* A tV -h 
ix 
ie -k EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 18.03.1996 
KOM(96) 100 lopuit. 
KOMISSION KERTOMUS 
YHTEISEN KALASTUSPOLITIIKAN 
VALVONTAA KOSKEVA KERTOMUS 

YHTEISEN KALASTUSPOLITIIKAN VALVONTAA KOSKEVA 
VUOSIKERTOMUS 
SISÄLLYSLUETTELO 
I. JOHDANTO 
II. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT JA KÄYTETYT VOIMAVARAT 
1. Kalastuksen valvontaan käytettävissä olevat voimavarat 
2. Kalastusalusten ja niiden toiminnan tarkastaminen ja valvonta 
III. SÄILYTTÄMISTOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMINEN 
1. Saaliiden rekisteröinti, arviointi ja tarkastaminen jäsenvaltioissa 
2. Teknisten toimenpiteiden valvonta 
3. Tarkastusten tehokkuuden kokonaisarviointi 
IV. MUUT POLITIIKAN OSA-ALUEET KUIN SÄILYTTÄMINEN 
1. Markkinat 
2. Kalastustuotteiden kuljetus 
3. Rakennepolitiikka 
V. SEURAAMUKSET JA LAINSÄÄDÄNTÖ 
1. Kansalliset oikeusjärjestelmät 
2. Yhteisön oikeudellinen kehys 
3. Yhteistyö 
VI. PÄÄTELMÄT 
Liite I Jäsenvaltiokohtaiset kertomukset 
Liite II Taulukot 
Liite III Satelliittivalvonta 
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 2 -
I. JOHDANTO 
Tämä kertomus täyttää neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 35 artiklassa säädetyn 
muodollisen velvollisuuden sekä avoimuuden ehdottoman vaatimuksen. 
Kyseessä on ensimmäinen varainhoitovuosi. Uuden järjestelmän käyttöönottoon liittyy 
väistämättä hankaluuksia. Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamissa tiedoissa on useita puutteita. 
On kuitenkin välttämätöntä tarkastella lähemmin uuden vuonna 1993 annetun valvontaa 
koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluvia aloja. Vaikka säilyttämispolitiikasta voidaan laatia 
suhteellisen yksityiskohtainen yhteenveto, niin muista|osa-alueista|on mahdollista tehdä vain 
joitakin toteamuksia. 
Tämä kertomus ei koske kolmansien maiden tai NAFOn vesillä harjoitettavaa kalastusta 
koskevaa valvontaa. Tämä aihe on erittäin tärkeä niin kyseisen kalastuksen taloudellisen 
painoarvon kuin myös kansainvälisen politiikan kannalta. Valvontaan kuluu myös huomattava 
määrä komission ja jäsenvaltioiden varoja. Täten esimerkiksi NAFOn toimivaltaan kuuluva 
kalastus on parhaiten valvottua yhteisön kalastusta. Näitä asioita käsitellään kuitenkin yhteisesti 
muualla asiaan liittyvissä yhteyksissä (NAFO, neuvottelut Marokon kanssa). Tähän 
kertomukseen ei ole myöskään sisällytetty, paitsi poikkeustapauksissa, äskettäin valmistuneeseen 
yhteisön valvontakustannuksiin myöntämää tukea koskevaan kertomukseen (KOM(9 5)243, 
lopullinen, 9.6.95) sisältyviä tietoja. 
Varsinainen tekstiosa on valmistunut yhteistyönä. Liite I muodostuu jäsenvaltiokohtaisista 
arvioista ja liite II sisältää tilastotietoja. Liitteessä III tarkastellaan satelliittivalvontaa. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi 
II. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT JA KÄYTETYT VOIMAVARAT 
1- KALASTUKSEN VALVONTAAN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 
Eri jäsenvaltioiden kalastuksen valvontaan käytettävissä olevat voimavarat näkyvät taulukossa 
1, mutta ne eivät ole sellaisenaan vertailukelpoisia. 
Tarkastusten ja valvonnan järjestäminen vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain. Joissain 
jäsenvaltioissa kalastuksen valvonnasta vastaa yksi toimivaltainen viranomainen, toisissa taas 
siitä vastaavat useat ministeriöt, jotka hoitavat myös muita kalastukseen tai edes merenkulkuun 
millään tavalla liittymättömiä tehtäviä (taulukko 2). Joissakin jäsenvaltioissa tämä toimivalta 
voidaan jopa jakaa kansallisen ja alueellisen hallinnon kesken. 
Nämä erot näkyvät erittäin moninaisina organisaatiomalleina vaihdellen suhteellisen hyvin 
järjestetystä ja ammattitaitoista työvoimaa käyttävästä yksiköstä huonosti yhteensovitettu)en 
erikoistumatonta henkilökuntaa käyttävien kansallisten ja alueellisten osastojen kirjoon. 
Kussakin satamassa työskentelevien tarkastajien määrä vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain. 
Joillakin mailla on käytössään useita tarkastajia yhtä satamaa kohti kun taas toisaalla yksi 
tarkastaja vastaa useista satamista. Käytettyjen inhimillisten voimavarojen vähäisyys joissain 
jäsenvaltioissa antaa aiheen epäillä yhteisen kalastuspolitiikan valvontajärjestelmän soveltamisen 
tehokkuutta. Useilla jäsenvaltioilla ei ole riittävää valvontavelvollisuuksien hoitamisessa 
tarvittavaa välineistöä, vaikka jotkut jäsenvaltiot ovat saaneet yhteisön rahoitusta voimavarojensa 
kehittämiseksi viimeisen viiden vuoden aikana. Joillakin jäsenvaltioilla ei ole edes 
ilmavalvontakalustoa, mikä heikentää merkittävästi merellä suoritettavien tarkastusten 
tehokkuutta. 
2. ALUSTEN JA NIIDEN TOIMINNAN TARKASTAMINEN JA VALVONTA 
Suurin osa jäsenvaltioista on toimittanut tarkastustoimintaansa koskevat numerotiedot, mutta 
niiden vertaileminen on vaikeaa, koska tarkastusten laatua koskevat järjestelmälliset tiedot 
puuttuvat. Taulukossa 3 on esitetty satamissa ja merellä suoritettuja tarkastuksia koskevat 
numerotiedot, ja niitä on verrattu kalastuslaivastojen kokoon. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\tl - 4 -
Iästä taulukosta käy ilmi suuret erot tarkastusten suorittamistiheydessä. Yhtenä syynä 
poikkeavuuksiin voidaan pitää itse tarkastuksen määritelmää, jolla voidaan tarkoittaa sekä 
pelkkää yleisluonteista tarkastelua että perinpohjaista tarkastusta. 
Asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 (13 artikla) säädetään myös mahdollisuudesta valvoa kalojen 
maakuljetuksia. Maakuljetuksissa on aina oltava mukana kuljetusasiakirjat, joista ilmenee 
lähetyksen alkuperä, lastin sisältö, ajoneuvon rekisterinumero, määräpaikka ja vastaanottaja sekä 
lastauspaikka ja -aika. Maakuljetusten valvonnan avulla viranomaisilla on mahdollisuus 
varmistua siitä, ettei hävitettäväksi tarkoitettua kalaa myydä uudelleen eikä alamittaisia kaloja 
viedä eikä myydä ulkomaille niiden alkuperää salaten; hygienian osalta on otettava huomioon, 
että kalan on oltava jäitettynä tai pakastettuna maakuljetuksen ajan, jotta kalan laatu ei 
huononisi merkittävästi. 
Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan toimittamissa kertomuksissa mainitaan 
kalakuljetusten satunnaiset tarkastukset, mutta niissä ei ole ollenkaan numerotietoja. Tanskassa 
tarkastuksia suorittaa kalastusviranomaisten lisäksi myös poliisi. Belgia ei anna yksityiskohtaisia 
tietoja asiasta, mutta näyttää valvovan tarkasti ainakin tuontiaan. Portugalin ja Ranskan 
kertomuksissa ei käsitellä asiaa ollenkaan. Saksan kertomuksen laatijan mielestä ei ole mitään 
syytä valvoa kalan maakuljetuksia. 
Jäsenvaltioiden välinen yhteensovittaminen on olennainen osa kalastusalusten tarkastusta ja 
valvontaa. Useimmat maat eivät kuitenkaan mainitse tätä asiaa kertomuksissaan. Ainoat 
poikkeukset ovat Yhdistynyt kuningaskunta, jonka kertomuksessa mainitaan tiettyjen sopimusten 
olemassaolo, ja Belgia, joka kertomuksessaan ilmoittaa vaihtavansa säännöllisesti tietoja 
Tanskan (modeemin välityksellä), Alankomaiden sekä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. On 
vielä pidettävä mielessä, että Tanskalla, Irlannilla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla on 
kahdenväliset sopimukset Norjan kanssa. 
Olisi erittäin valitettavaa, jos nämä sopimukset olisivat ainoita; tällä hetkellä on kuitenkin 
mahdotonta tehdä kahdenvälisiä sopimuksia ja niiden sisältöä koskevaa katsausta (välitettävien 
tietojen luonne, toiminnan säännöllisyys, välitysmenetelmät jne). 
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 5 
Jäsenvaltioiden ja Komission YKP in valvonnasta vastaavista edustajista koostuvan valvonnan 
asiantuntijarykmän vuosikokouksissa kaikki jäsenvaltiot ovat korostaneet yhteensovittamisen ja 
yhteistyön lisäämis-ja parantamistarvetta. Komissio on tarjonnut jäsenvaltioille tukeaan, mutta 
käytännön vaikutukset ovat vielä olleet vähäisiä. 
III. SÄILYTTÄMISTOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMINEN 
1. SAALIIDEN REKISTERÖINTI, ARVIOINTI JA TARKASTAMINEN 
JÄSENVALTIOISSA 
Saaliiden valvonta perustuu kalastuspäiväkirjoihin, lastin purkausilmoituksiin ja myynti-
ilmoituksiin. Jotkut jäsenvaltiot ovat halunneet sisällyttää kalastuspäiväkirjan ja lastin 
purkausilmoituksen tai lastin purkausilmoituksen ja myynti-ilmoituksen samaan asiakirjaan. 
Poikkeuksen muodostavat tietyt alusluokat, joiden osalta saaliiden arviointi perustuu 
näytteenottoon. 
"Palautettujen" asiakirjojen määrä vaikuttaa yleisesti ottaen suurelta vaikka tämä vaikutelma 
saattaa johtua ilmaisun "palautettu" erilaisista tulkinnoista (ks. taulukko 4). Missään 
kertomuksessa, Tanskan kertomusta lukuun ottamatta, ei tuoda esiin puutteellisista asiakirjoista 
mahdollisesti aiheutuvia ongelmia eikä viivästyksiä asiakirjojen palauttamisessa 
hallintoviranomaisille. 
Tietojen keräämisen jälkeen on löydettävä puuttuvat tiedot. Tähän vaiheeseen liittyy tavallisesti 
eri lähteiden tietojen vertailu. 
Jäsenvaltioiden tietojen keruu- ja varmentamistavoissa ja tehokkuudessa on havaittavissa 
merkittäviä eroja, vaikka virallisissa kertomuksissa pyritäänkin aina esittämään käytetyt 
menetelmät suotuisassa valossa. On myös selvää, että kukin jäsenvaltio voisi hyödyntää muiden 
kokemuksia kehittäessään omaa järjestelmäänsä. 
Useimmilla jäsenvaltioilla on kaksi vaikeaa ongelmaa: muulla tavoin kuin huutokaupalla 
myytävien kalojen aluksesta purkaminen sekä alusten, joiden ei tarvitse pitää 
kalastuspäiväkirjaa, pyytämien saaliiden arviointi. Näihin ongelmiin ei ole vielä löydetty 
tyydyttävää ratkaisua (ks. taulukko 5). 
p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi -6-
Merelläsuoritettavattarkastuksetmahdollistavattietyssämäärin kalastuspäiväkirjojen sisältämien 
tietojen ja suorien havaintojen välisen vertailun. Vaikka merellä suoritettavat tarkastukset oval 
tärkeä osa valvontatehtäviä, niin kuitenkaan erityisesti kalastuspäiväkirjojen suoraan 
tarkastamiseen liittyvistä tehtävistä ei ole mahdollista saada tarkkoja tietoja kansallisten 
kertomusten perusteella. 
Järjestelmällisen tarkastamismenettelyn pitäisi perustua kalastuspäiväkirjoihin ja lastin 
purkamisilmoituksiin/myynti-ilmoituksiin sisältyvien tietojen vertailuun. 
Kertomusten perusteella vaikuttaa siltä, että Belgia, Tanska, Saksa ja Alankomaat ovat ainoat 
jäsenvaltiot, jotka vertailevat säännöllisesti tietolähteitään tietojen laadun parantamiseksi 
(taulukko 6). Tämä asia on jätetty käsittelemättä kaikissa muissa kertomuksissa. Muiden 
tietolähteiden järjestelmällinen käyttö näyttää myös olevan puutteellista myynnin ensimmäisissä 
vaiheissa. 
2. TEKNISTEN TOIMENPITEIDEN VALVONTA 
Komission yksikköjen laatimassa työasiakirjassa analysoidaan yksityiskohtaisesti teknisten 
toimenpiteiden valvontaan liittyviä erityisvaikeuksia, joita korostetaan teknisiä toimenpiteitä 
koskevaa tasetta käsittelevässä komission tiedonannossa. 
Suoja-alueiden valvonta on muiden teknisten toimenpiteiden valvontaa helpompaa, ainakin 
silloin kun ne sijaitsevat tarkastusryhmien vaivattoman alueelle pääsyn kannalta riittävän lähellä 
rantaa. Ilmavalvonta saattaa riittää osoittamaan kalastuksen harjoittamisen kielletyllä alueella. 
Kalastuspyydyksiin (verkkojen pituus tai silmäkoko, koukkujen määrä) liittyvien sääntöjen 
valvonta on erityisen vaikeaa. Sitä voidaan tehostaa maalla suoritettavin tarkastuksin, mutta 
merellä suoritettavat tarkastukset ovat kuitenkin välttämättömiä erityisesti yhtä verkkoa 
koskevien sääntöjen puuttuessa. Yksi vaikeimmista asioista on poikkevaa silmäkokoa olevilla 
verkoilla pyydettävien saaliiden koostumusta koskevien sääntöjen noudattaminen. 
Vähimmäissilmäkokojen valvonta on oletettavasti helpompaa. Kaupallisten kanavien valvonta 
edellyttää kuitenkin kurinalaisuutta ja toimintasuunnitelmaa, jossa yhdistyvät merellä 
suoritettavat tarkastukset sekä lastin aluksesta purkamisen yhteydessä, ensimmäisen myynnin 
jälkeen, ja jos mahdollista, kuljetuksen aikana suoritettavat tarkastukset. Vaikeimmilla ongelma-
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 7 -
alueilla (Englannin kanaalin alue ja alue 3) yksikään jäsenvaltioista, joita asia koskee, ei ole 
soveltanut tai edes määritellyt vastaavaanlaista toimintasuunnitelmaa. 
3. VALVONNAN TEHOKKUUDEN KOKONAISARVIOINTI 
Työryhmien eri kalakantoja koskevat kertomukset mahdollistavat virheellisistä ilmoituksista 
aiheutuvien ongelmien laajuuden ja kehityksen yksityiskohtaisen tarkastelun. ICESin1 
asiantuntijat ovat äskettäin korostaneet kokonaistilanteen vakavuutta. Myös komission edel lisessä 
kertomuksessa2 luodaan katsaus tärkeimpien kalakantojen kokonaistilanteeseen. Kokonaiskuvan 
hahmottamiseksi voi lisäksi tutustua G. Biais'n (1995) 3 hiljattain ilmestyneeseen artikkeliin, 
jossa virheellisten ilmoitusten ongelmaan yhdistetään siihen usein liittyvä poisheitettyjä määriä 
koskeva ongelma. Taulukko 7 perustuu edellä mainitun artikkelin johtopäätöksiin. 
Pienet pelagiset lajit. Ilmoittamattomien saaliiden osuus on merkittävä, eikä PCP:n toteuttaminen 
näytä parantaneen tilannetta ollenkaan. Pelagisten lajien kalastusta koskevista ongelmista 
pahimmaksi on osoittautunut kyseisiä lajeja (sekaannukset makrilli/piikkimakrilli ja 
silli/kilohaili) tai aluetta, jolta saaliit ovat lähtöisin, koskevat virheelliset ilmoitukset. 
Saaliiden koostumusta koskevat ja niiden aluksesta purkamisen yhteydessä suoritettavat 
tarkastukset ovat sitä hyödyllisempiä mitä keskitetymmin ne toteutetaan (suhteellisen) harvoissa 
satamissa. Saaliit on itse asiassa tarkoitettu pääasiassa jalostettaviksi, mikä on tarkastajan työn 
kannalta miellyttävämpää kuin tarkastaa kaupallisesti arvokkaita lajeja, joiden aluksesta 
purkaminen on hajanaista ja 
joiden kaupan pitämiseen liittyvät lyhyet kanavat hankaloittavat merkittävästi 
valvontaviranomaisten työtä. Tuottajien ja jalostajien taloudellinen yhdentyminen sekä muualta 
kuin yleisiltä myyntipaikoilta tapahtuvaa suoraa myyntiä koskevat sopimukset voivat kuitenkin 
aiheuttaa tarpeen luoda pelagisten lajien valvontaa koskevia erityisjärjestelyjä. 
'Tilastokomitean yhteistoimintatyöryhmän kertomus (ICES CM 1995/D.l) 
2 Katso päätösasiakirjan KOM(95) 243 liite 2. 
3G. Biais: An evaluation of the policy of fishery resource management by TACs in 
European Community waters from 1983 to 1992. Aquat. Living Resource, 1995, 8, 
no0 3, 201-288. 
p:\c31\mpports\ctrl\reporl\fi - 8 -
Saaliiden maantieteellistä alkuperää koskevien epäjohdonmukaisuuksien pitäisi käydä ilmi 
kalastuspäiväkirjoja tutkittaessa, mutta ongelman perusteellinen ratkaisu edellyttää lisäksi 
tarkastuksien suorittamista merellä ja jatkuvaa seurantaa (satelliitein). 
Lopuksi todetaan, että poisheitettyjä määriä koskeva ongelma, joka aikaisemmin oli melko 
vähäpätöinen suhteessa pelagisten lajien kokonaissaaliiseen, näyttää kehittyvän ja muuttuvan sitä 
vakavammaksi mitä enemmän keskitytään erityiskalastukseen: lajittelu suoritetaan aluksella ja 
vain murto-osa saaliista säilytetään, esimerkkinä sillin kalastus kalanmädin myyntiä varten. 
Pohiakalastus 
- Virheellisten ilmoitusten lukumäärä ja poisheitetyt määrät ovat vähentyneet Atlantin etelä-
ja keskiosissa sijaitsevilla yhteisön vesillä. Tämän suotuisan tilanteen aiheuttaneet syyt eivät 
ole kuitenkaan välttämättä säilyttämisperiaatteiden mukaisia. Lukuisat kyseiseen alueeseen 
sovellettavat TACit ovat varotoimenpiteen luonteisia, ja ne on vahvistettu tasoille, joista ei 
aiheudu jäsenvaltioille kiintiöiden suhteen todellisia hankaluuksia jakamisperiaatteeseen 
(sardelli Ranskalle, kummeliturska (pohjoinen) ja merikrotti Espanjalle, lasikampela ja 
kummeliturska (eteläinen) Portugalille...) liittyvää erityisongelmaa lukuun ottamatta. 
Poisheitettyjen määrien vähäinen osuus esimerkiksi Pohjanmereen verrattuna selittyy osittain 
sillä, että etelän markkinoilla on kysyntää vähän pyydetyistä ja pohjoisessa toisinaan 
poisheitetyistä saalislajeista sekä pienikokoisista, jopa alamittaisista, kaloista. Valvontaa 
koskevat ongelmat liittyvät yleensä enemmän teknisten toimenpiteiden noudattamiseen kuin 
alamittaisten kalojen markkinoiden olemassaolon aiheuttamien kiintiöiden ylitysriskeihin. 
- Pohjoisempana Atlantin puolella virheellisten saalisilmoitusten aiheuttamat ongelmat 
muuttuvat yhä vakavammiksi. Kokonaisuudessaan ongelmat pysyvät tietyissä rajoissa useiden 
liian suuriksi vahvistettujen varotoimenpiteiden luonteistenTACien ansiosta, joista ei aiheudu 
hankaluuksia jäsenvaltioille, mutta joilla ei myöskään pystytä varmistamaan 
säilyttämistoimenpiteiden tehokkuutta. Taulukossa 7 esitetty vuoden 1994 kokonaisluku on 
kuitenkin tässä suhteessa harhaanjohtava. Itse asiassa Länsi-Skotlannin (Western Scotland) 
on pitänyt mukauttaa tieteellisiä selvityksiä voidakseen huomioida pyöreistä kaloista 
koostuvien saaliiden ilmoittamisen liian vähäisinä; tätä asiaa käsitellään yksityiskohtaisesti 
tämän 3 kohdan alussa mainitussa ICESin kertomuksessa. Poisheitettyjä määriä koskeva 
ongelma on merkittävämpi kuin etelässä vaikka selvää suuntausta ei ole kuitenkaan 
nähtävissä. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 9 -
Pohjanmerellä ja siihen läheisesti liittyvillä alueilla (ks. taulukko 7) saaliiden liian vähäisinä 
ilmoittamisesta aiheutuvat ongelmat ovat erityisen vaikeita. Tilanne on huonontunut 
erityisesti pyöreiden kalojen osalta. Tämä johtuu edellisessä kertomuksessa (KOM(95)243, 
lopullinen) korostetusta ongelmasta. Tieteellisten suositusten, joita on noudatettu sitä 
paremmin mitä vakavammaksi tilanne on sittemmin tiettyjen kalakantojen osalta muuttunut, 
mukaisesti Pohjanmerta koskevat TACit on viime vuosina vahvistettu tulevaisuudessa 
oletettavasti voimakkaasti laskevia käyttöasteita vastaaviksi. Pyyntiponnistuksia ei ole 
kuitenkaan rajoitettu: komission näkemystä ei ole tuettu sen ehdottaessa olennaisia 
kapasiteettia koskevia supistuksia tai kalastusaikaa koskevia merkittäviä suoria rajoituksia. 
Kaikki edellytykset yhdessä ovat suosineet joko vilppiä tai poisheitettyjä määriä. 
Poisheitettyjä määriä koskevan ongelman pysyvyyttä ja laajuutta ei voida sivuuttaa vaikka 
hyväksyttyjä silmäkokoja onkinpuurennettu. Harjoitettu vilppi ja poisheitetyt määrät ovat 
selvä merkki pyyntiponnistusten rajoittamisen välttämättömyydestä Pohjanmerellä. Itämerellä 
tilanne on turskan osalta kehittynyt vastaavasti kuin Pohjanmerellä. Viime vuosina pyydetyt 
todelliset saalismäärät ovat kasvaneet merkittävästi eikä ongelma rajoitu yksittäiseen 
jäsenvaltioon eikä ainoastaan Euroopan unionin jäsenvaltioihin. Turskakannan äskettäiset 
tyydyttävästi onnistuneet rekrytoinnit sekä pyyntiponnistuksia koskevien rajoitusten 
puuttuminen aiheuttivat hyväksytyn saaliskiintiön ylittymisen. Tässäkin tapauksessa valvontaa 
vaikeuttivat vilppiepäilyt, jotka koskivat yhteisön kalastajien pyytämien saaliiden 
maantieteellistä alkuperää sekä kolmansien maiden alusten Itämerellä vilpillisesti pyytämän 
turskan vientiä Euroopan unioniin. Näin huomattava määrä Itämeren turskaa oli päässyt 
jäsenvaltioiden, jotka eivät sijaitse Itämeren rannikolla, markkinoille. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 10 -
IV. MUUT POLITIIKAN OSA-ALUEET KUIN SÄILYTTÄMISPOLITIIKKA 
1. MARKKINAT 
Yhteisön asiaankuuluvien sääntöjen tiukalla noudattamisella on ennakoitava yhteisen järjestelyn 
toimintaan mahdollisesti kohdistuvat häiriöt (esimerkiksi tuonti, josta ei ole ilmoitettu) ja 
estettävä alamittaisten kalojen myyntiin saattaminen yksityisillä tai julkisilla huutokaupoilla tai 
estettävä niitä saamasta suoraa tai välillistä hyötyä vetäytymishintajärjestelmästä. Lisäksi 
myyntiin saatettujen kalastustuotteiden on täytettävä kuluttajansuojan kannalta tarpeelliset 
tuoreus- ja laatuvaatimukset. Kunkin jäsenvaltion on järjestettävä säännöllisiä tarkastuksia 
alueellaan kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn teknisen osa-alueen 
moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Jäsenvaltion on myös valvottava muuksi kuin 
ihmisravinnoksi käytettävien tuotteiden vetämistä markkinoilta sekä markkinoilta vedettyjen 
tuotteiden varastointia ja/tai jalostusta. 
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle jäsenvaltioiden edellä mainittujen tarkastusten 
toteuttamisen edellyttämät erityistoimenpiteet, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten 
henkilöllisyys, havaittujen rikkomusten luonne sekä niiden seurauksena toteutetut toimenpiteet. 
Kaikissa jäsenvaltioissa valvontatehtäviä hoitavat useat kansalliset viranomaiset. Tämä työnjako 
selittyy osittain sillä, että eri alojen viranomaiset (terveys, laadunvalvonta, vilpin vastainen 
toiminta) ovat perinteisesti osallistuneet valvontaan ja että erilaisilla yhteisöillä, ja erityisesti 
tuottajajärjestöillä, on tärkeä asema kalastustuotteiden yhteisessä markkinajärjestelyssä. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi - 11 
Varsinaisten teknisten toimenpiteiden soveltamisen osalta komissio toteaa, että 
vähimmäiskokojen valvonnasta vastaavat joko satamissa toimiva kansallinen kalastustarkastaja 
(Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Tanska), erityiset valvontaviranomaiset (Ranska, Portugali) 
tai edellä mainitut yhdessä. Jäsenvaltioissa, joissa edellä tarkoitetusta valvonnasta vastaa 
useampi kuin yksi viranomainen, tehtävän jakamista ja yhteensovittamista koskevia 
yksityiskohtaisia sääntöjä on täsmennettävä. 
Jäsenvaltioiden kertomuksissa mainitaan kyllä tällaisten tarkastusten olemassaolo, mutta ei 
tarkenneta niiden tasoa, suorittamisaikataulua tai laajuutta, joten komissio ei voi tehdä mitään 
johtopäätöksiä niiden tehokkuudesta. 
Markkinoilta vetämistä koskevien menettelyjen osalta useimmissa jäsenvaltioiden kertomuksissa 
ilmoitetaan, että niitä valvotaan asianmukaisesti ja sovelletaan moitteettomasti. 
Jäsenvaltiot laiminlöivät melkein poikkeuksetta velvollisuutensa ilmoittaa komissiolle 
tarkastusten tuloksista (havaittujen rikkomusten luonne...) ja niiden aiheuttamista 
j atkotoimenpiteistä. 
2- KALASTUSTUOTTEIDEN KULJETUS 
Kalastustuotteiden kuljetusta koskevan lainsäädännön4 moitteettoman toiminnan tulisi antaa 
kansallisille valvontaviranomaisille mahdollisuuden puuttua asioihin sellaisen kalan (erityisesti 
TACin alaiset lajit), jota ei ole rekisteröity asianmukaisesti purkamis- tai tuontipaikassa tai 
jonka alkuperä ei ole tiedossa, kuljetuksen ja myynnin estämiseksi. Nämä tarkastukset ovat 
myös tarpeen vilpillisen yhteisöön tuonnin estämisessä. Lisäksi ajoneuvojen rutiinitarkastukset 
vaikuttavat ehkäisevästi alamittaisten kalojen tai kalojen, joista ei ole tehty asianmukaista 
ilmoitusta, kuljetukseen. Molemmat tapaukset aiheuttavat ongelmia kansallisille 
valvontaviranomaisille. 
