Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (uudelleen muotoiltu teksti) - (komission EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä) /* KOM/2000/0428 lopull. - COD 99/0244 */



Virallinen lehti nro C 337 E , 28/11/2000 s. 0177 - 0195



Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (uudelleen muotoiltu teksti) (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT 1. TAUSTAA Komissio hyväksyi 16. marraskuuta 1999 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä. Ehdotus annettiin parlamentille ja neuvostolle 7. tammikuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausunnon ehdotuksesta 29. maaliskuuta ja alueiden komitea 12. huhtikuuta 2000. Euroopan parlamentti, jota kuultiin yhteispäätösmenettelyn mukaisesti, tarkasteli ehdotusta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa (joka vastasi mietinnön laatimisesta), oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa (jotka antoivat lausunnot). Ympäristövaliokunnalle toimitettiin tarkasteltavaksi kahden muun valiokunnan lausunnot (jotka annettiin 16. ja 24. toukokuuta 2000; maatalousvaliokunta päätti 19. huhtikuuta 2000 pidättyä lausunnon antamisesta), ja se äänesti mietinnöstään 25. toukokuuta 2000. Parlamentti antoi lausuntonsa [1] 14. kesäkuuta 2000 pitämässään täysistunnossa. Se hyväksyi komission ehdotuksen tietyin tarkistuksin ja kehotti komissiota EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti muuttamaan ehdotustaan tarkistusten huomioimiseksi. [1] Euroopan parlamentin mietintö (A5-0156/00), 14.6.2000. 2. MUUTETTU EHDOTUS Yleisesti ottaen parlamentti kannattaa komission ehdotuksessa omaksuttua lähestymistapaa ja ehdotuksen pääsuuntauksia, ja on merkittävää, että se hyväksyy ehdotuksen taustalla olevat sisämarkkinoiden toimintaa koskevat periaatteet. Parlamentin ehdottamat tarkistukset ovat suurelta osin vain teknisiä. Komissio hyväksyy suurimman osan tarkistuksista joko kokonaisuudessaan tai ainakin osittain ja joissakin tapauksissa tarkistuksen sanamuodon muuttamisen jälkeen. 2.1. Sellaisenaan hyväksytyt tarkistukset Parlamentin ehdottamat tarkistukset, jotka komissio on hyväksynyt ja sisällyttänyt sellaisenaan muutettuun ehdotukseen, ovat seuraavat: 2.1.1. Tarkistukset johdanto-osan kappaleisiin Tarkistukset, jotka koskevat ehdotuksen vaikutuksia: Ehdotukseen on lisätty uusi johdanto-osan 23 a kappale, joka sisältää tarkistuksen 75. Tarkistuksessa painotetaan, että tupakkatuotteiden hinta saattaa vaikuttaa huomattavasti näiden tuotteiden käytön aloittamiseen ja lopettamiseen varsinkin nuorten keskuudessa. Ehdotukseen on lisätty myös tarkistuksen 8 mukainen johdanto-osan 17 a kappale, jossa kehotetaan tukemaan tutkimusta uusien menetelmien kehittämiseksi poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrän mittaamiseksi ja jonka mukaan ISO-standardeja voidaan käyttää väliaikaisesti. Tarkistukset, jotka koskevat ehdotuksen tavoitteita ja sen taustalla olevia periaatteita: Uuteen johdanto-osan 21 a kappaleeseen on sisällytetty tarkistus 12, jonka mukaan on kannustettava tutkimusta ja teknistä kehitystä, jotta voidaan todentaa, missä määrin tupakkatuotteiden käyttö altistaa toksiineille ja muille haitallisille aineille. Nykyiset koneella mitattavat terva- ja nikotiinimäärät eivät anna todenmukaista kuvaa yksittäisten tupakoitsijoiden todellisesta altistumisesta. Tässä johdanto-osan kappaleessa otetaan huomioon myös tarkistus 107, joka koskee tupakka-alan tutkimusrahastoa. Ehdotukseen on lisätty myös uusi johdanto-osan 23 a kappale, joka kattaa tarkistuksen 15. Sen mukaan jäsenvaltioita rohkaistaan hyödyntämään mahdollisuutta tiukentaa tupakkatuotteiden verotusta, koska tupakkatuotteiden hinnan nostaminen on yksi tehokkaimmista keinoista puuttua kyseisten tuotteiden käyttöön. Johdanto-osan 23 b kappaleeseen on sisällytetty tarkistus 16, jossa korostetaan, että direktiiviä on pidettävä osana yleistä tupakoinnin torjuntastrategiaa, joka kohdistetaan erityisesti nuoriin ja naisiin. Tähän kappaleeseen on sisällytetty myös tarkistus 6, jossa todetaan, että aktiivisen ja passiivisen tupakoinnin välittömiä ja välillisiä yhteiskunnallis-taloudellisia kustannuksia oli arvioitava säännöllisesti ja että niistä olisi annettava tietoa kansalaisille. Tarkistukset, joilla selkiytetään ehdotuksen tiettyjä aspekteja: Johdanto-osan 4 kappaleeseen on sisällytetty tarkistus 2, jossa viitataan perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisesti tarpeeseen ottaa huomioon tieteelliseen tietoon perustuva uusi kehitys. Johdanto-osan 15 kappaleessa huomioidaan tarkistus 7, jossa mainitaan nuoret mahdollisina uusina tupakoitsijoina. Johdanto-osan 20 kappaletta on muutettu tarkistuksen 13 mukaiseksi. Tarkistuksen mukaan tuotetietoja käsitellään luottamuksellisina silloin, kun se on yleisen edun sekä terveyden suojelun ja direktiivin tavoitteiden mukaista. Ehdotukseen on lisätty tarkistuksen 14 mukainen uusi johdanto-osan 21 b kappale, jossa korostetaan, että direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutettavista toimenpiteistä olisi päätettävä neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisessa komiteamenettelyssä. Tarkistukset, jotka koskevat tupakkalainsäädännön kansainvälistä ulottuvuutta: Johdanto-osaan on lisätty uusi 11 a kappale, joka sisältää tarkistuksen 4. Tarkistus koskee kansainvälisten tupakkatuotestandardien kehittämistä Maailman terveysjärjestössä WHO:ssa. Neuvosto antoi lokakuussa 1999 komissiolle perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisen neuvotteluvaltuutuksen, ja yleissopimusta koskevat neuvottelut on tarkoitus käynnistää WHO:ssa lokakuussa 2000. 2.1.2. Tarkistukset artiklaosaan 2 artikla 2 artiklan 5 alakohdassa annettua 'ainesosan' määritelmää on muutettu tarkistuksen 18 mukaiseksi. 3 artikla 3 artiklaan on lisätty 4 kohta, jossa huomioidaan tarkistuksissa 19 ja 98 mainittu siirtymäkausi tuotteille, joita ei ole tarkoitettu luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen tai markkinoitavaksi yhteisössä. 5 artikla Artiklan 1 kohdasta on tarkistuksen 22 mukaisesti poistettu viittaukset savukkeiden vähittäismyyntipakkauksissa ilmoitettaviin poltettaessa syntyviin jäämiin. Artiklan 4 kohdassa alunperin säädetty tulosten vuosittainen ilmoittaminen on korvattu tarkistuksen 24 mukaisesti aina tupakkatuotteen koostumuksen yhteydessä tapahtuvalla ilmoittamisella. Artiklan 5 kohtaa on muutettu tarkistuksen 25 mukaisesti, jotta jäsenvaltiot ja komissio voisivat julkistaa mittausten ja tarkastusten tulokset kuluttajille valmistusprosesseja koskevien tietojen luottamuksellisuutta kuitenkaan rajoittamatta. 6 artikla Artiklan 1 kohtaan on tehty tarkistuksen 26 mukainen muutos, joka koskee poltettaessa syntyvien jäämien sallittujen enimmäismäärien ilmoittamista. Ilmoituksen kokoa on nostettu 30 prosenttiin tuotepakkausten ulkopinnasta. Artiklan 4 kohtaa on muutettu niin, että tietoja on annettava ainoastaan sallituista enimmäismääristä. Myös tietojen painamiseen liittyviä teknisiä vaatimuksia on muutettu tarkistuksen 29 mukaisiksi. Artiklan 5 kohtaan on tehty tarkistuksen 30 mukaiset muutokset: viittaus vähittäismyyntipakkauksen pohjaan on poistettu, ja kohtaan on lisätty merkinnän painamista koskeva vaatimus sekä mahdollisuus käyttää tarroja. Artiklaan on lisätty tarkistuksen 35 mukainen uusi 9 kohta tupakkatuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi. 7 artikla Artiklan 2 kohtaa on muutettu tarkistuksen 39 mukaisesti, jotta jäsenvaltiot ja komissio voisivat antaa kuluttajille tietoja lisäaineista niin, että valmistusprosesseja koskevien tietojen luottamuksellisuutta kuitenkin suojataan. 9 artikla Ehdotukseen on lisätty tarkistuksen 43 mukainen uusi 9 artikla, jonka mukaan direktiivin mukauttaminen tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen toteutetaan noudattaen sääntelykomiteamenettelyä. 11 artikla Artiklassa aikaistetaan vuodella päivää, jolloin komissio esittää ensimmäisen kertomuksensa (31.12.2004). Muutos noudattaa tarkistusta 44. 2.2. Tarkistukset, joihin on tehty muutoksia Parlamentin ehdottamat tarkistukset, jotka komissio hyväksyi uudelleen muotoiltuna ja/tai täsmennettyinä kokonaisuudessaan tai osittain, ovat seuraavat: 2.2.1. Tarkistukset johdanto-osan kappaleisiin Tarkistukset, jotka koskevat ehdotuksen vaikutuksia: Johdanto-osaan on lisätty tarkistuksen 5 mukainen uusi 17 b kappale, joka koskee standardien kehittämistä tupakansavun muiden aineisosien kuin tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin mittaamiseksi. Kappaleesta on kuitenkin poistettu tarkistuksessa ollut viittaus tupakkatuotteiden valvontaa koskevaan työryhmään. Komissio katsoo, että tupakansavun muiden ainesosien mittaamiseksi on toivottavaa kehittää ISO-standardeja mutta että tämä ei kuulu komission tiedekomiteoiden toimivaltaan. Mittaamistapoja on yhdenmukaistettava kansainvälisellä tasolla, ja asiaa suunnitellaan jo tarkasteltavaksi WHO:n puiteyleissopimuksen yhteydessä. Tämä uusi kappale sisältää osittain myös tarkistuksen 22, joka koskee ISO-kriteerien täydentämistä menetelmillä, jotka vastaavat tieteellisen ja teknisen tietämyksen nykytasoa. Tätä asiaa tullaan vielä tarkastelemaan 11 artiklan mukaisissa komission kertomuksissa. Tarkistukset, jotka koskevat ehdotuksen tavoitteita ja sen taustalla olevia periaatteita: Uusi johdanto-osan 14 a kappale kattaa tarkistuksen 113, jossa viitataan tieteellisiin tietoihin passiivisen tupakoinnin vaaroista erityisesti sikiöille ja pienille lapsille ja kehotetaan ottamaan nämä tiedot huomioon myös varoituksia laadittaessa. Ehdotukseen on lisätty tarkistuksen 11 mukainen uusi johdanto-osan 23 a kappale, jonka mukaan tupakkatuotteiden hintoihin kohdistuvilla paineilla on vaikutusta erityisesti nuorten kulutukseen. 2.2.2. Tarkistukset artiklaosaan 5 artikla Artiklan 2 kohdan sisältöä on tiukennettu siten, että jäsenvaltioille on asetettu velvollisuus vaatia, että hyväksytyt testauslaboratoriot suorittavat mittauksia ja tarkastuksia. Komissio ei kuitenkaan ole asettanut laboratorioille riippumattomuusvaatimusta, koska monilla jäsenvaltioiden hyväksymillä laboratorioilla on yhteyksiä tupakkateollisuuteen. 6 artikla Ehdotukseen on tehty tarkistuksen 120 mukainen muutos, ja suussa käytettäviä tupakkatuotteita koskeva terveysvaroitus, joka aiemmin annettiin liitteessä II, on nyt sisällytetty artiklaan 2 kohtaan. Uusi varoitusteksti on: "Tämä tupakkatuote voi vaarantaa terveytesi ja aiheuttaa riippuvuutta." Artiklan 6 kohtaa on muutettu siten, että yleisen terveysvaroituksen kokoa on suurennettu 25:stä prosentista 30:een prosenttiin (32:een tai 35:een prosenttiin, mikäli virallisia kieliä on kaksi tai kolme) myyntipakkauksesta. Muutos noudattaa osittain tarkistusta 116. Artiklan 7 kohtaa on muutettu siten, että lisävaroituksen kokoa on suurennettu 25:stä prosentista 40:ään prosenttiin (45:een tai 50:een prosenttiin, mikäli virallisia kieliä on kaksi tai kolme) myyntipakkauksesta. Muutos noudattaa osittain tarkistusta 32. Lisäksi artiklaan on lisätty osittain tarkistusta 33 mukaileva uusi 8 kohta, jossa vahvistetaan muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden suurikokoisia pakkauksia koskevat erityissäännöt. 7 artikla Artiklan 1 kohtaa on muutettu siten, että siinä pyritään tarkistuksen 38 mukaisesti jäsentämään ja määrittelemään tiedot, joita valmistajien ja tuojien on annettava. Komissio kuitenkin katsoo, että koska kertomusten laatimisesta on jo säännöksensä 11 artiklassa, niitä ei ole tarpeen toistaa tässä yhteydessä. Artiklan 2 kohtaan on tehty lisäys, jonka mukaan artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja levitetään kuluttajille aiheellisin tavoin. Nämä muutokset mukailevat tarkistusta 27. 11 artikla Ehdotuksen 11 artiklaa on muutettu siten, että siinä täsmennetään komission ensimmäisessä kertomuksessa esille otettavat seikat. Tarkistuksen 44 mukaisesti näihin seikkoihin kuuluu muun muassa yhteisen ainesosaluettelon laatimismahdollisuuksien tarkasteleminen. Lisäksi 11 artiklassa viitataan tarkistuksen 3 mukaisesti mahdollisesti vähemmän haitallisten tupakkatuotteiden arviointiin. Komissio aikoo 11 artiklan mukaisia kertomuksia laatiessaan turvautua kattavaan tieteelliseen ja tekniseen asiantuntemukseen. 11 artikla kattaa nyt myös tarkistuksen 22 toisessa kappaleessa mainitut toimet ISO-standardien täydentämiseksi menetelmin, jotka vastaavat tieteellisen ja teknisen tietämyksen nykytasoa. Tämän artiklan toisen kohdan a alakohdassa viitataan tarkistuksen 108 mukaisesti standardoitujen testausmenetelmien kehittämiseen. Lisäksi se heijastaa komission aikomusta turvautua kattavaan tieteelliseen ja tekniseen asiantuntemukseen 11 artiklan mukaisten kertomusten laatimisessa. Liite I Liitettä I on muutettu tarkistuksen 119 mukaisesti siten, että lisävaroitusten luettelosta on tehty yksityiskohtaisempi. Tarkistuksissa 28, 87 ja 115 ehdotetut yleiset varoitukset on nyt sisällytetty liitteeseen lisävaroituksina. Uusi yhdestoista lisävaroitus heijastelee tarkistuksen 28 viimeistä kappaletta, jonka tavoitteena on antaa apua henkilöille, jotka haluavat lopettaa tupakoinnin. Liite II Liite II on poistettu ja tarkistus 120 sisällytetty osittain 6 artiklan 2 kohtaan. 2.3. Tarkistukset tai niiden osat, joita ei ole hyväksytty Komissio ei voinut hyväksyä kaikkia tarkistuksia seuraavista syistä: 2.3.1. Tarkistusten tavoite tai muotoilu ei ollut riittävän selkeä, mikä olisi saattanut johtaa väärin tulkintoihin ja heikentää oikeusvarmuutta. Tarkistuksen 27 toinen virke on ristiriidassa direktiivin 6 artiklan 1 kohdan säännösten kanssa, minkä vuoksi sitä ei voida hyväksyä. 2.3.2. Tarkistukset eivät olleet yhteensopivia yhteisön oikeuden - esimerkiksi muiden yhteisön direktiivien - kanssa. Tarkistuksessa 17 viitataan yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Yhteistä maatalouspolitiikkaan ei kuitenkaan pitäisi käsitellä tämän sisämarkkinoihin keskittyvän lainsäädäntötekstin yhteydessä. Tarkistuksen 28 osaa, joka koskee savukeautomaatteja, ei voida sisällyttää ehdotukseen, koska automaatit eivät kuulu tämän direktiivin aihepiiriin. Myös tarkistus 37 koskee savukeautomaatteja, joten sitäkään ei voida hyväksyä edellä tarkistuksen 28 yhteydessä mainitusta syystä. 2.3.3. Tarkistukset olisivat heikentäneet alkuperäisessä ehdotuksessa useilta osin saavutettua etujen tasapainoa. Tarkistuksia 40 ja 42 ei voida hyväksyä. Vaikka jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisesti ja tietyin edellytyksin sallia kauppanimien käytön, asiassa viitataan sellaisiin tuotekuvauksiin, jotka eivät ole harhaanjohtavia. Tarkistuksessa 46 sallittaisiin, että jo tuotettujen ja direktiivin vaatimukset täyttämättömien tuotteiden myyntiä jatkettaisiin kahden vuoden ajan direktiivin täytäntöönpanoajankohdasta eikä suinkaan kahden vuoden ajan direktiivin voimaantulosta. Direktiivin vastaisia tuotteita olisi tällöin markkinoille liian pitkään, eikä tarkistukselle ole taloudellisten perustelujen lisäksi esitetty muita aiheellisia perusteita. Myöskään tarkistuksen toteuttamisen kansanterveysvaikutuksia ei ole arvioitu. Tarkistuksen perusteluja olisi siis täsmennettävä. 2.3.4. Tarkistukset olisivat liian kunnianhimoisia yhteisön yhdentymisen tässä vaiheessa. Tarkistuksessa 9 kielletään tietyt aineet. Tämä on kuitenkin liian varhaista, kun otetaan huomioon tarve tarkastella lisäaineita koskevia tietoja (tarkistus ei myöskään ole johdonmukainen tarkistusten 20 ja 36 kanssa). Tarkistuksessa 20 vahvistetaan tiettyjä ainesosia koskevia sääntöjä, mikä myöskin on liian aikaista tässä vaiheessa. Ehdotuksessa vaaditaan ilmoitusta valmistuksessa käytetyistä muista ainesosista kuin tupakasta sekä komission suorittamaa analyysia ja laatimaa kertomusta. Tarkistuksessa 36 kielletään ammoniakin ja ammoniakkiyhdisteiden käyttö. Komissio katsoo kuitenkin, että tiettyjä ainesosia koskevien sääntöjen vahvistaminen olisi vielä liian varhaista. Ehdotuksessa vaaditaan ilmoitusta valmistuksessa käytetyistä tällaisista ainesosista sekä komission suorittamaa analyysia ja laatimaa kertomusta. 1999/0244 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (uudelleen muotoiltu teksti) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [2], [2] EYVL C ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3], [3] EYVL C ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [4], [4] EYVL C noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Tupakkatuotteiden merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä tiettyjen suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkavalmisteiden kieltämiseksi 13 päivänä marraskuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/622/ETY [5] muutettiin huomattavasti direktiivillä 92/41/ETY [6]. Koska näitä direktiivejä on edelleen muutettava samoin kuin savukkeista poltettaessa syntyvän tervan suurinta sallittua määrää koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 17 päivänä toukokuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/239/ETY [7], kaikki nämä direktiivit olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. [5] EYVL C 359, 8.12.189, s. 1. [6] EYVL L 158, 11.6.1992, s. 30. [7] EYVL L 137, 30.5.1990, s. 30. (2) Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevissa jäsenvaltioiden laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä on merkittäviä eroja. Tupakkatuotteiden valmistaminen, esittämismuoto ja myynti ylittävät jäsenvaltioiden rajat, ja sen vuoksi nämä erot ovat omiaan luomaan esteitä tupakkatuotteiden liikkumiselle jäsenvaltioiden välillä sekä vääristämään kilpailua ja siten haittaamaan sisämarkkinoiden toimintaa. (3) Tällaiset esteet olisi vähitellen poistettava kokonaan, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevia sääntöjä olisi lähennettävä. Jäsenvaltioille olisi kuitenkin jätettävä mahdollisuus asettaa tietyin edellytyksin vaatimuksia, joita ne pitävät tarpeellisina kansalaisten terveyden suojelemisen valmistamiseksi. (4) Komissio on perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdan mukaisesti velvollinen perustamaan kyseisen artiklan 1 kohdan nojalla antamansa terveyttä, turvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevat ehdotuksensa suojelun korkeaan tasoon ottaen erityisesti huomioon kaiken tieteelliseen tietoon perustuvan uuden kehityksen. (5) Direktiivissä 90/239/ETY vahvistetaan savukkeista poltettaessa syntyvän tervan suurin sallittu enimmäismäärä, jota on sovellettu jäsenvaltioissa kaupan pidettäviin savukkeisiin 31 päivästä joulukuuta 1992 lähtien. Koska terva on karsinogeeni, savukkeista poltettaessa syntyvän tervan määrää on yhä vähennettävä. (6) Direktiivissä 89/622/ETY säädetään yleisestä kaikkiin tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksiin sijoitettavasta varoituksesta sekä savukkeita koskevista erityisvaroituksista, ja vuodesta 1992 alkaen ulotettiin varoitusten merkitsemistä koskeva vaatimus myös muihin tupakkatuotteisiin. (7) Direktiivissä 89/622/ETY kielletään tiettyjen suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden myynti jäsenvaltioissa. Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan 151 artiklassa myönnetään Ruotsin kuningaskunnalle poikkeus kyseisen direktiivin säännöksistä suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden osalta. (8) On osoitettu, että savukkeita poltettaessa syntyy hiilimonoksidia sellaisia määriä, jotka vaarantavat terveyttä ja ovat omiaan aiheuttamaan sydänsairauksia ja muita terveyshaittoja. Erot hiilimonoksidia koskevissa säännöissä voisivat muodostaa kaupan esteitä ja haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. (9) Savukkeista poltettaessa syntyvän nikotiinin suurimman sallitun määrän rajoittamista koskevat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ovat erilaisia eri jäsenvaltioissa. Nämä erot ovat omiaan muodostamaan kaupan esteitä ja haittaamaan sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Lisäksi jäsenvaltiot ja tiedeviranomaiset ovat raportoineet erityisistä kansanterveysongelmista tällä jo aiempien yhdenmukaistamistoimenpiteiden kohteena olleella alalla. Komissio on tarkastellut näitä ongelmia. (10) Tällaiset esteet olisi poistettava, ja tämän tavoitteet saavuttamiseksi savukkeiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen sekä niiden markkinointi ja vapaa liikkuvuus olisi saatettava poltettaessa syntyvän tervan ja hiilimonoksidin suurinta sallittua määrää koskevien yhteisten sääntöjen alaisiksi. (11) Tupakkatuotteiden sisämarkkinoiden koko sekä tupakan valmistajien yhä lisääntyvät pyrkimykset keskittää koko yhteisöön suunnattu tuotanto ainoastaan muutamiin tuotantolaitoksiin jäsenvaltioissa edellyttävät lainsäädäntöä, jotta tupakkatuotteiden sisämarkkinoiden moitteeton toiminta taattaisiin yhteisön eikä ainoastaan jäsenvaltioiden tasolla. (11 a) Maailmanlaajuisten standardien laatiminen tupakkatuotteita varten on aiheena myös neuvoteltaessa tupakkatuotteiden valvontaa koskevan Maailman terveysjärjestön puiteyleissopimuksen laatimisesta. (12) Tämän direktiivin täytäntöönpanoa varten olisi säädettävä määräajat, jotka antavat toisaalta mahdollisuuden saattaa loppuun jo direktiivin 90/239/ETY mukaisesti alkanut siirtyminen sekä toisaalta kuluttajille ja valmistajille aikaa sopeutua tuotteisiin, joista syntyy poltettaessa vähemmän tervaa, nikotiinia ja hiilimonoksidia. (13) Kreikalle myönnettiin direktiivissä 90/239/ETY poikkeus tervan enimmäismäärän täytäntöönpanoajankohdasta. Tämä poikkeus on edelleen voimassa. (14) Tupakkatuotteiden on osoitettu sisältävän ja poltettaessa synnyttävän monia vahingollisia aineita ja tunnettuja karsinogeeneja, jotka ovat vaarallisia ihmisten terveydelle poltetussa muodossa. Kuluttajilla on oikeus saada tietää näiden aineiden olemassaolosta ostaessaan tai kuluttaessaan kyseisiä tuotteita, ja nämä tiedot on annettava kuluttajille selvällä, helposti luettavalla ja ymmärrettävällä tavalla. Tupakkatuotteiden pakkauksiin painettavat varoitusmerkinnät ovat yksi tehokkaimmista tavoista esittää tällaisia tietoja. (14 a) Viime vuosina on saatu entistä enemmän tieteellistä tietoa passiivisen tupakoinnin vaaroista. On osoitettu, että tupakointi vauvojen läheisyydessä on yksi kätkytkuoleman syistä ja että raskauden aikainen tupakointi vahingoittaa sikiötä. Varoituksissa olisi tämän vuoksi korostettava muihin osapuoliin ja erityisesti lapsiin kohdistuvia vaaroja. (15) Direktiivissä 89/622/ETY säädettyjen merkintävaatimusten soveltamisesta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että kyseisissä direktiiveissä asetetut vaatimukset ovat riittämättömät direktiivien tavoitteen saavuttamiseksi erityisesti, kun otetaan huomioon tupakkatuotteiden vaarallisuus ja niiden aiheuttama riippuvuus sekä esitettävien tietojen monimutkaisuus, runsaus ja niiden kohteena olevat kuluttajat. On nimittäin huomioitava, että 80 prosenttia uusista tupakoitsijoista Euroopan unionissa on alle 18-vuotiaita. (16) Varoitusten ja enimmäismäärien merkitsemisessä on edelleen eroja eri jäsenvaltioissa. Tästä johtuu, että kuluttajille annetaan joissakin jäsenvaltioissa paremmat tiedot tupakkatuotteiden vaaroista kuin muissa jäsenvaltioissa. Tällaiset eroavaisuudet eivät ole hyväksyttäviä, sillä ne ovat omiaan muodostamaan kaupan esteitä ja haittaamaan tupakkatuotteiden sisämarkkinoiden toimintaa. Voimassa olevaa lainsäädäntöä onkin syytä voimistaa ja selventää suojelun korkean tason takaamiseksi. (17) Tällaiset esteet olisi poistettava, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi tupakkatuotteiden saattaminen markkinoille sekä niiden markkinointi ja vapaa liikkuvuus olisi saatettava entistä selvempien ja tiukennettujen merkintöjä ja enimmäismääriä koskevien sääntöjen alaisiksi. (17 a) Yhteisön ja jäsenvaltioiden on kannustettava tutkimusta ja teknistä kehitystä, joilla pyritään luomaan tarkkoja ja luotettavia menetelmiä savukkeista ja muista tupakkatuotteista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrän mittaamiseksi. Tällä välin olisi käytettävä ISO-standardeja 4387, 10315 ja 8454, jotka ovat ainoat kansainvälisesti tunnustetut standardit. (17 b) Tällä hetkellä ei ole olemassa kansainvälisesti tunnustettuja standardeja tai testejä tupakansavun muiden ainesosien kuin tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrän mittaamiseksi ja arvioimiseksi. Näin ollen olisi luotava menettely tällaisten standardien kehittämiseksi yhteistyössä ISO:n kanssa. (18) Kaikissa jäsenvaltioissa ei ole lainsäädäntöä eikä vapaaehtoisia sopimuksia tupakkatuotteiden valmistuksessa käytettävistä ainesosista ja lisäaineista. Lisäksi useissa jäsenvaltioissa, joissa on asiaa koskevia säädöksiä tai sopimuksia, viranomaiset eivät kuitenkaan saa tupakan valmistajilta tuotemerkkikohtaisia tietoja tupakkatuotteiden sisältämien ainesosien ja lisäaineiden määristä. (19) Näiden tietojen ja toksikologisten tietojen puute estää jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia määrittelemästä luotettavalla tavalla tupakkatuotteiden myrkyllisyyttä ja kuluttajien terveydelle aiheuttamia vaaroja. Tämä on ristiriidassa sen kanssa, että yhteisöllä on velvollisuus varmistaa ihmisten terveyden suojelun korkea taso. (20) Yhteisö ja jäsenvaltiot ovat velvollisia varmistamaan, että kansallisessa ja kansainvälisessä lainsäädännössä suojataan tupakan valmistajien teollis- ja tekijänoikeuksia. Tämän vuoksi olisi säädettävä, että tuotetietoja käsitellään luottamuksellisina silloin, kun se on yleisen edun, terveyden suojelun ja tämän direktiivin tavoitteiden mukaista. (21) Tekninen ja tieteellinen kehitys tupakkatuotteiden alalla edellyttää direktiivin säännösten ja sen kansallisen täytäntöönpanon säännöllistä uudelleentarkastelua. Näin ollen on tarpeen säätää säännöllisestä raportointimenettelystä, jota komissio noudattaa. (21 a) Yhteisön ja jäsenvaltioiden on kannustettava tutkimusta ja teknistä kehitystä sen selvittämiseksi, missä määrin tupakointi altistaa toksiineille ja muille haitallisille aineille, jotta voitaisiin taata terveyden suojelun korkea taso antamalla näitä tuotteita koskevaa lainsäädäntöä ja tarjota asianmukaista tietoa kuluttajille. Tällaisia tutkimuksia voidaan käynnistää esimerkiksi yhteisön tupakka-alan rahaston avulla. (21 b) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutettavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [8] mukaisesti. [8] EYVL 184, 17.7.1999, s. 23. (22) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/552/ETY [9], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/ETY [10], kielletään kaikenlainen savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden mainonta. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/43/EY [11] säädetään tupakkatuotteiden suorasta ja epäsuorasta mainonnasta sponsorointi mukaan lukien. [9] EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23. [10] EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60. [11] EYVL L 213, 30.7.1998, s. 9. (23) Neuvosto kehotti 26 päivänä marraskuuta 1996 antamassaan päätöslauselmassa [12] komissiota ottamaan tupakkaa ja tupakkatuotteita koskevissa yhteisön politiikoissa huomioon erityisesti tupakoinnin haitallisen vaikutuksen yhteisön kansalaisten terveyteen ja elämänlaatuun. Lisäksi kyseisessä päätöslauselmassa kehotettiin komissiota tarkastelemaan mahdollisia jatkotoimenpiteitä, joihin yhteisö ja jäsenvaltiot voisivat ryhtyä tupakoinnin vähentämiseksi. [12] EYVL C 374, 11.12.1996, s. 4. (23 a) Komission tiedonantoon [13] Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteisön nykyisestä ja ehdotetusta toiminnasta tupakankulutuksen vähentämiseksi sisältyy useita suosituksia tupakoinnin vähentämiseksi tarkoitetuista yhteisön tason toimista, joista mainittakoon jäsenvaltioiden rohkaiseminen hyödyntämään mahdollisuuksiaan tiukentaa tupakkatuotteiden verotusta. Tupakkatuotteiden hinta nimittäin saattaa vaikuttaa huomattavasti näiden tuotteiden käytön aloittamiseen ja lopettamiseen varsinkin nuorten keskuudessa. [13] KOM(96) 609 lopullinen. (23 b) Kuten edellä mainitussa komission tiedonannossa suositettiin, olisi erityisesti toteutettava tarvittavat toimenpiteet tehokkaan tiedotus- ja ehkäisystrategian toteuttamiseksi sekä alan tutkimuksen edistämiseksi. Tällainen strategia olisi kohdistettava Euroopan riskialtteimpiin väestöryhmiin, etenkin nuoriin ja naisiin. Lisäksi aktiivisen ja passiivisen tupakoinnin välittömiä ja välillisiä yhteiskunnallis-taloudellisia kustannuksia oli arvioitava säännöllisesti, ja näistä kustannuksista olisi annettava tietoa kansalaisille. (24) Kyseisessä tiedonannossa ehdotettiin myös tervan ja nikotiinin sallittujen enimmäismäärien tarkempaa tarkastelua. Lisäksi tiedonannossa kehotettiin tarkastelemaan uudelleen pakkausmerkintöjä koskevia nykyisiä vaatimuksia ja harkitsemaan kuvauksen "vähätervainen" ("low tar") määrittelemistä, koska tällainen ilmaisu saattaa johtaa kuluttajia harhaan vähättelemällä kyseisten tuotteiden terveydelle aiheuttamia vaaroja. Tiedonannossa huomautettiin myös , että tupakkatuotteiden lisäaineiden toksisuuden ja terveysvaikutusten arvioimisesta tai säätelemisestä ei ole olemassa yhteisön lainsäädäntöä. Yhteisön lainsäädäntöä on sen sijaan annettu useiden muiden kuluttajien terveyteen mahdollisesti vaikuttavien tuotteiden lisäaineista ja ainesosista. (25) Savukepakkauksissa käytettävät ilmaisut kuten "vähätervainen" ("low tar") voivat virheellisesti saada kuluttajan uskomaan, että kyseiset tuotteet ovat olennaisesti turvallisempia kuin muut savuketyypit. Tällaisten savukkeiden määrittelemistä koskevilla kansallisilla säännöillä ei ole vastinetta yhteisön oikeudessa, mikä muodostaa mahdollisia esteitä sisämarkkinoille ja aukon toimenpiteissä, joilla pyritään varmistamaan kansanterveyden suojelun korkea taso tältä osin. Jotkut tupakoitsijat saavat tupakointityylinsä vuoksi hengitystiehyisiinsä suurempia tervamääriä kuin mitä "vähätervaisten" savukkeiden pakkauksissa on ilmoitettu. (26) Komission tiedonannosta 4 päivänä marraskuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin mietinnössä todetaan, että tupakkaan lisättävien aineiden olisi oltava myrkyttömiä ja todistettavasti terveydelle vaarattomia sekä poltetussa että polttamattomassa muodossa. Lisäksi mietinnössä kannatettiin terveysvaroitusten muuttamista näkyvämmiksi ja helpommin luettaviksi sekä niiden painamista mustalla värillä valkoista taustaa vasten. (27) Helsingissä pidetyn tupakkaa koskevan konsensuskonferenssin yhteydessä antamassaan suosituksessa [14] korkean tason syöpäasiantuntijaryhmä suositteli, että yhteisö ryhtyisi toimiin savukkeiden ainesosien, lisäaineet mukaan lukien, myrkyllisyyden ja terveyshaittojen sääntelemiseksi ja katsoi, että savukkeiden nikotiinimäärälle olisi asetettava enimmäisraja mahdollisimman pian. Lisäksi ryhmä suositteli, että savukkeiden merkintävaatimuksia tiukennettaisiin ja tehtäisiin entistä näkyvämmäksi ja että kuluttajille annettaisiin asianmukaista tietoa tupakoinnista ja sen terveysvaikutuksista. [14] KOM(96) 609, lopullinen, liite. (28) Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa niiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä liitteessä II luetellut direktiivit ja sovellettava niitä, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla - Kohde Tämän direktiivin tavoitteena on poltettaessa syntyvän tervan määrää ja tupakkatuotteiden pakkauksissa olevia terveyttä koskevia varoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten asteittainen lähentäminen sekä poltettaessa syntyvän hiilimonoksidin ja nikotiinin määrää ja tupakkatuotteiden ainesosia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentäminen pitäen lähtökohtana terveyden suojelun korkeaa tasoa. 2 artikla - Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. 'tupakkatuotteilla' tupakasta kokonaan tai osittain valmistettuja, poltettavaksi, sieraimiin vedettäväksi, imeskeltäväksi tai pureskeltavaksi tarkoitettuja tuotteita; 2. 'tervalla' raakaa, vedetöntä, nikotiinitonta savun tiivistymää; 3. 'nikotiinilla' nikotiinialkaloideja; 4. 'suussa käytettäväksi tarkoitetulla tupakalla' kaikkia suussa käytettäväksi tarkoitettuja, kokonaan tai osittain tupakasta valmistettuja tuotteita lukuun ottamatta poltettavaksi tai pureskeltavaksi tarkoitettuja tuotteita, jauheena tai pieninä paloina tai jonakin näiden muotojen yhdistelmänä - varsinkin annospusseissa tai huokoisissa pusseissa tarjottuja - tai elintarvikkeita muistuttavassa muodossa olevia tuotteita; 5. 'ainesosilla' kaikkia tupakkatuotteiden valmistuksessa lisäaineina käytettäviä aineita, mukaan luettuina paperi, suodatin, musteet ja liima, joita on valmiissa tuotteessa joko sellaisenaan tai muuttuneessa muodossa tupakkakasvinlehteä tai sen osia lukuun ottamatta. 3 artikla - Savukkeet: tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin tasot 1. Jäsenvaltioissa vapaaseen liikkeeseen luovutettavista, markkinoitavista tai valmistettavista savukkeista poltettaessa syntyvän tervan määrä ei saa olla enemmän kuin 10 mg savuketta kohden 31 päivästä joulukuuta 2003 alkaen. 2. Jäsenvaltioissa vapaaseen liikkeeseen luovutettavista, markkinoitavista tai valmistettavista savukkeista poltettaessa syntyvän nikotiinin määrä ei saa olla enemmän kuin 1,0 mg savuketta kohden 31 päivästä joulukuuta 2003 alkaen. 3. Jäsenvaltioissa vapaaseen liikkeeseen luovutettavista, markkinoitavista tai valmistettavista savukkeista poltettaessa syntyvän hiilimonoksidin määrä ei saa olla enemmän kuin 10 mg savuketta kohden 31 päivästä joulukuuta 2003 alkaen. 4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä artiklaa muihin kuin jäsenvaltioissa vapaaseen liikkeeseen luovutettaviin tai markkinoitaviin savukkeisiin joulukuusta 2004 alkaen, mutta niiden on sovellettava tämän artiklan säännöksiä viimeistään joulukuussa 2006. 4 artikla - Poikkeus Kreikan osalta tervan raja-arvo ja täytäntöönpanoajankohta ovat väliaikaisena poikkeuksena 10 mg tervaa 31 päivästä joulukuuta 2006 alkaen. Tämä poikkeus ei voi olla perusteena yhteisön sisäisillä rajoilla tapahtuvalle valvonnalle. 5 artikla - Mittausmenetelmät 1. Edellä 3 artiklassa tarkoitetut poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrät on mitattava ISO-menetelmien 4387 (terva), 10315 (nikotiini) ja 8454 (hiilimonoksidi) mukaisesti. Merkintöjen paikkansapitävyys on tarkastettava ISO-standardin 8243 mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että edellä 1 kohdassa tarkoitetut mittaukset ja tarkastukset suorittaa tai varmentaa kunkin jäsenvaltion viranomaisten tätä tarkoitusta varten hyväksymä testauslaboratorio. 3. Lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia tupakan valmistajia tai tuojia suorittamaan toimivaltaisten kansallisten viranomaisten edellyttämiä muita mittauksia ja tarkastuksia, jotta savukkeista poltettaessa syntyvien muiden aineiden määrä voitaisiin arvioida tuotemerkkikohtaisesti. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia, että kyseiset mittaukset ja tarkastukset suorittaa edellä 2 kohdassa tarkoitettu hyväksytty testauslaboratorio. 4. Kaikkien edellä 3 kohdan mukaisesti suoritettujen mittausten ja tarkastusten tulokset on ilmoitettava asiasta vastaaville kansallisille viranomaisille aina, kun jonkin tupakkatuotteen koostumusta muutetaan. 5. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että tässä artiklassa tarkoitettujen mittausten ja tarkastusten tulokset julkistetaan aiheellisin tavoin kuluttajien tiedonsaannin varmistamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimenpiteitä valmistusprosesseja koskevien tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi. 6. Jäsenvaltioiden on toimitettava kaikki tämän artiklan mukaisesti saadut tiedot komissiolle vuosittain viimeistään 31 päivänä toukokuuta. 6 artikla - Merkinnät 1. Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin sallitut enimmäismäärät on painettava savukepakkausten kylkeen sen maan virallisilla kielillä, jossa tuote saatetaan markkinoille, siten, että kyseisestä ulkopinnasta katetaan vähintään 30 prosenttia. Osuuden on oltava 35 prosenttia, jos maassa on kaksi virallista kieltä, ja 40 prosenttia, jos virallisia kieliä on kolme. 2. Kaikkien tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksissa, lukuun ottamatta muita kuin poltettavia tupakkatuotteita ja suussa käytettäväksi tarkoitettuja tupakkavalmisteita, on oltava jompikumpi seuraavista yleisistä varoituksista: - "Tupakointi on hengenvaarallista." - "Tupakointi voi olla hengenvaarallista." Kaikkien tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksissa, lukuun ottamatta muita kuin poltettavia tupakkatuotteita ja suussa käytettäväksi tarkoitettuja tupakkatuotteita, on oltava myös lisävaroitus, joka valitaan yksinomaan liitteessä I mainituista varoituksista. Suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden, jotka saatetaan markkinoille tämän direktiivin 10 artiklan säännösten mukaisesti, ja muiden kuin poltettavien tupakkatuotteiden pakkauksissa on oltava seuraava varoitus: "Tämä tupakkatuote voi vaarantaa terveytesi ja aiheuttaa riippuvuutta." Tämä varoitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen näkyvimmälle ulkopinnalle sekä tuotteen vähittäismyynnissä mahdollisesti käytettävien muiden pakkausten ulkopinnalle. Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää varoituksen paikka kyseisellä pinnalla niille asetettujen kielivaatimusten mukaisesti. 3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu yleinen varoitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen näkyvimmälle ulkopinnalle sekä tuotteen vähittäismyynnissä mahdollisesti käytettävien muiden pakkausten ulkopinnalle. Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää varoituksen paikka kyseisellä pinnalla niille asetettujen kielivaatimusten mukaisesti. Edellä 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu varoitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen näkyvimmälle ulkopinnalle sekä tuotteen vähittäismyynnissä mahdollisesti käytettävien muiden pakkausten ulkopinnalle. Jäsenvaltioilla on oikeus vahvistaa näille ulkopinnoille sijoitettavien varoitusten paikka jäsenvaltioille asetettujen kielivaatimusten mukaisesti. 4. Tässä artiklassa edellytettyjen varoitusten ja enimmäismäärien tekstit on: - painettava mustalla (täysväri tai 100 prosentin intensiteetti) lihavoidulla Helvetica-kirjasimella valkoisella taustalle. Jäsenvaltioilla on kielivaatimusten täyttämiseksi oikeus määrittää kirjasimen pistekoko edellyttäen, että kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty kirjasinkoko on sellainen, että se peittää mahdollisimman suuren osa vaaditulle tekstille varatusta alueesta; - painettava pienaakkosin lukuun ottamatta varoituksen ensimmäistä kirjainta; - keskitettävä alueella, jolle teksti on painettava, yhdensuuntaisesti pakkauksen ylälaidan kanssa; - kehystettävä mustalla rajauksella, jonka leveyden on oltava vähintään 3 millimetriä ja enintään 4 millimetriä ja joka ei millään tavalla häiritse varoituksen tai annettujen tietojen lukemista; - painettava sen jäsenvaltion virallisilla kielillä, jossa tuote saatetaan markkinoille. 5. Tämän artiklan mukaisten merkintöjen painaminen vähittäismyyntipakkauksen veromerkin päälle on kielletty. Tämän artiklan mukaiset merkinnät on painettava pysyvästi pakkaukseen siten, että niitä ei voi irrottaa. Muut merkinnät tai kuvat ja pakkauksen avaaminen eivät saa millään tavalla peittää näitä merkintöjä, tehdä niistä epäselviä tai häiritä niiden lukemista. Muihin tupakkatuotteisiin kuin savukkeisiin merkinnät voidaan kiinnittää tarroilla edellyttäen, että tarroja ei voi irrottaa. 6. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun yleisen varoituksen ja 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun muita kuin poltettavia tupakkatuotteita ja suussa käytettäväksi tarkoitettuja tupakkatuotteita koskevan varoituksen on katettava vähintään 30 prosenttia tupakan vähittäismyyntipakkauksen siitä ulkopinnasta, jolle varoitus painetaan. Osuuden on oltava 32 prosenttia, jos maassa on kaksi virallista kieltä, ja 35 prosenttia, jos virallisia kieliä on kolme. 7. Edellä 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun lisävaroituksen on katettava vähintään 40 prosenttia vähittäismyyntipakkauksen siitä ulkopinnasta, jolle varoitus painetaan. Osuuden on oltava 45 prosenttia, jos maassa on kaksi virallista kieltä, ja 50 prosenttia, jos virallisia kieliä on kolme. Nämä lisävaroitukset sijoitetaan vuorotellen tavalla, joka takaa kunkin varoituksen säännöllisen esiintymisen. 8. Mikäli muille tupakkatuotteille kuin savukkeille tarkoitettujen vähittäismyyntipakkausten näkyvin ulkopinta on pinta-alaltaan suurempi kuin 100 cm2, tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen varoitusten on katettava vähintään 25 cm2 kustakin kyseisestä pinnasta. Osuuden on oltava 27 cm2, jos maassa on kaksi virallista kieltä, ja 30 cm2, jos virallisia kieliä on kolme. 9. Tuotteiden jäljitettävyyden mahdollistamiseksi kussakin vähittäismyyntipakkauksessa on ilmoitettava tupakkatuotteen erän numero sellaisella tavalla, joka mahdollistaa tuotteen alkuperän yksilöimisen. 7 artikla - Täydentävät tuotetiedot 1. Kunkin jäsenvaltion on vaadittava kaikkia tupakan valmistajia ja maahantuojia toimittamaan niille tuotemerkki- ja tuotetyyppikohtainen luettelo, jossa yksilöidään kaikki kyseisessä jäsenvaltiossa myytävien tupakkatuotteiden valmistamisessa käytetyt ainesosat ja niiden määrät. Luetteloon on liitettävä selvitys syistä, joiden vuoksi tällaiset ainesosat on sisällytetty tupakkatuotteisiin, sekä toksikologiset tiedot näistä ainesosista sekä poltetussa että polttamattomassa muodossa ja niiden terveysvaikutuksia koskeva selvitys, jossa otetaan huomioon muun muassa ainesosien riippuvuutta aiheuttava luonne. Nämä tiedot on ilmoitettava vuosittain alkaen viimeistään vuoden kuluttua 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä. 2. J Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot julkistetaan aiheellisin tavoin kuluttajien tiedonsaannin varmistamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimenpiteitä valmistusprosesseja koskevien tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän artiklan nojalla saamansa toksikologiset ja muut tiedot komissiolle vuosittain viimeistään 31 päivänä toukokuuta, ja komissio ottaa nämä tiedot huomioon laatiessaan 11 artiklassa tarkoitettuja kertomuksia. 