CETA-sekakomitean ja erikoistuneiden komiteoiden, palveluita ja sijoituksia käsittelevä komitea mukaan luettuna, työjärjestyksen 10 artiklan 2 kohdan mukaan palveluita ja sijoituksia käsittelevä komitea voi kokousten välisenä aikana tehdä päätöksiä ja antaa suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen, jos sopimuksen osapuolet yhteisellä suostumuksellaan niin päättävät. Tätä varten puheenjohtajien on 7 artiklan mukaisesti toimitettava ehdotusteksti kirjallisesti palveluita ja sijoituksia käsittelevän komitean jäsenille ja annettava jäsenille määräaika, johon mennessä heidän on ilmoitettava kaikki siihen liittyvät huolenaiheet tai siihen haluamansa muutokset. Hyväksytyt ehdotukset ilmoitetaan 7 artiklan mukaisesti, kun määräaika on kulunut umpeen, ja kirjataan seuraavan kokouksen pöytäkirjaan.

Kanadan sekä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisen laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tarkoituksena on vapauttaa ja helpottaa kauppaa ja sijoituksia sekä tukea Euroopan unionin ja Kanadan, jäljempänä ’osapuolet’, tiiviitä taloussuhteita. Sopimus allekirjoitettiin 30. lokakuuta 2016, ja sitä on sovellettu väliaikaisesti 21. syyskuuta 2017 alkaen.

–säännöt, joissa vahvistetaan muutoksenhakutuomioistuimen toimintaa koskevat hallinnolliset ja organisatoriset seikat sopimuksen 8.28 artiklan 7 kohdan mukaisesti,

–tuomioistuimen ja muutoksenhakutuomioistuimen jäsenten sekä sovittelijoiden käytännesäännöt sopimuksen 8.44 artiklan 2 kohdan mukaisesti,

–sovittelusäännöt riitaosapuolten käyttöön sopimuksen 8.44 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti ja

–menettelysäännöt tulkintojen antamiseksi sopimuksen 8.31 artiklan 3 kohdan ja 8.44 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.

Lisäksi jatketaan investointituomioistuinjärjestelmän täytäntöönpanoon liittyvien muiden toimien käsittelyä. Kuten sopimusta koskevan yhteisen tulkitsevan välineen 6 kohdan f alakohdassa määrätään, ”[y]hteisenä tavoitteena on saattaa tarkastelu päätökseen CETA:n voimaantuloon mennessä”.

Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa palveluita ja sijoituksia käsittelevässä komiteassa unionin puolesta otettava kanta suunniteltuun säädökseen, jotta voidaan varmistaa sopimuksen tehokas täytäntöönpano.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

Palveluita ja sijoituksia käsittelevä komitea on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu Kanadan sekä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisellä laaja-alaisella talous- ja kauppasopimuksella, jäljempänä ’sopimus’.

Säädös, joka palveluita ja sijoituksia käsittelevän komitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on osapuolia sitova kansainvälisen oikeuden nojalla sopimuksen 26.2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa