Neuvoston 23 päivänä helmikuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 18/1999 neuvoston päätöksen tekemiseksi uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen (CO2 -päästöjen) seurantajärjestelmästä



Virallinen lehti nro C 123 , 04/05/1999 s. 0013



Neuvoston 23 päivänä helmikuuta 1999 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 18/1999 neuvoston päätöksen tekemiseksi uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen (CO2-päästöjen) seurantajärjestelmästä (1999/C 123/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen(3) sekä katsoo, että 1) Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen perimmäinen tavoite on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään estetään, 2) joulukuussa 1997 pidetyssä Kioton konferenssissa hyväksytyn ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan nojalla yhteisö on hyväksynyt tavoitteen vähentää kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjään vuosina 2008-2012 vuoden 1990 tasoon verrattuna 8 prosentilla, 3) Kioton pöytäkirjassa edellytetään, että pöytäkirjan liitteen I osapuolet edistyvät huomattavasti sitoumustensa täyttämisessä vuoteen 2005 mennessä, 4) päätöksellä 93/389/ETY(4) on perustettu yhteisön hiilidioksidipäästöjen ja muiden kasvihuonekaasujen valvontajärjestelmä, 5) komissio on tunnustanut henkilöautojen merkityksen hiilidioksidipäästöjen lähteenä ja on tehnyt ehdotuksen henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä ja polttoainetalouden parantamista koskevaksi yhteisön strategiaksi; neuvosto otti 25 päivänä kesäkuuta 1996 tekemissään päätelmissä komission lähestymistavan myönteisesti vastaan, 6) Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat asettaneet hiilidioksidipäästöjen keskiarvotavoitteeksi 120 g/km (bensiinikäyttöisillä moottoreilla 5 litraa/100 km, ja dieselkäyttöisillä moottoreilla 4,5 litraa/100 km) vuonna 2005 (viimeistään vuonna 2010), 7) uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöt mitataan yhteisössä yhdenmukaistetulla menetelmällä, josta säädetään moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta 16 päivänä joulukuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/1268/ETY(5), 8) 20 päivänä joulukuuta 1995 annetussa komission tiedonannossa tarkoitetun yhteisön strategian tehokkuuden ja autonvalmistajien järjestöjen tekemien virallisten sitoumusten täytäntöönpanon todentamiseksi on tarpeen vahvistaa menettelyt, joilla yhteisössä myytyjen uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä valvotaan, 9) jäsenvaltioiden olisi kerättävä tämän päätöksen mukaisiin tarkoituksiin ainoastaan sellaisia virallisia tietoja, jotka ovat moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(6) mukaisia, 10) direktiivissä 70/156/ETY säädetään, että valmistajien on annettava vaatimustenmukaisuustodistus, jonka on seurattava jokaisen uuden henkilöauton mukana, ja että jäsenvaltiot saavat sallia uuden henkilöauton rekisteröinnin ja käyttöönoton ainoastaan, jos se on varustettu voimassa olevalla vaatimustenmukaisuustodistuksella, 11) tämän päätöksen tarkoituksena ei ole yhdenmukaistaa kansallisia ajoneuvorekisterijärjestelmiä vaan käyttää niitä pohjana sellaisen vähimmäistietokannan kokoamisessa, jonka avulla uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen valvontaan tarkoitettu yhteisön järjestelmä voi toimia asianmukaisesti, 12) on syytä sisällyttää päätökseen kaikki uudet vaihtoehtoisella polttoaineella toimivat henkilöautot, jotka kuuluvat direktiivin 70/156/ETY soveltamisalaan, 13) seurantajärjestelmää sovelletaan ainoastaan niihin uusiin henkilöautoihin, jotka rekisteröidään yhteisössä ensimmäisen kerran ja joita ei ole aikaisemmin rekisteröity muualla, ja 14) komission ja jäsenvaltioiden on oltava yhteydessä toisiinsa tietojen laadun valvonnan osalta, jotta varmistetaan tämän päätöksen asianmukainen täytäntöönpano, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tällä päätöksellä perustetaan yhteisössä rekisteröityjen uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmä. Sitä sovelletaan ainoastaan niihin henkilöautoihin, jotka rekisteröidään yhteisössä ensimmäisen kerran ja joita ei ole aikaisemmin rekisteröity muualla. 