[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 8.9.2008

KOM(2008)542 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

KUUDES TILANNEKATSAUS RADIOAKTIIVISEN JÄTTEEN JA KÄYTETYN YDINPOLTTOAINEEN HUOLTOON EUROOPAN UNIONISSA

SEK(2008)2416

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

KUUDES TILANNEKATSAUS RADIOAKTIIVISEN JÄTTEEN JA KÄYTETYN YDINPOLTTOAINEEN HUOLTOON EUROOPAN UNIONISSA

1. JOHDANTO

Komissio korosti 10. tammikuuta 2007 antamassaan tiedonannossa ”Energiapolitiikka Euroopalle”[1], että ydinvoima herättää merkittäviä ydinjätteeseen liittyviä kysymyksiä, joihin yhteisön toimissa olisi jatkossa kiinnitettävä huomiota. Uudessa ohjeellisessa ydinalan ohjelmassa[2], joka on keskeinen osa yhdessä tiedonannon kanssa toimitettua pakettia, todetaan, että ”jätteet ovat periaatteessa ympäristö- ja terveyskysymys” ja että sen vuoksi ”radioaktiivisen jätteen huolto ja loppusijoitus on alistettava samanlaiseen tarkasteluun kuin se, jota sovelletaan kaikkiin hankkeisiin, joilla voi olla vaikutuksia ihmisiin ja heidän ympäristöönsä”. Lisäksi siinä todetaan, että keskustelujen painopisteenä olisi erityisesti oltava sen varmistaminen, että ”jäsenvaltiot laativat kansalliset ohjelmat radioaktiivisen jätteen huoltoa varten”.

Neuvosto toteaa ydinturvallisuudesta sekä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen turvallisesta huollosta 8. toukokuuta 2007 antamissaan päätelmissä, että kutakin EU:n jäsenvaltiota olisi kehotettava ”laatimaan ja pitämään ajantasaisena radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen turvallista huoltoa koskeva kansallinen ohjelma, joka kattaa kaiken jäsenvaltion toimivaltaan kuuluvan radioaktiivisen jätteen ja kaikki jätteenhuoltovaiheet”.

Tutkimus, jota on tehty 30 vuoden ajan, on osoittanut riittävän hyvin, että loppusijoitus maaperään on kaikkein turvallisin ja kestävin vaihtoehto suoraan loppusijoitettavaksi tarkoitetun korkea-aktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen pitkän aikavälin huollolle. Täytäntöönpanosuuntautunutta tutkimusta ja kehitystä tarvitaan kuitenkin edelleen niillä keskeisten tutkimusalan sidosryhmäjärjestöjen yksilöimillä aloilla, joita koordinoidaan Euratomin seitsemännessä ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmassa.

Tässä kuudennessa tilannekatsauksessa[3] annetaan yleiskuva radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollon nykytilasta EU:ssa. Lisäksi siinä esitetään ehdotuksia yhteisön ja kansallisen tason toimiksi, joilla pyritään edistämään radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoituslaitosten perustamista.

2. Radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huolto

2.1. Politiikka ja toimenpiteet

Jäsenvaltioiden radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollon alalla noudattama politiikka ja toteuttamat toimenpiteet ilmentävät niiden historiallista, tieteellistä ja teknistä kehitystä. Tällä hetkellä viidessä jäsenvaltiossa on käytössä jälleenkäsittelyvaihtoehto, kun taas kaksi jäsenvaltiota toteuttaa aktiivisesti toimia käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoittamiseksi suoraan. Useimmilla jäsenvaltioilla ei kuitenkaan ole lopullista käytetyn ydinpolttoaineen politiikkaa, vaan ne toteuttavat ainoastaan järjestelyjä turvallisen pitkäaikaisen varastoinnin (50–100 vuotta) varmistamiseksi.

Kaikkein vaarallisimmassa ydinjäteluokassa, johon kuuluvat suoraan loppusijoitettavaksi tarkoitettu korkea-aktiivinen jäte ja käytetty ydinpolttoaine, edistystä on tapahtunut loppusijoituksen alalla ainoastaan Suomessa, Ruotsissa ja Ranskassa. Näiden maiden loppusijoituslaitokset ovat toiminnassa todennäköisesti viimeistään vuonna 2025. Saksa ja Belgia liittynevät tähän joukkoon viimeistään vuonna 2040. Muissa maissa edistys on ollut verkkaisempaa. Monissa tapauksissa tämä johtuu aiheen poliittisesta arkaluonteisuudesta, riittämättömistä tieteellisistä, teknisistä ja taloudellisista resursseista ja/tai muista historiallisista ja yhteiskunnallisista syistä.

Suomen esimerkki osoittaa, että jopa pienillä ydinohjelmilla voidaan kustantaa oma kansallinen varasto. Suomen tekemä yhteistyö Ruotsin ydinohjelman kanssa on auttanut alentamaan kustannuksia. Kustannusten minimoimiseksi yhä useammin toteutetaan monikansallisia aloitteita, joilla tuetaan kansallisia ratkaisuja yhteistyön, ohjelmien ja tiedonsiirron kautta, ja tarkastellaan alueellisia ratkaisuja niin EU:n kuin laajemmallakin tasolla. Edistys tällä alalla on osaltaan Euroopan puiteohjelmien kattaman tutkimuksen ja demonstroinnin ansiota. Pitkäikäisen matala- ja keskiaktiivisen jätteen tilanne on vastaava, sillä myös tämän ydinjäteluokan tavanomaisin loppusijoitusratkaisu on loppusijoitus syvälle maaperään joko yhdessä korkea-aktiivisen jätteen / käytetyn ydinpolttoaineen kanssa tai erikseen. Saksassa tämän ydinjäteluokan syvällä maaperässä oleva varasto saattaa olla toiminnassa jo ennen vuotta 2014.

