KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Kaupan suojatoimien uudistaminen Kaupan suojatoimien mukauttaminen Euroopan talouden nykyisiin tarpeisiin /* COM/2013/0191 final */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Kaupan suojatoimien uudistaminen Kaupan suojatoimien mukauttaminen Euroopan talouden nykyisiin tarpeisiin 1. JOHDANTO 1.1. Uudistustarve Euroopan unioni on yksi maailman johtavista kauppamahdeista. Sille on suurta hyötyä vapaakaupasta ja avoimista maailmanmarkkinoista. Joskus tiettyjen kauppakumppanien ja kolmansien maiden viejien noudattamat hyvän kauppatavan vastaiset käytännöt voivat kuitenkin olla haitallisia EU:hun sijoittautuneelle teollisuudelle. Tästä syystä kaupan suojatoimilla on tärkeä merkitys EU:n kauppapolitiikassa. Useissa tapauksissa ne ovat ainoa keino, jonka avulla yritykset voivat reagoida hyvän kauppatavan vastaisiin kansainvälisiin käytäntöihin. Samalla kaupan suojatoimien käytöllä saattaa olla vaikutuksia käyttäjiin ja kuluttajiin. Vuodesta 1995 lähtien käytössä olleita suojatoimia käyttäessään EU soveltaa hyvin tiukkoja vaatimuksia, jotka ovat usein tiukempia kuin Maailman kauppajärjestön (WTO) edellyttämät ja monien muiden käyttäjien soveltamat vaatimukset. Talouden toimintaympäristö muuttuu kuitenkin jatkuvasti, ja ajoittain on tarpeen tarkastella, onko kaupan suojatoimia mukautettava näihin muutoksiin. Kaupan suojatoimiin sovellettavat säännöt ovat pysyneet EU:ssa suurelta osin muuttumattomina yli 15 vuotta. Edellisen kerran niitä tarkistettiin laajemmin vuonna 1995 monenvälisten kauppaneuvottelujen Uruguayn kierroksen päätelmien täytäntöönpanemiseksi. Ainoa tämän jälkeen tehty merkittävä lainsäädäntömuutos hyväksyttiin vuonna 2004, ja se koski päätöksentekoa neuvostossa (yksinkertainen enemmistö komission päätöksen hylkäämiseksi aiemman hyväksymiseen vaaditun yksinkertaisen enemmistön sijaan). Vuosina 2006/2007 käynnistettiin uudistushanke – ”vihreä kirja” – josta kävi ilmi, että näkökannat asiaan vaihtelivat laajasti. Tästä syystä komissaari De Gucht ilmoitti Euroopan parlamentin kansainvälisen kaupan valiokunnan kuulemisessa tammikuussa 2010, että kaupan suojatoimia olisi tarkasteltava uudelleen, kun WTO:n puitteissa käytävät Dohan kauppaneuvottelut on saatu päätökseen. Mainitut neuvottelut ovat juuttuneet paikoilleen. Tätä taustaa vasten komissio on päättänyt tarkastella uudelleen EU:n kaupan suojatoimien toimivuutta ja saattaa ne ajan tasalle pitäen kuitenkin mielessä, että WTO:n monenväliset puitteet eivät muutu lähitulevaisuudessa. Tässä tiedonannossa esitetään ne ehdotukset ja muutokset, joita komissio ehdottaa suojatoimien uudistamiseksi perussopimuksen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 5 kohta) vapaan ja oikeudenmukaisen kaupan edistämistä koskevan tavoitteen mukaisesti. Ehdotetun paketin pääperiaatteena on, että EU:n kaupan suojatoimia olisi parannettava käytännön läheisesti ja tasapainoisesti kaikkien sidosryhmien edut huomioon ottaen. Tuottajilla, tuojilla ja käyttäjillä, olivatpa ne suuria yrityksiä tai pieniä ja keskisuuria yrityksiä, olisi oltava käytössään käyttäjäystävälliset ja tehokkaat välineet, joilla voidaan vastata nykypäivän haasteisiin silloin, kun havaitaan hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä tai kun tiedossa on kaupan suojatoimiin liittyviä toimenpiteitä. Komissio on määrittänyt kuusi pääaluetta, joilla nykyisiin sääntöihin on tehtävä muutoksia talouden toimintaympäristössä tapahtuvien muutosten huomioon ottamiseksi. Ehdotuksissa otetaan huomioon kaupan suojatoimien uudistamista koskeva julkinen kuuleminen[1] (joka järjestettiin 3. huhtikuuta ja 3. heinäkuuta 2012 välisenä aikana), komission laaja käytännön kokemus näiden välineiden käytöstä ja riippumaton arviointitutkimus[2], joka julkistettiin maaliskuussa 2012. 1.2. Oikeudellinen kehys EU:n kaupan suojaamisen järjestelmä perustuu WTO:n sääntöihin, joiden mukaan järjestön jäsenet voivat korjata viejämaiden hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä ja palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Suojatoimista eniten käytetyillä polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä (muut toimenpiteet ovat tukien vastaiset toimenpiteet ja suojatoimenpiteet) puututaan tuotteen tuontiin muista kuin EU:n jäsenvaltioista normaaliarvoa[3] alhaisempaan hintaan silloin, kun tällainen tuonti vahingoittaa EU:n teollisuutta. Tukien vastaisilla välineillä taas puututaan tuettuun[4] tuontiin. Tällaisissa tapauksissa EU:n teollisuus voi tehdä komissiolle valituksen ja esittää näyttöä hyvän kauppatavan vastaisesta käytännöstä ja sen aiheuttamasta vahingosta. Jos valitus sisältää riittävästi näyttöä, aloitetaan tutkimus, joka kestää noin 15 kuukautta polkumyyntiin liittyvissä tapauksissa (13 kuukautta tukiin liittyvissä tapauksissa) ja johon kaikkia asianomaisia osapuolia (kyseisen tuotteen unionin tuottajia, viejiä, tuojia ja käyttäjiä sekä kuluttajajärjestöjä) pyydetään osallistumaan. Jos valituksessa esitetyt väitteet vahvistuvat tutkimuksessa, otetaan käyttöön polkumyynti- tai tasoitustulli. Toimenpiteet ovat tavallisesti voimassa viisi vuotta, mutta niitä voidaan tarkastella tänä aikana uudelleen ja ne voidaan tarvittaessa uusia. Kolmas kaupan suojatoimi on suojatoimenpide. Sitä ei kuitenkaan käsitellä tässä aloitteessa, mikä johtuu suureksi osaksi siitä, että sitä käytetään EU:ssa hyvin harvoin. EU:n järjestelmän nk. WTO+-tekijöillä eli alhaisemman tullin säännöllä ja unionin edun tarkastelulla varmistetaan suojatoimien soveltamisen oikeasuhteisuus ja tasapaino. Tämän aloitteen tavoitteena on säilyttää tiukat vaatimukset mutta mukauttaa ja parantaa niitä tarvittaessa. Monet sidosryhmät ovat toivoneet, että komissio lyhentäisi polkumyyntiä ja tukia koskevien tutkimusten kestoa. Komissio yrittää yleisesti lyhentää väliaikaisista toimenpiteistä päättämiseen tarvittavaa aikaa polkumyyntiä ja tukia koskevissa tapauksissa kahdella kuukaudella. 