EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.05.1997 
KOM(97) 243 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
INTERMODAALISUUS 
JA INTERMODAALISET TAVARAKULJETUKSET 
EUROOPAN UNIONISSA 
JÄRJESTELMÄPOHJAINENLÄHESTYMISTAPA TAVARAKULJETUKSIIN 
STRATEGIAT JA TOIMET TEHOKKUUDEN, 
PALVELUJEN JA KESTÄVÄN KEHITYKSEN EDISTÄMISEKSI 

SISÄLLYSLUETTELO 
sivu 
Tiivistelmä 4 
1 luku Intermodaalisuuden käsite 7 
2 luku Logistiikka: kysynnän monimutkaisuus 9 
3 luku Intermodaalisten tavarakuljetusten käytön esteet 10 
3.1. Infrastruktuuri j a kulj etusvälineet 11 
3.2. Kuljetukset - infrastruktuurin käyttö 12 
3.3. Kulj etusmuotokohtaiset palvelut j a säännökset 13 
3.4. Päätelmä 14 
4 luku Euroopan intermodaalinen tavarakulj etusjärjestelmä: 
toteutusvaiheet 15 
A. Integroidut infrastruktuurit ja kuljetusvälineet 
4.1. Yhtenäinen Euroopan laajuinen infrastruktuuri­
verkko 15 
4.2. Lisäarvoa tuovat yhteyspaikat ja solmukohdat 16 
4.3. Kuormausyksikköjä koskevien standardien 
yhdenmukaistaminen 17 
B. Y h teen toimivat ja yhteenkytkettävät toiminnot 
4.4. Intermodaalisia kulj etuksia hoitavat tavara­
liikenteen harj oittaj at 18 
4.5. Vapaa pääsy infrastruktuuriin 19 
4.6. Infrastruktuurin käytöstä perittävät maksut ja 
kulj etusten hinnoittelu 19 
4.7. Intermodaalikuljetukset ja kilpailu 20 
4.8. Intermodaalisten kulj etusten aikatauluj en 
yhteensovittaminen 21 
C. Kuljetusmuodosta riippumattomat palvelut 
ja säännökset 21 
4.9. Tieto-ja hallintajärjestelmät 21 
4.10. Vastuu 23 
D. Horisontaaliset toimet 
4.11. Tutkimus j a innovaatiot 24 
4.12. Arviointi j a esikuva-analyysi (benchmarking) 25 
4.13. Kansalliset pyöreän pöydän keskustelut 26 
4.14. Intermodaalisia tavarakulj etuksia koskevat tilastot 26 
5 luku Intermodaalisuus ja muut politiikan alat 27 
5.1 Tietoyhteiskunta 
5.2. Alueellinen kehitys ja yhteenkuuluvuus 
5.3. Pk-yrity sten integrointi 
5.4. Ympäristö 27 
27 
28 
28 
Päätelmät 29 
Taulukko 1 
Taulukko 2 
Kuva 1 Intermodaalisuuden avainkysymykset 
Tärkeimmät toimet intermodaalisuuden 
edistämiseksi 
Intermodaalinen kuljetusketju 
Liite 1 
Liite 2 Toimintaohjelma 
Meneillään olevat toimet 
Tiivistelmä 
1. Tehokas liikennejärjestelmä on Euroopan unionin kilpailukyvyn ehdoton edellytys. 
Ennusteiden mukaisen kansainvälisen kaupan kasvun toteutuessa, unionin mahdollisesti 
laajentuessa Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja Välimeren maiden kanssa tehtävän yhteistyön 
lisääntyessä liikenteen merkitys kasvaa entisestään. 
2. Euroopan tavaraliikenne on vuodesta 1970 kasvanut noin 70 prosenttia. Seuraavien kahden 
vuosikymmenen aikana vuotuisen kasvun arvioidaan olevan noin kaksi prosenttia. Liikenteen 
ruuhkautumisen aiheuttamien kustannusten arvioidaan tällä hetkellä olevan 120 miljardia ecua eli 
kaksi prosenttia EU:n BKT:stä. Lisäksi onnettomuuksien, ilman saastumisen ja melun aiheuttamat 
kustannukset ovat toiset kaksi prosenttia BKT:stä. Nämä kustannukset heikentävät Euroopan 
kilpailukykyä tilanteessa, jossa liikenteeltä vaaditaan joustavuutta, luotettavuutta ja 
kustannustehokkuutta. 
3. Jos liikenteen alalla ei harkita kuljetusmuodosta riippumattomien palvelujen käyttöönottoa ja 
käytetä hyväksi muiden kuljetusmuotojen ylimääräistä kapasiteettia, tieliikenteen nykyinen 72 
prosentin markkinaosuus (joka oli hieman alle 50 prosenttia vuonna 1970) kasvaa todennäköisesti 
entisestään. Rautatieliikenteen osuus on laskenut vuoden 1970 noin 32 prosentista alle 15 
prosenttiin vuonna 1995. Lasku jatkuu todennäköisesti edelleen, jos nykyinen suuntaus jatkuu. 
4. Olemassa olevan kapasiteetin tehokas ja tasapainoinen käyttö koko Euroopan 
liikennejärjestelmässä on keskeisen tärkeää, jotta päästäisiin sekä yhteiskunnallisesti, 
taloudellisesti että ympäristön kannalta kestävään kehitykseen.1 
5. "Tätä menoa" -käytännön mukaisilla poliittisilla välineillä ei voida ratkaista tulevia 
liikenteeseen liittyviä ongelmia. Nykyinen lähestymistapa on tämän vuoksi muutettava 
järjestelmäpohjaiseksi lähestymistavaksi. 
6. Yksi politiikan väline, joka mahdollistaa järjestelmäpohjaisen lähestymistavan liikenteeseen, on 
intermodaalisuuden edistäminen. Intermodaaliset kuljetuspalvelut ovat kuljetusmuodosta 
riippumattomia ovelta ovelle -yhteyksiä, joissa käytetään useita erilaisia käyttökelpoisia 
kuljetusmuotovaihtoehtoja. Samalla niiden avulla hyödynnetään uudella ja tehokkaalla tavalla 
liikennejärjestelmää, alennetaan kuljetuskustannuksia ja tehdään mahdolliseksi lisäarvon 
luominen. 
Yhteisö pyrkii tämän vuoksi muun muassa "politiikkojen oikeaan tasapainoon, jolla edistetään yhtenäisten ja intergroitujen 
liikennejärjestelmien kehittämistä koko yhteisössä." (Ks. valkoinen kirja: Yhteisen liikennepolitiikan tuleva kehitys - Yleinen lähestymistapa 
kestävää liikkuvuutta koskevan yhteisön sääntelyn luomiseksi, ISBN 92-826 5911-9, §40b) 
7. On yksilöity joukko tekijöitä, jotka estävät intermodaalisten kuljetusten laajamittaisen käytön. 
Näitä ovat eri kuljetusmuotojen ja niiden keskinäisten yhteyksien yhtenäisen verkon puute, 
teknisen yhteentoimivuuden puute eri kuljetusmuotojen sisällä ja niiden välillä sekä eri 
liikennevälineitä, tietojen keskinäistä vaihtoa ja menettelyjä koskevien määräysten ja normien 
moninaisuus. Eri kuljetusmuotojen suorituskyky ja palvelun taso samoin kuin niiden vastuut 
vaihtelevat, eikä intermodaalisista palveluista ole tarpeeksi tietoa. Tämän vuoksi kuljetusmuodosta 
riippumaton ovelta ovelle -liikenne on kehittynyt heikosti. 
8. Eurooppalaisen intermodaalisen liikennejärjestelmän toteuttaminen vaatii liikennepolitiikan 
koordinoitua kehittämistä sekä Euroopan että kansallisella ja alueellisella tasolla. Intermodaalisen 
liikenteen kehittämistä yhteisen liikennepolitiikan osana voidaan vauhdittaa neljän avainstrategian 
avulla (katso taulukko 1). 
Taulukko 1: Intermodaalisuuden avainkysymykset 
> , LiikMtfeôfi Vh^tîai§m:ôrkkî»ôftällit! 
> Immwktâmàm wîâûmfa niïM ébmuvmn iùjMMmm 
9. Koska intermodaaliliikenne pohjautuu tietoon enemmän kuin perinteinen liikenne, 
tietoyhteiskunnan asema liikenteessä on erittäin tärkeä. Tietokoneavusteinen liikenne - eli tieto- ja 
viestintäteknologioiden käyttö liikenteen apuna - on avain tehokkaisiin ja asiakaslähtöisiin 
liikennepalveluihin. Avoimet ja joustavat tietojärjestelmät ja päätöksenteon tukijärjestelmät 
muuttavat liikenteen järjestelyjä ja hallintaa, ja ne lisäävät nykyisiä 
10. Luovat uusia markkinamahdollisuuksia. Lisäksi tietoinfrastruktuurien käyttö ja erityisen 
lisäkapasiteetin kehittäminen intermodaalista liikennettä varten lisäävät uuden lähestymistavan 
kiinnostavuutta. 
11. Intermodaalisuuden tavoitteena ei ole kuljetusmuotojen välinen jako, vaan se koskee 
kuljetusmuotojen integroimista seuraavalla kolmella tasolla: 
1) infrastruktuuri ja kuljetusvälineet ("välineistö"), 
2) kuljetukset ja infrastruktuurin (erityisesti terminaalien) käyttö sekä 
3) palvelut ja sääntely (kuljetusmuotoon perustuvasta kehyksestä kuljetusmuodosta 
riippumattomaan kehykseen). 
12. Komissio toteuttaa tarvittavat aloitteet siltä osin kuin kyse on sääntelystä tai oikeudellisista 
kysymyksistä. Toissijaisuusperiaatetta noudattaen komissio ryhtyy toimenpiteisiin myös aloilla, 
joilla intermodaalisuus edellyttää yhteensovittamista Euroopan tasolla (katso taulukko 2). 
Taulukko 2: Tärkeimmät toimet intermodaalisuuden edistämiseksi 
1 
zz> 
:s> 
JjUpf 
] 
^\ 
3fr 
z> 
i •r> 
=& 
ss> 
s& 
s» **&gitol<iat ii*frastmta**dtl& kisll^tsii^lmi^t 
Enroo^ti ta&jqi&gnt liik$Mwrkkqje*i krë$riwçMtai sutiöititldmiÄ)$tammcjs 
îmef$»ôd&Auïj^«î&tefâ A&p&îî&fcjà& mmmMm jatoimto^pôrô»tait)EkeaJi 
Kdjftwlltet& koskevï^ft gflndwdba yyôn^ukai^tamk^ri 
Ktoljateteit* yjfctetttftânfthwtts j* y&t»kytkfcätlv^$ 
Tavârâkaijôoistert vaJ&vfyte ixMffiùhmm, htmmdnâimiûm MmMmk^M 
Yhtémtk m^u* }&UmùïMu$mmMiâm kd&iÄrti$«rt 
K\ipëimm^m^YM<^tMj^mékmm yhémxmiàdmmmm hûmM4tâkti& 
Viikmmn pohjûu 
C^tiwmwèwtfr ttofövmfämk ptönkt J# mhfofytefäi 
MmtMyfcn j& gdta&fci tMfcMtasa (EDI) yMmmMimminm^ mxkâ&tâtokâ 
hfâtmoétôùm &uLjeftik$J# lo&kw* vast»» 
TMk\im$famMy 
£^va*ttJAiyy«£ (b<mdbwaitd^8> 
ÏjûtemotaKsb MJ3Ä& $K#fav# tftertoi 
12. Tässä tiedonannossa ehdotettujen toimien tavoitteena on yhdessä komission jo ehdottamien 
muiden toimenpiteiden kanssa poistaa esteet, jotka tällä hetkellä haittaavat ovelta ovelle ulottuvien 
intermodaalisten kuljetusten kehittämistä. Samalla tavoitteena on edistää sellaisten ympäristöä 
säästävien kuljetusmuotojen käyttöä, joilla on ylimääräistä kapasiteettia. Intermodaalisuuden 
avulla voidaan parantaa rautatie-ja vesikuljetusten toimintaedellytyksiä ja tarjota tarvittavilta osin 
tehokkaita vaihtoehtoja yhtä kuljetusmuotoa hyödyntäville maantiekuljetuksille sekä ehkäistä näin 
tieverkoston ruuhkautumista. Rautatiekuljetusten tehokkuuden parantaminen, ulkoisten 
kustannusten täysimääräinen sisällyttäminen hintoihin sekä intermodaalisuuden edistäminen oval 
osa yleistä kestävän liikkuvuuden strategiaa. 6 
1 luku Intermodaalisuuden käsite 
13 Tavaraliikenteen kasvun sekä eri kuljetusmuotojen ja infrastruktuurien käytön lisääntyvän 
epätasapainon vuoksi Euroopan unionin liikennejärjestelmässä alkaa näkyä merkkejä 
yhteiskunnallisesta ja taloudellisesta tehottomuudesta. Tavaraliikenne näyttää aiheuttavan unionin 
kansalaisille yhä enemmän ympäristöön liittyviä ja yhteiskunnallisia kustannuksia. 
