KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE saavutettuihin tuloksiin perustuvasta unionin varoja koskevasta arvioinnista /* COM/2012/0675 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE saavutettuihin tuloksiin perustuvasta unionin varoja koskevasta arvioinnista 1. Johdanto SEUT-sopimuksen 318 artiklassa määrätään, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle unionin varoja koskevan arviointikertomuksen, joka perustuu erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston 319 artiklan nojalla antamien huomautusten perusteella toteutetuista toimista saavutettuihin tuloksiin. Tämä kertomus on järjestyksessä toinen, ja se koskee varainhoitovuotta 2011[1]. Varainhoitovuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä Euroopan parlamentti kehotti komissiota ”tarkastelemaan uudelleen meno-ohjelmien tehokkuuden arviointiin käyttämiään järjestelmiä voidakseen arvioida, tuovatko ne lisäarvoa ja vastinetta rahalle ja saavutetaanko niillä tavoitteet, joita varten ne on perustettu”[2]. Euroopan parlamentti pyysi lausunnon tilintarkastustuomioistuimelta, joka ehdotti kertomuksen soveltamisalan, tarkoituksen ja sisällön uudelleentarkastelua. Tämä uudelleentarkastelu olisi lähtökohtana komission, neuvoston ja parlamentin välisissä keskusteluissa siitä, miten kertomuksesta voitaisiin tehdä vastuuvapauden myöntävän viranomaisen kannalta hyödyllinen[3]. Komissio selvittää parhaillaan parlamentin huomautusten perusteella ja ottaen huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, miten kertomus voitaisiin suunnitella ja rakentaa niin, että siitä olisi vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle mahdollisimman paljon hyötyä. Selvitettävänä on myös menetelmä, jolla toiminnan tuloksellisuudesta voidaan raportoida vuosittain johdonmukaisesti ja luotettavasti. Lyhyellä tähtäimellä kertomuksessa on turvauduttava monivuotisen rahoituskehyksen ja komission vuotuisten raportointivälineiden seuranta- ja arviointijärjestelmien avulla saatuihin toiminnan tuloksellisuutta koskeviin tietoihin [4]. Kuten viime vuoden kertomuksessa todettiin[5], seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen valmistelu tarjoaa mahdollisuuden tehdä mukautuksia raportoinnin parantamiseksi tulevaisuudessa, erityisesti tuloksellisuutta koskevan tiedon tuottamisen osalta. Tulevien kertomusten laadintaa varten on otettu huomioon monenlaisia tarkoitusta, laajuutta ja ajoitusta koskevia kysymyksiä: · Merkityksellisen menojen vaikuttavuutta ja tehokkuutta koskevan vuotuisen arvioinnin tekeminen budjettivallan käyttäjälle. Kertomuksessa olisi mainittava, ovatko rahoitusohjelmat raiteillaan vai tarvitaanko mukautuksia. · Ohjelmien laajuudessa ja sisällössä on suuria eroja. Jotta tämä olisi hallittavissa, on sovittava yhteisestä kehyksestä eli keskeisistä tavoitteista ja indikaattoreista, joiden perusteella ohjelmien tavoitteisiin ja kriteereihin – kuten vaikuttavuuteen, tehokkuuteen ja EU:n lisäarvoon – liittyviä tuloksia seurataan ja niistä raportoidaan. Tämän kehyksen olisi oltava johdonmukainen suhteessa komission vuotuisen raportoinnin välineisiin ja komission arviointityöhön. · Oikea-aikainen arviointeja koskeva raportointi ottaen huomioon, että parlamentilla on oltava kertomus käytössään talousarvion vuotuisen vastuuvapausmenettelyn yhteydessä. SEUT-sopimuksen 318 artiklassa arviointikertomus kytketään vastuuvapauden myöntämiseen. On selvästi tarpeen edelleen selventää vastuuvapauden myöntävän viranomaisen kanssa, miten arviointikertomus laaditaan vastuuvapautta koskevat päätöslauselmat huomioon ottaen. Ajoituksen osalta rahoitusohjelmien ensimmäisinä vuosina, joita vastuuvapausmenettely koskisi, pääpaino on rahoitettavien toimien käynnistämisessä. Vaikutuksia koskevat päätelmät olisivat mahdollisia vasta myöhemmin. Tämä johtuu siitä, että arvioinnit koskevat yleensä vähintään 3–5 vuotta aiemmin sidottuja varoja. Tilintarkastustuomioistuin on pyytänyt saada komission seuraavan varainhoitovuotta n-2 koskevan kertomuksen huomattavasti aikaisemmin, jotta tilintarkastustuomioistuin voi ottaa sen huomioon omassa vastuuvapautta koskevassa vuosikertomuksessaan. Jos pyyntö täytetään, tulosten raportointiin jää vielä vähemmän aikaa. Myös tämän arviointikertomuksen ja vuotuisten toimintakertomusten valmistelun ja laatimisen ajoituksen välistä yhteyttä on tarkasteltava uudelleen. On tärkeää löytää sopiva tasapaino varhaisen raportoinnin ja tulosten hyödyllisen arvioinnin välillä. Konseptia koskeva työ on alkanut ja tulevien arviointikertomusten olisi perustuttava sovittuun kehykseen. Tässä arviointikertomuksessa esitetään tuloksellisuuteen liittyvät tiedot, jotka on vuonna 2011 saatu käyttöön kaikkien tärkeimpien budjettikohtien rahoituksesta. Arviointikertomuksessa on otettu huomioon huomautukset, joita parlamentti, joka kehotti kattavampaan lähestymistapaan[6], ja tilintarkastustuomioistuin[7] ovat esittäneet. Kertomuksessa esitetään: · EU:n lisäarvoa, vaikuttavuutta ja tehokkuutta koskevat keskeiset kysymykset ja mainitaan tarvittaessa monien käytettävissä olevien väliarviointikertomusten luonteesta johtuvat rajoitukset; · tietoja, jotka vaikuttavat osaltaan ohjelmien hallinnointiin tehtäviin muutoksiin, joilla voitaisiin parantaa niiden lopullisia vaikutuksia; · esimerkkejä arviointituloksista, jotka ovat vaikuttaneet vuosien 2014–2020 monivuotista rahoituskehystä koskevien komission ehdotusten muotoiluun. Esimerkit osoittavat, miten arvioinnit ovat vaikuttaneet ohjelmien yksinkertaistamiseen, parantaneet ohjelmien seuranta- ja arviointijärjestelmiä ja vaikuttaneet politiikan suunnitteluun. Liitteenä olevassa valmisteluasiakirjassa on kutakin budjettikohtaa koskevat tiivistelmät arvioinneista[8] sekä linkit vuotuisista toimintakertomuksista[9] ja toimintoselvityksistä[10] saatuihin arviointitietoihin. 2. Yhteenveto tuloksista Tässä kertomuksessa käytetään tuloksellisuuteen liittyvien tietojen päälähteenä vuonna 2011 valmistuneita arviointeja (yhteensä 118). Kertomuksessa esitetään budjettiotsakkeittain rahoitusohjelmia koskevista arviointituloksista yhteenvedot, joissa tuodaan esiin EU:n tuoma lisäarvo, painopiste ja johdonmukaisuus, vaikuttavuus ja tehokkuus sekä organisatorisia seikkoja. Kertomuksessa mainitaan, jos arvioinneissa on annettu suosituksia parannusten tekemiseksi. Tämä osio vastaa vuosien 2007–2013 rahoituskehyksen rakennetta. Otsake 1 a – Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky Yritystoiminta Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma (CIP) käsittää yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelman, tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelman ja Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman. [11] Väliarvioinnissa[12], joka kohdistui kaikkiin kolmeen ohjelmaan, tarkasteltiin vaikutuksia ja EU:n lisäarvoa. Siinä todetaan, että ohjelma kokonaisuudessaan ja sen osat ovat kaikki tuloksellisia ja tavoitteet voidaan niillä saavuttaa. [13] Ohjelma arvioitiin erittäin merkitykselliseksi, asianmukaisesti organisoiduksi, vaikuttavaksi ja tehokkaaksi. Arvioinnissa todettiin olevan mahdollista lisätä osaohjelmien välistä synergiaa ja parantaa strategista ohjausta. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta on tullut merkittävä keino edistää innovointia. Sen toimenpiteillä on pystytty luomaan tai säilyttämään yli 186 000 työpaikkaa. Sillä on tuettu 134:ää ekoinnovointihanketta kierrätyksen, ympäristöystävällisen liiketoiminnan alalla, elintarvike- ja juoma-alalla sekä rakennusalalla. Kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuen ja pk-yritysten lainojen ja mikroluottojen takausjärjestelmän (SMEG) katsottiin olevan pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) tarpeiden kannalta merkityksellisiä. EU:n tuoman lisäarvon osalta niiden katsottiin vastaavan sellaiseen rahoituksen kysyntään, jota ei muuten olisi saatu tyydytettyä. Yli 155 000:ta yritystä on vuosina 2007–2011 tuettu ohjelman rahoitusvälineistä 11,4 miljardin euroa takauksilla ja 2,2 miljardin euron riskipääomasijoituksilla. Yritys-Eurooppa-verkostoa (Enterprise Europe Network) on hyödyntänyt joka vuosi yli 2 miljoonaa pk-yritystä, joista puolet on halunnut päästä uusille markkinoille tai kehittää uusia tuotteita. Erasmus nuorille yrittäjille -ohjelman[14] väliarvioinnissa[15] todettiin ohjelmalla olevan merkittävät mahdollisuudet luoda työpaikkoja. Puolet ohjelmaan osallistuneista uusista yrittäjistä kertoi todennäköisesti palkkaavansa uuden työntekijän vaihdon seurauksena, vaikka on vaarana, että kyseisistä henkilöistä tulee kilpailijoita. Kustannukset ovat 7 500–8 500 euroa luotua työpaikkaa kohden, mikä kertoo kustannustehokkuudesta. Osallistuminen on lisääntymässä, ja hakemusten käsittelyn tehostumisen seurauksena vaihtoja on kuukausittain enemmän. Talous- ja rahoitusasiat Euratomin lainajärjestelyn[16] jälkiarviointi osoitti, että järjestelyn tavoitteet ovat edelleen päteviä ja vastaavat sen energiavarmuus- ja energiatoimitustavoitteita. Vuosina 1977–2003 järjestelystä yhteisrahoitettiin 21 prosenttia kaikista investoinneista uusiin laitoksiin ja luotiin 6 000 ammattitaitoa vaativaa työpaikkaa. Ilman näitä investointeja EU:n olisi pitänyt vuosittain tuoda energiaa 10 miljoonaa tonnia enemmän. Euratomin lainajärjestelyllä vaikutettiin osaltaan turvallisuuden parantumiseen Bulgariassa ja Romaniassa auttamalla maita saattamaan ydinlaitoksensa kansainvälisten normien mukaisiksi. Euratomin lainoilla on edistetty laajempaa uudistamista, johon kuuluvat käytöstäpoistorahastojen perustaminen, sähkötariffien uudistaminen jne. Lainajärjestelyn taloudellinen tuloksellisuus oli hyvä, sillä kaikki lainat on maksettu takaisin kokonaisuudessaan eikä EU:n talousarviotakaukseen ole turvauduttu. Liikkuvuus ja liikenne Euroopan laajuisten liikenneverkkojen ohjelman[17] väliarviointi[18] osoitti, että vaikka ohjelmalla on ollut tärkeä rooli EU:n liikenneverkon suunnittelussa ja liikkumistarpeiden tyydyttämisessä, ohjelman täytäntöönpano on viivästynyt. Vain muutamia ensisijaisia hankkeita on saatu päätökseen, ja keskeisiä osia – kuten valtioiden rajat ylittäviä osuuksia – puuttuu. Väliarvioinnissa todettiin, että Euroopan laajuinen liikenneverkko on pitkälti kansallisten ja usein huonosti yhteenliitettyjen liikenneverkkojen yhdistelmä enemminkin kuin täysin yhteentoimiva verkko. Useimmat ensisijaiset hankkeet keskittyvät raideliikenteeseen[19] muodostamatta kattavaa ja johdonmukaista verkkoa, jossa kaikki liikennemuodot kytkeytyvät toisiinsa. Vaikka painopiste on raideliikenteessä, yhtenäistä eurooppalaista rautatiealuetta ei ole, ja yhteentoimivuudessa on edelleen pullonkauloja ja merkittäviä esteitä. Ensisijaisilla hankkeilla ei ole saatu odotettuja vaikutuksia. Tämän arvioinnin perusteella komissio ehdotti Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevien hankkeiden uusia suuntaviivoja vuosiksi 2014–2020 osana Verkkojen Eurooppa -välinettä. Näissä ehdotetuissa suuntaviivoissa esitetään vaatimukset, joilla varmistetaan tehokkuus, yhteentoimivuus ja parempi hankesuunnittelu. Tavoitteena on toteuttaa eurooppalaisen infrastruktuurin ydinverkko vuoteen 2030 mennessä ja kattava verkko vuoteen 2050 mennessä. Vuoteen 2020 asti painopiste on osatekijöissä, jotka tuovat mahdollisimman paljon eurooppalaista lisäarvoa. Tällaisia ovat puuttuvat yhteydet rajanylityskohdissa, merkittävimmät pullonkaulat ja multimodaaliset solmukohdat. Marco Polo -ohjelman (2003–2010)[20] arvioinnissa[21] tuli esiin, että vaikka ohjelmasta saatavat ympäristöhyödyt voidaan laskea sadoiksi miljooniksi euroiksi[22], liikennemuotosiirtymää koskevia tavoitteita, jotka ilmaistaan maanteiltä lyhyen matkan meriliikenteeseen, rautatieliikenteeseen ja sisävesiliikenteeseen siirtyneinä tavaraliikenteen tonnikilometreinä, ei ole vielä täysin saavutettu. Markkinalähtöisenä ohjelmana Marco Polo on ollut erityisen herkkä markkinatilanteen ja talouskriisin vaikutuksille. Ohjelma on aivan omanlaisensa, ja sen rahoitus riippuu pitkälti tuloksista. Samaan aikaan sitä kuitenkin pidetään markkinoilla monimutkaisena välineenä. Edunsaajista 42 prosenttia katsoi, että niiden hankkeet olisivat varmasti edenneet myös ilman Marco Polo -rahoitusta. Lisäksi kuitenkin todettiin, että on liian aikaista tehdä kokonaisarviota Marco Polo II -ohjelman tuloksista, koska monet hankkeet ovat vielä kesken. Ottaen huomioon ohjelmasta saadut tulokset ja liikennepolitiikan kehityksen komissio on ehdottanut näiden havaintojen perusteella, että ohjelmaa jatketaan osana uutta Verkkojen Eurooppa -välinettä ja uutta TEN-T-ohjelmaa. Tietoyhteiskunta ja viestimet Safer Internet -ohjelman[23] väliarvioinnissa[24] todettiin, että ohjelma tuo lisäarvoa ja vastaa hyvin muuttuviin yhteiskunnallisiin kysymyksiin, sosiaalinen media ja verkkokiusaaminen mukaan lukien. Ohjelmasta on tuettu hankkeita, joita ei muuten olisi voitu rahoittaa. Sillä on ollut vaikutusta kansallisiin ja kansainvälisiin toimiin, ja tutkimuksia ja tuloksia on käytetty ja lainattu runsaasti. Ohjelmalle olisi etua pidemmän aikavälin rahoitusperspektiivistä ja strategisemmasta visiosta. Ohjelmaa koskevassa komission ehdotuksessa seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi (Verkkojen Eurooppa -väline) EU-rahoitukseen esitetään johdonmukaisempi ja läpinäkyvämpi lähestymistapa, joka tarjoaa varmuutta ja jonka on näin määrä houkutella enemmän rahoitusta yksityissektorilta. eContent plus -ohjelman[25] loppuarvioinnissa[26] todettiin, että ohjelma on parantanut digitaalisen sisällön saatavuutta, käytettävyyttä ja hyödynnettävyyttä Euroopassa ja helpottanut siten tiedon luomista ja levittämistä yleistä etua palvelevilla aloilla. Nämä ovat tärkeitä saavutuksia, koska laadukkaan digitaalisen sisällön kysyntä lisääntyy Euroopassa kansalaisten, opiskelijoiden, tutkijoiden, pk-yritysten ja muiden yritysten keskuudessa. Arvioinnissa suositeltiin Euroopan tason tuen jatkamista eurooppalaisen digitaalisen sisällön saatavuuden parantamiseksi. Jotta EU:n lisäarvo olisi mahdollisimman suuri, ehdotettiin, että rahoitus kohdennetaan sellaisille osa-alueille, joilla kehitys on todennäköisesti hidasta ja kielelliset ja kulttuuriset esteet rajoittavat sisällön käyttöä. Energia Älykäs energiahuolto Euroopassa II -ohjelman (IEE)[27] loppuarvioinnissa[28] todettiin, että ohjelma vastasi hyvin politiikan painopisteitä ja edisti EU:n tavoitteita lisäämällä energiatehokkuutta ja uusiutuvan energian käyttöä. Ohjelmassa on keskitytty parhaiden käytänteiden ja valtioiden rajat ylittävän toiminnan kehittämiseen. Arvioinnissa todettiin, että ohjelma vastasi kestävään energiaan liittyviin tarpeisiin ja ongelmiin mutta muut kuin teknologiset esteet rajoittavat edelleen EU:n energiatavoitteiden saavuttamista. Jotta voitaisiin madaltaa taloudellisia esteitä, jotka haittaavat kestävien energiamuotojen käyttöönottoa, arvioinnissa suositeltiin, että lisätään sellaisten toimien rahoitusta, jotka edistävät innovatiivisia tekniikoita, prosesseja ja tuotteita. Tämä havainto on saanut vahvistusta IEE II -ohjelman seuraajan ennakkoarvioinnissa, jossa todettiin, että kustannustehokkain vaihtoehto olisi jatkaa ohjelmaa, lisätä sen määrärahoja ja painottaa enemmän toimia, joilla tuetaan politiikan toteuttamista, valmiuksien kehittämistä ja investointeja. IEE II ‑ohjelman vaikutus voisi myös olla suurempi, jos suurempi osa toimista olisi kohdistettu energia-alan pieniin ja keskisuuriin toimijoihin ja jos ohjelma kytkeytyisi paremmin rakennerahastoihin. Tähän ongelmaan puututaan seuraavaa ohjelmaa koskevassa komission ehdotuksessa. Arviointi osoitti myös, että kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston työ hallinnoinnin yksinkertaistamiseksi saattaisi lisätä hankkeiden vaikuttavuutta ja että toimeenpanovirastoa pidettiin yleisesti tehokkaana. Euroopan energia-alan elvytysohjelman (EERP)[29] väliarvioinnissa[30] todettiin, että rahoitusta ei aina käytetty niin nopeasti kuin oli kaavailtu. Ohjelman yleisillä tavoitteilla ja resursseilla on ollut merkitystä talouden elpymisen ja energiapolitiikan kannalta. Ohjelman avulla on mahdollista luoda työpaikkoja lyhyellä aikavälillä, ja sillä on hyvät mahdollisuudet parantaa pitkällä aikavälillä työllisyyttä ja kilpailukykyä. Jotkin jo loppuun saatetut hankkeet ovat jo edistäneet toimitusvarmuutta, kilpailukykyä, kasvihuonekaasujen vähenemistä ja sisämarkkinoiden toteuttamista. Joissakin tapauksissa hankkeiden käynnistyminen on kestänyt suunniteltua pidempään. Tämä on johtunut osittain rahoituksesta ja vaikeuksista, joita laajoihin infrastruktuurihankkeisiin liittyy. Komissio on ottanut arvioinnin tulokset huomioon energiainfrastruktuurien suuntaviivoja koskevassa ehdotuksessaan, jolla pyritään parantamaan ohjelman toteutusvauhtia merkittävästi. Ehdotus sisältää säännöksiä, joilla pyritään nopeuttamaan lupien myöntämismenettelyjä nimeämällä yksi kansallinen viranomainen hallinnoimaan lupien myöntämistä, asettamalla lupapäätöksille kolmen vuoden määräaika ja lisäämällä läpinäkyvyyttä ja yleisön osallistumista. Tutkimus Vuonna 2011 seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman[31] hyväksyttyjen ehdotusten osallistujista 40 prosenttia tuli korkea-asteen ja keskiasteen koulutussektorilta eli lähinnä yliopistoista, 26 prosenttia teollisuudesta ja 23 prosenttia tutkimuslaitoksista. Pk-yritykset ovat saaneet 16,3 prosenttia[32] Yhteistyö-erityisohjelman rahoituksesta, kun alun perin pyrittiin siihen, että pk-yritysten osuus olisi vähintään 15 prosenttia. Puiteohjelmassa on osallisena 169 maata, mikä kertoo ohjelman olevan hyvin kansainvälinen. Helmikuuhun 2012 mennessä oli allekirjoitettu yli 14 000 avustussopimusta ja yli 1 000 hanketta oli saatu päätökseen. Päätökseen saatettujen hankkeiden loppuraporttien perusteella kussakin hankkeessa on tuotettu keskimäärin kahdeksan julkaisua, joista neljä on julkaistu avoimesti verkossa[33]. Seitsemännen puiteohjelman hankkeissa on luotu kokoaikaiseksi muutettuna keskimäärin 22 välitöntä työpaikkaa[34]. Vuonna 2011 tehdyissä arvioinneissa[35] korostetaan, että puiteohjelmiin on onnistuttu saamaan mukaan Euroopan parhaat tutkijat ja tutkimuslaitokset, poimimaan esiin nousevia tieteenaloja ja säilyttämään EU:n kilpailukyky tutkimustavoitteiden asettamisessa. Arviointiselvitykset[36] osoittavat, että seitsemäs puiteohjelma edistää merkittävästi Euroopan laajuisten kumppanuuksien kasvua ja vahvistumista. Joissakin arviointiselvityksissä on arvokasta näyttöä puiteohjelmien vaikutuksesta kehitettäessä innovatiivisia tuotteita, prosesseja ja palveluja, joilla on vaikutusta kilpailukykyyn ja työpaikkojen luomiseen. Selvitys puiteohjelmien pitkän aikavälin vaikutuksista osoitti, kuinka moninaisia vaikutukset analysoiduilla tutkimusaloilla ovat ja kuinka EU:n on esimerkiksi tullut mahdolliseksi kilpailla maailman muiden T&K-huippujen kanssa kvanttitekniikkaan perustuvassa tietojenkäsittelyssä ja laskennassa tai kuinka puiteohjelmat ovat auttaneet Euroopan tutkimusyhteisöä saamaan johtoaseman stratosfäärin otsonin tutkimuksessa. Lisäksi selvityksessä tuodaan esiin tahattomampia vaikutuksia, kuten yhteisöjen syntyminen, uusien tutkimusalojen luominen ja henkilövaihto tiedemaailman ja yritysten välillä. Lisäksi todettiin, että puiteohjelma-arvioinnit ovat ajan myötä parantuneet, mutta niitä vaivaa edelleen panosindikaattorien vallitsevuus ja tuotos- ja vaikutusindikaattorien vähyys. Komission tuore Horisontti 2020 -ehdotus tarjoaa kehittyneemmän analyyttisen kehyksen. Siinä esitetään koko ohjelmalle ja sen eri osille johdonmukainen toimintalogiikka sekä ohjelmatavoitteiden hierarkia ja luettelo tärkeimmistä indikaattoreista, joilla Horisontti 2020 -ohjelman tuloksia ja vaikutuksia voidaan mitata. Lisäksi ehdotuksella on tarkoitus yksinkertaistaa säännöksiä, jotta osallistujien hallinnollista taakkaa voidaan helpottaa, menettelyjä ja sääntöjä virtaviivaistaa, varmistaa johdonmukaisuus välineiden välillä ja soveltaa uutta riskin ja luottamuksen tasapainoa. Erityistä huomiota kiinnitetään pk-yritysten osallistumiseen. Koulutus ja kulttuuri Elinikäisen oppimisen ohjelman (2007–2013)[37] väliarviointi[38] kattaa kaikki neljä alakohtaista ohjelmaa sekä ns. poikittaisohjelman ja Jean Monnet -ohjelman, joilla tuetaan valtioiden rajat ylittävää liikkuvuutta, kumppanuuksia ja muita yhteistyöhankkeita kaikilla koulutusaloilla, joita elinikäisen oppimisen ohjelma koskee. Arvioinnissa vahvistetaan, että entistä yhdennetympi lähestymistapa on lisännyt ohjelmien tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Etenkin hallinnossa ja PR-toimissa on voitu hyödyntää merkittäviä synergiaetuja. Ohjelmaa pidettiin kuitenkin erittäin monimutkaisena, koska siihen kuuluu noin 70 tointa ja liikaa tavoitteita, eivätkä eri tasot oli useinkaan yhteydessä toisiinsa. Elinikäisen oppimisen ohjelma on edennyt onnistuneesti kohti asetettuja tavoitteita. Jopa 96–100 prosenttia ohjelmalle varatuista varoista käytettiin ensimmäisten täytäntöönpanovuosien aikana. Institutionaaliset edunsaajat ovat tuoneet esiin hyötyjä, joita opetuksen ja koulutuksen sisällön ja käytäntöjen paranemisesta on saatu. Arvioinnissa todettiin ohjelmasta saatavan merkittävää eurooppalaista lisäarvoa, joka ilmenee tiiviimpänä politiikkayhteistyönä, vuorovaikutuksena osallistujamaiden välillä ja eurooppalaisen ulottuvuuden voimistumisena. Arvioinnissa havaittiin kuitenkin se riski, että jotkin ohjelman määrälliset tavoitteet (esimerkiksi liikkuvuus ja Grundtvig) jäävät ehkä saavuttamatta riittämättömän rahoituksen vuoksi, ja että tuloksia täytyy valtavirtaistaa politiikkaan paremmin, jotta ohjelman vaikuttavuutta voidaan parantaa. Näiden havaintojen perusteella vuosia 2014–2020 koskeviin komission ehdotuksiin sisältyy elinikäisen oppimisen ohjelman integrointi Youth in Action -ohjelmaan ja erilaisiin kansainvälisiin yhteistyöohjelmiin. Tarkoituksena on luoda yksi yksinkertaistettu ja virtaviivaistettu järjestelmä, jolla johdonmukaista lähestymistapaa elinikäiseen oppimiseen voidaan edelleen kehittää ja näin parantaa kustannus- ja muuta tehokkuutta. Lisäksi on tarkoitus hyödyntää aiemmin erillisten ohjelmien yhtäläisyyksiä kaikilta osin ja varmistaa, että tiettyjen osa-alueiden toiminta saavuttaa tarvittavan kriittisen massan pitkäaikaisen vaikutuksen aikaansaamiseksi. Määrärahojen jakautumisessa eri toimien, tuensaajien ja maiden välillä on otettava paremmin huomioon tuloksellisuus ja mahdolliset vaikutukset parantamalla joustavuutta ja lisäämällä kannustimia. Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin (EIT)[39] arviointi koskee instituutin perustamista, sen toiminnan käynnistymistä ja alkuvaiheen toimia vuoteen 2010 saakka. Arvioinnissa todettiin, että EIT:n täytäntöönpano eteni suunnitellusti ja oli jopa edellä aikataulusta valittaessa ensimmäisiä osaamis- ja innovointiyhteisöjä. Määrärahoja pidettiin riittävinä, ja osaamis- ja innovaatioyhteisöjen vipuvaikutus on ollut hieman suurempi kuin odotettiin. Osaamis- ja innovaatioyhteisöt ovat saaneet lisärahoitusta muun muassa kumppanin omista varoista (49 prosenttia), kansallisista ja alueellisista varoista (21 prosenttia) ja muista EU:n lähteistä (7 prosenttia). Johtopäätös oli, että EIT luo runsaasti EU-lisäarvoa. Otsake 1 b – Kasvua ja työllisyyttä edistävä koheesio Työllisyys- ja sosiaaliasiat Arvioinnissa[40], joka koskee Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tukea sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi, havaittiin, että jäsenvaltiot aloittivat sukupuolten tasa-arvoa koskevien toimien toteuttamisen hitaammin kuin ESR:n toimenpideohjelmien muiden osien toteuttamisen. Joissakin jäsenvaltioissa tämä oli seurausta talouskriisistä, jonka vuoksi huomiota ja resursseja siirtyi sukupuolten tasa-arvon tavoitteesta työmarkkinapolitiikkaan ja työttömyyden vähentämiseen. Kaikki jäsenvaltiot kuitenkin ottavat sukupuolten tasa-arvon ESR:n toimenpideohjelmissaan huomioon, vaikkakin vaihtelevassa määrin. Joissakin tapauksissa ESR on kyseisten toimien ainoa rahoituslähde. Arvioinnissa todettiin, että vaikka ESR:n tukitoimissa keskitytään keskeisiin kysymyksiin, jäsenvaltioilla on taipumus keskittyä tarjontapuoleen – eli naisten työvoimaosuuteen ja heidän valmiuksiinsa kilpailla työmarkkinoilla – ennemminkin kuin sukupuolten välisen epätasa-arvon keskeisiin näkökohtiin ja syihin (esim. koulutuksen eriytyminen, työn organisointi, kulttuuriset ja sosiaaliset stereotypiat). Arvioinnin johtopäätös oli, että ohjelmat toivat lisäarvoa valmiuksien parantamiseen ja tukivat sukupuolten tasa-arvon sisällyttämistä useimpien jäsenvaltioiden poliittisiin tavoitteisiin. Arvioinnissa, joka on tehty ESR:n tuesta työmarkkinoille pääsyn parantamiseksi ja maahanmuuttajien ja etnisten vähemmistöjen sosiaalisen osallisuuden lisäämiseksi (2000–2006), vahvistettiin, että ESR:llä oli myönteinen vaikutus autettaessa maahanmuuttaja- ja vähemmistötaustaisia henkilöitä ylittämään työmarkkinoille pääsyn esteet, parantamaan kielitaitoa ja vahvistamaan työllistettävyyden edellyttämiä perustaitoja. Järjestelmien ja rakenteiden osalta julkisten laitosten valmiudet integroida vähemmistötaustaisia henkilöitä ovat vahvistuneet. ESR on täyttänyt tällä politiikanalalla merkittävän rahoitusvajeen. Se on tuonut kohdennettua lisärahoitustukea, jota ei olisi muutoin ollut saatavilla. ESR:stä ja erityisesti Equal-ohjelmasta[41] on tuettu laajempia kohderyhmiä kuin valtioiden budjeteista yleensä. Maahanmuuttajien ja vähemmistöjen osallistuminen oli huomattavasti runsaampaa vuosina 2007–2013 kuin vuosina 2000–2006 (1,19 miljoonaa eli noin 8,7 prosenttia kaikista ESR:n edunsaajista). Seuraavan sukupolven rakennerahastoja koskevassa komission ehdotuksessa olisi yksinkertaistettava menettelyjä ja parannettava synergiaa Euroopan aluekehitysrahaston, koheesiorahaston, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston sekä tulevan Euroopan meri- ja kalatalousrahaston kanssa. Tulevan Progress-ohjelman (sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskeva Euroopan unionin ohjelma) ennakkoarvioinnissa korostettiin, että on tarpeen lisätä EU:n toimien johdonmukaisuutta työllisyys- ja sosiaalialalla tuomalla Progress- ja Eures-ohjelmat sekä eurooppalainen Progress-mikrorahoitusjärjestely yhteen ja kehittämällä niiden yhteistä toteuttamista. Lisäksi uuden ohjelman todettiin antavan mahdollisuuden yksinkertaistaa täytäntöönpanoa yhteisin säännöksin, jotka kattavat muun muassa yhteiset yleistavoitteet, yhteiset toimenpidetyypit sekä raportoinnin ja arvioinnin järkeistämisen. Aluepolitiikka Aluepolitiikkaa toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden ja ohjelmien toteuttamisesta vastaavien alueiden kanssa. Ohjelmissa yhdistetään EU:n, jäsenvaltioiden ja alueiden resursseja ja pyritään saavuttamaan taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus. Myös arviointi tehdään yhteistyössä. Arviointinäyttöä käytetään aina, kun sitä tulee saataville. Todennäköisimmin se johtaa politiikan muuttamiseen, jos samansuuntaista näyttöä saadaan useista arvioinneista. Arviointinäyttö kaudelta 2000–2006 (ohjelmat olivat käynnissä vuoteen 2009) on otettu huomioon tulevaa politiikkaa (2014–2020) koskevissa ehdotuksissa, viidennessä koheesioraportissa vuonna 2010 ja monivuotista rahoituskehystä koskevissa ehdotuksissa vuonna 2011. Aiempina vuosina saatu näyttö sekä vuonna 2011 edelliseltä ja käynnissä olevalta ohjelmakaudelta kerätty näyttö on hyödynnetty myös Euroopan komission kannanotoissa tulevasta koheesiopolitiikasta kussakin jäsenvaltiossa ja siitä keskustellaan, kun uusista ohjelmista neuvotellaan. Prosessi jatkuu vuoden 2013 loppuun. Vuonna 2011 ohjelmakauden 2000–2006 jälkiarviointi oli vielä kesken. Myös käynnissä olevan kauden 2007–2013 toteutuksesta on saatu arviointihavaintoja. Arvioinnin tulokset vahvistavat, että komission ehdotukset ohjelmakaudelle 2014–2020 ovat oikeansuuntaisia. Jäsenvaltioiden kanssa tullaan keskustelemaan politiikkaa koskevista näkemyksistä, jotta ne voidaan ottaa huomioon tulevana vuonna laadittavissa uusissa ohjelmissa. Koheesiorahaston 2000–2006 jälkiarvioinnin osana saatiin vuonna 2011 päätökseen kolme tehtäväkokonaisuutta. Lopullinen yhteenveto on tarkoitus tehdä vuonna 2012. Kahdessa selvityksessä[42], jotka koskivat liikennettä ja ympäristöä, vaikutusten arviointiin käytettiin jälkeenpäin tehtyjä kustannus-hyötyanalyysejä. Vaikka arvioinnin päätelmänä oli, että on liian aikaista arvioida vaikutuksia kattavasti, menetelmää pidettiin sopivana ja sitä käytetään tulevaisuudessakin. Kaikissa liikennehankkeissa saatiin rahoille vastinetta ja koheesiorahaston rahoitusosuus oli tarpeen taloudellisten etujen saamiseksi. Ympäristöhankkeiden analyysi osoitti, että monet ympäristöinfrastruktuurihankkeet toteutettiin lainsäädännön vaatimusten täyttämiseksi. Kustannukset olivat suuremmat kuin mitattavissa olevat hyödyt, mutta hankkeet edistivät merkittävästi ympäristötietoisuutta ja institutionaalista oppimista. Näistä arvioinneista ja aiempina vuosina tehdyistä EAKR:n yhteisrahoittamia liikenne- ja ympäristöhankkeita koskevista arvioinneista saaduista tärkeistä opeista keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa, ja ne antavat aineksia tulevan politiikan suunnitteluun. Aluepolitiikan yritys- ja innovaatiotukea koskevista arvioinneista[43] on saatu lisänäyttöä, joka vahvistaa, että komission ehdotus, jonka mukaan suuret yritykset jätetään tulevaisuudessa EAKR:n yleisten tukijärjestelmien ulkopuolelle, on oikea. Yritystuen vaikutuksen todettiin olleen suurin silloin, kun tuki oli suunnattu pienemmille yrityksille. Selvitys innovointituesta Saksassa[44] osoitti, että T&K-avustukset vaikuttivat moniin toimenpiteisiin olemassa oleviin tuotteisiin ja prosesseihin kohdistuvasta innovoinnista uusien kehittämiseen. Tarvitaan lisää tutkimusta sen selvittämiseksi, olisivatko pienemmät avustukset ajan myötä vaikuttavampia kuin suuret ja millä tavoin lainoja voitaisiin käyttää parhaalla mahdollisella tavalla avustusten sijaan. Asiantuntija-arviointiverkosto (Expert Evaluation Network), joka raportoi vuosittain aluepolitiikan tuloksellisuudesta kuluvalla ohjelmakaudella, on todennut ohjelmien toteutuksen viivästymisen lisäävän vaaraa, että varojen käyttö menee vaikuttavuuden edelle. On kuitenkin merkkejä toteutuksen nopeutumisesta, saavutusten lisääntymisestä ja jäsenvaltioiden tekemien arviointien laadun yleisestä paranemisesta. Verkoston laatimista uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevista asiakirjoista käy ilmi, että EU:n tuki on hyvin vähäistä suhteessa kansalliseen rahoitukseen. Tämä saa miettimään, tuoko tuki lisäarvoa. Alan investointeja on tarpeen analysoida huolellisesti tapauskohtaisesti, jotta rahoille saadaan vastinetta. Kaiken kaikkiaan vuonna 2011 tehdyistä arvioinneista saatu näyttö osoitti, että on tarpeen vahvistaa nykyisen ja tulevan politiikan tuloshakuisuutta ja että jäsenvaltioiden on tarpeen tehdä enemmän arvioita politiikan vaikutuksista. Nämä tekijät ovat tulevaisuutta koskevien komission ehdotusten keskiössä. Otsake 2 – Luonnonvarojen suojelu ja hallinta Maatalous ja maaseudun kehittäminen Arvioinnissa suoran tuen vaikutuksista tuloihin[45] vahvistui, että suorat maksut ovat lisänneet viljelijöiden tuloja ja niillä on ollut tärkeä