, 
pääsyn tasapuolisuus sekä avoimuus. Tämän vuoksi komissio aikoo tehdä ehdotuksen yleisten 
televerkkojen ja -palveluiden yhdysliikennettä avoimen verkon tarjoamisen yhteydessä 
koskevaksi direktiiviksi. 
- Televiestintäalan toimilupien myöntäminen 
Televiestintäalan toimiluvat rajoittavat palveluiden tarjoamisen vapautta ja voivat vääristää 
markkinarakenteita. Samalla toimiluvat voivat • perustamissopimuksessa ja erityisesti 
kilpailusäännöissä, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivissä 90/388/ETY (sellaisena kuin se 
on muutettuna), asetetuissa rajoissa olla asianmukainen järjestely, jolla voidaan taata 
esimerkiksi yleispalvelun kehittämistä tai tasapuolisen kilpailuympäristön syntymistä edistävien 
edellytysten luomista koskevien tavoitteiden toteutuminen. 
Komissio ehdottaa ennen vuoden 1995 loppua muutokset direktiiviin 90/388/ETY7, 
luodakseen perusteet, joita voidaan käyttää toimilupien määrän rajoittamiseen sekä 
määritelläkseen sen, millaisia ehtoja toimilupaan voidaan liittää yleisten ja yksityisien 
telepalveluiden osalta. 
Komissio ehdottaa muutoksia myös sen nykyiseen toimilupia koskevaan lähestymistapaan8 
Komission direktiivi, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 
(90/388/ETY; EY VL L 192, 24.7.90) 
Muutettu ehdotus, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, toimilupien ja muiden kansallisten 
oikeuksien keskinäisestä tunnustamisesta telepalvelujen osalta, KOM(94) 41 lopull, 22.3.94. ja ehdotus, 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, toimilupien ja muiden kansallisten oikeuksien keskinäistä 
vii H 
laajentamalla niiden soveltamisalaa perustaakseen toimilupien myöntämismenettelyjä ja 
valintaperusteita koskevan yhteisen järjestelmän sekä edistämällä lähestymistapaansa 
toimilupien keskinäisen tunnustamisen osalta. 
Satelliittikäyttöisten henkilöviestintäpalvelujen (PCS) yhtenäistä kansallista toimiluvan 
myöntämistä koskevia hankkeita on vireillä Euroopassa, jotta tällaisia palveluja voitaisiin 
tarjota kaikkialla Euroopassa ensi tilassa ja viimeistään toimiluvan myöntämismenettelyn 
vapautuessa 1 päivään tammikuuta 1996 mennessä. 
- Tasapuolisen kilpailuympäristön takaaminen 
Tarkastelusta selviää, että siitä ollaan yksimielisiä, että vihreässä kirjassa esitetty yleisen 
kilpailulainsäädännön soveltamisen ja alakohtaisen sääntelyn välinen tasapaino on säilytettävä. 
Samalla näille säännöille annetaan paljon painoa, ja oikeudellisen sääntelyjärjestelmän 
kehityksessä todennäköisesti seuraa jatkuva suoran sääntelyllä puuttumisen väheneminen, kun 
kilpailun seuraukset alkavat täysin vaikuttaa. 
Komissio ottaa myös huomioon vaatimukset, joissa halutaan enemmän ennustettavuutta 
erityisesti pääsyn ja yhdysliikenteen osalta.Tältä osin perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklassa 
esitettyjen periaatteiden täytäntöön panemiseksi toteutettavat asianmukaiset toimenpiteet on 
arvioitava, jotta tarvittaessa voidaan saada aikaan ennustettavampi ympäristö. 
- Kansainvälinen suunnitelma 
Komissio on selvästi yksimielinen siitä, että perustelepalveluita koskevissa parhaillaan 
käynnissä olevissa maailman kauppajärjestön (WTO) neuvotteluissa on annettava etusija 
monenvälisille ratkaisuille, jotta yhtäläistä ja tosiasiallista pääsyä kolmansien maiden 
markkinoille koskeva kokonaistavoite saavutettaisiin ja omistuksen rajoitukset poistettaisiin 
EU:n verkko-operaattorien ja palvelujen tarjoajien osalta. Tällaista lähestymistapaa pidettiin 
parempana kuin kahdenvälisiä hankkeita yksittäisten jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden 
välillä. 
Tarkastelussa vahvistui, että siihen asti, kunnes WTO.n neuvottelujen tulokset ovat selvillä, 
unionin on tärkeää säilyttää oikeutensa pitää yllä kolmansien maiden markkinoilla vallitsevia 
olosuhteita vastaavia olosuhteita EU:iin tai ETA:een kuuluvattomien kansalaisten tai tällaisten 
kansalaisten hallitsemien yhtiöiden markkinoille pääsyn ja toimiluvan myöntämisen osalta. 
Tällaisten olosuhteiden ehdottamisen tavoitteena olisi edistää kolmansien maiden verkkojen 
avaamista neuvotteluteitse Euroopan verkko-operaattoreille ja palvelujen tarjoajille. 
Lisäksi käynnissä oleva toiminta, joka koskee Euroopan yhteisten kantojen syntymisen 
edistämistä numerointia ja taajuusallokointia käsittelevissä kansainvälisissä foorumeissa, jatkuu 
samoin kuin se, että pyritään takaamaan maailmanlaajuinen lähestymistapa moniin 
tietoyhteiskunnassa syntyviin kysymyksiin. 
TULEVAISUUDEN OIKEUDELLISEN SÄÄNTELYJÄRJESTELMÄN EDELLYTTÄMÄ 
tunnustamista koskevasta politiikasta satelliittiverkkopalvelujen ja/tai satelliittivieslintäpalvclujcn 
tarjoamisen osalta, KOM(93) 652. 4.1.94 
VIII 1ï 
TOIMINTA 
Neuvoston päätöslauselmissa 93/C213/02 ja 94/C379/03 komission edellytetään valmistelevan 
ennen 1 päivää tammikuuta 1996 vapaan televiestintäympänstön tulevaa sääntelyjärjestelmää 
koskevat ehdotukset.Edellä esitettyjen ensisijaisten kysymysten perusteella seuraava toiminta-
aikataulu, toisiaan täydentävien vapauttamis- ja yhdenmukaistamisalan välistä välttämätöntä 
tasapainoa kunnioittaen, voidaan nyt laatia. 
Päivämäärä Vapauttaminen Yhdenmukaistaminen 
Ennen 31 Komission direktiivin 90/388/ETY Yhteinen kanta ehdotukseen Euroopan 
päivää muutosluonnos matka-ja parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 
heinäkuuta henkilöviestinnän osalta avoimen verkon tarjoamista (ONP) 
1995 koskevan puhelinliikenteen osalta 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutosluonnos televiestinnän 
infrastruktuurin ja palveluiden osalta 1 
| päivästä tammikuuta 1998 alkaen | 
IX n 
Päivämäärä 
Ennen 1 päivää 
tammikuuta 
1996 
Ennen 1 päivää 
tammikuuta 
1996, jatkuu Vapauttaminen 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutos hyväksytään 
kaapelitelevisioverkkojen osalta 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutos hyväksytään matka- ja 
henkslöviestmiiäfi osafts 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutos hyväksytään televiestinnän 
infrastruktuurin ja palveluiden 
täydellisen vapauttamisen osalta 1 
päivästä tammikuuta 1998 alkaen 
Tarvittaessa tehdään ehdotuksia 
asianmukaisista toimenpiteistä, joilla 
voidaan toteuttaa 
perustamissopimuksessa (esimerkiksi 85 
ja 86 artiklassa) esitettyjä periaatteita, 
erityisesti niitä, jotka koskevat 
yhdysliikennettä ja pääsyä Yhdenmukaistaminen 
Ehdotus Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiiviksi hyväksytään 
avoimen verkon tarjoamista (ONP) 
koskevan puhelinliikenteen osalta 
Neuvoston direktiivin 90/387/ETY 
(avoimen verkon tarjoamiseen liittyvää 
järjestelmää koskeva direktiivi) ja 
neuvoston direktiivin 92/44/ETY 
(avoimen verkon tarjoamiseen liittyviä 
kiinteitä johtoja koskeva direktiivi) 
muutosehdotus 
Ehdotus Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiiviksi avoimen verkon 
tarjoamista koskevan periaatteen 
soveltamisesta yleisten televerkkojen ja 
-palveluiden väliseen yhdysliikenteeseen 
Nykyisten toimiluvan myöntämistä 
koskevien ehdotusten mukauttaminen 
Ehdotus neuvoston päätökseksi 
satelliittikäyttöisten 
henkilöviestintäpalvelujen toimiluvan 
yhtenäisestä myöntämisestä Euroopan 
unionissa 
Tiedonanto Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle vapaan 
televiestintäympäristön valmistelusta, 
jossa tarkastellaan erityisesti 
yleispalvelua 
Tiedonanto Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle luettelotiedoista ja 
-palveluista 
U 
Päivämäärä Vapauttaminen Yhdenmukaistaminen 
Ennen 1 päivää Kaikki ne toimenpiteet, jotka tarvitaan Euroopan parlamentti ja neuvosto 
tammikuuta perustamissopimuksessa, erityisesti sen hyväksyvät edellä esitetyt toimenpiteet. 
1997 85 ja 86 artiklassa, esitettyjen 
periaatteiden toteuttamiseen, 
hyväksytään 
Ennen 1 päivää Jäsenvaltiot täydentävät edellä Jäsenvaltiot täydentävät edellä 
tammikuuta esitettyjen vapauttamistoimenpiteiden esitettyjen 
1998 täytäntöönpanoa soveltuvien yhdenmukaistamistoimenpiteiden 
aikataulujen mukaisesti täytäntöönpanoa soveltuvien 
I aikataulujen mukaisesti 
PÄÄTELMÄ 
Komissio uskoo, että tarkastelussa on syntynyt selvä yksimielisyys vihreässä kirjassa esitetyistä 
tärkeimmistä ehdotuksista ja että tarkastelu siten on eniten vaikuttanut toimenpiteisiin, joita 
komissio aikoo esittää. 
Tarkastelun perusteella komissio laati tämän kertomuksen ja toimittaa sen nyt Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle. 
XI H 
SISÄLLYSLUETTELO 
YHTEENVETO i.. ii 1Ä 
I JOHDANTO I * 
II TARKASTELUPROSESSI 4 
III VIHREÄN KIRJAN PÄÄKOHDISTA SAADUT HUOMAUTUKSET 6 
111.1 Infrastruktuuria koskevien erityisten ja yksinomaisten oikeuksien 
poistaminen 6 
111.2 Yleispalvelun suojaaminen ja kehittäminen 7 
111.3 Tulevan avoimen käytön periaatteet, yhdysliikenne ja yhteentoimivuus.. 10 
111.4 Toimiluvan myöntäminen.............. 12 
111.5 Tasapuolisen kilpailun varmistaminen 15 
II 1.6 Käyttöoikeuksien, taajuuksien ja numeroiden saaminen 16 
II 1.7 Toiminta lähialoilla 17 
II 1.8 Työllisyys ja sosiaalinen ja yhteiskunnallinen vaikutus 18 
111.9 Kansainvälinen ulottuvuus....... 19 
111.10 Sääntely-ympäristön tuleva kehitys 20 
IV KOMISSION ARVIOT 21 
IV. 1 Asiat, joista ollaan yleisesti yksimielisiä 21 
IV.2 Asiat, joista ollaan eri mieltä, ja havaittavissa olevat suuntaukset 22 
V ENSISIJAISET TOIMET .26 
V.l Vapauttamisaikataulu...» 26 
V.2 Televiestinnän yleispalvelua koskevan oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän käyttöön ottaminen EU:n tasolla 28 
V.3 Oikeudellisen sääntelyjärjestelmän käyttöön ottaminen EU:n tasolla yleisiin 
televiestintäverkkoihin ja -palveluihin liittyvän avoimen pääsyn ja yhdysliikenteen 
osalta 31 
XII K 
V.4 Televiestintäalan toimilupien myöntäminen 34 
V.5 Tasapuolisen kilpailuympäristön takaaminen . 37 
V.6 Palvelun tarjoajien ja operaattoreiden pääsy välttämättömiin 
resursseihin ja niiden saatavuus, nimittäin: 38 
V.7 Työllisyys, sosiaalinen ja yhteiskunnallinen vaikutus. 39 
V.8 Kansainvälinen suunnitelma 41 
V.9 Kohti tietoyhteiskuntaa 42 
V.10 Täytäntöönpano...... 45 
VI TOIMINTA-AIKATAULU 46 
VII PÄÄTELMÄT .49 
LUETTELO TELEVIESTINNÄN INFRASTRUKTUURIN JA 
KAAPELITELEVISIOVERKKOJEN VAPAUTTAMISTA 
KOSKEVASTA VUODEN 1995 VIHREÄN KIRJAN TARKASTELUUN 
OSALLISTUNEISTA 
XIII 11 
I JOHDANTO 
Euroopan televiestinnän infrastruktuurin tuleva kehitys on etualalla Bangemannin työryhmän 
laatiman kertomuksen "Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta"1 sekä Euroopan tietä 
tietoyhteiskuntaan2 koskevan komission toimintasuunnitelman herättämässä tietoyhteiskuntaa 
koskevassa keskustelussa. Tästä keskusteltiin myös helmikuussa 1994 G7-huippukokouksessa 
Brysselissä. Tässä kokouksessa mukautettavan oikeudellisen sääntelyjärjestelmän määritelmä 
tunnustettiin yhdeksi kahdeksasta periaatteesta, joita tarvitaan maailmalaajuisen 
tietoyhteiskunnan toteuttamiseen. 
G7-huippukokouksen päätöslauselmissa todettiin, että: "oikeudellisessa sääntelyjärjestelmässä 
käyttäjällä olisi oltava etusija ja siinä olisi toteutettava useita toisiaan täydentäviä 
yhteiskunnallisia tavoitteita. Se on suunniteltava niin, että se mahdollistaa samanaikaisesti 
valinnanvapauden, korkealaatuiset palvelut ja kohtuulliset hinnat. Se on siten perustetta\>a 
sellaiseen ympäristöön, jossa dynaamista kilpailua kannustetaan, käyttö- ja 
sääntelyloimintojen erillisyys taalaan sekä yhteenkytkettävyyltä ja yhteentoimivuutta 
edistetään" 
Televiestintä- ja tietotekniikka-ala kasvaa ja muuttuu ennen näkemättömällä tavalla. Euroopan 
unionin televiestintäalan arvo on yli 140 biljoonaa ecua ja se kasvaa voimakkaasti. Tekniset 
muutokset merkitsevät samalla, että uusia telepalveluita kehitetään erityisesti matka- ja 
satelliittiviestinnän alalla, mutta myös digitaalisessa viestinnässä, jossa erilaisiin äänen, tietojen 
ja kuvan yhdistelmiin perustuvat uudet palvelut ovat mahdollistumassa. Kotitietokoneiden ja 
muiden televerkkoihin liitettyjen laitteiden lisääntynyt käyttö vahvistaa tätä suuntausta. 
Tietoyhteiskunnan nopea kasvu ja leviäminen on siten todellinen tulevaisuudennäkymä, jossa 
televiestinnän infrastruktuuri ja verkot ovat pohjana, jolta hyvin monenlainen viestintä voi 
kasvaa. 
Juuri tämän huomioon ottaen komissio hyväksyi televiestinnän infrastruktuurin ja 
kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskevan vihreän kirjansa3 (jäljempänä vihreä kirja) 
kaksi osaa. 
Vihreän kirjan I osassa komissio esitti perusperiaatteensa televiestinnän infrastruktuurin 
vapauttamiseksi ja aikataulun, jonka mukaisesti tällainen vapauttaminen olisi pantava 
täytäntöön Tähän liittyy lähestymistapa, jonka mukaan puhelinliikennepalvelujen tarjoamista 
suurelle yleisölle koskevan infrastruktuurin vapauttaminen tapahtuisi 1 päivänä tammikuuta 
I ClOft rtiiKin \;rvirlooiA niahrlrvlltCACti crwoltaa ctt<*t\imätörioct_Kr!ö »UUIVIIV juwiav/uv iwaixvvoii iiuiajuuniuuini vapauuaiiiiuvii i< 
1998, mihin voidaan mahdollisesti soveltaa siirtymäjärjestelyjä. 
1 Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta, Eurooppa-neuvoston suosituksia, 26.5.1994 
2 Euroopan tietä tietoyhteiskuntaan koskeva tiedonanto. Toimintasuunnitelma. KOM(94) 347 lopull. 
17.7.94 
3 Televiestinnän infrastruktuurin ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamista koskeva vihreä kirja -1 osa: 
Periaate ja aikataulu (KOM(94)44ö lopull., 25.10.94) ja Televiestinnän infrastruktuurin ja 
kaapelitelevisioverkkojen vapauttamisia koskeva vihreä kirja - II osa: Yhteinen lähestymistapa 
infrastruktuurin tarjoamiseen Euroopan unionissa (KOM(94)682 lopull.. 25.1.95). 
M 
Lisäksi komissio vaati Euroopan yhteisön perustamissopimuksen määräysten perusteella 
rajoitettuja toimenpiteitä ennen tuota päivämäärää, jotta operaattorit ja palveluiden tarjoajat 
voisivat vapaasti valita infrastruktuurin niiden telepalveluiden tarjoamisen osalta, jotka jo ovat 
kilpailulle avoimia (esimerkiksi telepankkipalvelut, videokonferenssit, datasiirto ja ääni- ja 
datapalveluiden tarjoaminen erillisverkoissa tai suljetuissa käyttäjäryhmissä). 
Vihreän kirjan I osassa määriteltiin myös yleiset suojatoimenpiteet, jotka olisi käsiteltävä 
samanaikaisesti kuin infrastruktuuri avataan täydellisesti kilpailulle vuonna 1998. 
Vihreän kirjan II osassa esitettiin tarkastelua varten yksityiskohtaisesti tämä oikeudellinen 
sääntelyjärjestelmä, jonka tarkoituksena on tarjota nämä tarvittavat suojatoimenpiteet. 
Erityisesti siinä käsiteltiin: 
- Yleispalvelua 
ja erityisesti sen kattavuutta, yleispalvelun kustannusten arvioinnissa käytettävän yhteisen 
lähestymistavan tarvetta ja yhteisiä rahoitusjärjestelmiä, joita tarvitaan takaamaan yleispalvelun 
jatkuminen ja kehittyminen unionin kilpailuympäristössä. 
- Yhdysliikennettä 
sellaisen selvän ja vakaan oikeudellisen sääntelyjärjestelmän tarvetta yhdysliikenteen osalta, 
joka perustuu televerkkoihin ja -palveluihin vapaata pääsyä koskeviin perusperiaatteisiin. 
- Toimiluvan myöntämistä 
ja erityisesti yhteisen lähestymistavan tarvetta kansallisissa toimiluvan myöntämistä koskevissa 
menettelyissä sekä tällaisiin toimilupiin liitettävien ehtojen osalta koko unioninlaajuisen 
järjestelmän tarvetta. 
- Tasapuolista kilpailua 
joka perustuu perustamissopimuksen kilpailusääntöjen täydelliseen soveltamiseen sellaisella 
lavalla, joka tarjoaa markkinatoimijoille selvän ja ennustettavan ympäristön. 
- Kansainvälistä ulottuvuutta 
jolla pyritään takaamaan vertailukelpoinen ja tehokas pääsy kolmansien maiden markkinoille ja 
edistämään yhteisön yhteisiä kantoja kansainvälisissä foorumeissa eri aloilla, esimerkiksi 
numeroiden ja taajuuksien osalta. 
Vihreässä kirjassa käsiteltiin myös joitakin tärkeitä työllisyyttä koskevia, sosiaalisia ja 
yhteiskunnallisia kysymyksiä, jotka aiheutuvat vapaasta kilpailuympäristöstä, ja herätettiin 
keskustelua - televiestinnän näkökulmasta - oikeudellisen sääntelyjärjestelmän tulevasta 
kehityksestä Euroopassa tietotekniikan, yleisradiotoiminnan ja televiestinnän yhdentymisestä 
aiheutuvien haasteiden voittamisen osalta. 
Yksityiskohtainen toiminta, jolla pyritään voittamaan nämä laajemmat haasteet, erityisesti 
työllisyyteen liittyvät haasteet, ei kuitenkaan kuulu oikeudellisen sääntelyjärjestelmän 
soveltamisalaan ja, kuten kertomuksessa todetaan, niitä on käsiteltävä erityisissä käynnissä 
olevissa hankkeissa unionin tasolla kuin laajemmissa tutkimuksissa ja keskusteluissa, mukaan 
lukien uusi tietoyhteiskuntafoorumi ja korkean tason sosiaalialan asiantuntijatyöryhmä, jotka 
käsittelevät työllisyyteen, uudelleenkoulutukseen ja työn järjestämiseen uudessa ympäristössä 
liittyviä erityisiä kysymyksiä. 
Vihreän kirjan I osaa tarkasteltiin televiestintäneuvostossa 17 päivänä marraskuuta 19944. 
Neuvosto tunnusti yleisen periaatteen, jonka mukaan televiestinnän infrastruktuurin 
tarjoaminen olisi vapautettava 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä5, mukaan lukien 
siirtymäkaudet tiettyjen jäsenvaltioiden osalta neuvoston päätöslauselman 93/C2il3/02$ 
mukaisesti. Se oli yhtä mieltä myös oikeudellisen sääntelyjärjestelmän tarpeesta ja nimitti 
"tarvittaviksi suojatoimenpiteiksi" muun muassa viisi edellä mainittua kysymystä. Neuvosto 
vaati komissiota "laatimaan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän 
tarkastelun tuloksista, jotta tarvittavat suojatoimenpiteet voidaan määritellä". Tämä tiedonanto 
muodostaa tuon kertomuksen. 
Neuvoston päätöslauselma 94/C379/03. annettu 22 päivänä joulukuuta 1994, televiestinnän 
infrastruktuurien vapauttamista koskevasta periaatteesta ja aikataulusta, EYVL C379, 31.12.94 
Useat jäsenvaltiot esittivät yhteisenä kannanottonaan komissiolle, että komissio tekisi pikaisesti 
ehdotuksia, joissa säädetään vaihtoehtoisen verkkoinfrastruktuurin käytöstä jo vapautettujen palveluiden 
osalta. Komissio puolestaan turvasi oikeutensa toteuttaa tällä alalla toimivaltaansa kuuluvia ja 
velvoitteidensa mukaisia toimenpiteitä. Komissio hyväksyi 21 päivänä joulukuuta 1994 luonnoksen 
direktiiviksi komission direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta ja kaapelitelevisioverkkojen käyttöä 
telepalveluiden tarjoamisessa koskevien rajoitusten poistamisesta. Luonnos direktiiviksi julkaistiin 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 28.3. 
Enintään viisi vuotta Irlannin, Kreikan. Portugalin ja Espanjan osalta ja enintään kaksi vuotta 
Luxemburgin osalta. Tällä hetkellä ei ole vielä selvää, missä määrin nämä jäsenvaltiot aikovat käyttää 
näitä poikkeuksia hyväkseen. 
Il TARKASTELUPROSESSI 
Tarkastelun tarkoituksena oli koota kaikkien asiasta kiinnostuneiden toimijoiden mielipiteet 
tulevasta oikeudellisesta sääntelyjärjestelmästä, joka otetaan käyttöön kokonaan vapautetun 
televiestintäympänstön toteuttamiseksi. 
Julkinen tarkasteluajanjakso alkoi, kun vihreän kirjan I osa hyväksyttiin lokakuussa 1994 ja 
kesti maaliskuuhun 1995. Komissio sai yli 100 kirjallista huomautusta Euroopan ja kansallisen 
tason organisaatioilta ja yhdistyksiltä, yrityksiltä ja yksityishenkilöiltä, jotka toimivat 
televiestintä- ja muilla siihen liittyvillä aloilla. 
Kirjallisten huomautusten lisäksi komission työhön vaikuttivat merkittävästi myös helmi- ja 
maaliskuussa pidetyt tarkastelukokoukset. Näissä kuulemisissa oli kyse Euroopan verkko-
operaattoreiden johtajien pyöreän pöydän kokouksesta (kiinteän, matkapuhelinverkkoa 
koskevan ja toimiluvan saaneen vaihtoehtoisen infrastruktuurin tarjoajat); ja yleinen kaksi 
päivää kestävä kokous, joka koski yli 125 toimielintä, yritystä ja organisaatiota. 
