Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta: ”Kohti luonnonvarojen kestävää käyttöä Välimeren saarilla”

(2020/C 440/19)

Esittelijä: Francina ARMENGOL I SOCÍAS (ES, PES), Baleaarien aluehallituksen puheenjohtaja

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Johdanto: Välimeren saaret ja niiden erityishaasteet

1. muistuttaa, että Eurooppaan kuuluvilla Välimeren saarilla asuu 95 prosenttia Euroopan unionin saarelaisista ja että niillä on alueen muiden saarten kanssa yhteisiä haasteita, ongelmia ja rajoituksia, jotka jarruttavat niiden taloudellista kehitystä.

2. toteaa, että Euroopan unionin (EU) perussopimuksiin ei sisälly saariasemaan liittyviä erityistoimenpiteitä syrjäisimpien alueiden yhteydessä sovellettavien toimenpiteiden lisäksi, vaikka saarten erityistilanne johtuu lähes täysin niiden saaristoluonteesta.

3. myöntää, että Välimeren saarialueiden taloudelliset, hallinnolliset, kulttuuriset ja sosiaaliset tilanteet ovat erilaisia. Niillä on kuitenkin yhteisiä haasteita ja ongelmia, joiden ratkaiseminen edellyttää Välimeren kaltaisella hyvin hajanaisella alueella yhteisiä erityispuitteita.

4. toteaa, että saarialueiden erityinen haavoittuvuus, joka johtuu resurssien niukkuudesta, on korostunut covid-19:n aiheuttamassa tämänhetkisessä terveyskriisissä.

5. suhtautuu myönteisesti siihen, että Euroopan komissio alkaa toteuttaa vihreän kehityksen ohjelmaa ja ottaa käyttöön oikeudenmukaisen siirtymän puitteet, jotka mahdollistavat Välimeren saarten sosioekonomisen kehittämisen kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti.

6. panee merkille Välimeren saarten ekosysteemien poikkeuksellisen rikkauden ja suuren haavoittuvuuden nykyisen sosioekonomisen kehityksen ja ilmastonmuutoksen johdosta. Niukkojen luonnonvarojen kestävä hoito onkin näiden alueiden suurin haaste.

7. katsoo, että Euroopan komission tulisi Välimeren saarialueiden ympäristön ja ilmaston suuren haavoittuvuuden vuoksi ottaa Välimeren saarten erityiset maantieteelliset ja sosioekonomiset olosuhteet huomioon määrittäessään kehityspolun ilmastoneutraaliustavoitteen saavuttamiseksi.

8. korostaa, että Välimeren saarialueet ovat erityisistä vaikeuksistaan huolimatta erinomaisia koekenttiä EU:n toteuttamille erilaisille ekologisen siirtymän prosesseille, edellyttäen että otetaan käyttöön kohdennettuja lainsäädäntötoimenpiteitä ja tarkoituksenmukainen rahoituskehys.

9. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja Välimeren unionia laatimaan yhteistyössä ministeritason julkilausuman, jossa käsitellään Välimeren saarten tilannetta ja jossa tunnustetaan Välimeren saarten olevan erityinen alue EU:n sisällä konkreettisine tarpeineen ja ainutlaatuisine kulttuureineen, perinteineen ja ympäristöineen, joita on hoidettava ja suojeltava erityisellä tavalla ja yhteisesti.

10. kehottaa jäsenvaltioita, Euroopan komissiota ja Välimeren unionia kiinnittämään huomiota Välimeren saariin Euroopan ja Afrikan välisenä rajana Euroopan naapuruuspolitiikkaa kehitettäessä ja toteutettaessa.

11. korostaa, että vahva alueellinen yhteenkuuluvuus Eurooppaan kuuluvien Välimeren saarten välillä auttaa myös vahvistamaan unionin asemaa tällä raja-alueella ja tarjoaa samalla vankan perustan yhteistyön lujittamiselle Välimeren alueella sijaitsevien EU:n yhteistyökumppaneiden alueiden kanssa.

12. korostaa, että vaikka Välimeren saarten yleisissä olosuhteissa on ilmeisiä sosiaalisia, taloudellisia ja maantieteellisiä yhtäläisyyksiä EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa, niihin ei sovelleta erityiskohtelua, jonka avulla voitaisiin lieventää niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen kohdistuvia pysyviä maantieteellisiä haittoja, jotka on tunnustettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 174 artiklassa.

