Virallinen lehti nro C 085 , 17/03/1997 s. 0034



A4-0405/96 Päätöslauselma kehitykseen liittyvistä ongelmista ja rakenteellisisista toimenpiteistä Italiassa Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 29. heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätöksen yhteisön tukikehyksen luomisesta yhteisön rakenteellisia toimenpiteitä varten tavoitteen 1 mukaisilla Italian alueilla, joita ovat Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Molise, Puglia, Sardinia ja Sisilia (C4-0050/96) ((EYVL L 250, 26.9.1994, s. 21)), - ottaa huomioon 14. ja 16. joulukuuta 1994 tehdyt komission päätökset yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen (YOA) hyväksymiseksi yhteisön rakenteellisia toimenpiteitä varten tavoitteen 2 mukaisilla Italian alueilla (C4-0051/96 ja C4-0052/96) ((EYVL L 382, 31.12.1994)), - ottaa huomioon yhtenäiset ohjelma-asiakirjat (YOA) yhteisön rakenteellisia toimenpiteitä varten tavoitteen 5b mukaisilla alueilla, - ottaa huomioon komission ja Italian hallituksen 26. heinäkuuta 1995 tekemän sopimuksen, jolla muun muassa pidennetään rakennerahastojen käyttöaikaa Italian tekemien tiettyjen sitoumusten täyttämiseksi rahastojen tehokkaan hallinnoinnin takaamiseksi, - ottaa huomioon Venetsiassa 3. ja 4. toukokuuta 1996 pidetyn aluepolitiikasta ja -suunnittelusta vastaavien ministerien kokouksen päätelmät, - ottaa huomioon Muscardinin päätöslauselmaesityksen Sesto San Giovannissa sijaitsevan Falckin laitoksen sulkemisesta (B4-0592/95), - ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön ja sosiaali- ja työllisyysasian valiokunnan lausunnon (A4-0405/96), A. katsoo, että rakennerahastot ovat tärkeä väline unionin eri alueiden välisten ja yksittäisten valtioiden sisäisten erojen vähentämiseksi, B. katsoo, että taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja alueiden välistä yhteistyötä ja yhteisvastuullisuutta koskeva politiikka on yksi unionin ensisijaisista tavoitteista, C. katsoo, että tällaisen politiikan noudattaminen vaatii lisäksi riittävää suunnittelu- ja koordinointikapasiteettia rahoitettavien toimien suhteen, D. ottaa huomioon, että EAKR-asetuksen 10 artiklassa säädettyä rahoitusta on suotavaa käyttää ja sen avulla on päästy merkittäviin tuloksiin, ja että vuosille 1994-1999 vahvistetusta rahoituksesta (141 miljardia ecua vuoden 1992 hinnoin) voidaan ohjata jopa 1 % uudistustoimia koskevaan tutkimukseen ja koehankkeisiin, E. katsoo, että toimissa taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamiseksi on otettava huomioon ympäristön suojelu Euroopan unionin kestävää kehitystä koskevan tavoitteen mukaisesti, F. katsoo, että Italiassa on suuria ja pysyviä alueellisia eroja, jotka ovat paljon vakavampia kuin muissa jäsenvaltioissa, mikä näkyy siitä, että BKT asukasta kohti tavoitteen 1 mukaisilla alueilla on vain 60 % Keski- ja Pohjois-Italian BKT:sta; katsoo, että nämä erot heijastuvat hälyttävällä tavalla työttömyysasteeseen, joka on 21,3 % Etelä-Italiassa verrattuna 7,1 %:iin pohjoisilla alueilla ja 10,2 %:iin maan keskiosissa, jolloin kansallinen keskiarvo on 12,2 % (tiedot ISTAT joulukuu 1996), kun yhteisön keskiarvo on noin 10,8 % (tiedot EUROSTAT syyskuu 1996), G. katsoo, että Italialle suunnatut varat rakennerahastoista ovat 21 680,2 miljoonaa ecua ajanjaksolla 1994-1999, ja tästä määrästä 14 860 miljoonaa ecua myönnetään tavoitteen 1 mukaisille alueille, H. katsoo, että huolimatta käyttöön liittyvistä ongelmista yhteisön tukikehyksellä tavoitteen 1 osalta vuosina 1989-1993 oli myönteisiä vaikutuksia, joista mainittakoon tuotannon arvon kasvu 1 670 miljardilla liiralla vuodessa, mikä