FI Euroopan unionin virallinen lehti C 228/56

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Kohti tutkimuksen yhteistä ohjelmasuunnittelua: yhteisiä ratkaisuja yhteisiin haasteisiin

KOM(2008) 468 lopullinen

2009/C 228/09

Euroopan komissio päätti 15. heinäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Kohti tutkimuksen yhteistä ohjelmasuunnittelua: yhteisiä ratkaisuja yhteisiin haasteisiin”

Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 11. maaliskuuta 2009. Esittelijä oli Josef ZBOŘIL.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24.-25. maaliskuuta pitämässään 452. täysistunnossa (maaliskuun 25. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 104 ääntä puolesta 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK pitää tiedonantoa myönteisenä ja huomauttaa, että tutkimus- ja kehitystoiminnan strategisen rajatylittävän hallinnoinnin täytäntöönpanoon ehdotettu konsepti on erittäin merkittävä ja kiireellinen asia erityisesti siksi, että näin voidaan nopeuttaa tutkimuksen ja kehityksen tärkeimmillä aloilla saavutettavaa edistystä. ”Euroopan strategisessa suunnitelmassa” laaditaan parhaisiin käytäntöihin perustuva toimintajärjestelmä.

1.2 Tämä edellyttää jäsenvaltiovetoista toimintaa jäsenvaltioiden t&k-yhteistyön tehostamiseksi, jotta Euroopan tai maailman laajuisiin suuriin yhteiskunnallisiin haasteisiin kyetään vastaamaan yhä paremmin. Julkisella tutkimuksella on tässä yhteydessä tärkeä tehtävä. ETSK kannattaa ja tukee kilpailukykyneuvoston 2. joulukuuta 2008 tästä asiasta antamia päätelmiä (1) ja yhtyy niissä esitettyihin näkemyksiin.

1.3 ETSK on vakuuttunut siitä, että on luotava strategiset peruspuitteet EU:n poliittisten painopistealojen mukaisesti. Ehdotetun lähestymistavan täytäntöönpano edellyttää ennen kaikkea suurta poliittista tahtoa.

1.4 ETSK huomauttaa, että ylhäältä alaspäin suuntautuvaa lähestymistapaa ei saa painottaa liiallisesti. Se katsoo, että on välttämätöntä noudattaa ennen kaikkea alhaalta ylöspäin suuntautumisen periaatetta niin, että otetaan huomioon asianomaisten toimijoiden strategiset edut sekä mahdollisuudet hyödyntää parhaita tutkimus- ja kehitysresursseja.

1.5 ETSK korostaa myös, että kyseisen kaltainen koordinointi ei tule olemaan helppoa erityisesti siksi, että tietyillä valtioilla on erityisetuja valvottavanaan ja siksi, että osaamisen tai tutkimus- ja kehitysresurssien jakamiseen puuttuu poliittista tahtoa.

1.6 ETSK kannattaa täysin ajatusta siitä, että rahoitusta ja henkilöresursseja on lisättävä välittömästi, kun otetaan huomioon, että unionilla on suuria taloudellisia kilpailijoita. On kuitenkin varmistettava, ettei kilpailuilla missään tapauksessa vaaranneta tieteellistä yhteistyötä, jota muun muassa kyseiset valtiot ja niiden tutkimuslaitokset tekevät (2).

1.7 ETSK huomauttaa myös, että rajatylittävän tutkimus- ja kehitystoiminnan yhteisen ohjelmasuunnittelun toteuttaminen on erittäin vaivalloista, koska se edellyttää uutta, avoimempaa ajattelutapaa, jossa yhteistyöhön suhtaudutaan myönteisemmin (3), ja että tällainen kulttuurin muutos ei ole vähäpätöinen asia.

1.8 Komitea antaa tunnustusta ja arvoa jo toteutettavan rajatylittävän yhteistyön ja yhteishankkeiden laajalle kirjolle sekä toiminnan erinomaisille tuloksille. Se suosittaa, että kaavaillussa uudessa strategisessa ohjelmasuunnittelussa hyödynnetään soveltuvin osin tällaisista ohjelmista saatuja kokemuksia. Myös epäonnistumisista tulee ottaa oppia määriteltäessä tutkimuksen yhteisen ohjelmasuunnittelun prosesseja.

