EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 18.5.2021 COM(2021) 251 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EMPTY 2000-luvun yritysverotus



1. EU:n veropoliittinen kehys 1.1. Tausta EU:n yritysverotusta koskevan politiikan toimintaympäristö on muuttunut perinpohjaisesti viime vuoden aikana. Koronavirus on vaikuttanut voimakkaasti yhteiskuntiin ja talouksiin Euroopassa ja koko maailmassa. Kansanterveydellinen haaste on muuttunut EU:n historian vaikeimmaksi talouskriisiksi, jolla on merkittäviä sosiaalisia vaikutuksia ja joka lisää eriarvoisuutta. Pandemian taustalla ovat talouksiamme ja yhteiskuntiamme muovaavat merkittävät suuntaukset, joihin kuuluvat muun muassa väestön ikääntyminen, ilmastonmuutos, ympäristön pilaantuminen, globalisaatio ja työmarkkinoiden muuttuminen. Pandemia on myös vauhdittanut jo aiemmin havaittavissa olleita suuntauksia kohti digitalisaatiota, kun yhä useammat ihmiset ja yritykset tekevät hankintoja, työskentelevät, ovat vuorovaikutuksessa keskenään ja harjoittavat liiketoimintaa verkossa. Näillä suuntauksilla on huomattavia vaikutuksia nykyisiin veropohjiin. Ne edellyttävät sen pohtimista, millaisia tehokkaat, kestävät ja oikeudenmukaiset verokehykset ovat tulevaisuudessa, muun muassa tarkastelemalla koko veroyhdistelmää (ks. laatikko 1). Nykyisin vallitsee yksimielisyys siitä, että verotuksellisen kotipaikan ja verotulolähteen peruskäsitteet, joihin kansainvälinen verojärjestelmä on perustunut viimeisen vuosisadan ajan, ovat vanhentuneita. Liiketoimintakäytäntöihin liittyy nykyään yleisesti toiminnan harjoittamista jossain valtiossa ilman fyysistä läsnäoloa. Tällaista tilannetta ei kuitenkaan oteta huomioon nykyisissä säännöksissä. Samalla talouden digitalisoituminen on luonut uusia mahdollisuuksia hyödyntää nykyisiä periaatteita omaksi eduksi verosuunnittelun avulla. Eri maiden hallitukset ovatkin yhä enenevässä määrin toteuttaneet hyvin kirjavia veronkierron ja veropetosten vastaisia toimenpiteitä. Vaikka näillä toimenpiteillä on ratkaistu onnistuneesti tiettyjä ongelmia, ne ovat entisestään mutkistaneet jo valmiiksi monimutkaista tilannetta. Useat veroskandaalit, valtiontukisääntöjen tinkimätön täytäntöönpano ja tarve rahoittaa julkisia menoja finanssikriisin jälkeen vauhdittivat 2010-luvun alussa keskusteluja kansainvälisten yhtiöveropuitteiden uudistamisesta. Näiden keskustelujen pohjalta OECD ja G20-ryhmä käynnistivät veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevan hankkeen (BEPS). Prosessista saatiin alustavia tuloksia vuonna 2015, ja ne pantiin täytäntöön EU:ssa muun muassa antamalla veron kiertämisen estämistä koskevia direktiivejä. Kansainvälisissä keskusteluissa etsitään nyt maailmanlaajuista ratkaisua, jolla uudistettaisiin vanhentunutta kansainvälistä yhteisöverojärjestelmää ja johon sisältyisi verotusoikeuksien uudelleenjakamista ja tosiasiallista vähimmäisverotusta koskevia toimia. Näiden keskustelujen sisältö vaikuttaa yritysverotusta koskeviin EU:n toimiin riippumatta siitä, saadaanko konkreettinen maailmanlaajuinen sopimus aikaan. Yhdysvaltojen kaltaiset kansainväliset kumppanit ovat samanaikaisesti ilmoittaneet suunnitelmista muokata yritysverotusta koskevia lähivuosien toimiaan. Nämä suunnitelmat perustuvat kansainvälisiin keskusteluihin tai ovat niitäkin laajempia. Näissä toimissa otetaan huomioon se, että julkisten investointien rahoittamiseen tarvitaan tuloja, jotta mahdollistetaan parempi jälleenrakentaminen ja voidaan tukea ja ylläpitää osallistavaa talouden elpymistä. Muut maat, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, ovat myös ilmoittaneet covid-19-pandemian jälkeen toteutettavista yritysverotusta koskevista toimenpiteistä. Tässä yhteydessä EU tarvitsee vankan, toimivan ja oikeudenmukaisen verokehyksen, joka vastaa julkisiin rahoitustarpeisiin. Tällaisen kehyksen olisi myös tuettava elpymistä ja vihreää ja digitaalista siirtymää luomalla toimintaympäristö, joka edistää oikeudenmukaista, kestävää ja työllistävää kasvua ja investointeja. 1.2. EU:n veropoliittinen ohjelma Yritysverotusta koskevat EU:n toimet on sisällytettävä kattavaan EU:n veropoliittiseen ohjelmaan. Keskeinen osa ohjelmaa on tarve tasapainoiseen verotulojen yhdistelmään sekä verojärjestelmään, jota ohjaavat oikeudenmukaisuuden, tehokkuuden ja yksinkertaisuuden periaatteet. Ratkaisevan tärkeitä tämän vision toteutumisessa ovat seuraavat painopistealueet: (I)Oikeudenmukaisen ja kestävän kasvun mahdollistaminen EU:n veropoliittisella ohjelmalla edistetään oikeudenmukaisen ja kestävän kasvun mahdollistamista koskevaa yleistavoitetta tukemalla laajempia EU:n politiikkoja, kuten Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa, komission digitaalistrategiaa, Euroopan uutta teollisuusstrategiaa ja pääomamarkkinaunionia. EU:n vero-ohjelman olisi myös osaltaan tuettava osallistavaa elpymistä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteiden mukaisesti. Vihreää siirtymää tukeva verojärjestelmä on erittäin tärkeä väline Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Verotoimenpiteisiin on yhdistettävä muita ympäristöperusteisen hinnoittelun välineitä ja sääntelytoimia, samalla kun otetaan jakautumavaikutukset asianmukaisesti huomioon oikeudenmukaisen siirtymän varmistamiseksi. EU:n tasolla tuleva ehdotus energiaverodirektiivin uudistamiseksi on ratkaiseva edistysaskel tässä suhteessa. Direktiivin tarkistaminen täydentää muita 55-valmiuspakettiin sisältyviä aloitteita järkeistämällä vähimmäisverokantojen järjestelmää ja poistamalla vanhentuneita poikkeuksia ja alennettuja verokantoja. Samassa paketissa komissio ehdottaa EU:n ilmastotavoitteiden tukemiseksi uusia ja uudistettuja hinnoittelumekanismeja, etenkin hiilidioksidipäästöjen tullimekanismia, ja esittää ehdotuksen tarkistetuksi EU:n päästökauppajärjestelmäksi. Kansallisella tasolla jäsenvaltioiden olisi tehostettava pyrkimyksiään hinnoitella ulkoiset ympäristövaikutukset siten, että otetaan asianmukaisesti huomioon mahdolliset kielteiset yhteiskunnalliset vaikutukset, ja poistaa haitalliset tuet asteittain käytöstä myös osana laajempia verouudistuksia. Komissio vahvistaa digitaalista vuosikymmentä käsittelevässä tiedonannossaan digitalisaatiota koskevat EU:n tavoitteet vuoteen 2030 saakka. Verotuksella on helpotettava digitalisaatiota tarjoamalla toimintaympäristö, jossa digitaaliset yritykset voivat menestyä. Samanaikaisesti verokehystä on mukautettava vastaamaan paremmin digitalisoituneen talouden todellisuutta. Tämä tarkoittaa myös verohallinnon digitalisaatiota. EU:n verokehys on suunniteltava siten, että se edistää vahvempien sisämarkkinoiden luomista Euroopan elpymistä varten vuonna 2020 laaditun uuden teollisuusstrategian ja sen toukokuussa 2021 hyväksytyn päivityksen mukaisesti. Sen olisi vähennettävä sääntöjen noudattamisesta yrityksille aiheutuvia kustannuksia, helpotettava rajat ylittäviä investointeja ja tarjottava niin pk-yrityksille kuin suuryrityksillekin oikea toimintaympäristö, jossa ne voivat kukoistaa vihreässä ja digitaalisessa Euroopassa. EU:n verokehyksellä on myös keskeinen asema pääomamarkkinaunionin kehityksen tukemisessa erityisesti poistamalla veroesteet rajat ylittäviltä investoinneilta ja puuttumalla velanoton suosimiseen yritysverotuksessa. (II)Tehokkaan verotuksen varmistaminen

Verotulojen tehokkaan keräämisen varmistaminen on erittäin tärkeää laadukkaiden julkisten palvelujen rahoittamiseksi. Se on myös edellytys sille, että verorasite jakautuu oikeudenmukaisesti veronmaksajien kesken. Sillä myös edistetään tasapuolisten toimintaedellytysten luomista yrityksille, mikä parantaa EU:n kilpailukykyä. EU:ssa menetetään joka vuosi miljardeja euroja veropetosten, veronkierron ja verojen välttelyn takia. Yksittäisten jäsenvaltioiden verosäännökset voivat myös johtaa tulojen menetyksiin muissa jäsenvaltioissa esimerkiksi, jos rojalteja ja korkoja voidaan maksaa sellaisiin maihin sijoittautuneille vastaanottajille, joissa on alhainen verokanta tai joissa ei kanneta lainkaan veroa, eikä niistä tarvitse maksaa veroa EU:ssa. Laatikko 1: EU:n veroyhdistelmä 2050-lukua lähestyttäessä Verojärjestelmiä on nykyaikaistettava, jotta ne kuvastavat paremmin nykyistä ja tulevaa taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä. Jäsenvaltioiden talousarviot perustuvat suureksi osaksi työn verotukseen, sosiaaliturvamaksut mukaan luettuina, ja työverotuksen osuus kaikista verotuloista EU-27:ssä on yli 50 prosenttia. Arvonlisäveron osuus kaikista verotuloista on yli 15 prosenttia. Muiden veropohjien, kuten ympäristöverojen (~6 %), kiinteistöverojen (~5 %) tai yhteisöverojen (~7 %) osuus on verrattain pieni. Vaikka verotulojen kokonaiskoostumus EU:ssa on pysynyt suhteellisen vakaana viimeisten kahden vuosikymmenen ajan , ilmastonmuutoksen ja työmarkkinoiden digitalisoitumisen kaltaiset merkittävät suuntaukset todennäköisesti vaikuttavat tulevaan veroyhdistelmään EU:n jäsenvaltioissa. Väestön ikääntyminen ja epätyypillisten työsuhteiden lisääntyminen voivat heikentää työn verotuksen mahdollisuuksia tuottaa saman verran verotuloja kuin nykyään. Väestön ikääntymistä koskevan vihreän kirjan ja vuoden 2021 ikääntymisraportin pohjalta on siten tarkasteltava uudelleen työn verotusta ja sen seurauksia muille veropohjille, samalla kun otetaan huomioon kestävien tulojen ja sukupolvien välisen oikeudenmukaisuuden tarve. Samoin on pohdittava, miten edistetään sosiaaliturvajärjestelmien kestävyyttä. Perinteisesti suurta työhön kohdistuvaa verorasitetta EU:ssa, myös muihin kehittyneisiin talouksiin verrattuna, on edelleen kevennettävä, jotta tuetaan kilpailukykyä, työllisyyttä ja työpaikkojen syntymistä kriisin jälkeen. Samanaikaisesti kulutusveroasteet ovat jo historiallisen korkeita, koska arvonlisäverokantoja nostettiin finanssikriisin jälkeisinä vuosina. Ensisijaisesti olisi rajoitettava alennettujen arvonlisäverokantojen ja poikkeusten tehotonta käyttöä, sillä niillä ei useinkaan saavuteta oletettua poliittista tavoitetta. Käyttäytymisperusteiset verot, kuten ympäristö- ja terveysverot, ovat yhä tärkeämpiä EU:n veropolitiikassa. Hyvin suunnitellut ympäristöverot tukevat osaltaan vihreää siirtymää lähettämällä oikeita hintasignaaleja, samalla kun niillä toteutetaan saastuttaja maksaa ‑periaatetta. Ne tuottavat myös tuloja, joilla voitaisiin korvata osa tarvittavista työn verotuksen kevennyksistä. Samaan tapaan terveysverot, esimerkiksi tupakan tai alkoholin verotus, voivat parantaa kansanterveyttä ja pelastaa ihmishenkiä, samalla kun niillä vähennetään julkisiin terveydenhuoltojärjestelmiin kohdistuvaa painetta. Tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottava veroyhdistelmä edellyttää sekä yksityishenkilöiden että yritysten pääomatulojen oikeudenmukaista ja tehokasta verotusta. Samanaikaisesti tarvitaan verotuksen yksinkertaistamista ja muita toimenpiteitä hallinnon monimutkaisuuden vähentämiseksi. Lisäksi kiinteistöihin kohdistuvat juoksevat verot voivat olla suhteellisen tehokas tapa lisätä verotuloja. Omaisuuden arvonmäärityksen liittyviä jakautumista koskevia ja hallinnollisia haasteita on kuitenkin käsiteltävä asianmukaisesti. Näiden näkökohtien pohjalta komissio aloittaa laajemman tarkastelun, jonka päätteeksi on tarkoitus järjestää vuonna 2022 symposiumi aiheesta ”Verotus EU:ssa vuoteen 2050 mennessä”. Tässä tarkastelussa otetaan huomioon edellä esitetyt periaatteet ja veroyhdistelmään mahdollisesti tehtävien muutosten jakaumavaikutus, mukaan luettuna muutosten vaikutus pienituloisiin kotitalouksiin. Tässä kohdassa esitettyjä periaatteita olisi sovellettava myös EU:n talousarvion rahoittamiseen käytettävien omien varojen järjestelmään. Eurooppa-neuvoston toimeksiannon ja uuteen monivuotiseen rahoituskehykseen liitetyssä toimielinten välisessä sopimuksessa annettujen sitoumusten mukaisesti komissio aikoo myös esittää ehdotuksia uusiksi omiksi varoiksi. Näillä uusilla omilla varoilla rahoitetaan osittain NextGenerationEU-välineestä myönnettävien lainojen takaisinmaksua. Komissio aikoo esittää heinäkuussa 2021 ensimmäiset ehdotuksensa, joihin sisältyvät hiilidioksidipäästöjen tullimekanismia, digitaaliveroa ja EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistamista koskevat ehdotukset. Niiden jälkeen se aikoo ehdottaa lisää uusia omia varoja, joihin voisi kuulua finanssitransaktiovero sekä