Ehdotus neuvoston direktiivi …/…/EY, annettu [...], viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan /* KOM/2008/0091 lopull. - CNS 2008/0039 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 21.2.2008 KOM(2008) 91 lopullinen 2008/0039 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI …/…/EY, annettu [...], viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan (komission esittämä) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI …/…/EY annettu [...] viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan (Kodifioitu toisinto) PERUSTELUT 1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa -hankkeen kannalta tärkeänä yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista ja selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja luettavampaa tavallisille kansalaisille. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä oikeuksia. Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kuin useita kertoja ja usein huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei ole koottu yhteen, vaan niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen myöhemmin tehdyistä muutoksista. Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi on sen vuoksi tutkittava ja vertailtava suuri määrä säädöksiä. Useita kertoja muutetut säädökset on tästä syystä kodifioitava, jotta yhteisön oikeus olisi selkeää ja luettavaa. 2. Tämän vuoksi komissio on 1 päivänä huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä[1] antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi viimeistään sen jälkeen, kun niitä on muutettu kymmenen kertaa. Komissio on lisäksi korostanut, että tämä on vähimmäissääntö, sillä yhteisön oikeuden selkeyden ja ymmärrettävyyden edistämiseksi yksiköiden olisi pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat tekstit mahdollisimman lyhyin väliajoin. 3. Tämä vahvistettiin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa 1992 esittämissä päätelmissä[2], joissa korostettiin kodifioinnin merkitystä, koska sillä taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana tiettyyn kysymykseen sovellettavasta lainsäädännöstä. Kodifiointi on toteutettava noudattaen kokonaisuudessaan yhteisön tavanomaista lainsäädäntömenettelyä. Koska kodifioinnissa ei saa muuttaa kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä toimielinten välisellä sopimuksella nopeutetusta käsittelymenettelystä, jonka mukaisesti kodifioidut säädökset voidaan antaa nopeasti. 4. Tällä ehdotuksella on tarkoitus kodifioida viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi 68/193/ETY[3]. Uudella direktiivillä korvataan siihen sisällytetyt säädökset[4]. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset . 5. Kodifiointiehdotus on laadittu kaikilla virallisilla kielillä direktiivin 68/193/ETY ja sen muuttamisesta annettujen säädösten alustavan koonnelman pohjalta. Koonnelman on laatinut Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen. Siltä osin kuin artikloja on numeroitu uudelleen, vanhojen ja uusien numeroiden vastaavuus esitetään kodifioidun direktiivin liitteessä VI. ê 68/193/ETY (mukautettu) 2008/0039 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI …/…/EY , annettu [...], viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen Ö 37 Õ artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5], ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[6], sekä katsoo seuraavaa: ê (1) Viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annettua neuvoston direktiiviä 68/193/ETY[7] on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta[8]. Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi. ê 68/193/ETY johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (2) Viinin ja syötäviksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotannolla on tärkeä asema yhteisön maataloudessa. ê 68/193/ETY johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) (3) Tyydyttävien tulosten saavuttaminen viininviljelyssä riippuu suuresti Ö sopivan lisäysaineiston Õ käytöstä. Tätä varten tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin aikaa rajoittaneet viinin kasvullisen lisäysaineiston pitämisen kaupan korkealaatuisiin taimiin ja puuainekseen. Nämä valtiot ovat hyötyneet useiden vuosikymmenien ajan jatkuneesta järjestelmällisestä kasvien valintatyöstä, jonka avulla on saatu pysyviä ja yhtenäisiä viiniköynnöslajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä. ê 68/193/ETY johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (4) Yhteisössä Ö voidaan saavuttaa Õ viininviljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä kaupan pidettäviksi hyväksyttyjen lajikkeiden valikoinnissa. ê 68/193/ETY johdanto-osan 4 kappale (5) Kaupan pitämisen rajoittaminen tiettyihin lajikkeisiin on kuitenkin perusteltua ainoastaan, jos viininviljelijällä on samanaikaisesti takeet siitä, että hän tosiasiallisesti saa juuri näiden lajikkeiden lisäysaineistoa. ê 68/193/ETY johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (6) Viinirypäleiden tai lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettua lisäysaineistoa olisi yleensä voitava pitää kaupan ainoastaan, jos se on virallisesti tutkittu ja varmennettu varmentamissääntöjen mukaisesti Ö alkuperäiseksi lisäysaineistoksi, Õ peruslisäysaineistoksi tai varmennetuksi lisäysaineistoksi. ê 68/193/ETY johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) (7) On suotavaa rajoittaa varmennetun lisäysaineiston kaupan pitäminen kloonivalinnalla saatuun viiniin. Tämän tavoitteen saavuttaminen ei nykyisin ole kuitenkaan mahdollista, koska tällainen aineisto ei riitä kattamaan yhteisön tarpeita kokonaisuudessaan. Sen vuoksi olisi sallittava väliaikaisesti sellaisen tarkastetun Ö vakiolisäysaineiston Õ pitäminen kaupan, joka täyttää lajikkeiden tunnistettavuus- ja puhtausvaatimukset, mutta ei Ö aina Õ tarjoa samanlaisia takeita kuin kloonivalinnalla saatu lisäysaineisto. Tämä luokka Ö olisi Õ kuitenkin poistettava asteittain. ê 2002/11/EY johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (8) Ö Jäsenvaltioiden Õ olisi Ö tietyin edellytyksin Õ voitava sallia kokeisiin, tieteellisiin tarkoituksiin tai valintatyöhön tarkoitetun lisäysaineiston pitäminen kaupan. ê 2002/11/EY johdanto-osan 2 kappale (9) Olisi annettava mahdollisuus tietyin edellytyksin pitää kaupan lisäysaineistoa, joka on tuotettu uusilla tuotantomenetelmillä. ê 71/140/ETY johdanto-osan 5 kappale (mukautettu), 6 kappale ja 7 kappale (mukautettu) (10) Kussakin jäsenvaltiossa on tarpeen laatia luettelo lajikkeista, jotka sen alueella hyväksytään varmennettaviksi ja vakiolisäysaineiston osalta tarkastettaviksi. Nämä luettelot Ö olisi Õ laadittava yhdenmukaisten sääntöjen mukaisesti, jotta hyväksyttävät lajikkeet olisivat erotettavia, pysyviä ja riittävän yhtenäisiä. Lajikkeen hyväksyttävyyden tutkiminen Ö edellyttäisi Õ useiden perusteiden ja vähimmäisedellytysten vahvistamista. ê 68/193/ETY johdanto-osan 9 kappale (11) Jos jäsenvaltiossa ei lisätä viiniköynnöstä tai lisäysaineistoa ei pidetä kaupan, on perusteltua vapauttaa tämä valtio velvoitteesta järjestää vakiolisäysaineiston varmentaminen ja tarkastus, poistamatta kuitenkaan sen velvollisuutta rajoittaa aineiston pitäminen kaupan koskemaan varmennettua lisäysaineistoa ja vakiolisäysaineistoa. ê 2002/11/EY johdanto-osan 5 ja 6 kappale (mukautettu) (12) On tärkeätä, että geneettisesti muunnettuja viinilajikkeita ei sallita, ennen kuin ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaarojen välttämiseksi on toteutettu kaikki aiheelliset toimenpiteet. Olisi suoritettava geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/18/EY[9] säädettyä vastaava erityinen ympäristövaarojen arviointi, silloin kun viinilajikkeisiin sisältyy geneettisesti muunnettuja organismeja. ê 2002/11/EY johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) (13) Tulisi varmistaa geneettisen monimuotoisuuden säilyminen. Olisi säädettävä biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä koskevista mahdollisista ad hoc -toimenpiteistä, joilla taataan nykyisten lajikkeiden säilyttäminen. Komission Ö olisi otettava Õ huomioon lajikkeen lisäksi myös genotyyppi ja klooni. ê 74/648/ETY johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (14) Viininviljelyllä ja lisäysaineiston kaupan pitämisellä voi jossakin jäsenvaltiossa olla taloudellisesti hyvin vähäinen