FI Euroopan unionin virallinen lehti C 358/2

Komission tiedonanto – organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) annetun asetuksen (EY) N:o 1221/2009 mukainen ohjeellinen luettelo aloista, joita varten hyväksytään alakohtaisia ja eri aloille yhteisiä viiteasiakirjoja

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2011/C 358/02

1. JOHDANTO

Komissio hyväksyi 16. heinäkuuta 2008 kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kestävän teollisuuspolitiikan toimintaohjelman (1). Suunnitelmassa kehotettiin tarkistamaan yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS-järjestelmä), joka on tärkeä väline pyrittäessä saavuttamaan kestävään kulutukseen ja tuotantoon liittyvät tavoitteet.

Tarkistettu EMAS-asetus (EY) N:o 1221/2009 (2) annettiin 25. marraskuuta 2009 ja se tuli voimaan 10. tammikuuta 2010. EMAS-järjestelmän tavoitteena on parantaa jatkuvasti organisaatioiden ympäristönsuojelun tasoa siten, että:

— laaditaan ja toteutetaan organisaatioiden ympäristöjärjestelmät;

— arvioidaan kyseisten järjestelmien toimivuus järjestelmällisesti, puolueettomasti ja säännöllisin väliajoin;

— annetaan tietoja ympäristönsuojelun tasosta;

— käydään avointa vuoropuhelua yleisön ja muiden sidosryhmien kanssa ja

— lisätään henkilöstön aktiivista osallistumista organisaatioissa ja asianmukaista koulutusta.

Muiden uudistuksien lisäksi tarkistetussa asetuksessa säädetään alakohtaisista viiteasiakirjoista, joissa esitetään ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat, ympäristönsuojelun tason indikaattorit erityisille aloille sekä tarvittaessa vertailuesimerkkejä huipputason osaamisesta ja ympäristönsuojelun tason arvioinnissa käytettäviä luokitusjärjestelmiä.

Alakohtaisten viiteasiakirjojen ensisijainen tavoite on auttaa ja tukea EMAS-yrityksiä tietyllä alalla sekä yhdenmukaistaa ja parantaa EMAS-asetuksen soveltamista. Näiden asiakirjojen tarjoamaa apua voidaan kuitenkin käyttää myös ympäristönsuojelun parantamiseksi tietyllä alalla EMAS-rekisteröinnistä riippumatta.

EMAS-järjestelmän alakohtaiset viiteasiakirjat edistävät myös resurssitehokkuutta, koska niiden yhteydessä määritetään alakohtaisia vertailuarvoja sekä hyvän ympäristönsuojelun indikaattoreita.

Tarkistetun EMAS-asetuksen nojalla on laadittava työsuunnitelma, jossa esitetään ohjeellinen luettelo aloista, jotka katsotaan ensisijaisiksi, kun ryhdytään hyväksymään alakohtaisia viiteasiakirjoja.

2. ALOJEN OHJEELLINEN LUETTELO

Tämän tiedonannon liitteessä esitetty ohjeellinen alaluettelo on laadittu käyttämällä erilaisia tietoja ja tietolähteitä, joissa puolestaan on otettu huomioon useita tekijöitä ja lähestymistapoja. Luettelon laatimisessa käytetyt tärkeimmät perusteet olivat seuraavat:

1) alan ympäristövaikutukset yhteisössä;

2) EMAS-järjestelmän käyttöönoton aste alalla;

3) mahdollisuudet ympäristönsuojelun parantamiseen alan ”arvoketjussa”.

2.1 Alan ympäristövaikutukset yhteisössä

Yhtenä osana analyysiä tehtiin vertailu ympäristövaikutuksista niillä talouden eri aloilla, joita viiteasiakirjat voisivat koskea. Tällöin käytettiin tietoja, jotka on validoitu Eurostatin EDCNRP-järjestelmän (Environmental Data Centre on Natural Resources and Products) avulla. Tuloksekseksi saatiin luettelo 20 alasta, jotka on asettu järjestykseen niiden yhteenlaskettujen ympäristövaikutusten (3) perusteella. Perusteena käytettiin neljää indikaattoria: Globaali lämmityspotentiaali (GWP), happamoitumispotentiaali (AP), valokemiallinen otsoninmuodostuskyky (POCP) ja merien rehevöitymispotentiaali (MEP).

Lisäksi otettiin huomioon tulokset toukokuussa 2006 julkaistusta raportista Environmental Impact of Products (EIPRO) — Analysis of the Life Cycle Environmental Impacts related to the final Consumption of the EU-25 (4). Kyseisen tutkimuksen tulokset perustuvat elämänkaarianalyysiin. Siinä on otettu huomioon kotitalouksien ja julkisen sektorin Euroopan unionissa kuluttamien tuotteiden elämänkaaren eri vaiheet: hankinta, kuljetus, tuotanto, käyttö ja jätehuolto.

Lisäksi huomioon on otettu Euroopan ympäristökeskuksen yhteydessä toimivan ETC/SCP-keskuksen (European Topic Centre on Sustainable Consumption and Production) raportti Key messages on material resource use and efficiency in Europe: Insights from environmental extended input-output analysis and material flow accounts (5). Raportissa hyödynnetään materiaalivirtatilinpitoa ja määritetään lopullisia tuoteryhmiä, joiden osalta suuri osa resurssien kokonaiskäytöstä johtuu koko kansantalouden loppukäytöstä.

