EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 30.05.1996 
KOM(96) 203 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
neljännen laivastoa koskevan monivuotisen ohjausohjelman suuntaviivoista 

YHTEENVETO 
1 Uuden neljännen monivuotisen ohjausohjelman panokset 
2 Neljännen monivuotisen ohjausohjelman hyväksyminen 
2.1 Laaja tutkinta ennen neuvoston käsittelyä -
2.2 Kolmannen monivuotisen ohjausohjelman periaatteiden uudistaminen .... 
3 Klassinen kiista kapasiteettiin kohdistuvan ja moniulotteisen lähestymistavan 
välillä 
4 Seisovien pyydysten käsittely ja pyydyksiä koskeva sääntely 
5 Neljännen monivuotisen ohjausohjelman sisältö 
5.1 Riippumattomien asiantuntijoiden kertomus ja tekninen kehitys 
5.2 Vähennysten sosioekonomisen vaikutuksen huomioon ottaminen 
5.3 Laivaston ja kalastuksen osittaminen 
5.4 Pienimuotoinen kalastus - erityistapaus 
5.5 Rakenteellisten toimenpiteiden pysyvä luonne 
5.6 Neljännen monivuotisen ohjausohjelman soveltamiskausi . . . 
5.7 Ohjelmien seurannan lisäperusteet 
5.8 Tavoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva rangaistusjärjestelmä : 
6 Hyväksymismenettelyt 
6.1 Päättäjien ja yleisen mielipiteen alustaminen 
6.2 Alustava työ 
6.2.1 Jäsenvaltioiden kertomukset 
622 Riippumattoman asiantuntijaryhmän tieteellinen 
kertomus 
6.2.3 Alueellisiin neuvotteluihin perustuva sosioekonominen 
kertomus 
6.3 Kahdella tapaa toimiva oikeudellinen järjestelmä (Liite VI) 
6.3.1 Neuvoston päätös kesäkuussa 1996 
6.3.2 Komission 13 päätöstä vuoden 1996 lopulla .-
7 Päätelmät 
Liite I Kalavarojen, laivaston ja rakenteellisten toimenpiteiden väliset suhteet 
Liite II: Äärimmäisiä lapausvaihtoehtoja neljänsien monivuotisten ohjausohjelmien täytäntöönpanossa 
Liite III: Yhteisön laivaston ylikapasiteetin vähentämistoimenpiteiden taloudellinen ja sosiaalinen vaikutus 
Liite IV: Riippumattoman asiantuntijaryhmän pääasialliset suositukset 
Liite V: Tiivistelmä ammattilaisten mielipiteistä alueellisissa neuvotteluissa 
Liite VI: Kuvaus neljännen monivuotisen ohjausohjelman hyväksymiseen liittyvästä 
päätöksentekomenettelystä 
A 
1 UUDKN NKUÄNNliN MONIVUOTISEN OHJAUSOHJELMAN PANOKSET 
Yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevassa kertomuksessaan vuodelta 1991 ' komissio painottaa tarvetta varmistaa 
selkeä yhteys TACicn avulla toteutettavien kantojen hallinnointitoimenpiteiden ja kiintiöiden (tuotos) sekä 
laivaston kapasiteetin (pyyntiponnistusten oleellinen osatekijä) sisältävien pyyntiponnistusten 
hallinnointitoimenpiteiden (panos) välillä (katso liite I). 
Tämä yhteisön laivaston merkittävän ylikapasiteetin tunnustamiseen perustuva yhteys, joka pantiin täytäntöön 
neuvoston kolmansia monivuotisia ohjausohjelmia koskevan keskustelun aikana joulukuussa 1993, näkyi 
kaudella 1992-1995 hyväksyttyinä pyyntiponnistuksen vähentämistavoitteina, jotka toteutettiin selvästi 
komission alkuperäisiä ehdotuksia2 vähäisempinä: 20 % pohjakalakantojen, 15 % bentaalislen kantojen ja 0 
% pclagistcn kantojen osalta 
Näitä tavoitteita toteutetaan jäsenvaltioiden laivastoon sovellettavassa komission päätössarjassa'\ Järjestelmää 
laajennetaan koskemaan Ruotsia ja Suomea näiden liittymisen johdosta4. 
Nyt kun kolmannen monivuotisen ohjausohjelman soveltamisaika on päättymässä olisi tunnustettava, että 
vaikka yhteisön laivaston ylikapasiteetin voidaankin todeta vähentyneen, tämä vähennys ei ole tavoitteiden 
mukainen erityisesti niisiä huomattavasti jäljessä olleiden tiettyjen jäsenvaltioiden osalta. Lisäksi on selvää, 
että kyseisen kauden aikana alalla tapahtuneella teknisellä kehityksellä on ollut asetettujen tavoitteiden 
saavuttamisen kannalta ristiriitainen vaikutus. 
Vaikuttamalla tiettyjen laivastojen toimintatason nopeutumiseen tulotason alenemisen korvaamiseksi toisiaan 
viime vuosina seuranneet hintakriisil ovat osallaan lisänneet pyyntiponnistuksia ja pahentaneet siten 
entisestään kalavarojen liiallista hyödyntämistä. 
Nämä tekijät yhdessä selittävät sen, että kyseisen kauden ajalta käytettävissä olevissa arvioissa kantojen tilan 
kehityksessä ci yleisesti ole havaittavissa merkittävää parantumista. Sen sijaan kantojen tila on useissa 
tapauksissa huonontunut entisestään samoin kuin alan taloudellinen tila. Tässä tilanteessa uusi ohjelmakausi, 
jonka tavoitteena on edelleen laivaston ylikapasiteetin pienentäminen, vaikuttaa välttämättömältä: 
- kantojen tilan parantamiseksi, ja 
- alan kilpailukyvyn ja tuottavuuden parantamiseksi. 
Laivaston rakenneuudistuksen toimenpiteiden alueellisen sosioekonomisen vaikutuksen lisäksi niiden 
täytäntöönpanossa on oteltava huomioon rannikon kalastuksesta riippuvaisten alueiden aluesuunnittelun sekä 
yhteisön aluepolitiikan näkymät 
Komission kertomus neuvostolle ja parlamentille yhteisestä kalastuspolitiikasta vuodelta 199 1, Sec 
(91) 22X8 lopull. 
Yhteisön kalastusalan rakenneuudistuksen tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivän 
tammikuuta' IM94 |a 3 1 päivän joulukuilla 1996 väliseksi ajanjaksoksi kalavarojen ja niiden 
hvväl.sikäylön välisen tasapainon saavuttamiseksi kestävällä tavalla 20 päivänä joulukuuta 1993 
tehty neuvoston päätös 94/1 5/LY (LYVL N:o L 10, 14.1.1994) 
Kalastuslaivastojen monivuotisista ohjausohjelmista kaudeksi 1993-1996 21 päivänä joulukuuta 
1992 tehdyt komission päätökset 92/588/ETY-92/598/ETY (EYVL N:o L 401, 31.12.1992) sekä 
päätösten 92/5X8/ETY-92/598/ETY muuttumisesta 7 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyt komission 
päätökset 95/23X/EY-95/248/EY (EYVL N:o L 166, 15.7.1995). 
Ruotsin ja Suomen kalatalousalan rakenneuudistuksen tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 
I. tammikuilla l°95 -3 1. joulukuuta 1996 väliseksi ajanjaksoksi 22 päivänä joulukuuta 1995 tehty 
neuvoston painos Suomen |a Ruotsin kalastuslaivaston neuvoston asetuksen (EY) N:o 3699/93 
mukaisesta monivuotisesta ohjausohjelmasta kaudeksi 1995/1996 22 päivänä joulukuuta 1995 
telulvt päätökset 96/7 3/1 • Y ja 96/74/EY. 
2 NELJÄNNEN MONIVUOTISEN OHJAUSOHJELMAN HYVÄKSYMINEN 
2.1 Laaja tutkinta ennen neuvoston käsittelyä 
Neuvostossa keskustellaan laajasti neljänsistä monivuotisista ohjausohjelmista, kuten keskusteltiin myös 
kolmansista monivuotisista ohjausohjelmista. Keskustelun pohjaksi on kuitenkin käyty joukko alueellisia 
neuvotteluja ammattijärjestöjen ja kalastusalan toimintaketjuun osallistuvien kanssa. Komissio on täten 
halunnut ottaa käyttöön kaikki mahdolliset varotoimet, jotta se voi antaa neuvostolle paremman kuvan 
laivaston kapasiteetin mukauttamiseen kohdistuvan ja tavoitteiltaan kunnianhimoiselta vaikuttavan ohjelman 
todellisesta vaikutusalasta 
Tämän vuoksi on järjestelty 34 alueellista neuvottelua marraskuun 1995 ja maaliskuun 1996 välillä 
kansallisten hallintoviranomaisten avustuksella kalastuksesta eniten riippuvaisilla yhteisön alueilla. Näiden 
alueellisten tapaamisten lisäksi on järjestetty ja tullaan järjestämään useita neuvotteluja kalastukseen liittyvien 
eurooppalaisten järjestöjen kanssa, muun muassa kalastuksen neuvoa-antavan komitean kanssa 24. 1.1996 
ja 21.5.1996. Komission tavoitteena on hyötyä näiden yhteisön laivaston kalastustoiminnan kehitystä 
koskevien neuvottelujen yhteydessä esitetystä mielipiteenvaihdosta sekä ammattilaisten ajatuksista neljännen 
monivuotisen ohjausohjelman sisällöstä ja täytäntöönpanosta sekä niihin liittyvistä taloudellisista 
liitännäistoimenpiteistä. 