1.9 Kertyneen tieteellisen tiedon soveltaminen tehokkaammin ja nopeammin edellyttää yksityisen sektorin asianmukaista osallistumista koko prosessiin. ETSK kuitenkin huomauttaa, että yksityisen sektorin osallisuus voi synnyttää hankaluuksia erityisesti tulosten hyödyntämisessä, teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa kysymyksessä jne. (4)

1.10 ETSK katsoo, että tärkeimpiä yhteisön toimia varten on välttämätöntä laatia ja luoda laadukkaat työskentelypuitteet, joilla edistetään eri jäsenvaltioiden osallistumista ja ennen kaikkea rohkaistaan niiden tutkimus- ja kehitysvalmiuksien käyttämistä, jotta voidaan tukea ja hyödyntää välttämätöntä alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa sekä ennen kaikkea avata tarpeellisia rahoituslähteitä. On ehdottoman välttämätöntä pitää huolta riittävästä varojen saannista ja tukipuitteista, jotta mahdolliset esteet voidaan poistaa.

1.11 Kyseisiä työskentelypuitteita laadittaessa on otettava huomioon tekijät, jotka voivat johtaa keskinäisesti vahvistaviin tukivaikutuksiin, sekä analysoitava perusteellisesti yhteistä eurooppalaista ohjelmasuunnittelua koskevaan ajatteluun kohdistuvia uhkia.

1.12 Kuten komitea on jo aiemmassa yhteydessä todennut, on kiireellisesti luotava eurooppalaiset tutkimusinfrastruktuurit (5), jotka lujittavat yhteisen ohjelmasuunnittelun yleisiä tavoitteita ja ovat omiaan kasvattamaan eurooppalaista lisäarvoa. Näin ollen ETSK kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään mitä pikimmin noudattamaan mainittua komission aloitetta innovatiivisesti.

1.13 Komitea on tyytyväinen siihen, että yhteisen ohjelmatyön aiheiden määrittämiseksi perustetaan yhteistä ohjelmasuunnittelua käsittelevä korkean tason työryhmä. Aiheet on määrä valita eri alueellisten, valtakunnallisten ja eurooppalaisten tiedeyhteisöjen sekä tarvittaessa yksityisen sektorin laajan julkisen kuulemisen perusteella. Näiden toimenpiteiden seurauksena neuvoston pitäisi kyetä hyväksymään komission tekemän ehdotuksen pohjalta yhteisiä ohjelma-aloitteita viimeistään vuonna 2010.

2. Johdanto ja komission asiakirjan esittely

2.1 Euroopan unionin on investoitava enemmän tutkimukseen ja samalla hyödynnettävä sitä paremmin saavuttaakseen tavoitteensa: tasapainoisen ja kestävän kehityksen. Lissabonin strategiassa kiireellisimmäksi tavoitteeksi asetetaan siirtyminen tieteeseen, teknologiaan ja innovointiin perustuvaan osaamisyhteiskuntaan ja peräänkuulutetaan suurempia ja parempia tutkimusinvestointeja.

2.2 Yhteinen ohjelmasuunnittelu on uusi aloite, joka merkitsee muutosta eurooppalaisessa tutkimusyhteistyössä. Se on vapaaehtoinen prosessi, jonka avulla voidaan elvyttää jäsenvaltioiden välisiä kumppanuussuhteita selkeiden periaatteiden ja avoimen korkean tason hallinnon avulla. Sen tavoitteena on lisätä kansallisen julkisen tutkimusrahoituksen tehokkuutta ja vaikuttavuutta strategisilla aloilla. Yhteisen ohjelmasuunnittelun kohteena ovat ensisijaisesti julkiset tutkimusohjelmat, millä tarkoitetaan julkisen sektorin sisäistä yhteistyötä. Teollisuutta, samoin kuin muita sidosryhmiä, olisi kuitenkin kuultava erityisistä yhteisistä ohjelma-aloitteista, ja niillä olisi oltava oma roolinsa niiden toteuttamisessa.

2.3 Käsiteltävänä oleva tiedonanto on vastaus sidosryhmien pyyntöihin laatia vapaaehtoisuuteen perustuva, alhaalta ylöspäin suuntautuva lähestymistapa, johon liittyy strategista unionin tason ohjeistusta. Sidosryhmät ovat puoltaneet tällaista lähestymistapaa sen sijaan, että pyrittäisiin yhteen yksittäiseen kaikille tarkoitettuun ratkaisuun.