13. katsoo, että SEUT-sopimuksen 174 artiklaa olisi sovellettava päätöksentekoprosessin ensimmäisistä vaiheista alkaen erityisten korvaavien toimenpiteiden ottamiseksi käyttöön Välimeren saarten asemasta johtuvien haasteiden ja rajoitusten voittamiseksi.

Luonnonvarojen niukkuus Välimeren saarilla

14. toteaa, että kaikille Välimeren saarille on yhteistä eräiden ympäristöresurssien yhä heikompi tilanne: pieni maa-ala, jota käytetään yhä moninaisempiin tarkoituksiin, rajalliset vesivarat, energiantuotannon suuri riippuvuus fossiilisista polttoaineista sekä ekosysteemien suuri haavoittuvuus ja heikentyminen.

15. korostaa, että saarten tärkein niukka resurssi on maa-ala. Tilanne on vakavin alueilla, joiden pinta-ala on pieni ja missä fyysinen laajentuminen aiheuttaa yhä nopeampaa ja näkyvämpää ylikuormittumista.

16. muistuttaa, että Välimeren saarista useimmat ovat energiansa puolesta riippuvaisia mantereesta ja muualta tulevista fossiilisten polttoaineiden toimituksista, ja suhtautuu myönteisesti EU:n toteuttamiin toimiin hiilestä irtautumiseksi.

17. muistuttaa, että Välimeren saarialueiden vesivarat ovat usein rajalliset ja että monissa tapauksissa ne kärsivät liikakäytöstä, joka johtaa niiden ehtymiseen, pilaantumiseen ja suolaantumiseen.

18. katsoo, että vaikka monet Välimeren saaret ovat ryhtyneet harjoittamaan suolanpoistoa vesihuollon turvaamiseksi, vesipolitiikassa olisi keskityttävä ensisijaisesti kysyntään (esimerkiksi säästäminen, uudelleenkäyttö sekä vesivarojen käytön ja jakamisen tehostaminen) ja toimenpiteisiin vesivarojen säilyttämiseksi, suojelemiseksi ja hallinnoimiseksi kokonaisvaltaisella tavalla.

19. huomauttaa, että Välimeren saarille aiheutuu niiden infrastruktuurin erityispiirteiden ja Euroopan energiamarkkinoille pääsyä koskevien tosiasiallisten mahdollisuuksien vuoksi merkittäviä energiantuotannon lisäkustannuksia ja elinkeinoalojen muuntamiseen ja rakenteelliseen uudistamiseen liittyviä kustannuksia.

20. muistuttaa, että Välimeren alue on maailmanlaajuisella tasolla biologiselta monimuotoisuudeltaan poikkeuksellisen rikas ja että kotoperäisiä lajeja on erityisen paljon Välimeren saarialueilla.

21. toteaa, että Välimeren saarilla on lukuisia unionin tasolla merkittäviä luontotyyppejä (joista eräät ovat ensisijaisia), joita uhkaavat ihmisen toiminnasta aiheutuva suuri paine, elinympäristöjen heikentyminen sekä haitallisten, ekosysteemien tasapainoa horjuttavien vieraslajien tulo.

22. katsoo, että EU:n olisi kehitettävä erityisiä ympäristönsuojelutoimenpiteitä Välimeren saaria varten, koska ne tarvitsevat maa- ja merialueiden ainutlaatuisen biologisen monimuotoisuutensa vuoksi mukautettuja kestävän kehityksen toimintapolitiikkoja ja ympäristönsuojelutoimia.

Sosioekonominen toiminta ja sen vaikutukset luonnonvaroihin

23. korostaa, että Välimeren saarten taloudellinen rakenne on pitkälle erikoistunut joko alkutuotantoon (maatalous ja kalastus) tai palvelusektoriin (matkailu), mikä heikentää suuresti niiden tuotantorakennetta kilpailuun erittäin vahvasti perustuvassa eurooppalaisessa ja maailmanlaajuisessa sosioekonomisessa ympäristössä.

