Bryssel 27.4.2005

KOM(2005) 170 lopullinen

2003/0107 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen

neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaivannaisteollisuuden jätehuollosta

2003/0107 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen

neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kaivannaisteollisuuden jätehuollosta

1. TAUSTA

Ehdotus toimitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle (asiakirja KOM(2003)319 lopullinen – 2003/0107 COD): | 2.6.2003 |

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto: | 11.12.2003 |

Euroopan parlamentin lausunto, ensimmäinen käsittely: | 31.3.2004 |

Yhteinen kanta vahvistettu: | 12.4.2005. |

2 . KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE

Ehdotuksella pyritään asettamaan vähimmäisvaatimukset kaivannaisteollisuuden jätehuollon parantamiseksi. Ehdotetun direktiivin pääasialliset tekniset tavoitteet ovat:

- minimoida jätealueilta (kasoista ja rikastusjätealtaista) peräisin olevista pilaantuneista valumista aiheutuvat ympäristö- ja terveysvaikutukset. Jätteestä saattaa sen määrien ja ominaisuuksien vuoksi aiheutua pitkän aikavälin ympäristövaikutuksia, jotka kestävät kauan sen jälkeen, kun sekä jätealue että kaivos tai louhos, jonka yhteydessä se toimii, on poistettu käytöstä.

- ehkäistä onnettomuuksia tai minimoida niiden vaikutuksia sekä erityisesti varmistaa patojen tai altaiden pitkän aikavälin vakaus, koska patojen murtuminen saattaa aiheuttaa laajoja ympäristövahinkoja ja muodostaa uhan myös ihmishengelle.

Ehdotuksen tavoitteet saavutetaan toimenpiteillä, jotka perustuvat parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan. Toimenpiteet liittyvät kaivannaisteollisuuden yhteydessä olevien jätealueiden suunnitteluun, lupamenettelyyn, käyttöön, käytöstä poistamiseen ja jälkihoitoon. Erityishuomiota kiinnitetään kyseisten alueiden vakauteen sekä veden ja maaperän pilaantumisen estämiseen.

3. HUOMAUTUKSET YHTEISESTÄ KANNASTA

3.1 Yleiset huomautukset

Komissio hyväksyi kokonaan, osittain tai periaatteessa 46 tarkistusta niistä 74 tarkistuksesta, joita Euroopan parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssään. Näistä yhteensä 41 tarkistusta on sisällytetty yhteiseen kantaan joko sellaisenaan tai ajatuksellisesti.

Komissio hyväksyi kaikki tarkistukset, joilla lisätään tekstin oikeudellista selkeyttä, parannetaan ehdotuksen soveltamisalaa sen kattamien materiaalien osalta, edistetään jätealueiden pitkän aikavälin turvallista käyttöä tiukentamalla erityisesti käytöstä poistamista ja jälkihoitoa koskevia määräyksiä sekä puututaan vanhoista jätealueista aiheutuvaan pilaantumiseen.

Komissio hylkäsi erityisesti tarkistukset, jotka ovat liian normittavia ja yksityiskohtaisia tai laajentavat huomattavasti ehdotuksen soveltamisalaa.

Neuvosto on huomattavissa määrin ottanut huomioon parlamentin tarkistukset ja tehnyt useita lisämuutoksia. Vaikka komissio olisi pitänyt parempana laajempaa soveltamisalaa, jonka avulla voitaisiin useissa tapauksissa välttää mahdollisuus tehdä erityisesti vaarattomaan ei-pysyvään jätteeseen liittyviä poikkeuksia, se katsoo, että yhteinen kanta kokonaisuutena ei muuta ehdotuksen lähestymistapaa ja tavoitteita. Komissio voi sen vuoksi tukea yhteistä kantaa.