2. EHDOTUKSET Tässä tiedonannon osassa esitetään komission ehdotukset EU:n kaupan suojatoimien uudistamiseksi. Kunkin ehdotuksen kohdalla mainitaan, edellyttääkö sen toteuttaminen lainsäädäntötoimea. Merkittävä osa ehdotuksista itse asiassa edellyttää polkumyyntiä koskevan perusasetuksen ja tukien vastaisen perusasetuksen[5] muuttamista. Ehdotetut lainsäädäntömuutokset esitetään yksityiskohtaisesti asetusluonnoksessa, jonka komissio antaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille hyväksyttäväksi tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. Ehdotuksiin liittyvät myös suuntaviivaluonnokset, jotka koskevat neljää tärkeää EU:n kaupan suojatoimien tekijää. Suuntaviivaluonnokset annetaan samanaikaisesti tämän tiedonannon kanssa komission yksiköiden valmisteluasiakirjana, jotta niistä voidaan järjestää julkinen kuuleminen ennen komission hyväksyntää. Laatimalla suuntaviivat komissio käyttää sille annettua harkintavaltaa, jota se tarvitsee soveltaessaan EU:n kaupan suojatoimia konkreettisiin tuotteisiin. 2.1. Avoimuuden ja ennakoitavuuden lisääminen Avoimuus on oleellista kaupan suojatoimien täytäntöönpanossa, ja siksi kaupan suojatoimia koskevien menettelyjen avoimuuden lisääminen entisestään on ensisijaisen tärkeää. Sidosryhmien esiin tuomien huolenaiheiden huomioon ottamiseksi ehdotus sisältää eri tekijöitä, joilla pyritään lisäämään menettelyjen avoimuutta ja parantamaan ennakoitavuutta kaikkien asianomaisten osapuolten kannalta. 2.1.1. Polkumyynnin ja tukien vastaisista toimenpiteistä ilmoittaminen ennakkoon Sidosryhmät ovat usein toivoneet, että ne voisivat esittää ennakkoon huomautuksia niistä perusteista, joiden perusteella väliaikainen polkumyynti- tai tasoitustulli otetaan käyttöön. Ne katsovat, että siten voitaisiin esimerkiksi eliminoida lasku- ja muita virheitä, jotka nykyisessä järjestelmässä korjataan vasta lopullisten toimenpiteiden yhteydessä. Lisäksi sidosryhmät väittävät, että ne eivät tiedä, vaikuttavatko väliaikaiset toimenpiteet niiden liiketoimintaan tai miten ne siihen vaikuttavat, koska niillä ei ole tietoa käyttöön otettavien tullien tasosta. Polkumyynnin ja tukien vastaisten menettelyjen avoimuuden lisäämiseksi ehdotetaan, että säädetään tiettyjen tietojen ilmoittamisesta asianomaisille osapuolille ennakkoon kaksi viikkoa ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa. Näin vältyttäisiin siltä, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto tulee osapuolille yllätyksenä ja että siitä aiheutuisi suurta vaaraa tuonnin varastoimisesta, sillä jo nyt talouden toimijat ovat yleensä tietoisia EU:n päätöksentekoprosessin ajallisista puitteista ja siitä, milloin väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto julkaistaan. Muutos ei vaikuttaisi tutkimusten nykyisiin määräaikoihin. Tällaisiin ennakkoon annettaviin tietoihin sisältyisivät i) ehdotettujen toimenpiteiden yhteenveto ja ii) kunkin yhteistyössä toimineen viejän polkumyyntimarginaalia ja unionin tuotannonalan vahinkomarginaalia koskevat laskelmat. Tutkimuksen määräaikojen noudattamiseksi osapuolille annettaisiin varsin lyhyt määräaika, esimerkiksi kolme työpäivää, jonka kuluessa ne voivat esittää huomatuksensa, jotka voivat koskea vain laskelmia. Kuten nykyisessä järjestelmässä, täydelliset tiedot väliaikaisista toimenpiteistä annettaisiin niiden käyttöönoton yhteydessä[6], jolloin osapuolilla on myös mahdollisuus esittää huomautuksia kaikista tällaisiin toimenpiteisiin liittyvistä tekijöistä. Laskuvirheet voitaisiin siten korjata ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa, mikä lisäisi toimenpiteiden tarkkuutta mutta ei viivästyttäisi hyväksymismenettelyä. Tämä ehdotus edellyttää lainsäädäntömuutosta. 2.1.2. Ennakkoilmoitus väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamatta jättämisestä Monet sidosryhmät totesivat haluavansa tietää aiemmin, mikäli komissio ei aio ottaa käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä. Osapuolet saavat usein tietää, että väliaikaisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön, vasta kun tällaisten toimenpiteiden käyttöönottoa koskeva yhdeksän kuukauden määräaika on päättynyt. Ennakkoilmoitus lisäisi liiketoimintaympäristön avoimuutta ja ennakoitavuutta. Jos osapuolille ilmoitetaan ennakkoon, että toimenpiteitä aiotaan ottaa käyttöön (kuten tässä aloitteessa esitetään), olisi kohtuullista ilmoittaa niille myös siitä, että väliaikaisia toimenpiteitä ei aiota ottaa käyttöön. Sen vuoksi ehdotetaan, että asianomaisille osapuolille ilmoitetaan noin kaksi viikkoa ennen yhdeksän kuukauden määräajan päättymistä, aiotaanko väliaikaisia toimenpiteitä ottaa käyttöön vai ei. Tämä ehdotus edellyttää lainsäädäntömuutosta. 