FI Euroopan unionin virallinen lehti C 356/1

KOMISSION TIEDONANTO

taiteilijaväreissä olevaa kadmiumia koskevan rajoitusmenettelyn päättämisestä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisesti

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2015/C 356/01)

1. JOHDANTO

Ruotsi toimitti 17. joulukuuta 2013 Euroopan kemikaalivirastolle, jäljempänä ’ECHA’, asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) (REACH) 69 artiklan 4 kohdan mukaisesti liitteen XV mukaisen asiakirja-aineiston, jossa ehdotetaan, että taiteilijanväreissä (yhdenmukaistettu tullikoodeksi [3213]) ja taiteilijanvärien pigmenteissä (yhdenmukaistettu tullikoodeksi [3212]) käytettäväksi tarkoitetun kadmiumin ja sen yhdisteiden saattaminen markkinoille EU:ssa ja tällaisten värien ja pigmenttien käyttö kielletään.

Ehdotuksella pyritään minimoimaan kadmiumille ravinnon kautta tapahtuvan altistumisen aiheuttama vaara ihmisten terveydelle, erityisesti vaara, joka aiheutuu sellaisten ravintona käytettävien viljelykasvien nauttimisesta, jotka on viljelty kadmiumia sisältävällä puhdistamolietteellä käsitellyssä maaperässä. Ruotsi on huolestunut siitä, että kadmiumpitoisia taiteilijanvärejä päästetään jätevesiin värien normaalin käytön ja siveltimien ja purkkien puhdistamisen yhteydessä ja että kunnallisissa jätevesilaitoksissa tapahtuvan käsittelyn jälkeen kadmiumpigmentit päätyvät puhdistamolietteeseen, josta osa käytetään maataloudessa antamaan ravinteita kasveille. Ruotsi katsoo, että kadmiumyhdisteet voivat lopulta liueta maaperään, imeytyä sitä kautta viljelykasveihin ja altistaa ihmisiä ravinnon kautta.

ECHAn riskinarviointikomitea antoi 26. marraskuuta 2014 REACH-asetuksen 70 artiklan mukaisesti ehdotettua rajoitusta koskevan lausuntonsa (2), jossa se totesi, että taiteilijanvärien merkitys kadmiumin joutumisessa maaperään ja sitä myötä viljelykasveihin (päästöt jätevesiin, päätyminen maanviljelyssä käytettyyn puhdistamolietteeseen ja imeytyminen maaperästä viljelykasveihin) on vähäinen muihin lähteisiin verrattuna. Riskinarviointikomitea päätteli myös, että vaara, joka aiheutuu ihmisten terveydelle taiteilijanvärien sisältämän kadmiumin ja sen yhdisteiden käytöstä seuraavista kadmiumpäästöistä jätevesiin, on vähäinen.

ECHAn sosioekonomisesta analyysista vastaava komitea antoi 9. maaliskuuta 2015 REACH-asetuksen 71 artiklan mukaisesti ehdotettua rajoitusta koskevan lausuntonsa (3), jossa se totesi, että koska riskinarviointikomitean mielestä vaara on vähäinen, ehdotetun rajoituksen sosioekonomiset kustannukset eivät olisi oikeassa suhteessa sen sosioekonomisiin hyötyihin.

ECHA toimitti 9. huhtikuuta 2015 riskinarviointikomitean ja sosioekonomisesta analyysista vastaavan komitean lausunnot komissiolle REACH-asetuksen 72 artiklan mukaisesti.

2. KOMISSION ARVIOINNISSAAN HUOMIOON OTTAMAT KESKEISET TEKIJÄT

REACH-asetuksen 73 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komissio valmistelee liitettä XVII koskevan muutosehdotuksen kolmen kuukauden kuluessa sosioekonomisesta analyysista vastaavan komitean lausunnon vastaanottamisesta, kun aineiden valmistus, käyttö tai markkinoille saattaminen aiheuttaa ihmisten terveydelle tai ympäristölle vaaran, jota ei voida hyväksyä ja johon on puututtava yhteisön tasolla.

Komission on tämän vuoksi tutkittava ECHAn sille toimittamien lausuntojen valossa, täyttääkö ehdotettu rajoitus 68 artiklassa säädetyt edellytykset, joihin viitataan 73 artiklan 1 kohdassa.

ECHAn kahden komitean lausuntojen perusteella on selvää, että ensimmäinen näistä edellytyksistä ei täyty. Riskinarviointikomitea päätteli, että kadmiumin ja sen yhdisteiden esiintyminen taiteilijanväreissä ei yksinään aiheuta ihmisten terveydelle vaaraa, jota ei voida hyväksyä, vaikka liitteen XV mukaisen asiakirja-aineiston toimittaja näin katsoo.

Komissio toteaa, että riskinarviointikomitea vahvisti Euroopan elintarviketurvallisuusviraston, jäljempänä ’EFSA’, vuonna 2012 tekemän päätelmän, että ”lapsilla keskimäärin ja aikuisilla 95. persentiilissä altistuminen ravinnon kautta [kadmiumille] saattaa ylittää terveysperusteiset ohjearvot”. Koska ehdotetun rajoituksen terveysvaikutus on hyvin pieni luunmurtumien ja rintasyövän esiintymisen osalta, riskinarviointikomitea kuitenkin katsoi, että rajoituksella on vain vähän tai ei lainkaan merkitystä EFSAn päätelmän ja sen esiin tuomien huolenaiheiden kannalta, jotka koskevat kadmiumille altistumista ravinnon kautta.