14. "Tätä menoa" -skenaariolla, joka perustuu erillisiä kuljetusmuotoja koskeviin politiikkoihin, ei 
todennäköisesti selviydytä nykyisistä ja tulevista monimutkaisista liikkuvuusvaatimuksista 
kestävällä tavalla. Tarvitaan kokonaisvaltaista järjestelmälähestymistapaa. Intermodaalisen 
liikenteen edistäminen on lupaava ja innovatiivinen poliittinen väline, jolla voidaan tukea koko 
liikennejärjestelmän kattavaa sekä olemassa olevan kuljetuskapasiteetin (infrastruktuurin, 
kuljetuskaluston, käsittelylaitteiden jne.) tasapainoisempaan ja tehokkaampaan käyttöön tähtäävää 
lähestymistapaa. 
15. Jotta intermodaalisuuden käsite ymmärrettäisiin yleisesti samalla tavoin, komissio ehdottaa 
seuraavaa intermodaalisuuden määritelmää: intermodaalisuus on liikennejärjestelmän ominaisuus, 
joka mahdollistaa ainakin kahden eri kuljetusmuodon integroidun käytön ovelta ovelle ulottuvassa 
kuljetusketjussa. 
16. Intermodaalisuus2 on laadun osoitin, joka ilmaisee eri kuljetusmuotojen välisen integroinnin 
tasoa: intermodaalisuuden lisääntyminen merkitsee kuljetusmuotojen välisen integraation ja 
täydentävyyden lisääntymistä, mikä tarjoaa mahdollisuuksia liikennejärjestelmän tehokkaampaan 
käyttöön. Intermodaalisuuden taloudellinen perusta piilee siinä, että kuljetusmuotoja, joilla 
erillisinä on niille ominaisia suotuisia taloudellisia ja toiminnallisia piirteitä, voidaan integroida 
ovelta ovelle ulottuvaksi kuljetusketjuksi liikennejärjestelmän kokonaistehokkuuden 
parantamiseksi. Kuljetusmuotojen integroinnin on tapahduttava infrastruktuurin ja muiden 
laitteistojen (esimerkiksi kuormausyksiköiden, ajoneuvojen, televiestinnän), toimintojen ja 
palvelujen samoin kuin sääntelyedellytysten tasolla (katso kuva 1). 
Tavoitteetta *Ht laotta kehys eri kuljetusmuotojen optimaaliselle yhdeiïtamiseite ja 
mätotolflst&a VM® mmmmmM zmU&MhtMm oveïta wele »t^fvei«t> j<fea 
käytetään liikennejärfesMmliÄ tehokkaalla ja fcusfcmtiuksk vastaavalla tavalla» 
$**#&?& vMum <}âl$m mkmmmMmämäm rm$m 
Intermodaalinen kuljetus voidaan tällöin ymmärtää sellaiseksi tavaroiden kuljettamiseksi, jossa ovelta ovelle ulottuvassa kuljetusketjussa 
käytetään ainakin kahta eri kuljetusmuotoa. 
Komission näkemys intermodaalisuudesta ja intermodaalisesta liikenteestä menee paljon pidemmälle kuin useiden muiden toimijoiden esittämät 
aikaisemmat määritelmät. Euroopan liikenneministerikonferenssin ehdottamassa määritelmässä intermodaalinen liikenne rajataan yhdistetyiksi 
kuljetuksiksi, vaikka ne ovat vain yksi mahdollinen, joskin tärkeä keino edistää tavaroiden siirtämistä kuljetusmuodosta toiseen. Yhdistettyjen 
kuljetusten osalta EU:ssa käytetään esimerkiksi direktiivissä 92/106 esitettyä rajoitetumpaa määritelmää, jolloin tarkoituksena on edistää vain 
sellaisia kuljetusmuotoja, jotka vähentävät tietyillä tavoilla teiden käyttöä. 
Intermodaalinen liikenne (Euroopan liikenneministerikonferenssin määritelmä): tavaroiden kuljettaminen yhdessä ja samassa kuormausyksikössä 
tai ajoneuvossa, joka käyttää peräkkäin useita kuljetusmuotoja ilman, että tavaroita itseään käsiteltäisiin kuljetusmuotoja vaihdettaessa. 
Yhdistetty kuljetus (Euroopan liikenneministerikonferenssin määritelmä): intermodaalinen kuljetus, jossa suurin osa matkasta Euroopassa 
tapahtuu rautateitse, sisävesiteitse tai meriteitse ja jossa maanteitse tapahtuva alku- tai loppuosuus on mahdollisimman lyhyt. 
17. Intermodaalisen liikennepolitiikan avulla olisi luotava järjestelmä, jossa liikenteen käyttäjä voi 
itse päättää eri kuljetusmuotojen parhaasta mahdollisesta käytöstä. Intermodaalisen liikenteen 
ovelta ovelle -lähestymistapa merkitsee näin ollen sitä, että liikenteen käyttäjän vaatimukset 
otetaan pitkälle huomioon. 
18. Intermodaalisuus ei ole sidottu mihinkään tiettyihin kuljetusmuotoihin. Se on kaupankäyntiä ja 
liikkuvuutta koskeva kysymys, jossa edellytetään rautatie-, vesi-, lento- sekä tieliikenteen yhteistä 
panosta mahdollisimman edullisen kokonaisuuden saavuttamiseksi ja jossa niiden tukena ovat 
kehittyneet tieto- ja viestintäpalvelut. Kuljetusten tasolla uudet palvelut sekä tieto- ja 
viestintäteknologiat parantavat olemassa olevan kapasiteetin käyttöä. 
Kuva 1: Intermodaalinen kuljetusketju 
Kehys: kuljetusmuodosta 
riippumaton sääntely & palvelut 
- logistinen tuki 
• i -4-
-<—5» Kuljetusketju: kuljetukset & infrastruktuurin hyödyntäminen <—5* 
J j 
toiminta yhden 
kuljetusmuodon 
piirissä kuljetusmuodon 
vaihtopaikka/solmu 
kohta 
Lähde: EYK 
19. Intermodaalisuudessa ei siis ole kyse siitä, että eri kuljetusmuotojen välille tehtäisiin tietty 
jako. Sen sijaan parantamalla kaikkien kuljetusmuotojen välisiä yhteyksiä ja integroimalla ne 
yhdeksi intermodaaliseksi järjestelmäksi voidaan nykyistä paremmin hyödyntää rautatie- ja 
sisävesiliikennettä sekä lyhyen matkan merikuljetuksia, jotka itsessään eivät aina mahdollista 
toimitusta ovelta ovelle. Intermodaalisuus täydentää näin ollen EU.n muita liikennepolitiikkoja 
kuten liikennemarkkinoiden vapauttamista, Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) kehittämistä 
sekä oikeudenmukaisen ja tehokkaan hinnoittelun edistämistä. 
2 luku Logistiikka: kysynnän monimutkaisuus 
20. Tavarakuljetukset ovat johdannaiskysyntää. Tämän vuoksi ne ovat osa taloudellista prosessia. 
Teollisten prosessien asettamat vaatimukset ovat muuttuneet ratkaisevasti viimeksi kuluneiden 
kymmenen vuoden aikana, ja vaatimuksille on luonteenomaista maailmanlaajuinen kilpailu, 
lyhyemmät tuotantoajat ja tuotteiden elinkaaret sekä tarve alentaa kustannuksia. Juuri oikeaan 
aikaan tapahtuvat toimitukset, asiakaskohtainen tuotanto sekä toimitus- ja jakelukeskuksien 
keskittyminen ovat johtaneet siihen, että tuotanto- ja jakeluprosessit sekä kuljetukset ovat 
läheisessä suhteessa toisiinsa siten, että tavoitteina ovat korkea palvelutaso, lyhyemmät 
toimitusajat ja alhaisemmat kustannukset. Samanaikaisesti kilpailu maailmanlaajuisilla 
markkinoilla on lisännyt toimijoiden määrää ja laajentanut toimitus- ja jakeluketjujen 
maantieteellistä toiminta-aluetta. 
21. Tehokkaasta logistiikasta on näin ollen tullut ratkaiseva kilpailukykyyn vaikuttava tekijä. 
m tmrnmrnw m 
22. Kuljetuksilla on tärkeä merkitys koko toimitus- ja jakeluketjun logistiikan ja palvelun 
kokonaislaadun kannalta. Tavarakuljetusten on täytettävä lisääntyvät laatuvaatimukset 
joustavuuden, nopeuden ja luotettavuuden kannalta, jotta tavarat toimitettaisiin täsmällisesti juuri 
oikeaan aikaan ja oikeaan paikkaan. Tämä koskee sekä tavaroiden liikuttelua että 
varasto intitoi m intoja, pakkaamista tai tuotantoa asiakkaan vaatimusten mukaan. Tavaroiden 
laadusta riippuen logistiikkakustannukset voivat muodostaa jopa kolmanneksen lopullisesta 
markkinahinnasta, joskin niiden osuus on usein alhaisempi ja on yleisesti ottaen laskenut viime 
vuosikymmenien aikana. Noin yksi neljäsosa näistä kustannuksista voi liittyä kuljetuksiin. 
23. Kun otetaan huomioon hankintalähteiden, toimittajien, valmistajien, vähittäiskauppiaiden ja 
kuluttajien monimutkainen vuorovaikutus, intermodaalisuus antaa mahdollisuuden monenlaisten 
liikennepalvelujen integroimiseen toimitus-ja jakeluketjuissa. 
24. Hyvin toimivat tieto- ja viestintävirrat ovat ehdottoman välttämättömiä monia osapuolia 
käsittävien toimitus- ja jakeluketjujen hallitsemiseksi. Niiden avulla voidaan ennen kuljetusta ja 
kuljetuksen aikana vaihtaa tietoja muun muassa palvelun saatavuudesta, käydä neuvotteluja, 
jäljittää ja seurata tavaroita sekä saada tietoja häiriöistä ja kuljetusasiakirjojen kulusta. Kehittyneet 
palvelut, kuten reaaliaikaiset tietopalvelut, nopeuttavat tiedonkulkua ja lisäävät sen luotettavuutta, 
mikä puolestaan parantaa palvelun laatua. 
25. Ydinosaamiseen keskittyvien liiketoimintastrategioiden seurauksena ulkopuolisten tarjoamien 
logistiikkapalvelujen markkinat kasvavat. Tuotannonhallinnan, varastoinnin ja kuljetustoimintojen 
aloille syntyy erikoistuneita logistiikkapalveluja. Tällaisia palveluja tarjoavia yrityksiä tulee 
10 
markkinoille yhä enemmän. Niiden tehtävänä on tarjota alakohtaisia tai asiakaskohtaisia ratkaisuja 
yritysten sisäisten raaka-aine- ja tavaravirtojen sekä yritysten välisten kuljetustoimintojen 
integroimiseksi. Niillä on yhä useammin tärkeä asema kuljetusten kysyntään liittyvien 
vaatimusten määrittelemisessä asiakkaina olevien teollisuusyritysten puolesta ja sen tutkimisessa, 
miten kuljetuksilla voidaan tuottaa koko logistiikkaketjuun lisäarvoa. 
3 luku Intermodaalisten tavarakuljetusten käytön esteet 
26. Nykyisessä kuljetusmuotolähtöisessä kuljetusjärjestelmässä jokainen matkan aikana tapahtuva 
kuljetusmuodon vaihtaminen merkitsee järjestelmän vaihtamista eikä vain teknistä 
kuormansiirtoa. Tämä aiheuttaa kitkakustannuksia, joiden vuoksi intermodaalikuljetukset eivät 
ehkä ole kilpailukykyisiä verrattuina yhtä kuljetusmuotoa käyttäviin kuljetuksiin. 
El^^^w^^^^^^^^^^^^^^^^^!ff^^^ 
SSS&ÄftSJSSS •ftïâ'iSîywïw'A'îïî'SÏî'ft'iîaiî'âlî'iï'S^îls 
mm 
ÉDta 
*•• mci^ii&¥^^ml^«^ib3^^ ^aalll^inoW^Érut s^«^«^^E^iii^|i 
wxmitwitoiwm.^un 
27. Jotta intermodaalikuljetukset olisivat käyttäjän kannalta houkuttelevampia, kitkakustannukset 
on yksilöitävä, määriteltävä määrällisesti ja laadullisesti ja niitä on alennettava. 