2 artikla Tässä päätöksessä tarkoitetaan: 1) "henkilöautolla" kaikkia direktiivin 70/156/ETY liitteen II määritelmän mukaisia M1-luokan ajoneuvoja, jotka kuuluvat direktiivin 80/1268/ETY soveltamisalaan. Henkilöautoina ei pidetä ajoneuvoja, jotka kuuluvat direktiivin 92/61/ETY(7) soveltamisalaan, eikä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyjä erikoiskäyttöön tarkoitettuja ajoneuvoja; 2) "ensirekisteröidyllä autolla" henkilöautoa, joka on rekisteröity ensimmäisen kerran yhteisössä. Määritelmän ulkopuolelle jäävät erityisesti ne ajoneuvot, jotka on rekisteröity uudelleen toisessa jäsenvaltiossa tai jotka on rekisteröity aikaisemmin yhteisön ulkopuolella; 3) "vaatimustenmukaisuustodistuksella" direktiivin 70/156/ETY 6 artiklassa tarkoitettua todistusta; 4) "tietyn henkilöauton hiilidioksidipäästöillä" hiilidioksidipäästöjä (CO2-päästöjä), jotka on mitattu direktiivin 80/1268/ETY mukaisesti ja esitetty direktiivin 70/156/ETY liitteessä VIII sekä liitetään tyyppihyväksyntäasiakirjaan; 5) "valmistajalla" henkilöä tai tahoa, joka vastaa hyväksyntäviranomaisille kaikista tyyppihyväksyntämenettelyyn liittyvistä seikoista ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta. Henkilön tai tahon ei välttämättä tarvitse olla suoraan osallisena hyväksyntämenettelyn kohteena olevan ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen laitteen valmistuksen kaikissa vaiheissa; 6) "merkillä" valmistajan tavaramerkkiä, joka on ilmoitettu vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa; 7) "uuden henkilöauton suurimmalla nettoteholla" vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa ilmoitettua moottorin suurinta tehoa, joka on mitattu neuvoston direktiivin 80/1269/ETY(8) mukaisesti; 8) "massalla" vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa ilmoitettua korilla varustetun ajokuntoisen auton massaa, joka on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä I olevassa 2.6 jaksossa; 9) "iskutilavuudella" vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa ilmoitettua moottorin iskutilavuutta; 10) "polttoainetyypillä" polttoainetta, jonka osalta auton tyyppihyväksyntä alunperin annettiin ja joka on ilmoitettu vaatimustenmukaisuustodistuksessa ja tyyppihyväksyntäasiakirjassa; 11) "rekisteritiedostolla" sähköistä tiedostoa, joka sisältää yksittäisen henkilöauton rekisteröintitiedot; 12) "tyypillä", "vaihtoehdolla" ja "muunnoksella" valmistajan ilmoittamia tietyn ajoneuvomerkin alaluokkia, siten kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa B osassa ja jotka voidaan tunnistaa ainoastaan tyyppiä, vaihtoehtoa ja muunnosta koskevan kirjain- ja numeroyhdistelmän perusteella, 13) "vaihtoehtoisella käyttövoimalla toimivalla ajoneuvolla" kaikkia direktiivin 70/156/ETY liitteen II määritelmän mukaisia M1-luokan ajoneuvoja, jotka eivät kuulu direktiivin 80/1268/ETY soveltamisalaan; 14) "tyyppihyväksyntäasiakirjalla" asiakirjakokonaisuutta, joka sisältää valmistusasiakirjat, tyyppihyväksyntätodistuksen ja testaustulokset, joita kansalliset tyyppihyväksyntäviranomaiset antavat tiedoksi toisilleen direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti. 3 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän perustamiseksi jäsenvaltioiden on kerättävä liitteessä I kuvatut tiedot kustakin kyseisessä artiklassa tarkoitetusta henkilöautosta, joka on rekisteröity niiden alueella. 