YHTEINEN TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Sotilaallisen liikkuvuuden parantaminen Euroopan unionissa

1. Johdanto

Euroopan kansalaisten turvallisuus on ensisijainen asia unionille, ja kansalaiset odottavat, että EU tarttuu tähän kysymykseen. EU on käynnistänyt joukon aloitteita, jotta eurooppalaiset voivat kantaa enemmän vastuuta omasta turvallisuudestaan. Vuonna 2016 EU:n ulko- ja turvallisuuspoliittisessa globaalistrategiassa peräänkuulutettiin tehokkaampaa, reagoivampaa ja yhtenäisempää unionia, joka pystyy ajamaan EU:n yhteisiä etuja ja painopisteitä edistettäessä rauhaa ja varmistettaessa EU-kansalaisten ja EU:n alueiden turvallisuus. Euroopan nykyisten ja tulevien tarpeiden täyttämiseksi komissio sitoutui Euroopan puolustusalan toimintasuunnitelmassa työskentelemään yhdessä muiden EU:n asianomaisten toimijoiden kanssa, jotta voidaan lisätä puolustuskysymysten ja muiden asiaan liittyvien unionin politiikan alojen välisiä synergioita ja johdonmukaisuutta, kun EU:n toimet tuovat lisäarvoa. Eurooppa-neuvosto on todennut, että puolustuksen ja turvallisuuden alalla on tapahtunut huomattavaa edistystä. Kesäkuussa 2017 Euroopan puolustuksen tulevaisuudesta laaditussa pohdinta-asiakirjassa linjattiin etenemisvauhtia puolustusalaa koskevissa EU:n toimissa. Unionin tilasta 13. syyskuuta 2017 pitämässään puheessa puheenjohtaja Juncker korosti, miten tärkeää on luoda todellinen Euroopan puolustusunioni vuoteen 2025 mennessä. Kaikilla näillä aloitteilla on yksi ainoa päämäärä: rakentaa unioni, joka antaa suojaa.

Suojellakseen unionia ja sen kansalaisia nykypäivän ennalta arvaamattomassa turvallisuusympäristössä EU toteuttaa tarvittavat toimet varmistaakseen kykynsä reagoida tehokkaasti ja oikea-aikaisesti sisäisiin ja ulkoisiin kriiseihin, myös lisäämällä kriiseihin varautumista ja kriisinsietokykyä. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot myös pyrkivät syventämään puolustusyhteistyötään, myös pysyvän rakenteellisen yhteistyön avulla, kuten perussopimuksissa määrätään. On olemassa niin tilaisuus kuin strateginen tarve hyödyntää täysimääräisesti siviili- ja sotilassynergioita sotilaallisen liikkuvuuden nopeuttamiseksi – niin omien rajojemme sisällä kuin sotilasoperaatioiden käynnistämiseksi nopeasti ulkomailla.

Jäsenvaltioiden tehtävänä on päättää täyden suvereniteetin mukaisesti, saavatko toisen maan joukot tulla niiden alueelle. Kriiseihin valmistautumiseksi, muun muassa sotilasharjoituksin, ja niihin reagoimiseksi on kuitenkin tarpeen varmistaa, että päätökset voidaan tehdä nopeasti ja että tämän jälkeen joukkoja ja kalustoa voidaan liikuttaa nopeasti ja sujuvasti. Joidenkin jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa on lisäksi erityispiirteitä, joita on kunnioitettava.

Tässä yhteydessä sotilashenkilöstön ja -kaluston nopeaa ja sujuvaa liikuttamista EU:ssa haittaavat nykyisin useat fyysiset, oikeudelliset ja sääntelyyn liittyvät esteet. Esimerkkeinä voidaan mainita infrastruktuuri, joka ei kestä sotilasajoneuvojen painoa, tai hankalat tullimenettelyt ja muut menettelyihin liittyvät esteet. Tällaiset esteet voivat johtaa viivästyksiin, häiriöihin, kustannusten nousuun ja haavoittuvuustekijöiden lisääntymiseen, kuten hiljattaisissa suurissa sotilasharjoituksissa on havaittu. Asevoimien ja sotilaskaluston erityisen aseman vuoksi sotilaalliseen liikkuvuuteen sovelletaan useita erilaisia oikeudellisesti velvoittavia kansallisia päätöksiä ja EU:n sääntöjä, joilla määritellään, voidaanko kansallisia ja kansainvälisiä siirtoja tehdä. Asiaan saattaa liittyä useita politiikka-aloja (sisä- ja oikeusasiat, talous ja rahoitus, työvoimapolitiikka, liikenne, puolustus, tulli, ympäristö, terveysasiat). Myös Natolla on tällä alalla jäseniään koskevia vaatimuksia ja menettelyjä. Asiaan liittyy useita erilaisia kysymyksiä: tulli, henkilöiden ja sotilaskaluston turvallinen ja varma kuljetus, myös vaarallisten aineiden kuljetus, vastuukysymykset, myös ympäristölainsäädännön kannalta, henkilöstön fyysinen ja oikeudellinen suojelu sekä asiaan liittyvän liikenneinfrastruktuurin saatavilla olo ja riittävyys. Lainsäädäntökehyksen ja fyysisten toimintapuitteiden vuoksi asevoimien on usein vaikea reagoida niin nopeasti kuin olisi tarpeen. Sen vuoksi on tärkeää tarkastella toimenpiteitä, joita olisi toteutettava prosessien parantamiseksi, samalla kun täysimääräisesti kunnioitetaan jäsenvaltioiden suvereniteettia ja noudatetaan EU:n perussopimuksia ja EU-lainsäädäntöä.

Vaikka useimmat toimenpiteet nyt ja jatkossakin ovat jäsenvaltioiden vastuulla, EU voi auttaa usein eri tavoin. Tämän yhteisen tiedonannon tarkoituksena on sen vuoksi esittää, miten EU, myös nykyisten politiikkatoimiensa avulla, toimii helpottaakseen ja nopeuttaakseen sotilaallista liikkuvuutta. Kyseessä voivat olla vaikkapa päivittäiset tehtävät tai operaatioita valmisteleva sotilasjoukkojen ja resurssien strateginen käyttö synergiassa ei-sotilaallisten toimintojen kanssa niin, ettei häiritä infrastruktuurin siviilikäyttöä ja vältetään tarpeetonta haittaa.

2. Sotilaalliseen liikkuvuuteen liittyvät meneillään olevat hankkeet, toiminnot ja aloitteet

EU-yhteyksissä on jo käynnissä useita aloitteita sotilaallisen liikkuvuuden parantamiseksi. Liikenneinfrastruktuuri on perinteisesti ollut välttämätön osa puolustusjärjestelmiä ja tarjonnut erityisesti reitit sotavarusteiden toimituksiin ja joukkojen siirtoihin. EU:n liikenneinfrastruktuuripolitiikka on vuosien mittaan hioutunut kunnianhimoiseksi. Tällä alalla tarjoutuu selkeästi tilaisuus lisätä puolustuskysymysten ja unionin nykyisten politiikkatoimien välistä johdonmukaisuutta ja synergiaa, jolloin voidaan hyödyntää EU:n lisäarvoa, vähentää tarpeettomia päällekkäisyyksiä, edistää julkisten varojen tehokkaampaa käyttöä ja välttää epätyydyttäviä investointeja pidemmällä aikavälillä.

Käynnissä on myös aloitteita siviili- ja sotilasalan synergioiden edistämiseksi EU:n politiikkatoimien pohjalta sellaisilla aloilla kuin tutkimus, kyberturvallisuus, ilmailu, rajavalvonta, meriturvallisuus ja avaruus. Hyvä esimerkki monialaisemmista aloitteista on komission, Euroopan puolustusviraston ja jäsenvaltioiden sopima mekanismi, jolla käynnistetään puolustus- ja hybridistandardien kehitystyö kaksikäyttötuotteita varten. Tällaisilla toiminnoilla voi olla myönteisiä heijastusvaikutuksia myös sotilaallisen liikkuvuuden helpottamiseen.

Jäsenvaltiot ovat lisäksi viemässä eteenpäin useita hankkeita Euroopan puolustusviraston puitteissa:

-Vuonna 2014 neljätoista jäsenvaltiota päätti käynnistää Euroopan puolustusviraston yhteydessä erillisen hankkeen, jossa keskitytään EU:n multimodaaliseen liikennekeskukseen (Multimodal Transport Hub). Kyseiset jäsenvaltiot ovat havainneet tarpeen koordinoida sotilaallisia kuljetuksia aiempaa paremmin. Parhaillaan kehitetään multimodaalista liikennekeskusverkostoa (M2TH-verkosto) helpottamaan joukkojen nopeita siirtoja. Apuna käytetään yhdenmukaistettuja säännöksiä, menettelyjä ja prosesseja sekä hyödynnetään resurssien ja infrastruktuurin yhteiskäyttöä ja jakamista Euroopassa. Keskeistä tässä hankkeessa on siirtojen keskitetty koordinointi, sijaintipaikkojen fyysisen verkoston määrittäminen ja tarjottavien palvelujen yksilöiminen. Tässä kaikessa noudatetaan yksinkertaistettuja ja yhdenmukaistettuja menettelyjä EU-lainsäädännön ja kansallisten lainsäädäntöjen rajoissa. Muutkin jäsenvaltiot ovat osoittaneet kiinnostusta liittyä tähän hankkeeseen.

-Aloite diplomaattisia selvityksiä koskevasta sopimuksesta on toinen esimerkki Euroopan puolustusviraston puitteissa toteutettavasta ohjelmasta. Aloite johti tekniseen sopimukseen diplomaattisista selvityksistä vuonna 2012. Osallistuvia jäsenvaltioita on nykyään 16. Teknisessä sopimuksessa yhdenmukaistetaan hallinnolliset menettelyt (lomakkeet ja määräajat), ja se tarjoaa mahdollisuuden myöntää selvitykset ennalta. Kaikki osallistuvat jäsenvaltiot ovat päättäneet, että ne myöntävät selvityksen, ja näin ollen tekninen sopimus mahdollistaa täysimääräisesti päivittäiset kiireelliset sotilaalliset ilmakuljetukset useimmissa tavanomaisissa tapauksissa.

Myös Nato kehittää parhaillaan toimintoja sotilaallisen liikkuvuuden helpottamiseksi. Näihin sisältyvät oikeudelliset välineet vapaiden siirtojen helpottamiseksi sekä toimenpiteet, joilla lisätään tilannetietoisuutta infrastruktuurista ja parannetaan ilmateitse tapahtuvia nopeita kuljetuksia sekä siviilivalmiutta ja kriisinsietokykyä.