Neuvoston päätöksen N:o 940/2014/EU soveltamisaikaa pidennettiin 16 päivänä marraskuuta 2020 annetulla neuvoston päätöksellä (EU) 2020/1793 kuudella kuukaudella eli 30. kesäkuuta 2021 saakka 31. joulukuuta 2020 sijaan, jotta Ranskan viranomaisilla olisi mahdollisuus kerätä kaikki tarvittavat tiedot, joiden kerääminen on viivästynyt covid-19-pandemian vuoksi, ja jotta komissiolla olisi aikaa esittää tasapainoinen ehdotus asianomaiset eri intressit huomioon ottaen.

Komissio on neuvoston päätöksessä säädetyn voimassaolon päättymisen vuoksi käynnistänyt ulkoisen tutkimuksen arvioidakseen nykyistä järjestelmää ja vuoden 2020 jälkeisten eri vaihtoehtojen mahdollisia vaikutuksia. Kyseisen tutkimuksen perusteella komissio katsoo, että on perusteltua myöntää pyydetty pidennys muutamin nykyiseen järjestelmään tehtävin muutoksin.

Ranskalle annetaan kuitenkin 17 päivänä joulukuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä N:o 940/2014/EU lupa myöntää 31. joulukuuta 2020 saakka vapautuksia tai alennuksia meriverosta tietyille paikallisesti tuotettaville tuotteille, koska merkittävä tuonti voisi vaarantaa paikallisen tuotannon säilymisen ja aiheuttaa paikalliselle tuotannolle lisäkustannuksia, jotka nostavat sen omakustannushintoja muualta tuotaviin tuotteisiin verrattuna. Mainitun päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin verovapautuksia tai veronalennuksia voidaan soveltaa. Ero paikallisesti valmistettujen tuotteiden ja muiden tuotteiden verokannan välillä saa olla tuotteesta riippuen enintään 10, 20 tai 30 prosenttiyksikköä.

Merivero on välillinen vero, joka on voimassa ainoastaan Ranskan merentakaisilla alueilla Martiniquella, Guadeloupella, Ranskan Guayanassa, Réunionilla ja Mayottella. Tätä veroa sovelletaan tavaroiden tuontiin riippumatta siitä, mistä ne tuodaan, ja tuotantoon osallistuvien henkilöiden vastikkeelliseen tavaroiden luovutukseen. Sitä sovelletaan periaatteessa samalla tavalla paikallisesti valmistettuihin tuotteisiin ja tuontituotteisiin.

Vahvemmasta ja uudistetusta strategisesta kumppanuudesta EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa vuonna 2017 annetussa tiedonannossa korostetaan, että syrjäisimmillä alueilla on edelleen suuria vaikeuksia, joista monet ovat pysyviä. Tiedonannossa esitetään komission uusi lähestymistapa siihen, miten syrjäisimpien alueiden kehitystä on tuettava hyödyntämällä kaikin tavoin niiden vahvuuksia sekä mahdollisuuksia, joita kasvun ja työpaikkojen luomisen uudet osatekijät tarjoavat.

Liitteessä mainittavat tuotteet ovat pitkälti samoja kuin neuvoston päätöksen 940/2014/EU liitteessä. Luetteloista poistettiin kuitenkin seikkaperäisen tarkastelun jälkeen monia tuotteita, joiden osalta veroporrastus ei enää ollut perusteltua. Toisaalta luetteloihin on lisätty tuotteita, joita ei ole päätöksessä 940/2014/EU mutta joiden osalta uutta tuotantoa on aloitettu tai tuotantoa on kehitetty. Joidenkin luetteloissa pidettävien tuotteiden osalta sallittua verokannan eroa on muutettu joko korottamalla tai alentamalla sitä lisäkustannuksia koskevien muutosten huomioon ottamiseksi.

Ranskan viranomaiset ovat lisäksi esittäneet kunkin nelinumeroisen tullinimikkeen osalta arvioinnin niistä paikallisille yrityksille aiheutuvista korkeammista tuotantokustannuksista, jotka veroporrastuksella on tarkoitus kompensoida. Näitä kustannuksia aiheutuu toimitus- ja palkkakustannusten lisäksi pääasiallisesti siitä, että energia-, ylläpito- ja rahoituskustannukset ovat korkeammat, sekä siitä, että pidettävien varastojen on oltava suuremmat ja tuotantolaitteita ei käytetä täysitehoisesti.

(d)Välikertomuksen sijaan on laadittava 30. syyskuuta 2025 mennessä kertomus, jossa on oltava vähintään päätöksen liitteessä II olevat tiedot. Järjestelmää uusitaan kyseisten tietojen perusteella. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on keventää liian usein tehtävästä järjestelmän arvioinnista koituvaa rasitetta ja lisätä seuranta- ja arviointitoimien hyödyllisyyttä ja tehokkuutta.

(c)Meriveron soveltamisen raja-arvo on 550 000 euroa. Ehdotetussa järjestelmässä toimijoihin ei sovellettaisi meriveroa, jos niiden vuotuinen liikevaihto on alle kyseisen raja-arvon. Ne eivät kuitenkaan voisi vähentää tuotantoketjun aikaisemmassa vaiheessa kannetun veron määrää verotuksessa, jotta pienyritysten tuotanto voitaisiin vapauttaa verosta ja jotta niiden hallinnollista taakkaa voitaisiin keventää ja niiden kehitystä tukea. Tätä toimenpidettä voidaan perustella sillä, että sen vaikutus talousarvioon ja kilpailuun on vähäinen asiaankuuluvien talouden toimijoiden alhaisen lukumäärän vuoksi.

–tuotanto on alkuvaiheessa tai sen tarkoituksena on täydentää ja monipuolistaa yrityksen tuotantoa;

Meriverojärjestelmän soveltaminen ei johtanut tuonnin korvaamiseen. Käytännössä valtaosa veroporrastuksen piiriin kuuluvista paikallisista tuotteista on ajan mittaan menettänyt markkinaosuuttaan, mikä vahvistaa sen, että meriverojärjestelmä on pikemminkin paikallisen tuotannon kilpailukyvyn menetystä vähentävä toimenpide kuin kehitysväline.

Ulkoisesta tutkimuksesta saatujen määrällisten tietojen analyysin tulokset osoittavat, että ilman meriverojärjestelmää paikallisen tuotannon suorituskyky olisi heikentynyt merkittävästi. Veroporrastuksen piiriin kuuluneiden tuotteiden arvosta noin 37 prosenttia (noin 850 miljoonaa euroa) saatiin veroporrastuksen ansiosta. Tällä oli myönteinen vaikutus työllisyyteen, joka on parantunut meriverojärjestelmään kuuluvilla aloilla vuodesta 2014 lähtien (verrattuna aloihin, joilla järjestelmää ei sovelleta), ja aktiivisten yritysten lukumäärään, joka kasvoi noin 1,7 prosenttia kyseisellä ajanjaksolla (kokonaisvähennyksen ollessa 3 prosenttia). Sitä vastoin vaikutuksista investointeihin ja paikallisen tuotannon monipuolistamiseen ei ole näyttöä. Meriverojärjestelmän kustannus-hyötysuhde on kaiken kaikkiaan positiivinen, ja veroporrastuksesta johtuva paikallisen tuotannon lisäys oli 2,5 kertaa suurempi kuin toimenpiteen ”kustannukset”.

Lisäksi tähän ehdotukseen sisältyviin tuotteisiin sovellettava veroporrastus koskee vain sitä, mikä on tarpeen paikalliselle tuotannolle aiheutuvien lisäkustannusten kannalta. Ranskan syrjäisimmille alueille tuotaviin tuotteisiin kohdistuva verorasitus ei sen vuoksi ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevien paikallisesti valmistettujen tuotteiden heikomman kilpailukyvyn kompensoimiseksi. Siten saavutetaan perussopimuksen tavoitteet eli varmistetaan sisämarkkinoiden moitteeton ja tehokas toiminta.

Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet toteuttaa syrjäisimpien alueiden hyväksi erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perussopimusten, mukaan lukien yhteisten politiikkojen, soveltamista kyseisiin alueisiin syrjäisimpien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen vaikuttavien pysyvien rajoitteiden vuoksi. Tämä pätee myös SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskeviin poikkeuksiin. Sen vuoksi ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen.

Ehdotuksen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 349 artikla. Kyseisen määräyksen nojalla neuvosto voi antaa erityissäännöksiä, joiden tarkoituksena on vahvistaa edellytykset perussopimusten soveltamiselle EU:n syrjäisimpiin alueisiin.

Ehdotus on yhdenmukainen vuoden 2015 sisämarkkinastrategian kanssa. Siinä komissio asettaa tavoitteeksi syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat, jotka hyödyttävät kaikkia sidosryhmiä. Yksi ehdotetun toimenpiteen tavoitteista on vähentää syrjäisimpien alueiden yrityksille aiheutuvia lisäkustannuksia, jotka vaikeuttavat niiden täysimääräistä osallistumista sisämarkkinoihin. Koska tuotanto Ranskan syrjäisimmillä alueilla on vähäistä, sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ei odoteta kohdistuvan kielteisiä vaikutuksia.

Lisäksi tarvittava yhtenäisyys maatalouspolitiikan sääntöjen kanssa on johtanut siihen, että veroporrastus ei koske elintarvikkeita, jotka saavat maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä 13 päivänä maaliskuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 228/2013 III luvussa säädettyjä tukia ja etenkin erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia tukia.

Sen vuoksi Ranskan on toimitettava viimeistään 30. syyskuuta 2025 kertomus verotusjärjestelmän soveltamisesta vuosina 2019–2024. Kertomuksen on sisällettävä seuraavat:

Järjestelmän kesto on rajattu kuuteen vuoteen, ja se päättyy 31. joulukuuta 2027. Järjestelmän soveltamisen tulokset on kuitenkin arvioitava ennen mainittua ajankohtaa.

Vaikutustenarviointi on valmisteltu kahdella perättäisellä toimenpiteellä: nykyisen järjestelmän jälkiarviointi ja tulevaisuudentutkimus. Järjestelmän jatkamisen ja mahdollisen muuttamisen aiheuttamia vaikutuksia koskevasta tutkimuksesta on laadittu analyysiasiakirja, johon sisältyy järjestelmän arviointia koskeva liite. Kyseinen asiakirja on laadittu ulkopuolisen tutkimuksen ja Ranskan toimittamien tietojen perusteella.

Tätä osaa ei sovelleta, sillä ehdotuksen säännökset ovat itsestään selviä.

2021/0051 (CNS)

Ehdotus

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Ranskan syrjäisimpien alueiden meriverojärjestelmästä ja päätöksen 940/2014/EU muuttamisesta



EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Perussopimuksen määräykset, joita sovelletaan Ranskan syrjäisimpiin alueisiin, eivät periaatteessa salli eroa paikallisten tuotteiden ja Ranskan emämaasta tai muista jäsenvaltioista tuotavien tuotteiden verotuksessa. Perussopimuksen 349 artiklassa määrätään kuitenkin mahdollisuudesta ottaa käyttöön syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavia erityistoimenpiteitä niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen vaikuttavien pysyvien rajoitteiden vuoksi.

(2)Sen vuoksi olisi toteutettava erityistoimenpiteitä erityisesti niiden edellytysten vahvistamiseksi, joilla perussopimusta sovelletaan Ranskan syrjäisimpiin alueisiin. Kyseisissä toimenpiteissä on otettava huomioon näiden alueiden erityispiirteet ja rajoitteet heikentämättä kuitenkaan yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, mukaan lukien sisämarkkinat ja yhteiset politiikat. Ranskan syrjäisimpien alueiden kilpailuhaitat mainitaan perussopimuksen 349 artiklassa: syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä riippuvuus muutamista harvoista tuotteista. Kyseisten pysyvien rajoitteiden vuoksi syrjäisimmät alueet ovat riippuvaisia raaka-aineista ja energiasta, niiden on pidettävä suurempia varastoja, paikalliset markkinat ovat pienet, vientitoiminta on vähäistä ja niin edelleen. Kaikki nämä kilpailuhaitat johtavat paikallisesti valmistettujen tuotteiden tuotantokustannusten ja sitä kautta myös omakustannushintojen nousuun, minkä vuoksi kyseiset tuotteet olisivat ilman erityistoimenpiteitä vähemmän kilpailukykyisiä kuin muualta tuodut tuotteet, vaikka kuljetuskustannukset Ranskan syrjäisimmille alueille otettaisiin huomioon. Tämä vaarantaisi paikallisen tuotannon säilymisen. Sen vuoksi on tarpeen toteuttaa erityistoimenpiteitä, joilla lujitetaan paikallista teollisuustuotantoa parantamalla sen kilpailukykyä.

(3)Jotta paikallistesti valmistettujen tuotteiden kilpailukyky voitaisiin palauttaa, Ranskalle annetaan neuvoston päätöksellä N:o 940/2014/EU lupa myöntää 30 päivään kesäkuuta 2021 saakka vapautuksia tai alennuksia meriverosta tietyille tuotteille, jotka on valmistettu Martiniquen, Guadeloupen, Ranskan Guayanan, Réunionin ja Mayotten syrjäisimmillä alueilla ja joiden osalta paikallista tuotantoa on olemassa, koska merkittävä tuonti voisi vaarantaa paikallisen tuotannon säilymisen ja aiheuttaa lisäkustannuksia, jotka nostavat sen omakustannushintoja muualta tuotaviin tuotteisiin verrattuna. Mainitun päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin verovapautuksia tai veronalennuksia voidaan soveltaa. Tuotteesta riippuen ero paikallisesti tuotettujen tuotteiden ja muiden tuotteiden verokannan välillä saa olla enintään 10, 20 tai 30 prosenttiyksikköä.

(4)Ranska on pyytänyt päätöksessä 940/2014/EU säädettyä järjestelmää vastaavan järjestelmän jatkamista 1 päivästä tammikuuta 2021. Se huomauttaa, että edellä luetellut kilpailuhaitat ovat edelleen olemassa, mutta että päätöksessä 940/2014/EU säädetty verojärjestelmä on mahdollistanut paikallisen tuotannon säilyttämisen ja tietyissä tapauksissa sen kehittämisen ilman että se olisi häirinnyt ulkomaankauppaa tai johtanut liiallisin korvauksiin yrityksille aiheutuneista korkeammista kustannuksista.

(5)Ranska on toimittanut komissiolle kunkin viiden syrjäisimmän alueen osalta luettelon tuotteista, joihin Ranska aikoo soveltaa enintään 20 tai 30 prosenttiyksikön suuruista veroporrastusta sen mukaan, onko ne tuotettu paikallisesti vai ei. Ranskan syrjäisimpiin alueisiin kuuluva Saint-Martin ei ole tämän säädöksen kohteena.

(6)Tällä päätöksellä pannaan täytäntöön SEUT-sopimuksen 349 artiklan määräykset ja annetaan Ranskan viranomaisille oikeus soveltaa veroporrastusta tuotteisiin, joiden osalta on osoitettu ensinnäkin se, että paikallista tuotantoa on olemassa, ja toiseksi se, että merkittävä tavaroiden tuonti (mukaan lukien Ranskan emämaasta ja muista jäsenvaltioista) voisi vaarantaa paikallisen tuotannon säilymisen, ja lopuksi se, että aiheutuvien lisäkustannusten vuoksi paikallisen tuotannon omakustannushinnat nousevat muualta tuotaviin tuotteisiin verrattuna vaarantaen paikallisesti tuotettujen tuotteiden kilpailukyvyn. Sallittu ero verotuksessa ei saa ylittää perusteltuja lisäkustannuksia.

(7)Tapauksissa, joissa paikallisen tuotannon markkinaosuus on alle 5 prosenttia tai tuonnin osuus on alle 10 prosenttia, pyydettiin lisäperusteita osoittamaan kaikki seuraavat seikat tai osan niistä: tuotanto on työvoimavaltaista; tuotanto on alkuvaiheessa tai sen tarkoituksena on täydentää ja monipuolistaa yrityksen tuotantoa; tuotannolla on strateginen merkitys paikalliselle kehitykselle (esimerkiksi kiertotalouden, biologisen monimuotoisuuden ja ympäristönsuojelun aloilla); tuotanto on innovatiivista tai se tuo merkittävää lisäarvoa; kyseessä on tuotanto, jossa muualta tulevan tuotannon toimituskatko voisi vaarantaa alueen talouden tai väestön; tuotanto voi olla olemassa vain, jos sillä on määräävä markkina-asema syrjäisempien alueiden markkinoiden pienen koon vuoksi; terveyskriiseissä tarvittavien lääkinnällisten tuotteiden tai henkilönsuojainten tuotanto. Näiden periaatteiden soveltaminen mahdollistaa perussopimuksen 349 artiklan täytäntöönpanon ylittämättä sitä, mikä on tarpeen, ja tuottamatta perusteetonta etua paikalliselle tuotannolle, jottei veroporrastus haittaa unionin oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, mukaan lukien kilpailun vääristymisen välttäminen sisämarkkinoilla ja valtiontukipolitiikka.

(8)Pienten yritysten velvoitteiden yksinkertaistamiseksi ja keventämiseksi ja niiden kehityksen tukemiseksi verovapautukset tai veronalennukset koskevat kaikkia toimijoita, joiden vuosittainen liikevaihto on vähintään 550 000 euroa. Toimijoilta, joiden vuotuinen liikevaihto jää tämän raja-arvon alle, ei kanneta meriveroa, mutta ne eivät voi vähentää tuotantoketjun aikaisemmassa vaiheessa kannetun veron määrää.