2.4 Mainittu tiedonanto on yksi viidestä poliittisesta aloitteesta, joita komissio on suunnitellut vuodelle 2008 jatkotoimena vihreälle kirjalle ”Eurooppalainen tutkimusalue: uudet näköalat” (6). Se liittyy erityisesti aihealueeseen ”Tutkimusohjelmien ja -painotusten optimointi” ja on yksi askel kohti ”viidennen vapauden” toteuttamista, sillä siinä poistetaan esteitä osaamisen vapaalta liikkuvuudelta.

2.5 Tärkeimpiin kumppaneihinsa verrattuna EU investoi edelleenkin liian vähän tutkimukseen, ja tutkimus- ja kehitysmenot – sekä julkiset että yksityiset – ovat yleisesti ottaen pysyneet ennallaan viimeksi kuluneen vuosikymmenen ajan. EU:n on lisättävä tutkimusmenojaan nopeasti ja merkittävästi, ja lisäksi sen on löydettävä uusia ja innovatiivisia tapoja käyttää niukkoja tutkimus- ja kehitysresursseja tehokkaammin ja tuloksellisemmin. EU:n olisi myös parannettava valmiuttaan muuntaa tutkimustulokset yhteiskunnallisiksi ja taloudellisiksi hyödyiksi.

2.6 Jäsenvaltiot ja yhteisö ovat viime vuosina toteuttaneet monia aloitteita julkisen tutkimustoiminnan vaikuttavuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi. Sidosryhmät ovat määritelleet EU:n tutkimus- ja kehitystoiminnan heikkoudeksi puutteellisen yhteistyön ja koordinoinnin kansallisten julkisten tutkimus- ja kehitysohjelmien välillä. Vaikka ongelmaan onkin yritetty puuttua viime vuosina, Euroopan tutkimusympäristö on edelleen lokeroitunut.

2.7 Nykyisin 85 prosenttia julkisesta tutkimus- ja kehitystoiminnasta suunnitellaan ja rahoitetaan ja sitä seurataan ja arvioidaan kansallisella tasolla, ja yhteistyö tai koordinointi eri valtioiden välillä on liian vähäistä. Alle kuusi prosenttia tutkimus- ja kehitystoiminnan kokonaisinvestoinneista ja vain 15 prosenttia Euroopan julkisrahoitteisesta siviilitutkimuksesta (josta valtioidenvälisten organisaatioiden ja ohjelmien osuus on kymmenen prosenttia ja puiteohjelman osuus viisi prosenttia) rahoitetaan rajatylittävän yhteistyön keinoin.

2.8 Kyse ei ole siitä, että kaikki tutkimussuunnittelu olisi tehtävä yhteistyönä ja että puhtaasti kansallinen ohjelmasuunnittelu olisi lopetettava. Kyse on pikemminkin siitä, että aloilla, joilla on strategista merkitystä koko Euroopalle tai suurelle osalle siitä, julkisen tutkimussuunnittelun hajanaisuus ei ole tähän asti mahdollistanut optimaalisten tulosten saavuttamista, ja se on käynyt Euroopalle kalliiksi samalla, kun se on estänyt asetettujen yhteiskunnallisten tavoitteiden saavuttamisen.

2.9 Eräisiin eurooppalaisen tutkimuksen suurimmista menestystarinoista on liittynyt julkisten tutkimus- ja kehitysvarojen kokoamista rajojen yli pääasiallisesti yhteisten tutkimusrakenteiden ansiosta (7). Näiden yhteisten aloitteiden vaikutus olisi kuitenkin voinut olla suurempi, jos näihin kysymyksiin osoitettu huomio olisi kohdennettu strategisesti, jos niihin olisi sitouduttu riittävästi poliittisella tasolla ja jos avoimuutta ja joustavuutta olisi ollut enemmän. Näiden aloitteiden yleistäminen ja koko seitsemännen puiteohjelman laajentaminen ei ole järkevää, jos jäsenvaltioiden välillä ei ole tehokasta yhteistä strategista ohjelmasuunnittelua.