-) -) Kolmannen monivuotisen ohjausohjelman periaatteiden uudistaminen 
Kolmannen monivuotisen ohjausohjelman laatimista ohjanneet periaatteet, kuten toiminnan avoimuus, 
jäsenvaltioiden tasavertainen kohtelu ja tietty joustavuus, säilytetään siten, että neljännen monivuotisen 
ohjausohjelman toimintakehyksestä löytyy kunkin jäsenvaltion laivaston luokitukseen ja niiden toimintaan 
sopiva vastaus niin ctlä kyseistä ohjelmaa ei missään tapauksessa voida käyttää eriävän käsittelyn verukkeena 
tai kalastustoiminnan suhteellisen tasapainon periaatteen kiertämiskeinona. 
Avoimuus varmistetaan hyväksymällä menettelytavat, jotka ovat valvottavissa ja kaikkien käytössä. 
Oikeudenmukaisuuden vuoksi jäsenvaltioille ehdotetaan, että ne soveltaisivat samoja vähennyskertoimia 
samoihin laivaston osiin laivastosta, alustyypistä tai pyydyksestä (seisovat tai vedettävät pyydykset) 
riippumalla. 
Joustavuuden vuoksi jäsenvaltiot voivat halutessaan ryhmittää laivaston osia. Kolmannen monivuotisen 
ohjausohjelman yhteydessä hyväksytyn periaatteen mukaan näin saatuun kokonaisuuteen sovelletaan 
ryhmittymään kuuluvaan herkimpään lajiryhmään sovellettavaa vähennyskerrointa. 
Rakenteellisten toimenpiteiden soveltamiseen liittyvä pyyntiponnistusten mukauttaminen ei vaikuta 
jäsenvaltioiden väliseen kalastuskiintiöiden myöntämislapana ilmaistujen kalaniaksujen suhteelliseen 
tasapainoon. Pyrkimällä kalaslustoimicn tuottavuuteen ylikapasiteettia poistamalla neljännet monivuotiset 
ohjausohjelmat päinvastoin vähentävät kiintiöihin liittyvien petosten vaaraa siten, että kiintiöiden 
hyödyntäminen kokonaisuudessaan on tavanomaisissa olosuhteissa kuitenkin mahdollista. 
3 Rl AHSINKN KUSIA KU'ASH EEIT11N KOHDISTI IVAN JA MONIUIXyiT ELSEN IÄIIESÏYMISTAVAN VÄLILLÄ 
Kaudella 1983/1991 sovellettujen ensimmäisen ja toisen monivuotisen ohjausohjelman yhteydessähän 
aseteltiin tavoitteeksi pienimuotoista kalastusta harjoittavan laivaston kapasiteettien yleinen rajoittaminen 
kunkin kansallisen laivaston osalta. Sen sijaan seuraavalla kaudella (1992-1996) kolmansissa monivuotisissa 
ohjausohjelmissa määritetään ensimmäistä kertaa edellisiin tavoitteisiin verrattuna huomattavasti alennetut 
pyyntiponnistusten enimmäismäärät laivaston osittain. 
Pyyntiponnistuksina ilmaistut tavoitteet monivuotisissa ohjausohjelmissa otettiin alunperin käyttöön vuoden 
1992 väliaikaisessa monivuotisessa ohjausohjelmassa, jossa 25 % edellytetystä kapasiteetin vähennyksestä 
toteutettiin kalastustoimintaa vähentämällä. Tämä uutuus pakotti komission pian määrittelemään sen 
täytäntöönpanoa koskevat asianmukaiset edellytykset, mikä edellytti myös pyyntiponnistuksen käsitteeseen 
perehtymistä. Näin kolmannessa monivuotisessa ohjausohjelmassa voitiin ilmaista tavoitteet 
pyyntiponnistuksina ja toteuttaa asetetut tavoitteet sellaisten toimenpiteiden avulla, joissa yhdistettiin 
kapasiteetin vähennykset ja toiminnan vähentäminen (moniulotteinen lähestymistapaa). Kolmannen 
monivuotisen ohjausohjelman rakenteellisen luonteen säilyttämiseksi vähintään 55 % tavoitteista oli kuitenkin 
toteutettava kapasiteettia vähentämällä (kapasiteettiin kohdistuva lähestymistapa). 
Tällä hetkellä suurin osa jäsenvaltioista kannattaa yksinomaan kapasiteettiin kohdistuvaa lähestymistapaa 
parhaana ylikapasiteetin poistokcinona. Jotkin jäsenvaltiot ovat moniulotteisen lähestymistavan kannattajia. 
On kuitenkin tunnustettava, että tähän mennessä yksikään jäsenvaltio, myös jäljempänä mainitun 
lähestymistavan kannattajista, ci ole käyttänyt hyväkseen kolmannessa monivuotisessa ohjausohjelmassa 
tarjottua mahdollisuutta panna täytäntöön sellaisia kalastustoiminnan vähentämistoimenpiteitä, jotka voitaisiin 
ottaa huomioon kolmannessa monivuotisessa ohjausohjelmassa. 
Näin ollen voidaankin kysyä, onko kolmannessa monivuotisessa ohjausohjelmassa käytetyn 
pyyntiponnistuksina ilmaisuin tavoitteiden vahvistamislavan jatkaminen käytännöllistä. Kysymys on entistäkin 
ajankohtaisempi, koska samanaikaisesti monivuotisten ohjausohjelmien laivaston osittain jaotellun 
pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmän kanssa on yhteisön myöhemmässä sääntelyssä kehitetty uusia 
kalastuksen mukaan jaoteltuja pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmiä. 
Neljännen monivuotisen ohjausohjelman tavoitteena on oltava kapasiteetin mukauttamistavoitteiden 
vahvistaminen niin, etlä tavanomaista kalastusta harjoittava laivaston osa ei ylitä pyyntiponnistuksen 
enimmäismääriä. Komission ajatuksena on siis varmistaa yhteys rakenteellisten toimenpiteiden, joilla 
varmistetaan ylikapasiteetin poistaminen neljänsissä monivuotisissa ohjausohjelmissa, ja kyseisen uuden 
yhteisön sääntelyn pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmän välillä. Tämä yhteys varmistetaan kahdessa 
vaiheessa (katso liite II). 
Ensimmäinen vaihe (yksinomaan kapasiteettiin kohdistuva lähestymistapa): Viimeistään 31.12.1996 
neljännen monivuotisen ohjausohjelman osalta vahvistetaan laivaston osittain yksinomaan kapasiteetin 
vähentämistä koskevat tavoitteet, joiden on tarkoitus vastata neuvoston komission ehdotuksesta päättämiä 
kalakantakohtaistakalastuskuolevuutlakoskeviatavoitteita. Monikäytlöaluslaivastoihin sovelletaan herkimpään 
kantaan sovellettavaa vähennyskerrointa. 
Toinen vaihe (moniulotteinen lähestymistapa): Ohjelmien aikana kalastustoiminnan valvonnasta 
kiinnostuneet jäsen valtiot voisivat jättää komissiolle kalastuskohtaisia pyyntiponnistusten hallinnoinliohjelm ia. 
Mahdollisuuksien mukaan tässä vaiheessa voitaisiin täsmällisesti vahvistaa neljännen monivuotisen 
ohjausohjelman osien ja valvotun kalastuksen välinen yhteys. Tällä toisella vaiheella vakiinnutettaisiin 
kolmannessa monivuotisessa ohjausohjelmassa sovelletun osittain jaotellun pyyntiponnistusten 
hallinnointijärjestelmän poistaminen. Ainoastaan sellaiset jäsenvaltiot, joilla on käytössään vanhoja tietoja 
laivastonsa toiminnasta, ja jotka voivat myöhemmin antaa takeet kyseisen toiminnan valvontaa koskevista 
valmiuksistaan, voisivat olla osallisina tässä toisessa vaiheessa. 
Tämä suunnitelma on suhteellisen yksinkertainen sellaisten laivastojen osalta, jotka keskittävät toimintansa 
yhteen lajiin ja yhteen kalastukseen. Se on monimutkaisempi sellaisten monikäyttöaluslaivastojen osaltajotka 
soveltavat pyy ntiponnistuksiaanuscimpi in kantoihinjoidenkalasluskohtaisten pyyntiponnistusten vähennykset 
ovat erilaisia. Näiden laivastojen osalta komissio voisi ehdottaa kapasiteetin vähennyskerrointa, joka asettuisi 
herkimmän kannan ja vähiten herkän kannan osalla edellytetyn kertoimen välille, sikäli kun jäsenvaltiot 
pystyvät järjestämään eri kantoihin suuntautuneiden ponnistusten asianmukaisen jaon. Näin voitaisiin 
noudattaa ponnistusten vahvistettuja enimmäismääriä ylikapasiteetin poistamisen avulla. Tätä lähestymistapaa 
käytettäessä onkin välttämätöntä, että jäsenvaltio antaa takeet uhanalaisimman lajin pyyntiponnistusten 
vähentämisestä. 
Komission mielestä tämä lähestymistapa olisi nykyistä parempi, koska: 
se on rakenteellisten toimenpiteiden luonteen mukainen varmistaessaan ylikapasiteetin poistamisen, 
- se varmistaa asianmukaisen yhteyden rakenteellisten toimenpiteiden ja säilyttämistoimenpiteiden 
(pyyntiponnistusten hallinnointi) välillä, 
- se poistaa päällekkäisyyttä kahden ponnistusten hallinnointijärjestelmän välillä toisaalta kolmansissa 
monivuotisissa ohjausohjelmissa ja toisaalta yhteisön kalastuskohtaisia pyyntiponnistuksia koskevassa 
sääntelyssä, ja 
- se ei tuo mukanaan järjestelmällisiä kapasiteetin vähennyksiä sellaisen kalastuksen osalta, jossa jo 
toiminnan vähentäminen johtaa ponnistusten enimmäismäärän noudattamiseen. 