Monia laajemmista sosiaalisista ja yhteiskunnallisista kysymyksiä ja erityisesti 
työllisyyskysymystä käsiteltiin sääntelysuunnitelmanlisäksi kokouksessa televiestintäalalla 
Euroopan ammattiliittoja edustavan valtuuskunnan kanssa. 
Kokonaisuudessaan yli 200 organisaatiota osallistui joko suullisesti tai kirjallisesti tarkasteluun 
Niihin luetaan mukaan myös useiden teleorganisaatioiden, toimiluvan saaneiden tai 
mahdollisten vaihtoehtoisen infrastruktuurin tarjoajien (mukaan lukien Euroopan 
kaapelijärjestöt) ja Euroopan matkaverkko-operaattoreiden sekä Euroopan televerkko-
operaattoreiden järjestön osallistuminen; palveluiden tarjoajien ja edustavien kansallisten 
järjestöjen osallistuminen; suurten ja keskikokoisten telepalveluiden käyttäjien ja 
käyttäjäjärjestöjen sekä Bureau Européen de l'union des consommateurs:in (BEUC) ja 
yksittäisten kuluttajajärjestöjen, ammattiliittojen sekä tietosuojavaltuutettujen Euroopan 
kokouksen osallistuminen; valmistajajärjestöjen ja yksittäisten laitetoimittajien ja lopuksi 
yleisradiotoiminnan harjoittajien, elokuvan tekijöiden ja Euroopan yleisradioliiton sekä siihen 
liittyvillä aloilla, esimerkiksi mainosteollisuudessa toimivien organisaatioiden osallistuminen. 
Euroopan parlamentti7 ja talous- ja sosiaalikomitea ovat myös Hyväksyneet tai ovat 
hyväksymässä viralliset lausunnot vihreästä kirjasta. Euroopan parlamentti tuki vihreän kirjan I 
osaa koskevassa lausunnossaan voimakkaasti infrastruktuurin vapauttamisen periaatetta ja piti 
tulevalle oikeudelliselle sääntelyrakenteelle keskeisenä monia tarkastelussa esiin tulleita 
kysymyksiä, nimittäin yleispalvelua, yhdysliikennettä, toimiluvan antamista, tasapuolisen 
kilpailun tarvetta ja uuden oikeudellisen sääntelyjärjestelmän kansainvälistä ulottuvuutta. Siinä 
korotettiin myös laajempia vapauttamiseen liittyviä sosiaalisia ja yhteiskunnallisia kysymyksiä. 
Televiestinnän sekakomitea8, joka kokoaa yhteen unionissa toimivien teleorganisaatioiden 
7 Päätöslauselma, annettu 7 päivänä huhtikuuta 1995, vihreän kirjan I osasta. Parlamentti valmistelee 
päätöslauselmaansa II osasta. 
8 Sekakomitean lausunto, (ei vielä virallisesti hyväksytty). 
johdon ja ammattiliitot, antoi myös lausuntonsa. 
Euroopan tasolla tehtyjä tarkasteluja täydensivät useissa jäsenvaltioissa tehdyt kansallisen tason 
tarkastelut. 
Komissio oli läheisessä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten korkean tason komitean 
kanssa, kuten neuvoston päätöslauselmassa 94/C3 79/03 9 edellytetään. 
Luettelo kokouksista ja saaduista kirjallisista huomautuksista esitetään liitteessä 
9 Neuvoston päätöslauselma 94/C379/03, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994 televiestinnän 
infrastruktuurien vapauttamista koskevasta periaatteesta ja aikataulusta, EYVL G379, 31.12.94 
III VIHREÄN KIRJAN PÄÄKOHDISTA SAADUT HUOMAUTUKSET 
Seuraavissa tämän osan luvuissa esitetään yhteenvedot tarkastelun aikana tehdyistä 
tärkeimmistä huomautuksista vihreän kirjan kohtien mukaan. Jos huomautuksista halutaan 
lisätietoja, koko tekstin voi saada pyynnöstä10. 
111.1 Infrastruktuuria koskevien erityisten ja yksinomaisten oikeuksien 
poistaminen 
Erityisesti haluttiin saada vahvistetuksi selkeä ja vakiintunut sääntely-ympäristö, jotta voitaisiin 
tehdä tärkeitä investointi- ja liiketoiminnansuunnittelupäätöksiä Erityisen tärkeänä vakaan 
sääntely-ympäristön aikaansaamisessa pidettiin vapauttamista koskevien päivämäärien aikaista 
vahvistamista. 
Perusajatus infrastruktuurin vapauttamisen yhdistämisestä televiestintäpalvelujen täydelliseen 
vapauttamiseen hyväksyttiin. Tämän vuoksi oltiin tyytyväisiä infrastruktuurin täydelliseen 
vapauttamiseen 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, tosin tietyt siirtymäjärjestelyt ovat 
mahdollisia. Esitettiin kuitenkin erilaisia mielipiteitä siitä, olisiko kyseiseen päivään mennessä 
tapahtuva vapauttaminen suoritettava yhdessä vai kahdessa vaiheessa: 
- Toisaalta teollisuus, käyttäjät, televiestintälaitteiden valmistajat; matkaviestinoperaattorit ja 
tietyt kiinteän verkon operaattorit kannustivat voimakkaasti komissiota toimimaan nopeammin 
oman ja kolmannen osapuolen infrastruktuurin avaamisen osalta ennen vuotta 1998 niiden 
telepalvelujen suhteen, jotka ovat tällä hetkellä avoinna kilpailule Tätä pidettiin erittäin 
tärkeänä askelena Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamisessa11, ja koi ostettiin ".myös 
hallitsevassa markkina-asemassa olevien operaattorien suorituskyvyn parantamista Lisäksi 
Bureau Européen des Unions de Consommateursin huomautuksissa ehdotetaan, että 
vapauttamisesta olisi oltava etua kotimaisille kuluttajille suuremman palveluvalikoiman 
muodossa ja joidenkin palvelujen osalta alhaisempina hintoina. 
Painotettiin etenkin sitä, että vaihtoehtoisen infrastruktuurin tarjouskilpailulla voisi olla suuri 
vaikutus sekä teleorganisaatioiden että uusien markkinoilletulijoiden valmistautumisessa 
täyteen kilpailuun vuonna 1998. 
-Toisaalta moni kiinteän verkon operaattori kannatti televiestinnän infrastruktuurin 
vapauttamisen jäädyttämistä vuoteen 1998 asti. Tämä kuvasti kyseisten operaattorien 
epävarmuutta kyvystään ylläpitää ja kehittää yleispalvelua, jos vaihtoehtoisia infrastruktuureja 
avattaisiin kilpailulle, ja erityisesti kyvystään jatkaa meneillään olevia tuntuvia investointeja, 
jotka oli rahoitettu niiden tuottoi simpien liiketoiminnan alojen avulla, jotka olivat 
I " Kaikki huomautukset käsittävän tekstin voi saada kirjallisesta pyynnöstä Euroopan yhteisöjen 
komissiolta, DG XIII. Secretariat A/l, BU 9/4/140, mc de la loi 200, B-1049 Brussels (Faksi: 32-2-296 
83 91). 
II Yhdessä tapauksessa eräs enemmän kuin 40 laajaa monikansallista käyttäjää käsittävä yhteenliittymä 
korosti, että käyttäjät arvioivat vuosittaiseen televiestintäänsä kuluvan yhteensä yli 2,5 mitjardia dollaria, 
mikä oli kaksinkertainen määrä siihen verrattuna, mitä ne maksaisivat vastaavista verkoista ja 
kapasiteetista Pohjois-Amerikassa. 
todennäköisimmin kilpailulle alttiiksi joutuvia aloja. 
Useat käyttäjät ja teollisuus painottivat, että tosiasiallisen kilpailun ja valinnanvaran luomiseksi 
kilpailu on ulotettava paikallisverkon tilaajaan ja sen on sisällettävä tämän tarjous Tässä 
yhteydessä ehdotettu komission direktiivi kaapelitelevisioverkkojen käyttörajoitusten 
poistamisesta telepalvelujen tarjoamiseksi nähtiin merkittävänä edistysaskelena12. 
Samanaikaisesti kaapelitelevisioteollisuuden edustajat korostivat lisäksi, miten tärkeää on 
poistaa suoran yhdysliikenteen rajoitukset tällaisten verkkojen väliltä ja kaapeliverkkojen 
kyvyltä tarjota puhepalveluja. Tämä olisi olennaisen tärkeää, jotta varmistettaisiin tarvittavat 
investoinnit, jotta tällaisella infrastruktuurilla olisi osansa tulevassa tietoyhteiskunnassa. 
Asianmukaisen oikeudellisen sääntelyjärjestelmän luomista pidettiin tarpeellisena 
infrastruktuurin täydelliseksi vapauttamiseksi. Tämä puolestaan vaati komissiolta kiireellistä 
toimintaa tarvittavien ehdotusten esille tuomiseksi. Tällainen järjestelmä vaati myös vireillä 
olevien lakiehdotusten nopeaa hyväksymistä sekä olemassa olevan yhteisön laajuisen 
järjestelmän täydellistä käyttöön ottamista. 
III.2 Yleispalvelun suojaaminen ja kehittäminen 
///. 2.1 Yleispalvelun prioriteetti 
Yleisesti hyväksyttiin yleispalvelun yhä kasvava merkitys vapautetussa ympäristössä sekä 
vihreässä kirjassa esitetyt kolme keskeisintä asiaa, eli i) kattavuus, ii) kustannukset ja iii) 
rahoitus. Monet organisaatiot painottivat, että yleispalvelukysymystä ei saisi käyttää kilpailun 
viivyttämiseen. Korostettiin myös, että yleispalvelua ja kilpailua ei saisi pitää vastakkaisina. 
Yleispalvelua ei aina ole suoritettu tämänhetkistenkään monopolien aikana, vaikka 
kilpailuasiantuntijat näkivät kilpailuympäristön aiheuttavan parannuksia palvelun laadussa ja 
innovaatioissa ja ne näkivät sen johtavan käyttäjätiheyden lisääntymiseen. 
111.2.2 Yleispalvelun käsite 
Tunnustettiin yleisesti tarve yleispalvelun yhteiselle käsitteelle Euroopan tasolla, jotta sen 
kustannuksia ja rahoitusta voitaisiin käsitellä. Useimmat operaattorit, palvelujen tarjoajat ja 
käyttäjät olivat sitä mieltä, että nykyinen lähestymistapa, jonka mukaan yleispalvelua pidetään 
peruspuhelinliikennepalveluna, on asianmukainen lähtökohta, mutta että käsitettä pitäisi 
kehittää teknologian muutosten ja markkinakysynnän mukaan. Käsitteen kehittyminen ei 
kuitenkaan saa aiheuttaa suhteettomia esteitä markkinoille pääsylle. 
Useissa huomautuksissa esitettiin, että yleispalvelun ja yleispalveluvelvoitteiden välillä voitiin 
käytännössä tehdä ero. Edellisellä tarkoitetaan yleisesti niiden telepalvelujen määrää, joita 
jäsenvaltio voisi edellyttää koko alueellaan (esim. kiinteiden johtojen vähimmäismäärä), kun 
taas jälkimmäinen edustaa niitä yleispalvelun osia, joita operaattori ei vapaaehtoisesti tarjoaisi 
erityisille asiakkaille (esim. matalatuloiset käyttäjät) tai erityisten alueiden asiakasryhmille 
(esim. korkean kustannustason alueet), koska tällaisilta asiakkailta saatujen tulojen määrä ei 
12 Kaapelitelevisioverkkojen käyttörajoitusten poistamisesta telepalvelujen tarjoamiseksi annetun 
komission direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 21 päivänä joulukuuta tehty luonnos komission 
direktiiviksi. EYVL N:o C 76, 28.3.1995. 
kattaisi aiheutuneiden kustannusten määrää. 
Monessa huomautuksessa ehdotettiin, että se, lisättäisiinkö palveluja tulevaisuudessa 
yleispalveluun, pitäisi määrittää markkinakysynnän (sellaisena kuin se näkyy käyttötiheyttä 
koskevista luvuista erityisten telepalvelujen osalta) mukaan. 
Lisäksi esitettiin erilaisia näkökantoja siitä, ketä yleispalveluvelvoitteet koskisivat. Joissakin 
huomautuksissa esitettiin, että tästä päättäminen kuului varsinaisesti kansallisille 
sääntelyviranomaisille ja että toiminta Euroopan tasolla pitäisi rajoittaa ennemminkin 
yleispalveluvelvoitteiden laajuuteen kuin sen määrittämiseen, kuka kyseisiä palveluja tarjoaa. 
Samanaikaisesti monet matkaviestinoperaattorit viittasivat niille jo asetettuihin velvoitteisiin, 
jotka koskevat laajaa maantieteellistä kattavuutta, ja painottivat halukkuuttaan osallistua 
yleispalvelun suorittamiseen. Toisissa huomautuksissa ehdotettiin, että 
yleispalveluvelvoitteiden olisi oltava joko yksittäisten toimilupien myöntämisen tai laajojen 
käyttöoikeuksien, taajuusallokoinnin jne. vastineena. Lisäksi korostettiin uusien teknologioiden 
osaa yleispalvelun tarjoamisessa paremmalla kustannus-tehokkuussuhteella. 
///. 2.3 Yleispalvelun kustannuslaskentaa koskeva yhteinen lähestymistapa 
Useimmat vastaajat painottivat yhteisen lähestymistavan tärkeyttä yleispalveluvelvoitteiden 
kustannusten arvioinnin osalta jäsenvaltioissa. Monet järjestöt kannattivat vihreässä kirjassa 
olevan "kannattamattoman asiakkaan" käsitettä, mutta tietyt kiinteän verkon operaattorit olivat 
sitä mieltä, että se lähestymistapa ei ottanut täysin huomioon tehtyjä investointeja tai että se 
olisi käytännössä vaikeasti laskettavissa. Useat vastaajat totesivat, että todellinen ongelma oli, 
mitä asiakkaita operaattorit päättäisivät olla palvelematta, jos velvoite tarjota palvelua kaikille 
poistettaisiin. 
Teollisuus, käyttäjät ja tietyt operaattorit (useat matkaviestinoperaattorit mukaan lukien) -
erityisesti ne, joilla on kokemusta kilpailumarkkinoista - painottivat, että yleispalvelu 
muodostaa kaupallisen mahdollisuuden, minkä pitäisi kuvastua kaikissa kyseistä operaattoria 
koskevissa kustannuslaskelmissa. Niiden mielestä hallitsevassa markkina-asemassa olevien 
operaattorien arvioissa todelliset kustannukset yliarvioitaisiin väistämättä. Huomautuksissa 
tuettiin tämän vuoksi vihreässä kirjassa esitettyä lähestymistapaa kustannusten laskemiseksi 
kannattamattomien asiakkaiden osalta ja kannatettiin etenkin tulevien pitkäaikaisten 
lisäkustannusten käyttöä yhdysliikenteen hinnoitteluperusteena. Lisäksi ehdotettiin, että 
kansallisten sääntelyviranomaisten olisi asetettava yhdysliikennettä koskevien maksujen 
kokonaistason rajat. Kokonaislähestymistavan erityispiirteenä olisi oltava kannustaminen 
tehokkaampaan toimintaan. 
Muut kiinteän verkon operaattorit olivat sitä mieltä, että yleispalvelu olisi niille edelleen rasite, 
erityisesti vapautetussa ympäristössä. Kyseiset operaattorit mielestään tarvitsivat yhä aikaa 
todellisten kustannusten laskemiseen. Niiden näkökannalta katsoen mikä tahansa yhteinen 
lähestymistapa yleispalvelun hintoihin nähden olisi hyväksyttävä ainoastaan, jos siinä otettaisiin 
huomioon sekä nykyiset että aiemmat kustannukset, ja sen vuoksi ne kannattivat kokonaan 
jaettuja kustannuslaskentamenetelmiä. 
///. 2.4 Tariffin uudelleen tasapainottaminen ja kohdistetut suunnitelmat 
Yleisesti oltiin samaa mieltä siitä, että 
- tariffin uudelleentasapainottamismenettelyä pitäisi jatkaa poliittisesti hyväksyttävällä 
vauhdilla. Useassa huomautuksessa ehdotettiin, että olisi vahvistettava tietyt päivämäärät 
menettelyn päättämisen osalta. Kuluttajajärjestöt esittivät myös, että tariffin uudelleen 
tasapainottaminen ei saisi heikentää yleispalvelun edullisuutta ja että kotimainen kuluttaja ei 
saisi olla viimeinen, joka hyötyy hinnanmuutoksista. 
- joustavampia tariffeja ja uudelleen tasapainottamisen vauhtia koskevat nykyiset poliittiset 
rajoitteet olivat pääasiallinen syy yleispalvelun tarjoamiseen liittyviin tappioihin, ja ne pitäisi 
poistaa. > 
- yleispalvelun kapean käsitteen mukaisesti operaattorit olisi vapautettava velvoitteista, jotka 
eivät liity televiestintään, ja nämä velvoitteet eivät saisi muodostaa osaa yleispalvelun 
kustannusten laskemisesta. 
///. 2.5 Yleispalvelun rahoitusmenetelmät 
Sovittiin, että rahoitusmenetelmän tärkeimpiin ominaisuuksiin kuuluisi, ettei se vääristä 
markkinarakennetta tai viivästytä kilpailun aloittamista ja että sillä painostetaan operaattoreita 
parantamaan suoritustaan. 
Tulevista rahoitusmenetelmistä oli eriäviä näkökantoja. Suurin osa organisaatioista, mukaan 
lukien kiinteän verkon operaattorit, joilla on kokemusta kilpailumarkkinoista, pitivät hyvänä 
ehdotusta kansallisista yleispalvelurahastoista (joihin kaikki markkinaosapuolet antaisivat 
tuntuvan summan). Muut olivat edelleen sillä kannalla, että liittymismaksuista koitui 
huomattavia etuja, että ne olivat hyvä perusta keskustelulle ja että niillä vältettäisiin 
hallinnolliset kiinteät kulut, joita rahastosta saattaisi aiheutua. Jotkut operaattorit kuitenkin 
painottivat tarvetta perusteelliseen valvontaan sen varmistamiseksi, että rahastoja käytetään 
puhtaasti televiestintään liittyviin tarkoituksiin. 
Kysymyksiä ilmeni siitä, ketkä antaisivat varoja näihin rahastoihin; esimerkiksi, osallistuisivatko 
myös tietopalvelujen tarjoajat tai yksityiset verkko-operaattorit? Lähestymistapa, jonka 
mukaan kaikkien markkinaosapuolien (kiinteän verkon ja matkaviestinverkon operaattorit ja 
palvelun tarjoajat) olisi annettava varoja liikevaihtonsa perusteella, sai suhteellisen laajan 
kannatuksen. Rahastoon suoritettavien maksujen ei katsottu välttämättä liittyvän mahdollisiin 
velvoitteisiin tarjota yleispalvelun osia välittömästi. Kysymyksiä herätti myös se, kenellä olisi 
oikeus nostaa varoja tällaisesta rahastosta; esimerkiksi, maksettaisiinko asiakkaille vai palvelua 
tarjoaville operaattoreille? Useissa huomautuksissa esitettiin, että silloin kun mahdollista, 
maksettaisiin suoraan käyttäjille, jotta niillä olisi mahdollisuus valita palvelun tarjoaja. 
Yksi näkökanta oli, että nykyiset operaattorit olisivat velvollisia luetteloimaan alueet tai 
asiakkaat, joita ne eivät halunneet palvella, ja antamaan näin muille operaattoreille 
mahdollisuuden tehdä tarjous palvelun tarjoamisesta. Muut vastaajat eivät kannattaneet 
"valtuutusta", tai ne esittivät eräitä käytännön vaikeuksia "ota tai jätä" -menetelmien 
toteuttamisen osalta. 
Lisäksi huomautettiin, että kaikilla jäsenvaltioilla ei ollut tehokasta itsenäistä 
sääntelyviranomaista, joka voisi valvoa tällaisia menetelmiä. 
Yleisesti oltiin yhtä mieltä siitä, että rahoitusjärjestelmä olisi rakennettava siten, että 
jatkettaisiin operaattoreiden painostusta tehokkuuden parantamiseksi. Eräiden kiinteän verkon 
operaattorien mielestä itsenäisiä yleispalvelurahastoja ei ollut riittävästi perustettu. Lisäksi 
korostettiin, että tarvetta perustaa yleispalvelurahasto ei pitäisi käyttää kilpailun 
viivästyttämiseen, ottaen huomioon liittymismaksujen rooli rahoitusmeiietelmäisä ciyös silloin, 
kun kansallista rahastoa ei ole. 
///. 2.6 Yleispalvelun tarjonta reuna-alueilla 
Useissa vastauksissa painotettiin tehokkaiden viestintäyhteyksien merkitystä näiden alueiden 
taloudellisen kehityksen ja unioniin integroitumisen kannalta13 M. 
Ammattiyhdistykset korostivat, kuinka tärkeää pääsy korkeatasoisiin televerkkoihin ja -
palveluihin on reuna-alueille osana alueellisen yhteenkuuluvuuden lisäämistä unionin sisällä. 
Samanaikaisesti pohdittiin, voitaisiinko luottaa siihen, että kilpailevat infrastruktuurin tarjoajat 
investoivat huomattavia summia, joita näiden palvelujen kehittämiseen etäisimmillä alueilla 
tarvitaan. 
111.3 Tulevan avoimen käytön periaatteet, yhdysliikenne ja yhteentoimivuus 
///. 3.1 Infrastruktuurin avoimen käytön periaatteet, joilla varmistetaan tasapuolinen 
kilpailu ja avoimen verkon tarjoamisen kehitys 
Yleisesti oltiin yhtä mieltä siitä, että tulevan sääntely-ympäristön olisi oltava joustava; sen 
osalta olisi vältettävä ylisääntelyä, ja sen olisi oltava suhteessa säänneltäviin palvelutyyppeihin 
ja verkkoihin. 
Lisäksi tunnustettiin kilpailusääntöjen kasvava merkitys ja tarve oikeudelliseen 
sääntelyjärjestelmään tulevaisuudessa, jotta voitaisiin aikaansaada asianmukainen tasapaino 
alakohtaisen sääntelyn ja kilpailusääntöjen yleisen soveltamisen välillä. Tämän johti siihen, että 
eräät kiinteän verkon operaattorit päättivät, että kilpailusääntöihin olisi turvauduttava yhä 
enemmän mutta että tehokkaaseen kilpailuun siirtymisen akana sääntelyjärjestelmä olisi 
avainasemassa asianmukaisen yhdysliikenteen ja yhteentoimivuuden varmistamisessa. 
Useat operaattorit ja organisaatiot painottivat, että kehittyvää avoimen verkon tarjoamista 
koskevaa järjestelmää pitäisi soveltaa "hallitsevien" yritysten lisäksi yrityksiin, jotka hallitsivat 
"välttämättömiä" tai "pullonkaulalaitteita". Tämä ulottaisi säänteJyvalvonnan hallitsevassa 
markkina-asemassa olevien operaattorien lisäksi niihin uusiin kilpailijoihin, jotka tarjoaisivat 
pullonkaulalaitteita. Yksi näkökanta oli, että pääsy paikallisverkon tilaajajohtoon oli 
1 •"* Yksi huomautuksissa esitetty esimerkki koski edullisempien viestintäyhteyksien mahdollisia etuja 
matkailun kehittämisessä kyseisillä alueilla: matkailu on jo näiden alueiden tärkeimpiä 
teollisuudenaloja. Matkailuleollisuudcn arvion mukaan siihen kuului jo noin yksi kahdeksasta 
työpaikasta Euroopan unionissa, ja se tuottaa bruttona 988 biljoonaa ecua ja on yksi maailman 
suurimmista televiestintä- ja tiedonsiirtopalvelujen käyttäjistä. 
10 
pääasiallinen pullonkaula. 