Komissio toteaa lisäksi, että riskinarviointikomitea hyväksyi ehdotetun rajoituksen perusteeksi Ruotsin esittämän olettamuksen – johon ei esitetty huomautuksia julkisen kuulemisen aikana, että 5 prosenttia väreistä joutuu jätevesiin käytön aikana, kun käytettyjä siveltimiä puhdistetaan pesualtaassa, mutta toteaa samalla, että kyseinen luku ei ole luotettava vaan lisää merkittävästi arvioinnin epävarmuustekijöitä, koska siinä ei oteta huomioon kadmiumpitoisuuden suurta vaihtelua erityyppisissä taiteilijanväreissä (esim. öljypohjaiset maalit, akryylivärit, vesipohjaiset maalit, guassit).

Riskinarviointikomitean mukaan EU:ssa tuotetussa puhdistamolietteessä on joka vuosi yhteensä 16,5 tonnia kadmiumia, josta noin 45 prosenttia (7,4 tonnia) levitetään maatalousmaalle. Päästökertoimen 5 % perusteella arvioitiin, että EU:ssa päästetään jätevesiin joka vuosi 0,32 tonnia taiteilijanväreistä peräisin olevaa kadmiumia, josta suurin osa (0,25 tonnia vuodessa) päätyy kuntien jätevesilaitosten tuottamaan puhdistamolietteeseen. Näin ollen maatalousmaalle levitetään 0,11 tonnia (45 prosenttia 0,25 tonnista) taiteilijanväreistä peräisin olevaa kadmiumia. Tämä on 1,5 prosenttia EU:ssa tuotetussa maatalousmaalle levitetyssä lietteessä olevan kadmiumin kokonaismäärästä.

Näiden seikkojen perusteella riskinarviointikomitea päätteli, että taiteilijanväreistä peräisin olevan kadmiumin kokonaisvaikutus maaperään ja sitä kautta viljelmiin on vähäinen (alle 0,1 %) verrattuna muihin lähteisiin, kuten lanta, kivennäislannoitteet ja laskeuma ilmakehästä (yli 100 tonnia vuodessa).

Sosioekonomisesta analyysista vastaava komitea toteaa, että pienetkin kadmiumaltistuksen vähennykset mistä tahansa lähteestä elintarvikeketjussa voivat vähentää haitallisia terveysvaikutuksia, mutta epävarmuustekijät huomioon ottaen ehdotetusta rajoituksesta odottavissa olevilla pienillä vähennyksillä, erityisesti mainitun 150 vuoden jakson aikana, näytti olevan tilastollisesti hyvin pieni vaikutus (erityisesti kansanterveyteen), joten ehdotetun rajoituksen oikeasuhteisuus ja mitattavissa olevat hyödyt ovat kyseenalaisia.

Lisäksi sosioekonomisesta analyysista vastaava komitea pani merkille riskinarviointikomitean päätelmän, että ehdotettu rajoitus ei ole perusteltu tapa käsitellä havaittuja riskejä ajatellen sen tehokkuutta riskien vähentämisessä.

Riskinarviointikomitean arvion perusteella komissio katsoo, että sosioekonomisesta analyysista vastaavan komitean toteama vähäinen vaara ei ole REACH-asetuksen 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”vaara, jota ei voida hyväksyä”, joten sitä ei ole tarpeen käsitellä.

3. PÄÄTELMÄ

Komissio päättelee, että epäsuorassa altistumisessa ympäristön kautta, joka aiheutuu kadmiumpäästöistä jätevesiin ja puhdistamolietteen levityksestä maatalousmaalle, taiteilijanvärien sisältämä kadmium ei aiheuta ihmisten terveydelle vaaraa, jota ei voida hyväksyä ja joka antaisi aihetta rajoittaa taiteilijanväreissä käytettäväksi tarkoitetun kadmiumin ja sen yhdisteiden saattamista markkinoille tai kadmiumia ja sen yhdisteitä sisältävien taiteilijanvärien käyttöä.

Komissio katsoo, että REACH-asetuksen 68 artiklassa säädetyt edellytykset, joihin viitataan 73 artiklan 1 kohdassa, eivät täyty, eikä se näin ollen valmistele liitettä XVII koskevaa muutosehdotusta, joka edellyttää REACH-asetuksen 73 artiklan 2 kohdan nojalla tehtävää päätöstä. Tämän vuoksi Ruotsin aloittama rajoitusmenettely päätetään.

Koska REACH-asetuksen VIII osastossa yhdenmukaistetaan kemiallisten aineiden valmistuksen, käytön ja markkinoille saattamisen edellytykset, jäsenvaltiot eivät saa ylläpitää tai ottaa käyttöön vastaavia toimenpiteitä kuin ne, jotka on tutkittu kyseisen osaston mukaisen rajoitusmenettelyn aikana ja jotka eivät viime kädessä johtaneet uuden rajoituksen antamiseen tai voimassa olevan rajoituksen muuttamiseen REACH-asetuksen 73 artiklan 2 kohdan nojalla, ellei tule uutta näyttöä, joka edellyttäisi uutta arviointia.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

(2) http://echa.europa.eu/previous-consultations-on-restriction-proposals/-/substance-rev/1907/term

(3) http://echa.europa.eu/previous-consultations-on-restriction-proposals/-/substance-rev/1907/term