4 SEISOVIEN PYYDYSTEN KÄSITTELY JA PYYDYKSIÄ KOSKEVA SÄÄNTELY 
Laivaston osittamisessa kolmannen monivuotisen ohjausohjelman laatimisen yhteydessä myönnettiin, että 
seisoviin pyydyksiin liillyi sellaisia pyyntiponnistuksia, joita ei voitu mitata järkevästi monivuotisten 
ohjausohjelmien tavoitteiden mittaamiseen tavallisesti käytettävillä parametreillä (kW, bruttorekisteritonni). 
On totta, että tonnistoja vcrkkoalukscn teho eivät paljasta aluksen pyyntiponnistusta, joka riippuu erityisesti 
verkkojen pinta-alasta, käytettyjen koukkujen tai mertojen määrästä ja niiden vedessäoloajasta. 
Kolmannen monivuotisen ohjausohjelman hyväksymiseen verrattuna on saavutettu edistystä kiinteiden 
verkkojen valikoivuuden varmistamisen osalla silmäkokoa koskevilla teknisillä toimenpiteillä. Pyydysten 
tehokkuuden rajoittamiseen ci sen sijaan vielä ole puututtu. On ilmeistä, että nykyisin näiden laivastojen osien 
pyytämät pyyntiponnistukset eivät sisällöltään ole olleet samanlaisia kuin vedettäviä pyydyksiä käyttävien 
laivastojen. 
Teknisten toimenpiteiden tarkoituksena on niin seisovien pyydysten kuin muidenkin kalanpyydysten osalta 
pyydysten valikoivuuden parantaminen, mutta ne eivät voi korvata pyyntiponnistusten rajoituksia. Seisoviin 
pyydyksiin liittyvä pyyntiponnistusten rajoittaminen on edelleen erityinen ongelma, koska kysymykseen 
tulevat enemmänkin pyydysten luonteeseen kuin aluksiin liittyvät rajoitukset. 
Kalastustoimicn lajien välistä valikoivuutta selväsli parantavien teknisten toimenpiteiden täytäntöönpanon 
erityisissä ja ohjelmoiduissa tapauksissa komissio haluaisi kuitenkin tutkia tapauskohtaisesti kyseisten 
ohjelmien vaikutukset kalastuskuolevuuteen, jotta ne voitaisiin ottaa huomioon monivuotisissa 
ohjausohjelmissa. 
5 NKUÄNNEN MONIVUOTISEN OHJAUSOHJELMAN SISÄLTÖ 
5.1 Riippumattomien asiantuntijoiden kertomus ja tekninen kehitys 
Komissio halusi jälleen käyttää kolmannen monivuotisen ohjausohjelman laatimisessa kokeiltua 
riippumattomien asiantuntijoiden ryhmää. Uusi asiantuntijaryhmä on juuri määrittänyt ne kannat, joiden osalta 
edellytetään pyyntiponnistusten vähentämistä. Asiantuntijaryhmän suositukset ovat toimivaltaisten tieteellisten 
laitosten suositusten mukaiset siten, että ryhmien johtopäätökset ovat samat, mutta asiantuntijaryhmä lisää 
niihin laivastojen kokoa koskevia huomautuksia. Johtopäätökset koskevat kaikkia yhteisön laivaston pyytämiä 
kantoja 
Tieteilijät suosittelevat arvatenkin pyyntiponnistusten vähentämistä koskevien toimenpiteiden hyväksymisiä 
mahdollisimman nopeasti. Teknisen kehityksen huomioon ottaminen, josta annettua 2 % lukua pidetään 
pitkällä aikavälillä vähäisenä, tulee luultavasti näkymään saman suuruisena tavoitteiden vuosittaisena kasvuna 
mikäli se ei tee tyhjäksi tarvittavia ponnistuksia. 
5.2 Vähennysten sosioekonomisen vaikutuksen huomioon ottaminen 
Kalastuksesta riippuvaisilla alueilla laivaston vähentämisen vaikutus näkyy sosiaalisella ja taloudellisella 
tasolla (katso liite 111). 
Sosiaalisella tasolla on todettava, että kalastuskapasiteettien vähentämisellä on kielteinen vaikutus 
työpaikkoihin merellä ja kalastustoiminnan alkuvaiheissa (polttoaine-ja muonatäydennys, telakat, satamien 
hallinto). Toiminnan loppuvaiheissa vaikeudet sen sijaan kestävät vain kalakantojen "yhteenvedon" ajan, 
koska lopulta kalastusmäärät ja sitä myöten (muiden tekijöiden säilyessä ennallaan) myös loppuvaiheen 
työpaikat lisääntyvät. 
Taloudellisella tasolla kalastusyritysten tuottavuus ja eurooppalaisten tuotteiden kilpailukyky paranevat 
huomattavasti yhteisön laivaston ylikapasiteetin poistuttua. 
Työpaikkojen välitön tai välillinen vähentyminen otetaan huomioon rakennerahastojen toimenpiteissä (KOR, 
PESCA, tavoitteet I. 2 ja .5b) Välittömien rakenneuudistukseen liittyvien työpaikkojen menetysten osalta on 
toteutettu joulukuusta 1995 alkaen alaa koskevia erityisiä sosiaalisia toimenpiteitä (varhaiseläkejärjestelmien 
osarahoitus ja luopumispalkkiol). 
Komission mielestä näiden alaa koskevien taloudellisten tukitoimenpiteiden lisäksi 
rakenneuudislustoimcnpitcidcn porrastamisella voidaan vähentää niiden kielteisiä vaikutuksia. Toisin sanoen -
ja tässä on kysymyksessä merkittävä poliittinen tekijä - neuvoston päätös siirtää myöhemmäksi 
rakcnncuudistusloimcnpilcet. jotka asiantuntijaryhmän mukaan pitää hyväksyä mahdollisimman pian, 
mahdollistaa rakenneuudistuksen rannikkoalueiden väestöön kohdistuvien välittömien vaikutusten 
lieventämisen. 
Sen sijaan päätös voi osallaan pitkittää alan rakenteellista kriisiä. Olisikin varmistettava, että tekninen kehitys, 
jota ovat kiihdyttäneet merkittävät alan nykyaikaistamiseen myönnetyt tuet (740 miljoonaa ecua 1994-1999), 
ci tee tyhjäksi kunnianhimottomien tavoitteiden vuoksi vaatimattomien rakenncuudistustoimenpiteiden 
odoteltuja vaikutuksia 
5.3 Laivaston ja kalastuksen osittaminen 
Kolmansien monivuotisten ohjausohjelmien osalta jäsenvaltiot itse määrittivät osien määrän ja sisällön 
komission ehdottaman yleisen kehyksen mukaan. Neljännen monivuotisen ohjausohjelman osalta komissio 
haluaa ehdottaa uutta yleistä kehystä, joka perustuu kolmeen kalastusta määrittävään tekijään: biologinen 
hallintoyksikkö, lajiryhmä ja kalastuspyydyksel. 
Tietyn kalastustoiminnan erityisen luonteen tunnustaminen voi perustua hallintoyksikköjen tunnistamiseen. 
Komissio arvelee, ctlä on hyödyllistä käyttää suhteellisen laajoja biologisia hallintoyksiköltä (Välimeri, 
Itämeri) aina kun on mahdollista tunnistaa kantojen kehitysalueet ja niiden rajoitukset suhteessa laivastoihin. 
Lajien kehitysalueiden ja kalastustoiminnan monimerkityksinen ja opportunistinen luonne eivät useinkaan sovi 
hyvin yhteen ja tähän olisikin löydettävä ratkaisu laivastojen osittamisesta. 
Komission mielestä on välttämätöntä järjestää tietyt laivastot uudelleen sellaisiin asianmukaisiin osiin, joiden 
tavoittcel vahvistetaan suhteessa myös muita kuin biologisista perusteista johtuvia pääsyä koskevia sääntöjä 
ajatellen: muista syistä johtuvien uudistamisloimcnpitcidcn tunnistaminen (pääsy Marokon vesille, tiettyjen 
pyydysten kieltäminen). 
Jos mahdollista, osittamisella määritetään homogeenisia alusryhmiä, joihin sovelletaan erityisiä tavoitteita 
suhteessa harjoiteltavaan kalastukseen. Yleensä näihin tavoitteisiin myönnetään yhteisön rahoitustukea 
(rakennerahastot). Tietyissä olosuhteissa olisi selvitettävä voiko laivaston osilla kuten trooppisilla nuottaa 
käyttävillä tonnikalan pakastusaluksilla olla vielä perusteet yhteisön investointitukiin varustamon luonne, 
niiden kalastustoiminnan jakautuminen ja niille muutoin myönnetyt luet (kalastussopimukset, tasaushyvitys) 
huomioon ottaen. 
5.4 Pienimuotoinen kalastus - erityistapaus 
Pienten vähemmän kuin 24 tuntia kestävää kalastusta harjoittavien veneiden hyvin pienimuotoinen 
rannikkokalastus takaa suurimman osan merellä olevista työpaikoista, vaikka useat'niistä ovatkin 
kausiluonteisia työpaikkoja. Pienimuotoisen rannikkokalastuksen kalantuotanto on määrältään pientä mutta 
arvoltaan merkittävää. Yleensä tämä kalastus tapahtuu kapealla rannikkokaistaleella. Kyseisen alan 
kalastuskapasiteetti ja työpaikat ovat luonnollisesti jatkuvasti vähentyneet. 
Neljännessä monivuotisessa ohjausohjelmassa komissio haluaisi tunnistaa kaikki pienimuotoista kalastusta 
harjoittavat, paikallisia kantoja muuten kuin troolaamalla kalastavat alukset, jotta ne voitaisiin sijoittaa 
sellaiseen laivaston osaan, jonka kapasiteetti määriteltäisiin alusten lukumäärän ja tonniston mukaan. Tällä 
tavalla voitaisiin säilyttää mahdollisuus alan nykyaikaistamiseen turvautumalla uudelleen mooltorointiin 
turvallisuuteen ja kalojen aluksella tapahtuvan käsittelyn parantamiseen liittyvistä syistä. 
