FI Euroopan unionin virallinen lehti C 347/55

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan unionin ja Marokon suhteet”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2010/C 347/08)

Esittelijä: Margarita LÓPEZ ALMENDÁRIZ

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 16. heinäkuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Euroopan unionin ja Marokon suhteet.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. tammikuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 17.–18. helmikuuta 2010 pitämässään 460. täysistunnossa (helmikuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 187 puolesta, 2 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK pitää erittäin merkittävänä Marokon antamaa sitoumusta perustaa talous- ja sosiaalineuvosto. Komitea toivookin, että kyseinen aloite voidaan viedä päätökseen suunnitellussa määräajassa, sillä sen täytäntöönpano on edennyt pitkälle, kun otetaan huomioon, että Marokon hallitus hyväksyi viime lokakuussa uutta elintä koskevan esityksen valtiosääntöä täydentäväksi laiksi ja antaa esityksen nyt Marokon parlamentin hyväksyttäväksi. Talous- ja sosiaalineuvoston on tarkoitus aloittaa toimintansa lähikuukausina. Neuvosto koostuu maan aktiivisten toimijoiden ja tuotantoelämän – pääasiassa yhteiskunnallis-taloudellisten ja työnantajaorganisaatioiden sekä keskeisten järjestöjen – edustajista. ETSK antaa tietämyksensä ja asiantuntemuksensa käyttöön kyseisen tavoitteen saavuttamisen helpottamiseksi.

1.2 ETSK suosittaa, että vuoden 2010 alkupuoliskolla, Espanjan puheenjohtajakaudella EU:n ja Marokon ensimmäiseen huippukokoukseen kokoontuvat valtionpäämiehet valtuuttavat ETSK:n ja Marokon tulevan talous- ja sosiaalineuvoston käynnistämään jäsennellyn yhteistyön, jolla varmistetaan järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan aktiivinen osallistuminen.

1.3 ETSK antaa tunnustuksen Marokon hallituksen sitoumukselle sisällyttää yhteisön säännöstö lainsäädäntöönsä, vaikka se ei olekaan EU:n jäsenvaltio. Tämä helpottaa tulevaisuudessa Marokon entistä täysipainoisempaa osallistumista koko EU:n yhtenäismarkkinoille. Säännöstön sisällyttämisen Marokon lainsäädäntöön tulisi vahvistaa edustuksellisuuden ja riippumattomuuden periaatteisiin perustuvien yhteistyö- ja neuvotteluelinten vaikuttavuutta. Niille tulisi osoittaa asianmukaiset ja riittävät välineet tehtävänsä suorittamiseen sen lisäksi, että tunnustetaan niiden oikeus saada toimintansa kannalta välttämättömät tiedot ja hallinnolliset asiakirjat.

1.4 Prosessissa, jonka Marokon kuningaskunta on käynyt läpi saavuttaakseen pitkälle edistyneen maan aseman, joka sille myönnettiin Luxembourgissa 13. lokakuuta 2008 kokoontuneen assosiaationeuvoston päätöksellä, ETSK arvostaa maan ponnisteluja olla myös tulevaisuudessa yksi EU:n tärkeimmistä kumppaneista kyseisellä alueella. Kuten muiden – esimerkiksi Euroopan talousalueen maiden – kohdalla myös Marokon viranomaisia voisi kannustaa se, että maalle myönnetään pitkälle edistyneen maan asema sitä mukaa kuin se vahvistaa sitoumuksiaan EU:ta kohtaan ja edistyy yhteisön säännöstön tunnustamisessa kaikilla aloilla, myös sosiaali- ja ihmisoikeuskysymyksissä.

1.5 Vaikka Marokossa tapahtuvia muutoksia on aiheellista pitää tervetulleina, on kiistämätöntä, että monia uudistuksia on vielä toteutettava, ennen kuin Marokkoa voidaan kiistatta pitää kehittyneenä maana.

1.6 ETSK:n mielestä Marokon-suhteiden koko potentiaalia ei ole hyödynnetty kaikilta osin riittävästi. Potentiaalia hyödynnettäessä on ennen kaikkea otettava huomioon Marokon yhteiskunnan etu. Näin ollen komitea katsoo, että uudistuksia on vietävä eteenpäin, jotta uusia aloja avattaisiin palvelujen kaupalle ja investoinneille. On edistettävä yritysten perustamista molemmin puolin helpottamalla institutionaalisia suhteita, luomalla suotuisat olosuhteet yritystoiminnalle sekä lisäämällä keskustelufoorumeita. On tehostettava kahdenvälistä yhteistyötä osapuolten ulkopuolisissa yhteistä etua koskevissa aloitteissa etenkin muiden Välimeren alueen maiden kanssa, jotta tiivistetään alueellista yhdentymistä sekä taloudellisesta että sosiaalisesta ja ympäristöllisestä näkökulmasta tarkasteltuna.

1.7 Lisäksi on olennaisen tärkeää varmistaa kansalaisyhteiskunnan osallistuminen edellä mainittujen tehtävien toteuttamiseen. Tässä mielessä ETSK kannattaa – kuten jo todettiin – määrätietoisesti neuvoa-antavan talous- ja sosiaalineuvoston perustamista Marokkoon ja kehottaa näin ollen Marokon viranomaisia toteuttamaan siihen liittyviä julkisia kuulemisia. Talous- ja sosiaalineuvoston peruslähtökohtana tulisi olla edustavuus, riippumattomuus ja legitiimiys. Komitean kokemus osoittaa, että tämänkaltaisen elimen luomisen kannalta on ensiarvoisen tärkeää, että kansalaisyhteiskunnan asianomaiset eri sektorit ja Marokon hallinto pyrkivät yhteisymmärrykseen ja että varmistetaan perusteiden tasapuolisuus päätettäessä elimessä edustettuina olevien organisaatioiden edustavuudesta. Kyseisten organisaatioiden tulisi voida nimetä edustajansa vapaasti. Talous- ja sosiaalineuvoston perustamisen Marokkoon ei tulisi missään tapauksessa tarjota perustetta sellaisten jo olemassa olevien neuvoa-antavien elinten lakkauttamiselle, jotka jo osallistuvat kansalaisyhteiskunnan kuulemiseen ja osaltaan edistävät kansalaisyhteiskunnan kehittymistä. Kyseisen neuvoston toimivaltuuksien ulkopuolelle ei periaatteessa tulisi jättää mitään aihealueita, joihin maan hallitus ottaa kantaa, rahoitusasiat mukaan luettuina.