28. Toisaalta intermodaaliseen kuljetusketjuun kuuluvien logistiikkapalvelujen on tarjottava 
lisäarvoa kitkakustannusten vastapainoksi. Verkon kaikkien solmukohtien ja siirtopaikkojen olisi 
oltava omiaan tarjoamaan sellaisia palveluja kuten varastointia, tietojenhallintaa tai tuotteiden 
räätälöintiä. Markkinoiden on pystyttävä tunnistamaan nämä mahdollisuudet ja käyttämään niitä 
hyväkseen. Intermodaalisen kuljetuspolitiikan on poistettava pullonkaulat, jotka voivat estää 
tavaraliikenteen harjoittajia käyttämästä hyväkseen näitä mahdollisuuksia. 
29. Yhteenkytkettävyyden puuttumisesta aiheutuu intermodaalikulj etusten käyttäjille 
kitkakustannuksia seuraavilla kolmella tasolla: 
1 ) infrastruktuuri j a kulj etusvälineet, 
2) kuljetukset ja infrastruktuurin, erityisesti terminaalien käyttö sekä 
3) kulj etusmuotokohtaiset palvelut ja säännökset.3 
Liikenteen intermodaalisuuden erityisryhmään kuuluvat teollisuuden asiantuntijat ovat keskustelleet näistä esteistä ja kitkakustannuksista ja 
suurelta osin luetteloineet ne. 
11 
3.1. Infrastruktuuri ja kuljetusvälineet 
30. Useista tiheästi liikennöidyistä eurooppalaisista liikennekäytävistä puuttuu yhtenäinen eri 
kuljetusmuotojen ja niiden välisten yhteyksien verkko. Jonkin kuljetusmuodon infrastruktuurin 
puuttuminen tai kuljetusmuotojen välisten yhteyksien puuttuminen voivat, vaikka puutteet olisivat 
pieniäkin, estää saumattomien intermodaalisten kuljetusten ketjujen syntymisen. Tämä aiheuttaa 
tavaraliikenteen harjoittajille ylimääräisiä siirto- ja kitkakustannuksia. Se, että olemassa oleviin 
siirtopaikkoihin ei ole kunnollista pääsyä rautateitse, maanteitse tai vesiteitse, voi haitata näiden 
kuljetusmuotojen integroimista sekä siirtymistä kuljetusmuodosta toiseen. Se voi myös estää 
suurten volyymien tehokasta jakamista pienemmiksi esimerkiksi mannertenvälisissä kuljetuksissa 
tai kaukokuljetuksissa. 
31. Koska nykyistä järjestelmää rahoitetaan ja hallinnoidaan erikseen kunkin kuljetusmuodon 
osalta, on epäselvää, kuka on vastuussa niiden välisten liittymäkohtien lujittamisesta. Erilaiset 
omistusmuodot ja erilaiset veloitukset infrastruktuurin ja terminaalien käytöstä eivät myöskään 
edistä selkeää ja koordinoitua infrastruktuurin suunnittelua paikallisella ja alueellisella tasolla, 
puhumattakaan koko Euroopan tasosta. 
32. Intermodaalikuljetukset ovat yhtä vahvoja kuin kuljetusketjun heikoin lenkki. Tämän vuoksi 
joidenkin kuljetusmuotojen yhteentoimivuuden puute aiheuttaa merkittäviä ongelmia. Esteet ovat 
hyvin tiedossa. Niitä ovat esimerkiksi rautateiden erilaiset merkinantojärjestelmät ja kuorman 
ulottumat sekä siltojen erilaiset korkeudet Euroopan sisävesiväylillä. 
33. Kuljetusvälineiden teknisiä ominaisuuksia koskevat määräykset poikkeavat lisäksi usein 
maittain ja kuljetusmuodoittani, mikä myös aiheuttaa yhteentoimimattomuutta. Lisäksi yksityiset 
tavaraliikenteen harjoittajat hankkivat usein sellaista liikkuvaa kalustoa tai ajoneuvoja, jotka 
sopivat nimenomaan niiden omaan toimintaan ja omiin kuormausyksikkövalintoihin. Eri 
tavaraliikenteen harjoittajien erilaisten ajoneuvotyyppien käsittely aiheuttaa terminaaleissa 
ruuhkaa ja tehottomuutta. Lisäksi kuljetusvälineiden ja infrastruktuurin erilaiset mitoitukset 
vähentävät kuljetusmuotojen, esimerkiksi lento-ja rautatiekuljetusten yhteentoimivuutta. 
34. Kuormausyksiköiden mittojen suuri vaihtelu eri kuljetusmuodoissa on toinen 
kuljetusmuotojen välistä yhteentoimivuutta vähentävä tekijä. Tie- ja rautatiekuljetusten, lyhyen 
matkan merikuljetusten sekä sisävesikuljetusten kuljetusvälineiden yhteensopimattomuus lisää 
siirto- ja käsittelykustannuksia ja pakottaa käyttämään hankalia kuormansiirtotekniikoita. Jos 
asiaan ei puututa, logistiikan asettamien vaatimusten monimutkaistuminen ja kansainvälisen 
kaupan ennustettu kasvu lisäävät todennäköisesti entisestään kuljetusyksiköiden välisiä eroja. 
Erityiskäyttöön tarkoitettujen kuormausyksiköiden käyttö lisää niiden paluumatkoja ilman 
kuormaa. 
3.2. Kuljetukset - infrastruktuurin käyttö 
35. Nykyisen intermodaalisen kuljetusjärjestelmän heikoimpia lenkkejä ja suurimpia 
kitkakustannusten aiheuttajia ovat kuljetusmuotojen väliset siirtopaikat. Yksi syy tähän on 
kuljetusmuotojen ja kuormausyksiköiden välisen teknisen yhteenkytkettävyyden puute tai sen 
riittämättömyys. Toinen on se, että nykyisiä terminaaleja, joille on tavallisesti ominaista raskaiden 
koneellisten ja manuaalisten menetelmien yhdistelmä, ei hallinnoida tehokkaasti käyttämällä 
12 
apuna oikeanlaisia telemaattisia välineitä. Myöskään sellaisia toimintoja kuten ajoneuvojen 
kuormausyksiköiden ja tavaroiden tunnistamista tai niitä koskevien tietojen hankkimista etukäteen 
niiden käsittelyä varten ei useinkaan ole käytettävissä intermodaalisten kuljetusten edellyttämällä 
tavalla. Jotta intermodaalisen kuljetusketjun katkeamisen vaara olisi mahdollisimman pieni, 
tavaraliikenteen harjoittajat perustavat yhä enemmän omia, tietynlaiseen käyttöön tarkoitettuja 
terminaaleja. Vaikka tämä parantaakin hallittavuutta, se myös nostaa ovelta ovelle tapahtuvan 
kuljetuspalvelun käyttäjälle aiheuttamia kustannuksia erityisesti silloin, kun kapasiteettia ei 
hyödynnetä mahdollisimman hyvin. 
36. Tie-, rautatie-, lento- ja vesikuljetuksille ovat ominaisia erilaiset suoritustasot ja erilainen 
palvelun laatu. Tämä johtuu osittain niiden kustannusrakenteille ominaisista eroista, mutta myös 
kunkin kuljetusmuodon kilpailun ja vapauttamisen tason eroista. Käyttäjä näkee tiekuljetukset 
Euroopan tavarakuljetusten laadun mittapuuna: ne ovat kilpailukykyisiä ja dynaamisia, niiden 
palvelutaso paranee jatkuvasti, ja niiden toimintakustannukset laskevat edelleen. 
Kuljetusmuodoissa, joissa on korkea kynnys tavaraliikenteen harjoittajien pääsylle 
kuljetusmuodon infrastruktuuriin, esiintyy usein pyrkimystä monopoleihin. Tämä johtaa 
asiakaslähtöisyyden puuttumiseen ja kapasiteetin vajaakäyttöön. Kun tavaraliikenteen harjoittajat 
saavat valtion tukea eikä heillä ole jonkin kuljetusmuodon piirissä haasteita, heillä saattaa olla 
kiusaus käyttää hallitsevasta asemastaan saamiaan tuloja ristiintukena toimilleen toisessa 
kuljetusmuodossa, mikä vääristää kilpailua. 
37. Koska tavaraliikenteen harjoittajat omistavat oman kuljetuskalustonsa tai jopa 
infrastruktuurin, he käyttävät usein vain yhtä kuljetusmuotoa ja jättävät muiden kuljetusmuotojen 
mahdollisesti paremmat vaihtoehdot huomiotta. He eivät koordinoi tieto- ja 
markkinointitoimintojaan ja useissa tapauksissa he eivät pysty täysin valvomaan kaikkia vaiheita 
ja toimintoja, joita ovelta ovelle-kuljetusketjuun kuuluu. 
38. Intermodaalikuljetusten kitkakustannuksia aiheutuu myös eri kuljetusmuotojen työaikojen 
erilaisuudesta. Ongelmana ei ole ainoastaan työn tehollinen kesto vaan myös joustamattomuus 
kuljettajien ja miehistöjen työaikojen järjestämisessä niin, että ne vastaisivat kuljetusmuotojen 
välisen toiminnan asettamia vaatimuksia. Tämä pätee erityisesti terminaaleihin. Terminaaleissa, 
jotka ovat kuljetusmuotojen välinen liittymäkohta, ei aina pystytä ottamaan huomioon 24 tuntia 
vuorokaudessa toimivien junien ja laivojen aikatauluja. 
39. Intermodaalikuljetusten mahdollisia käyttäjiä saattavat karkottaa eri kuljetusmuotojen 
aikataulujen puutteellisen yhteensovittamisen aiheuttamat tarpeettomat viivästykset 
kuljetusketjussa. Lähetyksen jääminen paikoilleen useiden tuntien, jopa päivien ajaksi odottamaan 
siirtoa seuraavaan kuljetusmuotoon lisää kitkakustannuksia verrattuna yhtä kuljetusmuotoa 
käyttävään kuljetukseen. 
13 
3.3. Kuljetusmuotokohtaiset palvelut ja säännökset 
40 Koko intermodaalisen kuljetusketjun kattavan järjestelmällisen tietojenvaihto verkon 
puuttuminen aiheuttaa mittavia kustannuksia ja palvelujen puutteellisuutta. Se on johtanut 
kuljetusmuotokohtaisten ja paikallisten järjestelmien sekä tavaraliikenteen harjoittajan omien 
menettelyjen jatkuvaan lisääntymiseen. Olemassa olevissa yhteen kuljetusmuotoon perustuvissa 
tiedonsiirtojärjestelmissä käyttäjien on syötettävä uudelleen samat tiedot jokaisessa 
liittymäkohdassa. Viestejä tai sähköistä tiedonsiirtoa koskevat normit saattavat olla eri kohdissa 
erilaiset. Intermodaalisen kuljetusketjun eri osapuolten välisen yleisen elektronisen 
viestintäjärjestelmän puuttuessa toimintoja ei kyetä suunnittelemaan riittävästi etukäteen eikä 
siten, että ne voidaan toteuttaa juuri oikeaan aikaan. Virheitä ja vääriä reitityksiä ei pystytä 
havaitsemaan nopeasti, koska ei ole olemassa järjestelmiä, joiden avulla matka eri 
kuljetusmuodoissa voidaan jäljittää tai sitä voidaan seurata. 
41. Jos kuljetettavat tavarat vahingoittuvat, intermodaalikuljetusten käyttäjien on vaikeata 
määritellä, kuka kuljetusketjussa on viime kädessä vastuussa tapahtuneesta, koska Euroopan 
kansainvälisiä kuljetuksia säännellään kunkin kuljetusmuodon osalta erilaisilla vastuuta koskevilla 
yleissopimuksilla.4 Toisen kuljetusmuodon tavaraliikenteen harjoittajilla on suurempi vastuu kuin 
toisen. Tilannetta mutkistavat edelleen erityisvastuu)ärjestelmät, joita Euroopan mailla yhä on 
kansallisten kuljetusten osalta. 
42. Intermodaalikuljetusten kilpailukykyä heikentävät myös hallinnolliset esteet. 
Kuljetusasiakirjat ovat yhä suurelta osin paperiasiakirjoja, ja ne ovat erilaisia eri 
kuljetusmuodoissa, esimerkiksi meri-, rautatie-, maantie- tai lentokuljetuksissa. Lisäksi passitusta 
koskevat säännöt ovat erilaisia eri kuljetusmuodoille. 
43. Jotta voitaisiin taata, että tavarat saapuvat määräpaikkaan tietyn ajan kuluessa, ovelta ovelle 
ulottuvaa kuljetusketjua on intermodaalisissa kuljetuksissa voitava hallita ja valvoa tehokkaasti 
sen kaikilta osin. Käyttäjät katsovat kuitenkin, että koska useimmat tavaraliikenteen harjoittajat 
harjoittavat vain tiettyä kuljetusmuotoa, he eivät hoida tätä hallinta- ja valvontatehtävää. Tämä 
näkemys selittyy osaksi Euroopan tieliikenteen kilpailukyvyllä ja joustavuudella. Toinen syy 
siihen on, että uudet intermodaaliset kuljetuspalvelut saattavat vaatia enemmän suunnittelua kuin 
vaihtoehtona olevat yhtä kuljetusmuotoa käyttävät kuljetukset muun muassa siksi, että on tarpeen 
varmistaa kysynnän riittävyys, jotta säännöllinen palvelu olisi kannattavaa. Lisäksi voi olla, että 
intermodaalikuljetusten mahdollisia etuja ei tunneta tai että tavaraliikenteen harjoittajat haluavat 
hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti omistamansa välineet ja ajoneuvot. 
4 Merikuljetukset: Haagin ja Visbyn säännöt 1968 
Lentokuljetukset: Varsovan yleissopimus 1929 
Rautatiekuljetukset: Kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskeva yleissopimus (CIM) 1985 
Tiekuljetukset: Tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehty yleissopimus (CMR) 1956 
14 
3.4. Päätelmä 
44. Päätelmänä voidaan todeta, että Euroopan intermodaalikuljetukset eivät näytä tällä hetkellä 
pystyvän täyttämään niitä yhä monimutkaisempia vaatimuksia, joita kilpailuilla ja 
maailmanlaajuisilla markkinoilla toimiva talous asettaa logistiikalle. Siirrot kuljetusmuodosta 
toiseen aiheuttavat yleensä niin paljon kitkakustannuksia ettei lisäarvopalvelujen tarjoaminen 
ovelta ovelle ulottuvassa ketjussa ole mahdollista. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että kaikkien 
eri kuljetusmuotojen koko infrastruktuuria käytetään paremmin hyväksi erityisesti, kun otetaan 
huomioon tavarakuljetusten ennustettu kasvu. 
4 luku Euroopan intermodaalinen 
tavarakulj etusj ärj estelmä : toteutusvaiheet 
45. Päätöksentekijöiden haasteena on luoda poliittinen kehys, jossa eri kuljetusmuodot 
voidaan integroida toisiinsa mahdollisimman hyvin. Yhteentoimivuus ja 
yhteenkytkettävyys lisäävät kuljetusten infrastruktuurin ja kapasiteetin tehokasta käyttöä. 
Tämä helpottaa asiakaslähtöisiä ovelta ovelle -kuljetuspalveluja, joissa käytetään hyväksi 
kunkin kuljetusmuodon vahvuuksia. 
46. Alla kuvatut toimet ovat vaiheita, jotka on toteutettava todellisen intermodaalisen 
kuljetusjärjestelmän luomiseksi pitkällä aikavälillä. Nämä toimet vaativat 
päätöksentekijöiden ja kuljetusmarkkinoiden toimijoiden sitoutumista. 
47. Toimet voidaan koota neljäksi ryhmäksi: 
A. Integroidut infrastruktuurit ja kuljetusvälineet 
B. Yhteentoimivatja yhteenkytkettävättoiminnot 
C. Kuljetusmuodosta riippumattomat palvelut ja säännökset 
D. Horisontaaliset toimet 
A. Integroidut infrastruktuurit ja kuljetusvälineet 
4.1. Yhtenäinen Euroopan laajuinen infrastruktuuriverkko 
48. Jäsenvaltioiden infrastruktuurien suunnittelijoiden ja hallinnoijien olisi tehtävä 
enemmän yhteistyötä Euroopan tasolla ja eri kuljetusmuotojen välillä yhtenäisten 
infrastruktuuriverkkojen luomiseksi. Luomalla intermodaaliset yhteydet saadaan aikaan 
Euroopan laajuinen siirtopaikkojen verkko, jossa otetaan huomioon tavaroiden todelliset 
ja mahdolliset virrat, toimitus- ja jakeluketjujen vaatimukset sekä maan käytön ja 
ympäristön asettamat rajoitteet. 
49. Pitkällä aikavälillä tämän Euroopan tasolla tehtävään yhteistyöhön perustuvan 
strategisen lähestymistavan pitäisi johtaa intermodaaliseen infrastruktuuriverkkoon, joka 
mahdollistaa eri kuljetusmuotojen välisen (eli järjestelmien tason) yhteentoimivuuden ja 
yhteenkytkettävyyden. Tässä lähestymistavassa olisi arvioitava paikallisten ja alueellisten 
infrastruktuuriohjelmien mahdollinen integroiminen Euroopan laajuiseen kehykseen. 
Jäsenvaltioiden kanssa olisi keskusteltava siitä, olisiko mahdollista ottaa suhteellisen 
alhaisilla kustannuksilla uudelleen käyttöön olemassa olevaa, mutta tällä hetkellä 
käyttämätöntä infrastruktuuria mahdollisesti puuttuvien yhteyksien luomiseksi.5 Lisäksi 
Useat eurooppalaiset TTK-toimet kuten EUFRANET (raideliikenne) tai EUDET (sisävesiliikenne) voivat olla tässä arvokkaita. 
16 
olisi otettava huomioon kehittyvien toiminta- ja palvelukonseptien tärkeys koko 
kuljetusketjun sekä siirtokohtien toiminnan kannalta lyhyissä ja keskipitkissä 
kuljetuksissa. 
Töinä: Euroopan laajuisten liikenneverkkojen tarkistaminen 
50. Yhteisö on todennut verkottumiseen perustuvan lähestymistavan tarpeen liikenteen 
infrastruktuurin suunnittelussa6 ja se on tämän vuoksi antanut suuntaviivat Euroopan 
laajuisista liikenteen infrastruktuuriverkoista (TEN-T)7. Vuodelle 1999 suunnitellulla 
vuoden 1996 TEN-T -suuntaviivojen ensimmäisellä yleistarkistuksella lujitetaan 
Euroopan laajuisten verkkojen intermodaalista suunnittelua. Euroopan komissio on 
tämän vuoksi perustanut jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuvan multimodaalisen 
liikenteen työryhmän. Tämä työryhmä laatii intermodaalisen liikenteen 
yleissuunnitelman kaikkia liikennemuotoja varten ja ehdottaa perusteita yhteyspaikkojen 
ja terminaalien sijoittamiseksi. Työssä otetaan huomioon meneillään olevien 
intermodaalisuutta edistävään politiikkaan ja intermodaalisiin liikenneratkaisuihin 
liittyvien tutkimushankkeiden8 tulokset. Esimerkkejä ovat hankkeet EMOLITE 
(Evaluation Model for the Optimal Location of Intermodal Terminals in Europe -
Arviointimalli intermodaalisten terminaalien optimaalisesta sijainnista Euroopassa), IQ 
(Quality Improvement of Intermodal Networks and Terminals - Intermodaalisten 
verkkojen ja terminaalien laadun parantaminen) ja IMPULSE (Technological 
Improvements in Intermodal Networks and Terminals - Intermodaalisten verkkojen ja 
terminaalien tekniset parannukset). 
4.2. Lisäarvoa tuovat yhteyspaikat ja solmukohdat 
51. Kuljetusmuotojen välisiä siirtopaikkoja ovat intermodaalisen verkon solmukohdat. 
Niiden toimista ja palveluista olisi koiduttava lisäarvoa koko kuljetusketjulle. Osasta 
näitä solmukohtia tulee taloudellisen toiminnan keskuksia, joissa alueen taloudellinen 
tarjonta- ja kysyntäpotentiaali yhdistyy kilpailukykyisiin logistisiin rakenteisiin ja 
markkinoihin. Tuotantotilojen tai tuotteiden räätälöintitilojen perustaminen, paikallisten 
toimitusketjujen verkottuminen ja jakeluverkkojen organisoituminen solmukohtien 
ympärille tuo näihin solmukohtiin muutakin kuin yksinkertaisia tavarakuljetuksiin 
liittyviä toimintoja. Kuljetuspalvelujen tarjoajien ja tavaraliikenteen harjoittajien 
kannalta sellaiset tukipalvelut kuten mahdollisuus palauttaa useiden eri kuljetusmuotojen 
(vuokratut) ajoneuvot tai kuormausyksiköt voisivat olla mielenkiintoinen 
intermodaalikuljetusten puolesta puhuva tekijä. 
52. Uudet kuormansiirtoratkaisut ja lisääntynyt automatisointi voivat alentaa käyttäjien 
kitkakustannuksia nopeuttamalla siirtymistä kuljetusmuodosta toiseen. Niiden avulla 
6 EU:n perustamissopimuksen 129 b artikla; valkoinen kirja: Yhteisen liikennepolitiikan tuleva kehitys 
' Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi (päätös 
N:o 1692/96/EY, 23.7.1996, EYVLN:oL 228, nide 39, 9.9.1996) 
Nämä muodostavat osan liikenneohjelmasta neljännessä puiteohjelmassa tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn 
alalla (1994-1998) 
16 
17 
voidaan tehokkaasti hajauttaa suuret kuljetusvirrat pienemmiksi alueellisiksi virroiksi. 
Samoin niiden avulla voidaan lisätä mahdollisuuksia koota eri lähteistä tulevia 
kuljetusvirtoja yhteisiksi pääverkoissa kulkeviksi virroiksi. Terminaalit ja solmukohdat 
toimivat runsaasti käytettyjen liikennekäytävien ja vähemmän käytettyjen alueellisten ja 
paikallisten verkkojen rajapintoina. 
Toimi: Mahdollisuuksien kartoittaminen ja esteiden poistaminen logistiikan lisäarvon 
parantamiseksi 
53. Komissio tukee tutkimusta ja rahoittaa esittelyhankkeita, jotka koskevat 
mahdollisuuksia tarjota logistisia palveluja siirtymäkohdissa sekä näistä palveluista koko 
toimitus- ja jakeluketjulle mahdollisesti koituvaa lisäarvoa. Tutkimuksessa korostetaan 
kuljetusten ja logistiikan integroimisen vaatimuksia ja arvioidaan solmukohtien ja 
siirtymäkohtien taloudellista tehokkuutta tältä kannalta. Komissio ryhtyy yhdessä 
kuljetusalan kanssa tarvittaviin toimiin mm. käynnistämällä pyöreän pöydän neuvottelut 
poistaakseen mahdolliset esteet, kuten rajoittavat aukioloajat tai työläät hallinnolliset 
menettelyt. 
4.3. Kuormausyksikköjä koskevien standardien yhdenmukaistaminen 
54. Erilaisia kuormausyksiköitä (kuten erisuuruisia kontteja ja vaihtovaunuja) olisi 
arvioitava intermodaalikuljetusten ja yksiköiden käyttäjien asettamien vaatimusten 
perusteella. Kokoa, painoa ja muita ominaisuuksia koskevien standardien 
yhdenmukaistaminen eri kuljetusmuodoissa helpottaa hyvin monien kuljetettavien 
tavaroiden siirtämistä kuljetusmuodosta toiseen. Uudet, erityisesti pienehköjen lähetysten 
kuljettamiseen tarkoitetut kuormausyksiköt sekä joustavat kuormansiirtoteknologiat 
mahdollistavat eri kuljetusmuotojen kapasiteetteja koskevat suunnitelmat ja 
kapasiteettien käytön. Joustavat vuokrausratkaisut edistävät innovaatioita ja antavat 
tavaraliikenteen harjoittajille mahdollisuuden alentaa kiinteitä kustannuksia. 
Kuormausyksiköiden tehokkaampi käyttö pooli- tai kierrätysjärjestelmissä auttaa 
parantamaan kuormituskertoimia ja välttämään matkoja ilman kuormaa. 
Toimi: Kuormausyksiköiden yhdenmukaistamisen ohjaaminen 
55. Komissio perustaa markkinoiden eri alojen työryhmiä selvittämään niitä esteitä ja 
mahdollisuuksia, joita liittyy eri kuljetusmuotojen ja teollisuudenalojen 
kuormausyksiköitä koskevien standardien yhdenmukaistamiseen Euroopassa. Tässä 
yhteydessä komissio ottaa huomioon voimassa olevan kuorma- ja linja-autojen mittoja 
koskevan EY:n lainsäädännön9 sekä eri standardointielinten aiemmin tekemän työn. 