3.2 Yksityiskohtaiset huomautukset

3.2.1. Komission hyväksymät parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty yhteiseen kantaan kokonaan, osittain tai periaatteessa

Komissio hyväksyi kokonaan, osittain tai periaatteessa seuraavat tarkistukset, jotka sisältyvät myös yhteiseen kantaan: 2, 3, 5, 6, 7, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 21, 25, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 37, 39, 44, 47, 50, 51, 52, 57, 59, 60, 63, 66, 67, 70, 71, 72, 75, 76, 86, 93 ja 98.

3.2.2. Parlamentin tarkistukset, joita komissio ja neuvosto eivät hyväksy ja joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan

Tarkistuksissa 4 ja 8 ehdotetaan poistettavaksi tekstiä, joka lisää selkeyttä. Testin säilyttäminen on siis tarpeen.

Tarkistuksissa 9, 90, 24, 38, 53, 61 ja 64 ehdotetaan lisäyksiä, jotka katsottiin tarpeettomiksi, koska useimmat niistä sisältyvät nimenomaisesti tai epäsuorasti tämänhetkisen tekstin muihin säännöksiin.

Tarkistukset 20 ja 88 ovat luonteeltaan kielellisiä eikä niitä katsottu tarpeellisiksi.

Tarkistuksissa 22, 34, 40, 41, 48, 55, 56 ja 74 ehdotettiin lisäyksiä, joita pidettiin liian yksityiskohtaisina direktiiviin sisällytettäviksi.

Tarkistuksilla 43, 45 ja 65 laajennetaan takaisin sijoitettavaa jätettä koskevat säännökset koskemaan myös itse louhoskuoppaa. Tämä ei kuulu ehdotuksen soveltamisalaan.

Tarkistuksilla 58, 62 ja 73 lisätään viittauksia muuhun yhteisön lainsäädäntöön, jota sovelletaan joka tapauksessa.

Tarkistuksella 69 muutetaan sanamuotoa, joka on otettu valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia koskevasta YK:n yleissopimuksesta (Espoon yleissopimus).

3.2.3. Parlamentin tarkistukset, jotka komissio hyväksyy kokonaan, osittain tai periaatteessa, mutta joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan

Tarkistus 19 katsottiin luonteeltaan kielelliseksi.

Tarkistuksella 26 tuodaan nimenomaisesti esille jätehuollon vaihtoehdot , jotka jätehuoltosuunnitelmassa on otettava huomioon. Vaikka komissio katsoi, että ehdotettu lisäys selkeyttäisi tekstiä, neuvosto katsoi sen olevan liian normittava.

Tarkistuksessa 42 esitetään, että säännösten, jotka koskevat tyhjiin louhoksiin takaisin sijoitettavaa jätettä, olisi katettava myös muut tuotantojäämät. Komissio hyväksyi tämän lisäyksen hieman erilaisessa sanamuodossa, jotta vältettäisiin mahdollinen oikeudellinen epäselvyys takaisin sijoitettavien materiaalien osalta. Neuvosto katsoi kuitenkin, ettei tämä ole jätteeseen liittyvä kysymys eikä sen vuoksi kuulu ehdotuksen soveltamisalaan.

Tarkistuksessa 46 tuodaan esiin suojellut alueet tärkeänä tekijänä, joka on otettava huomioon määritettäessä jätealueen sijaintia. Suojeltuja alueita koskevat yhteisön vaatimukset on joka tapauksessa otettava huomioon.

Tarkistuksessa 54 pyritään siihen, että käytöstä poistettuja jätealueita koskevissa toimenpiteissä otetaan huomioon yhteisön ympäristönormit. Näitä sovelletaan kuitenkin joka tapauksessa, joten tätä lisäystä ei katsottu tarpeelliseksi.

3.2.4. Parlamentin tarkistukset, joita komissio ei hyväksy, mutta jotka on sisällytetty kokonaan, osittain tai periaatteessa yhteiseen kantaan

Neuvosto katsoo, että tarkistukset 36 ja 68 on sisällytettävä yhteiseen kantaan. Komissio ei pitänyt tarpeellisena hyväksyä näitä tarkistuksia, koska se katsoo, että niiden sisältö oli jo mukana komission ehdotuksessa.