2. Jäsenvaltiot voivat ottaa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot joko yhteisön tyyppihyväksyntää koskevista asiakirjoista tai vaatimustenmukaisuustodistuksesta. 3. Jäsenvaltiot vastaavat keräämiensä tietojen oikeellisuuden varmentamisesta ja laadusta. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon liitteessä II kuvatut mahdolliset virhelähteet, toteutettava toimenpiteitä virheiden rajoittamisesta mahdollisimman vähiin ja toimitettava komissiolle yhdessä 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kertomuksen kanssa tilastollisilla analyyseillä tai muilla keinoin laadittu arvio siitä, kuinka suuri osa tiedoista on virheellisiä. 4. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet keräämiensä tietojen laadun parantamiseksi ja tiedotettava niistä komissiolle tämän pyynnöstä. Näiden tietojen perusteella komissio voi asianomaista jäsenvaltiota kuultuaan ehdottaa tälle tietojen laadun parantamiseksi lisätoimenpiteitä, joita jäsenvaltio sen jälkeen harkitsee. Jäsenvaltion on tämän perusteella ilmoitettava komissiolle niistä lisätoimenpiteistä, joita se tarvittaessa toteuttaa tietojen laadun parantamiseksi. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on kunakin kalenterivuonna määriteltävä seuraavat tiedot liitteessä III kuvattujen menetelmien mukaisesti sekä valmistajakohtaisesti että kaikkien valmistajien kokonaismäärien osalta: a) kunkin polttoainetyypin osalta: i) ensirekisteröityjen henkilöautojen kokonaismäärä liitteessä III olevan 1 kohdan mukaisesti, ii) ensirekisteröityjen henkilöautojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 2 kohdan mukaisesti; b) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 3 kohdassa mainitun hiilidioksidipäästöluokan osalta: i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä, ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti; c) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 4 kohdassa mainitun massaluokan osalta: i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä, ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, iii) keskimääräinen massa liitteessä III olevan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti(9); d) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 5 kohdassa mainitun, suurimman nettotehon mukaisen luokan osalta: i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä, ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, iii) suurin keskimääräinen nettoteho liitteessä III olevan 5 kohdan toisen alakohdan mukaisesti; e) kunkin polttoainetyypin ja kunkin liitteessä III olevassa 6 kohdassa mainitun iskutilavuusluokan osalta: i) ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä, ii) keskimääräiset hiilidioksidipäästöt liitteessä III olevan 6 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, iii) keskimääräinen iskutilavuus liitteessä III olevan 6 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. 2. Vaihtoehtoisella käyttövoimalla toimivien ajoneuvojen osalta jäsenvaltioiden on lisäksi määriteltävä niiden alueella rekisteröityjen tällaisten ajoneuvojen määrät. 3. Jos jäsenvaltion alueella rekisteröityjen ajoneuvojen massan mittausmenetelmä muuttuu, jäsenvaltion on tiedotettava tästä komissiolle. 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot vuosittain. Tiedot on toimitettava ensimmäisen kerran viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2001. Tämän jälkeen edellisenä kalenterivuonna seurantajärjestelmää varten kerätyt tiedot on toimitettava 1 päivään huhtikuuta mennessä. Tiedot on toimitettava liitteessä IV vahvistetussa muodossa. 5. Komission pyynnöstä jäsenvaltioiden on toimitettava myös 3 artiklan nojalla kerätyt tiedot. 