rooli maataloustulon synnyttäjinä. Tämä koskee erityisesti laiduneläinten (nautakarja, lampaat ja vuohet) kasvatusta, peltoviljelyä harjoittavia tiloja, niiden yhdistelmiä ja maitotiloja. Suorilla maksuilla on supistettu eroa pienten ja suurten tilojen keskimääräisessä maataloustulossa työvoimayksikköä kohden. Viljelijöille tulotukea antavien suorien tukien tehokkuus oli melko korkea, joskin eri alueiden välillä oli merkittäviä eroja. Sokerialalla sovellettavien yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) toimenpiteiden arvioinnissa[46] tuli esiin, että vuoden 2006 sokeriuudistus nopeutti merkittävästi alan rakenneuudistusta. Satojen paraneminen nopeutui, kuten myös tuotannon keskittyminen isommille tiloille. Vaikka uudistuksen yleiset tavoitteet[47] onkin saavutettu, kiintiöihin ja viitehintoihin perustuvan järjestelmän hallinnointi on edelleen monimutkaisia. Maitoalalla sovellettavien YMP:n uudistustoimenpiteiden arvioinnissa[48] tuli esiin, että maitoalan politiikka osaltaan supisti rakenteellista ylitarjontaa vuodesta 2004 alkaen. Maitoalan tukipolitiikan kokonaiskustannukset vähenivät markkinoiden tasapainottuessa. Tuottajien tulotaso pysyi entisellään arviointitietojen kattamalla ajanjaksolla, ja tuotannon joustavuutta ja laajentamista koskevat tuottajien tarpeet tulivat tyydytetyiksi. Uudistus lisäsi hallinnollista taakkaa ja hintariskiä. Arvioinnissa suositeltiin joustavampia välineitä, joilla maailmanmarkkinoiden kehitykseen voidaan vastata. Lammas- ja vuohialaan sovellettavien YMP:n uudistustoimenpiteiden arvioinnissa tuli esiin, että uudistus on lisännyt tuottavuutta, vaikkakaan alan yleinen kilpailukyky ei ole parantunut. Italiassa ja Kreikassa erityisvaikeuksista kärsiville aloille myönnetyt tuet vähäisiä ja niiden vaikutus ovat olleet vähäisiä. Lampaanliha-alalla maaseudun kehittämisohjelmista tarjottavaa tukea pidetään ratkaisevana alan säilymisen kannalta. Lisäksi tuotantosidonnainen tuki tarjoaa sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä etuja tietyillä alueilla ja on tarpeen tuotannon ylläpitämiseksi herkillä alueilla. Maataloustuotteiden menekinedistämis- ja tiedotustoimista tehdyssä arvioinnissa[49] todetaan, että monia maita yhdistävän toiminnan tai kolmansissa maissa järjestettävien kampanjoiden toteuttaminen olisi vähemmän todennäköistä ilman EU:n rahoitusta. Vaikka sidosryhmät ovat innostuneita menekinedistämis- ja tiedotusohjelmista, jotka ovat osaltaan parantaneet imagoa ja lisänneet tietoisuutta EU:n maataloustuotteiden laadusta ja tuotantomenetelmistä, ohjelmien välitön taloudellinen vaikutus on tarpeen määrittää paremmin. Siipikarja- ja muna-alan poikkeuksellisten markkinatukitoimenpiteiden arvioinnissa todettiin, että EU:n yhteinen lähestymistapa, jolla puututaan voimakkaisiin markkinahäiriöihin (kuten kysynnän ja hintojen lasku kuluttajien luottamuksen kadottua lintuinfluenssan seurauksena) oli tarkoituksenmukainen. Vaikka toimenpiteillä ei voitu vakauttaa markkinoita lyhyellä aikavälillä, koska ne vaativat pitkän valmisteluajan, niillä kuitenkin varmistettiin, että merkittävä osa vakavista tulonmenetyksistä voitiin korvata kohtuullisen ajan kuluessa. Arvioinnissa todettiin, että komission olisi kehitettävä välineitä, joita voidaan käyttää nopeasti markkinoiden vakauttamiseen tällaisten kuluttajien luottamusta horjuttavien kriisien yhteydessä. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon komission lokakuussa 2011 tekemissä YMP:n uudistusehdotuksissa, esimerkiksi ehdotuksissa, jotka koskevat tuen irrottamista edelleen tuotantomääristä, ja ehdotuksissa maaseudun kehittämispolitiikan puitteista. Tulevaisuudessa seuranta ja arviointi on tarkoitus toteuttaa yhteisessä kehyksessä, jossa voidaan mitata YMP:n tuloksellisuutta kokonaisuutena, osana Eurooppa 2020 ‑strategiaa. Tätä varten on alettu kehittää politiikan tavoitteisiin liittyviä yhteisiä indikaattoreita. Meri- ja kalastusasiat Euroopan kalatalousrahaston (2007–2013) väliarvioinnissa[50] todettiin, että rahaston hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä oli alkuvaikeuksia, mutta ne toimivat nyt tyydyttävällä tavalla. Siirtyminen yhteen ainoaan toimintaohjelmaan on ollut EU:n tasolla edullista, mutta se on lisännyt hallintokustannuksia useimmissa jäsenvaltioissa. Paremmat tarkastus- ja valvontamenetelmät ovat pienentäneet taloudellisia riskejä, mutta hallinnollinen taakka on pienille jäsenvaltioille ja erityisesti uusille jäsenvaltioille edelleen liian suuri. Seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskityttiin tuotokseen eikä vaikutuksiin, eikä mitattavilla yksiköillä ollut yhteistä määritelmää. Indikaattoreita ei käytetty raportointiin eikä niitä tarkistettu järjestelmällisesti. Nämä havainnot on otettu huomioon ehdotuksessa EU:n meri- ja kalastuspolitiikan uudesta rahastosta (2014–2020). Tärkeimpiä muutoksia ovat rahoituspäätöksiä, raportointia, seurantaa ja arviointia koskevien hallinnollisten sääntöjen ja menettelyjen yksinkertaistaminen ja yhdenmukaistaminen; vahvempi yhteys yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) uudistuksen keskeisiin tavoitteisiin ottamalla käyttöön ehdollisuussääntöjä, tiiviimpi koordinointi muiden rahastojen kanssa ja parempi seuranta- ja arviointijärjestelmä, joka perustuu kaikille jäsenvaltioille yhteisiin indikaattoreihin. Otsake 3 a – Vapaus, turvallisuus ja oikeus Sisäasiat Komission kertomuksessa ja väliarvioinnissa ulkorajarahastosta[51] todettiin, että alkuvaikeuksista huolimatta rahastosta voitiin tavoitteiden mukaisesti kanavoida EU:n tukea ulkorajoille ja konsulinvirastoihin kohdistuviin investointeihin koko Schengen-alueen hyväksi. Investoinnit kansallisiin rajavalvonnan viestintäjärjestelmiin ja Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) ovat parantaneet turvallisuutta EU:n ulkorajoilla. Lisäksi investoinnit viisumitietojärjestelmän perustamiseen paransivat viisumihakemusten käsittelyprosessia. Huolimatta siitä, että rahasto on osaltaan parantanut rajaturvallisuutta ja uusien teknologioiden käyttöä, jäsenvaltiot ovat kyseenalaistaneet eräiden hankkeiden vaikuttavuuden ja tehokkuuden. Euroopan paluurahastoa (2008–2013) koskevassa komission kertomuksessa ja väliarvioinnissa osoitettiin, että rahasto on osaltaan auttanut kehittämään ja vakiinnuttamaan paluumenettelyjen hallinnointikäytäntöjä useissa jäsenvaltioissa. Sen avulla on muun muassa lyhennetty oleskeluaikaa vastaanotto- ja/tai säilöönottokeskuksissa ja lisätty vapaaehtoisen paluun valitsevien kolmansien maiden kansalaisten määrää. Tämän seurauksena nämä henkilöt ovat saaneet paremman kohtelun kuin siinä tapauksessa, että heidät olisi palautettu pakolla. Komission kertomuksessa ja väliarvioinnissa Euroopan kotouttamisrahastosta (2008–2013) todettiin, että alkuvaikeuksista huolimatta suurin osa jäsenvaltioista odotti saavansa suunnitellut toimet toteutettua ja saavuttavansa tavoitteet. Rahastolla oli todellista lisäarvoa, sillä se kohdentuu sellaisiin toimenpiteisiin ja ryhmiin, jotka eivät yleensä kuulu tavanomaisten rahoitusvälineiden soveltamisalaan. Useissa jäsenvaltioissa rahastosta tuettiin kattavan toimintakehyksen suunnittelua ja annettiin resursseja sen toteuttamiseen. Ohjelmiin liittyvää hallinnollista taakkaa olisi kuitenkin pienennettävä. Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan puiteohjelman (2007–2013)[52] väliarvioinnissa todettiin, että ohjelmalla on vaikutusta yleiseurooppalaisessa ulottuvuudessaan ja monien erilaisten toimien tukemisessa. Hallinnollisesti varsin raskailla hakumenettelyillä on saattanut olla kielteinen vaikutus hankkeiden toteuttamiseen. EU:n tuomaa lisäarvoa pidettiin kuitenkin suurena ja ohjelman yleistä täytäntöönpanoa pidettiin kohtuullisen onnistuneena. Komissio on ehdottanut sisäasioiden rahastojen ja ohjelmien vähentämistä vuosiksi 2014–2020 kuudesta kahteen, jotka olisivat turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto ja sisäisen turvallisuuden rahasto. Arvioinnin muutkin tulokset on otettu huomioon näissä komission ehdotuksissa. Oikeusasiat Yksityisoikeuden ohjelman[53] väliarviointi[54] osoitti, että tavoitteet olivat eurooppalaisen oikeuspolitiikan tukemisessa hyvin merkityksellisiä. Rahoitettujen toimien avulla kansalaisjärjestöt ja jäsenvaltiot voivat vaikuttaa tuloksellisesti EU:n lainsäädännön muotoiluun ja sen sujuvaan täytäntöönpanoon. Lisäksi ohjelmaa pidettiin rajallisista henkilöresursseista huolimatta tehokkaasti hallinnoituna. Väliarvioinnissa ehdotettiin yksityisoikeuden ohjelman ja rikosoikeuden ohjelman yhdistämistä uudessa monivuotisessa rahoituskehyksessä. Rikosoikeuden ohjelman[55] väliarvioinnissa todettiin, että tuetuilla toimilla puututaan tärkeisiin ongelmiin ja täydennetään kansallisia toimenpiteitä. Arvioinnissa tuli esiin myös tarve lisätä rahoituksen vaikuttavuutta parantamalla priorisointia, pyrkimällä lisäämään eurooppalaista lisäarvoa, parantamalla tiedotusta ja yksinkertaistamalla täytäntöönpanoa. Daphne III -ohjelman[56] väliarvioinnissa[57] todettiin, että ohjelma on erittäin merkityksellinen niiden ongelmien kannalta, joiden ratkaisemiseen se on luotu, mutta ohjelman ja politiikan kehityksen välisiä yhteyksiä voitaisiin vahvistaa. EU:n laajuisten kumppanuuksien edistämisessä ja johtavien organisaatioiden tasapainoisen maantieteellisen jakautumisen varmistamisessa on parantamisen varaa. Toimien toteuttamiseen varatuilla taloudellisilla resursseilla katsottiin olevan mahdollista rahoittaa laadukkaita hankkeita, sillä hankkeiden valintavaiheessa tehtävällä karsinnalla varmistetaan huomattava kilpailu hankkeiden välillä. Tulosten levittämistä voitaisiin parantaa. Perusoikeuksia ja kansalaisuutta koskevan ohjelman[58] väliarvioinnissa todettiin, että on liian aikaista tehdä johtopäätöksiä vaikutuksista, koska hankkeita on saatettu loppuun vasta vähän, mutta kaikki rahoitetut hanketyypit sopivat hyvin ohjelman tavoitteisiin ja prioriteetteihin. Laajempi eurooppalaisen ulottuvuuden huomioon ottava organisaatioiden tasapainoinen osallistuminen EU:n eri jäsenvaltioista ja tulosten levittäminen ovat osa-alueita, joita voitaisiin parantaa. Huumetorjuntaa ja -tiedotusta koskevan ohjelman[59] väliarvioinnissa[60] ei voitu tehdä johtopäätöksiä ohjelman vaikuttavuudesta, koska hankkeita oli saatu päätökseen vasta vähän. Ongelmia on heikommassa asemassa olevien ryhmien osalta ja hankkeiden pitkän aikavälin lisäarvon varmistamisessa. Rahoitusta todettiin tarvittavan lisää, ja EU:n huumausainestrategian tavoitteita tukevien erilaisten rahoitusvälineiden synergiaa on tarpeen vahvistaa. Arvioinnissa suositeltiin, että yhteistyötä muiden ohjelmien ja erityisesti kansanterveysalan ohjelman kanssa parannetaan, jotta vältetään päällekkäisyyksiä ja mahdolliset tuensaajat voivat kohdentaa hakemuksensa tehokkaammin. Otsake 3 b – Kansalaisuus Viestintä Euranet-verkoston[61] väliarviointi osoitti, että verkoston olemassaolo on lisännyt EU-asioiden käsittelyä ja nostanut toimituksellista tasoa. Ei ole todennäköistä, että EU-asioita käsittelevien uutisten ja ohjelmien lisääntyminen olisi kestävää ilman tätä rahoitusta. Toisaalta arvioinnissa tuli esiin esimerkiksi, että EU-asioiden käsittelyn osuus kaikesta ohjelmatuotannosta vaihtelee, eri kieliryhmät ovat epätasaisesti edustettuina verkostossa ja verkon kehittäminen on ollut hidasta, erityisesti kielellisen kattavuuden laajentamisen osalta. Näiden ongelmien jatkotoimenpiteenä seitsemän uutta radioasemaa on tuonut mukaan neljä uutta kieltä viidessä eri maassa ja ohjelmatuotantoa on keskitetty vahvemmin EU-aiheisiin. Hankkeen seuraavan vaiheen suunnittelua on mukautettu arvioinnin tärkeimpien päätelmien mukaisesti. Terveys ja kuluttajansuoja Kansanterveysalan ohjelman (2003–2008) jälkiarvioinnissa[62] todettiin, että kun kyseessä oli ensimmäinen kansanterveysalan ohjelma EU:n tasolla, oli ehkä hyvä rahoittaa monenlaisia toimia, mutta seuraavan sukupolven ohjelman kannalta on ratkaisevan tärkeää kohdentaa toimet täsmällisemmin tietyille aloille. Arvioinnissa kehotettiin keskittymään eurooppalaiseen lisäarvoon sekä valittaessa ensisijaisia aloja vuotuiseen työohjelmaan että päätettäessä hakemuksista. Myös jatko-ohjelman väliarvioinnissa[63] todettiin, että ohjelmassa olisi keskityttävä selvästi enemmän prioriteetteihin ja keskitettävä taloudellisia tukea, jotta EU:n lisäarvo olisi mahdollisimman suuri. Organisoinnin ja hallinnon osalta vahvistettiin, että käynnissä on prosessi, jossa määritetään vuotuisen työohjelman painopisteet ja varmistetaan, että ne vastaavat toimintaohjelman yleisiä tavoitteita. Prosessia ei kuitenkaan pidetä erityisen selkeänä tai johdonmukaisena. Yleisesti ottaen toimintaohjelman toimet vastaavat ohjelman tavoitteita, mutta on vielä liian aikaista arvioida tuloksia ja vaikutuksia. Suurimmalla osalla toimista arvioidaan olleen EU:n laajuisia vaikutuksia, ja suurin osa toimista olisi jäänyt toteuttamatta tai olisi toteutettu pienemmässä mittakaavassa ilman kansanterveysalan toimintaohjelman rahoitusta. Tapaustutkimusarviointi osoitti, että EU:n lisäarvo näkyi selvimmin ”parhaiden käytänteiden edistämisen” ja ”verkottumisen” osa-alueilla. Tehokkuuden osalta useimmissa toimissa odotettiin saatavan mittakaavaetuja, vaikkakaan tapoja mitata tätä ei ole määritelty selkeästi. Arvioinnissa todettiin, että hallinnoinnin ulkoistaminen terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle on parantanut tuloksellisuutta huomattavasti. Uudessa kansanterveysalan ohjelmassa on tarkoitus keskittyä pienempään määrään toimia, jotka osoitetusti tuovat EU:n tason lisäarvoa ja konkreettisia tuloksia ja vastaavat kartoitettuihin tarpeisiin tai puutteisiin. Uudella ohjelmalla pyritään myös parantamaan jäsenvaltioiden terveysalalla harjoittamaa yhteistyötä ja tukemaan kansallisen terveyspolitiikan uudistamista. Verotus ja tulliliitto Fiscalis-ohjelman väliarvioinnissa[64] tultiin siihen tulokseen, että ohjelma on vaikuttanut myönteisesti verotusjärjestelmien toimivuuden parantamiseen sisämarkkinoilla ja että sillä on merkitystä kansallisten viranomaisten kohtaamien haasteiden kannalta. Arvioinnissa todettiin, että ohjelma tarjoaa runsaasti EU:n lisäarvoa: ilman ohjelman yhteistyökehystä monia verotusyhteistyön saavuttamiseksi tarvittavia toimia ei olisi toteutettu lainkaan tai ne olisi toteutettu paljon myöhemmin tai paljon suuremmin kustannuksin ja huonommin tuloksin. Yleinen johtopäätös oli, että Fiscalis antaa rahalle vastinetta. Arvioinnissa tuotiin kuitenkin esiin, että ohjelman vaikuttavuus on ollut vähäisempää, kun tarkastellaan EU:n lainsäädäntöä koskevan ymmärryksen lisääntymistä ja petosten torjuntaa. Lisäksi suositeltiin, että perustetaan tuloksiin perustuva seuranta- ja arviointijärjestelmä. Ohjelman tuloksia olisi levitettävä paremmin, ja ohjelman toimien kannalta voisi olla hyödyllistä, jos mukana olisi laajempi sidosryhmäyhteisö. Tulliohjelman väliarvioinnissa korostui ohjelman vaikutus sisämarkkinoiden toimivuuteen. Ohjelma toi EU:n lisäarvoa tukemalla toimintoja, joita ei olisi toteutettu tai niihin olisi kulunut paljon enemmän resursseja ja aikaa ilman EU:n koordinointia ja taloudellista tukea. Ohjelmalla helpotettiin yhteistyön ja koordinoinnin lisäämistä kansallisten tullihallintojen välillä, mikä lisäsi tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa. Ohjelmaan kuuluvien yhteisten toimien tehokkuus arvioitiin hyväksi, mutta yhteistyö muiden julkisten ja yksityisten elinten kanssa turvallisuuden parantamiseksi ja petosten torjumiseksi on ollut huomattavasti vähäisempää. Ohjelman vaikutusta kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan helpottamiseen ei arvioitu hyväksi. Arvioinnissa todettiin, että tehokkuushyötyjä olisi voitu saada enemmän parantamalla tulosten levittämistä ja laajentamalla ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden osallistumista ja tukemista. Koulutus ja kulttuuri Youth in Action -ohjelman[65] väliarvioinnissa[66] todettiin, että ohjelma on kohdennettu vähäosaisiin nuoriin ja se on tähän mennessä onnistunut tavoitteiden saavuttamisessa. Ohjelma myötävaikuttaa EU:n nuorisopolitiikan tavoitteiden saavuttamiseen, ja se on edistänyt nuorten osallistumista tapahtumiin tukitoimien päätyttyä ja heidän työskentelyään kansalaisjärjestöissä sekä lisännyt liikkuvuutta. Toimille, joita Youth in Action -ohjelmasta tuetaan, ei todennäköisesti löytyisi rahoitusta muualta. Youth in Action -ohjelman varojen käyttöaste on korkea. Hallinnointikustannukset vaikuttivat suhteellisen suurilta mutta ohjelman luonteen vuoksi perustelluilta. Määrärahojen suuruus oli sopiva. Nuorisojärjestöihin ja kansallisiin virastoihin kohdistui kuitenkin edelleen suhteellisen raskas hallinnollinen rasitus, vaikka hallinnointivälineitä on parannettu huomattavasti. Osallistujien tyytyväisyysaste oli korkea, ja se vertautui myönteisesti jäsenvaltioissa organisoituihin nuoriso-ohjelmiin. Täytäntöönpanorakenteita pidettiin tehokkaina. Otsake 4 – EU maailmanlaajuisena toimijana Kehitys ja ulkosuhteet Tunisiaan[67] ja Maliin[68] kohdennettua talousarviotukea koskevissa pilottiarvioinneissa todettiin, että talousarviotuki on tuloksellinen väline maissa, joissa hallitus on sitoutunut vankkaan kehityspolitiikkaan. Tunisiassa talousarviotuki edisti talouden huomattavaa kasvua ja yksityissektorin kehitystä, mutta sillä olisi täytynyt voida puuttua paremmin köyhyyden vähentämiseen. Malissa tuella oli osuutta joihinkin koulutuksen ja terveydenhuollon alalla saatuihin hyvin myönteisiin tuloksiin. Talousarviotuella täydennetään muita tukimuotoja, erityisesti valmiuksien kehittämiseen tarkoitettuja tukia. Tuki ei vaikuta politiikkaan merkittävällä tavalla, mutta se voi toimia lisätukena politiikan täytäntöönpanossa. Tuen vaikutus on suurempi, kun se liittyy laajempiin poliittisiin ja taloudellisiin kumppanuuksiin. EU:n tuesta työllisyyden ja sosiaalisen osallisuuden tukemiseen kumppanimaissa[69] tehdyssä aihealuekohtaisessa arvioinnissa[70] todetaan, että vaikka työllisyys ja sosiaalinen osallisuus ovat kehitysyhteistyöpolitiikassa keskeisellä sijalla, niiden huomioon ottaminen kehitysohjelmissa on ollut vähäistä eikä ohjelmien suunnittelussa ole käytetty työllisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyviä indikaattoreita. Ammatillisen koulutuksen ulkopuolella hyvin harvat toimenpiteet koskivat työpaikkojen luomista. Uuden kehitysyhteistyön välineen (2014–2020) globaaleja julkishyödykkeitä ja haasteita koskevalla temaattisella ohjelmalla vastataan tarpeeseen painottaa enemmän inhimillistä kehitystä, johon kuuluvat terveys, koulutus, sukupuolten tasa-arvo, työllisyys, osaaminen, sosiaalinen suojelu ja sosiaalinen osallisuus sekä talouden kehitykseen liittyvät näkökohdat, kuten kasvu, työpaikat, kauppa ja yksityisen sektorin osallistuminen. Konfliktinestoon ja rauhanrakentamiseen suunnatun tuen[71] arvioinnissa[72] todettiin, että EU on merkittävästi lisännyt erikoistumistaan, lujittanut politiikkakehystään ja kehittänyt monia erilaisia rahoitus- ja muita välineitä. Komission lisäarvo näkyi puolueettomuudessa, luotettavuudessa (jatkuva läsnäolo), rahoituksen kriittisen massan saavuttamisessa, kyvyssä käyttää monenlaisia välineitä, pitkän aikavälin kokemuksessa ja uskottavuudessa, kun edistetään demokratiaa, rauhaa ja ihmisoikeuksia. Politiikan tasolla tehdyt käsitteelliset linjaukset eivät kuitenkaan aina olleet sovellettavissa toimintaan. EU:n olisi vahvistettava ja kehitettävä edelleen tukeaan konfliktinestoon ja rauhanrakentamiseen ja varmistettava, että sen antamaa taloudellista tukea täydennetään ja voimistetaan muulla tuella. EU:n yhteistyöstä merentakaisten maiden ja alueiden kanssa[73] tehdyn arvioinnin[74] johtopäätös oli, että EU:n tuki on ollut sopusoinnussa EU:n politiikan tavoitteiden kanssa, eli sillä on edistetty taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja tuotu näitä maita ja alueita taloudellisesti lähemmäs EU:ta. Kaupan osalta EU:n etuuskohtelu ei ole riittävästi kompensoinut taloudellisen toiminnan monipuolistamisen esteitä. Merentakaisten maiden ja alueiden osallistuminen alueellisiin ohjelmiin oli hyvin vähäistä, mikä johtuu siitä, että ne ovat syrjässä alueellisesta verkottumisesta, kustannukset ovat korkeat ja on myös kielivaikeuksia. Ilmastonmuutosta ja kriisinhallintaa koskevia tuloksia on hyvin vähän. Euroopan unionin vakautusvälineen kriisivalmiusosion arvioinnissa[75] todettiin, että vakautusväline on vaikuttanut merkittävästi EU:n kriisivalmiustoimien yleisen merkityksen, vaikuttavuuden ja tehokkuuden lisääntymiseen ja että vakautusväline vaikuttaa merkittävästi myös EU:n rauhan, turvallisuuden ja kehityksen arkkitehtuurin johdonmukaisuuteen sekä maailman rauhaan ja vakauteen. On todettu, että vakautusvälineellä kyetään nopeaan ja oikea-aikaiseen reagointiin kriisitilanteissa, mikä on ratkaisevan tärkeää. Humanitaarinen apu ja pelastuspalvelu Vuonna 2011 tehdyissä arvioinneissa todettiin, että komission toimilla on puututtu merkittäviin terveysriskeihin, alennettu kuolleisuutta parantamalla Kambodžassa olevien burmalaisten pakolaisten sairauksien hallintaa; reagoitu asianmukaisesti ja tuloksellisesti Zimbabwen koleraepidemiaan; tarjottu merkityksellisiä ja tarkoituksenmukaista monialaisia ohjelmia Ugandassa; ja osallistuttu aktiivisesti yleisiin eurooppalaisiin avustustoimenpiteisiin Haitin maanjäristyksen seurauksena. Haitissa ja Zimbabwessa tehdyissä arvioinneissa korostui tarve määritellä hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön niveltäminen aikaisemmassa vaiheessa. Tämä havainto tukee humanitaarista apua koskevia komission ehdotuksia, joissa hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön niveltämistä valtavirtaistetaan ja vahvistetaan johdonmukaisesti humanitaarisissa toimissa. Pelastuspalvelumekanismin ja pelastuspalvelun rahoitusvälineen (2007–2009)[76] arviointi osoitti, että molemmat ovat vaikuttaneet merkittävästi eurooppalaisen yhteistyön ja koordinoinnin edelleenkehittämiseen. Laajentuminen Arvioinnissa, jolla tuetaan liittymistä valmistelevien rahoitusvälineiden (IPA)[77] ala-, maa- ja aluekohtaista valmistelua vuoden 2013 jälkeiselle ajalle, todettiin, että IPA-apu on kaiken kaikkiaan merkityksellistä. Arvioinnissa pääteltiin myös, että laajentumisen taloudelliset ja laajemmat edut olisivat selvästi suuremmat kuin uuden rahoitusvälineen kustannukset ja että EU:n välineellä saataisiin eurooppalaista lisäarvoa, kun taloudellinen tuki kytketään edistymiseen poliittisten kriteerien täyttämisessä ja EU toimii ylikansallisen ja alueiden välisen yhteistyön katalysaattorina sekä välittäjänä, joka yhdistää EU:n eri hallintoelinten ja virastojen asiantuntemuksen (esim. kummitoiminta). Lisäksi arvioinnissa vahvistettiin, että on olemassa vahvat perustelut tulevalle liittymistä valmistelevalle rahoitusvälineelle, jossa politiikkaa koskevan vuoropuhelun ja taloudellisen yhteistyön johdonmukaisuutta olisi parannettava, ohjelmoinnissa olisi keskityttävä alakohtaisiin lähestymistapoihin, ohjelmasuunnittelun olisi oltava monivuotista, tuensaajien ja sidosryhmien olisi osallistuttava tiiviimmin kaikissa vaiheissa sekä olisi otettava käyttöön tuloskannustimia. 3. Päätelmät Tässä kertomuksessa esitetyt arviointitulokset osoittavat yleisesti ottaen, että rahoitusohjelmien tavoitteet on saavutettu ja EU:n lisäarvo osoitettu. Kertomuksessa on kuitenkin käytetty pääosin väliarviointeja, joissa painopiste on vahvasti toiminnassa eikä lopullisista tuloksista tai vaikutuksista tehdä päätelmiä. Saadut kokemukset on otettu huomioon, ja mahdollisia parannuskohteita esitetään. Sikäli kuin se on ollut mahdollista, kertomuksessa on suositeltu korjaavia toimia, jotka on otettu huomioon jatko-ohjelmissa. Yleisesti ottaen kertomuksesta käy ilmi, että painopisteitä on vahvistettava niin, että tulokset kytketään tavoitteisiin, ja toimien yhtenäisyyteen ja johdonmukaisuuteen on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota. Komission tavoitteena on yhdessä vastuuvapauden myöntäjän kanssa määritellä selvemmin, kuinka tätä kertomusta voitaisiin parantaa. Komissio toteaa myös tilintarkastustuomioistuimen pyytäneen, että kertomus laadittaisiin aikaisemmin. Tulevaisuudessa kertomus laaditaan niin, että siinä osoitetaan, ovatko EU:n ohjelmat raiteillaan, ja kerrotaan tuloksista ja vaikutuksista sitä mukaa kuin niistä saadaan tietoa. Jotta tavoite voitaisiin saavuttaa, tarvitaan vahva ja johdonmukainen kehys, jotta ohjelmien edistymistä voidaan seurata koko ajan. [1] Komissio hyväksyi ensimmäisen, varainhoitovuotta 2010 koskevan arviointikertomuksen 17. helmikuuta 2012 (COM (2012) 40). [2] Euroopan parlamentin päätös 10.5.2011 vastuuvapauden myöntämisestä EU:n talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009; III jakso, 71 ja 72 kohta. [3] Tilintarkastustuomioistuimen lausunto 4/2012, jonka komissio vastaanotti 7. kesäkuuta. [4] Näitä ovat komission strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin kierros – vuotuiset toimintakertomukset, vuotuiset talousarvioilmoitukset ym. [5] Päätelmät, s. 16. [6] Euroopan parlamentin myöntämä vastuuvapaus 2010 (P7_TA (2012) 0153)_ osa I). [7] Tilintarkastustuomioistuimen lausunto 4/2012, jonka komissio vastaanotti 7. kesäkuuta. [8] Arvioinnit voivat sisältää toimintojen tuloksellisuusnäkökohtia koskevia tarkasteluja ja/tai niiden painopiste voi olla seuranta- ja täytäntöönpanokysymyksissä. [9] Ohjeet vuoden 2011 toimintakertomusten laatimiseen – Varainhoitoasetuksen 60 artiklan 7 kohta. [10] Varainhoitoasetuksen 33 artikla. [11] Monivuotiset määrärahat noin 3,6 miljardia euroa. [12] Tässä kertomuksessa mainitaan, jos kyseessä on väliarviointi. Jos ei ole mainittu, onko kyseessä väliarviointi vai jälkikäteen tehty arviointi, kertomuksessa on käytetty molempia. [13] Ohjelma kattaa vuodet 2007–2013, mutta on odotettavissa, että viimeiset tulokset saadaan noin vuonna 2017. [14] Määrärahat noin 34 miljoonaa euroa. [15] http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/eye_final_report_en.pdf. [16] Ainoastaan takauksiin tarkoitetut EU:n budjettivarat. [17] Määrärahat noin 8 miljardia euroa. [18] Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevan ohjelman tavoitteena on varmistaa eurooppalaisten liikenneverkkojen yhteenkuuluvuus, yhteenliitäntä ja yhteentoimivuus ja verkkoon pääsy. [19] Kahdeksantoista koskee raideliikennettä ja kaksi sisävesiliikennettä. [20] http://ec.europa.eu/transport/evaluations/doc/2011_marco-polo-programme-2003-2010.pdf Osittain edellisen ohjelman jälkiarviointi ja osittain nykyisen ohjelman väliarviointi. [21] Arvioinneista, jotka koskevat edeltävää tai käynnissä olevaa ohjelmaa, ei mainita, onko kyseessä väli- vai jälkiarviointi. [22] Marco Polo I:n määrärahat yksistään noin 417 miljoonaa euroa. [23] Määrärahat noin 55 miljoonaa euroa. [24] http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/policy/programme/current_prog/index_en.htm [25] Määrärahat noin 149 miljoonaa euroa. [26] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0548:FIN:Fi:PDF [27] Määrärahat noin 730 miljoonaa euroa. [28] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_iee2_programme.pdf [29] Määrärahat noin 4 miljardia euroa. [30] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_eepr_mid_term_evaluation.pdf [31] Määrärahat noin 55 miljardia euroa (Euratom mukaan lukien). [32] Tilanne 30.9.2012. [33] Avoimella verkkojulkaisemisella tarkoitetaan julkaisun vapaata saatavuutta internetin kautta, ja sillä pyritään parantamaan ja edistämään tiedon levittämistä ja sillä tavoin parantamaan tieteellisten keksintöjen tehokkuutta ja maksimoimaan julkisten tutkimusrahoituselinten T&K-sijoitusten tuotto. http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1294&lang=1 [34] Viides seitsemännen puiteohjelman seurantaraportti – Monitoring Report 2011 – http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring [35] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm [36] Seitsemännen puiteohjelman liikenteen tutkimusohjelman arviointi, Osaava alue -ohjelman vaikutusten arvioinnissa toteutettu selvitys ja kuudennen puiteohjelman NMP-ohjelman arviointiselvitys. [37] Määrärahat noin 7 miljardia euroa. [38] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf [39] Määrärahat noin 309 miljoonaa euroa. [40] http://ec.europa.eu/social/keyDocuments.jsp?type=0&policyArea=0&subCategory=0&country=0&year=0&advSearchKey=evaluationesf&mode=advancedSubmit&langId=en [41] Syrjinnän torjuminen työssä ja työmarkkinoilla. [42] http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/expost2006/wpb_en.htm [43] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#1 [44] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#2 [45] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/income/index_en.htm [46] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/sugar-2011/index_en.htm [47] Sokerialan rakenneuudistus, markkinoiden vakauttaminen ja markkinalähtöisyyden lisääminen sekä sokerin saatavuus. [48] http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/dairy-sector-2011_en.htm [49] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm [50] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_interim_evaluation_en.pdf Määrärahat noin 4,3 miljardia euroa. [51] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0857:FI:NOT [52] Koostuu rikosten ennalta ehkäisyä ja torjuntaa koskevasta erityisohjelmasta ja terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennalta ehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskevasta erityisohjelmasta. [53] Määrärahat noin 109 miljoonaa euroa. [54] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0351:FIN:FI:PDF [55] Määrärahat noin 199 miljoonaa euroa. [56] Määrärahat noin 116 miljoonaa euroa. [57] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0254:FIN:FI:PDF [58] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0249:FIN:EN:PDF. Määrärahat noin 93 miljoonaa euroa. [59] Määrärahat noin 21 miljoonaa euroa. [60] http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V5&T2=2011&T3=246&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [61] Eurooppalainen radioasemaverkosto. [62] Määrärahat noin 312 miljoonaa euroa. http://ec.europa.eu/health/programme/docs/ex_post_evaluation_en.pdf [63] http://ec.europa.eu/health/programme/docs/mthp_final_report_oct2011_en.pdf [64] Määrärahat noin 157 miljoonaa euroa. http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_mid_term_report_en.pdf [65] Määrärahat noin 885 miljoonaa euroa. [66] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf [67] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1286_docs_en.htm [68] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1290_docs_en.htm [69] Määrärahat noin 7,9 miljardia euroa. [70] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1296_docs_en.htm [71] Määrärahat vuosina 2001–2010 noin 7,7 miljardia euroa. [72] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1291_docs_en.htm [73] Määrärahat vuosina 1999–2009 noin 286 miljoonaa euroa. [74] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1294_docs_en.htm [75] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/evaluation/search/search.do [76] Määrärahat vuosina 2007–2013 noin 190 miljoonaa euroa. [77] Määrärahat vuosina 2007–2013 noin 11,5 miljardia euroa.