3.2.5. Lisämuutokset, joita neuvosto on tehnyt ehdotukseen

Johdanto-osa

Useilla muutoksilla pyritään siihen, että johdanto-osassa otetaan huomioon artikloihin tehdyt muutokset. Lisäksi on syytä mainita seuraavat muutokset:

Johdanto-osan 4 kappaleessa selvennetään, että jätteen määritelmä kattaa myös tuotannon valmisteluvaiheen aikana siirrettävän aineksen.

Johdanto-osan 6 kappaleeseen lisättiin kaivannaisteollisuuden jätteen määritelmä.

Johdanto-osan 8 kappaleessa selvennetään, että muuta jätelainsäädäntöä sovelletaan jätteeseen, joka ei ole suoraan sidoksissa louhinta- tai rikastusprosessiin, sekä etsintä-, louhinta- tai rikastuspaikalla syntyvään jätteeseen, joka myöhemmin kuljetetaan paikkaan, joka ei ole kaivannaisjätealue.

Johdanto-osan uusi 11 kappale lisättiin sen selventämiseksi, että louhinnassa syntynyt, radioaktiivisten ominaisuuksien vuoksi käytettävien aineiden jäte ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, jos Euratomin perustamissopimuksen perusteella annettu lainsäädäntö kattaa sen jo. Komissio korostaa, että kun 10 ja 11 kappaletta tarkastellaan yhdessä, käy ilmi, että kyseinen jäte ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan sikäli kun Euratomin perustamissopimuksen perusteella on annettu muuta yhteisön lainsäädäntöä, jolla pyritään samoihin ympäristötavoitteisiin ja joka riittävästi kattaa tässä direktiivissä käsitellyt näkökohdat.

Johdanto-osan uusi 16 kappale lisättiin selventämään sitä, että jätealuetta ei pitäisi luokitella A-luokkaan yksinomaan sellaisten riskien perusteella, jotka kohdistuvat kaivannaisteollisuuden työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojeluun, koska tämä on jo otettu huomioon muussa yhteisön lainsäädännössä.

Johdanto-osan uusi 23 kappale lisättiin korostamaan sitä, että on tarpeen säätää A-luokkaan kuuluvien jätealueiden osalta käytöstä poistamisen jälkeisestä seuranta- ja valvontakaudesta.

Johdanto-osan uusi 37 kappale lisättiin, jotta kannustettaisiin jäsenvaltioita osoittamaan direktiivin ja kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden vastaavuus.

Artiklat

Direktiivin 1 artiklassa on korostettu veden, eläimistön, kasviston, maaperän, ilman ja maiseman suojelua.

Direktiivin 2 artiklassa todetaan, että veden johtaminen ja pumpatun pohjaveden palauttaminen samaan pohjaveteen jätetään soveltamisalan ulkopuolelle samalla tavoin kuin direktiivissä 2000/60/EY. Rajoitetut säännökset, joita sovelletaan pysyvään jätteeseen (ja jotka nyt tarkistuksen 98 jälkeen kattavat myös pilaantumattoman maa-aineksen sekä mineraalivarojen etsinnästä syntyvän jätteen), sisältävät nyt 5 artiklan kaikki säännökset. Näitä rajoitettuja säännöksiä sovelletaan myös turpeen nostosta syntyvään jätteeseen. Tekstissä selvennetään kuitenkin, että A-luokkaan kuuluvalle jätealueelle sijoitettuun jätteeseen sovelletaan direktiivin kaikkia säännöksiä. Toimivaltaisille viranomaisille annettiin mahdollisuus lieventää vaatimuksia mineraalivarojen etsinnästä aiheutuvan vaarattoman jätteen sijoittamisen osalta sekä turpeen nostosta syntyvän jätteen ja pilaantumattoman maa-aineksen osalta. Lisäksi luotiin uusi vaarattoman ei-pysyvän jätteen kategoria, ja jäsenvaltiot voivat jättää soveltamatta siihen säännöksiä rahoitusvakuuksista (14 artikla) ja vakauteen vaikuttavia tapahtumia koskevasta ilmoitusvelvollisuudesta (11 artiklan 3 kohta ja 12 artiklan 5 ja 6 kohta), paitsi mikäli jäte on sijoitettu A-luokkaan kuuluvalle jätealueelle.