Tämä määräys ci koskisi sellaisia pienimuotoista kalastusta harjoittavia aluksia, jotka kalastavat jaettuja 
kantoja, eikä sellaisia troolareita, joiden moottorin voima paljastaa pyyntiponnistukset ja joiden 
rannikkovesillä tapahtuvaa toimintaa koskevaa valvontaa olisi lisättävä. Komission yksiköt arvioivat, että 
kalastuksen kieltävien toimenpiteiden lisääminen olisi hyväksyttävä tietyillä rannikkovesillä. 
5.5 Rakenteellisten toimenpiteiden pysyvä luonne 
Monivuotisten ohjausohjelmien yhteydessä pyyntiponnistusten vähentämistä koskevilla toimenpiteillä on 
pysyviä vaikutuksia kunkin osatekijän osalta (kapasiteetti ja toiminta). Näiden ohjelmien rakenteellinen luonne 
perustuu ajatukseen, että kun jonkin osan tai aluksen toimintaa on vähennetty sitä ei voida enää uudelleen 
lisätä. Koska samoilla syillä on samat seuraukset, kapasiteetin ja siitä seuraavan pyyntiponnistusten lisäämisen 
seurauksena alaan kohdistuisi jälleen entisenlaisia vaikeuksia. 
Kaikkien on myös muistettava, että jäsenvaltion onnistuessa pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmän avulla 
löysentämään sen neljännen ohjausohjelman kapasiteettia koskevia tavoitteita (katso luku 3) myös 
ponnistusten vähentyminen on pysyvää eikä kalastustoimintaa voida enää lisätä. Esimerkkinä voidaan mainita, 
että pyyntiponnistusten vähentymisen huomioon ottaminen Alankomaiden toisessa monivuotisessa 
ohjausohjelmassa oli kyseisen maan puomitroolareiden toimintaa lopullisesti vähentävä toimenpide. Kyseisen 
toiminnan myöhempää lisäämistä olisi seurattava tämän osan kapasiteettien tavoitteiden uudelleenarviointi. 
5.6 Neljännen monivuotisen ohjausohjelman soveltamiskausi 
Rakennerahastoihin liittyvästä rahoituksen toimintasuunnitelmasta johtuvista syistä neljännen monivuotisen 
ohjausohjelman on komission mielestä koskettava kautta 1997-1999. Tällä tavoin neljännen monivuotisen 
ohjausohjelman ja rakennerahastojen osana samalle kaudelle suunnitellut taloudelliset toimenpiteet osuvat 
samaan aikaan. On kuitenkin epätodennäköistä, että tämä kolmen vuoden jakso riittää vähentämään laivaston 
ylikapasiteettia lopullisesti. Neljännen monivuotisen ohjausohjelman jälkeen sovellettavan viidennen 
ohjausohjelman mahdollisuutta ci pidä sulkea pois. 
5.7 Ohjelmien seurannan lisäperusteet 
Erityisten kalastuksen lisenssi- ja lupajärjestelmien liittämiseksi tiettyihin laivaston osiin komissio pitää 
toivottavana, että pyyntiponnistusten seurannan tavanomaisiin parametreihin (teho, tonnisto, merelläoloaika) 
lisättäisiin neljäs parametri, joka sisältäisi alusten määrän laskun osittain (nb) tarvittavaksi määritetyn ajan. 
Tämä parametri saattaisi osoittautua hyödylliseksi tiettyjen sellaisten laivaston osien (seisovat pyydykset, 
pienimuotoinen rannikkokalastus) seurannassa, joiden pyyntiponnistukset eivät sisälly 'asianmukaisesti 
tavallisiin parametreihin (bruttorekisteritonni, kW). 
Tämä ci kuitenkaan tarkoita, että näitä neljää parametriä olisi käytettävä yhtäaikaisesti monivuotisen 
ohjausohjelman tavoitteita vahvistettaessa. 
5.8 Tavoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva rangaistusjärjestelmä 
Perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti jäsenvaltioihin kohdistuu lain rikkomisesta seuraavia 
menettelyjä jos yhteisön määräyksiä ei noudateta. Tätä määräystä sovelletaan myös kolmannen ja neljännen 
monivuotisen ohjausohjelman osana päätettyjen toimenpiteiden noudattamatta jättämiseen. 
Todetessaan, että jokin jäsenvaltio ci ole antanut laivaston uudistamista koskevien tavoitteiden noudattamisen 
vannistaniisecn tarvittavia määräyksiä, komissio voi tehdä neuvostolle ehdotuksia asianmukaisiksi yleisiksi 
toimenpiteiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 169 artiklan soveltamista. Neuvosto 
tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä (neuvoston asetuksen (EY) N:o 2847/93 25 artikla). 
Lisäksi, asetuksen (ETY) N:o 3699/93 K) artiklan säännösten mukaisesti, jäsenvaltiot eivät voi toteuttaa 
kalastusalusten rakentamiseen tai laivaston nykyaikaistamiseen liittyviä pyyntiponnistusta lisääviä 
toimenpiteitä, jos ne eivät ole noudattaneet ohjelmien tavoitteita. 
Ohjelman kuluessa ammattilaiset, joiden alus kuuluu tai kuuluisi tavoitteensa jo täyttäneeseen laivaston osan, 
vastustavat näitä määräyksiä, joita sovelletaan väliaikaisiin yleisiin tavoitteisiin ja eri laivaston osiin 
kohdistuviin lopullisiin tavoitteisiin. 
Tunnustaen näiden määräysten mahdollisen hankaluuden tiettyjen investointihankkeiden osallisina olevien 
osalta komissio suunnittelee nykyisen sääntelyn uudistamista siten, että investointien tukijärjestelmän 
yhteydessä edellyttäisi in niin väliaikaisesti kuin lopullisestikin ainoastaan laivaston osaa koskevien 
tavoitteiden noudaltam ista. 
6 HYVÄKSYMISMENETTELYT 
6.1 Päättäjien ja yleisen mielipiteen alustaminen 
Komissio halusi ennalta valmentaa huolellisesti päättäjät eli eurooppalaiset kalastusministerit ja alaiset eli 
ammattilaiset neljännen monivuotisen ohjausohjelman täytäntöönpanoon. Tämän vuoksi komissio toimi useaan 
otteeseen "kalastusneuvoston" kokousten puolesta vuoden 1995 viimeisellä vuosineljännekselläjäsenvaltioiden 
saattamiseksi tietoisiksi siitä merkityksestä, joka olisi annettava yhteisön laivaston ylikapasiteettien 
poistamiselle. 
Brysselistä järjesteltiin 12.3.1996 telekonferenssi kaikkien komission edustustojen kanssa lehdistön ja alan 
ammattilaisten saattamiseksi tietoisiksi laivaston ylikapasiteetin vähentämistarpeesta. 
6.2 Alustava työ 
Komission käytössä on tietty määrä alustavia asiakirjoja, jotka yhdessä auttavat komissiota tekemään 
ehdotuksensa neuvostolle kesäkuussa 1996. Neuvosto vahvistaa tämän ehdotuksen pohjalta neljättä 
monivuotista ohjausohjelmaa koskevat suuntaviivat. 
6.2.1 Jäsenvaltioiden kertomukset 
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 3699/93 5 artiklan 4 kohdan säännösten mukaisesti jäsenvaltioiden olisi 
pitänyt jättää 1.1.1996 kertomus kolmannen monivuotisen ohjausohjelman toimeenpanosta ja neljännen 
valmistelusta. Koska tietyt jäsenvaltiot ovat jättäneet kyseiset kertomukset komissiolle myöhässä, niitä ei 
voida käyttää kokonaisuutta koskevassa yhteenvedossa. Nämä kansalliset kertomukset tutkitaan sen 
ehdotuksen yhteydessä, jonka komissio tekee neuvostolle kesäkuussa neljännen monivuolisen'ohjausohjelman 
suuntaviivojen vahvistamiseksi. 
6.2.2 Riippumattoman asiantuntijaryhmän tieteellinen kertomus 
Riippumaton asiantuntijaryhmä kokoontui suunnitelmien mukaan neljä kertaa syyskuun 1995 ja helmikuun 
1996 välisenä aikana. Asiantuntijaryhmän kertomus sekä ryhmän puheenjohtajan yhteenveto jätettiin 
kalastusministereille 22.4.1996 pidetyssä kokouksessa. 
Liitteessä IV on yhteenveto asiantuntijaryhmän pääasiallisista suosituksista. Asiantuntijaryhmän työn 
perusteella on havaittavissa mahdollisimman nopeita toimenpiteitä edellyttävä kantojen selkeä ja jatkuva 
huononeminen. Neljännen monivuotisen ohjausohjelman tarkoituksena on vahvistaa tavoitteet kapasiteettien 
vähentämiseksi laivaston osittain suhteessa kunkin kalastuksen osalta todettuihin kalastuskuolevuutta 
koskeviin tavoitteisiin. Kalastuksen lajit sijoitetaan aikaisemmin jonkin merialueen, kalalajin tai 
kaialajiryhmän ja kalastuspyydyslcn mukaiseen yhteyteensä. 
Komissio on tietoinen siitä, että tiettyjen biomassan romahtamisvaaran vuoksi erittäin vaikeassa tilanteessa 
olevien kalakantojen osalta neuvostolle on ehdotettava huomattavia pyyntiponnistusten 
vähentämistoimenpiteitä lyhyellä aikavälillä ja nämä toimenpiteet on hyväksyttävä sellaisenaan. Sen sijaan 
tiettyjen kantojen, joita tällainen vaara ei uhkaa ja joiden osalta kalastuskuolevuus on ainoastaan suurempi 
kuin kalataloudellisen hyväksikäytön ihanncvaatimuksel, komissio arvio, että sen ehdotuksessa ja neuvoston 
päätöksessä voidaan ottaa huomioon asiantuntijaryhmän suositusten toimeenpanon määräaikoihin mahdollisesti 
vaikuttavat sosiaaliset tekijät. 