1.8 EU:n perimmäisenä tavoitteena on oltava, että Marokko on kaikilta osin EU:n keskeinen strateginen viitekehys nykyisissä ja tulevissa Euro–Välimeri-alueen suhteissa.

1.9 Tähän liittyen ETSK suosittaa, että perustetaan työmarkkinoiden seurantakeskus, ammatillisen koulutuksen järjestelmä sekä sosiaaliturvajärjestelmä, jossa otetaan huomioon naisten syrjimättömyys ja jolla vahvistetaan lapsityövoiman torjumiseen tähtääviä toimia. Lisäksi komitea suosittaa, että komissio tukee sosiaalidialogia käyviä toimijoita – toisin sanoen työmarkkinaosapuolia – niiden vuoropuhelun vahvistamiseksi ja sen tuloksellisuuden varmistamiseksi.

1.10 Komitea pahoittelee, että EU:n ja Marokon välinen assosiaatiosopimus vahvistettiin neuvottelematta edeltä käsin kummankaan sopijapuolen työmarkkinaosapuolten kanssa yhteistyöstä kysymyksissä, jotka liittyvät työllisyyteen ja sosiaaliseen kehitykseen.

1.11 Edellä mainitut seikat huomioon ottaen ETSK laatii tämän Marokkoa käsittelevän erillisen lausunnon, jotta järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta otettaisiin huomioon kahdenvälisissä suhteissa, ja ehdottaa uudenlaista rakennetta kummankin osapuolen kansalaisyhteiskuntien välistä vuoropuhelua varten.

2. Perustelu

2.1 Marokko on Euroopan unionin ensisijainen kumppani, joka jakaa demokratian sekä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistämiseen tähtäävät unionin ulkopolitiikan tavoitteet. Tukeakseen osaltaan kyseisten tavoitteiden saavuttamista Marokon kuningaskunnan hallitus työskentelee demokratisoimisprosessinsa syventämiseksi ja oikeusvaltion lujittamiseksi; tässä suhteessa Marokko on alueen edistynein maa.

2.2 EU:n Marokon-strategiassa on tarkoitus vastata maan kahteen pääasialliseen huolenaiheeseen, joilla on hallitseva asema Marokon poliittisella, taloudellisella ja sosiaalipoliittisella asialistalla. Ensinnäkin tarkoitus on jatkaa talouskasvua ja voittaa työttömyys, köyhyys ja maastamuutto. Ulkopolitiikan alalla pyritään puolestaan siihen, että assosiaatiosopimus, Euroopan naapuruuspolitiikka ja toimintasuunnitelmat onnistutaan panemaan täytäntöön täysimääräisesti.

2.3 EU:n ja Marokon väliaikainen työryhmä on suosittanut syventämään EU:n ja Marokon keskinäisen kumppanuuden uusien toimijoiden suhteita, erityisesti Euroopan parlamentin ja Marokon parlamentin (1) sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja lähiaikoina perustettavan Marokon talous- ja sosiaalineuvoston kesken.

3. Poliittinen tilanne

3.1 Marokko on perustuslaillinen monarkia, jossa kuningashuoneella on erittäin merkittävä valta maan hallituksessa. Nykyisessä, vuonna 1970 hyväksytyssä perustuslaissa, jota on uudistettu vuosina 1991 ja 1996, säädetään kaksikamarisesta perustuslaillisesta järjestelmästä, jossa nimenomaisesti kielletään yksipuoluejärjestelmä ja taataan yhdistymisvapaus.

3.2 Viime vuosina Marokon kuningaskunta on uudenaikaistanut ja demokratisoinut poliittista järjestelmäänsä. Sen lisäksi on vahvistettu uusi perhelaki sekä laki poliittisista puolueista, lujitettu paikallisdemokratiaa, uudistettu oikeuslaitosta ja vankeinhoitojärjestelmää sekä tehty esitys uudeksi vaalilaiksi. ETSK katsoo kuitenkin, että sosiaaliset haasteet ovat edelleen suunnattomat ja edellyttävät sosiaaliseen tulonjakoon tähtääviä jatkuvia ja pitkällä aikavälillä johdonmukaisia toimia, jotta suunnantarkistus inhimillisen kehityksen indikaattoreita silmällä pitäen olisi mahdollinen.

4. Taloudellinen tilanne

4.1 Marokon makrotaloudellinen tilanne on vahvistunut olosuhteissa, jotka eivät ole olleet erityisen suotuisat. Viime vuosina matkailuala on kuitenkin kehittynyt voimakkaasti, ja alalla on tehty huomattavia investointeja, ennen kaikkea maan pohjoisosassa. On käynnistetty merkittävä maatalousuudistus, jonka tavoitteena on parantaa maatalouden tuottavuutta ja vahvistaa roolia, joka kyseisellä alalla on köyhyyden torjunnassa.

