Jäsenvaltioiden on valmistauduttava huumausainetoimikunnan kokoukseen, jossa on tarkoitus päättää aineiden listaamisesta, muodostamalla asiaa koskeva yhteinen kanta neuvostossa. Koska unioni toimii huumausainetoimikunnassa vain tarkkailijana rajoitetuin valtuuksin, huumausainetoimikunnan jäseninä tällä hetkellä olevien jäsenvaltioiden olisi esitettävä yhteinen kanta yhdessä unionin etujen mukaisesti. Unioni ei ole huumausaineyleissopimuksen eikä psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen osapuoli eikä sillä ole äänioikeutta huumausainetoimikunnassa.

Niistä 12 aineesta, joiden lisäämistä listoihin WHO suositteli, vain kaksi ainetta, akryloyylifentanyyli (akryylifentanyyli) ja furanyylifentanyyli, kuuluvat ennestään valvontatoimenpiteiden piiriin EU:n tasolla. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) on laatinut uusia psykoaktiivisia aineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnasta tehdyn neuvoston päätöksen 2005/387/YOS 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti riskienarviointiraportin, jonka perusteella komissio esitti 15. joulukuuta 2017 ehdotukset seitsemän uuden psykoaktiivisen aineen saattamisesta EU:n laajuisten valvontatoimenpiteiden piiriin. Nämä aineet ovat karfentaniili, 4-fluoroisobutyryylifentanyyli (4-FIBF, pFIBF), tetrahydrofuranyylifentanyyli (THF-F), AB-CHMINACA, ADB-CHMINACA, CUMYL-4CN-BINACA ja 5F-MDMB-PINACA (5F-ADB), joista viiden aineen (ks. alleviivatut aineet) osalta ehdotetaan myös kansainvälistä listaamista. Jäljelle jäävien viiden aineen osalta ei ole toistaiseksi harkittu EU:n laajuisia valvontatoimenpiteitä.

Huumausainetoimikunta tarkistaa säännöllisesti ainelistoja, jotka on liitetty huumausaineyleissopimukseen ja psykotrooppisia aineita koskevaan yleissopimukseen. Tarkistukset perustuvat suosituksiin, jotka Maailman terveysjärjestö (WHO) antaa huumeriippuvuutta tutkivan asiantuntijakomiteansa lausuntojen perusteella.

Huumausainetoimikunta (CND) on YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (Ecosoc) alainen elin, jonka tehtävät ja toimivaltuudet on vahvistettu muun muassa huumausaineyleissopimuksessa ja psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa. Toimikuntaan kuuluu 53 YK:n jäsenvaltiota, jotka Ecosoc on valinnut. Tällä hetkellä huumausainetoimikunnassa on 12 EU:n jäsenvaltiota, joilla on äänioikeus. Unioni osallistuu huumausainetoimikunnan työskentelyyn tarkkailijana.

Yhdistyneiden kansakuntien (YK) vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, jäljempänä ’huumausaineyleissopimus’, tarkoituksena on torjua huumausaineiden väärinkäyttöä koordinoidulla kansainvälisellä toiminnalla. Sen yhteydessä toteutetaan kahdenlaisia toimia ja valvontaa. Ensinnäkin sillä pyritään rajoittamaan huumausaineiden hallussapito, käyttö, kauppa, jakelu, tuonti, vienti, valmistus ja tuotanto ainoastaan lääketieteellisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin. Toiseksi sillä torjutaan huumekauppaa kansainvälisen yhteistyön avulla huumekauppiaiden toiminnan estämiseksi ja hillitsemiseksi.

Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut perussopimuksiin liitetyssä, siirtymämääräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 36 olevan 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ettei se hyväksy komission ja Euroopan unionin tuomioistuimen toimivaltaa sellaisten poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla annettujen unionin säädösten osalta, jotka on hyväksytty ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa. Tämän seurauksena neuvoston puitepäätöstä 2004/757/YOS ja neuvoston päätöstä 2005/387/YOS lakattiin soveltamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 1. joulukuuta 2014.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohta. Siinä määritellään laiton huumausainekauppa rikokseksi, joka on luonteeltaan rajatylittävää, ja annetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle valtuudet säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä tällä alalla.

Huumausainetoimikunnan päätökset aineiden listaamisesta yleissopimusten mukaisesti ovat SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja ”säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia”. Huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaan huumausainetoimikunnan päätökset tulevat sitoviksi ilman eri toimenpiteitä, paitsi jos jokin osapuoli on asetetussa määräajassa toimittanut päätöksen Ecosocille uudelleentarkasteltavaksi. Asiaa koskevat Ecosocin päätökset ovat lopullisia. Aineiden listaamista koskevilla huumausainetoimikunnan päätöksillä on oikeusvaikutuksia myös EU:n oikeusjärjestelmään unionin lainsäädännön eli neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS nojalla. Huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan tämän unionin säädöksen soveltamisalaan.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa.”