24. painottaa, että maatalous- ja elintarvikeala on Välimeren saarilla strategisen tärkeä luonnonvarojen kestävämmän kehityksen kannalta, koska tällä sektorilla on suuri alueellinen merkitys sen maa-alasta käyttämän prosentuaalisen osuuden vuoksi ja koska se tuottaa ravintoa väestölle.

25. kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita parantamaan Välimeren saarten maatalous- ja elintarvikejärjestelmän häiriönsietokykyä, jotta elintarvikeomavaraisuus saataisiin turvattua riittävälle tasolle sellaisista tilanteista kuin luonnonkatastrofeista, poliittis-yhteiskunnallisista konflikteista tai covid-19:n kaltaisista terveyskriiseistä selviämiseksi, kun toimitukset ulkopuolelta ovat mahdottomia.

26. muistuttaa eräiden kalakantojen liikakalastuksesta Välimerellä ja kehottaa laatimaan Välimeren alueelle soveltuvia kalastuksenhoitosuunnitelmia paikallisten kalastuslaivastojen ja meriviljelyjärjestelmien vahvistamiseksi ja uudistamiseksi yhdistämällä perinteisiin hallintajärjestelmiin innovatiivisia hallintajärjestelmiä.

27. toteaa, että pienimuotoinen kalastus on erittäin tärkeää Välimeren rannikkoyhteisöjen taloudelliselle ekosysteemille, ja kehottaa Välimeren saaria harkitsemaan kalastuksen yhteishallinnointimalleja, joihin osallistetaan kaikki asiaankuuluvat sosioekonomiset toimialat. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää edistää kalastusmatkailua ja ekomatkailua merellä, ja nämä alat edellyttävät erityisosaamista.

28. katsoo, että perustettaessa saarille uusia suojeltuja merialueita on samalla laadittava suojelualueiden hallintoviranomaisten, kalastusalan edustajien ja matkailualan edustajien kesken innovatiivisia taloudellisia strategioita kalavarojen kestäväpohjaista hyödyntämistä varten.

29. korostaa, että useimmilla Välimeren saarilla ei harjoiteta teollisuutta, koska sen tuottavuus olisi alhainen raaka-aineiden puuttumisen, korkeiden tuotantokustannusten ja kuljetuksiin liittyvien logististen ongelmien vuoksi.

30. painottaa, että erittäin tunnusomainen palvelujen kysyntä ja matkailutarjonnan erikoistuminen tekevät näistä talousalueista yleensä mantereen talouksia haavoittuvampia ja osoittavat, että niiden talouskehitys on hyvin riippuvainen kansainvälisistä taloussuhdanteista. Tästä käy esimerkiksi maailmanlaajuisen covid-19-pandemian aiheuttama terveyskriisi ja sen erityisen suuret seuraukset Välimeren saarten talouksille, joista valtaosa on riippuvaisia palvelualasta.

31. kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan huomioon, että Välimeren saarilla on paljon kausiasukkaita, mikä moninkertaistaa väestön infrastruktuuritarpeet ja kiristää kaikenlaisten julkisten palvelujen kysyntää.

32. katsoo, että kiertotaloutta koskevaan EU:n toimintasuunnitelmaan olisi sisällytettävä erityistoimenpiteitä, joissa otetaan huomioon matkailijavirtoihin liittyvä kausiasukkaiden suuri määrä ja monien Välimeren saarten talouksien palveluvaltaisuus.

33. pyytää Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan kestävään matkailuun Välimeren saarilla liittyvien hyvien käytäntöjen vaihtoa, kuten tällä hetkellä tehdään Interreg MED -ohjelmaan ( 1 ) kuuluvien hankkeiden yhteydessä.

34. korostaa Välimeren saarialueiden alhaista koulutustasoa suhteessa Euroopan unionin keskiarvoon, erityisesti kun on kyse keskiasteen jälkeisestä koulutuksesta ja ammatillisesta koulutuksesta. Tämä lisää koulunkäynnin keskeyttämistä ja varhaista työmarkkinoille siirtymistä erittäin palveluvaltaisissa talouksissa.

35. painottaa, että saaret ovat yleensä erittäin riippuvaisia lento- ja meriliikenteestä, ja kehottaa Euroopan komissiota ottamaan asianmukaisesti huomioon nämä erityispiirteet ( 2 )

36. huomauttaa, että tavaraliikenne on kahdesta neljään kertaa kalliimpaa kuin mantereella ( 3 ) , mikä on kriittinen, saarten tuotannon kilpailukykyyn suoraan vaikuttava tekijä.