5 artikla Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa seurantajärjestelmään tarvittavien tietojen keräämisestä ja lähettämisestä, ja ilmoitettava tämä komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta. 6 artikla Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta, miten ne aikovat panna sen säännökset täytäntöön. 7 artikla Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 neuvostolle kertomuksen tällä päätöksellä perustetun seurantajärjestelmän toiminnasta. 8 artikla Komissio antaa kultakin kalenterivuodelta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka perustuu komission jäsenvaltioilta saamiin valvontatietoihin. 9 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä ... Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 231, 23.7.1998, s. 6. (2) EYVL C 40, 15.2.1999, s. 8. (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 17. joulukuuta 1998 (EYVL C 98, 9.4.1999), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 23. helmikuuta 1999 ja Euroopan parlamentin päätös tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) Neuvoston päätös 93/389/ETY, tehty 24 päivänä kesäkuuta 1993, yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmistä (EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31). (5) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 36, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/116/EY (EYVL L 329, 30.12.1993, s. 39). (6) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY (EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25). (7) Neuvoston direktiivi 92/61/ETY, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992, kaksi- ja kolmipyöraisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä (EYVL L 225, 10.8.1992, s. 72), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (8) Neuvoston direktiivi 80/1269/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1980, moottoriajoneuvojen moottorien tehoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 375, 31.12.1980, s. 46), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/21/EY (EYVL L 125, 16.5.1997, s. 31). (9) Jos henkilöauton massa esiintyy tyyppihyväksyntäasiakirjoissa tai vaatimustenmukaisuustodistuksessa sekä vähimmäis- että enimmäismääräisenä, jäsenvaltioiden on ilmoitettava ainoastaan kyseisen henkilöauton enimmäismassaa osoittava tieto. LIITE I Tiedot, jotka jäsenvaltioiden on kerättävä ja lähetettävä komissiolle uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmää varten Jotta uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä voitaisiin seurata yhteisön laajuisen järjestelmän avulla, jäsenvaltioiden on kerättävä vähimmäistiedot kustakin uudesta henkilöautosta, joka rekisteröidään yhteisössä ensimmäisen kerran. Tämä koskee ainoastaan yhteisön tyyppihyväksyntälainsäädäntöön sisältyviä polttoaineita ja moottoritekniikoita. Jäsenvaltioiden on kerättävä ja tallennettava seuraavat tiedot kustakin uudesta henkilöautosta, joka rekisteröidään yhteisössä ensimmäisen kerran: - hiilidioksidipäästöt (g/km) - polttoainetyyppi (esim. bensiini tai diesel) - valmistaja - massa (kg) - suurin nettoteho (kW) - iskutilavuus (cm3). LIITE II Tietojen laatu ja tarkkuus 1. Johdanto Henkilöautojen valmistajat voivat luokitella valmistamansa ajoneuvotyypin vaihtoehdoiksi ja edelleen muunnoksiksi. Tarkimmat tiedot tietyn henkilöauton hiilidioksidipäästöistä saadaan sitä muunnosta koskevista tiedoista, johon kyseinen auto kuuluu. Tästä syystä jäsenvaltioiden olisi kerättävä seurantajärjestelmää varten ainoastaan muunnoskohtaisia tietoja. 