Suurin osa operaattoreista painotti, että jos tasapuolista kilpailua haluttiin, ne pitäisi vapauttaa 
epäsymmetrisestä sääntelystä. Perusperiaatteen olisi oltava se, että minkä tahansa organisaation 
olisi voitava tarjota mikä tahansa palvelu käyttäen mitä tahansa teknologiaa. 
Il 1.3.2 Kustannuskirjanpito ja erilliskirjanpito 
Useimmat operaattorit hyväksyivät tarpeen tehokkaaseen erilliskirjanpitoon ja riittävään 
kustannuskirjanpitoon eri liiketoimintojen välillä, mutta toiset organisaatiot - erityisesti jotkin 
matkaviestinoperaattorit - menivät pidemmälle ja halusivat perustettavaksi erillisiä tytäryhtiöitä 
erityyppisiä tele- tai muita palveluja varten. Nämä organisaatiot osoittivat myös, että olisi 
olemassa myös merkittäviä suurtuotannon etuja ja markkinaetuja, joita täysin integroituneille 
operaattoreille saattaisi koitua ja jotka saattaisivat edellyttää erityistä sääntelyä kilpailun 
turvaamiseksi. Lisäksi esitettiin erilaisia näkökantoja siitä, minkä organisaatioiden olisi 
noudatettava kustannuskirjanpidon sääntöjä, ja monet hallitsevassa markkina-asemassa olevat 
operaattorit kannattivat järjestelmiä, joita voitaisiin soveltaa kaikkiin markkinoiden toimijoihin, 
kun taas toiset vastaajat korostivat tarvetta lähestymistapaan, joka olisi suhteessa kyseessä 
olevien organisaatioiden kokoon ja/tai markkinaosuuteen markkinoillepääsyn tukemiseksi. 
111.3.3 Järjestelmän sisällä kaupallisille sopimuksille annettava etusija Euroopan 
unionin tasolla yhdysliikenteen ja yhteentoimivuuden osalta 
Kaupallisen sopimuksen pitämistä yhdysliikenteen perustana vihreässä kirjassa pidettiin hyvänä 
ajatuksena, mutta useimmat organisaatiot painottivat kuitenkin, että tällaisia neuvotteluja oli 
tuettava aiheellisella sääntelyjärjestelmällä, johon sisältyy riitojen ratkaisumenettely, jos 
tällainen yhdysliikenne aiottiin aikaansaada nopeasti. 
Joissakin huomautuksissa, varsinkin sellaisten vastaajien tekemissä, joilla oli kokemusta 
matkaviestin- ja kiinteän verkon markkinoilta, tähdennettiin vaikeuksia, joita oli ollut 
yhdysliikenneneuvotteluissa esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Uuden-Seelannin 
markkinoilla. 
Numeroiden siirrettävyyttä ja tasapuolista verkkoon pääsyä pidettiin myös tärkeinä 
tasapuolisen kilpailun kannalta, ja pidettiin tarpeellisena, että niitä käsiteltäisiin 
yhdysliikennejärjestelmässä. Tasapuolisen pääsyn katsottiin sisältävän sekä käyttäjien 
tasapuolinen pääsy tietyille operaattoreille ja telepalveluille annettujen numeroiden osalta sekä 
fyysinen pääsy, kuten laitteiden sijoitus. 
///. 3.4 Ehdotettu yhdysliikennettä koskeva järjestelmä julkisille televerkoille ja 
telepalveluille 
Ehdotus yhdysliikennedirektiiviksi julkisten televerkkojen ja -palvelujen osalta sai yleisesti 
ottaen hyvän vastaanoton, ja se tarjosi järjestelmän yhdysliikenneneuvotteluja varten, yhteisen 
lähestymistavan yhdysliikenteen kustannusten laskemiseksi sekä kirjanpitoa ja riitojen ratkaisua 
koskevat lähestymistavat. Monet matkaviestinoperaattorit korostivat myös tarvettaan suoraan 
yhdysliikenteeseen sekä matkaviestin- että kiinteiden verkkojen kanssa. Lisäksi monissa 
huomautuksissa painotettiin kiireellistä tarvetta tällaiselle järjestelmälle vuoteen 1998 mennessä 
11 
sekä sitä, että se toteutettaisiin koko unionissa, ja sitä, että kansalliset sääntelyviranomaiset 
soveltaisivat sääntöjä tehokkaasti, jotta kilpailu voitaisiin aloittaa. 
Ottaen huomioon suuri rasite, jonka yhdysliikenteen valvonta asettaisi kansallisille 
sääntelyviranomaisille, tietyt organisaatiot painottivat yhdysliikennesopimusten yleisen 
saatavuuden (lukuun ottamatta joidenkin teknisten ja kaupallisten tietojen luottamuksellisuutta) 
tärkeyttä, jotta markkinoiden muiden toimijoiden olisi mahdollista tarkastella niitä 
Samanaikaisesti tähdennettiin, että kaikkien yhdysliikennejärjestelmien tukena oli oltava tariffin 
uudelleentasapainottaminen ja tariffeja koskeva suurempi vapaus. 
Il 1.3.5 Yhdysliikennemaksut /kustannuskirjanpito menetelmät 
Useat vastaajat vaativat kehitettäväksi standardeja yhdysliikennesopimuksista tai 
mahdollisuutta käyttää standardiehtoja sen lisäksi, että ehdoista on vapaus neuvotella 
Monet painottivat riittävien ja asianmukaisten kustannuskirjanpitomenetelmien merkitystä 
yhdysliikenteen ja tasapuolisen kilpailun suhteen yleensä. Joissakin huomautuksissa väitettiin, 
että tukku- ja vähittäiskaupan välinen erilliskirjanpito oli aiheellisempaa kuin infrastruktuurin ja 
palvelujen välinen erilliskirjanpito sinänsä. 
Monessa huomautuksessa esitettiin, että tapauksessa, jossa infrastruktuurilla tai verkko-
operaattoreilla oli erityis- tai yksinoikeus muilla aloilla (esim. rautatieyhtiöt, energialaitokset 
jne.), olisi ehdottomasti noudatettava erilliskirjanpitoa näiden kahden liiketoiminnan alan 
suhteen. Joissakin tapauksissa myös rakenteellinen eriyttäminen on tarpeen. 
Tietyt operaattorit vaativat, että niille oli suotava mahdollisuus kattaa koko 
yhteiskustannusosuus yhdysliikennesopimuksina. Monet kuitenkin huomauttivat, että oli 
tärkeää ottaa huomioon hallitsevassa markkina-asemassa olevan puutteellisuudet ja että oli 
epäloogista automaattisesti palkita tällaiset puutteellisuudet. 
II 1.3.6 Standardit ja yhdysliikenne 
Euroopan tasolla ja maailmanlaajuisella tasolla tapahtuvan standardoinnin jatkumista ja 
nopeuttamista tuettiin voimakkaasti, samoin kuin lähestymistapaa, joka keskittyi standardien 
vapaaehtoiseen soveltamiseen. Tietyt organisaatiot korostivat kuitenkin, että yhdysliikenteen 
tarve ja tarve toteuttaa palvelut kilpailuympäristössä voisivat vielä edellyttää tiettyjen 
pakollisten standardien käyttöä. 
Useissa vastauksissa painotettiin, että yhdysliikenteeseen liittyi monia tärkeitä asioita, jotka 
eivät liittyneet puhtaasti kilpailuun tai rahoitusasioihin, kuten standardit, rajapinnat ja pääsy 
verkon tietoihin. 
111.4 Toimiluvan myöntäminen 
Toimiluvan myöntäminen sekä televiestinnän infrastruktuurin että palvelujen osalta oli 
keskeinen tekijä keskusteluissa vihreästä kirjasta. 
12 
Il 1.4.1 Yleinen lähestymistapa toimiluvan myöntämiseen 
Toimiluvan myöntämisen perusperiaatteet eli avoimuus, syrjimättömyys ja suhteellisuus 
hyväksyttiin laajalti. Erityisesti kannatettiin ajatusta, että toimiiuvanmyöntämismenettelyssä14 
olisi otettava huomioon luvansaajan tarjoamien palvelujen koko ja tyyppi sekä luvansaajan 
oikeudet1515. Tämän vuoksi useimmissa huomautuksissa tuettiin näkökantaa, jonka mukaan 
telepalvelujen tarjoamiseen yleisölle voitaisiin soveltaa tiukempia edellytyksiä kuin ne, joita 
sovelletaan "yksityisten" telepalvelujen tarjoamiseen, ja jonka mukaan sellaisten 
organisaatioiden, joilla on oikeudet käyttää rajoitettuja resursseja (taajuudet, käyttöoikeudet, 
numerot), palvelujen tarjoaminen voisi olla perusteena laajemmille sääntelytoimille. 
Lukuisissa huomautuksissa liitettiin toisiinsa suhteellisuus ja lähestymistapa, joka loisi 
tasapainon toimilupaan kuuluvien velvoitteiden ja toimiluvansaajan oikeuksien välillä. 
Esimerkiksi organisaatiolle, jota tarvitaan yleispalvelun tarjoamiseen yleisölle, olisi annettava 
laajat käyttöoikeudet ja kyseisten palvelujen tuottamiseen tarvittavat pakko-ostovaltuudet, kun 
taas tällaiset oikeudet olisivat suhteettomat jonkin sellaisen erillisverkon suhteen, joka tarjoaa 
telepalveluja suljetulle käyttäjäryhmälle. Tästä lähestymistavasta voisi saada alkunsa eri 
toimilupatyyppien luominen, mikä kuvastaisi operaattorin haluamia erilaisia oikeuksia tai 
velvoitteita. 
Mahdolliset yleiseurooppalaisten telepalvelujen ja -verkkojen toimittajat ja laiteteollisuus 
ehdottivat, että toimiluvat antaisi Euroopassa vain yksi elin tai että vähintään käytettäisiin 
yhteensovitettuja toimiluvanmyöntämismenettelyjä. Lisaksi monissa huomautuksissa 
korostettiin selkeän, Euroopassa käytettävän järjestelmän merkitystä kansallisten 
toimiluvanmyöntämismenettelyjen osalta, ottaen huomioon, että toimiluvan myöntämistä 
säänneltäisiin pääasiallisesti kansallisella tasolla. 
Televiestintäinfrastruktuurin ja palvelujen välinen ero 
Monessa huomautuksessa tuotiin esiin se ilmeinen ero, joka vihreässä kirjassa tehdään 
televiestintäinfrastruktuurin ja palvelujen välillä, ja tämän vuoksi huomautuksissa esitettiin, että 
vihreässä kirjassa käytetään èri menettelyjä toimiluvan myöntämiseksi näille kahdelle tekijälle. 
Joissakin huomautuksissa tätä pidettiin keinotekoisena erona ja ajateltiin sen mahdollisesti 
kieltävän suurtuotannon edut ja vertikaalinen integraatio. 
Yleisesti ottaen hyväksyttiin vihreän kirjan kohta, jossa esitettiin, että telepalvelujen 
tarjoamiselle vähittäismyyntiperusteisesti ei tavallisesti annettaisi yksittäisiä toimilupia. 
Tällaisiin palveluihin mahdollisesti yleisillä luvilla lisättävät edellytykset heijastaisivat tarjottujen 
palvelujen tyyppiä. 
Tässä yhteydessä huomautettiin, että tiedonsiirtokapasiteetin tarjoaminen määriteltäisiin 
palveluksi. 
14 Ilmaisua "toimiluvan myöntäminen" käytetään tässä kattamaan mikä tahansa jäsenvaltion luvan 
myöntäminen telepalvelujen tarjoamiseksi. 
15 Toisaalta ehdotettiin, että missä tahansa toimiluvassa myönnettyjen oikeuksien olisi heijastettava 
toimiluvänsaajalle asetettuja velvoitteita, siten että edellytys tarjota yleispalvelua oikeuttaisi 
käyttöoikeuksiin / pakko-ostovaltuuksiin jne., jotka eivät olisi oikeutettuja siinä tapauksessa, että 
toimilupa myönnettäisiin palvelujen tarjoamiseen yksityiselle käyttäjäryhmälle. 
13 
Tietyt vastaajat painottivat, että "raa'an" kapasiteetin tarjoaminen ei ollut palvelua eikä verkon 
toimintaa ja siihen ei pitäisi antaa toimilupaa. Lisäksi joissakin huomautuksissa tuotiin esiin 
Ruotsissa käytetty lähestymistapa, jossa toimilupa annetaan ainoastaan telepalveluille eikä 
infrastruktuurille. 
Jonkin verran painotettiin myös toimiluvan myöntämisen tarvetta olla tarpeeksi joustava uusien 
teknologioiden ja palvelujen edistämisessä. Näin ei kenties aina ole, sillä toimiluvista on pitänyt 
pikemminkin ilmoittaa ennakolta kuin antaa niitä mahdollisesta pyynnöstä käyttää uusia 
teknologioita tai toimittaa innovatiivisia palveluja. 
III. 4.2 Toimiluvan myöntämistä koskevat menettelyt ja toimilupien määrän 
rajoiUamisperusteet 
Huomautuksissa kannatettiin kaksi tunnistettavissa olevaa edellytysrylimää (olennaiset 
edellytykset ja julkisen palvelun vaatimukset kauppaa koskevien sääntöjen muodossa) 
käsittävää peruslähestymistapaa, joka tukisi eurooppalaista järjestelmää 
toimiluvanmyöntämismenettelyjen, valintaperusteiden ja toimilupiin liittyvien edellytysten 
osalta. 
Yleistä kannatusta sai varsinkin olennaisten vaatimusten laajentaminen sisältämään 
ympäristönsuojelu, sillä edellytyksellä että olennaista vaatimusta sovelletaan suhteellisesti sen 
varmistamiseksi, että käytetään vähiten rajoittavaa lähestymistapaa ympäristöongelmista 
huolehtimiseksi. 
Monissa huomautuksissa kannatettiin vihreää kirjaa päätösvallan poistamisessa kansallisilta 
sääntelyviranomaisilta, kun kyseessä on toimilupien määrän määrittäminen markkinoiden 
taloudellisen arvioinnin perusteella. Useissa huomautuksissa haluttiin tarkempi määritelmä 
toimilupien rajoittamisperusteista ja erityisesti "operaattorin rahoituksellisen elinkelpoisuuden" 
osasta mahdollisessa toimiluvan antamatta jättämisessä. Oli tärkeää varmistaa, että kauppaa 
koskevia sääntöjä ei voitu käyttää epäsuorana järjestelmänä kilpailun hallitsemiseksi, ja 
ehdotettiin myös, että jos jäsenvaltiot ovat laatineet suunnitelman yleispalvelun tarjoamisen 
takaamiseksi, toimilupien määrän rajoittaminen kauppaa koskevien sääntöjen perusteella ei 
enää olisi asianmukaista. 
Toisaalta joissakin huomautuksissa esitettiin, että olisi otettava huomioon tarve olla 
heikentämättä uusien yrittäjien tai olemassa olevien operaattoreiden investointipäätöksiä 
markkinoiden täydellä avoimuudella, erityisesti, koska nopeasti alenevat hinnat merkitsisivät, 
että. kplmas tai neljäs uusi yrittäjä voisi päästä markkinoille huomattavasti pienemmillä 
kustannuksilla kuin aiheutui hallitsevassa markkina-asemassa olevalle operaattorille. 
///. 4.3 Valintamenettelyt ja toi mi lupaedellytykset 
Monissa huomautuksissa korostettiin, että toimilupien myöntäminen huutokauppaamalla ei olisi 
yhdenmukaista avoimuuden, suhteellisuuden ja syrjimättömyyden yleisten periaatteiden kanssa. 
Lisäksi huomautuksissa painotettiin, että toimilupaedellytysten olisi korostettava 
syrjimättömyyden periaatetta ja asetettava velvoitteita sen varmistamiseksi, että 
14 
kilpailusääntöjä noudatetaan. 
Monet kansalliset sääntelyviranomaiset painottivat mahdollisuutta asettaa velvoitteita sellaisille 
toimiluville, jotka liittyvät kansallisen turvallisuuden tai yleisen politiikan tavoitteisiin. 
Euroopan tietosuojavaltuutetut korostivat, että toimiluvilla olisi varmistettava tietosuojan 
korkeataso. 
UI.4.4 Velvoitteet infrastruktuurin jakamiseksi 
Ympäristönsuojeluseikkoihin liittyvien rajoitusten osalta oli jonkin verran kannatusta 
infrastruktuurin mahdolliseen jakamiseen kaupallisten neuvottelujen perusteella. Esitettiin 
kuitenkin eri näkemyksiä siitä, miten suuressa määrin tällainen jakaminen uskottaisiin 
erityyppisille infrastruktuureille. Toisaalta tuotiin esiin jakamiseen sisältyvät tekniset ja 
oikeudelliset vaikeudet. Toisaalta korostettiin, että jakamisen mahdollisuus kiihdyttäisi 
palvelukilpailua ja erityisesti se rajoittaisi kansallisten sääntelyviranomaisten vapautta rajoittaa 
toimilupapalveluja käyttöoikeuksien puuttumisen perusteella. Ehdotettiin myös, että laitteiden 
välillä pitäisi olla enemmän yhteensovittamista perustettaessa uutta infrastruktuuria 
ympäristövaikutusten minimoimiseksi. 
III.5 Tasapuolisen kilpailun varmistaminen 
Yleisesti ottaen monet organisaatiot katsoivat, että kilpailusäännöillä olisi yhä tärkeämpi 
merkitys televiestintäalan tulevassa kehityksessä sekä uusien yhteenliittymien synnyn ja 
kilpailusääntöjen mukaisen yhteistyön edistämisessä että tärkeänä osana tulevaisuuden 
sääntelyjärjestelmää sellaisilla aloilla kuin toimiluvan myöntäminen, yhdysliikenne, yleispalvelu 
ja pääsy tärkeisiin resursseihin. Erityisesti painotettiin kilpailusääntöjen merkitystä osana 
sääntelyjärjestelmää suhteessa eri verkkojen ristiinomistuksen arviointiin ja/tai verkkojen ja 
palvelujen yhteiseen tarjoamiseen sekä uusien maailmanlaajuisten ja alueellisten 
kumppanuuksien ja yhteenliittymien tarkastelua. 
Kilpailullisesti tärkein ongelma oli kuitenkin myös vapauttamisen jälkeinen tarve varmistaa 
tasapuolinen kilpailuympäristö ja antaa suoja hallitsevassa markkina-asemassa olevan 
operaattorin merkittävän markkinavoiman väärinkäytösriskejä vastaan Tässä yhteydessä 
tunnustettiin laajalti selkeän sääntelyjärjestelmän tarve, vaikka hyväksyttiin, että tasapainoa 
alakohtaisen sääntelyn ja yleisten kilpailusääntöjen soveltamisen välillä tulisi kehittää 
kuvastamaan kilpailun astetta markkinoilla. 
Erityinen, kuluttajajärjestöjen esiintuoma pulma yhteenliittymien synnyn yhteydessä oli tarve 
varmistaa, että tällaiset yhteenliittymät todella johtaisivat hyödylliseen kilpailuun, eivätkä 
ainoastaan vahvistaisi kotimaisia markkina-asemia. 
Useat kiinteän verkon operaattorit kiinnittivät huomiota telemarkkinoille tulevien verkko-
operaattoreiden ja/tai laitteiden eri toimintojen erilliskirjanpidon tarpeeseen, ja samoin teki 
kaapelitelevisioteollisuus niiden teleorganisaatioiden osalta, jotka myös omistavat 
kaapeliverkkoja. Korostettiin myös etuja, joita koituu hallitsevassa markkina-asemassa oleville 
operaattoreille asiakasuskollisuutena, suurtuotannon etuina, tilaisuutena olla hintajohtaja 
monien palvelujen osalta ja asiakkaille aiheutuneina kustannuksina, jos ne haluavat vaihtaa 
operaattoria. Samanaikaisesti useimmat organisaatiot kannattivat vihreää kirjaa siltä osin kuin 
15 
siinä ei suosittu liiketoiminnan rajoituksia, koska nämä mahdollisesti estäisivät suuntausta kohti 
suurempaa lähentymistä. Eriäviä mielipiteitä ilmaistiin silti lähestymistavoista, joiden mukaan 
sääntöjä sovellettiin epäsymmetrisesti. 
Huomautuksissa usein esiin tullut asia oli tarve varmistaa, että uudet markkinoilletulijat eivät 
voisi tukea teletoimintojaan voitoilla, jotka on saatu muilta monopolialoilta, ja että 
sääntelyviranomaisten olisi varmistettava palvelujen olemassaolo tai että kyseisten 
operaattoreiden kapasiteettia ei ole hinnoiteltu kohtuuttomalle tasolle. 
III.6 Käyttöoikeuksien, taajuuksien ja numeroiden saaminen 
Yleisesti oltiin samaa mieltä siitä, että on tarpeen käyttää mahdollisimman hyvin eri alojen 
resursseja infrastruktuurikilpailun saamiseksi tehokkaammaksi. Tämän tulisi tavallisesti johtua 
kaupallisista neuvotteluista, mutta yhteisen eurooppalaisen järjestelmän sisällä. 
Euroopan laajuisten verkkojen osalta jotkin teollisuusjärjestöt ehdottivat, että liittymisasioita 
käsiteltäisiin parhaiten koko Euroopan tasolla. 
II 1.6.1 Käyttöoikeudet 
Käyttöoikeuksien osalta esitettiin, että asiaa katsottaisiin laajasti. Käyttöoikeuksien saamiseen 
voisi liittyä kaapelikanavien ja mastojen jakaminen, mutta pitäisi sallia myös pääsy 
mikroaaltojen ja satelliittilinkkien osalta käytettyihin käytäviin kaupunkialueilla, 
laskeutumispaikoilla ja alueilla, joilla ei saa ankkuroitua merenalaisten kaapelien vuoksi. Tietyt 
operaattorit painottivat kaupallisten neuvottelujen merkitystä tällaisessa jakamisessa, kun taas 
toiset ottivat esille tällaisen liittymisen kustannukset ja sen, olisiko sen oltava 
kustannusperusteista vai voisiko se kuvastaa arvoa käyttöoikeudet saavalle kilpailijalle 
Li i näkökantoja pakollisesta jakamisesta esitettiin, ja monet operaattorit olivat jyrkästi tätä 
vastaan, erityisesti mahdollisesti syntyvien turvallisuutta, käytettävissä olevia resursseja ja 
oikeudellista vastuuta koskevien ongelmien vuoksi. 
///. 6.2 Taajuudet 
Huomautuksissa yleensä kannatettiin taajuutta koskevaa vihreän kirjan lähestymistapaa ja 
yleiseurooppalaisen lähestymistavan painottamista milloin mahdollista, vaikka jotkin 
organisaatiot ehdottivat, että varsinaisen taajuusallokoinnin olisi siitä huolimatta kuuluttava 
kansallisen vastuun piiriin. Taajuudesta laskutettavien maksujen osalta useissa huomautuksissa 
painotettiin, että koko unionin tasolla tarvittiin yhteistä lähestymistapaa, joka rajoittaisi tällaiset 
maksut korvaamaan ainoastaan hallinnolliset kulut 
Televiestintäalalla oltiin laajalti sitä mieltä, että on tarpeen jakaa taajuudet uudelleen 
televiestinnän, yleisradiotoiminnan ja maanpuolustuksen kesken. 
Lisäksi laiteteollisuus painotti tarvetta maailmanlaajuiseen lähestymistapaan taajuusallokoinnin 
osalta, ja tälle teollisuudenalalle olisi ilmoitettava asiasta tarpeeksi ajoissa 
maailmanmarkkinoiden syntymisen mahdollistamiseksi. 
16 
Ainakin yksi yleisradiotoiminnan harjoittaja esitti, että tulevassa taajuuksia koskevassa 
politiikassa olisi otettava huomioon kansalliset erityistilanteet siltä osin, kuka voi päättää 
taajuuksien käytöstä ja millä tasolla päätöksiä tehtäisiin. 
II 1.6.3 Numerot 
Vihreässä kirjassa esitettyä lähestymistapaa kannatettiin yleisesti. Numeron siirrettävyyttä (eli 
tietyssä osoitteessa olevan asiakkaan mahdollisuutta säilyttää sama numero operaattoria 
vaihtaessaan) ja numeron omistusta koskevia perusasioita pidettiin keskeisinä tekijöinä 
tehokkaan kilpailun saavuttamisessa. 
