Virallinen lehti nro C 287 , 30/10/1995 s. 0034



A4-0212/95 Päätöslauselma Euroopan unionin energiapolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta (KOM(94)0659 - C4-0026/95) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission Euroopan unionin energiapolitiikkaa koskevan vihreän kirjan (KOM(94)0659 - C4-0026/95), - ottaa huomioon 12. maaliskuuta 1992 antamansa päätöslauselman yhteisestä energiapolitiikasta ((EYVL C 94, 13.4.1992, s. 279)), - ottaa huomioon komission Valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä - Haasteet ja (KOM(93)0700), - ottaa huomioon komission tiedonannon «Taloudellinen kasvu ja ympäristö, eräitä johtopäätöksiä talouspolitiikan muotoilusta» (KOM(94)0465), - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B artiklan taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta ja EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan kestävästä kehityksestä, - ottaa huomioon tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan, aluepoliittisen valiokunnan, liikenne- ja matkailuvaliokunnan, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnot (A4-0212/95), A. ottaa huomioon, että Euroopan unionin alueen energiamarkkinoille on ominaista kansallisesti jäsentynyt toiminta (tuottajat, jakeluyritykset, paikalliset energialaitokset, suur- ja pienkäyttäjät) ja kansallinen julkishallinto, kun taas Euroopan sisämarkkinoiden toiminnan, pitkän aikavälin energiantoimituksen luotettavuuden sekä ympäristö- ja turvallisuusnäkökohtien kannalta on välttämätöntä, että Euroopan unionin toimielimet saavat tällä alueella korostuneemman aseman, B. pahoittelee jälleen kerran sitä, että EU:sta tehdyn sopimuksen neuvottelijat hylkäsivät kokonaan komission energia-alaa koskevan ehdotuksen, joka olisi mahdollistanut aidon yhteisen energiapolitiikan periaatteiden vahvistamisen ilmaisemalla sen tavoitteet, tavoitteiden saavuttamiseen tarvittavat keinot sekä tätä tarkoitusta varten suunniteltujen lainsäädännöllisten toimenpiteiden tason, C. ottaa huomioon, että EU voi luoda ainoastaan edellytyksiä pitkän aikavälin energiantoimitusvarmuuspolitiikalle, mikä sulkee pois komission ohjailevan ja suunnittelevan roolin, D. ottaa huomioon, että sähkö- ja kaasualojen väliset olennaiset erot tekevät välttämättömäksi eron myös niiden kohtelussa, E. ottaa huomioon, että hinnanmuodostuksen ja palveluiden tarjonnan optimointiin pyrittäessä kilpailua ja taloudellista vapautumista voidaan kasvattaa vain EU:n laajuisen energiantoimituksen luotettavuuden sallimissa rajoissa, F. ottaa huomioon, että edellä mainitussa kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa kiinnitetään oikeutetusti huomiota EU:n yrityselämän kilpailukyvyn parantamiseen, sekä katsoo, että terve talous johtaa korkeaan työllisyyteen ja että kilpailukykyiset energiahinnat ovat tälle edellytyksenä; G. katsoo, että tämän vuoksi on välttämätöntä purkaa energiamarkkinoiden säännöstelyä ja kasvattaa tuottajien ja jakeluyritysten välistä kilpailua vaarantamatta toimitusvarmuutta, ympäristöä ja kuluttajan suojelua; H. katsoo, että toimitusvarmuudessa ei ole kyse ainoastaan energian saatavuudesta vaan ennen kaikkea se on seurausta energiamarkkinoiden järjestelyssä harjoitetusta politiikasta, EU:n kauppasuhteista kolmansiin maihin, EU:ssa harjoitettavasta tutkimuspolitiikasta ja energiavaroja koskevasta politiikasta; I. katsoo, että monipuolistaminen, toimitusten (myös pienimuotoisten) joustavuus, tutkimus ja teknologia ovat myös keskeisiä keinoja toimitusvarmuuden aikaansaamisessa; J. katsoo, että energiantuotantoteollisuudessa