2.10 Yhteisessä ohjelmasuunnittelussa on kyse eurooppalaisen tutkimusympäristön rakenteen muuttamisesta. Se on kattava, pitkäaikainen ja strateginen prosessi, jonka avulla pyritään parantamaan Euroopan kykyä vastata suuriin taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin haasteisiin (esimerkiksi toisiinsa yhteydessä olevat ongelmat kuten ilmasto ja energia). Yhteisellä ohjelmasuunnittelulla pyritään vaikuttamaan jäsentävästi julkisen tutkimusrahoituksen tehokkuuden ja tuloksekkuuden lisäämiseksi. Yhteinen ohjelmasuunnittelu edellyttää, että jäsenvaltiot ovat valmiita siirtymään kohti sellaisten yhteisten tutkimuslinjausten määrittelyä ja toteutusta, joihin liittyy monivuotisia, yhteisesti päätettyjä toimia ja rahoitusmekanismeja.

2.11 Yhteinen ohjelmasuunnittelu edellyttää jäsenvaltioilta uutta suhtautumista. Ennen kaikkea se edellyttää jäsenvaltioilta konkreettisia sitoumuksia ja toimia sekä sitä, että jäsenvaltiot miettivät ja organisoivat uudelleen tapaa, jolla kansallisia tutkimusohjelmia määritellään ja toteutetaan, ja että jäsenvaltiot suuntaavat ne yhteisten tavoitteiden mukaisesti. Tästä syystä yhteisen ohjelmasuunnittelun on oltava vapaaehtoinen prosessi, joka perustuu vaihtuvan kokoonpanon ja vapaan käyttöoikeuden periaatteeseen.

2.12 Yhteiseen ohjelmasuunnitteluun ei välttämättä liity yhteisön rahoitusta, vaikka seitsemäs puiteohjelma voi tietysti toimia kannustimena. Kyse on ennen kaikkea jäsenvaltioiden toiminnasta, jossa ne määrittelevät yhteisiä strategioita ja kokoavat yhteen kansallisia resursseja. Samaan aikaan ei kuitenkaan suljeta pois mahdollisuutta, että toimintaan voidaan antaa täydentävää yhteisön rahoitusta riippuen siitä, mikä on kyseessä olevien aloitteiden lisäarvo, eurooppalainen ulottuvuus ja mahdollinen jäsentävä vaikutus.

2.13 Komissio ehdottaa käytännöllistä menettelytapaa yhteisen ohjelmasuunnittelun käyttöönottamiseksi rajallisella määrällä yhteisesti sovittuja aloja. Yhteistä strategista ohjelmasuunnittelua koskeva menettelytapa perustuu eurooppalaisista teknologiayhteisöistä saatuihin kokemuksiin, joita on kuitenkin mukautettu julkisten tutkimusohjelmien vaatimuksiin. Siihen sisältyy toisiaan seuraavia vaiheita, joissa seurataan tutkimusohjelmien elinkaarta ohjelman laatimisesta sen toteuttamiseen ja aina seurantaan ja arviointiin asti.

2.14 Yhteistä ohjelmasuunnittelua voitaisiin helpottaa, jos tietyt puite-edellytykset täyttyvät: — sopiminen vertaisarvioinnin yhteisistä periaatteista ja menettelyistä (”tieteelliset pelisäännöt”) — yhteisten menettelyjen kehittäminen ennakointitoimiin ja kansallisten ja alueellisten ohjelmien tai investointien yhteiseen arviointiin tietyillä tutkimusaloilla (”strategiset pelisäännöt”, jotka edellyttävät joustavuutta ja ymmärrystä ennakoimattomien tekijöiden suhteen) — yhteisten periaatteiden määrittely kansallisten tai alueellisten viranomaisten antamaa rajatylittävää tutkimusrahoitusta varten (”taloudelliset pelisäännöt”) — tehokkaat toimenpiteet, joilla varmistetaan teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu ja helpotetaan tutkimustulosten levittämistä ja optimaalista hyödyntämistä.