2.1.3. Kaksi viikkoa etukäteen annettava ilmoitus väliaikaisten polkumyynnin/tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönotosta Tuojat valittavat usein siitä, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton hetkellä jo matkalla oleviin tavaroihin sovelletaan kyseisiä toimenpiteitä, kun ne tullataan. Koska edellä ehdotetaan, että asianomaisille osapuolille annetaan tietoja väliaikaisten toimenpiteiden ehdotetusta käyttöönotosta (noin kaksi viikkoa etukäteen), ehdotetaan myös, että toimenpiteitä ei oteta käyttöön kahden viikon kuluessa ennakkoon ilmoittamisesta. Nämä kaksi viikkoa lisäisivät ennakoitavuutta kaikkien osapuolten kannalta ja antaisivat tuojille lisäjoustoa käsitellä jo matkalla olevat lähetykset, ja samalla noudatettaisiin määräaikoja. Kuten 2.1.1 kohdassa huomautetaan, kahden viikon ajanjakso ei vaarantaisi väliaikaisten toimenpiteiden tehokkuutta varsinkaan siksi, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton ajoitus on yleensä hyvin tiedossa. Ehdotus ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen pyytää väliaikaisten toimenpiteiden välitöntä käyttöönottoa polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 7 artiklan 5 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tämä ehdotus edellyttää lainsäädäntömuutosta. 2.1.4. Suuntaviivat Kaupan suojatoimia koskeviin tutkimuksiin osallistuvilla yrityksillä ei aina ole tarpeeksi tietoa tutkimusten erittäin teknisistä näkökohdista. On kuitenkin kaikkien osapuolten edun mukaista, että nämä näkökohdat ovat hyvin tiedossa ja että olennaiset tiedot ovat helposti saatavilla. Tätä taustaa vasten ehdotetaan, että julkaistaan tutkimusten neljää perustekijää koskevat suuntaviivat. Nämä perustekijät ovat vahinkomarginaalin laskeminen, vertailumaan valinta muista kuin markkinatalousmaista tulevaa tuontia koskevissa tutkimuksissa, unionin edun tarkastelu sekä toimenpiteiden kesto ja niiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut. Suuntaviivat laaditaan komission kokemusten perusteella. Komissio järjestää julkisen kuulemisen suuntaviivoista ennen niiden hyväksymistä. 2.2. Suhtautuminen vastatoimilla uhkaamiseen 2.2.1. Viran puolesta aloitetut tutkimukset vastatoimilla uhkaamisen tapauksessa Julkisessa kuulemisessa vahvistui, että joitakin sellaisia EU:n tuottajia, jotka aikovat tehdä valituksen ja pyytää polkumyyntiä tai tuettua tuontia koskevan tutkimuksen vireille panoa, on uhattu vastatoimilla. Tämän seurauksena EU:n tuottajat ovat usein haluttomia tekemään valituksen tai saattavat vetäytyä tutkimuksesta, mikä estää niitä käyttämästä EU:n lainsäädännön ja WTO:n määräysten mukaisia oikeuksiaan. Kolmannes vastaajista ilmoitti, että niihin on menneisyydessä kohdistettu vastatoimia. Vastatoimiin sisältyvät mitkä tahansa sellaisiin taloudellisiin etuihin kohdistuvat uhkat, joita EU:n teollisuudella mahdollisesti on viejämaassa. Uhkat voivat esiintyä monessa muodossa. Ne voivat olla esimerkiksi tuotantoon, myyntitoimintaan ja investointeihin kohdistuvia uhkia tai hallinnollisten esteiden luomista. Huomiota on syytä kiinnittää myös unionin tuotannonalan asiakkaisiin tai toimittajiin kohdistuviin uhkiin. Komission kokemuksen perusteella tällaiset uhkat ovat todellakin lisääntymässä. Sen vuoksi uudistettujen kaupan suojatoimien on pystyttävä tarjoamaan mekanismeja, joilla voidaan ainakin lieventää vastatoimilla uhkaamisen aiheuttamaa painetta. Tämä voidaan toteuttaa siten, että komissio aloittaa mahdollisuuksien mukaan tutkimuksen viran puolesta silloin, kun unionin tuottajiin kohdistuu vastatoimien uhka ja kun on riittävästi alustavaa näyttöä vahingollisesta polkumyynnistä tai tuesta. Kun tutkimus pannaan vireille viran puolesta, näytön on oltava vähintään samanlaatuista kuin silloin, kun tutkimus pannaan vireille EU:n teollisuuden tekemän valituksen pohjalta polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 5 artiklan ja tukien vastaisen perusasetuksen 10 artiklan mukaisesti. Unionin tuottajia, jotka harkitsevat polkumyyntiä tai tuettua tuontia koskevan valituksen tekemistä, kehotetaan ottamaan yhteyttä komissioon luottamuksellisesti, mikäli niihin kohdistuu vastatoimien uhka. Luettelo yleensä pyydettävistä tiedoista julkaistaan komission (kauppapolitiikan pääosaston) verkkosivustolla. Komissio tekee viran puolesta päätöksen vahingollista polkumyyntiä/tukea koskevan tutkimuksen aloittamisesta saatavilla olevan näytön perusteella. Lisäksi komissio ottaa huomioon saatavilla olevan näytön siitä, olisiko mahdollisilla toimenpiteillä suhteettomia taloudellisia seurauksia unionille kokonaisuudessaan, mikäli tutkimuksessa todetaan, että polkumyyntiä/tukea on esiintynyt. Komissio ehdottaa tämän kohdan selventämistä sovellettavan lainsäädännön avulla. 