2. Tyyppihyväksyntäasiakirjojen käyttö seurantajärjestelmän tietojen lähteenä a) Tiedot, joita käytetään autojen hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmässä (tai jotka kootaan sähköisiin tietokantoihin, jotta niitä voidaan käyttää autojen hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmässä myöhemmin), on kerättävä virallisista tyyppihyväksyntäasiakirjoista, jotka seuraavat tyyppihyväksynnän myöntämistä koskevan ilmoituksen mukana ja ovat siinä direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisessa muodossa, jossa kansalliset tyyppihyväksyntäviranomaiset jakavat niitä toisilleen. b) Kansallisten tyyppihyväksyntäviranomaisten toisilleen jakamat tyyppihyväksyntäasiakirjat voivat sisältää tietoja, jotka koskevat useita erilaisia muunnoksia. Sen vuoksi on tärkeää, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan uuden henkilöauton asianmukaiset tiedot tunnistetaan oikein tyyppihyväksyntäasiakirjoista. Tiettyä muunnosta koskevat tiedot on sen vuoksi valittava ajoneuvon tyyppi-, vaihtoehto- ja muunnosnumeroiden perusteella, jotka käyvät ilmi vaatimustenmukaisuustodistuksesta. Vaatimustenmukaisuustodistuksessa on ehdottomasti oltava tiedot tietyn autotyypin erityisestä muunnoksesta. 3. Mahdolliset virhelähteet a) Muunnoskohtaisten tietojen valitseminen tyyppihyväksyntäasiakirjoista Kun tyyppihyväksyntäasiakirjoja käytetään tätä direktiiviä sovellettaessa seurantajärjestelmän tietojen lähteenä, niiden käyttöön voi liittyä kaksi merkittävää virhelähdettä. Ensiksi virheitä voi syntyä silloin, kun valmistusasiakirjojen paperilla esitetyt tiedot muunnetaan sähköiseen muotoon, jotta niitä voitaisiin käyttää tyyppihyväksyntätiedoista kootussa tietokannassa. Nämä virheet johtuvat todennäköisimmin inhimillisestä erehdyksestä. Toinen mahdollisuus on, että tyyppihyväksyntätiedoista kootuista tietokannoista valitaan vääriä tietoja. Tietokantoihin sisältyvistä tiedoista on voitava tunnistaa kyseistä muunnosta koskevat tiedot ainutkertaisen tyyppi-, vaihtoehto- ja muunnosnumeroyhdistelmän avulla, joka on ilmoitettu vaatimustenmukaisuustodistuksessa. b) Tietojen siirto vaatimustenmukaisuustodistuksesta sähköiseen rekisteritiedostoon Kun henkilöauto rekisteröidään, sen vaatimustenmukaisuustodistukseen sisältyvät, paperilla esitetyt tiedot siirretään sähköisessä muodossa rekisteritiedostoon, jolloin on olemassa vaara, että tiedostoon siirretään vääriä tietoja. Nämä virheet johtuvat todennäköisimmin inhimillisestä erehdyksestä. c) Valmistajien suorittama automaattinen tietojen siirto rekisteriviranomaisille Joissakin jäsenvaltioissa valmistajia kehotetaan lähettämään vaatimustenmukaisuustodistukseen sisältyvät tiedot sähköisessä muodossa rekisteriviranomaisille (tai suoraan rekisteritiedostoihin). On tietysti mahdollista, että samalla siirretään vääriä tietoja, minkä vuoksi järjestelmien luotettavuus olisi varmistettava. LIITE III Menetelmät, joilla uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä (CO2-päästöjä) koskevat seurantatiedot määritellään Tässä liitteessä kuvataan komissiolle toimitettavat seurantatiedot. Seurantatiedot tuotetaan uusien henkilöautojen ensimmäisen rekisteröinnin yhteydessä kerätyistä käsittelemättömistä tiedoista (katso liite I) jäljempänä kuvattuja menetelmiä noudattaen. Tarkka muoto, jossa tiedot lähetetään komissiolle, kuvataan liitteessä IV. Ainoastaan polttoaineet ja moottoritekniikat, joista on säädetty yhteisön tyyppihyväksyntälainsäädännössä, otetaan toistaiseksi huomioon. Seurantajärjestelmässä otetaan huomioon ainoastaan sellaisia uusia henkilöautoja koskevat tiedot, joita ei ole rekisteröity aikaisemmin yhteisössä. Henkilöautot, jotka on rekisteröity aikaisemmin yhteisössä tai sen ulkopuolella, on nimenomaan jätetty tämän päätöksen soveltamisalan ulkopuolelle. 