FI Euroopan unionin virallinen lehti C 341/6

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Naisten työllisyys ja talouskasvu” (valmisteleva lausunto)

2013/C 341/02

Esittelijä: Indrė VAREIKYTĖ

Liettuan tasavallan varaulkoasiainministeri Vytautas Leškevičius pyysi 15. huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellään EU:n puheenjohtajavaltion Liettuan nimissä Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa laatimaan valmistelevan lausunnon aiheesta

Naisten työllisyys ja talouskasvu.

Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 5. syyskuuta 2013.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18.–19. syyskuuta 2013 pitämässään 492. täysistunnossa (syyskuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 144 ääntä puolesta ja 3 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Naisten työllisyyttä ei tulisi enää nostaa esiin keskustelussa sukupuolten tasa-arvosta, vaan sitä olisi sen sijaan tarkasteltava taloudellisena välttämättömyytenä, jonka avulla luodaan hyvinvointia ja työpaikkoja Euroopan unioniin – yhteiskunnallisena tarpeena, jotta voidaan selviytyä väestökehityksen haasteista ja sosiaalisista ja ekologisista pulmista kestävällä pohjalla olevan kasvun varmistamiseksi.

1.2 Naisten työllisyysasteen nouseminen on kuluneiden 50 vuoden aikana vaikuttanut jo merkittävästi talouskasvuun. Jotta kuitenkin hyödynnettäisiin täysin naisten talouskasvuun antaman panoksen potentiaalia, tarvitaan niin EU:n kun jäsenvaltioiden tasolla entistä kohdennetumpia toimia. Joka tapauksessa on tärkeä varmistaa, että tällaiset toimet ovat laaja-alaisia ja että niissä ei oteta huomioon vain ilmeisimpiä taloudellisia esteitä vaan puututaan myös verotukseen, etuus- ja eläkejärjestelmiin, työntekijöiden oikeuksiin, päätöksentekoon, yrittäjyyteen, koulutukseen, stereotypioihin ja väkivaltaan. On myös selvää, että sekä naisten että miesten on annettava panoksensa, jos kyseiset monitahoiset kysymykset halutaan ratkaista. Naisten ja miesten olisi myös oltava mukana vuoropuhelussa ja yhteistyössä asianomaisten sidosryhmien kanssa sekä sovellettaessa onnistuneita käytänteitä.

1.3 Seuraavassa ja koko tekstissä esitettyjen erityissuositusten ohella keskeisiä edellytyksiä naisten työllisyyden ja naisten talouskasvuun antaman panoksen lisäämiseksi ovat — sukupuoliulottuvuuden integrointi kaikkiin EU:n politiikkoihin — sukupuolen mukaan eritellyt tiedot kaikessa tilastotietojen keruussa, sukupuolinäkökohtia koskevien vähintään 52 indikaattorin käytön varmistaminen (1) — sukupuolen huomioon ottava EU:n rahoitus, Euroopan sosiaalirahaston tukea sukupuolten tasa-arvolle arvioivan tutkimuksen suositusten täytäntöönpano (2) — sukupuolisegregaation vähentäminen koulutuksessa, jotta kansantaloudet voivat hyödyntää täysimääräisesti lahjakkuusvarantoaan — erityiskoulutuksen ja taitojen kehittämisen avulla annettava tuki siirryttäessä koulutuksesta työelämään — yhtäläiset mahdollisuudet päästä työmarkkinoille (mukaan luettuna sukupuolten tasapuolinen edustus työpaikalla ja todellinen tasa-arvo työajan ja palkan osalta) — ihmisarvoinen työ ja työtyytyväisyys, mukaan luettuna mahdollisuus julkisiin tai yksityisiin palveluihin, jotka mahdollistavat työ- ja yksityiselämän tasapainottamisen — vero- ja etuusjärjestelmien mukauttaminen, jotta toista tulonsaajaa ei estetä työskentelemästä tai tekemästä suurempia tuntimääriä — naisyrittäjien voimaannuttaminen, jotta he laajentavat yrityksiään ja luovat työpaikkoja — naisten ja miesten yhtäläinen osallistuminen päätöksentekoon — vaikeuksissa oleville yksinhuoltajille tarjotut tukipalvelut — laadukkaiden, ulottuvilla olevien ja kohtuuhintaisten täysipäiväisten lastenhoitopalvelujen tarjonta keskeisenä tekijänä, jolla naisia kannustetaan osallistumaan työmarkkinoille — kaikkien sukupuolistereotypioiden torjunta toimenpitein, joilla varmistetaan yhtäläiset mahdollisuudet koulutukseen, työmarkkinoille pääsyyn ja uralle etenemiseen — syrjinnän ja häirinnän ehkäiseminen työpaikalla ja sukupuoleen perustuvan väkivallan torjunta.