merkitys. Tällaiselle jäsenvaltiolle olisi siten annettava mahdollisuus saada vapautus Ö useimpien tämän Õ direktiivin säännösten soveltamisesta. ê 68/193/ETY johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) (15) Lisäysaineisto, jota ei pidetä kaupan, olisi jätettävä yhteisön sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle, koska sen taloudellinen merkitys on vähäinen. Ö Tämän ei tulisi vaikuttaa Õ jäsenvaltioiden oikeuteen antaa siitä erityismääräyksiä. ê 68/193/ETY johdanto-osan 11 kappale (16) Yhteisön sääntöjä ei olisi sovellettava lisäysaineistoon, joka on todistetusti tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin. ê 68/193/ETY johdanto-osan 13 kappale (mukautettu) (17) Lisäysaineiston geneettisen arvon lisäksi sen ulkoisen laadun parantamiseksi yhteisössä Ö olisi Õ säädettävä tietyistä teknistä puhtautta, laatua ja kokolajittelua koskevista edellytyksistä. ê 68/193/ETY johdanto-osan 14 kappale (mukautettu) (18) Lisäysaineiston tunnistettavuuden varmistamiseksi Ö olisi Õ vahvistettava yhteisön sääntöjä, jotka koskevat erien erottamista, pakkaamista, pakkausten sulkemista ja merkitsemistä. Tätä varten etiketeissä on oltava tarvittavat tiedot virallista tarkastusta ja viininviljelijää varten, ja niistä on käytävä ilmi, että varmentaminen on tehty yhteisön järjestelmän mukaisesti. ê 68/193/ETY johdanto-osan 15 kappale (mukautettu) (19) Sen varmistamiseksi, että kaupan pitämisessä noudatetaan sekä lisäysaineiston laatua koskevia edellytyksiä että sen tunnistettavuuden varmistavia säännöksiä, jäsenvaltioiden Ö olisi Õ säädettävä aiheellisista tarkastusta koskevista säännöksistä. ê 68/193/ETY johdanto-osan 16 kappale (mukautettu) (20) Nämä edellytykset täyttävän lisäysaineiston kaupan pitämiselle Ö olisi Õ asetettava ainoastaan yhteisön sääntöjen mukaisia rajoituksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen Ö 30 Õ artiklan soveltamista. ê 2002/11/EY johdanto-osan 8 kappale (21) Viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston liikkumisen riittävän valvonnan takaamiseksi olisi tärkeää, että jäsenvaltiot voisivat säätää erien mukana seuraavasta kuljetusasiakirjasta. ê 68/193/ETY johdanto-osan 18 kappale (22) On tarpeen tunnustaa tietyin edellytyksin, että jossakin jäsenvaltiossa varmennetusta peruslisäysaineistosta muissa jäsenvaltioissa tuotettu lisäysaineisto vastaa tässä jäsenvaltiossa tuotettua lisäysaineistoa. ê 68/193/ETY johdanto-osan 19 kappale (mukautettu) (23) Jos lisäysaineiston saatavuus vaikeutuu, olisi tilapäisesti hyväksyttävä Ö sellaisen Õ lisäysaineiston Ö kaupan pitäminen Õ, johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia. ê 68/193/ETY johdanto-osan 20 kappale (mukautettu) (24) Eri jäsenvaltioiden vakiolisäysaineiston teknisten varmentamismenetelmien ja tarkastusmenetelmien yhtenäistämiseksi ja yhteisössä varmennettujen tai tarkastettujen Ö lisäysaineistojen Õ ja kolmansista maista lähtöisin olevien Ö lisäysaineistojen Õ vertaamisen mahdollistamiseksi jäsenvaltioissa on tehtävä yhteisön kokeita eri luokkien lisäysaineiston laadun arvioimiseksi. ê 2002/11/EY johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) (25) Ö Tämän Õ direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[10] mukaisesti. ê (26) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä V olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä, ê 68/193/ETY ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla ê 74/648/ETY 2 artikla Tämä direktiivi koskee viiniköynnöksen kasvullista lisäysaineistoa, jäljempänä ’lisäysaineisto’, joka pidetään kaupan yhteisössä. ê 68/193/ETY 2 artikla ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) ’Viinillä’ Vitis (L.) -sukuisia kasveja, jotka on tarkoitettu viinirypäleiden tuottamiseen tai käytettäviksi saman kasvin lisäysaineistona; 2) ’Lajikkeella’ yhteen ainoaan alimpaan tunnettuun kasvitieteelliseen taksoniin kuuluvaa kasviryhmää, joka voidaan a) määritellä tietyn genotyypin tai genotyyppiyhdistelmän ominaispiirteiden kuvauksen perusteella; b) erottaa kaikista muista kasviryhmistä vähintään yhden tällaisen ominaispiirteen perusteella; ja c) katsoa omaksi kokonaisuudekseen sillä perusteella, että sitä voidaan lisätä ilman että se muuttuu; 3) ’Kloonilla’ lajiominaisuuksien, fenotyyppisten ominaisuuksiensa ja terveystilanteen perusteella valitun viiniköynnöskannan mukaisen lajikkeen kasvullisesti lisättyä jälkeläistä; 4) ’Lisäysaineistolla’ a) viiniköynnöksen taimet: i) juurtuneet: viiniköynnöksen puutuneiden tai ruohomaisten versojen juurtuneet ja varttamattomat kappaleet, jotka on tarkoitettu varttamatta istutettaviksi tai käytettäviksi perusrunkoina; ii) vartteet: viiniköynnöksen puutuneiden tai ruohomaisten versojen kappaleet, jotka on liitetty toisiinsa varttamalla ja joiden maanalainen osa on juurtunut; b) viiniköynnöksen taimen osat: i) puutuneet versot: vuoden ikäiset versot; ii) ruohomaiset versot: puutumattomat versot; iii) perusrunkopistokkaat varrennuksessa käytettäviksi: viiniköynnösten puutuneiden tai ruohomaisten versojen kappaleet, jotka on tarkoitettu muodostamaan vartteiden maanalainen osa; iv) varrennusversot: viiniköynnösten puutuneiden tai ruohomaisten versojen kappaleet, jotka on tarkoitettu muodostamaan vartteiden maanpäällinen osa, myös jos varttaminen tapahtuu kasvupaikalla; v) juurrutettavat pistokkaat: viiniköynnöksen puutuneiden tai ruohomaisten versojen kappaleet, jotka on tarkoitettu juurtuneiden taimien tuottamiseen; 5) ’Emokasviviljelmillä’ viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan perusrunkopistokkaita vartettavaksi, juurrutettavia pistokkaita tai varttamisoksapistokkaita; 6) ’Taimitarhalla’ viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan juurtuneita pistokkaita tai vartteita; 7) ’Alkuperäisellä lisäysaineistolla’ lisäysaineistoa, a) joka on tuotettu jalostajan vastuulla yleisesti hyväksytyin menetelmin lajikkeen ja tarvittaessa kloonin tunnistettavuuden ylläpitämiseksi sekä tautien estämiseksi; b) joka on tarkoitettu peruslisäysaineiston tai varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen; ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) c) joka täyttää liitteissä I ja II peruslisäysaineistolle säädetyt edellytykset; ja ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta d) jonka on virallisessa tarkastuksessa todettu täyttävän edellä mainitut edellytykset; 8) ’Peruslisäysaineistolla’ lisäysaineistoa, a) joka on tuotettu jalostajan vastuulla yleisesti hyväksytyin menetelmin lajikkeen ja tarvittaessa kloonin tunnistettavuuden ylläpitämiseksi sekä tautien estämiseksi ja joka on kasvullisesti lisätty suoraan alkuperäisestä lisäysaineistosta; b) joka on tarkoitettu varmennetun lisäysaineiston tuotantoon; c) joka täyttää liitteissä I ja II peruslisäysaineistolle säädetyt edellytykset; ja d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja edellytyksiä on noudatettu; ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) 9) ’Varmennetulla lisäysaineistolla’ lisäysaineistoa, ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta a) joka on lisätty suoraan peruslisäysaineistosta tai alkuperäisestä lisäysaineistosta; b) joka on tarkoitettu i) viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai kasvin osien tuottamiseen; tai ii) viinirypäleiden tuottamiseen; c) joka täyttää liitteissä I ja II varmennetulle lisäysaineistolle säädetyt edellytykset; ja d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että se täyttää edellä mainitut edellytykset; ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) 10) ’Vakiolisäysaineistolla’ lisäysaineistoa, ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta a) jonka lajikkeet ovat tunnistettavia ja puhtaita; b) joka on tarkoitettu i) viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai kasvin osien tuottamiseen; tai ii) viinirypäleiden tuottamiseen; c) joka täyttää liitteissä I ja II vakiolisäysaineistolle säädetyt edellytykset; ja d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja edellytyksiä on noudatettu; ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) 11) ’Virallisilla toimenpiteillä’ toimenpiteitä, jotka on toteuttanut ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta a) valtion viranomainen; tai ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) b) julkis- tai yksityisoikeudellinen oikeushenkilö valtion vastuulla, Ö sillä edellytyksellä, että mainittu henkilö ei saa henkilökohtaista etua näiden toimenpiteiden vuoksi; Õ tai c) valantehnyt luonnollinen henkilö sellaisten lisätehtävien osalta, jotka ovat myös valtion valvonnassa, Ö sillä edellytyksellä, että mainittu henkilö ei saa henkilökohtaista etua näiden toimenpiteiden vuoksi; Õ ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta 12) ’Pitämisellä kaupan’ lisäysaineiston myyntiä, pitämistä myyntitarkoituksessa, tarjoamista myyntiin sekä siementen kaikenlaista luovuttamista, toimittamista tai siirtoa kolmansille osapuolille vastiketta vastaan tai vastikkeetta kaupallisessa hyödyntämistarkoituksessa. 2. Kaupan pitämisenä ei pidetä lisäysaineiston kauppaa, jonka tarkoituksena ei ole lajikkeen kaupallinen hyödyntäminen, kuten seuraavia toimia: a) lisäysaineiston toimittamista koe- ja tarkastuslaitoksille; b) lisäysaineiston toimittamista palvelujen tarjoajille käsiteltäväksi tai pakattavaksi edellyttäen, että oikeus toimitettuun lisäysaineistoon ei siirry palvelujen tarjoajalle. ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) Yksityiskohtaiset säännöt Ö tämän kohdan Õ soveltamisesta vahvistetaan 27 artiklan 3 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että viinin lisäysaineistoa voidaan pitää kaupan ainoastaan, a) jos se on virallisesti varmennettu ’alkuperäiseksi lisäysaineistoksi’, ’peruslisäysaineistoksi’ tai ’varmennetuksi lisäysaineistoksi’ tai muun kuin perusrunkona käytettäväksi tarkoitetun lisäysaineiston osalta, jos kyseessä on virallisesti tarkastettu vakiolisäysaineisto; ja b) jos se täyttää liitteessä II säädetyt edellytykset. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa omalle alueelleen sijoittautuneille tuottajille luvan pitää kaupan aiheellisia määriä lisäysaineistoa: a) joka on tarkoitettu kokeisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin; b) valintatöitä varten; c) joka on tarkoitettu geneettisen monimuotoisuuden säilyttämiseen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta (mukautettu) Edellytykset, joilla jäsenvaltiot voivat myöntää tällaisia lupia, voidaan määritellä 27 artiklan 2 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta Kun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen lisäysaineistosta, lupa voidaan myöntää vain, jos ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaarojen välttämiseksi on toteutettu kaikki tarvittavat toimenpiteet. Tältä osin tehtävän ympäristövaarojen arvioinnin ja muiden tarkastusten osalta sovelletaan 8 artiklan säännöksiä soveltuvin osin. ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta (mukautettu) 3. Mikrolisäystekniikalla tuotetun lisäysaineiston osalta voidaan 27 artiklan 2 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen vahvistaa seuraavat säännökset: ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta a) tämän direktiivin erityissäännösten soveltamista koskeva poikkeus; b) tällaiseen lisäysaineistoon sovellettavat edellytykset; c) tällaiseen lisäysaineistoon sovellettavat kuvaukset; d) lajikkeen aitouden varmistamiselle asetettavat edellytykset. ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta (mukautettu) 4. Komissio voi 27 artiklan 3 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen säätää, että muuta kuin perusrunkona käytettäväksi tarkoitettua lisäysaineistoa saa pitää kaupan määritellyistä päivämääristä alkaen ainoastaan, jos se on virallisesti varmennettu ’alkuperäiseksi lisäysaineistoksi’, ’peruslisäysaineistoksi’ tai ’varmennetuksi lisäysaineistoksi’: ê 2002/11/EY 1 artiklan 2 alakohta a) koko yhteisössä eräiden viiniköynnöslajikkeiden osalta, jos yhteisön kyseistä lajiketta koskevat tarpeet voidaan kattaa niiden geneettinen monimuotoisuus huomioon ottaen, tarvittaessa vahvistetun ohjelman mukaisesti lisäysaineistolla, joka on varmennettu ’alkuperäiseksi lisäysaineistoksi’, ’peruslisäysaineistoksi’ tai ’varmennetuksi lisäysaineistoksi’; ja b) muiden kuin a alakohdassa mainittujen lajikkeiden lisäysaineiston osalta, jos ne on tarkoitettu käytettäviksi sellaisten jäsenvaltioiden alueella, jotka ovat säätäneet tämän direktiivin säännösten mukaisesti, että ’vakiolisäysaineisto’-luokkaan kuuluvaa lisäysaineistoa ei voida enää pitää kaupan. ê 68/193/ETY 4 artikla Jäsenvaltiot voivat vahvistaa liitteessä I ja II säädettyjen edellytysten osalta lisäedellytyksiä tai tiukempia edellytyksiä vakiolisäysaineiston varmentamiseksi ja tarkastamiseksi. ê 2002/11/EY 1 artiklan 3 alakohta Tätä säännöstä ei sovelleta varttamisen yhteydessä toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa tuotettuun lisäysaineistoon, joka on tunnustettu vastaavaksi 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti. ê 2002/11/EY 1 artiklan 4 alakohta 5 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on tehtävä luettelo viiniköynnöslajikkeista, jotka sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi sekä tarkastettaviksi vakiolisäysaineistona. Yleisön on voitava vapaasti tutustua luetteloon. Luettelossa on määritettävä tärkeimmät morfologiset ja fysiologiset ominaisuudet, joiden avulla lajikkeet voidaan erottaa toisistaan. Niiden lajikkeiden osalta, jotka on hyväksytty 31 päivään joulukuuta 1971 mennessä, voidaan viitata virallisissa ampelografisissa julkaisuissa esiintyvään kuvaukseen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 4 alakohta (mukautettu) 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että myös niissä hyväksytään varmennettaviksi ja tarkastettavaksi vakiolisäysaineistona muissa jäsenvaltioissa luetteloihin merkityt lajikkeet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999[11] soveltamista viiniköynnöslajikkeiden luokittelua koskevien säännöstöjen osalta. ê 2002/11/EY 1 artiklan 4 alakohta 3. Jäsenvaltion on tehtävä tarvittaessa myös luettelo klooneista, jotka sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toisessa jäsenvaltiossa varmennettaviksi hyväksytyt kloonit hyväksytään varmennettaviksi myös niissä. ê 71/140/ETY 4 artikla 6 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lajike hyväksytään vain, jos se on erotettava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 5 alakohta 7 artikla 1. Lajiketta pidetään erotettavana, jos se erottuu selvästi tietyn genotyypin tai genotyyppiyhdistelmän ominaispiirteiden kuvauksen perusteella kaikista muista lajikkeista, jotka tunnetaan yleisesti yhteisössä. Tunnettuna lajikkeena yhteisössä pidetään lajiketta, joka joko on hyväksytty kyseisen jäsenvaltion tai muun jäsenvaltion luetteloon tai jolle on haettu hyväksyntää kyseisessä jäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa silloin, kun sen hyväksymistä koskeva hakemus on asianmukaisesti jätetty arvioitavaksi, paitsi jos tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetut edellytykset eivät enää täyty kaikissa asianomaisissa jäsenvaltioissa, ennen kuin päätös arvioitavan lajikkeen hyväksymisestä on tehty. 2. Lajiketta pidetään pysyvänä, jos se ominaispiirteiltään, joiden avulla tutkitaan erotettavuutta, ja muilta lajikkeen kuvauksessa käytetyiltä ominaispiirteiltään pysyy muuttumattomana perättäisten lisäysten jälkeen. 3. Lajiketta pidetään yhtenäisenä, jos se, lukuun ottamatta mahdollisia sitä lisättäessä syntyviä muunnoksia, on riittävän yhtenäinen niiltä ominaispiirteiltään, joiden avulla tutkitaan erotettavuutta, ja muilta lajikkeen kuvauksessa käytetyiltä ominaispiirteiltään. ê 2002/11/EY 1 artiklan 6 alakohta (mukautettu) 8 artikla 1. Kun on kyse direktiivin 2001/18/EY 2 artiklan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetulla tavalla geneettisesti muunnetun viiniköynnöslajikkeen lisäysaineistosta, lajike hyväksytään vain, jos ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaarojen välttämiseksi on toteutettu kaikki tarvittavat toimenpiteet. ê 2002/11/EY 1 artiklan 6 alakohta 2. Kun kyse on 1 kohdassa tarkoitetusta geneettisesti muunnetusta lajikkeesta: a) suoritetaan erityinen ympäristövaarojen arviointi, joka vastaa direktiivissä 2001/18/EY säädettyä arviointia ja joka suoritetaan mainitun direktiivin liitteessä II vahvistettujen periaatteiden mukaisesti ja sen liitteessä III tarkoitettujen tietojen perusteella; b) menettelyt, joiden tarkoituksena on varmistaa, että vaarojen ja muiden asiaan liittyvien vaatimusten, erityisesti vaarojen hallinnan, pakkausmerkintöjen, mahdollisesti tarvittavien tarkastusten, yleisölle tiedottamisen ja suojalausekkeen, erityinen arviointi, jotka vastaavat direktiivissä 2001/18/EY säädettyjä menettelyjä, vahvistetaan komission ehdotuksesta annettavassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa. Kyseisen asetuksen voimaantuloon saakka geneettisesti muunnetut lajikkeet hyväksytään kansalliseen luetteloon vasta, kun ne on hyväksytty kaupan pidettäviksi direktiivin 2001/18/EY mukaisesti; c) direktiivin 2001/18/EY 13—24 artiklaa ei enää sovelleta tämän kohdan b alakohdassa tarkoitetun asetuksen mukaisesti hyväksyttyihin geneettisesti muunnettuihin viiniköynnöslajikkeisiin. ê 1829/2003 42 artikla (mukautettu) 3. Jos viiniköynnöksen lisäysaineistosta saatavia tuotteita aiotaan käyttää 3 artiklan soveltamisalaan kuuluvana elintarvikkeena tai elintarvikkeen ainesosana tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003[12] Ö 15 Õ artiklan soveltamisalaan kuuluvana rehuna tai rehun ainesosana, asianomainen viiniköynnöslajike saadaan hyväksyä ainoastaan sillä edellytyksellä, että se on hyväksytty mainitun asetuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viiniköynnöslajike, jonka lisäysaineistosta saatavia tuotteita aiotaan käyttää elintarvikkeissa tai rehuissa sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002[13] 2 ja 3 artiklassa, saadaan hyväksyä ainoastaan sillä edellytyksellä, että se on hyväksytty asiaankuuluvan lainsäädännön nojalla. ê 2002/11/EY 1 artiklan 7 alakohta 9 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että muista jäsenvaltioista tulevia lajikkeita ja tarvittaessa klooneja koskevat samat edellytykset kuin kansallisia lajikkeita tai klooneja, erityisesti hyväksymismenettelyn osalta. ê 71/140/ETY 4 artikla (mukautettu) è1 2002/11/EY 1 artiklan 24 alakohta 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeet hyväksytään sellaisten virallisten kokeiden perusteella, jotka koskevat erityisesti viljelyä ja käsittävät lajikkeiden kuvaamiselle riittävän määrän ominaisuuksia. Ö Ominaisuuksien Õ tunnistamiseen käytettyjen menetelmien on oltava täsmällisiä ja luotettavia. 2. Jäljempänä è1 27 artiklan 2 kohdassa ç Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen vahvistetaan, ottaen huomioon tieteellisen ja teknisen tiedon taso: ê 71/140/ETY 4 artikla (mukautettu) a) ominaisuudet, jotka vähintään on tutkittava; b) tutkimusten tekemistä koskevat vähimmäisedellytykset. 3. Jos on tiedossa, että Ö jonkin lajikkeen lisäysaineistoa Õ pidetään kaupan toisessa valtiossa toisella nimikkeellä, tämä nimike on myös ilmoitettava luettelossa. ê 71/140/ETY 4 artikla 11 artikla 1. Hyväksytyt lajikkeet on tarkastettava säännöllisesti ja virallisesti. Jos jokin varmentamiseen tai tarkastukseen hyväksymisen edellytyksistä ei enää täyty, hyväksyminen peruutetaan ja lajike poistetaan luettelosta. ê 2002/11/EY 1 artiklan 8 alakohta 2. Lajikkeen hyväksymishakemuksista tai niiden peruuttamisesta, lajikkeiden sisällyttämisestä luetteloon sekä kaikista luetteloon tehdyistä muutoksista on ilmoitettava välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio julkaisee jäsenvaltioiden ilmoitusten perusteella yhteisen lajikeluettelon. ê 2002/11/EY 1 artiklan 9 alakohta 12 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hyväksytyt geneettisesti muunnetut lajikkeet osoitetaan selvästi sellaisiksi lajikeluetteloissa. Niiden on lisäksi varmistettava, että tällaisia lajikkeita kaupan pitävät henkilöt ilmoittavat selvästi myyntiluettelossaan sen, että lajike on geneettisesti muunnettu, ja ilmoittavat muunnoksen tarkoituksen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 10 alakohta 13 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että luetteloon hyväksyttyjä lajikkeita tai tarvittaessa klooneja ylläpidetään säilyttävän valinnan avulla. 2. Säilyttävä valinta on voitava aina tarkastaa lajikkeen tai tarvittaessa kloonin ylläpidosta vastaavan henkilön tai vastaavien henkilöiden tekemien muistiinpanojen perusteella. 3. Lajikkeen ylläpidosta vastaavalta henkilöltä voidaan pyytää näytteitä. Näytteet voidaan tarvittaessa ottaa virallisesti. 4. Kun säilyttävä valinta on toteutettu jossakin toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa lajike on hyväksytty, kyseisten jäsenvaltioiden on annettava toisilleen hallinnollista apua tarkastusten osalta. ê 2002/11/EY 1 artiklan 11 alakohta (mukautettu) 14 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että korjuun, pakkaamisen, varastoinnin, kuljetuksen ja kasvatuksen aikana lisäysaineistot on pidettävä erillisinä erinä ja että ne on merkittävä lajikkeen ja tarvittaessa Ö alkuperäisen lisäysaineiston, Õ peruslisäysaineiston ja varmennetun lisäysaineiston osalta kloonin mukaan. ê 68/193/ETY 15 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistoa voidaan pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja suljetuissa pakkauksissa tai nipuissa, joissa on 16 ja 17 artiklan mukainen suljinjärjestelmä ja merkintä. Pakkaamisessa on noudatettava liitteen III säännöksiä. ê 2002/11/EY 1 artiklan 12 alakohta (mukautettu) 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komissio vahvistaa pakkauksen, suljinjärjestelmän ja merkitsemisen osalta 27 artiklan 2 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen pieniä, lopulliselle käyttäjälle toimitettavia määriä ja ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa kaupan pidettäviä viinejä koskevia säännöksiä. ê 2002/11/EY 1 artiklan 13 alakohta (mukautettu) 16 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistopakkaukset ja -niput on suljettava virallisesti tai virallisessa valvonnassa siten, ettei niitä voi avata ilman, että suljinjärjestelmä rikkoutuu, tai ilman, että 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu viralliseen etikettiin tai — pakkausten osalta — pakkaukseen jää käsittelystä jälkiä. Suljinjärjestelmässä on sulkemisen takaamiseksi oltava vähintään virallinen etiketti tai virallinen sinetti. Jäljempänä 27 artiklan 2 kohdassa Ö tarkoitetun Õ menettelyn mukaisesti voidaan todeta, vastaako tietty suljinjärjestelmä tämän artiklan säännöksiä. Pakkaukset saa sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti tai virallisessa valvonnassa. ê 2002/11/EY 1 artiklan 14 alakohta 17 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistopakkaukset ja -niput on varustettava liitteen IV mukaisella ulkopuolisella etiketillä, joka on laadittu jollakin yhteisön virallisista kielistä. Sen kiinnitys on varmistettava suljinjärjestelmällä. Alkuperäisen lisäysaineiston etiketti on valkoinen, ja siinä on sinipunerva poikkiviiva, peruslisäysaineiston etiketti on valkoinen, varmennetun lisäysaineiston etiketti on sininen ja vakiolisäysaineiston etiketti on tummankeltainen. 2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että niiden alueelle sijoittunut tuottaja pitää kaupan liitteen IV mukaisella yhdellä etiketillä varustettuja useita pakkauksia tai vartteita tai juurrutettuja taimia, joilla on samat ominaispiirteet. Tällöin pakkausten tai nippujen on oltava yhdistettyjä toisiinsa siten, että liitos rikkoutuu niitä irrotettaessa eikä sitä voida enää laittaa takaisin. Etiketti kiinnittyy kyseisellä liitoksella. Uutta sulkemista ei saa tehdä. ê 2002/11/EY 1 artiklan 14 alakohta (mukautettu) 3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kunkin niiden alueella tuotetun Ö lisäysaineiston Õ mukana seuraa myös seuraavat tiedot sisältävä yhdenmukainen asiakirja: tavaran laatu, lajike ja tarvittaessa klooni, luokka, määrä, lähettäjä ja vastaanottaja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 23 artiklan 2 kohdan soveltamista. Tätä mukana seuraavaa kuljetusasiakirjaa koskevista edellytyksistä säädetään Ö tämän direktiivin Õ 27 artiklan 3 Ö kohdassa tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen etikettiin voivat sisältyä myös kasvien terveyttä koskevat asiakirjat komission direktiivin 92/105/ETY[14] mukaisesti. Kuitenkin kaikki virallisiin pakkausmerkintöihin ja kasvipasseihin sovellettavat edellytykset on määriteltävä ja tunnustettava vastaaviksi. ê 2002/11/EY 1 artiklan 14 alakohta (mukautettu) 5. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineiston vastaanottajan on säilytettävä viralliset etiketit vähintään yhden vuoden ajan ja pidettävä ne virallisen valvontaviranomaisen käytettävissä. ê 2002/11/EY 1 artiklan 15 alakohta 18 artikla Kun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen lisäysaineistosta, lisäysaineistoerään tämän direktiivin säännösten mukaisesti kiinnitetyssä tai sen mukana seuraavassa virallisessa tai muussa etiketissä ja asiakirjassa on selkeästi mainittava, että lajiketta on muutettu geneettisesti, ja mainittava geneettisesti muunnettujen organismien nimi. ê 68/193/ETY è1 74/648/ETY 5 artiklan 1 kohta 19 artikla è1 1. ç Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lisäysaineiston tunnistettavuus varmistetaan korjuusta lopulliselle käyttäjälle toimittamiseen saakka niiden säätämällä tai hyväksymällä virallisella tarkastusjärjestelmällä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän direktiivin edellytysten noudattaminen varmistetaan kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein toteutettujen lisäysaineiston virallisten tarkastusten avulla. ê 2002/11/EY 1 artiklan 16 alakohta (mukautettu) 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet seuraavien tietojen toimittamiseksi toimivaltaiselle laitokselle kolmannesta maasta tulevaa lisäysaineistoa pidettäessä kaupan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Ö lisäysaineiston Õ vapaata liikkuvuutta yhteisössä: a) laji (kasvitieteellinen nimitys); b) lajike ja tarvittaessa klooni, juurrutettujen köynnösten osalta näitä tietoja sovelletaan sekä perusrunkoihin että varttamisoksapistokkaisiin; c) luokka; d) lisäysaineiston luonne; e) tuotantomaa ja virallinen tarkastuslaitos; f) lähettäjämaa, jos ei sama kuin tuotantomaa; g) tuoja; h) aineiston määrä. Yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaan nämä tiedot on toimitettava, voidaan vahvistaa 27 artiklan 2 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 17 alakohta 20 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pakollisten tai vapaaehtoisten toimenpiteiden nojalla tämän direktiivin mukaisesti kaupan pidettyyn lisäysaineistoon sovelletaan ainoastaan tässä direktiivissä säädettyjä kaupan pitämistä koskevia rajoituksia lisäysaineiston ominaispiirteiden, tutkintaa koskevien säännösten, merkintöjen ja sulkemisen osalta. ê 2002/11/EY 1 artiklan 18 alakohta 21 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viiniköynnöslajikkeiden ja tarvittaessa viiniköynnöskloonien lisäysaineistoon, joka on virallisesti hyväksytty jossakin jäsenvaltiossa vakiolisäysaineiston varmennuksen ja valvonnan osalta tämän direktiivin säännösten mukaisesti, ei sovelleta niiden alueella minkäänlaisia kaupan pitämisen esteitä lajikkeen tai tarvittaessa kloonin osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista. ê 68/193/ETY 22 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhdessä jäsenvaltiossa varmennetusta peruslisäysaineistosta suoraan saatu ja toisessa jäsenvaltiossa korjattu lisäysaineisto voidaan varmentaa siinä jäsenvaltiossa, jossa peruslisäysaineisto on tuotettu, jos sille on tehty viljelmällä viljelystarkastus, joka täyttää liitteessä I säädetyt edellytykset ja jos virallisessa kokeessa on todettu, että liitteen II edellytyksiä on noudatettu. 23 artikla ê 2002/11/EY 1 artiklan 19 alakohta (mukautettu) 1. Lisäysaineiston saatavuudessa yhteisössä ilmenevien väliaikaisten ylittämättömien vaikeuksien poistamiseksi voidaan sallia 27 artiklan 2 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen, että jäsenvaltiot hyväksyvät, että kyseisistä vaikeuksista selviämiseksi koko yhteisössä pidetään kaupan määräajan tarvittava määrä sellaiseen luokkaan kuuluvaa lisäysaineistoa, johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia. ê 68/193/ETY 2. Määritetyn lajikkeen lisäysaineiston luokan osalta etiketin väri on sama kuin vastaavalle luokalle säädetty väri ja kaikissa muissa tapauksissa etiketti on ruskea. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseessä on lievemmät vaatimukset täyttävän luokan lisäysaineisto. ê 88/332/ETY 6 artikla (mukautettu) è1 2002/11/EY 1 artiklan 24 alakohta 3. Edellä 1 kohdan soveltamissäännöt voidaan antaa noudattaen è1 27 artiklan 2 kohdassa ç Ö tarkoitettua Õ menettelyä. ê 2002/11/EY 1 artiklan 20 alakohta (mukautettu) 24 artikla Jäljempänä 27 artiklan 3 kohdassa Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen voidaan yhteisön erityisedellytyksin päättää tilapäisesti järjestää kokeita parempien vaihtoehtojen löytämiseksi joillekin tämän direktiivin säännöksille. ê 68/193/ETY 25 artikla 1. Tätä direktiiviä ei sovelleta lisäysaineistoon, joka todistetusti on tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin. ê 2002/11/EY 1 artiklan 21 alakohta (mukautettu) 2. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä, onko kolmannessa maassa tuotetulla lisäysaineistolla hyväksymisedellytysten ja kaupan pitämistä varten toteutetuista toimenpiteistä annettujen säännösten osalta samat takeet kuin yhteisössä tuotetulla ja tämän direktiivin säännösten mukaisella Ö lisäysaineistolla Õ. Lisäksi neuvosto määrittelee aineiston tyypit ja lisäysaineiston luokat, joita saadaan Ö ensimmäisen alakohdan Õ mukaisesti pitää kaupan yhteisössä. Kunnes neuvosto on tehnyt Ö ensimmäisen alakohdan Õ mukaisen päätöksen, jäsenvaltioiden voidaan sallia 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen itse tehdä tällaiset päätökset sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 2000/29/EY[15] soveltamista. Luvan tarkoituksena on varmistaa, että tuotava aineisto antaa kaikilta osin vastaavat takuut kuin yhteisössä tämän direktiivin mukaisesti tuotettu lisäysaineisto. Erityisesti tällaisen tuodun aineiston mukana on oltava asiakirja, joka sisältää tämän direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot. ê 2003/61/EY 1 artiklan 3 alakohta 26 artikla 1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti, mukaan lukien kasvien terveyttä koskevat säännökset, markkinoille saatetusta viiniköynnöksen lisäysaineistosta otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia: a) kolmansissa maissa tuotettu lisäysaineisto; b) luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuva lisäysaineisto; c) geneettisen monimuotoisuuden säilyttämistoimenpiteiden yhteydessä kaupan pidetty lisäysaineisto. ê 2003/61/EY 1 artiklan 3 alakohta (mukautettu) Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaista lisäysaineiston on oltava. 2. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 27 Ö artiklan 2 kohdassa Õ tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä. Mahdollisista kasvien terveyteen liittyvistä ongelmista komissio ilmoittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle. 3. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi. ê 2003/61/EY 1 artiklan 3 alakohta Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa. ê 2003/61/EY 1 artiklan 3 alakohta (mukautettu) 4. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 27 Ö artiklan 2 kohdassa Õ Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. 5. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita. ê 2002/11/EY 1 artiklan 23 alakohta 27 artikla 1. Komissiota avustaa maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä ’komitea’. ê 2002/11/EY 1 artiklan 23 alakohta (mukautettu) 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. ê 2002/11/EY 1 artiklan 23 alakohta Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi. 4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. ê 74/648/ETY 6 artikla (mukautettu) è1 2002/11/EY 1 artiklan 24 alakohta 28 artikla1 1. Liitteisiin Ö I–IV Õ tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tehtävät muutokset on tehtävä è1 27 artiklan 2 kohdassa ç Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. ê 2002/11/EY 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) Ö 2. Liitteitä I ja II voidaan muuttaa 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen alkuperäisen lisäysaineiston varmentamista koskevien lisäedellytysten tai tiukempien edellytysten määrittelemiseksi. Õ ê 68/193/ETY 29 artikla Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisen lainsäädännön määräyksiin, jotka ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseen, kasvien suojeluun tai teollisen tai kaupallisen omaisuuden suojelemiseen liittyvistä syistä. ê 74/648/ETY 7 artikla (mukautettu) è1 2002/11/EY 1 artiklan 24 alakohta 30 artikla Jäsenvaltio voidaan pyynnöstä vapauttaa kokonaan tai osittain, è1 27 artiklan 2 kohdassa ç Ö tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen, velvollisuudesta soveltaa tätä direktiiviä, lukuun ottamatta kuitenkaan 20 ja 21 artiklaa, siltä osin kuin viininviljelyllä ja lisäysaineiston pitämisellä kaupan on sen alueella taloudellisesti vähäinen merkitys. ê 71/140/ETY 9 artikla (mukautettu) 31 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan Ö sanotun kuitenkaan Õ rajoittamatta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 234/68[16] säännösten soveltamista. ê 32 artikla Kumotaan direktiivi 68/193/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä V olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä V olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 33 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . ê 68/193/ETY 34 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja […] ê 2005/43/EY 1 artikla ja liite I LIITE I KASVUSTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET 1. Kasvuston on oltava lajikkeeltaan ja tarvittaessa klooniltaan tunnistettavaa ja puhdasta. 2. Tuotantopellon tilan ja kasvuston kehitysvaiheen on mahdollistettava kasvuston ja tarvittaessa kloonin tunnistettavuuden ja puhtauden sekä terveystilanteen riittävät tarkastukset. 3. On oltava riittävät takeet siitä, että maaperässä tai tarvittaessa viljelyn substraateissa ei ole kasvintuhoojia tai niiden vektoreita, erityisesti virustauteja kantavia sukkulamatoja. Emokasviviljelmät ja taimitarhat on perustettava asianmukaisin edellytyksin, jotta vältetään kasvintuhoojien aiheuttamat saastuttamisriskit. 4. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien kasvintuhoojien esiintymisen on oltava mahdollisimman vähäinen. 5. Erityisesti a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen kasvintuhoojien osalta sovelletaan 5.1-5.5 kohdassa esitettyjä edellytyksiä, 5.6 kohtaa soveltaen: a) tarttuvaa degeneraatiota aiheuttavien virusten yhdistelmä: Grapevine fanleaf -virus (GFLV) ja Arabis Mosaic -virus (ArMV); b) Grapevine leafroll -tauti: Grapevine leafroll -tautiin liittyvä virus 1 (GLRaV-1) ja Grapevine leafroll -tautiin liittyvä virus 3 (GLRaV-3); c) Grapevine fleck -virus (GFkV) (ainoastaan perusrunkojen osalta). 5.1. Alkuperäisen lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasviviljelmät on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a, b ja c alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista virallisella tarkastuksella. Tarkastus perustuu indeksoimalla tai vastaavalla kansainvälisesti tunnustetulla testausmenetelmällä suoritettujen kaikkia kasveja koskevien terveystestien tuloksiin. Nämä testit vahvistetaan kaikille kasveille joka viides vuosi suoritettavien kasvien terveystestien tuloksilla 5 kohdan a ja b alakohdassa lueteltujen kasvintuhoojien osalta. Saastuneet kasvit on hävitettävä. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään. 5.2. Peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasviviljelmät on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista virallisella tarkastuksella. Tarkastus perustuu kaikkia kasveja koskevien terveystestien tuloksiin. Testit on suoritettava vähintään joka kuudes vuosi 3-vuotiaista emoviljelmistä alkaen. Tapauksissa, joissa virallinen vuosittainen kasvuston tarkastus tehdään kaikille kasveille, kasvien terveystestit tehdään vähintään joka kuudes vuosi 6-vuotiaista emoviljelmistä alkaen. Saastuneet kasvit on hävitettävä. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään. 5.3. Varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasviviljelmät on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista virallisella tarkastuksella. Tarkastus perustuu yleisesti hyväksyttyjä ja standardoituja normeja noudattavien analyysimenetelmien tai valvontamenettelyiden mukaisilla tutkimuksilla tehtyjen kasvien terveystestien tuloksiin. Testit on suoritettava vähintään joka kymmenes vuosi 5-vuotiaista emoviljelmistä alkaen. Tapauksissa, joissa virallinen vuosittainen kasvuston tarkastus tehdään kaikille kasveille, kasvien terveystestit tehdään vähintään joka kymmenes vuosi 10-vuotiaista emoviljelmistä alkaen. Edellä 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista johtuva viallisten köynnösten osuus emokasviviljelmillä saa olla enintään 5 prosenttia. Saastuneet kasvit on hävitettävä. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään. 5.4. Vakiolisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuilla emokasviviljelmillä 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista johtuva viallisten köynnösten osuus saa olla enintään 10 prosenttia. Saastuneita kasveja ei saa käyttää lisäykseen. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään. 5.5. Taimitarhat on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista silmämääräisiin menetelmiin perustuvalla vuosittaisella virallisella tarkastuksella, jota soveltuvat testit ja/tai toinen viljelystarkastus tarvittaessa tukevat. ê 2005/43/EY 1 artikla ja liite I (mukautettu) 5.6. a) Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 5.1 ja 5.2 kohtaa 31 päivään heinäkuuta 2011 asti emokasviviljelmillä, jotka jo olivat olemassa alkuperäisen lisäysaineiston tai peruslisäysaineiston tuottamista varten Ö 14 päivänä heinäkuuta 2005 Õ. b) Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 5.3 kohtaa 31 päivään heinäkuuta 2012 asti emokasviviljelmillä, jotka jo olivat olemassa varmennetun lisäysaineiston tuottamista varten Ö 14 päivänä heinäkuuta 2005 Õ. c) Jos jäsenvaltiot päättävät a tai b alakohdan mukaisesti olla soveltamatta 5.1,5.2 tai 5.3 kohtaa, niiden on sen sijaan sovellettava seuraavia sääntöjä. ê 2005/43/EY 1 artikla ja liite I Alkuperäisen lisäysaineiston ja peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuista kasvustoista on poistettava haitalliset virustaudit, erityisesti Grapevine fanleaf ja Grapevine leaf roll. Muiden luokkien lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuissa viljelmissä ei saa olla kasveja, joissa on oireita haitallisista virustaudeista. 6. Taimitarhoja ei saa perustaa viinitarhaan tai emokasviviljelmälle. Vähimmäisetäisyyden viinitarhasta tai emokasviviljelmästä on oltava kolme metriä. 7. Vartettavien perusrunkopistokkaiden, varttamisoksapistokkaiden, juurrutettavien pistokkaiden, juurtuneiden pistokkaiden ja vartteiden tuottamisessa käytetyn lisäysaineiston on oltava peräisin tarkastetuilta ja hyväksytyiltä emokasviviljelmiltä. 8. On tehtävä vähintään yksi virallinen kasvuston tarkastus, rajoittamatta kuitenkaan 5 kohdassa säädetyn virallisen tarkastuksen suorittamista. Kasvuston lisätarkastuksia tehdään, jos on erimielisyyttä asioista, joista voidaan päättää puuttumatta lisäysaineiston laatuun. __________ ê 2005/43/EY 1 artikla ja liite II LIITE II LISÄYSAINEISTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET I . YLEISET EDELLYTYKSET 1. Lisäysaineiston on oltava lajikkeeltaan tunnistettavaa ja puhdasta sekä tarvittaessa klooniltaan puhdasta; pidettäessä kaupan vakiolisäysaineistoa sallitaan 1 prosentin poikkeama. 2. Lisäysaineiston teknisen vähimmäispuhtauden on oltava 96 prosenttia. Teknisesti epäpuhtaina pidetään: a) kokonaan tai osittain kuivunutta lisäysaineistoa, myös jos sitä on liotettu vedessä kuivumisen jälkeen; b) lisäysaineistoa, joka on pilaantunut, vääntynyt, vahingoittunut, rakeiden tai pakkasen vaurioittama, murskaantunut tai rikkoutunut; c) aineistoa, joka ei täytä III kohdan vaatimuksia. 3. Versojen on oltava riittävän puutuneita. 4. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien kasvintuhoojien esiintymistä sallitaan mahdollisimman vähän. Lisäysaineisto, jossa on sellaisten kasvintuhoojien aiheuttamia selviä merkkejä tai oireita, joihin ei ole tepsivää hoitoa, on hävitettävä. II. ERITYISET EDELLYTYKSET 1. Vartteet Samaan lisäysaineiston luokkaan kuuluvista yhdistelmistä koostuvat vartteet on luokiteltava kyseiseen luokkaan. Lisäysaineiston eri luokkiin kuuluvista yhdistelmistä koostuvat vartteet on luokiteltava yhdistelmien osien luokista alimpaan. 2. Väliaikainen poikkeus Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 1 kohtaa 31 päivään heinäkuuta 2010 asti peruslisäysaineistolle vartetusta alkuperäisestä lisäysaineistosta koostuviin vartteisiin. Jos jäsenvaltiot päättävät olla soveltamatta 1 kohtaa, niiden on sen sijaan sovellettava seuraavaa sääntöä. Peruslisäysaineistolle vartetusta alkuperäisestä lisäysaineistosta koostuvat vartteet on luokiteltava alkuperäiseksi lisäysaineistoksi. III. LUOKITTELU 1. Vartettavat perusrunkopistokkaat, juurrutettavat pistokkaat ja varttamisoksapistokkaat Halkaisija Kyseessä on poikkileikkauksen suurin halkaisija. Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisia pistokkaita: a) vartettavat perusrunkopistokkaat ja varttamisoksapistokkaat: i) kapeimman osan halkaisija: 6,5–12 mm; ii) paksuimman osan halkaisija: 15 mm, lukuun ottamatta paikalla vartettaviksi tarkoitettuja varttamisoksapistokkaita; b) juurrutettavat pistokkaat: kapeimman osan vähimmäishalkaisija: 3,5 mm. 2. Juurtuneet pistokkaat A. Läpimitta Solmuvälin keskeltä, ylimmän verson alapuolelta ja suurimman poikkileikkauksen mukaan mitatun halkaisijan on oltava vähintään 5 mm. Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisesta lisäysaineistosta saatuja juurtuneita pistokkaita. B. Pituus Tyvestä juurten kiinnityskohdasta ylimmän verson alaosaan mitatun pituuden on oltava vähintään: a) 30 cm vartettaviksi tarkoitettujen juurtuneiden pistokkaiden osalta; Sisiliaan tarkoitettujen juurtuneiden pistokkaiden osalta pituuden on kuitenkin oltava 20 cm; b) 20 cm muiden juurtuneiden pistokkaiden osalta. Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisesta lisäysaineistosta saatuja juurtuneita pistokkaita. C. Juuret Kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla puolilla. D. Tyvi Leikkaus on oltava tehty riittävän kaukaa diafragman alapuolelta, jotta se ei vahingoitu, muttei yli senttimetriä sen alapuolelta. 3. Vartteet A. Pituus Varren pituuden on oltava vähintään 20 cm. Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisesta lisäysaineistosta saatuja juurtuneita pistokkaita. B. Juuret Kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla puolilla. C. Liitos Kullakin kasvilla on oltava riittävä, tasainen ja kiinteä liitos. D. Tyvi Leikkaus on oltava tehty riittävän kaukaa diafragman alapuolelta, jotta se ei vahingoitu, muttei yli senttimetriä sen alapuolelta. __________ ê 2005/43/EY 1 artikla ja liite III LIITE III PAKKAAMINEN Pakkausten ja nippujen koostumus 1 – Tyyppi | 2 – Yksilöiden lukumäärä | 3 – Enimmäismäärä | 1. Vartteet | 25, 50, 100 tai 100:n kerrannainen | 500 | 2. Juurtuneet pistokkaat | 50, 100 tai 100:n kerrannainen | 500 | 3. Varttamisoksapistokkaat | joissa vähintään viisi käyttökelpoista silmua | 100 tai 200 | 200 | joissa yksi käyttökelpoinen silmu | 500 tai 500:n kerrannainen | 5000 | 4. Vartettavat perusrunkopistokkaat | 100 tai 100:n kerrannainen | 1000 | 5. Juurrutettavat pistokkaat | 100 tai 100:n kerrannainen | 500 | E RITYISET EDELLYTYKSET I . Pienet määrät Tarvittaessa kaikentyyppisen ja kaikkiin luokkiin kuuluvan edellä sarakkeessa 1 luetellun lisäysaineiston pakkausten ja nippujen koko (yksilöiden lukumäärä) voi olla pienempi kuin edellä sarakkeessa 2 esitetyt vähimmäismäärät. II. Juurelliset viinikasvit missä tahansa kasvualustassa ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa Yksilöiden lukumäärää ja enimmäismäärää ei sovelleta. __________ ê 2005/43/EY 1 artikla ja liite IV LIITE IV MERKINNÄT A. ETIKETTI I . VAADITTAVAT TIEDOT 1. EY:n normi; 2. tuotantomaa; 3. jäsenvaltion varmennus- tai tarkastusviranomainen tai sen nimikirjaimet; 4. sinetöinnistä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistenumero; 5. laji; 6. aineiston tyyppi; 7. luokka; 8. lajike ja tarvittaessa klooni. Vartteiden osalta tämä tieto koskee juurakoita ja varttamisoksia; 9. erän viitenumero; 10. määrä; 11. pituus – ainoastaan vartettavat perusrunkopistokkaat: tämä koskee kyseisen erän pistokkaiden vähimmäispituutta; 12. viljelyvuosi. II. VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Etiketin on täytettävä seuraavat vaatimukset: 1. Etiketin on oltava pysyvästi painettu ja selkeästi luettava. 2. Etiketti on kiinnitettävä näkyvään kohtaan niin, että se on helposti havaittavissa. 3. Edellä A.I kohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa millään tavalla peittää, himmentää tai katkaista muulla kirjallisella tai kuvallisella ilmaisulla. 4. Edellä A.I kohdassa tarkoitettujen tietojen on oltava nähtävissä samanaikaisesti. III. LOPPUKULUTTAJALLE TARKOITETTUJA PIENIÄ MÄÄRIÄ KOSKEVA POIKKEUS 1. Enemmän kuin yksi yksikkö Vaaditut tiedot etiketin osalta A.I.10 kohdan mukaisesti ovat seuraavat: ’Yksiköiden tarkka lukumäärä pakkausta tai nippua kohti’. 2. Yksi yksikkö Seuraavia A.I kohdassa lueteltuja tietoja ei vaadita: - aineiston tyyppi; - luokka; - erän viitenumero; - määrä; - vartettavien perusrunkopistokkaiden pituus; - viljelyvuosi. IV. RUUKUISSA, PAKKAUSLAATIKOISSA JA PAHVILAATIKOISSA OLEVIA VIINIKASVEJA KOSKEVA POIKKEUS Kun kyseessä ovat juurelliset viinikasvit missä tahansa kasvualustassa ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa ja kun tällaisen aineiston pakkaukset eivät voi koostumuksensa vuoksi täyttää sinetöintivaatimuksia (mukaan lukien pakkausmerkinnät), a) lisäysaineisto on pidettävä erillisinä erinä, jotka voidaan asianmukaisesti tunnistaa lajikkeen ja tarvittaessa kloonin sekä yksilöiden lukumäärän mukaan; b) virallinen etiketti ei ole pakollinen; c) lisäysaineiston mukana on oltava B kohdan mukainen saateasiakirja. B. SAATEASIAKIRJA I . VAATIMUKSET Jos jäsenvaltiot vaativat, että saateasiakirja on annettava, a) se on annettava vähintään kahtena kappaleena (lähettäjä ja vastaanottaja); b) sen (vastaanottajan kappaleen) on oltava mukana lähetyksessä lähettäjältä vastaanottajalle; c) siinä on annettava kaikki II kohdassa luetellut tiedot, jotka koskevat lähetyksen yksittäisiä eriä; d) se on säilytettävä vähintään vuoden ajan ja esitettävä pyydettäessä viralliselle valvontaviranomaiselle. II. VAADITTAVAT TIEDOT 1. EY:n normi; 2. tuotantomaa; 3. jäsenvaltion varmennus- tai tarkastusviranomainen tai sen nimikirjaimet; 4. juokseva numero; 5. lähettäjä (osoite, rekisteröintinumero); 6. vastaanottaja (osoite); 7. laji; 8. aineiston tyyppi; 9. luokka; 10. lajike ja tarvittaessa klooni. Vartteiden osalta tämä tieto koskee juurakoita ja varttamisoksia; 11. yksilöiden lukumäärä erää kohti; 12. erien kokonaismäärä; 13. toimituspäivämäärä. __________ é LIITE V A osa Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista (32 artiklassa tarkoitetut) Neuvoston direktiivi 68/193/ETY (EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15) | Neuvoston direktiivi 71/140/ETY (EYVL L 71, 25.3.1971, s. 16) | Vuoden 1972 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva II.A.31 kohta (EYVL L 73, 27.3.1972, s. 59) | Neuvoston direktiivi 74/648/ETY (EYVL L 352, 28.12.1974, s. 43) | Komission direktiivi 77/629/ETY (EYVL L 257, 8.10.1977, s. 27) | Neuvoston direktiivi 78/55/ETY (EYVL L 16, 20.1.1978, s. 23) | ainoastaan 4 artikla | Neuvoston direktiivi 78/692/ETY (EYVL L 236, 26.8.1978, s. 13) | ainoastaan 5 artikla | Vuoden 1979 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva II.A.39 kohta EYVL L 291, 19.11.1979, s. 64) | Komission direktiivi 82/331/ETY (EYVL L 148, 27.5.1982, s. 47) | Neuvoston asetus (ETY) N:o 3768/85 (EYVL L 362, 31.12.1985, s. 8) | ainoastaan liitteessä oleva 30 kohta | Neuvoston direktiivi 86/155/ETY (EYVL L 118, 7.5.1986, s. 23) | ainoastaan 3 artikla | Neuvoston direktiivi 88/332/ETY (EYVL L 151, 17.6.1988, s. 82) | ainoastaan 6 artikla | Neuvoston direktiivi 90/654/ETY (EYVL L 353, 17.12.1990, s. 48) | ainoastaan liitteessä II oleva II.1 kohta | Vuoden 1994 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva V.F.I.46 kohta (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 155) | Neuvoston direktiivi 2002/11/EY (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 20) | Neuvoston direktiivi 2003/61/EY (EUVL L 165, 3.7.2003, s. 23) | ainoastaan 1 artiklan 3 kohta | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1829/2003 (EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1) | ainoastaan 42 artikla | Komission direktiivi 2005/43/EY (EUVL L 164, 24.6.2005, s. 37) | B osa Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiselle (32 artiklassa tarkoitetut) Direktiivi | Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle | Soveltamispäivä | 68/193/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1969 | 71/140/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1972 | 74/648/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1976 | 77/629/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1978 | 78/55/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1977 (6 artikla ja 7 artiklan 5 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1978 (5 artiklan 2 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1979 (1–4 artikla, 5 artiklan 1 kohta ja 3–6 kohta ja 7 artiklan 1–4 kohta) | 78/692/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1977 (1–4 artikla, 6 ja 7 artikla) | 82/331/ETY | 1 päivä heinäkuuta 1982 | 86/155/ETY | 28 päivä helmikuuta 1986 (1 artiklan 2 kohta, 3 artikla, 4 artiklan 3, 4 ja 5 kohta, 5 artikla ja 6 artiklan 3-8 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1987 (1 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohta, 2 artikla, 4 artiklan 1, 2 ja 6–10 kohta ja 6 artiklan 1, 2 ja 9 kohta) | 88/332/ETY | 29 päivä kesäkuuta 1988 | 90/654/ETY | 13 päivä joulukuuta 1990 | 2002/11/EY | 23 päivä helmikuuta 2003 | 2003/61/EY | 10 päivä lokakuuta 2003 | 2005/43/EY | 31 päivä heinäkuuta 2006 | 1 päivä elokuuta 2006 | _____________ LIITE VI Vastaavuustaulukko Direktiivi 68/193/ETY | Tämä direktiivi | 1 artikla | 1 artikla | 2 artiklan 1 kohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan A alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan AA alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 2 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan AB alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan i alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan a alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan i alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan a alakohdan i alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan i alakohdan b alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan a alakohdan ii alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan ii alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan ii alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan i alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan ii alakohdan b alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan ii alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan ii alakohdan c alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan iii alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan ii alakohdan d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan iv alakohta | 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan ii alakohdan e alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan v alakohta | 2 artiklan 1 kohdan C ja D alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 5 ja 6 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan b alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdan b alakohta | 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan c alakohdan ensimmäinen virke | 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdan c alakohta | 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan c alakohdan toinen virke | 28 artiklan 2 kohta | 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdan d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan E alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 8 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 9 alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 9 alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan b alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 9 alakohdan b alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan b alakohdan ensimmäinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohdan 9 alakohdan b alakohdan i alakohta | 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan b alakohdan toinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohdan 9 alakohdan b alakohdan ii alakohta | 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan c ja d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 9 alakohdan c ja d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 10 alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 10 alakohdan a alakohta | 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan b alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan 10 alakohdan b alakohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan b alakohdan ensimmäinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohdan 10 alakohdan b alakohdan i alakohta | 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan b alakohdan toinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohdan 10 alakohdan b alakohdan ii alakohta | 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan c ja d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 10 alakohdan c ja d alakohta | 2 artiklan 1 kohdan H alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 11 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan I alakohdan ensimmäinen alakohta | 2 artiklan 1 kohdan 12 alakohta | 2 artiklan 1 kohdan I alakohdan toinen ja kolmas alakohta | 2 artiklan 2 kohta | 2 artiklan 2 kohta | - | 3 artiklan 1 kohta | 3 artiklan 1 kohta | 3 artiklan 2 kohta | - | 3 artiklan 3 kohta | 3 artiklan 2 kohta | 3 artiklan 4 kohta | 3 artiklan 3 kohta | 3 artiklan 5 kohta | 3 artiklan 4 kohta | 4 artikla | 4 artikla | 5 artikla | 5 artikla | 5 a artikla | 6 artikla | 5 b artikla | 7 artikla | 5 ba artiklan 1 ja 2 kohta | 8 artiklan 1 ja 2 kohta | 5 ba artiklan 3 kohdan a alakohta | 8 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | 5 ba artiklan 3 kohdan b alakohta | 8 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | 5 c artikla | 9 artikla | 5 d artikla | 10 artikla | 5 e artikla | 11 artikla | 5 f artikla | 12 artikla | 5 g artikla | 13 artikla | 7 artikla | 14 artikla | 8 artikla | 15 artikla | 9 artikla | 16 artikla | 10 artiklan 1 – 5 kohta | 17 artiklan 1 – 5 kohta | 10 artiklan 6 kohta | - | 10 a artikla | 18 artikla | 11 artikla | 19 artikla | 12 artikla | 20 artikla | 12 a artikla | 21 artikla | 13 artikla | 22 artikla | 14 artikla | 23 artikla | 14 a artikla | 24 artikla | 15 artiklan 1 kohta | 25 artiklan 1 kohta | 15 artiklan 2 kohdan a alakohta | 25 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | 15 artiklan 2 kohdan b alakohta | 25 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | 15 artiklan 2 kohdan c alakohta | 25 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta | 16 artiklan 1 kohdan johdantokappale | 26 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan johdantokappale | 16 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta | 26 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta | 16 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta | 26 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta | 16 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta | 26 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta | 16 artiklan 2 kohta | 26 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 16 artiklan 3 kohta | 26 artiklan 2 kohta | 16 artiklan 4 kohta | 26 artiklan 3 kohta | 16 artiklan 5 kohta | 26 artiklan 4 kohta | 16 artiklan 6 kohta | 26 artiklan 5 kohta | 16 a artikla | - | 16 b artikla | - | 17 artikla | 27 artikla | 17 a artikla | 28 artiklan 1 kohta | 18 artikla | 29 artikla | 18 a artikla | 30 artikla | 18 b artikla | 31 artikla | 19 artikla | - | - | 32 artikla | - | 33 artikla | 20 artikla | 34 artikla | Liite I | Liite I | Liite II | Liite II | Liite III | Liite III | Liite IV | Liite IV | - | Liite V | - | Liite VI | _____________ [1] KOM(87) 868 PV. [2] Katso päätelmien A osan liite 3. [3] Toteutettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetun komission tiedonannon – Yhteisön säännöstön kodifiointi, KOM(2001) 645 lopullinen – mukaisesti. [4] Katso tämän ehdotuksen liitteessä V oleva A osa. [5] EUVL C [...], [...], s. [...]. [6] EUVL C [...], [...], s. [...]. [7] EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/43/EY (EUVL L 164, 24.6.2005, s. 37). [8] Katso liitteessä V oleva A osa. [9] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1830/2003 (EUVL L 268, 18.10.2003, s. 24). [10] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11). [11] EYVL L 179, 17.7.1999, s. 1. [12] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1. [13] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1. [14] EYVL L 4, 8.1.1993, s. 22. [15] EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. [16] EYVL L 55, 2.3.1968, s. 1.