on 0,5 % Etelä-Italian vuosittaisesta tuotannon arvon noususta, sekä 40 000 uutta täysipäiväistä työpaikkaa koko viisivuotiskaudella, mikä on 0,6 % Etelä-Italian kokonaistyöllisyydestä, I. katsoo, että vuosien 1989-1993 aikana rakennerahastojen käytöllä on ollut huomattavia esteitä, jotka ovat aiheuttaneet viivästymisiä varojen käytössä ja Italialle tarkoitettujen yhteisön varojen menetyksiä; katsoo, että ajanjakson 1994-1999 osalta vain 21,9 % tavoitteeseen 1 myönnetyistä määrärahoista on sidottu ja vain 10,5 % maksuista on suoritettu ja että tilanne on yhtä huolestuttava tavoitteiden 2 ja 5b osalta (vastaavat luvut ovat tavoitteen 2 osalta 26,2 % ja 7,6 % ja tavoitteen 5b osalta 8,6 % ja 2,1 %) (tiedot 15.5.1996), J. katsoo, että ajanjaksona 1994-1999 rakennerahastoista Italian alueille myönnettyjä varoja käytetään tilanteessa, jossa talousarviossa on tehty vähennyksiä rahaliiton lähentymiskriteerien täyttämiseksi, ja että tämän vuoksi nämä varat voivat - useassa tapauksessa ja ottaen huomioon, ettei sitoumusta kansallisesta rahoituksesta ole annettu - olla pääasialliset käytettävissä olevat varat alueiden välisten erojen vähentämiseksi, minkä vuoksi on tärkeämpää kuin koskaan käyttää ne näillä alueilla kokonaisuudessaan, K. ottaa erityisesti huomioon EKR:n ja sen yleisen vajaakäytön useimmissa jäsenvaltioissa (vuonna 1995 24 % maksumäärärahoista ja 19 % maksusitoumusmäärärahoista jätettiin käyttämättä unionissa), L. katsoo, että työttömyys ja varsinkin nuorisotyöttömyys on ja tulee todennäköisesti olemaan Italian tavoitteen 1 mukaisten alueiden talouden vakavin ongelma, M. katsoo, että laajoilla alueilla Italiassa teollisuus on vakavasti taantumassa, myös edistyksellisimmillä pohjoisen alueilla, ja että tällainen tilanne voi vaarantaa pienten ja keskisuurten yritysten taloudellisen toiminnan, etenkin jos ne ovat teollisuuden alihankkijoita; katsoo, että näitä pieniä ja keskisuuria yrityksiä on kannustettava toimimaan kestävällä tavalla, N. ottaa huomioon sen erityisen maantieteellisen aseman, joka on tavoitteen 1 mukaisilla alueilla, joiden sijainti on syrjäinen Euroopan taloudellisesti kehittyneimpiin alueisiin verrattuna, mutta joilla on keskeinen asema Välimeren rannikkoalueiden suhteen ja joiden kehitysyhteistyömahdollisuuksia ei ole tähän asti riittävästi arvostettu, O. ottaa huomioon maan sisäisen infrastruktuurien puutteen, mikä johtuu myös maantieteellisistä ja pinnanmuodostuksellisista syistä, ja tämä vajaus on suurin tavoitteen 1 mukaisilla alueilla, P. ottaa huomioon Italian kansallisten ja alueellisten hallintorakenteiden riittämättömyyden päätöksiä tekevien keskusten suuren määrän sekä yhteisön menettelyjen lisäksi kansallisten menettelytapojen mutkikkuuden, sekä liiallisen ja joskus ristiriitaisen lainsäädännön, Q. katsoo, että ajanjakson 1989-1993 maksujen suorittamisen määräaika on 31. joulukuuta 1997, lukuun ottamatta joitakin toimenpiteitä, joiden osalta määräaika oli 31. joulukuuta 1996, R. katsoo, että Etelä-Italialle kohdistettujen erityistoimien päättyminen ja Etelä-Italian asioihin keskittyneen viraston (Agenzia per il Mezzogiorno) lakkauttaminen on saattanut päätökseen tehottomaksi tulleen järjestelmän parantamatta kuitenkaan niitä sosioekonomisia olosuhteita, joita varten se oli perustettu, S. katsoo, että kulttuuri- ja ympäristötoiminta sekä kulttuuriomaisuuden ja ympäristövarojen ja maiseman arviointi on sisällytettävä kehitysohjelmastrategioihin näiden alueiden kasvukeinona sekä korkeamman elämän laadun lisääjänä, T. ottaa huomioon hajauttamisen tason parantamisen merkityksen toissijaisuusperiaatetta noudattaen, myös