2. Vaikutus talouskasvuun

2.1 Komitea on vakuuttunut siitä, että jollei talouskasvu ole osallistavaa ja kestävää, se ei sinällään riitä varmistamaan yhteiskuntien todellista kehitystä. Sukupuolten tasa-arvo on näin ollen tärkeä edellytys tällaisen edistyksen saavuttamiseksi. Bkt:tä ei myöskään tulisi enää mitata pelkästään tuotannon ja kulutuksen perusteella, vaan siinä olisi otettava huomioon hyvinvoinnin ja (taloudelliselta, sosiaaliselta ja ekologiselta kannalta ajatellun) kestävyyden kaltaiset indikaattorit, jotta siirrytään "kohti tasapainoisempaa politiikkaa" (3).

2.2 Sukupuolten tasa-arvoa pidetään usein rajoituksena tai kustannustekijänä. On kuitenkin otettava huomioon epätasa-arvoisuuden kustannukset ja sukupuolten tasa-arvon myönteinen taloudellinen panos investointina ja tuotannontekijänä.

2.3 Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita – etenkin 20–64-vuotiaiden työllisyysasteen nostaminen 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä ja köyhyydessä elävien tai köyhyysvaarassa olevien määrän alentaminen ainakin 20 miljoonalla hengellä – on mahdoton saavuttaa ilman, että naiset osallistuvat entistä enemmän työmarkkinoille ja julkiseen elämään. Lisäksi naisten ja miesten yhtäläisen työllisyysasteen saavuttaminen nostaisi henkeä kohti laskettua bkt:tä 12 prosenttia vuoteen 2030 mennessä (4).

2.4 Koska työikäisen väestön määrä vähenee (5), Eurooppa ei saavuta aiottua kasvua vahvistamatta naisten työmarkkinapotentiaalia. Vuonna 2012 (20–64-vuotiaiden) miesten työllisyysaste oli 74,6 prosenttia, kun taas naisten vain 62,4 prosenttia. Tilanne on vieläkin huonompi, jos työllisyyttä mitataan kokopäivätyöksi muutettuna, sillä kaikkien kokopäivätyössä olevien naisten työllisyysaste on nykyisin 53,5 prosenttia (6).

2.5 Naisten työllisyysasteen nousu on kuluneiden 50 vuoden aikana vaikuttanut jo merkittävästi talouskasvuun. On kuitenkin tärkeää panna merkille, ettei naisten palkatta tekemää kotitaloustyötä oteta huomioon panoksena talouteen. Työpaikkojen luominen kotitalouksille suunnattujen palvelujen tarjoamiseksi vaikuttaisi osaltaan tämän näkymättömän työn muuttamiseen palkkatyöksi ja toisi verotuloja, kerryttäisi eläkemaksuja jne.

2.6 ETSK kiinnittää huomiota siihen, että työttömät naiset eivät aina ole mukana tilastoissa eikä heitä ole rekisteröity työttömiksi, vaan heidän potentiaalinsa jää tosiasiassa hyödyntämättä. Naisten työllisyyden aleneminen ei ilmenekään välittömästi työttömyytenä, vaan monet jäävät työmarkkinoiden tai työelämän ulkopuolelle tai tekevät pimeää työtä, koska 'motivaatiotekijöiden' vuoksi naisille on tarjolla vähemmän työpaikkoja. Näin ollen tilastot kansallisella ja eurooppalaisella tasolla eivät kykene kuvaamaan todellista tilannetta. ETSK katsoo, että eurooppalaisella tasolla naisten työttömyydestä kerätyt ja käsitellyt tilastotiedot tulisi eritellä paremmin yksityisten palvelualojen mukaan.