Koska yleiset ja yhtenäiset kaupankäynnin menettelytavat ovat erittäin tärkeitä, on 
määritettävä ja kehitettävä yhdenmukaisia standardeja. Niissä on myös otettava 
huomioon ajoneuvojen sertifioinnin vaikutus kuljetusmuotojen väliseen 
yhteenkytkettävyyteen. Työssä huomioidaan päätelmät tutkimuksesta, joka koski eri 
standardien vaikutusta liikkuvaan kalustoon, ajoneuvoihin ja aluksiin. Työn tuloksena 
Direktiivi 96/53, EYVLN:o 235, 17.9.1996 
17 
18 
määritellään parhaat mahdolliset käytännöt ja strategiat yhdenmukaistamisen 
suorittamiseksi. Komission tarkoituksena on, että määritellyt käytännöt ja strategiat 
edistäisivät ja ohjaisivat tämän jälkeen asianomaisten standardointielinten ja 
kansainvälisten järjestöjen työtä. 
B. Yhteentoimivat ja vhteenkvtkettävät toiminnot 
4.4. Intermodaalisia kuljetuksia hoitavat tavaraliikenteen harjoittajat 
56. Euroopan kuljetusmarkkinat kehittyvät tulevaisuudessa siten, että 
intermodaalikuljetusten harjoittajat alkavat kilpailla keskenään eri kuljetusmuodoissa ja 
lisätä markkinaosuuksiaan. Niiden tavaraliikenteen harjoittajien lisäksi, jotka ovat 
erikoistuneet tavaroiden kuljettamiseen tietyssä kuljetusmuodossa, markkinoilla toimii 
vastaisuudessa uusi integroitujen kuljetusten harjoittajien sukupolvi, joka tarjoaa ovelta 
ovelle -palveluja. Nämä tavaraliikenteen harjoittajat suhtautuvat puolueettomasti eri 
kuljetusmuotoihin. Ne pyrkivät löytämään kustannustehokkaimman kuljetusmuotojen ja 
palvelujen yhdistelmän, joka tuottaa eniten lisäarvoa koko toimitusketjuun. Niiden 
palvelut räätälöidään loppukäyttäjän tarpeiden mukaan, ja palveluihin sisältyy tavaroiden 
ovelta ovelle -kuljetuksen täydellinen valvonta ja kuljetusta koskevien tietojen hallinta. 
57. Tulevaisuudessa on olennaisen tärkeää kyetä hallitsemaan ja valvomaan koko ovelta 
ovelle ulottuvaa kuljetusketjua. Tällaisen valvonnan mahdollistamiseksi integroituja 
palveluja tarjoavan kuljettajan on joko itse kuljetettava tavarat kuljetuksiin käytettävillä 
ajoneuvoilla (tavaraliikenteen harjoittaja) tai huolehdittava valvonnasta ketjun tehokkaan 
organisoinnin ja tarvittavien tietojen hallinnan avulla (huolitsija). 
Toimi: Markkina-analyysi, jonka tavoitteena on kuljetusten ja logistiikan 
integroiminen edelleen 
58. Komissio tekee selvityksen kuljetusmarkkinoiden eri toimijoista ja analysoi niiden 
koon sekä niiden tarjoamat tai tarvitsemat palvelut. Selvityksessä yksilöidään ne esteet ja 
mahdollisuudet, joita intermodaalisten kuljetusten suorittamiseen ja logistiikan 
asettamien vaatimusten täyttämiseen liittyy kunkin toimijaryhmän osalta. Siinä 
korostetaan niitä kaupallisia, teknisiä ja sääntelyyn liittyviä alueita, joilla tarvitaan 
viranomaisten tai markkinatoimijoiden toimenpiteitä. 
Toimi: PACT- ohjelman jatkaminen 
59. PACT-ohjelma10 (yhdistettyjä kuljetuksia koskevat kokeiluhankkeet) tukee 
tavaraliikenteen harjoittajia markkinalähtöisten ja innovatiivisten hankkeiden 
käynnistämisessä yhdistettyjen kuljetusten (tie-, rautatie-, sisävesi- ja 
rannikkokuljetukset) alalla. Ensimmäisen PACT-ohjelman (1992 - 1996) perusteella 
osallistuttiin 66 hankkeen rahoittamiseen. Nämä hankkeet toteutettiin 33 eri reitillä, ja 
tukea saivat kaikki jäsenvaltiot. Komissio on ehdottanut ohjelman jatkamista vuoteen 
2001 ja lisännyt uudeksi kuljetusmuodoksi lyhyen matkan merikuljetukset. 
10 Yhdistettyjä kuljetuksia koskevat kokeiluhankkeet, komission päätös 93/45/ETY, 22.12.1992, EYVL N:o 16, 25.1.1993, ja 
ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön rahoitustuen myöntämisestä yhdistettyjen tavarankuljetusten edistämiseksi toteutettavia 
toimia varten, tiedonanto neuvostolle (KOM(96) 335 lopullinen, 24.7.1996. 
18 
19 
4.5. Vapaa pääsy infrastruktuuriin 
60. Infrastruktuurin hallinnan ja kuljetustoiminnan erottaminen toisistaan takaa sekä 
uusien että jo markkinoilla toimivien tavaraliikenteen harjoittajien avoimen ja 
syrjimättömän pääsyn verkkoon.11 Tähän kuuluu myös infrastruktuurin käytöstä 
perittävien maksujen ja käyttöä koskevien sääntöjen riittävä selkeys. 
Toimi: Rautateiden tavarakuljetusten valtaväylien integroiminen intermodaalisuuden 
toteuttamiseksi 
61. Kysymys kaikkien toimiluvan saaneiden tavaraliikenteen harjoittajien avoimesta 
pääsystä infrastruktuuriin on erityisen tärkeä rautatiekuljetuksissa. Komissio on 
ehdottanut Euroopan laajuisten rautateiden tavarakuljetusten valtaväylien perustamista, 
joille olisi ominaista avoin pääsy ja useiden kansainvälisten tavarakuljetusten esteiden 
poistaminen12. Ajatusta toteuttavat rautatieyritykset, jäsenvaltiot ja rahtaajat. 
Ensimmäisten valtaväylien odotetaan olevan toiminnassa ennen vuoden 1997 loppua. 
Koska valtaväylistä luultavasti tulee tärkeä intermodaalisen kuljetusjärjestelmän osa, 
komissio antaa niiden kehittämiselle tärkeän sijan13. 
4.6. Infrastruktuurin käytöstä perittävät maksut ja kuljetusten hinnoittelu 
62. Eri kuljetusmuotoja koskevat verot ja maksut määrätään nykyisin varsin eri tavoin. 
Infrastruktuurikustannusten ja ulkoisten kustannusten kattamisessa on suuria eroja.14. 
Tästä aiheutuu kaksi ongelmaa. Ensiksikin kuljetusmuodon valinnat vääristyvät, koska 
kustannusten katesuhteet ovat erilaiset ja laskemiseen käytetään erilaisia perusteita 
(esimerkiksi keskimääräinen veloitus, marginaalikustannusveloitus ja kertaveloitus). 
Tämä johtaa tehottomuuteen eri kuljetusmuotojen yhdistämisessä intermodaaliseksi 
kuljetusketjuksi. Toiseksi erilaisten, pelkästään yhden kuljetusmuodon perusteella 
syntyneiden kuljetusten hinnoittelujärjestelmien olemassaolo viittaa siihen, että eri osa-
alueiden (esim. tieliikenteen ja rautatieliikenteen) maksut perustuvat erilaisiin ja 
toisinaan jopa keskenään ristiriitaisiin periaatteisiin. Sen vuoksi on yleensä ottaen vaikea 
määrittää intermodaalisten kuljetusten hintaperustaa. Tämä puolestaan jarruttaa koko 
intermodaalisten palvelujen kehitystä. 
Toimi: Yhteisten veloitus-ja hinnoitteluperiaatteiden kehittäminen 
63. Komissio kehittää eri kuljetusmuotoja varten yhteiset veloitus- ja 
hinnoitteluperiaatteet. Näiden periaatteiden kehittämisen on luonnollisesti tapahduttava 
11 Rautatieliikenteen osalta ks. direktiivin 91/440/ETY 6 ja 10 artikla, direktiivi 95/19/EY ja direktiivi 95/18/EY. 
12 Euroopan komission valkoinen kirja Strategia yhteisön rautateiden elvyttämiseksi, KOM(96) 421 lopullinen, 30.7.1996 ja 
KOM(96) 42111 lopullinen, kesäkuu 1996 
Ks. Euroopan laajuisia rautateiden tavaraliikenteen valtaväyliä koskeva tiedonanto KOM(97) 242 lopullinen 29.5.1997. 
14 Katso vihreä kirja Oikeudenmukainen ja tehokas hinnoittelu (KOM(95)691 lopullinen) 
19 
20 
asteittain, ja niissä on otettava huomioon eri kuljetusmuotojen erityispiirteet. Tavoitteena 
on kehittää voimassa olevaa lainsäädäntöä ja luoda tarvittaessa uutta, jotta voitaisiin 
yhdenmukaistaa infrastruktuurin käyttöveloituksen pohjana olevia periaatteita. 
4.7. Intermodaalikuljetukset ja kilpailu 
64. Samoja perusperiaatteita on sovellettava kaikkiin tavaraliikenteen harjoittajiin 
riippumatta siitä kuljetusmuodosta, jota ne harjoittavat. Näin olisi luotava samankaltaiset 
toimintaolosuhteet kaikille kuljetusmuodoille koko Euroopassa. Tavaraliikenteen 
harjoittajan itsenäisyys on säilytettävä. Liiketoimintaa omalla taloudellisella ja 
rahoituksellisella riskillään harjoittavat Tavaraliikenteen harjoittajat eivät saisi tuntea, 
että he ovat aiheetta huonommassa asemassa kuin valtion tukea saavat kilpailijat. 
65. Uusilla säännöillä on voitava säännellä kilpailua sellaisten intermodaalikuljetuksia 
tarjoavien yritysten välillä, jotka harjoittavat samanaikaisesti useita kuljetusmuotoja. 
Tärkeä tekijä on kuljetusyritysten ja alan toimijoiden määräävän aseman väärinkäytön 
tutkiminen ja sääntely. Esimerkkejä määräävässä asemassa olevien toimijoiden 
laittomista käytännöistä, joista EY:n oikeuden nojalla rangaistaan ankarilla sakoilla, ovat 
yhden kuljetusmuodon piirissä harjoitetusta toiminnasta saatujen tulojen käyttö toisen 
kuljetusmuodon toiminnan tukemiseen kilpailijoiden syrjäyttämiseksi, markkinoiden 
rakenteellinen sulkeminen, ryöstöhinnoittelu ja aliurakoitsijoiden hyväksikäyttö. 
Toimi: Asetuksen 1107/70 muuttaminen yhdistettyjen kuljetusten tuen osalta 
66. Komissio ehdottaa tarvittavat muutokset asetuksen 1107/7015, joka koskee muun 
muassa tukea yhdistetyille kuljetuksille, saattamiseksi ajan tasalle. Tarkistuksen myötä 
asetus saatetaan viimeaikaista kehitystä vastaavaksi ja siinä otetaan huomioon tarve 
parantaa yhdistettyjen kuljetusten kilpailukykyä. Myöhemmässä vaiheessa komissio 
ryhtyy asetuksen 1107/70 yleiseen uudistamiseen luodakseen yhtenäisen kehyksen 
kaikille sisämaakuljetusten kuljetusmuodoille annetulle tuelle. 
Toimi: Intermodaalikuljetuksiin liittyvää valtion tukea koskevat suuntaviivat 
67. Komissio jatkaa edelleen eri kuljetusmuotojen valtiontukijärjestelmien tutkimista ja 
sen arvioimista, voivatko valtion tuet vääristää kuljetusmarkkinoita. Lisäksi se huolehtii 
siitä, että mitkään yhdelle kuljetusmuodolle annetut valtion tuet eivät vaikuta 
intermodaalisten kuljetusketjujen tehokkuuteen. Tarvittaessa se muuttaa olemassa olevia 
valtiontukijärjestelmiä. Komissio tutkii myös mahdollisuutta määritellä suuntaviivat 
valtion tuen myöntämiselle intermodaalisten tavarakuljetusten harjoittajille sellaisilla 
aloilla, jotka eivät kuulu asetuksen 1107/70 soveltamisalaan. 
Toimi: Kilpailusääntöjen soveltaminen intermodaalisiin tavarakuljetuksiin 
68. Yhtä lailla tärkeää on seurata ja säännellä jatkuvasti sellaisia eri kuljetusmuotojen 
alalla toimivien tavaraliikenteen harjoittajien välisiä rajoittavia sopimuksia, jotka 
johtavat aiheettomiin vääristymiin. Komission kuljetusmarkkinoihin omaksuma 
lähestymistapa on yhä enemmän horisontaalinen siten, että yhtä kuljetusmuotoa ei 
tarkastella erityisalana, jolla olisi erityisiä tarpeita. Tältä pohjalta arvioidaan esimerkiksi 
^ Neuvoston asetus tuen myöntämisestä rautatie-, maantie-ja sisävesiliikenteeseen, EYVL N:o 130, 15.6.1970 
20 
21 
laivaliikenteen linjakonferenssien määräämiä sisämaakuljetusten taksoja. Komissio ottaa 
tätä politiikan osaa laatiessaan huomioon sisämaakuljetusten taksojen määräämistä 
pohtimaan asetetun neuvoa-antavan asiantuntijakomitean kertomuksen.16 Myös 
rautatieyhtiöiden välisiä yhteistyösopimuksia tutkitaan uudelleen samalta kannalta. 
Arvioituaan riittävän määrän yksittäistapauksia komissio selvittää, onko tarvetta antaa 
intermodaalisiin kuljetuksiin liittyviä yhteistyösopimuksia koskevat suuntaviivat 
kilpailusääntöjen selkiyttämiseksi. 
4.8. Intermodaalisten kuljetusten aikataulujen yhteensovittaminen 
69. Eri kuljetusmuotojen aikataulujen yhteensovittamista sekä Euroopan tasolla 
(kaukokuljetusten osalta) että alueellisella tasolla (paikallisten kuljetusten osalta) 
helpotetaan ottamalla käyttöön selvitysjärjestelmänä (elektronisena foorumina) toimiva 
tietoverkko, jossa tavaraliikenteen harjoittajat, infrastruktuurin hallinnoijat ja palvelujen 
tarjoajat kohtaavat. Yhteisön näkökulmasta tällainen yhteensovittaminen on erityisen 
tärkeätä silloin, kun kyseessä ovat rajojen yli tapahtuvat kuljetukset sekä runsaasti 
liikennöidyt ja liikennevirraltaan nopeat käytävät, joissa eri kuljetusmuodot osallistuvat 
intermodaaliseen kuljetusketjuun. 
Toimi: Elektroninen foorumi aikataulujen yhteensovittamista varten 
70. Yhteistyössä asianomaisten palvelun tarjoajien kanssa Euroopan komissio edistää 
tietojärjestelmien käyttöä siten, että perustetaan elektroninen foorumi, jolla 
tavaraliikenteen harjoittajat voivat kohdata sovittaakseen yhteen aikataulunsa 
intermodaalisuuden edellyttämällä tavalla. Komissio toimii liikkeellepanijana parhaiden 
käytäntöjen määrittämisessä. Palvelun hoitamisesta vastaavat kolmannet osapuolet. 
C. Kuljetusmuodosta riippumattomat palvelut ja säännökset 
4.9. Tieto- ja hallintajärjestelmät 
71. Käytettäessä telemaattisia järjestelmiä, joissa yhdistyvät informaatiopalvelut ja 
televiestintä, entistä tärkeämmälle sijalle nousevat asiakaslähtöiset kuljetuspalvelut, joilla 
tarjotaan automaattiset yhteydet tavaroiden tilausten, kuljetusten hallinnan, laskutuksen 
ja maksujen välille. Avoimet ja helppokäyttöiset tietojärjestelmät edesauttavat 
kehittyneiden elektronisten palvelujen laajaa käyttöä. 
72. Ovelta ovelle ulottuvan kuljetusketjun hallinnan ja valvonnan helpottamiseksi tieto­
ja hallintajärjestelmät kattavat useita kuljetusmuotoja ja ovat avoimen 
järjestelmäarkkitehtuurin ansiosta avoimia kaikille niistä kiinnostuneille palvelujen 
tarjoajille. Järjestelmät tarjoavat loppukäyttäjälle reaaliaikaista tietoa 
1 Nykyisin ei enää juurikaan voida esittää vakuuttavia perusteluja sille, että yhteinen sisämaakuljetusten hintojen määrääminen on 
välttämätöntä, jotta voitaisiin tarjota intermodaalisia kuljetuksia. Näin ollen asiantuntijaryhmän kanta on, ettei 
sisämaakuljetusten hintojen yhteistä määräämistä koskevalle poikkeukselle ole perusteita. (Osa III: Multimodaalikuljetusten 
asiantuntijaryhmän välikertomuksen päätelmät ja suositukset. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, maaliskuu 
1996, ISBN 92-827-6964-X) 
21 
22 
intermodaalikuljetusten mahdollisuuksista sekä heidän lähetystensä tilasta. Samalla ne 
mahdollistavat optimaalisen yhteensovittamisen samassa kuljetusketjussa toimivien 
tavaraliikenteen harjoittajien välillä. Järjestelmän avulla on mahdollista tehdä 
suunnitelmat pitkälle eteenpäin, ja se tarjoaa lisää mahdollisuuksia kuljetusten 
integroimiseksi koko toimitusketjun hallintaan. 
73. Sähköiseen tiedonsiirtoon (EDI) perustuvat yhdenmukaistetut viestintästandardit, 
menettelyt ja kuljetusasiakirjat lisäävät elektronisten toimenpiteiden käyttöä 
kuljetuksissa. Eri kuljetusmuodoissa kuljetettavien tavaroiden jäljittäminen ja seuranta 
Euroopassa on mahdollista ottamalla käyttöön standardoidut menetelmät automaattista 
kaluston tunnistamista (AEI) ja viivakoodien lukemista varten. Elektronisen 
kaupankäynnin laajeneminen tarjoaa mahdollisuudet kuljetusten paperittomaan 
hallintaan. 
Toimi: Intermodaaliset reaaliaikaiset elektroniset tieto-ja kaupankäyntijärjestelmät 
74. Komissio asettaa asiantuntijatyöryhmän laatimaan yhteistä arkkitehtuuria 
intermodaalisia reaaliaikaisia elektronisia tietojärjestelmiä varten ja selvittämään 
tällaisten j ärj estelmien luomisen tiellä olevat esteet. 
75. Tietojärjestelmien olisi suoritettava muun muassa seuraavat tehtävät: 
- tietojen antaminen (aikataulut17, tavaraliikenteen harjoittajat ja terminaalit, 
keskihinnat, keskimääräiset kauttakulkuajat,...); 
- tilojen ja palvelujen tilaaminen ja varaaminen; 
- sopimusten teko; 
- lähetysten jäljittäminen ja seuraaminen; ja 
- ovelta ovelle ulottuvassa kuljetusketjussa toimivien tavaraliikenteen harjoittajien 
välinen viestintä. 
76. Kun intermodaalinen reaaliaikainen järjestelmäarkkitehtuuri on luotu, sen pitäisi 
toimia kaupallisin ehdoin ja kannattaa itse itsensä. 
77. Komissio esittää siltä osin kuin se katsoo tarpeelliseksi suositukset tarvittavien 
tietojen laatua ja viesteiltä vaadittavaa muotoa koskevasta oikeudellisesta kehyksestä 
Toimi: Tietoyhteiskunnan teknologioiden käyttö intermodaalisten kuljetusten 
edistämiseksi 
78. Olemassa olevien tiedon infrastruktuurien - jotka voivat olla kiinteitä tai 
matkaviestinjärjestelmiä, kuten lyhyen kantaman viestinjärjestelmät, satelliitit tai GSM -
käyttö lähetysten sijainnin määrittelemiseen ja ilmoittamiseen voi tehostaa merkittävästi 
tavaran jäljittämistä ja seurantaa eri kuljetusmuodoissa. Teknisten ratkaisujen 
valmiudesta huolimatta näiden teknologioiden tarjoamien mahdollisuuksien käyttö on 
nykyisin yleensä rajoittunut siten, että niitä käytetään erikseen yksittäisissä 
kuljetusmuodoissa. Tämän vuoksi komissio jatkaa sellaisten tutkimusten tukemista, jolla 
pyritään saamaan aikaan intermodaalisissa kuljetuksissa käytettäviä yhteentoimivia 
Juuri tämän takia on tärkeää saada aikaan elektroninen foorumi aikataulujen yhteensovittamista varten. 
22 
23 
jäljittämis- ja seurantajärjestelmiä. Näihin tutkimuksiin sisältyy kustannus-hyötyanalyysi 
satelliittiteknologian käytöstä intermodaalikuljetuksissa. Yhdessä asianomaisten 
markkinaosapuolten kanssa komissio määrittelee prosessiarkkitehtuurin, jossa on 
yhdistetty paikanmääritystä, viestintää ja tunnistusta koskevat toiminnot. Käsiteltäviin 
kysymyksiin sisältyvät standardointivaatimukset (viestien muoto ja siirrettyjen tietojen 
tyyppi), siirtovälineiden valinta (taajuudet, taajuuskaistat ja infrastruktuuri) sekä 
järjestelmän rahoittaminen intermodaalisuuden pohjalta (kustannusten jakaminen). 
Komissio selvittää lisäksi, millä tavalla Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevat 
suuntaviivat voisivat tukea Euroopan tasolla yhteentoimivien intermodaalisten 
tavarakuljetusten logistiikkapalvelujen luomista.18 
Toimi: Paperiton kuljetus: standardien yhdenmukaistaminen 
79. Euroopan komissio pyrkii laajentamaan elektronisen kaupankäynnin käyttämistä 
kuljetuksissa ja yhdenmukaistamaan sähköistä tiedonsiirtoa (EDI), automaattista kaluston 
tunnistamista ja viivakoodeja koskevia standardeja toimimalla liikkeellepani)ana ja 
saattamalla yhteen markkinoiden eri alojen edustajat sekä kannustamalla 
lisäponnisteluihin elektronisten järjestelmien vapaaehtoisten standardointikehysten 
luomiseksi. 
80. Tällä hetkellä kuljetusasiakirjat ja -menettelyt ovat erilaisia eri kuljetusmuodoissa ja 
eri tavaraliikenteen harjoittajilla. Siirtyminen paperiasiakirjoista sähköisiin viesteihin, 
joka on parhaillaan käynnissä useissa kuljetusmuodoissa, tarjoaa mahdollisuuden luoda 
yhtenäinen järjestelmä elektronisia kuljetusasiakirjoja ja -menettelyjä varten. Saadakseen 
aikaan tarvittavat standardointiperusteet komissio käynnistää vuoropuhelun alan eri 
osapuolien (teollisuuden, tavaraliikenteen harjoittajien, viranomaisten) kanssa. 
Käsiteltäviin asioihin kuuluvat passituksen sekä viennin ja tuonnin tullausmenettelyt, 
jotka liittyvät yhteisön passitusjärjestelmän meneillään olevaan tietokoneistamiseen ja 
Tulli 2000 -ohjelman täytäntöönpanoon. 
4.10. Vastuu 
81. Intermodaalikuljetusten harjoittajien olisi pystyttävä tarjoamaan asiakkailleen selkeät 
vastuuta koskevat ehdot ja menettelytavat, joita noudatetaan silloin, kun kuorma tai sen 
osa vahingoittuu tai häviää kuljetuksen aikana. Loppukäyttäjän kannalta vastuusäännöt 
eivät saisi olla kuljetusmuotokohtaisia, eikä niissä saisi tehdä eroa maan sisällä 
tapahtuvan ja kansainvälisen kuljetuksen välillä. Varsinaisen tavaroiden kuljetuksen 
lisäksi nämä säännöt kattavat myös vahingon tai menetyksen, joka aiheutuu 
intermodaaliseen kuljetusketjuun kuuluvasta logistisesta lisäarvopalvelusta, kuten 
varastoinnista tai tuotteen räätälöinnistä solmukohdassa. 
Toimi: Intermodaalikuljetusten vapaaehtoisen vastuujärjestelmän edistäminen 
18 Lisäksi komissio tukee alan yritysten osallistumista INFO 2000 -ohjelmaan, jolla voidaan tukea intermodaalisiin kuljetuksiin 
liittyvien tietopalvelujen aikaansaamista. Niin ikään komissio jatkaa CEN TC 278:n (tieliikenne ja liikenteen telematiikka) 
puitteissa käynnissä olevia standardointitoimia. Erityisesti keskeisellä sijalla on Euroopan tavarakuljetusten ja kuljetuskalustojen 
hallinnan arkkitehtuuria koskevan standardin valmistelu, jossa otetaan huomioon tavarakuljetusten intermodaalisen 
arkkitehtuurin tarpeet 
23 
24 
82. Komissio on ehdottanut asiantuntijatyöryhmän perustamista tutkimaan 
mahdollisuutta luoda intermodaalisia kuljetuksia koskeva vastuumalli. Komissio tukee 
markkinoilla toimivien aloitteita vapaaehtoisten vastuusääntöjen luomiseksi osaksi ovelta 
ovelle ulottuvaa intermodaalista kuljetuspalvelua. Se toimii liikkeellepanijana ja saattaa 
yhteen asiaankuuluvat tavaraliikenteen harjoittajat, käyttäjät ja vakuutusyritykset. 
Toisessa vaiheessa komissio selvittää läheisessä yhteistyössä neuvoston kanssa, miten 
voitaisiin käynnistää uudelleen keskustelu multimodaalista liikennettä koskevasta 
kansainvälisestä yleissopimuksesta, joka hyväksyttiin UNCTADin puitteissa vuonna 
1980. 
D. Horisontaaliset toimet 
4.11. Tutkimus ja innovaatiot 
83. Komissio tukee tutkimusta ja teknologista kehittämistä (TTK) koskevien 
kohdennettujen hankkeiden kautta markkinoita, jotta niillä saataisiin aikaan uusia 
innovaatioita, jotka liittyvät teknologioiden käyttöön, uusien palvelujen kehittämiseen ja 
tuottavuuden parantamiseen. Komissio on neljännen TTK-puiteohjelman (1994 - 1998) 
nykyisessä vaiheessa mukana rahoittamassa yli 25 laajamittaista hanketta, joissa 
tarkastellaan intermodaalisen liikenneverkon tehokkuutta, siirtopaikkoja sekä tieto- ja 
viestintäteknologioiden käyttöä. Lisäksi käynnissä on muita hankkeita, joissa kehitetään 
uusia välineitä päätöksenteon tukemiseksi, jotta voitaisiin yhdistää markkinoiden ja 
politiikan vaatimukset. Näissä jälkimmäisissä hankkeissa käsitellään oikeudellisia, 
institutionaalisia ja taloudellisia kysymyksiä. 
84. Komissio asetti vuonna 1995 liikenteen intermodaalisuuden erityisryhmän, jonka 
tavoitteena on luoda johdonmukainen intermodaaliliikenteen kehityshanke 
koordinoimalla olennaisia TTK-ohjelmia19 Euroopan tasolla sekä yhdistämällä 
tutkimustyö poliittisiin ja teollisuuden tarpeisiin. Lukuisilla neuvotteluilla kaikkien 
intermodaaliliikennettä edustavien tahojen kanssa on varmistettu, että erityisryhmän työ 
ja komission TTK:n ensisijaiset tavoitteet täyttävät markkinoiden tarpeet.20 
Toimi: Ylimääräinen esittelyhankkeita koskeva ehdotuspyyntö 
85. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät komission ehdotuksen neljänteen 
puiteohjelmaan liittyvästä lisärahoituksesta, liikenteen intermodaalisuuden erityisryhmä 
pystyy osallistumaan sellaisten TTK-hankkeiden rahoittamiseen, joissa kokeillaan 
intermodaalikuljetusten kilpailukykyä lyhyillä ja keskipitkillä matkoilla, 
tavarakuljetusten valtaväylien tarjoamia mahdollisia hyötyjä sekä uusien toimintamallien 
käyttöönottoa tavaroiden jakelemisessa kaupunkialueilla. 
Toimi: Tutkimusverkon perustaminen 
" Kyseeseen tulevat ohjelmat ovat liikenteen tutkimusohjelma, liikenteen teiematiikkaohjelma, valmistus- ja 
materiaalitekniikkaohjelma, tietotekniikan tutkimus- ja kehittämisohjelma ESPRIT sekä energiaohjelmat JOULE/THERMIE. 
20 Erityisryhmän kertomukset: analyysikertomus 1.3.1996, kartoitus 28.2.1996, välikertomus 12.3.1996, tärkeysjärjestystä koskeva 
kertomus 29.2.1996, TTK-tehtävien tärkeysjärjestys, työryhmien kertomukset 23.5.1996, loppukertomus 27.9.1996. 
24 
25 
86. Lisätäkseen tutkijoiden ja intermodaaliliikenteen markkinoiden synergiaa komissio 
on käynnistänyt toimet luodakseen intermodaalisuutta tutkivien yliopistojen ja 
tutkimuslaitosten välisen avoimen eurooppalaisen verkon INTERACTin. Verkko on 
foorumi, jolla voidaan keskustella TTK- hankkeista, suunnitella niitä sekä yhdistää 
niiden tulokset markkinoiden tarpeisiin. Se toimii läheisessä yhteistyössä liikenteen 
intermodaalisuuden erityisryhmän kanssa. 
Toimi: Tutkimus viidennessä puiteohjelmassa 
87. Viidennessä puiteohjelmassa komissio on ehdottanut, että liikenteen tutkimus 
nivottaisiin kahteen keskeiseen aihealueeseen, "kilpailukykyisen ja kestävän kehityksen 
edistämiseen" ja "käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan luomiseen". Molemmissa 
aihealueissa tarkastellaan intermodaaliliikenteen edistämistä: ensimmäisen alueen osalta 
kestävää liikkuvuutta ja intermodaalisuutta koskevan avaintoimintakokonaisuuden 
yhteydessä ja toisen osalta kehittämällä toimivia tietoyhteiskunnan järjestelmiä ja 
sovelluksia. Työn tavoitteena on kestävä kehitys, ja siinä tarkastellaan mahdollisuuksia 
parantaa tehokkuutta, laatua, turvallisuutta, varmuutta ja ympäristöystävällisyyttä sekä 
korostetaan inhimillisiä näkökohtia. Yksittäisten kuljetusmuotojen parannusten lisäksi 
intermodaalisuus on ratkaisevan tärkeää kehitettäessä kestäviä ratkaisuja verkkojen ja 
solmukohtien liittämiseksi yhteen yhteiseksi eurooppalaiseksi kuljetusjärjestelmäksi, 
jolla lujitetaan teollisuuden kilpailukykyä ja parannetaan Euroopan kansalaisten 
elämänlaatua. Demonstraatioilla on ohjelmassa merkittävä asema innovatiivisten 
ratkaisujen käyttökelpoisuuden osoittamiseksi. 
4.12. Arviointi ja esikuva-analyysi (benchmarking) 
88. Monet eri alojen yritykset käyttävät esikuva-analyysia (benchmarking) mitatakseen 
suoriutumistaan suhteessa kilpailijoidensa suoriutumiseen. Sitä sovelletaan myös 
tiettyihin politiikan aloihin.21 
Toimi: Menetelmien kehittäminen liikennepolitiikan ja intermodaaliliikenteen 
esikuva-analyysia varten 
89. Komissio kehittää toimivia menetelmiä ja perusteita liikennepolitiikan arvioimista ja 
esikuva-analyysia varten. Tällä "makrotaloudellisella" tasolla intermodaalisten 
liikennepolitiikkojen arviointiin sisältyvät Euroopan kansalaisten tarpeet ja odotukset eli 
vaikutukset ympäristöön, työllisyyteen sekä yhteiskunnalliseen ja alueelliseen 
kehitykseen ja yhteenkuuluvuuteen. 
90. "Mikrotaloudellisella" tasolla esikuva-analyysi keskittyy mahdollisuuteen määritellä 
yhteisiä standardeja terminaalien ja liikenneverkkojen laadullisen suorituskyvyn 
mittaamiseksi. Komissio on jo käynnistänyt tutkimuksen esikuva-analyysista 
rautatiealalla. 
Toimi: Euroopan tavarakuljetusten intermodaalisen tietokeskuksen perustaminen 
Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysi, 
KOM(96) 463 lopullinen, 9.10.1996. 
25 
26 
91. Komissio tukee intermodaalikuljetusten parhaiden käytäntöjen määrittämiseksi 
Euroopan tavarakuljetusten intermodaalisen tietokeskuksen perustamista. Sen lisäksi, että 
tämä tietokeskus seuraa intermodaalikuljetusten kysynnän ja tarjonnan kehitystä, se jakaa 
tietoja eri puolilla Eurooppaa noudatettavista intermodaalikuljetusten parhaista 
käytännöistä ja lisää tietoisuutta intermodaalikuljetusten innovatiivisista 
mahdollisuuksista. Tarjouspyyntö julkaistaan vuoden 1997 aikana. 
4.13 Kansalliset pyöreän pöydän keskustelut 
92. Jotta intermodaaliset verkot olisivat kilpailukykyisiä, ne edellyttävät kaikkien ketjun 
toimijoiden täysimittaista osallistumista. Useat toimijat, kuten monet 
maantiekuljetusyritykset, huolitsijat tai rahtausyritykset ovat perinteisesti toimineet 
tiettyjä kuljetusmuotoja käyttävillä tai segmentoituneilla kuljetusmarkkinoilla, eivätkä ne 
ole tietoisia mahdollisesta tehtävästään intermodaalisessa kuljetusketjussa. Tiedonpuute 
aiheuttaa usein ylimääräisiä esteitä, jotka voidaan poistaa toimijoiden paikallisella tasolla 
tapahtuvan yhteistyön avulla. 
Toimi: Jäsenvaltioiden järjestämät pyöreän pöydän keskustelut 
93. Komissio kannustaa kansallisia viranomaisia aloittamaan pyöreän pöydän keskustelut 
kussakin jäsenvaltiossa. Näillä keskusteluilla olisi pyrittävä muodostamaan alueellisia tai 
paikallisia intermodaaliliikenteeseen liittyviä yhteistyöjärjestelyjä , joiden puitteissa eri 
teollisuudenalat sekä suuri yleisö ja hallintoelimet voivat sopia yhteisistä 
intermodaalisuutta koskevista periaatteista sekä poistaa yhdessä paikallisia esteitä. 
Sopivia kasvualustoja tällaisille yhteistyöjärjestelyille olisivat liikenteen solmukohdat. 
4.14. Intermodaalisia tavarakuljetuksia koskevat tilastot 
94. Jotta voitaisiin luoda entistä vankempi pohja liikennepoliittisten toimenpiteiden 
toteuttamiselle kilpailuilla markkinoilla, tarvitaan yksityiskohtaisia tilastotietoja 
intermodaalikuljetusten kuljetusvirtojen volyymeista ja rakenteesta. Tiedot 
kuljetusmuodoista ja käytetyistä kuormausyksiköistä, kuljetetuista tavaralajeista ja 
muista kuljetusten laatuparametreistä ovat tarpeen, jotta voitaisiin suorittaa vertailuja 
yhtä kuljetusmuotoa käyttäviin kuljetuksiin. Joissakin maissa toteutetut 
intermodaalikuljetusten tilastoja koskevat järjestelyt osoittavat, että rahtaajat ja 
tavaraliikenteen harjoittajat voivat suoraan toimittaa tarvittavat tiedot ja että tietojen 
kokoamisen voivat hoitaa yksityiset organisaatiot kaupalliselta pohjalta. Jotta olennaiset 
tiedot voitaisiin koota kustannustehokkaasti, tulevan järjestelmän olisi perustuttava 
otantapalveluihin, joita täydennetään eri kuljetusmuotojen tilastoista ja 
liikennelaskennasta saatavilla tiedoilla. 
95. Sähköisen tiedonsiirron (EDI) ja uusien teknologioiden, kuten maailmanlaajuisen 
paikannusjärjestelmän (GPS), lisääntyvä käyttö helpottaa tulevaisuudessa 
intermodaalikuljetuksia koskevien tilastotietojen kokoamista. EDI-teknologioiden käytön 
edistäminen kuormansiirtopaikkojen ja kuljetusketjun peräkkäisten osien arvioimiseksi 
on tulevaisuudessa luotavan uuden tilastojärjestelmän olennainen osa. 
Toimi: Toimintamallien luominen intermodaalikuljetuksia koskevien tilastojen 
laatimista varten 
26 
27 
96. Komissio tutkii parhaillaan sopivia toimintamalleja tulevien intermodaalikuljetuksia 
koskevien tilastojen laatimista varten. Näiden toimintamallien tarkoituksena on ohjata 
jatkossa tehtävää tietojen kokoamis- ja analysointityötä. 
5 luku Intermodaalisuus ja muut politiikan alat 
97. Liikennepolitiikan ja muiden politiikan alojen keskinäistä suhdetta on korostettava. 
Intermodaalisen liikenteen osalta tämä merkitsee hedelmällistä ideoiden vaihtoa ja 
toimenpiteiden yhteensovittamista seuraavien politiikan alojen kanssa: 
5.1. Tietoyhteiskunta 
98. Tietoyhteiskunnan teknologioiden käyttöönotto teollisissa tuotantoprosesseissa on 
aiheuttanut toimitus- ja jakeluketjun rakenteen ja hallinnan merkittäviä muutoksia. 
