[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel, 23.1.2007

SEC(2007) 71 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2010

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Tanska toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa lokakuussa 1998. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 1 päivänä joulukuuta 1998 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

2. Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Tanskan uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 30 päivänä marraskuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä uudessa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

3. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

2.1. Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Tanskan talous on kehittynyt viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana yleisesti ottaen melko hyvin. Kokonaistuotannon kasvu ja inflaatio ovat kehittyneet paljolti samaan tahtiin euroalueen kanssa. Samaan aikaan työmarkkinat ovat alkaneet toimia paremmin ja tulleet hyvin joustaviksi, mikä on osaltaan auttanut vähentämään työttömyyttä asteittain ja lisäämään työllisyyttä. Työttömyys on ennätysalhaalla ja työllisyysaste on korkein EU:ssa. Lisäksi Tanska on hyötynyt hyvin hoidetuista uudistuksista ja terveestä finanssipolitiikasta, minkä vuoksi julkinen talous on ollut ylijäämäinen useina peräkkäisinä vuosina ja julkinen velka on supistunut nopeasti. Julkinen talous on vahva onnistuneiden taloudellisten uudistusten ja julkisen talouden kestävyyteen sekä budjettikuriin tähtäävän keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian ansiosta. Tärkeä osa tätä strategiaa on verojen jäädytys, joka edistää budjettikuria ja jonka odotetaan ajan mittaan vähentävän verotaakkaa. Julkisen talouden kestävyyden riski näyttää Tanskassa pitkällä aikavälillä olevan alhainen. Keskipitkän aikavälin finanssipoliittisella strategialla, jossa keskitytään budjettiylijäämien luomiseen ja julkisen velan supistamiseen, on onnistuttu valmistamaan julkista taloutta ikääntyvän väestön aiheuttamiin vaikutuksiin. Kesäkuussa 2006 hyväksytty hyvinvointisopimus, jonka on tarkoitus lisätä työvoiman tarjontaa pitkällä aikavälillä, on osaltaan auttanut Tanskaa valmistautumaan kyseisiin vaikutuksiin.

2.2. Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 24 päivänä tammikuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2010. Neuvosto katsoo, että ”yleisesti ottaen julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla ja julkisen talouden strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta”.

2.3. Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Tanska on toteuttanut kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 16 päivänä lokakuuta 2006. Tanskan kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: julkisen talouden kestävyyden varmistaminen, kilpailun parantaminen eräillä aloilla, julkisen sektorin tehokkuuden parantaminen, osaamisyhteiskunnan kehittäminen, ympäristön kestävän kehityksen turvaaminen ja energia, yrittäjyyden kannustaminen sekä työvoiman tarjonnan lisääminen.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta [2] ) kävi ilmi, että Tanska edistyy varsin hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Tanska hyväksyi kesäkuussa 2006 hyvinvointisopimuksen, jolla vahvistettiin edelleen makrotalous- ja työllisyyspolitiikan uudistusstrategiaa, ja se on edennyt erittäin hyvin uudistuksia koskevan kansallisen konsensuksen saavuttamisessa. Tanska on edistynyt myös mikrotalouspolitiikassa, erityisesti kilpailun alalla.

Tätä kehitystaustaa vasten Tanskaa kannustettiin keskittymään myös työvoiman tarjontaan keskipitkällä aikavälillä, kilpailuun, liitäntäverkkojen kautta toteutettavaan energian tarjontaan, päästöjen vähentämistä koskevaan politiikkaan ja koulutukseen.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Tanskan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2010

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

4. Neuvosto tutki [27 päivänä helmikuuta 2007] Tanskan tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2010.

5. Ohjelman perustana olevan makrotaloudellisen skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2006 2,7 prosentista keskimäärin 1,0 prosenttiin ohjelmakauden aikana. Käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseinen skenaario näyttää perustuvan huomattavan varovaisiin kasvuennusteisiin, erityisesti kaudeksi 2008–2010, mikä johtuu tarkistuksessa olevasta teknisestä olettamuksesta, jonka mukaan (positiivinen) tuotantokuilu umpeutuisi vuonna 2010. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.

6. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan julkisen talouden ylijäämäksi arvioidaan 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tavoite oli 2,1 prosenttia. Tämä kuvastaa odotettua nopeampaa kasvua sekä korkeina pysytelleitä energian hintoja. Tanskassa tulot riippuvat suuresti maan öljyn- ja kaasuntuotannosta.