8 artikla - Tuotekuvaukset 1. Merkintöjen "vähätervainen", "kevyt", "erittäin kevyt" ja "mieto" sekä muiden samankaltaisten merkintöjen, poltettaessa syntyviä aineita koskevat ilmoitukset mukaan lukien, joiden tarkoituksena tai välittömänä tai välillisenä vaikutuksena on luoda vaikutelma siitä, että jokin tietty tupakkatuote on vähemmän haitallinen kuin muut tuotteet, käyttäminen on kielletty, ellei jäsenvaltio, jossa kyseinen tuote saatetaan markkinoille tai jossa se on valmistettu, ole nimenomaisesti sallinut kyseisten merkintöjen käyttämistä. 2. Jäsenvaltioiden, jotka sallivat tällaisten merkintöjen käyttämisen, on ilmoitettava komissiolle merkintöjen sallimisesta sekä merkintälupaan sovellettavista edellytyksistä. Komissio esittää kyseiset tiedot sekä mahdolliset ehdotukset toimista, joilla voitaisiin ratkaista sisämarkkinoiden toiminnassa havaitut ongelmat, 11 artiklassa tarkoitetussa kertomuksessa. 9 artikla - Komiteamenettely Tämän direktiivin täytäntöönpanemista ja mukauttamista tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen koskevista toimenpiteistä, joiden aiheena ovat: - määritelmät (2 artikla) - mittausmenetelmät (5 artikla) - savukepakkauksiin painettavat varoitukset ja varoitusten vuorottelu (6 artikla) päätetään neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen ja kyseisen päätöksen 7 ja 8 artikla huomioon ottaen. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 10 artikla - Suussa käytettäväksi tarkoitettu tupakka Jäsenvaltioiden on kiellettävä suussa käytettäväksi tarkoitetun tupakan markkinoille saattaminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan 151 artiklan määräysten soveltamista. 11 artikla - Kertomus Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 ja tämän jälkeen joka toinen vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja esittää tarvittaessa ehdotuksia direktiivin mukauttamiseksi tupakkatuotteiden alan kehitykseen siltä osin, kuin se on tarpeen sisämarkkinoiden käyttöön ottamisen ja toiminnan kannalta ja kaikki tieteelliseen tietoon perustuva uusi kehitys sekä kansainvälisesti tunnustettujen tuotestandardien kehittäminen huomioon ottaen. Ensimmäisessä kertomuksessa komissio kiinnittää sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi erityistä huomiota seuraaviin seikkoihin: a. menetelmät, joiden avulla toksiineille altistumista ja niiden haittoja voidaan arvioida ja säännellä realistisemmin b. 3 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen enimmäismäärien pienentäminen ja standardien kehittäminen myös muille tuotteille kuin savukkeille c. mahdollisesti vähemmän haitallisten tupakkatuotteiden arvioiminen d. näyttöön perustuvat parannukset terveysvaroitusten koossa, sijoituksessa ja sanamuodossa e. edellä 5 artiklassa tarkoitettujen testauslaboratorioiden hyväksymiseen käytettävät kriteerit f. mahdollisuus laatia yhteinen luettelo 7 artiklassa tarkoitetuista ainesosista. Komissio kääntyy kertomusta laatiessaan tunnustettujen tieteen ja tekniikan asiantuntijoiden puoleen. 12 artikla - Tupakkatuotteiden tuonti, myynti ja maahantuonti 1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin mukaisten tupakkatuotteiden tuontia, myyntiä tai kulutusta tupakkatuotteista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin tai hiilimonoksidin määrän rajoittamiseen, merkintöihin tai muihin vaatimuksiin liittyvien seikkojen perusteella. 2. Tämä direktiivi ei muutoin vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen säätää perustamissopimusta noudattaen sellaisia tupakkatuotteiden tuontia, myyntiä ja kulutusta koskevia tiukempia vaatimuksia, jotka ne katsovat tarpeellisiksi kansanterveyden suojelemiseksi. 13 artikla - Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001, jollei muuta johdu täytäntöönpanon määräaikoja koskevista 14 artiklan säännöksistä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Tämän direktiivin voimaantulopäivänä olemassa olevia tuotteita, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, voidaan edelleen pitää kaupan kahden vuoden ajan tämän direktiivin voimaantulosta. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle. 14 artikla - Kumoaminen Kumotaan neuvoston direktiivit 89/622/ETY, 90/239/ETY ja 92/41/ETY, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden määräaikojen soveltamista, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava liitteessä II mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin, ja viittaukset luetaan liitteessä III esitetyn vastaavuustaulukon mukaisesti. 15 artikla - Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 16 artikla - Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I Luettelo 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista lisävaroituksista1. Tupakointi lyhentää elinikää. 2. Tupakointi aiheuttaa sydänsairauksia ja aivoveritulppia. 3. Tupakointi aiheuttaa syöpää. 4. Tupakointi raskauden aikana vahingoittaa lastasi. 5. Passiivinen tupakointi vahingoittaa lähimmäisiäsi, erityisesti lapsia. 6. Lääkäriltä saa apua tupakoinnin lopettamisessa. 7. Tupakointi aiheuttaa riippuvuutta. 8. Tupakoinnin lopettaminen vähentää vakaviin tauteihin sairastumisen riskiä. 9. Tupakointi tappaa joka vuosi puoli miljoonaa ihmistä Euroopan unionissa. 10. Tupakoimalla vaarannat henkesi 11. Hae apua tupakoinnin lopettamiseen: [puhelinnumero; postiosoite; Internet-osoite; lääkärisi neuvoo sinua] LIITE II (tämän direktiivin 14 artiklassa tarkoitetut) Kumottujen direktiivien täytäntöönpanoa ja soveltamista koskevat määräajat >TAULUKON PAIKKA> LIITE III VASTAAVUUSTAULUKKO >TAULUKON PAIKKA>