Arvioinnin perusteella ympäristövaikutukset olivat perusteena erityisen tärkeitä seuraavilla aloilla: Maatalous, rakentaminen, elintarvikkeiden ja juomien valmistus, jätehuolto sekä sähkö- ja elektroniikkalaitteiden valmistus.

2.2 EMAS-järjestelmän käyttöönotto

Ensisijaisten alojen valinnassa on kiinitetty erityistä huomiota tietoihin, jotka koskevat EMAS-järjestelmän käyttöönottoa eri aloilla. EMAS-asetuksen johdanto-osan 25 kappaleen mukaan peruste alakohtaisten viiteasiakirjojen laatimiseen on se, että halutaan varmistaa asetuksen yhdenmukainen soveltaminen. On tärkeää, että alakohtaiset viiteasiakirjat kattavat alat, joilla EMAS-järjestelmä on laajasti käytössä, koska näin edistetään sitä, että asetuksen yhdenmukaiseen soveltamiseen päästään nopeasti. Ensisijaisten alojen valinnan yhteydessä EMAS-järjestelmän laajan käyttöönoton katsottiin tarkoittavan sitä, että alalla toimii yli 100 EMAS-rekisteröinnin hankkinutta organisaatiota EU:ssa.

EMAS-rekisteröityjä yrityksiä on yli sata seuraavilla aloilla: rakentaminen, elintarvikkeiden ja juomien valmistus, julkishallinto, matkailu, jätehuolto sekä metallituotteiden valmistus.

2.3 Mahdollisuudet ympäristönsuojelun parannuksiin alan ”arvoketjussa”

Arvoketjulla tarkoitetaan yleisesti toisiinsa liittyviä ja toisiaan seuraavia toimia, jotka perustuvat suunnitteluun ja tuotteiden/palvelujen kehittämiseen, valmistamiseen, markkinointiin ja myyntiin, myynninjälkeiseen palveluun, loppukäsittelyyn ja kierrättämiseen.

EMAS-järjestelmä muodostaa jo hyvän perustan elinkaariajattelulle, koska siinä otetaan huomioon sekä suorat että välilliset näkökohdat ja sovelletaan ympäristöasioiden hallintaan kattavaa lähestymistapaa, jossa on mahdollista tarkastella koko arvoketjua.

Tämän vuoksi pyrittiin valitsemaan aloja, joilla on hyviä mahdollisuuksia ympäristöparannuksiin niiden arvoketjun kautta. Näin voidaan myös parantaa kestävyyttä laajemmin ja ottaa huomioon mahdolliset suorat ja välilliset vaikutukset eri aloilla.

Erityisesti suurilla yrityksillä ja viranomaisilla on hyvät mahdollisuudet vaikuttaa markkinoihin panemalla täytäntöön ympäristöasioiden hallintajärjestelmiä arvoketjussa. Tämän vuoksi tässä yhteydessä katsottiin, että aloja, joilla on paljon mahdollisuuksia ympäristönsuojelun parantamiseksi, ovat autoteollisuus, televiestintä, tukku- ja vähittäismyynti, matkailu ja julkishallinto.

3. PÄÄTELMÄT

Niiden ensisijaisten alojen valinta, joita varten alakohtaisia viiteasiakirjoja laaditaan, tehtiin ottamalla huomioon pääasiassa alan ympäristövaikutukset, EMAS-järjestelmän käyttöaste ja ympäristönsuojelun parantamisen mahdollisuudet arvoketjussa.

Tuloksena saatiin liitteessä esitetty luettelo aloista, joilla alakohtaiset viiteasiakirjat voivat antaa lisäarvoa, auttaa vähentämään ympäristövaikutuksia, varmistaa EMAS-asetuksen yhdenmukaisen soveltamisen, edistää positiivista synergiaa nykyisten välineiden ja politiikkojen välillä sekä toimia liikkeellepanevana voimana kestävyyden lisäämiseksi laajemmassa mielessä.

Koska joillakin näistä aloista on suuri määrä pk-yrityksiä, alakohtaisissa viiteasiakirjoissa otetaan huomioon mikroyritysten ja pienten yritysten rakenne ja työskentelymenetelmät, jotka eivät yleensä ole yhtä muodollisia ja yhtä suuressa määrin dokumentoituja kuin suurissa yrityksissä. Näin pyritään auttamaan pk-yrityksiä toteuttamaan EMAS-järjestelmä niiden koon, taloudellisen kapasiteetin ja organisaatiokulttuurin puitteissa.

Tässä työsuunnitelmassa esitetään ohjeellinen luettelo aloista, joita varten komissio laatii alakohtaiset viiteasiakirjat seuraavan viiden vuoden kuluessa. Komissio voi tarkistaa tätä luetteloa milloin tahansa sen täytäntöpanosta saatujen kokemusten perusteella. Lisäksi asetuksen 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti työsuunnitelma julkistetaan ja päivitetään säännöllisesti.

(1) KOM(2008) 397 lopullinen.

(2) EUVL L 342, 22.12.2009, s. 1.

(3) http://www.eu-smr.eu/infohub/documents/IH_2010-004_Reply_Environmental-pressure-by-NACE-Code_15112010.pdf

(4) http://ec.europa.eu/environment/ipp/pdf/eipro_report.pdf

(5) http://scp.eionet.europa.eu/publications/1234