Lisäksi sekä operaattorit että laitevalmistajat painottivat, että on tarpeen harkita tarkoin 
numerointiavaruuden uudelleen suunnittelusta aiheutuvia kustannuksia, erityisesti siirryttäessä 
kohti Euroopan numerointiavaruuden luomista. 
II 1.6.4 Luettelot 
Myös pääsyä luetteloiden tietoihin pidettiin olennaisen tärkeänä tehokkaan kilpailun kannalta, 
ja tältä osin olisi toteutettava riittävät kilpailulliset suojatoimet. 
Lisäksi monet organisaatiot painottivat tarvetta yleiseen puhelinluetteloon ja 
numerotiedotuspalvelun jatkumiseen myös kilpailuympäristössä, ja komission olisi 
huolehdittava tämän takaamiseksi tarvittavien käytännön järjestelyjen selvittämisestä. Tämä on 
erityisen tärkeää kuluttajille, samoin kuin heidän oikeutensa jättäytyä pois julkisista 
puhelinluetteloista, jos he niin haluavat. 
III.7 Toiminta lähialoilla 
Yleisesti tunnustettiin, että televiestinnän kehittämisessä oli edettävä samanaikaisesti unionin 
lähialoja koskevien hankkeiden kanssa, jos tietoyhteiskunta aiottiin aikaansaada ja sen 
kehityksen mahdolliset esteet poistaa. 
7/7.7./ Tietosuoja 
Euroopan tietosuojavaltuutetut painottivat tarvetta selkeisiin sääntöihin tietosuojan ja 
yksityisyyden takaamisesta vapautuneiden telemarkkinoiden perusedellytyksenä. Tämän vuoksi 
he olivat tyytyväisiä edistykseen, jota oli viime aikoina tapahtunut yleisen 
tietosuojadirektiivin16 osalta ja toivoivat, että erityisesti televiestintään kohdistuva ehdotus 
toteutuisi nopeasti. He korostivat myös, että on tarpeen välttää sellaista tietoyhteiskuntaa, 
jossa vain osalla käyttäjistä olisi varaa täydelliseen tietosuojaan. Näin ollen heidän mielestään 
oli tärkeää, että esimerkiksi laitteita, joilla estetään kutsujan numeron ilmaisu, tarjottaisiin 
maksutta. 
Joidenkin operaattoreiden ja käyttäjien mielestä vapaaehtoisempi, menettelyohjeet sisältävä 
lähestymistapa voisi olla samanarvoinen, ja yksityiskohtainen sääntely voisi toimia 
16 Ehdotus neuvoston direktiiviksi yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä. KOM (90) 314, EYVL 
No C 277, 15.11.1990 
17 
voimakkaana jarruna markkinoiden kehittymiselle. Sekä operaattorit että laitevalmistajat ottivat 
esille tarpeen varmistaa, että tietosuojan yhteiseurooppalainen järjestelmä ei luo 
epäoikeudenmukaisia esteitä maailmanlaajuisen viestinnän kehitykselle. 
II 1.7.2 Audiovisuaalinen politiikka 
Tunnustettiin, että lähentyneessä ympäristössä audiovisuaalisen politiikan ja 
televiestintäpolitiikkojen on kehityttävä samalla tavalla, vaikka otetaan huomioon kummankin 
alan erilaiset tavoitteet. Tämän tulisi heijastua lähestymistavassa, jonka avulla voitaisiin erottaa 
toisistaan tietoliikenteen sääntely ja tällaisten viestintäinfrastruktuurien kautta tarjotun palvelun 
sisällön sääntely. Toiset organisaatiot tähdensivät yleisradiotoimintaa koskevien sääntöjen 
etusijaa televiestintää koskeviin sääntöihin nähden, koska yleisradiotoimintaan liittyy 
perusoikeuksia, kuten sananvapaus. 
Palvelujen sisällön tarjoajat korostivat, että tietoyhteiskunnan uusien * viestintäpalvelujen 
yhteydessä on olennaisen tärkeää varmistaa, että taataan avoin pääsy sekä kuluttajille että 
sisällön tarjoajille ja että tämän estävät tarpeettomat sääntö-, kaupalliset ja muut esteet on 
poistettava. 
///. 7.3 Monimuotoisuus ja tiedotusvälineiden ristiinomistus 
Monessa vastauksessa huomautettiin, että televiestinnän sääntelyjärjestelmän kehittämisessä on 
välttämätöntä noudattaa tiedotusvälineiden monimuotoisuuteen liittyviä kansallisia politiikkoja. 
Lisäksi huomautuksissa korostettiin kilpailusääntöjen merkitystä arvioitaessa tiedotusvälineiden 
ristiinomistuksen taloudellisiin näkökohtiin liittyviä asioita, ja liiketoiminnan rajoitteiden 
käyttöönottoa ennakolta ei kannatettu. 
///. 7.4 Henkistä omaisuutta koskevat oikeudet 
Komission politiikan nykyisiä linjoja, jotka koskevat tekijänoikeuksien kehitystä ja 
tietokantojen suojaa, tuettiin yleisesti, korostaen tarvetta mukauttaa olemassa olevat 
suojamuodot uusiin tiedotusvälineisiin. Ehdotettiin myös, että olisi hyödyllistä tehdä ero siltä 
osin, sovelletaanko henkistä omaisuutta koskevia oikeuksia työn tuottajaan vai käyttäjään, sekä 
mikä on pelkästään tiedonvälitysvälineen tarjoavan operaattorin asema. Tätä jaottelua voitaisiin 
soveltaa myös sekä tietosuojaan että palvelun sisällön sääntelyyn. 
Palvelun sisällön tarjoajat ja mahdolliset palvelun tarjoajat painottivat, kuinka tärkeää on 
riittävä henkisen omaisuuden suojelu investointien takaamiseksi ympäristössä, jossa teknologia 
ja vapauttaminen moninkertaistavat mahdollisuudet tiedonsaantiin. Huomio kiinnittyi 
voimakkaan ja tehokkaan tekijänoikeuksien suojan tarpeeseen, palvelun sisällön luvattoman 
käytön valvonnassa tarvittavien teknisten ratkaisujen tukemiseen ja henkisen omaisuuden 
tehokkaaseen maailmanlaajuiseen suojaan käymällä neuvotteluja kansainvälisellä tasolla, 
mukaan lukien kauppaan liittyvää henkistä omaisuutta koskevan sopimuksen (Trade Related 
Intellectual Property (TRIPs) agreement) nopea voimaan saattaminen. 
III.8 Työllisyys ja sosiaalinen ja yhteiskunnallinen vaikutus 
Vihreän kirjan työllisyyttä koskevaa lähestymistapaa kannatettiin yleisesti ja varsinkin 
teknologisten edistysaskelien ja perinteisten operaattorien työllisyyden vähenemisen välistä 
yhteyttä. Lisäksi tietyt operaattorit painottivat kilpailun roolia vähenemisen vauhdin osalta 
haluamatta asettaa kyseenalaiseksi vapauttamisen aikataulua. 
Televiestinnän sekakomitean ja ammattiliittojen osalta vapauttamisen vaikutusta työllisyyteen 
nykyisten hallitsevassa markkina-asemassa olevien operaattorien joukossa pidettiin kuitenkin 
ratkaisevana tekijänä vapauttamisvauhdissa unionissa. Vaikka hyväksyttiin se, että työllisyyden 
vaihtelut olivat teknologisen edistymisen väistämätön seuraus, pelättiin, että vaihtoehtoisen 
infrastruktuurin nopea vapauttaminen voisi ainoastaan kiihdyttää nopeutta, jolla työllisyyden 
muutokset tapahtuivat. Tässä yhteydessä painotettiin, että on tarpeen käyttää sekä kansallisia 
että unionin varoja työvoiman uudelleenkoulutukseen ja uudelleensijoittamiseen, samalla 
tavalla kuin on tehty suunnitelmia teollisuudessa, esimerkiksi hiili-ja terästeollisuudessa. 
Työmarkkinaosapuolien esittämä asia oli luotavien uusien työpaikkojen laatu työolosuhteisiin, 
koulutusinvestointeihin ja palkkaan nähden, mitä ne pitivät alhaisempina verrattuna monen 
hallitsevassa markkina-asemassa olevan operaattorin nykyisiin vastaaviin 
Monet organisaatiot ja erityisesti ne, joilla on kokemusta kilpailumarkkinoista, painottivat, että 
vapauttamisen olisi kiihdytettävä kasvua ja siten luotava työpaikkoja koko Euroopan 
taloudessa. Tässä yhteydessä komission meneillään olevissa tutkimuksissa pitäisi analysoida 
suuntauksia yksityiskohtaisemmin, ja olisi jatkettava aktiivista keskustelua kaikkien 
työmarkkinaosapuolien kanssa siitä, kuinka tämä siirtymävaihe parhaiten voitaisiin järjestää. 
Huomautuksissa ja sekakomitean lausunnossa korostettiin myös tarvetta ihmisten ja pienten ja 
keskisuurten yritysten (PK-yritykset) koulutukseen, uusien teknologioiden tukemiseen sekä 
televiestintäalalle aiemmin palkattujen henkilöiden uudelleenkoulutukseen. 
Vastaajat kiinnittivät huomiota myös suurempiin yhteiskunnallisiin muutoksiin, kuten sen 
varmistamiseen, että ihmiset kykenisivät selviämään lisääntyneestä tietomäärästä välttäen sen, 
että tietyt ryhmät suljettaisiin pois tietoyhteiskunnasta. 
III.9 Kansainvälinen ulottuvuus 
///. 9.1 Yhteisön yhteisten kantojen prioriteetit kansainvälisellä foorumi lia 
Monet operaattorit, erityisesti matkaviestinoperaattorit, painottivat myös, että yhteisön yhteistä 
kantaa tarvittiin muun muassa taajuuksista ja numeroista. 
III.9.2 Kehitys WTO.ssa 
Kaikki osapuolet tukivat voimakkaasti unionin tällä hetkellä noudattamaa monenvälistä 
lähestymistapaa vertailukelpoisen ja tehokkaan pääsyn löytämiseksi kolmansien maiden 
markkinoille, mikä koskee erityisesti operaattoreita ja laiteteollisuutta Jotkin operaattorit ja 
sääntelyviranomaiset kuitenkin esittivät, että niiden mielestä paras keino saavuttaa onnistunut 
lopputulos meneillään olevissa neuvotteluissa oli varmistaa, että Euroopassa ei oteta käyttöön 
uusia, pääsyä EU:n markkinoille rajoittavia esteitä, kun taas toiset painottivat, että yhteisön 
lainsäädäntöön on tarpeen sisällyttää asianmukaiset suojatoimet heijastamaan eurooppalaisten 
yritysten kolmansien maiden markkinoille pääsyn astetta. 
111.10 Sääntely-ympäristön tuleva kehitys 
Useat organisaatiot tunnustivat vihreässä kirjassa esitettyjen kysymysten tai köyden 
televiestinnän, tietotekniikan ja viestimien lisääntyvän lähentymisen osalta. Tätä pidettiin 
keskeisenä tietoyhteiskuntaan vaikuttavana tekijänä ja toivottiin, että näitä kysymyksiä 
kehitettäisiin edelleen vihreän kirjan tarkastelusta laaditussa kertomuksessa. 
Yleisradiotoiminnan harjoittajat korostivat kuitenkin, että jatkossakin olisi tärkeää olla 
tietoinen erilaisista tavoitteista, jotka ovat näiden kummankin alan sääntelyn perusteena, sekä 
kummallakin alalla nykyisin havaittavista erilaisista saäntelymalleista. 
Yksityisten investointien korostamista tietoyhteiskunnan kehittämisessä arvostettiin ja tuleva 
sääntely-ympäristö suurelta osin määräisi, tehdäänkö tällaisia investointeja. 
Ammattiliitot ehdottivat, että sääntelijöiden olisi pyrittävä takaamaan tietoyhteiskunnan 
syntyminen asettamalla velvoitteita tuleville infrastruktuureja koskeville toimiluville, jotta 
voitaisiin taata infrastruktuurien (mukaan lukien kaapelitelevisioinfrastruktuuri) pystyvän 
toimittamaan interaktiivisia laajakaistapalveluja. Heidän huolenaan oli välttää sellaisen uuden 
tekniikan, jossa olisi rakenteellista vanhentuneisuutta, esimerkiksi radiopohjaisten sovellusten 
käyttöönotto. 
Esille otettiin myös uusien toimijoiden, esimerkiksi mainosteollisuuden, asema 
Mainostamisesta saatavilla tuloilla voisi olla merkittävä osuus tietoyhteiskunnan leviämisessä ja 
sen takaamisessa, että käyttäjillä on varaa tarjottaviin palveluihin. Tällaiseen tulokseen 
pääseminen edellyttää kuitenkin, että avoimelle sääntely-ympäristölle annetaan etusija. 
Sen kysymyksen osalta, kenen olisi säänneltävä yhdentynyttä ympäristöä, jotkut organisaatiot 
esittivät, että tarvitaan keskitetty Euroopan sääntelyviranomainen. 
Monet pitivät televiestinnän sääntelyn perustana olevia periaatteita hyödyllisenä pohjana tämän 
alan tulevalle sääntelylle, erityisesti sääntelyn asteittaiselle höllentämiselle kilpailun alettua ja 
sellaisen yhtenäisen sääntelymallin tarpeelle, joka kattaa kaikki viestintäalan puolet. 
Laiteteollisuus kannusti komission nykyisiä hankkeita, joissa lujitetaan julkisen ja yksityisen 
sektorin välisiä suhteita erityisillä tietoyhteiskuntahankkeilla. 
20 
IV KOMISSION ARVIOT 
Huomautusten ja saaduista tiedoista tekemänsä analyysin perusteella komissio katsoo, että 
vihreässä kirjassa esitetyt pääperiaatteet ja -tavoitteet ovat saaneet laajalti tukea. Tämän 
perusteella komissio piti tässä vaiheessa mahdollisena: 
- määritellä asiat, joista kaikki markkinoille osallistujat ovat yksimielisiä, 
- esittää yleiset suuntaukset, jotka saivat enemmistön kannatuksen niissä asioissa, joista 
yksimielisyyteen ei vielä päästä. ( 
Nämä esitetään jäljempänä. 
IV.1 Asiat, joista ollaan yleisesti yksimielisiä 
Komissio havaitsi huomautuksissa seuraavat asiat, joista ollaan yksimielisiä ja jotka osoittavat, 
että: 
- televiestinnän infrastruktuurin ja palveluiden täyttä vapauttamista tuetaan yleisesti 
puhelinlnkennepalvehnden tarjoamisen osalta I päivään tammikuuta 1998 mennessä, mihin 
voidaan mahdollisesti soveltaa väliaikaisia järjestelyjä. 
Tämä merkitsee välitöntä tarvetta sopia ja panna täytäntöön tuleva vapauttamista koskeva 
oikeudellinen sääntelyjärjestelmä vuoden 1998 alusta alkaen. 
- yleisesti ollaan yhtä miellä siitä, että tarvitaan asianmukainen, avoin ja tehokas 
sääntelyjärjestelmä, jotta voidaan taata tehokas kilpailu erityisesti yleispalvelun, 
yhdysliikenteen ja toimiluvan myöntämisen osalta. 
i 
- yhteisen lähestymistavan tarve tunnustetaan määriteltäessä yleispalvelun kattavuutta ja 
kustannuksia. 
Toistaiseksi yleispalvelun olisi sisällettävä peruspuhelinpalvelut, mutta tätä käsitettä olisi 
tarkistettava tarvittaessa. Yleisesti ollaan yhtä mieltä siitä, että on käytettävissä on 
välttämätöntä olla selvä, yhteinen ja avoin lähestymistapa yleispalvelun kustannuslaskentaan, 
jotta voidaan taata tasainen pelikenttä ja kannustaa tehokasta kilpailua. 
- sellaisia tehokkaita yhdysliikennesääntöjä tuetaan laajalti, jotka perustuvat kaupallisiin 
neuvotteluihin yhteisen Euroopan oikeudellisen sääntelyjärjestelmän rajoissa, samoin kuin 
tehokkaita väli lys järjestelmiä riitojen ratkaisemiseksi. 
Tämän lisäksi tuettiin laajalti sellaisia lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, jotka koskevat 
yhdysliikennettä yleiseen televiestintäinfrastruktuuriin avoimen verkon tarjoamisen (ONP) 
yhteydessä. 
21 
- Euroopan tasolla tuetaan yleisesti sellaista yhteistä oikeudellista sääntelyjärjestelmää, joka 
perustuu avoimuuden, tasapuolisuuden ja suhteellisuuden periaatteisiin, ja joka koskee 
toimiluvan tai oikeuksien myöntämistä Euroopan unionissa. 
Toimiluvan myöntämisen televiestinnän infrastruktuurille ja toimiluvan tai oikeuksien 
myöntämisen telepalveluille välisestä erosta, jonka oli havaittu olevan vihreässä kirjassa, 
haluttiin tarkempi selvitys. Samalla sen pohjana oleva suhteellisuusperiaate hyväksyttiin, eli 
toimilupaan liitettyjen ehtojen on oltava suhteessa tarjottujen palveluiden tyyppiin ja kyseisten 
palveluiden suorittamiskeinoihin (esimerkiksi tarjotaan palvelun tarjoajan oman/kolmannen 
osapuolen verkon tai yleisen verkon kautta). 
Tämä merkitsee, että palvelun tarjoajia, jotka eivät omista infrastruktuuria, jonka kautta 
heidän telepalvelunsa tarjotaan, ei pitäisi säännellä yhtä paljon (yleiset oikeudet) kuin 
operaattoreita, jotka omistavat laajan verkon taajuuksineen ja käyttöoikeuksineen (yksittäiset 
toimiluvat). Vastaavasti julkisten telepalvelujen tarjoaminen voisi olla peruste tiukemmille 
sääntelyvalvonnalle kuin mitä sovelletaan palvelujen tarjoamiseen erillisverkossa tai suljetussa 
käyttäjäryhmässä. 
Tämän perusteella kolmannen osapuolen infrastruktuuria käyttävän telepalvelujen tarjoajan 
toimintaa olisi säänneltävä kevyemmin, esimerkiksi yleisillä oikeuksilla, kun taas omiin 
laitteisiin perustuvaa julkisten telepalvelujen tarjoamista koskisivat sääntöjen noudattamiseen 
perustuvat yleiset oikeudet (class licences) tai yksittäiset toimiluvat riippuen siitä, minkä 
asteinen pääsy yhteisiin voimavaroihin halutaan tai siitä, ovatko kyseessä 
yleispalveluvelvoitteet. 
- tunnustetaan yleisesti, että kilpailusäännöillä on hyhä tärkeämpi merkitys tämän alan 
kehityksessä. 
- ollaan vahvasti yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin on pyrittävä varmistamaan 
yhtäläinen ja tosiasiallinen pääsy kolmansien maiden markkinoille niin operaattoreiden 
kuin laitealankin osalta. 
- tunnustetaan yleisesti, että tarvitaan jatkotoimenpiteitä ja tukea niiden muutosten vuoksi, 
jotka vapautettu televiestintäala aiheuttaa työllisyyteen, sekä tukea koulutukseen ja 
työympäristön kehittämiseen. 
- tunnustetaan yleisesti, että tekniset muutokset vievät kohti televiestintä-, tietotekniikka- ja 
yleisradiotoiminnan yhdentymistä. 
Tietojenkäsittelyssä (digitalisointi, prosessointiteho) saavutettu nopea edistyminen ja uuden 
kytkentä-ja siirtotekniikan kehittyminen vievät tähän suuntaan. 
Samoin uskotaan laajalti, että tietoliikennejärjestelmän (esimerkiksi infrastruktuuri ja siihen 
liittyvät palvelut) sääntely voidaan pitää ja olisi pidettävä erillään palvelujen sisällön 
sääntelystä, ja siten televiestinnän ja yleisradiotoiminnan välinen nykytilanne säilytetään 
IV.2 Asiat, joista ollaan eri mieltä, ja havaittavissa olevat suuntaukset 
22 
Tarkastelujen pohjalta komissio katsoo voitavan havaita seuraavat suuntaukset niissä asioissa, 
joista esitettiin erilaisia mielipiteitä: 
Infrastruktuurin vapauttamistahti 
< 
Yksimielisyyttä ei ole vielä syntynyt infrastruktuurin vapauttamistahdista ja erityisesti 
nopeasta, mutta rajoitetusta tietyn tyyppisten infrastruktuurien vapauttamisesta, jotta 
infrastruktuuri voitaisiin valita vapaasti niiden telepalveluiden tarjoamisen osalta, jotka ovat jo 
nyt avoimet kilpailulle. 
Useat kiinteän verkon operaattorit ja jotkut kansalliset sääntelyviranomaiset eivät usko, että 
varhainen rajoitettu vapauttaminen voisi toteutua uhkaamatta hallitsevassa asemassa olevien 
operaattorien taloudellista kannattavuutta ja siten mahdollisesti vaarantaen yleispalvelun 
tarjoamisen. 
Teollisuuden järjestöt, käyttäjät, palvelujen tarjoajat ja jotkut operaattorit* joilla on kokemusta 
kilpailumarkkinoista, uskovat kuitenkin, että rajoitettu vapauttaminen on ensisijaisen tärkeää 
Euroopan liike-elämän kilpailukyvyn parantamiselle. Se on tärkein tekijä kehitettäessä 
todellista kilpailua 1 päivästä tammikuuta 1998. Erityisesti kilpailevat matkaverkkojen 
operaattorit korostava pikaista tarvettaan saada vaihtoehtoisia infrastruktuurin lähteitä, jotta ne 
voisivat hallita kustannuksensa paremmin. Tässä yhteydessä kaapelitelevisioverkkojen 
vapauttamista koskeva ehdotusluonnos oli tervetullut ensimmäinen askel tähän suuntaan, ja 
joissakin huomautuksissa tehtiin ero toisaalta kaapelitelevisioverkkojen ja matkaverkkojen 
vaihtoehtoisen infrastruktuurin ja toisaalta vaihtoehtoisen infrastruktuurin yleisen 
vapauttamisen välillä. Näissä huomautuksissa suosittiin ensimmäisen vaihtoehdon varhaista 
vapauttamista. KaiHkia vaihtoehtoisia infrastruktuureja koskevien rajoitusten varhaista 
poistamista suosiva kanta on epäselvempi. 
Yleispalvelun kustannuslaskenta ja rahoitus 
Vaikka yleispalveluvelvoitteiden kattavuutta ja kustannuslaskentaa koskevan yhteisen ja 
avoimen lähestymistavan tarpeesta Euroopan tasolla ollaan täysin yksimielisiä, erilaisia 
näkemyksiä esitettiin siitä, miten kustannukset olisi jaettava markkinatoimijoiden 
kesken. Suurimmassa osassa huomautuksia yleispalvelun kustannuslaskentaan ehdotettiin niin 
kutsuttua dynaamista "nettokustannus"-lähestymistapaa, missä olisi kyse eteenpäin 
suuntautuvan lähestymistavan käyttöön ottamisesta, kustannusten ja tulojen suhteen, kun taas 
jotkut hallitsevassa markkina-asemassa olevat operaattorit ehdottivat, että yleispalvelun 
kustannuksissa olisi otettava huomioon heidän aiemmat investointinsa. 
Suurimmassa osassa huomautuksia suositaan yleispalvelurahastoja koskevaa lähestymistapaa, 
vaikka toiset, erityisesti jotkut hallitsevassa markkina-asemassa olevat operaattorit asettavat 
etusijalle liittymismaksut. Huomautuksissa korostettiin myös erilaisia yleispalvelurahaston 
muotoja, jotka riippuvat siitä, i) kuka niitä hallinnoi, ii) kenen on osallistuttava niihin ja iii) 
kuka hyötyy rahastoista (asiakkaat, palveluiden tarjoajat vai operaattorit?). 
Keneen avoimen verkon tarjoamista (ONP) koskevia sääntöjä sovelletaan 
tulevaisuudessa! 