Seitsemässä jäsenvaltiossa niistä 16 jäsenvaltioista, joilla on ydinvoimaloita, on toiminnassa loppusijoituslaitoksia, joissa käsitellään kaikkein vähiten vaarallista ydinjäteluokkaa, johon kuuluvat lyhytikäinen matala- ja keskiaktiivinen jäte sekä erittäin matala-aktiivinen jäte. Jos nykyiset suunnitelmat toteutetaan, kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Alankomaissa olisi vuoteen 2020 mennessä toiminnassa tämän ydinjäteluokan loppusijoituslaitoksia.

2.2. Yleinen hyväksyntä

Uusin radioaktiivisesta jätteestä tehty Eurobarometri-tutkimus[4] osoitti, että 93 prosenttia EU:n kansalaisista toivoo, että kysymys korkea-aktiivisen jätteen pitkän aikavälin huollosta ratkaistaan nyt eikä vasta tulevaisuudessa, ja että vain 43 prosenttia pitää loppusijoitusta syvälle maaperään kaikkein parhaimpana ratkaisuna. Tämä tutkimus ja uusin ydinturvallisuudesta tehty Eurobarometri-tutkimus[5] osoittavat, että se, ettei radioaktiivisen jätteen kohtaloa ole vielä ratkaistu, on yksi Euroopan kansalaisten suurimmista ydinenergiaan liittyvistä huolenaiheista.

Loppusijoitus maaperään edellyttää pitkän aikavälin poliittista sitoumusta, nykyaikaisia hallinnointitapoja ja vaiheittaista strategiaa. Lisäksi kansallisia ja paikallisia sidosryhmiä on kuultava jo varhaisessa vaiheessa, jotta valitulle ratkaisulle saadaan yleinen hyväksyntä. Suomen ja Ruotsin noudattamat lähestymistavat perustuvat juuri tällaisiin nykyaikaisiin hallinnointitapoihin.

3. PÄÄTELMÄT

Komissio on sitä mieltä, että monet maaperään loppusijoittamisen kannalta tärkeät tieteelliset ja tekniset alat ovat jo edistyneet pitkälle ja että nyt olisi ryhdyttävä edistämään ja helpottamaan tämän ratkaisun täytäntöönpanoa.

Lopullisen ratkaisun kanssa ei pidä viivytellä. Odottelevaa asennetta ei voida hyväksyä, koska radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollolla voi olla seurauksia terveydelle ja turvallisuudelle ja koska Euroopan kansalaiset eivät sitä hyväksy. Kaikki aloitteet, joilla edistetään ja helpotetaan turvallisten ydinjätevarastojen yksilöimistä ja toimintaa, ovat erittäin tervetulleita.

Komissio katsoo, että alueellisella ja kansainvälisellä yhteistyöllä voitaisiin nopeuttaa päätöksen tekemistä lopullisista loppusijoitusratkaisuista. Vaikka alueelliset ratkaisut ovat houkutteleva vaihtoehto mittakaavaetujensa vuoksi – näin voitaisiin säästää huomattavasti sekä taloudellisissa että muissa resursseissa – on kuitenkin selvää, että maasta, johon alueellista keskusta suunnitellaan, on ensin löydyttävä asialle tarvittava poliittinen ja yhteiskunnallinen hyväksyntä.

Komissio katsoo myös, että muiden kuin EU:n jäsenvaltioiden ehdotuksia radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoittamiseksi ei pitäisi edistää teknisistä, taloudellisista ja turvallisuussyistä, erityisesti koska mahdollisessa vastaanottavassa valtiossa ei välttämättä sovelleta samoja teknisiä, poliittisia ja yhteiskunnallisia vaatimuksia ja edellytyksiä kuin EU:ssa.

Radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huolto on osa kansallisten ydinohjelmien kestävää hallinnointia, johon kuuluvat myös ydinlaitosten suunnittelu, rakentaminen ja käytöstäpoisto. Ydinjätehuoltopolitiikka on ydinenergian tulevaisuuden kannalta erittäin tärkeä asia.

Vastikään perustettu ydinturvallisuutta ja ydinjätehuoltoa käsittelevä eurooppalainen korkean tason asiantuntijaryhmä[6] on muun muassa perustanut ydinjätehuoltoa käsittelevän työryhmän, joka asiantuntijaryhmän puolesta pyrkii parantamaan radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huoltoa sekä edistämään käytöstäpoistoa Euroopan kansalaisten edut turvaavalla tavalla.

Tämä kuudes tilannekatsaus on yksi niistä asiakirjoista, joiden perusteella työryhmä pyrkii saavuttamaan yksimielisyyden radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollosta Euroopan unionissa ja tarvittaessa ehdottaa yhteistä lähestymistapaa radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen turvalliseen huoltoon.

Tämän kertomuksen odotetaan helpottavan Euroopan unionin lainsäädäntöä koskevien keskustelujen uudelleenkäynnistämistä neuvostossa ja Euroopan parlamentissa.

[1] KOM(2007) 1 lopullinen.

[2] KOM(2006) 844 lopullinen.

[3] KOM([…]) […] lopullinen

[4] Erityiseurobarometri 297 (2008).

[5] Erityiseurobarometri 271 (2007).

[6] Komission päätös 2007/530/Euratom, tehty 17 päivänä heinäkuuta 2007, EUVL L 195, s. 44.