Virallinen lehti nro C 341 , 09/11/1998 s. 0135



B4-0969, 0970, 0971 ja 0972/98 Päätöslauselma Euroopan suhtautumisesta talouden kansainväliseen epävakauteen ja erityisesti Latinalaisen Amerikan tapaukseen Euroopan parlamentti, joka A. on huolissaan taloudellisen kriisin vaikutuksesta Latinalaisessa Amerikassa, B. katsoo, että vaikka Euroopan unioni on tähän saakka keskittynyt pääasiassa euron sisäisiin näkökohtiin, maailman tapahtumat, kuten Latinalaisen Amerikan kriisi, edellyttävät aktiivisempaa toimintaa raha-asioita koskevassa kansainvälisessä yhteistyöprosessissa, C. katsoo, että Euroopan suhtautumisessa näihin haasteisiin on otettava huomioon uudet, euron luomiseen kiinteästi liittyvät vastuuvelvollisuudet, D. katsoo, että ulkoista velkaa koskevan kriisin jälkeen Latinalaisen Amerikan taloudet ovat kokeneet radikaalin muutoksen viimeisen kymmenen vuoden aikana, kun on ryhdytty huomattavia sosiaalisia kustannuksia aiheuttaviin rakenneuudistusprosesseihin, jotka mahdollistavat, että nykyinen kriisitilanne voidaan kohdata paremmissa olosuhteissa, ja jotka tämän vuoksi ansaitsevat kansainvälistä luottamusta ja tukea, E. katsoo, että näistä ponnisteluista huolimatta Latinalaisen Amerikan taloudet ovat yhä kasvavassa määrin kärsineet kansainvälisen talouskriisin leviämisvaikutuksista erityisesti niiden vientituotteita koskevan kysynnän vähentymisen, niiden valuuttoihin kohdistuvien jatkuvien spekulatiivisten hyökkäysten (pääasiassa Brasiliassa), osakemarkkinoiden huomattavien menetysten ja rahoituspääoman paniikinomaisen poisvetämisen nousevilta markkinoilta muodossa, kun ulkomaiset sijoittajat ovat yrittäneet vähentää omaa riskialttiuttaan kansainvälisellä tasolla, F. katsoo, että kriisin laajuudesta ja kansainvälisestä dynamiikasta johtuen näyttää siltä, että ulospääsy tämänhetkisestä tilanteesta ei näytä suureksi osaksi olevan Latinalaisen Amerikan päätöksentekijöiden hallinnassa; Euroopan parlamentti, joka 1. Katsoo, että niin Euroopan unionin kuin kansainvälisen yhteisön olisi varmistettava, että kansainväliset rahoituslaitokset ovat kykeneviä tukemaan suurimmista vaikeuksista kärsiviä maita, joihin Latinalaisen Amerikan valtiot tällä hetkellä kuuluvat; kehottaa tässä yhteydessä neuvostoa ja komissiota varmistamaan, että kansainvälinen taloudellinen tuki Latinalaiselle Amerikalle on riittävää ja hyvin ajoitettua, jotta voidaan estää alueella kehittyvä maksuvalmiuskriisi; 2. Pyytää, että Latinalaisen Amerikan talouksien mahdollisuuksiin voittaa kriisi ja markkinoiden nykyinen epävakaisuus osoitetaan luottamusta sekä että todisteena tästä osoitetaan Euroopan unionin valmiutta vahvistaa tukea tarpeen vaatiessa; 3. Kehottaa kriisistä kärsiviä maita jatkamaan niiden taloudellisten uudistusten toteuttamista, joiden tavoitteena on avoimen sosiaalisen markkinatalouden luominen ja vakiinnuttaminen, ja pyytää lisäksi, että niihin kuuluviksi luetaan myös rahoitusmarkkinoiden terve oikeudellinen kehys ja avoimuus, jotta sijoittajien luottamus saadaan palautettua; 4. Korostaa painokkaasti, että sosiaalisen markkinatalouden puitteissa talouspolitiikalla on aina pyrittävä parantamaan väestön heikoimmassa asemassa olevien ryhmien sosiaalisia olosuhteita; 5. Katsoo, että latinalaisamerikkalaisten maiden käynnistämien ja kalliiksi käyneiden poliittisten ja taloudellisten uudistusten jälkeen olisi kaksin verroin epäoikeudenmukaista, että toteutetun mukautuksen uhreiksi joutuneet olisivat nyt myös rahoitusjärjestelmän uhreja; 6. Toistaa tukevansa muodostettavien alueellisten ryhmittymien vakauttamista ja pyytää niitä koordinoimaan talous- ja rahapolitiikkojaan, jotta kestävä kasvu taataan parhaalla mahdollisella tavalla; 7. Katsoo, että nykyinen kriisi osoittaa tarvetta parantaa valvontaa, lisätä avoimuutta ja käynnistää uudistusohjelmia tavoitteena vahvistaa kansainvälistä rahajärjestelmää, joka estää rahoituskeinottelua; toistaa kehotuksensa kansainvälisen talousrakenteen perinpohjaiseen uudistamiseen; korostaa tässä yhteydessä erityisesti tarvetta luoda asianmukaiset mekanismit, joiden kautta pystytään estämään kriisin leviäminen läpi nousevien talouksien, mikä vaarantaa taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen tähtäävät kansalliset ja kansainväliset ponnistukset; 8. Tukee Kansainvälisen valuuttarahaston koordinoiman ja Maailmanpankin, Amerikan valtioiden välisen kehityspankin, jäsenvaltioiden sekä yksityisten pankkien tukeman erityisen rahaston luomista; 9. Kiinnittää huomiota vakavaan tilanteeseen heikoimmin kehittyneissä maissa, jotka kärsivät ensimmäisinä kriisin ikävät seuraukset; 10. Kehottaa komissiota, riippumatta tämän asian yhteydessä toteutettavista puhtaasti rahapoliittisista toimista, käyttämään kaikki mahdolliset voimansa, jotta se yhteisön puitteissa (talousarvio, EIP, taloudellinen, kaupallinen, tieteellinen ja tekninen yhteistyö jne.) ehdottaisi muita toimenpiteitä, jotka voivat helpottaa kriisin vaikutuksien lievittämistä Latinalaisessa Amerikassa; 11. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden ja Latinalaisen Amerikan valtioiden hallituksille, Latinalaisen Amerikan parlamentille, Kansainväliselle valuuttarahastolle, Maailmanpankille ja Amerikan valtioiden väliselle kehityspankille.