FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 184/94

Perjantai 24. huhtikuuta 2009

G20-maiden huippukokouksen päätelmät

P6_TA(2009)0330

Euroopan parlamentin päätöslauselma 24. huhtikuuta 2009 Lontoossa 2. huhtikuuta 2009 pidetystä G20-kokouksesta

2010/C 184 E/20

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon Lontoossa 2. huhtikuuta 2009 järjestetyn G20-kokouksen johtajien lausuman (Global Plan for Recovery and Reform) sekä heidän rahoitusjärjestelmän lujittamisesta ja resurssien jakamisesta kansainvälisten rahoituslaitosten kautta antamansa julkilausumat,

ottaa huomioon 2. huhtikuuta 2009 julkaistun OECD:n yleisfooruminedistyskertomuksen siitä, miten tietyillä lainkäyttöalueilla noudatetaan kansainvälisesti sovittua veronormia, joka edellyttää kaikkien verotukseen liittyvien tietojen vaihtoa pyydettäessä hallintoa ja kansallisen verolainsäädännön täytäntöönpanoa varten,

ottaa huomioon 19. ja 20. maaliskuuta 2009 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät,

ottaa huomioon 4. maaliskuuta 2009 päivätyn komission tiedonannon ”Euroopan talouden elvytyssuunnitelma” (KOM(2009)0114),

ottaa huomioon Jacques De Larosièren johdolla toimineen, EU:n rahoitusvalvontaa käsitelleen korkean tason ryhmän kertomuksen, joka on päivätty 25. helmikuuta 2009,

ottaa huomioon 29. lokakuuta 2008 päivätyn komission tiedonannon ”Finanssikriisistä talouden elpymiseen: eurooppalainen toimintakehys” (KOM(2008)0706),

ottaa huomioon 11. maaliskuuta 2009 antamansa päätöslauselman Euroopan talouden elvytyssuunnitelmasta (1),

ottaa huomioon 8. huhtikuuta 2009 päivätyn komission tiedonannon kehitysmaiden tukemisesta kriisistä selviytymisessä (KOM(2009)0160),

ottaa huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) maaliskuussa 2009 julkaiseman raportin maailmanlaajuisen rahoituskriisin vaikutuksista alhaisen tulotason maihin,

ottaa huomioon YK:n vuosituhannen kehitystavoitteet ja EU:n jäsenvaltioiden sitoumukset tarjota apua nälänhädän ja köyhyyden kitkemiseksi,

ottaa huomioon 16. helmikuuta 2009 julkaistun YK:n ympäristöohjelman kertomuksen ”Out of Crisis – Opportunity”, jossa kehotettiin G20-kokousta esittämään ajatusta maailmanlaajuisesta ympäristöystävällisestä New Deal -strategiasta (”Global Green New Deal”),

ottaa huomioon 24. maaliskuuta 2009 julkaistun Kansainvälisen työjärjestön (ILO) ja International Institute for Labour Studies -instituutin kertomuksen ”The Financial and Economic Crisis: A Decent Work Perspective”, jossa kehotettiin G20-kokousta esittämään sosiaaliturvaan ja työpaikkojen luontiin suunnattu koordinoitu elvytyspaketti,

ottaa huomioon työjärjestyksen 103 artiklan 4 kohdan,

A. ottaa huomioon, että maailmantalouden taantuma syvenee edelleen eikä yksikään maa eikä toimiala näytä välttyvän taantuman vaikutuksilta ja että maailman taloustilanne heikkenee nopeasti vuonna 2009 ja vuonna 2010 on kaikkein optimistisimpien arvioiden mukaan odotettavissa ainoastaan hidasta elpymistä,

B. ottaa huomioon, että rahoituskriisin talouskriisin vaikutukset reaalitalouteen ovat johtaneet poikkeuksellisiin taloudellisiin oloihin, jotka edellyttävät nopeita, kohdennettuja, väliaikaisia ja oikeasuhteisia toimenpiteitä ja päätöksiä, joilla pyritään löytämään ratkaisuja ennennäkemättömän haastavaan maailmanlaajuiseen talous- ja työllisyystilanteeseen,