4 Kaupan alaan sovellettavat säännöt on vahvistettu neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 
3759/92, ja niiden täytäntöön paneminen on sisällytetty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 
2847/93 24-28 artiklassa säädettyyn valvonnan yhtenäiseen lähestymistapaan; 
kalastustuotteiden kuljetuksesta säädetään neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 
artiklassa. 
p:\c31\rapports\clrl\report\ri - 12 -
Satamissa aluksesta puretun kalan valvonta tapahtuu yleensä laiturilla suoritettavien 
rutiinitarkastusten muodossa, ja uusia velvoitteita sovelletaan erityisesti yhteisön alueelle 
kuljetettuihin kaloihin. 
Tarkastuksissa selvitetään pääasiassa: 
onko kuorman mukana kuljetusasiakirja, 
sisältääkö edellä mainittu asiakirja kaikki vaadittavat tiedot; kuljettaja on vastuussa 
asiakirjan laatimisesta ja hallussapidosta. 
Kalastustuotteiden kuljetuksia koskeva valvonta on uusi tehtävä kansallisille 
valvontaviranomaisille. Näiden tuotteiden kansainvälinen kuljetus on kehittynyt olennaisesti 
viime vuosina ja useat jäsenvaltioryhmät ovat asiasta erityisen kiinnostuneita. Näin 
kalastustuotteiden liikkumista koskeva valvonta on muuttunut yhä tärkeämmäksi kaupallisiin 
ja/tai erityisiin kulutustarkoituksiin kuljetettavien kalamäärien kasvaessa. 
Jäsenvaltiot eivät kertomuksissaan anna tarkkoja tietoja saaliiden jakeluun liittyvien satunnaisesti 
suoritettujen tarkastusten laajuudesta tai niistä mahdollisesti saaduista merkittävistä tuloksista. 
Näiden kertomusten ja komission omien kalastustarkastajien vuonna 1994 jäsenvaltioihin 
tekemien tarkastusmatkojen perusteella komissio arvioi, että tarkastukset ovat parhaimmillaankin 
olleet erittäin rajallisia useimmissa jäsenvaltioissa eikä niillä ole laajempaa merkitystä. Komissio 
tekee päätelmän, että jäsenvaltiot eivät hyödynnä tarpeeksi tarkastustoiminnan tarjoamia 
mahdollisuuksia erityisesti alamittaisia kaloja koskevan ongelman ratkaisemisessa. 
3- RAKENNEPOLITIIKKA5 
Ottaen huomioon uuden pyyntiponnistuksen (panos) ja saalismäärien (tuotos) hallinnon 
järjestämistä koskevan perusasetuksen sekä kaikki tieteelliset tutkimukset, joiden mukaan 
liialliset pyyntiponnistukset ja ylikapasiteetit ovat suurin syy yhteisen kalastuspolitiikan 
vaikeuksiin, kapasiteettien ja ponnistusten valvonnan merkitys kasvaa nyt ja tulevaisuudessa 
erittäin nopeasti. 
Nämä erityissäännöt ovat asetuksen (ETY) N:o 2847/93 25 - 27 artiklan mukaisia. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\fi - 13 
Alusten kokona, lukumääränä tai pyydysten kokona tai ominaispiirteinä ilmaistua 
kalastuskapasiteetin mukauttamista valvotaan asianmukaisesti ja asetettujen tavoitteiden 
saavuttamiseen käytettäviä keinoja (mm. rajoitukset) tarkastetaan säännöllisesti. On tärkeää 
noudattaa joidenkin jäsenvaltioiden hyväksymiä kolmanteen monivuotiseen ohjausohjelmaan 
(MGP) liittyvää kapasiteetin vähentämistä täydentäviä kalastustoiminnan rajoituksia sekä 
varmistaa, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset valvovat esimerkiksi uudenaikaistamiseen 
tai toiminnan väliaikaiseen tai lopulliseen lakkauttamiseen tarkoitettuja taloudellisia tukia saavia 
aluksia. 
Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamista kertomuksista ja muista tiedoista ilmenee, että 
kansallisten viranomaisten suorittamien tarkastusten luonteessa ja perusteellisuudessa on 
huomattavia eroja. Tietyillä jäsenvaltioilla kuten Iso-Britannialla, Saksalla ja Tanskalla on 
käytössään suhteellisen kehittynyt ja yhtenäinen valvontakoneisto (alusten toimintaa koskevat 
tietokannat, laivastorekisteri, laivastoon liittyvien uusien yksiköiden järjestelmällinen valvonta), 
kun taas toiset jäsenvaltiot näyttävät valinneen epäjärjestelmällisemmän suhtautumistavan 
teknisiin tarkastuksiin; ne suorittavat kyseisiä tarkastuksia parhaimmillaankin vain ajoittain ja 
hajanaisesti (erityisesti silloin kun alukseen on heti alussa tehty muutoksia) eikä niillä näytä 
olevan aikomustakaan suorittaa jatkuvia tarkastuksia. Se olisi kuitenkin erityisen tärkeää silloin, 
kun rajoitukset koskevat aluksen moottorin tehoa tai pyydysten käyttöä. Toinen yhtä 
huomionarvoinen epäkohta on, että useita teknisiä tarkastuksia suorittavat muut viranomaiset 
kuin kalastuksen valvonnasta vastaava ministeriö tai elin. Lisäksi vastuu teknisistä tarkastuksista 
jakautuu useille elimille: Portugalissa elimiä on viisi, kun taas muissa jäsenvaltioissa kaksi tai 
kolme ministeriötä ovat asian suhteen toimivaltaisia. 
Vaikka merikuljetuksiin (mukaan lukien kalastusalukset) liittyvät tietyt asiat kuuluvat 
perinteisesti eri ministeriöiden toimialaan, komissio odottaa jäsenvaltioiden toteuttavan 
toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen tehtävien keskittämiseksi tai yhteensovittamiseksi yleisestä 
kalastusvalvonnasta vastaavalle viranomaiselle. 
Tässä tarkoituksessa niiden pitäisi ensin varmistaa kalastuslaivastorekisteriin sisältyvien tietojen 
järjestelmällisempi käyttö ja täydentää niitä mainittuun rekisteriin kuuluvien alusten toimintaan 
liittyvien tietokantojen (kalastuspäiväkirjat, purkamisilmoilukset, myynti-ilmoitukset jne.) avulla. 
p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi - 14 
Varsinaista ohjelmaa toteuttaessaan useimmat jäsenvaltioit laiminlyövät vielä liikaa teknisiä 
tarkastuksia; vain harvojen jäsenvaltioiden vuosikertomuksissa oli riittävästi tietoa suoritettujen 
tarkastusten laajuudesta. 
V. SEURAAMUKSET JA LAINSÄÄDÄNTÖ 
Yhteisen kalastuspolitiikan säännösten noudattamiseen vaikuttavat tarkastusten laatu ja 
toistuvuus sekä rikkomustapauksessa sovellettavien seuraamusten ankaruus. Viimeksi mainittu 
on jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan kuuluva asia. Ymmärtääkseen paremmin 
kalastusta koskevia kansallisia oikeusjärjestelmiä, komissio on teettänyt useimpia jäsenvaltioita 
koskevan tutkimuksen, jonka tulokset esitellään tässä luvussa. 
1. KANSALLISET OIKEUSJÄRJESTELMÄT 
Kalastukseen liittyvän lainsäädännön soveltamisessa voidaan erottaa kolme vaihetta: ilmeisten 
rikkomusten havaitseminen (valvonta), rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittaminen sekä 
seuraamukset. 
1.1. Valvontavalta 
Perinteinen valvontavalta on melko samanlaista kaikissa jäsenvaltioissa. Kaikilla 
valvontaviranomaisilla on käytettävissään laajat oikeudet; esimerkiksi oikeus nousta alukselle, 
etsintäoikeus, oikeus tarkastaa kaloja, aloittaa tutkimuksia, pyytää asiakirjoja 
tutkimustarkoituksiin, ottaa näytteitä, mitata ja punnita tuotteita jne. 
Näiden oikeuksien soveltamisala vaihtelee huomattavasti eri tekijöiden mukaan, joista tärkeimpiä 
on täytäntöönpanojärjestelmän luonne - onko se rikos- vai hallinto-oikeudellinen. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 15 
1.2. Rikkomisesta johtuva menettely 
Kalastusta koskevaan lainsäädäntöön liittyvissä rikkomisesta johtuvissa menettelyissä on suuria 
jäsenvaltioiden välisiä eroja erityisesti näyttöä koskevien sääntöjen osalta - todisteen siirtäminen 
jäsenvaltiosta toiseen aiheuttaa usein ongelmia. Eroavaisuuksia havaitaan myös silloin, kun 
rikkomusta käsitellään tuomioistuimen ulkopuolella. 
1.3. Seuraamukset 
Kalastusta koskevaan lainsäädäntöön kohdistuvien rikkomusten rankaisemistavat poikkeavat 
myös toisistaan. Joissain jäsenvaltioissa päätöksen tekeminen kuuluu|rikosasioita käsittelevien 
tuomioistuinten toimivaltaan, kun taas muualla se kuuluu hallintoviranomaiselle; joissain 
jäsenvaltioissa päätösvaltaa käyttävät molemmat mainitut tahot. 
Seuraamukset jaetaan kolmeen suureen luokkaan: 
rikosasioita käsittelevissä tuomioistuimissa määrätyt rangaistukset (sakot, vangitseminen, 
saaliiden tai pyydysten takavarikointi, lisenssin peruuttaminen), 
siviilirangaistukset, jotka on määrätty ainoastaan Tanskassa ja Alankomaissa, ja 
kalastusalan hallinnollista täytäntöönpanojärjestelmää soveltavissa maissa 
hallintoviranomaisten hallinnollisessa menettelyssä määräämät rangaistukset. 
2. YHTEISÖN OIKEUDELLINEN KEHYS 
Koska tarkastuksia suoritetaan yleensä harvoin, kalastajat voivat pitää heille mahdollisesti 
määrättäviä sakkoja eräänlaisina käyttökustannuksina, jolloin kyseiset sakot eivät usein vaikuta 
mitenkään heidän toimintaansa. Vaikka kalastaja joutuisi maksamaan sakkoa yhden 
pyyntimatkan tuoton verran, sakon osuus vuosittaisista kokonaiskustannuksista on 
enimmilläänkin hyvin pieni. Lisäksi on yleisesti tiedossa, että kansalliset tuomioistuimet 
määräävät vain lieviä sakkoja yhteisön lainsäädännön, jota ne eivät oletakaan kalastajien täysin 
ymmärtävän, monimutkaisuuden vuoksi. Valitettavasti kalastusalan ammattilaiset ja jopa 
kansalliset hallintoviranomaiset ovat osaltaan liian usein olleet edistämässä tällaisen yhteistä 
kalastuspolitiikkaa koskevan kuvan levittämistä. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 16 -
Rikkomusten seurauksena aloitettujen menettelyjen puolueettomuuden ja avoimuuden 
takaamiseksi komissio on esittänyt ja jäsenvaltiot ovat hyväksyneet neuvoston asetuksen (ETY) 
N:o 2847/93 mukaisesti tietyt säännökset, jotka koskevat yhteisön toimenpiteiden noudattamatta 
jättämistapauksessa sovellettavien rangaistusten tehokkuutta. 
Näiden säännösten mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toteutetaan kaikki 
yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen ja niihin kohdistuvien rikkomusten 
oikeuskäsittelyn kannalta tarpeelliset syrjimättömät toimenpiteet erityisesti laatimalla 
seuraamusluettelo, jolla rikkomuksesta vastuussa oleva henkilö menettää rikkomuksesta 
saamansa taloudellisen hyödyn tai jolla aikaansaadaan vaikutuksia, jotka ovat suhteessa 
rikkomuksen vakavuuteen. 
Lisäksi jäsenvaltioiden on edellä mainitun asetuksen 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
säännöllisin väliajoin toimitettava komissiolle tiedoksi suoritettujen tarkastusten tai valvonnan 
tulokset, jossa eritellään todettujen rikkomusten lukumäärä ja luonne sekä niiden johdosta 
määrätyt seuraamukset. 
Useimmat jäsenvaltiot eivät toimita mitään tietoja määräämistään rangaistuksista vaikka ne 
ilmoittavat syytteeseen pantujen rikkomusten lukumäärän. On helppo löytää esimerkkejä liian 
lievistä rangaistuksista; sitä vastoin tietoja, jotka mahdollistaisivat kalastusalalla määrättyjen 
seuraamusten tehokkuuden arvioimisen, on saatavissa erittäin vähän. Liitteessä II esitetyistä 
tilastoista ilmenee tiedoksi toimitettujen tietojen riittämättömyys. 
Kaiken lisäksi tietyt jäsenvaltiot käyttävät hyväkseen ilmoitusvelvollisuutta kaikkien muiden 
jäsenvaltioiden ja jopa kolmansien maiden kalastajien tekemien rikkomusten järjestelmälliseen 
luettelemiseen. 
Komissio voi arvioida perusteellisesti kalastusta koskevan lainsäädännön täytäntöön panoa 
jäsenvaltioissa vasta sitten, kun jäsenvaltiot toimittavat sille järjestelmällisesti tiedoksi niiden 
tuomioistuinten tai hallintoviranomaisten määräämien seuraamusten määrän ja luonteen. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\tl - 17 
3. YHTEISTYÖ 
On todettava, että kalastusta koskevan lainsäädännön soveltamisen jäsenvaltioissa 
mahdollistavassa oikeudellisessa kehyksessä ei säädetä juuri lainkaan jäsenvaltioiden välisestä 
yhteistyöstä. Jäsenvaltion lainkäyttövalta ulottuu kaikkiin sen vesillä pyytäviin kalastusaluksiin -
ja jopa sen vesialueen ulkopuolelle sen omien alusten ollessa kyseessä. Jäsenvaltion 
lainkäyttövaltaan kuuluu mahdollisuus todeta rikkomukset ja määrätä niiden seuraamuksista. Jos 
lippuvaltion alukset kalastavat useiden jäsenvaltioiden vesillä ja purkavat saaliit aluksesta 
jossain muussa jäsenvaltiossa, lippuvaltion voi olla vaikeaa valvoa alustensa toimintaa. Tämä 
on tilanne erityisesti silloin, kun lippuvaltio myöntää aluskohtaisia saaliskiintiöitä aluksilleen. 
Jäsenvaltioiden väliltä puuttuu erityisesti tällainen yhteistyö. 
Lisäksi jäsenvaltioiden välisen yhteistyön pitäisi tukeutua tietojen ja todistusaineiston vaihtoa 
koskeviin järjestelmiin sekä jossain muussa jäsenvaltiossa tarkastukselta välttyneitä aluksia 
vastaan nostettavia kanteita koskeviin menettelyihin. Kalastusta koskevan lainsäädännön 
kansallisten täytäntöönpanojärjestelmien väliset eroavaisuudet voivat kuitenkin aiheuttaa 
ongelmia. Nykyinen yhteistyön puute heijastaa ehkä vallitsevaa suvaitsevaa asennetta eri maiden 
kansallista kalanjalostusteollisuutta kohtaan, joka pyrkii hyödyntämään kalastusmahdollisuuksia 
enemmän kuin yhteisen kalastuspolitiikan määräämät rajat sallivat. Jos useimpien jäsenvaltioiden 
kalastajat alkavat hyödyntää liikaa kyseisiä kalastusmahdollisuuksia, niin se ei tule 
hyödyttämään ketään; päinvastoin, kalakantojen säilyttämisen vaarantaminen koituu kaikkien 
tappioksi. 
Lippujäsenvaltion ja rannikkovaltion viranomaisten välinen tiivis yhteistyö on tarpeen joidenkin 
kansallisten menettelyjen välisistä eroista aiheutuvien esteiden poistamiseksi. Yhteisön 
lainsäädännön täytäntöönpanon tehokkuus ei saa riippua sovellettavasta kansallisesta 
oikeusjärjestelmästä, joten on välttämätöntä kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, lisätä 
seuraamusten rikkomuksia ehkäisevää vaikutusta sekä varmistaa avoimuuden lisääntyminen. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\fi - 1< 
VI. PÄÄTELMÄT 
Tässä vuonna 1995 laaditussa yhteenvedossa korostuu uusien "valvonta-asetukseen" (N:o 
2847/93) sisältyvien säännösten voimaan saattamisen tunnustettu viivästyminen, minkä 
vaikutusta ei pystytä vielä täysin arvioimaan. Seuraava vuonna 1996 laadittava kertomus tulee 
olemaan erittäin merkittävä tämän asian kannalta. Olisi otettava huomioon neuvoston 
joulukuussa 1994 tekemät päätelmät, joissa vaaditaan erityisen Atlantilla harjoitettavan 
kalastuksen valvontaa koskevan kertomuksen laatimista, sekä vuonna 1996 hankittava kokemus 
kalastuspäiväkirjoihin ja purkamisilmoituksiin liittyvien perustietojen siirtämisestä ATK.Ile, 
mikä on vastedes pakollista. Tästä saatava hyöty on suhteessa jäsenvaltioiden toimittamien 
tietojen yksityiskohtaisuuteen erityisesti kalastuksen valvontaan myönnettävien määrärahojen 
tosiasiallisen käytön sekä havaittuja rikkomuksia ja seuraamuksia koskevien tilastotietojen 
osalta. 
Puutteistaan huolimatta tämä kertomus on komission mielestä erittäin hyödyllinen. Se voi 
osaltaan lisätä jäsenvaltioiden välistä avoimuutta kalastuksen valvonnan alalla. Jäsenvaltiot eivät 
ole panostaneet paljonkaan valvontakoneistojensa esittelemiseen, koska ne eivät ole halunneet 
paljastaa muille omia heikkoja puoliaan. Tämän kertomuksen laatimisen yhteydessä saamansa 
kokemuksen perusteella komissio osaa vastaisuudessa määritellä jäsenvaltioille esittämänsä 
tietoja koskevat pyynnöt paremmin, mikä puolestaan lisää vastaavanlaisten kertomusten 
avoimuutta. Komissio osaa vastaisuudessa myös järjestää paremmin omien voimavarojensa 
käytön. Tätä voimavarojen käytön uudelleen järjestämistä rajoittavat valitettavasti 
kansainvälisillä vesillä (NAFO, ajoverkot) harjoitettavasta valvonnasta väistämättä aiheutuvat 
suuret kustannukset. Komissio toivoo kuitenkin edelleen, että velvollisuuksien jakamista 
koskevien sääntöjen mukaisesti jäsenvaltiot, joita asia koskee, maksavat nopeasti niille 
aiheutuvat kustannukset. Tästä asiasta riippumatta komisio katsoo, että sen on tulevaisuudessa 
asetettava etusijalle: 
kunkin jäsenvaltion toimittamien voimavaroja ja ja valvonnan tuloksia koskevien tietojen 
tarkastaminen avoimuuden periaatteen toteuttamiseksi. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\fi - 19 
seuraavien yhteisön kalastusta koskevaan valvontaan äskettäin sisällytettyjen alojen 
huomioon ottaminen: rakennepolitiikka erityisesti pyynti kapasiteettien arvioinnin osalta, 
pyyntiponnistusten yhdenmukainen seuranta, yhteys markkinoita koskevaan seurantaan, 
tarkastusmahdollisuus kuljetuksen aikana sekä eri tietolähteiden järjestelmälliseen 
keskinäiseen valvontaan liittyvien mahdollisuuksien kehittäminen. 
kaikkia kalastusmuotoja koskevat yhteisön säännösten toistuvaan rikkomiseen liittyvät ja 
muita jäsenvaltioita vahingoittavat ongelmat kuten esimerkiksi kiintiöiden ylitykset 
Pohjanmerellä tai Itämerellä ja teknisten toimenpiteiden laiminlyönti 3 alueella. 
valvonnasta vastaavien kansallisten hallintoviranomaisten sekä edellä tarkoitettujen 
viranomaisten ja PO XIV:n yksiköiden välinen yhteensovittaminen. Uusien tekniikoiden 
(satelliittivalvonta, tietoliikenneyhteydet jne.) käyttöönoton nopeuttaminen muodostaa 
ensisijaisen yhteistoiminta-alan. Muillakin aloilla tarvitaan toki yhteistoimintaa: esimerkiksi 
merellä suoritettavien tarkastusten yhteensovittaminen, jonka tarpeellisuuden Atlantilla 
harjoitettavaa tonnikalan pyyntiä koskeva valvonta on osoittanut, edellyttää yhteisön 
puuttumista asiaan. Sama koskee myös yhden jäsenvaltion yksinomaisella 
talousvyöhykkeellä (EEZ) toimivien ja toisen jäsenvaltion satamassa saaliinsa aluksesta 
purkavien kalastusalusten saaliiden tarkastamista. Yleisesti voidaan todeta, että 
yhteensovittamisprosessissa komission merkitys synergioiden suosijana ja epäluulojen 
hälventäjänä on tärkeä. 
Kansallisten hallintoviranomaisten osalta asioiden yksityiskohtainen tärkeysjärjestys vaihtelee 
tietenkinjäsenvaltioittain. Vuodelle 1996 komissio mainitsee kuitenkin kaksi yleistä painopistettä: 
siirtymisen ATK:n käyttöön sekä kapasiteettien ja ponnistusten valvonnan. 
p:\c3l\rapports\ctrl\rcport\ll - 20 
LIITE I 
JASENVALTIOKOHTAISET KERTOMUKSET 
Kutakin jäsenvaltiota käsittelevä kertomus koostuu kahdesta osasta: 
I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
Kyseessä on kunkin jäsenvaltion sellaisten toimittamien säännösten esittelyn yhteenveto, 
jotka se on saattanut voimaan yhteisen kalastuspolitiikan valvonnan varmistamiseksi. 
Komissio on laatinut yhteenvedon huomioon ottaen jäsenvaltioiden viranomaisten 
esittelyiden pituuden ja erilaisuuden. 
II. Arviointi 
Kyseessä on komission arviointi, joka on saatettu asianomaisen jäsenvaltion tietoon ja 
jonka mahdolliset huomautukset on sisällytetty tähän arvioon. 
Komission arvio sisältää aina kuvauksen kullekin jäsenvaltiolle ominaisista olosuhteista. 
Komissio on laatinut tämän osan siten, että jäsenvaltiot ymmärtäisivät toisiaan 
paremmin. 
2 A 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\fi 
BELGIA 
I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Vastuu belgialaisten ja muunmaalaisten kalastusalusten kalastuksen valvomisesta on ensisijaisesti 
maatalousministeriöllä, vaikka kalastuksen valvonnan tietyt erityisalueet kuuluvat tietoliikenne-
ja infrastruktuuriministeriölle, talousministeriölle ja Flanderin aluehallinnolle. 
Maatalousministeriön sisällä merikalastuslaitos vastaa kalalastin purkamista koskevan tiedon 
keruusta ja valvoo tuontia, markkinoita ja kansallisten kiintiöiden hallintoa. 
Meritarkastuksia täydentää kansallinen laivastolaitos, joka on puolustusministeriön alainen. 
Nämä tarkastukset tehdään yhteistyössä merikalastuslaitoksen kanssa, ja laivaston aluksissa on 
mukana merikalastuslaitoksen henkilökuntaa. 
Rakenteellisista seikoista (lisenssit, alusten ominaisuudet) vastaa merikalastuslaitos, kun taas 
teknisiä seikkoja (moottorin teho, aluksen vetoisuus) valvoo tietoliikenneministeriö 
(meritarkastuslaitos). Laivaston kehitystä säännellään merikalastuslaitoksen myöntämillä 
lisensseillä, ja rahoitusta (lainoja ym.) tarjoaa Flanderin aluehallinto. 
Markkinoiden alalla (laatuluokitus, vetäytymishintojen tasot jne.) vastuu on jaettu seuraavalla 
tavalla: 
laatua/luokittelua valvoo maatalousministeriö (N.D.A.L.T.M.) (kansallinen toimisto 
maatalous- ja puutarhatuotteiden edistämistä varten) 
kalan markkinoilta vetämistä jne. talousministeriö (yleinen taloustarkastuslaitos) 
hintatasoa maatalousministeriö (merikalastuslaitos) 
2 £ 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\fi 
B. VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Merikalastuslaitoksessa on noin 25 työntekijää. 
Kalastustarkastusyksikkö, joka on erillinen yksikkö merikalastuslaitoksen sisällä, koostuu 
yhdestä tarkastajasta ja neljästä kalastusvirkamiehestä, ja se sijaitsee Oostendessa. 
Tarkastusyksikkö käy säännöllisesti satamissa ja huutokaupoissa ja osallistuu laivatarkastuksiin 
ja ilmavalvontatoimiin. Merikalastuslaitoksessa pieni määrä henkilökuntaa huolehtii saaliiden 
rekisteröinnistä ja kiintiöiden hallinnosta. 
Zeebruggessa tehtävissä huutokauppa/satamatarkastuksissa kansallisia tarkastajia avustaa 
paikallinen satamapoliisi. 
Kalastustarkastusyksikkö voi silloin tällöin käyttää hyväkseen tulli- ja valmisteverolaitoksen 
tarkastusyksikön palveluja. 
Kalojen kaupan pitämisen ja teknisten seikkojen (luokitus, tuoreus) valvonnasta vastaa kaksi 
N.D.A.L.T.P:n (maatalousministeriö) tarkastajaa. Yksi tarkastaja (talousministeriöstä) tekee 
markkinoilta vedettyjen kalojen käyttötarkoitusta ja yleistä vetäytymishintojen noudattamista 
koskevat tarkastukset. 
2. Alukset/ilma-alukset 
Kolme laivaston alusta (2 hinaajaa ja 1 rannikkomiinanraivaaja) on käytettävissä 
kalastussuojelutehtäviin. 
Aluehallinnon (ympäristöosasto) valvonnassa oleva ilma-alus vuokrataan yhteensä 
neljäksikymmeneksi tunniksi vuodessa. Sitä käytetään ilmavalvontaan vuoden erityisinä 
ajanjaksoina (kevät - kampelakautta varten). 
ii 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxel\n 
3. Tieto/tietokonepalvelut 
Oostendeen on perustettu keskitetty lietokonepalvelu (AS-400 IBM keskusyksikkö). Sitä 
käytetään saalispäiväkirjoista, purkausilmoituksista, myynti-ilmoituksista, kaupan pitämistä 
koskevasta tiedosta (hinnat, määrät, laatuluokitus jne.) ja myönnettyjen lisenssien luettelosta 
saatujen tietojen varastoimiseen. 
Alusten rekisteröinti, joka on tietoliikenneministeriön vastuulla, on myös tietokoneistettu. 
Tietoja (myynti-ilmoitukset ym.) Zeebruggen huutokaupasta siirretään päivittäin suoraan 
merikalastuslaitokseen. Muista huutokauppakeskuksista tulevat tiedot päivitetään manuaalisesti 
Oostendessa. 
C. TOIMINTA 
Maissa (huutokaupoissa, ostajille ja aluksille) tehtiin vuonna 1994 yhteensä 208 tarkastusta. 
Niistä 99 tehtiin Zeebruggessa, 71 Oostendessa, 17 Nieuvvpoortissa ja 21 muualla. 
Näissä tarkastuksissa havaittiin 64 selvää rikkomusta (suurin osa näistä koski 
kalastuspäiväkirjoja tai purkausilmoituksia). Noin 30 prosenttia kaikista rekisteröidyistä lastin 
purkamisista tarkastettiin. 
Noin 95 prosenttia kaikista kalastuspäiväkirjan tiedoista palautetaan. Sama koskee 
purkausilmoituksia ja myynti-ilmoituksia. Tietoja vaihdetaan lisäksi säännöllisesti Tanskan 
(modeemin kautta), Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. 
Kalastuspäiväkirjan/purkausilmoituksen tiedot tarkistetaan myynti-ilmoitusten avulla, mikä 
tehdään noin 75 prosentille lastin purkamisista. Poikkeavuudet ym. tunnistetaan ja niistä 
ilmoitetaan kalastustarkastusyksikköön seurantaa varten. 
