Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta"

(2001/C 116/10)

Komissio päätti 10. lokakuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 15. marraskuuta 2000. Esittelijä oli José Ignacio Gafo Fernández.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. marraskuuta 2000 pitämässään 377. täysistunnossa (marraskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 110 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 2 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Käsillä olevan direktiiviehdotuksen tarkoituksena on luoda jäsenvaltioihin yhdenmukainen, ns. ympäristömeluun sovellettava mittaus-, arviointi- ja väestön tiedottamisjärjestelmä. Ympäristömeluksi käsitetään melu, jota ihmiset havaitsevat tavanomaisissa asuinpaikoissaan ja jonka lähteenä ei ole yksittäinen melunaiheuttaja, vaan kaikki asuinpaikan lähistöllä sijaitsevat äänilähteet yhdessä.

1.2. Tähän asti melunvalvonnan säätelyssä on keskitytty määrittelemään tiettyjen teollisten tuotteiden (kuten autojen, moottoripyörien, ilma-alusten, ruohonleikkuukoneiden tai yleisten työkoneiden) melupäästöjen enimmäisraja-arvot. Säätelyn lähtökohtana ovat olleet sekä sisämarkkinoiden asettamat vaatimukset (yhdenmukaistaminen, jotta vältetään esteet kaupankäynnille) että harkittu pyrkimys vähentää kansalaisiin ja työntekijöihin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia.

1.3. Vuonna 1996 meluntorjuntapolitiikasta annetussa vihreässä kirjassa havaittiin, että tilanne ei ollut tyydyttävä, ja siksi käsillä olevalla ehdotuksella on kolme tarkkaan määriteltyä tavoitetta:

- ympäristömeluun sovellettavien meluindikaattoreiden ja melun ympäristövaikutusten arviointimenetelmien yhdenmukaistaminen yhteisössä

- "melukartoituksen" suorittaminen aiempien tietojen perusteella yhdenmukaisten menetelmien avulla

- kriteerien laatiminen yleisölle suunnatulle tiedottamiselle.

1.4. Yhteisön kansalaiset saavat siis direktiiviehdotuksen ansiosta vertailevaa tietoa, vaikka ehdotuksessa ei säädetäkään yhtenäisistä tai yhdenmukaisista melurajoituksista, sillä suurin osa jäsenvaltioista on jo säätänyt omista raja-arvoistaan.

1.5. Valitussa lähestymistavassa keskitytään näin ollen laatimaan virallisesti vahvistetut menetelmät mittausten ja melukarttojen määrittämiseksi. Määrittelyssä erotellaan melutaso vuorokauden eri aikoina - melun kansalaisille aiheuttaman haitan mukaan - ja se kohdistuu kolmenlaisiin alueisiin, joita pidetään erityisen merkittävinä kustannustehokkuuden kannalta: yli 250000 asukkaan taajamat, tie- ja raideliikenteen väylät, joiden kautta kulkee vuosittain yli 3 miljoonaa ajoneuvoa tai yli 30000 junaa, sekä lentokentät, joilta lähtee ja joille laskeutuu vuosittain yli 50000 lentokonetta.

1.6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 30. päivänä kesäkuuta 2003 alueellaan sijaitsevat tie- ja raideliikenteen pääväylät, suuret lentokentät ja yli 250000 asukkaan taajamat, ja toimivaltaisten viranomaisten on laadittava ja hyväksyttävä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 alueita vastaavat melukartat. Lisäksi ehdotuksessa säädetään, että yli 100000 asukkaan taajamista on laadittava melukartat 31. joulukuuta 2009 mennessä.

1.7. Kyseisten suurten taajamien, tie- ja raideliikenneväylien ja suurten lentokenttien melukarttojen perusteella toimivaltaisten viranomaisten tulee laatia 31. joulukuuta 2005 mennessä (100000-250000 asukasta käsittävien taajamien osalta 31. joulukuuta 2010 mennessä) toimintasuunnitelma, joihin sisältyy tilannearvio, selvitys tärkeimmistä ongelmista sekä luettelo suunnitelluista korjaustoimista. Kyseiset melukartat ja toimintasuunnitelmat tulee ajantasaistaa viimeistään viiden vuoden kuluttua.

1.8. Sekä melukartat että toimintasuunnitelmat ovat julkista tietoa, jonka levityksessä voidaan yhtenä vaihtoehtona käyttää Internetiä. Tiedot toimitetaan myös Euroopan komissiolle.

1.9. Lopuksi Euroopan komission tarkoituksena on laatia direktiivin täytäntöönpanosta 31. joulukuuta 2007 mennessä kertomus, jossa arvioidaan ajanjakson aikana tapahtuneen tieteellisen ja teknisen kehityksen pohjalta yhteisötason laatutavoitteiden tarpeellisuus. Kyseisiin tavoitteisiin sisältyisi sekä melusta kärsivien henkilöiden määrän vähentäminen että tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Kertomuksen pohjalta voidaan laatia käsillä olevaa direktiiviä koskeva muutosehdotus.