C. katsoo, että niin kansainvälisen kuin Euroopan talouden taantuman torjunnan tärkeimpiä haasteita ovat nyt rahoitus- ja pääomamarkkinoilla vallitseva luottamuksen puute sekä kasvava työttömyys ja kansainvälisen kaupan supistuminen,

D. katsoo, että nykyistä taantumaa olisi hyödynnettävä tilaisuutena edistää Lissabonin ja Göteborgin tavoitteita ja vahvistaa kansainvälistä sitoutumista työttömyyden torjuntaan, ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja energiankulutuksen vähentämiseen,

E. ottaa huomioon, että yleiseen elvytys- ja uudistussuunnitelmaan sisältyvät seuraavat tavoitteet: (1) luottamuksen, kasvun ja työpaikkojen palauttaminen, (2) rahoitusjärjestelmän korjaaminen luotonannon palauttamiseksi ennalleen, (3) rahoitussääntelyn lujittaminen ja luottamuksen uudelleenrakentaminen; (4) kansainvälisten rahoituslaitosten rahoittaminen ja uudistaminen kriisistä selviytymiseksi ja tulevien kriisien ehkäisemiseksi, (5) maailmankaupan ja investointien edistäminen ja vaurauden vahvistaminen sekä protektionismin estäminen sekä (6) kattavan, ympäristöystävällisen ja kestävän elvytyksen aikaansaaminen,

F. katsoo, että kansainvälinen koordinointi on välttämätöntä maailmantalouden elvyttämiseksi ja uudelleenrakentamiseksi,

G. ottaa huomioon, että euroalueen jäsenyys on osoittautunut talouden vakautta lisääväksi tekijäksi euroalueeseen kuuluvissa jäsenvaltioissa, mikä johtuu siitä, että ne ovat pyrkineet täyttämään Maastrichtin sopimuksessa asetetut kriteerit sekä noudattamaan vakaus- ja kasvusopimusta, ja siitä, että ne ovat olleet suojassa valuuttakurssiheilahteluilta,

H. ottaa huomioon, että useilla jäsenvaltioilla on vakavia maksutaseongelmia ja jotkin niistä ovat joutuneet turvautumaan IMF:n tai Euroopan unionin apuun,

I. katsoo, että vuosituhannen kehitystavoitteiden, erityisesti äärimmäisen köyhyyden ja nälän poistamisen, on oltava AKT:n ja EU:n välisen, Cotonoun kumppanuussopimuksen nojalla tehtävän yhteistyön perustana,

J. toteaa, että rahoituskriisin vuoksi jotkut avunantajamaat ovat vähentäneet julkista kehitysapuaan kehitysmaille, mikä vaarantaa vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen,

K. ottaa huomioon, että AKT-maat ovat riippuvaisia hyödykkeiden viennistä, joka muodostaa yli 50 prosenttia niiden valuuttatuloista, ja että rahoituskriisi vähentää monien kehitysmaiden vientiä ja niiden ulkomailla asuvien kansalaisten rahalähetyksiä kotimaihinsa, heikentää luotonsaantia, vähentää suoria ulkomaisia investointeja ja laskee jyrkästi hyödykkeiden hintoja,

L. toteaa, että offshore-keskukset toimivat siten, että sekä verotuksen että rahoitusalan sääntelyn välttäminen ja kiertäminen on mahdollista,

M. ottaa huomioon, että kansainvälisen kaupan kasvu hidastuu luottojen ja rahoituksen puutteen sekä maailmantalouden yleisen hidastumisen vuoksi,

N. katsoo, että rahoitus- ja talouskriisin mahdollisesti aiheuttamien protektionististen toimien estämiseksi tarvitaan vahvaa monenvälistä yhteistyötä,

