Erosopimuksessa ratkaistaan kaikki Yhdistyneen kuningaskunnan unionista irtautumiseen liittyvät seikat ja esitetään selkeästi siirtymäkautta ja sen kestoa koskevat ehdot ja edellytykset. Näin erosopimus on asianmukainen ja oikeasuhteinen suhteessa tavoitteeseen, jonka mukaan on varmistettava, että Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista tapahtuu hallitusti.

Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut aikomuksestaan erota Euroopan unionista. Näin ollen SEU-sopimuksen 50 artikla muodostaa oikeusperustan erosopimuksen tekemiselle. On syytä muistaa, että SEU-sopimuksen 50 artiklaa sovelletaan Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 106 A artiklan nojalla myös Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen.

Nämä oikeudet, vapaudet ja periaatteet säilytetään ja suojataan unionissa täysimääräisesti myös sen jälkeen kun Yhdistynyt kuningaskunta on eronnut unionista. Erosopimuksessa varmistetaan myös, että silloin kun siinä viitataan unionin oikeuden säännöksiin tai käsitteisiin, niitä on tulkittava ja sovellettava unionissa sovellettavien menetelmien ja yleisten periaatteiden mukaisesti. Tämä edellyttää, että tulkinnan on oltava yhdenmukainen myös Euroopan perusoikeuskirjan kanssa. Tämä koskee erityisesti kansalaisten oikeuksia koskevaa sopimuksen osaa, joka perustuu laajasti unionin oikeuteen.

Erosopimuksen kuudennen osan II osaston määräyksillä perustetaan sekakomitea, jonka tehtävänä on seurata jatkuvasti tämän sopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista. Sekakomitea muodostuu unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan edustajista ja kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Sen tehtävänä on valvoa ja edistää sopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista, päättää erityiskomiteoiden tehtävistä ja valvoa niiden työskentelyä sekä tehdä sopimukseen muutoksia, joista siinä erikseen määrätään. Sekakomitea voi tehdä päätöksiä ja antaa suosituksia ainoastaan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisellä suostumuksella. Se ei missään tapauksessa voi rajoittaa päätöksentekoa unionin tasolla. Unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat sekakomitean välityksellä päättää muuttaa tiettyjä sopimuksessa määrättyjä seikkoja, mutta vain siltä osin kuin sopimuksessa nimenomaisesti niin määrätään. Kun osapuolet hyväksyvät tällaisen päätöksen, siihen on sovellettava osapuolissa sovellettavia sisäisiä vaatimuksia ja menettelyjä.

(f)96 artiklan 6 kohta: unioni toimittaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle tämän pyynnöstä tiedot, jotka Yhdistynyt kuningaskunta tarvitsee täyttääkseen otsonikerrosta heikentävistä aineista tehdyn Montrealin pöytäkirjan 7 artiklan mukaiset raportointivelvoitteensa; ja määrätäkseen seuraamuksia asetuksen (EU) N:o 517/2014 25 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1005/2009 29 artiklan mukaisesti.

(b)150 artiklan 4 kohta: Euroopan investointipankki palauttaa maksetun pääoman.

Kun sopimuksessa todetaan, että unioni voi poikkeuksellisesti kutsua Yhdistyneen kuningaskunnan osallistumaan siirtymäkauden aikana tiettyihin komiteoiden tai asiantuntijaryhmien tai unionin elinten, laitosten ja virastojen kokouksiin (esim. sopimuksen 128 artiklan 5 kohta) tai kansainvälisiin neuvotteluihin ja kuulemisiin (esim. sopimuksen 129 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 130 artiklan 3 kohta), komission olisi periaatteessa esitettävä tällaiset kutsut Yhdistyneelle kuningaskunnalle unionin puolesta. Kun kokouksen järjestää jokin unionin elin, laitos tai virasto, kutsun lähettää kyseinen unionin elin, laitos tai virasto. Tällaisia kutsuja voidaan esittää ainoastaan siinä tapauksessa, että sopimuksessa määrätyt edellytykset täyttyvät. Komissio antaa asiaa koskevia ohjeita, jotta voidaan varmistaa näiden määräysten yhdenmukainen soveltaminen.

Kun sopimuksessa todetaan, että unioni kuulee Yhdistynyttä kuningaskuntaa siirtymäkauden aikana, myös tällaisen kuulemisen suorittaa komissio unionin puolesta. Tämä koskee erityisesti seuraavia sopimuksen määräyksiä:

(a)128 artiklan 7 kohta: unionilla on velvollisuus kuulla Yhdistynyttä kuningaskuntaa sellaisista unionin säädösluonnoksista, joissa yksilöidään tiettyjä jäsenvaltioiden viranomaisia, menettelyjä tai asiakirjoja tai viitataan niihin suoraan;

(b)129 artiklan 5 kohta: mahdollisuus kuulla Yhdistynyttä kuningaskuntaa kyseisen määräyksen nojalla;

(c)130 artiklan 1 kohta: unionilla on kyseisen määräyksen nojalla velvollisuus kuulla Yhdistynyttä kuningaskuntaa sekä EU:n vesialueisiin liittyvien että niiden ulkopuolisten kalastusmahdollisuuksien osalta;

(d)130 artiklan 2 kohta: unionilla on velvollisuus antaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle mahdollisuus esittää huomautuksia kyseisen määräyksen nojalla.

Komission tehtävänä on niin ikään sopia Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa hallinnollisista järjestelyistä, joita tarkoitetaan esimerkiksi 134 artiklassa (unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tilintarkastajien väliset hallinnolliset järjestelyt tilintarkastusprosessin helpottamiseksi) tai Irlantia/Pohjois-Irlantia koskevan pöytäkirjan 12 artiklassa (hallinnolliset järjestelyt valtiontukea koskevien pöytäkirjan määräysten asianmukaista täytäntöönpanoa varten).

Komissio toimii unionin puolesta myös sopimuksen kuudennen osan III osaston nojalla toteutettavan riitojenratkaisumenettelyn eri vaiheissa.

•Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

Komission ehdotus erosopimuksen luonnokseksi käsittää 185 artiklaa, jotka on jaettu kuuteen osaan (ja ne edelleen osastoihin ja lukuihin), sekä kolme pöytäkirjaa ja yhdeksän liitettä:

Ensimmäinen osa (Yhteiset määräykset) käsittää erosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, yhteiset määräykset, kuten määritelmät, sopimuksen alueellisen soveltamisalan sekä sopimuksen voimaantuloa, täytäntöönpanoa ja soveltamista koskevat menetelmät ja periaatteet.

Toinen osa (Kansalaisten oikeudet) käsittää määräykset, joiden tarkoituksena on suojata niiden EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä unionin oikeuteen perustuvaa asemaa ja oikeuksia, joihin Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista vaikuttaa. Toinen osa jakautuu neljään osastoon: I osasto (Yleiset määräykset), II osasto (Oikeudet ja velvollisuudet), III osasto (Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen) ja IV osasto (Muut määräykset).

Kolmannessa osassa (Eroa koskevat määräykset) esitetään muut määräykset, jotka koskevat Yhdistyneen kuningaskunnan irtautumista unionista. Kolmannessa osassa on 13 osastoa: I osasto (Markkinoille saatetut tavarat), II osasto (Vireillä olevat tullimenettelyt), III osasto (Vireillä olevat arvonlisävero- ja valmisteveroasiat), IV osasto (Henkinen omaisuus), V osasto (Vireillä oleva poliisiyhteistyö ja rikosasioissa tehtävä oikeudellinen yhteistyö), VI osasto (Vireillä oleva oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeuden alalla), VII osasto (Ennen siirtymäkauden päättymistä tai tämän sopimuksen nojalla käsitellyt tai saadut tiedot), VIII osasto (Vireillä olevat julkiset hankinnat ja vastaavat menettelyt), IX osasto (Euratomiin liittyvät asiat), X osasto (Unionin oikeudenkäynnit ja hallinnolliset menettelyt), XI osasto (Jäsenvaltioiden ja yhdistyneen kuningaskunnan väliset hallinnolliset yhteistyömenettelyt), XII osasto (Erioikeudet ja vapaudet) ja XIII osasto (Muut unionin toimielinten, elinten ja laitosten toimintaan liittyvät kysymykset).

Neljännessä osassa (Siirtymäkausi) määrätään siirtymäkaudesta, jonka aikana Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovelletaan unionin koko säännöstöä, eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta. Siirtymäkauden aikana Yhdistynyt kuningaskunta ei ole enää edustettuna unionin toimielimissä eikä se osallistu päätösten valmisteluun eikä päätöksentekoprosessiin unionissa. Neljännessä osassa vahvistetaan myös siirtymäjärjestelyt, joita sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sellaisten kansainvälisten sopimusten yhteydessä, jotka unioni on tehnyt tai jotka jäsenvaltiot ovat tehneet unionin puolesta tai jotka unioni ja jäsenvaltiot ovat tehneet yhdessä. Näistä sopimuksista johtuvat velvoitteet sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa siirtymäkauden ajan 129 artiklan mukaisesti. Sopimuksen 130 artiklassa määrätään Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien kalastusmahdollisuuksien vahvistamista koskevasta kuulemismekanismista siirtymäkauden aikana. Sopimuksen 131 artiklassa varmistetaan, että kaikilla unionin toimielimillä, myös Euroopan unionin tuomioistuimella, on siirtymäkauden aikana niille unionin oikeudessa annetut valtuudet suhteessa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Sopimuksen 132 artiklassa määrätään mahdollisuudesta hyväksyä yksi päätös, jolla siirtymäkautta pidennetään enintään yhdellä tai kahdella vuodella.

Viidennessä osassa (Rahoitusta koskevat määräykset) esitetään taloudellista selvitysratkaisua koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joissa muun muassa yksilöidään selvitysratkaisun osatekijät ja sen arvon laskutapa sekä maksujärjestelyt. Lisäksi esitetään järjestelyt, jotka koskevat Yhdistyneen kuningaskunnan osallistumista nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa rahoitettaviin ohjelmiin niiden päättämiseen asti.

Kuudennessa osassa (Institutionaaliset ja loppumääräykset) esitetään säännöt, joiden avulla varmistetaan sopimuksen yhdenmukainen tulkinta ja soveltaminen ja perustetaan sekakomitea sekä riitojenratkaisumenettely. Tässä osassa asetetaan myös tavoite, jonka mukaan osapuolet pyrkivät parhaansa mukaan sopimaan tulevien suhteidensa puitteista ennen siirtymäkauden päättymistä, ja vahvistetaan sopimuksen voimaantuloa koskevat määräykset.

Irlantia/Pohjois-Irlantia koskevassa pöytäkirjassa ja sen kymmenessä liitteessä esitetään ns. varajärjestelyä (backstop) koskevat määräykset, joiden avulla on tarkoitus välttää tiukka rajavalvonta Irlannin ja Pohjois-Irlannin välillä. Näitä määräyksiä sovelletaan siihen asti, että ne osittain tai kokonaan korvataan myöhemmin tehtävällä sopimuksella. Pöytäkirjassa perustetaan EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan yhteinen tullialue. Näin voidaan välttää tariffit, kiintiöt ja alkuperäsääntöjen tarkastukset EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä. Pöytäkirjassa on myös määräyksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä. Lisäksi pöytäkirjassa varmistetaan, että unionin tullikoodeksia, jossa vahvistetaan muun muassa säännöt tuotteiden luovuttamiseksi vapaaseen liikkeeseen EU:ssa, sovelletaan Pohjois-Irlantiin myös jatkossa. Näin varmistetaan, että Pohjois-Irlannin yritykset eivät joudu kärsimään rajoituksista, kun ne saattavat tuotteitaan EU:n sisämarkkinoille. Pöytäkirjassa myös määrätään, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on noudatettava Pohjois-Irlannin osalta tiettyjä EU:n sisämarkkinoihin liittyviä sääntöjä, jotka ovat välttämättömiä tiukan rajavalvonnan välttämiseksi. Näitä ovat tavaroita, terveys- ja kasvinsuojelutoimia, maataloustuotteita, arvonlisä- ja valmisteveroja sekä valtiontukia koskevat säännöt. Lisäksi määrätään sähkön sisämarkkinoiden säilyttämisestä Irlannin saarella. Pöytäkirjan nojalla Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan muodostamaa yhteistä matkustusaluetta ja siihen liittyviä oikeuksia ja etuoikeuksia sovelletaan myös jatkossa unionin oikeuden mukaisesti erityisesti unionin kansalaisten vapaan liikkuvuuden osalta. Myös pohjoisen ja etelän välinen yhteistyö Irlannin saarella jatkuu pöytäkirjassa esitetyllä tavalla muun muassa ympäristön, terveyden, maatalouden, liikenteen, koulutuksen ja matkailun sekä energian, televiestinnän, yleisradiotoiminnan, sisävesikalastuksen, oikeuden ja turvallisuuden, korkeakoulutuksen ja urheilun aloilla.

Erosopimuksessa on myös pöytäkirja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvista tukikohta-alueista Kyproksessa, jäljempänä ’Kyproksessa olevia tukikohta-alueita koskeva pöytäkirja’. Koska suhteet unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin Kyproksessa kuuluvien tukikohta-alueiden välillä on määriteltävä Kyproksen tasavallan unionijäsenyyden puitteissa, Kyproksessa olevia tukikohta-alueita koskevassa pöytäkirjassa otetaan käyttöön tarvittavat järjestelyt, jotta Kyproksen tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin tehtyyn asiakirjaan liitetyssä pöytäkirjassa N:o 3 asetetut tavoitteet voitaisiin saavuttaa myös Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen jälkeen. Kuten 19. kesäkuuta 2018 annetussa yhteisessä lausumassa todetaan, unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat sitoutuneet ottamaan käyttöön tarvittavat järjestelyt erityisesti sen varmistamiseksi, että Kyproksessa olevilla tukikohta-alueilla asuvien ja työskentelevien kyproslaisten etuja voidaan suojata Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen jälkeen perustamissopimuksessa vahvistettuja oikeuksia ja velvollisuuksia täysimääräisesti noudattaen. Unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat sopineet erosopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa olevista määräyksistä, joilla tämä pannaan täytäntöön. Pöytäkirjan tarkoituksena on varmistaa, että unionin oikeutta sovelletaan tukikohta-alueilla myös jatkossa Kyproksen liittymisasiakirjaan liitetyssä pöytäkirjassa N:o 3 määrätyillä aloilla siten, että näillä alueilla asuvien ja työskentelevien noin 11 000 kyproslaisen oikeuksiin ei tule katkoksia eivätkä he menetä oikeuksiaan. Tämä koskee tiettyjä politiikka-aloja, kuten verotusta, tavaroita, maataloutta ja kalastusta sekä eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan sääntöjä. Pöytäkirjassa annetaan Kyproksen tasavallalle vastuu unionin oikeuden täytäntöönpanosta ja sen noudattamisen valvonnasta useimmilla asianomaisista aloista, turvallisuutta ja sotilasasioita lukuun ottamatta.

Erosopimuksessa on myös Gibraltaria koskeva pöytäkirja, jossa määrätään niistä erityiskysymyksistä, joita Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista aiheuttaa Gibraltarin osalta. Eurooppa-neuvoston 29. huhtikuuta 2017 antamien suuntaviivojen mukaan ”mitään EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan välistä sopimusta ei voida soveltaa Gibraltarin alueeseen ilman Espanjan kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välistä sopimusta”. Tästä muistutetaan myös neuvoston 29. tammikuuta 2018 antamissa täydentävissä neuvotteluohjeissa ja Eurooppa-neuvoston 14. maaliskuuta 2018 antamissa suuntaviivoissa. Eurooppa-neuvoston 25. marraskuuta 2018 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan on kirjattu seuraava Eurooppa-neuvoston ja komission lausunto: ”Kun Yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt Euroopan unionin, Gibraltar ei enää kuulu unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä tehtävien sopimusten maantieteelliseen soveltamisalaan. Tämä ei kuitenkaan sulje pois mahdollisuutta, että unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä tehdään erillisiä Gibraltaria koskevia sopimuksia. Sanotun rajoittamatta unionin toimivaltaa ja kunnioittaen täysimääräisesti sen jäsenvaltioiden alueellista koskemattomuutta, joka taataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdassa, kyseiset erilliset sopimukset edellyttävät Espanjan kuningaskunnan etukäteissuostumusta.” Lisäksi Eurooppa-neuvosto ja komissio antoivat samassa yhteydessä tulkintaselityksen, joka koskee erosopimuksen 184 artiklaa ja tulevien sopimusten maantieteellistä soveltamisalaa.