23 
Erilaisia näkemyksiä esitettiin myös tulevaisuuden yhdysliikennejärjestelmästä avoimen verkon 
tarjoamisen yhteydessä useiden hallitsevassa markkina-asemassa olevien operaattorien pitäessä 
"pullonkaulalaitteiston" valvontaa tärkeimpänä yhdysliikennevelvoitteiden arviointiperusteena 
sen sijaan, että arviointi perustuisi ainoastaan markkinaosuuteen. 
Yleisen sääntelyn ja alakohtaisten sääntöjen välinen tasapaino 
yhdysliikenteessä 
Vaikka oikeudellisen yhdysliikennettä koskevan sääntelyjärjestelmän tarpeesta Euroopan 
tasolla ollaan yleisesti yksimielisiä, jotkut hallitsevassa markkina-asemassa olevien 
operaattorien mielestä yleisiä kilpailusääntöjä olisi korostettava enemmän kuin alakohtaista 
sääntelyä. Toisaalta useat operaattorit sekä palvelujen tarjoajat ja käyttäjät kaikki pitävät selvää 
oikeudellista sääntelyjärjestelmää tärkeänä kaupallisten neuvottelujen tukemisen kannalta 
ainakin siirtymäkauden aikana, kunnes kilpailu todella alkaa. 
Yhdysliikenteen kustannusten laskentaa koskevat menetelmät 
Useiden kiinteiden operaattorien mielestä kokonaan jaettuja kustannuslaskentamenetelmiä olisi 
käytettävä, jotta aiemmat investoinnit verkkoihin saataisiin täysin korvattua, kun taas 
operaattorit, joilla on kokemusta kilpailumarkkinoista, ja monet muut organisaatiot korostivat 
pitkän aikavälin nousevien kustannusten arvoa, erityisesti järjestelmänä, joka kannustaa 
hallitsevassa markkina-asemassa olevia yrityksiä tehokkuuteen. 
Perusteet toimilupien määrän rajoittamiseen ja toimiluvan myöntäminen 
Euroopan laajuisille televerkoille ja -palveluille 
Toimiluvan myöntämisestä ollaan eri mieltä sen mukaan, pitäisikö kansallisilla 
sääntelyviranomaisilla olla mahdollisuus rajoittaa toimilupien määrää oman 
markkinaolosuhteita koskevan arvionsa perusteella. Monissa huomautuksissa ehdotettiin, että 
niiden määrää ei saisi mitenkään muuten ennakolta rajoittaa kuin fyysisillä rajoituksilla, jotka 
perustuvat välttämättömien edellytysten ahtaaseen tulkintaan (ensisijaisesti fyysisiin 
resursseihin liittyvät rajoitukset, pääasiassa radiotaajuus). 
Lisäksi mahdollisten Euroopan laajuisen infrastruktuurin tai palveluiden, mukaan lukien 
laiteteollisuus, tarjoajien huomautuksissa tunnustettiin joko Euroopan sääntely viranomaisen 
mahdollinen asema tällaisten toimilupien myöntämisessä tai vähintään yhteensovittamisessa 
jäsenvaltioiden välillä, jotta tällainen Euroopan laajuinen infrastruktuuri tai palvelut voidaan 
ottaa käyttöön samanaikaisesti koko unionissa. 
Tarve välttää liiketoiminnan rajoitukset 
Avoimia ja asianmukaisia kirjanpitomenettelyjä kannatetaan täysin, vaikka joissakin 
matkapuhelin- tai infrastruktuurimarkkinoille pyrkivien sekä hallitsevassa markkina-asemassa 
olevien operaattorien tekemissä huomautuksissa uskottiin, että täydellistä rakenteellista eroa 
voitaisiin tarvita. Suurimmassa osassa huomautuksia kuitenkin tuettiin vihreää kirjaa, jossa 
automaattiset "liiketoiminnan rajoitukset" hylättiin. 
24 
Välttämättömien voimavarojen jakaminen 
Pääsyä yhteisiin voimavaroihin, esimerkiksi käyttöoikeudet, taajuudet ja numerot, pidettiin 
yleisesti tärkeänä. 
Pakollisesta kaapelikanavien ja infrastruktuurin jakamisesta ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä, 
vaikka vapaaehtoisen jakamisen mahdollisuus ympäristöpolitiittisista syistä hyväksyttiin. 
Samalla joissakin huomautuksissa kiinnitettiin huomiota tarpeeseen taata riittävä pääsy 
käyttöoikeuksiin / jaettuun infrastruktuurin käyttöön, jotta ympäristöasioilla ei voitaisi 
perustella myönnettyjen palvelutoimilupien määrän rajoittamista. 
Hinnasta, jolla voimavarojen pitäisi olla käytettävissä, oli erilaisia mielipiteitä, vaikka 
syrjimättömyyden periaatetta sovellettiin. 
Vaikka televiestintäalan tekemissä huomautuksissa laajalti kannatettiin taajuuksien uudelleen 
jakamista televiestinnän, yleisradiotoiminnan ja maanpuolustuksen kanssa, eivät 
yleisradiotoiminnan harjoittajat eivätkä kaikki kansalliset sääntelyviranomaiset kannattaneet 
sitä. 
Koeluontoisen taajuuksien jaetun käytön mahdollisuutta ehdotettiin. 
25 
V ENSISIJAISET TOIMET 
Mainitun vihreän kirjan tarkastelu on väistämättä ylittänyt pelkän infrastruktuurin 
vapauttamisen aloittamisen sisältäen televiestintäpalvelujen ja -verkkojen täydelliseen 
vapauttamiseen 1 päivänä tammikuuta 1998 mennessä tähtäävän yleisen oikeudellisen sääntely-
ympäristön. Huomautusten ja saavutetun yksimielisyyden perusteella komissio voi nyt tunnistaa 
seuraavat prioriteetit valmistellessaan toimenpiteitä televiestintäpalvelujen ja -verkkojen 
vapauttamisen varmistamiseksi ja erityisesti niitä toimenpiteitä, jotka komission on esitettävä 1 
päivä tammikuuta 1998 mennessä17. 
Valittu lähestymistapa korostaa niitä kysymyksiä, joilla on selkeä eurooppalainen ulottuvuus ja 
jotka on välttämättä ratkaistava, jotta varmistetaan yhdenmukaisuus Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen kilpailusääntöjen kanssa ja televiestintäpalvelujen ja -verkkojen 
sisämarkkinoiden toteutuminen. Suosiota saanut lähestymistapa pyrkii erityisesti varmistamaan, 
että oikeudellinen sääntely sekä eurooppalaisella että kansallisella tasolla on rajoitettu 
mahdollisimman vähäiseksi haluttujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja että lainsäädäntöön 
liittyvät velvollisuudet hoidetaan tehokkaimmalla ja asianmukaisimmalla tasolla Tämä 
lähestymistapa on yhdenmukainen perustamissopimuksen mukaisten komission velvollisuuksien 
kanssa ja ottaa samalla täydellisesti huomioon toissijaisuuden ja suhteellisuuden periaatteet 
V.1 Vapauttamisaikataulu 
Tarkastelu osoitti, että infrastruktuurin vapauttamisen yhdistämistä televiestintäpalvelujen 
vapauttamiseen vuonna 1998, johon sovelletaan mahdollisia siirtymäaikoja, kannatetaan 
voimakkaasti18. 
Samaan aikaan komissio antaa huomattavan painoarvon teollisuudesta, liikeyrityksistä, 
palvelun tarjoajilta, käyttäjiltä sekä matkaviestinverkko-operaattoreilta että kiinteiden 
verkkojen operaattoreilta, joilla on kokemusta kilpailukykyisistä markkinoista, tulleille 
pyynnöille, joiden mukaan nykyistä infrastruktuurin vapauttamista olisi nopeutettava 
rajoitetusti. Pyynnöt ovat samansuuntaisia vihreän kirjan ehdotusten kanssa, joiden mukaan 
olisi pyrittävä tiettyjen alojen nopeampaan vapauttamiseen, joka perustuu nykyisten 
infrastruktuurimonopolien arviointiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
kilpailusääntöjen ja palveluiden vapaata liikkuvuutta edistävien sääntöjen mukaisesti 
Tämä lähestymistapa sai tarkastelussa laajaa tunnustusta Euroopan kasvun ja työllisyyden 
luomisen keskeisenä strategiana, sekä myös edullisemman viestinnän tuojana ja 
innovatiivisuuden edistäjänä, jonka avulla Eurooppa säilyttää paikkansa tulevan 
tietoyhteiskunnan eturivissä. 
17 Katso televiestintäalan tilanteen uudelleenarvioinnista ja edelleen kehittämistarpeesta näillä 
markkinoilla 22 päivänä heinäkuuta 1993 annettu neuvoston päätöslauselma (93/C 213/01; EYVL 
213/1,6.8.1993). 
18 Sovellettava tarvittaessa korkeintaan viiden vuoden mahdollisia siirtymäaikoja Kreikan. Irlannin. 
Portugalin ja Espanjan osalta; sekä mahdollista kahden vuoden siirtymäaikaa hyvin pienille verkoille 
siellä, missä se on perusteltua (esim. Luxemburg). 
26 
Komission tutkimukset ja kokemukset jo kilpailulle avoimina olevista markkinoista osoittavat, 
että tällaisen rajoitetun, yleispalvelun toimittamista horjuttavan kilpailun vaarat olisivat 
pienemmät kuin eräät hallitsevassa markkina-asemassa olevat operaattorit ja kansalliset 
sääntelyelimet tällä hetkellä uskovat. Komissio uskoo erityisesti, että rajoitettu vapauttaminen 
on mahdollista ilman, että on laadittava yhtä mittavia sääntelyä koskevia suojatoimenpiteitä 
kuin ne, jotka ovat välttämättömiä yleisen infrastruktuurin vapauttamisessa. Kaikki sääntelyä 
koskevat suojatoimenpiteet, jotka ovat vapauttamisessa välttämättömiä, on suhteutettava 
kyseessä oleviin vapauttamistoimenpiteisiin. 
Tämän vuoksi komissio ehdottaa samansuuntaisesti sen perustamissopimuksen velvollisuuksien 
ja unionin yleisten poliittisten tavoitteiden kanssa lakien säätämistä ennen vuoden loppua, jotta 
olemassa oleva palvelujen vapauttamiseksi laadittu järjestelmä ulottuu televiestintäpalvelujen ja 
-verkkojen täydelliseen vapauttamiseen viimeistään 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä. 
Tällä varmistetaan, että 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen mahdollisten edellä mainittujen 
siirtymäkausien osalta kaikki televiestintäinfrastruktuuria ja televiestintäpalveluja koskevat 
poikkeus- ja erityisoikeudet Euroopan unionissa, sekä jäsenvaltioiden sisällä että niiden välillä; 
(mukaan lukien rajoitukset, jotka koskevat verkkojen suoraa yhdysliikennettä julkisten 
puhelinliikennepalvelujen tarjoamiseksi) poistetaan. Tällä varmistetaan myös, että siitä päivästä 
lähtien matkaviestinverkko-operaattoreilla pitäisi olla mahdollisuus saada toimilupa julkisten 
puhelinliikennepalvelujen tarjoamiseen kiinteän verkon kautta ja että kiinteän verkon 
operaattorit voivat palveluja tarjotessaan käyttää langattomia teknologioita käytettävissä 
olevan tarvittavan taajuusspektrin ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
kilpailusääntöihin soveltuvuuden mukaan. 
Mitä tulee kilpailulle avoinna olevien televiestintäpalvelujen rajoitetumpaan vapauttamiseen 
ennalta vuonna 1998, toimenpiteisiin voidaan ryhtyä edellyttäen, että asianmukaiset sääntelyä 
koskevat suojatoimenpiteet on laadittu. Komissio määrää toimien arvioinnista tällä alalla näiden 
perusteiden mukaisesti. 
Mitä tulee kaapelitelevisioverkkojen käyttöön vapautettujen televiestintäpalvelujen 
tarjoamisessa, komissio tuli arvioinnissaan siihen lopputulokseen, että nykyinen oikeudellinen 
sääntelyjärjestelmä tarjoaa tarvittavat suojatoimenpiteet. Tämän vuoksi komissio esitti 21 
päivänä joulukuuta 1994 muutosluonnoksen direktiiviin 90/388/ETY19, sisällyttääkseen sen 
piiriin televiestintäpalvelujen tarjoamisen kaapelitelevisioverkkojen kautta. 
Mitä tulee oman tai kolmannen osapuolen infrastruktuurin käyttöön sisäisten yhteyksien 
luomiseksi matkaviestinverkkojen sisällä, olemassa oleva oikeudellinen sääntelyjärjestelmä 
vaikuttaa myös tarjoavan tarvittavat suojatoimenpiteet, jos tilanne maissa, joiden verkot ovat 
vähemmän kehittyneitä, otetaan asiaankuuluvasti huomioon. Komissio ehdottaa näin ollen 
asiaankuuluvan muutoksen matkaviestintää ja henkilöviestintää koskevaan direktiiviin 
90/388/ETY. 
Mitä tulee muiden vaihtoehtoisten infrastruktuurien vapauttamiseen, tilanne näyttää 
epäselvemmältä ja komission on edelleen tutkittava ^sitä. Komissio kannustaa kuitenkin 
erityisesti tällaisen infrastruktuurin käyttämistä yhteisön lainsäädännön tarjoaman järjestelmän 
19 Tässä yhteydessä komissio on yleisesti ehdottanut muutoksen direktiiviin 90/388/ETY vapautettujen 
televiestintäpalvelujen tarjoamiseksi kaapelitelevisioverkkojen kautta, EYVL C 76, 28.3.95. 
27 
mukaan tai kansallisten sääntelyä koskevien järjestelmien tarjoamien olemassa olevien 
mahdollisuuksien mukaan tietoyhteiskuntaan tähtääviin koe- tai muihin esittelyhankkeisiin 
V.2 Televiestinnän yleispalvelua koskevan oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän käyttöön ottaminen EU:n tasolla 
Tämän olisi osoitettava erityisesti: 
V.2.1 Yleispalvelun kattavuus, kustannukset ja rahoitus 
Televiestinnän vapauttamiseen 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä tähtääviin toimenpiteisiin 
liitetään asianmukaisia yhdenmukaistamistoimenpiteitä, jotka on laadittu yleispalvelun 
kehityksen suojaamiseksi ja takaamiseksi, toimimalla neuvoston ja Euroopan parlamentin 
vuodesta 1990 noudattaman politiikan mukaisesti. 
Toimenpiteet takaavat erityisesti, että kaikki taloudellinen rasite, joka liittyy vaatimukseen 
yhdestä tai useammasta kansallisella tasolla toimivasta operaattorista julkisten 
teleliikennepalvelujen tarjoamiseksi kaikille, jotka perustellusti niitä pyytävät, voidaan 
perusteellisesti arvioida ja jakaa kansallisella tasolla tasapuolisesti, tehokkaasti ja kannattavasti. 
Säännöt, jotka liittyvät kattavuuden ja perusyleispalvelun vaatimuksesta aiheutuvan kaiken 
epätaloudellisen rasitteen kustannuksia ja jakamista koskeviin periaatteisiin, käsitellään 
Avoimen verkon tarjoamisen ja Puhelinliikenteen yhteydessä sekä julkisten 
televiestintäverkkojen ja televiestintäpalvelujen yhdysliikenteestä esitetyssä järjestelmässä. 
V 2.2 Yleispalvelun kattavuus 
Tarkastelun perusteella on selvää, että yleispalvelun käsite sisältää kaksi erillistä osaa. 
Ensiksikin se on laaja poliittinen käsite, joka koskee joukkoa yleisiä televiestintäpalveluja 
(kuten puhelinliikenne, telekopiointipalvelut ja tiedonsiirtopalvelut), joiden jäsenvaltiot toivovat 
leviävän laajalle alueellaan. Monissa näistä tapauksista tällaisista palveluista aiheutuvat 
kustannukset, jotka takaavat niiden saatavuuden, voidaan kokonaan jättää markkinavoimien 
harteille. Mainittu yleisesti saatavilla olevien palvelujen laaja käsite vaihtelee selvästi 
jäsenvaltiosta toiseen heijastaen erilaisia poliittisia prioriteetteja. On tärkeää korostaa, että 
taloudellinen ja poliittinen yhteenkuuluvuus on unionin poliittinen prioriteetti. Tässä yhteydessä 
yleispalvelu on kehittyvä käsite, ja teknisen ja markkinakehityksen mukaan( lukien käyttäjien 
tarpeet) yleispalvelun kattavuutta arvioidaan johdonmukaisesti ja jatkuvasti uudelleen. _ 
Toiseksi, sääntelyä ajatellen, jotkut näistä palveluista ovat niin tärkeitä, että puuttuminen 
sääntelyyn sopivalla tasolla on tarpeen niiden yleisen saatavuuden ja/tai käytön edullisuuden 
takaamiseksi. Tästä syntyvät "yleispalveluvelvoitteet", yleispalvelun käsitteen kahden erilaisen 
näkökulman mukaan, nimittäin: 
- tiettyjen palvelujen tarjoaminen edujliseen hintaan kaikille kansalaisille, mukaan lukien 
pienituloiset kansalaiset (esim. peruspuhelinliikennepalvelun tarjoaminen). 
Tässä on kyse velvoitteesta suhteessa yleispalvelun laajan joukon niihin osa-alueisiin, joita 
28 
operaattori ei vapaaehtoisesti tarjoaisi erityisille asiakkaille tai asiakasryhmille erityisillä 
alueilla niistä aiheutuvien kustannusten vuoksi. (Erityisesti markkinahäiriön vaara seuraa 
esimerkiksi sääntelyyn perustuvista vaatimuksista, joiden mukaan tariffit olisi laskettava 
maantieteellisestä keskiarvosta tai jotka rajoittavat operaattoreiden oikeutta periä täysi maksu 
palvelun loppukäyttäjältä). 
Tästä edullisuuden vaatimuksesta saattaa seurata, että tietyistä palveluista muodostuu 
"taloudellinen rasite" joillekin operaattoreille, mihin kaikkien markkinoiden toimijoiden olisi 
tasapuolisesti osallistuttava; ja 
- lisäksi palveluiden tarjoaminen (esimerkiksi kiinteiden johtojen vähimmäismäärän osalta20) 
koko jäsenvaltion alueella huolimatta siitä, että itse linjat on hinnoiteltu kustannuskeskeisten 
tariffien mukaan. 
Kiinteiden johtojen vähimmäismäärän tarjolla olo on ratkaiseva pyrittäessä 
televiestintäpalvelujen vapauttamiseen koko unionin alueella (mukaan lukien unionin laidoilla 
sijaitsevien yhtiöiden mukaan ottaminen yksityisten ja suljettujen käyttäjäryhmien 
verkkoihin). 
Kuitenkin infrastruktuurin tarjoajien kyky kattaa toimintakustannukset merkitsee, etteivät 
nämä kustannukset ole rasite palveluja tarjoavalle (-ille) operaattorille (-eille). 
Tarkastelu vahvisti, että yleispalvelun kustannuslaskennassa olisi oltava yhteinen menetelmä. 
Se vahvisti myös, että komission ehdotus direktiiviksi avoimen verkon tarjoamisen 
soveltamisesta puhelinliikenteeseen sopii perustaksi puolustettaessa yleispalvelun niitä osa-
alueita, jotka saattavat muodostua "rasitteeksi" ja jotka olisi tällaisissa tapauksissa 
tasapuolisesti jaettava markkinoiden toimijoiden kesken, joko osallistumalla yleispalvelun 
tarjoamiseen rahallisesti tai tarjoamalla suoraan tällaisten palvelujen osa-tekijöitä. 
Komission ehdotus direktiiviksi avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta 
puhelinliikenteeseen pyrkii varmistamaan, että kaikilla käyttäjillä on pääsy 
puhelinliikennepalveluihin yhdenmukaistettujen pääsyä ja käyttöä koskevien ehtojen mukaisesti 
Tämä on perusteena kaikkea tällaisen palvelun tarjoamiseen liittyvää taloudellista rasitetta 
laskettaessa. 
Nykyaikana ja puhelinliikennettä koskevan ehdotuksen perusteella yleispalveluvelvoitteiden 
kenttää kaiken yleispalveluun liittyvän "taloudellisen rasitteen" laskemiseksi rajoitetaan 
seuraavasti: 
- peruspuhelinliikennepalvelu, kuten ehdotuksessa on kuvattu 
- pääsyn tarjoaminen yleiseen puhelinverkkoon, jonka nopeus on 2400 bittiä sekunnissa 
- hätänumeropalvelut (112) 
- palvelupuheluiden tarjoaminen 
20 Kuten avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin annetun neuvoston direktiivissä 
92/44/ETY vaaditaan, EYVL L 165/27, 19.6.92. 
29 
- numerotiedotuspalvelut 
- yleisten puhelinautomaattien tarjoaminen, ja 
- erikseen sovittavan palvelun tarjoaminen ja/tai erityislaitteiden tarjoaminen invalidiasiakkaille. 
Esimerkkeihin palvelujen osa-alueista, joiden kustannuksiin kaikki markkinoiden toimijat eivät 
yleensä osallistu, sisältyvät seuraavat rajoittumatta niihin: 
- tiettyjen kehittyneiden puhelinliikenteen erikoispalvelujen tarjoaminen21, 
- pääsyn tarjoaminen ISDN.iin puhelinliikenteen käyttäjille; ja 
- muuhun kuin televiestintään liittyvistä operaattoreille tai palvelujen tarjoajille asetetuista 
velvoitteista aiheutuneiden kustannusten korvaaminen. (Näihin sisältyisivät yleiset 
palveluvelvoitteet, jotka liittyvät tutkimus- ja kehitystyön tai koulutustoiminnan 
rahoittamiseen, tai velvoitteet, jotka liittyvät kansalliseen turvallisuuteen tai puolustukseen). 
Samaan aikaan tällä suppealla yleispalveluvelvoitteiden määritelmällä ei tarkoiteta etteivätkö 
jäsenvaltiot ja operaattorit voisi ylittää sitä tarjotun palvelun suhteen. Itseasiassa voidaan 
olettaa, että yleispalvelun ydin toimii kannustimena muille operaattoreille ja palvelujen 
tarjoajille pyrittäessä parantamaan palvelun laatua ja hintaa. 
V. 2.3 Yleispalvelun kustannusten laskeminen 
Ehdotettu järjestelmä yhdysliikenteestä yleisten televiestintäverkkojen ja -palveluiden kanssa 
määrää laskentaperusteet kaikille kustannuksille, jotka liittyvät yleispalveluvelvoitteiden 
asettamiseen operaattorille tai operaattoreille kansallisella tasolla. Perusperiaatteena on laskea 
operaattorille tai operaattoreille asetetut nettokustannukset yleispalveluvelvoitteiden kanssa ja 
ilman niitä. 
Kansallisten sääntelyviranomaisten on laadittava sopivat järjestelyt tällaisen laskelman 
suorittamiseksi. Tämä merkitsee, että on tarpeen erityisesti laskea puhelinpalvelun tarjoamisen 
kustannukset millä tahansa kannattamattomalla alueella ja mille tahansa kannattamattomille 
asiakkaille muilla alueilla. Prosessin olisi oltava julkinen ja sen olisi myös saatava 
kilpailusääntöjen mukainen ennakkohyväksyntä. 
V.2.4 Yleispalvelun rahoittaminen tulevaisuudessa 
Tehtyjen tarkastelujen perusteella komissio uskoo, että perustavaa laatua oleva vaatimus 
yleispalvelun ylläpitämisen ja kehittämisen varmistamiseksi kilpailukykyisessä ympäristössä on 
kattavuutta ja kustannuslaskentaa koskeva yleinen lähestymistapa. 
Mitä tulee yleispalvelun rahoittamiseen kansallisella tasolla, komissio uskoo, että se saattaa oia 
mahdollista jäsenvaltioittain vaihtelevien kansallisten rahoitussuunnitelmien lähestymistavoissa 
21 Kanta vaihtelee jäsenmaittain tällaisten toisinaan loppukäyttäjiltä erikseen laskutettujen kehittyneiden 
erikoispalvelujen kustannusten osalla. 
30 
ilman, että luodaan merkittäviä esteitä televiestinnän infrastruktuuria tai palveluja koskevilla 
sisämarkkinoilla ja ilman kilpailun vääristymistä. 