Yleistä

1. pitää G20-ryhmän yleistä elvytys- ja uudistussuunnitelmaa myönteisenä; panee merkille, että suunnitelma on sopusoinnussa niiden toimien kanssa, joihin on jo ryhdytty Euroopan unionissa, sillä näin vältetään ristiriitaiset toimet, joiden vaikutukset kumoavat toisensa; pitää myönteisenä G20-kokouksen tunnustamaa tosiasiaa, että maailmanlaajuinen kriisi edellyttää kattavia ratkaisuja ja kokonaisvaltaista strategiaa luottamuksen, kasvun ja työllisyyden palauttamiseksi; katsoo, että asia vaatii varteenotettavia jatkotoimia seuraavalta G20-kokoukselta, joka pidetään vuoden 2009 alkusyksyllä;

2. katsoo, että maailman johtajien ei kuulu seuraavaksi paikata nykyistä talous- ja rahoitusjärjestelmää, vaan heidän on tunnustettava, että on saatava uudenlainen tasapaino sääntelykehykseen siten, että huomioidaan ekologinen ja sosiaalinen kestävyys, mahdollisuudet ja maailmantalouden kasvun ja työpaikkojen synnyn elpyminen sekä sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja sosiaalinen osallisuus; kehottaa tehostamaan sääntelyä ja valvontaa sekä luomaan uuden sääntely- ja hallintokehyksen; katsoo, että G20-kokouksessa olisi pitänyt käsitellä kaupan ja rahoituksen maailmanlaajuista epätasapainoa, joka on ollut merkittävästi vaikuttamassa nykyisen talouskriisin syntyyn;

3. korostaa, että kaikkia annettuja sitoumuksia on noudatettava täydellisesti, ne on pantava täytäntöön nopeasti ja niitä on edelleen tarkennettava kansallisella ja kansainvälisellä tasolla, jotta voidaan palauttaa luottamus ja maksimoida tehokkuus; panee merkille rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan elimen (Financial Stability Board, FSB) ja IMF:n tehtävän seurata yleisen elvytys- ja uudistussuunnitelman edistymistä ja kehottaa näitä esittämään kertomuksensa parlamentille;

4. korostaa, että aivan ensisijaista on saada reaalitalous toimimaan jälleen, varmistaa toimivat pääomamarkkinat ja luotonanto, tukea ja edistää työllisyyttä ja suojella ihmisiä ja varsinkin köyhimpiä ja heikoimmassa asemassa olevia ihmisiä kriisin kielteisiltä vaikutuksilta;

5. kiittää G20-ryhmää siitä, että se on valinnut pitkälti lainoihin ja takuisiin perustuvia ratkaisuja, joilla maksimoidaan taloudelliset vaikutukset ja autetaan samalla vähentämään yli biljoonan dollarin arvoisten toimenpidekokonaisuuksien pitkän aikavälin vaikutusta valtioiden rahakirstuihin;

Talouskasvun ja työllisyyden elvyttäminen

6. pitää myönteisenä sopimusta 832 miljardin euron lisävarojen myöntämisestä Kansainväliselle valuuttarahastolle, muille rahoituslaitoksille ja kaupan rahoittamiseen sekä sitoumusta toteuttaa pitkäjänteisiä finanssipoliittisia toimenpiteitä maailmantalouden luotonannon, kasvun ja työllisyyden elvyttämiseksi ja samalla pitkän aikavälin finanssipoliittisen vakauden varmistamiseksi; panee kuitenkin merkille, ettei kokouksessa sovittu Euroopan talouden finanssipoliittisesta lisäelvytyksestä; panee merkille, että kullakin maalla on erilainen liikkumavara mutta että jokaisen on toimittava omien mahdollisuuksiensa rajoissa;

7. tunnustaa keskuspankkien keskeisen roolin tässä pyrkimyksessä ja niiden nopeat koronlaskut ja pitää myönteisenä G20-ryhmän sitoutumista pidättyä kilpailemasta kansallisten valuuttojen devalvaatiolla, mikä voisi johtaa haitalliseen noidankehään; pitää myönteisenä sitä, että EKP on toistuvasti laskenut korkoaan kasvun vauhdittamiseksi ja että se on antanut nopeasti käyttöön lyhytaikaisia rahoitusvälineitä pankkien välisen luotonannon elvyttämiseksi; kiinnittää huomiota tarpeeseen luoda edellytykset, joilla helpotetaan koronalennusten siirtämistä hyödyttämään velallisia; kehottaa toteuttamaan kaikki mahdolliset toimenpiteet, joilla rahoitusmarkkinat saadaan jälleen toimimaan moitteettomasti, mukaan lukien kotimaisen luotonannon ja kansainvälisten pääomavirtojen pikainen saattaminen terveelle pohjalle;