siinä tarkoituksessa, että saavutetaan suurempi avoimuus yhteisön varojen kuluttamisen osalta, U. katsoo, että on ensisijaisen tärkeää, että työmarkkinaosapuolet osallistuvat jatkuvasti rakennerahastojen käytön suunnitteluun, arviointiin ja valvontaan, V. ottaa huomioon aluepoliittisessa valiokunnassaan käydyn keskustelun rakennerahastojen käyttöä Italiassa koskevan julkisen kuulemisen yhteydessä; tähän keskusteluun osallistui kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten sekä työmarkkinaosapuolten edustajia, W. katsoo, että metsätaloudella on hyvin tärkeä merkitys ympäristölle, taloudelle ja yhteiskunnalle Euroopan unionin maaseutualueilla, erityisesti syrjäisillä alueilla; 1. Muistuttaa, että Italian alueiden sosioekonominen tilanne, erityisesti tavoitteen 1 mukaisten alueiden tilanne, on edelleen riippuvainen yhteisön rakennerahastojen tuesta ja että juuri näiden välineiden käytössä havaitut vaikeudet muodostavat yhden lisätodisteen kyseisten alueiden rakenteellisista ja yhteiskunnan perusrakenteisiin liittyvistä puutteista; 2. Ilmaisee huolestuneisuutensa ja pahoittelee syvästi sitä, että tietyt maat, erityisesti Italia, käyttävät viivytellen käytettävissään olevia rakenteellisia varoja, ja pitää välttämättömänä, että otetaan huomioon tavoitteen 1 mukaisten alueiden erityisen vaikea sosioekonominen tilanne, mikä edellyttää samanaikaisesti päättäväisempiä, mutta samalla joustavia toimenpiteitä; 3. Kehottaa toimivaltaisia viranomaisia edistämään alueellisten työllistämissopimusten toteuttamista panemalla täytäntöön uudistuspolitiikkoja, kuten komission laatimassa paikallisia kehitys- ja työllistämisaloitteita koskevassa Euroopan strategiassa ehdotetaan; 4. Kannattaa tavoitteen 1 yhteisön tukikehyksen valvontakomitean 19. heinäkuuta 1996 antamaa päätöslauselmaa, jossa yksilöidään uudelleensuunnittelumenetelmä, joka on tarkoitettu helpottamaan täytäntöönpanon osalta viivästyneille ohjelmille myönnettyjen varojen siirtämistä meneillään oleville tai aloitettaville, asetettujen määräaikojen kuluessa varsinaisesti toteutettaville toimille, jotta vältettäisiin se vaara, että huomattavasti viivästyneiden ohjelmien yhteydessä menetetään Italian köyhille alueille myönnettyjä varoja; 5. Panee merkille, että alueiden välinen tehokkuusaste vaihtelee rakennepolitiikkojen soveltamisessa huomattavasti, ja tämän vuoksi on mahdollista ja välttämätöntä tehdä parannuksia varsinkin heikoimmin toimivilla alueilla; 6. Pitää tämänhetkisessä sosioekonomisessa tilanteessa sietämättömänä mahdollisia myöhempiä yhteisön varojen menetyksiä, jotka johtuvat käyttämättä jättämisestä; pyytää sen vuoksi yhteisöä, kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia toimimaan ajoissa monia alueita koskevien ja alueellisten toimintaohjelmien suhteen, niin että niitä tarvittaessa voidaan muuttaa ja siirtää tukea ohjelmille, jotka ovat toimivampia; katsoo myös, että vakavissa ja pysyvissä vajaakäyttötapauksissa Italian hallituksen olisi valittava vaihtoehtoisia julkisia toimijoita, joiden tehtäväksi se voisi antaa ohjelmien toimeenpanon; pitää erittäin tärkeänä valtiovarainministeriön toimintaa rakennerahastojen osalta ja toivoo kansallisen valvontakeskuksen valtuuksien laajentamista; 7. Katsoo, että varainhoitovuonna 1998 komission olisi asianmukaisesti arvioitava missä määrin talousarvioon otettuja määrärahoja voidaan todellisuudessa käyttää ja tutkittava mahdollisia vaihtoehtoisia rahoituskohteita varoille, jotka muuten jäisivät käyttämättä. 8. Pitää ensisijaisena menettelyjen nopeuttamista ja yksinkertaistamista; pyytää, että toteutetaan toimenpiteitä ohjelmia koskevan päätöksenteon ja täytäntöönpanon nopeuttamiseksi unohtamatta niiden yhteiskunnallista ja ympäristöön kohdistuvaa vaikutusta, ja toivoo, että Italian hallitus sitoutuu takaamaan etusijan nopeille hallintomenettelyille, jotka koskevat yhteisön rahastojen käyttöä, koska tehokkaammalla rakennerahastojen käyttämisellä lujitetaan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatetta; 9. Pitää välttämättömänä vahvistaa horisontaalista koordinointia kansallisen ja alueellisten hallintojen eri alojen välillä ja myös vertikaalista koordinointia hallitusten, alueiden, paikallisten viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten välillä; toivoo tältä osin «kansallisen valvontakeskuksen» ja vastaavien alueellisten keskusten perustamista, mikä tekee mahdolliseksi vahvistaa koordinointia ja parantaa yhdessä Euroopan unionin kanssa rahoitettavien toimien toteuttamista; 10. Korostaa kansallisten ja alueellisten hallintorakenteiden riittämättömyyttä, mikä usein johtaa puutteelliseen suunnitteluun ja siten varojen tehottomaan käyttöön, ja pyytää, että erityisesti julkishallinnon vanhempien virkamiesten koulutukseen suunnatuille ohjelmille ja hankkeille, mukaan lukien paikalliset elimet ja paikallisviranomaiset, annetaan merkittävämpi osa ja että lisäksi käytetään mahdollisimman paljon teknistä tukea tarkoituksena auttaa julkishallintoa; 11. Toivoo, että Etelä-Italialle kohdistettujen erityistoimien päättymistä ja Etelä-Italian asioihin keskittyneen viraston (Agenzia per il Mezzogiorno) lakkauttamista seuraisi mahdollisimman pian uuden aluekehityspolitiikan alullepano täydentävyysperiaatetta noudattaen ja korostaa tältä osin, että rakennerahastot edustavat myös metodologisesta näkökulmasta yhtä harvoista välineistä, joita on olemassa sellaisen johdonmukaisen kehityspolitiikan toteuttamiseksi, jonka avulla voidaan käsitellä etelän heikoimmassa asemassa olevien alueiden ongelmia kokonaisuudessaan; 12. Kehottaa komissiota Abruzzon alueen ennakkotapauksen huomioon ottaen harkitsemaan väliaikaisia korvaavia toimenpiteitä, jotta hillittäisiin rahoituksen päättymisestä aiheutuvia vaikutuksia näihin seutuihin ja alueisiin, jotka viimeaikaisen yhteiskunnallis-taloudellisen kehittymisen vuoksi suljetaan rakenteellisten tukien ulkopuolelle ohjelmansuunnittelukauden päättyessä. 13. Katsoo, että EU:n Välimeren-politiikan riittämättömällä kehityksellä on kielteisiä vaikutuksia Etelä-Italian kehitykseen; pyytää sen vuoksi, että MEDAn toteuttamisessa otetaan riittävästi huomioon tämä alue samoin kuin muut unionin eteläiset alueet, erityisesti Välimeren molempien rantojen alueiden välisen yhteistyön kautta; 14. Toteaa, että kulttuurialan toiminnan ja infrastruktuurin tukeminen ja edistäminen sekä erityisesti sitoutuminen varojen myöntämiseen toisaalta kulttuuria ja toisaalta matkailua ja sen piirissä toimivia pk-yrityksiä koskeviin aloihin liittyvälle ammatilliselle koulutukselle muodostavat tärkeän sosioekonomisen kehityksen ja uusien työpaikkojen luomisen välineen; pitää näin ollen suotavana lisätä rakennerahastojen mahdollisuuksia; 15. Pitää tärkeänä parantaa suunnittelun laatua ja pitää tämän vuoksi tarpeellisena kaikkien asianosaisten yksityisten ja julkisten taloudellisten toimijoiden mukanaoloa jo ennakolta; pitää näin ollen välttämättömänä vahvistaa työmarkkinaosapuolten kumppanuusperiaatetta siten, että integroidaan taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat yhteisön toimien täytäntöönpanoprosessiin jo suunnitteluvaiheessa; pitää tärkeänä myös rakennerahastojen kanssa yhteisesti rahoitettavien hankkeiden suunnittelun parantamista; 16. Pahoittelee taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden sekä paikallisviranomaisten havaitsemia ongelmia yhteisön suunnitteluun osallistumisessa informatiivisella ja operatiivisella tasolla; 17. Ehdottaa alueille, että ne harkitsisivat mahdollisuutta avata EU:n toimielinten läheisyyteen edustustoja, jotka voisivat olla keino tarpeellisten tietojen saamiseksi, jotta yksittäisten asianosaisten alueiden julkiset ja yksityiset toimijat voivat käyttää tehokkaammin rakenneohjelmia. 18. Ehdottaa käytettävissä olevien varojen laajempaa ja tuottavampaa käyttöä sekä yhteisön varojen mahdollisille käyttäjille tiedottamisen osalta että julkisten ja yksityisten osapuolten, myös ammatinharjoittajien, kouluttamisen osalta yhteisön, kansallisen ja paikallisen lainsäädännön ja menettelyjen suhteen ilmeisten puutteiden korvaamiseksi tällä olennaisen tärkeällä alalla; 19. Korostaa tarvetta vahvistaa yhteisvastuuta, toisin sanoen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden käynnistävää periaatetta, koordinoimalla rakennerahastojen käyttöä paremmin ja muistuttaa, että tämän on oltava pääperiaate kaikkien yhteisön politiikkojen ideoinnissa, suunnittelussa ja täytäntöönpanossa; 20. Katsoo varsinkin tavoitteen 2 osalta, että on välttämätöntä kiinnittää erityistä huomiota paikallisen kehityksen edistämiseen ennen kaikkea pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseen tarkoitetuilla toimenpiteillä; korostaa lisäksi työpaikkojen luomisen, innovaatiosuuntautuneen tutkimuksen ja kehityksen, ammattitaitoisen työvoiman, ympäristön ja kestävän kehityksen sekä tasavertaisten mahdollisuuksien edistämisen merkitystä; 21. Pitää toivottavana ESR:n käyttämisen edistämiseksi, että suunnittelusta tehtäisiin joustavampi, että EKR:n ja EAKR:n väliset toimet sovitettaisiin paremmin yhteen ja että tämän seurauksena komission PO V:n ja PO XVI:n välinen yhteistyö olisi tiiviimpää, jotta edistettäisiin asiakirjojen hyväksymistä; 22. Vakuuttaa, että olisi kiinnitettävä enemmän huomiota inhimillisten voimavarojen kehittämiseen, sillä teknisten ja ammatillisten taitojen lisääminen on etenkin innovatiivisilla korkean teknologian aloilla välttämätön edellytys monilla Italian alueilla hyvin korkean työttömyysasteen laskemiseksi; 23. Kiinnittää huomiota tavoitteen 5b mukaisten alueiden erityisongelmiin, varsinkin vuoristoalueiden laiminlyöntiin, mistä aiheutuu vahinkoa hydrogeologiselle suunnittelulle ja ympäristölle yleensäkin, ja mikä voi aiheuttaa näille alueille ominaisten kulttuuristen arvojen menetyksen; 24. Katsoo tarpeelliseksi edistää kestävän metsänhoidon kehittämistä myös yksityisten maatilayritysten osalta, jotta lisätään maataloudgen tuloja, ylläpidetään maaseutualueiden ja/tai syrjäisten alueiden väestötaso sekä edistetään osaltaan ympäristöystävällisen politiikan toteuttamista; 25. Tukee EAKR-asetuksen 10 artiklan tarkoittamien rahoitustoimien jatkamista ja lisäämistä, paikallisviranomaisten ja alueviranomaisten toiminnan lujittamista sekä kokemusten vaihdon edistämistä alueellisella tasolla, jotta mahdollistetaan toimien, kokemusten, taitojen ja tietojen jakaminen tietyillä alueilla esiintyvien merkittävimpien puutteiden korjaamiseksi, joiden yli muilla alueilla on päästy kumppanuuden avulla; 26. Katsoo, että Italian nykyinen tilanne on näkyvä osoitus siitä, että yhteisön rakennerahastoasetuksissa vahvistettuja menettelyitä on viipymättä yksinkertaistettava oleellisesti; 27. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Italian hallitukselle, Italian parlamentin senaatille ja edustajainhuoneelle sekä Italian alueiden ja maakuntien hallituksille.