- Ensiksikin on mahdollista, että kansallisella tasolla yleispalveluvelvoitteiden laskettuja 
kustannuksia ei ole tai ne ovat olemattomat, jolloin minkäänlaisen rahoitusjärjestelyn 
määrääminen ei ole tarpeellista. 
- Toiseksi komissio uskoo, että jopa kahden vihreässä kirjassa esitetyn yleislähestymistavan 
mukaisesti, (tällä tarkoitetaan yleispalvelu varoja tai liittymismaksuja), on olemassa useita 
tapoja kansallisten rahoitussuunnitelmien täytäntöön panemiseksi, niin kauan kuin julkisuuden, 
syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteita noudatetaan ja taataan järjestelmä, jonka 
avulla toimintaa voidaan tehostaa. Tämä kansallisten rahoitussuunnitelmien käytännön 
näkökohtiin liittyvä lähestymistapa on yhdenmukainen toissijaisuusperiaatteen kanssa 
Kaikesta huolimatta kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava käytetyn 
rahoitusjärjestelmän yksityiskohtien julkaiseminen, toimitettava ne komission tiedoksi ennen 
niiden täytäntöönpanoa, jotta voidaan arvioida niiden soveltuvuus yhteisön lakien, ja erityisesti 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kilpailusääntöjen osalta. Kansallisten 
sääntelyviranomaisten on valvottava tällaisia rahoitusjärjestelyjä asianmukaisesti. 
Samalla komissio huomauttaa tarkastelun yhteydessä vallinneesta yksimielisyydestä, jonka 
mukaan kaikkien rahoitusjärjestelmien on oltava julkisia, suhteellisia ja syrjimättömyyteen 
perustuvia. Se huomauttaa myös yleisestä mieltymyksestä useimmissa jäsenvaltioissa 
yleispalvelurahaston lähestymistapaan. Kaikkien järjestelmien on myös taattava, että 
yleispalveluun osallistumismaksut jaetaan tasapuolisesti markkinoiden toimijoiden kesken, 
(vaikka yleispalvelun tarjoamisvelvoitteet eivät koskisi toimijoita itseään). Lisäksi päätös 
käyttää tällaisia varoja ei saa olla syynä kilpailun lykkäämiseen erityisesti kun 
liittymismaksutyyppisiä järjestelyjä voitaisiin käyttää väliaikaisena toimenpiteenä odotettaessa 
asianmukaisten kansallisten varojen hyväksymistä ja käyttöön saattamista. 
V.3 Oikeudellisen sääntelyjärjestelmän käyttöön ottaminen EU:n tasolla 
yleisiin televiestintäverkkoihin ja -palveluihin liittyvän avoimen pääsyn ja 
yhdysliikenteen osalta 
Unionin tasolla järjestelmä sisältää myös sopivia yhdenmukaistamistoimenpiteitä, jotka on 
suunniteltu takaamaan sekä käyttäjille että uusille yrittäjille avoimen pääsyn yleisen 
televiestinnän infrastruktuuriin ja palveluihin. Tällainen järjestely täydentää yleisten 
kilpailusääntöjen soveltamista yhdysliikennejärjestelyihin. 
V. 3.1 A voimen verkon tarjoamista koskeva järjestelmä 
Vapautetussa ympäristössä tullaan painottamaan televiestintäverkkoihin ja -palveluihin 
liittyvää pääsyä ja käyttöä koskevien yhdenmukaistettujen ehtojen vapaaehtoista noudattamista. 
Kolmella alueella - puhelinliikenne, kiinteät johdot ja yhdysliikenne - arvioidaan kuitenkin 
tarvittavan sitovia ehtoja, avoimen verkon tarjoamista koskevien direktiivien muodossa 
Aiemmin avoimen verkon tarjoamista koskevaa järjestelmää sovellettiin yleisesti 
televiestintälaitoksiin, joilla oli erityiset ja yksinomaiset oikeudet tiettyjen yleisten 
televiestintäverkkojen ja -palvelujen tarjoamiseen. Vuoden 1998 jälkeen monien yritysten 
odotetaan saavan luvan televiestintäverkkojen ja -palvelujen tarjoamiseen yleisölle, ja 
yksittäisten avoimen verkon tarjoamista koskevien toimenpiteiden on oltava tarkempia niiden 
alaan kuuluvien kokonaisuuksien määrittämisessä. Lähtökohdan on oltava joustava, jotta on 
mahdollista että: 
- avoimen verkon tarjoamista koskevien sääntöjen soveltamisala voi vaihdella direktiivin 
mukaan, 
- erilaiset yhden direktiivin määräykset voivat asettaa velvoitteita, jotka koskevat 
televiestintäverkkoja ja -palveluja yleisölle tarjoavien laitosten erilaisia ryhmiä, ja 
- velvoitteet asetetaan jäsenvaltiolle, kun taas kyseisen jäsenvaltion määritettäväksi jää miten 
noita velvoitteita noudatetaan ja ketä ne koskevat. 
Direktiivi avoimen verkon tarjoamista koskevasta järjestelmästä arvioidaan näin ollen uudelleen 
ja korjataan erityisesti sen menettelytapasäännösten osalta. Avoimen verkon tarjoamista 
koskevien toimenpiteiden yksityiskohdat ja niiden soveltamisala esitetään jäljempänä. 
V. 3.2 Yhdysliikenne 
Prioriteettina on yleisten televiestintäverkkojen ja -palvelujen kanssa yhdysliikennettä 
koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen. Uusien yrittäjien on päästävä yleisiin 
televiestintäverkkoihin ja -palveluihin sellaisilla ehdoilla, jotka takaavat syrjimättömyyden, 
tasapuolisen pääsyn ja julkisuuden. 
Komissio antaa huomattavan painoarvon teollisuuden, käyttäjien, mahdollisten kilpailijoiden ja 
palvelun tarjoajien mielipiteille, miten tarpeellista minkä tahansa yhdysliikennejärjestelyn 
yhtenäinen soveltaminen on; sen tehokas voimaan saattaminen kansallisten 
sääntelyviranomaisten taholta ja miten tarpeellista on järjestelmän vakiinnuttaminen 1 päivään 
tammikuuta 1998 mennessä. Näistä syistä komissio aikoo esittää ehdotuksen direktiiviksi 
yhdysliikenteestä yleisten televiestintäverkkojen ja -palvelujen kanssa avoimen verkon 
tarjoamisen yhteydessä, joka koskee seuraavia alueita: 
- palvelun tarjoajien ja verkko-operaattoreiden oikeudet ja velvollisuudet yhdysliikenteen 
osalta suhteellisuusperiaatteen mukaisesti 
Kyseessä oleva ympäristö on sellainen, jossa jokaisella laitoksella on oikeus pyytää 
yhdysliikennettä, mutta toisilla laitoksilla on suuremmat velvoitteet kuin toisilla suostua 
yhdysliikennepyyntöihin. Nämä suuremmat vaatimuksen liittyvät erityisesti tarpeeseen taata 
Euroopan laajuinen kiinteiden johtojen ja puhelinliikenteen tarjonta. 
- yhdysliikennemaksuja ja kirjanpitojärjestelmiä koskevat periaatteet, mukaan lukien 
yfeispalvelumaksut 
Ehdotettu direktiivi toimii oikeudellisena pohjana edellä osassa V.2 1 esitettyä yleispalvelun 
rahoittamista koskeville ehdotuksille. 
32 
- sopimusten julkisuus 
Yhdysliikennesopimusten olisi oltava kansallisen sääntelyviranomaisen käytettävissä ja lukuun 
ottamatta luottamuksellisia teknisiä tai kaupallisia tietoja sisältäviä lausekkeita, ne olisi yleensä 
julkaistava, 
- kansallisen sääntelyviranomaisen asema 
Kansallisella tasolla jäsenvaltioita vaaditaan määräämään itsenäiset menettelyt kiistojen 
ratkaisemiseksi. Eurooppalaisella tasolla kiistojen ratkomismenettelyä ehdotetaan perustuvaksi 
sovittelumenettelyyn, joka on jo käytössä avoimen verkon tarjoamisen kiinteistä johdoista 
annetun direktiivin 92/44/ETY osalta. 
V. 3.3 A voin pääsy puhelinliikenteeseen ja kiinteisiin johtoihin 
Tarkastelun perusteella on selvää, että nykyisen avoimen verkon tarjoamisjärjcstelyn kahden 
velvoittavan kohdan olisi jäätävä voimaan vuoden 1998 jälkeen. 
Nämä ovat ensiksikin jäsenvaltioiden velvollisuus taata kaikkialla alueellaan 
vähimmäisperuspuhelinliikennepalvelun tarjoaminen yleisölle edulliseen hintaan Avoimen 
verkon tarjoamisen puhelinliikenteestä tehty direktiiviluonnos muodostaa yhteisön nykyisen 
yleispuhelinpalvelun ytimen. 
Toiseksi, jotta kilpailukykyinen palvelutarjonta voisi toteutua, kiinteiden johtojen kapasiteetti 
on edelleen tärkeä tekijä. Kiinteiden johtojen vähimmäismäärän tarjoamista olisi edelleen 
valvottava siihen asti, kunnes kilpailu on riittävän voimakasta ja markkinavoimien voidaan 
osoittaa korvanneen tarpeen valvontaan liittyviin säännöksiin. Samanaikaisesti tämän valvotun 
tarjonnan on kehityttävä samansuuntaisesti teknologisen kehityksen ja markkinoiden kysynnän 
kanssa. 
Komissio tekee ehdotuksista olemassa olevien avoimen verkon tarjoamista koskevien 
direktiivien tarkentamiseksi uudelleen vuoden 1998 jälkeistä ympäristöä varten sellaisia, että 
jäsenvaltioiden on varmistettava kaikille käyttäjille pääsy kiinteisiin johtoihin ja 
puhelinliikennepalveluihin vähintään yhden operaattorin välityksellä pääsyä ja käyttöä 
koskevien yhdenmukaistettujen ehtojen mukaisesti. Tämä yhdenmukaistettu tarjonta toimii 
todennäköisesti mittapuuna laatu-, hinta- ja palvelutason osalta, joita muut operaattorit ja 
palvelun tarjoajat pyrkivät parantamaan. 
Päätös siitä, mitä laitoksia tämä tarjoamisvelvoite koskee, tehdään jäsenvaltioiden tasolla. 
Suhteellisuusperiaatetta soveltamalla varmistetaan, että velvoite koskee niitä laitoksia, jotka 
parhaiten pystyvät täyttämään sen. Kaikki puhelinliikenteeseen liittyvä kustannusrasite jaetaan 
muiden markkinoiden toimijoiden kesken edellä asetettujen yleispalvelun rahoittamista 
koskevien periaatteiden mukaisesti. 
V. 3.4 Vapaaehtoisiin standardeihin perustuva yhdenmukaistaminen 
Televiestintäpalvelujen sisämarkkinoiden luominen ja kansallisten verkkojen yhdysliikenteeseen 
ja yhteentoimivuuteen liittyvä prioriteetti TENs yhteydessä merkitsee, että yleisiin 
33 
televiestintäverkkoihin ja -palveluihin liittyvää pääsyä ja käyttöä koskevien ehtojen 
yhdenmukaistaminen käyttäjiä varten säilyy myös prioriteettina. Useimmissa tapauksissa riittää, 
että luotetaan markkinoiden toimijoiden noudattavan suositusnormeja vapaaehtoisesti. Sopivat 
rajapintoja koskevat standardit julkaistaan aika ajoin Euroopan yhteisöjen virallisen lehden 
avoimen verkon tarjoamista koskevassa standardiluettelossa. Avoimen verkon tarjoamista 
koskevasta järjestelystä annetussa direktiivissä 90/3 87/ETY on jo olemassa määräykset eräiden 
standardien pakollisesta täytäntöönpanosta perustelluissa tapauksissa 
V.3.5 Yleistä 
Avoimen verkon tarjoamisen yhteydessä muita erityistoimenpiteitä ei tarkastella. Jäsenvaltioita 
kannustetaan sisällyttämään asianmukaisiin toimilupiin avoimen verkon tarjoamista koskevat 
syrjimättömyyden, julkisuuden ja tasapuolista pääsyä koskevat periaatteet, ja erityisesti 
sellaisiin toimilupiin, jotka antavat laitoksille oikeuden televiestintäinfrastruktuurin 
tarjoamiseen, mutta infrastruktuurin osalta ei ole esitetty mitään avoimen verkon tarjoamista 
koskevia erityistoimenpiteitä. 
Komissio valmistelee 1 päivään tammikuuta 1996 mennessä ehdotukset 
yhdysliikennedirektiiviksi ja muutosehdotukset olemassa olevien avoimen verkon tarjoamista 
koskevista direktiiveistä kilpailukykyiseen ympäristöön sopimattomien määräysten 
muuttamiseksi. 
V.4 Televiestintäalan toimilupien myöntäminen 
Televiestinnän alalla toimiluvat selvästi rajoittavat palveluiden tarjoamisen vapautta ja voivat 
vääristä markkinarakenteita. Samanaikaisesti toimiluvat voivat Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen rajoissa ja erityisesti direktiivissä 90/388/ETY (sellaisena, kuin se on 
muutettuna) määritettyjen kilpailusääntöjen osalta tarjota sopivan mekanismin sellaisten 
tavoitteiden saavuttamiseksi kuin yleispalvelun kehittäminen tai tasapuolisen kilpailuympäristön 
luomista edistävien olosuhteiden vakiinnuttaminen. Toimiluvan myöntämismenettelyjen 
määräämisen yhdessä toimilupiin liittyvien ehtojen kanssa on tämän vuoksi oltava perusteltua 
perustamissopimuksen mukaisesti ja suhteutettu niihin tavoitteisiin, jotka toimiluvan 
myöntämismenettelyllä pyritään saavuttamaan. Tämä tarkoittaa, että toimiluvan 
myöntämismenettelyt ja toimilupiin liittyvät ehdot muun muassa oikeuksien ja velvollisuuksien 
laajentumista, jonka toimilupa tuo mukanaan Tämä heijastuu oletettavasti toimilupien 
jakautumisena erilaisiin luokkiin ja tyyppeihin kansallisissa toimilupien myöntämisjärjestelmissä. 
Tämän vuoksi komission on vahvistettava kantansa tiettyihin asioihin. 
V.4.1 Myönnettyjen toimilupien määrän ja toimilupiin liittyvien ehtojen rajoittamisperu sielut 
Tarkastelussa syntyi yksimielisyys siitä, että ainoa syy televiestintäinfrastruktuurin ja -
palvelujen tarjoamista koskevien toimilupien myöntämisen rajoittamiseen saisi olla fyysisten 
rajoitusten olemassa olo, jotka johtuvat tarvittavan taajuusspektrin puuttumisesta. Se on yksi 
ensisijaisista vaatimuksista, jotka on hyväksytty yhteisön lainsäädännössä22. Muita unionin 
22 Kuten televiestinnän päätelaitteita koskevien jäsenvaltioiden lakien lähentämisestä, sisältäen niiden 
soveltuvuuden molemminpuolisen hyväksynnän, annetun neuvoston direktiivin 91/263/ETY 4 artiklan e 
34 
oikeudellisen sääntelyjärjestelmän sisältämiä ensisijaisia vaatimuksia sovelletaan verkkorajojen 
yli tarjottuihin televiestintäpalveluihin pikemminkin kuin verkon sisäiseen infrastruktuuriin. Jos 
jäsenvaltiot rajoittavat toimilupien määrää taajuusspektrin saatavuuden vuoksi, tällaiset 
päätökset olisi annettava aika ajoin tarkastettavaksi erityisesti teknologian kehityksen 
huomioon ottamiseksi. 
Mitä tulee ensisijaisten vaatimusten laajentamiseen sisällyttäen niihin ympäristöpolitiikkaan 
perustuvia rajoituksia (kuten käyttöoikeuksien saaminen), tarkastelusta kerättyjen 
huomautusten perusteella komissio myöntää, että käyttöoikeudet eivät muodosta fyysistä 
estettä infrastruktuuritoimilupien mahdolliselle myöntämiselle, eikä sitä tämän vuoksi voida 
käyttää perusteena toimilupien määrän ennalta rajoittamiseen. Tällä ei haluta haitata 
asiaankuuluvien kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten yksittäisiä päätöksiä, 
jotka rajoittavat noiden oikeuksien käyttö yksittäistapauksissa. Myöntäessään tällaisia 
käyttöoikeuksia ja niihin liittyviä valtuuksia jäsenvaltioiden on samanaikaisesti taattava, että 
niiden myöntäminen ei aiheuta syrjintää ja että oikeuksien käyttämisen ehdot ovat samanlaiset 
hallitsevassa markkina-asemassa olevalle operaattorille ja kenelle tahansa uudelle yrittäjälle. 
Palvelun tarjoajista koostuvalle ryhmälle ei pitäisi asettaa mitään sääntelyyn perustuvia 
rajoituksia. Niiden ei pitäisi tarvita yksittäisiä toimilupia. Jos infrastruktuuria koskevien 
toimilupien määrää jäsenvaltiossa on rajoitettu ennalta fyysisistä syistä tai jos 
ympäristöpolitiikkaan ja suunnitteluun liittyviä kysymyksiä nousee esiin esimerkiksi yksittäisten 
käyttöoikeuksin käytön osalta, infrastruktuurin vapaaehtoinen jakaminen perustuu kaupallisesti 
neuvoteltuihin sopimuksiin ja sitä valvotaan säännöllisesti. 
Koska täyttä yksimielisyyttä ei syntynyt siitä, voidaanko toimilupien määrä rajoittaa 
kauppasäännösten muodossa olevien julkista palvelua koskevien erityisohjeiden perusteella, 
komissio tukee huomautusten selvästi viitoittamaa linjaa, että kysymykset, joihin 
"kauppasäännökset" on pyritty kohdistamaan, ovat kysymyksiä, joihin voidaan käydä käsiksi 
toimiluvan avulla tai valintamenettelyn aikana, pikemminkin kuin myönnettyjen toimilupien 
määrän ennalta rajoittamisen perusteltu syy. 
Lopuksi yleistä kannatusta saivat kaksi ehdoista koostuvaa ryhmää, joista toimilupien 
myöntämistä koskeva yleinen eurooppalainen lähestymistapa muodostuu; nimittäin ensisijaiset 
vaatimukset (mainittu edellä) ja kauppasäännösten muodossa olevat julkista palvelua koskevat 
erityisohjeet (joita voidaan soveltaa ensisijaisten vaatimusten lisäksi yleisiä 
televiestintäpalveluja tarjottaessa). 
Jäsenvaltiot saavat asettaa tämän järjestelyn ulkopuolisia lisäehtoja vain, jos tällaiset rajoitukset 
voitaisiin perustella Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti ja ovat suhteessa 
haluttuihin tavoitteisiin. 
V.4.2 Televiestintäpalveluiden tarjoaminen yleisölle voi oikeuttaa operaattoreiden ja palvelun 
tarjoajien laajempaan valvontaan 
Yleisten televiestintäpalveluiden tarjoaminen yleisölle saattaa oikeuttaa laajempaan valvontaan 
ja täten kattavampaan toimilupien myöntämisjärjestelmään23 (joka perustuu sekä ensisijaisille 
alakohdassa säädetään. 
H Tässä yhteydessä on muistutettava, että poliittinen sopimus monopolien poistamisesta 
35 
vaatimuksille että kauppasäännösten muodossa oleviin julkista palvelua koskeviin 
erityisohjeisiin) kuin yksityisten (suljettujen) televiestintäpalvelujen tarjoaminen (joihin ei 
sovelleta kauppasäännösten muodossa olevia julkista palvelua koskevia erityisohjeita). Tällaisia 
ehtoja voitaisiin soveltaa yksittäisten toimilupien tai sääntöjen noudattamiseen perustuvien 
yleisten oikeuksien kautta (Katso jäljempänä). Kansallisen sääntelyviranomaisen valitsema 
lähestymistavan olisi määrättävä vähiten rajoittava ratkaisu. 
Tässä yhteydessä olisi huomautettava kaupallisesti tarjottua tiedonsiirtokapasiteettia pidetään 
palveluna, mutta ei välttämättä yleisesti tarjottuna televiestintäpalveluna ja tämän vuoksi sitä 
määräävät ainoastaan ensisijaisiin vaatimuksiin liittyvät ehdot24. Tällaisia jälleenmyyntitoimia 
koskisivat näin ollen tavallisesti vain ensisijaisiin vaatimuksiin perustuvat rajoitetut ehdot, 
vaikka tiedonsiirtokapasiteetin alalla tarjottuja palveluja olisi tarjottu yleisesti ja täten 
tiukemmin valvottu. 
Mitä tulee ensisijaisiin vaatimuksiin, vihreässä kirjassa oleva ehdotus niiden kattavuuden 
laajentamisesta infrastruktuurin osalta ottaen mukaan ympäristöpolitiikalla perusteltuja ehtoja 
hyväksyttiin laajalti. Samanaikaisesti olisi korostettava, että yhteisön lainsäädännössä yksilöidyt 
ensisijaiset vaatimukset ovat luettelo rajoituksista, joita jäsenvaltiot voivat asettaa, 
pikemminkin kuin rajoituksia tai ehtoja, jotka täytyy asettaa. Kaikissa tilanteissa tällaisten 
ehtojen määräämisen on oltava suhteessa tavoitteeseen, joka sillä pitäisi saavuttaa. 
V.4.3 Perustelut yksittäisten toimilupien hakemisessa 
Siirtymisessä kohti kilpailukykyistä ympäristöä televiestinnässä tarvitaan kevyttä ja joustavaa 
sääntelyä koskevaa lähestymistapaa. Valtuutuksien osalta komissio uskoo, että kansallisten 
sääntelyviranomaisten olisi asetettava etusijalle yleiset toimiluvan myöntämisjärjestelyt 
ilmoitusmenettelyjen tai sääntöjen noudattamiseen perustuvien yleisten oikeuksien välityksellä. 
Tarkastelusta huolimatta on selvää, että yksittäiset toimiluvat saattavat olla perusteluja 
kahdessa tilanteessa, eli silloin kun toimiluvan haltijalle on asetettava rajoituksia, tai annettava 
tiettyjä oikeuksia, jotka liittyvät: 
- yleispalvelun tarjoamiseen 
- oikeuksiin, käyttää erityisiä radiotaajuuksia; rakentaakseen ja käyttääkseen sen omaa 
infrastruktuuria ja/tai käyttääkseen siihen liittyviä pakollisesti ostettavia käyttöoikeuksia tai 
valtuuksia; numeroihin. 
Kaikissa tapauksissa yksittäisten toimilupien asettamisen on vastattava suhteellisuuden 
periaatetta. Sellaiset tilanteet ovat myös mahdollisia, joissa operaattori saa itse valita 
yksittäisen toimiluvan (esimerkiksi, jos se pyrkii esittelemään uuden palvelun tai teknologian, 
tai jos se haluaa tulla yleispalvelun tarjoajaksi ja käyttää lisäoikeuksia, joita tällaisille 
puhelinliikennepalvelujen yleisölle tarjoamisen ja niiden tarjoamisen taustalla olevan infrastruktuuri n 
osalta ei merkitse, että 90 artiklan 2 kohdan mukainen yleiseen taloudelliseen hyötyyn tähtäävä tehtävä 
(kuten yleispalvelun tarjoaminen) poistuu, vaan pikemminkin, että vuoden 1998 jälkeen palvelu voidaan 
taata suhteellisemmalla lähestymistavalla. Toimiluvan myöntämistä koskevien ehtojen käyttö 
palveluiden yleisölle tarjoamisen yhteydessä on yksi keino osallistua tähän prosessiin. 
24 Monissa tapauksissa tällainen infrastruktuuri hankitaan olemassa olevia käyttöoikeuksia käyttämällä ja 
täten se ei vaadi yksittäistä lupaa. Näin olisi varmasti tapauksessa, jossa tällainen infrastruktuuri on itse 
hankittu omaan käyttöön infrastruktuurin omistajan taholta sen yhteisverkon yhteydessä. 
36 
operaattoreille, jotta niiden olisi mahdollista saavuttaa yleispalveluvelvoitteensa esim. laajat 
käyttöoikeudet). 