8. panee huolestuneena merkille julkisen velan ja budjettivajeiden nopean kasvun; tähdentää, että tärkeää palauttaa mahdollisimman pian valtiontalouden vakaus ja varmistaa julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä, jotta tuleville sukupolville ei aiheudu liian suurta rasitetta, ja huomauttaa, että asiaa olisi käsiteltävä maakohtaisesti kokonaisvelkaantumisen yhteydessä;

9. pitää valitettavana, että G20-kokouksessa ei käsitelty rahoituskriisin taustalla olevia kansainvälisiä häiriöitä; toteaa, että tulevien rahoituskriisien estämiseksi on käsiteltävä niiden pohjalla olevia syitä (kuten Yhdysvaltain liiallista kauppataseen vajetta, jota rahoitetaan Kiinan kauppataseen ylijäämällä), minkä vaikutukset ulottuvat paljon pankkitoimintaa ja rahoitusalan sääntelyä ja institutionaalista hallintoa laajemmalle; katsoo, että kriisin tehokas monenvälinen hoitaminen edellyttää puuttumista muun muassa vaihtokurssien ja hyödykkeiden hintojen heilahtelujen syihin; kehottaa siksi Eurooppa-neuvostoa hyväksymään yhteisen kannan näiden kysymysten käsittelemiseksi ennen New Yorkissa pidettävää seuraavaa G20-kokousta;

Rahoitusvalvonnan ja sääntelyn tehostaminen

10. pitää myönteisenä yhteistä lähestymistapaa, jolla pyritään tehostamaan rahoitusalan sääntelyä ja rahoitusvalvontaa eri maiden toimien yhdenmukaistamisen ja järjestelmällisen koordinoinnin kautta; kehottaa kaikkia hallituksia toimimaan G20-kokouksessa antamiensa sitoumusten mukaisesti; katsoo, että G20-kokouksessa tehdyt päätökset ja sitoumukset edustavat minimiä eivätkä maksimia; pitää myönteisenä, että Euroopan unioni on asettanut kunnianhimoisempia tavoitteita sääntelyn ja valvonnan laajuudelle ja ehdoille;

11. korostaa, että on tärkeää palauttaa luottamus rahoitusalaan, koska se on avaintekijä pyrittäessä käynnistämään uudelleen kansainväliset pääomavirrat ja lainananto reaalitaloudelle; korostaa tarvetta käsitellä kiireesti pankkien heikentynyttä vakavaraisuutta, koska se vaikeuttaa luotonantoa; kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia ja toimivaltaisia viranomaisia varmistamaan, että pankit ilmoittavat täydellisesti ja avoimesti taseiden riskierät ottaen huomioon komission tiedonannon arvoltaan alentuneiden omaisuuserien käsittelystä yhteisön pankkisektorilla (2), ja toimimaan koordinoidusti kilpailusääntöjä noudattaen; kehottaa G20-maiden hallituksia ilmoittamaan riskieriä koskevien ohjelmiensa toimintatavan ja tulokset; suosittaa, että maksimoidaan kansainvälinen yhteistyö ja luovutaan rahoitus- ja sääntelyprotektionismista;

12. pitää myönteisenä päätöstä kaikkien järjestelmän kannalta tärkeiden instituutioiden, markkinoiden ja välineiden (myös hedge-rahastojen) sääntelystä ja valvonnasta, mutta katsoo, että tarvitaan lisätoimia spekulatiivisten ylilyöntien lopettamiseksi ja että sääntelyn ja valvonnan piiriin on sisällytettävä toiminnot, joiden laajuus yksittäisinä toimintoina voidaan katsoa ei-systeemiseksi mutta jotka yhdessä voivat horjuttaa rahoitusalan vakautta; korostaa tarvetta kehittää tehokkaita yhteistyö- ja tiedonvaihtomekanismeja kansallisten viranomaisten kesken, jotta voidaan varmistaa tehokas kansainvälinen valvonta ja samalla ylläpitää avoimia markkinoita;