2. Yleistä

2.1. Komitea on tyytyväinen käsilläolevan ehdotuksen tekemiseen samoin kuin se aikanaan oli tyytyväinen aikomukseen toteuttaa hanke(1), jonka pyrkimyksenä on kasvattaa tietoisuutta sekä ns. ympäristömelun ihmisten terveydelle aiheuttamista ongelmista että sosiaalisen yhteiselämän ja kommunikointikyvyn tietystä rappeutumisesta. Komitea ilmaisee huolestuneisuutensa siitä, että tuleville sukupolville ollaan siirtämässä tuhoisaa "melukulttuuria", jossa melu on tavanomainen osa jokapäiväistä elämää ja siten täysin hyväksyttävää.

2.2. Komitea korostaa, että melu on keskeinen osa laajempaa käsitettä eli melusaastetta, ja että se on lisäksi hyvin erilaista keskivoimakkuudesta, jatkuvuudesta tai voimakkuuden maksimitasoista (jotka ovat useissa tapauksissa lyhytkestoisia) riippuen. Melukartat sellaisenaan osoittavat melun keskitason, jossa on otettu huomioon useiden yksittäisten äänten ajallinen kesto. Tämän ei pidä estää voimakkaan, lyhytkestoisen melun asianmukaista seurantaa ja valvontaa.

2.3. Komitea tietää, että ehdotusta laatiessaan Euroopan komissio on joutunut etenemään kapeata väylää ihmisten terveyden suojelun ja ympäristön suojelun sekä läheisyysperiaatteen välillä, kun otetaan huomioon, että melu käsitetään eri kulttuureissa eri tavalla.

2.4. Komitea tekee kuitenkin rakentavassa hengessä eräitä huomautuksia, joita selvitetään tarkemmin erityishuomioita käsittelevässä lausunnon osassa. Huomautukset koskevat erityisesti seuraavia seikkoja:

- Hyvin yksityiskohtaisten vaatimusten asettaminen toimintasuunnitelmiin saattaa olla läheisyysperiaatteen vastaista.

- Yhdenmukaisten keskimääräisten päivämelutasojen (Lden) ja yömelutasojen (Lnight) määrittely kaikissa yhteisömaissa on erityisen vaikeaa, kun otetaan huomioon eri vuodenajat.

- Ehdotuksessa ei ole lainkaan mainintaa tarpeesta varmistaa, että ennen melukarttojen laatimista yhteisön sääntelyn piiriin kuuluvilla aloilla noudatetaan tiukasti yksittäisiä melupäästösääntöjä.

- Etenkään tie- ja raideliikenneväylien ja lentokenttien läheisyydessä sijaitsevien alueiden osalta maankäytön suunnittelua koskevista periaatteista ei ole minkäänlaista mainintaa.

- Ehdotuksessa on täysin perusteetta jätetty käsittelemättä tärinäongelmat, joita käsitellään yleensä melulainsäädännön yhteydessä.

2.5. Komitea ymmärtää, että komission ehdotuksessa pyritään perustamaan melun mittaukselle ja väestön tiedottamiselle yhtenäiset puitteet, jotka yhdessä 5 artiklassa tie- ja raideliikenteelle, lentokentille ja teollisuudelle määriteltyjen melun yksittäisten enimmäisarvojen kanssa on tarkoitus sittemmin yhdenmukaistaa yhteisötasolla. Komitea kehottaa siksi komissiota muotoilemaan uuden perustelukappaleen, jossa tämä keskipitkän aikavälin tavoite määritellään tarkasti ja jossa avataan keskustelu kyseisen - komitean mielestä tarpeellisen ja hyödyllisen - toimenpiteen ja sen käytännön soveltamistapojen hyödyllisyydestä. Käytännön soveltamistapoihin voisi kuulua vähimmäistasoon perustuva yhdenmukaistaminen yhteisötasolla, jolloin jäsenvaltiot voisivat halutessaan säätää asetettua vähimmäistasoa tiukemmasta suojelusta (kuten perustamissopimuksen 176 artiklassa määrätään). Lisäksi olisi laadittava perustelukappale, jossa selvitetään, että maankäytön suunnittelussa on otettava huomioon olemassa olevat melukartat ja suunniteltava uudet asutuskeskukset siten, että melusaaste on niissä pysyvästi alhaisella tasolla.

3. Erityistä

3.1. Ehdotuksen 1 artiklassa olisi ihmisiin kohdistuvien terveysvaikutusten lisäksi mainittava erikseen vaikutukset sosiaaliseen yhteiselämään (kommunikointimahdollisuuksia haittaavat vaikutukset avoimilla ja melulle alttiilla alueilla) ja ympäristöön yleensä (esimerkiksi vaikutukset eläimistöön sekä mahdollisesti kasvistoon, vaikka riittäviä empiirisiä tutkimuksia ei olisikaan olemassa).

3.2. 3 artikla: Määritelmät

3.2.1. Lisätään luetelmakohdan a) luetteloon "kaikenlaisten koneiden" melupäästöt.

3.2.2. Lisätään luetelmakohdassa c) maininnan "ihmisten terveyteen" jälkeen "sosiaaliseen yhteiselämään sekä ympäristöön yleensä". Lisäys sopii kyseisessä kohdassa jäljempänä annettuun selitykseen.

3.2.3. Luetelmakohdassa j) taajaman määritelmään tulisi lisätä kriteeri, jonka mukaan taajamassa toimii yksi ja ainoa toimivaltainen viranomainen, jolla on valta tehdä melukartat ja erityisesti käynnistää toimintasuunnitelmat. Näin vältetään, että yhden ja saman taajaman alueella vaikuttaa mahdollisesti kaksi toimivaltaista viranomaista tai useampia, jotka kukin vastaavat meluntorjuntaan suunnattujen toimintasuunnitelmien arvioinnista ja soveltamisesta kyseisen taajaman jossakin osassa, vaikka taajama on direktiivin mukaan jakamaton kokonaisuus.

3.2.4. Korvataan luetelmakohdassa k) "toimivaltainen paikallinen viranomainen""toimivaltaisella viranomaisella". Lisäksi TSK ei näe syytä sille, että Lden-enimmäisarvo olisi määriteltävä jäsenvaltion toimesta, vaan määrittämisen tulisi kuulua kussakin tapauksessa toimivaltaiselle viranomaiselle.

3.2.5. Poistetaan luetelmakohdassa l) edellisen kohdan tapaan viittaus kansalliseen tai alueelliseen viranomaiseen.

3.2.6. Lisätään luetelmakohdan n) loppuun "tai jonka kautta kulkee tuonnempana määriteltyä enimmäismäärää enemmän raskaita ajoneuvoja" (raja-arvon määrittelyssä on pyrittävä löytämään tasapaino raskaiden ajoneuvojen ja kevyiden ajoneuvojen liikenteen välillä). Samoin tulisi toimia raideliikenteen osalta ottaen huomioon tietyn pisteen kautta kulkevat junatyypit.

3.2.7. Direktiivissä (erityisesti sen 4, 7, 8 ja 11 artiklassa sekä liitteissä) tulisi yhtenä melua tuottavana alueena ottaa huomioon suuret merisatamat, joiden kautta kulkee tuonnempana määriteltävä määrä matkustaja- ja rahtialuksia.

3.3. Lisätään 7 artiklan 5 kohdan loppuun "- - tai kun tätä aikaisempi uusiminen on olennaisten muutosten johdosta suositeltavaa. Uusiminen voidaan vaihtoehtoisesti toteuttaa enintään viiden vuoden pituisen jatkoajan jälkeen, mikäli toimivaltainen viranomainen osoittaa näytteiden tai muiden menetelmien avulla riittävän selkeästi, että meluolosuhteet eivät ole muuttuneet".

3.4. Liite I: Meluindikaattorit. Ehdotuksen johdannossa ei perustella millään tavalla 5 desibelin lisäystä Levening-arvoon ja 10 desibelin lisäystä Lnight-arvoon. Näin ollen komitea ei voi ottaa kantaa kyseisten kriteerien perusteluihin, mutta se katsoo, että Levening-arvoon lisätyt 5 desibeliä ylikuormittavat aiheettomasti Euroopan unionin eteläisten maisten melukarttoja, sillä hiljentymisaika on niissä huomattavasti lyhyempi kuin pohjoisissa jäsenvaltioissa. Yksi mahdollinen ratkaisu olisi eritellä vuorokauden "toiminnalliset jaksot" sen sijaan, että sovelletaan kaikkia jäsenvaltioita koskevia ennalta määrättyjä ajanjaksoja. Tällöin Levening-jaksoa vastaavaa indikaattoria koskeva maininta tulisi poistaa. Toisaalta käsitteelle "sääolojen kannalta keskivertovuosi" annettu määritelmä saattaa vaikeuttaa melukarttojen laatimista (ja myöhempää uusimista) asetetuissa määräajoissa. Erityisten meluindikaattoreiden sisällyttäminen ehdotukseen on sitä vastoin komitean mielestä täysin aiheellista.

3.5. Liite V: Lisätään neljänteen luetelmakohtaan "direktiivin 5 artiklassa tarkoitetut taajamia koskevat raja-arvot".

Bryssel 29. marraskuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) TSK:n lausunto aiheesta "Komission vihreä kirja tulevaisuuden melupolitiikasta", EYVL C 206, 7.7.1997.