3. Yleistä

3.1 ETSK pitää tiedonantoa myönteisenä asiana ja huomauttaa, että tutkimus- ja kehitystoiminnan strategisen rajatylittävän hallinnoinnin täytäntöönpanoon ehdotettu ajatusmalli on erittäin merkittävä ja kiireellinen toteuttaa erityisesti siksi, että siten voidaan nopeuttaa tutkimuksen ja kehityksen tärkeimmillä aloilla saavutettua edistystä. Näin ollen ETSK kannattaa ja tukee myös kilpailukykyneuvoston 2. joulukuuta 2008 aiheesta antamia päätelmiä ja on samaa mieltä niissä esitetyistä lausumista.

3.2 Ajatusmallissa on myönteisiä piirteitä, koska sen avulla julkisia varoja pyritään hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti tutkimuksen tärkeimpien suuntaviivojen strategisen koordinoinnin avulla ja parantamaan tutkimus- ja kehitystoiminnan sisäisiä valmiuksia tekemällä laajempaa kansainvälistä yhteistyötä ohjelmasuunnittelun ja yhteisten ratkaisujen turvin toteutettavissa tutkimushankkeissa.

3.3 Komitea pitää tehtyä vaikutustenarviointia myönteisenä ja tervehtii tyytyväisenä sen perusteella tehtyä valintaa Euroopan strategisen suunnitelman mahdollisiksi neljäksi vaihtoehdoksi. Suunnitelmassa laaditaan nykyisten parhaiden käytäntöjen pohjalta toimintajärjestelmä, jonka puitteissa jäsenvaltiot voivat määritellä yhteisen ohjelmasuunnittelun aiheet.

3.4 ETSK pitää myönteisenä myös sitä, että energiateknologian ala on valittu yhteistyön pilottihankkeeksi, ja niinpä se tukee varauksetta kyseistä hanketta sekä sitä koskevaa uutta lähestymistapaa SET-suunnitelmaan liittyvässä lausunnossaan (8).

3.5 ETSK on vakuuttunut siitä, että on luotava strategiset peruspuitteet EU:n poliittisten painopistealojen mukaisesti.

3.6 ETSK huomauttaa, että ylhäältä alaspäin suuntautuvaa lähestymistapaa ei saa painottaa liikaa. Se katsookin, että jos perustana käytetään tämänhetkisiä ominaispiirteitä nykyisistä kansainvälisistä tiedeverkostoista, joissa yhdistyvät monet tutkimussolut ja joita kansainvälisen energiajärjestön kaltaiset kansainväliset virastot osittain tukevat, on välttämätöntä soveltaa ennen kaikkea alhaalta ylöspäin suuntautumisen periaatetta niin, että saadaan eri toimijat mukaan kyseisiin hankkeisiin ottamalla huomioon niiden strategiset edut ja mahdollisuudet jakaa tutkimus- ja kehitystoiminnan parhaat valmiudet. Kansainväliset tiedekonferenssit voivat olla asianmukaisia foorumeja, joiden puitteissa voidaan laatia tarkoituksenmukaisia ehdotuksia.

3.7 Komitea korostaa, että kyseinen koordinointi ei ole helppoa varsinkaan siksi, että tietyillä valtioilla on erityisetuja valvottavanaan, ja siksi, että osaamisen jakamiseen tai tutkimus- ja kehitystoiminnan resurssien jakamiseen puuttuu poliittista tahtoa. Avoimuus on välttämätöntä, jotta puheena olevan ajatusmallin toteuttaminen onnistuu käytännössä.

3.8 Komitea panee tyytyväisenä merkille jo olemassa olevan laajan valikoiman erilaisia rajatylittäviä yhteistyöhankkeita ja yhteisprojekteja sekä niiden tuomat erinomaiset tulokset. Komitea suosittaakin, että kyseisistä ohjelmista saatuja kokemuksia käytetään hyväksi nyt käsiteltävänä olevaa uutta strategista ohjelmasuunnittelua hahmoteltaessa. Lisäksi olisi otettava oppia tutkimustyön yhteistä suunnittelua koskevien menettelyjen laatimisen yhteydessä tehdyistä virheistä.

3.9 ETSK kannattaa täysin ajatusta siitä, että kyseistä ajatusmallia on ryhdyttävä toteuttamaan välittömästi ja että rahoitusta ja henkilöresursseja on lisättävä, jotta yhteisö voisi parantaa asemaansa ja siten taloudellista kilpailukykyään suhteessa tärkeimpiin kilpailijoihinsa, Yhdysvaltoihin ja Aasian valtioihin. On kuitenkin varmistettava, että kilpailulla ei missään tapauksessa vaaranneta tieteellistä yhteistyötä, johon muun muassa kyseiset valtiot ja niiden tutkimuslaitokset osallistuvat (9).