2.7 ETSK toteaa, että vuotuisessa kasvuselvityksessä olisi asetettava naisten työllisyyttä koskevia tavoitteita (7), sillä kohdennetuilla toimilla voidaan kuroa umpeen sukupuolten välisiä kuiluja ja edistää osallisuutta, mikä lisäisi merkittävästi EU:n talouden kasvupotentiaalia (8). Tällaiset toimet – joihin sisältyvät hoivapalvelut huollettavina olevia perheenjäseniä varten (mutta jotka eivät rajoitu niihin) ja taloudellisten esteiden poistaminen toisen tulonsaajan työnteolta – ovat keskeisiä, jotta parannetaan naisten osallistumista työmarkkinoille. Jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä tällaisia toimia työllistyvyyden parantamiseksi ja (uudelleen)työllistymisen tukemiseksi.

2.8 Tiukat säästötoimet johtavat leikkauksiin julkisella sektorilla ja julkisissa palveluissa, ja naiset ovat todennäköisemmin vaarassa menettää työpaikkansa, sillä he muodostavat enemmistön julkisen sektorin työntekijöistä. Yksinhuoltajat kärsivät ryhmänä eniten elintasonsa laskusta julkisten palvelujen leikkausten johdosta, ja suurin osa yksinhuoltajista on naisia. Naisia on myös suurin osa palkattoman hoivatyön tekijöistä, joten heidän on todennäköisesti käärittävä hihansa, kun sosiaalipalveluja leikataan (9). Komission olisi laadittava laaja-alainen tutkimus säästötoimien vaikutuksesta yhtäläisiin mahdollisuuksiin, jotta voitaisiin suunnitella laadukkaampia ratkaisuja, sekä tutkimus siitä, miten säästötoimet ovat vaikuttaneet naisten työllisyyteen ja naisten työpaikkojen laatuun sekä julkisella sektorilla että yksityisten palveluiden alalla.

2.9 On merkille pantavaa, että EU:n poliittiset päätöksentekijät keskittyvät yleiseen työllistyvyyteen mutta eivät kartoita toimia, joilla hyödynnettäisiin työssä käymättömien naisten potentiaalia, sillä he voisivat antaa merkittävän panoksen EU:n talouskasvuun.

2.10 ETSK suosittaa, että EU:n varoja kohdennettaessa otetaan entistä enemmän huomioon sukupuolinäkökulma, ja kehottaa sekä EU:n toimielimiä että jäsenvaltioita panemaan täytäntöön suositukset, jotka on julkaistu tutkimuksessa, jossa arvioidaan Euroopan sosiaalirahaston tukea sukupuolten tasa-arvolle (10).

3. Koulutus

3.1 EU:n jäsenmaiden bkt:n 50 prosentin kasvu vuosina 1960–2008 perustuu koulutustason nostamiseen, ja siitä noin puolet on saatu aikaan naisten koulutustason parantamisella (11).

3.2 Euroopan tasa-arvoinstituutin (EIGE) (12) ja OECD:n raporteista ilmenee, että naisilla on miehiin verrattuna eri syistä vähemmän työllistymismahdollisuuksia ja että he saavat samasta työstä vähemmän palkkaa, vaikka naisilla on nykyään useimmissa EU-maissa miehiä korkeampi koulutustaso.

3.3 Järjestelmälliset sukupuolten väliset erot (13) opinto-ohjelmien valinnassa estävät kansantalouksia hyödyntämästä täysimääräisesti lahjakkuusvarantoaan, mikä johtaa huonosti kohdennettuun henkilöpääomaan ja innovointi- ja talouskasvupotentiaalin menetykseen. EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden olisi puututtava sukupuolten välisiin eroihin koulutuksessa edistämällä asenteiden muuttumista opiskelijoiden, opettajien ja vanhempien keskuudessa ja koko yhteiskunnassa. Tällaiset toimet olisi käynnistettävä opintojen varhaisessa vaiheessa, ennen kuin stereotyyppiset käsitykset ja asenteet vakiintuvat siitä, missä tytöt ja pojat ovat erityisen hyviä ja mitä he haluavat tehdä.

3.4 Komitea suosittaa, että kiinnitetään erityishuomiota EU:n välineillä (ESR:n rahoitus, elinikäisen oppimisen ohjelmat jne.) rahoitettuihin aloitteisiin ja hankkeisiin. Näitä välineitä voitaisiin käyttää parantamaan uudelleentyöllistyvien naisten mahdollisuuksia oppia uusia taitoja ja löytää työpaikka ja/tai edistämään naisten urakehitystä.

4. Työmarkkinat

4.1 Useimmilla EU:n jäsenvaltiolla on kaksitahoinen ongelma, kun väestö ikääntyy ja syntyvyys alenee. Nämä tekijät vähentävät työvoiman määrää tulevina 20 vuotena, jos naisten ja miesten työvoimaosuudet säilyvät ennallaan (14).

4.2 Eurooppalaisissa yhteiskunnissa vallitsevista sukupuolten eriarvoisuuksista on päästävä pysyvästi eroon. Työ- ja perhe-elämän yhdistämisen tukeminen miesten keskuudessa on tärkeä askel kohti naisten ja miesten välistä oikeudenmukaisempaa palkkatyön ja palkattoman työn jakautumista. Vanhempainloman nykyistä tasapainoisempi osittaminen molempien vanhempien kesken vähentäisi työnantajien taipumusta olla ottamatta töihin lapsensaanti-iässä olevia naisia.

4.3 Muutokset työvoiman kysynnässä – esimerkiksi uusien tuotantomenetelmien ja erilaisten työolosuhteiden syntyminen ja etenkin siirtyminen tuotantoteollisuudesta ja maataloudesta palveluihin – ovat tärkeitä tekijöitä naisten työllisyyden lisäämiseksi ja nostavat naistyöntekijöiden kysyntää.

4.4 Vaikka osa-aikatyö on kannustanut naisia viralliseen työelämään, osa aikatyön tekeminen voi pitkällä aikavälillä heikentää koulutusmahdollisuuksia ja uranäkymiä, vaikuttaa eläke etuuksiin ja lisätä sekä lyhyen aikavälin että vanhuusiän köyhyysriskiä. Tämä koskee erityisesti 'ei-vapaaehtoista' osa-aikatyötä, joka on yleistynyt viime vuosina (15), sillä kriisin seurauksena naisille tarjotaan välittömästi osa-aikaista työsuhdetta, johon naisten on pakko suostua, koska heillä ei ole muita vaihtoehtoja tai he pelkäävät menettävänsä työpaikan. Olisi kiinnitettävä huomiota osa-aikatyötä tekevien naisten ja miesten huomattavan epätasapainoiseen suhteeseen (31,6 prosenttia ja 8 prosenttia). Kaikki osa-aikatyöstä kokopäivätyöhön siirtymisen esteet olisi poistettava.

4.5 Komitea toteaa, että toimet kahden palkansaajan kotitalouksien tukemiseksi ja työssä olevien aikuisten auttamiseksi selviytymään perhevelvoitteistaan ovat tärkeitä tekijöitä naisten työssäkäynnin edistämiseksi. Soveltuvalla yhdistelmällä raha- ja materiaaliapua on myös merkittävä rooli.

4.6 Toisen tulonsaajan korkeampi verotus kotitalouksissa voi vähentää naisten työssäkäyntiä, sillä se ei kannusta naisia osallistumaan työmarkkinoille (16). Vero- ja etuusjärjestelmät on näin ollen mukautettava siten, etteivät ne aiheuta esteitä kotitalouksien toiselle tulonsaajalle.

4.7 Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä epävirallisiin ja epävarmoihin työsuhteisiin, mukaan luettuna näennäinen itsensä työllistäminen. Tämä koskee naisia enemmän kuin miehiä, minkä vuoksi he ovat alttiimpia tulla hyväksikäytetyiksi. EU:n jäsenvaltioiden olisi viipymättä ratifioitava Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kotityöntekijöiden ihmisarvoista työtä koskeva 189. yleissopimus (17), jossa määritellään työnormit kotitaloustyöntekijöille.

5. Palkka ja eläke

5.1 ETSK kehottaa poliittisia päättäjiä vähentämään sukupuolten eriarvoisuutta kuromalla umpeen sukupuolten välisiä palkkaeroja (keskimäärin 16,2 prosenttia), sillä sama palkka on paitsi naisten myös koko yhteiskunnan etu. Euroopan yhdentymisestä saatavan lisäarvon arviointiyksikön mukaan sukupuolten palkkaerojen kaventaminen yhdellä prosenttiyksiköllä lisää talouskasvua 0,1 prosentilla (18).

5.2 ETSK on huolissaan myös erittäin suuresta sukupuolten välisestä erosta eläkkeissä – EU-27:n keskiarvo on 39 prosenttia (19) – sillä se on yli kaksi kertaa suurempi kuin sukupuolten välinen palkkaero. Erityisen huolestuttavaa on, ettei ongelma ole yleisesti tiedossa. Useimmissa EU-maissa on suuria sukupuolten välisiä eroja eläkkeissä, ja erot ovat myös erittäin monitahoisia, sillä eläkkeet riippuvat työhistoriasta (etenkin palkkaeroista sekä työtuntien ja työvuosien määrästä), eläkejärjestelmistä ja etenkin ura-ansioiden vaikutuksesta eläke-etuuksiin sekä siitä, missä määrin eläkejärjestelmät kompensoivat lastenhoidosta tai huollettavien sukulaisten hoidosta aiheutuneita urakeskeytyksiä.

5.3 ETSK uskookin, että sukupuolten välisten palkkaerojen kurominen umpeen ja "perheajan" – lasten ja iäkkäiden hoiva, perheenjäsenen auttaminen lyhyt- ja/tai pitkäaikaisen sairauden aikana jne. – lisääminen eläkkeiden kertymisjärjestelmiin sekä naisten että miesten osalta (varmistaen, että työntekijät voivat saada perhevapaata hoiva- tai auttamistarkoituksiin) kaventaisi sukupuolten välisiä eroja eläkkeissä (20).

6. Yrittäjyys

6.1 Äskettäisessä OECD:n tutkimuksessa (21) korostetaan, että sukupuolierot yrittäjyydessä ovat suuria ja että ne tulevat ilmi monissa yhteyksissä, mukaan luettuina henkilökohtainen mieltymys yrittäjyyteen, yrityskoko ja taloudelliset tulokset, rahoituspääoman saatavuus ja hyödyntäminen. Naisyrittäjillä on voiton maksimoinnin ohella muitakin tavoitteita, ja heidän toimeliaisuutensa laajempi kirjo korostaa heidän panostaan sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen.

6.2 Naisten auttaminen yrityksen perustamisessa ja nykyisten, naisten johtamien yritysten kasvun tukeminen voi osaltaan edistää (22) työpaikkojen luomista, innovoinnin lisäämistä sekä kilpailukyvyn ja talouden kasvua ja vähentää sosiaalista syrjäytymistä. Tarvitaan tuntuvia toimia, jotta voidaan hyödyntää yritysten koko potentiaalia kestävää kasvua ja työpaikkojen luomista ajatellen Euroopassa etenkin kriisin jälkeen.

6.3 ETSK on jo ehdottanut seuraavia toimia naisten yrittäjyyden edistämiseksi EU:n tasolla (23): — Perustetaan Euroopan komissioon Euroopan naisyrittäjyysvirasto, jotta luodaan naisten yrittäjyyttä tukeva rakenne. — Nimetään Euroopan komissioon ja jäsenvaltioiden yritysministeriöihin naisyrittäjyysjohtaja, jotta lisätään tietoisuutta taloudellisista eduista, jotka saadaan, kun nykyistä useampia naisia kannustetaan perustamaan ja kasvattamaan yrityksiä. — Kerätään sukupuolen mukaan eriytettyjä tietoja naisten johtamista yrityksistä Euroopassa.

7. Päätöksenteko

7.1 Kansainväliset tutkimukset (24) vahvistavat, että johtoasemissa olevat naiset vaikuttavat myönteisesti yrityksen taloudellisiin tuloksiin, yrityskulttuuriin, johtamistapaan ja kriisinkestokykyyn. Naiset ottavat vähemmän riskejä ja painottavat kestävällä pohjalla olevaa kehittämistä, mutta esteet sukupuolten tasa-arvon saavuttamiseksi päätöksenteossa istuvat huomattavasti syvemmällä kuin mitä avoimesti myönnetään.

7.2 ETSK toivoo, että kaikissa julkisissa ja yksityisissä päätöksentekoelimissä omaksuttaisiin itsesääntelyn hengessä vähimmäisnormit, joiden avulla edistetään naisten ja miesten yhtäläistä osallistumista päätöksentekoon. Pörssiyhtiöiden ja kaikkien julkisen sektorin elinten olisi edistettävä avoimia haku- ja nimitysmenettelyjä sekä osallistavaa kulttuuria ja valinnanvapautta. Ilman naisten ja miesten valmiutta myönteisiin toimiin ei kuitenkaan koskaan saavuteta paljoa.

7.3 ETSK suosittaa, että poliittiset päättäjät ja yhtiömuotoiset yritykset pohtisivat seuraavia asioita varmistaakseen, että sukupuolten tasa-arvo saavutetaan kaikissa päätöksentekoelimissä: — ylemmissä tehtävissä olevien naisten nykyistä näkyvämpi asema — nykyistä avoimemmat kykyjenmetsästyskäytännöt — kriittisen massan muodostaminen ja ylläpitäminen — sukupuolirooleihin liittyvien stereotypioiden kyseenalaistaminen — johdossa tapahtuvien henkilövaihdosten suunnittelu — kykyjä kehittävien etenemispolkujen (talent pipeline) luominen — mentorointiverkostojen perustamisen tukeminen julkis- ja yksityissektoreilla — hyvistä käytänteistä saatujen esimerkkien yleistäminen — Euroopan laajuisen koordinoidun tietokannan laatiminen päättäjätehtäviin pätevistä naisista.

7.4 Jotta pannaan täytäntöön naisten ja miesten tasa-arvostrategia vuosiksi 2010–2015 (25), ETSK kehottaa edistämään naisten ja miesten yhtäläistä edustusta julkisessa elämässä ja etenkin politiikassa, sillä nykyinen aliedustus rajoittaa naisten osallistumisoikeuksia (26). EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden sekä työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen olisi näytettävä esimerkkiä ja otettava käyttöön sukupuolten tasa-arvotavoitteita etenkin korkeimmissa poliittisissa ja hallinnollisissa elimissään.

8. Lastenhoito

8.1 Naisten työmarkkinoille osallistumiseen vaikuttava merkittävä tekijä on kokopäiväisten lastenhoitopalvelujen saatavuus etenkin pieniä lapsia varten. Lastenhoitopalveluihin käytettyjen julkisten varojen lisääminen on suoraan yhteydessä naisten kokopäivätyön lisääntymiseen (27).

8.2 Barcelonan tavoitteiden saavuttaminen on näin ollen välttämätöntä. Komission tuoreen raportin mukaan vuonna 2010 kuitenkin vain kymmenen jäsenvaltiota oli saavuttanut alle 3-vuotiaita lapsia koskevan Barcelonan tavoitteen. Samana vuonna 3-vuotiaiden ja oppivelvollisuusikäisten lasten välisessä ikäryhmässä vain 11 jäsenvaltioita oli saavuttanut 90 prosentin tavoitteen (28).

8.3 Jäsenvaltiot, joissa syntyvyysaste on korkein, ovat myös toteuttaneet eniten toimia helpottaakseen vanhempien työ- ja yksityiselämän tasapainoa, ja niissä naisten työllisyysaste on korkea (29). Jäsenvaltioiden olisikin tarjottava lapsiperheille tehokkaampaa, kohtuuhintaisempaa ja laadukkaampaa tukea muun muassa seuraavin toimin (30): — Investoidaan lapsiin – toteutetaan pienten lasten hyväksi kohdennettuja toimintaohjelmia, etenkin ohjelmia, joissa tarjotaan perheille suunnattuja palveluja kotona ja laitoksissa. — Helpotetaan työ- ja perhevelvoitteiden yhdistämistä – koordinoidaan eri alojen välisiä toimia, kuten lastenhoitopalvelut, vanhempainloma ja perheystävälliset työpaikat. — Luodaan syntyvyyslukuja nostavat suotuisat puitteet – toteutetaan työ- ja perhe-elämän yhdistämistä helpottavia toimia, verohelpotuksia (esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan lapsenhoitosetelijärjestelmä) ja toimenpiteitä, joiden avulla pyritään jakamaan lastenhoidon kustannukset nykyistä laajemmin, sekä toimia, joiden myötä nuoret pariskunnat saavat mahdollisuuden kohtuuhintaiseen asuntoon ja vakituiseen työpaikkaan.

9. Stereotypiat ja syrjintä

9.1 Vaikka naisten ansaitsemismahdollisuudet ovat viime vuosikymmeninä parantuneet tyttöjen koulutustason noustessa, yhteiskunnan asenteet naisten työssäkäyntiin ja perhearvojen ja tasa-arvon välinen konflikti estävät edelleen sukupuolten tasa-arvon toteutumista työmarkkinoilla.

9.2 ETSK on erityisen huolissaan niiden naisten syrjinnästä, jotka ovat vammaisia tai maahanmuuttajia tai jotka kuuluvat etniseen vähemmistöön. Komitea kehottaakin panemaan yhdenvertaisesta kohtelusta annetun direktiivin (31) pikaisesti täytäntöön.

9.3 Naisiin kohdistuva väkivalta on seikka, jota ei voida hyväksyä yhteiskunnassa, ja siitä koituu myös suuria kustannuksia. Arvioiden mukaan naisiin kohdistuvasta väkivallasta aiheutuu vuosittain vähintään 32 miljardin euron kustannukset Euroopan neuvoston 47 jäsenvaltiossa (32). Poliittisilla toimilla sukupuoleen kohdistuvan väkivallan torjumiseksi on merkittävä rooli, mutta perinteinen käsitys naisten roolista yhteiskunnassa muuttuu vain, kun naisilla on miesten kanssa yhtäläiset mahdollisuudet vallankäyttöön.

9.4 Median rooli on keskeinen edistettäessä sukupuolten tasa-arvoa. Media paitsi heijastaa myös luo sosiokulttuurisia malleja ja normeja ja muotoilee voimakkaasti julkista mielipidettä ja kulttuuria. Juuri mediasisältö edistää laaja-alaista ymmärrystä sukupuolten tasa-arvon monitahoisuudesta kaikkien yhteiskunnallisten toimijoiden keskuudessa, mukaan luettuina poliittiset päättäjät ja suuri yleisö. Tämän vuoksi media-alalla on pikaisesti puututtava itsepintaiseen eriarvoisuuteen, joka ilmenee aliedustuksena (etenkin korkeammilla tasoilla), uralla etenemisen esteinä ja matalana palkkana (miehiin verrattuna) (33).

Bryssel 18. syyskuuta 2013 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Henri MALOSSE

(1) Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto, tilastotoimikunnan pääsihteerin kertomus sukupuolen mukaan eriytetyistä tilastoista (E/CN.3/2013/10).

(2) Euroopan komission työllisyys-, sosiaali- ja tasa-arvoasioiden pääosasto, 2011.

(3) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 14–20.

(4) Closing the Gender Gap: Act Now, OECD, joulukuu 2012.

(5) Työikäisen väestön määrän odotetaan vähenevän tulevina 30 vuotena vuosittain 1–1,5 miljoonalla, Recent Experiences from OECD Countries and the European Union, OECD, 2012.

(6) Female Labour Market Participation, Euroopan komissio, 2013.

(7) Vuotuinen kasvuselvitys 2013, Euroopan komissio, 2012.

(8) Commission Staff Working Document on Progress on equality between women and men in 2012 – Accompanying document to the Report from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions – 2012 Report on the Application of the EU Charter of Fundamental Rights, SWD (2013) 171 final.

(9) TUC Women and the Cuts Toolkit, ammatillinen yhteisjärjestö, 2011.

(10) Euroopan komission työllisyys-, sosiaali- ja tasa-arvoasioiden pääosasto, 2011.

(11) Effects of Reducing Gender Gaps in Education and Labour Force Participation on Economic Growth in the OECD, DELSA/ELSA/WD/SEM(2012)9, OECD, 2012.

(12) Gender Equality Index Report, Euroopan tasa-arvoinstituutti, 2013.

(13) Vuonna 2010 naisia oli korkeakoulututkinnon suorittaneista koulutusalalla 77 prosenttia, terveyden ja hyvinvoinnin aloilla 74 prosenttia ja humanististen tieteiden aloilla 65 prosenttia, mutta insinööritieteissä kuitenkin vain 25 prosenttia ja matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä 38 prosenttia, Report on the Gender Initiative: Gender Equality in Education, Employment and Entrepreneurship, OECD, 2011.

(14) Drivers of Female Labour Force Participation in the OECD, DELSA/ELSA/WD/SEM(2013)1, OECD, 2013.

(15) Kaikista naisten osa-aikaisista työsuhteista 23,4 prosenttia ei perustu vapaaehtoisuuteen (EU:n keskiarvo vuonna 2011). Lähde: Lisbon Assessment Framework Database.

(16) Drivers of Female Labour Force Participation in the OECD, OECD, 2013.

(17) Kansainvälinen työjärjestö, C189 – kotitaloustyöntekijöitä koskeva yleissopimus, 2011.

(18) Euroopan parlamentti, päätöslauselmaesitys (B7-XXXX/2013), 17.6.2013.

(19) The Gender Gap in Pensions in the EU, Euroopan komissio, oikeusasioiden PO, 2013.

(20) Lausunnossaan "Sukupuolten tasa-arvon, talouskasvun ja työllisyysasteen yhteys" (asiakokonaisuus SOC/338, EUVL C 318, 23.12.2009, s. 15–21) ETSK esittää, että hoivatyöhön käytetyn ajan olisi tarjottava toimeentulo eläkkeen tapaan.

(21) Women Entrepreneurs in the OECD: Key Evidence and Policy Challenges, DELSA/ELSA/WD/SEM(2013)3, OECD, 2013.

(22) Maailmanpankki, Female Entrepreneurship: Program Guidelines and Case Studies, 11.4.2013 – "Yhdysvalloissa esimerkiksi naisten omistamat yritykset kasvavat kaksinkertaista vauhtia kaikkiin muihin yrityksiin nähden, niiden panos Yhdysvaltain talouteen on lähes kolme triljoonaa dollaria, ja ne tarjoavat suoraan 23 miljoonaa työpaikkaa".

(23) EUVL C 299, 4.10.2012, s. 24.

(24) Women Matter, McKinsey; Do Women in Top Management Affect Firm Performance?, Smith & Verner; Diversity and gender balance in Britain plc, TCAM; Mining the Metrics of Board Diversity, Thomson Reuters jne.

(25) Naisten ja miesten tasa-arvostrategia 2010–2015, Euroopan komissio, 2010.

(26) Database on women & men in decision making, Euroopan komissio, oikeusasioiden PO.

(27) Closing the Gender Gap: Act Now, OECD, 2012.

(28) Barcelonan tavoitteet, Euroopan komissio, 2013.

(29) EUVL C 318, 23.12.2009, s. 15–21.

(30) Extending Opportunities: How Active Social Policy Can Benefit Us All, ISBN 92-64-00794-6, OECD, 2005.

(31) COM(2008) 426 final, 2.7.2008.

(32) EUVL C 351, 15.11.2012, s. 21–26.

(33) EIGE, Review of the Implementation of the Beijing Platform for Action in the EU Member States: Women and the Media — Advancing Gender Equality in Decision-Making in Media Organisations, 2013.