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli. Huumausainetoimikunta on kyseisessä artiklassa tarkoitettu ”sopimuksella perustettu elin”, koska se on elin, jolle on osoitettu erityisiä tehtäviä huumausaineyleissopimuksessa ja psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Vuonna 1961 tehty Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huumausaineyleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, jäljempänä ’huumausaineyleissopimus’, tuli voimaan 8 päivänä elokuuta 1975.

(2)Huumausaineyleissopimuksen 3 artiklan nojalla huumausainetoimikunta voi päättää aineiden lisäämisestä kyseisen yleissopimuksen listoihin. Huumausainetoimikunta voi tehdä listoihin muutoksia vain Maailman terveysjärjestön, jäljempänä ’WHO’, suosituksen perusteella, mutta se voi myös päättää, että WHO:n suosittamia muutoksia ei tehdä.

(3)Psykotrooppisista aineista vuonna 1971 tehty YK:n yleissopimus, jäljempänä ’psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus’, tuli voimaan 16 päivänä elokuuta 1976.

(4)Psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen 2 artiklan nojalla huumausainetoimikunta voi WHO:n suosituksen perusteella päättää sekä aineiden lisäämisestä kyseisen yleissopimuksen listoihin että niiden poistamisesta. Huumausainetoimikunnalla on laaja harkintavalta ottaa huomioon taloudellisia, sosiaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia ja muita tekijöitä, mutta se ei saa toimia mielivaltaisesti.

(5)Kummankin yleissopimuksen listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden valvonnan alalla. Neuvoston puitepäätöstä 2004/757/YOS sovelletaan aineisiin, jotka sisältyvät huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listoihin. Näin ollen kaikki näiden yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin yhteisiin sääntöihin ja muuttavat niiden soveltamisalaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

(6)Huumausainetoimikunnan on määrä hyväksyä Wienissä 12–16 päivänä maaliskuuta 2018 pidettävässä 61. istunnossaan päätöksiä, jotka koskevat 12 uuden aineen lisäämistä yleissopimusten listoihin.

(7)Unioni ei ole näiden YK:n yleissopimusten osapuoli. Sillä on tarkkailijan asema huumausainetoimikunnassa, johon kuuluu tällä hetkellä 12 äänioikeutettua unionin jäsenvaltiota. Sen vuoksi neuvoston on valtuutettava nämä jäsenvaltiot esittämään unionin kanta, joka koskee aineiden listaamista huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaisesti, koska päätökset uusien aineiden lisäämisestä yleissopimusten listoihin kuuluvat unionin yksinomaisen toimivallan piiriin.

(8)WHO antoi 8 päivänä joulukuuta 2017 YK:n pääsihteerille suosituksen, joka koski yhden uuden aineen lisäämistä huumausaineyleissopimuksen listoihin I ja IV, viiden uuden aineen lisäämistä huumausaineyleissopimuksen listaan I ja kuuden uuden aineen lisäämistä psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan II.

(9)Huumeriippuvuutta käsittelevän WHO:n asiantuntijakomitean, jäljempänä ’asiantuntijakomitea’, arvion mukaan karfentaniili (metyyli-1-(2-fenyylietyyli)-4-[fenyyli(propanoyyli)amino]piperidiini-4-karboksylaatti) on synteettinen opioidi, jota pidetään yhtenä voimakkaimmista tunnetuista opioideista. Karfentaniili on valvottu yhdiste 16 jäsenvaltiossa, ja sitä käytetään pääasiassa suurten eläinten rauhoittavana lääkkeenä. Karfentaniilia ei ole tarkoitettu käytettäväksi ihmisten hoidossa. Karfentaniilille ei ole tiedossa lääkinnällisiä käyttötarkoituksia, ja sen käyttö on aiheuttanut kuolemantapauksia. On riittävästi näyttöä siitä, että ainetta käytetään väärin tai että sen väärinkäyttö on todennäköistä ja että siitä voi tulla kansanterveydellinen ja sosiaalinen ongelma, minkä vuoksi aine olisi asetettava kansainväliseen valvontaan. Tämän vuoksi WHO suosittaa, että karfentaniili lisätään huumausaineyleissopimuksen listoihin I ja IV.

(10)Karfentaniili on Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen valvonnassa, koska se on neuvoston päätöksessä 2005/387/YOS tarkoitettu uusi psykoaktiivinen aine. Seitsemän jäsenvaltiota on raportoinut karfentaniilin takavarikoista. Sitä myydään avoimesti markkinoilla sekä sekoitettuna heroiiniin ja muihin opioideihin. Se on liitetty vakaviin haittatapahtumiin, ja sitä on havaittu unionissa ainakin 60 kuolemantapauksen yhteydessä. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus on laatinut karfentaniilia koskevan riskienarvioinnin. Komissio ehdotti 15 päivänä joulukuuta 2017 karfentaniilin saattamista valvontatoimenpiteiden piiriin neuvoston päätöksen 2005/387/YOS nojalla.