2.2.2. Samankaltaista tuotetta valmistavien unionin tuottajien velvollisuus toimia yhteistyössä Nykyisten säännösten nojalla osapuolilla ei ole velvollisuutta toimia yhteistyössä kaupan suojatoimia koskevissa menettelyissä. Komission viran puolesta aloittamien tutkimusten osalta ehdotetaan, että säädetään unionin tuottajien velvollisuudesta toimia tutkimuksessa yhteistyössä. Velvollisuus on tarpeen, jotta varmistetaan, että tutkimuksessa tarvittavat tiedot ovat komission yksiköiden saatavilla. Velvollisuus toimia yhteistyössä koostuu velvollisuudesta vastata kyselylomakkeeseen, joka lähetetään osapuolille tutkimuksen alussa, ja velvollisuudesta suostua siihen, että komission virkamiehet tarkistavat paikan päällä kyselylomakkeeseen annetut vastaukset. Unionin tuottajien komissiolle toimittamat yksityiskohtaiset tiedot säilyvät luottamuksellisina, eikä niitä paljasteta polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 6 artiklan 7 kohdassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 11 artiklan 7 kohdassa tarkoitetussa ei-luottamuksellisessa aineistossa. Tämä ehdotus edellyttää lainsäädäntömuutosta. 2.3. Tehokkuus ja täytäntöönpano 2.3.1. Viran puolesta aloitetut kiertämistä koskevat tutkimukset Kaupan suojatoimien kiertäminen on kasvava ongelma kansainvälisessä kaupassa. Parantamalla kauppavirtojen seurantaa komissio haluaa varmistaa, että tällaiset käytännöt havaitaan ajoissa. Mikäli komissio katsoo, että tällaisia käytäntöjä esiintyy, se aloittaa viran puolesta kiertämistä koskevan tutkimuksen. Tämä ehdotus ei edellytä lainsäädäntömuutosta. 2.3.2. Alhaisemman tullin säännön soveltamatta jättäminen tukien vastaisissa tapauksissa ja silloin kun on kyse raaka-aineisiin liittyvistä rakenteellisista vääristymistä Alhaisemman tullin sääntö on EU:n kaupan suojatoimiin liittyvä nk. WTO+-tekijä. WTO:n sääntöjen mukaan polkumyynnin ja tuen vastaiset toimenpiteet voidaan ottaa käyttöön polkumyynti-/tukimarginaalin suuruisina. EU menee tätä WTO:n asettamaa vähimmäisvaatimusta pidemmälle ja ottaa toimenpiteitä käyttöön polkumyynti-/tukimarginaalia alhaisemmalla tasolla, jos tämä taso on riittävä poistamaan unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon. Alhaisemman tullin säännön soveltaminen ei kuitenkaan ole asianmukaista seuraavissa tilanteissa. Yhtäältä kolmannen maan myöntämä tuki on kasvava huolenaihe ja alhaisemman tullin säännöstä johtuvan alhaisemman tullin soveltamisesta koituva etu saattaa jossakin määrin rohkaista valtioita jatkamaan maassaan toimivien talouden toimijoiden tukemista. Toisaalta kolmannet maat puuttuvat entistä enemmän raaka-aineiden kauppaan ja pyrkivät pitämään raaka-aineet omassa maassaan kotimaisten jatkokäyttäjien hyödyksi. Tämän seurauksena EU:n tuottajien ja tällaisten kolmansien maiden jatkojalostajien kilpailuedellytykset eivät ole tasapuoliset. Ei vaikuta asianmukaiselta, että tällaiset tuottajat hyötyvät EU:n kaupan suojatoimissa sovellettavasta alhaisemman tullin säännöstä ja saavat samanaikaisesti etua raaka-aineisiin liittyvistä rakenteellisista vääristymistä. Nykyisessä lainsäädännössä ei ole mitään säännöksiä, joilla voitaisiin estää kolmansien maiden viranomaisia ja talouden toimijoita osallistumasta tällaisiin käytäntöihin. Sen vuoksi ehdotetaan, että alhaisemman tullin sääntöä ei sovelleta – koko maan osalta, kun on kyse tuettuun tuontiin liittyvistä tapauksista, – koko maan osalta, kun on kyse raaka-aineisiin liittyvistä rakenteellisista vääristymistä. Tämä ehdotus edellyttää lainsäädäntömuutosta. 2.4. Yhteistyön helpottaminen 2.4.1. Rekisteröityminen ja unionin etua koskevien tietojen kerääminen Sidosryhmien mukaan yhteistyö komission kanssa kaupan suojatoimiin liittyvissä tutkimuksissa voi tietyissä tapauksissa olla työlästä. Tämä koskee erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Vaikeimmiksi sidosryhmät kokivat muun muassa suuren työmäärän, työläät ja kalliit menettelyt sekä lyhyet määräajat. Vaikka eri sidosryhmät kokivat vaikeusasteen erilaisena, kaikki olivat sitä mieltä, että monet yritykset, erityisesti pk-yritykset, usein pidättäytyvät yhteistyöstä kaupan suojatoimiin liittyvien tutkimusten teknisen luonteen ja monimutkaisuuden vuoksi. Näiden ongelmien ratkaisemiseksi komissio on jo yksinkertaistanut käyttäjiltä pyydettäviä tietoja. Lisäksi ehdotetaan, että tulevaisuudessa kaikille osapuolille annetaan pidemmät määräajat, joiden kuluessa niiden on rekisteröidyttävä asianomaisiksi osapuoliksi ja vastattava kyselylomakkeeseen eli 29 päivää 15 päivän sijasta rekisteröitymiseen asianomaiseksi osapuoleksi ja 51 päivää 37 päivän sijasta kyselylomakevastausten palauttamiseen. Määräaikaa sovelletaan unionin etua koskevaan tutkimuksen osaan, mutta ei polkumyynnin, tuen ja vahingon tutkimiseen. Tällä pyritään rohkaisemaan osapuolia toimimaan yhteistyössä kaupan suojatoimiin liittyvissä tutkimuksissa ja siten parantamaan niiden havaintojen laatua, joiden perusteella päätökset toimenpiteistä tehdään, noudattaen samalla määräaikoja. Tämä ehdotus ei edellytä lainsäädäntömuutosta. 2.4.2. Palautusmenettelyjen yksinkertaistaminen Sidosryhmät katsoivat, että myös palautusmenettelyjen avoimuutta on lisättävä. Komissio julkaisee ajan tasalle saatetut palautushakemuksia koskevat suuntaviivat Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission (kauppapolitiikan pääosaston) verkkosivustolla. Lisäksi ehdotetaan, että verkkosivustolla julkaistaan muistio, joka sisältää hakijan ja yhteistyössä toimivan tuottajan täytettäväksi tarkoitetun vakiolomakkeen, luettelo kaikista jäsenvaltioiden yhteyspisteistä, luettelo käsiteltävänä olevista palautushakemuksista sekä tieto siitä, onko palautus myönnetty vai ei. Hakijan suostumuksella kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla julkaistaan myös palautuspäätöksen ei-luottamuksellinen versio. Asianomaiselle unionin tuotannonalalle ilmoitetaan palautushakemuksen vastaanottamisesta. Palautusta koskevasta tutkimuksesta luodaan ei-luottamuksellinen asiakirja-aineisto, joka sisältää kaikki tutkimukseen liittyvät ei-luottamukselliset asiakirjat. Tämä ehdotus ei edellytä lainsäädäntömuutosta. 2.4.3. Pienet ja keskisuuret yritykset Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) hajanaisuuden ja niiden resurssien vähäisyyden vuoksi niiden on usein vaikea toimia yhteistyössä pitkissä ja monimutkaisissa kaupan suojatoimiin liittyvissä menettelyissä. Monet eri etuja puolustavat sidosryhmät katsovat, että pk-yritysten neuvontapiste on saatettava ajan tasalle. Pk-yritysten neuvontapisteen toimintaa parannetaan, jotta kaupan suojatoimiin liittyvässä menettelyssä osallisina oleville pk-yrityksille voidaan antaa enemmän tukea ja tietoa. Lisäksi komissio aikoo tarkastella yhdessä yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston pk-yritysten verkon kanssa tapoja, joilla pk-yritysten osallistumista kaupan suojatoimiin liittyviin menettelyihin voidaan helpottaa erityisesti seuraavien seikkojen osalta: a) vakiomuotoinen lomake edustavuuden määrittämistä koskevien tilastojen toimittamiseksi sekä vakiomuotoinen kyselylomake, jotta pk-yritykset voivat toimittaa tarvittavat tiedot mahdollisimman vähällä vaivalla; b) tutkimusajanjakson sovittaminen yhteen varainhoitovuoden kanssa aina kun mahdollista; c) kielimuurista johtuvan taakan keventäminen asianmukaisella tavalla. Tältä osin tulokset kirjataan komission suuntaviivoihin. Lisäksi järjestetään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ympäri unionia erityisiä pk-yritysten seminaareja, joissa annetaan lisätietoa kaupan suojatoimista. Tämä ehdotus ei edellytä lainsäädäntömuutosta. 2.5. Tarkastelukäytäntöjen optimointi 2.5.1. Maksettujen tullien palauttaminen, kun toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tarkasteluun liittyvä tutkimus päätetään ilman että toimenpiteitä uusitaan Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu voidaan aloittaa juuri ennen kaupan suojatoimiin liittyvän toimenpiteen viiden vuoden soveltamisajanjakson päättymistä. Toimenpiteet pidetään voimassa kunnes tarkastelun tulokset ovat selvillä. Tarkastelu kestää 12–15 kuukautta. Tänä aikana polkumyynti- ja tasoitustullin kantamista jatketaan, eikä tulleja palauteta, vaikka tutkimus päätetään ja toimenpiteet kumotaan. Niissä tapauksissa, joissa tutkimus on osoittanut, että vahingollista polkumyyntiä tai tuonnin tukemista ei esiinny, tullien kantamisen jatkaminen ei kuitenkaan vaikuta perustellulta. Sen vuoksi ehdotetaan, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tarkasteluun liittyvän tutkimuksen aikana kerätyt tullit palautetaan, mikäli tutkimus ei johda toimenpiteiden uusimiseen. Palautukset myönnetään ainoastaan kansallisille tulliviranomaisille tehtyjen hakemusten perusteella eikä niistä makseta korkoa. Vaikka tästä aiheutuu ylimääräistä hallinnollista taakkaa, ei ole kohtuullista vaatia toimijoita maksamaan lisätullia sen jälkeen, kun toimenpiteen voimassaolo on päättynyt, ellei kyseisen toimenpiteen uusimiseksi ole enää olemassa näyttöä. Tuottajien etuja edustavat sidosryhmät väittävät, että koska väliaikaisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön takautuvasti, unionin tuotannonalalle aiheutuu vahinkoa senkin jälkeen, kun menettely on pantu vireille. Näin ollen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tarkasteluun liittyvän tutkimuksen aikana kerätyt tullit kompensoivat sitä, että menettelyn vireillepanon ja väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton välisenä aikana ei ollut voimassa mitään toimenpiteitä. Sekä EU:n lainsäädäntö että WTO:n määräykset kuitenkin sallivat toimenpiteiden käyttöön ottamisen takautuvasti vain tarkasti määritellyissä poikkeuksellisissa olosuhteissa (varsin lyhyen ajan sisällä tapahtuva polkumyyntituonnin huomattava kasvu, joka todennäköisesti heikentää vakavasti toimenpiteiden korjaavaa vaikutusta[7]). Tämä ehdotus edellyttää lainsäädäntömuutosta. 2.5.2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevien tarkastelujen yhdistäminen välivaiheen tarkasteluihin Kaupan suojatoimiin liittyvät toimenpiteet otetaan alun perin käyttöön viideksi vuodeksi, minkä jälkeen niiden voimassaoloa voidaan jatkaa vielä viisi vuotta toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun perusteella. Muiden tämän jälkeen tehtävien, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevien tarkastelujen jälkeen voimassaoloa voidaan jatkaa edelleen. Koska toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevia tarkasteluja koskevissa säännöksissä ei sallita, että tullien tasoa muutetaan tällaisten tarkastelujen perusteella, toimenpiteet joko pidetään voimassa muuttumattomina tai ne kumotaan. Ajan kuluessa markkinaolosuhteet ovat voineet muuttua merkittävästikin sen jälkeen, kun toimenpiteet alun perin otettiin käyttöön (esimerkiksi eri unionin tuotannonala, enemmän viejiä markkinoilla