Päinvastoin yleisten valtuutusten tai sääntöjen noudattamisen perustuvien yleisten oikeuksien 
pitäisi olla sopiva järjestely kilpailukykyisessä ympäristössä yksinkertaisesti jälleenmyyntiin 
perustuvien televiestintäpalveluiden hyväksymiseksi. 
Komissio ehdottaa ennen vuoden 1995 loppua muutoksia direktiiviin 90/388/ETY25 
laatiakseen perusteet, joita voidaan käyttää toimilupien määrän rajoittamiseen, sekä ehtoja 
koskevien ryhmien määrittämiseen yleisten ja yksityisten televiestintäpalvelujen tarjoamisessa. 
Komissio ehdottaa myös muutoksia sen nykyiseen toimilupien myöntämistä26 koskevaan 
lähestymistapaan laajentaen ne kattamaan toimilupien myöntämismenettelyjä koskevan yhteisen 
järjestelmän ja tällaisissa menettelyissä käytettyjen valintaperusteiden vakiinnuttamisen, sekä 
edistäen sen lähestymistapaa toimilupien molemminpuolisen hyväksymisen alalla 
Valmisteilla on aloitteita, jotka koskevat satelliittivälitteisten henkilöviestintäpalvelujen 
(Personal Communications services) yhteensovitettua kansallista toimilupien myöntämistä 
Euroopassa, jotta tällaisia palveluja voidaan tarjota kaikkialla Euroopassa mahdollisimman 
varhaisessa vaiheessa toimilupien myöntämisprosessin avaamisesta viimeistään I päivään 
tammikuuta 1996 mennessä 
V.5 Tasapuolisen kilpailuympäristön takaaminen 
Tarkastelun perusteella on selvää, että ollaan yksimielisiä siitä, että vihreässä kirjassa esitettyä 
tasapainoa yleisen kilpailulain soveltamisen ja alakeskeisen sääntelyn välillä on pidettävä yllä. 
Samaan aikaan annetaan huomattava painoarvo noille säännöille ja oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän kehittämistä saattaa koskea suoran säännöksiin perustuvan väliintulon 
jatkuva väheneminen, kun kilpailun täysistä vaikutuksista on saatu kokemusta. 
Tarkastelu vahvisti, että direktiivi 90/388/ETY oli ja on jatkossa Euroopan televiestinnän 
vapauttamisen ydin. Saatujen huomautusten perusteella, käytettävä järjestelmä on vahvistettava 
nopeasti ja sitovasti, erityisesti kaavaillut päivämäärät mukaan lukien. Direktiiviä on 
laajennettava asianmukaisesti vuoden 1998 täyttä vapauttamista silmällä pitäen. 
Kilpailusääntöjen soveltamisen osalta, näiden sääntöjen vahvaa roolia kannatettiin voimakkaasti 
tarkastelun aikana. Komissio ottaa tämän tuen huomioon varmistamalla kilpailusääntöjen 
täydellisen noudattamisen, koskien erityisesti: 
- yhdysliikennesopimusten tarkastamista, 
25 Kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettu komission direktiivi 
(90/388/ETY; EYVL L 192, 24.7.1990). 
26 Toimilupien molemminpuolisesta hyväksymisestä ja muista televiestintäpalveluja koskevista 
kansallisista valtuutuksista annettu muutettu ehdotus Euroopan parlamentille ja neuvoston direktiivi, 
KOM(94) 41 päätösasiakirja. 22.3.94, ja toimilupien molemminpuolisesta hyväksymisestä ja muista 
satclliilliverkkopalvelujcn ja satclliiltivicstintäpalvclujcn tarjoamista koskevista kansallisista 
valtuutuksista annettu ehdotus Euroopan parlamentille ja neuvoston direktiivi, KOM(93) 652. 4.1.94. 
37 
- kilpailevien infrastruktuurin tarjoajien verkkoon pääsyyn ja palvelun tarjoamiseen liittyviä 
ehtoja, 
- yleispalvelun rahoittamisesta laadittuja suunnitelmia, 
- käyttöoikeuksiin pääsyä, 
- erilaisten verkkojen ristikkäinomistusta sekä verkon ja palvelujen yhteishankintaa, ja 
- maailmanlaajuisten ja paikallisten liikekumppanuuksien ja yhteenliittymien syntymistä. 
Komissio ottaa myös huomioon pyynnöt paremmasta ennustettavuudesta erityisesti verkkoon 
pääsyn ja yhdysliikenteen osalta. Tältä osin on määrättävä sopivia toimenpiteitä 85 ja 86 
artiklassa asetettujen periaatteiden vaikutuksen lisäämiseksi, jotta ennustettavampi ympäristö 
voidaan tarvittaessa luoda 
Markkinoille pääsyn esteiden osalta komissio harkitsee pakotteiden nostamista kilpailutilanteen 
mukaan erityisesti infrastruktuurin tarjoamisen osalta. 
V.6 Palvelun tarjoajien ja operaattoreiden pääsy välttämättömiin resursseihin 
ja niiden saatavuus, nimittäin: 
V. 6.1 Käyttöoikeudet 
Jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä tarpeellisiin toimenpiteisiin olemassa olevien infrastruktuurin 
jakamista koskevien rajoitusten poistamiseksi. Infrastruktuurin, käyttöoikeuksien, 
kaapelikanavien, jne. vapaaehtoisesta jakamisesta on sovittava kauppasopimuksella ja niistä 
voidaan laskuttaa kaupallisin perustein. Samanaikaisesti komissio tunnustaa mahdollisesti 
merkittävät kustannussäästöt ja pienemmät ympäristövaikutukset siellä, missä infrastruktuurin 
jakamista edistetään. Kansallisella tasolla yksi tavoite saattaa olla infrastruktuurin tarpeettoman 
päällekkäisyyden supistaminen mahdollisimman pieneksi, tosin jokaisen tällaisen 
lähestymistavan on sovelluttava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kilpailusääntöihin. 
Suunnittelua tai ympäristöä koskevien päätösten vaikutusten voittamiseksi jäsenvaltioiden olisi 
huolehdittava, että sääntöjen noudattamiseen perustuvien yleisten oikeuksien tai yksittäisten 
toimilupien osalta varmistettaisiin, etteivät mitkään rajoitukset estä käyttöoikeuksien tai 
toisiinsa liitettyjen laitteiden (kaapelikanavat, mastot, jne.) jakamista kaupallisin perustein, joita 
koskee säännöllinen valvonta ja joiden teknistä soveltuvuutta testataan. 
V.6.2 Taajuudet 
Taajuusspektriin pääsyä pidetään yhä tärkeimpänä kilpailukykyisillä markkinoilla 
menestymiseksi ja se edesauttaa erityisesti uusia kustannuksia säästäviä teknologioita 
pääsemään täysiin oikeuksiinsa yleispalvelun jakamisessa yhteisön * sisällä. Nykyisten 
markkinasuuntausten tukemiseksi komissio tukee edelleen pyrkimyksiä, joihin ryhdyttiin 
CEPT/ERC mukaisesti yhteensovittaen taajuusallokointeja yleiseurooppalaisen yhteistyön 
edistämiseksi. Tässä yhteydessä asianmukaisten päätösten muotoileminen satelliittivälitteisten 
henkilöviestintäpalvelujen nopean käyttöönoton tukemiseksi Euroopassa on erityinen 
38 
prioriteetti. Myös taajuuksien mahdollista uudelleen allokointia koskevaan tutkimustoimintaan 
televiestinnän, puolustustoimen ja tiedonvälityksen käytön välillä rohkaistaan. 
V.6.3 Numerot 
Tarkastelun perusteella on selvää, että numerointia pidetään merkittävänä lisäresurssina 
kilpailukykyisen ympäristön luomisessa. Eräät vihreässä kirjassa asetetut perusperiaatteet on 
vahvistettu, nimittäin: 
- on oltava numerointia koskeva toimintaperiaate ja numeroiden allokoinnin on oltava 
pikemminkin sitoutumattoman viranomaisen kuin operaattorin vastuulla, 
- numerot on allokoitava tavalla, joka ei aiheuta syrjintää, edistäen markkinoiden uusien 
yrittäjien tasapuolista pääsyä, ja 
- numerojen siirrettävyys on toteutettava nopeasti, minkä avulla erityisalueilla asuvat asiakkaat 
voisivat säilyttää numeronsa liikkuessaan eri operaattoreiden tai palvelun tarjoajien välillä. 
Pitkällä aikavälillä tavoitteena olisi oltava numeroiden siirtämisen salliminen asiakkaille eri 
paikkojen välillä jäsenvaltoin sisällä. 
Tarkastelussa ilmaistiin myös se, että hintoja ja teknologiaa koskevien vaikutusten 
kokonaisarviointi on tehtävä muotoilemalla numerointiin Euroopan alueella liittyvä yleinen 
lähestymistapa vuoden 1998 jälkeiseen vapautettuun ympäristöön. 
V.6.4 Luettelot 
Numerotiedusteluun ja numeropalveluihin pääsyä on korostettu välttämättömänä resurssina 
tehokkaan kilpailun luomisessa ja kuluttajien perusoikeutena. Komissio valmistelee näistä 
kysymyksistä tiedonantoa, jonka se suunnittelee julkaisevansa vuoden 1995 jälkipuoliskolla. 
V.7 Työllisyys, sosiaalinen ja yhteiskunnallinen vaikutus 
Tarkastelun perusteella on selvää, että kilpailukykyinen televiestintäympäristö tuo viime 
vuosikymmenen työllisyyden laskusuuntaukseen perinteisten televiestintäoperaattoreiden 
piirissä kohdistettuja haasteita. Samanaikaisesti vapauttaminen tarjoaa koko Euroopan 
taloudelle huomattavia etuja, joiden pitäisi vastaavasti parantaa Euroopan kilpailukykyä, 
edistää kasvua ja luoda uusia työpaikkoja. 
Suuri osa julkisten operaattoreiden suorasta työllisyyden laskusta johtuu suoraan teknologian 
kehityksestä ja tästä seuraavasta tehokkuuden kasvusta. Komissio uskoo, että tämä väittämä 
puhuu uudenaikaistamis- ja vapauttamisvauhdin lisäämisen puolesta, jotta käytetään hyödyksi 
sen tuomat laajat edut, ja samanaikaisesti muutosten tehokkaan johtamisen puolesta. Tämä 
käsitys on samansuuntainen viimeisten OECD:n tutkimusten tulosten kanssa27. 
27 OECD:n tutkimusten mukaan muutoksen nopeus televiestintäalalla johtaa juopaan toimintakyvyn osalta 
niiden maiden välillä, joissa vapauttaminen on jo tapahtunut ja niiden, joissa ei ole. Suoran 
työllistämisen perinteinen lähde suurimman julkisen operaattorin osalta on vähenemässä lukuisista 
syistä, mutta eniten sellaista, jotka liittyvät teknologian kehitykseen. 
39 
Samanaikaisesti komissio uskoo, että olisi ryhdyttävä täydentäviin toimenpiteisiin - yli tämän 
tiedonannon sääntelyä koskevan kentän - siirtymisen tukemiseksi monopolista 
kilpailukykyiseen televiestintäympäristöön - samalla tavalla, kuin resurssit on saatettu käyttöön 
muilla aloilla. Tällaiseen toimintaan ryhdytään ensisijaisesti kansallisella tasolla, vaikka yhteisön 
järjestelyt, kuten Euroopan sosiaalirahasto ja erityishankkeet, kuten jäljempänä kuvatut 
hankkeet opetuksen ja koulutuksen alalla, voivat olla myös merkittäviä. Erityisesti unionin olisi 
jatkuvien aloitteiden mukaisesti tuettava niiden sopeuttamisessa, uudelleen kouluttamisessa ja 
uudelleen työllistämisessä, joiden perinteiset ammatit todennäköisesti katoavat tulevan 
tietoyhteiskunnan myötä. Menettelytapojen kehittäminen tällä alalla olisi pystyttävä 
rakentamaan kahden erillisen aloiteryhmän varaan: 
- Muutosten tarkkaileminen televiestintäalan työllisyydessä meneillään olevien tutkimusten 
perusteella, ja asiaankuuluvien ehdotusten valmistelu kuvattujen suuntausten osalta. 
- Työn alla olevan nykyisen kehityssuunnan, työn järjestämisen ja uusien teknologioiden osalta 
kansallisen työllisyyden ja jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädännön sopeuttamistarpeen tutkiminen. 
Työ28 molemmilla aloilla sovitetaan läheisesti yhteen sosiaalisten kumppaneiden kanssa. Tätä 
tarkastelu- ja keskustelutoimintaa vahvistetaan laajalti unionin sisällä luomalla 
tietoyhteiskuntafoorumi, jota ensimmäisen kerran vaadittiin Bangemannin ryhmän 
kertomuksessa vuonna 1994, ja korkean tason sosiaalialan asiantuntijatyöryhmä, joka 
muodostettiin valtuutettu Flynnin suojassa. Molemmat ryhmät tuovat tärkeän panoksen 
keskusteluun tietoyhteiskunnan laajemmista sosiaalisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista, ja 
sosiaalialan asiantuntijaryhmällä on erity is valtuutus keskittyä työllisyyden vaikutukseen ja sen 
luonteen muuttumiseen tulevassa televiestintäympäristössä, sekä opetukseen ja koulutukseen, 
terveydenhuoltoon ja yhteisön sisäiseen yhteenkuuluvuuteen liittyvien kysymysten pohtimiseen 
Samanaikaisesti on huomautettava, että merkittävää toimintaa on ollut käynnissä useita vuosia 
eurooppalaisella tasolla uusien teknologioiden ja palvelujen käytön tukemiseksi sellaisilla 
Saattaa vaikuttaa ristiriitaiselta, että suurilla operaattoreilla, jotka ovat luomassa pohjaa 
tietoyhteiskunnalle työllisyys heikkenee. Kuitenkin monien talouden sektoreiden riippuvuus 
leleviestinnästä kasvaa koko ajan, eikä perinteisillä kannattavuustoimenpiteillä ylletä uuteen 
televiestintään liittyvään työllisyyteen. 
Uudet teknologiat mahdollistavat huomattavia parannuksia tuottavuudessa. Uudenaikaistarnisvauhdin 
hiljentäminen perinteisellä televiestintäalalla saattaa pelastaa muutamia työpaikkoja väliaikaisesti, mutta 
vain sillä kustannuksella, että se estää uusien työpaikkojen syntymisen muilla talouden aloilla erityisesti 
uuteen tietoon tai sisältöön liittyvillä aloilla, joilla työllistäminen on vilkkaampaa. 
Lisäksi näiden tuotannon parantamistoimien jatkamatta jättäminen lisää viestinnän kustannuksia 
kaikille käyttäjille ja nostaa yleispalvelun tarjoamisesta aiheutuneita kustannuksia. OECD kannattaa 
tämän vuoksi vapauttamisvauhdin nopeuttamista. 
2** Meneillään olevat tai loppuun saatetut tutkimukset sisältävät tutkimuksia, jotka liittyvät: 
tietoyhteiskunnan y leilien taloudellinen vaikutus; työn järjestäminen tulevaisuudessa: pitkälle 
edistyneeseen viestintään liittyvien työllisyyssuuntausten ja myös televiestintäalan vapauttamisen 
työllisyysvaikutusten seuraaminen; telcavusteiscen etätyöhön liittyvät oikeudelliset, käytännölliset ja 
tekniset kysymykset; tietoyhteiskunnan vaikutus unionin alueelliseen kehitykseen; telematiikan vaikutus 
kaupungistuneilla alueilla; sekä tietoyhteiskunnan ja /tai televiestinnän vaikutusta opetuksen ja 
koulutuksen sekä ympäristön alalla seuraavat tutkimukset. 
40 
aloilla, kuten uusi opetus ja koulutus. Vapauttamistoimien loppuun saattamisella on 
todennäköisesti suuri merkitys tällaisten toimintojen laajalle levinneen ja edullisen käytön 
varmistamisessa. 
Opetuksen ja koulutuksen alalla komissio on tukenut avoimen ja etäopetuksen kehittämistä, 
koska ne muodostavat opetusmenetelmän, jossa voidaan hyödyntää pitkälle edistyneen 
televiestinnän tarjoamia mahdollisuuksia. Avointa ja etäopetusta käsittelevän kertomuksen29 
ja muistion30 julkaisemisen lisäksi komissio on kannustanut toimintaan eurooppalaisella tasolla 
tämän opetusmenetelmän hyväksi yhteisön opetusohjelmien31 avulla. Mitä tulee uusia 
teknologioita käyttävien opetuksen ja koulutuksen edistämiseen, yhteisön uudet koulutus- ja 
ammattikoulutusohjelmat (SOCRATES ja LEONARDO) molemmat tarjoavat tilaisuuksia 
avoimen ja etäopetuksen kehittämiseen ja käyttöön eurooppalaisella tasolla, ja 
lisämahdollisuuksia tarjotaan yhteisön kehityksen ja tutkimuksen neljännessä puiteohjelmassa. 
Komissio on myös tarjonnut taloudellista ja organisaatiotukea menettelytavoista päättäjille, 
avoimen ja etäopetuksen tarjoajille ja käyttäjille tällaisten menetelmien kehittämiseen liittyvään 
pohdintaan tukemalla aiheesta järjestettyjä kokouksia, konferensseja ja seminaareja. Lisäksi 
komission tietoyhteiskuntaa koskevan toimintasuunnitelman jatkona, komissio perusti vuoden 
1995 alussa multimediaopetusohjelmia käsittelevän työryhmän seuraamaan ja kertomaan uusien 
opetusmateriaalien valmistamista ja käyttöä koskevasta tilanteesta Euroopassa ja sen 
ulkopuolella. 
V.8 Kansainvälinen suunnitelma 
Komissio tunnustaa yksimielisesti, että monenväliset ratkaisut on asetettava etusijalle 
parhaillaan perusteleviestinnästä käytävien WTO-neuvottelujen mukaisesti, jotta saavutetaan 
yleinen päämäärä vertailukelpoisesta ja tehokkaasta pääsystä kolmansien maiden markkinoille, 
ja erityisesti, että omistamista koskevia rajoituksia on nostettava EU:n verkko-operaattoreiden 
ja palvelun tarjoajien osalta. Tällaista lähestymistapaa pidettiin suotavimpana kahdenvälisissä 
aloitteissa jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä. 
Tarkastelu vahvisti, että siihen asti kunnes WTO-neuvottelujen tulokset ovat selvillä, unionille 
on tärkeää pidättää itsellään oikeudet säilyttää samat ehdot kuin ne, jotka tällä hetkellä 
vallitsevat kolmansien maiden markkinoilla markkinoille pääsyn tai toimilupien myöntämisen 
osalta muille kuin EU-maiden tai EFTA-maiden kansalaisille tai yrityksille, joita tällaiset 
kansalaiset hallitsevat. Tällaisten ehtojen esittämisen tavoitteena olisi edistää neuvotteluin 
avoimia markkinoita kolmansissa maissa eurooppalaisten verkko-operaattoreiden ja palvelun 
tarjoajien osalta. 
Lisäksi meneillään olevaa toimintaa yhteisten eurooppalaisten numerointiin ja 
taajuusallokointiin liittyvien kannanottojen esiin nousun edistämiseksi kansainvälisillä 
foorumeilla jatketaan. 
29 SEC(91 ) 897 loppuasiakirja, 24.5.1991. 
30 KOM(91) 388 loppuasiakirja, 12.12.1991. 
31 Esimerkkejä löytyy ERASMUS, COMETT, DELTA. EUROTECHNET. FORCE. LINGUA. TEMPUS. 
EUROFORM, NOW ja HORIZON ohjelmista. 
41 
On kiinnitettävä myös huomiota maailmanlaajuiseen lähestymistapaan, joka nyt otetaan 
huomioon joukossa sääntelykysymyksiä G7-ryhmän tietoyhteiskuntaa koskevan keskustelun 
yhteydessä, jossa tunnustetaan, että monilla kansakunnilla on edessään samanlaisia sääntelyä 
koskevia ja yhteiskunnallisia haasteita Brysselissä helmikuussa jäljestetyn menestyksekkään 
huippukokouksen jälkeen sovittiin hankkeista, jotka tukevat tätä keskustelua ja yhteistyötä 
kansainvälisellä tasolla. Neljää Brysselissä sovituista yhdestätoista hankkeesta johtaa unioni. 
Tämä koskee seuraavia hankkeita: (i) maailmanlaajuisen suoran multimedialuettelon laatiminen 
kaikista maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan kehittämiseen liittyvistä hankkeista ja 
tutkimuksista, (ii) maailmanlaajuiset terveydenhuollon sovellutukset telelääkäripalvelujen alalla, 
(iii) maailmanlaajuinen markkina-asema pienille- ja keskisuurille yrityksille, joka liittyy 
erityisesti elektroniseen tiedonsiirtoon ja (iv) merenkulun tietojärjestelmät ympäristönsuojelun 
tehostamiseksi ja teollisen kilpailukyvyn lisäämiseksi. 
Jatkokeskustelu maailmanlaajuisella tasolla ja hankkeiden arviointi jatkuu myöhemmin tänä 
vuonna Kanadassa Haiifaxissa järjestettävässä kokouksessa, samalla kun unionin tasolla on 
pohdittu, miten saataisiin parhaiten mukaan ne unionin jäsenvaltiot, jotka eivät ole G7-ryhmän 
jäseniä. 
V.9 Kohti tietoyhteiskuntaa 
V.9. l Tietoyhteiskuntaa koskevan oikeudellisen sääntelyjärjestelmän muita näkökohtia 
Tarkastelussa kannatettiin tarvetta jatkuvista unionin toimista eräillä läheisillä aloilla, jotka 
vaikuttavat suoraan vapauttamisprosessin vauhtiin ja onnistumiseen Euroopassa, ja yleisemmin 
auttavat muotoilemaan sääntelyä koskevat menettelytavat, jotka auttavat tietoyhteiskunnan 
luomisessa. Tällaisen järjestelmän, jota on kehitettävä yhdenmukaisella toiminnalla 
kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla on oltava toissijaisuusperiaatteen mukainen ja 
sen on oltava riittävän joustava vastatakseen uusiin ja muuttuviin vaatimuksiin, joita voi syntyä. 
Mainitun järjestelmän olisi taattava, että uudet palvelut kuten etäopetus, telelääkäripalvelut, 
teleostospalvelut, vapaa-ajan palvelut ja tilausvideopalvelut kuuluvat sen alueeseen, mikä 
auttaa edistämään tällaisten palvelujen kehittämistä. Uusien palvelujen kehittämiseen liittyvien 
epävarmuustekijöiden (taloudelliset, teknologiset ja sosiaaliset) osalta lisätutkimusten ja laajan 
tarkastelun tekeminen saattaa olla välttämätöntä ennen kuin tiukkoja sääntöjä voidaan 
määrittää. 
Kaikissa tapauksissa yleisjärjestelmän, joka syntyy suhteessa muihin tietoyhteiskunnan 
sääntelyä koskeviin näkökohtiin, on oltava tiukasti sidoksissa Euroopan yhteisöjen 
perustamissopimuksen perusperiaatteisiin sisämarkkinoiden vakiinnuttamista ajatellen jatkossa. 
Tarkastelun yhteydessä erikseen kommentoitujen alojen lisäksi (katso jäljempänä) tämän 
oikeudellisen sääntelyjärjestelmän luomistyö on meneillään seuraavien valmistelujen osalta: 
- kaupallista tiedonvälitystä käsittelevä vihreä kirja 
- koodikielen oikeudellista suojaamista käsittelevä vihreä kirja 
- meneillään oleva tiedotusvälineiden omistusta koskeva tarkastelu, ja 
- tiedonanto sisämarkkinajärjestelyn tarpeesta, jolla taataan uusien kansallisten ehdotusten 
42 
julkisuus ja joka noudattaa sisämarkkinoiden periaatteita. 
Tarkastelun yhteydessä nousseiden alojen osalta: 
- Tietosuoja ja yksityisyys 
Tarkastelu osoitti selviä odotuksia operaattoreilta, palvelun tarjoajilta, käyttäjiltä ja 
kotitalouksien kuluttajilta siitä, että olisi edistyttävä nopeasti tietosuojaa ja yksityisyyttä 
koskevien yhteisten sääntöjen muotoilemisessa Euroopan unionin alueella. Samanaikaisesti 
korostettiin, että kaikkien järjestelmien oli oltava suhteessa haluttuihin tavoitteisiin, eivätkä ne 
saa estää yleisen tiedonvälityksen uudistuksia ja kehitystä. 