olisi tärkeää ottaa tehokkaasti käyttöön välttämättömät työterveys- ja työturvallisuusnormit; 1. Esittää mielipiteenään, että EY:n perustamissopimuksen 130 artiklan kannalta olisi toivottavaa, että neuvosto ja komissio ilmaisisivat selkeästi, mikä on EU:n pitkän aikavälin energiapoliittinen linja, mikä on sen suhde jäsenvaltioiden politiikkaan ja millä alueilla keskinäinen lähentyminen on välttämätöntä; 2. Odottaa, että komissio määrittelee EY:n perustamissopimuksen 130 f, 130 r ja 130 s artiklan nojalla ja 1. kesäkuuta 1995 pidetyn energianeuvoston johtopäätösten mukaisesti metodologian, jolla energiapolitiikan kolme tavoitetta, nimittäin toimitusvarmuus, kilpailukykyiset hinnat sekä ympäristönsuojelu, voidaan perustamissopimuksen talouselämää koskevien säännösten ja vapauksien puitteissa tasapainottaa lyhyellä ja pitkällä aikavälillä yhteiskunnan eri alojen (yritykset, pien- ja suurkuluttajat jne.) välillä ja niiden kanssa yhteistyössä; 3. Kiinnittää huomiota siihen, että vaikeutta yhdistää energian saannin turvaaminen ja kohtuulliset hinnat ympäristönsuojelun kanssa ei pitäisi pahentaa mahdollisesti vastakkaisilla energiapolitiikoilla jäsenvaltioiden tasolla; 4. Ottaa huomioon, että koska energian tuotanto ja kauppa tapahtuvat suureksi osaksi kansainvälisellä tasolla, EU voi puolustaa omia energiaetujaan tehokkaammin, jos viidentoista valtion nähdään olevan samaa mieltä, ja muistuttaa tältä osin, että EU:n energiariippuvuuden odotetaan kasvavan nykyisestä 50 prosentin tasostaan 70 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä; 5. Pyytää komissiota liittämään pian julkistettavaan valkoiseen kirjaansa selkeän luettelon ensisijaisista tavoitteista, mitä tulee energia-alan aiheuttaman ympäristön saastumisen torjuntaan; 6. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteen osaksi energiapolitiikkaa ja samalla käyttämään energiapolitiikkaa tämän yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi; 7. Korostaa, että EHTY:n ja Euratomin perustamissopimusten energiapoliittiset näkökohdat ja muut energianäkökohdat olisi sisällytettävä yhteiseen energiakehykseen, jotta voidaan varmistaa toimitusvarmuutta ja ympäristönsuojelua koskeva yhteistyö, ja kehottaa komissiota sisällyttämään tulevaan valkoiseen kirjaansa ehdotusluonnoksen energialuvuksi, joka annetaan perustamissopimukseen sisällyttämistä varten vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin käsiteltäväksi; 8. Toivoo myös, että komissio ja neuvosto laativat toissijaisuusperiaatteen huomioon ottaen yhtenäisen energiapolitiikan, johon eri toimijoiden ja kansallisten viranomaisten yksittäiset aloitteet voidaan sijoittaa, ja vaatii niitä määrittämään yhden energiapolitiikasta vastaavan tahon komissiossa; 9. Korostaa, että tulevaisuuden yhteisen energiapolitiikan on perustuttava seuraaviin asioihin: - tehokkuus, mikä merkitsee sitä, että kilpailua on edistettävä, - markkinoiden huomioonottaminen siten, että tuotanto sopeutetaan kysyntään, - mahdollisimman suuri toimitusvarmuus, - jatkuva tutkimus (uudet energiamuodot ja perinteiset energialähteet), - teknologian hallinta riskien välttämiseksi, - ympäristön huomioon ottava kestävä kehitys; 10. Esittää mielipiteenään, että toimitusvarmuuden, julkisten palveluiden ja ympäristönsuojelun ylläpidon välttämättömyyden takia on edelleenkin välttämätöntä, että sekä kansalliset julkishallinnolliset elimet että EU huolehtivat energiamarkkinoiden sääntelystä, jolloin sääntelyn määrä on rajattava minimiin joustavuuden ja markkinavoimien toiminnan mahdollistamiseksi näissä