ja uutta tuontia muista lähteistä). Jos osapuolet katsovat, että näin on käynyt, niitä kehotetaan pyytämään välivaiheen tarkastelua, joka suoritetaan rinnakkain toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun kanssa. Näin toimenpiteen tasoa voidaan tarvittaessa mukauttaa vastaamaan paremmin muuttunutta markkinatilannetta. Sen vuoksi ehdotetaan, että toimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevassa ilmoituksessa, joka julkaistaan noin yhdeksän kuukautta ennen kuin viiden vuoden pituinen toimenpiteiden soveltamisen ajanjakso päättyy polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti, mainitaan erikseen tästä mahdollisuudesta. Lisäksi kaikkien asianomaisten sidosryhmien etujen huomioon ottamiseksi kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla voitaisiin julkaista muistutus asiasta. Tämä ehdotus ei edellytä lainsäädäntömuutosta. 2.5.3. Välivaiheen tarkastelujen järjestelmällinen vireillepano, kun unionin tuottajien toiminta on kilpailunvastaista Vaikka kaupan suojatoimien ja EU:n kilpailulainsäädännön tavoite ja oikeusperusta ovatkin erilaiset, kilpailunvastainen toiminta voi vääristää vahinkoa koskevia tuloksia. Esimerkiksi kartelleissa osallisina olevien yritysten myyntihinnat ovat korkeammat kuin tavanomaisessa kilpailutilanteessa olevien yritysten. Tämä puolestaan vaikuttaa hinta-analyysiin, joka on vahinkotutkimuksen olennainen osa polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio aikoo tulevaisuudessa aloittaa järjestelmällisesti voimassa olevia polkumyynnin ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan välivaiheen tarkastelun, jos se katsoo, että unionin tuottajat ovat osallistuneet kilpailunvastaiseen toimintaan. Tätä sovelletaan ainoastaan silloin, kun tarkasteltavana olevan tuotteen ja ajanjaksojen osalta ilmenee päällekkäisyyttä. Välivaiheen tarkastelussa tutkitaan, vaikuttaako tällainen kilpailunvastainen toiminta polkumyynnin tai tukien vastaisiin toimenpiteisiin, ja jos vaikuttaa, niin missä määrin. Tämä ehdotus ei edellytä lainsäädäntömuutosta. 2.6. Kodifiointi Tässä ehdotettujen lainsäädäntömuutosten, jotka ovat luonteeltaan teknisiä, tavoitteena on saattaa EU:n lainsäädäntö vastaamaan nykyisiä käytäntöjä tai kehitystä sekä viimeaikaista oikeuskäytäntöä. Monia näistä muutoksista on suositeltu myös EU:n kaupan suojatoiminen tuoreessa arvioinnissa[8]. 2.6.1. Tuonnin kirjaaminen viran puolesta Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 24 artiklan 5 kohdassa säädetään mahdollisuudesta kirjata tuonti tutkimuksen yhteydessä. Kirjaamisen tarkoitus on helpottaa tullien kantamista tarvittaessa takautuvasti. Säännöstä sovelletaan rutiininomaisesti tietyissä olosuhteissa (esimerkiksi uutta viejää koskevissa tarkasteluissa ja kiertämistä koskevissa tarkasteluissa). Tällä hetkellä mainituissa 14 artiklan 5 kohdassa ja 24 artiklan 5 kohdassa säädetään tuonnin kirjaamisesta unionin tuotannonalan pyynnön perusteella. Koska kirjaaminen voidaan toteuttaa myös komission omasta aloitteesta, se olisi selkeyden vuoksi mainittava lainsäädännössä. Tällä muutoksella ei muutettaisi kirjaamisvelvoitteen soveltamisalaa nykyisestä. 2.6.2. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 22 artiklan 4 kohdan saattaminen ajan tasalle Asetuksen 11 artiklan 9 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Sillä edellytyksellä, että olosuhteet eivät ole muuttuneet, komissio soveltaa kaikissa tämän artiklan mukaisten tarkastelu- tai palautusmenettelyjen yhteydessä tehdyissä tutkimuksissa samaa menetelmää kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa 2 artikla ja erityisesti sen 11 ja 12 kohta sekä 17 artikla huomioon ottaen.” Säännöksen soveltaminen käytännössä on aiheuttanut epävarmuutta erityisesti sen osalta, milloin olosuhteiden katsotaan muuttuneen. Lisäksi se on joissakin tapauksissa johtanut siihen, että menettelyissä käytetään edelleen selvästi vanhentuneita menetelmiä, joita ei enää käytetä tuoreemmissa tapauksissa. Tukien vastaisen perusasetuksen 22 artiklan 4 kohdassa säädetään samanlaisista säännöistä. Jotta menetelmät olisivat kaikissa menettelyissä yhtenäiset, nämä kaksi säännöstä olisi poistettava. 2.6.3. Sen varmistaminen, että vientiä harjoittava tuottajat, joiden polkumyyntimarginaali oli alkuperäisessä tutkimuksessa (ei siis tarkastelua koskevassa tutkimuksessa) nolla tai alle vähimmäistason, eivät ole minkään tarkastelun kohteena Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa säädetään muun muassa, että yksittäisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joiden polkumyyntimarginaali oli alle 2 prosenttia, ei sovelleta polkumyyntitullia, mutta ”että menettely koskee edelleen viejiä ja niitä voidaan tutkia uudelleen myöhemmässä tarkastelussa, joka tehdään kyseessä olevan maan osalta 11 artiklan nojalla”. Yhdysvaltojen ja Meksikon välisessä WTO:n riitojenratkaisumenettelyssä[9] WTO:n riitojenratkaisuelin katsoi, että viejiä, joiden polkumyyntimarginaali oli alkuperäisessä tutkimuksessa alle 2 prosenttia, ei saa tutkia uudelleen missään myöhemmässä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa, koska siten rikottaisiin WTO:n polkumyyntisopimuksen 5 artiklan 8 kohtaa. Sen vuoksi 9 artiklan 3 kohtaa muutetaan tämän tuomion huomioon ottamiseksi. Sen sijaan, että tarkastelut ulotettaisiin koskemaan näitä yrityksiä, kyseisten yritysten osalta voidaan suorittaa uusi tutkimus polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti. Myös tukien vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 5 kohtaa muutetaan vastaavasti. 