37. ehdottaa, että Välimeren saarten alueella sovellettavia valtiontukisääntöjä tarkistetaan saarten erityisluonteen tunnustamiseksi ja näiden sääntöjen mukauttamiseksi saarten haittatekijöihin.

38. korostaa tarvetta kehittää kestävän kehityksen yhdistelmäindikaattoreita, joihin sisällytetään kattavasti ympäristöekonomisiin ja sosioekonomisiin indikaattoreihin yhteydessä olevia taloudellisia muuttujia ja joissa keskitytään biofyysisiin rajoituksiin.

39. korostaa, että vaikka tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä 11. toukokuuta 2016 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2016/802 ( 4 ) on tärkeitä ympäristönsuojelullisia tavoitteita, sen soveltaminen on lisännyt merkittävästi meriliikennepalvelujen kustannuksia ja aiheuttanut siten lisäkustannuksia saarialueiden asukkaille ja yrityksille. Komitea kehottaakin komissiota hyväksymään valtiontukia koskevia väliaikaisia poikkeuksia saarialueiden alue- ja paikallisviranomaisia varten, jotta nämä voisivat toimia meriliikenteen alalla.

Uusi hallintomalli Välimeren saarilla

40. korostaa, että on tärkeää luoda monitasoinen hallinto, jonka puitteissa Välimeren alueen paikalliset, alueelliset, valtiolliset ja ylikansalliset hallintotasot voivat edistää luonnonvarojen tehokasta ja joustavaa hallinnointia saarialueilla.

41. pyytää Euroopan komissiota hyväksymään Eurooppaan kuuluvien Välimeren saarten taloudellista, sosiaalista ja ympäristöön liittyvää kestävää kehitystä koskevan monivuotisen strategisen suunnitelman sekä johdonmukaisen lähestymistavan Euroopan naapuruuspolitiikan ja Euro–Välimeri-kumppanuuden yhteydessä.

42. kannustaa tiivistämään Välimeren saarten välisiä suhteita hyvien käytäntöjen ja toimintapolitiikkojen vaihdon edistämiseksi eri alueiden välillä ja jotta voitaisiin laajentaa yhteistyörakenteita, jollainen on esimerkiksi Sardinian, Korsikan, Gozon ja Baleaarien muodostama ”Med Insulae”.

43. korostaa, että saariyhteisöjen taloudellisen ja sosiaalisen mallin kannalta on tärkeää soveltaa rannikkoalueiden yhdennettyä hallinnointia, jolla voidaan vahvistaa ja edistää innovatiivista ”rannikon ja meren” vuorovaikutusta sekä liiketoimintamalleja, jotka mahdollistavat saarialueiden ja meriympäristön kestäväpohjaisen hyödyntämisen.

44. kehottaa Euroopan komissiota ja Välimeren valtioita kehittämään ja tehostamaan merialuestrategioita ( 5 ) yhteistyön ja yhdentymisen kehittämiseksi koko alueella sekä sellaisen rannikkoalueiden yhdennetyn hallinnoinnin kehittämiseksi, jonka avulla voidaan saada syvällisempi kokonaiskäsitys Välimeren alueesta.

45. kannustaa alueita ja valtioita määrittämään ja kehittämään kansainvälisiä toimintamalleja erityisen herkkien merialueiden suojelemiseksi ja hoitamiseksi samaan tapaan kuin on tehty Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä.

Asianmukainen rahoitus luonnonvarojen kestävän käytön varmistamiseksi

46. toteaa, että eristyneisyys, pieni koko ja haavoittuvuus ovat kolme Välimeren saarille luonteenomaista piirrettä, jotka haittaavat niiden sopusointuista kehitystä unionissa ja heikentävät taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Tämä rajoittaa suoraan ja pysyvästi niiden kasvun ja kehityksen edellytyksiä.

47. kehottaa ottamaan Välimeren saarten todellisen tilanteen paremmin huomioon EU:n nykyisissä rahoitusvälineissä.