4.2 Vaikka kilpailukykyä ja toimia investointien houkuttelemiseksi on vielä merkittävästi parannettava, ulkomaiset suorat sijoitukset ovat kasvaneet huomattavasti ja saavuttaneet vuonna 2006 2 925 miljardin Yhdysvaltain dollarin tason (2) pääasiassa yksityistämistoimien johdosta. Vuodesta 2006 lähtien ulkomaiset investointivirrat ovat vähitellen eriytyneet yksityistämisprosessista samalla kun on toteutettu merkittäviä toimenpiteitä muun muassa matkailu-, kiinteistö-, televiestintä-, vakuutus-, pankki-, teollisuus- ja liikennealoilla.

4.3 Marokon talous on suhteellisen monipuolinen, ja palvelualan osuus BKT:stä on huomattava ja kasvava. (3) Tuotantoteollisuuden BKT-osuus on toiseksi suurin, ja sitä seuraa maatalousala (4), jonka BKT-osuus on vähenemässä. Kaivos- ja energia-alan osuus BKT:stä on edelleen vaatimaton.

4.4 Matkailu on sitä vastoin Marokon tärkein valuuttatulojen lähde; seuraavaksi tärkeimpiä ovat ulkomailla asuvien marokkolaisten rahalähetykset ja fosfaatin vienti. Palvelujen viennistä saatujen tulojen (5) osuus on yli 80 prosenttia tavaroiden viennistä saaduista tuloista. Yhä useammat eurooppalaiset valitsevat Marokon lomakohteekseen tai jopa asuinpaikakseen.

4.5 Viime vuosina toteutetut makrotaloudelliset ja rakenteelliset uudistukset ovat osaltaan edistäneet maan talouden monipuolistumista sekä hyvää kokonaissuorituskykyä. Kyseisiä uudistuksia vakiinnutetaan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä parantamalla hallintoa, soveltamalla avoimia kilpailusääntöjä sekä harjoittamalla tehokasta kuluttajien ja käyttäjien suojeluun tähtäävää politiikkaa. Vuosina 2002–2007 Marokon reaalisen BKT:n 4,5 prosentin keskimääräistä vuosikasvua (6) ylläpiti dynaaminen kotimainen kysyntä sekä investointiasteen merkittävä kasvu. Vuonna 2008 Marokon talouskasvu ylsi 5,8 prosenttiin huolimatta tietystä hidastumisesta, joka johtui kansainvälisen rahoitus- ja talouskriisin aiheuttamasta ulkomaisen kysynnän vähenemisestä sekä hintojen – erityisesti öljyn hinnan – noususta.

4.6 Maataloussektorilla on ratkaiseva rooli Marokon talous- ja yhteiskuntaelämän kehityksessä. Sen merkitys on suurempi kuin sektorin todellinen osuus BKT:stä (7). Ala työllistää 44 % työvoimasta (8), ja maaseudun työvoimaa tarkasteltaessa osuus nousee 80 prosenttiin, sillä maaseudulla elinkeinoelämän monipuolistuminen on puutteellista.

Maanviljelys on edelleen erittäin riippuvainen ilmasto-olosuhteista heikosti kehittyneen vesi-infrastruktuurin vuoksi. Alaa ei ole myöskään juuri uudenaikaistettu: sen rakenne on edelleen vanhanaikainen ja koostuu pääosin pienistä viljelmistä (75 % tiloista on pienviljelijöiden omistuksessa), joilla on vähän laitteita, vanhanaikaiset tuotantotekniikat ja joilla työskentelee heikosti koulutettua työvoimaa. Tästä huolimatta viime vuosina on ollut havaittavissa tiettyä muutosta osittain hallituksen ponnistelujen ja ulkomaisten investointien ansiosta, ja nykyisin loput 25 % tiloista muodostuu suurista keinokastelua hyödyntävistä nykyaikaisista tiloista: ne ovat selvästi suuntautuneet vientiin ja tuottavat 80 % sitrushedelmistä, 35 % vihanneksista ja 15 % viljasta. Periaatteessa merkittäviä tuottajia on 400–500: suuret vientiin suuntautuneet tuottajat, Marokon valtio ja joitakin osuuskuntia.

Marokon tulevien maatalouspolitiikkojen lähtökohdiksi on otettava ammatillinen koulutus, teknologiatuki ja tutkimus. Marokon maataloussektorin kilpailukyvyn parantaminen edellyttää ennen kaikkea nykyistä dynaamisemman markkinointistrategian käyttöönottoa. Samoin tarvitaan uudenlaisia rakennepolitiikkoja ja kannustimia, joilla lisätään naisten tekemän työn arvostamista ja edistetään alan toimijoiden järjestäytymistä. Näin kehitetään myös maatalousalalla kaivattua yrittäjähenkeä.

4.7 Osuuskunnat ja tuottajien muut organisaatiomuodot voivat olla osa uutta strategiaa. Niistä tulisi välineitä, joiden ansiosta tuottajat voisivat keskittää tarjonnan ja parantaa asemaansa markkinoilla. Marokkolainen maidontuottajaosuuskunta COPAG on esimerkki siitä, miten tuottajien liittyminen osuuskunniksi voi tuottaa lisäarvoa ja edistää yrittäjähenkeä tuotantosektorilla, joka on ketjun heikoin lenkki.

4.8 Toisaalta Marokon huhtikuussa 2008 esittämän vihreän suunnitelman mukaan maan maataloutta pyritään kehittämään yksityisten ulkomaisten investointien avulla. Maghreb-maille esitellään mielenkiintoinen, uusi maatalousstrategia, joka ilmentää ajattelutavan muutosta. Suunnitelmalla pyritään muuttamaan maatalous kymmenessä tai viidessätoista vuodessa maan elinkeinoelämän tärkeimmäksi liikkeelle panevaksi voimaksi investoimalla siihen runsaasti julkisia varoja. Tarkoituksena on saavuttaa kaksi keskeistä tavoitetta, joiden konkreettisena tuloksena on nykyaikainen, runsaasti lisäarvoa tuottava maatalous ja pienviljelijöiden tulotason kohentuminen. Suunnitelman mukaan tarkoituksena on yksityistää 700 000 hehtaaria nykyisin viljantuotantoon käytettävää maata ja muuntaa se tehokkaammiksi vihannes- ja hedelmäviljelmiksi myöntämällä tukea keinokasteluun. Tulevalla vuosikymmenellä Marokko kanavoi maatalouden kehittämisviraston kautta noin 150 miljoonaa dirhamia vihreän suunnitelman mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpanoon. Tarkoitusta varten esitetään 700–900 hanketta, joiden kustannukset ovat 10–15 miljoonaa dirhamia vuodessa.

