P6_TA(2005)0153

Rahoitusmarkkinat

Euroopan parlamentin päätöslauselma rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen nykytilasta Euroopan unionissa (2005/2026(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission hyväksymän rahoituspalveluiden puitteiden toteuttamista koskevan toimintasuunnitelman (KOM(1999)0232) täytäntöönpanon, erityisesti arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä 4. marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY [1], sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28. tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY [2], rahoitusvälineiden markkinoista 21. huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY [3] sekä säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15. joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY [4],

- ottaa huomioon siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavista yrityksistä (yhteissijoitusyritykset) annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY [5] muuttamisesta 21. tammikuuta 2002 annetut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivit 2001/107/EY [6] ja 2001/108/EY [7],

- ottaa huomioon Lamfalussyn prosessia valvovan toimielinten välisen seurantaryhmän kolmannen raportin,

- ottaa huomioon komission toukokuussa 2004 julkaisemat neljän riippumattoman asiantuntijaryhmän neljä raporttia pankki- ja vakuutusalan sekä arvopaperikaupan ja omaisuudenhoidon taloudellisen yhdentymisen tilasta sekä rahoitusmarkkinoiden toimijoiden kommentit näihin raportteihin,

- ottaa huomioon 21. marraskuuta 2002 antamansa päätöslauselman toiminnan vakauden valvontaa koskevista säännöistä Euroopan unionissa [8],

- ottaa huomioon 15. tammikuuta 2004 antamansa päätöslauselman korkeariskisten sijoitusrahastojen ja johdannaisten tulevaisuudesta [9],

- ottaa huomioon 10. helmikuuta 2004 antamansa päätöslauselman luottoluokituslaitosten asemasta ja menetelmistä [10],

- ottaa huomioon Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean niin sanotun Himalaja-raportin EU:n arvopaperimarkkinoiden valvontavälineistä,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0087/2005),

A. ottaa huomioon, että komissio hyväksyi 11. toukokuuta 1999 rahoituspalveluiden toimintasuunnitelman, jolla pyritään lisäämään investointeja, kasvua ja kilpailukykyä, parantamaan turvallisuutta ja vakautta sekä tarjoamaan avoimuutta ja suojaa kaikille asianosaisille osapuolille,

B. ottaa huomioon, että erityisesti vähittäisrahoitusmarkkinoiden tuotteiden rajatylittävä kauppa on vielä pirstoutunutta ja sitä haittaavat oikeudelliset ja verotukselliset esteet ja kulttuurierot sekä suuresti toisistaan poikkeavat kansalliset lait erityisesti kuluttajansuojan alalla,

C. katsoo, että unionin tulevien lainsäädäntätoimien ja muiden toimien soveltamisala olisi yksilöitävä selvästi ja siitä olisi keskusteltava ja tällaisten toimien vaikutus toimijoihin, voimassa oleviin asetuksiin ja erityisesti sisämarkkinoiden toteuttamiseen olisi arvioitava kokonaisuudessaan kaikkia asianosaisia kuullen; katsoo, että olisi noudatettava paremman sääntelyn periaatetta ja suoritettava kustannus-hyötyanalyysejä,

D. ottaa huomioon, että sääntely- ja valvontaympäristön pitäisi tarjota kehys, joka osaltaan vaikuttaa rahoituspalveluiden yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja jossa yritykset voivat toimia tehokkaasti ja tuloksekkaasti; tällaista kehystä olisi sovellettava ja tuettava yhtenäisesti riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa liiketoimintaa harjoitetaan,

E. ottaa huomioon, että Lamfalussyn prosessilla on tarkoitus varmistaa lainsäädännön korkea taso ja joustavuus, toimeenpanon ja valvonnan yhdenmukaisuus sekä institutionaalinen läpinäkyvyys ja korkeatasoiset kuulemista koskevat standardit; katsoo että näiden tavoitteiden saavuttamista, koko prosessin poliittista ja demokraattista vastuuta sekä muiden kuin lainsäädännöllisten toimijoiden osallistumista olisi arvioitava tarkasti,

A. Yleiset näkymät

1. toteaa, että rahoituspalveluiden toimintasuunnitelmaa pidetään lainsäädäntömenettelyiden kannalta onnistuneena, mistä on osoituksena se, että siihen liittyvistä 42 toimenpiteestä on jo hyväksytty 39; toteaa kuitenkin, että on vielä liian aikaista tehdä lopullisia päätelmiä, sillä monia täytäntöönpanotoimenpiteitä ei vielä ole hyväksytty, täytäntöönpanon määräajat eivät ole vielä umpeutuneet eikä toimenpiteitä ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä; ehdottaa, että komissio suorittaa nykyisen rahoituspalveluiden toimintasuunnitelman tehokkuuden täydellisen ja julkisen arvioinnin, kun täytäntöönpano on saatettu päätökseen;

2. korostaa, että tehokas kansallinen täytäntöönpano ja täytäntöönpanon valvonta sekä kansallisten valvontakäytäntöjen lähentyminen entisestään ovat ratkaiseva edellytys rahoituspalveluiden toimintasuunnitelman onnistumiselle; kehottaa unionin toimielimiä varmistamaan, että Lamfalussyn prosessi toimii tehokkaasti kaikilla tasoilla, ja huolehtimaan erityisesti siitä, että tason 3 komiteat hoitavat tehtävänsä ja että tason 4 täytäntöönpanomenettelyjen avulla varmistetaan EU:n sääntöjen täsmällinen ja oikea-aikainen täytäntöönpano;

3. suosittelee kiinnittämään poliittisella tasolla enemmän huomiota olemassa olevien säädösten täytäntöönpanoon ja soveltamiseen; aikoo käydä järjestelmällistä vuoropuhelua asiasta vastaavan valiokuntansa ja kaikkien asianosaisten toimijoiden välillä, jotta varmistetaan täytäntöönpanon demokraattinen valvonta;

4. muistuttaa, että tason 2 täytäntöönpanotoimenpiteiden takaisinotto-oikeuden tunnustaminen ja sen kirjaaminen EY:n perustamissopimukseen ovat olleet ennakkoehtona sille, että se tukee Lamfalussyn prosessia ja sen laajentamista pankki- ja vakuutusalalle, eläkerahastoihin ja yhteissijoitusyrityksiin sekä eri direktiiveissä olevaa raukeamislauseketta;

5. katsoo, että olisi noudatettava paremman sääntelyn periaatteita, jotka komissio esitteli paremman sääntelyn toimintasuunnitelmassaan vuonna 2002 (KOM(2002)0278); erityisesti kaikkien tulevien toimien, jotka pitäisi suunnata erityisesti markkinahäiriöiden korjaamiseen, pitäisi sisältää tällaisten häiriöiden poistamiseksi käytettyjen muiden kuin lainsäädännöllisten vaihtoehtojen kustannus-hyötyanalyysi;

6. pitää kaikkien asianosaisten kuulemista hyvin tärkeänä asianmukaisen lainsäädännön kehittämisen kannalta ja kehottaa komissiota laajentamaan kuulemista siten, että se kattaa myös muodollisen vuoropuhelun sekä rahoituspalvelujen tarjoajien että kuluttajien yhdistysten kanssa, piensijoittajien yhdistykset, työmarkkinaosapuolet ja pk-yritykset mukaan lukien;

7. pahoittelee sitä, että kuluttajat ja käyttäjät eivät ole antaneet panostaan rahoituspalveluja koskevaan lainsäädäntöön; pyytää komissiota ja jäsenvaltioita edistämään ja tukemaan kuluttajien tietoisuutta lisääviä ohjelmia ja heidän valistamiseensa tähtääviä aloitteita sekä erityisten kuluttaja-aloitteiden käyttöönottoa rahoitusalalla; muistuttaa Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean johtaman kuulemismenettelyn ja kuluttajajärjestöjen edustajien mukaanottamisen merkityksestä ja kehottaa kyseisiä sidosryhmiä osallistumaan aktiivisesti ja antamaan arvokkaan panoksensa päätöksentekoprosessiin;