Tässä yhteydessä komissio uskoo, että vireillä olevien yleisdirektiivistä ja tietosuojaa ja 
yksityisyyttä koskevan televiestinnän erityisdirektiivistä tehtyjen ehdotusten nopea 
hyväksyminen on tällä hetkellä etusijalla. 
- Henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien suoja 
Henkisen omaisuuden riittävää suojaamista pidettiin tarkastelun yhteydessä ehdottomana 
edellytyksenä sijoitusten houkuttelemisessa Euroopan tietoyhteiskuntaan ja kohtuullisen 
palkkion tarjoamisessa uudistuksista. Alan suurimmat huolenaiheet olivat, että sekä perinteisen 
televiestinnän että uusien palvelujen ja sisällön tarjoajien olisi pystyttävä valvomaan riittävästi 
tuotteidensa jakelua digitaalisessa ympäristössä. 
Tässä yhteydessä tuettiin komission ehdotusta tietokantaa koskevaksi direktiiviksi ja 
samanaikaisesti oltiin sitä mieltä, että olemassa oleva tekijänoikeuslakijärjestelmä olisi tärkeä 
hankittaessa asiamukaista suojajärjestelmää tuleville digitaalisille töille. Komissio tarkkailee 
edelleen näitä kysymyksiä henkistä omaisuutta koskevia oikeuksia tietoyhteiskunnassa 
käsittelevässä vihreässä kirjassaan. 
- Audio-visuaalisen alan politiikka ja tiedotusvälineiden keskittyminen 
Tarkastelussa kannatettiin menettelytapojen kehittämistä ja hyväksymistä näillä aloilla, jotka on 
otettava huomioon tulevissa televiestintä- ja tiedonvälitysympäristöissä. 
Kun eräissä huomautuksissa painotettiin yhteisen lähestymistavan suotavuutta käsiteltäessä 
kilpailuun liittyviä huolenaiheita, jotka nousivat esiin toimintatasojen yhdentymisen tai aiemmin 
erillään olevilla talouden aloilla työskennelleiden yhteenliittymisen yhteydessä, toisissa 
korostettiin yksistään audio-visuaalisen alan politiikasta nousseita kysymyksiä. Nämä 
koskettavat suoraan sananvapauden ydintä (sekä kaupallisessa että poliittisessa mielessä) ja 
tietolähteiden moninaisuuteen liittyvää kysymystä. Komissio vastaa näihin huolenaiheisiin muun 
muassa sen tietoyhteiskunnan palveluja koskevan tiedonannon: oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän rakentaminen, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1995, SEC(95) 444. 
V. 9.2 Oikeudellisen sääntelyjärjestelmän kehitys tulevaisuudessa 
Tulevaisuuden oikeudellisen sääntely-ympäristön tarkastelun tavoitteena vihreässä kirjassa ei 
ollut tarjota vastauksia sen tulevaisuuden kehitystä koskeviin kysymyksiin, vaan toimia 
keskustelun aloittajana. Lisäksi audio-visuaalisen alan rajoittunut osallistuminen 
43 
tarkasteluprosessiin tekee loppupäätelmien tekemisen lähentymisen seurauksista sääntelyä 
koskeville lähestymistavoille vaikeaksi. Komissio uskoo kuitenkin, että tietyt periaatteet 
voidaan tunnistaa, mikä auttaa tulevissa keskusteluissa ensiksikin televiestintää koskevan 
sääntely-ympäristön kehityksen osalta ja toiseksi tulevaisuuden sääntelyä koskevan 
lähestymistavan osalta lähentyneessä tietoyhteiskunnassa. 
a) Televiestintäympänstön tuleva kehitys vuoden 1998 jälkeen 
Tarkastelusta nousi esiin joukko tekijöitä televiestinnän sääntely-ympäristön tulevan kehityksen 
ohjaamiseksi: 
- On varmistettava tulevaisuuden oikeudellisen sääntelyjärjestelmän tehokas täytäntöönpano. 
Tämä on kasvavassa määrin sidoksissa itsenäiseen ja tehokkaaseen sääntelyyn asianmukaisella 
tasolla. 
- Sääntelyn asema säilyy vielä vuoden 1998 jälkeen kilpailun tehokkaan toteuttamisen 
takaamiseksi ja erityisten yleisen edun päämäärien varmistamiseksi, kuten yleispalvelun 
toimittaminen. Samanaikaisesti sääntely-ympäristön on kehityttävä heijastamaan kilpailun 
astetta niin, että sääntelystä voidaan ajan mukaan vapautua, jotta markkinavoimat voivat 
toimia. 
- Kun tehokas kilpailu on vakiintunut hinnat määräytyvät kasvavassa määrin markkinavoimien 
toimesta ja heijastavat sekä kysyntää että kustannusolosuhteita. Sääntely voidaan näin ollen 
keskittää paremminkin aloille, joilla on pullonkauloja ja markkinavoimaa. Jotta nykyiset 
operaattorit voivat vastata tehokkaasti markkinavoimille, tariffien uudelleen tasapainottamiseen 
liittyvää prosessia olisi nopeutettava. Tällaisen tasapainon palauttamisen on kuitenkin 
kuljettava käsikädessä toimien kanssa, joilla edistetään erityiskäyttäjäryhmien (kuten 
pienituloiset ja erityispalveluja tarvitsevat) tasaista siirtymistä kohti kustannuskeskcisyyttä 
erityisesti paikallispuheluihin liittyvän pääsyn ja hinnan osalta. Näiden käyttäjien riittävän 
suojan varmistamiseksi televiestintäoperaattoreiden on pystyttävä tarjoamaan joustavia hintoja, 
esimerkiksi erityiskäyttäjäryhmille suunnattuja hintajärjestelmiä. Huolella laaditut 
hintakattojärjestelmät voivat auttaa uudelleen tasapainottamiseen liittyvässä prosessissa samalla 
taaten riittävän kuluttajasuojan. Siirtymäkauden aikana olisi perustettava asianmukainen 
valvontajärjestelmä. 
- Kaikki sääntely niin kansallisella kuin eurooppalaisella tasolla on suhteutettava haluttuun 
tavoitteeseen. Periaatteessa, kun tehokas kilpailu on toteutunut, nykyiset epäsymmetrisyydet 
voidaan poistaa. Lopullisena päämääränä on oltava sellaisen ympäristön luominen, jossa kuka 
tahansa käyttäjä voi saada minkä tahansa palvelun mitä tahansa teknologiaa käyttävältä miltä 
tahansa operaattorilta. 
- Ala voi kehittyä ilman edeltävää rakenteellista eroa, mutta sen on sovellettava yhteisön 
lainsäädäntöä erityisesti kilpailusääntöjä. 
h) Lähentynyttä ympäristöä koskevan johdonmukaisen oikeudellisen sääntelyjärjestelmän 
tuleva kehitys 
Kun vihreän kirjan keskeinen painotus oli televiestintäymparistössä, huomautukset kohdistuivat 
44 
kysymykseen tulevaisuuden lähestymistavasta lähentyneen ympäristön kokonaiskehityksen 
tukemisessa. Erityisesti painotettiin tarvetta yhdenmukaiseen lähestymistapaan sekä unionin 
että kansallisessa politiikassa pikemminkin, kuin alakohtaista politiikkaa esitettynä jokaisella 
muulla alalla asiana, joka on "loppuun käsitelty". Tässä kohdassa olisi toistettava, että vihreän 
kirjan peruslähestymistapa merkitsee, että päämääränä ei ole laajentaa televiestintää koskevaa 
sääntelyä kattamaan tiedonvälitystä tai muita aloja. Samanaikaisesti huomautuksista voidaan 
erottaa joukko perusperiaatteita, jotka saattavat auttaa yhdenmukaisen sääntelyä koskevan 
lähestymistavan muotoilemisessa tulevaa keskustelua varten lähentymiseen liittyvästä 
sääntelystä: 
- Selvä ero voidaan käytännöllisesti tehdä "tietoliikenteen" (tiedonvälitysinfrastruktuuri, jonka 
kautta perinteinen televiestintä ja uudet palvelut ja/tai ohjelmointi voidaan toimittaa) ja 
"palvelun sisällön" välille. 
- Sääntelyn olisi oltava teknologioiden osalta neutraalia. 
- Suojatoimenpiteitä saatetaan tarvita sekä "tietoliikenteen" että "palvelun sisällön" osalta, 
mutta sääntelyyn liittyvät tavoitteet ovat oletettavasti melko erilaisia. Päämääränä on kuitenkin 
oltava yhdenmukainen oikeudellinen sääntelyjärjestelmä, joka voi tukea tietoyhteiskunnan 
tarpeita. 
- Yhteinen lähestymistapa saattaa käytännöllisesti kehittyä yleiseen etuun liittyvien palvelujen 
osalta (yleispalvelu televiestintäalalla ja velvollisuudet järjestää julkisia radio- ja TV-kanavia 
yleisradiotoiminnan alalla). 
- Teknologian kehitys hämärtää erot televiestinnän ja yleisradiotoiminnan välillä, ja 
keinotekoisia sääntelyyn perustuvia esteitä olisi vältettävä. Komissio tutkii näitä kysymyksiä ja 
tekee laajempia tarkasteluja audio-visuaalisella ja siihen liittyvillä aloilla, muun muassa 
audio-visuaalisia palveluja käsittelevän vihreän kirjan yhteydessä. 
V. 10 Täytäntöönpano 
Infrastruktuuria koskevan tarkastelun osalta vihreä kirja on vahvistanut, että tasapainoa kahden 
toisiaan täydentävän yhdenmukaistamis- ja vapauttamisalan välillä on pidettävä yllä ja että 
sääntely-ympäristön tulevan kehityksen on edelleen heijastettava tätä tasapainoa, mikä on ollut 
keskeistä yhteisön televiestintäpolitiikassa tähän päivään saakka. 
Täyteen vapauttamiseen johtavan tiukan aikataulun vuoksi on tärkeää, että komissio, neuvosto 
ja Euroopan parlamentti työskentelevät läheisesti ja nopeasti tulevaisuuden oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän päätökseen viemiseksi. Varmistettaessa mainitun järjestelmän ajallinen 
siirtäminen ja täytäntöönpano, vastuu siitä kuuluu jäsenvaltioille ja niiden kansallisille 
sääntelyviranomaisille, sekä komissiolle varmistettaessa vapauttamismenettelyn loppuun 
saattaminen. 
Mitä tulee erityisen eurooppalaisen televiestinnän sääntelyviranomaisen mahdolliseen luomiseen 
toimilupien myöntämisen alalle erityisesti koko Euroopan kattavia televiestintäverkkoja ja -
palveluja ja muita säänneltäviä aloja varten, mitä vaadittiin joukossa saaduista huomautuksista, 
tällä hetkellä on liian aikaista tehdä lopullisia loppupäätelmiä. Tarkastelun aikana ehdotettiin, 
45 
että tällainen viranomainen voisi vastata sellaisista aloista, kuten toimilupien myöntämisen 
yhdenmukaistaminen, numerot, taajuudet ja yhdysliikenne. Komissio tekee parhaillaan 
tutkimuksia aiheesta, jonka tulisi tarjota perusta aiheen myöhempää jatkotutkimusta varten. 
Kaikissa tämän institutionaalisen kysymyksen arvioinneissa ratkaisevana perusteena olisi 
oltava, lisäisikö tällaisen viranomaisen luominen merkittävästi oikeudellisen 
sääntelyjärjestelmän tehokkuutta. 
VI TOIMINTA-AIKATAULU 
Neuvoston päätöslauselmissa 93/C213/02 ja 94/C3 79/03 komission edellytetään valmistelevan 
ennen 1 päivää tammikuuta 1996 vapaan televiestintäympäristön tulevaa sääntelyjärjestelmää 
koskevat ehdotukset.Edellä esitettyjen ensisijaisten kysymysten perusteella seuraava toiminta-
aikataulu, toisiaan täydentävien vapauttamis- ja yhdenmukaistamisalan välistä välttämätöntä 
tasapainoa kunnioittaen, voidaan nyt laatia. 
Päivämäärä Vapauttaminen Yhdenmukaistaminen 
Ennen 31 Komission direktiivin 90/388/ETY Yhteinen kanta ehdotukseen Euroopan 
päivää muutosluonnos matka- ja parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 
heinäkuuta henkilöviestinnän osalta avoimen verkon tarjoamista (ONP) 
1995 koskevan puhelinliikenteen osalta 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutosluonnos televiestinnän 
infrastruktuurin ja palveluiden osalta 1 
1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen | 
46 
Päivämäärä 
Ennen 1 päivää 
tammikuuta 
1996 Vapauttaminen 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutos hyväksytään 
kaapelitelevisioverkkojen osalta 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutos hyväksytään matka- ja 
henkilöviestinnän osalta 
Komission direktiivin 90/388/ETY 
muutos hyväksytään televiestinnän 
infrastruktuurin ja palveluiden 
täydellisen vapauttamisen osalta I 
päivästä tammikuuta 1998 alkaen 
Tarvittaessa tehdään ehdotuksia 
asianmukaisista toimenpiteistä, joilla 
voidaan toteuttaa 
perustamissopimuksessa (esimerkiksi 85 
ja 86 artiklassa) esitettyjä periaatteita, 
erityisesti niitä, jotka koskevat 
yhdysliikennettä ja pääsyä Yhden m n kaisi a niinen 
Ehdotus Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiiviksi hyväksytään 
avoimen verkon tarjoamista (ONP) 
koskevan puhelinliikenteen osalta 
Neuvoston direktiivin 90/387/ETY 
(avoimen verkon tarjoamiseen liittyvää 
järjestelmää koskeva direktiivi) ja 
neuvoston direktiivin 92/44/ETY 
(avoimen verkon tarjoamiseen liittyviä 
kiinteitä johtoja koskeva direktiivi) 
muutosehdotus 
Ehdotus Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiiviksi avoimen verkon 
tarjoamista koskevan periaatteen 
soveltamisesta yleisten televerkkojen ja 
-palveluiden väliseen yhdysliikenteeseen 
Nykyisten toimiluvan myöntämistä 
koskevien ehdotusten mukauttaminen 
Ehdotus neuvoston päätökseksi 
satelliittikäyttöisten 
henkilöviestintäpalvelujen toimiluvan 
yhtenäisestä myöntämisestä Euroopan 
unionissa 
47 
Päivämäärä Vapauttaminen Yhdenmukaistaminen 
Ennen 1 päivää Tiedonanto Euroopan parlamentille ja 
tammikuuta neuvostolle vapaan 
1996, jatkuu televiestintäympäristön valmistelusta, 
jossa tarkastellaan erityisesti 
yleispalvelua 
Tiedonanto Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle luettelotiedoista ja 
-palveluista 
Ennen 1 päivää Kaikki ne toimenpiteet, jotka tarvitaan Euroopan parlamentti ja neuvosto 
tammikuuta perustamissopimuksessa, erityisesti sen hyväksyvät edellä esitetyt toimenpiteet. 
1997 85 ja 86 artiklassa, esitettyjen 
periaatteiden toteuttamiseen, 
hyväksytään ^ 
Ennen 1 päivää Jäsenvaltiot täydentävät edellä Jäsenvaltiot täydentävät edellä 
tammikuuta esitettyjen vapauttamistoimenpiteiden esitettyjen 
1998 täytäntöönpanoa soveltuvien yhdenmukaistamistoimenpiteiden 
aikataulujen mukaisesti täytäntöönpanoa soveltuvien 
aikataulujen mukaisesti 
48 
VII PÄÄTELMÄT 
Infrastruktuuria koskevan vihreän kirjan I ja II osan tarkastelussa kaikki televiestintäalasta 
kiinnostuneet saivat mahdollisuuden huomauttaa infrastruktuurin vapauttamista koskevasta 
erityiskysymyksestä ja yleisemmin koko verkkojen ja palveluiden sääntelypolitiikasta, jota 
komissio ehdottaa avustaakseen siirtymisessä kohti täysin vapaata televiestintäympäristöä. 
Tämä on jatkanut avointa tarkasteluprosessia, joka alkoi vuoden 1992 Telepalvelukatsauksella 
ja jatkui vuoden 1994 matka- ja henkilöviestintää koskevalla vihreällä kirjalla. 
Tarkastelussa keskityttiin tärkeimpiin sääntelyä koskeviin kysymyksiin, yleispalveluun, 
yhdysliikenteeseen ja toimiluvan myöntämiseen ja siinä annettiin vahyat valtuudet valmistella 
viipymättä sääntelyä näillä aloilla. Nämä komission ehdotukset tällaisiksi toimenpiteiksi on 
esitetty edellä. 
Näitä tärkeimpiä sääntelyä koskevia kysymyksiä vastaavasti komissio jatkaa tarkastelussa 
esitettyjen näkemysten mukaisesti käynnissä olevaa työtä työllisyyttä ja tietoyhteiskunnan 
mukanaan tuomaa sosiaalista ja yhteiskunnallista muutosta koskevien kysymysten parissa Tältä 
kannalta vihreä kirja ja tarkastelu herättivät paljon kysymyksiä, jotka laajenevat televiestinnän 
sääntelyn, sanan ahtaassa merkityksessä, ulkopuolelle koskemaan: 
työllisyyttä, 
kilpailumarkkinoiden sosiaalisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia telepalveluihin, 
ja 
televiestintäpolitiikan ja sitä lähellä olevia aloja, esimerkiksi henkistä 
omaisuutta, audio-visuaalista politiikkaa tai tietosuojaa koskevien unionin 
politiikkojen välistä vuorovaikutusta. 
Kaikissa tapauksissa tällaisten kysymysten ratkaisu, joka perustuu esimerkiksi sosiaalialan 
asiantuntijatyöryhmästä ja muista foorumeista saatuun asiantuntemukseen, muilla yhteisön 
politiikan aloilla on välttämätön, jos yleinen luottamus televiestinnän vapauttamiseen ja 
tietoyhteiskuntaan halutaan säilyttää. 
Komissio uskoo, että tarkastelussa on syntynyt selvä yksimielisyys vihreässä kirjassa esitetyistä 
tärkeimmistä ehdotuksista ja että se on siten vaikuttanut merkittävästi toimenpiteisiin, joita 
komissio ehdottaa tämän vuoden jälkimmäisen puoliskon aikana. 
Tapahtuneen tarkastelun perusteella komissio on laatinut tämän kertomuksen, jonka se nyt 
toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 
49 
LIITE 
LUETTELO TELEVIESTINNÄN INFRASTRUKTUURIN JA 
KAAPELITELEVISIOVERKKOJEN VAPAUTTAMISTA 
KOSKEVAN VUODEN 1995 VIHREÄN KIRJAN 
TARKASTELUUN OSALLISTUNEISTA 
50 
LUETTELO KOKOUKSISTA 
Verkko-operaatoreiden johtajien pyöreän pöydän kokous 
10 päivänä helmikuuta 1995. 
54 kiinteän, matkaverkko-ja vaihtoehtoisen infrastruktuurin 
yritystä oli edustettuna. 
Yleinen tarkastelukokous: 20 ja 21 päivänä helmikuuta 1995 
Noin 125 organisaatiota osallistui. 
Kokous ammattiliittojen kanssa: 14 päivänä maaliskuuta 
1995 
Kokous tilapäisen kansallisten sääntelyviranomaisten 
korkean tason komitean kanssa: 16 päivänä maaliskuuta 
1995 
51 
LUETTELO KIRJALLISISTA HUOMAUTUKSISTA 
National Regulatory Authorities 
Austrian National Regulatory Authorities (AU) 
Bundesministerium fur Post- und Telekommunikation (D) 
Department of Trade and Industry (UK) 
General Directorate of Posts and Telecommunications (ICE) 
Institute belge des services postaux et des télécommunications (BE) 
Institute das Comunïcaçôes de Portugal (PO) 
Ministère des Technologies de l'Information et de la Poste 
Ministeriö de Obras Publicas Transportes (ES) 
Ministry of Transport and Communications (FI) 
Ministerie van Verkeer en Waterstraat (NL) 
Ministry of Transport and Communications (N) 
National Post and Telecom Agency (SW) 
Joint Committee of Telecommunications 
Associations 
Association of Private European Cable Operators 
Association of Finnish Telephone Companies (ATC) 
Association Française des Utilisateurs du Téléphone et des Télécommunications (AFUTT) 
Bureau Européen des Unions de Consommateurs 
The Cable Communications Association 
Conseil National du Patronat Français 
Danish Bankers Association 
Danish Chamber of Commerce 
Danish Insurance Association 
Danish Shippers' Council (ETU) 
Dansk Dataforening 
Dansk Industri (Dl) 
Deutsche Industrie und Handlestag 
Deutsche Postgewerkschaft 
ECCA 
ECTEL (the European Telecomminications and Professional Electronics Industry) 
Eurobit 
European Public Telecommunications Network Operators Association (ETNO) 
EU Committee of the American Chamber of Commerce 
European Association of Advertising Agencies 
European Broadcasting Union 
European Council of Telecommunications Users Association (ECTUA) 
European Conference of Data Protection Commissioners 
European IT Industry Round Table (EITIRT) 
EVUA - European Virtual Private Network Users Association 
52 
Federation Belges des Coopératives (FEBECOOP) 
Federation of the Electronics Industry (FEI) 
French Consumer and User Associations : (joint submission of ASSECO CFDT, AFOC, ANC, AFUTT, 
LEO, Lagrange, ORGECO, CSF, UNAF, CNAFAL, Familles Rurales, CNAPFS, CGI, UFCS, J. Lucas) 
Foreningen af Teknikumingengenterer 
Gewerkschaft der Post- und Femmeldebediensteten 
International Chamber of Commerce 
IT Association of Denmark 
Landbrugsraadet 
Mediaraad 
Motion Picture Association 
Office of the United States Trade Representative 
UNICE 
Verband der Telekommunikationsnetz und Mehrwertdiensteanbieter (VTM) 
Vereniging van exploitanten en machtiginghouders van centrale antenne inrichtingen (VECAI) 
World Travel & Tourism Council 
Individual Organisations 
ARD 
Airtouch 
AT&T 
BBC 
Belgacom 
BellSouth Europe 
Bouygues Telecom 
British Telecom 
Cable & Wireless pic 
Cellnet 
Chr.F.Rovsing A/S (CFR-AS) 
Club informatique des grandes entreprises françaises 
CNI-Communications Network International GmbH 
Colin Long, Coudert Brothers 
Communication Media Services S.A. 
Compagnie Générale des Eaux 
Datsa Belgium 
Debitel 
Deutsche Sparkassen und Giroverband 
Deutsche Telekom 
Energis 
Enertel 
E-Plus Mobilfunk 
EURIM 
France Telecom 
Fundesco 
Hermes Europe Hitrail B.V. 
Kingston Communications 
Mannesmann Mobilfunk 
Marconi (Companhia Portuguesa Radio) 
Mercury Communications 
Mercury one2one 
MFS Communications 
National Research and Development Centre for Welfare and Health (NAWH) (FIN) 
Netcologne GmbH 
Netcom GSM 
Nokia 
OTE 
Orange 
53 
Österreichische Post 
Post et Télécommunications (LUX) 
Post & Telekom (AU) 
Portugal Telecom 
PTT Telecom 
Raadgevend Comité voor de Telecommunicatie (RCT) 
Reuters 
Société Française du Radiotéléphone (SFR) 
Sonofon GSM 
Stet 
TeleDanmark 
Telecom Eireann 
Telecom Finland 
Telefonica 
Telekommunikations Gesellschaft fur Betrieb 
und Dienstleistungen mbH 
TK Netzkooperation 
Telenor 
Telenor Mobil 
Thyssen Telecoms AG 
Torch Telecom 
Telia 
Unisource 
Dr Rolf H. Weber 
Prof.Dr. Paul J.J. Welfens 
54 

i—————•n M ITTIT—n——mTfT 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 158 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 
Luettelonumero : CB-CO-95-195-FI-C 
ISBN 92-77-88660-9 
6T 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxembourg