Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yhteisön tilasto-ohjelmasta vuosiksi 2003-2007"

(KOM(2001) 683 lopullinen - 2001/0281 COD)

(2002/C 125/06)

Neuvosto päätti 18. helmikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdoksesta.

Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 25. helmikuuta 2002. Esittelijä oli Susanna Florio.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. maaliskuuta 2002 pitämässään 389. täysistunnossa (maaliskuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 73 ääntä puolesta eikä yhtään ääntä vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Neuvoston 17. helmikuuta 1997 antaman asetuksen (EY) N:o 322/97 mukaisesti on laadittava yhteisön tilasto-ohjelma, jossa määritellään strategiat, tärkeimmät alat ja työsuunnitelmat ajanjaksoksi 2003-2007.

1.2. Ohjelman laatimisen strateginen merkitys on vuosien mittaan kasvanut. Tämä johtuu osittain Euroopan unionin taloudellisia, rahallisia, institutionaalisia ja yhteiskunnallisia muutoksia koskevien sisäisten prosessien nopeutumisesta, osittain niiden Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden konkreettisesta edistymisestä, jotka päättävät liittymisneuvottelunsa vuonna 2002.

1.3. Vuosiksi 2003-2007 ehdotettu viisivuotisohjelma on jo kuudes Eurostatin laatima keskipitkän aikavälin ohjelma. Muiden viisivuotisohjelmien tapaan siihen sisältyy väliarviointi, eritelty vuosisuunnitelma sekä loppuarviointi.

1.4. Komission ja neuvoston kannanottojen mukaan Eurostatilla tulisi olla yhä merkittävämpi rooli määriteltäessä tilasto-ohjelmia varten entistä yhdenmukaisempia tiedonkeruun ja analysoinnin perusteita sekä varmistettaessa, että tiedot ovat käytettävissä oikeaan aikaan.

1.5. Eurostatin ja yleisemmin koko yhteisön tilastojärjestelmän vaativa velvollisuus on varmistaa nopeasti vertailukelpoisten tietojen keruu. Tämä koskee niin aloja, joita yhteisön toimielimet ovat jo vuosia analysoineet ja seuranneet, kuin aloja, joilla on havaittavissa taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä sekä muutoksia, jotka laajenemisprosessi aiheuttaa parhaillaan ehdokasvaltioissa ja myöhemmin Euroopan unionin jäsenmaissa.

1.6. Jos siis euroaluetta olisi tilastollisesti arvioitava ennen kaikkea puhtaasti rahapoliittisista näkökohdista, olisi suosittava tulkintaa, joka ilmentäisi kolmen alueen välisiä eroja. Kyseiset alueet ovat euroalue, euroalueeseen kuulumattomat maat sekä Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltiot.

2. Tilastot EU:n suuntaa-antavana välineenä

2.1. Eurostatin laatimia tilastollisia välineitä on säännöllisesti hyödynnetty lukuisissa kertomuksissa, kausittaisessa seurannassa, EU:n taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistymistä kuvaavissa analyyseissa sekä jäsenvaltioiden hallitusten ohjelma-asiakirjoissa.

2.1.1. Komitea katsoo, että tässä yhteydessä on tärkeää käyttää tilastotutkimuksia Lissabonin ja Göteborgin huippukokouksissa määriteltyjen strategioiden vahvistamiseksi.

2.2. Nykyään tarvitaan yhteisen rahan käyttöönoton vuoksi yhä enemmän seuranta- ja analyysivälineitä, joiden avulla voidaan määrittää erittäin realistisesti ja tieteellisesti kaikki mahdolliset taloudelliset, rahalliset ja yhteiskunnalliset vaihtoehdot, jotka vahvistavat Euroopan unionia ja joiden avulla luodaan kilpailukykyinen järjestelmä maailmanlaajuisilla markkinoilla, ja kuitenkin samalla puolustetaan tasapuolisuuden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden periaatteita.

2.3. Yhteisön tilastojärjestelmän tehokkuus ja toimivuus on suoraan sidoksissa tiedonkeruuseen, ja sen tulee olla mahdollisimman yhtenäinen ja yhdenmukainen.

2.4. Edelleenkin olemassa olevat erot tiedonkeruuperusteissa, myöhästymiset ja kansallisten tilastokeskusten mukauttaminen EU:n edellyttämällä tavalla vaativat jäsenvaltioilta huomattavia niin taloudellisia kuin ammattikoulutusta koskevia sijoituksia.

2.5. Tämä ei kuitenkaan koske Eurostatin luomaa, rahapoliittiset tilastot kattavaa verkkoa, joka palvelee suoraan Euroopan keskuspankin suorittamaa seurantaa. Eri tiedonkeruujärjestelmien eroavuuksista on päästävä nopeasti eroon, jottei Euroopan unionin tulevaisuuden hahmottelua jätettäisi pelkästään rahapoliittiseksi tehtäväksi.

2.6. Tässä yhteydessä on esimerkiksi myös tärkeää - kuten komissio on maininnut EU:n taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistymistä koskevassa kertomuksessaan - mukauttaa tilastolliset analyysivälineet aluetasolle; siellä on talouskasvu huomattavasti hidastunut.

2.7. Yhteisön tilastojärjestelmässä keskeisin tiedonkeruumenetelmä perustuu läheisyysperiaatteelle. Kansalliset tilastokeskukset tekevät usein yhteistyötä yksityisten laitosten kanssa, jotka vaikuttavat suoraan tai epäsuorasti tilastojen tulkintaan. Näin niistä tulee kuitenkin "harmaita" kumppaneita. Kyseisten laitosten osallistumista tiedonkeruuseen tulisi arvioida vakavasti, jotta tilastolliset välineet olisivat mahdollisimman neutraaleja, tieteellisiä ja todenmukaisia.

2.8. Eurostatin hyödyntämistä tulisi myös arvioida huolellisesti. Yhteisön tilastojärjestelmän käyttäjiä ovat jäsenvaltioiden hallitusten, yritysten jne.(1) ohella etenkin yhteiskunnallis-ammatilliset sekä jäsenvaltio- ja unionitason järjestöt. Olisikin tärkeää, että sekä etu- että jälkikäteen suoritetun arvioinnin yhteydessä kuultaisiin kaikkia toimijoita, jotka ovat samanaikaisesti sekä edunsaajia että tilastotietojen toimittajia.

3. Tilastot laajentumisprosessissa

3.1. Laajentumisprosessissa ja ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä neuvotteluissa tilastoilla on kahdenlainen rooli: ne ovat yhtäältä kiinteä osa yhteisön säännöstöä ja toisaalta ehdokasvaltioiden kansantalouksien "terveydentilan" perusluonteinen indikaattori.

3.2. Ehdokasvaltiot toimittavat Turkkia lukuunottamatta Eurostatille tilastotietoja neljästi vuodessa. Ne käyttävät samoja perusteita kuin EU:n jäsenvaltiot. Ehdokasmaissa laaditut tilastot eivät vielä ole vertailukelpoisia yhteisön tilastojärjestelmän kanssa, joten niitä on analysoitava varoen. On kuitenkin todettava, että edistys on viime vuosina ollut huomattavaa.

3.3. EU on toteuttanut lukuisia hankkeita yhdenmukaistaakseen tiedonkeruuperusteita, mutta kaikkia ongelmia ei olla vielä lopullisesti ratkaistu. Turkki ja Malta eivät vielä täysin noudata yhteisön tilastojärjestelmän perusteita (Turkin tilastokeskus ei kuulu yhteisön tilastojärjestelmään).

4. Suositukset

4.1. Komitea toivoo aiemmin antamiensa lausuntojen mukaisesti ennen kaikkea Eurostatin ja kansallisten tilastokeskusten yhteistyön optimointia yhteisön tilastojärjestelmän roolin tehostamiseksi.

4.2. On tärkeää parantaa Eurostatin koordinointiroolia. Näin taataan tehokas ja entistä yhdenmukaisempi tietojen vertailtavuusjärjestelmä.

4.3. Ehdokasmaiden tilastokeskukset on integroitava entistä tehokkaammin jo lopuillaan olevaan laajentumisprosessiin. Lisäksi on vahvistettava yhteistyötä tukemalla koulutusta ja tilastollisten välineiden mukauttamista.

4.4. Komitean mielestä on myös erittäin tärkeää taata tilastotietojen puolueettomuus sekä seurata yhteisön tilastojärjestelmään suoraan tai epäsuorasti nivoutuvien yksityisten laitosten toimintaa.

4.5. Komitea on edellä esitettyjen huomioiden perusteella sitä mieltä, että Eurostatille annettavaa rahallista tukea tulisi lisätä. Jäsenvaltioiden hallitusten tulisi osallistua tukemiseen nykyistä enemmän, ja komissiolla tulisi olla tässä yhteydessä johdonmukainen rooli.

4.6. Kuten komitea on jo korostanut, on välttämätöntä keskittää tilastotutkimukset kohdennettuihin ja jo määriteltyihin strategioihin (Lissabonin ja Göteborgin huippukokoukset). Komitea on aiemmassa lausunnossaan(2) todennut, että on etenkin tuotava selkeästi esille kaikki kestävään kehitykseen nivoutuvat tilastolliset analyysit.

Bryssel 20. maaliskuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Ks. KOM(2001) 683 lopullinen - 2001/0281 COD, kohta 5.2.1, s. 61.

(2) EYVL C 221, 7.8.2001, s. 169 ja EYVL C 48, 21.2.2002.