2.6.4. Säätäminen poikkeusmahdollisuudesta myös etuyhteydessä olevien osapuolten osalta, jos ne eivät osallistu kiertämiskäytäntöihin Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 13 artiklan 4 kohdalla pyritään varmistamaan, että kiertämistä koskevan tutkimuksen kohteena olevat yritykset vapautetaan kaikista kiertämistä koskevista toimenpiteistä, jos ne voivat osoittaa, että ne eivät osallistu kiertämiskäytäntöihin. Kyseisessä kohdassa ei kuitenkaan säädetä poikkeuksesta sellaisten osapuolten osalta, jotka eivät osallistu kiertämiskäytäntöihin mutta ovat etuyhteydessä tuottajaan, johon voimassa olevia toimenpiteitä sovelletaan. Sen vuoksi ehdotetaan polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 13 artiklan 4 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 23 artiklan 6 kohdan muuttamista säännösten selventämiseksi tältä osin. 2.6.5. Unionin tuotannonalan ”pääosaa” koskevan määritelmän selkeyttäminen Polkumyyntiä tai tukea koskevaa tutkimusta ei voida aloittaa, ellei valituksen tekijä edusta ”pääosaa” unionin tuottajista, eli kyseisten tuottajien on tuotettava vähintään 25 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta EU:ssa. Perusasetuksissa säädetään samasta kynnyksestä myös vahinkoanalyysien osalta. WTO:n riitojensovittelussa vuonna 2011 annetun tuomion[10] perusteella vahingon osoittamisen osalta ”pääosa” ei kuitenkaan tutkimuksessa automaattisesti tarkoita tutkimuksen vireillepanon edellyttämää 25 prosentin kynnystä[11]. Tämä näkökohta on vahvistettava tapauskohtaisesti. Sen vuoksi polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan viittaus 5 artiklan 4 kohtaan olisi poistettava. Samoin tukien vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan viittaus 10 artiklan 8 kohtaan olisi poistettava kyseisen tuomion noudattamiseksi. 2.6.6. Viittaaminen otantaa koskevissa säännöksissä unionin tuottajiin eikä valitukseen tekijöihin, paitsi silloin kun on kyse edustavuuden arvioinnista Tapauksissa, joissa suuri määrä tuottajia, viejiä tai tuojia toimii tutkimuksessa yhteistyössä, voidaan käyttää otantaa. Kauppapolitiikan pääosaston nykyinen käytäntö, jota edellytetään myös WTO:n määräyksissä, on valita otos kaikista unionin tuottajista, ei pelkästään valituksen tekijöistä (kuten perusasetuksissa[12] itse asiassa säädetään). Sen vuoksi tämän käytännön huomioon ottamiseksi viittaus valituksen tekijöihin alaviitteessä 12 mainituissa säännöksissä korvataan viittauksella unionin tuottajiin. 2.6.7. Sen selventäminen, että unionin etua koskeva tutkimus kattaa kaikki unionin tuottajat eikä pelkästään valituksen tekijöitä Vaikka perusasetuksissa viitataan erityisesti vain valituksen tekijöihin, tietoja unionin etua koskevaan tutkimukseen otetaan käytännössä vastaan paitsi valituksen tekijöiltä myös muilta unionin tuottajilta[13]. Tämä on yhdenmukaista sen periaatteen ja pitkäaikaisen käytännön kanssa, joiden mukaan toimenpiteiden käyttöön ottamisen tai käyttöön ottamatta jättämisen todennäköiset vaikutukset kaikentyyppisiin EU:n talouden toimijoihin olisi tutkittava. Sen vuoksi tämän käytännön huomioon ottamiseksi viittaus valituksen tekijöihin alaviitteessä 13 mainituissa säännöksissä korvataan viittauksella unionin tuottajiin. 3. PÄÄTELMÄT On aiheellista saattaa lainsäädäntö ja käytännöt ajan tasalle, jotta sidosryhmille voidaan tarjota nykyaikaiset välineet, joiden avulla ne voivat reagoida toimintaympäristössään tapahtuviin muutoksiin. Tässä asiakirjassa esitetyillä ehdotuksilla pyritään uudistamaan nykyistä kaupan suojatoimia koskevaa järjestelmää. Niillä puututaan todellisiin ongelmiin ja tarjotaan käytännön ratkaisuja. Eri tekijöillä pyritään löytämään ratkaisuja toisaalta tuottajien etuja ja toisaalta tuojien ja kuluttajien etuja edustavien sidosryhmien huolenaiheisiin. Monet näistä ehdotuksista, erityisesti avoimuuteen liittyvät ehdotukset, hyödyttävät kaikkia asianomaisia sidosryhmiä. Osa ehdotuksista hyödyttää enemmän tuottajia kun taas osa hyödyttää enemmän tuojia ja kuluttajia. Esimerkiksi aggressiivisempi lähestymistapa vastatoimien uhkaan ja vilpillisiin tai rakenteellisesti vääristyneisiin kauppakäytäntöihin vahvistaa järjestelmää ja edistää tuotannon säilymistä EU:ssa ja siten työllisyyttä. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton ennakoitavuuden parantaminen ja tarkastelumenettelyjen optimointi auttaa tuojia ja palvelee kuluttajien etuja. Komissio on vakuuttunut siitä, että kokonaisuudessaan paketti on tasapainossa. Komissio katsoo, että EU:n kaupan suojatoimien uudistaminen muodostaa kansainvälisen vertailukohdan ja tarjoaa hyviä lähtökohtia muun muassa WTO:n asiaa koskevien sääntöjen aiotulle uudistushankkeelle. 