3.10 ETSK huomauttaa myös, että rajatylittävän tutkimus- ja kehitystoiminnan yhteisen ohjelmasuunnittelun täytäntöönpano on erittäin vaivalloista, koska se edellyttää uutta, avoimempaa ajattelutapaa, jossa yhteistyöhön suhtaudutaan myönteisemmin (10), ja että tällainen kulttuurin muutos ei ole vähäpätöinen asia.

3.11 Yksityisen sektorin asianmukainen osallistuminen koko prosessiin on välttämätöntä, jotta kertynyttä tieteellistä tietoa voidaan soveltaa tehokkaammin ja nopeammin, mikä on yhteisen strategisen ohjelmasuunnittelun ja puhdasta tutkimusta koskevien ratkaisujen lopullinen tavoite. ETSK toteaa, että yhteistä ohjelmasuunnittelua koskevan ajatusmallin turvin kyseinen osallistuminen on mahdollista. Komitea huomauttaa kuitenkin, että yksityisen sektorin osallisuus saattaa synnyttää hankaluuksia erityisesti tulosten hyödyntämisessä, teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa kysymyksessä jne. (11).

3.12 Innovointiprosessi eli kertyneiden tieteellisten tietojen soveltaminen käytäntöön riippuu hyvin erilaisista paikallisista tekijöistä, kuten olemassa olevasta infrastruktuurista, pääoman saatavuudesta, tiettyihin investointeihin liittyvistä veroista tai verohelpotuksista ja elinkeinoalan vastaavankaltaisista investoinneista hankkimasta kokemuksesta. Kyseeseen voivat tulla myös suorat investointituet, kuten verovapautus. Nämä tekijät voivat aiheuttaa hankkeisiin ristiriitaisuutta.

4. Erityistä

4.1 Yhteisen strategian ohjelmasuunnittelua ja ratkaisuja on ehdottomasti sovellettava ensisijaisesti nyky-yhteiskunnan polttavimpiin haasteisiin (ilmastonmuutos, tehokas energiantuotanto- ja kulutus alkaen uusiutuvista energialähteistä, turvallisuus, terveys ja väestön vanheneminen), ja siinä on tukeuduttava tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen, jotta voitaisiin löytää riittävän nopeat ja tehokkaat ratkaisut ja panna ne täytäntöön.

4.2 Kyseiset tekijät ovat tärkein strateginen kenttä varsinkin julkisista varoista rahoitetun perustutkimuksen, yhteistä strategista ohjelmasuunnittelua koskevien prosessien ja tutkimusratkaisujen osalta. Tässä yhteydessä on ennen kaikkea hallittava kunkin hankkeen alkuvaihe, erityisesti haluttujen toimijoiden määrittäminen ja riittävän innostavan hankesuunnitelman laatiminen huippupätevien toimijoiden houkuttelemiseksi.

4.2.1 On kuitenkin varmistettava, että ehdotuksesta ei suljeta pois mitään puhtaan perustutkimuksen alaa. Siihen on päinvastoin sisällytettävä yhteistyö tällä saralla, jolla ei voida etukäteen laskea minkään konkreettisen sovelluksen varaan. Historia osoittaa, että perustutkimuksen avulla on saavutettu suurimmat menestykset, kuten laser, kvanttimekaniikka tai sähkömagneettinen teoria.

4.3 Vaikka ehdotetun strategisen ohjelmasuunnittelun toteuttavat ja rahoittavat osallistuvat jäsenvaltiot, jotka vastaavat siitä jatkossa, on yhteisen näkemyksen kehkeytymisen alkuvaiheen aikana on tarpeen, että yhteisön elimet osallistuvat toimintaan sen mahdollisen käynnistämisen ja etenkin koordinoinnin osalta. Komissio ja muut elimet voivat toimia välittäjinä, ja niiden pitäisi olla valmiit tarjoamaan apua, kun yhteisen ohjelmasuunnittelun aloitteisiin osallistuvat jäsenvaltiot sitä pyytävät. Euroopan unionin neuvoston pitäisi sitten taata toiminnan tehokas seuranta ja täytäntöönpano. Jäsenvaltiot pysyvät tämän avoimen toimintamallin ansiosta tietoisina suunnitelluista tai käynnissä olevista aloitteista.