rajoissa; katsoo lisäksi, että ympäristönsuojelu ansaitsee erityistä huomiota, koska markkinavoimat eivät vaikuta tarvittavalla tavalla, ja että ympäristölle aiheutuvien kustannusten on heijastuttava energiahintoihin; 11. Pyytää komissiota neuvottelemaan pankkien, erityisesti EIP:n kanssa, järjestelyistä lainojen myöntämiseksi energiaa säästävien toimenpiteiden rahoittamiseksi ja antamaan Euroopan parlamentille kertomuksen ehdoista ja toteutettavista toimenpiteistä; 12. Esittää mielipiteenään, että on välttämätöntä määritellä, mitä energiasektorilla tarkoitetaan yleisellä palvelulla (universal service), millaisena kukin palvelu toimitetaan käyttäjälle; toteaa, että myös yksityiset yritykset voivat harjoittaa tällaista palvelua; 13. Pitää keskeisenä todellisten energian sisämarkkinoiden kehittämistä ja niitä koskevien sääntöjen määrittelemistä mahdollisimman pian. Sisämarkkinoiden asteittaisen toteuttamisen on perustuttava Euroopan parlamentin hyväksymiin pääperiaatteisiin: - ympäristön tasapainon kunnioitus; - energiaa tuottavien yritysten keskinäinen kilpailu samalla kun taataan toimitusvarmuus; - yleisten taloudellisten etujen ja julkisten palvelutehtävien huomioon ottaminen erityisesti jakeluportaassa ottaen samalla huomioon kilpailun ja ehdot, joilla tietyt jakeluyritysten harjoittamat oheistoimet, jotka eivät liity energia-alaan, ovat EY:n perustamissopimuksen V osaston mukaan hyväksyttäviä; - eri toimijoiden keskinäisen yhteistyön edistäminen siten, että hinnanmuodostus pysyy avoimena; komission on säädettävä tätä koskevista suuntaviivoista ja mekanismeista; - tilinpidon avoimuus, erityisesti vertikaalisesti yhteenkuuluvissa yrityksissä, huolehtien samalla vastavuoroisuuden, avoimuuden ja toimittajien välisen syrjimättömyyden periaatteiden noudattamisesta; - mahdollisuuksien luominen uusille toimijoille (kuten paikallisille energialaitoksille), jotta ne voivat saavuttaa aseman energiamarkkinoilla ja jotta samalla edistetään sähköntuotantoa uusiutuvista energialähteistä; - verotuksen yhdenmukaistamisen edistäminen energianhintojen osalta, mukaan lukien erilaiset raaka-aineet, myöntämällä unionissa erityiskohtelu uusiutuville energialähteille ja edistämällä kuluttajan valistamista siitä, kuinka suuri osa energian hinnasta koostuu verotuksesta ja kuinka suuri osa koostuu ympäristökustannuksista; - sen periaatteen vaaliminen, että kolmansilla osapuolilla on pääsy infrastruktuuriin; - verkkoon pääsyn järjestäminen vastavuoroisuuden, julkisten palvelutehtävien turvaamisen ja pitkäaikaisten sopimusten tekemisen perusteella; - «pakkokuluttajan» etuja on valvottava edelleen; 14. Esittää mielipiteenään, että yleisen kilpailukykyisyyden tavoitteen määritelmä on selvennettävä ottaen huomioon tarve tehdä tuotanto ja kuljetus- ja jakelujärjestelmät joustavammiksi, rohkaisten tuotannon hajauttamiseen, jonka ansiosta vältetään sähkön epätaloudelliset pitkänmatkan siirtämiset, sekä tuotannon, tuotantomenetelmien ja - kapasiteetin järkeistämiseen keinoina, joilla voidaan vaikuttaa sekä energiamarkkinoiden kilpailukykyyn ja tehokkuuteen että ympäristönsuojeluun; 15. Esittää, että energiantoimittajien/laitoksien uusille tehtäville ja asemalle annettaisiin suurempi merkitys kysynnän ohjauksen, ts. palvelujen laajuuden ja laadun suhteen. Lisääntyneen kilpailun olisi johdettava suurempaan energiatehokkuuteen, aikaansaada energiansäästöä energiaketjun kaikissa vaiheissa ja erityisesti sitä olisi hyödynnettävä energiatehokkuuspalveluiden edistämisessä loppukäyttäjien energialaskujen pienentämiseksi ennemminkin kuin että