104.—109.

Komissio vaati kolmen tarjouksen säännön soveltamista moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi. Mainittujen kolmen tarjouksen olisi oltava kohtuullisen vertailukelpoisia. Kyseinen järjestelmä ei ole kuitenkaan missään mielessä samanlainen kuin julkinen tarjouspyyntömenettely. Edunsaaja voi valita toimittajan vapaasti. Joissakin tapauksissa voisi olla vaikeaa saada kolmea täysin vertailukelpoista tarjousta. Esimerkiksi koneiden valinta tehdään usein laatu- ja hintatietojen perusteella. Nämä tiedot on mahdollista saada useista lähteistä (maatalousnäyttelyt, alueelliset seminaarit, suorat yhteydet toimittajien kanssa). Muita valintaan vaikuttavia tekijöitä voivat olla aikaisempi kokemus tietystä merkistä, etäisyys lähimpään huolto- ja korjauspisteeseen, toimittajan reagointiaika ja varaosien hinta takuuajan loppumisen jälkeen. Kolmen tarjouksen pyytämisen sääntö on todisteena siitä, että lopulliset edunsaajat ovat etsineet ainakin kolme eri vaihtoehtoa, joista valinta on tehty. Hinta on vain yksi huomioon otettava seikka arvioitaessa moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamista. Analyysiin vaikuttavat yhtä lailla ostettujen tavaroiden ja saatujen palvelujen laatu kuin kustannusten pohjalta laskettujen tulosten saavuttaminenkin. Komissio katsoo, että riittävän myynninjälkeisen palvelun järjestäminen, joka ei kuulu osarahoituksen piiriin, vaikuttaa osaltaan rahoitetun investoinnin kestävyyteen ja on hyväksyttävä peruste toimittajan valintaan. Komissio katsoo, että kolmen tarjouksen järjestelmää on yksityisten edunsaajien tapauksessa tarkasteltava siitä lähtökohdasta, että niiden on otettava huomioon myös taloudelliset ja kustannus/tehokkuuskriteerit, koska ne joutuvat maksamaan osan investoinnista itse. Tilintarkastustuomioistuimen esittämät huomautukset eivät koske yliarvioitujen laskujen hyväksymistä. Nämä ovat laskuja, joissa maksettu hinta on ylisuuri toimitetun tavaran tai palvelun arvoon nähden. Tässä tapauksessa ei ole kyse tällaisista laskuista. Komission tekemät erityistilintarkastukset paljastivat, että hintavertailua on tehty ainakin jonkin verran Bulgariassa, Latviassa, Sloveniassa ja Tšekissä. Maille, joissa vertailua ei ollut tehty, komissio on antanut asiaa koskevat suositukset. Tarjousten ei tarvitse olla täysin vertailukelpoisia, silloin kun kyse on yksityishankinnoista. Se ei silti tarkoita sitä, että tarjousten arvo olisi vähäinen. Komissio yhtyy kuitenkin tilintarkastustuomioistuimen vaatimukseen siitä, että edunsaajan on aina toimitettava tarkasteltavaksi perustelut, silloin kun se ei valitse halvinta tarjousta. Tapauksissa, joissa tämän menettelyn ei havaittu olevan täysin kohdallaan, komissio on antanut suosituksia asian parantamiseksi. Useimmissa tapauksissa komissiolla on kuitenkin todisteita siitä, että perustelut toimitetaan, jos halvinta tarjousta ei valita. Komissio suosittelee, että näin toimitaan Sapard-hankkeissa systemaattisesti. Bulgariassa tilintarkastustuomioistuin havaitsi yhden tapauksen, jossa yleiskustannukset olivat yli 10 000 euroa ja kolmea tarjousta ei ollut pyydetty. Kuten aiemmin mainittiin, tätä tapausta tutkitaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä. Kahdeksassa Sapard-maassa suoritetuista maksuista tekemänsä yksityiskohtaisen tarkastelun perusteella komissio ei tähän mennessä ole havainnut, että Sapard-ohjelman valvonta- ja hallintojärjestelmä olisi laajasti pettänyt.