8. katsoo, että taloudelliseen integraatioon tähtäävän politiikan ja lainsäädännön olisi perustuttava keskeisiin periaatteisiin ja tavoitteisiin, jotka ovat samantyyppisiä kuin Lamfalussyn raportin ja arvopaperialan asiantuntijaryhmän raportissa suositellut periaatteet ja tavoitteet, eli mm. siihen, että lainsäädännön pitäisi ylläpitää luottamusta EU:n markkinoihin, säilyttää korkeatasoinen toiminnan vakauden valvonta, myötävaikuttaa järjestelmän vakauteen, turvata riittävän tasoinen kuluttajansuoja, joka on suhteessa toimintaan sisältyviin eriasteisiin riskeihin, noudattaa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, edistää kilpailua, varmistaa sääntelyn tehokkuus ja estämisen sijasta kannustaa innovaatiota, ottaa huomioon markkinoiden Euroopan ja laajemmankin kansainvälinen ulottuvuus, perustua todistettuihin tosiasioihin ja olla säännöllisten vaikutusarvioiden kohteena, kannustaa muihin kuin lainsäädännöllisiin ratkaisuihin, perustua perinpohjaiseen kuulemiseen ja kuulemisissa saatujen vastausten perusteltuihin arvioihin sekä säilyttää Euroopan markkinoiden kansainvälinen kilpailukyky; lisäksi niihin pitäisi liittää tehokas toimeenpano ja voimaan saattaminen jäsenvaltioissa ja EU:n tasolla;

9. uskoo, että tarvitaan maailmanlaajuista näkökulmaa tarkasteltaessa rahoituspalveluja koskevan EU:n lainsäädännön vaikutusta EU:ssa toimivien rahoitusyhtiöiden ja -keskusten kilpailukykyyn, ottaen huomioon, että rahoitusmarkkinat ovat maailmanlaajuiset ja vaativat siksi kansainvälisiä eikä ainoastaan Euroopan unionia koskevia ratkaisuja;

B. Valvonta- ja sääntelyjärjestelmä

10. toteaa, että jäsenvaltioiden viranomaisten valvontakäytäntöjen lähentyminen on keskeistä rajatylittävien liiketoimien tehokkuuden kannalta; pitää valvontaviranomaisten yhteistyötä ja keskinäistä luottamusta ratkaisevan tärkeänä ja kehottaa valvontaviranomaisia lujittamaan yhteistyötään;

11. muistuttaa, että on tärkeää koordinoida jäsenvaltioiden toimintaa niiden saattaessa säännöksiä osaksi omaa lainsäädäntöään, jotta tässä vaiheessa ei menetettäisi harmonisoinnin hyötyjä; tukee komission aloitetta järjestää jäsenvaltioille asiaa koskevia epävirallisia työkokouksia ja ehdottaa, että asiasta vastaavan valiokunnan edustaja otetaan mukaan niihin; pyytää, että näiden kokousten tuloksista annetaan selonteko Euroopan parlamentille, joka näin pystyisi käyttämään paremmin Lamfalussyn menettelyssä määriteltyjä valtaoikeuksiaan;

12. pitää Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean kuulemista varten esittämän niin sanotun Himalaja-raportin eräitä osia myönteisenä ja hyvänä lähtökohtana jatkoneuvotteluille ja yhtyy useisiin sen keskeisiin suosituksiin valvontavaltuuksien, -vastuun ja käytäntöjen lähentämisestä parlamentaarisessa valvonnassa; suosittelee, että Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitealle, Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitealle ja Euroopan vakuutus- ja työeläkevalvontaviranomaisten komitealle annetaan tehtäväksi esikuva-analyysien laatiminen ja seuranta, että ne toimivat tiiviisti yhteistyössä ja ennen kaikkea että jäsenvaltiot toteuttavat aiheellisia toimia työmenetelmien mukauttamiseksi ja kansallisten valvontajärjestelmien resurssien kasvattamiseksi tarvittaessa;

13. on tietoinen siitä, että valvontavaltuuksien ja seuraamusjärjestelmien lähentäminen on kansallisten perinteiden ja oikeusjärjestelmien erojen takia mutkikkaampaa kuin valvonnan lähentäminen; pyytää kuitenkin komissiota yhdessä rahoituspalvelukomitean (CESR) sekä Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean, Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitean (CEBS) ja Euroopan vakuutus- ja työeläkevalvontaviranomaisten komitean (CEIOPS) kanssa selvästi määrittelemään, milloin tämä eroavaisuus saattaa johtaa ongelmiin ja vaarantaa rahoituspalveluiden toimintasuunnitelman täytäntöönpanon;

14. demokraattisen vastuunalaisuuden varmistamiseksi ja jotta Euroopan parlamentti pystyisi käyttämään täysin Lamfalussyn menettelyyn kuuluvia valtaoikeuksiaan, pyytää, että valvontakomiteoita, ei pelkästään arvopaperimarkkinoilla, vaan myös pankki- ja vakuutusalalla, kuullaan kahdesti vuodessa Euroopan parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa, jotta saadaan selonteko niiden toiminnasta; pyytää myös, että samalle valiokunnalle toimitetaan näiden valvontakomiteoiden komissiolle ja neuvostolle lähettämät kirjeet ja muut asiakirjat;

15. kannattaa vaiheittaista ja vapaaehtoista alhaalta ylöspäin -lähestymistapaa, joka johtaa käytäntöjen standardointiin ja niiden lähentymisen varmistamiseen, sekä mahdollisesti eurooppalaisten sääntöjen laatimiseen, jotka tarjoaisivat enemmän avoimuutta ja turvallisuutta markkinatoimijoille kaikkialla Euroopan unionissa;

16. toteaa, että Euroopan rahoitusmarkkinat ovat hyvin dynaamiset ja erityisesti eurooppalaisten pörssien keskittyminen ja tärkeimpien eurooppalaisten pankkien ja finanssiryhmittymien jatkuva sulautuminen edellyttää unionilta toimia, joilla varmistetaan riittävä, tehokas ja koordinoitu valvonta; varoittaa ongelmista, joita tällaisen koordinoidun valvonnan puute voi aiheuttaa rahoitusmarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle; toteaa jälleen, että haasteena on tässä yhteydessä yhdentynyt eurooppalainen valvontajärjestelmä, jossa otetaan huomioon jokaisen jäsenvaltion tarve olla vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen mukaisesti myös käytännössä vastuussa yritystensä ja kansalaistensa etujen vaalinnasta riippumatta siitä, missä niiden kotipaikka on;

17. kehottaa Euroopan toimielimiä kannustamaan lähentymiseen arvioimalla jatkuvasti, onko valvontaviranomaisten yhteistyö riittävää vai olisiko aikaa myöten harkittava jonkinlaisen yhdennetyn valvonnan kehittämistä Euroopan tasolla, mukaan lukien mahdollisuus suurille rajatylittäville toimijoille tarkoitetun kaksitasoisen valvontajärjestelmän luomisesta Euroopan tasolla, vääristämättä rajatylittävien ja paikallisten toimijoiden yhdenvertaisia mahdollisuuksia;

18. pitää pääomavaatimuksia koskevassa direktiiviehdotuksessa hahmoteltua johtavan valvojan tai konsolidoidun valvojan, joka voisi käyttää toimivaltaansa rajojen yli, käsitettä tärkeänä ja myönteisenä (KOM(2004)0486); kannattaa asianmukaisten suuntaviivojen tai, aikanaan, tarvittaessa, sääntöjen laatimista valvojien välistä päätöksentekovallan delegointia, kiistojen ratkaisemista ja lopullisen päätöksen tekemistä varten; ottaa huomioon, että CESR:n, CEBS:n tai CEIOPS:n sovittelu niiden vastuulle kulloinkin kuuluvissa kysymyksissä saattaa merkitä edistysaskelta; pyytää komissiota harkitsemaan olisiko mahdollista laatia asianmukaisia ehdotuksia, joiden avulla Euroopan yhteisön komiteat voisivat hoitaa kyseisiä tehtäviä;

19. katsoo, että kansallisten valvontaviranomaisten pitää saada järjestää oma toimintansa yhteisön direktiivien ja asetusten sekä kansallisten lakien niille antaman vastuuvapauden mukaisesti, ja pitää erittäin tärkeänä, että valvontajärjestelmän poliittinen vastuuvelvollisuus toteutuu sekä Euroopan että jäsenvaltioiden tasolla; ottaa huomioon, että parlamentaarisessa seurannassa ja demokraattisessa valvonnassa ilmenee puutteita erityisesti tasolla 3 tehdyssä työssä, koska toimivaltaa on siirretty Euroopan tasolle tai valvojien eurooppalaisen koordinointijärjestelmän puitteissa tekemien aloitteiden johdosta, joilla voi olla huomattava vaikutus yhtenäismarkkinoihin; kehottaa kaikkia tason 3 komiteoita huolehtimaan tarkasti siitä, että ne saavat järkevän oikeusperustan toiminnalleen ja välttävät puuttumasta poliittisiin kysymyksiin ja estävät vaikutukset tulevaan yhteisön lainsäädäntöön; aikoo järjestää asiasta vastaavassa valiokunnassa säännöllisesti ja virallisesti asiantuntijakuulemisia sekä keskusteluja komission, Euroopan keskuspankin, CESR:n, CEBS:n ja CEIOPS:n kanssa;

20. on lisäksi huolissaan poliittisen ja demokraattisen vastuuvelvollisuuden varmistamisesta tapauksissa, joissa muut sääntelyelimet, kuten kansainvälinen tilinpäätösstandardilautakunta (IASB), International Auditing and Assurance Standards Board (IAASB) tai rahanpesunvastainen toimintaryhmä (FATF) käsittelevät teknisiä toimenpiteitä, joiden vaikutukset eivät ehkä rajoitu pelkästään tekniselle alalle vaan sivuavat merkittäviä poliittisia periaatteita, joista olisi päätettävä poliittisella tasolla; ehdottaa jatkuvaa toimielinten välistä vuoropuhelua asianomaisten elinten kanssa työryhmässä, jotta voidaan vahvistaa menettelyjä Euroopan tason päätöksentekoa varten tapauksissa, joissa EU joutuu ottamaan huomioon ulkoisia toimia; arvioi, että valittiinpa mikä menettely tahansa, siihen pitää ottaa mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto, joilla pitää olla mahdollisuus hylätä Euroopan etujen vastaiset standardit;

21. korostaa, että on kehitettävä suhteita Yhdysvaltojen ja muiden merkittävien maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vastaaviin instansseihin ja pidettävä niitä tiiviisti yllä; kehottaa komissiota, CESR:a, CEBS:a ja CEIOPS:a koordinoimaan huolellisesti yhteyksiään poliittisiin viranhaltijoihin ja valvontaviranomaisiin ja tiedottamaan asiasta vastaavalle valiokunnalle näistä yhteyksistä ja pitämään sen ajan tasalla ja käymään vuoropuhelua näistä yhteyksistä kaikkien asianosaisten kanssa EU:ssa; aikoo tehostaa asiasta vastaavan valiokuntansa yhteyksiä sekä Yhdysvaltojen kongressin että muiden kansanedustuslaitosten vastaaviin elimiin;

C. Rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman seuranta

22. toteaa, että, lukuun ottamatta käsittelyltään vielä keskeneräisiä lainsäädäntöaloitteita, jotka koskevat mm. luottolaitosten ja sijoitusyritysten pääomavaatimuksia, jälleenvakuutuksia, vakavaraisuutta (toinen ehdotus) lakisääteistä tilintarkastusta, rahanpesua, maksujen, clearing-toiminnan ja suoritusten oikeudellista järjestelmää, hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää ja yhtiölainsäädäntöä koskevia toimia, sekä valmisteltavana olevien 2-tason toimien huomattava määrä, komission pitäisi esittää ainoastaan kohdennettuja ja tarkkaan harkittuja ja arvioituja ehdotuksia, joihin liitetään vaikutusanalyysi sekä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen käytettyjen lainsäädännöllisten tai muiden keinojen valintaa koskeva perustelu;

23. ottaa huomioon, että direktiiveissä ilmenee päällekkäisyyksiä, mikä saattaa johtaa ristiriitaisiin tai päällekkäisiin vaatimuksiin; kannattaa, että (tulevaan) lainsäädäntöön sovelletaan toiminnallista riskipohjaista lähestymistapaa, jolla varmistetaan että eri liikkeeseenlaskijoiden samantapaisilla tuotteilla on yhtäläiset lähtökohdat; pyytää komissiota käyttämään yhteisön direktiivien uudelleenarviointilausekkeita arvioidakseen nykyistä välineistöä — ja tarvittaessa laatimaan sen uudelleen — tästä näkökulmasta, etenkin jos ilmenee kilpailun vääristymisen ja/tai oikeudellisen tyhjiön tai peräti noudattamisen laiminlyönnin riski; kehottaa komissiota rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaa arvioidessaan tai tulevia ehdotuksia esittäessään varmistamaan, että alan horisontaaliset direktiivit ovat johdonmukaisia kuluttajansuojaa koskevien direktiivien kanssa; pyytää lisäksi komissiota pitämään Euroopan rahoitusmarkkinoiden sujuvaa toimintaa haittaavan sääntelyn muuttamista tai kumoamista ensisijaisena asiana;

24. ehdottaa lainsäädäntömenettelyä, jolla varmistetaan erityyppisten palveluntarjoajien ja liiketoimintamallien, rakenteiden, jakelukanavien ja monimuotoisten tuotteiden välinen reilu kilpailu;

25. kehottaa komissiota harkitsemaan varainhoidosta Euroopassa ja eri varainhoitotyyppien rajojen hämärtymisestä tekemänsä arvion yhteydessä, pitääkö varainhoidon sääntelyyn soveltaa kokonaisvaltaista ja monialaista lähestymistapaa luomatta uutta, erillistä pilaria vaan käsittelemällä rahoitusvälineiden markkinoita, arvopaperien yhteissijoitusyrityksiä, työeläkelaitosten toimintaa ja henkivakuutuksia koskevien direktiivien asianmukaisia näkökohtia ja yhdenmukaistamalla ne, jotta saavutettaisiin asianmukaisesti toimivat ja todella integroituneet, turvalliset ja maailmanlaajuisesti kilpailukykyiset varainhoidon yhteismarkkinat;

26. pyytää komissiota arvioimaan useita kansallisia riskipääomajärjestelmiä, etenkin niitä, jotka koskevat innovoivan toiminnan käynnistämistä ja mikroluottoja; kannattaa pääomavaatimuksia koskevassa direktiiviehdotuksessa ollutta esitystä kyseisten järjestelyjen suotuisammasta kohtelusta; edellyttää asianmukaisten edistämis- ja valvontatoimien sekä syrjinnän vastaisten toimien kehittämistä ammattimaisten sijoittajien harjoittamaa rajatylittävää pääomanhankintaa ja riskipääomarahastojen investointeja varten;

27. ottaa huomioon, että yksityiset pääomasijoitusrahastot ovat yleistymässä vauhdilla, ja pyytää komissiota seuraamaan kehitystä, kannustamaan sen osallistumista innovaatioon ja talouden kasvuun ja samalla arvioimaan kokemattomille sijoittajille koituvia riskejä ja parantamaan avoimuutta koskevia vaatimuksia;

28. pyytää arvioimaan sellaisia yhtiörakenteita, joihin on osoitettu sisältyvän suuria rahoitus- ja systeemiriskejä, ja kiinnittämään erityistä huomiota ulkomaisiin rakenteisiin (mukaan lukien sellaiset, jotka käyttävät erillisyhtiöitä sopimattomissa rooleissa tai olosuhteissa);

29. korostaa kilpailupolitiikan merkitystä Euroopan unionin rahoitusmarkkinoiden toimintakykyä arvioitaessa ja kohennettaessa; kehottaa asianomaisia komission jäseniä ja pääosastoja tekemään tiivistä yhteistyötä ja toteuttamaan aktiivisempaa politiikkaa eurooppalaisten pörssien mahdollisten keskittymisten yhteydessä;

30. kehottaa komissiota poistamaan kaikki muun muassa Giovannini-raporteissa mainitut merkittävät jäljellä olevat esteet, jotka haittaavat rahoituspalvelujen tarjoamista rajojen yli EU:n alueella ja, ottaen huomioon jäsenvaltioiden määräävän aseman tällä alalla, arvioimaan tapoja vähentää tai eliminoida syrjiviä ja kilpailun vastaisia verotuksellisia esteitä;

31. kannustaa jäsenvaltioita jouduttamaan ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnasta ja valvonnasta annetun direktiivin [11] täytäntöönpanoa ja luomaan yhdennetyt sisämarkkinat lisäeläkerahastosijoituksille, niin että säästäjille tarjotaan enemmän tilaisuuksia ja vaihtoehtoja ja mahdollisuus saada optimaalinen tuotto sijoituksilleen, pitäen samalla mielessä tällaisten järjestelmien suuri merkitys Euroopan markkinoiden yhdentymiselle ja niiden tehokkuuden ja maksukykyisyyden takaamiselle sekä niiden kasvava merkitys sosiaaliturvajärjestelmien kestävyydelle, ottaen huomioon, että unionin väestö ikääntyy;

32. pyytää komissiota vastaamaan Euroopan parlamentin edellisellä toimikaudella hyväksymiin valiokunta-aloitteisiin mietintöihin; seuraa kiinnostuneena arvopaperimarkkinoiden valvontaviranomaisten kansainvälisen yhteistyöjärjestön ja CESR:n pyrkimyksiä parantaa luottokelpoisuutta arvioivien yhtiöiden avoimuutta ja hallintaa ja ehdottaa, että komissio, vakavaraisuusvaatimuksia koskevan direktiiviehdotuksen 81 artiklan mukaisen EU:n hyväksyntäjärjestelmän perustamiseksi luottokelpoisuutta arvioiville ulkoisille laitoksille, arvioi niiden tilanteen kilpailun ja mahdollisten eturistiriitojen osalta; pyytää komissiota ilmoittamaan saamansa tiedot Euroopan parlamentille;

33. ottaa huomioon, että vipurahastojen ja muiden yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin soveltamisalaan kuulumattomien yhteisten säästöjärjestelmien avulla hallinnoitujen varojen määrä on noussut; ottaa huomioon Yhdysvaltain arvopaperimarkkinaviranomaisen aloitteet vipurahastojen varainhoitajien ja/tai neuvonantajien rekisteröimiseksi ja kehottaa komissiota harkitsemaan onko EU:ssa ryhdyttävä toimiin;

34. katsoo, että kirjanpito- ja tilintarkastusstandardien uudistaminen ja virtaviivaistamien on erittäin tärkeää; korostaa, että eettistä ja vastuullista toimintaa on tilintarkastajien ohella odotettava myös sijoituspankeilta, lakitoimistoilta ja muilta yhtiöitä varainhoito- ja tilinpitoasioissa opastavilta toimijoilta; odottaa, että hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan toimintasuunnitelman kehittämistä jatketaan (KOM(2003)0284); pitää myönteisenä kansallisten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevien sääntöjen lähentämistä "noudata tai selitä" -periaatteeseen nojautuen; panee tyytyväisenä merkille yritysten hallinnointija ohjausjärjestelmää käsittelevän eurooppalaisen foorumin perustamisen;

35. pyytää komissiota teettämään kattavan tutkimuksen, jossa käsitellään eri jäsenvaltioiden yksityisasiakkaiden rahoituspalveluja ja erityisesti pankkipalveluja ja jossa yksilöidään kilpailun ja yhdentymisen jatkamisen tiellä olevat tärkeimmät esteet, mukaan lukien kulttuuriset ja yhteiskunnalliset erot; myöntää, että rajat ylittävän toiminnan alhainen taso ei merkitse kilpailun puuttumista kansallisilla rahoituspalvelujen vähittäiskaupan markkinoilla; tunnustaa myös sijoittautumisvapauden merkityksen, sillä sen avulla markkinoiden toimijat voivat olla erittäin aktiivisia monilla rahoituspalvelujen vähittäiskaupan kansallisilla markkinoilla, vaikka rajat ylittävä kaupankäynti onkin vähäistä;

36. katsoo, että jäsenvaltioilla on monia eri perinteitä kuluttajien suojaamiseksi; ottaa huomioon, että osa rahoituspalvelujen tarjoajista pyrkii mahdollisimman vähäiseen yhdenmukaistamiseen, kun taas eräät alan toimijat, erityisesti pankit, ajavat kohdennettua harmonisointia todella yhdenmukaisten kilpailuedellytysten saavuttamiseksi; kehottaakin komissiota järjestämään keskustelun EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden rakenteesta ottaen huomioon kuluttajien ja alan toimijoiden edut ja koko Euroopan kilpailukyky;

37. huomauttaa, että Internetin ja verkkopankkitoiminnan kehitys voi lisätä rajat ylittävien rahoitustuotteiden kysyntää; pyytää komissiota arvioimaan rahoituspalveluiden etämarkkinointidirektiivin täytäntöönpanoa ja tehokkuutta [12];

38. ottaa huomioon, että rajojen yli tarjottavien rahoituspalvelujen nykyisestä vähäisestä kysynnästä huolimatta tietyt kansainvälisesti liikkuvat kuluttajaryhmät kuten rajatyöntekijät ja ulkomaille sijoittautuneet haluavat huomattavassa määrin turvautua tuttuihin rahoituspalveluihin; katsoo, että näitä ryhmiä ja tätä tarkoitusta varten voitaisiin tarjota vaihtoehtona erityisiä 26. eurooppalaisen järjestelmän mukaisia yleiseurooppalaisia järjestelyitä, (jotka vastaisivat esim. eurooppayhtiön ohjesäännön järjestelyjä); pyytää komissiota arvioimaan tällaisten järjestelmien toteuttamiskelpoisuuden;

39. ottaa huomioon, että muiden kuluttajaryhmien kannalta rahoituspalvelujen yhteismarkkinoista mahdollisesti saatavat edut riippuvat ulkomaisten ja kotimaisten toimijoiden operoinnista kuluttajien kotimarkkinoilla; ottaa huomioon, että kilpailun lisääntyminen ei pitäisi johtaa asiakkaiden rahoitukselliseen syrjäytymiseen; toteaa päätelmänään, että perusrahoituspalveluiden pitäisi edelleen olla kaikkien Euroopan kansalaisten saatavilla sopivaan hintaan; pyytää komissiota arvioimaan tilannetta jäsenvaltioissa;

*

* *

40. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

[1] EUVL L 345, 31.12.2003, s. 64.

[2] EUVL L 96, 12.4.2003, s. 16.

[3] EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.

[4] EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38.

[5] EYVL L 41, 13.2.2002, s. 20.

[6] EYVL L 41, 13.2.2002, s. 35.

[7] EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3.

[8] EUVL C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

[9] EUVL C 92 E, 16.4.2004, s. 407.

[10] EUVL C 97 E, 22.4.2004, s. 117.

[11] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/41/EY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2003, ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnasta ja valvonnasta (EUVL L 235, 23.9.2003, s. 10).

[12] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/65/EY, annettu 23 päivänä syyskuuta 2002, kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä (EYVL L 271, 9.10.2002, s. 16).

--------------------------------------------------