keskitytään energianhintaan sinänsä; 16. Toivoo, että taloutta vaiheittain vapautettaessa komissio turvautuisi lainsäädäntöön harkiten, lukuunottamatta CO2-päästöjen valvontaa koskevaa lainsäädäntöä, ja ottaisi siten huomioon myös muut ohjauskeinot, erityisesti fossiilisiin polttoaineisiin ja ydinvoimaan samalla tavoin sovellettavan energia/CO2-veron, ja että se valmistelisi erillisen strategian kaasu- ja sähköalaa varten; 17. Esittää mielipiteenään, että taatakseen toimitusvarmuuden EU:ssa pitkällä aikavälillä komission tehtävä on luoda olosuhteet monipuolistamispolitiikan vahvistamiselle seuraavin tavoin: - uusiutuvien energialähteiden kehittäminen ja niiden käytön lisääminen CO2- päästöjen vähentämiseksi sekä tämän alan tutkimus- ja esittelyhankkeiden yhteensovittaminen ja edistäminen; - huolehtiminen siitä, että energiayhteistyö lujittuu Venäjän sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa toista energiaperuskirjaa koskevien neuvotteluiden päätyttyä sekä Välimeren alueen, Afrikan, Keski-Aasian ja Mustanmeren alueen maiden kanssa; - energian tehokkuus- ja säästötavoitteita noudattavien uusiutuvia luonnonvaroja koskevien tavoitteiden ja yhden yhteisöohjelman määrittely Rio de Janeirossa (1992) ja Berliinissä (1995) sovittujen kasvihuonekaasujen päästötavoitteiden mukaisesti; - yhdistetyn sähkön- ja lämmöntuotannon kustannus/hyöty-suhteen, tehokkuusetujen ja ympäristöetujen selkeämpi tunnustaminen; tämä teknologia edellyttää kuitenkin kilpailukykyisempiä markkinoita, jotka perustuvat sen mukanaan tuomiin energiansäästöihin; jäsenvaltioita kehotetaan näin ollen poistamaan yhdistettyyn energiantuotantoon vaikuttavat hallinnolliset esteet; - mahdollisimman laajan energianlähteiden valikoiman kehittäminen kiinnittäen huomiota myös energian tuottamiseen jätteistä; - sen varmistaminen, että EU luo suotuisat olosuhteet energiainvestoinneille, jotka edistävät työllisyyttä, teollisuuden kilpailukykyä, tutkimusta ja kehitystä sekä energiatehokkuutta ja ympäristönsuojelua koskevia parannuksia; toteaa, että Euroopan unionin jäsenvaltiot edelleen vastaavat energialähteidensä valinnasta itsenäisesti ja kansallisen mielipiteen huomioon ottaen, mutta katsoo samalla, että ydinvoiman hylkääminen ei tee helpommaksi CO2-päästöjen vähentämistavoitteen saavuttamista; kansallisten päätöksentekijöiden olisi edelleen oltava vastuussa ydinvoimaloiden sijoituspäätöksistä sillä edellytyksellä, että kansainvälisiä turvallisuusmääräyksiä noudatetaan tarkoin ja että kyseiset valtiot ovat ydinsulkusopimuksen allekirjoittajia; 18. Pyytää komissiota rohkaisemaan tutkimusta ydinenergian turvallisuuden lisäämiseksi: - kehittämällä erittäin turvallisia ns. uusia pitkällekehitettyjä ydinreaktoreita (new advanced nuclear reactors); - käsittelemällä jätettä turvallisesti ja toteuttamalla tulevaisuuden turvallista jätteenkäsittelyä koskevat teoriat; - käyttämällä polttoainetta uudelleen (mox fuel); - kehittämällä lääketieteellistä ydinteknologiaa ja tulevia vielä tuntemattomia sovelluksia ja mahdollisuuksia; - luomalla mahdollisuuksia avustaa Keski- ja Itä-Euroopan maita energiakehityssuunnitelmalla, jonka tarkoituksena on optimoida sähkövoiman lähteet; - jatkamalla lämpöydinfuusion tutkimista; - edistämällä tutkimusta säteilylle altistumisen terveysvaikutuksista ihmisiin; - kannustamalla edistynyttä tutkimusta erittäin vaarallisten ydinjätteiden lasiintumisesta. 19. Painottaa, että tutkimuksen on lisäksi sisällettävä todelliset kustannukset ydinjätteen varastoimisesta ja käsittelystä, jotta kustannuksia ei siirrettäisi tuleville sukupolville; 20. Korostaa jälleen kerran, että tavoitteena on kohdentaa yhtä paljon varoja uusiutuvaan energiaan kuin lämpöydinfuusioon; 21. Pyytää komissiota - laatimaan yhteiset turvallisuusstandardit Euroopan unionin ydinvoimaloille; - laatimaan suuntaviivat sellaisten voimaloiden turvallisuusvaatimuksista, joille Euroopan unioni aikoo myöntää lainoja; - määrittelemään ydinjätteen hallintostrategian ottamalla erityisesti huomioon plutoniumia sisältävistä ja muista erittäin vaarallisista polttoaineista peräisin olevat jätteet. 22. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita hyväksymään sitovan ohjelman, johon sisältyy CO2-päästöjen selkeä aikataulu ja joka koostuu muun muassa seuraavista tekijöistä: - kunnianhimoinen uusiutuvien energiamuotojen kehittämis- ja käyttöönotto- ohjelma, jossa korostetaan biomassan käyttöä, tuulienergiaa ja aurinkoenergiaa Välimeren alueella; - kehittämisohjelma yhteistyössä teollisuuden kanssa moottoriajoneuvojen, junien ja lentokoneiden energiankulutuksen vähentämiseksi; - ympäristöverouudistus; 23. Katsoo, että ennen uuden ydinvoimalan rakentamista on kaikissa tapauksissa päätettävä, annetaanko etusija energiaa säästäville toimenpiteille vähimmäiskustannussuunnitteluun (least cost planning) perustuen; 24. Pyytää komissiota, yhteistyössä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin ja Maailmanpankin kanssa ja yhteisymmärryksessä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa, laatimaan kunnianhimoisen ohjelman, jonka pyrkimyksenä on Keski- ja Itä-Euroopan maiden ydinvoimasta riippuvuuden asteittainen vähentäminen, läntisten turvallisuusstandardien soveltaminen näiden maiden ydinvoimaloiden valvonnassa, saasteiden ja ydinjätteiden hävittäminen ekologisesti vastuullisella tavalla, energian tuottajien (NOx-CO2, SO2) aiheuttaman ympäristön saastumisen vähentäminen, samoin kuin monimuotoisten ratkaisujen edistäminen, siten että ensisijaisena tavoitteena pidetään energiasäästöä ja uusiutuvien energiamuotojen käyttöä; pyytää komissiota varmistamaan, että myös Euroopan unionin yritykset voivat osallistua tähän ohjelmaan täysipainoisesti; 25. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan ydinaseiden riisuntaa SALT I:n ja SALT II:n puitteissa asettamalla Euroopan tutkimuslaitosten ja teollisuuden tiedon ja asiantuntemuksen käyttöön ydinaseplutoniumin ja pitkälle rikastetun uraanin hävittämiseksi; 26. Pyytää komissiota kiinnittämään EU:n energiapolitiikkaa koskevaa valkoista kirjaa laatiessaan enemmän huomiota ympäristönsuojeluun vahvistamalla jäsenvaltioille suuntaviivat ympäristönsuojelun kustannusten sisällyttämisestä energiantuotantokustannuksiin; 27. Pyytää komissiota osallistumaan aktiivisesti Oslon ja Pariisin komissioon (OSPAR), jossa käsitellään merellä rannikon edustalla sijaitsevien laitteiden purkamista ja tuhoamista koskevaa päätöksentekoa. Ratkaisua valittaessa noudatetaan seuraavia perusteita: ympäristönsuojelu, turvallisuuden suojelu ja kaikkien mahdollisten vaihtoehtojen vaikutukset energiatehokkuuteen; 28. Katsoo, että on erittäin tärkeää, että komission olisi sen lisäksi, että se laatii luettelon erilaisista keinoista säästää ja tuottaa energiaa, eriteltävä niiden työllisyysvaikutukset; 29. Ilmaisee mielipiteenään, että energiapolitiikassa EU:n tehtävä on - muotoilla yhteinen johdonmukainen energiapolitiikka, jossa otetaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti huomioon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja muiden julkisten ja yksityisten toimijoiden asema; - tukea energiapolitiikan monipuolistamista