Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c) alakohdan artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista annetun direktiivin 95/53/EY muuttamisesta, komission ehdotusta muuttava EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä /* KOM/2000/0496 lopull. - COD 98/0301 */





KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista annetun direktiivin 95/53/EY muuttamisesta KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla PERUSTELUT EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c luetelmakohdassa määrätään, että komissio antaa lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista. Komissio esittää 3 kohdassa lausuntonsa parlamentin ehdottamista neljästä tarkistuksesta. 1. Taustaa a) Komissio toimitti 4. marraskuuta 1998 neuvostolle ja Euroopan parlamentille ehdotuksensa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi (KOM (1998) 602 lopullinen - COD 1998/0301, 3. marraskuuta 1998 ). b) Talous- ja sosiaalikomitea antoi asiasta myönteisen lausunnon 24. maaliskuuta 1999. c) Euroopan parlamentti hyväksyi ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä 6. joulukuuta 1998 ilman tarkistuksia ja mietintöä. d) Neuvosto vahvisti yksimielisesti yhteisen kantansa 15. marraskuuta 1999. Siihen sisältyi suojalausekkeeseen liittyviä säännöksiä koskeva muutos, jota komissio ei kuitenkaan hyväksynyt. e) Euroopan parlamentti hyväksyi 11. huhtikuuta 2000 toisessa käsittelyssä neuvoston yhteistä kantaa koskevan päätöslauselman, johon sisältyi neljä muutosta kyseiseen yhteiseen kantaan. 2. Ehdotuksen tarkoitus Direktiivillä 95/53/EY vahvistetaan periaatteet, joiden perusteella jäsenvaltioiden on toteutettava viralliset tarkastukset rehualalla. Sen soveltamisalaan kuuluvat yhteisöstä sekä kolmansista maista peräisin olevat tuotteet. Direktiivi tuli voimaan toukokuussa 1998. Direktiivin 95/53/EY muutosten tavoitteet ovat seuraavat: 1. Säätää oikeusperustasta tulevaisuudessa hyväksyttäville yhdenmukaistetuille soveltamistoimenpiteille, jotka koskevat tuotuihin tuotteisiin liitettäviä asiakirjoja, tuotteiden tunnistamista ja fyysisiä tarkastuksia. 2. Luoda kyseisiä tuotteita varten järjestelmä, jonka avulla voidaan toteuttaa suojatoimia tilanteessa, jossa kansanterveydelle aiheutuu riski. Tähän sisältyvät säännökset kolmansissa maissa ja yhteisössä tarvittaessa paikalla tehtävistä tarkastuksista. 3. Säätää erityistarvetta varten erityisten tarkastusohjelmien järjestelmästä direktiivissä jo säädettyjen yleisten ohjelmien lisäksi. Ehdotuksen oikeusperusta oli alun perin perustamissopimuksen 100 A artikla. Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto ja komissio sopivat, että ehdotuksen pitäisi perustua perustamissopimuksen 152 artiklan 4 kohtaan. 3. Komission lausunto Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista 3.1. Komission hyväksymät tarkistukset *Tarkistus nro 1 Johdanto-osaan lisätään viittaus menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehtyyn neuvoston päätökseen 1999/468/EY. Komission mielestä on selvää, että jos jostakin suojatoimesta on tehtävä päätös, se tehdään edellä mainitun päätöksen suojamenettelyä koskevan 6 artiklan mukaisesti. *Tarkistus nro 2 Esitetään uudestaan komission ehdotus alkuperäisessä muodossa ja poistetaan viittaukset uuteen 23 a artiklaan. Tässä uudessa 23 a artiklassa otettiin käyttöön päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan mukainen sääntelymenettely. Komission mielestä tarkistus mahdollistaa nopeamman menettelyn suojatoimien toteuttamiseksi. *Tarkistus nro 4 Poistetaan uusi 23 a artikla, koska sitä ei enää tarvita edellä esitettyjen tarkistusten 1 ja 2 vuoksi. *Tarkistus nro 3 Esitetään itse asiassa uudestaan suurin osa komission alkuperäisestä ehdotuksesta paikalla tehtävistä tarkistuksista. Komissio ei vastustanut neuvoston tähän artiklaan tekemiä muutoksia, koska niiden ei katsottu muuttavan oleellisesti ehdotuksen tavoitteita. Komissio arvostaa kuitenkin Euroopan parlamentin sen alkuperäiselle ehdotukselle antamaa tukea ja haluaisi selventää yksityiskohtaisesti omaa kantaansa: Tarkistus nro 3 "Uusi 17 a artiklan 1 kohta" Euroopan parlamentti esittää uudelleen komission ehdotuksen alkuperäisessä muodossaan rehualalla tehtävien tarkastusten soveltamisalasta. Komission ehdotuksessa korostettiin erityisesti yhteistyötä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Komission mielestä neuvoston päätös, jonka tarkoituksena on rajata komission tarkastuksia siten, että niitä voi tehdä "siinä määrin kuin tämän direktiivin vaatimusten yhdenmukainen soveltaminen edellyttää", ei ole olennainen, koska tarkastuksia tehdään nimenomaan erityislainsäädännön noudattamisen tarkastamiseksi. Tarkistus nro 3 "Uusi 17 a artiklan 2 kohta" Euroopan parlamentti päätti toisin kuin neuvosto, että jäsenvaltioiden on autettava tarkastajia kaikin mahdollisin tavoin heidän tehtäviensä täyttämiseksi. Komission mielestä on selvää, että asianomaisten jäsenvaltioiden edun mukaista on olla avoimena kaikenlaiselle yhteistyölle komission tarkastajien kanssa ja avustaa tarkastajia mahdollisimman paljon molempien viranomaisten välisen luottamuksen vahvistamiseksi. Lisäksi Euroopan parlamentti päätti antaa komissiolle mahdollisuuden suorittaa jäsenvaltioissa tarkastuksia ennalta ilmoittamatta. Komission mielestä tämä toteutuu jo käytännön työssä itse tiloilla, mutta aina kuitenkin yhteistyössä jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tarkastusedellytyksenä on edelleen ennakkoilmoituksen tekeminen tarkastuksesta jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, vaikka asianomaiselle tilalle tarkastuskäynnistä ei ilmoitetakaan etukäteen. Harkittaessa ilmoittamattomien tarkastuskäyntien käyttöönottoa on otettava huomioon tarve varmistaa komission yksiköiden ja jäsenvaltioiden välinen jatkuva molemminpuolinen luottamus ja yhteistoiminta. Tarkistus nro 3 "Uusi 17 a artiklan 3 kohta" Euroopan parlamentti päätti poistaa kohdan, joka koski komission velvoitetta keskustella tarkastustuloksista jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa ennen loppuraportin toimittamista. Komission mielestä tällaiseen oikeudelliseen velvoitteeseen ei ole tarvetta, koska tällaisia keskusteluja voidaan käydä joka tapauksessa ja koska kokemus on itse asiassa osoittanut, että lopputapaamisessa toimivaltaisten viranomaisten kanssa on mahdollista saada lisätietoja tarkastuksista. Lisäksi Euroopan parlamentti haluaa, että myös sille tiedotetaan komission tekemien tarkastusten tuloksista vastaavalla tavalla kuin jäsenvaltioillekin ja toimitetaan tarkastusraportti. Komissio voi vain yhtyä tähän kantaa, sillä tämä on jo käytäntönä eläinlääketieteen kaltaisilla muilla aloilla. Komission tämänhetkisenä käytäntönä on antaa jäsenvaltioille mahdollisuus tehdä huomautuksia elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suorittamista tarkastuksista tehtyihin tarkastusraporttiluonnoksiin. Nämä huomautukset liitetään loppuraporttiin. 3.2. Tarkistukset, joita komissio ei ole hyväksynyt Ei ole. 4. Päätelmät Komissio kannattaa kaikkia yhteiseen kantaan tehtyjä tarkistuksia, joista Euroopan parlamentti on äänestänyt, vaikka se korostaakin, että kaikkein tärkeimmät muutokset koskevat menettelyä suojatoimien hyväksymiseksi. Tarkistus nro 3 ei sen sijaan ole olennainen rehualalla suoritettavien tarkastusten parantamisen kannalta. Perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio muuttaa ehdotuksensa edellä kuvatulla tavalla.