Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Pohjoinen ulottuvuus: EU:n ulkoisen ja rajatylittävän politiikan pohjoista ulottuvuutta koskeva toimintaohjelma vuosiksi 2000-2003"

(2001/C 139/11)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti täysistunnossaan 1.-2. maaliskuuta 2000 antaa työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla lausunnon aiheesta: "Pohjoinen ulottuvuus: EU:n ulkoisen ja rajatylittävän politiikan pohjoista ulottuvuutta koskeva toimintaohjelma vuosiksi 2000-2003".

Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden jaosto antoi lausuntonsa 6. helmikuuta 2001. Esittelijä oli Uno Westerlund.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta 2001 pitämässään 379. täysistunnossa (helmikuun 28. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Taustaa

1.1. EU:n pohjoinen ulottuvuus ja Itämeren alue

1.1.1. "Pohjoinen ulottuvuus" poliittisena käsitteenä on ollut Eurooppa-neuvoston asialistalla vuodesta 1997. Strategian toteutuksen suuntaviivat asetettiin neuvoston Kölnin huippukokouksessa kesäkuussa 1999.

Aloitteen taustalla ovat Neuvostoliiton hajoaminen, entisen DDR:n tulo osaksi EU:ta Saksan yhdistymisen seurauksena, Suomen ja Ruotsin liittyminen jäseniksi EU:hun, EU:n uusien jäsenvaltioiden perinteisesti läheinen yhteistyö Norjan ja Islannin kanssa, unionin tuleva laajentuminen, joka kattaa Puolan, Viron, Latvian ja Liettuan sekä se seikka, että kyseinen laajentuminen pidentää EU:n ja Venäjän yhteistä rajaa entisestään.

Sekä Baltian maissa että Puolassa on nyt päästy pitkälle valmisteluissa EU:n jäsenyyttä silmällä pitäen, ja EU on eri tavoin korostanut Venäjän-suhteiden merkitystä mm. hyväksymällä erityisen Venäjän-strategian.

Viimeisten kymmenen vuoden kehitys antaa siis aihetta siihen, että EU analysoi ongelmia ja kehitysmahdollisuuksia enenevässä määrin pohjoisesta näkökulmasta. Tämä on koko unionin yhteinen etu. Komission jäsen Chris Patten ja Ruotsin ulkoministeri Anna Lindh korostavat tätä yhteisessä artikkelissaan(1): "Pohjoinen ulottuvuus tulee nähdä samanvertaisena yleiseurooppalaisena sitoumuksena yhtä lailla kuin EU:n Välimeren alueella ja läntisellä Balkanilla toteuttama politiikka." He herättävät myös odotuksia seuraavalla ilmaisullaan: "Komission ja puheenjohtajamaa Ruotsin tulee nyt ohjata EU ryhtymään sanoista tekoihin."

1.1.2. Kölnissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston EU:n pohjoiselle ulottuvuudelle antama maantieteellinen määritelmä kattaa samat maat, jotka kuuluvat Itämeren maiden neuvostoon (CBSS), eli Pohjoismaat (Suomi, Ruotsi, Tanska, Norja ja Islanti), Venäjän, Baltian kolme maata (Viro, Latvia ja Liettua), Puolan ja Saksan. Aloite pohjoisesta ulottuvuudesta on siten myötävaikuttanut siihen, että historiallisesti tärkeä Itämeren alue nähdään jälleen yhtenä Euroopan alueena. Sen johdosta on myös kiinnitetty huomiota Barentsin alueeseen ja Euroopan pohjoisosissa tapahtuvaan yhteistyöhön.

1.1.3. Itämeren maiden neuvosto on Itämeren alueen poliittinen yhteistyöelin. Se perustettiin jo vuonna 1992. Neuvosto koostuu siihen kuuluvien maiden ulkoministereistä sekä yhdestä komission jäsenestä. Vuodesta 1995 lähtien hallitusten päämiesten kokouksiin on osallistunut EU:n neuvoston puheenjohtajamaa. Viimeisin huippukokous pidettiin Koldingissa Tanskassa huhtikuussa 2000. Yhteistyötä kehitetään jatkuvasti ja ministerikokouksia pidetään yhä useammilla aloilla. Pysyvä sihteeristö on toiminut vuoden 1998 syksystä lähtien Tukholmassa. Neuvoston yhteydessä toimii elinkeinoelämän neuvoa-antava elin (Business Advisory Council).

1.1.4. Erityisalojen hallitustenvälistä yhteistyötä tehdään Itämeren ja Barentsin alueilla ja myös muilla foorumeilla:

- Barentsin neuvosto (the Barents Euro-Arctic Council, BEAC) perustettiin vuonna 1993. Yhteistyötä tehdään lähinnä talous-, sosiaali-, ympäristö- sekä Barentsin alueen ydinturvallisuuskysymyksissä. Neuvoston jäseniä ovat Islanti, Norja, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Venäjä. Myös Euroopan komissio osallistuu toimintaan. Tarkkailijoina neuvostoon osallistuvat Alankomaat, Iso-Britannia, Italia, Japani, Kanada, Puola, Ranska, Saksa ja Yhdysvallat.

- Arktinen neuvosto (the Arctic Council). Neuvostossa käsitellään ensisijaisesti ympäristökysymyksiä analyysi- ja tutkimusnäkökulmasta. Jäseniä ovat Kanada, Yhdysvallat, Venäjä, Ruotsi, Tanska, Suomi, Norja ja Islanti. Neuvosto on myös aloittanut työskentelyn arktisten alueiden kestävän kehityksen tiimoilta.

1.1.5. Myös muita kiinteitä yhteistyörakenteita on perustettu:

- Parlamentit ovat tehneet yhteistyötä vuodesta 1991 lähtien. Yhdeksäs parlamentaarinen konferenssi Itämeren alueen yhteistyöstä pidettiin Malmössä kesällä 2000, ja siihen osallistuivat useimmat alueen parlamentaarisista edustajistoista.

- Alueet tekevät yhteistyötä laajassa verkostossa (Baltic Sea States Subregional Co-operation, BSSSC). Barentsin alueneuvostossa toimivat yhteistyössä Barentsin alueen 13 lääniä ja alueen alkuperäisväestöt.

- Kaupungeilla, joita joukkoon kuuluu tällä hetkellä noin sata, on yhteistoimintaa virallisluonteisemman organisaation puitteissa (Union of Baltic Cities, UBC).

- Kauppakamarit. Itämeren kauppakamarien yhdistys (the Baltic Sea Chambers of Commerce Association, BCCA), johon kuuluu 52 Itämeren alueen kauppakamaria, perustettiin jo vuonna 1992 valvomaan liike-elämän yhteisiä etuja.

- Työmarkkinaorganisaatiot. Alueen ammatilliset keskusjärjestöt - joita on 21, jäseninään kaikkiaan 20 miljoonaa henkilöä - perustivat vuonna 1999 Itämeren ammattiliittoverkoston (Baltic Sea Trade Union Network). Tämä tapahtui Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) kongressissa Helsingissä. Organisaatioilla on suora vuoropuheluyhteys CBSS:ään. Lisäksi on olemassa joukko erityisesti yhteiskunta- ja talouselämän organisaatioita, jotka ovat rakentaneet yhteistyötä Itämeren ja Barentsin alueiden muodostamalta maantieteelliseltä pohjalta.

1.1.6. EU:n Interreg-ohjelma on selvästi piristänyt pohjoisen ulottuvuuden kattaman alueen alueellista rajanylittävää yhteistyötä. Uusi Interreg-ohjelmien sukupolvi (Interreg III) toteutetaan rahoituskaudella 2000-2006.

1.1.7. Vaikka huomio keskittyy herkästi poliittisten rakenteiden seurantaan, yhteenkuuluvuuden tunteen vahvistamisen ja konfliktien sivistyneen ratkaisemisen kannalta tärkeintä ovat ihmisten väliset jatkuvasti lisääntyvät suorat yhteydet. Yhteydet syntyvät kaupankäynnin, yrittämisen, matkailun, yliopistojen vaihto-ohjelmien ja etenkin erilaisten organisaatioiden yhteistyön osana. Käyttökelpoisimmat kielet näissä yhteyksissä ovat englanti ja venäjä.

1.1.8. TSK pitää erityisen ilahduttavana, että työnantaja-, ammattiyhdistys- ja muita talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioita perustetaan kyseisellä alueella yli rajojen. Komitea on myös itse myötävaikuttanut kyseiseen kehitykseen.

1.2. Puitteet ja välineet

1.2.1. EU:n pohjoisen ulottuvuuden oikeudelliset puitteet muodostuvat asianomaisten ehdokasmaiden kanssa solmituista Eurooppa-sopimuksista (jotka tulivat voimaan vuosina 1994 ja 1995), Venäjän kanssa tehdystä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta (tuli voimaan 1997) sekä Norjan ja Islannin kanssa tehdystä ETA-sopimuksesta (tuli voimaan 1994).

1.2.2. Aloitteeseen pohjoisesta ulottuvuudesta ei käytetä toistaiseksi yhteisön erityisiä budjettimäärärahoja. Toiminta on tarkoitus rahoittaa hyödyntämällä koordinoidusti lähinnä Tacis-ohjelman (mm. Venäjä), laajentumista edeltävien Phare- (demokraattiset instituutiot), Ispa- (ympäristö ja liikenne) ja Sapard-ohjelmien (maatalous) sekä Interreg-ohjelman (rajaseutualueet) osana myönnettävää yhteisörahoitusta. Lisäksi on olemassa laajoja valtiokohtaisia ohjelmia, joita rahoittavat erityisesti Skandinavian maat ja Saksa. Kansainväliset rahoituslaitokset, erityisesti Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD), Euroopan investointipankki (EIP), Maailmanpankki sekä Pohjoismainen investointipankki (NIB) myöntävät huomattavia lainoja edullisin ehdoin. EIP ei ole kuitenkaan vielä osallistunut toimintaan Venäjällä. Näillä julkisen rahoituksen eri muodoilla on tärkeä rooli yksityisten investointien helpottajana ja lisääjänä koko alueella.

1.3. Laaja poliittinen kannatus

1.3.1. EU ja sen kumppanuusmaat ilmaisivat Helsingissä marraskuussa 1999 järjestetyssä yhteisessä ulkoministereiden konferenssissa vakuuttuneisuutensa siitä, että pohjoinen ulottuvuus vahvistaa EU:n ja sen jäsenvaltioiden, Itämeren alueen muiden valtioiden ja Luoteis-Venäjän välistä myönteistä keskinäistä riippuvuutta ja lisää siten alueen turvallisuutta ja vakautta sekä tukee demokraattisia uudistuksia ja kestävää kehitystä. Myös Yhdysvaltojen aloite "Northern European Initiative (NEI)", joka sai alkunsa vuonna 1998, tähtää yhteistyön kehittämiseen pohjoisen ulottuvuuden kattaman alueen kanssa. Sekä EU ja Yhdysvallat että EU ja Kanada ovat yhteisissä julkilausumissaan vakuuttaneet kehittävänsä EU:n pohjoista ulottuvuutta osana Atlantin ylittäviä suhteita.

2. TSK:n aiemmat lausunnot

2.1. TSK on käsitellyt maantieteellisesti Itämeren alueeseen sekä käsitteeseen pohjoinen ulottuvuus liittyviä kysymyksiä useissa lausunnoissa. Perustava asiakirja on tammikuussa 1997 annettu tiedonanto "Euroopan unionin ja Itämeren rannikkovaltioiden väliset suhteet" (esittelijä Filip Hamro-Drotz). Lokakuussa 1999 annetun lausunnon "EU:n pohjoinen ulottuvuus, suhteet Venäjään mukaan lukien" (Filip Hamro-Drotz) keskeinen sanoma on, että EU:n tulisi Kölnin Eurooppa-neuvoston päätelmien perusteella kehittää pohjoisesta ulottuvuudesta Pohjois-Euroopan toimintaohjelma. TSK ilmaisi myös näkemyksiään siitä, miten tällaista suunnitelmaa tulisi toteuttaa ja mitä siihen tulisi sisältyä. Komitea korosti erityisesti, että "toimintaohjelman puitteissa tulee huolehtia siitä, että kansalaisyhteiskunnan toimijat voivat osallistua kehittämistyöhön".

2.2. Sen vuoksi TSK toteaakin tyytyväisenä, että Feiran huippukokouksessa 19.-20. kesäkuuta 2000 hyväksyttiin "EU:n ulkoisten ja rajat ylittävien politiikkojen pohjoista ulottuvuutta vuosina 2000-2003 koskeva toimintaohjelma". Toimintaohjelman laatiminen näin lyhyessä ajassa osoittaa komission ja jäsenvaltioiden panevan painoa sille, että aloitetta pohjoinen ulottuvuus kehitetään edelleen. Kuten jäljempänä ilmenee, tämä toteamus ei kuitenkaan tarkoita, että TSK olisi kaikilta osin tyytyväinen toimintaohjelmaan ja sen syntytapaan.

3. Toimintaohjelma

3.1. Toimintaohjelmassa todetaan aluksi, että sitä tullaan käyttämään viiteasiakirjana niissä toimenpiteissä, joita suunnitellaan tai toteutetaan osana pohjoista ulottuvuutta vuosina 2000-2003. Se toimii siis poliittisena suosituksena, joka asiaankuuluvien toimijoiden tulee aina tarvittaessa ottaa huomioon. Tavoitteena on tuottaa yhteisö- ja valtakunnallisille hankkeille yhteistoiminnan avulla mahdollisimman paljon lisäarvoa.

3.2. Asiakirjassa todetaan niin ikään, että koska pohjoinen ulottuvuus on jatkuva prosessi, johon ei käytetä erityisiä budjettimäärärahoja, toimintaohjelmaa on tarkistettava säännöllisesti ottaen huomioon kehysten ja ohjelmien sekä näiden ensisijaisten tavoitteiden kehitys.

3.3. Itse toimintaohjelma koostuu kahdesta osasta: horisontaalisesta ja toiminnallisesta osasta.

3.3.1. Horisontaalisessa osassa muistutetaan Pohjois-Euroopan kohtaamista haasteista. Alueella on erityinen merkitys EU:lle. Siellä on mittavat luonnonvarat, ja sen inhimilliset ja taloudelliset mahdollisuudet ovat merkittävät. Alueelle on myös tyypillistä pitkät välimatkat, harva asutus ja ankara ilmasto. Tämä asettaa erityisiä haasteita, jotka jo sinällään kannustavat rajanylittävään yhteistyöhön.

3.3.2. Toiminnallisessa osassa esitellään ajanjaksolle 2000-2003 suunniteltujen toimien tavoitteet ja näkymät kahdeksalla alalla, joilla odotetaan tuotettavan eniten lisäarvoa.

3.4. Feirassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota omaksumaan keskeisen aseman toimintaohjelman täytäntöönpanossa ja esittämään asianmukaisia jatkoehdotuksia kolmella alalla: ympäristö (ydinturvallisuus mukaan luettuna), rikollisuuden torjunta ja Kaliningradin tilanne. Komitea esittää jäljempänä huomioita kaikista kolmesta alasta.

3.5. Lopuksi valtion- ja hallitusten päämiehet toivat julki tyytyväisyytensä tulevan puheenjohtajavaltion Ruotsin aikomukseen valmistella yhdessä komission kanssa neuvostolle yksityiskohtainen selonteko pohjoista ulottuvuutta koskevista politiikoista kesäkuussa 2001 Göteborgissa pidettävän huippukokoukseen valmistelemiseksi.

4. TSK:n näkemyksiä

4.1. Alueen kehitys

4.1.1. TSK korostaa aluksi alueen myönteistä kehitystä. Kyseisellä seikalla on taipumus jäädä ongelmien varjoon, koska ne hallitsevat luonnollisista syistä poliittista päiväjärjestystä ja tiedotusvälineiden viestintää.

4.1.2. Tärkein voimavara ovat alueen ihmiset ja heidän tietonsa sekä taitonsa rakentaa uusi, parempi tulevaisuus. Näemme myös, että talous kasvaa. Itämeren alue on itse asiassa yksi maailman nopeimmin kasvavista alueista. Kasvussa on erityisesti tietovaltainen talouden lohko. Suomi ja Ruotsi lasketaan maailman johtaviin tietotekniikkamaihin. Viro kuuluu alueen niihin maihin, jotka panostavat tietoisesti ja menestyksekkäästi tietotekniikka-alan osaamisen ja teollisen toiminnan nopeaan kehittämiseen. Pietarin yliopistoa pidetään maailman johtavana ohjelmoijien kouluttajana. Skandinavian ja Saksan televiestintäyritykset osallistuvat nykyaikaisten televiestintäyhteyksien nopeaan luomiseen alueella. Tämänkaltaiset tosiseikat ovat osoituksena tulevaisuuden mahdollisuuksista.

4.1.3. Venäjällä, jossa BKT laski suurimman osan viime vuosikymmenestä, tunnusluvut ovat nousussa erityisesti teollisuustuotannossa. Pietarin alueella ja Luoteis-Venäjällä sektorin kasvuluvut ovat 20-30 prosentin luokkaa. Tämän hetken ennusteissa povataan 6,5 prosentin kasvua vuonna 2000 ja 3,5 prosentin kasvua vuonna 2001 sekä inflaatiotahdin rajoittumista 20 prosenttiin vuonna 2000 ja 17 prosenttiin vuonna 2001(2).

4.1.4. Jäsenehdokasmaat Viro, Latvia, Liettua ja Puola ovat päässet EU-jäsenyysneuvotteluissa pitkälle. Ne ovat jo pitkään täyttäneet Kööpenhaminassa asetetut poliittiset vaatimukset muun muassa ihmisoikeuksien puolustamisen sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelun alalla. Suurten venäläisvähemmistöjen osalta Viro ja Latvia ovat noudattaneet ETYJ:n antamia suosituksia kansalaisuuden myöntämisestä. Komission vuoden 2000 selonteossa korostetaan kuitenkin tarvetta jatkaa toimia näiden maiden venäläisväestön integroimiseksi. Myös TSK korostaa tätä seikkaa. Kaikkia neljää maata voidaan komission mukaan pitää toimivina markkinatalouksina. Viron ja Puolan sanotaan kykenevän "pian" selviämään unionin sisäisistä kilpailupaineista ja markkinavoimista. Latvian ja Liettuan odotetaan saavuttavan vastaavan tason "keskipitkällä aikavälillä". Lainsäädännölliset ja käytännön investointiolosuhteet ovat vakiintuneet. Lähinnä Itämeren vastakkaisella puolella sijaitsevien maiden sijoitukset ehdokasmaihin ja erityisesti pankkilaitokseen ovat Baltian maissa huomattavia. Pankkilaitos toimii nyt hyvin kaikissa alueen ehdokasmaissa. Investoinnit Venäjän pankkisektoriin kasvavat. Maan 50 suurimmasta pankista 12 on nyt ulkomaalaisjohtoisia.

4.1.5. Avoimuus lisääntyy ja kansalaisyhteiskunta kehittyy. Hyvä esimerkki Venäjän kansalaisyhteiskunnan kehittymisestä on, että lähes 30 miljoonaa venäläistä kuuluu jäseninä sellaisiin ammatillisiin järjestöihin, joita pidetään siinä määrin demokraattisina ja itsenäisinä, että ne voitiin joulukuussa 2000 hyväksyä jäseniksi vapaiden ammattiyhdistysten kansainväliseen liittoon (VAKL).

4.1.6. Talouskasvu ja markkinatalouden liikkeellelähtö eivät tarkoita ongelmien häviämistä. Alueen siirtymätalouksien ja länsimaiden väliset elintasoerot ovat edelleen hyvin suuria. Myös kuilut kyseisten maiden sisällä kasvavat. EU:n tulevasta itärajasta uhkaa tulla yksi maailman vaikeimmista köyhyysrajoista. Työttömyys ja vajaatyöllisyys ovat edelleen korkeita. Korruptio on vakava ongelma, joka on levinnyt yhteiskuntaan syöpäkasvaimen tapaan. Venäjällä ei vielä ole ILO:n standardien mukaisia oikeudellisia puitteita työntekijöiden oikeuksien turvaamiseksi(3).

4.2. Toimintaohjelman näkymät

4.2.1. TSK ei kyseenalaista yhtäkään toimintaohjelmassa käsitellyistä aloista. Ne ovat kaikki hyvin tärkeitä. TSK suhtautuu kuitenkin kriittisesti toimintaohjelman suppeisiin näkymiin. Komitea on aiemmin korostanut, että "pohjoisen ulottuvuuden tavoitteena tulee olla yhteiskuntien välisten poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten kuilujen kaventaminen" Euroopan pohjoisosissa. Komitea on huolissaan siitä, että Feiran huippukokouksessa komissiolle annettu kehotus ehdottaa asianmukaisia jatkotoimia edelleen ainoastaan ympäristöä ja ydinturvallisuutta, talousrikollisuuden torjuntaa ja Kaliningradin tilannetta koskevissa kysymyksissä saattaa johtaa toimintaohjelmaan liittyvän toiminnan kaventumiseen, jolloin sosiaalikysymykset jäävät entistä enemmän taka-alalle.

4.2.2. TSK:n mukaan toimintaohjelman sektorilähtöinen ja toiminnallinen näkökulma voi olla tehokas toiminnan nopean käynnistämisen kannalta. Toiminnan koordinointi ja synergiavaikutusten synnyttäminen edellyttävät kuitenkin alueellista ja rajanylittävää näkökulmaa. TSK korostaa tässä yhteydessä Interreg-ohjelmista alueella saatuja myönteisiä kokemuksia ja suosittaa, että toimintaohjelman toteutuksessa painotetaan alueellista näkökulmaa.

4.2.3. TSK haluaa, että tavoite kuilujen kaventamisesta sekä maiden välillä että niiden sisällä asetetaan keskeiselle sijalle aivan toisella tavoin kuin toimintaohjelmassa on tehty. Tämä vastaisi myös Phare- ja Tacis-ohjelmien uutta suuntausta.

4.2.4. Phare-ohjelmasta annetussa ajankohtaisessa tiedonantoluonnoksessa(4) korostetaan Pharen roolia ryhdyttäessä toimiin jäsenehdokasmaiden ja nykyisten jäsenvaltioiden välisten suurten kehityserojen kaventamiseksi. Yksi tärkeimmistä viesteistä on, että Pharen avulla voidaan alkaa auttaa maita kehittämään niitä rakenteita, menettelyjä ja ohjelmia, joita ne tarvitsevat voidakseen käyttää rakennerahastoja järkevästi ja tehokkaasti liittymisen jälkeen.

4.2.5. Myös Tacis-ohjelmaa kehitetään. Uusi asetus (99/2000) on suunnattu pikemminkin ongelma- kuin alakohtaisesti (energia, ympäristö jne.). Uudessa Venäjää koskevassa vuosien 2000-2003 ohjeellisessa ohjelmassa keskitytään kolmeen talous- ja sosiaalikysymysten kannalta merkitykselliseen aihepiiriin: "institutionaalisen, oikeudellisen ja hallinnollisen uudistuksen tukemiseen", "yksityissektorin ja talouskehityksen tukemiseen" ja "talouden rakennemuutoksen sosiaalisten seurausten korjaamisen tukemiseen".

4.2.6. Sekä Phare- että Tacis-ohjelmassa pannaan painoa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan toimijoiden osallistumiselle. Niiden merkitys muutosten aikaansaamisessa mainitaan eri yhteyksissä. Pohjoisen ulottuvuuden toimintaohjelmassa niitä ei mainita ensinkään. Tämä on valitettavaa ja antaa täysin väärän kuvan pohjoista ulottuvuutta koskevan aloitteen mahdollisuuksista. Komitea kiinnittää huomion Helsingissä marraskuussa 1999 kokoontuneiden EU:n ulkoministerien päätelmiin, joissa neuvosto suosittaa, että asiaankuuluvien maiden järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan organisaatiot tiivistävät yhteistyötään osana pohjoista ulottuvuutta.

4.2.7. Tässä yhteydessä on myös tärkeää huomata, että Itämeren maiden neuvosto kehotti Bergenissä kesäkuussa 2000 pitämässään kokouksessa Itämeren maiden työllisyysministereitä ja työmarkkinaosapuolia käynnistämään Koldingin Itämeri-huippukokouksessa esitetyn aloitteen jatkotoimena vuoropuhelun työmarkkinakysymyksistä ja niihin liittyvistä aiheista.

4.2.8. TSK suosittaa tätä taustaa vasten voimakkaasti, että pohjoista ulottuvuutta koskevan aloitteen toteuttamisessa sekä aiheeseen liittyvässä tiedottamisessa ja suunnittelussa korostetaan jatkossa olevan tärkeää, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot kutsutaan osallistumaan toimintaan sekä valtiotasolla että yli rajojen. Itämeren alueen organisaatioiden selkeä kytkeminen pohjoisen ulottuvuuden aloitteeseen tuottaa TSK:n näkemyksen mukaan pitkällä aikavälillä eniten lisäarvoa.

4.3. Toimintaohjelman eri osat

4.3.1. Perusrakenteet (energiahuolto, liikenne ja televiestintä/tietoyhteiskunta)

4.3.1.1. Tämä toimintaohjelman osa vaikuttaa parhaiten valmistellulta. Energiakysymysten osalta neuvosto (energia-asioista vastaavat ministerit) asettui jo 2. joulukuuta 1999 tukemaan eräitä ehdotuksia painopistealoiksi (Pohjoisen ulottuvuuden vahvistaminen Euroopan energiapolitiikassa, päätelmät). Ehdotukset perustuvat alueen energiaministereiden Helsingissä 25. lokakuuta 1999 pitämässä kokouksessa hyväksymään ehdotukseen.

4.3.1.2. Energia-, liikenne-, televiestintä- ja tietotekniikkainfrastruktuurin rakentaminen on olennaisen tärkeää Euroopan pohjois- ja koillisosien liittämiseksi yhteen mantereen muiden osien kanssa mm. laajentamalla Euroopan laajuisia verkkoja itään päin, jotta alueen taloudelliset mahdollisuudet voidaan hyödyntää täysimittaisesti. Pariisin huippukokouksessa 30. lokakuuta 2000 tehty päätös energia-alan yhteistyön syventämisestä EU:n ja Venäjän välillä on hyvä esimerkki siitä, että yhteistyö Venäjän kanssa on tärkeää koko EU:lle.

4.3.1.3. TSK tähdentää, että infrastruktuuriin tehtäviin panostuksiin tulee sisältyä sekä "puuttuvien lenkkien" rakentamista - mm. Euroopan laajuisissa verkoissa - että teknistä yhdenmukaistamista alueen taloudellisen integraation helpottamiseksi.

4.3.1.4. Aluetasolla on hyvin vahva asema tietotekniikka-alalla. Jatkuvan kehityksen mahdollisuudet on hyödynnettävä vahvistamalla yhteistyötä. TSK tukee näin ollen mm. Suomen ja Viron CBSS:ssä tekemää aloitetta, jonka tarkoituksena on kehittää pohjoisen ulottuvuuden toimintaohjelmaan sisällytettäviä konkreettisia ehdotuksia.

4.3.2. Ympäristö ja luonnonvarat ydinturvallisuus mukaan luettuna

4.3.2.1. Toimintaohjelmassa korostetaan esimerkillisesti ympäristökysymyksiä ja luetellaan suuri joukko toteutettavia toimia. TSK korostaa erityisesti, että on tärkeää ryhtyä välittömiin toimiin Pietarin alueen jätevesipuhdistamojen nykyaikaistamiseksi ja laajentamiseksi. Tämä on elintärkeää koko Itämeren alueen kannalta.

4.3.2.2. Ympäristökysymysten korostaminen on kuitenkin johtanut siihen, että metsänhoitoa käsitellään vain säilyttämisnäkökulmasta. TSK kaipaa keskustelua siitä, miten erityisesti Luoteis-Venäjän valtavien metsäalueiden kasvua voitaisiin hyödyntää investointien ja kaupan ja niin muodoin talouskehityksen ja työllisyyden edistämiseksi alueella. TSK kiinnittää huomiota koko siihen teolliseen, tekniseen ja tieteelliseen osaamiseen, joka alueella on kertynyt sen seurauksena, että pääosa Euroopan luonnonmetsistä sijaitsee Pohjois-Skandinaviassa, osissa jäsenehdokasmaita sekä Venäjällä. Tätä tietämystä on jatkossa käytettävä suunnittelussa entistä paremmin hyväksi.

4.3.2.3. Alueen ydinvoiman, ydinvoimakäyttöisten alusten ja ydinjätteiden osalta EU:n ja alueella sijaitsevien valtioiden lisäksi myös joukko muita maita osallistuu tekniikan kehittämiseen ja rahoituksen muodossa sekä tarjoamalla käyttöön henkilöstöä nopeiden ja kestävien ratkaisujen löytämiseksi. Tämä ei kuitenkaan riitä. Ponnistuksia on lisättävä muun muassa sen vuoksi, jotta selviydytään Luoteis-Venäjällä sijaitsevista valtavista ydinjätemääristä. Ratkaisun löytyminen edellyttää kiinteää yhteistyötä Venäjän viranomaisten kanssa.

4.3.2.4. Tiettyjen ydinvoimaloiden sulkemisesta esitettyjen vaatimusten käsittely erillään energiakysymyksistä vaikeuttaa keskustelua toimien toteuttamisesta. Kun toimintaohjelmaa kehitetään edelleen, siihen tulee sisällyttää turvallisuuskysymykset ja välttämätön keskustelu energiajärjestelmien uudistamistoimista. Siten tulevaisuuteen suuntautuvat investointi- ja työllisyyskysymykset voidaan asettaa keskeiselle sijalle.

4.3.2.5. TSK muistuttaa, että Helsingissä kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota laatimaan ehdotuksen pitkän aikavälin strategiaksi, jossa liitetään toisiinsa taloudellisesti, yhteiskunnallisesti ja ekologisesti kestävään kehitykseen tähtääviä ohjelmia. Ehdotus luovutetaan Eurooppa-neuvostolle Tukholmassa kesäkuussa 2001. Strategiassa tulee TSK:n mukaan ottaa huomioon tarve uudistaa energia- ja tuotantojärjestelmät kestävällä tavalla muun muassa ekologisesti herkällä Itämeren alueella.

4.3.3. Kansanterveys

4.3.3.1. Alueen terveysongelmat perustuvat suurelta osin yhteiskunnalliseen epätasa-arvoon ja ympäristön tuhoutumiseen. Sellaisia tarttuvia tauteja kuin tuberkuloosi, kuppa, keltatauti ja kurkkumätä on jälleen alkanut esiintyä sekä Venäjällä että jäsenehdokasmaissa. Alkoholin ja huumausaineiden väärinkäyttö aiheuttaa useilla alueilla suuria ongelmia ja erityisesti miesten korkeaa kuolleisuutta. HIV/AIDS on kehittynyt epidemiaksi. Naiset eivät ole halukkaita hankkimaan lapsia yhteiskunnallisen suojattomuutensa vuoksi. Terveydenhoidon taso ja kapasiteetti vaihtelevat suuresti erityisesti ennaltaehkäisyn osalta. Sama koskee sosiaalihallintoa.

4.3.3.2. Toimintaohjelman lähtökohtana on EY:n perustamissopimuksen sisältämä kansanterveyttä koskevan osaston 152 artikla, jossa todetaan, että yhteisö ja jäsenvaltiot edistävät yhteistyötä kolmansien maiden sekä kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. Ehdotettu yhteistyö jää tällä tavoin toisaalta varsin kapea-alaiseksi. Kahdenväliset hankkeet sitä vastoin ovat huomattavan laajoja.

4.3.3.3. Yhteistyötä on TSK:n mielestä vahvistettava, ja sen yleissuuntauksena on oltava olosuhteiden parantaminen terveydenhoito- ja sosiaalipalvelujen alalla, jotta voidaan kaventaa alueen eri osien sosiaalisten standardien välisiä eroja. TSK iloitseekin siitä, että ohjelmassa suunnitellaan toimia Venäjän tukemiseksi terveydenhuollon ja sosiaalipalvelujen uudistusten toteuttamisessa. Muiden siirtymätalouksien tapaan uudistuksissa on kyse huomattavista lainsäädännöllisistä ja hallinnollisista muutoksista valtion aiemmin omistamien yritysten yksityistämisen seurauksena. Toimia on kuitenkin kehitettävä ja konkretisoitava. TSK katsoo, että alueen järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta tulee kutsua osallistumaan kyseiseen työhön.

4.3.4. Kauppa, liiketoiminnallinen yhteistyö ja investointien edistäminen

4.3.4.1. Kauppavaihto ja investointivirrat EU:n ja jäsenehdokasmaiden Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan välillä kasvavat voimakkaasti samalla, kun kyseisten maiden kauppavaihto Venäjän kanssa menettää jatkuvasti suhteellista merkitystään. Liettuaa lukuun ottamatta kaikki maat ovat Maailman kauppajärjestön WTO:n jäseniä. Liettua on neuvotellut WTO:n kanssa valmiiksi sopimuksen, joka ratifioitaneen toukokuussa 2001.

4.3.4.2. Kauppavaihto ja investointivirrat EU:n ja Venäjän välillä eivät ole vielä saavuttaneet sitä laajuutta, johon molempien alueiden taloudellinen vahvuus, kehitysaste ja läheisyys tarjoaisivat mahdollisuuden. Esteiden raivaaminen tällä alalla lisäisi tuotantoa ja parantaisi väestön elinolosuhteita sekä nopeuttaisi teollisuuden nykyaikaistamista ja uudelleenjärjestämistä.

4.3.4.3. Siksi on vahvistettava toimia Venäjän tukemiseksi sen valmistautuessa Maailman kauppajärjestön jäsenyyteen sekä kaupan esteiden poistamiseksi esimerkiksi tullimenettelyjen ja tavaratodistusten osalta osana pitkän aikavälin tavoitetta saada aikaan vapaakauppasopimus EU:n ja Venäjän välillä solmitun kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tavoitteiden mukaisesti.

4.3.4.4. Lisäksi on tiivistettävä yhteistyötä sekä kotimaisten että ulkomaisten sijoitusten oikeudellisten ja hallinnollisten edellytysten parantamiseksi. Tämä on edellytys sille, että markkinatoimijat voisivat harjoittaa aiempaa aktiivisempaa investointitoimintaa muun muassa teollisuuden ja palvelujen sekä maa- ja metsätalouden alalla.

4.3.4.5. Yhteiskunnallis-taloudellisen yhteenkuuluvuuden parantamiseen tähtäävään Phare-ohjelman painopistealaan kuuluvat sekä vastaavat Tacis- ja Interreg ohjelmiin kuuluvat investoinnit tulisi käyttää siten, että lisätään pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksia saada rahoitus- ja laadunkehittämistukea.

4.3.5. Inhimillisten voimavarojen kehittäminen ja tutkimus

4.3.5.1. Pohjoisen ulottuvuuden piiriin kuuluvan alueen henkilöresursseja ja tieteellistä kapasiteettia on käytettävä hyväksi ja niitä on kehitettävä. Alueen yliopistojen ja korkeakoulujen välistä yhteistyötä on vahvistettava. Opiskelijoiden ja tutkijoiden vaihto-ohjelmien sekä tutkimuslaitosten yhteistyöverkkojen tarjoamia mahdollisuuksia hyödynnetään aivan liian vähän. Kyseinen toiminta on komitean mielestä hyvin tärkeää alueen demokraattisen, yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen kannalta.

4.3.5.2. TSK on hyvillään siitä, että akateemisen sektorin ulkopuolisia julkisia ja yksityisiä laitoksia, mukaan luettuina kansalaisyhteiskunnan kehittämiseen suoraan kytkeytyvät laitokset, aiotaan kehittää osana Venäjälle suunnattua uutta Tempus-ohjelmaa.

4.3.5.3. Etusijalle on asetettava yhteistyöhankkeet, joihin sisältyy demokratian ja markkinatalouden toimintatapaan kohdentuvia koulutustoimia. Tällaiset toimet voidaan tehokkaimmin toteuttaa järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa edustavien organisaatioiden välisenä yhteistyönä.

4.3.5.4. Vieraiden kielten opetus pitää asettaa alueella etusijalle erityisesti erityyppisten rajanylittävien yhteyksien helpottamiseksi. TSK:n mielestä on luonnollista korostaa asiaa juuri vuonna 2001, joka on julistettu eurooppalaiseksi kielten teemavuodeksi.

4.3.6. Rajanylittävän rikollisuuden torjunta

4.3.6.1. Itämeren maiden neuvostossa on vuodesta 1996 alkaen toiminut rajanylittävän rikollisuuden torjumista käsittelevä erityinen työryhmä, johon osallistuvat kaikki pohjoisen ulottuvuuden kumppanuusmaat. Ryhmä tekee yhteistyötä poliisia, tullia, rannikkovalvontaa ja syyttäjälaitosta koskevissa kysymyksissä. Se käsittelee erityisesti laitonta maahanmuuttoa, rahanpesua, autovarkauksia, salakuljetusta, prostituutiota, huumausaineongelmaa sekä korruptiota. Ryhmän toimikautta on pidennetty vuoden 2004 loppuun asti.

4.3.6.2. EU on hyväksynyt äskettäin suunnitelman Venäjän kanssa yhdessä toteutettavista toimista järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, ja Venäjä on asettunut tukemaan suunnitelmaa.

4.3.6.3. TSK suhtautuu hyvin myönteisesti käynnissä olevaan yhteistyöhön ja katsoo, että edellä mainittu työryhmä tulisi muuttaa pysyväksi. Komitea korostaa erityisesti tarvetta tukea yhteisten tiedustelu- ja raportointijärjestelmien kehittämistä alueella sekä tarkistaa asianomaisten viranomaisten toimivaltuudet. On kuitenkin tärkeää, että toimet suunnitellaan siten, että ne haittaavat mahdollisimman vähän laillista kaupankäyntiä, investointeja ja henkilöiden liikkumista alueella. Voidaan esimerkiksi perustaa "vihreitä käytäviä", mikä tarkoittaa sitä, että yritykset laatuluokitellaan, jolloin niille voidaan myöntää helpotuksia tullimuodollisuuksista.

4.3.7. Alueellinen ja rajanylittävä yhteistyö

4.3.7.1. Rajaseutujen yhteistyö on olennaisen tärkeää, jotta EU:n laajentuminen voidaan toteuttaa asianmukaisesti ja jotta Venäjän-suhteita voidaan kehittää koko aluetta hyödyttävällä tavalla. Toimintaohjelmassa luetellaan joukko toimenpiteitä, joilla tähän pyritään. EU ja Venäjä ilmaisivat Pariisin huippukokouksessa toiveensa vahvistaa alueellista ja rajanylittävää yhteistyötä erityisesti osana EU:n pohjoista ulottuvuutta.

4.3.7.2. TSK korostaa erityisesti, että suunniteltavat konkreettiset hankkeet on suunnattava ihmisten välisten kontaktien kehittämiseen, liikkumisen helpottamiseen raja-alueilla sekä kyseisellä alueella esiintyvien taloudellisten kuilujen kaventamiseen ja jälkeenjääneiden alueiden elintason kohottamiseen. Järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa edustavien organisaatioiden välinen yhteistyö on tällöin erittäin tärkeää.

4.3.8. Kaliningrad

4.3.8.1. TSK pitää myönteisenä, että Kaliningradin aluetta käsitellään erillisen otsikon alla. Naapurimaiden Liettuan ja Puolan liityttyä EU:n jäseniksi tulee tämä puolikkaan Belgian kokoinen alue muodostamaan emämaastaan 300 kilometrin matkan päässä erillään sijaitsevan venäläisen erillisalueen EU:n sisällä. Kyseisen venäläisalueen taloudellinen ja sosiaalinen nykytilanne on hyvin huolestuttava. Kaliningradin kehitys on olennaisen tärkeää koko alueen ja EU:n Venäjän-suhteiden kannalta.

4.3.8.2. On panostettava erityisesti taloudellisen yhteistyön helpottamiseen sekä taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöseikkoihin liittyvien kuilujen kaventamiseen Kaliningradin alueen ja sitä ympäröivien liettualais- ja puolalaisalueiden välillä.

4.3.8.3. TSK panee tyytyväisenä merkille, että Venäjä ja Liettua ovat osana pohjoista ulottuvuutta hakeneet yhdessä Phare- ja Tacis-ohjelmien kautta ohjattavaa EU:n tukea muun muassa Liettuan pääkaupungin Vilnan läpi kulkevan väylän uudenaikaistamiseen, kaasuputken rakentamiseen Liettuan kautta Kaliningradiin, ympäristötoimiin sekä Kaliningradin yliopiston "Eurotiedekunnalle".

4.3.8.4. TSK ilmaisee tyytyväisyytensä komission 17. tammikuuta 2001 julkaisemaan Kaliningradia koskevaan erityistutkimukseen(5). Tutkimuksen tarkoituksena on synnyttää keskustelua EU:n ja Venäjän (Kaliningrad mukaan luettuna) sekä EU:n kahden tulevan jäsenvaltion Puolan ja Liettuan välille kysymyksistä, jotka vaikuttavat maiden yhteiseen tulevaisuuteen. Tarkoituksena on, että Kaliningradin aluetta koskevia kysymyksiä käsitellään EU:n ja Venäjän välisessä huippukokouksessa Moskovassa toukokuussa 2001.

4.3.8.5. Tutkimuksesta käy ilmi muun muassa, että joulukuussa 2000 Tacis-ohjelmaa varten on perustettu paikallinen tukitoimisto. Toimisto pyrkii toiminnallaan siihen, että paikalliset toimijat kuten koulutuksen tarjoajat, valtiovallasta riippumattomat organisaatiot, ammattiyhdistykset, viestimet, alakohtaiset järjestöt, yritykset, kunnat ja tuomioistuimet osallistuisivat EU:n organisaatioiden kanssa järjestettäviin yhteistyöohjelmiin. Tämä on EU:n pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintaohjelman toteuttamisen kannalta myönteinen kehitysnäkymä, josta TSK on luonnollisesti hyvillään.

4.4. Toteutus

4.4.1. TSK suhtautuu myönteisesti huippukokouksen komissiolle antamaan kehotukseen omaksua keskeinen rooli toimintaohjelman täytäntöönpanossa. Se on välttämätöntä kehityksen jatkumisen kannalta. Komitea on saanut tiedon, että syyskuussa 2000 kokoontui komission yksikköjen välinen ryhmä, johon kuuluu edustajia kaikista toimintaohjelman kannalta olennaisista pääosastoista, ja että asetettujen kolmen painopistealan kannalta olennaisten pääosastojen välisiä kahdenvälisiä yhteyksiä jatketaan. Komissio huomauttaa lisäksi, että käynnissä on jo useita hankkeita, joissa pohjoinen ulottuvuus on yhtenä tekijänä ja että pohjoiseen ulottuvuuteen liittyviä toimia toteutetaan yhdessä Yhdysvaltain ja Kanadan kanssa uuden transatlanttisen toimintaohjelman puitteissa.

4.4.2. Komission keskeinen rooli ei saa kuitenkaan johtaa muiden osapuolten osallistumisen vähenemiseen. TSK korostaa voimakkaasti, että perusedellytys myönteisten tulosten saavuttamiselle on, että myös Venäjällä ja muilla EU:hun kuulumattomilla mailla eli jäsenehdokas- ja ETA-mailla on mahdollisuus osallistua ja panostaa täysipainoisesti pohjoisen ulottuvuuden edelleenkehittämiseen. EU:n yksittäisten jäsenvaltioiden osuus on luonnollisesti yhtä tärkeä.

4.4.3. Tätä taustaa vasten TSK kiinnittää huomion Itämeren maiden neuvoston ilmaisemaan halukkuuteen omaksua aktiivinen rooli toimintaohjelman ydinalojen edelleenkehittämisessä ja toteuttamisessa. Neuvoston tiedonannossa, jonka se laati kokouksessaan Bergenissä 21.-22. kesäkuuta 2000, todetaan seuraavaa: "Itämeren maiden neuvosto osallistuu aktiivisesti alueyhteistyöhön useilla toimintaohjelman kattamilla aloilla. Se on valmis tekemään kehitteillä olevaan toimintaohjelmaan konkreettisia ehdotuksia. Neuvosto on lisäksi valmis tarjoamaan yksiköittensä voimavaroja koordinointiin sekä mahdollisiksi toimintasuunnitelman osien toimeenpano- ja toteuttamisvälineiksi sellaisilla aloilla kuin terveys, tietotekniikka, energia, kauppa ja investoinnit, ympäristö ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta. Itämeren maiden neuvosto voi myös toimia kanavana yhteistyössä aluetasoa alempien tahojen kanssa(6)."

4.4.4. Itämeren maiden neuvosto sekä myös Barentsin neuvosto ja arktinen neuvosto voivat omaksua ratkaisevan roolin kartoittamalla yhteisiä painopisteitä ja vaikuttamalla siten, että hankkeita yhteisrahoitetaan alueellisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten ja yksityissektorin toimesta. On tietenkin hyödyllistä, että komissio osallistuu työskentelyyn kyseisissä alueellisissa elimissä ja jopa niiden erityissä alaorganisaatioissa.

4.4.5. TSK pitää tärkeänä, että myös Pohjoismaat asettavat Pohjoismaiden neuvostossa ja Pohjoismaiden ministerineuvostossa tekemässään yhteistyössä pohjoista ulottuvuutta koskevan aloitteen toteuttamisen etusijalle.

4.5. Toimintaohjelman täytäntöönpano ja edelleenkehittäminen

4.5.1. Toimintaohjelman täytäntöönpano on jatkuva prosessi, jota on tarkistettava säännöllisesti. Kuten edellä esitetystä ilmenee, TSK katsoo tarpeelliseksi kehittää ohjelmaa eräiltä tärkeiltä osin.

4.5.2. TSK katsoo, että välttämättömän kehityksen kannalta olisi edullista, että pohjoisen Euroopan järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta tulee osapuoleksi aivan toisella tavoin kuin tähän asti on tapahtunut. Vastuu tämän toteuttamisesta on organisaatioiden itsensä lisäksi kaikilla asiaankuuluvilla viranomaisilla niin Euroopan, Itämeren ja Barentsin alueiden, valtioiden kuin paikallisella tasolla.

4.5.3. Unionin Tacis-ohjelman osana toteutettavat toimet on integroitava Phare-, Ispa-, Sapard- ja Interreg-ohjelmiin, jotta Pohjois-Euroopassa saadaan nopeasti aikaan tehokkaita rajanylittäviä hankkeita. Tällä tiellä kohdataan kuitenkin tätä nykyä huomattavia byrokraattisia esteitä. Esimerkiksi Tacis on voimakkaasti keskitetty sekä suunnattu suuriin hankkeisiin, kun taas Interregiä hajautetaan enenevässä määrin jäsenvaltioihin. Siksi TSK:n mielestä on perustettava mahdollisimman nopeasti erillinen budjettikohta pohjoinen ulottuvuus -aloitteen toteuttamiseksi. Tarkoitusta varten ei tarvita uusia määrärahoja, vaan pohjoista ulottuvuutta varten voitaisiin varata erityisiä yhteistyövaroja edellä mainituista ohjelmista. Varoja voitaisiin käyttää kiertotien löytämiseksi nykyisen raskaan byrokratian ohi ja samalla niiden avulla voitaisiin houkutella toiminnalle muuta julkista ja yksityistä rahoitusta. Tämä on erityisen tärkeää pienten ja keskisuurten yritysten toiminnan helpottamiseksi ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen lisäämiseksi.

4.5.4. TSK korostaa nimenomaisesti sitä, että yritysten ja kansainvälisten rahoituslaitosten tulisi osallistua edelleenkehittämiseen yhdessä hallitusten kanssa. Tämä on erityisen tärkeää, jotta suunnitellut suuret infrastruktuurihankkeet saataisiin nopeasti käyntiin.

4.6. TSK haluaa kehittää alueella monenkeskistä yhteistoimintaa

4.6.1. TSK on pyrkinyt saattamaan koko Itämeren alueen työnantajat, työntekijät ja muut taloudelliset ja yhteiskunnalliset eturyhmät osallisiksi käsillä olevasta lausuntotyöstään. TSK järjestikin yhdessä puheenjohtajavaltio Ruotsin kanssa Uumajassa 5.-6. helmikuuta 2001 konferenssin, jossa komitean "ulkosuhteet"-jaosto keskusteli paikalle kutsuttujen Venäjän, Viron, Latvian, Liettuan, Puolan, Norjan ja Islannin asianomaisten organisaatioiden edustajien kanssa. Keskustelu pohjautui mm. vastauksiin, joita oli saatu Itämeren alueella toimiville organisaatiolle kirjallisesti esitettyihin kysymyksiin.

4.6.2. Näiden yhteyksien avulla TSK haluaa myös myötävaikuttaa tiedon lisäämiseen pohjoisesta ulottuvuudesta asianomaisten maiden organisaatioissa sekä tutkia mahdollisuuksia tiiviiseen monenkeskiseen yhteistyöhön ulkoministereiden Helsingin kokouksessa antamien suositusten mukaisesti.

5. Päätelmät tulevaisuutta ajatellen

5.1. EU:n pohjoinen ulottuvuus on toimiva väline ongelmien ratkaisemiseksi ja myönteisen kehityksen nopeuttamiseksi koko Pohjois-Euroopassa. Aloite helpottaa jäsenehdokasmaiden Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan menestyksekästä liittymistä yhteisöön ja myötävaikuttaa erityisesti EU:n ja Venäjän välisen yhteistyön kehittämiseen. Yhteistyö nojautuu EU:n ja Venäjän väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen, EU:n Venäjän-strategiaan ja Venäjän vastaavaan EU-suhteiden kehittämisohjelmaan.

5.2. Vuosien 2000-2003 toimintaohjelma on laajuudestaan huolimatta suuntaukseltaan aivan liian yksipuolinen. Kuilujen kaventaminen alueen maiden välillä ja sisällä on asetettava keskeiseksi tavoitteeksi. Yksi kuilujen kaventamisen perusedellytyksistä on liike- ja työmarkkinasuhteiden kehittäminen Euroopan sosiaalisen markkinatalouden periaatteita noudattaen.

5.3. On perustavan tärkeää, että EU toteuttaa toimintaohjelmaa määrätietoisesti yhteistyössään kumppanuusmaiden kanssa sekä asettaa ohjelman eri osien osalta konkreettisia, määräajallisia tavoitteita. Yhteistä Pohjois-Euroopan strategiaa tarvitaan, jotta toimintaohjelma voidaan toteuttaa asianmukaisesti. Tämä edellyttää myös yhteistä suunnittelufoorumia sekä seurantaa, joka kattaa kaikki asianomaiset osapuolet.

5.4. TSK panee tyytyväisenä merkille Itämeren maiden neuvoston halukkuuden osallistua toimintaohjelman toteuttamiseen ja toimia alueellisena yhteyskanavana. Tämä vahvistaa työskentelyä jatkossa.

5.5. TSK pitää tärkeänä, että rahoitusjärjestelyt hoidetaan siten, että toimintaohjelman yksittäiset hankkeet voidaan toteuttaa nopeasti ja ilman tarpeetonta byrokratiaa. On myös tärkeää kehittää kyseisiä järjestelyjä siten, että eri rahoituslähteiden, myös kansainvälisten rahoituslaitosten, yhteisvaikutuksesta syntyy synergiaa. TSK ehdottaa, että pohjoista ulottuvuutta varten perustetaan erillinen budjettikohta.

5.6. Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan taloudelliset ja sosiaaliset toimijat tulee kutsua osallistumaan sekä pohjoiseen ulottuvuuteen liittyvän toiminnan aloitukseen, toteutukseen, arviointiin että edelleenkehittämiseen. Kaikkien hallintotasojen viranomaisten tulee myötävaikuttaa tämän toteutumiseen.

5.7. TSK aikoo omasta puolestaan jatkaa asianmukaisella tavalla vuoropuhelua järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan taloudellisten ja sosiaalisten toimijoiden edustajien kanssa Itämeren alueen ja erityisesti Venäjän osalta. Uumajassa pidetystä ensimmäisestä monenvälisestä kokouksesta saadut kokemukset osoittavat, että tällaisen vuoropuhelun ylläpitäminen on erittäin perusteltua.

5.8. TSK ehdottaa, että EU päättää toimielinten välisen yhteistyön osana monenvälisten, säännöllisten yhteyksien luomisesta asiaankuuluvien maiden kansalaisyhteiskunnan taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden välille. Näin pyritään lisäämään tietoa pohjoiseen ulottuvuuteen liittyvistä tärkeimmistä kysymyksistä sekä edistämään taloudellisten ja yhteiskunnallisten olosuhteiden vastavuoroista ymmärtämistä.

5.9. TSK panee merkille, että Eurooppa-sopimuksista ja ETA-sopimuksesta poiketen EU:n Venäjän kanssa solmimaan yhteistyösopimukseen ei sisälly minkäänlaista artiklaa mahdollisuudesta perustaa foorumi, jolla voitaisiin kehittää yhteyksiä taloudellisten ja yhteiskunnallisten osapuolien välillä. TSK katsoo, että EU:n ja Venäjän suhteet ovat nyt kehittyneet sellaisiksi, että kumppanuusmaiden toimijoiden välille tulisi perustaa yhteistyöfoorumi. Se voisi olla muodoltaan sekakomitea, johon TSK tarjoutuu osallistumaan. Tämä auttaisi kehittämään keskinäisiä kontakteja sekä EU:n että Venäjän toivomalla tavalla. TSK aikoo laatia erityisen lausunnon EU:n Venäjän-suhteista.

5.10. TSK aikoo seurata jatkuvasti pohjoisen ulottuvuuden kehitystä ja antaa uuden lausunnon sopivana ajankohtana.

6. Seuranta

6.1. TSK panee tyytyväisenä merkille, että EU:n ulkoministerit aikovat pitää pohjoisesta ulottuvuudesta konferenssin Luxemburgissa 9. huhtikuuta 2001. TSK ehdottaa, että käsillä oleva lausunto otetaan varteen konferenssia valmisteltaessa.

6.2. TSK suhtautuu myönteisesti puheenjohtajavaltio Ruotsin aikomukseen valmistella yhdessä komission kanssa neuvostolle perusteellinen selonteko pohjoista ulottuvuutta koskevista toimintalinjoista kesäkuussa 2001 Göteborgissa pidettävän huippukokoukseen valmistelemiseksi. TSK ehdottaa, että käsillä oleva lausunto otetaan huomioon selontekoa laadittaessa.

Bryssel 28. helmikuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Financial Times 20.12.2000.

(2) Emerging Europe Monitor, numero 8, marraskuu 2000.

(3) Asiasta huomautetaan Tacis-ohjelmasta annetun asetuksen 14199/99 liitteessä 3, kohdassa 5.

(4) Komission tiedonanto - PHARE 2000 -ohjelman katsaus, 27.10.2000, C(2000) 3103/2.

(5) Komission tiedonanto neuvostolle - EU ja Kaliningrad, KOM(2001) 26 lopullinen.

(6) Saksa teki heinäkuussa 2000 alkaneen Itämeren maiden neuvoston puheenjohtajuuskautensa aluksi välittömästi tämän suuntaisen aloitteen. Suurlähettiläs Hans-Jürgen Heimsoeth pyysi Itämeren alueen eri organisaatioille osoittamassaan kirjeessä (päivätty 27.7.2000) näitä laatimaan luettelon niiden omilla alueilla jo käynnissä olevista ja tulevista hankkeista sekä lähettämään vastaukset marraskuun puoliväliin mennessä. Tarkoituksena on esitellä luettelo komissiolle ja EU:n neuvoston puheenjohtajana toimivalle Ruotsille maaliskuussa 2001.