4.4 Lisäksi on olennaista, että yhteisen ohjelmasuunnittelun lähestymistapa on realistinen ja joustava ja että siinä edetään vaiheittain, jotta sen mahdollinen jäsentävä vaikutus ja sen yhteiskunnallinen panos olisivat mahdollisimman suuret.

4.5 ETSK katsoo, että tärkeimpiä yhteisön toimia varten on välttämätöntä laatia ja luoda laadukkaat työskentelypuitteet, joilla rohkaistaan eri jäsenvaltioita osallistumaan ja ennen kaikkea edistetään niiden tutkimus- ja kehitysresursseja, jotta voidaan tukea ja hyödyntää välttämätöntä alhaalta ylöspäin suuntautumista sekä ennen kaikkea avata tarpeellisia rahoituslähteitä. Tätä varten komission on nykyisten yhteisten tutkimusohjelmien perusteella sujuvoitettava viipymättä asianomaisten osapuolten välistä yhteistyötä. On ehdottoman välttämätöntä pitää huolta varojen riittävästä liikkuvuudesta ja tukipuitteista.

4.6 Kyseisiä työskentelypuitteita laadittaessa on otettava huomioon tekijät, jotka voivat johtaa keskinäisesti vahvistaviin tukivaikutuksiin. Sen lisäksi on analysoitava perusteellisesti yhteistä eurooppalaista ohjelmasuunnittelua koskevan ajatusmallin ja sen tulosten konkreettisen täytäntöönpanon uhkatekijöitä. Näiden uhkien aliarviointi saattaa itse asiassa johtaa merkittävimpien ideoiden epäonnistumiseen toteutusvaiheessa. Tiedonannosta ja sen liiteasiakirjoista voi nähdä, että komissio on paneutunut näihin tekijöihin asian vaatimalla tavalla.

4.7 Pilottihankkeena olevaa SET-suunnitelmaa on seurattava tarkkaavaisesti, ja näissä puitteissa liikkeelle pantuja prosesseja on analysoitava, jotta tämän kokemuksen ansiosta voidaan tosiasiallisesti parantaa tutkimuksen ja kehityksen rajatylittävää yhteistyötä koskevaa ohjelmasuunnittelun strategista eurooppalaista suunnitelmaa. Tutkimuksen ja kehityksen parissa toimivalle eurooppalaiselle yhteisölle tämä on kokemusperäinen oppimisprosessi.

4.8 Rajatylittävän tutkimus- ja kehitystoiminnan uudet organisointirakenteet on luotava aloille, joilla ne antavat selkeän, koko Euroopan mantereen laajuisen panoksen ja tuottavat ilmeistä lisäarvoa. Myös ETSK katsoo, että on välttämätöntä hyödyntää täysimääräisesti sellaisten organisatoristen rakenteiden valmiuksia, jotka ovat jo osoittaneet kykynsä (tieteellisen menestyksen tai kansainvälisessä yhteistyössä saavutettujen onnistumisten perusteella arvioituna) tai joiden avulla voidaan tehokkaasti edistää kehitystä.

4.9 ETSK kannattaa tutkimus- ja kehitystoiminnan yhteistä strategista ohjelmasuunnittelua koskevan menettelyn jakamista kolmeen vaiheeseen ja niiden täytäntöönpanoa:

4.9.1 Sovitulle alalle on ensi kädessä laadittava yhteinen näkemys, jossa määritellään tavoite tai tavoitteet, joita tuetaan pitkällä aikavälillä poliittisesti. Kyseisen näkemyksen pitäisi perustua uskottaviin tekijöihin, sidosryhmien, erityisesti tiedeyhteisön ja elinkeinoelämän alojen kuulemiseen sekä nykyisten ohjelmien ja välineiden yhteiseen arviointiin.