Direktiivin 3 artiklaan lisättiin ”pilaantumattoman maa-aineksen”, ”offshoren”, ”etsinnän” ja ”merkittävän muutoksen” määritelmät. Osittain tarkistukseen 21 perustuen ”jätealueen” määritelmässä sovelletaan nyt lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon erityyppisistä jätteistä aiheutuvat riskit. Lisäksi tekstissä selvennetään, että määritelmä kattaa myös tyhjiksi jääneet louhokset, joihin jäte sijoitetaan takaisin muuta tarkoitusta kuin kunnostamista ja rakentamista varten. Toiminnanharjoittajan vastuu on nyt määritetty niin, että se kattaa myös kaivannaisjätteen väliaikaisen varastoinnin.

Direktiivin 4 artiklassa yleiset vaatimukset on laajennettu kattamaan kaikki kaivannaisjätteiden huolto, myös väliaikaisen varastoinnin aikana. Lisäksi artiklaan on sisällytetty direktiivin 75/442/ETY 4 artikla.

Jätealueiden luokkaa koskeva vaatimus siirrettiin 7 artiklasta 5 artiklaan, jolloin siitä tuli osa jätehuoltosuunnitelmaa. Artiklaan lisättiin uusi kappale, jonka mukaan toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä jätehuoltosuunnitelma.

Direktiivin 6 artiklassa määritettiin, milloin suuronnettomuuksien torjuntaa koskevat toimintaperiaatteet on laadittava.

Direktiivin 9 artiklassa jätealueiden luokittelujärjestelmää yksinkertaistettiin, ja liitteessä III esitettyjä perusteita mukautettiin ”suuronnettomuuksien” määritelmään.

Direktiivin 11 artiklaan lisättiin useita tekijöitä, jotka on otettava huomioon jätealueiden sijainnin suhteen.

Direktiivin 13 artiklassa uusia jätealueita koskevat syanidin pitoisuuden raja-arvot asetettiin mahdollisimman tiukoiksi.

Direktiivin 14 artiklan mukaan rahoitusvakuudeksi voidaan lukea vastaavia järjestelyjä. Komissio korostaa, että kyseisten järjestelmien avulla olisi voitava niiden muodosta riippumatta varmistaa, että käytettävissä on milloin tahansa riittävästi varoja tarvittavien kunnostustoimien toteuttamiseksi, mikäli toiminnanharjoittaja on maksukyvytön tai irtisanoutuu toimista. Ympäristövahinkovastuuvaatimukset sisällytettiin erilliseen artiklaan, jonka mukaan ympäristövahinkovastuuta koskevan direktiivin säännöksiä sovelletaan kaikkeen kaivannaisteollisuuden jätehuoltoon.

Direktiivin 20 artiklassa eritellään etusijalle asetettavat komiteamenettelyllä toteutettavat toimet. Näihin toimiin lisättiin pysyvän jätteen määritelmän tulkinta.

Direktiivin 22 artiklaan lisättiin uusi säännös niistä jätealueista, jotka ovat lakanneet ottamasta vastaan jätteitä ennen päivää, johon mennessä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, mutta joilla ei ole vielä saatettu päätökseen käytöstä poistamista koskevia menettelyjä.

Liitteet

Liitteessä III ensimmäinen luetelmakohta on muotoiltu uudelleen niin, että syntyy suora yhteys ehdotuksessa olevaan ”suuronnettomuuden” määritelmään.

4 PÄÄTELMÄT

Neuvoston tekemillä muutoksilla selkeytetään ehdotuksessa käytettyjä termejä. Vaikka ehdotuksen soveltamisalaa rajoitetaan jossakin määrin, sen keskeiset pyrkimykset pysyvät ennallaan. Komissio voi tämän vuoksi tukea yhteistä kantaa.