Kuten direktiivin johdanto-osan 11 kappaleessa todetaan, palveluilla tarkoitetaan tässä yhteydessä SEUT-sopimuksen 57 artiklassa tarkoitettuja palveluja. Kyseisen määräyksen ja asiaa koskevan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti palvelun on muodostuttava taloudellisesta toiminnasta, eli sitä on tarjottava yleensä korvausta vastaan.

Komissio on saanut kansalaisilta useita kanteluita, joista valtaosa koskee väitettyyn syrjintään liittyviä yksittäistapauksia yksityisten osapuolten välisissä liiketoimissa, joissa jäsenvaltiot eivät ole osallisina. Tällaisissa tapauksissa ei ole kyse siitä, että jäsenvaltio olisi saattanut direktiivin virheellisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä tai soveltanut sitä virheellisesti. Sen vuoksi näissä tapauksissa on mahdollista käyttää vain kansallisen lainsäädännön mukaisia oikeussuojakeinoja kansallisissa tuomioistuimissa. Vireillä ei ole rikkomusmenettelyjä, jotka perustuisivat direktiivin virheellistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä tai sen virheellistä soveltamista koskevaan kanteluun.

Näiden arviointien perusteella esitettiin kysymyksiä 17 jäsenvaltiolle. Saatujen vastausten perusteella kansallinen täytäntöönpano oli riittävän selkeä ja yhdenmukainen direktiivin kanssa tai sitä tarkistettiin direktiivin mukaiseksi 11 jäsenvaltiossa. Kuuden jäsenvaltion kanssa sen sijaan jatketaan edelleen intensiivistä vuoropuhelua direktiivin riittävästä täytäntöönpanosta. Pääasiallisena huolenaiheena on kansallisen lainsäädännön rajoitettu soveltamisala. Tämä tarkoittaa esimerkiksi käsitteen ”yleisesti saatavilla olevat tavarat tai palvelut yksityis- ja perhe-elämän ulkopuolella” liian rajoittavaa tulkintaa tai suojelua, joka kattaa kuluttajat ainoastaan palvelujen vastaanottajina. Toinen yleisesti esiintyvä ongelma on se, että mahdollisuutta perustella eriarvoista kohtelua direktiivin 4 artiklan 5 kohdan nojalla sovelletaan liian laajasti, mikä saattaa johtaa perusteettomaan eriarvoiseen kohteluun saman palvelun hinnoittelussa (esimerkiksi diskojen tai urheilutapahtumien pääsymaksut tai autonvuokrauksen hinta). Ongelmia liittyy myös riittämättömään suojeluun palvelujen tarjoamisessa raskaudesta tai äitiydestä johtuvista syistä tai siihen, että oikeutta korvaukseen sovelletaan liian ahtaasti esimerkiksi siten, ettei ole säädetty oikeudesta saada korvausta aineettomien vahinkojen perusteella.

Koska kyseessä on poikkeus yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, sitä on tulkittava ahtaasti. Poikkeus näyttäisi kattavan ainoastaan tilanteet, joissa tavaroita ja palveluja tarjotaan yksinomaan tai pääasiallisesti toisen sukupuolen edustajille ilman, että annetaan mahdollisuus tarjota tavaroita ja palveluja kaikkien saataville. Jos kyseiset palvelut tai tavarat ovat molempien sukupuolten saatavilla, sovelletaan miehille ja naisille eri ehtoja.

Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa mainitaan erikseen raskaudesta tai äitiydestä johtuva naisten epäedullisempi kohtelu sukupuoleen perustuvana syrjintänä, joka on kielletty. Raskaana olevien tai imettävien äitien suojelun täytäntöönpanossa ei ole tullut esiin erityisiä vaikeuksia. Tämän säännöksen moitteettomasta saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä käydään kuitenkin tiivistä vuoropuhelua eräiden jäsenvaltioiden kanssa. Niissä on joko säädetty nimenomaisesta suojelusta lainsäädännössä tai johdetaan tämä suojelu sukupuoleen perustuvan syrjinnän yleisestä kiellosta.

Direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa täsmennetään, että sen 2 artiklan c ja d alakohdassa tarkoitettua häirintää ja sukupuolista häirintää on pidettävä sukupuoleen perustuvana syrjintänä, joka on kielletty.