4.9.2 Tämän näkemyksen perusteella on laadittava strateginen tutkimussuunnitelma, joka sisältää tarkoin määritellyt, mitattavissa olevat, hyväksyttävät, realistiset ja ajallisesti yksilöidyt tavoitteet (SMART-tavoitteet: specific, measurable, acceptable, realistic, time-based). Strategisella tutkimussuunnitelmalla pitäisi taata, että hankkeella on sen tavoitteiden edellyttämät henkilöresurssit ja taloudelliset ja organisatoriset resurssit ja että hankkeen valmistelu on optimaalista kyseessä olevalla tutkimusalalla tarvittavan tietoaineksen tuntemuksen ansiosta.

4.9.3 Strategisen tutkimussuunnitelman toteuttamiseksi on hyödynnettävä ja vahvistettava kaikkia julkisia tutkimusresursseja (kansallisia ja alueellisia tutkimusohjelmia, valtioidenvälisiä tutkimuslaitoksia ja yhteistyöohjelmia, tutkimusrakenteita, liikkuvuusohjelmia jne.). Toteutukseen voi sisältyä myös Euroopan unionin myöntämää rahoitusta ja välineitä puiteohjelmien kautta. Yhteisessä tutkimushankkeessa saavutettua edistystä on myös seurattava ja arvioitava säännöllisesti, ja sen tuloksista on tiedotettava poliittisille päättäjille.

4.10 Koska yhteiseen ohjelmasuunnitteluun kuuluvat hankkeet tulevat – eurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien tapaan – olemaan jäsenvaltioiden rahoittamia, on olennaisen tärkeää varmistaa kyseisen rahoituksen koordinointi. Komitea tähdentää, että on välttämätöntä hankkia tarvittavassa määrin synergiahyötyjä eurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien perustamisesta, yhteisestä ohjelmasuunnittelusta sekä tutkimus- ja kehittämistoiminnan seitsemännestä puiteohjelmasta. Komitea toteaa samalla, etteivät eräät jäsenvaltiot suhtaudu näihin aloitteisiin riittävällä vakavuudella.

4.11 Komitea suhtautuu myönteisesti korkean tason työryhmän perustamiseen yhteisen ohjelmasuunnittelun aiheiden määrittämiseksi alueellisten, kansallisten ja Euroopan tason tiedeyhteisöjen ja tarvittaessa myös yksityisen sektorin laaja-alaisen kuulemisen perusteella. Kyseisten toimien tuloksena ja jatkona komissiolta odotettavalle ehdotukselle neuvoston pitäisi voida hyväksyä yhteistä ohjelmasuunnittelua koskevia aloitteita viimeistään vuonna 2010.

Bryssel 25 päivänä maaliskuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Euroopan unionin neuvosto, 3. joulukuuta 2008 (11.12), 16775/08, RECH 411, COMPET 551, LIITE.

(2) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/461 – CESE 1021/2009, 11.6.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(3) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/448 – CESE 330/2009, 26.2.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(4) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/448 – CESE 330/2009, 26.2.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(5) Asiakokonaisuus INT/450, lausunto CESE 40/2009 – 2008/0148 CNS, 15.1.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(6) Tämän tiedonannon lisäksi komissio on antanut tänä vuonna seuraavat asiakirjat:

— Suositus henkisen omaisuuden hallinnoinnista tietämyksensiirtotoimissa sekä korkeakoulujen ja muiden julkisten tutkimusorganisaatioiden käytännesäännöistä, KOM(2008) 1329 lopullinen, 10.4.2008

— tiedonanto ”Paremmat uranäkymät ja suurempi liikkuvuus: eurooppalainen kumppanuus tutkijoita varten”, KOM(2008) 317 lopullinen, 23.5.2008.

Lisäksi komissio valmistelee ehdotusta neuvoston asetukseksi eurooppalaisen tutkimusinfrastruktuurin (ERI) oikeudellisesta kehyksestä sekä tiedonantoa kansainvälisen tiede- ja teknologiayhteistyön strategisesta eurooppalaisesta kehyksestä.

(7) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/450 – CESE 40/200 – 2008/0148 CNS, 15.1.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(8) Lausunto Euroopan strategisesta energiateknologiasuunnitelmasta (asiakokonaisuus EUVL C 27, 3.2.2009, s. 53).

(9) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/461 – CESE 1021/2009, 11.6.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(10) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/448 – CESE 330/2009, 26.2.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).

(11) Katso muun muassa lausunto asiakokonaisuudesta INT/448 – CESE 330/2009, 26.2.2009 (ei vielä julkaista EUVL Cssä).