EU:ssa ottaen huomioon pitkän aikavälin toimitusvarmuus ja yritysten kilpailuasema; - edistää energiamarkkinoiden vaiheittaista vapauttamista ja vahvistamista sekä järjestää välitysmenettely erimielisyyksien syntyessä rajat ylittävän tuonnin tai viennin hinnoista; - muotoilla EU:n ympäristöpolitiikka ilmaisemalla energiansäästön ja energiatehokkuuden tavoitteet, niiden vaatimat keinot, niitä koskevat asiakirjat, noudatettavat vähimmäisstandardit jne.; - yhdistää kansalliset ja EU:n tutkimusohjelmat ja alan esittelyhankkeet ja edistää niitä sekä kehittää täysipainoisesti teknologiaa olemassa olevien energialähteiden käytön tehostamiseksi, mukaan lukien uusi hiiliteknologia (hiilen kaasuuntuminen), varmistaen, että EU säilyttää energia-alan johtoasemansa (uudet energialähteet, biopolttoaineet kuten puu, turve, maatalouden biomassa ja biojäte, energiansäästö, turvallisuus, teknologia jne.); - vauhdittaa yhteisön ja jäsenvaltioiden pyrkimyksiä kehittää kotimaisia uusiutuvia energiamuotoja (erityisesti aurinkokennot, aurinkolämpö, vesi-, tuuli-, biomassa-, geoterminen ja vuorovesienergia) tarkoituksena kattaa 15 prosenttia Euroopan unionin tavanomaisesta primäärienergian tarpeesta vuoteen 2010 mennessä; - käyttää polttokennolaitoksia hajautetussa järjestelmässä sähkön ja lämmön tuottamiseen; - luoda suotuisat olosuhteet energia-alan Euroopan laajuisille verkoille; - laatia ja toteuttaa kunnianhimoinen energiaohjelma yhdessä Keski- ja Itä- Euroopan maiden kanssa sekä Välimeren alueen, Afrikan, Keski-Aasian ja Mustanmeren alueen maiden kanssa; - luoda suotuisat olosuhteet energiainvestoinneille, jotka lisäävät työllisyyttä, vahvistavat taloutta ja edistävät ympäristönsuojelua; on sitä mieltä, että komission on omistettava vihreässä kirjassaan liite energiansäästöhankkeiden ja pienimuotoisten energiantuotanto-ohjelmien myönteisille työllisyysvaikutuksille; 30. Odottaa komission ottavan edellä mainitut vaatimukset huomioon julkistamassaan energiapolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa ja toteuttavan erityisesti seuraavat erityistoimenpiteet: - selvemmän yhteyden ilmaiseminen kolmen tavoitteen välillä; - energiamarkkinoiden ja komission niillä itselleen omaksuman aseman sekä muiden toimijoiden aseman analyysi; - tehtävä, jonka komissio aikoo ottaa itselleen energiansäästöissä ja energiatehokkuudessa toteuttamalla käytännön hankkeita, jotka olisi käynnistettävä mahdollisimman pian; - Euroopan laajuinen sääntely, jonka mukaan tulevaisuudessa kaikkien uusien julkisten rakennusten energiankulutuksen on oltava alhainen; - SAVE I -ohjelmaa huomattavasti runsaammin rahoitettu SAVE II -ohjelma; - THERMIE-ohjelman uusi versio, jossa menetettyjen tukien lisäksi kokeillaan energiainvestointien rahoittamista suuremmassa määrin lainoin; - uusien energiapoliittisten toimenpiteiden toteuttaminen vastapainevoimalaitosten ja kombilaitosten - erityisesti käytettäessä kaasumaisia polttoaineita - merkityksen edistämiseksi, energiatehokkuuden parantamiseksi ja energiansäästön edistämiseksi; - CO2-, NOX- ja SO2-päästöjen toivottavien ja saavutettavissa olevien raja- arvojen ilmaiseminen; - mahdollisuuksien tutkiminen sellaisten markkinamekanismien kuten neuvoteltavissa olevien päästölupien käyttöönottoon; - ehdotus energia-alan yhteistyön lisäämisestä kolmansien maiden kanssa ja sen rahoittamisesta; - rahoituksen lisääminen uusiutuvien energialähteiden tutkimukseen ja kehittämiseen; - vertaileva tutkimus eri polttoaineiden ulkoisista kustannuksista; 31. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.