Asiassa Test-Achats antamassaan tuomiossa Euroopan unionin tuomioistuin kumosi direktiivin 5 artiklan 2 kohdan, jossa sallittiin vakuutuspalvelujen tarjoamisen alalla eriarvoinen kohtelu sukupuolen mukaan, edellyttäen että se perustui asiaankuuluviin ja tarkkoihin vakuutusmatemaattisiin tietoihin ja tilastotietoihin. Tuomioistuin katsoi, että 5 artiklan 2 kohta, jonka nojalla jäsenvaltiot voivat pitää ilman ajallista rajoitusta voimassa poikkeuksen 5 artiklan 1 kohdassa säädetystä sukupuolten yhdenvertaista kohtelua koskevasta säännöstä, on vastoin direktiivin vakuutusalaan liittyvää tavoitetta, jonka mukaan miesten ja naisten vakuutusmaksut ja -etuudet olisi laskettava samalla tavoin. Tästä syystä 5 artiklan 2 kohta ei ole yhteensopiva perusoikeuskirjan 21 ja 23 artiklan kanssa. Tuomioistuin katsoi, että 21. päivästä joulukuuta 2012 alkaen yksilöiden tekemiin uusiin vakuutussopimuksiin perustuvien vakuutusmaksujen ja -etuuksien laskennassa on sovellettava sukupuolten yhdenvertaista kohtelua koskevaa sääntöä ilman poikkeusta.

On huomattava, että direktiivin 4 artiklan 5 kohdassa säädetyn poikkeuksen ohella palveluntarjoajat käyttävät joskus myös direktiivin 6 artiklaa perusteena miesten ja naisten eriarvoiselle kohtelulle tavaroiden ja palvelujen tarjoamisen alalla. Jos 4 artiklan 5 kohtaa tulkitaan ahtaasti, positiiviset erityistoimet voisivat olla ainoa mahdollisuus perustella eriarvoista kohtelua molemmille sukupuolille tarjottavien tavaroiden ja palvelujen saatavuuden alalla. Tätä mahdollisuutta on kuitenkin tulkittava aina tapauskohtaisesti toteutettujen toimien tarpeellisuuden ja oikeasuhteisuuden perusteella.

Toistuva kantelujen aihe ovat myös vain toisen sukupuolen edustajille tarkoitetut lyhytaikaiset erikoistarjoukset, joita liike-elämä usein tarjoaa esimerkiksi kansainvälisen naistenpäivän yhteydessä. Joissakin jäsenvaltioissa väitellään siitä, ovatko tämäntyyppiset tarjoukset asianmukaisia. Esimerkiksi Suomessa eduskunnan työelämä- ja tasa-arvovaliokunta on ehdottanut, että vain toiselle sukupuolelle tarkoitetut alennukset sallittaisiin vain harvinaisten erityistapahtumien kuten äitienpäivän tai isänpäivän yhteydessä ja vain jos alennuksen arvo on suhteellisen vähäinen.

Joissakin tapauksissa hintaeroja on ratkottu tuomioistuimessa, joka on arvioinut niiden tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta tapauskohtaisesti. Esimerkiksi Itävallassa tuomioistuin katsoi, että oli perusteltua myydä naisille lippuja jalkapallo-otteluihin halvemmalla kuin miehille, jotta voitaisiin laajentaa jalkapallon kannattajajoukkoja ja edistää naisten jalkapalloilua. Saksassa tuomioistuin katsoi, että oli perusteltua antaa naisille ilmainen pääsy deittisivustolle, jotta voitaisiin kannustaa naisia rekisteröitymään, koska siitä olisi hyötyä miehille, jotka etsivät sivustolta kumppania.

Yleisimpiä esimerkkejä eriarvoisesta kohtelusta on eri hinnan periminen samasta palvelusta. Tällaista käytäntöä esiintyy erityisesti vapaa-ajan palveluiden alalla, missä miehiltä ja naisilta peritään eri pääsymaksu diskoihin (tai naiset pääsevät sinne ilmaiseksi), klubeihin ja baareihin , internetin deittisivustoille , urheilutapahtumiin sekä kylpylöihin ja saunoihin . Hintojen eriyttäminen sukupuolen mukaan on yleinen käytäntö myös kampaamopalveluiden alalla.