48. kehottaa jäsenvaltioita ja Euroopan komissiota virtaviivaistamaan ja koordinoimaan monivuotisia suunnitelmiaan, jotta voidaan löytää ratkaisuja myös rajatylittävän yhteistyön parantamiseksi Välimeren alueiden välillä.

49. kehottaa Euroopan komissiota voimistamaan investointeja tutkimukseen, kehitykseen ja innovointiin lisäämällä EU:n julkisia varoja ja houkuttelemalla yksityisiä investointeja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien avulla Välimeren saarialueiden elinkeinotoiminnan ja taloudellisen kehityksen monipuolistamiseksi.

50. kehottaa Euroopan komissiota myöntämään Välimeren saarialueille poikkeuksen 150 kilometrin raja-arvosta kaikissa rajat ylittävän yhteistyön ohjelmissa.

51. pitää välttämättömänä, että tulevan koheesiopolitiikan varojen jakojärjestelmään sisällytetään geotaloudellisia kriteerejä, kuten syrjäinen sijainti ja saaristoluonne, joista aiheutuu pysyviä fyysisiä esteitä ja jotka haittaavat Välimeren saarten kestävää kehitystä.

52. vaatii enemmän joustoa temaattista keskittämistä koskeviin vaatimuksiin, niin että kansallisen kehityksen tason lisäksi huomioon otetaan myös ja ennen kaikkea Välimeren saarialueiden tosiasiallinen taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen tilanne.

53. kehottaa säilyttämään EAKR:n ja ESR:n nykyiset yhteisrahoitusosuudet ja mahdollisuudet mukauttaa niitä vakavista ja pysyvistä luonnonhaitoista kärsiviin alueisiin, jotta näissä välineissä voidaan ottaa paremmin huomioon Välimeren saarten todellinen tilanne.

54. vaatii, että Välimeren saarten esteettömään infrastruktuuriin sekä lentokenttä-, satama- ja maaliikenneinfrastruktuuriin liittyvät investoinnit katsotaan tukikelpoisiksi.

55. kehottaa perustamaan tulevaan Interreg MED -ohjelmaan (2021–2027) Välimeren saarten alaohjelman, sillä tämä olisi tehokkaampi tapa hyödyntää Välimeren saarialueille suunnattuja EU:n varoja.

Päätelmät

56. korostaa, että yksi Euroopan unionin periaatteista on taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, jonka yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota saarialueisiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklan mukaisesti.

57. on tyytyväinen siihen, että syrjäisimpiä alueita koskevan EU:n erityisen strategian kehittämisen tuloksena näiden alueiden käytettävissä on erityisiä tukiohjelmia, joiden avulla ne ovat pystyneet edistämään kestävää kehitystä.

58. toteaa, että SEUT-sopimuksen 174 artikla on pantava tosiasiallisesti ja tehokkaasti täytäntöön Välimeren saarten osalta, samalla tavalla kuin SEUT-sopimuksen 349 artikla on pantu täytäntöön syrjäisimpien alueiden osalta.

59. kehottaa Euroopan komissiota laatimaan Välimeren saaria koskevan strategian, jossa otetaan huomioon Välimeren saarialueiden erityispiirteet ja haavoittuvuudet, ja vahvistamaan näiden alueiden, jäsenvaltioiden ja EU:n välistä kumppanuutta, johon sisältyy konkreettisia, koordinoituja toimia.

Bryssel 14. lokakuuta 2020. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Tällaisia hankkeita ovat esimerkiksi Blueislands, Mitomed+, Wintermed ja Smartmed.

(2) Tämä viesti sisältyy lausuntoon ”Euroopan rannikko- ja merimatkailustrategia”, esittelijä: Vasco Ilídio Alves Cordeiro (PT, PES) (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2014-02645-00-00-ac-tra-fi.doc/content).

(3) PLANISTAT EUROPE-BRADLEY DUNBAR ASS., Final Report. 2000. CE. 16. 0. AT. 118. Analysis of the island regions and outermost regions of the European Union, Euroopan unioni, maaliskuu 2003.

(4) EUVL L 132, 21.5.2016, s. 58.

(5) Tällaisia voivat olla aloite sinisen talouden kestävää kehittämistä varten läntisen Välimeren alueella sekä Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskeva Euroopan unionin strategia (Eusair).