13. kannattaa G20-ryhmän päätöstä hyväksyä mahdollisimman pian Basel II -sopimuksen pääomaa koskevat puitteet ja sen aikomukset toimet vakavaraisuuden valvontaa koskevien vaatimusten tehostamiseksi;

14. katsoo, että kansainvälistä kriisinhallintayhteistyötä koskevat periaatteet on syytä panna kiireesti täytäntöön; kehottaa toimivaltaisia viranomaisia tekemään kansainvälistä yhteistyötä rahoituskriiseihin valmistautumiseksi ja niiden hallitsemiseksi, koska kansallisten rahoitusjärjestelmien välinen vuorovaikutus lisääntyy;

15. pitää myönteisenä G20-ryhmän päätöstä lisätä rahoitusmarkkinoiden yhtenäisyyttä ja avoimuutta sekä rahoitusalan toimijoiden vastuuta; pitää myönteisenä G20-ryhmän sitoutumista tekemään palkkiojärjestelmistä kestävämpiä osana rahoitusmarkkinoiden sääntelyn uudelleentarkastelua ja korostaa, että tärkeää kytkeä yhteen pitkän aikavälin tuloksiin kannustaminen ja kohtuuttomuuksiin johtavien kannustimien välttäminen sekä huolehtia siitä, että uusia periaatteita noudatetaan koko alalla, jotta voidaan varmistaa yhtäläiset toimintaedellytykset; aikoo seurata erittäin tarkasti niiden periaatteiden täytäntöönpanoa, jotka koskevat rahoituslaitosten palkka- ja palkkiojärjestelmiä, ja kehottaa EU:ta toteuttamaan asiassa tiukempia toimenpiteitä;

16. pitää myönteisinä luottoluokituslaitoksia koskevia toimia, joilla pyritään lisäämään avoimuutta ja tehostamaan kansallisten valvontaviranomaisten yhteistyötä; on edelleen huolissaan alan kilpailun puuttumisesta, ja kehottaa vähentämään huomattavasti markkinoille pääsyn esteitä;

17. pitää myönteisenä kaavailtua sopimusta yhtenäisistä tilinpäätösstandardeista, pitää valitettavana, että Yhdysvaltain FASB on muuttanut käyvän arvon määritelmää amerikkalaisten markkinatoimijoiden osalta, ja kehottaa komissiota mukauttamaan IAS 39:n tähän sopimukseen odottamatta kansainvälisen tilinpäätösstandardilautakunnan (IASB) päätöstä;

18. kehottaa seuraavaa G20-kokousta sopimaan koordinoiduista ja konkreettisista toimista, joilla voidaan lakkauttaa kaikki verokeitaat ja löyhän sääntelyn alueet ja tukkia yhteisön sisällä esiintyvät verotukselliset ja sääntelyä koskevat porsaanreiät, jotka mahdollistavat laajamittaisen veronkierron jopa tärkeimmissä finanssikeskuksissa; pitää myönteisenä G20-kokouksen julkilausumaa pankkisalaisuudesta ja pitää automaattista tietojen vaihtoa tehokkaimpana välineenä torjua veronkiertoa; suosittaa, että Euroopan unioni hyväksyisi omalla tasollaan asianmukaisen lainsäädäntökehyksen verokeitaiden osalta, ja kehottaa EU:n kansainvälisiä kumppaneita menettelemään samoin;

Kansainvälisten rahoituslaitosten vahvistaminen

19. kannattaa täysin päätöstä antaa sovitun esityslistan koordinointia koskeva keskeinen rooli äskettäin uudelleen nimetylle ja laajennetulle FSB:lle; kannattaa G20-ryhmän päätöstä luoda FSB:lle vankempi institutionaalinen perusta ja lisätä sen toimivaltuuksia; korostaa, että on tärkeää noudattaa yhteisiä periaatteita ja varmistaa rahoituspalvelualan sääntöjen lähentäminen, jotta pystytään sääntelemään kansainvälisten markkinatoimijoiden toimintaa;

20. b. pitää myönteisenä ja tukee täysin 8. huhtikuuta 2009 pidetyn parlamentaarisen EUROLAT-edustajakokouksen esittämää kehotusta, jonka mukaan EU–LAC-maiden tulisi toimia niin, että ne pyrkivät lakkauttamaan kaikki niiden alueella toimivat verokeitaat ja tekevät yhteistyötä kansainvälisellä tasolla muiden verokeitaiden lakkauttamiseksi kannattaen sellaisiin yrityksiin ja henkilöihin sovellettavia pakotteita, jotka käyttävät tällaisten verokeitaiden palveluita;

21. pitää myönteisenä G20-ryhmän suunnitelmaa uudistaa kansainvälisiä rahoituslaitoksia ja kehottaa käynnistämään nämä uudistukset mahdollisimman pian; edellyttää kansainvälisen talous- ja rahoitushallinnon perusteellista uudistamista, jolla on edistettävä demokratiaa, avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta ja varmistettava kansainvälisten talous- ja rahoitusalan laitosten politiikkojen ja menettelyjen johdonmukaisuus, ja kehottaa tarkastelemaan uudelleen IMF:n ja Maailmanpankin lainanantoon sovellettavia ehtoja;

22. kehottaa parantamaan kehitysmaiden edustusta kansainvälisissä rahoituslaitoksissa; pitää myönteisenä sitoutumista avoimeen ja ansioita korostavaan valintamenettelyyn kansainvälisten rahoituslaitosten johtoa nimitettäessä; kehottaa Euroopan unionia tämän vuoksi puhumaan yhdellä äänellä;

23. kehottaa komissiota arvioimaan IMF:n erityisnosto-oikeuksien mahdollisesti tarpeellista lisäämistä ja kehottaa EKP:tä arvioimaan tällaisen lisäyksen vaikutuksia kansainväliseen hintavakauteen;

Protektionismin torjuminen ja maailmanlaajuisen kaupan ja sijoitusten edistäminen

24. kannattaa G20-ryhmän lupausta lisätä kansainvälisten rahoituslaitosten käyttöön annettavia resursseja 850 miljardilla dollarilla kasvun tukemiseksi nousevan talouden maissa ja kehitysmaissa; pitää myönteisenä IMF:n rahoitusvarojen huomattavaa lisäystä, koska IMF on maksutaseongelmista kärsivien maiden, EU:n jäsenvaltiot mukaan luettuina, suurin rahoittaja ja pyrkii tukemaan nousevan talouden maiden ja kehitysmaiden talouskasvua;

25. pitää myönteisenä IMF:n edistymistä uuden joustavaa luototusta käsittelevän linjansa suhteen, koska IMF on luopumassa aikaisemmista rajoittavista ja jäykistä luotonannon ja ehtojen puitteistaan, mikä käy ilmi maailmanlaajuisen rahoituskriisin vaikutuksia alhaisen tulotason maihin koskevasta IMF:n kertomuksesta, jonka mukaan lainapolitiikkaa laadittaessa etusijalle olisi asetettava sosiaalisten ohjelmien suojaaminen tai laajentaminen tai hyväksyttyjen investointien edistäminen ja yleisesti vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisvauhdin ylläpitäminen;

26. pitää myönteisenä yleisessä elvytys- ja uudistussuunnitelmassa vahvistettua sitoutumista vuosituhannen kehitystavoitteisiin ja lupausta antaa käyttöön vielä 50 miljardia dollaria sosiaalisen suojelun tukemiseen, kaupan vauhdittamiseen ja alhaisen tulotason maiden kehityksen turvaamiseen; kehottaa maksamaan tuet pelkkien lainojen sijasta mahdollisuuksien mukaan myös suorina tukina, jotta voidaan tehostaa sosiaalista suojelua ja vauhdittaa kauppaa;

27. pitää valitettavana, että G20-ryhmän kauppaa tukevaa apua (Aid for Trade) ja julkista kehitysapua koskevat lupaukset ovat riittämättömiä; korostaa, että vaikka yleisessä elvytys- ja uudistussuunnitelmassa luetellaan rahoitustoimia kehitysmaiden resurssien lisäämiseksi Maailmanpankin ja IMF:n kautta, siinä ei mainita erityistä sitoutumista sen varmistamiseen, että kauppaa tukevassa avussa olisi kyse lisärahoituksesta;

28. pitää myönteisenä sitoutumista lisätukeen maailmankaupalle ja investoinneille; on kuitenkin huolissaan maailmankaupan supistumisesta, mikä uhkaa entisestään syventää kansainvälistä taantumaa; korostaa Dohan kierroksen pikaisen ja tuloksellisen loppuun saattamisen merkitystä, koska sen tarkoituksena on korjata maailman kauppajärjestelmän epätasapainoa, joka on toiminut kehitysmaiden vahingoksi;

29. torjuu kaikenlaisen protektionismin sekä reaalitaloudessa että rahoitussektorilla reaktiona talouden laskusuuntaan ja maailmankaupan heikkenemiseen;

30. vaatii, että seuraavassa G20-huippukokouksessa käsitellään myös maailman kauppajärjestelmän ja Maailman kauppajärjestö WTO:n hallinnon uudistamista, jotta voidaan edistää reilua kauppaa ja pysäyttää etelän ja pohjoisen välisen epätasa-arvon kasvaminen, lisätä johdonmukaisuutta kauppa-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikkojen välillä ja tehdä WTO:sta demokraattisempi, avoimempi ja vastuullisempi;

31. kehottaa EU:n jäsenvaltioita esittelemään toimet ja välineet, joita käytetään kriisin torjumiseksi kehitysmaissa, jotta Euroopan unioni voi toimia koordinoidusti; kehottaa arvioimaan näin tunnistettujen toimien toteuttamista seuraavassa Monterreyn kehitysyhteistyön rahoitusta koskevassa raportissa;

32. kiinnittää huomiota edelleen jatkuvaan elintarvikekriisiin, joka vaatii välittömiä toimia ja uudistuksia sen varmistamiseksi, että kehitysmaiden maataloustuotanto saadaan kestävälle pohjalle;

Syrjimättömän ja kestävän elvytyksen varmistaminen

33. pitää myönteisenä, että G20-ryhmä tunnusti kestävämmän maailmantalouden merkityksen; korostaa, että tulevassa Kööpenhaminan konferenssissa on erittäin tärkeää saada aikaan sitova ilmastonmuutossopimus; tähdentää kuitenkin, että G20-maiden johtajien olisi otettava huomion maailmanlaajuisten kestävyyteen liittyvien haasteiden monimuotoisuus, kuten kalastus-, metsä- ja vesikriisit, jotka vaikuttavat eniten kehitysmaiden väestöön;

34. kehottaa komissiota käynnistämään kestävän kehityksen strategian jatkoa koskevien pohdintojen yhteydessä tarvittavat prosessit, joilla pyritään ottamaan täysimääräisesti huomioon ilmastonmuutoksen vaikutukset kaikkiin olemassa oleviin toimintalinjoihin;

35. korostaa tarvetta panna ilmasto- ja energiapaketti tehokkaasti täytäntöön sekä lisätä investointeja uusiutuviin energialähteisiin, ympäristöalan innovaatioihin, ympäristöystävällisiin energiamuotoihin ja energiatehokkuuteen, joiden olisi oltava keskeinen osa vuosien 2010–2014 energiatoimintasuunnitelmaa;

36. kehottaa seuraavaa G20-kokousta käsittelemään ILO:n ehdottamaa ihmisarvoisen työn toimintaohjelmaa, johon olisi sisällytettävä erityisesti sitoutuminen ihmisoikeuksien ja keskeisten työntekijöiden oikeuksien yleiseen kunnioittamiseen työpaikoilla ja lapsityön poistamiseen;

*

* *

37. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan keskuspankille, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, G20-ryhmään kuuluvien valtioiden hallituksille ja parlamenteille ja Kansainväliselle valuuttarahastolle.

(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2009)0123.

(2) EUVL C 72, 26.3.2009, s. 1.