Tietoteknologioista on tullut keskeisiä välineitä monimutkaisten ja monia osapuolia 
käsittävän yhteistyön hallinnassa ja näin ollen logistiikassa. Lisäksi Euroopan viestinnän 
infrastruktuurien, erityisesti matkaviestinverkkojen (GSM) sekä helppokäyttöisten ja 
Euroopan kansalaisten kannalta helposti saatavilla olevien multimedialaitteiden, kehitys 
luo uusia mahdollisuuksia. Onkin tarpeen toteuttaa tarvittavat toimet, jotta näitä 
mahdollisuuksia ja uusia teknologioita voidaan käyttää hyväksi intermodaaliliikenteessä 
sekä intermodaaliliikenteen harjoittajille ja käyttäjille suunnatussa tiedotuksessa ja 
koulutuksessa. 
99. Elektroniset palvelut voivat tietyissä tapauksissa korvata fyysiset kuljetukset 
(esimerkiksi painetun tiedon alalla ja yhtäaikaisesti käynnissä olevaan suunnitteluun, 
prototyypin kehittämiseen tai tuotantoon liittyvässä ohjelmistojen siirrossa), mutta ne 
voivat myös lisätä niitä, koska elektroninen kaupankäynti voi kasvattaa toimitusmatkojen 
ja pienten lähetysten määrää sekä lisätä vastaanottajien maantieteellistä hajontaa22. 
100. Tarvitaan tutkimustyötä elektronisen kaupankäynnin, logistiikan ja kuljetusten 
keskinäisen suhteen sekä tieto- ja viestintäteknologian pitkän aikavälin vaikutusten 
arvioimiseksi. 
5.2. Alueellinen kehitys ja yhteenkuuluvuus 
101. Intermodaalisen infrastruktuurin suunnittelussa olisi otettava huomioon yhtäältä 
solmukohtien ja terminaalien, liikennevirtojen, alan toimijoiden välisten suhteiden ja 
alueellisten markkinoiden koon vuorovaikutus sekä toisaalta näiden vaikutus niitä 
ympäröivään alueelliseen ja paikalliseen ympäristöön. 
102. Intermodaaliliikenne tarjoaa uuden vaihtoehdon kuljetusmuotojen valinnassa. 
Monien syrjässä sijaitsevien koheesiomaiden osalta intermodaaliliikenne voi edistää 
yhdentämistä Euroopan laajuiseen verkkoon. Intermodaalisuuden voidaan odottaa 
Komission tiedonanto: Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite, KOM (97) 157 16.4. 1997 
27 
28 
lisäävän yhteenkuuluvuutta ja säilyttävän ja/tai houkuttelevan teollisuutta, palveluja ja 
työllisyyttä, jos alueelliset ja paikalliset solmukohdat kytkevät toimitus- ja 
kulutusmarkkinat laajempiin rakenteisiin. Näin ollen investoinnit intermodaalikuljetusten 
siirtopaikkoihin ja solmukohtiin ovat tärkeitä, jotta esimerkiksi lyhyen matkan 
merikuljetukset ja/tai rautatiekuljetukset voidaan paremmin yhdistää toisiinsa. 
103. Tutkimuksen avulla löydetään uusia lähestymistapoja solmukohtien ja terminaalien 
sijoittamiseen ja lisätään tietämystä teollisuuden sijaintipaikkojen ja toimintojen, 
kuljetusjärjestelmien ja alueellisten markkinoiden välisestä vuorovaikutuksesta. Näin 
ollen tutkimus helpottaa tarvittavien päätösten tekemistä ja tukee osaltaan arviointia ja 
esikuva-analyyseja politiikan tasolla. 
5.3. Pk-yritysten integrointi 
104. Pienten ja keskisuurten yritysten liikevaihto muodostaa lähes 70 prosenttia EU:n 
yritysten kokonaisliikevaihdosta. Koska niiden hankintoihin ja jakeluun liittyvät matkat 
ovat pääasiassa lyhyitä, ne vaikuttavat yhteisön kauppavirtojen rakenteeseen. Niillä on 
myös merkittävä asema liikenteen alalla. Sen vuoksi niiden tarpeet ja mahdollisuudet 
ovat tärkeitä määriteltäessä tulevaa intermodaaliliikenteen järjestelmää. 
105. Pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn säilyttämiseksi olisi harkittava 
erityistoimia näiden yritysten valmistamiseksi niihin merkittäviin muutoksiin, joita 
intermodaalinen liikenne niille aiheuttaa. Nämä toimet voivat olla markkinoita koskevaa 
koulutusta ja tiedottamista tai uusien teknologioiden soveltamista, jolla helpotetaan 
pääsyä tietojärjestelmiin ja -palveluihin. 
5.4. Ympäristö 
106. Yhteisen liikennepolitiikan tärkein tavoite on ympäristöä koskevien tavoitteiden 
mukainen kestävä liikkuvuus. Koska eri liikennemuodoilla on erilainen vaikutus 
ympäristöön esimerkiksi päästöjen, energiatehokkuuden, melun ja maankäytön kannalta, 
ympäristöystävällisempien kuljetusmuotojen kehittäminen kuljetusmarkkinoille on tärkeä 
tapa vähentää koko liikennejärjestelmän ympäristövaikutuksia. Tältä kannalta 
rautatieliikenteen osuuden supistuminen aiheuttaa erityistä huolta. Tieliikenteen 
aiheuttamat ympäristöongelmat ovat erityisen vakavia tietyillä kauttakulkualueilla, joilla 
siirtyminen rautatieliikenteeseen tarjoaisi selkeän parannuskeinon. 
107. Tässä tiedonannossa esitetty toimintaohjelma edistää siirtymistä rautatie- ja 
vesikuljetuksiin alentamalla kuljetusketjun kitkakustannuksia ja helpottamalla siirtymistä 
kuljetusmuodosta toiseen. Se on näin ollen osa yleistä kestävää liikkuvuutta koskevaa 
politiikkaa. Näiden ja muiden toimenpiteiden joita komissio on esittänyt muun muassa 
vihreässä kirjassaan Kohti oikeudenmukaista ja tehokasta liikenteen hinnoittelua ja 
valkoisessa kirjassaan Strategia yhteisön rautateiden elvyttämiseksi, yhtenä tärkeänä 
tehokkuuden mittarina on se, kääntävätkö ne rautateiden pienenevän markkinaosuuden 
uudelleen kasvuun. 
28 
29 
Päätelmät 
108. Intermodaalisuus on olennainen osa Euroopan unionin yhteistä liikennepolitiikkaa, 
jonka tavoitteena on kestävä liikkuvuus. Se tarjoaa poliittisen välineen 
järjestelmäpohjaiselle liikennettä koskevalle lähestymistavalle, jonka tarkoituksena on 
integroida eri kuljetusmuodot yhdeksi johdonmukaiseksi liikennejärjestelmäksi, jolla 
huolehditaan Euroopan kansalaisten ja teollisuuden tarpeista. 
109. Euroopan intermodaalisia tavarakuljetuksia koskeva toimintaohjelma on uusi askel 
yhteisen liikennepolitiikan toteuttamisessa. Se vaatii tavaraliikenteen harjoittajien ja 
kuljetusten käyttäjien, toimituksista vastaavien yritysten, jäsenvaltioiden sekä alueellisten 
ja paikallisten viranomaisten yhteistyötä. Suurin haaste liittyy markkinoihin: on saatava 
aikaan saumattomat ja asiakaslähtöiset ovelta ovelle ulottuvat kuljetuspalvelut, joissa 
käytetään hyväksi kaikkien kuljetusmuotojen vahvuuksia ja kaikkia kuljetusten 
infrastruktuureja ja kapasiteetteja. 
110. Komission ja jäsenvaltioiden tehtävänä on määritellä se kehys, jossa markkinat 
voivat toimia. Sääntöjen ja edellytysten on oltava sellaiset, että ne takaavat samat 
olosuhteet kaikille liikenteenharjoittajille ja kannustavat innovaatioihin. Rajoittamalla 
uuden yhteisön lainsäädännön koskemaan vain niitä alueita, joilla sen soveltaminen on 
kustannuksiin nähden kaikkein tehokkainta, komissio haluaa edistää yhteistyötä kaikkien 
olennaisten intressitahojen kanssa.. Samalla se aikoo toimia liikkeellepanijana aloilla, 
joilla markkinat eivät helposti ratkaise ongelmia omasta aloitteestaan ja joilla komission 
toimista voi olla selvää hyötyä. 
111. Komissio ryhtyy toimenpiteisiin, joilla parannetaan intermodaalikuljetusten 
mahdollisuuksia ja lisätään tietoisuutta niistä esteistä, jotka olisi poistettava. Se lisää 
tukeaan kilpailukykyisten intermodaalikuljetusten ratkaisujen kehittämiselle 
toteuttamalla kannustavia toimia, kuten rahoittamalla tutkimus-ja esittelyhankkeita. 
29 
5>ö 
Liite 1 
ïïMW^Mï 
(lainsäädäntö) Jäsenvaltiot '•^m^^^y.-
Alueelliset/ 
viranomaiset HHBtegl 
:§^^m Wttkmas & 
^•'••^^0àttmen 
WÊÊÊÊÊSÊÊÊÊÊÊÊKÊÊÊÊSKÊSÊÊÊÊKÊÊÊKSÊ 
* Euroopan laajuisten 
liikenneverkkojen tarkistaminen 
* Mahdollisuuksien kartoittaminen ja 
esteiden poistaminen logistiikan 
lisäarvon parantamiseksi 
* Kuormausyksiköiden 
yhdenmukaistamisen ohjaaminen X 
X 
X X 
X X X 
$ö$ii^^ 
* Markkina-analyysi, jonka 
tavoitteena on kuljetusten ja 
logistiikan integroiminen edelleen 
* Asetuksen 1107/70 muuttaminen 
yhdistettyjen kuljetusten tuen osalta 
* Elektroninen foorumi aikataulujen 
yhteensovittamista varten X 
X 
X X X 
X X 
$Cty)j^Qsjttt*|0dasta riïjpjMiinàttoBult 
palvelut ja mSäriJykscH 
* Intermodaaliset reaaliaikaiset 
elektroniset tieto- ja 
kaupankäy ntij ärj estelmät 
* Vapaaehtoisen 
intermodaalikul) etusten 
vastuujärjestelmän edistäminen 
* Tietoyhteiskunnan teknologioiden 
käyttö intermodaalikuljetusten 
edistämiseksi 
* Paperiton kuljetus: viesti- ja 
asiakirj astandardien 
yhdenmukaistaminen X 
X 
X 
X X 
X X X 
X 
X 
X X 
X 
X 
i^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^l^^^^^ÄB 
* Ylimääräinen esittelyhankkeita 
koskeva ehdotuspyyntö 
* Intermodaalisten tavarakuljetusten 
tutkimusverkon perustaminen 
* Intermodaalisia tavarakuljetuksia 
koskeva tutkimus viidennessä 
puiteohjelmassa 
* Menetelmien kehittäminen 
liikennepolitiikan ja 
intermodaaliliikenteen esikuva-
analyysia (benchmarking) varten 
* Euroopan tavarakuljetusten 
intermodaalisen tietokeskuksen 
perustaminen 
* Toimintamallien luominen 
intermodaalisiatavarakuljetuksia 
j koskevien tilastoja laatimista varten X 1 
X 
X 
X 
X 
X X X 
X 
X X 
X X 
X 
X 
X 
X X 
X 
X 
X 
X 
V 
Liite 2 
§§|§|||||§||:|p§ 
* PACT-ohjelman jatkaminen 
* Rautateiden tavarakuljetusten 
valtaväylien integroiminen 
intermodaalisuuden 
toteuttamiseksi 
* Kilpailusääntöjen soveltaminen 
intermodaalisiin 
tavarakulj etuksiin 
* Infrastruktuurien käyttömaksuja 
ja kuljetusten hinnoittelua 
koskevien yhteisön sääntöjen 
kehittäminen edelleen 
* Liikenteen intermodaalisuuden 
erityisryhmä 
* Intermodaalisia tavarakuljetuksia 
koskeva tutkimus neljännessä 
puiteohjelmassa Kommin 
X 
X 
X 
X 
X 
X Yhteisö 
(lainsäädäntö) 
X 
X Jäsenvaltiot 
X 
X 
X 
X Toimijat 
Alueelliset/ 
paikalliset 
viranomaiset 
X Teollisuus 
X 
X 
X Tutkimus & 
Kehittäminen 
X 
X 

Il 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 243 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 07 02 
Luettelonumero : CB-C0-97-261-FI-C 
ISBN 92-78-20763-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg