Ohjelman tarkoituksena on täydentää ja tukea jäsenvaltioiden politiikkoja ja tuoda niihin lisäarvoa. Päätavoitteena on parantaa eurooppalaisten terveyttä ja vähentää eriarvoisuutta edistämällä terveyttä, kannustamalla innovointia, tehostamalla terveydenhuoltojärjestelmien kestävyyttä ja suojelemalla eurooppalaisia vakavilta rajatylittäviltä terveysuhkilta. Tämä voidaan ilmaista neljän erityistavoitteen avulla:

Kolmas terveysalan toimintaohjelma on vuosien 2014–2020 monivuotiseen rahoituskehykseen kuuluva alakohtainen rahoitusväline, joka on perustettu asetuksella (EU) N:o 282/2014. Sillä tuetaan EU:n terveyspolitiikan yhteensovittamista. Näin täydennetään ja tuetaan jäsenvaltioiden kansallisia politiikkoja ja tuodaan niihin lisäarvoa. Samalla kuitenkin kunnioitetaan jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta omien terveyspolitiikkojensa määrittämisessä sekä terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämisessä omien rajojensa sisällä. Toimintaohjelmalla tuetaan myös EU:n terveyslainsäädännön täytäntöönpanoa.

Tässä kertomuksessa esitetään lyhyesti keskeiset päätelmät unionin kolmannen terveysalan toimintaohjelman väliarvioinnista asetuksen (EU) N:o 282/2014 13 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Kertomuksessa esitellään myös ideoita ohjelman täytäntöönpanon parantamiseksi jäljellä olevalla ohjelmakaudella (2018–2020). Kertomuksen liitteenä on yksityiskohtainen komission yksiköiden valmisteluasiakirja.

Terveydentila EU:ssa -syklin tavoitteen, terveystietämyksen parantamisen, kannalta tärkeä on myös BRIDGE-hanke , joka yhdistää väestön ja terveydenhuoltojärjestelmän seurantaa koskevan asiantuntemuksen. Hankkeen tavoitteena on kehittää kestävä ja yhtenäinen EU:n terveystietojärjestelmä.

Toimintaohjelmasta on tuettu jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä luomalla, käyttämällä, jakamalla ja vaihtamalla tietoa ja parhaita käytäntöjä. Tämä on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 168 artiklan mukaista, ja se vaikuttaa kestävän kehityksen tavoitteen nro 3 (”Terveellisen elämän ja hyvinvoinnin takaaminen kaikenikäisille”2) saavuttamiseen.

Toimintaohjelmaa on toteutettu nyt kolme vuotta. Arvioinnissa voidaan todeta, että useimmat rahoitetuista toimista ovat edenneet hyvin ja niistä on odotettavissa lupaavia tuloksia, kun taas toiset toimet ovat vasta alkaneet. Esimerkkejä kunkin ohjelmatavoitteen mukaisista painopistealoista:

Useilla toimilla on myös tuettu tupakkatuotedirektiivin delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten laatimista. Tähän sisältyy lukuisia tutkimuksia ja toteutettavuusanalyysi, joka koskee EU:n tulevan tupakkatuotteita koskevan järjestelmän jäljitettävyys- ja turvallisuusominaisuuksia. SCOPE-nimisessä yhteisessä toimessa on kehitetty koulutusohjelma sekä kattava paketti valmiuksien lisäämistä ja koulutusta koskevaa materiaalia, joilla tuetaan kansallisia sääntelyviranomaisia vuonna 2012 annetun lääketurvatoimintaa koskevan lainsäädännön täytäntöönpanossa.

Useilla toimilla on tuettu ihmisperäisiä aineita koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa erilaisten aloitteiden kautta: on esimerkiksi kehitetty elinten vaihtoon jäsenvaltioiden välillä koskeva tietotekninen järjestelmä, parannettu tietojärjestelmää ja ylikansallista tiedonvaihtoa eläviltä luovuttajilta saatavien elinten luovutuksesta, optimoitu kuolleilta saatavien elinten luovutusprosessi sairaaloissa mahdollistamalla tehohoidon ammattilaisten ja elinluovutuskoordinaattoreiden välinen yhteistyö sekä parannettu veri- ja kudospalvelulaitosten tarkastusohjeita.

Jotta EU:n terveyslainsäädännön tavoitteet ja odotettu vaikutus voidaan saavuttaa, sen johdonmukaista täytäntöönpanoa kaikissa jäsenvaltioissa on usein tuettava. Yhteisten vaatimusten ja ohjeiden laatiminen on monien terveysohjelmasta rahoitettavien toimien keskipisteessä, ja ne voivat koskea raportointia, auditointien ja tarkastusten tekemistä, toimintalupia tai valvontajärjestelmiä.

On perustettu 24 harvinaisia sairauksia käsittelevää eurooppalaista osaamisverkostoa , jotka yhdistävät yli 300 terveydenhuollon ammattilaisen ja 900 osaamiskeskuksen asiantuntemuksen kaikkialta Euroopasta ja tuovat sen harvinaisista sairauksista kärsivien potilaiden ulottuville. Näiden potilaiden on usein vaikeaa ellei peräti mahdotonta löytää erityistietoa ja hoitoa oman asuinpaikan lähellä. Koordinaattorit kutsuvat kokoon lääketieteen eri alojen erikoislääkäreistä koostuvan virtuaalisen neuvoa-antavan lautakunnan käyttäen sitä varten suunniteltua tietoteknistä järjestelmää ja telelääketieteen välineitä, ja lautakunta keskustelee potilaan diagnoosista ja hoidosta virtuaalisessa kokouksessaan. Osaamisen, asiantuntemuksen ja resurssien yhdistäminen kaikkialta Euroopasta auttaa parantamaan laadukkaan terveydenhoidon saatavuutta kaikille ja vähentämään terveydenhoitoon liittyvää eriarvoisuutta EU:n jäsenvaltioissa ja niiden välillä. Tulevina vuosina tätä voidaan laajentaa harvinaisten sairauksien lisäksi myös muihin monimutkaisiin sairauksiin.

Terveysuhkien torjumiseen tarvittavien valmiuksien tukemiseen tähdänneet toimet ovat auttaneet välttämään päällekkäisyyttä ja parantamaan valmiuksia. Lisäksi ne ovat tuoneet EU:lle ja laajemmalle kansainväliselle yhteisölle lisäarvoa. Niiden avulla on voitu määrittää puutteita jäsenvaltioiden valmiuksissa, priorisoida toimia ja toteuttaa valmiuksien lisäämiseen tarkoitettuja toimia mainittujen puutteiden poistamiseksi. Lisäksi on laadittu työkaluja ja oppaita, järjestetty koulutusta ja testattu EU:n valmiutta ja reagointijärjestelmiä sekä kehitetty koordinoituja ulkoisia laadunvarmistusmenettelyjä. Näiden toimien ansiosta on ollut myös mahdollista jakaa tuoreimpien epidemioiden aikana kertyneitä kokemuksia.

➤ Toimintaohjelma on jäsenvaltioiden tarpeiden kannalta erittäin merkityksellinen, ja sille asetetut tavoitteet ovat selvät, yksityiskohtaiset ja täsmälliset

Aihekohtaiset painopistealat, joita on 23, auttavat täsmentämään ohjelman toimia. Niiden avulla vältetään myös päällekkäisyydet ja mahdollinen toistuvuus eri tavoitteiden välillä. Samalla nämä aihekohtaiset painopistealat ovat kuitenkin sen verran joustavia, että ne voivat tuoda synergiaetuja, jotka tietyissä tapauksissa ovat selvästi tarpeen. Esimerkiksi maahantulijoita ja pakolaisia koskevien toimien osalta ohjelman rakenne on osoittautunut olevan joustava ja riittävä. Ohjelmaa voitaisiin kuitenkin yhtenäistää ja parantaa tulevaisuudessa.

Kolmen ensimmäisen vuoden aikana rahoitetut toimet ovat myös merkityksellisiä ohjelman nimenomaisiin tavoitteisiin ja painopistealoihin nähden. Ohjelman rakenne on niille suotuisa, kun niiden omat tavoitteet ja tulokset yhdistetään paremmin toimintaohjelman hyvän täytäntöönpanon vaatimuksiin. On kuitenkin laajempiin painopistealoihin sisältyviä toimia, jotka eivät liity EU:n lainsäädäntöön, ja/tai avoimia rahoitusmekanismeja, kuten toiminta-avustuksia, jotka eivät ole kovin tarkasti määriteltyjä, ja niiden yhteydessä voi olla riski, ettei alkuperäisiä tavoitteita saavuteta. Näissä tapauksissa on kiinnitettävä erityistä huomiota suunnitteluvaiheeseen, ja kyseisiä toimia on valvottava ja arvioitava hyvissä ajoin, jotta voidaan ryhtyä tarvittaviin korjaustoimiin.

➤ Ohjelman hallinnoinnin tehokkuus on parantunut

Ohjelman rakennetta on muutettu kahden aiemman ohjelman (ensimmäinen ohjelma vuosina 2002–2007 ja toinen vuosina 2008–2013) täytäntöönpanosta kertyneiden kokemusten perusteella. Sen tavoitteet asetettiin hyvin yksityiskohtaisesti ja käytännöllisesti. Lisäksi ilmoitettiin, millaisia tuloksia odotetaan, ja annettiin indikaattoreita, joilla etenemistä voidaan mitata.

Vuotuiset työohjelmat laaditaan alustavan monivuotisen suunnittelun perusteella, ja ne täyttävät ohjelmasta annetussa asetuksessa määritetyt kriteerit (liite II). Vuotuisten työohjelmien määrittämisprosessi toimii sujuvasti, ja jäsenvaltioiden kuuleminen tapahtuu selkeästi, avoimesti ja oikeudenmukaisesti. Monivuotinen suunnittelu on osoittautunut arvokkaaksi työkaluksi, jonka avulla ohjelman puolivälisuunnitteluun saadaan lisää strategista näkemystä. Sen avulla voidaan myös muokata helpommin vuotuisia työohjelmia ja rajoittaa muutosten määrää. Sidosryhmät haluavat kuitenkin enemmän mahdollisuuksia auttaa määrittämään vuotuisia painopisteitä ja toimia, joita tarvitaan niin monivuotisessa kuin vuotuisessa tarkastelussa.

Komissio kehottaa EU:n kaikkia 28:aa jäsenvaltiota ja muita kolmansia maita osallistumaan ohjelmaan. Ohjelmassa ne voivat käyttää poikkeuksellista hyötyä koskevia perusteita, ja siitä myönnetään jopa 80 prosenttia EU:n yhteisrahoitusta kaikille ohjelmaan osallistuville toimijoille. Yhteisrahoitus myönnetään poikkeuksellisen suotuisin ehdoin, jos osa kokonaistalousarviosta siirretään pienen BKTL:n maissa toteutettaviin toimiin. Poikkeuksellista hyötyä koskevat perusteet eivät ole olleet toistaiseksi tehokkaita. Vaikeasta taloudellisesta tilanteesta ja jäljellä olevan yhteisrahoituksen varmistamiseen liittyvästä merkittävästä esteestä huolimatta ohjelmaan osallistutaan pienen bruttokansantulon maista yhtä paljon kuin edellisessä ohjelmassakin.

➤ Ohjelma osoitti toimintakykynsä ja joustavuutensa uusiin tarpeisiin nähden, kuten kesän 2015 pakolaiskriisin yhteydessä, mikä vaikutti komission muuttoliikepolitiikkaan merkittävästi.

Lisäksi ohjelmasta tuetaan hiljattain perustetun Euroopan solidaarisuusjoukot -hankkeen ensimmäistä täytäntöönpanovaihetta. Tämä hanke kuvastaa yhteisvastuullisuuteen ja humanitaariseen toimintaan liittyviä eurooppalaisia arvoja. Solidaarisuusjoukkojen avulla Euroopan nuorille annetaan apua siellä, missä sitä tarvitaan, ja mahdollisuus kartuttaa kokemuksia, syventää kulttuurista ymmärrystään sekä oppia, mikä arvo auttamisella on muille, ja vahvistaa heidän tunnettaan eurooppalaisesta identiteetistä.

➤ Tehokkuutta lisätään

Koska ohjelman talousarvio on rajallinen, keskeiset tavoitteet ja painopistealat on valittu huolellisesti komission keskeisten painopistealojen mukaisesti. Tämän perusteella suurin osa rahoituksesta kohdennettiin tulossuuntautuneisiin toimiin, jotka liittyvät nykyaikaiseen terveyspolitiikkaan, innovoinnin edistämiseen terveyden ja terveydenhoidon alalla sekä EU:n turvallisuuden ja varmuuden lisäämiseen tarkoitettujen asianmukaisten työkalujen, menetelmien ja koulutuksen tarjoamiseen.

Tavoite 2 (rajatylittävät terveysuhkat) ja tavoite 4 (kohti parempaa ja turvallisempaa terveyttä) saivat verrattain vähän rahoitusta. Ne hyötyvät kuitenkin synergiaeduista Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskuksen kanssa riskinarviointien, epidemiologisten tietojen keruun ja analysoinnin sekä mikrobilääkeresistenssin osalta. Jäsenvaltioiden edustajat määrittivät laajemmat aihealueet, kuten terveyden edistämisen ja terveydenhuoltojärjestelmät, painopistealoiksi sähköisissä kyselyissä, samoin kuin suuri joukko terveydenhuollon sidosryhmiä julkisessa kuulemisessa, ja siksi nämä alueet saivat eniten rahoitusta. Terveyden edistäminen sisältää toimia esimerkiksi seuraavilla aloilla: riskitekijät, krooniset sairaudet ja terveystieto, terveydenhuoltojärjestelmät sekä terveydenhuollon menetelmien arviointi.

Ohjelmassa on otettu käyttöön ohjelmakeskeisiä indikaattoreita ja valvontaa toimien tasolla, ja siinä investoidaan strategisiin tiedotustoimiin. Nämä ovat ratkaisevia vaiheita, kun pyritään noudattamaan aiempia suosituksia, mutta parantamisen varaa on yhä, ja myös etenemistä voidaan vauhdittaa.

Lisäksi ohjelman hallintokustannukset ovat pienet muiden vertailukelpoisten komission ohjelmien hallintokustannuksiin nähden. Hallintokustannusten osuus kokonaistalousarviosta on vain yhdeksän prosenttia.

➤ Sääntöjä ja menettelyjä sekä sähköisten työkalujen käyttöä ehdotusten toimittamisessa ja arvioinnissa, avustusten hallinnoinnissa sekä sähköisessä valvonnassa ja raportoinnissa on yksinkertaistettu. Vaikka tämä kehitys vie aluksi paljon resursseja työkalujen suunnittelun ja testauksen vuoksi, hakijat ja avustuksensaajat ovat olleet niin tyytyväisiä, että nämä ponnistelut ovat perusteltuja. Niistä odotetaan saatavan myös taloudellista hyötyä tulevina vuosina.

➤ Pieni ohjelma, joka tuottaa paljon lisäarvoa EU:lle

Yhteistyö EU:n tasolla, valmiussuunnitelmien koordinointi sekä terveysuhkiin reagointi ovat merkittävimpiä ja parhaiten tunnettuja saavutuksia, jotka liittyvät ohjelmasta EU:lle koituvaan lisäarvoon. Terveysuhkien torjumiseen tarvittavien valmiuksien tukemiseen tähdänneet toimet ovat auttaneet välttämään päällekkäisyyttä ja parantamaan valmiuksia. Lisäksi ne ovat tuoneet EU:lle ja laajemmalle kansainväliselle yhteisölle lisäarvoa. Niiden avulla on voitu tunnistaa puutteita jäsenvaltioiden valmiuksissa, priorisoida toimia ja toteuttaa valmiuksia lisääviä toimia, jotta nämä puutteet saadaan korjattua. Näiden toimien myötä on myös tuotettu työkaluja ja oppaita, järjestetty EU:n valmius- ja reagointimekanismeihin liittyvää koulutusta ja testausta ja tehty ulkoisia laadunarviointeja. Lisäksi niiden avulla on voitu vaihtaa kokemuksia, joita on saatu viimeaikaisista epidemioista ja pakolaiskriisistä.

Ohjelma auttaa jäsenvaltioita lisäämään valmiuksiaan myös muilla aloilla: osaamisen, asiantuntemuksen ja resurssien yhdistäminen kaikkialta Euroopasta auttaa parantamaan kansalaisten mahdollisuuksia saada laadukasta terveydenhoitoa ja vähentämään terveydenhoitoon liittyvää eriarvoisuutta EU:n jäsenvaltioissa ja niiden välillä. Esimerkiksi 24:n harvinaisia sairauksia käsittelevän eurooppalaisen osaamisverkoston kautta on mahdollisuus laajentaa asiantuntemuksen yhdistäminen muihin monimutkaisiin sairauksiin lähitulevaisuudessa. Myös EU:n terveydenhuollon menetelmien arviointilaitosten välisellä yhteistyöllä tähdätään sellaisten yhteisten työkalujen ja vaatimusten luomiseen, jotka tukevat tärkeimpiä poliittisia tavoitteita, kuten terveydenhoidon saatavuutta, laatua ja kestävyyttä. Lisäksi tämä yhteistyö voi tuoda merkittäviä mittakaavaetuja. Toinen esimerkki on sähköisille terveyspalveluille annettu tuki, jonka tavoitteena on parantaa rajatylittävän terveystietojen vaihdon yhteentoimivuutta ja standardointia ja edistää digitaalisten palvelujen infrastruktuuria kansanterveyden alalla.

Yhteistyö sekä tiedon käyttäminen ja jakaminen luovat EU:lle paljon lisäarvoa: terveystilannetta kaikissa EU:n 28 jäsenvaltiossa kuvaavien vertailukelpoisten tietojen keruu ja analyysi (maaprofiilit) vaikuttaa poliittiseen vuoropuheluun ja tietoon perustuvaan päätöksentekoon terveyspolitiikan saralla. Myös terveyttä edistävien ja sairauksia ehkäisevien parhaiden käytäntöjen vaihto ja toteuttaminen luovat EU:lle lisäarvoa, joka voi auttaa jäsenvaltioita selviämään terveydenhuoltojärjestelmiään uudistaessaan niihin kohdistuvista uhkista, jotka johtuvat väestörakenteen muutoksista sekä tarttumattomien tautien ja muiden kroonisten sairauksien aiheuttamasta kuormituksesta.

➤ Yhtenäisyyden parantaminen ja synergiaetujen luominen