1. Ensirekisteröityjen henkilöautojen määrät polttoainetyypin mukaan laskettuina (Nf) Jäsenvaltioiden on määriteltävä kunkin polttoainetyypin (esim. bensiini ja diesel) osalta niiden uusien henkilöautojen kokonaismäärä, jotka on rekisteröity ensimmäisen kerran niiden alueella. Kunkin polttoainetyypin f mukaan laskettu ensimmäisen kerran rekisteröityjen uusien henkilöautojen määrä on yhtä kuin Nf. 2. Tiettyä polttoainetyyppiä käyttävien ensirekisteröityjen henkilöautojen keskimääräiset CO2-päästöt (Sf,ave) Kaikkien tiettyä polttoainetyyppiä käyttävien ensirekisteröityjen autojen CO2-päästöjen keskiarvo (Sf,ave) saadaan laskemalla yhteen yksittäisten tiettyä polttoainetyyppiä käyttävien ensirekisteröityjen henkilöautojen keskimääräiset CO2-päästöt Sf ja jakamalla näin saatu summa samaa polttoainetyyppiä käyttävien ensirekisteröityjen autojen määrällä Nf: >VIITTAUS KAAVIOON> 3. Uusien henkilöautojen jakautuminen CO2-päästöluokkiin Kunkin polttoainetyypin osalta kirjataan, kuinka monta ensirekisteröityä henkilöautoa kuuluu kuhunkin seuraavaan CO2-päästöluokkaan: < 60, 60-80, 81-100, 101-120, 121-140, 141-160, 161-180, 181-200, 201-250, 251-300, 301-350, 351-450 ja > 450 g/km. Jos tiettyyn CO2-päästöluokkaan c kuuluvien ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävien uusien autojen määrä on Nf,c, kyseisten ajoneuvojen keskimääräiset CO2-päästöt Cf,c,ave, saadaan laskemalla yhteen kaikkien uusien autojen ajoneuvokohtaiset CO2-päästöt Cf,c ja jakamalla näin saatu summa autojen määrällä Nf,c. >VIITTAUS KAAVIOON> 4. Uusien henkilöautojen jakautuminen massaluokkiin Henkilöautojen massaluokat ovat seuraavat: < 650, 650-750, 751-850, 851-950, 951-1050, 1051-1150, 1151-1250, 1251-1350, 1351-1550, 1551-1750, 1751-2000, 2001-2250, 2251-2500, 2501-2800 ja > 2800 kg. Kunkin polttoainetyypin osalta kirjataan, kuinka monta ensirekisteröityä henkilöautoa kuuluu kuhunkin massaluokkaan, sekä kyseisten ajoneuvojen keskimääräinen paino ja niiden keskimääräiset CO2-päästöt. Jos tiettyyn massaluokkaan m kuuluvien ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävien uusien autojen määrä on Nf,m, kyseisten ajoneuvojen keskimääräinen massa Mf,m,ave saadaan laskemalla yhteen kaikkien uusien autojen ajoneuvokohtaiset massat Mf,m ja jakamalla näin saatu summa autojen määrällä Nf,m: >VIITTAUS KAAVIOON> Jos Sf,m tarkoittaa tiettyyn massaluokkaan m kuuluvan ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävän auton CO2-päästöjä, tällaisten autojen CO2-päästöjen keskiarvo saadaan seuraavasti: >VIITTAUS KAAVIOON> 5. Ensirekisteröityjen henkilöautojen jakautuminen suurimman nettotehon mukaisiin luokkiin Suurimman nettotehon mukaiset luokat ovat seuraavat: < 30, 30-40, 41-50, 51-60, 61-70, 71-80, 81-90, 91-100, 101-110, 111-120, 121-130, 131-140, 141-150, 151-160, 161-170, 171-180, 181-200, 201-250, 251-300 en > 300 kW. Kunkin polttoainetyypin osalta kirjataan, kuinka monta ensirekisteröityä henkilöautoa kuuluu kuhunkin nettoteholuokkaan, sekä kyseisten ajoneuvojen suurimpien nettotehojen keskiarvo ja niiden keskimääräiset CO2-päästöt. Jos tiettyyn suurimman nettotehon mukaiseen luokkaan p kuuluvien ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävien uusien autojen määrä on Nf,p, kyseisten ajoneuvojen suurimpien nettotehojen keskiarvo Pf,p,ave saadaan laskemalla yhteen kaikkien uusien autojen ajoneuvokohtaiset suurimmat nettotehot Pf,p ja jakamalla näin saatu summa autojen määrällä Nf,p. >VIITTAUS KAAVIOON> Jos Sf,p tarkoittaa tiettyyn suurimman nettotehon mukaiseen luokkaan p kuuluvan ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävän auton CO2-päästöjä, tällaisten autojen CO2-päästöjen keskiarvo saadaan seuraavasti: >VIITTAUS KAAVIOON> 6. Ensirekisteröityjen henkilöautojen jakautuminen iskutilavuusluokkiin Iskutilavuusluokat ovat seuraavat < 700, 701-800, 801-900, 901-1000, 1001-1100, 1101-1200, 1201-1300, 1301-1400, 1501-1600, 1601-1700, 1801-1900, 1901-2000, 2001-2100, 2101-2200, 2201-2400, 2401-2600, 2601-2800, 2801-3000, 3001-3500, 3501-4500 ja > 4500 cm3. Kunkin polttoainetyypin osalta kirjataan, kuinka monta