4.9 Marokko on keskitulotason maa, jonka asukaskohtainen BKT vuonna 2008 oli 2 580 Yhdysvaltain dollaria (9), toisin sanoen lähes kaksinkertainen vuoteen 2002 verrattuna.

4.10 Marraskuussa 2009 Marokon väestömäärä ylitti 31 650 000 asukkaan rajan; maan keskimääräinen vuotuinen väestönkasvu on 1,2 prosenttia (9). Kaupunkiväestö jatkaa kasvuaan, ja sen osuus koko väestöstä on 56,4 prosenttia. Vuonna 2008 aktiiviväestön määrä oli 11,5 miljoonaa ihmistä (10), toisin sanoen 0,7 prosenttia enemmän kuin edellisenä vuonna. Sen sijaan työllisyysaste on laskenut hieman, 36,8 prosenttiin, verrattuna vuoteen 2007, jolloin se oli 36,9 prosenttia.

4.11 Työttömyys on edelleen yksi maan suurimmista huolenaiheista. Kaupungeissa työttömyysaste nousee 14,1 prosenttiin, ja vastaavasti maaseudulla se on 4,7 prosenttia. Kaiken kaikkiaan työttömyysaste vuonna 2008 oli 9,4 prosenttia (11), eli 15-vuotiaita ja sitä vanhempia työttömiä työntekijöitä oli 1 077 800. Keskipalkka on Marokossa maaseudulla 0,55–0,65 euroa tunnilta yhdeksän tunnin työstä (12), kausityöntekijöillä ei ole minkäänlaisia työntekijöiden oikeuksia ja marokkolaisissa kasvihuoneissa käytetään laajasti lapsityövoimaa.

4.12 Tähän mennessä kansainvälinen rahoituskriisi ei ole vaikuttanut merkittävästi Marokon talouteen ennen kaikkea siitä syystä, että maan rahoitusala ei ollut erityisen yhdentynyt kansainväliseen rahoitusalaan. Kansainvälinen talouskriisi vaikuttaa kuitenkin jo maan talouden eräisiin avainaloihin, kuten kiinteistö-, matkailu- ja tekstiilialaan, autoteollisuuteen ja vientiin. Niin ikään sillä on ollut vaikutuksia ulkomaisiin sijoitusvirtoihin sekä ulkomailta tuleviin rahalähetyksiin, joita saapuu Marokkoon aiempaa vähemmän. Tämä saattaisi merkitä sitä, että kriisi vaikuttaa maahan pidemmän aikaa.

4.13 Marokko on luokiteltu kolmanneksi parhaaksi ulkomaisten suorien sijoitusten kohteeksi Afrikassa vuosina 2009–2010, Etelä-Afrikan ja Egyptin jälkeen. (13) Tutkimuksessa painotetaan, että Marokko saavutti hyvät tulokset useissa kategorioissa, joista esimerkkeinä mainittakoon infrastruktuurit, ulkomaisia suoria investointeja koskeva strategia sekä taloudellinen potentiaali. Vaikka sijoitusvirtojen suuntaus on myönteinen, liiketoimintaympäristö saa kuitenkin edelleen osakseen kriittisiä arvioita siitä huolimatta, että viime vuonna hyväksyttiin yrityshallintoa koskevat yleissäännöt ja pk-yrityksiin sovellettavat erityissäännöt sekä osakeyhtiölakiin tehtyjä useita eri muutoksia koskevat täytäntöönpanoasetukset. Lokakuussa 2008 hyväksyttiin lakiesitys investointitoiminnan kehittämisviraston (Agence Marocaine de Développement des Investissements, AMDI) perustamiseksi Marokkoon.

4.14 Marokon viranomaiset ovat ponnistelleet kuulemista, yhteisymmärrystä ja laatua edistävän, yrityksiä palvelevan Euro–Välimeri-peruskirjan aikaansaamiseksi. Useat elimet edistävät yksityisten yritysten – erityisesti pk-yritysten – investointeja, ja lisäksi luotonsaantia tuetaan takuukeskuksen (Caisse Centrale de Garantie, CCG) kautta.

4.15 Marokon talouden näkymät (14) ovat kaikesta huolimatta edelleen rohkaisevat. Marokko on nykyisin tietyllä tavoin turvassa maailmanlaajuisilta rahoitusturbulensseilta maan alhaisen ja pitkäaikaisen ulkomaanvelan sekä makrotaloudellisten politiikkojen vahvistamisen ansiosta. Talouskasvun pitäisi jatkua suhteellisen voimakkaana keskipitkällä aikavälillä ja vaihtotaseen pysyä positiivisena, vaikkakin vaihtotaseen hyvin pieni vaje on mahdollinen keskipitkällä aikavälillä. Marokon hallitus (15) puolestaan ennustaa, että reaalinen BKT kasvaa vuonna 2009 5,8 prosenttia: maatalousalan kasvu (16) on 15 prosenttia ja muiden alojen 4,1 prosenttia. Maan talousviranomaiset ovat päättäneet jatkaa viime vuosien toimia talousarvion vakauttamiseksi ja saavuttaa tavoitteen budjetin perusvajeen pitämiseksi alle 3 prosentissa BKT:stä keskipitkällä aikavälillä.

5. Yhteiskunnallinen tilanne

5.1 Vuonna 2008 työttömyysaste oli 9,4 prosenttia (11) siitä huolimatta, että sitä edeltävänä vuonna lähinnä rakennus- ja palvelualoille oli luotu 310 000 työpaikkaa. Vuoden 2009 ensimmäisellä neljänneksellä on saatu aikaan 40 000 työpaikan nettolisäys kaupunkeihin luotujen 76 000 uuden työpaikan ansiosta huolimatta siitä, että maaseudulta katosi 36 000 työpaikkaa. Uusien työpaikkojen syntyminen rajoittui palvelualalle ja julkisiin töihin, joilla työpaikkojen määrä kasvoi 5,9 prosenttia, kun sen sijaan muilla aloilla työpaikkojen määrän väheneminen vaihteli 4,5 prosentista (teollisuusala) 1,4 prosenttiin (maatalous- ja kalastusala).

5.2 Tällä osa-alueella vakavin ongelma liittyy nuorisotyöttömyyteen (17), josta kärsivät myös korkeakoulututkinnon suorittaneet nuoret ja joka aiheuttaa aivovientiä. Merkille pantavaa on myös se, että maatalousalalla on keskeinen asema työmarkkinoilla ja että sen osuus pimeästä työstä on merkittävä. Tämän lisäksi osa harmaasta taloudesta perustuu laittomaan työhön. Marokolla on myös suuria vaikeuksia imeä työvoimaa työmarkkinoilleen maassa aiemmin tapahtuneen väestöräjähdyksen johdosta.

5.3 Edellä esitetyt työttömyysluvut vaikuttavat suoraan kotitalouksien tuloihin sosiaaliturvajärjestelmissä edelleen vallitsevien puutteiden johdosta (työttömyysturva, terveydenhuolto, eläkkeet jne.).

5.4 Siirtolaisvirrat pienenevät talouskriisin johdosta; EU on marokkolaisten siirtotyöläisten pääasiallinen määränpää. On aiheellista tähdentää laillisen ja laittoman maastamuuton välisiä eroja. Laittomasti maasta muuttaneiden vastaanotto-olosuhteet ovat huomattavasti vaikeammat. Myös ammattilaisten vaihtotoiminta lisääntyy jatkuvasti näiden kahden maantieteellisen alueen välillä.

5.5 Naisten työllisyysaste on edelleen alhainen. Kun miesten työssäkäyntiaste on noin 80 prosenttia, naisten osuus työvoimasta kaupungeissa on 21 prosenttia ja maaseudulla 33 prosenttia. (18) Eliniänodotetta lukuun ottamatta naiset sijoittuvat sosiaalisen kehityksen indikaattoreiden osalta miehiä huonommin ansiotoiminnan, ammattiaseman, vastuutason, yksityissektorilla maksettavan palkan, työttömyysasteen ja sosiaaliturvan tason kaltaisilla muilla osa-alueilla.

5.6 Työllisyyden ja sosiaaliasioiden alalla on tehostettava toimia, jotta kyetään luomaan sellaiset institutionaaliset puitteet, joiden avulla voidaan kehittää aktiivisia työllistämistoimia ja julkisia työvoimapalveluja sekä työmarkkinoiden valvontaa harmaan talouden, epävirallisen työn ja pimeän työnteon torjumiseksi, henkiseen pääomaan ja työllistettävyyteen tehtävien investointien parantamiseksi, sosiaalisen suojelun ja osallisuuden lisäämiseksi sekä sellaisten mekanismien käyttöönottamiseksi, joilla estetään syrjintä työhönotossa.

5.7 Suurimmalla osalla marokkolaisista työntekijöistä ei ole mitään kattavaa sosiaaliturvaa. Kyseinen tilanne merkitsee monille perheille todellista tragediaa. Marokon hallitus on tästä tietoinen, ja sillä on poliittista tahtoa pyrkiä ratkaisemaan asia. Marokon viranomaiset ovat sitoutuneet lisäämään valvontaa, jotta kaikki työsuhteessa olevat työntekijät rekisteröidään sosiaaliturvajärjestelmään. Tähän liittyen työtarkastuslaitos ja kansallinen sosiaaliturvalaitos (Caisse Nationale de Securité Sociale) ovat tehostaneet toimiaan työntekijöiden sosiaaliturvan parantamiseksi. Marokon hallituksen tulee kuitenkin lisätä investointeja terveydenhoitoon ja -huoltoon helpottaakseen kansalaistensa mahdollisuuksia käyttää julkisia terveydenhuoltopalveluja.

5.8 Parhaillaan ollaan toteuttamassa sosiaalisäännösten noudattamista koskevaa kolmikantaista suunnitelmaa, jonka avulla voidaan selvittää, missä määrin marokkolaiset yritykset mukautuvat maan työlainsäädäntöön ja noudattavat sitä. Lisäksi Marokon uuden sosiaalilainsäädännön puitteissa on edistytty sellaisten yritysten sertifioimisessa, jotka todella noudattavat työelämän normeja.

5.9 Jokin aika sitten otettiin ensimmäiset askeleet kansalaisyhteiskunnan keskitetyn foorumin perustamiseksi, vaikka kansalaisyhteiskunta ei ollut aidosti edustuksellinen. Nyt Marokon hallitus on sitoutunut perustamaan talous- ja sosiaalineuvoston ennen vuoden 2009 päättymistä, mutta neuvostoa ei ole perustettu vielä virallisesti, vaikka se mainitaan Marokon perustuslaissa vuodesta 1997. ETSK toivoo, että kansalaisyhteiskunnan järjestökentän monimuotoisuus heijastuu Marokon talous- ja sosiaalineuvoston kokoonpanoon, sillä talous- ja sosiaalineuvostojen edustavuus, jonka selkeät ja tasapuoliset kriteerit takaavat, on ehdoton edellytys niiden tehokkuudelle ja toiminnan riippumattomuudelle sekä sille, että niiden toimintaa varten myönnetään tarvittavat resurssit. Talous- ja sosiaalineuvosto ei ole ristiriidassa Marokossa nykyisin toimivien muiden neuvoa-antavien elinten tehtävän kanssa, vaan täydentää niitä.

5.10 Yritysmaailmassa edustavin yritysjärjestö on Marokon työnantajien keskusliitto (CGEM). Myös kauppa- ja teollisuuskamarilla on merkittävä rooli yritysten, yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, liike-elämän palveluiden ja kansainvälistymisen tukemisessa. Marokon valtakunnallinen naisyrittäjäjärjestö (AFEM), jolla on yli 350 jäsentä, pyrkii edistämään naisten asemaa yrittäjinä, ja siihen kuuluu myös alueellisia organisaatioita. Maroc Entrepreneurs -järjestön tavoitteena on kannustaa ammatissa oppimista ja yritysten perustamista nuorten keskuudessa.

5.11 Tärkeimmät työntekijäjärjestöt ovat Union Marocaine du Travail (UMT), Confédération démocratique du travail (CDT), Union Générale des Travailleurs du Maroc (UGTM), Fédération Démocratique du Travail (FDT) sekä Union Nationale des Travailleurs du Maroc (UNTM). Lisäksi on aiheellista mainita Marokon maatalousosuuskuntien kansallinen liitto (Union Nationale des Coopératives Agricoles Marocaines, UNCAM).

5.12 Vaikka Marokon hallitus on toteuttanut uudistuksia työoikeuden alalla, on toimia työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisen parantamiseksi tehostettava edelleen sekä edettävä asiaan liittyvien ILO:n yleissopimusten – erityisesti järjestäytymisvapautta koskevan yleissopimuksen 87 – ratifioimiseksi.

5.13 Koulutusjärjestelmän parantaminen sekä luku- ja kirjoitustaidon opettaminen ovat edelleen yksi merkittävimmistä haasteista maan kehittymistä ajatellen. Syyskuussa 2008 Marokon opetusministeriö esitteli kiireellisen suunnitelman, jolla pyritään varmistamaan tyttöjen koulunkäynti maaseudulla sekä lasten tasapuolinen ja tosiasiallinen pääsy oppivelvollisuuskoulutuksen piiriin. Ammattitaitoisen työvoiman puute on yksi ratkaisevista kysymyksistä perustettaessa yritystä Marokkoon, ja teknisen alan keskitason työpaikkoja on kaikkein hankalin täyttää.

5.14 On ryhdytty ponnisteluihin Marokon korkea-asteen koulutuksen, tutkimus- sekä ammatillisen koulutuksen järjestelmien lähentämiseksi entisestään eurooppalaisen korkea-asteen koulutuksen, tieteellisen tutkimuksen ja ammatillisen koulutuksen alueeseen. Kyseiseen tavoitteeseen pyrkiminen auttaa osaltaan parantamaan marokkolaisten opiskelijoiden ammattitaitoa ja heidän ammatillista pätevyyttään, jotta he pääsisivät työelämään. Ammatillinen osaaminen ja yritysten rekrytointitarpeet on sovitettava entistä paremmin yhteen. Olisi tarkoituksenmukaista helpottaa harjoittelun suorittamista yrityksissä yliopistojen sekä CGEM:in ja kauppakamarien kaltaisten työnantajajärjestöjen välisten sopimusten avulla.

5.15 ETSK painottaa tarvetta ottaa käyttöön järjestelmiä, joilla varmistetaan akateemisten tutkintojen vastavuoroinen tunnustaminen EU:n ja Marokon välillä Marokon pitkälle edistyneen maan asemaa silmällä pitäen. Yksi maan suurimmista ongelmista liittyy siihen, että hyvin moni korkeakoulututkinnon suorittanut henkilö on vailla työtä.

5.16 EU:n kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa on tarkoitus perustaa työryhmä (19), johon kuuluu työnantajajärjestöjen edustajia sekä eurooppalaisia ja marokkolaisia yrittäjiä ja jonka on tarkoitus tiedottaa assosiaationeuvostolle säännöllisesti kaupan ja investointien esteistä. Kyseiseen työryhmään voivat osallistua myös työntekijäjärjestöjen edustajat.

5.17 Demokratian syventämisen alalla toteutetuilla uudistuksilla on kyetty aikaansaamaan edistymistä, josta esimerkkinä mainittakoon naisten osallistumista vahvistava uusi vaalilaki, korruption torjuntaan tähtäävät toimenpiteet sekä strategisen toimintasuunnitelman hyväksyminen sukupuolten tasa-arvon vakiinnuttamiseksi. Näin ollen Marokon hallitus on ilmoittanut, ettei sillä enää ole varaumia yleissopimukseen kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta, mutta se ei ole kuitenkaan vielä tallettanut asianomaisia asiakirjoja Yhdistyneiden Kansakuntien huostaan. (20)

5.18 Sosiaalisen kehityksen, perheasioiden ja yhteisvastuun ministeriö käynnisti marraskuussa 2008 kuudennen kampanjansa sukupuoleen perustuvan väkivallan torjumiseksi. Kampanja on lisännyt naisiin kohdistuvasta väkivallasta tehtyjä ilmoituksia kyseistä tarkoitusta varten käyttöön otettuun puhelinnumeroon. Väkivallan uhreille tarvitaan kuitenkin edelleen lisää turvakoteja. Vielä ei ole myöskään hyväksytty esitystä laiksi, jossa säädetään sukupuoleen perustuvan väkivallan rangaistavuudesta (21), ja perhelain täytäntöönpanossa on edelleen ongelmia.

5.19 Köyhyysaste on laskenut 9 prosenttiin (6), mikä merkitsee, että köyhä väestönosa käsittää yli kaksi miljoonaa ihmistä. Sosiaalinen tilanne on näin ollen edelleen huolestuttava, minkä johdosta köyhyyden torjunta on yksi tärkeimmistä haasteista, joihin maan on vastattava. Asukaskohtaisen BKT:n kasvu, johon edellä viitataan, ei edelleenkään riitä köyhyyden torjumiseksi, sillä kasvu jakautuu epätasaisesti eikä siis ole johtanut väestön elintason toivottuun kohoamiseen. Jotta köyhyyttä onnistuttaisiin vähentämään menestyksellisesti, tärkeimmän välineen on oltava talouskasvun lisääminen ja tuottavuuden parantaminen, samalla kun toteutetaan toimia erottamattomien taloudellisten, sosiaalisten, sivistyksellisten ja ympäristöön liittyvien ihmisoikeuksien puolustamiseksi; niitä ilman ei voida varmistaa vaurauden nykyistä parempaa jakautumista. On parannettava koordinointia sellaisten köyhyyden vähentämiseen tähtäävien eri ohjelmien välillä, joita Yhdistyneiden Kansakuntien ja Maailmanpankin kaltaiset kansainväliset instituutiot toteuttavat Marokossa.

5.20 EU:hun suuntautuva laiton maastamuutto on toinen suurimmista huolenaiheista. Arvioidaan, että kahden miljoonan EU:n jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevan marokkolaisen lisäksi noin miljoona marokkolaista oleskelee unionissa laittomasti. Marokko on lisäksi yksi Saharan eteläpuolisista maista unionin alueelle suuntautuvan laittoman maastamuuton kauttakulkumaista. EU:n ja Marokon välillä käydään parhaillaan neuvotteluja takaisinottosopimuksesta.

6. Euroopan unionin ja Marokon suhteet

6.1 Ensimmäiset sopimukset Euroopan unionin ja Marokon välillä allekirjoitettiin vuosina 1969 ja 1976. Myöhemmin EU:n ja Marokon välillä allekirjoitettiin vuonna 1995 alkaneen Barcelonan prosessin puitteissa assosiaatiosopimus, joka tuli voimaan vuonna 2000. Sittemmin, heinäkuussa 2005 hyväksyttiin EU:n ja Marokon toimintasuunnitelma viisivuotiskaudeksi Euroopan naapuruuspolitiikan (ENP) yhteydessä. (22) Nykyään suhteita Marokkoon kehitetään Välimeren unionin puitteissa.

6.2 Assosiaatiosopimus määrittää Euroopan unionin ja Marokon suhteiden juridiset puitteet. Lisäksi sopimuksella tähdätään vapaakauppa-alueen luomiseen sekä etuoikeutetun yhteistyön aloittamiseen muilla aloilla, joista esimerkkeinä mainittakoon politiikka, talous, sosiaalikysymykset, tiede ja kulttuuri.

6.3 Maakohtaisessa strategia-asiakirjassa vahvistetaan EU:n Marokolle antaman tuen strategiset puitteet vuosiksi 2007–2013 ja luetellaan seuraavat ensisijaiset yhteistyöalat:

— sosiaalipolitiikkojen kehittäminen

— talouden nykyaikaistaminen

— institutionaalinen tuki

— hyvä hallintotapa sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistäminen

— ympäristönsuojelu.

6.4 Afrikan ja EU:n strategisen yhteistyön puitteissa Marokolla on aktiivinen rooli EU:n ja Afrikan välisessä poliittisessa vuoropuhelussa siinä mielessä, että se on päävastuussa ilmastonmuutokseen liittyvän yhteistyön alullepanosta.

6.5 Lokakuussa 2008 allekirjoitettiin assosiaatiosopimuksen puitteissa EU:n ja Marokon yhteinen asiakirja, jonka tavoitteena on vahvistaa kahdenvälisiä suhteita pitkälle edistyneen maan aseman saavuttamiseksi, jotta sen myötä kyettäisiin syventämään poliittisia suhteita, sisämarkkinoiden yhdentymistä, alakohtaista yhteistyötä ja inhimillistä ulottuvuutta.

6.6 EU on edelleen Marokon tärkein kauppakumppani, sillä Marokon tuonnista yli puolet (23) on peräisin Euroopan maista ja lähes kolme neljännestä sen viennistä (24) suuntautuu EU:hun. Maittain tarkasteltuna Ranska on tärkein tuontimaa, ja sen jälkeen Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta, Italia ja Saksa. Tärkeimpien ostajamaiden osalta järjestys on samankaltainen.

6.7 Tarkasteltaessa EU:n ja Marokon välistä kauppaa tuotteittain käy selkeästi ilmi, että Marokon tuonti on vähitellen monipuolistunut. Marokon ostamien erilaisten eurooppalaisten tuotteiden lukumäärä on kasvanut huomattavasti kuluvalla vuosikymmenellä. Pääasialliset tuotteet, joita Marokko tuo EU:sta, ovat tekstiilejä, nestekaasua ja muita hiilivetyjä, erilaisia koneita ja laitteita sekä kemikaaleja.

6.8 Marokon vienti EU:hun on puolestaan keskittyneempää, sillä yli puolet siitä on vaate- ja neuletuotteita (yli kolmannes koko viennistä), elektroniikkakomponentteja, äyriäisiä, nilviäisiä, simpukoita sekä sähköjohtoja ja -kaapeleita.

6.9 Parhaillaan käytävissä neuvotteluissa otetaan huomioon eräiden herkkien alojen tilanne varautumalla sitoumusten epäsymmetrisyyteen ja varmistamalla niiden asteittainen täytäntöönpano. Kysymys on ennen kaikkea palvelujen kaupan vapauttamisesta ja sijoittautumisoikeudesta sekä maataloustuotteiden, jalostettujen maataloustuotteiden ja kalastustuotteiden kaupan vapauttamisesta.

6.10 Nykyisellä talouskriisillä on ollut vakavia vaikutuksia Euroopan maatalouteen ja viljelijöiden tuloihin, jotka ovat pienentyneet (Eurostatin mukaan 12,2 prosenttia vuonna 2009). Tässä mielessä Marokolle annetut uudet kauppamyönnytykset sellaisilla herkillä tuotannonaloilla kuin hedelmät ja vihannekset, jotka eivät saa käytännössä lainkaan yhteisön tukea, heikentävät entisestään monien maatilojen jo nyt vaikeaa taloudellista tilannetta. Hedelmä- ja vihannestuotannon uhraamisella EU:n ja Marokon välisen kaupan vapauttamisessa muiden alojen hyväksi on haitallisia seurauksia, ja se vaarantaa tuottajien tulevaisuuden ja laajojen Euroopan alueiden kehityksen. Olisikin luotava lisätuen avulla todellinen korvausjärjestelmä, joka mahdollistaisi kilpailukyvyn parantamisen kyseisillä tuotannonaloilla.

ETSK on huolestunut siitä, että Euroopan unioni ja Marokko ovat vähän aikaa sitten sopineet assosiaatiosopimuksen yhteydessä maatalouskaupan tarkistuksesta, kun voimassa olevan sopimuksen noudattamisesta laistetaan systemaattisesti eli asetettuja tullimaksuja jätetään maksamatta ja kiintiöitä ei noudateta, sopimatta uusista mekanismeista tai parantamatta merkittävästi nykyisiä mekanismeja, jotta voitaisiin varmistaa molempien osapuolien hyväksymien sopimuslausekkeiden noudattaminen.

6.11 EU:sta peräisin olevien suorien sijoitusten (25) osalta on aiheellista painottaa, että Ranska (26) on merkittävin investoija Marokossa, ja seuraavaksi tärkeimpiä ovat Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa (27). Investoinnit keskittyvät pääasiassa matkailu-, kiinteistö-, televiestintä-, vakuutus-, pankki-, teollisuus- ja liikennealalle.

Bryssel 17. helmikuuta 2010 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Parlamentaarista yhteistyötä lujitetaan muun muassa perustamalla Euroopan parlamentin ja Marokon parlamentin välinen parlamentaarinen sekakomissio, johon osallistuvat Marokon parlamentin molemmat kamarit eikä yksinomaan sen edustajainhuone.

(2) Lähde: UNCTAD – ulkomaisia suoria investointeja ja ylikansallisia yrityksiä koskevat tietokanta.

(3) Noin kaksi kolmasosaa.

(4) Karjanhoito ja metsätalous sekä kalastus mukaan luettuina.

(5) Ne yli kaksinkertaistuivat vuosina 2002–2006.

(6) Lähde: Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF).

(7) Maataloussektorin osuus BKT:stä oli 13 % vuonna 2008 (lähde: YK:n elintarvike-ja maatalousjärjestö FAO).

(8) 13 734 506 henkeä (maa-, metsä- ja kalatalous mukaan luettuina) (lähde: FAO).

(9) Lähde: Maailmanpankki – World Development Indicators.

(10) Lähde: ILO-LABORSTA (työllisyystilastojen tietokanta) työntekijöille tehdyn kyselyn mukaan.

(11) Lähde: ILO-LABORSTA (työtilastojen tietokanta).

(12) Lähde: Marokon maataloustyöntekijäin keskusliitto (UMT).

(13) Brittiläiseen lehtitaloon ”The Financial Times” kuuluvan fDi Intelligencen julkaiseman tutkimuksen mukaan.

(14) Kansainvälisen valuuttarahaston tietojen mukaan.

(15) Marokon talous- ja valtiovarainministeriön ennusteet.

(16) Kalastus ja metsätalous mukaan luettuina.

(17) Kansainvälisen työjärjestön (ILO) tietojen mukaan nuorisotyöttömyys on seitsemän prosenttiyksikköä korkeampi kuin aktiiviväestön työttömyys keskimäärin. Nuorten osuus kaikista työttömistä on 39 prosenttia.

(18) Lähde: Marokkoa käsittelevä seurantaraportti – asiakirja SEC(2009) 520/2, 23. huhtikuuta 2009.

(19) Asia mainitaan EU:n ja Marokon yhteisessä asiakirjassa kahdenvälisten suhteiden vahvistamisesta / pitkälle edistyneen maan asemasta (Document conjoint UE-Maroc sur le renforcement des relations bilatérales/Statut Avancé) – DG E V, asiakirja 13653/08, s. 6.

(20) Marokkoa käsittelevän seurantaraportin mukaan – asiakirja SEC(2009) 520/2, 23. huhtikuuta 2009.

(21) Lakiesitystä on valmisteltu vuodesta 2006.

(22) Tähän mennessä on laadittu kolme seurantakertomusta: joulukuussa 2006, huhtikuussa 2008 ja huhtikuussa 2009.

(23) 51,4 prosenttia Marokon tuonnista on peräisin EU:sta.

(24) 71,9 prosenttia Marokon viennistä suuntautuu EU:hun.

(25) Lähde: Marokon hallitus: Office des Changes – Flux financiers.

(26) Vuosina 2002–2008 Ranskan investoinnit Marokkoon olivat yli 53 miljardia dirhamia.

(27) Samana ajanjaksona Espanjan investoinnit olivat yli 35 miljardia dirhamia ja Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan investoinnit kummankin yli 6 miljardia dirhamia.