4. AIKATAULU Huhtikuu 2013: – Komissio antaa tämän tiedonannon ja lainsäädäntöehdotuksen. Lainsäädäntöehdotuksen hyväksymisen jälkeen seuraa tavallinen lainsäätämismenettely neuvostossa ja Euroopan parlamentissa vuosien 2013/2014 kuluessa. – Käynnistetään suuntaviivaluonnoksia koskeva julkinen kuuleminen. Heinäkuu 2013: – Päätetään suuntaviivaluonnoksia koskeva julkinen kuuleminen. Kesä 2013: – Analysoidaan julkisesta kuulemisesta saadut vastaukset. Tässä tiedonannossa ehdotetut käytännön muutokset, jotka eivät edellytä lainsäädäntömuutosta, ja suuntaviivat otetaan käyttöön tulevien kuukausien aikana. [1] EU:n kaupan suojatoimien uudistamista koskevan julkisen kuulemisen tulokset: http://ec.europa.eu/yourvoice/ipm/forms/dispatch?userstate=DisplayPublishedResults&form=MTDI [2] Kaupan suojatoimia koskeva riippumaton tutkimus: http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=786 [3] Normaaliarvo perustuu tavallisesti viejämaan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettavaksi tuleviin hintoihin tai tuotannon kokonaiskustannuksiin, joihin on lisätty kohtuullinen voitto. [4] Tuella tarkoitetaan valtion tai valtion elimen myöntämää rahoitustukea, josta aiheutuu saajalle etua (tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 1 artikla). [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51) ja neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009, muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93). [6] Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 20 artiklan 1 kohta ja tukien vastaisten perusasetuksen 30 artikla. [7] Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 10 artiklan 4 kohta ja tukien vastaisten perusasetuksen 16 artiklan 4 kohta. [8] Kaupan suojatoimia koskeva riippumaton arviointi: http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=786 [9] Riitojenratkaisuelimen raportti WT/DS295/AB/R, 29.11.2005, Mexico – Definitive anti-dumping measures on beef and rice –complaint with respect to rice (Meksiko – naudanlihaan ja riisiin sovellettavat lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet – riisiä koskeva valitus). [10] DS397, 15. heinäkuuta 2011, asiassa ”European Communities — Definitive Anti-Dumping Measures on Certain Iron or Steel Fasteners from China” (Euroopan yhteisöt – tiettyjä Kiinasta peräisin olevia rauta- ja teräskiinnittimiä koskevat polkumyyntitoimenpiteet). [11] Tuotannonalan tekemään valitukseen perustuvia tutkimuksia ei voida aloittaa, jos valituksen tekijät eivät täytä 25 prosentin kynnystä koskevaa vaatimusta (katso polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 5 artiklan 4 kohta ja tukien vastaisen perusasetuksen 10 artiklan 6 kohta: Tutkimusta ei panna vireille, jos ”valitusta selvästi tukevat unionin tuottajat vastaavat alle 25 prosentista unionin tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta.”) Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään lisäksi seuraavaa: ”Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”unionin tuotannonalalla” samankaltaisen tuotteiden tuottajia unionissa kokonaisuutena tai niitä tuottajia, joiden yhteinen tuotanto muodostaa 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä pääosan kyseisten tuotteiden koko unionin tuotannosta (…)” (alleviivaus lisätty). Tukien vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa säädetään samanlaisista säännöistä. Riitojenratkaisuelin kuitenkin päätti 15. heinäkuuta 2011 asiassa DS397 ”European Communities — Definitive Anti-Dumping Measures on Certain Iron or Steel Fasteners from China” (Euroopan yhteisöt – tiettyjä Kiinasta peräisin olevia rauta- ja teräskiinnittimiä koskevat polkumyyntitoimenpiteet), että tutkimuksen yhteydessä tehdyn, polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisen viittauksen pääosaan ei automaattisesti voida katsoa tarkoittavan polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua 25 prosentin kynnystä, jolla viitataan tapauksen vireillepanoon. Riitojenratkaisuelin näin ollen kiisti kyseisten kahden artiklan välisen yhteyden. Sama koskee implisiittisesti tukien vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 1 kohtaa ja 10 artiklan 6 kohtaa. [12] Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 17 artiklassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 27 artiklassa säädetään mahdollisuudesta käyttää otantaa polkumyyntiä ja tukia koskevissa tutkimuksissa. Molemmissa asetuksissa säädetään, että otanta suoritetaan, jos ”valituksen tekijöiden, viejien tai tuojien, tuotetyyppien tai liiketoimien määrä on huomattava (…)” (korostus lisätty). [13] Tietoja unionin etua koskevaan tutkimukseen otetaan vastaan paitsi valituksen tekijöiltä myös muilta unionin tuottajilta. Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 21 artiklan 2 kohdassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädetään kuitenkin seuraavaa: ”Jotta viranomaisilla olisi luotettava perusta kaikkien näkökantojen ja tietojen huomioon ottamiseksi, kun ne päättävät, onko toimenpiteiden käyttöön ottaminen yhteisön etujen mukaista, valituksen tekijät, tuojat ja niitä edustavat yhdistykset sekä käyttäjien ja kuluttajien edustavat järjestöt voivat ilmoittautua ja toimittaa tiedot komissiolle polkumyyntitutkimuksen vireillepanoilmoituksessa vahvistetussa määräajassa. … ” (korostus lisätty). Edellä lainatut säännökset eivät ole kauppapolitiikan pääosaston nykyisen käytännön mukaisia, koska niillä ei puututtaisi sellaisten unionin tuottajien tilanteeseen, jotka eivät kuulu valituksen tekijöihin.