ensirekisteröityä henkilöautoa kuuluu kuhunkin iskutilavuusluokkaan, sekä kyseisten ajoneuvojen iskutilavuuksien keskiarvo ja niiden keskimääräiset CO2-päästöt. Jos tiettyyn iskutilavuusluokkaan c kuuluvien ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävien uusien autojen määrä on Nf,c, kyseisten ajoneuvojen iskutilavuuksien keskiarvo Cf,c,ave saadaan laskemalla yhteen kaikkien uusien autojen ajoneuvokohtaiset iskutilavuudet Cf,c ja jakamalla näin saatu summa autojen määrällä Nf,c: >VIITTAUS KAAVIOON> Jos Sf,c tarkoittaa tiettyyn iskutilavuusluokkaan c kuuluvan ja tiettyä polttoainetyyppiä f käyttävän auton CO2-päästöjä, tällaisten autojen CO2-päästöjen keskiarvo saadaan seuraavasti: >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE IV Komissiolle lähetettävien seurantatietojen muoto Seuraavassa esitetään pääpiirteittäin, missä muodossa jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle seurantatiedot, jotka on laskettu liitteessä III kuvattuja menetelmiä käyttäen. 1. Kaikkien tiettyä polttoainetyyppiä käyttävien ensirekisteröityjen henkilöautojen CO2-päästöjen keskiarvo Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kunkin polttoainetyypin osalta ensirekisteröityjen henkilöautojen määrä ja kyseisten autojen CO2-päästöjen keskiarvo. Tiedot esitetään jäljempänä kuvatulla tavalla taulukkona, jossa CO2-päästöjen arvot on pyöristetty lähimpään kokonaislukuun. >TAULUKON PAIKKA> 2. Keskimääräiset CO2-päästöt valmistajan ja polttoainetyypin mukaan laskettuna Kaikkia ensirekisteröityjä henkilöautoja koskevat tiedot on jaettava valmistajan mukaisiin luokkiin ja edelleen polttoainetyypin (esim. bensiini ja diesel) mukaisiin alaluokkiin. Jäsenvaltioiden on esitettävä kustakin alaluokasta kaikkien CO2-päästöjen keskiarvo ja niiden henkilöautojen määrä, jonka perusteella se on laskettu. Vaaditut tiedot lähetetään jäljempänä esitetyn taulukon muodossa. CO2-päästöjen keskiarvot pyöristetään lähimpään kokonaislukuun. >TAULUKON PAIKKA> 3. Uusien henkilöautojen jakautuminen CO2-päästöluokkiin Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kunkin polttoainetyypin osalta jäljempänä kuvatussa muodossa, valmistajakohtaisesti ja kaikkien valmistajien kokonaismäärien mukaisesti, kuinka monta uutta henkilöautoa on kirjattu kuhunkin CO2-päästöluokkaan. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 4. Uusien henkilöautojen jakautuminen massa-, teho- ja iskutilavuusluokkiin Ajoneuvot jaetaan massan, tehon ja iskutilavuuden mukaan eri luokkiin, ja kustakin luokasta kerätyt tiedot lähetetään komissiolle. Kustakin luokasta esitetään tiedot, valmistajan ja kaikkien valmistajien kokonaismäärien mukaan henkilöautojen keskimääräisestä massasta, tehosta ja iskutilavuudesta ja niiden CO2-päästöjen keskiarvosta. Massan, tehon ja iskutilavuuden sekä CO2-päästöjen arvot pyöristetään lähimpään kokonaislukuun. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio toimitti 15. kesäkuuta 1998 neuvostolle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohtaan perustuvan ehdotuksen neuvoston päätökseksi uusien henkilöautojen keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen seurantajärjestelmästä(1). 2. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 3. joulukuuta 1998(2) ja Euroopan parlamentti 17. joulukuuta 1998(3). 3. Komissio toimitti muutetun ehdotuksen(4) neuvostolle 12. helmikuuta 1999. 4. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti 23 päivänä helmikuuta 1999. II TAVOITE Euroopan yhteisö on sitoutunut vakauttamaan hiilidioksidipäästöt (CO2-päästöt) vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä ja vähentämään vuosina 2008-2012 kasvihuonekaasuihin kuuluvia päästöjä kahdeksan prosenttia vuoden 1990 tasoon verrattuna. Komission ehdotus kuuluu osana henkilöautojen päästöjen vähentämistä ja polttoainetalouden parantamista koskevaan yhteisön strategiaan ja se vastaa muun muassa 25. kesäkuuta 1996 tehdyissä neuvoston päätelmissä esitettyä toteamusta, jonka mukaan seurantajärjestelmä olisi tärkeä ja käyttökelpoinen käytetyn strategian tehokkuuden arviointiväline ja sen avulla saataisiin tietoa markkinoiden muutoksista, jotka vaikuttavat yhteisön muiden politiikkojen tavoitteisiin, sekä voitaisiin arvioida strategian vaikutusta uusien autojen markkinoihin. Seurantajärjestelmän perustana ovat jäsenvaltioissa jo olevat tietolähteet kuten yhdenmukaisuustodistus- ja tyyppihyväksyntäasiakirjat. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY A. Yleistä Neuvosto hyväksyi Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista 11 (tarkistukset 2, 6, 7, 8, 27, 29, 33, 42, 43, 44 ja 45) joko kokonaan tai osittain ja joissakin tapauksissa periaatteessa. Näissä tarkistuksissa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta laskea tiedot sekä kunkin valmistajan osalta että yhteensä kaikkien valmistajien osalta sekä siitä, että komissio antaa vuosittain kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Seurantaan kuuluviin parametreihin on lisätty uusia luokkia, jotta seuranta olisi tarkempaa ja jotta analyysistä voitaisiin tehdä täsmällisempiä johtopäätöksiä. B. Komission hyväksymät tarkistukset, joita ei ole otettu mukaan yhteiseen kantaan Vaikka neuvosto on todennut, että olisi mahdollisesti asiaankuuluvaa sisällyttää kokoparametri (pituus kertaa leveys) niihin tietoihin, jotka jäsenvaltioiden on ilmoitettava, se on kuitenkin pidättynyt kyseisestä toimenpiteestä, koska tarvittava yhteisön tämän alan lainsäädäntö puuttuu, ja näin ollen hylännyt tarkistuksen 35. Eräitä komission hyväksymiä johdanto-osan tarkistuksia ei säilytetty siksi, että ne eivät olleet yhdenmukaisia päätöksen säännösten kanssa (tarkistus 46) tai siksi, että niiden sijasta valittiin sanamuoto, joka vastaa paremmin yhteisön hyväksymiä sitoumuksia (tarkistus 1). C. Tärkeimmät neuvoston mukaan ottamat muutokset tai uudet asiat Neuvosto hioi määritelmiä, yhdenmukaisti viitauksia asiaankuuluvaan yhteisön lainsäädäntöön ja lisäsi 4 artiklan ja liitteen III välisiä ristikkäisviittauksia, jotta tämän päätöksen täytäntöönpano olisi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kannalta helpompaa; lisäksi neuvosto teki ehdotukseen seuraavat muutokset: - vaikka neuvosto on komission tapaan pidättynyt ottamasta päätökseen mukaan kevyitä hyötyajoneuvoja sillä perusteella, että niiden CO2-päästöjen mittaamiseen ei ole olemassa yhteisön tyyppihyväksyntämenetelmää, neuvosto on kuitenkin lisännyt päätöksen piiriin direktiivin 70/156/ETY liitteessä II määritellyt vaihtoehtoisella käyttövoimalla toimivat ajoneuvot (yhteisen kannan 3 artiklan 13 kohtaan ja 4 artiklan 2 kohtaan), koska tällä ajoneuvoluokalla katsottiin olevan yhä suurempi merkitys henkilöautomarkkinoilla ja hiilidioksidipäästöjen suhteen, - menettelyä, jota komission on noudatettava sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden keräämät tiedot ovat laadultaan riittävän hyviä seurantajärjestelmän tarkoituksiin (ks. yhteisen kannan 3 artiklan 3 ja 4 kohta), on muutettu siten, että siinä selvennetään mitkä ovat jäsenvaltioiden ja mitkä komission tehtäviä ja rajoitetaan tietojen laatua koskeva tiedonvälitys järjestelmän tehokkaan toiminnan kannalta välttämättömimpään, - ehdotuksessa mainittujen eri ajankohtien muuttamisella on ollut tarkoitus varmistaa, että vastaavat säännökset voidaan todella panna täytäntöön sitten kun tämä päätös todennäköisesti tulee voimaan. Komissio on hyväksynyt neuvoston tekemät muutokset. (1) EYVL C 231, 23.7.1998, s. 6. (2) EYVL C 40, 15.2.1999, s. 8. (3) EYVL C 98, 9.4.1999. (4) EYVL C 83 an 25.3.1999, s. 9.