yrityssektoriin liittyvä omien varojen lähde. Hiilidioksidipäästöjen tullimekanismia koskeva ehdotus on osa tulevaa 55-valmiuspakettia. Sillä pyritään vähentämään hiilivuodon riskiä varmistamalla, että tuontituotteiden hinta kuvastaa paremmin niiden hiilipitoisuutta, jos kolmansien maiden ilmastopolitiikka ei ole yhtä kunnianhimoista kuin EU:ssa. Sillä myös edistetään ilmastotavoitteiden saavuttamista siten, että kolmansien maiden tuottajille ja EU:n tuojille luodaan kannustimia vähähiilisten teknologioiden käyttöönottoon. Hiilidioksidipäästöjen tullimekanismi on täysin WTO:sta johtuvien ja muiden kansainvälisten velvoitteiden mukainen. Digitaalialan yritykset maksavat yleensä muita yrityksiä vähemmän veroja, ja niiden maksamat verot eivät aina hyödytä maita, joissa ne harjoittavat toimintaansa. Digitaaliverolla varmistetaan, että digitaaliala osallistuu oikeudenmukaisesti EU:n elpymisen rahoittamiseen ja koko yhteiskunnan toimintaan. Digitaalivero suunnitellaan siten, että se on riippumaton kansainvälisen yhteisöverojärjestelmän uudistusta koskevasta tulevasta maailmanlaajuisesta sopimuksesta ja että se on WTO:sta johtuvien ja muiden kansainvälisten velvoitteiden mukainen. Kyseinen vero on digitalisaation tukemista ja vauhdittamista koskevan keskeisen poliittisen tavoitteen mukainen. Digitaaliveron käyttöönoton jälkeen pannaan myös täytäntöön OECD:n sopimus, joka koskee suurimpien monikansallisten yritysten veropohjan jakamista osittain, heti kun mainittu sopimus on ratifioitu ja saatettu osaksi EU:n oikeutta. 1.3. Mitä tämä tarkoittaa EU:n yritysverotuksen kannalta? Yritysverotuksella olisi varmistettava, että verorasite jakautuu oikeudenmukaisesti yrityksille ja että veronalaiset tulot jakautuvat oikeudenmukaisesti eri lainkäyttöalueiden kesken. Koko järjestelmän olisi oltava yksinkertainen, jotta vähennetään sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia. Sen olisi myös edistettävä investointeja ja kasvua, mikä vahvistaa sisämarkkinoita. Vaikka sisämarkkinoiden esteiden poistamisessa on edistytty muilla aloilla, liiketoimintaa EU:ssa harjoittavien yritysten on edelleen tultava toimeen jopa 27 erilaisen kansallisen verojärjestelmän kanssa. Nämä keskenään erilaiset kansalliset verosäännöt aiheuttavat yrityksille tarpeettomia sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia, mikä ei kannusta rajat ylittäviin investointeihin sisämarkkinoilla. Tämä pätee sekä suurempiin yrityksiin että pk-yrityksiin, startup-yrityksiin ja muihin yrityksiin, jotka pyrkivät kasvamaan, laajentamaan toimintaansa ja harjoittamaan rajat ylittävää kauppaa, jonka kustannukset ovat suhteettoman paljon suuremmat . Erilaisten verosääntöjen verkostoon liittyy myös porsaanreikiä ja monimutkaisuuksia, jotka voivat mahdollistaa aggressiivisen verosuunnittelun, mikä vaikeuttaa tasapuolisten toimintaedellytysten syntymistä. Se on haitallista investoinneille ja kasvulle sekä EU:n kilpailukyvylle muihin kansainvälisiin kumppaneihin nähden. Yritysverotuksen alalla tehtävät poliittiset valinnat vaikuttavat myös siihen, missä määrin verojärjestelmä tukee investointeja. Verojärjestelmän olisi lisäksi vähennettävä mahdollisimman paljon liiketoimintapäätösten tahatonta vääristymistä, esimerkiksi velanoton asettamista oman pääoman ehtoisen rahoituksen edelle. Näin tuetaan kestävää ja pitkäaikaista yritysrahoitusta ja sellaisten yritysten rahoitusrakenteiden tasapainottamista, joille on kertynyt vaarallisen paljon velkaa muun muassa covid-19-kriisin seurauksena. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yritysverotusta koskevissa EU:n toimissa olisi tarkasteltava haasteita, joihin liittyy selkeä rajat ylittävä ulottuvuus. Tämä tarkoittaa myös, että poistetaan sisämarkkinoiden kitkattoman toiminnan ja rajat ylittävien investointien esteet, joita kansallisten verojärjestelmien erot aiheuttavat. EU:ssa tapahtuvaa edistystä olisi täydennettävä kansallisilla toimilla niillä aloilla, joilla jäsenvaltioilla on parhaat edellytykset arvioida oman taloutensa ja yhteiskuntansa tarpeita. Tähän kuuluu se, että yhteisöverokannan taso määritetään kansainvälisesti sovittavia (ks. 2 kohta) vähimmäistasoja korkeammaksi, mikä kuuluu jatkossakin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Lisäksi toteutetaan kansallisia toimia verohallinnon parantamiseksi ja verosäännösten noudattamisen helpottamiseksi. Näihin toimiin voi tarvittaessa sisältyä kohdennetumpia toimia, kuten hyvin suunniteltuja ja tehokkaita verokannustimia, laajempien poliittisten tavoitteiden tukemiseksi. Näillä aloilla EU voi myös tuoda keskusteluun uusia asioita ja jakaa tietoa sekä antaa taloudellista tukea kansallisille uudistuksille ja investoinneille. Elpymis- ja palautumistukiväline, joka on keskeinen osa EU:n elpymissuunnitelmaa, ja teknisen tuen väline voivat tarjota tärkeää rahoitusta verohallintojen nykyaikaistamiseen ja digitalisoitumiseen. Samalla niillä tuetaan myös tärkeitä veropoliittisia uudistuksia. EU on ottanut viime vuosina tärkeitä edistysaskelia esimerkiksi antamalla veron kiertämisen estämistä koskevat direktiivit ja hallinnollista yhteistyötä koskevan direktiivin sekä aloittamalla niiden täytäntöönpanon. Yritysverotuksen käytännesääntötyöryhmässä jäsenvaltiot jatkavat toistensa verojärjestelmien vertaisarviointia sen varmistamiseksi, että ne ovat oikeudenmukaisen verokilpailun periaatteiden mukaisia. Euroopan parlamentti on lisäksi ollut hyvin aktiivinen yleisesti verotuksen ja etenkin yritysverotuksen alalla. Komissio hyväksyi lisäksi heinäkuussa 2020 kunnianhimoisen toimintasuunnitelman , jonka tavoitteena on tehdä verotuksesta oikeudenmukaisempaa, yksinkertaisempaa ja nykyaikaiseen teknologiaan paremmin soveltuvaa, ja tiedonannon veroalan hyvästä hallintotavasta EU:ssa ja sen ulkopuolella . Sen tarkoituksena on vahvistaa entisestään EU:n toimia verotuksen avoimuuden ja oikeudenmukaisuuden edistämiseksi sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti. Tässä tiedonannossa esitetään muita yritysverotuksen alalla sekä lyhyellä että pidemmällä aikavälillä toteutettavia toimia. Komissio aikoo toimia ripeästi verotusoikeuksien uudelleenjakamista ja tehokasta vähimmäisverotusta koskevan tulevan maailmanlaajuisen sopimuksen täytäntöön panemiseksi (ks. 2 kohta). Se myös ryhtyy seuraavien kahden vuoden aikana toimiin kiireellisimpien haasteiden ratkaisemiseksi (ks. 3 kohta). Komissio aikoo lisäksi esittää suunnitelman EU:n kokonaisvaltaiseksi yritysverotuskehykseksi, joka soveltuu tulevien vuosikymmenten tarpeisiin (ks. 4 kohta). 2. Kansainvälisten yhtiöveropuitteiden uudistaminen 2.1. Käynnissä olevat maailmanlaajuiset keskustelut G20-ryhmän toimeksiannosta OECD:n osallistava kehys valmistelee maailmanlaajuista, yhteisymmärrykseen perustuvaa ratkaisua kansainvälisten yhtiöveropuitteiden uudistamiseksi. Keskusteluissa keskitytään kahteen laajaan toimintalinjaan: pilariin 1 (verotusoikeuksien osittainen uudelleenjako) ja pilariin 2 (monikansallisten yritysten voittojen tosiasiallinen vähimmäisverotus). Näissä kahdessa pilarissa on tarkoitus käsitellä erilaisia mutta toisiinsa sidoksissa olevia kysymyksiä, jotka liittyvät talouden lisääntyvään globalisaatioon ja digitalisaatioon. EU on johdonmukaisesti edistänyt kansainvälisiä kunnianhimoisia uudistuksia, ja maailmanlaajuisissa keskusteluissa voidaan nyt myös edetä Yhdysvaltojen uuden hallinnon myönteisen panoksen pohjalta. Aiemman safe harbour -ehdotuksen peruuttaminen ja pilaria 1 koskevien konkreettisten ja rakentavien ehdotusten esittäminen on tärkeä askel. Se tarjoaa lupaavan mahdollisuuden saavuttaa todellista edistystä pyrkimyksissä saada aikaan maailmanlaajuinen sopimus monikansallisten yritysten veropohjan jakamisesta osittain. Yhdysvaltojen hallinnon äskettäin ilmoittama aikomus toteuttaa kansallinen yritysverotusuudistus on kunnianhimoinen välietappi. Se on myös tärkeä askel kohti pilarista 2 sopimista, joka lopettaa kilpailun alhaisimmasta verotustasosta. G20-maiden valtiovarainministerit ovat äskettäin toistaneet sitoutuvansa maailmanlaajuisen yhteisymmärrykseen perustuvan ratkaisun löytämiseen vuoden 2021 puoliväliin mennessä. Pilarissa 1 on tarkoitus mukauttaa yritysten voittojen verotusta koskevia kansainvälisiä sääntöjä vastaamaan liiketoimintamallien muuttuvaa luonnetta, mukaan lukien yritysten mahdollisuus harjoittaa liiketoimintaa ilman fyysistä läsnäoloa. Se antaa markkinoiden lainkäyttöalueille oikeuden verottaa osaa tiettyjen toiseen valtioon sijoittautuneiden yritysten voitoista siten, että osa näistä maailmanlaajuisista voitoista jaetaan sovitun kaavan mukaisesti uudelleen niiden lainkäyttöalueiden kesken, joissa konsernilla on asiakkaita tai käyttäjiä. Pilarista 1 käytävissä keskusteluissa keskityttiin alun perin lähinnä digitaalialalla toimiviin yrityksiin. Ehdotettua ratkaisua voitaisiin kuitenkin nyt yksinkertaistaa siten, että se käsittää vähemmän monikansallisia yrityksiä, ja samanaikaisesti laajentaa kattamaan suurimmat ja tuottoisimmat monikansalliset yritykset liiketoiminta-alasta riippumatta. Pilarissa 2 määritetään pohja liialliselle verokilpailulle varmistamalla, että monikansallisilta yrityksiltä kannetaan vuosittain tietty veron vähimmäistaso niiden kaikista voitoista. Talouksien globalisaatio ja aineettoman omaisuuden käytön tehostuminen maailmanlaajuisissa arvoketjuissa ovat mahdollistaneet sen, että tietyt monikansalliset yritykset siirtävät voittoja alhaisen verotuksen lainkäyttöalueille. Pilari 2 antaa lainkäyttöalueille mahdollisuuden nostaa suurten monikansallisten yritysten maksamien verojen määrä tosiasialliselle vähimmäistasolle. Yksittäiset maat voivat kuitenkin edelleen päättää vapaasti verojärjestelmiensä erityispiirteistä. Tällainen yritysten voittojen tosiasiallinen vähimmäisverotus vähentää mahdollisuuksia verojen kiertämiseen.

Tulevan maailmanlaajuisen sopimuksen molemmat pilarit ovat 4 kohdassa esitetyn 2000-luvun yritysverotuskehystä koskevan komission vision mukaisia. Pilarien tavoitteet täydentävät toisiaan, ja maailmanlaajuisissa keskusteluissa on löydettävä ratkaisu molempiin. Näissä pilareissa otetaan askelia kohti veropohjan kaavamaista jakoa (verotusoikeuksien osittaiseen uudelleenjakamiseen käytetään erityistä kaavaa pilarissa 1) ja veropohjan yhteistä määrittämistä koskevia tärkeitä periaatteita. Komissio osallistuu aktiivisesti kansainvälisiin keskusteluihin ja tekee yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa sen varmistamiseksi, että keskusteluissa otetaan huomioon EU:n yhteiset huolenaiheet, kuten soveltuvuus sisämarkkinoille ja hallinnollisen monimutkaisuuden minimointi. ja että ratkaisut hyödyttävät EU:ta. Eurooppa-neuvosto toisti 25. maaliskuuta 2021 antamissaan päätelmissä kannattavansa voimakkaasti globaalia ratkaisua kansainväliseen digitaalitalouden verotukseen ja olevansa sitoutunut siihen ja pyrkivänsä saamaan aikaan yhteisymmärrykseen perustuvan ratkaisun OECD:n puitteissa vuoden 2021 puoliväliin mennessä . 2.2. Miten maailmanlaajuinen sopimus pannaan täytäntöön EU:ssa? Kun pilarista 1 on sovittu ja se on laadittu monenvälisen yleissopimuksen muotoon, sen soveltaminen on pakollista kaikille sopimusvaltioille. Varmistaakseen sopimuksen johdonmukaisen täytäntöönpanon kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, myös niissä, jotka eivät ole OECD:n jäseniä eivätkä ole mukana osallistavassa kehyksessä, komissio ehdottaa direktiiviä pilarin 1 täytäntöönpanemiseksi EU:ssa. Jotta turvataan sen johdonmukainen soveltaminen EU:ssa ja yhteensopivuus unionin oikeuden kanssa, pilari 2 pannaan pääasiallisesti täytäntöön EU:n direktiivillä, jossa otetaan huomioon OECD:n mallisäännöt tarvittavin mukautuksin. Tosiasiallista vähimmäisverotusta koskevan maailmanlaajuisen sopimuksen täytäntöönpano vaikuttaa myös nykyisiin ja valmisteilla oleviin EU:n direktiiveihin ja aloitteisiin (ks. jäljempänä laatikko 2). Laatikko 2: Tosiasiallista vähimmäisverotusta koskevan sopimuksen ja EU:n nykyisten aloitteiden keskinäinen vuorovaikutus Pilarin 2 täytäntöönpano vaikuttaa veron kiertämisen estämistä koskevien direktiivien mukaisiin sääntöihin ja etenkin ulkomaisia väliyhtiöitä koskeviin sääntöihin, jotka toimivat vuorovaikutuksessa pilarin 2 ensisijaisen säännön (tuloksi lukemista koskeva sääntö eli IIR-sääntö (income inclusion rule)) kanssa. Kun IIR-sääntö pannaan täytäntöön EU:ssa, on selvitettävä, miten nämä kaksi sääntöä toimivat parhaiten vuorovaikutuksessa keskenään. Pilarin 2 saattaminen osaksi EU:n oikeutta todennäköisesti tasoittaa tietä korko- ja rojaltimaksuja koskevan direktiivin uudelleenlaatimista koskevan ehdotuksen hyväksymiselle. Ehdotus on ollut neuvoston käsiteltävänä vuodesta 2011 lähtien. Uudelleen laadittavan direktiivin tarkoituksena oli asettaa direktiivin (jolla poistetaan lähdeverotukseen liittyvät esteet konsernin sisäisitä rajat ylittäviltä korko- ja rojaltimaksuilta) hyötyjen saamisen ehdoksi se, että korkoa verotetaan kohdevaltiossa. Joidenkin jäsenvaltioiden mukaan korko- ja rojaltimaksuja koskevassa direktiivissä olisi mentävä pidemmälle ja määritettävä veron vähimmäistaso kohdevaltiossa edellytykseksi sille, että lähdeveroa ei kanneta. Pilarista 2 sopiminen ratkaisee tämän ongelman. Kuten äskettäin annetussa tiedonannossa veroalan hyvästä hallintotavasta EU:ssa ja sen ulkopuolella todetaan, komissio aikoo ehdottaa pilarin 2 sisällyttämistä kriteereihin, joiden mukaan kolmansia maita arvioidaan EU:n luetteloon sisällyttämistä koskevassa prosessissa. Tällä on tarkoitus kannustaa niitä liittymään kansainväliseen sopimukseen. Tämä vastaa EU:n nykyistä lähestymistapaa käyttää luetteloon sisällyttämistä koskevaa prosessia kansainvälisesti sovittujen hyvien käytäntöjen edistämiseen. 3. OECD:n sopimusta pitemmälle menevät toimet – kohdennetut ratkaisut Tässä kohdassa esitetään yritysverotusta koskevat EU:n toimet seuraaviksi kahdeksi vuodeksi. Niihin sisältyy toimia, joilla parannetaan nykyistä järjestelmää ja joissa keskitytään kahteen ensisijaiseen tavoitteeseen eli oikeudenmukaisen ja tehokkaan verotuksen varmistamiseen sekä tuotannollisten investointien ja yrittäjyyden edistämiseen. 3.1. Oikeudenmukaisen ja tehokkaan verotuksen varmistaminen Ensimmäinen askel kohti oikeudenmukaisempaa verojärjestelmää on suurten talouden toimijoiden maksamia veroja koskevan avoimuuden lisääminen. Kansalaiset ja kansalaisjärjestöt vaativat yhä voimakkaammin yritysverotusta koskevan avoimuuden ja oikeudenmukaisuuden lisäämistä etenkin yhtiöverotuksen osalta. Komissio aikoo esittää uuden ehdotuksen, jonka mukaan EU:ssa toimivien tiettyjen suurten yritysten tosiasiallinen yhtiöveroaste julkaistaisiin vuosittain käyttämällä pilaria 2 koskevissa laskelmissa sovittua menetelmää. Tosiasiallinen yhtiöveroaste antaa tietoa yritysten maksamien yhtiöverojen suhteesta niiden saamien voittojen määrään eikä niiden ”verotettaviin voittoihin”. Viimeksi mainittuja voidaan näet pienentää eri keinoin, kuten verohelpotuksilla. Ehdotus parantaa siten EU:hun sijoittautuneiden suurten yritysten todellista tosiasiallista veroastetta koskevaa avoimuutta. EU aikoo myös tehostaa entisestään pöytälaatikkoyhtiöiden väärinkäytön torjumista uudella lainsäädäntöaloitteella, jonka on tarkoitus tehdä tyhjäksi pöytälaatikkoyhtiöiden väärinkäyttö verotustarkoituksiin. Pöytälaatikkoyhtiöillä tarkoitetaan yhtiöitä, joiden läsnäolo on olematonta tai ei ole merkittävää ja jotka eivät harjoita lainkaan tai harjoittavat vain vähän todellista taloudellista toimintaa. Useat EU:ssa ja kansainvälisesti toteutettavat toimet antavat välineitä väärinkäytön mahdollistavien verotusrakenteiden käytön torjumiseen. Oikeushenkilöitä, joiden läsnäolo ei ole merkittävää ja jotka harjoittavat vain vähäistä tai eivät harjoita lainkaan taloudellista toimintaa, voidaan kuitenkin käyttää edelleen vääriin tarkoituksiin, kuten aggressiiviseen verosuunnitteluun, veronkiertoon tai rahanpesuun. Vaikka tällaisten yhtiöiden käytölle voi olla myös perusteltuja syitä, tarvitaan lisää toimia sellaisten yhtiöiden ja rakenteiden torjumiseksi, joiden perustamisen pääasiallisena tarkoituksena on pienentää verovelvollisuutta tai peitellä konsernin epäasianmukaista toimintaa tai operaatioita, joihin kyseiset yhtiöt osallistuvat ja joihin ei liity läsnäoloa eikä todellista taloudellista toimintaa maissa, joihin ne ovat sijoittautuneet. Komission ehdotukseen sisältyvissä toimissa muun muassa edellytettäisiin, että yritykset ilmoittavat verohallinnolle tiedot, joita tarvitaan sen arvioimiseen, onko niiden läsnäolo merkittävää ja harjoittavatko ne todellista taloudellista toimintaa. Samoin niissä evätään väärinkäyttötarkoituksiin perustettujen pöytälaatikkoyhtiöiden olemassaoloon tai käyttöön liittyvät verohyödyt ja otetaan käyttöön uusia verotustietoihin, valvontaan ja verotuksen avoimuuteen liittyviä vaatimuksia. Komissio aikoo myös toteuttaa toimia, joilla estetään EU:sta maksettavien korko- ja rojaltimaksujen välttyminen verotukselta (nk. kaksinkertainen verottamatta jääminen). Samanaikaisesti komissio aikoo hyödyntää jatkossakin kaikkia käytettävissään olevia välineitä sen varmistamiseksi, että yritykset maksavat oikeudenmukaisen osuutensa veroista, muun muassa valvomalla valtiontukisääntöjen noudattamista. Vaikka välitön verotus kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, jäsenvaltioiden on käytettävä tätä toimivaltaa unionin oikeuden ja myös valtiontukisääntöjen mukaisesti. Toimet oikeudenmukaisen ja tehokkaan verotuksen varmistamiseksi: Toimi 1: Esitetään lainsäädäntöehdotus suurten yritysten tosiasiallisten veroasteiden julkistamiseksi OECD:n neuvotteluissa pilarin 2 yhteydessä esillä olevien menetelmien perusteella (vuoteen 2022 mennessä) Toimi 2: Esitetään lainsäädäntöehdotus, jossa määritetään EU:n säännöt pöytälaatikkoyhtiöiden verotustarkoituksiin tapahtuvan väärinkäytön lopettamiseksi (vuoden 2021 viimeiseen neljännekseen mennessä) 3.2. Tuotannollisten investointien ja yrittäjyyden mahdollistaminen Verotuksella on tärkeä asema yritysten investointien ja kasvun tukemisessa. Sillä mahdollistetaan yrittäjien taloudelliset päätökset, jotka ovat yhteiskunnan kannalta suotavia, ja kannustetaan niihin. Tämä veropolitiikan ”mahdollistava” näkökulma on erityisen tärkeä osa digitaalista ja vihreää siirtymää sekä talouden elpymistä covid-19-pandemian jälkeen. Pienemmän kassavirran vuoksi tappioiden kattaminen tai rahoittaminen on pk-yrityksille usein vaikeampaa kuin suuremmille yrityksille. Tästä syystä monet jäsenvaltiot ovat toimineet nykyisessä kriisissä nopeasti helpottaakseen pk-yrityksiin kohdistuvaa välitöntä verorasitetta esimerkiksi lykkäämällä verovelvoitteita. Tappioita kuitenkin kohdellaan edelleen hyvin eri tavoin verotuksessa jäsenvaltioissa, ja toimintaympäristöstä on mahdollista tehdä investoinneille ja kasvulle suotuisampi. Tämän tiedonannon ohella komissio antaa jäsenvaltioille suosituksen tappioiden kotimaisesta verokohtelusta. Tämä auttaa varmistamaan yritysten välisen oikeudenmukaisen kilpailun ja tukemaan yrityksiä paremmin elpymisen aikana. Tästä hyötyvät todennäköisesti erityisesti pk-yritykset. Komission yksiköt myös tutkivat yleisemmin mahdollisuutta rajat ylittävien tappiovähennysten yhteensovitettuun verokohteluun niihin haasteisiin vastaamiseksi, joita pk-yritykset ja muut yritykset kohtaavat alkuvaiheessa laajentaessaan toimintaansa Euroopassa. Kun otetaan huomioon nykyinen verotuskehys, joka mahdollistaa velan korkojen vähentämisen verotuksessa, verosäännöksissä suositaan edelleen velanottoa. Tämä tarkoittaa, että yritys voi vähentää verotuksessa velkarahoitukseen liittyvät korot muttei oman pääoman ehtoiseen rahoitukseen liittyviä kustannuksia, kuten osinkomaksuja. Näin yritystä kannustetaan rahoittamaan investointeja pääoman sijasta velalla. Tämä voi myötävaikuttaa liialliseen velkaantumiseen, millä on mahdollisia kielteisiä heijastusvaikutuksia koko EU:hun, jos joissakin maissa paljon yrityksiä menettää maksukykynsä. Velanoton suosiminen myös vaikeuttaa innovoinnin rahoittamista pääomalla. Tästä kysymyksestä on tullut yhä tärkeämpi, kun yritysten velka on kasvanut merkittävästi covid-19-pandemiaa seuranneen talouskriisin vuoksi. Komissio aikookin esittää ehdotuksen, jolla puututaan velanoton suosimiseen yritysverotuksessa ottamalla käyttöön verovähennysjärjestelmä oman pääoman ehtoiselle rahoitukselle. Näin edistetään taloudellisesti heikossa asemassa olevien yritysten rahoitusrakenteiden tasapainottamista. Ehdotukseen sisältyy väärinkäytön vastaisia toimia sen varmistamiseksi, ettei sitä käytetä vääriin tarkoituksiin.