6.2.3 Alueellisiin neuvotteluihin perustuva sosioekonominen kertomus 
Komissio järjesti kansallisten hallintoelinten avustuksella 32 alueellisen neuvottelun sarjan kalastuksesta 
riippuvaisimmilla alueilla sekä lisätapaamisia kalastukseen liittyvien eurooppalaisten järjestöjen kanssa 
kerätäkseen alaa koskevia tietoja ja ajatuksia kalastustoiminnan kehittymisestä ja neljännen monivuotisen 
ohjausohjelman valmistelemisesta. Komission keräämät tiedot ja aineisto yhdistettiin huolellisesti yhteen 
kertomukseen, josta on nähtävissä alan edustajien suhtautuminen monivuotisiin ohjausohjelmiin. 
Tämän tiedonannon liitteessä V on yhteenveto edellä mainitusta kertomuksesta, joka on osoitettu neuvostolle 
samoin kuin riippumattoman asiantuntijaryhmän kertomus. 
Näistä neuvotteluista käy selkeästi ilmi, että kalastajat eivät ole monivuotista ohjausohjelmaa vastaan 
kalastuskapasiteetteja säätelevänä apuvälineenä, multa he toivovat, että tätä apuvälinettä voitaisiin käyttää 
joustavasti ja siten, että se ci estä muiden keinojen käyttämistä pyyntiponnistusten vähentämisessä kantojen 
tilan niin edellyttäessä. 
Komissio ottaa huomioon nämä ammattilaisten huomautukset sen varmislamiseksi, että neuvoston 
suuntaviivoja sovelletaan mahdollisimman joustavasti kansallisiin laivastoihin. 
6.3 Kahdella tapaa toimiva oikeudellinen järjestelmä (Liite VI) 
Tämän asiakirjan tavoitteena on varmistaa mielipiteenvaihto kalastuksesta vastaavien eurooppalaisten välillä 
neljänsien monivuotisien ohjausohjelmien panoksista, tavoitteista ja yleisestä sisällöstä. Komission yksiköt 
pitävät tätä keskustelua erittäin hyödyllisenä kesäkuussa hyväksyttäväksi tulevan neuvostolle esitettävän 
päätösehdotuksen valmistelussa erityisesti neljänsien monivuotisten ohjausohjelmien yleisen lähestymistavan 
osalta. Vaikka tämä asiakirja onkin hyödyllinen neljänsiä monivuotisia ohjausohjelmia koskevan pohdiskelun 
kannalta, sitä ei kuitenkaan edellytetä komissiolta oikeudellisin perustein. 
6.3.1 Neuvoston päätös kesäkuussa 1996 
Neuvoston käsitlely kesäkuussa 1996 tulee olemaan ratkaiseva yhteisön laivaston ylikapasiteetin 
vähentämistoimenpiteiden todellisen soveltamisalan osalta. Tämä keskustelu vastaa alan rakenneuudistukseen 
tähtäävien edellytysten määrittämistä koskevan asetuksen (ETY) N:o 3760/925 11 artiklassa olevaa selkeää 
velvoitetta. Jos neuvosto hyväksyy päätöksen suuntaviivojen vahvistamisesta myöhässä, komission valmius 
omien päätöstensä tekemiseen ennen vuoden 1996 loppua vaarantuu. 
Neuvostolle tehtävässä ehdotuksessaan komissio pyrkii sovittamaan yhteen riippumattomien asiantuntijoiden 
suositukset ja alan ammattilaisten esittämät toiveet, jotta yhteisön laivaston ylikapasiteetin 
vähentämistoimenpiteet pantaisiin toimeen järkevien määräaikojen kuluessa. Tässä ehdotuksessa on syytä 
erottaa romahtamisvaaran uhkaamat kannat sellaisista kannoista, jotka kestävät nykyiset hyödyntämistasot 
väliaikaisesti. Myös jäljempänä mainittujen kantojen osalta on kuitenkin hyväksyttävä toimenpiteitä. 
6.3.2 Komission 13 päätöstä vuoden 1996 lopulla 
Neuvoston tehtyä päätöksensä komissio-järjestää kahdenkeskiset neuvottelut 13 asianomaisen jäsenvaltion 
kanssa sovcltaaksccn neuvoston suuntaviivat eri laivastoihin kuhunkin jäsenvaltioon sovellettavissa komission 
päätöksissä. Kalastus- ja vcsiviljclyalan hallintokomitealle olisi tiedotettava kaikista 13 päätösluonnoksesta 
viimeistään marraskuussa ja nämä luonnokset olisi hyväksyttävä ennen vuoden loppua. 
Päinvastoin kuin neljännen monivuotisen ohjausohjelman suuntaviivojen vahvistamisen edellisessä vaiheessa, 
jolloin neuvoston menettelytapa on säilytettävä, tämän toisen vaiheen aikana komissio ottaa huomioon 
erityiset ja omaperäiset tilanteet, jotka ovat tulleet esille ammattilaisten kanssa käytyjen neuvottelujen 
yhteydessä. 
Liitteenä oleva kaavio kuvaa neuvoston/komission päätösmenettelyn eri vaiheita neljättä monivuotista 
ohjausohjelmaa hyväksyttäessä. 
Yhteisön kalastus- |a vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annettu 
neuvoston asetus (KTY) N:o 3760/92 (KYVL N:o L 389, 31.12.1992). 
10 
7 PÄÄTELMÄT 
Kalakantojen tilanteen huononeminen osoittaa edellisten kausien monivuotisten ohjausohjelmien 
riittämättömyyden ja antaa pcruslcet sille, että uusi selkeämmän lähestymistavan sisältävä neljäs monivuotinen 
ohjausohjelma hyväksytään. Kalakantojen liiallinen hyödyntäminen johtuu yhteisön laivaston ylikapasiteetista. 
Laivaston ylikapasiteetin poistaminen on näin ollen tehokas tapa toteuttaa yhteisen kalastuspolitiikan keskeisiä 
tavoitteita, joita ovat kalastuksen kestävyys, alan luottavien hyödyntämisedellytysten sekä työpaikkojen 
säilyttäminen. 
Komissio tekee parhaansa seuraavan avoimuus-periaatetta noudattaen hyväksyttävän ja jäsenvaltioiden 
laivastojen tasapuolisen kohtelun varmistavan ohjelman hallinointijärjestelyjen parantamiseksi. Komission 
ehdotuksen tavoitteena on pyyntiponnistusten tosiasiallinen mukauttaminen tekninen kehitys huomioon ottaen. 
Tämän vuoksi ehdotetaan uutta tavoitteiden vahvistamiseksi käytettävää tapaa, jonka avulla ylikapasiteetin 
vähentämistoimenpiteet voidaan yhdistää pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmiin. Neljännessä 
monivuotisessa ohjausohjelmassa on lisäksi otettava huomioon kapasiteetin vähentäminen tarvittaessa 
sellaisten menettelyjen mukaisesti, joissa voidaan ottaa huomioon rakenneuudistuksen sosiaaliset näkökohdat. 
Komissio arvioi, eitä kesäkuussa 1996 käytävän keskustelun poliittisena aiheena tulee olemaan tieteellisten 
suositusten edellyttämän pyyntiponnistusten vähentämisen ajoittaminen. Tämän vuoksi on erotettava selkeästi: 
- erittäin huonossa asemassa ja jopa biologisen romahtamisvaaran uhkaamat kannat, joiden osalta on 
hyväksyttävä voimakkaita ja välittömästi vaikuttavia toimenpiteitä viipymättä 
- liiallisesti ja huonosti hyödynnetyt kannat, joihin on kohdistettava toimenpiteitä mahdollisimman 
nopeasti hyödyntämisen parantamiseksi 
sellaiset kannat, jotka eivät ole uhattuja, mutta joiden kehitystä olisi tarkkailtava laivaston kapasiteetin 
mukauttamiseksi ja tilanteen pahentumisen estämiseksi 
Tässä yhteydessä etsityn yhteisymmärryksen tavoitteena olisi kaudella pidettävä järkevää tasapainoa teknisen 
kehityksen lisänä olevien biologisten määräysten tason ja kalastuksesta riippuvaisten alueiden 
sosioekonomisien velvoitteiden välillä. 
Komissio haluaa, että kalastajat ja kalastuksesta riippuvaisten alueiden väestö hyväksyvät neljännen 
monivuotisen ohjausohjelman On kuitenkin tehtävä selväksi, että hyväksyessään ja pannessaan täytäntöön 
neljännen monivuotisen ohjausohjelman jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät kestävän tasapainon saavuttamiseen 
laivaston, jonka kilpailukyky on varmisteltavana käytettävissä olevien varojen välillä. Tämä ei kuitenkaan 
tarkoita, etteikö komissio olisi kiinnostunut alan rakenneuudistuksen alkuvaiheessa mahdollisesti 
menetettävistä työpaikoisla. Päinvastoin, kantojen uudistaminen saa aikaan yhteisön vesien nykyisin tarjoamia 
rikkauksia suuremmat rikkaudet ja tuottaa näin uusia työpaikkoja. Kalastusalan yritykset saavat jaettavakseen 
uutta taloudellista vaurautta. 
Kaikille on kuitenkin tehtävä selväksi, että tästä toimenpiteestä odotettavista tuloksista riippumatta, ala voi 
edelleen kärsiä tietynasteisesta työpaikkojen vähenemisestä, joka johtuu markkinoiden vaatimuksesta 
jatkuvasti mukautumaan joutuvien yritysten nykyaikaistamisesta. Tämän vuoksi ei voida olla ottamatta 
huomioon oletusta rannikkoalueisiin sovellettavasta tilapäisestä aluesuunnittelua koskevasta politiikasta, joka 
muistuttaisi aluesuunnillelua ja maaseudun monipuolistamista koskevaa politiikkaa. Työpaikkojen 
säilyttäminen on siis pideltävä tarkasti mielessä. 
Jos kesäkuussa vahvistetut suuntaviivat eivät näytä mahdollistavan riittävää yhteisön laivaston ylikapasiteetin 
vähentämistä kaudella 1997/99, olisi suunniteltava lisätoimenpiteitä sovellettaviksi myöhempinä kausina, 
jolloin voidaan odottaa uutta ylikapasiteettia teknisen kehityksen seurauksena. Tässä tilanteessa voidaan 
pelätä, että neuvosto joutuu säännöllisin väliajoin tekemään yhteisön laivaston ylikapasiteettia koskevia 
päätöksiä ja hyväksymään toistaan seuraavia kapasiteetin vähentämistoimenpiteitä, koska toiminnan kestoa 
ei ole määritelty. 
Komissio käyttää kesäkuussa tehtävän ehdotuksen perusteena sekä biologisia suosituksia että sosioekonomisia 
pohdintoja. 
I 1 
Liite I 
Kalavarojen, laivaston ja rakenteellisten 
toimenpiteiden väliset suhteet 
\ 
Kalavarat ja 
säilyttamis-
toimenpitcel "TUOTOSTIiN" hallinto 
Maksut (TACit, kiintiöt) 
"PANOSTEN" hallinto 
Pyyntiponnistus järjestelmät 
Pyyntiponnistus = kapasiteetti \ toiminta 
Î 
M 
Liiteli 
Äärimmäisiä tapausvaihtoehtoja neljänsien monivuotisten 
ohjausohjelmien täytäntöönpanossa 
Yksinkertaisin tapaus: yhteen laivaston osaan tai kalastuksen kapasiteettiin kohdistuva lähestymistapa 
Suhde 
Turskan pyyntiponnistusten 20 prosentin vähennystä on vastattava troolarien 
kapasiteetin vähennys 20 prosentilla. 
Monimutkainen tapaus: yhteen laivaston osaan ja useampaan kalastukseen kohdistuva lähestymistapa \ 
Ensimmäinen vaihe herkimmän kannan pyyntiponnistusten vähennystä vastaavan kapasiteetin vähennyksen 
vahvistaminen neljännessä monivuotisessa ohjausohjelmassa (kapasiteettiin kohdistuva lähestymistapa) 
Turskan kalastus N-
Suhde 
Silliffkalastus*'^ \ 
itiponmstuksista»,. / 
Toinen vaihe (vaihtoehtoinen) rakenteellisten toimenpiteiden ja pyyntiponnistusten 
hallinnointijärjestelmien välinen yhteys (moniulotteinen lähestymistapa) 
Neljännen monivuotisen ohjausohjelman 
tavoitteiden tarkistus Pyyntiponnistusjärjestelmät 
Suhde 
Suhde Turskan kalastus 
pvvntipbnnis- •*** / 
luksista Aktiviteetin 
siirto 
<Sillin kalastus • * 
se**- 0% .-<%«? I 
• pyyntiponnis#!# /' 
s^tuksista 
"Kapasiteetin 12 prosentin vähennys on laskettu ottaen huomioon tähän laivaston osaan 
kuuluvien alusten kalastuksen jakaantuminen näiden kahden kannan välillä 
Ji 
Liite III 
Yhteisön laivaston ylikapasiteetin vähentämistoimenpiteiden 
taloudellinen ja sosiaalinen vaikutus 
Arvioitavissa olevat sosioekonomiset suuntaukset 
Tavoitteiden 
toteuttaminen 
f 
Tavoit­
teiden 
toteut­
tamalta 
jättäminen Sosiaalinen vaikutus (työpaikat) 
Alkuvaihe Merellä Loppuvaihe Taloudellinen vaikutus 
VIA 
Kaulojen 
romahtaminen 
mukaan 
lukemalla y 
r 
Kantojen 
romahtaminen 
mukaan lukien 
•\ \l\ Y 
Kalastusyritysten 
tuottavuus Eurooppalaisten 
tuotteiden 
l kilpailukyky 
A^ 
Liite IV: 
Riippumattoman asiantuntijaryhmän pääasialliset suositukset 
1. Kalakantoja koskeva yleisarvio 
Asiantuntijoiden esittämä yleinen suuntaus on selkeä: yhteisön kalastuslaivaston pyytämät kalakannat ovat 
liiallisesti hyödynnettyjä ja tilanteen korjaaminen edellyttää huomattavaa pyyntiponnistusten vähentämistä. 
Kaikilla tutkituilla alueilla suurta osaa kannoista hyödynnetään sellaisella tasolla, jolla kalastuskuolevuus on 
paljon korkeampi ja joskus jopa huomattavasti korkeampi kuin siedettävä taso. Kertomuksen päätelmänä on, 
että näiden kantojen pyyntiponnistusta on ehdottomasti vähennettävä välittömästi. 
Niiden kantojen osalla, jotka periaatteessa kestävät nykyisen hyödyntämisen tason, kertomuksen päätelmissä 
sanotaan, että kantojen hyödyntämisestä saataisiin suuria voittoja, jos myös näihin kantoihin sovelletaan 
pyyntiponnistusten vähentämistoimenpiteitä. 
2. Pyyntiponnistusten vähentämistoimenpiteiden määrällinen ilmaiseminen 
Käytettävissä olevien kantoja koskevien tietojen tietty epätäsmällisyys huomioon ottaen kertomuksessa 
suositellaan kehityskelpoista lähestymistapaa, joka sisältäisi pyrkimyksen vaikutuksiltaan kausittain 
arvioitavaan ponnistusten vähentämiseen. 
Uhatuimpicn kalakantojen osalta kertomuksessa arvellaan, että vähäisempi kuin 20 prosentin vähennys 
kalastuskuolevuudessa olisi riittämätön, koska sen avulla saataisiin aikaan ainoastaan merkityksetön vaikutus 
kalalajien uudistamisessa Samojen kantojen osalla ci voida täsmällisesti laskea 40 prosenttia ylittäviä 
vähennyksiä. 
3. Viitteellinen kantojen tarkastus ja kalastuskuolevuus 
3.1. Rannikoiden kalavarat. Käytettävissä olevien tietojen riittämättömyyden ja tilanteiden suurten 
eroavaisuuksien vuoksi olisi hyväksyttävä teknisiä toimenpiteitä sekä kalastustoimintaa koskevia ajallisia ja 
paikallisia rajoituksia. 
3.2. Avovesien kalavarat. 
Itämeri 
Kanta 
Turska 
Silli + kilohaili 
Lohi Edellytetty 
kalastuskuolevuuden 
vähimmäisvähennys 
(%) 
> - 40 
Kalastuksen 
lopettaminen Uhattu kanta 
Turska 25-32 
Kaikki Ruotsin ja 
Suomen 
luonnontilaiset 
lohikannat (18) Huomautus 
Ei kasvuun tai kestävyyteen 
liittyviä perusteita, jotka 
puoltaisivat ponnistuksen 
vähentämistä 
Kalastuksen lopettamista 
koskevan suosituksen tavoitteena 
on säilyttää luonnontilaisten 
lohien kannat 
IS 
Kattegat-Skagerrak (alue Ula), Pohjanmeri (alue IV), Englannin kanaali (alue VIId) ja alue itään 
Skotlannista (alue VI) 
Kalastus 
Pyöreät kalat 
(turska, kolja, 
valkoturska, 
seiti) + made + 
lasikampela 
keisarihummeri 
Kampelakalal 
(punakampela + 
kielikampela) 
Teollisesti 
käsiteltävät lajit 
(tuulenkala + 
harmaaturska + 
kilohaili) 
Pelagiset lajit 
(silli + makrilli) 
Katkarapu 
Syvänvcdcn-
kalat Edellytetty 
kalastuskuolevuuden 
vähim m äisvähenny s 
(%) 
> - 40 
- 33 
> - 40 Uhattu kanta 
Turska IV 
Kolja IV 
Seiti IV 
Turska Via 
Kolja Via 
Valkoturska Via 
Punakampela IV 
Kielikampela IV 
Silli IV 
Makrilli 
Ei tiedossa Huomautus 
Perinteisten biologisten 
viitteiden perusteella ei ole syytä 
nykyisen hyödyiltäniistason 
muuttamiseen 
- 5 % perustuu potentiaalisen 
kasvun arviointeihin 
Ei arvioita käytettävissä 
Eteläinen mannermaajalusta (alue VII, lukuun ottamatta aluetta VIId(itäinen Englannin-kanaali), Villa 
ja VIIIh) 
Kalastus 
Pohjoinen 
kummeliturska + 
made + 
lasikampela + 
keisarihummeri 
Kampelakalal 
Pyöreät kalat 
(turskakalat) 
Pienet pelagiset 
lajit 
Syvänveden lajit Edellytetty 
kalastuskuolevuuden 
vähim m äisvähenny s 
(%) 
- 17 
> - 40 
- 26 
> - 40 Uhattu kanta 
Pohjoinen 
kummeliturska 
Kielikampela Vila 
Kielikampela Vllf, 
Vllg 
Punakampela Vllg 
Turska Vila 
Turska f, g, h 
Turska Vllg 
Ei tiedossa Huomautus 
Ei arvioita käytettävissä 
Portugalin ja Espanjan avovedet (alue VIIIc + IXa) 
Kalastus 
Pohjakalalajit (eteläinen 
kummeliturska + made + 
lasikampela + piikkimakrilli 
+ mustakila-lurska) 
Pienet pelagiset lajit 
(sardiini + anjovis) 
Katkarapu + keisarihummeri 
+ syvänvedcnlajit Edellytetty 
kalastuskuolevuuden 
vähimmäisvähennys (%) 
-21 
-33 Uhattu kanta 
Eteläinen 
kummeliturska 
Sardiini Huomautus 
Keisarihummeri 
(koiras) liiallisesti 
hyödynnetty 
Välimeri 
Kalastus 
Pienet pelagiset lajit 
(sardiini ja anjovis) 
Pohjakalalajit - matalikot 
(mu Ilo) 
Pohjakalalajit - syvcmmät 
vedet 
(kummeli-turska) Edellytetty 
kalastuskuolevuuden 
vähimmäisvähennys (%) 
> - 40 * 
> - 40 Uhattu kanta 
Mullo 
Kummclitursk 
a Huomautus 
Perinteisien biologisten 
viitteiden perusteella ei 
ole syytä nykyisen 
hyödy ntämistason 
muuttamiseen 
On osoittautunut, että 
mullo on liiallisesti 
hyödynnetty lähes koko 
mannerluiskan alueella 
Kummeliturska 
vaikuttaa olevan 
liiallisesti hyödynnetty 
lähes koko 
mannerluiskan alueella 
Kansainvälisten vesien kalavarat 
Kalastus 
Valtameren 
punasimppu 
Mustakitaturska 
Silli Edellytetty 
kalastuskuolevuuden 
vähimmäisvähennys 
(%) Uhattu kanta Huomautus 
Ei arvioita käytettävissä Tällä 
hetkellä arvioidaan, että kannan 
hyödyntäminen noudattaa 
biologisia turvarajoja 
Ei arvioita. Käytettävissä olevien 
tietojen perusteella vaikuttaa siltä, 
että tämän kannan osalta ei ole 
tarvetta välittömään huoleen 
Tällä hetkellä on hyvin suuri 
voimavara käytettävissä, EU:n 
osuus on kuitenkin epävarma 
17 
NAFO-sopimuksen alue 
Grönlanninpallas 
(SA 2+3) 
Turska ja 
punasimppu 
Flemish Capin 
alueella 
Katkarapu 
Flemish Capin 
alueella Ei tiedossa 
> - 40 Turska 
Flemish Capin 
alueella Kalastuskuolevuutta pidetään 
hyväksyttäviä tasoja korkeampana. 
TACeja koskevien nykyisten 
ohjeiden mukaan ehdotetaan 50 % 
vähennystä vuoden 1994 
kalastuskuolc-vuudesta 
Ei arvioita käytettävissä 
18 
Liite V 
Tiivistelmä ammattilaisten mielipiteistä alueellisissa neuvotteluissa 
Alueellisten neuvottelujen avulla on voitu tuoda esiin tiettyjä ammattilaisia koskevia tosiasioita ja heidän 
esittämiään toiveita, jotka on suotavaa ottaa huomioon neljännen monivuotisen ohjausohjelman menettelyissä 
ja sisällössä. Neuvottelut järjesteltiin sitä varten, että kalastajat ja muut alan toimijat sekä paikalliset yhteisöt 
voisivat esittää mielipiteensä monivuotisen ohjausohjelman täytäntöönpanon edellytyksistä alan yleisen 
kehityksen yhteydessä. Neuvottelut jaettiin tätä varten kahteen osaan, joista ensimmäinen osa koski 
kalastustoiminnan kehitystä ja toinen monivuotisten ohjausohjelmien täytäntöönpanoa. 
1. Kalastustoiminnan kehitys 
1.1 Varsinainen kalastustoiminta 
Saatavilla olevien tilastojen mukaan kalastuksen alalla on tapahtunut kalastuksesta riippuvaisilla alueilla 
jatkuvaa ja huolestuttavaa välittömien työpaikkojen katoamista, ja tämä koskee etenkin avomeren kalastusta. 
Eniten tästä kärsii alkuvaiheen toiminta. Vuosien 1990 ja 1995 välisenä aikana Bretagne menetti 40 
prosenttia avomeren kalastusta harjoittavasta henkilöstöstään ja samana aikana 24 prosenttia yleensä kalastusta 
harjoittavasta työvoimasta. Kansainvälisillä vesillä tai kalastussopimusten alaisina toimivien espanjalaisten 
alusten uudelleenjärjestelysuunnitelmat sisältävät vastaavat vähennykset lyhyellä aikavälillä. 
Tilastot osoittavat työllisyystilanteen vakavan huonontumisen kalastuksen alalla, mikä vastaa muille talouden 
alkutuotannon aloille (maa- ja metsätalous) tyypillistä kehitystä. Ainoat alueet, jotka saattavat pystyä 
välttämään työpaikkojen menetyksen ovat Bretagncn rannikkoalueet, joiden vedet ovat yhteisön kalaisimmat 
ja jotka pystyvät hyötymään yhteismarkkinoiden toteuttamiseen liittyvästä kalastustoiminnan tietynasteisesta 
siirtymisestä. Näilläkin alueilla on kuitenkin vaikeuksia saada uutta asiakaskuntaa (quotas hopping). 
1.2 Alkuvaiheen toiminta 
Kalaslusloim innan välien tym men vaikuttaa merkittävällä lavalla alkuvaiheen toi m inlaan. Telakoita on jouduttu 
yhtenäismarkkinoiden tasolla tapahtuvan kilpailun vuoksi sulkemaan. Tietyt telakat ovat säilyttäneet 
maineensa ja taitotietonsa, joka tekee niisiä korvaamattomia ja niiden vicntiaikccl ovat oikeutettuja 
(trooppinen tonnikala). Kalastuslaivaston uudcnaikaistamisjärjestclyillä (700 milj. ecua kaudeksi 1994/99) 
tuetaan telakoiden toimintaa, multa viimeaikainen rakennuspaikkioiden rajaaminen asetuksen 3699/93 
mukaisesti houkuttelee asiakkaita tarkastelemaan unionin ulkopuolelta tulevia tarjouksia. 
Kalastusalusten ja työpaikkojen määrän väheneminen sekä tarvikkeiden pitkittynyt käyttöaika kriisin aikana 
vaikuttaa suoraan polttoaine- ja niuonatäydennykseslä huolehtiviin yrityksiin. 
1.3 Loppuvaiheen toiminta 
Voimavarojen vähentyminen on vaikuttanut myös kalastuksen loppuvaiheen toimintaan ja pienentänyt 
huutokauppamyynnillä kalakauppoihin ja jalostusteollisuuteen toimitettavia tavaraeriä. Viimeksi mainittu ala, 
jonka rakennemuutos on elintarviketeollisuuden tavoin pysyvä, on kuitenkin jo kauan saanut toimituksia 
kansainvälisellä tasolla eikä turvaudu enää pelkästään kansalliseen tuotantoon. Myös lopputuotannon 
vaiheessa on menetelty työpaikkoja, ja monivuotinen ohjausohjelma saattaisi lyhyellä aikavälillä vaikeuttaa 
tilannetta. Saattaa olla, että lisääntynyt huutokauppamyynti on uudistettava keskittämisen avulla tai 
houkuttelemalla vierailevia aluksia. Kaupankäynti voitaisiin säilyttää satamissa, jotka panostavat 
lajivalikoiman monipuolisuuteen tai tuontiin. 
1.4 Ammattilaisten esittämät ratkaisut 
Ammattilaiset ovat toisinaan pitäneet kalavarojen liikakäytön johtuvan tekijöistä, jotka siitä huolimatta, että 
ne ovat pyyntiponnistusten hallinnointijärjestelmien ulkopuolella, vaikuttavat aluksen liikevaihtoon. Kalan 
alhainen hinta on tuotu esiin, minkä vuoksi yhteisen markkinajärjestelyn tarkistamista on pyydetty. Maaperän 
saastumisen on katsottu vaikuttavan tiettyjen kalakantojen ja erityisesti rannikkoalueiden keskenkasvuisten 
kalakantojen tilaan, ja saastumisen vaikutukset on mainittu ammattia lamauttavaksi tekijöiksi. Sama koskee 
tiettyjen kansainvälisillä vesillä toimivien ja yhteisön aluksiin verrattuna pienempien rajoitteiden alaisten 
vieraiden alusten harjoittamaa epärehellistä kilpailua, taikka tiettyjä "harrastelijakalaslajia", jotka 
sosiaalikuluista ja verotaakasta vapaina osoittautuvat am m alli laisten vakaviksi kilpailijoiksi. 
Ammattilaisten huolestuneisuus kalastustoiminnan vähentymisestä kaikkein tärkeimmillä kalastuksesta 
riippuvaisilla alueilla näkyy haluna säilyttää hankittu tietoja kokemus (pienen laivaston syndrooma, nuorten 
kalastajien kouluttaminen ammatin jatkumisen varmistamiseksi) ja haluttomuutena pyrkiä toiminnan 
monipuolistamiseen (eihän kalastajasta saada ravintoloitsijaa). Näiden tunteellisten seikkojen lisäksi kalastaja 
kokee todellista kollektiivista vastuuta, jota hänen on kuitenkin oman käyttäytymisensä tasolla vaikea kantaa, 
paitsi taloudellisien tekijöiden kannustamana (kalastustoiminnan lisääminen varojen vähentymisen ja/tai 
hinnan alenemisen korvaukseksi). Liikakalastukscn käsite jää kuitenkin lähes aina toisia koskevaksi asiaksi. 
Sataman houkuttelevuuden lisääminen ulkomaalaisille aluksille, toiminnan ryhmittämistä, tuotteiden aluksesta 
purkamisen yhdistämistä ja toiminnan siirtämistä kalastuspaikkojen läheisyyteen koskevia aloitteita ei tehdä 
spontaanisti ja ne koetaan loisinaan provokatiivisina. Kalastustoimintaa koskeva monipuolistamisen, kuten 
siihen liittyvä matkailu, vaikutuksia pidetään tiettyjä alueita lukuun ottamatta vähäisinä. Muiden alojen 
rakenneuudistusta seurataan tarkkaan, mutta ammattilaiset ovat sitä mieltä, että sillä on vain vähäinen 
vaikutus, ottaen huomioon ne harvat vaihtoehdot, jotka kalastuksesta riippuvaiset alueet voivat tarjota 
menetettyjen työpaikkojen tilal|c. Ehdotetuilla ratkaisuilla pyritään ammatin ja olemassa olevien satama-
alueiden säilyttämiseen esittämällä uusia kokeellisten kampanjoiden tuilla rahoitettuja kalastuksen lajeja. 
Ammattilaiset pitävät epäilyttävänä ajatusta, jonka mukaan kantojen elvyttäminen johtaa loppuvaiheen 
toiminnan osalta keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä uusien työpaikkojen syntymiseen. Ammattikunnan 
edustajia ci tällä hetkellä näytä rakenneuudistuksen sosiaalisten vaikutusten lisäksi kiinnostavan onnistuneen 
rakennemuutoksen myönteiset vaikutukset alan yritysten ja eurooppalaisten tuotteiden kilpailukyvyn kannalta. 
Ammattilaiset osoittivat kalastuksesta riippuvaisien alueiden kalastustoiminnan kehitystä koskevien 
neuvottelujen aikana huolcnaihcidcnsa arkipäiväisen luonteen. Ala kokonaisuudessaan ilmaisi tilanteensa 
olevan vaikea ja epävakainen ja toivoivat, että siihen asti kunnes kalakannat tai markkinat elpyvät, heidän 
vaikeutensa oiettaisiin paremmin huomioon joko sääntelyä muuttamalla ja uusiin tuotannon investointeihin 
tarkoitetulla taloudellisella tuella tai uusia voimavaroja etsimällä. 
20 
2. Monivuotiset ohjausohjelmat ja niiden täytäntöönpano 
2.1 Nykyisen järjestelmän arviointi 
2.1.1 Yhteisen kalastuspolitiikan sääntely: valvonta ja seuraamukset 
Yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan sääntelyn lisääntymiseen liittyvät seikat sekä sen valvonta ja 
noudattamatta jättämisestä johtuvat seuraamukset olivat lähes kaikkien neuvotteluissa käytyjen keskustelujen 
aiheena. Vaikka crääl ammattialan edustajat pitivät monivuotisia ohjausohjelmia turhina sen perusteella, ettei 
niillä olisi alaan mitään vaikutusta, suurin osa kuitenkin tunnustaa, että yhteisön tasolla on oltava keinoja 
kalastuslaivaston seurantaa ja kapasiteetin ohjausta varten. Monien mielestä näillä on kuitenkin rajoitettu 
laivastoa riittävästi ja että pidemmälle voidaan tuskin edetä. 
Ammattilaiset puoltavat näin ollen nykyisen sääntelyn tiukkaa soveltamista ja pitävät kyseistä sääntelyä 
riittävänä. He vaativat yhteisen kalastuspolitiikan edellyttämän valvonnan tehostamista ja painottavat sitä, että 
monivuotiset ohjausohjelmat laadittaisiin mahdollisimman avoimesti ja että niitä sovellettaisiin kohtuullisella 
tavalla. Monivuotisia ohjausohjelmia noudattamatta jättäneiden maiden osalta he ehdottavat kiintiöiden 
pienentämistä sekä investointitukien lakkauttamista. 
2.1.2 Monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteet 
Alusten hävittämistä pidetään varmimpana keinona yhteisön laivaston liikakapasiteetin poistamiseksi, 
edellyttäen, ettei niitä korvata uusilla (toiminnan aloittamisen/lopettamisen hallinta lisenssijärjestelyin) ja ettei 
laivasto vanhene. Vientiin sekä yhteisten yritysten perustamiseen tarkoitetut luet katsotaan loisinaan 
kalastusalan kilpailua koventaviksi tekijöiksi. 
2.1.3 Monivuotisten ohjausohjelmien tavoitteiden mittaamiseen käytettävät parametrit 
Tehoa ja joskus vetoisuutta koskevien parametrien rajaamista on arvosteltu sen perusteella, että niillä estetään 
laivaston uudenaikaistamista merenkulun turvallisuuteen, hygieniavaatimusten noudattamiseen sekä aluksella 
tapahfuvan tuotannon hyödyntämiseen liittyvistä syistä. Yhdistynyt kuningaskunta pitää tehon ja vetoisuuden 
yhdistäviä parametrejä parempina. 
Monet ammattilaiset ovat arvostelleet sitä, että monivuotisissa ohjausohjelmissa on asetettu 
pyyntiponnistuksina ilmaistuja tavoitteita kalastustoiminnan vähentämiseksi kehyksessä, jonka tulisi kuitenkin 
olla rakenteellinen. Toiminnan rajaamistoimenpileilä ci pidetä vaikutukseltaan pysyvinä ja niiden valvonta 
on vaikea toteuttaa. 
Eräät ammattilaiset sitävastoin suosivat tätä uutta lähestymistapaa, joka on ainoa tapa käsitellä 
monikäytlöaluksia. Tietyt tuottajajärjestöjen edustajat ehdottivat, että markkinoiden ohjaamista voidaan 
tehostaa parantamalla alusten toiminnan hallintaa ja että tällainen hallinta voitaisiin ottaa huomioon 
monivuotisessa ohjausohjelmassa. 
21 
2.2. Uusien ratkaisujen etsiminen 
2.2.1 Pyydysten valikoivuus 
Suurin osa ammattilaisista suosii valikoivampien pyydysten käyttöä ja vaatii taloudellista tukea niiden 
saattamiseksi laajaan käyttöön. Heidän mielestään näiden vaikutus pyyntiponnistuksiin olisi ilmaistava 
määrällisesti monivuotisissa ohjausohjelmissa. 
2.2.2 Biologinen palautumisaika 
Ammattilaiset puoltavat biologisia palautumisaikoja ja vaalivat, että niiden vaikutus ilmaistaan määrällisesti 
monivuotisissa ohjelmissa tai että niiden täytäntöönpano korvataan taloudellisesti kalastuksen ohjauksen 
rahoitusvälineestä. 
2.3 Neljännen monivuotisen ohjausohjelman erityiset kohdat 
2.3.1 Teknisen kehityksen huomioon ottaminen 
Harvat ammattilaiset tunnustavat sen vaikutuksen. Ainoastaan Tanskayhtyy komission arvioon, jonka mukaan 
sen vaikutus olisi kaksi prosenttia; muut arvioivat sen vähäisemmäksi ja usein mitättömäksi. 
2.3.2 Viitekehys 
Tästä esitettiin vain vähän mielipiteitä. Näyttää olevan hyväksyttyä, että neljännen monivuotisen 
ohjausohjelman tavoitteet asetetaan aiem-pien tavoitteiden perusteella. 
2.3.3 Osittaminen 
Ammattilaiset osoittivat, että he tuntevat parametrit ja ymmärtävät osittamiseen perustuvaan lähestymistapaan 
liittyvät rajoitteet. Tämä osoittaa, että nykyiseen järjestelmään ollaan suhteellisen tyytyväisiä, vaikka eräät 
toivoisivatkin kohdennetumpaa lähestymistapaa ja erityisesti niiden vapauttamista rangaistuksista, jotka on 
sijoitettu ohjelman tavoitteet täyttäviin osiin. 
2.3.4 Seisovat pyydykset 
Ammattikunta esitti seisovien pyydysten huomioon ottamisesta runsaasti huomautuksia ja antoi eriäviä 
mielipiteitä tämän toteuttamisen soveliaisuudesta. 
2.4. Liitännäistoimenpiteet 
2.4.1 Palkkio toiminnan lopettamisesta sekä väliaikaisesta keskeyttämisestä 
Palkkion tason alentamisia alusten vanhentumisen vuoksi arvosteltiin huolimatta asetukseen 3699/92 hiljattain 
tehdyistä muutoksista. Väliaikaisesta keskeyttämisestä myönnettävää palkkiota pidetään välttämättömänä ja 
liian vaikeasti saatavana. 
2.4.2 Luovuttamispalkkio ja varhaiseläke 
Näistä uusista toimenpiteistä esitettiin vähän huomautuksia. Ne on otettu hyvin vastaan, vaikka niitä 
pidetäänkin usein vasta ensimmäisenä askeleena oikeaan suuntaan. 
22 
Liite VI 
Kuvaus neljännen monivuotisen ohjausohjelman 
hyväksymiseen liittyvästä päätöksentekomenettelystä 
r 
Joulukuu 1995 -
maaliskuu 1996 \ Alustavat kertomukset 
V ^. Jäsenvaltioiden kertomukset 
• Sosioekonominen kertomus 
^ Riippumattomien 
asiantuntijoiden kertomus 
Komission tiedonanto neuvostolle 
10.6.1996 Neuvoston päätös alan 
rakenneuundistuksen suuntaviivojen 
vahvistamisesta 
Heinäkuu -
syyskuu 1996 Kahdenkeskiset kokoukset komission ja jäsenvaltioiden välillä 
neuvoston vahvistamien suuntaviivojen siirtämiseksi kansalliselle 
tasolle 
Marraskuu -
joulukuu 1996 A. _> 
t •*— _._U..._ 
( 4 A 
Komission 13 päätöstä, joilla hyväksytään 
neljäs monivuotinen ohjausohjelma 
V 
n 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 203 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 
Luettelonumero : CB-CO-96-214-H-C 
ISBN 92-78-03884-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
JS