EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 25.5.2022 COM(2022) 247 final 2022/0176(NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen lisäämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin



PERUSTELUT (1)EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet (1)Johdanto Rajoittavat toimenpiteet ovat olennainen väline Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, 21 artiklassa vahvistetun yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan, jäljempänä ’YUTP’, tavoitteiden edistämiseksi. Näihin tavoitteisiin kuuluvat unionin arvojen turvaaminen, kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitäminen sekä demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien lujittaminen ja tukeminen. Unioni voi näiden arvojen suojelemiseksi määrätä kolmansiin maihin, yhteisöihin tai yksityishenkilöihin kohdistettavia rajoittavia toimenpiteitä. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat kohdennetut yksittäiset toimenpiteet eli kohdennetut taloudelliset pakotteet (varojen jäädyttäminen) ja maahanpääsyn rajoitukset (matkustuskiellot) sekä alakohtaiset toimenpiteet eli aseidenvientikiellot tai taloudelliset ja rahoitukselliset toimenpiteet (esim. tuonti- ja vientirajoitukset ja tiettyjen palvelujen, kuten pankkipalvelujen, tarjoamista koskevat rajoitukset). Kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden säilyttäminen on erityisen tärkeää nykyisessä tilanteessa Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Unioni on ottanut käyttöön useita venäläisiin ja valkovenäläisiin yksityishenkilöihin ja yrityksiin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä, joista osa on peräisin vuodelta 2014. Komissio perusti tässä tilanteessa jäädyttämis- ja takavarikointityöryhmän tehostaakseen unionin tason koordinointia näiden rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanossa. Työryhmä varmistaa jäsenvaltioiden ja unionin virastojen, kuten Europolin ja Eurojustin, välisen koordinoinnin ja pyrkii selvittämään, millaista on rajoittavien toimenpiteiden ja rikosoikeudellisten toimenpiteiden välinen vuorovaikutus. Tällä hetkellä unionissa on käytössä yli 40 rajoittavien toimenpiteiden järjestelmää. Osassa niistä pannaan täytäntöön Yhdistyneiden kansakuntien rajoittavia toimenpiteitä, ja osan unioni toteuttaa itsenäisesti. Maakohtaisia tilanteita käsittelevien järjestelmien lisäksi unioni on hyväksynyt myös horisontaalisia järjestelmiä, joiden kohteena on kemiallisten aseiden leviäminen ja käyttö, kyberhyökkäykset, ihmisoikeusloukkaukset ja terrorismi. Rajoittavat toimenpiteet sitovat unionin jäsenvaltioita ja kaikkia jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvia henkilöitä ja yhteisöjä (EU:n toimijoita). Rajoittavien toimenpiteiden epäjohdonmukainen täytäntöönpano heikentää pakotteiden tehokkuutta ja EU:n kykyä puhua yhdellä äänellä. Unionin rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpano ja sen valvonta ovat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava, onko toimittu asiaa koskevaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 215 artiklan nojalla annetun neuvoston asetuksen vastaisesti, ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet. Tältä osin unionin asetuksiin sisältyy järjestelmällisesti säännös, jossa jäsenvaltioita vaaditaan antamaan kyseisten asetusten säännösten rikkomisesta määrättäviä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia koskevia kansallisia sääntöjä. Nämä asetukset sisältävät yleensä ·rajoittavat toimenpiteet ·toimenpiteiden kiertämistä koskevan lausekkeen, jossa kielletään tietoinen ja tahallinen osallistuminen toimiin, joilla pyritään kiertämään ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja rajoittavia toimenpiteitä ·muita velvoitteita, erityisesti velvoitteen raportoida toimenpiteistä, jotka on toteutettu rajoittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi (esimerkiksi jäädytettyjen varojen määrän ilmoittaminen viranomaisille). SEUT-sopimuksen 215 artikla muodostaa oikeusperustan, jonka nojalla neuvosto voi hyväksyä ”tarvittavat toimenpiteet” unionin rajoittavien toimenpiteiden hyväksymisen tapauksessa. Rajoittavien toimenpiteiden hyväksymisen oikeusperusta ei kuitenkaan mahdollista rikosoikeudellisten määritelmien tai rikosoikeudellisten seuraamusten tyyppien ja tasojen lähentämistä. Kansallisia järjestelmiä ei ole yhdenmukaistettu unionin tasolla, joten ne eroavat merkittävästi toisistaan siltä osin kuin on kyse unionin rajoittavia toimenpiteitä koskevien neuvoston asetusten rikkomisesta, jäljempänä ’unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen’. Tätä käsitellään tarkemmin jäljempänä olevissa kohdissa. Rikosoikeudelliset seuraamusjärjestelmät eroavat myös toisistaan huomattavasti. Tätä taustaa vasten komissio ehdottaa, että unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen lisätään SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin. Kun neuvosto on päässyt yhteisymmärrykseen unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen lisäämisestä SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa määriteltyihin rikollisuuden aloihin ja Euroopan parlamentti antanut sille suostumuksensa, komissio voi ehdottaa tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen direktiiviä, jolla voitaisiin lähentää rikosten ja seuraamusten määritelmää.