7. Julkisen talouden strategialla pyritään rakenteellisten ylijäämien ylläpitämiseen (eli suhdannetasoitettujen ylijäämien, joista on vähennetty kertaluonteisten ja väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus) keskimäärin ½ prosentin ja 1 ½ prosentin välillä suhteessa BKT:hen ohjelmakauden aikana, mikä merkitsee julkisen talouden velkasuhteen merkittävää supistumista julkisen talouden kestävyyden turvaamiseksi pitkällä aikavälillä. Strategia perustuu menojen kurissa pitämiseen (reaalisen julkisen kulutuksen kasvun rajoittaminen keskimäärin noin yhteen prosenttiin kaudella 2007–2010 eli 0,5 prosenttia enemmän kuin edellisessä tarkistuksessa) ja vuonna 2001 käyttöönotettuun verojen jäädyttämiseen sekä vaatimukseen, jonka mukaan paikallishallinnon talouksien on oltava tasapainossa. Tarkistuksessa ennakoidaan ylijäämän supistuvan hieman 3,1 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2006 2,8 prosenttiin vuonna 2007 ja vähenevän edelleen 1,2 prosenttiin vuonna 2010 (perusylijäämän ennustetaan supistuvan 4,7 %:sta vuonna 2006 1,8 %:iin vuonna 2010). Supistuminen vuodesta 2008 eteenpäin kuvastaa huomattavan varovaisia BKT:n kasvuoletuksia. Edelliseen tarkistukseen verrattuna julkisen talouden rahoitusasema on parempi vuosina 2006–2008, mutta huonompi ohjelmakauden loppupuolella.

8. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan olevan noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen tai sitä parempi koko ohjelmakauden ajan. Rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan huononevan hieman vuonna 2007 ja paranevan jonkin verran enemmän vuonna 2008. Ohjelmassa on esitetty julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeksi ½ prosentin ja 1 ½ prosentin välillä oleva rakenteellinen rahoitusasema suhteessa BKT:hen, jossa pysyminen varmistetaan ohjelman mukaan selvällä marginaalilla. Keskipitkän aikavälin tavoite ei ole muuttunut edellisestä tarkistuksesta, kun otetaan huomioon se, että uuteen ohjelmaan ei sisälly toisen pilarin eläkejärjestelmää (sisältyi Tanskan edellisiin ohjelmiin) Eurostatin 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn päätöksen[6] mukaisesti. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin ½ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille; tavoite on myös huomattavasti tiukempi kuin mitä julkinen velka suhteessa BKT:hen ja potentiaalisen tuotannon keskimääräinen kasvu edellyttäisivät pitkällä aikavälillä.

9. Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua parempi varsinkin vuosina 2008–2010. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että ohjelman makrotaloudellinen skenaario on hyvin varovainen, mikä tasapainottaa sitä riskiä, että reaalisten julkisten kulutusmenojen kasvu olisi tavoitetta suurempi.

10. Tämän riskinarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vaikuttaa riittävältä varmistamaan, että ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitteesta voidaan pitää kiinni suunnitelmien mukaisesti koko ohjelmakauden ajan. Se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin, jolla varmistetaan, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa minään vuonna. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vastaa täysin vakaus- ja kasvusopimusta.

11. Julkisen bruttovelan arvioidaan pienentyneen alle 30 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että bruttovelkasuhde supistuu noin 11 prosenttiyksikköä lisää ohjelmakauden aikana.

12. Ikääntymisen vaikutukset julkiseen talouteen ovat Tanskassa pitkällä aikavälillä suuremmat kuin EU:ssa keskimäärin. Siihen vaikuttaa erityisesti eläkemenojen suhteellisen nopea kasvu suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Kesäkuussa 2006 hyväksytyllä laajalla uudistuspaketilla (Agreement on Future Prosperity, Welfare and Investments in the Future) eli lyhyesti hyvinvointisopimuksella pyritään lykkäämään eläkkeellejäämistä ja hillitsemään menojen kehitystä pitkällä aikavälillä ja sillä tavoin parantamaan julkisen talouden kestävyyttä. Lisäksi julkisen talouden alkuasetelma ja suuri rakenteellinen ylijäämä helpottavat huomattavasti ikääntymisen vaikutuksia julkiseen talouteen pitkällä aikavälillä. Suurten perusylijäämien säilyttäminen keskipitkällä aikavälillä edesauttaa julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvien riskien vähentämistä. Kun tämä kehitys otetaan huomioon, Tanskan julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän vähän riskejä.

13. Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa otetaan erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmilla ohjelmilla pyritään erityisesti työvoiman tarjonnan lisäämiseen tähtäävien uudistusten täytäntöönpanoon pitkällä aikavälillä, erityisesti lakisääteisen eläkeiän korottamista koskevalla sopimuksella, jolla kannustetaan työuran pidentämiseen.

14. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

15. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osa vapaaehtoisista tiedoista[7].

Kaikkiaan julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla keskipitkällä aikavälillä, ja julkisen talouden strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle ”Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa, 12.10.2006, KOM(2006) 574 lopullinen, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nro 4/2006.

[4] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, jonka Ecofin-neuvosto hyväksyi 11.10.2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Ks. Eurostatin lehdistötiedotteet nro 30/2004, 2.3.2004 ja nro 117/2004, 23.9.2004.

[7] Kertomuksesta puuttuu vapaaehtoisia tietoja erityisesti virta–varanto-korjauserän määrittelystä.