(11)Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, jonka mukaan karfentaniili lisätään huumausaineyleissopimuksen listoihin I ja IV.

(12)Asiantuntijakomitean arvion mukaan okfentaniili (N-(2-fluorofenyyli)-2-metoksi-N-[1-(2-fenyylietyyli)piperidin-4-yyli]asetamidi) on yhdiste, joka on rakenteeltaan samankaltainen kuin huumaava kipulääke fentanyyli. Okfentaniilia ei ole missään maassa hyväksytty lääketieteelliseen käyttöön. On riittävästi näyttöä siitä, että ainetta käytetään väärin tai että sen väärinkäyttö on todennäköistä ja että siitä voi tulla kansanterveydellinen ja sosiaalinen ongelma, minkä vuoksi aine olisi asetettava kansainväliseen valvontaan. Tämän vuoksi WHO suosittaa, että okfentaniili lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I.

(13)Okfentaniili on Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen valvonnassa, koska se on päätöksessä 2005/387/YOS tarkoitettu uusi psykoaktiivinen aine. Okfentaniilia on havaittu 12 jäsenvaltiossa. Sitä myydään avoimesti markkinoilla sekä heroiinina myytävissä annoksissa. Se on liitetty vakaviin haittatapahtumiin, myös kuolemantapauksiin, ja siitä on annettu kaksi kansanterveyttä koskevaa varoitusta unionin ennakkovaroitusjärjestelmässä.

(14)Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, jonka mukaan okfentaniili lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I.

(15)Asiantuntijakomitean arvion mukaan furanyylifentanyyli (Fu-F; N-fenyyli-N-[1-(2-fenyylietyyli)piperidin-4-yyli]-furaani-2-karboksamidi) on synteettinen opioidi ja rakenteeltaan samankaltainen kuin valvottuihin aineisiin kuuluva fentanyyli, jota käytetään yleisesti lääketieteessä yleisanestesiaan leikkausten aikana ja kivun hallintaan. Se on fentanyylin johdannainen, jolla on kaksi erityisominaisuutta: a) sillä on suuri rasvaliukoisuus, joka mahdollistaa sen nopean imeytymisen yleiseen verenkiertoon, ja b) se sitoutuu μ-opioidireseptoreihin merkittävästi suuremmalla affiniteetilla kuin morfiini. Näiden ominaisuuksien vuoksi furanyylifentanyylillä on erittäin riskialtis farmakologinen profiili. Aineen käytöstä johtuvat kuolemantapaukset ovat viime vuosina lisääntyneet. Furanyylifentanyylille ei ole tiedossa lääkinnällisiä käyttötarkoituksia. On riittävästi näyttöä siitä, että ainetta käytetään väärin tai että sen väärinkäyttö on todennäköistä ja että siitä voi tulla kansanterveydellinen ja sosiaalinen ongelma, minkä vuoksi aine olisi asetettava kansainväliseen valvontaan. Tämän vuoksi WHO suosittaa, että furanyylifentanyyli lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I.

(16)Furanyylifentanyyli on jo saatettu unionin tasolla valvontatoimenpiteiden piiriin päätöksen 2005/387/YOS nojalla.

(17)Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, jonka mukaan furanyylifentanyyli lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I.

(18)Asiantuntijakomitean arvion mukaan akryloyylifentanyyli (akryylifentanyyli; N-(1-fenetyylipiperidin-4-yyli)-N-fenyyliakryyliamidi) on synteettinen opioidi ja rakenteeltaan samankaltainen kuin valvottuihin aineisiin kuuluva fentanyyli, jota käytetään yleisesti lääketieteessä yleisanestesiaan leikkausten aikana ja kivun hallintaan. Akryloyylifentanyyliä käytetään ja väärinkäytetään muihin kuin lääketieteellisiin tarkoituksiin samoissa puitteissa ja samojen vaikutusten aikaansaamiseksi kuin muita opioideja. Akryloyylifentanyylille ei ole tiedossa lääkinnällisiä käyttötarkoituksia, ja sen käyttö on aiheuttanut kuolemantapauksia. On riittävästi näyttöä siitä, että ainetta käytetään väärin tai että sen väärinkäyttö on todennäköistä ja että siitä voi tulla kansanterveydellinen ja sosiaalinen ongelma, minkä vuoksi aine olisi asetettava kansainväliseen valvontaan. Tämän vuoksi WHO suosittaa, että akryloyylifentanyyli lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I.