EHTY:n neuvoa-antavan komitean lausunto

Euroopan komission ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kivihiiliteollisuuden valtiontuesta(1)

(hyväksytty yksimielisesti yhden pidättyessä äänestämästä komitean 358. täysistunnossa 11. lokakuuta 2001)

(2001/C 321/02)

1. Pikainen päätös tarpeen

Jo 28. kesäkuuta 1995 EHTY:n neuvoa-antava komitea katsoi muistiossaan EHTY:n perustamissopimuksen päättymiseen vuonna 2002 liittyvistä näkökohdista, että hiiliteollisuuden tukea koskevaa EHTY:n nykyistä säännöstöä on pidettävä sen sosiaalisen ja alueellisen vaikutuksen lisäksi "sopivana energiapolitiikan välineenä" ja että "EHTY:n perustamissopimuksen päättymisen jälkeen tämäntyyppiset jäsenvaltioiden tuet olisi edelleen muodollisesti sallittava"(2).

Vuosi 2001 lähenee kuitenkin jo loppuaan, eikä tätä yhteisön hiiliteollisuudelle elintärkeää kysymystä ole vieläkään ratkaistu. Koska EU todennäköisesti laajentuu itään vain muutaman vuoden kuluttua, jäsenyyteen valmistautuville Keski- ja Itä-Euroopan maille on annettava selvä kuva tukipolitiikasta. Hiili- ja terästeollisuuden lisäksi teollisuus kokonaisuudessaan tarvitsee vakaat oikeudelliset ja suunnittelupuitteet investointi- ja työllisyystarkoituksiin.

Neuvoa-antava komitea on tämän vuoksi tyytyväinen siihen, että komissio on nyt antanut ehdotuksen tästä kiireellisestä kysymyksestä, josta neuvoston olisi viipymättä keskusteltava, jotta päätös voidaan tehdä nopeasti.

Komitea toistaa tässä yhteydessä jälleen, että terästukisääntöjä on ehdottomasti jatkettava EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyessä. Nykyinen komission ehdotus, jonka mukaan niin kutsuttujen herkkien alojen erillisjärjestelyt lakkautettaisiin sisällyttämällä ne suuria investointihankkeita koskeviin monialaisiin puitteisiin (ja tarvittaessa muihin monialaisiin puitteisiin), ei vastaa terästeollisuuden erityistarpeita. Kyseinen ehdotus heikentää valtiontukikäytäntöä, jolla oli tärkeä merkitys ylikapasiteetin poistamisessa, josta EU:n terästeollisuus aiemmin kärsi. Sen hallinnointi on monimutkaista, se on taloudellisesti tehoton eikä se ole riittävän avoin.

2. Yleisiä ja erityisiä huomautuksia perusteluosasta

Neuvoa-antava komitea katsoo, että komission ehdotuksessa annetaan kattava ja yleisesti paikkansapitävä kuvaus hiiliteollisuuden tilanteesta Euroopassa ja sen määräävistä tekijöistä.

Komitea hyväksyy periaatteessa komission näkemyksen hiilialan tulevasta merkityksestä ja hiiliteollisuudelle myönnettävästä tuesta EHTY:n perustamissopimuksen päättymisen jälkeen osana energiahuoltostrategiaa. Tämä noudattaa komitean kantaa komission vihreästä kirjasta "Energiahuoltostrategia Euroopalle"(3).

Komitea pitää myös kannatettavana periaatetta, jonka mukaan energiahuollon turvaamiseen ja kestävän kehityksen varmistamiseen liittyvien yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltiot säilyttävät mahdollisuuden luoda kotimaisen primaarienergialähteiden kannan, joka perustuu hiileen ja uusiutuviin energialähteisiin.

Komitea on lisäksi samaa mieltä komission kanssa siitä, että EY:n perustamissopimukseen perustuva hiilialan tukijärjestely edellyttää huolellista analyysiä yhteyksistä erityisesti muihin yhteisön politiikan osa-alueisiin, kuten komission perusteluissa selvitetään:

- kilpailuvaikutukset hiili- ja sähkösektorilla (terässektori olisi myös otettava huomioon tässä yhteydessä - mutta kilpailun vääristymät voidaan kaikilla tasoilla välttää antamalla tarkoituksenmukaiset säännökset),

- hiilen louhinnan ja käytön ympäristövaikutukset (kun keskustellaan ympäristöpolitiikasta, myös komission sisällä, EU:ssa tapahtuvan hiilen louhinnan todistetusti korkeita ympäristö- ja turvanormeja sekä nykyaikaisen ja puhtaan hiiliteknologian kehitystä ja mahdollisuuksia on korostettava aiempaa enemmän),

- sosiaalisen ja alueellisen koheesion edellytykset hiilikaivosalueilla (olisi korostettava edelleen jatkuvan rakenneuudistuksen alueellisia ja sosiaalisia ongelmia), ja

- EU:n laajentuminen (laajentuminen suuriin hiiliä tuottaviin maihin kuten Puolaan ja Tsekkiin, missä geologiset olosuhteet ovat melko samanlaiset kuin yhteisössä).

Lisäksi tässä yhteydessä on tehtävä yksi erityishuomautus. Komitea ällistyi huomatessaan hiiliteollisuuden tukea koskevassa komission ehdotuksessa vakuutuksen siitä, että toimenpiteisiin on ryhdytty sosiaalisen vuoropuhelun käymiseksi EHTY:n neuvoa-antavassa komiteassa, jotta tätä vuoropuhelua voitaisiin jatkaa mahdollisimman tehokkaasti EY:n perustamissopimuksen puitteissa 23. heinäkuuta 2002 jälkeen (Liite 4, kohta 3).

Itse asiassa neuvoa-antavalla komitealla ei vielä ole tietoa tällaisista toimenpiteistä. Sen toiminta loppuu EHTY:n perustamissopimuksen päättyessä, eikä komitean korvaavaa vastaavaa elintä valitettavasti ole. Hiili- ja teräsasiat osoitetaan Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitealle, jonka kanssa asiasta käydään parhaillaan rakentavia kahdenvälisiä neuvotteluja. Keskusteluissa ei kuitenkaan ole vielä päästy lopputulokseen, eikä tässä vaiheessa ole mahdollista arvioida tulevan vuoropuhelun tehokkuutta hiili- ja terässektorin kannalta.

3. Säädösosaan liittyviä kysymyksiä ja huolenaiheita

Tarkasteltuaan ehdotettuun asetukseen sisältyviä yksityiskohtia neuvoa-antava komitea katsoo, että useat ongelmat ja selvittämättömät kysymykset vaativat vielä lisäkäsittelyä, ennen kuin asianmukaiset ratkaisukeinot voidaan löytää. Esikuvana on tässäkin pidettävä komitean lausuntoa Euroopan komission vihreästä kirjasta "Energiahuoltostrategia Euroopalle" ja erityisesti sen hiiliteollisuutta koskevia kannanottoja(4). Seuraavassa esitetään tärkeimmät kysymykset ja huolenaiheet, joista komiteassa on keskusteltu:

- Onko perusteltua, että järjestelmään, joka on tarkoitettu sovellettavaksi vuoteen 2010 asti, sisältyy erityissäännöksiä ainoastaan vuoteen 2007 asti sekä suunnitelmia jäljelle jäävän kauden kattavaksi tarkistukseksi, joka voi sisältää aivan erilaisia säännöksiä, jolloin tulevaisuudennäkymät hämärtyvät? Komitea pitäisi hyödyllisenä sitä, että järjestelmää sovellettaisiin ainakin vuoteen 2010 asti. Neuvostolla on joka tapauksessa oikeus tehdä muutoksia, ja järjestely, jonka mukaan komissio voi esittää muutosehdotuksia sisältävän väliraportin, on riittävä. Tämä on selvää nykyisen järjestelmän perusteella, joka komission itsensä mukaan on osoittautunut hyödylliseksi 8 1/2 -vuotisen voimassaolonsa aikana.

- Ongelmallista on myös se, että järjestelmä, jonka tarkoituksena on parantaa energian toimitusvarmuutta luomalla vakaa primaarienergiakanta, edellyttää hiiliteollisuuden tuen jatkuvaa vähentämistä ja sen uudelleen suuntaamista uusiutuviin energialähteisiin. Olisi toivottavaa, että uusi järjestelmä antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden pyrkiä pitkäaikaiseen tavoitteeseen vakaasta kotimaisen hiilen vähimmäistuotannosta, mikä - kuten komission ehdotuksessa selvitetään - antaa mahdollisuuden jatkuvasti käyttää merkittäviä varantoja, jolloin voidaan säilyttää tarvittava infrastruktuuri toimintakunnossa, ammattitaitoinen avaintyövoima ja tekninen taitotieto. Näiden resurssien varmistamiseen kohdennetun tuen vähentäminen olisi sen vuoksi toteutettava vain siihen pisteeseen, että tämä vähimmäistaso säilyy.

- Lisämukautusten sosiaaliset ja alueelliset vaikutukset on samalla otettava huomioon. Hiilikaivostoiminnan vähentämiseen annettava tuki olisi rajoitettava vuoteen 2007 päättyvään jaksoon vain siltä osin kuin se koskee toimenpiteitä, joista on päätetty päätöksen N:o 3632/93/EHTY puitteissa. Jo nykyinen järjestelmä sallii jonkin verran joustavuutta vuoden 2002 jälkeen erityisillä sosiaalisilla ja alueellisilla perusteilla. Olisi myös tarkoituksenmukaisempaa olla määräämättä tälle tuelle vähennyksiä.

- Komissio myöntää itse ehdotuksessaan, että toimintavapauden marginaali on melko epäselvä ja siten hyvin laaja, erityisesti kun on kyse resurssien turvaamiseksi annettavasta tuesta tai tällaiseen tukeen liittyvistä suunnitelmista. Tämä laaja toimintavapaus on ristiriidassa oikeusvarmuuden ja ennustettavuuden kanssa ja yksittäisten jäsenvaltioiden toimivaltuuksien kanssa, kun on kyse energiasta. Tarvitaan tiukempia arviointi- ja lupaperusteita. Ehdotukseen sisältyy esimerkkejä epäkäytännöllisistä ja suhteettomista vaatimuksista, kuten vaatimus taloudellisten tietojen toimittamisesta jokaisesta hiiliyhtiön tuotantoyksiköstä tai jäsenvaltioille esitettävä vaatimus toimittaa kaikki tiedot kasvihuonekaasujen vähennyksistä.

- Hiiliteollisuuden ja hiiltä tuottavien jäsenvaltioiden ei pitäisi joutua kärsimään syrjinnästä menettelyissä tai tiedotus- ja ilmoitusvelvollisuuksissa, jotka eroavat yleisistä tukea koskevista säännöistä muilla aloilla. Siksi ei ole mitään syytä muuttaa menettelysääntöjä, jotka on testattu EHTY:n puitteissa ja jotka ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia. Ilmoitus-, tutkinta- ja lupamenettelyn määräaikoja on kuitenkin tarpeen muuttaa, jotta komissio voi tehdä oikeaan aikaan päätökset, vaikka tiedottamista koskevia vaatimuksia onkin lisätty.

(1) KOM(2001) 423 lopull., 25.7.2001.

(2) EYVL C 206, 11.8.1995, s. 9.

(3) EYVL C 220, 7.8.2001, s. 2.

(4) Vrt. sama teksti, erityisesti s. 3 ja seuraavat.