^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi 
Tarkastukset merellä 
Vuonna 1994 tarkastettiin kuusikymmentäkahdeksan alusta (pääasiassa belgialaisia ja 
alankomaalaisia), ja havaittiin yhteensä yhdeksän rikkomusta. Merellä partioitiin alueella lVc 
yhteensä 34 päivää vuonna 1994. 
Ilmavalvonta (40) tuntia johti 302 havaintoon. 
is 
p:\c3l\rnpports\ctrl\annexel\fi 
//. Arviointi 
A. Yleistä 
Kalastuslaivasto muodostuu pienestä määrästä keskikokoisia aluksia. Suhteellisen suuri osa 
niiden saaliista puretaan maihin muissa jäsenvaltioissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat 
ja Tanska). Vuonna 1994 kiintiö ylitettiin 9 kalakannan osalta. Erityisesti kampelakiintiön 
hallinto on hyvin rajoittavaa. Yksinomainen talousvyöhyke on kooltaan pieni ja rantaviiva on 
suhteellisen lyhyt, ja siinä on vähän osia. 
B. Vahvat ja heikot puolet 
Saaliit rekisteröidään tietokoneelle. Se perustuu kalastuspäiväkirjan otteiden, lastin 
purkausilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoihin. Noin 75 prosenttia lastin purkamisista 
tarkistetaan. Saaliin rekisteröinti vaikuttaa luotettavalta ensimmäiseen myyntiin huutokaupassa 
tarjottujen lastien purkauksien osalta. Lastien purkaminen muissa jäsenvaltioissa tilastoidaan 
kalastuspäiväkirjan otteiden perusteella. Tämä tieto tarkistetaan asianomaisen jäsenvaltion 
antamien lastin purkamista ja myyntiä koskevien tietojen perusteella. 
Vaikka tarkastuksesta vastaavien viranomaisten lukumäärä on kasvanut viime vuosina, niiden 
lukumäärää pidetään silti riittämättömänä. Näillä viranomaisilla ei ole myöskään tarvittavia 
laillisia valtuuksia tehtävänsä suorittamiseen maalla ja merellä. 
Kolme merivoimien alusta, joilla on rajallinen kyky valvoa kalastusta, tekee osa-aikaisia 
tarkastuksia merellä. Ilmavalvontaa on ainoastaan 40 tuntia vuodessa. Näillä keinoin saatujen 
havaintojen laillisuus on kiistanalaista. 
Arvellaan, että rekisteröimättömiä lastin purkamisia kuitenkin tehdään. Tulli- ja 
poliisiviranomaiset avustavat kalastustarkastajia tällaisten toimien paljastamiseksi. 
Z.L 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi 
TANSKA 
I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Vastuu kalastuksen valvonnasta on kalastusosastolla, joka on nykyään osa maatalous- ja 
kalastusministeriötä vuonna 1994 tehdyn uudelleenjärjestelyn seurauksena. 
Kalastusosastossa on jaosto, joka vastaa erityisesti valvonnasta, johon sisältyvät myös varsinaiset 
tarkastukset. Muita kyseiselle osastolle annettuja tehtäviä ovat saaliiden rekisteröinti, lisenssien 
myöntäminen sekä rakenteita ja kaupan pitämistä koskevat seikat, jotka liittyvät 
kalastusteollisuuteen. 
Varsinainen kalastustarkastusyksikkö on hajautettu siten, että suurin osa tarkastajista toimii 
tärkeimmissä kalastussatamissa, ja heidän toimiaan koordinoidaan osaston sihteeristön kautta. 
Tietyillä vastuualueilla, kuten rakenteiden ja kaupan pitämisen alueilla, tarkastusyksikköä 
avustavat tai sen kanssa tekevät yhteistyötä muut erikoistuneet julkiset elimet, esimerkiksi tulli-
ja valmisteverolaitos sekä terveyteen ja eläinten terveyteen liittyvät laitokset. 
Tarkastusyksiköllä on omat tarkastusresurssinsa - partioalukset ja tietokonejärjestelmät, jotka 
ovat sen yksinomaisessa valvonnassa. 
Tarkastusyksikön päätavoitteena sekä keskitetystä että paikallisesta näkökulmasta on saaliita 
koskevan tiedon keruu kalastuspäiväkirjoista/purkausilmoituksista ja niiden vertailu 
huutokauppakeskusten ja ostajien toimittamien myynti-ilmoitusten tietojen kanssa. Näitä tietoja 
tarkastellaan järjestelmällisesti, ja havaitut poikkeavuudet tutkitaan. Tarkastelun helpottamiseksi 
on luotu kaksi tietokantaa, jotka käsittävät lastin purkamiset ja myynnit. 
2-1 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
B. VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Mitä tulee varsinaisiin tarkastajiin, tarkastusyksiköllä on 143 tarkastajaa, jotka on jaettu 
tärkeimpien kalastussatama-alueiden kesken. Lisäksi sihteeristössä on 25 työntekijää, kun taas 
kalastuspäiväkirjoista/purkausilmoituksista/myynti-ilmoituksista saatujen tietojen käsittelystä 
vastaavassa ATK-palvelussa on 24 työntekijää. Saaliita, joita sitovat rajoitukset sallitusta saaliin 
enimmäismäärästä, koskevia tietoja tarkastelee ja päivittää 3 lisätyöntekijää. 
2. Alukset/ilma-alukset 
Kalastuspartiointiin käytetään yhteensä viittä alusta. Näillä aluksilla on yhteensä 102 hengen 
miehistö. Kalastustarkastusyksikkö ei suorita ilmavalvontaa. 
3. ATK-voimavarat 
Tietokonejärjestelmiä on otettu käyttöön kalastuspäiväkirjoista/ purkausilmoituksista ja myynti-
ilmoituksista saatujen tietojen käsittelemiseen, saaliiden palautusten rekisteröintiin sekä 
kalastustoimia ja pyyntiponnistuksia koskevien jatkuvien tutkimusten tekemiseen. 
Tieto on tallennettu keskusyksikköön, johon henkilökunnalla on pääsy paikallisen verkon kautta. 
Paikalliset tarkastajat on liitetty yhteen verkon kautta, ja myös heillä on pääsy keskusyksikköön. 
zx 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
C. TOIMINTA 
Tarkastustoiminta sataman ja toimen tyypin mukaan luokiteltuna 
Taulukko 1 
Tarkastusyksikön 
sijainti 
Esbjerg 
Fredericia 
Fredrikshavn 
Nyk0bing Mors 
Randers 
Roskilde 
Yhteensä Työntekijöiden 
lukumäärä 
21 
19 
29 
25 
18 
31 
143 Alusten 
tarkastusten 
lukumäärä 
1475 
107 
1524 
457 
83 
1107 
4573 Ostajien 
tarkastusten 
lukumäärä 
1016 
50 
2617 
993 
293 
205 
5174 
23 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Tarkastukset merellä - partioalusten partiointipäivien lukumäärä ICES-alueittain 
Taulukko 2 
ALUS 
Jens Vasver 
Nordsoen 
Nordjylland 
Vestkysten 
Viben 
Muut 
alukset 
Yhteensä ALUE 
IVA 
12 
12 IV b 
142 
14 
117 
1 
274 III AN 
2 
49 
97 
148 III AS 
26 
28 
21 
75 III B 
2 
80 
1 
83 III C 
1 
5 
102 
3 
111 III D 
51 
16 
31 
98 
Merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä ICES-alueittain 
ALUS 
Jens Vaever 
Nords0en 
Nordjylland 
Vestkysten 
Viben 
Yhteensä ALUE 
IVA IV b 
200 
5 
68 
293 III AN 
1 
48 
89 
128 III AS 
10 
15 
14 
39 1KB 
7 
7 III C 
13 
71 
84 IIID 
39 
20 
6 
65 
Tulokset: 
Meri- ja satamatarkastusten yhteydessä havaittujen selvien rikkomusten lukumäärä: 
Satamatarkastukset: 182 - suurin ryhmä kalastuspäiväkirja/purkausilmoitusvelvollisuus (57) 
Meritarkastukset: 59 
3 o 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Lastin purkamista, huutokauppoja ym. koskevien tietojen tarkistaminen 
Tarkistus tehdään pääasiassa vertailemalla järjestelmällisesti kalastuspäiväkirjoja/ 
purkausilmoituksia sekä myynti-ilmoituksia. Paikalliset tarkastajat keräävät satamissa lastien 
purkamista ja myyntiä koskevat tiedot ja toimittavat ne keskusviranomaisille. Tiedot 
huutokaupoissa tehdyistä tai suurostajien (kalanjalostuslaitokset) tekemistä ostoista on 
toimitettava neljänkymmenenkahdeksan tunnin sisällä. Näitä tietoja koskevat vertailevat 
tarkistukset tehdään päivittäin virheiden, puuttuvan tiedon ja poikkeavuuksien löytämiseksi. 
Lisäksi käydään säännöllisesti suurissa huutokauppakeskuksissa määrien, luokittelun ja 
tuoreuden tarkastamiseksi ja kaupan pitämistä koskevien määräysten yleisen noudattamisen 
valvomiseksi. 
Lastin purkamista koskevien tietojen tarkistus fyysisin tarkastuksin (valvonta ja purettujen 
määrien rekisteröinti - laatikoiden lukumäärä ja paino) tehdään vain noin 3 prosentille. 
Aluksille, joilla ei ole kalastuspäiväkirjaa, on olemassa lisenssijärjestelmä, ja niiden saalis 
rekisteröidään myynti-ilmoitusten perusteella. 
Lastin purkamiset kolmansista maista 
Tanskalaisten alusten kolmansissa maissa sijaitseviin satamiin purkamat lastit tarkistetaan 
kalastuspäiväkirjojen/purkausilmoitusten avulla ja vertaamalla niitä myöhempiin myynti-
ilmoituksiin, jos saalis myydään Tanskassa. Vuonna 1995 myynti-ilmoituksen mallia muutettiin 
niin, että siihen sisältyy tietoa taloudellisesta alueesta, jonne saalis on viety. 
Teknisten säilyttämistoimien (pyydysten tyyppi, kalojen koko jne.) valvonta 
Kalastustarkastusyksikkö tekee tarkastuksia satamatarkastusten ja meripartion »tien yhteydessä. 
Tämäntyyppisten tarkastusten lukumäärästä (tai tiheydestä) ei ole tarkkoja tietoja. Yleensä ne 
tehdään rutiiniluonteisten satamatarkastusten yhteydessä. 
•*i 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l \fi 
Kansalliset viranomaiset ovat havainneet alamittaisia kaloja (erityisesti keisarihummeri) koskevia 
ongelmia, mutta niillä on ollut vaikeuksia näiden ongelmien poistamisessa, koska monel niistä 
ilmenevät pienempien lastien purkamisten yhteydessä, joita ei voida valvoa jatkuvasti. 
Silmäkokoja ja pyydyksiä yleensä tarkastetaan meripartiointien yhteydessä. Tarkastus- tai 
havaintomääristä ei ole saatavilla tarkkoja lukuja. Tehokasta valvontaa haittaa se, että alukset 
voivat pitää merellä ollessaan erityyppisiä pyydyksiä ja silmäkokoja, ja se rajoittuu viimeisen 
vedon tarkastukseen. 
Kalojen kuljetus 
Maitse kuljetettuja kaloja valvotaan ensisijaisesti näyttein ja pistokokein. Valta pysäyttää 
kuljetusajoneuvoja on kansallisella poliisiviranomaisella, mikä estää laajemman valvonnan. 
Tyydyttävä valvonnan taso voidaan saavuttaa yhteistyöllä kansallisen poliisiviranomaisen kanssa. 
id 
p:\e31\rapports\ctrl\annexel\fi 
IL A rviointi 
A. Yleistä 
Tanskan yksinomainen talousvyöhyke on pieni, mutta Tanskalla on pitkä rantaviiva, jolla on 
yli 200 satamaa. Kalajauhoteollisuus keskittyy Jyllannin länsirannikolle. Tanskan rannikolla ja 
saarten välissä on paljon pieniä satamia. Tärkein Itämeren satama on Nekso Bornholmissa. 
Tanskan laivasto harjoittaa monenlaista kalastusta. Laivaston ylikapasiteetti on vähitellen 
pienentynyt, eikä kiintiöihin kohdistu liiallisia paineita, lukuun ottamatta tiettyjä lajeja kuten 
turska ja kampela Pohjanmerellä. Suurin saalismäärä koostuu pienistä lajeista, joita käytetään 
kalajauhoon ja öljyyn. Äskettäin tarkistettu näytteenottojärjestelmä osoittaa, että sillilastin 
purkamiset vähenivät hoito-ohjelman sekä todennäköisesti tiettyjen biologisten kehitystulosten, 
kuten lisääntyneiden kilohailiesiintymien johdosta. Teollisen kalastuksen valvonta on kuitenkin 
edelleen hankalaa. Tämä koskee erityisesti sekalaisten sillikalojen kalastusta 
Skagerrak/Kattegatissa, jossa määräysten epäselvyyksiä käytetään hyväksi mahdollisimman 
paljon. Myös muun teollisen kalastuksen sivusaaliit voivat aiheuttaa ongelmia. Jopa niin 
kutsuttua puhdasta kalastusta on tarkkailtava, koska on mahdollista tehdä virheellisiä 
ilmoituksia, esimerkiksi ilmoittaa silli tuulenkalaksi. 
Ammattikunta on hyvin järjestäytynyttä, minkä pitäisi helpottaa sen valvontaa. 
B. Vahvat ia heikot puolet 
Tanskan kalastuspolitiikalla on pitkä historia, ja se kattaa laajan alan. Tästä ovat osoituksena 
kattavat kansalliset määräykset. 
Viranomaiset ovat perustaneet hyvin laaja-alaisen järjestelmän saaliiden rekisteröimiseksi. 
Kalastuspäiväkirjan otteetja kalanostajien toimittamat myynti-ilmoitukset käsitellään tietokoneen 
avulla. Tietojen paikkansapitävyys tarkistetaan järjestelmällisesti. Fyysiset tarkastukset eivät 
kuitenkaan ole yhtä laajoja. 
5 3 
p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Kalastuspäiväkirjan merkintöjä ei tarkisteta perusteellisesti. Kansalliset tarkastajat eivät tarkasta 
riittävästi myynti-ilmoituksia, joita itse asiassa käytetään purkausilmoituksina, vaikka laittomia 
kalastajien ja ostajien välisiä järjestelyjä saattaa esiintyä. Kalastuspäiväkirjojen ja myynti-
ilmoitusten vertailua olisi useammin täydennettävä fyysisillä tarkastuksilla. Tässä suhteessa 
Tanskan viranomaiset huomauttavat, että: 
Saaliiden ja purkamisien rekisteröinnin tarkastusjärjestelmä jakautuu Tanskassa 
kolmeen osaan: fyysiseen tarkastukseen, asiakirjojen tarkastukseen ja kirjanpidon 
tarkastukseen. Näiden tarkastusten laajuus riippuu siitä missä kalavaroja voidaan 
käyttää tehokkaimmin, fyysisen tarkastuksen yhteydessä voidaan varmistaa 
kalastuspäiväkirjan tietojen ja myynti-ilmoitusten paikkansapitävyys. Eräitä lajeja 
sääntelevien kansallisten standardien noudattaminen varmistetaan paikallisten 
yksiköiden säännöllisesti suorittamilla asiakirjojen tarkastuksilla sekä yritysten 
kirjanpidon tarkastuksilla. Asiakirjojen tarkastuksen yhteydessä kalastuspäiväkirjojen 
ja myynti-ilmoitusten tietoja verrataan säännellyn kalastustoiminnan mukaisesti 
sallittuihin saaliisiin. Kalastusta valvotaan näin ollen monipuolisesti alustasolla. 
Paikalliset kalastuksen valvonnan yksiköt tarkastavat lisäksi yritysten kirjanpidon. 
Tätä varten ne valitsevat määritellyn ajanjakson ja tarkastavat pistokokein tuotteiden 
saapumisen ja lähtemisen sekä niihin liittyvät rahoitustoimet vastaanotettujen tai 
ostettujen määrien ja myytyjen määrien vastaavuuden varmistamiseksi. Tämän 
menetelmän avulla voidaan havaita mahdollisesti rekistereissä olevat virheelliset 
tiedot. 
Teollisuussaaliiden hallinnollinen rekisteröinti ei ole täysin tyydyttävää. Teollisuuslastien 
ostajat mainitsevat ainoastaan saaliin päälajit; yksittäisten saaliiden koostumus ei yleensä ole 
viranomaisten tiedossa. Tällä tavoin teollisuussaalis, jossa on partaturskan lisäksi suojeltuja 
lajeja, voidaan ilmoittaa kokonaan partaturskasaaliiksi. Tämän seurauksena tiettyjä lajeja 
ilmoitetaan saalisilmoituksissa liikaa, kun taas toisia ilmoitetaan liian vähän. 
Maailmanlaajuinen, näytteenottojärjestelmään perustuva tieteellinen arvio teollisuussaaliista 
kuitenkin korjaa näitä puutteita. Komissio ei kuitenkaan kykene takaamaan kyseisen 
näytteenottojärjcstelmän täyttä tehokkuutta. Merellä ei myöskään riittävässä määrin valvota 
suoraan erityisiä hoitotoimia, joilla rajoitetaan teollisuuskalastusta ongelma-alueilla. 
Satelliittiseurantajärjestelmällä tämä ongelma voitaisiin voittaa. 
3 Y 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi 
Teollisuussaaliiden rekisteröinnin osalta Tanskan viranomaiset toteavat: 
Teollisuussaaliiden rekisteröinti on tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta 
vuodeksi 1995 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden tietyistä 
pyyntiedellytyksistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) 
N: o 3362/94 5 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen. Käytetty järjestelmä soveltuu 
erinomaisesti kalakantojen hallintoon, jos sitä täydennetään näytteenotto-ohjelmalla, 
jota voidaan käyttää biologisia kysymyksiä koskevien tiedustelujen yhteydessä. 
Mainitun ohjelman järjestämisestä ja otettujen näytteiden määrästä voidaan tietenkin 
keskustella. 
Toisaalta viranomaiset eivät tuomitse kalastajia, ellei sivusaaliiden sallitun määrän ylitys ole 
merkittävä. Jos sivusaaliiden sallittu määrä on esimerkiksi 10 prosenttia, syytetoimet 
aloitetaan vasta jos sivusaalis on vähintään 20 prosenttia. Tuomiona on sakko ja saaliin 
laittoman osan arvon takavarikointi. 
Valvonta merellä on usein vähäistä. Partioaluksille määrätään myös muita tehtäviä, kuten 
kalastajien auttaminen. Niiden tehokkuutta lisäisi ilmavalvonnan käyttöön ottaminen. 
Tanskan viranomaiset huomauttavat, että: 
Merellä olevat tarkastajat käyttävät noin 80 prosenttia ajastaan valvontaan ja noin 
20 prosenttia pelastustoimintaan ja hinaukseen. Vuonna 1994 tarkastajien 
merelläolopäiviä oli 801 ja he liikkuivat merellä yhteensä 120 127 merimailia. 
is 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
Vuonna 1994 turskankalastuksen valvonta Itämerellä aiheutti erityisiä ongelmia. 
Tarkastusyksiköllä oli vaikeuksia lukuisten ulkomaisten lastin purkausten hallinnassa, ja siksi 
sillä ei ollut riittäviä voimavaroja kalastuksen valvontaan. Kaiken lisäksi yksi silloin 
Itämerellä liikkuvista tarkastusaluksista ei ollut tehtävään sopiva. Komission pyynnöstä 
Tanskan viranomaiset ovat tehneet hallinnollisen tutkimuksen tästä kalastuksesta. 
ie 
p :\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \i"i 
SAKSA 
I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Vastuu kalastuksen valvonnasta liittotasavallassa on jaettu keskusviranomaisten ja osavaltioiden 
viranomaisten kesken. Keskusviranomaiset ovat elintarvike-, maatalous- ja 
metsätalousministeriössä. 
Kalastustarkastajia on ministeriössä ja osavaltioissa. Molemmat tarkastusyksiköt ovat vastuussa 
seuraavista tehtävistä: 
lastin purkamisen sekä pyydysten ja alusten ominaisuuksien valvonta; 
laatua sekä teknisten ja muiden sääntöjen noudattamista (hinnat, vetäytymistuoreus, 
luokitus jne.) koskevien tarkastusten tekeminen; 
tietojen tarkistus sekä saalis- ja myyntitietojen vertailu. 
Eräät erikoistuneet julkiset elimet osallistuvat myös kalastustoiminnan eri osa-alueiden 
valvontaan: 
alusten/pyydysten tekniset ominaisuudet: Liittotasavallan merenkulku- ja 
merenkartoitustoi mi sto 
markkinat: Liittotasavallan eläinlääkintätoimisto 
Liittotasavallan maatalous- ja elintarviketoimisto - BLE 
Saksan interventioelin 
tuonti: tulli- ja valmisteverolaitos 
valvonta-alukset: rannikkovartiosto. 
B. VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Kalastustarkastusyksikkö 
Rannalla toimivien tarkastajien kokonaismäärä liittotasavallassa on 30, joista 4 on liittotasavallan 
tarkastajia ja 26 osavaltioiden tarkastajia (Schleswig-Holstein: 10, Mecklenburg-Vorpommern: 
12, Hampuri 1). 
^> 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Tätä ydinryhmää avustaa osavaltioiden lisähenkilöstö, jota käytetään valvontatehtäviin suurissa 
valvontaoperaatioissa. 
2. Alukset/ilma-alukset 
Liittotasavallassa on käytössä yhteensä 21 valvonta-alusta. Nämä on jaettu keskusviranomaisille 
(4 alusta) ja osavaltioille (17 alusta). Lisäksi 12 tullialusta vastaa tietyistä valvontatehtävistä, 
esimerkiksi partioinneista Saksan kalastusalueen ulkorajoilla ja tietyillä suojelluilla alueilla 
kampelan tarkkailemiseksi. Nämä alukset eivät kuitenkaan tee varsinaisia kalastustarkastuksia. 
Valvonta-alusten toimintaa koordinoi kansallinen rannikkovartiosto. 
Kalastuksen valvonnassa ei käytetä ilma-aluksia. 
3. Tietojenkäsittely 
Kiintiöiden hoitoa, kansallista kalastuslaivastoa ja markkinoita koskevat tiedot on syötetty 
tietokoneeseen liittotasavallan maatalous- ja elintarviketoimistossa (BLE). Lisäksi eräillä 
yksittäisillä osavaltioilla on tietokonejärjestelmät, kun taas toiset asentavat niitä parhaillaan. 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I \l"i 
c. TOIMINTA 
Kalastustarkastusyksikkö 
Satamatarkastukset 
Vuonna 1994 tehtiin yhteensä 10 539 satamatarkastusta. 
Nämä sijoittuvat seuraavasti: 
Osavaltio Satamatarkastusten lukumäärä 
Mecklenburg -Vorpommern 7383 
Niedersachsen 2473 
Schleswig-Holstein 683 
YHTEENSÄ 10539 
Näiden tarkastusten yhteydessä havaittiin yhteensä 176 rikkomusta. Pääosa rikkomuksista koski 
kalastuspäiväkirjoja tai purkausilmoituksia. 
Rikkoni ustyyppi Aluksen kansalaisuus 
Saksa Tanska 
Kalastuspk./purkausilm. 53 4 
Laiton pyydys 10 
Aluksen 1 
vetoisuus/moottorin 
kapasiteetti 
Sivusaalis 1 
Alamittaiset kalat 8 
Luvaton kalastus 5 
Pyydysten merkinnät 5 
Alusten merkinnät 17 
Muut 76 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxcl\fi "3 9 
Alusten tarkastusten lisäksi valvontaviranomaiset tarkastivat lastin purkamisia purkauspaikalla 
tai huutokauppakeskuksissa. Vuonna 1994 niistä tarkastettiin arviolta kolmekymmentä 
prosenttia, pääasiassa huutokaupoissa. Maakuljetuksia ei tarkastettu. 
Kalastuspäiväkirjan merkintöjä, purkausilmoituksia ja myynti-ilmoituksia vertailtiin kaikkien 
vähintään 10-metristen alusten osalta. Nämä lastin purkamiset edustivat yhdeksääkymmentäviittä 
prosenttia kaikista lastin purkamisista liittotasavallan satamiin. Alle 10-metristen alusten saaliit 
ilmoitetaan viranomaisille kuukausittain. 
Erityistarkastukset kohdistuivat kalojen vähimmäiskokoa koskevien vaatimusten noudattamiseen 
(sekä merellä että satamassa), vähimmäissilmäkokoihin ja jonkin verran kalan kuljetukseen. 
Tarkastukset merellä 
Alue Päivien lukumäärä Tarkastukset 
ICES III 1415 2843 
ICES IV 1344 1645 
ICES V 4 
ICES VI 2 
ICES XII 14 
ICES XIV 68 
YHTEENSÄ 2847 4488 
VIeripartiot havaitsivat yhteensä 265 rikkomusta. 
Merellä havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden ja rikkomuksen tyypin mukaan 
jaoteltuina 
Rikkomuksia 
tehneiden alusten 
kokonaismäärä 
YHTEENSÄ: 265 Aluksen kansalaisuus 
Belgia 
2 Saksa 
240 Tanska 
7 Alankomaat 
15 Britannia 
1 
Päätyyppejä olivat kalastuspäiväkirjaan liittyvät sääntöjenvastaisuudet, luvattomat pyydykset, 
luvaton kalastus, oleskelu suljetulla alueella jne. 
M^ 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe I \fi 
Tarkastettujen kalastusalusten lukumäärä kansalaisuuksittain 
Saksa 3778 
lanska 138 
Alankomaat 503 
Britannia 45 
Belgia 24 
YHTEENSÄ 4488 
\\ 
p:\c3l\rapports\ctrl\niinexel\fi 
II. Arviointi 
A. Yleistä 
Saksan kalastuksen määrä on vähentynyt huomattavasti viimeisen 15-20 vuoden aikana. Saksa 
on mukauttanut laivastonsa rakenteen ja koon käytettävissä oleviin kiintiöihin. Ylikapasiteettia 
ei ole. Yksinomainen talousvyöhyke on pieni, ja Pohjanmeren rannikko on suhteellisen lyhyt, 
ja siinä on vain vähän satamia. Itämeren rannikolla on enemmän lähinnä pieniä satamia. 
Saksalla on merkittävää kalanjalostusteollisuutta, joka on suurelta osin riippuvainen 
tuontituotteista. 
B. Vahvat ia heikot puolet 
Satamissa havaittavat teknisten määräysten rikkomiset aiheuttavat vähän ongelmia, ja valvonta 
vaikuttaa riittävältä, vaikka sitä haittaa henkilökunnan puute osavaltioissa. Tilanne on varsin 
erilainen merellä; vaikuttaa siltä, että kalastussuojelualuksia ei käytetä parhaalla mahdollisella 
tavalla, koska toimivalta jakautuu liittotasavallan viranomaisten ja osavaltioiden viranomaisten 
kesken. 
Saksan avomerilaivasto on aktiivinen koko Pohjois-Atlantilla. Laivastoa saattaa suurimman osan 
aikaa saksalainen kalastussuojelualus (Fischereischutzboot). Siksi Saksan viranomaisilla on hyvät 
tiedot tämän laivaston osan toimista kalavesillä. Pakastustroolareilla tehdyt lastin purkamista 
koskevat tarkastukset ovat hyvin perusteellisia. Tarkastajat kirjaavat purkamisen ja tarkistavat 
säännöllisin väliajoin yksiköiden merkitsemisen. He ottavat myös näytteitä jäädytetyistä 
fileekimpaleista ja lähettävät ne eläinlääkintäviranomaiselle lajintunnistamista varten. 
Saaliiden rekisteröinti perustuu kalastuspäiväkirjan otteisiin, purkausilmoituksiin ja myynti-
ilmoituksiin. Siinä käytetään monipuolisesti mukautuskertoimia. Yleisesti ottaen saaliiden 
ilmoitusjärjestelmä vaikuttaa luotettavalta. 
Y S 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Vuonna 1994 turskankalastuksen valvonta Itämerellä aiheutti erityisiä ongelmia. 
Tarkastusyksiköt eivät kyenneet hallitsemaan lukuisia tapauksia, joissa lajit ilmoitettiin 
virheellisesti, eivätkä myöskään turskan tuontia ja kuljetusta. Toimivaltaiset viranomaiset tekivät 
aloitteita Tanskan alueella kalastavien saksalaisten alusten valvomiseksi sekä vastavuoroisia 
järjestelyjä Tanskan partioalusten suhteen. Komission pyynnöstä Saksan viranomaiset ovat 
panneet toimeen hallinnollisen tutkimuksen tästä kalastuksesta. 
M l 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
KREIKKA 
L Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Vastuu kalastustoiminnan valvonnasta jakaantuu eri ministeriöiden ja julkisten organisaatioiden 
kesken. Ministeriöittäin valvonnasta vastaavat maatalousministeriö (kalastuksen pääosasto) ja 
kauppalaivastoministeriö (rannikkovartiosto ja poliisiosasto) sekä vähäisemmässä määrin 
kauppaministeriö. Varsinaisesta valvonnasta huolehtivat kauppalaivastoministeriön alaisuudessa 
toimivat satamaviranomaiset (yhteensä 172). Rannikkovartioviranomaiset myöntävät 
kalastusalusten turvallisuustodistuksia ja valvovat lisäksi kalastustoimintaa ja saaliiden purkausta 
sekä varmistavat kansallisen ja yhteisön lainsäädännön noudattamista yhteisen kalastuspolitiikan 
puitteissa (silmäkoko, tekniset toimenpiteet jne.). Lisäksi ne tutkivat rikkomusmenettelyjä. 
Maatalous- ja kauppaministeriön erikoistuneet yksiköt vastaavat purkaussatamasta 
kalakauppoihin ja käsittely-yksiköihin kuljetettujen kotimaisten ja tuotujen kalatuotteiden 
valvonnasta sekä seuraavat kaupan pitämiseen, terveyttä ja myyntiä koskeviin seikkoihin 
sovellettavan kansallisen ja yhteisön lainsäädännön noudattamista. 
B. VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Kuten edellä mainittiin 172 rannikkovartioston nimeämää satamaviranomaista huolehtivat 
pääosin valvonnasta. Satamatarkastuksesta ei ole käytettävissä tarkkoja henkilötietoja. 
Tarkastukset on keskitetty yli kymmenmetrisiin aluksiin, joiden kokonaismäärä on 2416 (12 % 
aluskannasta), lisäksi valvotaan 12 tärkeintä huutokauppakeskusta, jotka myyvät 30 % puretusta 
saaliista. Kalastuspäiväkirjoja/purkausilmoituksia ja myynti-ilmoituksia ei vertailla keskenään 
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 40 artiklan 1.1.1993 asti kestävän lykkäyksen vuoksi. 
HH 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
2. Alukset/ilma-alukset 
Valvonnan käytössä on yhteensä 120 valvonta-alustaja 70 autoa. 
Niiden käyttötavasta ja partiointitoiminnan tuloksista ei ole käytössä yksityiskohtaista tietoa. 
Ilmavalvonnan käytössä on neljä kevytrakenteista lentokonetta. Myöskään niiden toiminnasta 
ei ole annettu yksityiskohtaista tietoa komissiolle. 
3. Tietotekniikka 
Kreikan viranomaiset ovat laatineet seuraavat tietokonejärjestelmät: 
Kauppalaivastoministeriö on rakentanut HELLAS - PACK -laitteiston avulla tietokone- ja 
pääteverkon toimipaikkansa ja alueellisten laitostensa sekä 12 satamaviranomaisen käyttöön 
(Pireus, Thessalonika, Patras, Kavala, Kios, Korfu, Heraklion, Volos, Rodos, Halkida, Lalamata 
ja Syros). Koko tietoverkko käyttää TCP/IP tietojärjestelmää. 
Tietokoneet siirtävät Kreikan kalastuslaivastoa koskevia tietoja. ASIAKASPALVELIN -
ympäristösovellukset toimivat kaikkialla verkossa ja ne mahdollistavat automaattisen 
tietojenvaihdon. Tieto tallennetaan kauppalaivastoministeriön keskustietokoneen tietokantoihin 
ja se on tarkoitettu kaikkien verkon käyttäjien käyttöön. 
Kauppalaivastoministeriö on hankkinut SUN 690 MP -tietokoneen ja kehittänyt ETHERNET-
verkon, joka yhdistää 50 päätettä ja tulostinta viiden päätepalvelimen ja henkilökohtaisten 
tietokoneiden välityksellä. 
Satamien rannikkovartioviranomaisten toimistoihin on asennettu SCO-UNIX-järjestelmät. 
Kalastuslaivastoa koskevat tiedot tallennetaan keskustietokoneen tietokantaan. 
Tietokantaan syötetään päivittäin rannikkovartioviranomaisten kalastusalusten nykytilasta ja 
niiden ominaisuuksien muutoksista antamia tietoja asetuksen (EY) N:o 109/94 mukaisesti. 
4X 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Asetuksen 109/94 mukaisesti kaikkia kalastusaluksiin tehtyjä muutoksia koskevan lopullisen 
valvonta/hyväksymisvaiheen jälkeen asia siirtyy maatalousministeriöön, joka on ylin 
toimivaltainen elin ja vastaa yhteisen kalastuspolitiikan ja kalavarojen hoidon toteuttamisesta. 
Kaikki tiedot tallennetaan päivittäin magneettisesti. 
Satelliittia hyväkseen käyttävä kalastustoimintaa valvova koesovellutus on jo otettu käyttöön ja 
sen antamat tulokset ovat tyydyttäviä. Tähän koesovellutukseen osallistuu 18 kalastusalusta ja 
kuusi rannikkovartioston partiointivenettä. 
C. TOIMINTA 
Valvonnasta ja tarkkailusta vastaavien kolmen ministeriön erikoistuneen yksikön työkenttä on 
laaja. Siihen kuuluu turvallisuustodistukset, kalastuslisenssit, purkaukset, kalojen koot ja 
kalalajit, pyydykset, kalastusmenetelmät, aluksesta puretun kalan maahantuonti ja kuljetus, 
alusten ominaisuuksien ja alusten kokoonpanon tekniset tarkastukset, mukaan lukien kansallisen 
kalastusrekisterin päivittäminen, kaupan pitämisen laatuluokitus sekä markkinoilta vetämistä 
koskevat menettelyt. 
Yllämainittuja tehtäviä varsinaisesti suorittavan henkilökunnan ja muiden voimavarojen määrästä 
ei ole yksityiskohtaisia tietoja. 
MC 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
IL Arviointi 
Italian tavoin Kreikka ei ole vielä täydellisesti mukautunut yhteiseen kalastuspolitiikkaan 
sovellettavaan valvontajärjestelmään. 
Sen vuoksi kansallisten valvontalaitosten tärkein tehtävä on kansallisen lainsäädännön ja 
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 erityisten näkökohtien täytäntöönpano. 
A. Valvontalaitoksen rakenne 
Pääosan valvontatehtävistä suorittaa rannikkovartiosto, jonka tukikohdat toimivat tärkeimmissä 
satamissa. Tämä laitos vaikuttaa hyvin organisoidulta ja sopivalta tärkeimpiin valvontatehtäviin. 
Valvontalaitoksen lisäkehittäminen on välttämätöntä, jotta valvonnan perusrakenne saataisiin 
ajoissa valmiiksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 kaikkien säännösten mukaisesti. 
B. Kalastuksen rakenteellisten ja markkinoita koskevien kysymysten hallinto 
Kalastustuotteiden rakenteellisesta ja kaupan pitämistä koskevien kysymysten valvonnasta 
huolehtivat lukuisat eri ministeriöistä eriytyneet julkiset organisaatiot. Kreikan viranomaisten 
tulee huolehtia siitä, että valvonnasta yleisesti vastuussa oleva laitos suorittaa tämän tehtävän 
mahdollisimman laajasti. 
Kreikan viranomaiset ilmoittavat, että: 
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden rakenteellisten ja kaupan pitämistä koskevien 
kysymysten hallinto on Maatalousministeriön vastuulla, jonka Kalastuksen pääosastolla 
ja E A P: llä (merivartiosto) on oleellinen koordinointitehtävä. Maatalousministeriön muita 
osastoja ja yksiköitä (D1DAYEP, eläinlääkintäyksikkö) osallistuu kaupan pitämisen 
hallintoon sekä muiden (Kauppa-, Talous-) ministeriöiden osastoja toimii erityisesti 
mainitun pääosaston kanssa yhteistyössä ja sen suostumuksella. 
^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
C. Kalastustuotteiden kuljetuksen ja myynnin valvonta 
Kreikan viranomaiset ovat myöntäneet, että kalastustuotteiden kuljetusta ja myyntiä koskevan 
valvonnan täytäntöönpano on vielä kesken ja että parhaillaan pyritään helpottamaan näiden 
kahden valvonnan lajin käyttöönottoa (myynti-ilmoitusten kehittäminen jne.). 
Y£ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
ESPANJA 
I.Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A.JÄRJESTÄMINEN 
Vastuu kalastuksen ja siihen liittyvien toimintojen valvonnasta jakaantuu Madridissa sijaitsevan 
maatalous-, kalastus-ja elintarvikeministeriön toimivaltaisten viranomaisten ja 10 "rannikolla 
sijaitsevan" autonomisen alueen kalastusviranomaisten kesken. Jako perustuu purettujen saaliiden 
alkuperään, toisin sanoen, aluerajan ulkopuolella saadut saaliit ovat Madridin viranomaisten 
vastuulla, sen sisäpuolella saadut autonomisen alueen viranomaisten vastuulla. 
Itse asiassa tämä merkitsee sitä, että asianomaiset valvontaviranomaiset vastaavat saaliiden 
rekisteröinnistä ja siihen liittyvästä valvonnasta (kalastuspäiväkirjat, purkaus- ja myynti-
ilmoitukset). 
Kaupan pitämiseen liittyvien näkökohtien, esimerkiksi ensimmäisen myynnin osalta vastuu 
kuuluu Madridin viranomaisille saaliiden alkuperästä huolimatta. Myöhempi myynti kuuluu 
kuitenkin 17 autonomisen alueen toimivaltaan. 
Toisaalta kalastuspolitiikan rakenteellisten näkökohtien valvonta (alusrekisteri, alusten 
ominaisuudet ja tilavuus) kuuluu keskushallinnon viranomaisten eli kaikista kansallisista 
aluksista vastaavan liikenneministeriön (kauppalaivaston pääosasto) toimialaan. Maatalous-, 
kalastus- ja elintarvikeministeriössä toimiva kalastuksen pääsihteeristö vastaa alusten toiminnan 
rekisteröinnistä, lisenssien myöntämisestä ja erityisten pyydystyyppien käytöstä. 
Ulkomaisten alusten saaliin purkausta valvova kalastusviranomaisten toimipaikka on Madridissa 
ja se toimii ympäri vuorokauden kaikkialla maassa. 
-f9 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \fi 
B.VOIMAVARAT 
1 .Inhimilliset ja muut voimavarat: 
Organisaatio Tarkastaiat 
Madridissa 30 
Kansalliskaarti 
(Meriosasto) 
Baskimaa 
Cantabria 
Asturias 
Galicia 
Andalusia 
Murcia 
Valencia 
Katalonia 
Baleaarit 
Kanariansaaret 15 
12 
117 
25 
3 
12 
18 
7 
24 Partiointialukset Helikopterit 
31' 2 
19 
2/52 
6/310 
3/6'° 
21/310 
11/810 
1 
1 
4/3'o 2 
l4 Ajoneuvot 
26 
3 
8 
4 
52 
11 
5 
9 
14 
Autonomisten alueiden tarkastusviranomaiset keskittyvät ensisijaisesti paikallista pienimuotoista 
kalastusta harjoittavien alusten ja äyriäistenpyyntialusten valvontaan. 
31 partioalusta, joista suurin osa kuuluu laivastolle. 
Apualukset 
Yhdessä Kansalliskaartin kanssa 
300 tuntia vuodessa ^ ^ 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc 1 \fi 
Rakenteiden osalta 145 kauppalaivaston paikallista edustajaa huolehtii tarkastuksista 
aluksilla ja arkistoi kunkin aluksen tekniset tiedot. Autonomiset alueet päättävät yhdessä 
kalastuksen pääosaston kanssa kalastusalusten moottoreiden ajanmukaistamista, 
rakentamista tai niihin tehtäviä muutoksia varten tarvittavista luvista. 
Tuottajajärjestöjä koskevien markkinasäännösten toimeenpano on maatalous-, kalastus-
ja elintafvikeministeriön tehtävä ja sitä hoitaa 70 hengen henkilökunta. 
C. TIETOTEKNIIKKA 
Espanjan viranomaisilta ei ole saatu tietoja. 
D. TOIMINTA VUONNA 1994 (Tarkastukset merellä ja satamissa, ilmavalvonta) 
Tarkastukset merellä alueittain ja alusten kansallisuuden mukaan: 
ALUE 
VIII 
IX 
CECAF 
Välimeri 
YHTEENSÄ ALUKSEN KANSALLISUUS 
Espanja 
3532 
5316 
205 
4958 
14011 Portugali 
4 
8 
-
-
12 Ranska 
9 
-
-
2 
11 Italia 
-
-
-
33 
33 
Havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden mukaan (kaikki alueet) 
ALUE 
YHTEENSÄ ALUKSEN KANSALLISUUS 
Espanja 
4578 Portugali 
3 Ranska 
6 Italia 
13 
J^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \fi 
Alueellisen ilmavalvonnan tulokset (keskushallinnon suorittama valvonta) 
ALUE 
Kantabria ja 
luoteisosa 
Etelä-Atlantti 
Välimeri 
Kanariansaaret 
YHTEENSÄ Valvontapäivien 
määrä 
165 
78 
101 
21 
365 Havainnot 
636 
416 
499 
20 
1571 Havaitut 
rikkomukset 
50 
167 
58 
0 
275 
Satamissa havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden mukaan: 
Rikkomustyyppi 
Kalastuspäiväkirj 
a/ 
purkausilmoitus 
Laittomien 
pyydysten käyttö 
Kalastaminen 
kielletyllä 
alueella 
Liian suuri 
koneteho 
Laittomasti 
kohdennettu 
kalastus 
Saalisrikkomukse 
t 
Alamittaiset 
kalasaaliit 
Kalastus ilman 
lisenssiä 
Väärä 
pyydysmerkintä 
Väärä 
alustunniste 
Muut 
| YHTEENSÄ Aluksen kansallisuus 
Espanja 
133 
78 
53 
2 
2681 
15 
2755 
115 
8 
1 
40 
5881 Portugali 
7 
1 
-
-
-
2 
1 
4 
-
-
6 
21 Britannia 
4 
4 
-
-
-
-
-
1 
-
-
-
9 Irlanti 
2 
2 
-
-
-
-
-
-
-
-
-
4 Italia 
2 
2 
-
-
-
-
-
-
-
-
1 
5 Ranska 
2 
2 
-
-
-
-
-
1 
2 
-
-
7 YHTEENSÄ 
150 
89 
53 
2 
2681 
17 
2756 
121 
10 
1 
47 
5927 
s* 
p:\c31\rapports\ctrl\anncxc 1 \I1 
Tarkastuslaitoksen tuleva kehitys. Espanjan viranomaisten tarkoituksena on lähitulevaisuudessa 
palkata Madridiin 20 uutta tarkastajaa, lisätä partiointialusten määrää sekä hankkia 
lisähelikopteri Välimeren partioiden käyttöön. Kuljetusasiakirjojen valvontamenettelyn 
käyttöönoton helpottamiseksi toimivaltaiset viranomaiset pyrkivät parhaillaan tekemään 
sopimuksen Kansalliskaartin kanssa siitä, että jäljempänä mainittu suorittaisi tämän 
erityistehtävän. 
Kiintiöiden valvonta ja saaliiden rekisteröinti 
Kalastuspäiväkirjoista ja purkausilmoituksista saadut tiedot tallentaa 19 tärkeimmän sataman 
henkilökunta. Nämä tiedot siirretään keskustietokantaan aluskohtaista rekisteröintiä varten. 
J5 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
//. Arviointi 
A. Yleistä 
Manner-Espanjan Välimerenpuoleinen rannikko on pitkä, Atlantin puolella se on lyhyempi. 
Rannikon rikkonaisuus lisää kuitenkin purkauspaikkojen määrää. Manner-Espanjan 
yksinomainen talousvyöhyke on kohtuullisen suuri, pieni mannertasanko rajoittaa merkittävästi 
kalavarojen todellista laajuutta, suursaariston kalastuspaikkoja lukuun ottamatta, 
Espanjan markkinat vetävät monia eri kalalajeja. Niillä maksetaan hyvä hintapienikokoisista 
kaloista, pienimmät biologiset koot alittavat kalat mukaan lukien. Espanjan viranomaiset ovat 
ilmoittaneet, että: 
Espanjan markkinat vetävät monia eri kalalajeja ja pienikokoisten kalojen kysyntä ja 
kulutus on säännösten mukaista; tällainen kysyntä, jota tyydytetään suurelta osin 
tuonnilla muista maista, pahentaa alamittaisten kalojen käytön ongelmaa. Tämän 
ongetman voittamiseksi Espanja on tehostanut tarkastuksia ja tiedotuskampanjoita. 
Espanjan kalastuslaivasto on merkittävä, mutta sen eri alukset liikkuvat yhä vielä vain Espanjan 
vesillä. 
Espanja täyttää sille monivuotisessa ohjausohjelmassa asetetutu velvoitteet. Vaikka se ole täysin 
ratkaissut ylikapasiteettiongelmaansa, se on kuitenkin saanut aikaan erittäin merkittäviä, monia 
muita jäsenvaltioita parempia tuloksia. Kummeliturska- ja merikrottikiintiöiden kulutuksen 
määrä osoittaa, että ylikapasiteettiongelma on edelleen olemassa alueilla VI, VII ja VIII. 
Espanja ilmoittaa, että: 
Tämän ongelman ratkaisemiseksi Espanja on kehittänyt pyyntiponnistusten 
sääntelyjärjestelmän ja lisännyt kiinitöidensä myyntiä muiden jäsenvaltioiden kanssa. 
Kalastustekniikasta on mainittava, että Espanjan kalastuslaivastoon kuuluu huomattava määrä 
muihin kuin troolikalastustekniikoihin erikoistuneita aluksia. Pohjakalastus on hyvin yleistä. Se 
£ V 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexc l\fi 
on perinteisesti hyvin olosuhteisiin sopeutuvaa ja saaliit itse asiassa kattavat sekä pelagisia lajeja 
(piikkimakrillin ja mustakitaturskan) että pohjakalalajeja ja bentaalisia lajeja. 
Historiallisesti Espanjan etuna ovat voimakkaat ammattirakenteet. Toisaalta kalastuksen 
todellinen valvonta ei vielä vähän aikaa sitten ollut hallinnon tärkeimpiä alueita. 
B. Vahvat ja heikot puolet 
Välineet 
Espanja on hankkinut merkittävät meri- ja ilmavalvontavälineet. Valvonnan edellyttämien 
tietojenkäsittely laitteiden hankkiminen näyttää sen sijaan viivästyneen. Inhimillisten 
voimavarojen arvioiminen on vaikeaa monien rakenteiden yhteisvaikutuksen vuoksi. Ne ovat 
lisääntyneet, mutta komissiolle toimitettujen tietojen perusteella näyttää siltä, että nämä välineet 
eivät vastaa erityisesti kalastuksen maissa tapahtuvan valvonnan osalta niitä haasteita, johon 
Espanjan olisi pitänyt ja pitää vastata. Kansainvälisten kalavesien valvonnan tärkeys on 
laajentanut ongelmaa. 
Järjestäminen 
Valvonnan järjestämistä koskevat ongelmat näyttävät olevan Espanjassa erityisen mutkikkaita. 
Joskus saaliin purkausta edeltäviin tai sen jälkeisiin asioihin eivät puutu pelkästään eri siviili-
ja sotilasviranomaiset tai eri ministeriöt, vaan lisäksi alueellisten viranomaisten tehtäväjako on 
mutkikas. Komissio on törmännyt Espanjassa muita jäsenvaltioita enemmän toimivallan jaon 
aiheuttamiin ongelmiin. 
sr 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I Ml 
C. Teknisten toimenpiteiden valvonta 
Espanjalla on vakava toistuva ongelma, joka koskee teknisten toimenpiteiden noudattamista, niin 
sanottua pohjakalastusta ja siihen liittyviä alamittaisia kokoja. Komissio on havainnut tietyillä 
alueilla voimakkaita toimia erityisesti kummeliturskasaaliiden purkausten sisällön valvonnassa. 
Se ei ole saanut takeita sellaisten sääntöjen käyttöönotosta, joissa määrätään 
vähimmäissilmäkooksi 65 mm ja tarkennetaan laista poikkeavien silmäkokojen 
hyväksymisedellytykset. Espanja on useaan otteeseen, ja syystä, korostanut muiden 
jäsenvaltioiden viemien, alamittaisten kalojen aiheuttamia ongelmia. Mutta kuten 
viejäjäsenvaltiotkaan, se ei ole lukuisista kehotuksista huolimatta toteuttanut toimenpiteitä, 
joiden avulla voidaan tehokkaasti puuttua näillä markkinoilla tapahtuviin kuljetuksiin. Ongelmat 
ovat erityisen vakavia alueella III. Muut alueella III pohjakalastusta harjoittavat jäsenvaltiot 
(Ranska, Portugali) ovat yhtä lailla vastuussa tilanteesta. Mutta erityisesti kummeliturskan osalta 
Gascognen lahdella, alueen III valvonnan puutteet voivat aiheuttaa vahinkoa myös muiden 
jäsenvaltioiden kalastajille, joille nämä varat ovat yhteisä. 
D. Kiintiöiden/pyyntiponnistusten valvonta 
Komissio katsoo, että kalastuspäiväkirjojen ja purkaus- ja myynti-ilmoitusten täyttämisen ja 
käytön varmistamiseksi käytetyt menettelyt ja keinot eivät ole riittävän vakuuttavia. 
Sen sijaan vaikka saaliiden suora valvonta ei aiemmin ollut Espanjan vahva puoli, muiden 
jäsenvaltioiden kalamäärien rajoittamista koskevat erityismääräykset yksinomaisella 
talousvyöhykkeellä aiheuttavat sen, että Espanjan saalismäärät (kuten jossain määrin myös 
Portugalin) poikkeavat muiden Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saalismääristä. Vaikka 
espanjalaisalusten pyyntiponnistuksia koskevien rajoitusten valvonnassa on ollut vaikeuksia, 
jotka ovat alkaneet vähentyä muutamia vuosia sitten, viralliset pyyntiponnistusrajoitukset on 
otettu käyttöön. 
SÇ, 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
E. Päätelmät 
Espanjan erityisesti historiallisista syistä johtuvat esteet ovat todellisia. Saavutetut 
edistysaskeleet ovat merkittäviä, ja komissio korostaa erityisesti, että Ranskan valvontalaivojen 
Gascognen lahdella kohtaamia petosten aiheuttamia pakoja, jopa väkivallantekoja, ei ole havaittu 
useaan vuoteen. NAFO (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) on tarttunut toimeen tehokkaasti ja 
tarmokkaasti. Komissio arvioi siis Espanjan viranomaisten ponnisteluja ensimmäisten tulosten 
saavuttamiseksi. Se iloitsee Espanjan yhteistyöhaluisesta asenteesta satelliittitekniikoiden käytön 
edistämiseksi, mutta korostaa jäljellä olevan tehtäväkentän laajuutta. Tulevia edistysaskelia 
voidaan edistää vain ottamalla käyttöön uusi pyyntiponnistusten hallinnan yleisjärjestelmä, 
minkä vuoksi Espanjan ei ole enää syytä tuntea itseään syrjityksi. Uudenaikaisten menetelmien, 
tietokoneiden ja satelliittien käyttö nopeuttaa edistystä. Mutta ne ovat riittäviä vain silloin kun 
Espanja antaa kalastuksen valvonnan käyttöön tarvittavat, erityisesti inhimilliset voimavarat. 
S-} 
p:\c31\rapports\ctrl\anncxe 1 \fi 
RANSKA 
I. Kalastustoiminnan tarkastus ja valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Yleisten töiden ministeriössä oleva AFFMAR (meriasioiden osasto) johtaa kaikkien (Ranskassa 
tai muualla rekisteröityjen) kalastusalusten valvontaa. Kalastuksen ylin valvoja on 
maatalousministeriö. Muihin AFFMARin valvontatehtäviin kuuluu alusten turvallisuus, 
saastumisen ehkäiseminen ja meripelastus. 
Puolustusministeriön alaisella Gendarmerie Maritimella (GM) on myös lupa suorittaa 
valvontatehtäviä, esimerkiksi tarkastaa kalojen vähimmäiskoot, pyydykset, purkaukset jne. 
Laivaston aluksilla on kansainvälisillä vesillä valvonnan lisäksi muita erityistehtäviä. 
Lisäksi AFFMAR vastaa yhdessä tullilaitoksen kanssa rakenteellisten kysymysten, esimerkiksi 
pyydysten koon ja vetoisuuden valvonnasta. 
AFFMAR vastaa yhdessä maatalousministeriöön kuuluvan FIOMin {Fond d'Intervention 
d'Organisation des Marchés des produits de la pêche maritime et des cultures marines) sekä 
valtiovarainministeriön alaisuudessa toimivan petosten vastaisen yksikön kanssa 
vähimmäismyyntikokojen, vetäytymishintojen ja markkinajärjestely asetusten noudattamisen 
valvonnasta. 
AFFMAR tarkistaa yhteistyössä yleisten töiden ministeriön alaisuudessa toimivan alueellisen 
tietojenkäsittelykeskuksen CRTS.n {Centre Régional des Traitements Statistiques) kanssa alusten 
toimintaa koskevat tiedot. 
S8 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \t"i 
B. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Kalastuksen valvonnasta vastaava henkilöstö tarkkailee saaliita, purkausta, kalojen 
vähimmäiskokoa ja teknisiä toimenpiteitä; sillä on myös muita tehtäviä, esimerkiksi 
meriturvallisuus-, saastumisen ehkäisy- ja meripelastusvalvonta jne. 
Maissa AFFMARin henkilökunta jakaantuu seuraavasti: 164 Syndics des gens de mer (SGM), 
82 Affaires Maritimes branche technique -tarkastajaa (CAM/BT), 47 Techniciens du contrôle 
des établissements de pêches maritimes (TCEPM). Lisäksi pieni joukko Gendarmerie Marit imen 
henkilökuntaa (GM, 42 henkeä) on siirretty AFFMARiin. Vuonna 1994 perustettiin viisi uutta 
hallinnolliseen departementtijakoon perustuvaa Unités de Surveillance du Littoral (USL), jolloin 
rannikkovalvontayksikköjen määrä kohosi 11. Niiden henkilöstö koostuu SGM:stä, CAM/BT:stä 
ja muista määrittelemättömästä hallintohenkilöstöstä. Kalastuksen valvontaan osallistuu arviolta 
350 henkeä. 
2. Alukset 
AFFMARin suorassa alaisuudessa toimii kahdeksan pitkän matkan, kuusi keskipitkän matkan 
ja 21 FPV-alusta. Niiden miehistön kokonaismäärä on 202. 
3. Tietotekniikka/tietokannat 
Centre Administrative des Affaires Maritimes (CAAM), Direction des Pêches Maritimes et 
Cultures Marines (DPCM/BCS), CRTS, IFREMER ja FIOM pitävät yllä tietokantoja (alusten 
teho, saaliit, purkaukset, myynti) alusten toiminnan vertailua ja valvontaa varten6. 
Katso liite l ^QV 
p:\c31\rapports\ctrl\nnncxel\fi 
c. TOIMINTA 
Maissa 
Ranskan 11 departementilla on omat AFFAMARin Directeur départemental'm alaisuudessa 
toimivat rannikkovalvontayksikkönsä (ULS), jotka valvovat satamia ja markkinoita jne. 
Departementeissa, joilla ei ole omia ULS-yksiköitä, valvonnasta vastaavat Chef the Quartiefm 
johdolla SGM-, CAM-, TCEPM- ja GM -henkilöstöryhmät. 
Tärkeimmät satamissa havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden ja rikkomustyypin mukaan 
Rikkomustyyppi 
Kalastuspäi väkirj a/ 
Purkausilmoitus 
Laittomat 
pyydykset 
Laiton kalastus 
Kielletty alue 
Laiton saalis 
Alamittaisuus 
Sivusaalis 
Liian suuri 
alustilavuus Aluksen kansallisuus 
Ranska 
184 
49 
110 
22 
1 
2 Espanja 
1 
3 Belgia 
3 
Merellä 
Ranskan viranomaisten ilmoituksen mukaan sen FPV-yksiköillä on ollut 1404 
meripartiointipäivää ja 49 ilmavalvontapäivää ICES-alueilla VII ja VIII sekä Guayanan vesillä. 
Q o 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxel\fi 
Tarkastukset merellä 
Tarkastettujen alusten kokonaismäärä kansallisuuden ja ICES-alueen mukaan 
Alue 
VII 
VIII 
CECAF 
YHT. Kansallisuus 
Belgia 
6 
6 Espanja 
2 
859 
861 Ranska 
3062 
4511 
220 
7793 Hollanti 
3 
3 Englanti 
2 
2 Muut 
63 
63 
6-1 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxe l\fi 
Rikkomustyyppi 
Rikkomuksesta tavattujen 
alusten kokonaismäärä 
Kalastuspäiväkirj a/Purkausilmoit 
us 
Laiton pyydys 
Laiton kalastus: kielletty alue 
Liian suuri koneteho 
Laiton saalis: kohdennettu 
kalastus 
Sivusaalis 
Alamittaiset kalat 
Kalastus ilman lupaa 
Pyydyksen merkintä 
Aluksen merkintä 
Muut 
Yhteensä Kansallisuus 
Belgia 
1 
1 
2 
3 Espanja 
182 
24 
14 
1 
12 
20 
11 
1 
82 
165 Ranska 
933 
27 
128 
484 
1 
23 
24 
39 
48 
27 
14 
321 
1136 Yhteensä 
1 116 
52 
142 
490 
2 
23 
24 
51 
68 
38 
15 
401 
Kalastuspäiväkirjojen, purkaus- ja myynti-ilmoitusten palautusnopeutta koskevat tiedot sekä 
niiden vertailua koskevat tiedot puuttuvat. 
GZ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
//. Arviointi 
1. Yleistä 
Ranskan tulee taata yksinomaisella talousvyöhykkeellä ja tärkeillä rannikkoseuduilla tapahtuva 
valvonta. Kalastus on hyvin monipuolista, joten valvontaongelmat ovat vaihtelevia. Saaliin 
aluksesta purkamisen yhteydessä pidettävien huutokauppojen osuus on kasvanut. 
Huutokauppojen tietokonejärjestelmät sekä niiden verkkoliitännät ovat erittäin pitkälle 
kehitettyjä. Huutokauppojen ulkopuolisella lastinpurkamisella on kuitenkin edelleenkin tärkeä 
osuus kalliiden kalalajien ja eräiden rannikkokalojen osalta. 
Ranskan markkinoilla pienikokoiset kalat menevät joko paikalliseen kulutukseen tai vientiin, 
jota helpottaa maantieteellisesti erityisesti Espanjan markkinoiden läheisyys. 
Kiintiöiden osalla Ranskalla on merkittävä etu: saaliita todella rajoittavia kiintiöitä on vähän. 
Yhteisen kalastuspolitiikan käyttöönoton jälkeen on useilla kalavesillä liikkuneiden 
avomerilaivueiden jopa havaittu vähentäneen esimerkiksi valkoturskan ja erityisesti Pohjanmeren 
valkoturskan pyyntiä. Kiintiöiden rajoitukset ovat siis kohdistuneet vain joidenkin kolmansien 
maiden (Norja) kalakantoihin, Gascognen lahden sardelliin ja satunnaisesti Keltin meren turska-
ja valkoturskakantoihin sekä tulevaisuudessa Gascognen lahden valkoturskakantaan. Ranska ei 
kuitenkaan kärsi yleisesti voimavarojen ja nimellisesti käytettävissä olevien kiintiöiden välisestä 
epätasapainosta. Joidenkin kalakantojen osalta ongelmat ovat kuitenkin toistuvia. Ne vähenisivät, 
kuten on toivottavaa kalavarojen paremman hoidon kannalta, jos erilaiset varotoimenpiteiden 
kaltaiset TACit tarkistettaisiin kannan laskiessa. 
Ranskan avomerilaivueet ovat monikäyttöisiä. Pohjavesitroolauksella ja pelagisella troolauksella 
on kuitenkin Välimerta lukuun ottamatta omat ammattikuntansa ja pyydyksensä. Näin väitetään 
tietyt, esimerkiksi Espanjassa esiintyvät ongelmat. Mutta yhdellä kalastuskerralla saatavat 
monilajiset saaliit aiheuttavat kuitenkin ongelmia. Pohjatroolin käyttöä on jopa pyritty lisäämään 
ulappavesien pohjakalojen kalastuksessa, kummeliturskasta alkaen. 
6?, 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
Valvonta ei ole perinteisesti ollut etusijalla Ranskan kalastuksen hoidossa. Viranomaisien ja 
kalastajien tiiviit suhteet, jotka ovat varmasti olleet arvokkaita joissakin suhteissa, ovat 
pikemminkin luoneet sallivan ilmapiirin ja lisänneet myötämielistä suhtautumista rikkomuksiin 
joskus pientenkin ryhmien suojelemiseksi, kuin edesauttaneet yksinkertaisen ja tehokkaan 
valvonnan toteutumista. 
Ranskan viranomaiset toteavat, että: 
Tämä tilanne on merkittävästi kehittynyt vuoden 1994 valkotonnikalaselkkauksen jälkeen, 
jonka aikana toisaalta kalastusalan ammattilaiset ovat myöntäneet, että yhteisön 
lainsäädännön kehityksiin on mukauduttava (5 kilometrin poikkeuksen poistaminen) 
kaikkien edun vuoksi, ja toisaalta viranomaiset ovat luoneet tehokkaan 
valvontajärjestelmän. 
B. Ranskan valvontajärjestelmän vahvat ja heikot puolet 
Ranskan ilmoittamat inhimilliset ja aineelliset voimavarat ovat merkittäviä sekä maassa että 
merellä tapahtuvan valvonnan kannalta, vaikka eri laitosten tehtävien lukuisuus vaikeuttaakin 
tarkan arvion saamista valvontaan todella käytetyistä varoista. Tietokoneistaminen on edennyt 
pitkälle. Tietojen käsittelyn ja siirron viivästymiset sekä joidenkin saalistietojen arvioinneissa 
esiintyvät puutteellisuudet osoittavat kuitenkin ammattihenkilöstön ratkaisevaa vajetta. 
Ranskalla on rannikolla ja erityisesti kalasatamissa runsaasti virkamiehiä, jotka edustavat useita 
eri virastoja ja ministeriöitä. 
Ranskan viranomaiset täsmentävät, että: 
Kalastustoiminnan valvonta rasittaa Ranskassa monia eri ministeriöiden osastojen 
alaisia yksiköitä. Vaikka tämä järjestelmä vaikuttaa päällepäin monimutkaiselta, se 
antaa hyvin tuloksia niin tavallisina aikoina kuin selkkausten aikana. Sen lisäksi sen 
avulla voidaan käyttää hyväksi merkittävää määrää henkilökuntaa ja menetelmiä ja 
kääntyä monella tapaa pätevän henkilökunnan puoleen, joka on tottunut kohtaamaan 
mitä erilaisempia tilanteita. 
GVf 
p:\c31\rapports\ctrl\anncxe 1 \11 
Tämä koskee erityisesti rannikkoyksiköitä, jotka tekevät tarkastuksia merellä, maissa ja 
kaupanpitämistoimenpiteiden yhteydessä. Monimuotoisuutensa vuoksi se on keskeinen 
tekijä kalastuksen valvonnan alalla. 
Valkotonnikalan kalastus on osoittanut, että erittäin vaikeita tapauksia varten olisi syytä laatia 
toimintasäännöt. "Tavallinen" yhteistyö saattaa olla vaikeampaa. Toisaalta se, että kyseisillä 
laitoksilla on muita tehtäviä kuin yhteisen kalastuspolitiikan valvonta, on omiaan heikentämään 
tulosta. Yhteisön tarkastajien tekemien tarkastusmatkojen kartoitus osoittaa, että kaikki 
valvonnan alalla työskentelevät henkilöt pitävät ensisijaisen tärkeänä sitä, että kaikki yhteisön 
määräykset pannaan tinkimättä täytäntöön. 
Yhteisen kalastuspolitiikan soveltamiseksi ei ole myöskään olemassa laajennettuja 
yhteisvastuullisia menetelmiä, kuten Hollannissa parhaillaan kehitettävät rakenteet, joissa 
ammattihenkilöstö osallistuu valvontatehtäviin. Tällaisia rakenteita on joidenkin lajien 
kalastuksen osalta olemassa (erityisesti sardelli ja valkotonnikala) sekä rannikkokalastuksella, 
jota säädellään kansallisella tasolla» 
Ranskassa 2 päivänä toukokuuta hyväksytty laki on tosiaankin omalta osaltaan vaikuttanut 
kalastusalan ammattien väliseen järjestäytymiseen kalavarojen tasapainoisen hallinnon 
järjestämiseksi. 
C. Tekniset toimenpiteet 
Ranskan yhdenmukaisen talousvyöhykkeen ulkopuolella tapahtuva kalastus ei poikkea 
merkittävästi muiden samoilla kalavesillä toimivien laivueiden toiminnasta. Eräissä 
avomerikalastusaluksissa pienten yksilöiden, esimerkiksi keisarihummerin ja kummeliturskan 
aluksella säilyttäminen rajoittaa kaukana kotisatamastaan saalistavien kiusausta petoksiin 
taloudellisen edun toivossa. 
Teknisesti salakuljetusongelmia esiintyy Ranskassa ennen kaikkea erityisesti yksinomaisella 
talousvyöhykkeellä tapahtuvassa rannikkokalastuksessa. Tässä suhteessa Gascognen lahden 
alamittaisen kummeliturskan pyyntiongelmista ei ele seurannut todellista edistystä Ranskan 
viranomaisten toiminnassa eikä sen tuleva toimintastrategia tunnu vakuuttavalta. Valvontatoimet 
merellä lainvastaisten pyydysten väärinkäytön ehkäisemiseksi ja monissa satamissa alamittaisten 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
kalojen myynnin lopettamiseksi ovat riittämättömät. Keinot puuttua ensimmäisen myynnin 
jälkeiseen kuljetukseen, joista säädetään valvonnasta annetun asetuksen 2846/93 13 artiklassa, 
ja joiden avulla Ranska on taistellut laitonta maahantuontia vastaan, eivät ole lisänneet 
vähimmäiskokojen noudattamista. Voidaan kuitenkin ajatella, ettäjoidenkin voimatoimien avulla 
voitaisiin taistella tehokkaasti alamittaisia kaloja Espanjaan vieviä vientikanavia vastaan. 
Teknisten toimenpiteiden petosongelmien osalta maatalous-, kalastus- ja 
elintarvikeministeriö on valmistanut asiakirjan, jonka mukaan kaikissa myyntipisteissä 
on velvollisuus olla nähtävänä kaupan pidettyjen kalojen sallitut koot. 
Ajoverkkojen pituuden erityisvalvonta tehostui vasta kalastusvuonna 94 toteutettujen 
toimenpiteiden jälkeen. Kalastusvuosi 95 osoittaa täydellisesti, että tässä asiassa ilmenneet 
puutteet on saatu korjattua. 
D. Saaliiden valvonta 
Huomattava määrä kalastuspäiväkirjoista jätetään palauttamatta tai niiden palauttaminen 
myöhästyy edelleenkin huomattavasti nimenomaan joillakin osastoilla. Komissiolla ei ole tietoa 
kalastuspäiväkirjojen ja purkaustodistusten järjestelmällisestä, suoraan tilastolliseen analyysiin 
pohjautuvasta tai muita tietolähteitä apunaan käyttävästä hyväksymismenettelystä. 
Ranskalla on erittäin laaja tieteellinen kokemus saaliiden tilastollisesta arvioimisesta ja 
vahvistamisesta, erityisesti pienten kalojen seurannan ja huutokaupan ulkopuolelle jäävien 
kalojen osalta. Mutta tämä kokemus on ollut vajaakäytössä. Hallinnollinen tieto on lähes täysin 
hyödyntämättä. Tilastot, joiden taso on Ranskassa parantunut vasta äskettäin, ovat alkaneet 
huonontua, joskin vaihtelevasti kalavesien mukaan. 
Ei ole todennäköistä, että tämä olisi aiheuttanut kiintiöiden ylityksiä joitakin erityiskiintiöitä, 
esimerkiksi Gascognen lahden sardellia lukuun ottamatta. Tässä tapauksessa puutteet olivat 
ilmeisiä ja toistuvia. 
€Q 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Ranskan viranomaiset korostavat, että: 
Kalastuspäiväkirjojen palauttamismäärän osalta, vuosina 1993 ja 1994 havaittu 
taipumus poikkeuksiin on nykyisin päinvastainen. Lisäksi satamat, joissa tämä 
palauttaminen ei ole sujunut kovin hyvin, on selkeästi tunnistettu vuonna 1995 tehdyn 
tutkimuksen perusteella. 
Lopuksi on aloitettu tutkimus, jonka tarkoituksena on panna täytäntöön saaliiden 
ennakointijärjestelmä, joka toiminnassa ollessaan parantaisi purkausilmoitustilastojen 
laatua. 
E. Päätelmät 
Vaikka Ranskalla on käytössä merkittäviä keinoja ja tehokkaan valvonnan edellyttämät 
inhimilliset ja hallinnolliset perusedellytykset sekä ajanmukainen saalistietojen 
käsittelymenetelmä, sen tulee merkittävästi parantaa seuranta- ja valvontamenettelyä. Joistakin 
säännöksistä on saatettu poiketa (vähimmäissilmäkoon noudattamatta jättäminen, alamittaiset 
kummeliturskanpoikassaaliit, kalastuspäiväkirjojen täyttämättä jättäminen) erityisesti 
kriisivaiheen aikana, jolloin syntyneet tavat voidaan muuttaa vain päättäväisyydellä. Tällä 
hetkellä rikkomusten valvonta ei yleensä johda rangaistuksiin, jotka olisivat suhteessa 
rikkomuksen vakavuuteen. Valkotonnikalan kalastuksen valvonnassa saavutetut edistysaskeleet 
toimivat malliesimerkkinä. Olennaiset tekijät ovat kohdallaan ja parannukset ovat riippuvaisia 
kokonaisvaltaisesta strategian määrittelystä, joka perustuu voimakkaaseen edistystahtoon ja koko 
valvontakoneiston osien tuntemukseen, sekä ammattitaitoisen henkilöstön sijoittamiseen 
avaintoimintoihin (tietojenkäsittely, tilastot). 
Tässä yhteydessä Ranskan viranomaiset ilmoittavat, että Ranskassa valmistellaan 
pyyntiponnistusten hallintojärjestelmää. Kaikki kalastuksenvalvontaan osallistuvat 
toimijayksiköt ovat osallistuneet yhdessä I päivästä tammikuuta 1996 alkaen 
sovellettavien toimenpiteiden valmisteluun. 
G) 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
IRLANTI 
L Kalastustoiminnan tarkastukset ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Kaikkien kalastustoimintaa harjoittavien kalastusalusten (Irlannissa ja muualla rekisteröidyt) 
valvontavelvollisuus on jaettu merikalastuksesta vastaavan ministeriön tarkastusviranomaisen 
ja Naval Fisheries Protection Service -viranomaisen kesken. Vastuu jakautuu seuraavasti: 
ministeriön tarkastusviranomainen on vastuussa tarkastusten suorittamisesta satamissa 
ja Naval Service toteuttaa tarkastukset merellä seitsemää kalastuksen suojeluun 
tarkoitettua alusta käyttäen. 
kalastuksen suojeluun tarkoitetut alukset ovat Naval Servicen alaisia, joka puolestaan 
vastaa toiminnastaan puolustusministeriölle. Näitä aluksia käytetään turvallisuus- ja 
muihin tarkoituksiin. Niiden kalastukseen liittyvistä velvollisuuksista päättävät kaksi 
asianomaista ministeriötä yhdessä. Käytännössä aluksia käytetään kalastustarkoitukseen 
merenkulkuministeriön pyynnöstä. 
Meriministeriöllä on lisäksi yleinen vastuu markkinoiden ja teollisuuden rakenteellisten puolien 
valvonnasta. Markkinoiden osalta ministeriön tarkastusviranomainen saa apua Fish Quality 
Officers -viranomaisilta, jotka käsittelevät erityisesti kalojen markkinoilta vetämisen 
hallinnollisia ja laadullisia kysymyksiä. Rakenteellisten kysymysten valvonnan osalta (alusten 
ominaisuudet) meriministeriö käyttää sen yhteyteen kiinteästi kuuluvan Marine Survey Office -
toimiston palveluja. 
Q<i 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
B. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Merikalastuksen tarkastuselimen osalta meriministerien palveluksessa on tällä hetkellä 18 
tarkastajaa, joiden asemapaikka on maan merkittävimmissä kalastussatamissa. 
[Itärannikko: 2 Sea Fisheries Officer -tarkastajaa (SFO), 2 Fish Quality Officer -tarkastajaa 
(FQO) 
[Etelärannikko: 45 FO 
[Länsirannikko: 5 SFO ja 2 FQO] 
Alusten rekisteröintiä hoitaa keskusrekisteri, jota avustavat paikalliset rekisterit ja ministeriön 
henkilökunta (yksi kokoaikainen virkailija, 2 osa-aikaista) 
2. Alukset/ilma-alukset 
Naval Servicen alaisena toimii seitsemän kalastuksen suojeluun tarkoitettua alusta, joiden 
tehtävänä on tarkastusten ja valvonnan suorittaminen merellä. Lisäksi käytössä on kolme 
rannikkokalastuksen valvonta-alusta lohenkalastuksen tarkkailua varten. 
Ilmavalvonnan osalta meriministeriö käyttää Air Corp. Service -elimen palveluja; vuonna 1994 
Air Corp. Service antoi käyttöön yhden CASA-partiointialuksen kalastuksen valvontaa varten. 
3. Tietotekniikka/tietokannat 
Laivueiden toiminnan ym. valvontaa lisätään luomalla erilaisia tietokonejärjestelmiä, joita 
tuetaan muun muassa ohjelmapakettien, tietokantojen ja taulukkolaskennan avulla. 
Erityisesti pidetään yllä seuraavia järjestelmiä: 
kalastusalusrekisteri 
saaliiden raportointijärjestelmä (purkaukset) 
kalastuslisenssijärjestelmä. 
6 9 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
C. TOIMINTA 
Merikalastuksen tarkastusviranomainen 
Kalastustoiminnan tarkastuksia ja valvontaa koordinoi ministeriön tiloissa Dublinissa toimiva 
Sea Fisheries Control Manager. Alueellista koordinointia hoitaa kolme Senior Sea Fisheries 
Officer -tarkastajaa, joiden asemapaikat ovat Dublin, Cork ja Killybegs. 
Vuoden 1994 osalta merikalastuksen tarkastusviranomainen toteutti 10 500 maissa tehtyä 
tarkastusta. Nämä jakautuivat seuraavasti: 
1 500 tarkastusta itärannikon satamissa 
4 500 tarkastusta etelärannikon satamissa 
4 500 tarkastusta länsirannikon satamissa. 
Ei ole käynyt selville, koskivatko nämä tarkastukset yksinomaan lastin purkauksia, pyydyksiä 
jne. vai sisältyikö niihin markkinoita ja rakenteellisia kysymyksiä koskevaa tarkastuselimen 
toimintaa tai rannikkokalastusta valvovien viranomaisten tarkastuksia. 
lo 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Satamatarkastuksissa havaittiin arviolta 159 rikkomusta, jotka ilmoitetaan seuraavassa 
taulukossa: 
Satamatarkastukset rikkomustyypin ja aluksen kansallisuuden mukaan 
Rikkomustyyppi 
Kalastuspäiväkirj a/Purkausilmoitus 
Laiton pyydys 
Kalastus kielletyllä alueella Aluksen kansallisuus 
Irlanti 
51 
30 
2 Espanja 
5 Britannia 
4 
Laittomat saaliit: 
Kohdennettu kalastus 
Sivusaalis 
Alamittaisuus 
Luvaton kalastus 
Pyydysten merkinnät 
Aluksen merkinnät 
YHTEENSÄ (159) 2 
4 
28 
1 
10 
22 
150 5 4 
Kalastuksen tarkastajat tarkastavat lastin purkauksia (35 % kaikista purkauksista 
varmistetaan fyysisillä tarkastuksilla satamassa ja/tai huutokauppakeskuksissa) ja 
tavoittelevat 100 prosentin valvontaa tiettyjen TAC- ja kiintiölajien osalta (ei ole 
tarkennettu, mutta tässä on todennäköisesti kysymys sillistä ja makrillista). Alle 10 
metriä pitkien alusten tekemiä lastin purkauksia ei rekisteröidä. 
Tarkastajat myös vertailevat kalastuspäiväkirjojen, purkausilmoitusten ja myynti-
ilmoitusten tietoja sekä valvovat kalojen kuljetusta. 
Lisäksi kaikki verkot mitataan maissa kaksi kertaa vuodessa. 
\\ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
Naval Service 
Irlannin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että Naval Servicen alaisuudessa toimivat 
seitsemän kalastuksen suojeluun tarkoitettua alusta suorittivat vuonna 1994 seuraavat 
partiointitehtävät. 
Toiminnan ICES-alue 
VIA 
VI B 
VII A 
VIIB 
VIIC 
VII G 
VII J 
VII K 
VII H 
VIII E Partiointipäivät 
35 
22 
247 
143 
25 
344 
380 
31 
12 
17 
YHTEENSÄ 1 258 
Tarkastukset merellä: ICES-alueen ja tarkastetun aluksen kansallisuuden mukaan: 
ALUE 
VI 
VII 
VIII Kansallisuus 
Belgia 
3 Saksa 
1 
9 Espanja 
103 Ranska 
3 
164 Irlanti 
39 
294 
II Alankomaat 
3 Britannia 
2 
248 Muut 
4 
p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi H 
Rikkomuksia tehneet alukset kansallisuuden ja rikkomustyypin mukaan: 
Rikkomuksen 
päätyyppi 
Kalastuspäiväkirja/ 
Purkausilmoitus 
Kielletty pyydys 
Laiton kalastus: 
suljettu alue 
Laiton saalis: 
kohdennettu 
kalastus 
Kalojen 
alamittaisuus 
Pyydysten/aluksen 
merkinnät 
Muu Belgia 
1 Saksa 
1 Espanja 
8 
4 
7 
1 
15 Ranska 
1 
14 Irlanti 
12 
5 
2 
2 
9 
39 Alankomaat Britannia 
25 
8 
1 
24 Muut 
Ilmavalvonta 
Vuonna 1994 oli kalastuksen valvontaan käytettävissä yksi kiintosiipinen CASA-ilma-alus. Alus 
teki 91 partiointilentoa, joiden kesto oli 447 tuntia. Näistä partioinneista oli tuloksena 
havaintoihin perustuvia tietoja (1132 havaintoa) yli kymmeneltä ICES-alueelta (erityisesti alueet 
VII J, VII G, VII E ja VII A). 
^3 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
//. Arviointi 
Irlannilla on laaja yksinomainen kalastusalue, jolla myös muiden jäsenvaltioiden kalastusalukset 
harjoittavat paljon kalastustoimintaa. Myös purkauspaikkoja on runsaasti ja monia niistä ei 
valvota jatkuvasti; tämän vuoksi valvonnasta vastaavien viranomaisten on vaikea tarkastaa 
tehokkaasti saalis/purkausilmoitukset vertaamalla niitä saaliiden fyysisiin tarkastuksiin. Vuonna 
1994 kiintiöitä myönnettiin riittävästi Irlannin laivaston kalastustarpeisiin. Silli- ja 
makrillikiintiön hyväksyminen kuitenkin vaati tarkempaa valvontaa. 
Irlannissa esiintyy merkittäviä eroja siinä, miten tarkastus-ja valvontatoimet suoritetaan merellä 
ja satamassa. Merellä valvontatehtävät muodostuvat valvottavan alueen koon ja eri 
kalastustyyppien luonteen perusteella. Sen vuoksi voimavarojen mahdollisimman tehokas käyttö 
ja hyödyntäminen on tarpeen sen turvaamiseksi, että Irlanti voi suoriutua valvontaa ja 
tarkastuksia koskevista velvollisuuksistaan. Tässä tarkoituksessa on tärkeää kehittää tiettyjä 
strategioita, jotka mahdollistavat sen, että tarkastuksista vastaavat viranomaiset voivat keskittyä 
tehokkaimpiin valvontatoimenpiteisiin. Komissio on tietoinen niistä ponnistuksista, joita viime 
vuosina on toteutettu sellaisten alusten kalastustoiminnan valvomiseksi, jotka on rekisteröity 
muissa jäsenvaltioissa ja jotka kalastavat Irlannin yksinomaisen kalastusalueen rajojen sisällä. 
Irlannin viranomaiset puolestaan ovat aloittaneet valkotonnikalan kalastusta harjoittavien alusten 
valvonnan ja tarkastukset ja soveltaneet tarvittaessa tiukasti yhteisön sääntelyä; on esitetty 
vaatimus tarkastusten ja valvonnan jatkamisesta koko valkotonnikalan kalastuskauden ajan. 
Tarkastustoimintaa maalla on tarpeen lisätä, koska säilytystoimenpiteiden noudattamisessa 
esiintyy edelleen puutteita ja neuvoston asetuksen N:o 2847/93 täytäntöönpano näyttää edistyvän 
hitaasti. Kuljetusasiakirjat eivät olleet laajasti käytössä vuonna 1994. Lisäksi, vaikka 
merikalastusta valvovilla viranomaisilla on nykyisin valtuudet tarkastaa kalan ostajien, myyjien, 
välittäjien jne. kirjanpito, komissiolla ei ole mahdollisuuksia arvioida sitä, miten luotettavia 
lisävaltuudet ovat laittoman toiminnan paljastamisessa ja missä määrin tällaisia toimenpiteitä 
käytetään. 
^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
Saaliiden ja käytettyjen pyydysten valvonta on parantunut merkittävästi tärkeimmissä 
purkaussatamissa. Pienemmissä satamissa valvonta ei kuitenkaan ole vielä riittävän kattavaa. 
Yleisen saaliiden rekisteröinnin kannalta suurimmat vaikeudet aiheuttaa se, että kaikkia 
kalastuspäiväkirjoja ja purkausilmoituksia ei jätetä tarkastettaviksi. Saaliita koskevien tietojen 
käsittelyn osalta ei ole saavutettu odotettua toiminnallista tehokkuutta, vaikka Irlannin 
viranomaiset ovat hankkineet saalistietojen kattavaan rekisteröintiin tarvittavat tietokoneet ja 
soveltuvat ohjelmat. 
Komissio on tietoinen rakenteellisten toimenpiteiden teknisen valvonnan aiheuttamista 
erityisongelmista ja painottaa usein toistuvien tarkastusten merkitystä kyseisillä markkinoilla. 
Päätelmät 
Irlannin valvontaviranomaisilla on ollut vastassaan kaksi haastetta, jotka ovat Irlannin 
yksinomaisen talousvyöhykkeen laajentaminen merellä ja valvontatehtävän osalta pitkään 
jatkuneen tarkastus- ja valvontaperinteen puuttuminen satamissa. Irlannin viranomaiset ovat 
sitoutuneet ongelmien voittamiseen. Tässä on ollut apuna yhteisön rahallisen avun ohjelma 
tarvittavien laitteiden hankkimiseksi. 