Koska luetteloon merkityt henkilöt ja yhteisöt, jotka ovat osallistuneet unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen, on kiireellisesti saatettava vastuuseen, komissio antaa tänään myös tiedonannon, jonka liitteessä esitetään unionin rajoittavia toimenpiteitä koskevien sääntöjen rikkomisesta määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista annetun tulevan direktiivin pääkohdat. Seuraavissa kohdissa tarkastellaan ongelmia, joihin tällä ehdotuksella pyritään puuttumaan, sekä niiden taustalla olevia syitä ja nykytilanteen kielteisiä seurauksia. Sen jälkeen esitellään ehdotuksen tavoitteet ja sen tuoma lisäarvo sekä perustelut sille, miksi ehdotus on rikollisuuden alan lisäämistä SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohtaan koskevien edellytysten mukainen. (2)Ongelmat, joihin ehdotuksella puututaan Kun viime vuosikymmeninä on hyväksytty entistä enemmän unionin rajoittavia toimenpiteitä, samanaikaisesti ovat lisääntyneet myös niiden kiertämiseen tähtäävät järjestelyt. Tällaisia järjestelyjä käyttävät muun muassa sellaiset rajoittavien toimenpiteiden luettelossa olevat, joilla on runsaasti resursseja ja jotka pystyvät käyttämään avustajia (kuten lakimiehiä ja notaareja) ja muita välineitä (monimutkaisia oikeudellisia rakenteita esimerkiksi omaisuuden tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan peittämiseksi) rajoittavien toimenpiteiden soveltamisen välttämiseksi. Joukkotuhonnasta, ihmisyyttä vastaan tehdyistä rikoksista ja sotarikoksista vastuussa olevia henkilöitä koskevan eurooppalaisen yhteyspisteiden verkoston, jäljempänä ’joukkotuhontaa käsittelevä verkosto’, vuoden 2021 raportti on erityisen merkityksellinen. Joukkotuhontaa käsittelevän verkoston raportissa todetaan jäsenvaltioiden tilannetta koskevan vertailevan arvioinnin perusteella, että käytännössä vain harvat unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta vastuussa olevat henkilöt tai oikeushenkilöt joutuvat niistä tosiasiallisesti vastuuseen. Verkosto toteaa kuitenkin myös, että viime aikoina on havaittavissa myönteinen suuntaus käynnistettyjen täytäntöönpanon valvontatoimien määrässä ja tiettyjen kansallisten viranomaisten määräämien seuraamusten kasvussa. Joidenkin jäsenvaltioiden myönteisistä suuntauksista huolimatta vaikuttaa siltä, että unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta on vireillä vain muutamia oikeudenkäyntejä. Tämä voi olla osoitus siitä, että unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen tutkimista ja niistä syytteeseenpanoa ei monissa jäsenvaltioissa pidetä riittävän tärkeänä. Lisäksi lainvalvontaviranomaisilla on merkittäviä esteitä, jotka johtuvat rikoksentekijöiden luokan erityispiirteistä, uhreista ja kyseessä olevien rikosten (yhdistelmien) monimutkaisesta luonteesta. Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on usein luonteeltaan rajatylittävää. Yritys voi esimerkiksi ostaa laitteita ulkomaisen välittäjän kautta tietäen, että todelliset myyjät ovat maita, yhteisöjä ja henkilöitä, joihin on kohdistettu rajoittavia toimenpiteitä. Esimerkiksi varojen jäädyttämisen yhteydessä kansainvälinen pankki voi auttaa luettelossa olevan henkilön omistaman ”jäädytetyn” huvialuksen siirrossa. Tällaiseen kiellettyyn siirtoon voi osallistua lakiasiaintoimisto, joka avustaa rikoksen tekemisessä laatimalla huvialuksen myyntiasiakirjat, ja joissakin tapauksissa lahjottu virkamies, joka sallii omistajanvaihdoksen. Rahanpesu- ja/tai postilaatikkoyritykset voivat myös auttaa huvialuksen maksun alkuperän peittelyssä. Koska rajoittavien toimenpiteiden rikkomisella ei usein ole suoria uhreja, niiden tutkinta ja syytteeseenpano riippuvat siitä, havaitsevatko kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ne. Lisäksi väärinkäytösten paljastajien ilmoituksilla ja kansalaisjärjestöjen kanteluilla on tärkeä osuus rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta ilmoittamisessa. Mitä tulee siihen, missä suhteessa jäsenvaltioiden tapa kriminalisoida unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiset on menetetyksi tuomitsemista koskeviin toimenpiteisiin, on todettava, että useimmissa jäsenvaltioissa menetetyksi tuomitseminen voi perustua vain rikostuomioon tai vähintään vakiintuneeseen yhteyteen rikolliseen toimintaan. Vaikka rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on kriminalisoitu useissa jäsenvaltioissa, jäsenvaltioiden väliset erot voivat kuitenkin rajatylittävissä tapauksissa johtaa hajanaiseen lähestymistapaan. (3)Ongelmien taustalla olevat syyt Unionin rajoittavia toimenpiteitä koskeviin laittomiin käytäntöihin osallistuvat voivat hyötyä siitä, että jäsenvaltioiden hallinto- ja/tai rikoslainsäädännössä on hyvin erilaisia määritelmiä ja seuraamuksia unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta. Jotkin jäsenvaltiot käyttävät laajoja määritelmiä, kuten ”YK:n ja EU:n pakotteiden rikkominen” tai ”EU:n säännösten rikkominen”. Muilla jäsenvaltioilla on käytössä yksityiskohtaisempia säännöksiä, kuten luettelo kielletystä toiminnasta. Joukkotuhontaa käsittelevän verkoston toimittamaan kyselylomakkeeseen saatujen vastausten ja komission tämän ehdotuksen johdosta toteuttamien lisäkuulemisten ja lisätutkimusten perusteella voidaan päätellä, että unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen voi 13 jäsenvaltiossa olla joko hallinnollinen rikkomus tai rikos. Perusteet, joiden mukaan menettely kuuluu jompaankumpaan järjestelmään, ovat kussakin jäsenvaltiossa erilaisia, mutta ne liittyvät yleensä niiden vakavuuteen (vakava rikkominen) taikka laadulliseen (tahallisuus tai törkeä huolimattomuus) tai määrälliseen (vahinko) määrittelyyn. Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on 12 jäsenvaltiossa aina rikos. Kahdessa jäsenvaltiossa nimenomaan unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen liittyvä rikos voi kuitenkin johtaa vain hallinnollisiin seuraamuksiin. Taulukko: Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen luokittelu Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen luokittelu Jäsenvaltiot Rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on joko rikos tai hallinnollinen rikkomus BE, BG, CZ, DE, EE, IE, EL, IT, LT, AT, PL, RO, SI Rajoitustoimien rikkominen on rikos DK, FR, HR, CY, LV, LU, HU, MT, NL, PT, FI, SE Rajoitustoimien rikkominen on hallinnollinen rikkomus ES, SK Vankeusrangaistuksen pituus voi neljässätoista jäsenvaltiossa olla enintään 2–5 vuotta, kun taas kahdeksassa jäsenvaltiossa enimmäisrangaistus on 8–12 vuotta. Enimmäissakko, joka voidaan määrätä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta joko rikoksena tai hallinnollisena rikkomuksena, vaihtelee jäsenvaltioiden välillä paljon, 1 200 eurosta 500 000 euroon. Neljässätoista jäsenvaltiossa on säädetty oikeushenkilöiden vastuusta unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta. Kahdessatoista jäsenvaltiossa on säädetty hallinnollisista seuraamuksista, erityisesti sakoista, joita voidaan määrätä oikeushenkilöille, jos niiden työntekijät (tai ainakin johtajat) rikkovat pakotteita. Oikeushenkilöiden sakkojen enimmäismäärä on 133 000–37 500 000 euroa. (4)Nykytilanteen kielteiset seuraukset

Jos lainvalvontaa ei ole eikä oikeusviranomaisilla ole käytettävissään sopivia välineitä ja resursseja unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen estämiseksi, paljastamiseksi ja tutkimiseksi ja siitä syytteeseen asettamiseksi, nimetyt henkilöt ja oikeushenkilöt, joiden omaisuus on jäädytetty, voivat edelleen käytännössä käyttää varojaan ja tukea järjestelmiä, joihin unionin rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat. Koska jäsenvaltioiden hallinto- ja/tai rikoslainsäädännössä on hyvin erilaisia määritelmiä ja vaihtelevia seuraamuksia unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta, samalla rikkomisella voi myös olla erilaisia seuraamuksia, jotka voidaan panna täytäntöön eri tasoilla. Tämä heikentää unionin rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanoa poliittisesti ja vähentää unionin tavoitteiden uskottavuutta. Unionin rajoittavien toimenpiteiden vastaisesti kaupankäynnin kohteena olleiden tavaroiden ja luonnonvarojen hyödyntämisestä saadut tulot voivat myös tarjota kyseisten rajoittavien toimenpiteiden kohteena oleville yhteisöille tai henkilöille mahdollisuuden ostaa aseita rikosten tekemiseen. Tuontirajoitusten rikkominen voisi lisäksi edistää tavaroiden ja luonnonvarojen laitonta hyödyntämistä maassa, johon rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat, ja aiheuttaa siten haittaa ympäristölle ja yhteiskunnalle. (5)Ehdotuksen tavoitteet Tätä taustaa vasten ja ottaen huomioon kiireellisen tarpeen lopettaa rankaisematta jättäminen Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan johtuvien rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta tällä ehdotuksella pyritään käynnistämään SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu menettely. Tämän menettelyn mukaan neuvosto voi rikollisuudessa tapahtuneen kehityksen perusteella tehdä päätöksen, jolla määritellään muita rikollisuuden aloja, jotka täyttävät SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset. Niiden tulisi kuulua ”erityisen vakavan rikollisuuden [alaan], joka on rajatylittävää joko rikosten luonteen tai vaikutusten johdosta tai sen vuoksi, että niiden torjuminen yhteisin perustein on erityisesti tarpeen”. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan. SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan perusteella ei tällä hetkellä voida vahvistaa vähimmäissääntöjä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen ja kiertämisen määrittelyä ja seuraamuksia varten, koska unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen ei varsinaisesti vielä kuulu mainitussa artiklassa lueteltuihin rikollisuuden aloihin. Nyt siinä luetellaan terrorismi, ihmiskauppa, lasten seksuaalinen hyväksikäyttö, huumausainekauppa, asekauppa, lahjonta, rahanpesu, maksuvälineiden väärentäminen, tietokonerikollisuus ja järjestäytynyt rikollisuus. Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen voi kuitenkin liittyä rikoksiin, jotka kuuluvat johonkin lueteltuun rikollisuuden alaan, kuten terrorismiin tai rahanpesuun. SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset, jotka koskevat rikollisuuden alan rajatylittävää ulottuvuutta eli rikosten luonnetta tai vaikutuksia ja erityistä tarvetta yhteiseen torjuntaan, liittyvät toisiinsa, eikä niitä pitäisi arvioida erikseen. Jos unionin rajoittavia toimenpiteitä rikotaan, nämä edellytykset täyttyvät seuraavista syistä: ·Ensinnäkin unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen olisi katsottava rikollisuuden alaksi, jotta voidaan varmistaa rajoittavia toimenpiteitä koskevan unionin politiikan tehokas täytäntöönpano. Suurin osa jäsenvaltioista on jo luokitellut rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen rikokseksi. Niistä jäsenvaltioista, jotka luokittelevat rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen rikokseksi, joillakin on laajat määritelmät, kuten ”YK:n ja EU:n pakotteiden rikkominen” tai ”EU:n asetusten rikkominen”. Toisilla jäsenvaltioilla taas on yksityiskohtaisempia säännöksiä, kuten luettelo siitä, mikä on kiellettyä toimintaa. Edellytykset, joiden mukaan menettely kuuluu rikoslainsäädännön soveltamisalaan, vaihtelevat eri jäsenvaltiossa, mutta ne liittyvät yleensä niiden vakavuuteen (vakava rikkominen) taikka laadulliseen (tahallisuus tai törkeä huolimattomuus) tai määrälliseen (vahinko) määrittelyyn. ·Toiseksi on kyse erityisen vakavasta rikollisuuden alasta, joka vastaa vakavuudeltaan SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa jo lueteltuja rikollisuuden aloja, koska se voi kasvattaa kansainväliseen rauhaan ja turvallisuuteen kohdistuvia uhkia, heikentää demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien lujittamista ja tukemista ja aiheuttaa merkittäviä taloudellisia, sosiaalisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä vahinkoja. Nimetyt henkilöt ja oikeushenkilöt, joiden omaisuutta on jäädytetty, voivat käytännössä edelleen käyttää omaisuuttaan ja tukea järjestelmiä, joihin rajoittavia toimenpiteitä kohdistetaan. Vastaavasti unionin rajoittavien toimenpiteiden vastaisesti kaupattujen luonnonvarojen hyödyntämisestä saadut varat voivat myös tarjota kyseisten rajoittavien toimenpiteiden kohteena oleville järjestelmille mahdollisuuden ostaa aseita rikosten tekemiseen. Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen voisi lisäksi edistää tavaroiden ja luonnonvarojen laitonta hyödyntämistä järjestelmässä, johon rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat. ·Kolmanneksi unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisella on selvä ja toisinaan jopa luontainen rajatylittävä ulottuvuus. Sen lisäksi, että siihen syyllistyvät yleensä maailmanlaajuisesti toimivat luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joissakin tapauksissa rajojen yli tapahtuva toiminta nimenomaisesti kielletään unionin rajoittavilla toimenpiteillä, kuten tuonti- ja vientirajoituksilla ja pankkipalvelujen rajoituksilla. Näin ollen rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on itsessään rajojen yli tapahtuvaa toimintaa, joka edellyttää yhteisiä rajojen yli ulottuvia vastatoimia unionin tasolla. ·Neljänneksi jäsenvaltioiden hallinto- ja/tai rikoslainsäädännössä on hyvin erilaisia määritelmiä ja vaihtelevia seuraamuksia unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta, mikä osoittaa, että samalla rikkomisella voi myös olla erilaisia seuraamuksia, jotka voidaan panna täytäntöön eri tasoilla. Tämä horjuttaa unionin kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden turvaamista ja unionin yhteisten arvojen vaalimista koskevia tavoitteita. Siksi on erityisen tärkeää, että unionin tasolla toteutetaan yhteisiä toimia, joilla puututaan unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen rikosoikeudellisin keinoin. ·Viidenneksi jäsenvaltioiden hallinto- ja/tai rikoslainsäädännön mukaiset unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomista koskevat erilaiset määritelmät ja vaihtelevat seuraamukset muodostavat esteen rajoittavia toimenpiteitä koskevan unionin politiikan johdonmukaiselle soveltamiselle. Ne voivat jopa johtaa rikoksentekijöiden oikeuspaikkakeinotteluun ja viime kädessä rankaisemattomuuteen, koska he voisivat päättää harjoittaa toimintaansa jäsenvaltioissa, joissa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen seuraamukset ovat muita lievempiä. Yhdenmukaistaminen lisäisi myös unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta määrättävien seuraamusten pelotevaikutusta. SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten lisäksi unionin tasolla toteutettavilla yhteisillä toimilla edistettäisiin jäsenvaltioiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja myös maailmanlaajuisia tasapuolisia toimintaedellytyksiä sekä lainvalvonta- ja oikeusyhteistyötä rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen torjumiseksi. Ehdotus unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen lisäämisestä SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa määrättyihin rikollisuuden aloihin täydentää komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on tarkistaa rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa annettua direktiiviä ja varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavista toimistoista tehtyä neuvoston päätöstä, joita käsitellään tarkemmin jäljempänä. Ehdotettua uutta varojen takaisinhankintaa ja menetetyksi tuomitsemista koskevaa direktiiviä sovellettaisiin unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen siltä osin kuin tämä rikos yhdenmukaistettaisiin unionin lainsäädännön nojalla. Sen jälkeen kun neuvosto on Euroopan parlamentin suostumuksen saatuaan hyväksynyt unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan mukaiseksi rikollisuuden alueeksi, komissio voi ehdottaa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomista koskevaa direktiiviä tavanomaisessa lainsäätämisjärjestyksessä. Kuten aiemmin todettiin, komissio antaa tänään myös tiedonannon, jonka liitteessä esitetään unionin rajoittavia toimenpiteitä koskevien sääntöjen rikkomiseen liittyvistä rikosoikeudellisista seuraamuksista annetun tulevan direktiivin pääkohdat. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa SEU-sopimuksen 2 artiklassa vahvistetaan unionin yhteiset arvot, joita ovat ihmisarvon ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo ja oikeusvaltio. Näiden yhteisten arvojen säilyttämistä unionissa ja sen ulkopuolella tuetaan panemalla tehokkaasti täytäntöön rajoittavia toimenpiteitä, myös rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen kohdistettavia rikosoikeudellisia toimenpiteitä. Lisäksi unioni muodostaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen, jolla kunnioitetaan perusoikeuksia sekä jäsenvaltioiden erilaisia oikeusjärjestelmiä ja -perinteitä. Sen tavoitteena on varmistaa turvallisuuden korkea taso muun muassa rikollisuutta, rasismia ja muukalaisvihaa ehkäisevillä ja torjuvilla toimenpiteillä. SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä erityisen vakavan rikollisuuden alalla, joka on rajatylittävää joko rikosten luonteen tai vaikutusten johdosta tai sen vuoksi, että niiden torjuminen yhteisin perustein on erityisesti tarpeen.

Kuten edellä mainittiin, rikosoikeudellisten määritelmien ja unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta määrättävien seuraamusten lähentämisen mahdollistaminen täydentää komission ehdotusta direktiiviksi varojen takaisinhankinnasta ja menetetyksi tuomitsemisesta ja panee täytäntöön sekä turvallisuusunionistrategian että järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan EU:n strategian. Tällä ehdotuksella pyritään vahvistamaan kansallisten viranomaisten valmiuksia jäljittää, tunnistaa, jäädyttää ja hallinnoida omaisuutta, joka on rikoshyötyä tai rikoksentekoväline. Lisäksi ehdotuksessa lujitetaan menetetyksi tuomitsemista koskevaa oikeudellista kehystä niin, että se kattaa myös tapaukset, joissa tuomitseminen tietystä rikoksesta ei ole mahdollista. Uudella ehdotuksella edistetään myös rajoittavien toimenpiteiden tuloksellista täytäntöönpanoa velvoittamalla jäsenvaltiot mahdollistamaan unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen liittyvän omaisuuden jäljittäminen ja tunnistaminen kansallisessa lainsäädännössä määritellyllä tavalla ja säätämällä varallisuuden takaisin hankintaa ja menetetyksi tuomitsemista koskevista tarkistetuista säännöistä, joita sovelletaan rikokseksi katsottavaan unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen. Sen jälkeen kun on annettu unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen liittyvien määritelmien ja seuraamusten lähentämistä koskeva direktiivi, jonka mahdollisia osia käsitellään edellä mainitussa, myös tänään hyväksytyssä tiedonannossa, jäljittämistä ja tunnistamista, jäädyttämistä, hallinnointia ja menetetyksi tuomitsemista koskevia sääntöjä voitaisiin soveltaa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen liittyvään omaisuuteen. Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta saatavat tulot voisivat lopulta joutua menetetyksi tuomitsemista koskevien toimenpiteiden kohteeksi esimerkiksi tapauksissa, joissa yksityishenkilöt tai yritykset asettavat varoja taloudellisten pakotteiden (varojen jäädyttämisen) kohteena olevien käyttöön. Rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen käytettävät välineet voidaan myös tuomita menetetyksi. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Unionin rajoittavia toimenpiteitä koskevat neuvoston asetukset SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohtaan perustuvien rajoittavien toimenpiteiden rikosoikeudellista määritelmää ja niiden rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistaminen lujittaisi rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja täydentäisi siten SEU-sopimuksen 29 artiklan ja SEUT-sopimuksen 215 artiklan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä. Komissio ja ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ovat ehdottaneet, että asetusten (EU) N:o 833/2014 ja (EU) N:o 269/2014 seuraamuksia koskevaa säännöstä vahvistetaan kuudennen rajoittavia toimenpiteitä koskevan paketin yhteydessä Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen johdosta. Muutetut säännökset velvoittaisivat jäsenvaltiot säätämään näiden asetusten rikkomiseen sovellettavista säännöistä, jotka koskevat seuraamuksia, myös asianmukaisia rikosoikeudellisia seuraamuksia, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Säännösten rikkomisesta määrättävien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on myös säädettävä asianmukaisista toimenpiteistä tällaisten rikkomisten tuottaman hyödyn menetetyksi tuomitsemiseksi. Kuten edelleen todettiin, SEU-sopimuksen 29 artikla ja SEUT-sopimuksen 215 eivät kuitenkaan muodosta oikeusperustaa rikosoikeudellisten määritelmien ja rikosoikeudellisten seuraamusten tyyppien ja tasojen lähentämiselle. Komission vuonna 2021 antama tiedonanto Euroopan talous- ja rahoitusjärjestelmästä Lisäksi komissio toteaa vuonna 2021 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan talous- ja rahoitusjärjestelmä: lisää läpinäkyvyyttä, vakautta ja häiriönsietokykyä”, että [unionin rajoittavien toimenpiteiden] täytäntöönpano ei kuitenkaan ole niin yhtenäistä kaikkialla EU:ssa kuin sen pitäisi olla. Tämä vääristää sisämarkkinoita, sillä unionin yritykset, mukaan lukien ulkomaisten yritysten EU:hun sijoittautuneet tytäryhtiöt, voivat löytää keinoja kiertää rajoittavia toimenpiteitä. Lisäksi tämä aiheuttaa epävarmuutta toimijoiden keskuudessa. Epäjohdonmukainen [unionin rajoittavien toimenpiteiden] täytäntöönpano heikentää pakotteiden tehokkuutta ja EU:n kykyä puhua yhdellä äänellä. Strategiassa vaaditaan muiden aloitteiden lisäksi komission ja jäsenvaltioiden välistä koordinointia sen varmistamiseksi, että EU:n rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta määrättävät kansalliset seuraamukset ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. (2)OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä erityisen vakavan rikollisuuden alalla, joka on rajatylittävää joko rikosten luonteen tai vaikutusten johdosta tai sen vuoksi, että niiden torjuminen yhteisin perustein on erityisesti tarpeen. Kyseisessä artiklassa luetellut rikollisuuden alat ovat seuraavat: terrorismi, ihmiskauppa sekä naisten ja lasten seksuaalinen hyväksikäyttö, laiton huumausainekauppa, laiton asekauppa, rahanpesu, lahjonta, maksuvälineiden väärentäminen, tietokonerikollisuus ja järjestäytynyt rikollisuus. Tämä luettelo ei nykymuodossaan mahdollista rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen määritelmää ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamista. Tällä ehdotuksella pyritään käynnistämään SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu menettely. Tämän menettelyn mukaan neuvosto voi rikollisuudessa tapahtuneen kehityksen perusteella tehdä päätöksen, jolla määritellään muita rikollisuuden aloja, jotka täyttävät SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset. Tässä tapauksessa on kyse unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan. Perustelut sille, miten SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät tässä tapauksessa, on käsitelty edellä 1.5 kohdassa. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Tämän päätöksen tavoite eli unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen lisääminen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin on saavutettava unionin tasolla. Siksi ehdotuksessa noudatetaan SEU-sopimuksen 5 artiklassa määrättyä suhteellisuusperiaatetta. Tässä nimenomaisessa tapauksessa unionin tason toimien tarve tuli ilmi myös silloin, kun keskusteltiin siitä, miksi SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät (edellä 1.5 kohta).

•Suhteellisuusperiaate Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti komission ehdottomien toimenpiteiden ei tulisi ylittää sitä, mikä on niiden tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. Päätös lisätä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa olevaan EU:n rikollisuuden alojen luetteloon olisi oikeasuhteinen, koska SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Tämä päätös ei myöskään vaikuttaisi toimiin, jotka voitaisiin toteuttaa toisessa vaiheessa. Sillä ei etenkään määrätä tai estetä sellaisen sekundaarilainsäädännön soveltamisalaa ja sisältöä, jota ehdotetaan myöhemmin. •Toimintatavan valinta Tällä ehdotuksella pyritään käynnistämään 83 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu menettely. Tämän menettelyn mukaan neuvosto voi rikollisuudessa tapahtuneen kehityksen perusteella tehdä päätöksen, jolla määritellään muita rikollisuuden aloja, jotka täyttävät SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset. Tässä tapauksessa on kyse rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan. (3)JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Venäjän hyökättyä Ukrainaan komissio perusti maaliskuun 2022 alussa jäädyttämis- ja takavarikointityöryhmän. Sen tavoitteena on varmistaa jäsenvaltioiden välinen koordinointi venäläisiä ja valkovenäläisiä luetteloon merkittyjä henkilöitä ja yrityksiä koskevien unionin rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanossa ja tutkia unionin rajoittavien toimenpiteiden ja rikosoikeudellisten toimenpiteiden välistä vuorovaikutusta. Näihin keskusteluihin kuului tapaamisia seuraamusten täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, Eurojustin ja joukkotuhontaa käsittelevän verkoston kanssa. Verkoston sihteeristönä toimii Eurojust. Jäädyttämis- ja takavarikointityöryhmään on perustettu erityinen alaryhmä, joka käsittelee unionin rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanon tehostamista. Alaryhmä käsittelee erityisesti kansallisten viranomaisten esittämiä kysymyksiä ja tutkii mahdollisia tapoja tunnistaa omaisuus ennakoivasti. Siihen osallistuvat jäsenvaltioiden edustajat ja kansalliset toimivaltaiset viranomaiset. Alaryhmässä käytyjen keskustelujen aikana ilmeni useaan otteeseen, että unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen osallistuneet henkilöt ja oikeushenkilöt on vaikea saada kantamaan vastuunsa. Keskusteluihin osallistuneet kannattivat myös yhteistä rikosoikeudellista lähestymistapaa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen. Tällaisen yhteisen lähestymistavan tarve osoitetaan erityisesti joukkotuhontaa käsittelevän verkoston laatimassa raportissa, joka julkaistiin joulukuussa 2021. Raportissa korostetaan tarvetta rangaista unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta sen varmistamiseksi, että tällaisista rikkomuksista vastuussa olevat henkilöt tai oikeushenkilöt saatetaan tosiasiallisesti vastuuseen. Lisäksi siinä todetaan, että seuraamusrikkomusten syytteeseenpano voi tarjota turvaverkon, jolla vältetään rankaisematta jääminen, erityisesti kun on kyse yhteydestä keskeisiin kansainvälisiin rikoksiin. Työryhmän alaryhmässä käydyt keskustelut tutkimuksista ja menetetyksi tuomitsemisesta osoittivat myös, että on tärkeää noudattaa ennakoivaa lähestymistapaa ja varmistaa koordinointi unionin rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten välillä. Rahanpesun selvittelykeskusten, lainvalvontaviranomaisten ja tulliviranomaisten sekä kansainvälisten kumppaneiden, kansalaisyhteiskunnan ja tutkivien toimittajien olisi tehtävä yhteistyötä ja vaihdettava tietoja, jotta saadaan johtolankoja, joiden avulla lainvalvontaviranomaiset voivat aloittaa tutkinnan. Komissio kuuli 13. toukokuuta 2022 myös EU:n rikospolitiikkaa käsittelevää asiantuntijaryhmäänsä, jossa suhtauduttiin myönteisesti ajatukseen määritelmien ja seuraamusten yhdenmukaistamisesta unionin tasolla. •Vaikutustenarviointi Asian poikkeuksellisen kiireellisyyden vuoksi vaikutustenarviointia ei voitu tehdä, ja sitä koskeva velvoite poistettiin. Ehdotuksella lisätä rajoittavien toimenpiteiden rikkominen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin ei sinänsä ole vaikutusta kansallisiin hallituksiin, alue- tai paikallisviranomaisiin, talouden toimijoihin tai kansalaisiin. •Perusoikeudet Ehdotuksella ei määrätä tai estetä sellaisen sekundaarilainsäädännön soveltamisalaa ja sisältöä, jota komissio ehdottaa sen jälkeen, kun neuvosto on Euroopan parlamentin suostumuksen saatuaan päättänyt lisätä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdan mukaiseen EU:n vahvistamaan rikollisuuden alojen luetteloon. Rikosoikeudellisten määritelmien ja seuraamusten lähentämisessä on otettava huomioon jäsenvaltioiden rikosoikeudellisten järjestelmien väliset erot. Tämä koskee myös rangaistuksia. Lisäksi myöhemmässä direktiivissä olisi noudatettava perusoikeuksia ja periaatteita, jotka on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’.

(4)TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotus lisätä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin ei sinänsä aiheuta taloudellista tai hallinnollista rasitetta kansallisille EU:lle, kansallisille hallituksille, alue- tai paikallisviranomaisille, talouden toimijoille tai kansalaisille. (5)LISÄTIEDOT •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artikla Ehdotuksen 1 artiklan mukaan unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu rikollisuuden ala. 2 artikla Ehdotuksen 2 artiklassa säädetään neuvoston päätöksen voimaantulosta. Koska toimia tarvitaan kiireellisesti, tämä päätös tulee voimaan ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2022/0176 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen lisäämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 83 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän, sekä katsoo seuraavaa: (1)Tämä päätöksen tarkoituksena on lisätä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin.

(2)Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, 29 artiklassa määrätään, että neuvosto voi tehdä päätöksiä, joissa määritellään unionin lähestymistapa tiettyyn maantieteelliseen tai aihekohtaiseen kysymykseen, mukaan lukien rajoittavat toimenpiteet. (3)SEUT-sopimuksen 215 artiklan mukaan neuvosto voi toteuttaa luonnollisiin tai oikeushenkilöihin, ryhmiin tai muihin kuin valtiollisiin yhteisöihin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä tai hyväksyä toimenpiteitä, joilla kokonaan tai osittain keskeytetään talous- ja rahoitussuhteet yhden tai useamman kolmannen maan kanssa SEU-sopimuksen 29 artiklan mukaisesti tehdyn päätöksen perusteella. Jäsenvaltioilla olisi oltava käytössään tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia unionin rajoittavista toimenpiteistä annettujen neuvoston asetusten rikkomisesta. (4)Tätä päätöstä sovellettaessa unionin rajoittavilla toimenpiteillä tarkoitetaan SEU-sopimuksen 29 artiklan ja SEUT-sopimuksen 215 artiklan soveltamisalaan kuuluvia toimenpiteitä, kuten varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskevia toimenpiteitä, varojen ja taloudellisten resurssien saataville asettamista koskevia kieltoja ja Euroopan unionin jäsenvaltion alueelle saapumista koskevia kieltoja sekä alakohtaisia taloudellisia toimenpiteitä ja aseidenvientikieltoja. (5)Jäsenvaltioilla olisi oltava käytössään tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset kaikkien unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta, mukaan lukien niissä vahvistetut velvoitteet, kuten raportointi. Näiden seuraamusten olisi koskettava myös unionin rajoittavien toimenpiteiden kiertämistä. (6)Komissio varmisti jäsenvaltioiden ja EU:n virastojen välisen koordinoinnin Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen yhteydessä hyväksyttyjen rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpanossa ja tutki rajoittavien toimenpiteiden ja rikosoikeudellisten toimenpiteiden välistä vuorovaikutusta. (7)SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa ei tällä hetkellä määrätä vähimmäissäännöistä, jotka koskevat unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen määrittelyä ja seuraamuksia, koska niiden rikkominen ei varsinaisesti vielä kuulu mainitussa artiklassa lueteltuihin rikollisuuden aloihin. Nyt siinä luetellaan terrorismi, ihmiskauppa, lasten seksuaalinen hyväksikäyttö, huumausainekauppa, asekauppa, lahjonta, rahanpesu, maksuvälineiden väärentäminen, tietokonerikollisuus ja järjestäytynyt rikollisuus. Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen voi kuitenkin liittyä rikoksiin, jotka kuuluvat johonkin lueteltuun rikollisuuden alaan, kuten terrorismiin tai rahanpesuun. (8)SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset, jotka koskevat rikollisuuden alan rajatylittävää ulottuvuutta eli rikosten luonnetta tai vaikutuksia ja erityistä tarvetta yhteiseen torjuntaan, liittyvät toisiinsa, eikä niitä pitäisi arvioida erikseen. (9)Rajoittavien toimenpiteiden rikkominen olisi katsottava rikollisuuden alaksi, jotta voidaan varmistaa rajoittavia toimenpiteitä koskevan unionin politiikan tehokas täytäntöönpano. Suurin osa jäsenvaltioista on jo luokitellut rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen rikokseksi. Joillakin jäsenvaltioilla, jotka luokittelevat rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen rikokseksi, on käytössä laajat määritelmät, kuten ”YK:n ja EU:n pakotteiden rikkominen” tai ”EU:n asetusten rikkominen”. Toisilla jäsenvaltioilla on sen sijaan yksityiskohtaisempia säännöksiä, esimerkiksi luettelo siitä, mikä on kiellettyä toimintaa. Edellytykset, joiden mukaan menettely kuuluu rikoslainsäädännön soveltamisalaan, vaihtelevat eri jäsenvaltiossa, mutta ne liittyvät yleensä niiden vakavuuteen (vakava rikkominen) taikka laadulliseen (tahallisuus tai törkeä huolimattomuus) tai määrälliseen (vahinko) määrittelyyn. (10)Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on erityisen vakava rikollisuuden ala, joka vastaa vakavuudeltaan SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa jo lueteltuja rikollisuuden aloja, koska se voi kasvattaa kansainväliseen rauhaan ja turvallisuuteen kohdistuvia uhkia, heikentää demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien lujittamista ja tukemista ja aiheuttaa merkittäviä taloudellisia, sosiaalisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä vahinkoja. Tällaisten rikkomisten vuoksi henkilöt ja yhteisöt, joiden omaisuutta on jäädytetty tai joiden toimintaa on rajoitettu, voivat edelleen käyttää varojaan ja tukea järjestelmiä, joihin rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat, tai käyttää edelleen valtion varoja, joita on väitetty käytetyn väärin. Vastaavasti unionin rajoittavien toimenpiteiden vastaisesti kaupankäynnin kohteena olleiden tavaroiden ja luonnonvarojen hyödyntämisestä saadut varat voivat myös tarjota järjestelmille mahdollisuuden ostaa aseita rikosten tekemiseen. Kaupankäyntiin liittyvien unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkominen voisi lisäksi edistää luonnonvarojen laitonta hyödyntämistä lainkäyttöalueella, johon rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat. (11)Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto korosti 16 päivänä syyskuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa 1196 (1998), että on tärkeää lisätä asevientikieltojen tehokkuutta keinona vähentää sellaisten aseiden saatavuutta, joiden avulla voidaan osallistua aseellisiin selkkauksiin. Turvallisuusneuvosto myös kannusti valtioita harkitsemaan turvallisuusneuvoston asevientikieltopäätösten toteuttamista koskevien velvoitteidensa täytäntöönpanoa hyväksymällä lainsäädäntöä tai muita oikeudellisia toimenpiteitä, joiden perusteella turvallisuusneuvoston asettamien asevientikieltojen rikkominen olisi rikos. (12)Jäsenvaltioiden hallinto- ja/tai rikoslainsäädännössä on hyvin erilaisia määritelmiä ja vaihtelevia seuraamuksia unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta, mikä osoittaa, että samalla rikkomisella voi myös olla erilaisia seuraamuksia, jotka voidaan panna täytäntöön eri tasoilla. Tämä heikentää unionin kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden turvaamista ja unionin yhteisten arvojen vaalimista koskevia tavoitteita. Siksi on erityisen tärkeää, että unionin tasolla toteutetaan yhteisiä toimia, joilla puututaan unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen rikosoikeudellisin keinoin. (13)Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisella on selvä ja toisinaan jopa luontainen rajatylittävä ulottuvuus. Sen lisäksi, että siihen syyllistyvät yleensä maailmanlaajuisesti toimivat luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joissakin tapauksissa rajojen yli tapahtuva toiminta nimenomaisesti kielletään unionin rajoittavilla toimenpiteillä, kuten pankkipalvelujen rajoituksilla. Näin ollen rajoittavien toimenpiteiden rikkominen on itsessään rajojen yli tapahtuvaa toimintaa, joka edellyttää yhteisiä rajojen yli ulottuvia vastatoimia unionin tasolla. (14)Jäsenvaltioiden hallinto- ja/tai rikoslainsäädännön mukaiset unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomista koskevat erilaiset määritelmät ja vaihtelevat seuraamukset muodostavat esteen rajoittavia toimenpiteitä koskevan unionin politiikan johdonmukaiselle soveltamiselle. Ne voivat jopa johtaa rikoksentekijöiden oikeuspaikkakeinotteluun ja rankaisemattomuuteen, koska he voisivat päättää harjoittaa toimintaansa jäsenvaltioissa, joissa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen seuraamukset ovat vähemmän ankaria. Yhdenmukaistaminen lisäisi myös unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisesta määrättävien seuraamusten pelotevaikutusta. (15)Unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen olisi siksi oltava ”rikollisuuden ala”, koska se täyttää SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset. (16)Unionin tasolla toteutettavilla yhteisillä toimilla edistettäisiin tasapuolisia toimintaedellytyksiä jäsenvaltioiden välillä ja tehostettaisiin lainvalvontaa ja oikeudellista yhteistyötä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen torjumiseksi. Lisäksi yhteisillä toimilla edistettäisiin maailmanlaajuisesti tasapuolisia toimintaedellytyksiä unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomiseen liittyvässä lainvalvonta- ja oikeusyhteistyössä kolmansien maiden kanssa. (17)Tämän päätöksen tavoite eli unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen lisääminen SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rikollisuuden aloihin on saavutettava unionin tasolla. Siksi ehdotuksessa noudatetaan SEU-sopimuksen 5 artiklassa määrättyä suhteellisuusperiaatetta. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (18)Tästä syystä ensimmäisessä vaiheessa on laajennettava SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa olevaa rikollisuuden alojen luetteloa niin, että se kattaa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen, jotta toisessa vaiheessa voidaan antaa aineellista sekundaarilainsäädäntöä, jolla säädetään muun muassa unionin rajoittavien toimenpiteiden rikkomisen seuraamusten määrittelyä koskevat vähimmäissäännöt. (19)Tämä päätös ei vaikuta toimiin, joita voidaan toteuttaa toisessa vaiheessa. Se ei etenkään saisi määrätä tai estää sellaisen sekundaarilainsäädännön soveltamisalaa ja sisältöä, jota ehdotetaan myöhemmin. (20)SEU-sopimukseen ja SEUT-tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. (21)[ei osallistu:] SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.