Eräitä tapauksia, joissa palveluja on tarjottu ainoastaan toisen sukupuolen edustajille, on viety kansallisten tuomioistuinten käsiteltäväksi. Esimerkiksi Belgiassa katsottiin, ettei ollut perusteltua varata pääsyä kuntoklubille yksinomaan naisille. Vastaavalla tavalla Tanskassa tuomioistuin piti syrjivänä kohteluna sitä, että hotelli oli varannut yhden kerroksen ainoastaan naisille.

Asiaa koskevan oikeuskäytännön puuttuminen on mainittu tärkeimmäksi syyksi siihen, että 4 artiklan 5 kohtaan perustuvan poikkeuksen oikeutusta ja oikeasuhteisuutta on käytännössä vaikea arvioida tapauskohtaisesti.

Tuomio on jo pantu täytäntöön 27 jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä. Kaikissa tapauksissa kansallista lainsäädäntöä on mukautettu oikeudellisesti sitovalla tavalla tarkistamalla joko vakuutuksia tai yhdenvertaista kohtelua koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä tai molempia . Joissakin jäsenvaltioissa on annettu lisäohjeita vakuutusalalla toteutettavien muutosten helpottamiseksi. Esimerkiksi Itävallassa rahoitusmarkkinaviranomaiset kehottivat kiertokirjeellä vakuutusyhtiöitä laatimaan vakuutusmatemaattiset taulukot niin, ettei niissä ole sukupuolesta johtuvia eroja. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ohjeita antoi rahoituspalveluviranomainen (Financial Services Authority).

Useimmat jäsenvaltiot panivat tuomion täytäntöön Euroopan unionin tuomioistuimen asettamassa määräajassa. Muutamassa jäsenvaltiossa tätä koskeva lainsäädäntö tuli voimaan myöhemmin. Jäsenvaltioille on ilmeisesti tehty vain muutamia kanteluja, jotka koskevat sukupuolten yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen loukkaamista vakuutusyhtiöiden toimesta. Alankomaiden tasa-arvoelin katsoi kuitenkin äskettäin antamassaan tuomiossa (2014-97, elokuu 2014), että vakuutusyhtiö oli lainvastaisesti syrjinyt naista hänen sukupuolensa perusteella myöntäessään tälle tapaturman johdosta korvauksen, joka oli laskettu sen olettamuksen / sellaisten tilastotietojen perusteella, että hän ei naisena työskentelisi 27–36 vuoden iässä ja että hän muutoin työskentelisi vain osa-aikaisesti. Samaa asiaa käsiteltiin myös alankomaalaisessa tuomioistuimessa, joka katsoi, että uhrin kulttuuritaustan ja sukupuolen huomioon ottaen vakuutusmatemaattisten tilastojen käyttäminen ei ollut yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista. Asia on parhaillaan käsiteltävänä muutoksenhakutuomioistuimessa.

Komissio on tarkistanut kaikkien sille ilmoitettujen säädösten yhdenmukaisuuden asiassa Test-Achats annetun tuomion kanssa. Näiden arviointien perusteella on esitetty kysymyksiä eräille jäsenvaltioille. Saamiensa vastausten perusteella komissio saattaa aloittaa rikkomusmenettelyn, jos kansallinen lainsäädäntö ei ole yhdenmukainen tuomion kanssa.

Yksi jäsenvaltio on ilmoittanut, että tuomion täytäntöönpano on vireillä, mutta kyseistä lainsäädäntöä ei ole vielä hyväksytty. Komissio seuraa tiiviisti tilanteen kehitystä tässä jäsenvaltiossa ja käynnistää vuoropuhelun, jos tarvittavia täytäntöönpanotoimia ei hyväksytä.

Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ei sovelleta sellaisenaan EFTA-maissa. Sen vuoksi lainsäädännön yhdenmukaisuuden varmistamiseksi on 30. tammikuuta 2014 aloitettu menettely ETA-sopimuksen liitteen XVIII mahdolliseksi yhdenmukaistamiseksi Test-Achats-tuomion kanssa.

Kuten Test-Achats-tuomion vuoksi annetuissa komission suuntaviivoissa todetaan, tuomio koskee ainoastaan direktiivin 2004/113/EY soveltamisalaan kuuluvia yksityisiä vakuutussopimuksia. Sillä ei ole välittömiä oikeusvaikutuksia direktiivin 2006/54/EY soveltamisalaan kuuluviin ammatillisiin lisäeläkkeisiin. Viimeksi mainitun direktiivin 9 artiklan 1 kohdan h alakohdassa sallitaan erilaisten tasojen asettaminen miesten ja naisten etuuksille tapauksissa, joissa on tarpeen ottaa huomioon sukupuolen mukaan erilaiset vakuutusmatemaattiset tekijät.

Jotkin jäsenvaltiot ovat kuitenkin päättäneet soveltaa sukupuolten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta myös ammatillisissa eläkejärjestelmissä varmistaakseen sukupuolten yhdenvertaisen kohtelun kaikilla aloilla. Useimmat jäsenvaltiot ovat sen sijaan säätäneet sukupuolten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta vain siten kuin tuomiossa vaaditaan, eli yksityisten vakuutussopimusten yhteydessä. Näissä jäsenvaltioissa voidaan edelleen hyväksyä sukupuolten väliset eroavuudet ammatillisissa lisäeläkkeissä elinajanodotetta koskevien vakuutusmatemaattisten tietojen perusteella.

5.3 Tuomion taloudellinen vaikutus vakuutusmarkkinoihin

Eräät vakuutusalan edustajat ennustivat, että vakuutustuotteiden kokonaishinnat nousisivat Test-Achats-tuomion seurauksena huomattavasti, kun riskejä ei enää voitaisi kohdentaa helposti ja luotettavasti sukupuolen mukaan.

Tuomiosta ja sen täytäntöönpanosta onkin aiheutunut vakuutusalalla eräitä kertaluonteisia kustannuksia, jotka liittyvät molemmille sukupuolille yhteisten vakuutusmatemaattisten taulukoiden laatimiseen ja sukupuolineutraalien vakuutustuotteiden uudelleenhinnoitteluun ja mainontaan. Säännösten noudattamisesta aiheutuvien alkukustannusten kokonaismääräksi on arvioitu Espanjassa noin 14 miljoonaa euroa ja Alankomaissa noin 7,7 miljoonaa euroa.

On korostettava, ettei tuomion vaikutuksista vakuutusten hintakehitykseen ole olemassa tarkkaa taloudellista näyttöä. Sukupuolesta riippumattomaan hinnoitteluun siirtymisen vaikutuksista on vaikea esittää luotettavia, mitattavissa olevia tietoja monestakin syystä.

Eräiden jäsenvaltioiden ja sidosryhmien esiin tuoma tietojen puuttuminen liittyy todennäköisesti siihen, että Test-Achats-tuomion täytäntöönpanon määräaika päättyi vasta 21. joulukuuta 2012. Siitä on niin vähän aikaa, ettei vaikutuksista ole saatu taloudellista näyttöä ja tietoa, hyvin lyhytaikaisia vaikutuksia lukuun ottamatta.

On myös hyvin vaikeaa erottaa toisistaan vakuutusmarkkinoiden kehitykseen vaikuttavien eri tekijöiden vaikutukset ja arvioida totuudenmukaisesti sitä, mikä on ollut nimenomaan sukupuolesta riippumattomien maksujen vaikutus vakuutustuotteiden ja niiden hintojen kehitykseen. Useimmilla markkinoilla vakuutuksenantajien on täytynyt panna täytäntöön sukupuolesta riippumattomien maksujen ohella useita muitakin lainsäädännön ja sääntelyn kehityksestä johtuvia velvoitteita, jotka ovat vaikuttaneet hintatasoon sekä kansallisella että EU:n tasolla.

Oikeudellisten vaatimusten lisäksi vakuutusyhtiöt ovat saattaneet muuttaa tuotteitaan parantaakseen niiden ominaisuuksia normaalin tuotekehityksen puitteissa. Ne ovat myös saattaneet toteuttaa muutoksia riskitekijöiden arvioinnin perusteella , käyttää uusia kriteereitä tuotteiden arvioinnissa ja maksujen eriyttämisessä (esim. telematiikka ajoneuvovakuutusten yhteydessä ) tai kehittää uusia tuotteita houkutellakseen asiakkaita tietyistä kohderyhmistä. Esimerkiksi Espanjassa eräät vakuutuksenantajat ovat houkutelleet naisasiakkaita uusilla, erityisesti naisille suunnatuilla tuotteilla. Näitä ovat esimerkiksi vakuutukset, jotka tarjoavat suojan siinä tapauksessa, että käsilaukku varastetaan autosta, tai erityinen vakuutusturva raskaana oleville naisille siltä varalta, että heille tulee terveysongelmia heidän ajaessaan autolla. Kaikki nämä muutokset ovat saattaneet vaikuttaa tuotteiden hintoihin tai niiden tarjoamaan vakuutusturvaan.

Saatavilla olevien tietojen perusteella sukupuolten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vaikutus vakuutusten hintoihin näyttäisi olleen yleensä ottaen merkityksetön tai kohtuullinen. Odotusten mukaisesti tiettyihin vakuutuksiin (mm. liikennevakuutuksiin) liittyvät maksut ovat naisilla nousseet (ja miehillä alentuneet), mikä oli väistämätöntä. Insurance Swedenin mukaan nuorten naisten liikennevakuutukset ovat kallistuneet noin 10 prosenttia, kun taas nuorten miesten vakuutusmaksut ovat vastaavasti halventuneet, vaikka nuoret miehet ovat liikenneonnettomuuksissa yliedustettuina. Italiassa heinäkuun 2012 ja tammikuun 2013 välisenä aikana tehdyn tutkimuksen mukaan keski-ikäisten kokeneiden naisautoilijoiden vakuutusmaksut olivat 3 prosenttia kalliimmat kuin samassa tilanteessa olevien miesten vakuutusmaksut ennen joulukuuta 2012. Nuorten kuljettajien tilanne on aivan toisenlainen: ennen joulukuuta 2012 naiset maksoivat autovakuutuksesta 18 prosenttia vähemmän kuin miehet, kun taas kyseisen ajankohdan jälkeen naisten vakuutusmaksut kallistuivat jopa 18 prosenttia ja miesten vakuutusmaksut halpenivat 10 prosenttia. Muiden vakuutustuotteiden osalta miesten maksut ovat kallistuneet (ja naisten halventuneet). Kaiken kaikkiaan uuden käytännön vaikutus markkinoihin näyttää kuitenkin jääneen melko neutraaliksi tai hyvin rajoittuneeksi, vaikka tilanne ei olekaan kaikkialla samanlainen. Ainakaan ei näyttäisi olevan merkkejä epäoikeudenmukaisesta hintakehityksestä.

6.Syrjinnän uhreille annettava suoja

Oikeussuoja perustuu tuomioistuinmenettelyihin ja kansallisiin tasa-arvoelimiin, joiden tehtävänä on muun muassa tarjota uhreille riippumatonta apua. Oikeussuojaa koskevat säännökset ovat yhdenvertaista kohtelua ja syrjintäkieltoa koskevassa unionin säännöstössä keskenään lähes identtiset. Muita direktiivejä koskevien kertomusten yhteydessä viime aikoina tehdyt havainnot osoittavat, että keskeisiä käsitteitä, joita ovat mm. oikeussuojan saatavuus, todistustaakkaa koskevat säännöt ja vaatimukset tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista, sovelletaan myös näissä yhteyksissä.

Sekä jäsenvaltiot että sidosryhmät ovat todenneet, että tasa-arvoelimillä on keskeinen tehtävä syrjinnän torjumisessa ja yhdenvertaisen kohtelun varmistamisessa niin, että lain kirjain toteutuu ja lainsäädäntöön perustuvia oikeuksia sovelletaan käytännössä. Sen vuoksi komissio korosti tiedonannossaan EU:n oikeusasioiden toimintasuunnitelma vuoteen 2020 tasa-arvoelinten keskeistä tehtävää kansalaisten tehokkaan oikeussuojan varmistamisessa. Komissio jatkaa toimia sen varmistamiseksi, että tasa-arvoelimet voivat toteuttaa tätä tehtävää käytännössä täysimääräisesti, erityisesti valvomalla sovellettavien sääntöjen täytäntöönpanoa. Komissio myös tutkii, miten tasa-arvoelimille direktiivissä asetettuja vaatimuksia, erityisesti riippumattomuutta ja tehokkuutta koskevia keskeisiä käsitteitä, voitaisiin selkeyttää.

Komissio edistää parhaita käytäntöjä, joiden avulla voidaan parantaa kansalaisten tietoisuutta oikeuksistaan ja varmistaa siten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täysimääräinen soveltaminen kaikkialla EU:ssa ja vahvistaa edelleen uhrien suojelua.

7.Päätelmät ja jatkotoimet