Tässä yhteydessä kansallista valvontajärjestelmää heikentää riittävän henkilökunnan puuttuminen 
valvontatehtävien suorittamiseksi. Tätä ongelmaa voi vielä pahentaa läntisten vesien 
kalastussopimuksen tekeminen ja täytäntöönpano vuonna 1996. 
-^f 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
ITALIA 
/. Kalastustoiminnan tarkastukset ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Kalastusalan yleinen valvonta kuuluu kalastuksen pääosastolle, joka on maatalous-, elintarvike-
ja metsätalousministeriön itsenäinen yksikkö. Ennen vuotta 1994 kyseinen yksikkö kuului 
kauppalaivastosta vastaavaan ministeriöön. 
Kalastuksen pääosastolla ei ole erillistä tarkastusyksikköä vaan se käyttää eri ministeriöiden 
alaisten erikoistuneiden yksikköjen palveluja. 
Tarkastuksia maalla ja merellä suorittavat seuraavat elimet: 
- Guarda di Finanza (valtiovarainministeriö) 
- Polizia di Stato (sisäministeriö) 
- Arma dei Carabinieri (puolustusministeriö) 
- Unita Sanitarie Locali (terveysministeriö) 
- Paikalliset viranomaiset 
Satamaviranomaisilla - Capitanerie di Porto - on merkittävä osa, koska niillä on käytettävissään 
voimavarat tarkastusten tekemiseen satamissa ja aluerajojen sisällä (Ks. alempana). 
Materiaalitoiminnallista tukea meritarkastuksille antaa puolustusministeriön alainen 
rannikkovartiosto. 
B. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Kuten edellä olevasta käy ilmi, kalastukseen liittyviä valvontatehtäviä suorittavat useat julkiset 
elimet. Sen vuoksi on vaikea arvioida merellä ja maalla tehtäviin tarkastuksiin liittyviä 
valvontatehtäviä suorittavan henkilökunnan määrää. 
'-}€ 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe I \fi 
Capitanerie di Porto -elimen 47 hallinnolliseen yksikköön (compartimenti marittimi) 
jakautuneen henkilökunnan määrä on 4 500, Noin 30 prosenttia henkilökunnasta (1 200) 
työskentelee yksinomaan meritarkastusten parissa valvoen kansallisien ja yhteisön 
toimenpiteiden (lisenssit, tekniset toimenpiteet, jne.) noudattamista. Muu henkilökunta suorittaa 
erilaisia valvontatehtäviä maissa. Ei ole mahdollista määritellä tai arvioida tarkasti missä määrin 
tämän elimen henkilökunta suorittaa asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisia perinteisiä 
valvontatehtäviä. 
2. Alukset/ilma-alukset 
Capitanerie di Porto -elimellä on 300 eri pituista alustaja 16 ilma-alusta. 
3. Tietotekniikka/tietokoneet 
Tietokonejärjestelmää ei ole käytössä. Italian viranomaiset ovat kuitenkin ilmoittaneet, että 
integroitua tietotekniikkajärjestelmää on ehdotettu valvontaa suorittavien eri yksiköiden 
yhteydenpitoa varten. 
C. TOIMINTA 
1. Capitanerie di Porto 
Toiminta merellä 
Vuonna 1994 tämä yksikkö toteutti 8 247 tarkastusmatkaa merellä. Näillä matkoilla tehtiin 10 
793 tarkastusta ja rekisteröitiin 2 884 kansallisen/yhteisön lainsäädännön rikkomusta. Suurin osa 
näistä oli hallinnollisia rikkomuksia (lisenssiedellytysten noudattamatta jättäminen jne). 
Ilmavalvonta 
Vuonna 1994 tehtiin 57 ilmavalvonnan tarkastusmatkaa. 
_ 11 
p:\c3l\rappoits\ctrl\anncxel\fi 
Tarkastukset maissa (satamat, kauppa, ravintolat) 
Tarkastuksia tehtiin vuonna 1994 yhteensä 10 692: 
lastin purkaukset, jakelu, myynti 7 165 
pyydysten tarkastukset 3 527 
Näissä tarkastuksissa havaittiin 477 rikkomusta, joista suurin osa oli rikkomuksia hallinnollisia 
määräyksiä yastaan. 
Kyseisen vuoden aikana Capitanerie di Porto takavarikoi 37 727 kilogrammaa saaliita ja 1012 
pyydystä (ei tarkennettu kertomuksessa). 
Vuonna 1994 aiheutuneet kustannukset olivat 9 796 831 200 liiraa (4,5 milj. ecua). 
2. Polizia di Stato 
Vuonna 1994 Polizia di Stato tarkasti 1 700 alusta, joista 343 kalasti ajoverkoilla. Rikkomuksia 
havaittiin yhteensä 1 009 (ei eritelty), joista 41 liittyi ajoverkkoja käyttäviin aluksiin. 8 alusta 
ja 352 verkkoa otettiin haltuun. 
3. Guarda di Finanza 
Tarkastusten määrästä ei ole saatavilla tarkkoja lukuja. Tarkastusten tuloksista on saatu 
seuraavat tiedot: 
- Havaitut rikkomukset 2 060 
- Toteutetut takavarikoinnit/haltuun otot 
verkkoja 1 518 kpl 
Kalojen määrä 65 525 (kilogrammaa) 
}S 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \ii 
//. Arviointi 
Kalastustoiminnan valvontaan Italiassa liittyy tiettyjä erityisongelmia, joita ovat esimerkiksi 
rantaviivan pituus ja purkauspaikkojen runsaus. Yksinomaisen kalastusvyöhykkeen puuttuminen 
Italiassa vaikuttaa lieventävästi niiden kalastajien valvontaan, jotka kalastavat kansainvälisillä 
alueilla yhdessä suurten pelagisten lajien ja tiettyjen ulappavesien pohjakalakantojen kalastusta 
harjoittavien ulkomaisten kalastajien kanssa. 
Vaikka Italia ei ole vielä täysin mukana yhteiseen kalastuspolitiikkaan neuvoston asetuksen 
(ETY) N:o 2847/93 mukaisesti sovellettavassa valvontajärjestelmässä, kansallisilla 
valvontaviranomaisilla on useita valvontatehtäviä. Näihin sisältyy ajoverkkojen käytön valvonta, 
kansallisen kalastuslaivaston rakenteellisten kysymysten hallinta, tekniset toimenpiteet, 
markkinoiden valvonta ja riittävän/kattavan valvontajärjestelmän luominen seuraavien kolmen 
vuoden aikana. 
A. Ajoverkkoja käyttävien alusten valvonta 
Italia on antanut noin 650 alukselle luvan käyttää ajoverkkoja; nämä alukset kalastavat sekä 
kansainvälisillä että kansallisilla vesillä. Alusten suuri määrä ja niiden jakautuminen laajalle 
alueelle vaikeuttavat osaltaan tämän tyyppisten pyydysten riittävää valvontaa. On osoitettu 
selvästi, että säädettyä verkon pituutta (2,5 kilometriä) käyttävät alukset eivät voi kalastaa 
taloudellisesti ja sen vuoksi ne käyttävät yli 2,5 kilometriä pitkiä verkkoja. 
B. Kalastuksen rakenteellisten ja markkinoita koskevien kysymysten hallinta 
Italian valvontaviranomaiset eivät esittäneet komissiolle toimitetussa kertomuksessaan neuvoston 
asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisesti riittäviä tietoja markkinoista ja rakenteellisista 
kysymyksistä. Komissio pyytää Italiaa toimittamaan nämä tiedot mahdollisimman pian. 
r^o, 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi 
C. Kalastustuotteiden kuljetuksen ja kaupan valvonta 
8 ja 13 artiklassa edellytetään myynti-ilmoitusten ja kuljetusasiakirjojen laatimista ja niiden 
käytön valvontaa Italiassa myytyjen ja kuljetettujen kalastustuotteiden määrien selvittämiseksi. 
Komission mielestä näyttää siltä, että Italian teollisuus ei vielä käytä näitä asiakirjoja. 
D. Tietojen tarkastusjärjestelmän luominen 
Vaikka Italialla ei ole velvollisuutta luoda tietojen tarkastusjärjestelmää ennen vuotta 1999, 
komissio panee merkille, että Italian viranomaiset ovat jo ryhtyneet tällaisen järjestelmän 
luomiseen. Tietojen tarkastusta koskevan järjestelmän perustaminen aikaisessa vaiheessa 
helpottaa tietojen keskinäistä vertailua ja tukee kansallista valvontaa. 
«o 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 
ALANKOMAAT 
/. Kalastustoiminnan tarkastukset ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Ensisijainen vastuu kalastustoiminnan valvonnasta on AID-nimisellä elimellä (yleinen 
tarkastuslaitos), joka noudattaa maatalous-, ympäristö- ja kalastusministeriön hyväksymiä 
suuntaviivoja. 
Monet tarkastuslaitoksessa työskentelevistä tarkastajista tekevät kalastusta koskevia 
tarkastuksia. Tarkastajien asemapaikat ovat satamissa, joissa on suuria 
huutokauppapaikkoja tai joissa tehdään merkittävä määrä lastin purkauksia. Lisäksi 
tarkastajilla on apunaan hallinnollinen tukihenkilökunta sekä piiritoimistoissa että 
päätoimipaikassa. 
AID-tarkastuslaitos valvoo saaliiden rekisteröintiä, teknisiä toimenpiteitä, lisenssejä ja 
tiettyjä markkinoita ja rakenteita koskevia seikkoja. 
AID toteuttaa tarkastukset merellä; sillä ei ole omia tarkastuspaikkoja ja se toimii 
yhteistyössä kuninkaallisen laivaston, tullin ja poliisin kanssa. 
Markkinatoimenpiteiden teknisestä valvonnasta huolehtii Produkschap Vis; rikkomuksista 
ilmoitetaan AID:He jatkotoimia varten. 
B. VOIMAVARAT 
Inhimilliset 
Tarkastuslaitoksella on 58 tarkastajan henkilökunta, joka on jakautunut tärkeimpiin 
kalastussatamiin. Lisäksi tarkastuslaitos sai apua yksityisiltä turvallisuusalan toimijoilta 
yhteensä 37 500 tuntia. 
Si 
p:\c31\rapports\ctrl\annexc I \fi 
Alukset/ilma-alukset 
Tullin ja poliisin käyttöön antamien alusten lisäksi käytetään kolmea miinanraivaajaa. 
Vuonna 1994 miinanraivaajat viettivät 80 päivää merellä tarkastuksissa; tullin ja poliisin 
käyttämä aika oli 106 päivää. 
Ilmavalvontaa toteuttavat laivasto ja poliisi. Ilmavalvontaan käytettiin yhteensä 438 
tuntia. 
Tietokone-Ztietotekniikkavoimavarat 
Käytössä ovat seuraavat tietokonejärjestelmät: 
VIRIS I: kansallisesti ja yksittäisesti myönnettyjen kiintiöiden valvonta 
COVIS: saaliita ja myyntiä koskevien tietojen rekisteröinti yhdessä valvonnassa 
selville saatujen seikkojen ja kalastusmatkoja koskevien yksityiskohtaisten 
tietojen kanssa. Saaliita koskevien tietojen korjaukset lähetetään VIRIS 
I -järjestelmään. 
CVR: kalastusalusten rekisteröinti ja erittely 
C-Day: merellä kulutettujen päivien rekisteröinti 
COBRA: valvonnan rekisteröinti ja rangaistusten vahvistaminen. 
C. TOIMINTA 
Valvontaan käytettiin yhteensä 91 255 tuntia. Noin 12 prosenttia kaikista 32 785 lastin 
purkauksista tarkastettiin. Kielikampelan ja punakampelan kalastusta valvottiin eniten. 
Se: 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\ll 
Yhteenveto tarkastuksista ja jäsenvaltioiden rikkomuksista Alankomaiden yksinomaisella 
talousvyöhykkeellä Pohjanmerellä 
Jäsenvaltio 
Fyysinen 
valvonta 
Meri-/ilma-
havainnot 
Rikkomukset NL 
191 
N/A 
44 BEL 
30 
127 
7 GERM 
13 
54 
4 DNK 
7 
98 
2 FR 
0 
1 
1 UK 
4 
87 
-Muut 
2 
0 
2 
Lastin purkauksia, huutokauppoja y m. koskevien tietojen tarkastaminen 
Kaikkia kalastuspäiväkirjoja, myyntitietoja ja purkausilmoituksia koskevia tietoja vertaillaan 
ohjelmoiduillatietokonejärjestelmillä( 100 prosentin ristiintarkastukset). Lisäksi jokaisen aluksen 
ja jokaisen kalastusmatkan kaikkien saaliiden elopainot lasketaan lajikohtaisesti. 
Rakenteellisten toimenpiteiden valvonta 
Kaikki kalastusalukset on merkittävä kalastuksen keskusrekisteriin. 
Rekisteröinnin jälkeen vahvistetaan lisenssillä ne kalalajit, joita saa pyytää. 
Kiintiöityjen lajien kalastukseen vaaditaan erityisiä asiakirjoja.Tiettyjen kiintiöityjen lajien 
kalastusta säädellään yksittäisesti tai ryhmäkohtaisesti siirrettävien kiintiöiden järjestelmällä. 
Merellä vietettyjä päiviä koskevalla sääntelyllä rajoitetaan kunkin aluksen pyyntiponnistuksia 
luokkakohtaisesta 
Kaupan pitämistä koskevien toimenpiteiden tekninen valvonta 
Myyntiin tarjottava tuore kala on myytävä huutokaupalla. 
Lajittelun jälkeen Produktschap Visxn yhteistyökumppani tarkastaa kunkin erän ottaen huomioon 
kalan luokittelun ja tuoreuden. Koon tarkastukset tehdään näytteiden perusteella ja pistokokein. 
Tuottajajärjestöt vahvistavat vuosittain eri tuotteiden vetäytymishinnat. Produktschap Visin 
yhteistyökumppanit valvovat vetäytymishintojen noudattamista ja kaikki interventiot 
rekisteröidään ja tiedot toimitetaan tuottajajärjestölle. Hallinnollinen seuranta koskee kaikkia 
myyntitietoja. 
Markkinoilta vetämistä koskeva fyysinen valvonta on toteutettu näytteiden perusteella ja vuonna 
1994 ei havaittu säännönvastaisuuksia. 
$3 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxel\ll 
//. Arviointi 
A. Yleistä 
Kiintiöiden hallinta koskee pääasiassa laivaston kolmea luokkaa: puomitroolareita, pientä määrää 
erikoistunutta pohjakalalajien kalastusta harjoittavia aluksia sekä pelagisia lajeja kalastavia 
pakastustroolareita. Erityisesti puomitroolareiden osalta esiintyy mahdollista ylikapasiteettia. 
Pelagisessa laivastossa kapasiteettia on siirtynyt perinteisestä sillin/makrillin kalastuksesta 
esimerkiksi sellaisiin lajeihin kuin mustakitaturska ja piikkimakrilli. 
Tämänhetkinen kiintiöiden hallintaa koskeva suunnitelma ja lastin purkausten 
valvontajärjestelmä on otettu käyttöön muutama vuosi sitten; tätä edelsivät kalastusteollisuuden 
kanssa käydyt perusteelliset neuvottelut, joiden tarkoituksena oli lopettaa rekisteröimättömät 
purkaukset. Nämä järjestelyt perustuvat erityisesti kalastuspäivien rajoittamiseen aluskohtaisesti 
kiintiöiden täyttämiseen tarvittaviin päiviin sekä kalastusteollisuuden tekemiin sitoumuksiin 
kaikkien aluksista purettujen määrien myymisestä huutokaupalla. Kalastusteollisuus on siten 
osittain vastuussa sovittujen järjestelyjen asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Kiintiöiden 
täyttämisen seurannan ja valvonnan varmistaa AID-tarkastuslaitos. 
Yksinomainen talousvyöhyke kattaa rajoitetun osan Pohjanmerestä. Rantaviiva on suhteellisen 
pitkä ja moniin satamiin (joista jotkut sijaitsevat rantaviivan takana) on pääsy kalastusaluksilla. 
Kalastusaluksilla on lupa purkaa saaliinsa ainoastaan nimetyissä satamissa toimivaltaisen 
viranomaisen luvalla. 
Rajoitettu määrä lastin purkauksia tehdään myös muissa jäsenvaltioissa; nämä määrät tarjotaan 
usein ensimmäisen kerran myyntiin Alankomaissa. Muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien 
maiden alukset purkavat usein saaliinsa Alankomaissa. 
tfvf 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
B. Heikot ja vahvat puolet 
Saaliiden rekisteröinnin luotettavuus on parantunut viime vuosina pääasiassa vahvistettujen 
kiintiöiden hallintaan liittyvien toimenpiteiden ja parannetun valvontajärjestelmän vuoksi. Tämä 
on osoittautunut todeksi erityisesti kokonaismäärien osalta. Saaliiden aiheellista aluekohtaista 
rekisteröintiä ei voida taata kaikissa tapauksissa. Pyyntiponnistuksia on yksittäisesti mukautettu 
myönnettyihin kalastusmahdollisuuksiin erityisesti kalastuspäiviä vähentämällä. Lisäksi 
Alankomaiden kalastajat ovat ryhmittyneet vapaaehtoisesti yhdistyksiksi, joilla on omat 
yhdistyssääntönsä ja sisäiset ohjesääntönsä, jotka vahvistavat erityisesti velvoitteen 
kalastussuunnitelman kehittämiseksi ja saaliiden myynnin kokonaisuudessaan huutokaupalla, 
lisäksi näiden rikkomisesta aiheutuu sisäisiä sanktioita (tuomioistuinten antamien tuomioiden 
lisäksi) ja niissä vahvistetaan sovellettavat sakot. Lastin purkauksia valvotaan sekä 
hallinnollisilla että fyysisillä tarkastuksilla. Saaliiden rekisteröinti tapahtuu kokonaisuudessaan 
tietokoneella. Saaliita, purkauksia ja myynti-ilmoituksia koskevia tietoja vertaillaan keskenään. 
Ottaen huomioon tiettyjen kalastussatamien merkityksen Euroopan laajuisessa jakelussa, 
kalastussatamissa tehtyjen lastin purkausten ja markkinoinnin fyysinen järjestäminen ei vaikuta 
kovin avoimelta. Tarkastusyksiköt seuraavat kalojen kulkua purkamispaikasta myyntiin asti 
laittomien purkamisien estämiseksi; lisäksi AID tekee hallinnollisia tarkastuksia yrityksissä. 
Tällaisissa tapauksissa kalastuksen tarkastajilla voi olla mukanaan muiden tarkastuslaitosten, 
esimerkiksi tullin, verohallinnon tai poliisin virkailijoita. 
Ilmavalvontaa toteuttavat laivastoja poliisi kun taas valvonnasta merellä vastaavat laivasto sekä 
tullin ja poliisin komennossa olevat rannikkovartioston alukset. A ID:n tarkastajat ovat aina 
läsnä tarkastuksissa ja he tekevät itse varsinaiset tarkastukset. 
tfJ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
Kummassakin tapauksessa kalastuksen valvonta ei näytä olevan pääasiallinen tehtävä. Näiden 
valvontakeinojen käyttö kalastuksessa on rajoitettua. 
C. Päätelmät 
Komissio on viime vuosina havainnut todellista parannusta Alankomaiden saaliiden 
rekisteröinnissä. Se seuraa mielenkiinnolla tätä tilannetta ja erityisesti kalastusteollisuuden 
osavastuuta sekä purettujen saaliiden myynnistä huutokaupalla tehdyn sitoumuksen toteutumista. 
Nykyisten järjestelyjen tehokkuutta on havainnoitava eri voimavarojen runsauden mukaisesti, 
jotta voidaan määritellä kaikkien asiaan liittyvien tekijöiden merkitys. 
#& 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I Ml 
PORTUGALI 
/. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Monella Portugalin julkishallinnon osastolla ja julkisella laitoksella on vastuu ja toimivalta 
kalastustoiminnan valvontaa koskevissa asioissa. Ne on lueteltu seuraavasti. 
1. Kalastuksen pääosasto: tarkastusosasto (DSI) ja rakenneosasto (DSE) 
2. Meriviranomainen (AMAR) 
3. Kansalliskaartin tarkastusprikaati (BF) 
4. Taloudellisen toiminnan tarkastusosasto (IGAE) 
5. Tullin pääosasto (DGA) 
6. Sataman, merenkulun, liikenteen, meriturvallisuuden pääosasto (INSM) 
Kaikki nämä organisaatiot ovat jossain määrin tekemisissä valvonta- ja tarkastustoiminnan 
kanssa. 
DSI on Kalastuksen pääosaston (Meriministcriö) erillinen osasto ja se toimii koko rannikon 
alueella, käy satamissa ja koordinoi erityisesti lastin purkamisten valvontaa. 
Muut edellä luetellut viisi organisaatiota käyttävät varoja ja aikaa kalastusteollisuuden erityisten 
näkökohtien hoitamiseen. 
Esimerkiksi AMAR osallistuu DSI:n tarkastuksiin silloin, kun niissä tarkastetaan pyydyksiä ja 
kalastusalusten ominaisuuksia, kun taas INSM:n toimihenkilöt ottavat osaa kalastuslisenssin 
saaneiden kalastusalusten rakentamisen ja muuttamisen valvontaan. 
Puolustusministeriön valvonnassa toimiva merenkulkuosasto hoitaa merivalvontaa. 
*'} 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe i Ml 
Meriministcriön pyynnöstä partiointitoimintaa merellä hoidetaan samoin kuin ilmavalvontaa, jota 
hoitaa Ilmavoimat. 
Nämä kolme yksikköä on yhdistetty toisiinsa tietokoneverkkojen välityksellä, joiden välillä 
voidaan vaihtaa tietoja havainnoista ja purkamisista (katso jäljempänä). 
Myös vastuu kalastuksen markkinoihin ja rakenteeseen liittyvien näkökohtien valvonnasta on 
jaettu. 
• Markkinat 
Kalastuksen pääosasto - Markkinoita ja laatua käsittelevä osasto -
DSMQ 
Valvontaosasto - DSI 
Tasavallan kansalliskaartin valvontaprikaati - BF 
Taloudellisen toiminnan tarkastuslaitos (IGAE). 
Edellä lueteltujen organisaatioiden erikoistuneet yksiköt valvovat markkinanormeja, 
hintoja, markkinoilta vetämistä sekä kalojen laatua. 
• Rakenteelliset näkökohdat - kalastuskapasiteetti sekä sen muutokset ovat seuraavien 
organisaatioiden vastuulla: 
Kalastuksen pääosasto DSE 
Meri viranomaiset (asemapaikkoina satamat) - AMAR 
INSM 
tf K 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
B. VOIMAVARAT 
1. Inhimilliset 
Seuraavassa taulukossa esitetään kalastustoiminnan valvonnasta vastaavien eri julkisten 
viranomaisten alaisten tarkastajien lukumäärä jaoteltuna maan eri alueiden mukaan. 
Viranomainen 
DGP 
AMAR 
BF 
IGAE 
DGA POHJOINEN 
(Valença- Péniche) KESKI 
(Ericeira-
Sesembra) ETELÄ * 
(Setubal - U.R. 
St-Antonio) 
TARKASTAJIEN LUKUMÄÄRÄ 
-
25 
36 
21 
8 12** 
18 
21 
24 
1 -
42 
40 
25 
6 
AMAR hoitaa kalastustoiminnan valvonnan lisäksi myös muita tehtäviä ja sillä on yhteensä 
noin 491 tarkastajaa, jotka hoitavat kaikenlaisia valvontatehtäviä. Samoin pieni osa BF:n, 
IGAE:n ja DGA:n koko henkilöstöstä (noin 2500 tarkastajaa) valvoo kalastustoimintaa. 
** tähän sisältyy Azorien ja Madeiran autonomiset alueet. 
Nämä ovat DGP:n tarkastusyksikön kalastustarkastajia, joiden asemapaikka on Lissabon 
ja jotka tekevät liikkuvana ryhmänä tarkastuksia mantereen rannikolla. 
S9 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
2. Alukset/ilma-alukset 
Puolustusministeriön/laivaston merellä tarkastuksia tekevien alusten lukumäärä on 
esitetty seuraavassa alustyypeittäin: 
"CACINE" -partioveneluokka 10 
"JOAO Coutenho" -korvettiluokka 6 
"Baptista Anrade" -korvettiluokka 4 
"Albatroz" -pikaveneluokka 5 
"Dragas" -pikaveneluokka 5 
muita tarkastusaluksia (ei ole täsmennetty) 41 
Yhteensä 71 
Kalastustarkastustehtäviä lukuun ottamatta näitä aluksia käytetään pääasiassa sotilas- ja 
etsintä/pelastusoperaatioihin. 
Ilma-alukset 
Ilmavalvonta- tai -tarkastustehtäviin käytetään kolmea Casa 100 AVIOCAR-lentokonetta. 
2>o 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
3. Tietotekniikka 
DGP:n, laivaston ja ilmavoimien tietokoneresurssit ja -verkot on esitetty seuraavassa 
taulukossa. 
KALASTUKSEN PÄÄOSASTO 
KALASTUSTOIMINNAN TARKASTUSOSASTO 
SIFICAP 
KALASTUSTOIMINNAN TARKASTUS- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄ 
RAKENNE/YHTEYDET LAIVASTOON JA ILMAVOIMIIN 
SCC-
Keskusvalvonta-
järjestelmä 
BD - SISIFICAP 
Tietokanta 
BNDP-
Kansallinen 
kalastustietokanta LAIVASTO 
BD 
SIFICAP 
(Oracle) 
Laivasto 
Lisenssit 
Tehtävät 
Toiminta/Tulokset X-25 
scc 
Unix - 5000/85 
Unix - 6000/65 
SunSparc2 - scc-Gl 
SunSparc2 - scc-G* 
SunSparc2 - scc-G3 ILMAVOIMAT 
BNDP 
2 NCR 32/650 
Unix 5000/95 
Laivasto 
Lisenssit 
PIDDAC 
EMOTR 
Markkinamyynti 
Vesiviljely 
Taloudelliset 
korvaukset ja 
sakot 
Öljy maksut 
Jalostettujen 
tuotteiden tuotanto 
9-1 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxclMl 
PORTUGALIN LAIVASTO 
MERENKULKUOSASTON RAKENNE - SIFICAP 
SCC 
DGP 
Kalastus­
toiminnan 
valvontaosasto 
X-25 B.D. 
SIFICAP 
EMGFA 
DGM 
JOUKKO-
OSASTOALU 
EET 
ETT 
CZM-
Pohj öinen 
Unisys PW 800 (C-standardi) 
EPM 1 
PÄÄLAIVASTO­
ASEMA 
1 Unisys 5000/55 
1 Mikrotietokone 
1 Grafiikka-asema 
4 Tulostinta 
ETT 
CZM-Etelä 
Unisys PW 800 B.N.D.P. 
DGP 
Kalastuksen pääosasto 
Laivasto-
osasto 
ETMs 
ETT 
CZM-Azorit 
Unisys PW 
800 27 alusta 
C-standardi 
Grid 1530 
Tulostin 
ETT 
CZM-
Madeira 
Unisys PW 
800 
BD - SIFICAP-tietokanta 
SCC - Keskusvalvontaosasto 
BNDP - Kansallinen kalastustietokanta 
EMGFA - Armeijan pääesikunta 
EPM1 - Päälaivastoasema 
ETT - Maaterminaaliasema 
EMT - Liikkuva terminaaliasema 
DGM - Laivasto-osasto 
CZM - Merialueen joukko-osasto 
9<î 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMI 
PORTUGALIN ILMAVOIMAT 
RAKENNE/YHTEYDET ILMAILUOSASTOON-SIFICAP 
SCC B.D. B.N.D.P. 
DGP SIFICAP 
Kalastustoiminnan valvontaosasto DGP 
Kalastuksen pääosasto 
Emgfa AERO - C 
(C-standardi) Ilmailuosasto 
X-25 EPA 1 
Ilmavoimien operationaalinen 
joukko-osasto 3 ETM 
3 Casa 100 
3 MSs 
3 Grid 1530/Xenix 
Unisys 
5000/Xenix/X-25 
Sun 
Sparc2/Xenix/X-25 C-standardi 
Grid 1530 
Tulostin 
ETT-1 ETT ETT 
SINTRA/ 
MANNER 
Unisys PW 800 
/MSS 
Unisys PW 800 
/Xenix/X-25 
Unisys 
MP14666/Dos PORTO SANTO 
/MADEIRA 
Unisys PW 800 
/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos LAJES/AZORIT 
Unisys PW800 
/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos 
BD - SIFICAP Tietokanta 
SCC - Keskusvalvontaosasto 
BNDP - Kansallinen kalastustietokanta 
EMGFA - Armeijan pääesikunta 
EPM1 - Päälaivastoasema 
ETT - Maaterminaaliasema 
EMT - Liikkuva terminaaliasema 
DGM - Laivasto-osasto 
CZM - Merialueen joukko-osasto 
S>3 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
C. TOIMINTA 
1. Tarkastusyksiköt 
Seuraavasta taulukosta käy ilmi vuonna 1994 tehdyt satamatarkastukset alueittain ja maittain. 
Viran­
omainen 
DGP 
AMAR 
BF 
IGAE 
DGA 
Yhteensä POHJOINEN 
Valença- Péniche KESKI 
Ericeira-
Sesembra ETELÄ 
Setubal U.R 
St-Antonio 
Azorit/Madeira Yhteensä 
Tarkastajien lukumäärä 
957 
2861 
1978 
3360 
251 
9407 203 
2233 
1176 
3840 
2 
74541 877 
3560 
2209 
4594 
241 
11481 2037 
8654 
5363 
11794 
494 
26342 
Näissä tarkastuksissa havaittiin yhteensä 820 rikkomusta, jotka voidaan jaotella 
seuraavasti: 
Kaloja ei asetettu huutokaupattavaksi rekisteröityyn huutokauppakeskukseen. 
Kiellettyjen pyydysten käyttö. 
Kalastuspäiväkirja/purkamisilmoitus (säännönvastaisuuksia). 
Vähimmäiskokorikkomuksia. 
Luvaton kalastus. 
Kalastus kielletyllä alueella. 
Seuraavasta taulukosta käy ilmi meritarkastuspäivien määrä ICES-alueiden ja käytettyjen 
tarkastusalusten luokkien mukaan. Ilmoitettu tarkastuspäivien lukumäärä vastaa kunkin 
alusluokan osalta tarkastuspäivien lukumäärää. 
Sy 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMI 
ALUE 
Manner(ICES 
IX,a,b) 
Madeira 
(CECAF) 
AZORIT 
(ICES X) 
yhteensä PARTIO-
ALUKSIA 
400 
438 
-
838 KORVETTEJ 
A 
365 
-
298 
663 PIKAVENEIT 
Ä 
1,624 
-
-
1,624 MUITA 
1,109 
60 
63 
1,232 
TARKASTUSPÄIVIÄ MERELLÄ/TARKASTETTUJA ALUKSIA 
ALUE TARKASTUSPÄIVIÄ TARKASTETTUJA 
ALUKSIA 
ICES IX a,b 3498 8000 
ICESX 361 282 
CECAR 498 48 
YHTEENSÄ 4357 8330 
Meritarkastukset paljastivat, että 181 alusta oli tehnyt kansallisten tai yhteisön sääntöjen 
rikkomuksen. 
2. Ilmavalvonta 
Seuraavassa taulukossa on eritelty kalastustoiminnan ilmavalvonta ICES-alueittain. 
Alue 
Manner 
Madeira 
Azorit 
Yhteensä Lentotunteja 
367.15m 
93.35 m 
166.35 m 
627.35 m Tarkastus­
matkojen 
lukumäärä 
126 
22 
33 
181 Ilma-
tarkastuksia 
747 
59 
135 
941 Havaittuj 
a 
rikkomuk 
sia 
195 
8 
11 
214 Syytteitä 
117 
3 
3 
123 ' 
<$s 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
Seuraavassa taulukossa on eritelty ilmavalvontatoiminta lentokonetta kohden ja vastaava 
tulos. 
Lentokone 
1 
2 
3 Lentotunteja 
158 
184.35 
285 Tarkastusmatkoj en 
lukumäärä 
56 
60 
65 Havaintoja 
320 
372 
249 
Ilmavalvonnassa havaittiin, että yhteensä 123 alusta oli tehnyt seuraavia rikkomuksia: 
- kalastus kielletyllä alueella: 61 
- luvaton kalastus: 60 
- muita: 2 
Maihintuonnin tarkastus purkamisen yhteydessä tai kalamarkkinoilla 
Vuonna 1994 kalastusalukset suorittivat noin 440 000 maihintuontia kansallisissa 
satamissa. Portugalin lain mukaan tuoreen tai pakastetun kalan ensimmäinen myynti on 
tehtävä rekisteröidyillä markkinoilla. Vuonna 1994 noin 80 prosenttia myyntiin 
tarjotuista kaloista tarjottiin kalamarkkinoilla, ja nämä määrät on Doca pesca tarkastanut. 
Eri kansalliset tarkastusviranomaiset tarkastivat noin 30 - 35 prosenttia kaikista 
purkamisista. 
Purkamisten tarkastus tietoja vertailemalla 
Portugalin vesillä toimivien syvänmeren kalastuslaivaston ja rannikkojen 
simpukkatroolareiden osalta valvonta suoritettiin kalastuspäiväkirjojen, 
purkamisilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoja vertailemalla. NAFO:n alueella, Norjan 
edustalla ja Huippuvuorten lähettyvillä toimivien kalastuslaivastojen osalta vertailtujen 
purkamisten määrä oli sata prosenttia ja simpukanpyyntialusten osalta 60 prosenttia. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
//. Arviointi 
A. Yleistä 
Portugalin yksinomainen talousvyöhyke on kokonaisuudessaan hyvin laaja. Mannermaajalustan 
kapeuden vuoksi suurten pelagisten lajien kalastusaluetta lukuun ottamatta todelliset 
kalastusvyöhykkeet ovat kohtalaisen pieniä. 
Manner-Portugalin rannikkoalue on pituudeltaan keskisuuri. 
Portugalin markkinat ovat tyypilliset Etelä-Euroopan maan markkinat, kysyntää on monesta 
lajista, mukaan lukien pienikokoiset kalalajit. 
Jopa varo-TACin avulla kiintiöihin perustuva hallinto aiheuttaa todellisia ongelmia Portugalin 
kummeliturskan ja sardiinin kalastuksessa. 
Portugalin kalastuksessa on edelleen merkillepantavaa troolien vähäinen paino. Pohjakalojen 
pyynnissä seisovat pyydykset ovat erittäin tärkeitä. Pienten pelagisten lajien kalastuksessa 
käytetään runsaasti pieniä kierrenuottia. Portugalissa on kuitenkin pohjatroolareita, jotka 
kalastavat pohjatroolilla useita kalalajeja. 
B. Vahvat ja heikot puolet 
Käytettävissä olevat ia valvontaan vaikuttavat voimavarat 
Kalastuksen valvonnasta suoraan vastuussa olevia tarkastajia on vähemmän kuin aiemmin (12), 
mikä rajoittaa heidän mahdollisuuksiaan saapua riittävän ajoissa purkauspaikoille. Muille 
kalastuksen valvontaa hoitamaan soveltuville elimille kuuluvien tehtävien moninaisuuden vuoksi 
ei voida arvioida määrällisesti niiden todellista osallistumista kalastuksen valvontaan. Lisäksi 
NAFO-alueelta tai kolmansien maiden vesiltä. 
°>^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
Mahdollisesti käytettävissä olevat meri- ja ilmakalusto ovat tärkeitä. Kalastuksen valvontaan 
käytetty toiminta on huomattavaa. 
Tietokonelaitteet oyat huomattavia, myös satelliitin välityksellä suoritettavaan valvontaan 
tarkoitettu laitteisto. 
Järjestäminen 
Kalastuksen valvonnan järjestäminen Portugalissa on, jos mahdollista, vieläkin 
monimutkaisempaa kuin muissa jäsenvaltioissa lukuisten toimijoiden vuoksi, ja sen vuoksi, että 
kalastustilastojen rakenne on yksinkertainen ja että useimmat kyseiset elimet osallistuvat moniin 
tehtäviin. 
Velvollisuus viedä suurin osa saaliista kaupattavaksi huutokaupalla tarjoaa tehokkaalle 
valvonnalle huomattavia mahdollisuuksia. 
C. Teknisten toimenpiteiden valvonta 
Pohjakalastuksessa ilmenee vaikeuksia erityisesti aiemmin esitetyssä troolikalastuksessa. 65 
millimetrin silmäkokoa, joka on perussilmäkoko, pienemmän silmäkoon käytöstä aiheutuvan 
väärinkäytön estävä selkeä strategia on tekemättä. Ongelman merkitystä rajoittaa kyseisten 
laivastojen pieni koko sekä kummeliturskan suoja-alueiden käyttöönotto. Näiden suoja-alueiden 
valvonnassa on nähty paljon vaivaa ja siinä on edistytty, erityisesti suorittamalla valvontaa 
ilmasta käsin. Satelliittivalvonta voi ainoastaan auttaa suoja-alueiden noudattamista. Mutta nämä 
suoja-alueet eivät voi korvata muiden, yhteisön säädöksissä esiintyvien teknisten toimenpiteiden 
valvontaa. 
Toisaalta pelagisten lajien osalta olisi tarpeen poistaa laillisten vähimmäiskokojen ja käytännössä 
sovellettavien vähimmäiskokojen välinen ero. 
3f 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I Ml 
D. Saaliiden valvonta 
Menettely, jossa purkausilmoituksia ja kalastuspäiväkirjoja käytetään kokonaissaaliiden tilastojen 
tekemisessä, ei anna yhteisön mielestä riittäviä takeita. Näissä asiakirjoissa olevien tietojen 
varmentamismenettelyt on vahvistamatta. Näistä asiakirjoista puuttuvien myyntitietojen merkitys 
on arvioinnin kannalta merkittävä. Epäilyt, jotka johtuvat saaliiden valvonnan heikkoudesta, 
ovat erityisen tärkeitä niiden varastojen osalta, joissa viralliset saalistilastot osoittavat 
merkittävää käyttöä. 
Vaikka Portugali on ollut merkittävässä asemassa satelliittivalvontaa aloitettaessa, kalastusalusten 
todellinen valvonta ei ole kuitenkaan vielä tarpeeksi pitkän aikaa ollut riittävää vahvistamaan 
saaliiden valvontaa muiden tietojen tarkistamisessa kiellettyjen purkamisien ehkäisemiseksi. 
E. Päätelmät 
Velvollisuudella viedä saaliit kaupattavaksi huutokauppaan, satelliitin avulla vastedes 
suoritettavan laajan valvonnan käyttöönotolla ja Ranskan kanssa käytävän kiintiökaupan, jonka 
avulla Portugali voi rajoittaa tiettyjen erittäin rajoitettujen kiintiöiden aiheuttamat ongelmat, 
Portugalilla on käytettävissään nopeaan kehitykseen tarvittavat tekijät. Vielä pitäisi huolehtia 
siitä, että Ranskan kanssa käytävä kiintiökauppa ei johtaisi tietyn lajin kalastuksessa esiintyvien 
ongelmien siirtämistä toisen lajin, erityisesti sardellin, kalastusongelmiin, ja siitä, että käytössä 
on tarvittavat inhimilliset voimavarat, ja siitä, että yksiköiden väliset koordinointikysymykset 
eivät rasittaisi tehokkuutta. 
39 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxelMl 
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 
L Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta 
A. JÄRJESTÄMINEN 
Vastuu valvonnasta ja täytäntöönpanosta on jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan neljän 
hallinnollisen yksikön välillä: 
Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF) 
Welsh Office Agriculture Department (WOAD) 
Scottish Office Agriculture and Fisheries Departments (SOAFD) 
Department of Agriculture for Northern Ireland (DANI) 
Englannissa ja Walesissa valvonnasta ja täytäntöönpanosta vastaa MAFF.n merikalastuksen 
tarkastusyksikkö, jota avustaa kuninkaallinen laivasto; Skotlannissa Skotlannin 
kalastussuojeluelin SFPA (Scottish Officen toimeenpaneva elin), joka käyttää omia laivojaan 
ja jota myös auttaa kuninkaallinen laivasto; ja Pohjois-Irlannissa DANiin oma 
kalastustarkastusyksikkö. Sekä MAFF että SFPA käyttävät ilmavalvontaa. Tarkastusyksiköt 
vastaavat sekä kansallisen että yhteisön kalastuslainsäädännön täytäntöönpanosta. 
Englannissa ja Walesissa rajoitettuja täytäntöönpanotehtäviä on myös eri merikalastuskomiteoilla 
(SFC). SFC.t toimivat sekä MAFF.stä että WOAD:stä riippumattomina, ja niiden toimivalta 
ulottuu kuuden mailin rajaan asti. Vaikka SFC:iden päätehtävä on kalastusta edistävän ja 
sääntelevän kunnallislainsäädännön täytäntöönpano, niillä on myös valta panna toimeen tiettyjä 
teknisiä säilyttämistoimia (vähimmäispurkaminen ja silmäkoot), jotka on hyväksytty kansallisesti 
tai Euroopan unionissa, ja siinä ominaisuudessa tehdä yhteistyötä MAFF:n merikalastuksen 
tarkastusyksikön kanssa. 
Merikalastuksen tarkastusyksikkö on myös vastuussa sekä kaupan pitämistä koskevien että 
rakenteellisten toimenpiteiden valvonnasta. Ensin mainitun valvonta koostuu kaupan pitämisen 
vaatimusten valvonnasta, ja se sisältää näköhavaintoon ja näytteenottoon perustuvia myyntiin 
tarjottujen kalojen tarkastuksia sekä myynnistä pois vedettyjä kaloja koskevien hintajärjestelyjen 
tarkastuksia. Rakenteellisten toimenpiteiden valvonnassa merikalastuksen tarkastusyksikkö 
avustaa erikoiselimiä, jotka sijaitsevat seuraavissa: MAFF, WOAD, SOAFD ja DANI. 
p:\c3l\rapports\clrl\annexe I Ml 
B. VOIMAVARAT 
Inhimilliset 
Sille määrättyjen tehtävien hoitamista varten merikalastuksen tarkastusyksiköllä on yhteensä 169 
rannalla toimivaa tarkastajaa. Ne jakautuvat seuraavasti: 
- Englanti ja Wales 81 
- Skotlanti 71 
- Pohjois-Irlanti 17 
ENGLANTI 
Koillinen 
Humberside 
Itä 
Kaakko 
Lounas 
Länsi 
Wales 
Luode 
Keskuspaikka 
Yhteensä 10 
12 
7 
12 
10 
7 
6 
6 
11 
sf SKOTLANTI 
Pohjoinen 10 
Koillinen 11 
Moray Firth 13 
Itä 7 
Kaakko 8 
Lounas 9 
Luode 13 
71 POHJOIS-IRLANTI 
17 
17 
Alukset/ilma-alukset 
Yhteensä 17:ää tarkastusalusta käytetään valvontaan seuraavasti: 
Hallinnollinen yksikkö Lukumäärä 
MAFF 
SFPA 
SFPA 
DANI 7 alusta, joita käyttää ja joista huolehtii Kuninkaallinen laivasto 
2 " II n 
7 alusta, jotka omistaa ja joita käyttää SFPA. 
1 rannikkoalus, jonka omistaa ja jota käyttää DANI. 
Viisi valvontaa varten käytettävissä olevaa ilma-alusta annettiin MAFF:n ja SFPA:n käyttöön 
vuonna 1994. 
401 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l Ml 
YHTEENVETO VALVONTA-ASETUKSEN EDELLYTTÄMÄN TIEDON KERUUSSA, 
KÄSITTELYSSÄ JA ANALYSOINNISSA KÄYTETYISTÄ LAITTEISTA JA 
OHJELMISTA VUONNA 1994 
MAFF (sisältää Englannin ja Walesin) 
Tarkastusyksikön henkilökunta on kerännyt valvonta-asetuksen edellyttämät tilastotiedot 
satamatoimistoista, ja tarkastanut ne manuaalisesti ja syöttänyt ne mikrotietokoneisiin, jotka ovat 
yhteydessä keskushallinnon tietokantoihin. Tiedot tarkistetaan uudelleen, ennen kuin ne 
siirretään päätietokantoihin (joissa on aluksia koskevia tietoja Englannista, Walesista ja Pohjois-
Irlannista). Täydentäviä luotettavuustarkastuksia tekee kalastustilastoyksikkö, joka kerää saaliita 
ja lastin purkamisia koskevia tilastotietoja EY-asetuksen vaatimusten täyttämiseksi. 
LAITTEISTO OHJELMISTO 
Keskuspaikan tilastotictoyksikkö 
Compaq System PRO XL tiedostopalvelin SCO-UNIX SPSS, joka on kytketty 
9 PC:tä (Siemens Nixdorf ja Compaq MAFFNET:iin 
486), jotka on kytketty EXCEL, SPSS, Word for Windows, 
tiedostopalvelimeen, MAFFNET:iin ja 6 Powerpoint, Access, Lotus Spreadsheet, 
päävalvonta-, purkaus- ja alustietokantaan Reflections, Relay Gold, anti-virus. PC 
Useita korkealaatuisia tulostimia mail 
DFR Lowestoft 
saaliita koskevien tilastotietojen käsittely INGRES ABF/VISION sovellus. 
Digital VAX cluster - Vax 17610 FORTRAN ohjelmat 
Vax 6510. Micro Vax 3100. HSJ 
diskettiasema 
Ethernet LAN kytkettynä MAFF-.verkkoon 
WAN (kaukokäyttö SFLllä ja HQ:lla) 
INGRES relaatiotietokannan 
hallintajärjestelmä 
Tiedon siirto DFR.stä Guildfordiin Digitaalinen verkostoreittiohjelmisto 
(MAFF IT HQ) - Relay Gold tiedostojen siirto-ohjelma 
IBM-sopiva PC 
SFI lisenssiyksikkö (HQ) ja 
satamatoimistot Microsoft Office, Anti-virus, 
37 Apricot Xen PC Reflections 4, 
15 Apricot Xen LS II tilaustyönä tehty Ingres V6-ohjelmisto 
17 Siemens Nixdorf PC tiedonsyöttöön. 
1 Compaq PC (486) | PC-mail (X 400) || 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 10^ 
SFPA ja Scottish Office Agricultural Dept (SOAFD) (sisältää Skotlannin) 
Tämänhetkinen järjestelmä käyttää Scottish Officen IBM-keskustietokoneella olevia ohjelmia. 
Alla lueteltuja ohjelmia kehitellään valvonta-asetuksen vaatimusten täyttämiseksi. Laitteet ovat 
paikoillaan, ja niitä käytetään tiedonkeruuseen nykyistä järjestelmää varten. Uutta tietokantaa 
kehitellään, ja sen pitäisi olla toiminnassa vuoden 1995 alkupuolella. 
Laitteet 
Kahdessakymmenessäkahdessa satamatoimistossa on noin 36 mikrotietokonetta kalastusta 
koskevan tiedon tallentamiseksi (ja lisenssien myöntämiseksi). Koko järjestelmässä on yhteys 
keskustietokoneeseen, ja paikalliset toimistot pääsevät keskustietokantaan pääasiassa valmiiksi 
kirjoitetuilla kyselymalleilla ORACLEa käyttämällä. HQ-verkostossa on kaksi tiedostopalvelinta. 
Uuden kalastustietojärjestelmän (FIN) tietokantaa pidetään ICL DRS6000 Level 750 
palvelimessa, ja sitä kehitetään ORACLElla. Myös tietokanta- ja SAS-ohjelmat toimivat tässä 
palvelimessa. ICL DRS6000 Level 450 tiedostopalvelin tukee ICI Team Office-ohjelmia, jotka 
tarjoavat sähköpostipalveluja ym. Varmuuskopiointi ja arkistointi tapahtuu nauhalle. 
Kalastusryhmän toimia tukevassa keskuspaikan verkossa on 26 ICL Ergo PRO D433d(486) 
konetta, joissa on 20 mb RAM, ja 6 ICL 486 konetta, joissa on 16 mb RAM. Kaikki koneet 
ovat kiinni verkossa. Pääasiallinen FIN-tietokannan käyttö tapahtuu valmiiksi kirjoitetuilla 
ORACLE-funktioilla, mutta lisäksi 4 koneella on laaja määrä SAS-ohjelmia, joita tilastoyksikkö 
käyttää. Lisää koneita (joita tällä hetkellä käytetään kehittämiseen) yhdistetään verkkoon, kun 
järjestelmä tarvitsee täydennystä. Verkossa on joukko hyvälaatuisia tulostimia ja muita 
apuvälineitä. Laitteet ja ohjelmat luetellaan jäljempänä. 
•1 OS 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMI 
LAITTEISTO OHJELMISTO 
Keskuspaikka 
ICL DRS6000 Level 750 tiedostopalvelin Tietokanta- ja SAS-ohjelmat. 
Kalastustietojärjestelmää (FIN) kehitellään 
ORACLElla (vuoden 1995 alkupuolella) 
ICL DRS 6000 Level 450 tiedostopalvelin ICL Team Office-ohjelma (s-posti jne.) 
Varmuuskopiointi/arkistointi nauhalle 
26 ICL Ergo PRO D433 (486) - 20 mb ORACLE-ohjelmat ja SAS-ohjelma 
RAM neljässä koneessa. Näistä koneista pääsee 
vuoden 1995 alkupuolella FIN-
6 ICL 486 CX - 16 mb RAM tietokantaan, joka sisältää lastin 
(verkotettu) purkamisia, havaintoja, alukseen nousuja 
useita korkealaatuisia tulostimia ja syytteeseen asettamista koskevaa tietoa. 
Koneiden lukumäärää ja käytössä olevia 
tarkkoja toimintoja ei ole vielä päätetty. 
Satamat 
36 mikrotietokonetta (ICL Ergo PRO Database. Windows, Microsoft Office. 
D4/25 d (486) - 16/20 mb RAM 
ja Hewlett Packard Laserjet 4si tulostimet 
<ioM 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe I Ml 
DANI (sisältää Pohjois-Irlannin) 
Pohjois-Irlannissa satamahenkilöstö, jolla on yhteys keskustietokantaan, kerää, tarkistaa ja 
tallentaa tilastotietoja mikrotietokoneille. Yhteyksiä MAFF-tietokantaan ollaan kehittämässä 
tämän tiedon ajoittaiseksi tallentamiseksi. 
LAITTEISTO OHJELMISTO 
Keskuspaikka Tietokannan hallinta/sovellusohjelma -
OLIVETTI M380-XP9 (tiedostopalvelin) SIR 3.2. SAS 6.03 
Verkko-ohjelma NOVELL 2.2 
WANG PC 321/16 & 1414 näyttö (käyttöjärjestelmä DOS 5.0.) 
comms : MASS BREAKOUT 
REFLECTIONS 2 
BREAKOUT REPRO 
BREAKOUT PLUS 
Anti-virus : DR SOLOMONS 
.12, saalis- ja tietojenvertailuohjelmat 
laatinut DANI/DATAFLEX 
OLIVETTI PC M290-30 sis. näyttö TAPE varmuuskopiointiohjelma 
(nauha-asema) NOVELL palvelimen käyttöohjelma 
NEWBURN PC : 486 DX 33 sis. VGA NOVELL palvelimen käyttöohjelma 
näyttö 
2 no Olivetti PC M290-30 sis. näyttö As Newburn machine - contingency port 
PC (ks. alia) 
LASERJET III tulostin 
EPSON FX-1050 matriisikirjoitin 
(COMPAQ PC : DESKPRO 4/33i sis. MAFF:n laatima MAFF verkkoa varten 
näyttö. WAN kehittäminen. 
Satamat Käyttöjärjestelmä : DOS 5.0 
Portavogie. Ardglass. Kilkeel. Comms : REPRO(DATAFLEX sisäinen 
Londonderry. modeemi) 
J2, saalis- ja tietojenvertailuohjelmat 
WANG PC 321/168 & 1414 näyttö laatinut DANI/DATAFLEX. 
1oJ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMi 
C. TOIMINTA 
1. Tarkastukset maissa 
Vuonna 1994 merikalastuksen tarkastusyksikkö teki yhteensä 12 434 tarkastusta kalastusaluksiin 
Yhdistyneen kuningaskunnan satamissa. Lisäksi tehtiin 64 044 tarkastusta huutokaupoissa, 
markkinoilla sekä kalakauppiaiden ja kauppaedustajien toimistoissa. Suurin osa alusten 
tarkastuksista tehtiin Skotlannissa (8 774 pohjoisella ja koillisella alueella), kun taas 2 768 
tehtiin Englannissa/Walesissa ja 892 Pohjois-Irlannissa. 
Tarkastukset satamissa 
Satamatarkastusten yhteydessä havaitut rikkomukset aluksen kansalaisuuden mukaan 
Rikkomuksen päätyyppi 
Kalastuspk./purkausilmoitus 
Kielletty pyydys 
Alamittaiset kalat 
Luvaton kalastus 
Aluksen merkinnät 
Muut 
Yhteensä (909) Kansalaisuus 
Belgia 
1 
1 Tanska 
1 
1 
2 Britannia 
776 
19 
106 
2 
1 
2 
906 
Satamatarkastusten lisäksi merikalastuksen tarkastusyksikkö huolehtii kalastuspäiväkirjojen ja 
myynti-ilmoitusten/purkausilmoitusten vertailustaja tietojen tarkistamisesta. Kun tarkkoja tietoja 
ei ole saatavilla lastia purkavien alusten fyysisin tarkastuksin varmennettujen purkamisten 
kokonaisprosenttimäärästä, saaliit tarkistetaan fyysisesti aina kuin mahdollista. Toisaalta 
tarkastusyksikkö käy huutokaupoissa säännöllisesti, ja erityistä huomiota kiinnitetään 
markkinoiden ulkopuolisten lastin purkamisten jäljittämiseen ja tutkimiseen. 
^oC 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 
Vuonna 1994 merikalastuksen tarkastusyksikkö teki pistokokeita valvoakseen neuvoston 
asetuksen (ETY) N:o 2847/93 kalojen kuljetusta koskevien säännösten noudattamista. Näiden 
pistokokeiden tuloksista ei ole saatavilla yksityiskohtaista tietoa. 
2. Tarkastukset merellä 
Merellä 17 kansallisten valvontaviranomaisten käytettävissä olevaa kalastustarkastusalusta teki 
4 509 alukseen nousua, joista 2 495 oli kansallisiin ja 2 014 ulkomaisiin aluksiin. 
Seuraavassa taulukossa esitetään partioitujen alueiden lukumäärä, partioiden kesto ja alukseen 
nousujen lukumäärä Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden maiden aluksien osalta vuonna 
1994. 
ICES-alue 
Ha 
IV 
Vb 
Via VIb 
VII 
VIII 
YHTEENSÄ Päivien lukumäärä alueella 
5 
1469 
5 
837 
728 
51 
3095 Alukseen nousujen lukumäärä 
Yhdistyneen kuningaskunnan 
osalta 
0 
1420 
0 
659 
415 
1 
2495 Muut kuin Yhdistyneen 
kuningaskunnan alukset 
4 
935 
1 
560 
513 
1 
2014 
Tarkastukset merellä: rikkomuksen tehneiden alusten kokonaismäärä (kansalaisuuksittain) (343) 
Kansalaisuus 
Rikkomusten 
päätyyppi 
Rikkomuksen 
tehneiden 
alusten 
lukumäärä. 
Kalastuspk./ 
Purkausilm. 
Kielletty 
pyydys Brit. 
10 
28 
30 Bclg. 
19 
11 
7 Saks. 
2 
1 Tans. 
15 
5 
1 Esp. 
8 
6 
2 Ran.. 
32 
15 
6 hl. 
56 
1 
2 Al. 
8 
4 
3 Yhteensä 
150 
71 
51 
p:\c3l\rtippoits\ctrl\anncxc I \lï 4o} 
Kansalaisuus 
Rikkomusten 
päätyyppi 
Laiton kalastus 
Kielletty 
vyöhyke 
Laittomat 
saaliit: 
kohdennettu 
kalastus 
Sivusaaliit 
Alamittaiset 
kalat 
Aluksen 
merkinnät 
Muut 
Yhteensä Brit. 
1 
1 
13 
10 
26 
119 Belg. 
2 
3 
1 
43 Saks. 
3 Tans. 
3 
1 
6 
31 Esp. 
5 
1 
22 Ran.. 
2 
2 
16 
73 Irl. 
1 
1 
1 
62 AI. 
1 
2 
18 Yhteensä 
5 
4 
3 
23 
30 
34 
371 
1oS 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 
2. Ilmavalvonnan tulokset alueittain 
Seuraavassa taulukossa kuvataan kansallisten valvontaviranomaisten käytössä olevalla ilma-
aluksella tehdyn ilmavalvonnan kohteet ja tulokset vuodelta 1994. 
ICES-alue Yhdistyneen Ulkomaisia aluksia 
kuningaskunnan aluksia koskevien havaintojen 
koskevien havaintojen lukumäärä 
lukumäärä 
lia 0 6 
IVa 8 632 1 575 
IVb 6 026 2 104 
IVc 663 1 172 
Vb 0 15 
Via 3 759 1 491 
VIb 43 52 
Vila 4 276 464 
Vlld 941 861 
Vlle 2J71 845 
Vllf 923 543 
Vllg 338 1_863 
Vllh 23 859 
VIIj 36 561 
VIII 5 23 
Yhteensä 28 016 12 434 
1o9 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \fi 
//. Arviointi 
A. Yleistä 
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on hyvin kehittynyt kansallinen kalastuksenvalvontajärjestelmä, jolle 
on myönnetty merkittävät voimavarat. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on hallinnassaan noin 16 000 
km rantaviivaa ja noin 850 000 neliökilometriä vettä. Yhdistyneen kuningaskunnan 
kalastuslaivastoon kuului 1 päivänä tammikuuta 1995 noin 3 000 yli 10-metristä lisenssin omaavaa 
alustaja lisäksi 5 800 alle 10-metristä lisenssin omaavaa alusta, jotka kalastavat pääasiassa lähellä 
rantaa 6 mailin rajan sisäpuolella. Alueella on yli 450 paikkaa, joissa kalasaalis voidaan purkaa, ja 
yli 1 500 liikeyritystä, jotka myyvät, jalostavat, jakelevat tai kuljettavat kalaa. Yhdistyneen 
kuningaskunnan alusten lisäksi jopa 1 000 muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden alusta 
kalastaa Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä. 
B. Heikot ia vahvat puolet 
Erityyppisten kalastusmuotojen alueellinen merkitys vaihtelee huomattavasti. Tämä ei kuitenkaan 
riitä selittämään Skotlannissa (pohjoinen ja koillinen alue) tehtyjen laituritarkastusten ja alusten 
tarkastusten lukumäärän sekä muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyjen laituritarkastusten 
ja alusten tarkastusten lukumäärän välistä huomattavaa eroa. Tämä ero voi osittain heijastaa 
kalastustoiminnan eri tasoja ja siihen voi vaikuttaa tarkastuksia koskevan toimivallan jakautuminen 
useiden eri viranomaisten kesken, jos ne eivät käytä samaa tarkastuksen määritelmää. 
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat, että tarkastusten eroavaisuus johtuu 
suurimmaksi osaksi siitä, että maalla tehtäville tarkastuksille ei ole yhdenmukaisia 
määritelmiä sekä siitä, että tarkastajien toiminnan yleistä rekisteröintijärjestelmää ei ole 
Englannissa ja Walesissa. Viranomaisten mukaan tarkastustoiminnalle on tehtävä yhteisön 
määritelmät, jos aiotaan tehdä paikkansa pitäviä vertailuja tarkastustoiminnasta eri 
jäsenvaltioissa. Tämä mielipide käy ilmi myös komission vuosittain merellä tehtävistä 
alustarkastuksista ja syytteeseenpanosta julkaisemistaan kertomuksista. Yhdistyneen 
kuningaskunnan tilanteen osalta ei ole ollut aikaisemmin tarpeen tehdä täydellistä selvitystä 
merikalastuksen tarkastusyksikön tekemistä tarkastuksista Englannissa ja Walesissa. 
Tilannetta tarkastellaan uudelleen ja on todennäköistä, että vuoden 1996 aikana tehdään 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\fi 
muutoksia, jotka tuottavat tulosta vuonna 1997 ja joiden vaikutukset näkyvät vuoden 1998 
tarkastustoimintaa käsittelevässä vuosikertomuksessa. 
Suurin osa Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaituista ja syytteeseen asetetuista rikkomuksista 
vuonna 1994 liittyi selviin merellä tehtyihin rikkomuksiin, jotka havaittiin merellä tai myöhemmin 
laituritarkastuksissa. Toisaalta vaikuttaa siltä, että tiettyihin huutokauppoihin, markkinoihin, 
kauppiaisiin ja kauppaedustajiin liittyviä toimia valvotaan ja tarkastetaan vähemmän, mikä voi 
osittain johtua siitä, että jakelukeskukset ja muut jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyvät 
infrastruktuurit ovat keskittyneet tietyille alueille (esim. Luoteinen alue). Kuitenkin Yhdistyneen 
kuningaskunnan kertomuksessa todetaan, että he eivät kykene antamaan tarkkoja lukuja alusten ja 
huutokauppojen fyysisillä tarkastuksilla varmistettujen lastin purkamisten kokonaismäärästä. Siksi 
Yhdistyneen kuningaskunnan kertomuksessa esitetyt luvut eivät välttämättä vastaa todellisuutta 
kaikissa tapauksissa. Toisaalta jakelun, jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla tehtävien tarkastusten 
merkitystä lisää alusten tapa purkaa saaliit mahdollisimman lähellä kalavesiä, toisinaan satamiin, joita 
ei valvota pysyvästi, minkä vuoksi valvontaviranomaisten on vaikea tarkistaa kalastuspäiväkirjoja 
ja purkausilmoituksia. 
Kalastuspäiväkirjoista, purkausilmoiluksista ja myynti-ilmoituksista saatujen tietojen tarkistamista 
pitäisi täydentää johdonmukaisesti kalastusalusten ja huutokauppojen säännöllisillä fyysisillä 
tarkastuksilla. Yhdistynyt kuningaskunta ei kykene antamaan tarkkoja lukuja tällä tavoin 
tarkistettujen lastin purkamisten kokonaismäärästä. Toisaalta kuljetusasiakirjojen tarkastus, joka 
vaikutti vähäiseltä vuonna 1994, auttaa varmistamaan, että puretut saaliit on merkitty todenmukaisesti 
kalastuspäiväkirjoihin ja purkausilmoituksiin. 
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan tarkastustoimintaan olisi syytä keskittyä 
merellä ja purkamispaikalla. Heidän kokemuksiensa mukaanpurkamispaikan jälkeen tehtyjen 
tarkastusten onnistunut tekeminen on vaikeaa, aikaavievää ja kallista. Yhdistyneen 
kuningaskunnan oikeuslaitos vaatii nimittäin selviä ja todellisia näyttöjä rikkomuksista. 
Tarkastuksilla on vain vähäiset mahdollisuudet vaikuttaa säädösten noudattamiseen, jos ne 
eivät johda rikkomusten viemiseen oikeuteen. 
Komissio panee merkille Iso-Britannian rekisteröityjen alusten, jotka purkavat merkittävän osan 
saaliistaan muissa jäsenvaltioissa, toimien valvonnassa ilmenevät erityisongelmat sekä kahdenvälisellä 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\fi 
tasolla tehdyt aloitteet tyydyttäviin ratkaisuihin pääsemiseksi ja kiintiöiden noudattamisen 
varmistamiseksi. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa eri elimet vastaavat rakenteellisten toimenpiteiden teknisestä 
valvonnasta. Kaupan pitämisen vaatimusten tekninen valvonta on aiheuttanut erityisiä ongelmia, kun 
vaatimukset ovat olleet ristiriidassa perinteisten kauppatapojen kanssa. 
Kertomuksessaan Yhdistynyt kuningaskunta toteaa, että valvonnalla on ollut merkittävä laittomia 
toimia ehkäisevä vaikutus, vaikka ei ole mahdollista mitata ennaltaehkäisevyyden määrää. Komission 
mielestä on tärkeää kehittää tiettyjä parametrejä, joiden avulla voidaan keskittyä tehokkaimpiin 
valvonta- ja täytäntöönpanotoimiin. 
Komissio antaa tunnustusta sille tehokkaalle ja pätevälle tavalle, jolla Yhdistynyt kuningaskunta on 
hoitanut täytäntöönpanotehtäviä merellä, ja erityisesti toimia, joita on toteutettu keltaevätonnikalan 
kalastuksen valvonnan kehittämiseksi. Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaisten viranomaisten 
merkittävästä kokemuksesta ja kalastuksen valvontaan käytettävistä huomattavista voimavaroista 
huolimatta "pimeitä" lastin purkamisia on havaittu useilla kalastusaloilla viime vuosina. 
Täytäntöönpanon suhteen tämä osoittaa, että kun kiintiörajoituksia asetetaan ilman tehokkaita 
pyyntiponnistusrajoituksia, saalisrajoituksia on erittäin vaikea toteuttaa. Komissio odottaa, että 
Skotlannissa vuosina 1994 ja 1995 tehty hallinnollinen tutkimus sellaisten saaliiden purkamisista, 
joita ei ole laskettu asianmukaisesti mukaan kansallisiin kiintiöihin, johtaa tarkoituksenmukaisiin 
korjaaviin toimiin, joilla estetään tämän ongelman toistuminen. 
C. Päätelmät 
Eräistä puutteista huolimatta, erityisesti kalastustoiminnan lopettamisen ja rikkomusten valvonnan 
osalta., valvontaan ja tarkastuksiin käytetyt keinot ja sitoutuminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
vaikuttavat esimerkillisiltä, ja ne osoittavat, kuinka yhteistä kalastuspolitiikkaa tulisi toteuttaa. 
Toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan on toteutettava täydentäviä toimia mukauttaakseen 
suorituskykynsä paremmin käytettävissä oleviin voimavaroihin. 
•"M L 
p:\c3l\rapports\ctrl\anncxe 1 \fi 
LIITE II - TAULUKOT 
^3 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe2\fi 
Taulukko 1 
Jäsenvaltioissa kalastuksen valvontaan käytettävissä olevat varat 
Jäsenvaltio 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Tarkastajia 
8 
143 
30 
1803 
304 
1445 
18 
6 
58 
12 
169 Aluksia 
31 
5 
212 
30 
31 
35 
10 
300 
3 
71 
17 Lentokoneita 
1 
4 
1 
16 
3 
5 Helikoptereita 
2 
1 Alukset kuuluvat laivastolle 
2 Osa aluksista kuuluu ympäristöministeriölle 
3 Kreikka: Ensisijaisesti jokaisessa satamassa sijaitseva rannikkovartiosto hoitaa tarkastuksen (180). 
Periaatteessa yksi ihminen voisi toimittaa tarkastuksen 
4 Espanja: Tähän lukuun kuuluu vain kansallisesti Madridista johdettavat tarkastukset. Lisäksi on 
olemassa 232 itsehallintoyhteisöjen eri viranomaisten palkkaamaa tarkastajaa. 
Ranska: Luku perustuu seuraaviin 1) Affaire Maritime rannikkoyksiköt (88) 
2) Merivartiosto (44) 
3) Affaire Maritimen avomeren tarkastajat (12) 
6 Italia Teoriassa kalastuksen valvonnassa on mukana 1 200 henkeä. Todellinen luku on todennäköisesti 
paljon pienempi. 
pVll\i uppo iis\clil\amiexe2\fi on^ 
Taulukko 2 
Jäsenvaltioiden kalastuksen valvonnan vastuualueiden jakautuminen 
Jäsenvaltio 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
i 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Toimivaltaisia 
viranomaisia 
yhteensä 
5 
3 
7 
3 
2 + 
tsehallinnolliset 
5 
3 
6 
6 
7 
6 Paikalliset 
viranomaiset 
ei 
ei 
kyllä 
ei 
kyllä 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei 
kyllä Ensimmäiseen 
myyntiin 
asettamisvaiheeseen 
asti toimivaltaiset 
erityisyksiköt 
kyllä 
kyllä 
kyllä 
ei 
kyllä 
ei 
kyllä 
ei 
kyllä 
ei 
kyllä 
p \c 1 I\rnppni1s\cti I\annexe2\fi 1"U 
Taulukko 3 
Jäsenvaltioiden vuosittain tekemät tarkastukset 
Maa 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
_,ähde: Jäsenvaltù Tarkastukset 
maissa 
208 
4573 (+5174) 
10539 
Ei tietoa 
10500 
26342 
12434 
(+64044) 
)iden kertomukse Tarkastukset 
merellä 
68 
616 
4488 
8728 
884 
8330 
4509 
;t ja Eurostat Laivueen 
koko 
(1000 kW) 
69 
416 
166 
1823 
1011 
191 
509 
426 
1137 Laivueen 
koko 
(1000 brt) 
24 
97 
78 
579 
183 
52 
170 
140 
203 Laivueen 
koko 
(lukumäärä 
noin) 
170 
4300 
1600 
20100 
6800 
1400 
1000 
12900 
10300 
'MC 
p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe2\fi 
Taulukko 3 a 
JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAISTEN SUORITTAMIEN KALASTUSTARKASTUSTEN TULOKSET VUONNA 1994 
Belgia 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
73 
2 
70 BE 
60 
2 
58 DE DK 
1 ES FI FR 
4 
4 IR 
8 
8 NL PT UK SE Muut 
Tanska 
Saksa (T) 
(A) 
(S) 
(R) 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
466 
65 
70 
331 BE DE DK 
457 
64 
69 
324 ES FI FR IR NL PT UK 
Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
366 
232 
235 
57 BE DE 
33/ 
218 
220 
57 DK 
111 ES FI FR IR NL 
15 PT UK SE 
SE Muut 
Muut 
Kreikka 
T = YHTEENSÄ A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS - S = HALLINNOLLINEN SEURAAMUS R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOMUS 
p c3I rapports'ctrl\annexe2\fi 
Espanja 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
11 812 
ei saatavilla 
ei saatavilla 
ei saatavilla BE DE DK ES 
11 762 FI FR 
5 IR 
3 NL 
2 PT 
27 UK 
5 SE Muut 
8 
Ranska 
Tietoja ei 
ole 
täydennetty (T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
2 021 
352 
135 
1 113 BE DE DK ES 
169 
33 FI FR 
1 832 
352 
135 
1 077. IR NL PT UK SE Muut 
14 
(K Irlanti 
Italia (T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
342 
234 
67 BE DE DK ES 
41 
12 
29 FI FR 
15 
15 IR 
220 
167 
12 NL PT UK 
62 
38 
24 SE Muut 
Luxemburg Zl 
T = YHTEENSÄ A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS - HALLINNOLLINEN SEURAAMUS R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOMUS 
p c3 i rapports\ctrl\annexe2\fi 
Alankomaat 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
379 
114 
265 BE 
24 
12 
12 DE 
10 
4 
6 DK 
23 
5 
18 ES FI FR 
2 
2 in NL 
298 
88 
210 PT UK 
18 
3 
15 SE Muut 
4 
2 
2 
Itävalta 
0> Portugali 
Ei ole saatu (T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
795 
21 
132 
642 BE DE DK ES 
33 
5 
28 FI FR IR NL PT 
762 
21 
127 
614 UK SE Muut 
Suomi 
Ei sovelleta 
vuonna 
1994 (T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut 
Ruotsi Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä DE DK ES FI FR m NL PT UK SE Muut 
Ei sovelleta 
vuonna (T) 
(A) 
1994 (S) 
(R) 
T = YHTEENSÄ - A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS S = HALLINNOLLINEN SEURAAMUS - R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOML'S 
p \c3 l\rapports\ctr!\annexe2 \fi 
Yhdistynyt 
kuningasku 
n ta (T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
1 140 
968 
162 DE 
25 
17 
8 DK 
1 
1 ES 
18 
12 
6 FI 
14 
4 
10 FR IR 
41 
36 
5 NL 
6 
5 
1 PT UK 
10 
8 
2 SE 
1 017 
880 
127 Muut 
8 
6 
2 
EC 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Aluksen rekisteröintimaa 
Yhteensä 
17 394 
1 988 
574 
2 707 BE 
119 
33 
1 
82 DE 
350 
222 
221 
65 DK 
512 
89 
73 
349 ES 
12 019 
16 
5 
100 FI 
2 
1 
1 FR 
1 899 
403 
135 
1 088 IR 
237 
172 
2 
21 NL 
327 
102 
9 
214 PT 
789 
21 
127 
614 UK 
1 104 
921 
1 
167 SE Muut 
36 
8 
6 
o 
T = YHTEENSÄ -
p c3rrapports'.ctr!\annexe2 f! A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS S = HALLINNOLLINEN SEURAAMUS - R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOMUS 
Taulukko 4 
Hallinnollisten perusasiakirjojen täyttöaste 
Maa 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskun 
ta 
^ähde: Jäsenva Palautettujen 
kalastuspäivä­
kirjojen määrä 
prosentteina 
~ 95 % 
> 95 % 
Lähes 100% 
100 % 
Itiöiden kertomuk Palautettujen 
maihintuonti-
ilmoitusten määrä 
prosentteina 
Myynti-
ilmoitusten 
mukaan 
Myynti-
ilmoitusten 
mukaan 
> 95 % 
Lähes 100% 
100 % 
Noin 80 % 
(Docapescan 
ilmoituksen 
mukaan) 
> 99 % TAC-
lajien osalta 
set Palautettujen 
myynti-
ilmoitusten 
määrä 
prosentteina 
~ 95 % 
95 % TAC-lajien 
osalta 48 tunnin 
sisällä 
> 95 % 
Purkaus­
ilmoitusten 
mukaan 
100 % 
Purkaus­
ilmoitusten 
mukaan 
Purkaus­
ilmoitusten 
mukaan Huomautus 
Puuttuvia 
kalastuspäiväkirj a-
tietoja seurataan 
tarkasti 
Kertomuksessa ei 
tietoa 
Kertomuksessa ei 
tietoa 
Joidenkin lajien 
myynnistä 
tarkastetaan 100 % 
Painopiste on 
NAFO.n ja 
Marokon 
kalastusalueilla ja 
rannikoiden 
simpukan kalastus-
laivueissa 
4 2-1 
p \c3 l\rapports\ctrl\annexe2\fi 
Taulukko 5 
Arvio sellaisten alusten pyynnistä, joiden ei tarvitse pitää kalastuspäiväkirjaa eikä tehdä lastin 
purkausilmoituksia 
Belgiassa ei ole alle 10-metrisiä aluksia ja huutokauppojen ulkopuolista 
purettua saalista on erittäin vähän (16 rannikkoalusta Ostendessa). Belgia 
Tanska Kalastusaluksilla, joilla ei ole kalastuspäiväkirjoja, on kalastuslupa 
tietylle alueelle ja niiden saaliita seurataan myynti-ilmoituksista. 
Kertomuksessa ei ole mainintaa huutokauppojen ulkopuolisista saaliista. 
Saksa Liittotasavallan kalastustarkastajat kirjaavat alle 10-metristen alusten 
saaliit ja alusten on ilmoitettava kuukausittain kokonaissaaliinsa lajeittain 
ia alueittain. 
Espanja 218:n alle 10-metrisen aluksen saaliista otetaan näyte 
Ranska Kertomuksessa ei tietoa. 
Alle 10-metristen alusten pyyntimääriä ei kirjata. Kertomuksessa 
mainitaan, että välittäjien on pääsy, mutta siinä ei mainita miten (jos 
ollenkaan) tietoa käytetään. Irlanti 
Alle 10-metrisiä ammattikalastusaluksia ei ole eikä harrastuskalastajilla 
ole lupaa pyytää TAC-lajeja Alankomaat 
Kertomuksessa ei mainita erikseen aluksia, joilla ei ole 
kalastuspäiväkirjaa - siinä sanotaan vain, että kaikki purettu saalis pyynti 
pitäisi ilmoittaa huutokaupoissa. Portugali 
Kertomuksessa ei tietoa. Yhdistynyt 
kuningas­
kunta 
ahde: Jäsenvaltioiden kertomukset 
•\c<c 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\fi 
Taulukko 6 
Pyy nti tietojen tarkistamisen taso eri jäsenvaltioissa 
Belgia Kalastuspäiväkirjojen ja purkausilmoitusten / myynti-ilmoitusten tietoja 
verrataan toisiinsa 75 prosentissa kaikesta puretusta saaliista. Myös 
kalastuspäiväkirjan sijaintitietoja verrataan Alankomaista, Yhdistyneestä 
kuningaskunnasta ja Belgiasta saatuihin ilmasijaintitietoihin. 
Tänskl Järjestelmässä verrataan kalastuspäiväkirjojen tietoja purkaus-ilmoituksiin. 
Tällä menettelyllä puuttuvat tiedot huomataan ja aloitetaan 
seurantatoimenpiteet. 
Kalastuspäiväkirjojen, purkausilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoja 
vertailtiin noin 95-prosenttissa kaikista yli 10-metristen alusten saaliista. Saksa 
Espanja 
Ranska Kertomuksessa ei tietoa. 
Kertomuksessa ei tietoa. 
Kertomuksesta on vaikea sanoa, onko puuttuvista tiedoista havaintoja. 
Tietoja vertaillaan jonkin verran, mutta ei järjestelmällisesti. Irlanti 
Alankomaat Kalastuspäiväkirjojen, purkausilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoja 
verrataan toisiinsa 100-prosenttisesti. 
Tavallisesti tietoja ei vertailla, mutta erityisillä kalastusalueilla, kuten 
NAFO:n ja Marokon vesillä kaikki asiakirjat tarkastetaan ja noin 60 % 
rannikoiden simpukkalroolareista tarkastetaan. Portugali 
Kertomuksesta ei käy selvästi ilmi, onko puuttuvista tiedoista havaintoja vai 
onko tietoja verrattu toisiinsa. Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Lähde: Jäsenvaltioiden kertomukset 
AZ3 
p \c31\rapports\ctrl\annexe2\fi 
Taulukko 7 
Pois heitettyjen kalojen määrän ja väärin suuntautuneen pyynnin yleinen kehitys Biais'n 
mukaan (1995) 
Pelagiset lajit 
Pois heitettyjen kalojen määrä 
Ilmoitukset väärin suuntautuneesta 
pyynnistä 
Pohjanmeren pohjakalalajit (samankaltaiset 
alueet) ' 
Pois heitettyjen kalojen määrä 
Ilmoitukset väärin suuntautuneesta 
pyynnistä 
Pohjois-Atlantin pohjakalalajit2 
Pois heitettyjen kalojen määrä 
Ilmoitukset väärin suuntautuneesta 
pyynnistä 
Etelä-Atlantin pohjakalalajit' 
Pois heitettyjen kalojen määrä 
Ilmoitukset väärin suuntautuneesta 
pyynnistä 1984 
0,6 % 
7,6 % 
12,0% 
8,0 % 
13,0 % 
3,0 % 
1,5 % 
7,5 % 1988 
1,2% 
21,0 % 
11,0% 
20,5 % 
7,0 % 
5,4 % 
2,0 % 
6,0 % 1994 
2,2 % 
17,0% 
13,0% 
11,5 % 
0,0 % 
11,0 % 
3,0 % 
0,5 % 
ICES I, II, 111, IV, Vlld 
ICES VI ja Vila 
ICES VII, ei kuitenkaan Vila ja Vlld, VIII, IX 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe2\fi AZ^( 
LIITE III - SATELLIITTIVALVONTA 
^^^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe3\fi 
Kesäkuussa 1993 kalastusministerit hyväksyivät uuden kalastusvalvontajärjestelmän, joka 
myöhemmin toteutettiin neuvoston asetuksella 2847/93. Mukaan otettiin uusia tekniikoita 
kalastuksenvalvonnan parantamiseksi. Asetuksen 2847/93 3 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden 
kokeiluhankkeiden toteuttamisesta jatkuvassa sijainnin valvonnassa. Kokeiluhankkeiden 
täytäntöönpano-ohjeista säädetään 22 päivänä hvVutikuuta 1994 annetussa komission asetuksessa 
897/94. Kokeiluhankkeiden toiminnallinen vaihe toteutettiin lokakuusta 1994 joulukuuhun 1995. 
Komission pitäisi pian sen jälkeen antaa saadun kokemuksen perusteella ehdotus neuvoston 
asetukseksi satelliittivalvonnasta, jotta neuvosto voi tehdä tätä asiaa koskevan päätöksen. 
Kokeiluhankkeita toteutetaan kokonaan tai osittain yhdeksässä jäsenvaltiossa (BELGIASSA, 
TANSKASSA, SAKSASSA, KREIKASSA, ESPANJASSA, RANSKASSA, IRLANNISSA, 
ALANKOMAISSA ja YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUNNASSA). Yli 200 kalastusalusta 
on varustettu "sinisellä laatikolla" (Portugalin tilannetta ci oteta huomioon, koska siellä 
käytetään MONlCAP-järjestelmää 92 troolarissa). Kolmea erilaista satelliittijärjestelmää on 
kokeiltu: CLS-ARGOS, EUTELTRACS ja GPS/INMARSAT. Yli kymmenen kuukautta 
aloituspäivästä yhden maan (ITALIAN) hanke ei ollut vielä toiminnassa. Yhteisön laajenemisen 
jälkeen TANSKA, SUOMI ja RUOTSI ovat olleet mukana yhteisessä kokeiluhankkeessa. 
Kokeiluvaiheen aikana sen kalastusaluksen lippuvaltion on ilmoitettava rannikkovaltiolle 
säännöllisin väliajoin kokeiluhankkeeseen osallistuvien alusten sijainti. Kokeilun perusajatuksena 
on sijainnin ilmoittaminen suoraan lippualuksesla rannikkovaltiolle. Jäsenvaltiot eivät ole tähän 
mennessä onnistuneet säännöllisesti vaihtamaan sijaintietoja keskenään, vaikka Tanskan 
ehdottama tiedonsiirtomuoto sekä X.25-tiedonsiirtoprotokolla ovat saaneet yhä enemmän tukea. 
Tiedonsiirto on erittäin tärkeä osa kokeiluhankkeita. Lippuvaltioiden ja rannikkovaltioiden 
välisen tyydyttävän tiedonsiirron epäonnistuminen vähentäisi useimpien jäsenvaltioiden suosimaa 
epäkeskitetyn järjestelmärakenteen uskottavuutta. Vuodesta 1996 lähtien kalastuksen 
tiedonsiirtojärjestelmä FIDES, jonka tarkoituksena on elektroninen tiedonsiirto jäsenvaltioiden 
ja komission välillä, voisi tuoda yleisemmän ratkaisun tiedonsiirto-ongelmiin. Vuoden 1995 
aikana toteutettujen hankkeiden avulla pyritään usealla alalla (saalisilmoitukset, lisenssit, 
alusrekisteri ja sähköposti) osoittamaan FIDESin soveltuvuus. 
Kalastusaluksen sijainnin, nopeuden ja kurssin jatkuvan valvonnan avulla voidaan tehdä eräitä 
johtopäätöksiä sen kalastustoiminnan kohdealueesta ja kestosta. Velvollisuus ilmoittaa aluksella 
oleva pyynti kalastusalueelle tultaessa ja sieltä poistuttaessa sekä tietyin väliajoin vyöhykkeellä 
MG 
p:\e31\rapports\ctrl\annexc3\fi 
oloaikana täydentäisi tällaisesta järjestelmästä saadut tiedot. Kielletyillä tai väliaikaisesti 
suljetuilla alueilla tapahtuva kalastustoiminta tulisi heti ilmi. Tarkastusalukset voisivat toimia 
paljon keskitetymmin. "Pimeät", öisin tai kaukaisiin satamiin, joissa ei ole tarkastuspäivystystä, 
tapahtuvat purkamiset olisi helpompi havaita. 
«Z^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe3\fi 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 100 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 
Luettelonumero : CB-CO-96-108-FI-C 
ISBN 92-78-01396-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg