EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 22.01.1998 
KOM(1998) 20 lopull. 
KOMKSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN 
PARLAMENTILLE YHTENÄISMARKKINOroEN MAATALOUDEN 
VALUUTTAJÄÄJESTELMÄSTÄ 
1. heinäkuuta 1996 ja 30. kesäkuuta 1997 välinen ajaqjakso 

SISALLYSLUETTELO 
Johdanto 
II. PAAKIiRTOMUS 
A. Yhtccnvcto todetuista maatalouden valuuttajärjestelmän 
vaikutuksista 
B. Analyysi, näkymät ja ehdotukset 
MAATALOUDEN VALUUTTAJÄRJESTELMAN 
ANALYYSI 1996/97 
A. Valuuttakehitys 
1. Edustavat markkinakurssit 
2. Maatalouden muuntokurssit 
B. Maatalouden valuuttapoliittiset mekanismit 
1. Tuonlimaksujcn muuntokurssit 
2. Merkiltäviin rcvalvaatioihin liittyvä lainsäädäntö 
3. Maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen 
4. Korvauksia koskevat säännöt 
5. Tasaustuet 
C. Taloudelliset vaikutukset 
1. Hinnat 
2. Kauppa 
3. Tulot 
D. Rahoitus vaikutukset 
1. Metodologisia näkökohtia 
2. Arviointien tulokset VAIKUTUSTEN 
-2 
BEF Belgian ja Luxemburgin frangi 
DKK Tanskan kruunu 
DEM Saksan markka 
GRD Kreikan drakma 
PTE Portugalin escudo 
FRF Ranskan frangi 
FIM Suomen markka 
Muut erityislvhenteet: 
APB 98 Alustava talousarvioesitys 1998 
TCA maatalouden muuntokurssit 
TRM markkinoiden edustavat kurssit NLG Alankomaiden guldeni 
IEP Irlannin punta 
ITL Italian liira 
ATS Itavallan Sillinki 
ESP Espanjan peseta 
SEK Ruotsin kruunu 
GBP Englannin punta 
USD Yhdysvaltain dollari 
-3 -
KOMISSIOIN KKRTOMUS NKUVOSTOLLK JA EUROOPAN 
PARLAMKNTILLi: YIITICNÄISMARKKINOIDKN MAATALOUDKN 
VAIAJUTTAJÄRJESTELMÄSTÄ 
1. heinäkuuta 1996 ja 30. kesäkuuta 1997 välinen ajanjakso 
Johdanto 
Tämä Euroopan komission kertomus on seurausta 19.-22. kesäkuuta 1995 pidetyssä 
maatalousneuvoston istunnossa tehdystä sitoumuksesta: 
"Komissio sitoutuu laatimaan vuosittaisen kertomukscn, jossa analysoidaan 
voimassa olcvan maatalouden valuuttajärjestclmän ja valuuttamuutosten vaikutusta 
yhtenäismarkkinoihin sekä yhteiseen maatalouspolitiikkaan, ja lisäksi komissio 
esittää asiaankuuluvia ehdotuksia niiden ongelmien korjaamiseksi, joita niistä saattaa 
aiheutua." 
Kertomuksessa otetaan myös huomioon Euroopan parlamentin 19. syyskuuta 1995 antamat 
ne päätöslauselmat maatalouden valuuttajärjestelmästä1, joissa komissiota pyydettiin 
"laatimaan yksityiskohtainen arvio neuvoston tekemän päätöksen2 vaikutuksista, samoin 
kuin rahoitusvaikutuksista unionin talousarvioon". 
Tämä kertomus koskee maatalouden talousnäkökohtia 1. heinäkuuta 1995 ja 30. kesäkuuta 
1996 välisellä ajanjaksolla (ajanjakso 1996/97). Se sisältää pääkertomuksen, jossa tehdään 
yhteenveto tutkimustuloksista ja kommentoidaan niitä sekä esitetään esiin tulleiden 
ongelmien ratkaiscmisecn soveltuvat ehdotukset. Pääkertomusta seuraa analyysi 
maatalouden valuuttajärjestelmään liittyvistä tapahtumista ja niiden vaikutuksista 
ajanjaksolla 1996/97. Se on jatkoa edelliselle vuosikcrtomukscllc, joka koski jaksoa 
1995/1996*. 
Yhteinen päätöslauselma maatalouden valuuttajärjestelmästä 19.9.1995 annetun parlamentin 
asetuksen n:o 193 731 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 
Kysccssä on 19.-22. kesäkuuta 1995 kokoontunccn neuvoston tckcmä päätös, jonka pcrustcclla 
ncuvosto antoi 19.6.1995 asetuksen ticttyjä valuuttoja koskcvaan muuntokurssien alcncmisccn 
liittyvistä hyvityksistä (EY) N:o 1527/95, (EYVL N:o L 148, 30.6.1995, s. 1), sekä asetuksen (EY) 
N:o 2611/95, 25.10.1995, jossa säädctään mahdollisuudcsta myönlää muissa jäscnvallioissa 
tapahlimcisla valmillojen liikkcislä johluvicn niasilnlousttilon mcnclyslen kansallisla lasauslukca 
(UYVl,)N:oL26X, 10.11 1995, s. 3) 
KOM(96) 636 lopiillincii 
Analyysin ensimmäisessä ja toisessa osassa (A ja B osa) kuvataan maatalouden 
valuuttakysymyksiä ja tasaustuen myöntämistä kyseisenä ajanjaksona. 
C osassa tarkastellaan järjestelmän taloudellisia vaikutuksia maatalousmarkkinoihin ja 
viljelijöiden tuloihin. Tilastot mahdollistavat tulosten vertailun 12 kuukauden jaksolla 
heinäkuusta kesäkuuhun hintojen osalta, mutta vaikutuksia tuloihin analysoidaan 
kuvitteellisten vuosijaksojen mukaan. Kauppaa koskevaa analyysiä on lyhennetty ottaen 
huomioon edellisen vuoden kertomuksen tulokset. 
D osassa arvioidaan maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksia yhteisön menoihin. 
Vaikutusta on arvioitu voimassa olevan vuodeksi 1997 tehdyn talousarvion sekä vuodeksi 
1998 tehdyn alustavan talousiirvioesityksen penjsteella, sen viimeiscn 30. kcsäkuuta 1997 
tehdyn version pcrusteella. Varainhoitovuosi koskee 12 kuukauden mittaista ajanjaksoa, ja 
scalkaa 16. lokakuuta. 
Perustiedot, joiden pohjalta tämä kertomus on laadittu, on esitetty taulukoin ja kuvioin, ja 
työ on komission yksiköiden valmisteluasiakirja; asiakirja SEC(1998)87 on saatavissa 
ranskan, saksan ja englannin kielellä. 
-5-
I. PÄÄKERTOMUS 
A. Yhteenveto todetuista maatalouden valuuttaiärjestelmän vaikutuksista 
1. Muuntokurssien kehitys 
Heinäkuun 1996 ja kesäkuun 1997 välinen ajanjakso oli melko vakaa useimpien 
valuuttojen osalta, kuten edeltäväkin jakso. Merkittävintä oli Englannin punnan 
revalvoituminen, jota seurasi Irlannin punta osittain. Muutoin perinteisesti vahvat 
valuutat ovat jälleen kerran devalvoituneet vähän. 
Dollari vahvistui ecuun nähden 7,89 prosenttia. Se jatkaa edeltävän kauden 
suuntausta, jolloin se vahvistui 6,8 prosenttia. 
Yleisesti ottaen valuuttapoikkeamat ovat olleet positiivisia eli maatalouden 
muuntokurssit ovat pysyneet korkeampina kuin markkinoiden edustavat kurssit. 
Englannin punnan positiivinen poikkeama oli erityisen suuri lokakuusta 1996 
alkaen, ja se ylitti säännöllisesti 6 pistcttä suuntauksen vahvistamisaikana. Kuluneen 
vuosikymmenen aikana jonkin valuutan positiivinen poikkeama on aina ylittänyt 4 
pislettä. Negatiivisille poikkeamillc sallittu vapaa-aluc pysyi siten hyvin pienenä, 
alle yhden pisteen. Kun tämä tilanne otetaan huomioon, millään valuutalla ei ole 
ollut pysyvää negatiivista poikkeamaa. 
Irlannin punnan ja Englannin punnan maatalouden muuntokurssit alenivat 
merkittävästi kolmeen otteeseen. Irlannin punnan maatalouden muuntokurssin 
alenemista jouduttiin korjaamaan muuntokurssin devalvoinnilla 26. toukokuuta 
1997. Neljän vähemmän merkittävän alenemisen jälkeen edeltävällä kaudella Italian 
liiran maatalouden muuntokurssi heikkeni uudelleen 1. lokakuuta 1996. Nämä 
maatalouden muuntokurssien kumuloituneet alenemiset johtivat neuvoston 
päatökseen, jonka mukaan 3,08 prosentin merkittävän revalvaation edellytykset 
täyttyivät 1. maaliskuuta 1997. 
Ruotsin kruunun maatalouden muuntokurssin merkittävää alenemista 11. 
Limmikuuta 1996 seurasi uusi 3,280 prosentin lasku 7. heinäkuuta 1996. Tämä 
toinen merkittävä lasku neutraloitui osittain maatalouden muuntokurssin 2,78 
prosentin kumuloituneen nousun vuoksi. 
Belgian frangin, Saksan markan, Alankomaiden guldenin ja Itävallan Sillingin 
maatalouden muuntokurssien nousut kesäkuusta 1996 toukokuuhun 1997 
neutraloivat niiden merkittävän alenemisen vuonna 1995 täydellisesti. 
2. Neuvoston tilapäiset toimenpiteet merkittävän revalvaation varalta 
Neuvosto vahvisti tilapäisten toimenpiteiden käyttöönoton merkittävien 
revalvaatioiden varalta kesäkuun 1995 ja joulukuun 1996 väliseksi ajanjaksoksi. 
Perusasetuksen toimenpiteiden asemesta kyseisillä tilapäisillä toimenpiteillä otettiin 
käyttöön kiinteämääräinen tasaustuki sekä suoriin tukiin sovellettava maatalouden 
muuntokurssien jäädyttäminen. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 724/97 aiemmin 
sovellettujen periaatteiden voimassaoloaikaa pidennettiin 30. huhtikuuta 1998 asti. 
Lisäksi asetuksella laajennettiin periaatteiden soveltamista myös muihin maatalouden 
-6 
muuntokurssin alenemisiin, jotta voitaisiin käsitellä kaikki sellaiset tapaukset, jotka 
voivat käynnistää asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklan soveltamisen. 
3. Maatalouden muuntokurssien iäadvttäminen 
Perusasetuksen 7 artiklassa tarkoitettujen tukien muuntokurssin jäädyttäminen 
koskee merkittävän revalvaation hetkellä tosiasiallisesti sovellettuja muuntokursseja. 
Jäädyttäminen on voimassa 1. tammikuuta 1999 asti. Kun otetaan huomioon 
kyseisten tukien maatalouden muuntokurssien määräytyrnisperusteet, useimmat 
muuntokurssit pysyvät jäädytettyinä 30. kesäkuuta 1999 asti. 
Viittä valuuttaa lukuun ottamatta (Kreikan drakma, Portugalin escudo, Ranskan 
frangi, Suomcn markka ja Espanjan pescta) kaikkien muiden valuuttojen 
maatalouden muuntokurssit oli jäädytetty 30. kesäkuuta 1997. Kyseisiin tukiin 
sovellettavien maatalouden muuntokurssien ja euroon 1. tammikuuta 1999 
sovellettavien muuntokurssien välisten valuuttapoikkeamien merkityksen 
vähentämiseksi neuvosto on päättänyt, että maatalouden jäädytetyn muuntokurssin 
ero saa olla korkeintaan 11,5 prosenttia suhteessa siihen muuntokurssiin, jota olisi 
käytetty, jos kurssia ei olisi jäädytetty. Jos ero ylittää mainitun kynnyksen, 
maatalouden jäädytettyä muuntokurssia on alennettava nykyisen muuntokurssin 
tasolle, korotettuna 11,5 prosentilla. Tämä päätös aiheutti 1. heinäkuuta 1997 
jäädytettyjen maatalouden muuntokurssien alenemisen Ruotsin kruunun (0,11 %) ja 
Englannin punnan (3,61 %) osalta. 
4. Maatalouden muuntokurssien merkittävän alenemisen vuoksi mvönnetvt 
tasaustuet 
Tuki muodostuu yhteensä kolmesta asteittain alenevasta erästä, joista ensimmäinen 
voidaan myöntää 100-proscnttiscna. Toincn vuosierä on 2/3 ja kolmas 1/3 
enimmäismäärästä. Euroopan unioni rahoittaa tucn enimmäismäärästä 50 prosenttia 
riippumatta jäsenvaltion rahoittamasta kansallisesta lisäosuudesta. 
Jäädytetyn maatalouden muuntokurssin alentamisen vuoksi viljelijöille voidaan 
myöntää tasaustukea alenemisesta johtuvaa vuositulojen menetystä vastaava määrä. 
Tuki alenee myös asteittain joka vuosi kolmanneksella, ja Euroopan unioni rahoittaa 
siitä 50 prosenttia riippumatta kansallisen rahoituksen määrästä. 
Kesä- ja heinäkuun 1995 merkittävät revalvaatiot johtivat tuen toisen erän 
maksamiseen Belgian, Luxemburgin, Saksan, Tanskan, Alankomaiden ja Itävallan 
osalta. Toisessa erässä on myönnetty yhteensä lähes 210 miljoonaa ecua, joista 135 
miljoonaa ecua on ollut yhteisön rahoitusta. Valuuttakehityksen vuoksi kolmas 
suunniteltu tukierä on peruutettu kyseisten jäsenvaltioiden osalta. 
Ruotsin kruunun, Irlannin punnan, Englannin punnan ja Italian liiran merkittävät 
revalvaatiot ovat mahdollistaneet uusien tukien myöntämisen, joiden ensimmäisten 
erien kokonaismäärä on lähes 993 miljoonaa ecua, joista puolet on FEOGA:n 
rahoittamia. 
Ruotsi on myöntänyt kaksi ensimmäistä 11. tammikuuta 1996 tapahtuneen 
merkittävän revalvaation tukierää. Heinäkuun 1996 merkittävän revalvaation 
mukaisesta tuesta ilmoitettiin ja siihen annettiin lupa. Kyseisen tuen toinen erä 
peruutettiin kyseisen merkittävän revalvaation jälkeen tapahtuneiden devalvaatioiden 
vuoksi. 
Irlanli on myöntänyt Euroopan unionin rahoittaman marraskuun 1996 ja tammikuun 
1997 merkittävien revalvaatioiden ensimmäisen tukierän, joka on 56,7 miljoonaa 
ecua. Irlanti ilmoilti lisaksi kesakuussa 1997 aikecstaan myönläa yhteisön 
tukirahoitusta maaliskuun 1997 revalvaatioon. Kyseisen tuen ensimmäisen erän 
enimmäismäärä on vahvistettu 57,5 miljoonaksi ecuksi. 
Italia ei ollut ilmoittanut 30. kesäkuuta 1997 mennessä niitä 247 miljoonaa ecua 
koskevaa suunnitelmaa, jotka voidaan myöntää maaliskuussa 1997 tapahtuneen 
Italian liiran merkittävän revalvaation tuen ensimmäiseen erään. 
Myöskään Yhdistynyt kuningaskunta ei ole jakson 1996/97 loppuun mennessä 
ilmoittanut suunnitelmaa tammi-, maalis- ja kesäkuun 1997 merkittävien 
revalvaatioiden ensimmäisten tukierien 454,4 miljoonalle eculle eikä sille 66,7 
miljoonalle eculle, joka on tarkoitettu korvaamaan kansallisina valuuttoina 
maksettavien peltokasvien hehtaaritukien 1. heinäkuuta 1997 tapahtuneet alenemiset. 
5. Yleisiä näkökohtia laloudeUisista vaikutuksista 
Teoriassa maatalouden muuntokurssi voi vaikuttaa ainoastaan niihin 
markkinahintoihin, jotka kuuluvat kiintcästi yhteisön interventiojärjestclmään 
(erityiscsli vilja-, sokeri-, maito- sckä naudanliha-ala). Näidcn tuotteiden hintojen 
kautta maatalouden muuntokurssin kehitys voi siis vaikuttaa maanviljelijöiden 
tuloihin. Lisäksi kaupankäyntivaikeuksia voivat aiheuttaa erot joko maatalouden 
muuntokurssien ja edustavien markkinakurssien välillä tai markkinahintojen ja 
kansallisena valuuttana ilmaistujen interventiohintojen välillä. 
Sitä vastoin muiden tuotteiden hintoihin maatalouden muuntokurssi ei voi vaikuttaa. 
Näiden tuotteiden kauppaa voi kuitenkin häiritä edustavan markkinakurssin 
voimakas tai äkillinen muutos. Näin on erityisesti silloin, kun kansallisena 
valuuttana ilmaistut markkinahinnat eivät seuraa valuuttojen liikkeitä. 
Maataloustuloihin vaikuttavat paitsi valuuttojen liikkeistä johtuvat hintojen 
muutokset, myös ne maatalouden muuntokurssit, joita sovelletaan tuottajille suoraan 
maksettavaan tukeen. 
6. Vaikiitukset markkinahintoihin 
Koska merkittäviä devalvaatioita ei ole tapahtunut, ne maatalouden muuntokurssien 
muutokset, joilla on voinut olla eniten vaikutusta tarkastelujakson aikana, ovat 
Englannin punnan (13,5 %) ja Irlannin punnan (8,5 %) jatkuvat ja "merkittäväf 
revalvaatiot. 
Niiden tuotteiden osalta, joilla ei ole interventiojärjestelmää, ei voida todeta mitään 
yhteyttä hintojen muutosten ja maatalouden muuntokurssien muutosten välillä, kuten 
on arvioitukin. 
Kolmantena peräkkäisenä markkinointivuonna näyttää siltä, että maatalouden 
muuntokurssien tavanomaiset muutokset eivät vaikuta viljojen markkinahintoihin, 
jotka ovat yli 10 prosenttia interventiotason yläpuolella. Tehtyjen havaintojen 
pcrustcella ei ole mahdollista ennustaa mahdollisia vaikutuksia maatalouden 
valuuttajärjestelmään siinä tapauksessa, että markkinahinnat lähenevät 
interventiohintoja. Maatalouden muuntokurssien suuret vaihtelut markkinahintojen 
ollcssa korkealla scn sijaan saattavat vaikuttaa maatalouden valuuttajärjestelmään. 
Englannin punnan maatalouden muuntokurssin 8 prosentin aleneminen heinäkuun 
1996 ja helmikuun 1997 välisenä aikana vaikutti Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
siten, että markkinahintojen ja interventiotason hintojen poikkeamat kehittyivät 
samalla tavalla kuin muillakin markkinoilla. 
Maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutukset eivät ilmene maitotuotealalla 
järjestelmällisesti, vaikka hinnat ovat interventiohintojen tuntumassa. Kansalliset 
hinnat seuraavat yleensä voimakkaita markkinasuuntauksia, kun vaihtelut liikkuvat 
+5 ja -5 prosentin välillä, mutta alle 2 tai 3 prosentin vaihteluilla ei ole selkeää 
vaikutusta. Hyvin suuret hintavaihtelut kehittyvät valuuttasyistä riippumatta ja 
joskus vain kansallisella tasolla. Maatalouden muuntokurssien suuremmat vaihtelut 
saattavat siirtyä sellaisenaan kansallisiin hintoihin, kuten Yhdistyneen 
kuningaskunnan tapauksessa, joskin Irlannin tapaus osoittaa, että eri tekijät saattavat 
vaikuttaa siihen huomattavasti. 
Nuortcn nautaeläinten lihan hinta oli jakson alussa alhaalla BSE:n vuoksi, yleensä 
60-75 prosenttia interventiohinnasta. Markkinahinnat ovat kehittyneet samaan tapaan 
lähes kaikissa jäsenmaissa, kun tarkastellaan markkinahinnan prosenttiosuutta 
interventiohinnasta. Tämä tarkoittaa sitä, että maatalouden muuntokurssin suuret 
vaihtelut erityisesti Englannin punnan ja Irlannin punnan osalta ovat vaikuttaneet 
yleisesti kansallisiin markkinoihin. 
7. Vaikutukset kauppaan 
Lyhyellä aikavälillä valuuttakehityksen mahdolliset vaikutukset kauppaan jäävät 
useimmissa tapauksissa lyhyellä aikavälillä merkittävämmän viennin arvon 
kuukausivaihtelun varjoon. Pidempinä ajanjaksoina kilpailukyky saattaa vaikuttaa 
vientiin; tähän vaikutukseen liittyvät kotimainen kysyntä, vientiyritysten 
suhtautuminen voittomarginaalcihinsa sekä alakohtaiset tai laajemmat rakenteelliset 
syyt. Kyseiset tekijät liittyvät niin kiintcästi toisiinsa, että yksittäisen tekijä 
vaikutusta on vaikea määritellä. 
8. Vaikutukset tuloihin 
Muuntokurssien on voitu todeta vaikuttaneen tuloihin merkittävästi maatalouden 
muuntokurssien vaikutukset 12 kuukauden ajalta kokoavan mallin avulla.. 
Vaikutukset vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen. 
Vaikutus tuottajahintaiseen bruttoarvonlisään olisi yhteensä 1,3 prosenttia, toisin 
sanoen 1 884 miljoonaa ecua eli lähes 10 prosenttia enemmän kuin ajanjaksolla 
1995/96. 
Maatalouden valuuttajärjestelmä kasvatti eniten niitä tuloja, jotka järjestelmän 
puuttuessa olisivat vähentyneet valuuttojen voimistumisen vuoksi. Järjestelmä ei 
juurikaan tuo korvauksia niissä valuutoissa, joiden kurssit pysyivät melko vakaina 
tarkastellun ajanjakson aikana, koska niille ei koitunut käytännöllisesti katsoen 
ollcnkaan menetyksiä maatalouden valuuttajärjestelmästä. 
Ajanjaksolla 1996/97 ne jäsenvaltiot, jotka hyötyivät järjestelmästä eniten verrattuna 
siihen kuviteltuun tilanteeseen, että maatalouden valuuttajärjestelmää ei olisi, olivat 
seuraavat: Irlanti (8 %), Ruotsi (7,4 %), Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, Suomi ja 
vähäisemmässä mäarin myös Tanska. 
9. Valuuttatoimenpiteiden kustannukset 
Vuosittaiset kustannukset ovat yhteensä 1 200-1 300 miljoonaa ecua (suunnilleen 
samansuuruiset kuin edeltävänä jaksona). 
Lähes 60 prosenttia toimenpiteiden kustannuksista johtuu vapaa-alueiden 
vaikutuksista. Kustannukset johtuvat olennaisilta osin järjestelmän epäsymmetriasta: 
positiivinen valuuttapoikkeama voi olla viisi pistettä, kun taas negatiivista 
poikkcamaa rajoittaa vaihteleva raja-arvo, joka on positiivisen valuuttapoikkeaman 
enimmäismäärii vähennettynä viidellä pistecllä. Lisäksi tilanteessa, jossa tietyt 
valuutat vahvistuvat voimakkaasti ja jatkuvasti, vahvistusajanjakson kestolla on 
merkittävä rooli kaikkein suurimpien positiivisten valuuttaerojen ylläpitämisessä. 
Maatalouden muuntokurssiin liittyvien määräytymisperusteiden aiheuttamat 
kustannukset olivat noin 160 miljoonaa ecua, toisin sanoen 60 miljoonaa ecua 
enemmän kuin vuonna 1996. Muuntokursseista riippumatta nämä kustannukset 
johtuvat määräytymisperusteen ilmenemispäivän ja menon kirjaamispäivän välisenä 
aikana tapahtuvasta valuuttakehityksestä. Tämä tulos on epätavallisen korkea, koska 
ajanjaksolla 1996/97 ei ollut vahvistuvien ja heikentyvien valuuttojen välistä 
kompensointia. 
Vuonna 1997 toteutettu maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen aiheuttaa 
vuonna 1998 erilaisia kustannuksia määräytymisperusteiden vuoksi. Ne ovat 500 
miljoonaa ecua vuonna 1998. Jäädyttämisen voimassaolo 1. tammikuuta 1999 asti 
vaikuttaa periaatteessa myös vuoden 2000 talousarvioon. 
Valuuttakysymyksiin liittyvien 1997 1998 
tapahtumicn kustannukset vuonna 
1996/1997 
TCA:njaadyttaminen 160 499 
Tasaustuet 214 382 
Vapaa-alue 772 312 
Maaraytymisperusteet 160 
YHTEENSA MHJ. ECUA 1306 1 1193 
Vuonna 1997 maatalouden valuuttajärjestelmästä eniten hyötyvä valtio on Yhdistynyt 
kuningaskunta, jonka Englannin punnan määräiset menot kasvoivat 30,7 prosenttia. 
Maatalouden valuuttajärjestelmän kustannukset Irlannissa kasvavat myös merkittävästi 
vuoteen 1996 verrattuna. Tämä johtuu valuuttojen vapaa-alueiden ja 
määräytymisperustcidcn vaikutuksista tilanteessa, jossa valuutan arvo on vahvistunut 
huomattavasti. 
- n 
B. ANALYYSL NÄKYMÄT JA EHDOTUKSET 
1. Ylcisjfl näk^kohti« 
Tutkittaessa maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksia ajanjaksolla 1996/97 
esille nousee teknisiä, taloudellisia ja rahoituksellisia vaikeuksia. Jotkut näistä 
ongelmista saattavat tulevaisuudessa olla merkittäviä. Yleisesti ottaen edellisen 
kertomuksen päätelmät ja suositukset pysyvät voimassa. 
Kolme tärkeää tekijää on otettava huomioon: talous- ja rahaliitto, Euroopan unionin 
laajeneminen ja yhteisen maatalouspolitiikan kehitys, erityisesti Agenda 2000. 
Ehdotukset riippuvat maatalouden valuuttajärjestelyihin liittyvien ongelmien 
kiireellisyydestä ja tärkeydestä sekä niistä valinnoista ja velvoitteista, jotka liittyvät 
näihin kolmeen tärkeään tapahtumaan tulevaisuudessa. 
2. Rahoitukseen liittvvät vaikeudet 
Rahoituksen kannalta nykyisen valuuttajärjestelmän kustannukset vaikuttavat 
korkeilta. Mutta ne ovat kuitenkin merkittävästi alhaisempia kuin jos olisi sovellettu 
aiemmin merkittävän revalvaation tilanteeseen suunniteltuja mekanismeja. Tässä 
mielessä neuvoston tekemät tasaustukea sekä tiettyjen maatalouden muuntokurssien 
jäädyttämistä koskevat tilapäiset päätökset ovat täysin perusteltavissa. Näistä 
tilapäisistä toimcnpiteistä aiheutuvat kustannukset vaikuttavat melko kohtuullisilta, 
vaikka joilakin niistä olisi voitu alentaa enemmänkin, sillä taloudelliselta kannalta ei 
ole tarpeen korvata toteutumattomia tulonmenetyksiä. Tilannetta voitaisiin korjata 
tarkistusjaksolla, mutta se siirtäisi välittömästi koituvan menetyksen korvaamista. 
Maatalouden muuntokurssien yhteydessä käytettävistä määräytymisperusteista 
aiheutuvat kustannukset ovat väistämättömiä yhteisen maatalouspolitiikan 
toiminnassa, mutta suurimmat kustannukset, jotka liittyvät vapaa-alueeseen, 
riippuvat siitä, millainen valuuttapoliittinen järjestelmä on valittu. Vapaa-
aluejärjestelmä perustuu kuitenkin hauraiden tasapainojen herkkään järjestelmään, 
joten on vaarallista korjata vain yhtä siihen vaikuttavaa tekijää ilman että tutkittaisiin 
kokonaisuutta. Vapaa-aluejärjestelmä on kuitenkin nykyisen maatalouden 
valuuttajärjestelmän perusta. 
3. Taloiidelliset vaikeudet 
Lähes kaikki viljelijät hyötyvät taloudellisesta maatalouden valuuttajärjestelmästä, 
vaikkakin hyvin eri tavoin riippuen valuuttasuhdanteista tai eri syistä kunkin 
kansallisen valuutan vakaudesta riippuen. Vaikutukset markkinoihin vaihtelevat 
tuotteiden mukaan, ja herkimpien tuotteiden osalta sen mukaan, mikä on niiden 
vahvistettujen hintojen suhde yhteisön taattuun viralliseen hintaan. 
Kun valuuttamuutokset eivät vaikuta, kuten silloin, kun viljelijöiden suoraan tukeen 
sovellettava maatalouden muuntokurssi on jäädytetty, on pelättävissä, että pitkällä 
aikavälillä syntyy rakenteellisia eroja joko jäsenvaltioiden välille tai saman 
-12 
jäsenvaltion sisällä eri maatalousalojen välille. Lisäksi yhteisen ecumääräisen tason 
tasapainottaminen voi olla entistä vaikeampaa. 
Kun valuuttakehitys vaikuttaa ainoastaan osittain ja viiveellä, kuten niiden tuotteiden 
kohdalla, joihin ei sovelleta interventiojärjestelmää, erot voivat ilmetä keskipitkällä 
tai pitkällä aikavälillä joko eri jäsenvaltioiden vahvistettujen hintojen välillä tai 
kansainvälisessä kaupassa. 
Kun valuuttakehitys vaikuttaa siirtyy kokonaan hintoihin taattujen hintojen vuoksi, 
kyseisten tuotteiden tulo- ja hintakehitys voi eriytyä yleisestä hinta- ja 
tulokehityksestä. 
Merkittäviä vaikeuksia voi joka tapauksessa ilmaantua erityisesti pitkällä aikavälillä 
tilanteiden ja suhdanteiden mukaan. Paras mahdollinen järjestelmä ei ole sellainen, 
joka on tehty pysyväksi. Järjestelmän on pystyttävä mukautumaan maataloudessa ja 
valuuttajärjestelmässä vallitsevaan tilanteeseen ja sen mahdollisiin riskeihin. 
4. Tekniset vaikeudet 
Tekniseltä kannalta tietyt nykyisen valuuttajärjestelmän näkökohdat ovat hyvin 
epäyhtenäisiä ja ovat joskus omiaan lisäämään edellä kuvattuja taJoudellisia ja 
rahoituksellisia vaikeuksia. Kyse on erityisesti merkittävän revalvaation käsitteestä, 
tuontimaksuihin sovellettavasta muuntokurssista ja maatalouden muuntokurssien 
muuttamisen aikataulusta. 
Revalvaation sekä maatalouden muuntokurssien alenemisen vaikutuksen 
määrittäminen on kuitenkin välttämätöntä. Sen avulla voidaan ottaa huomioon 
aikaisempi valuuttakehitys, kun arvioidaan nykyisen revalvaationmahdollisia 
seurauksia. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että näiden käsitteiden nykyiset 
määritelmät ovat riittämättömät ja liian monimutkaiset. 
Maatalouden muuntokurssin merkittävä aleneminen perustuu valuuttaerojen 
vahvistamiseen viiden viiteajanjakson aikana. Määräajan rajoittaminen on tarkeää, 
kun otetaan huomioon kauppavirtojen suunnanmuutoksen vaara. On kuitenkin syytä 
välttää vastakkaissuuntaista valuuttakehitystä heti revalvaation jälkeen. 
Kahden maataloustuotteiden tuontimaksuihin sovellettavan muuntokurssin 
käyttäminen on turhan monimutkaista, ja se luo taloudellista hajanaisuutta sekä 
erimielisyyksiä. Komissio on edelleen sitä mieltä, että sen helmikuussa 1996 
tekemän ehdotuksen [KOM (96) 40, lopullinen] tärkein näkökohta, yhden kurssin 
soveltaminen tuontimaksuihin, on yhä perusteltavissa. 
Maatalouden muuntokurssien muuttamissäannöt muodostavat vapaa-alueen herkän 
järjestelmän. Niiden joukossa on esimerkiksi sääntö, joka laukaisee kolmipäiväisen 
tilapäisen viitejakson käyttöönoton, kun kahden valuuttaeron kertymä ylittää kuusi 
pistettä. Sääntö vaikuttaa maatalouden muuntokurssien epävakauteen ja se sekoittaa 
laaditun aikataulun. Se tuo mukanaan hankaluuksia, joiden vuoksi sääntöä on 
arvosteltu. Kyseessä on yksityiskohtainen soveltamissääntö, jotta ei tarvitsisi odottaa 
kymmentä päivää tai toteuttaa suojatoimenpiteitä valuuttakurssien muuttuessa 
äkillisesti ja merkittävästi. Kokemus pitkien viitejaksojen soveltamisesta ennen 
13-
merkittävää revalvaatiota on osoittanut, että sääntö voitaisiin kyseenalaistaa 
taloudellisiltaperusteiltaan. Kyseinen sääntö auttaa kuitenkin joissakin tilanteissa 
lyhentämään kurssien vahvistusaikaa ennen merkittävää revalvaatiota. Sääntö olisi 
nerusteltavissa sellaisen äkillisen ja voimakkaan devalvaation sattuessa, joka ylittäisi 
kuijuudcssaan jopa vuonna 1995 todelut valuutlaerot. Sääntö siis liittyy kiintcästi 
vapaa alucjärjestelmään, johon nykyinen maatalouden valuuttajärjestclmä perustuu. 
5. Valuutla- ja maatalousnäkökohtien vaikutus 
Talous- ja rahaliiton kolmas vaihe on poikkeuksellisen tärkeä maatalouden 
valuuttajärjestelmän tulevaisuuden kannalta. 
Ne jäsenvaltiot, jotka ottavat käyttöön euron, eivät enää tarvitse maatalouden 
valuuttajärjestelmää keskdnäisessä kanssakäymisessään, sillä vahvistetut määrät 
tullaan niiden välillä maksamaan suoraan euroina. Kuitenkin nykyisen järjestelmän 
siirtyminen järjestelmään, jossa maksut suoritetaan suoraan euroina, edellyttää 
valuuttaerojen poistamista maatalouden muuntokurssien ja edustavien 
markkinakurssien väliltä. 
Hrojcn poistamisen hankaluus tulee riippumaan vuoden 1998 lopun 
valuuttatilanteesla ja niiden tuotteiden markkinahinnoista, joille on vahvistettu 
yhtcist>n taatlu vähimmäishinta. 
Niillc jäscnvaltioillc, jotka eivät siirry yhtcisecn rahaan I. tammikuuta 1999, 
maatalouden valuuttajärjestelmä on edelleen välttämätön, jotta ne voivat maksaa 
euroina vahvistetut hinnat ja maksut omassa valuutassaan ilman markkinoiden 
vääristymiä. Järjestelmä on tärkeä myös kansallisen valuutan säilyttäneiden ja 
euroon siirtyneiden valtioiden välillä. 
Maatalouden valuuttajärjestelmän on sopeuduttava uuteen tilanteeseen. Toisaalta 
uuden järjestelmän olisi sopeuduttava niihin riskeihin, jotka liittyvät kansallisten 
valuuttojen vaihteluihin suhteessa euroon. Tässä on otettava huomioon euroon 
siirtyneiden ja kansallisen valuutan säilyttäneiden jäsenvaltioiden välille 
muodostuneet suhteet ja uusien jäsenvaltioiden asema. Toisaalta tämän uuden 
järjestelmän olisi mukauduttava yhteisen maatalouspolitiikan mahdolliseen 
kehitykseen, erityisesti Agenda 2000. Avainkysymyksiä tulevat olemaan taattujen 
vähimmäishintojen taso ja viljclijöille suoraan maksetun tuen mcrkitys ja 
yhdcnmukaisuus. 
6. Ehdotuksia 
Talous- ja rahaliiton aikataulun mukaan euroon siirtyvät maat ottavat uuden 
valuutan käyttöön 1. tammikuuta 1999. Tämä on määräaika, johon mennessä 
maatalouden valuuttajärjestelmä on oltava tarkistettu. Maatalouden 
valuuttajärjestelmän mukauttamista ja välttämättömiä siirtymätoimenpiteitä ei voida 
vahvistaa ennen kuin tiedetään euroon siirtyvät jäsenvaltiot ja poistettavat erot ovat 
paremmin selvillä. Euroon siirtyvistä jäsenvaltiosta päätetään toukokuussa 1998. 
Tähän liittyvät komission ehdotukset on esitettävä viimeistään vuoden 1998 
ensimmäisen puoliskon loppuun mennessä, jotta neuvosto voi perustaa päätöksensä 
tuoreimpiin saatavilla oleviin maataloutta ja valuuttatilannctta koskeviin tietoihin. 
-14-
Koska maatalouden valuuttajärjcstelmää aiotaan muuttaa merkittävästi 
lähitulevaisuudessa, loppuvuodeksi 1997 suunniteltu selvitys valuuttajärjestelyjen 
muutosten vaikutuksista on jokseenkin aiheeton. Muutokset eivät ehkä ole 
välttämättömiä, ja niitä on tarkasteltava joka tapauksessa vuoden 1998 aikana. Kun 
otetaan huomioon ne vaikeudet, joita edellä esitetystä saattaa seurata siirryttäessä 
kansallisesta valuutasta euroon, on syytä olla vaikeuttamatta tilannetta ja lisäämättä 
riskejä, jotka liittyvät maatalouden muuntokurssien jäädyttämiseen merkittävän 
revalvaation yhteydessä, erityisesti jäädytetyn maatalouden muuntokurssin ja 
nykyisen muuntokurssin välisellä erolla. 
Merkittävän revalvaation tapauksessa toteutettavia toimenpiteitä käsittelevän 
asetuksen (EY) N:o 724/97 voimassaolo päättyy 30. huhtikuuta 1998, ja sitä olisi 
jatkettava euron käyttöönottamiseen asti. Ajanjaksolla 1996/97 tapahtuvien 
vastaavanlaisten merkittävien revalvaatioidcn yhteydessä olisi toimittava samalla 
lavalla, jotta eri jäscnvaltioita ei kohdeltaisi eri tavoin. 
Johtopäätöksistä voidaan tehdä neljän kohdan tiivistelmä. On syytä 
- säilyttää nykyisen maatalouden valuuttajärjestelmän yleinen toiminta siihen 
saakka kunnes sitä tarkistetaan talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen 
toteutumisen 1. tammikuuta 1999 vuoksi 
- yksinkertaistaa sitä, mitä voidaan ja mitä pitäisi yksinkertaistaa 
kyseenalaistamatta kuitenkaan koko järjestelmää eli poistaa maatalouden 
muuntokurssien käyttäminen tuontimaksujen yhteydessä, kuten neuvostolle on 
ehdotettu 
- kohdella uusia merkittäviä revalvaatioita kasvattamatta maatalouden 
muuntokurssien jäädyttämisestä aiheutuvia eroja, sillä ne vaikeuttaisivat 
siirtymistä euroon 
jatkaa nykyisen maatalouden valuuttajärjestelmän analysointia ja arviointia sekä 
tulevicn ratkaisumallicn etsimistä sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission 
tulevia ehdotuksia. 
Edellä esitetystä johtuen komission ei tarvitse välittömästi esittää uutta ehdotusta 
neuvoston asetukseksi maatalouden valuuttajärjestelmän merkittävästä 
mukauttamisesta. Komission olisi kuitenkin tehtävä ehdotus, joka kattaa 1. 
toukokuuta 1998 ja 31. joulukuuta 1998 välisen jakson merkittävän revalvaation 
yhteydessä toteutettavien toimenpiteiden osalta. 
D. MAATALOUDEN VALUUTTATÄRTESTELMÄN VAIKUTUSTEN 
ANALYYSI VUONNA 1996/967 
A. Valuuttakehitvs 
1. Edustavat markkinakurssit 
Heinäkuun 1996 ja kesäkuun 1997 välinen ajanjakso oli melko vakaa useimpien 
valuuttojen osalta, kuten edeltäväkin jakso. Merkittävintä oli Englannin punnan 
15 
5 vahvistuminen, jota seurasi Irlannin punta osittain. Muutoin perinteisesti vahvat 
valuutat ovat jälleen kerran heikentyneet vähän4. 
Tarkastelujakson aikana dollari vahvistui suhteessa ecuun 7,89 prosenttia. Dollarin 
vahvistuminen jatkaa edeltävän jakson suuntausta, jolloin dollari vahvistui jo 6,8 
prosenttia5. 
Yleiscsti ottaen tämä dollarin kehityskulku on näkynyt samansuuntaisena 
kehilyksenä kuin Englannin punnan ja Irlannin punnan. Muut valuutat ovat 
kehittyneet päinvastaiseen suuntaan lukuun ottamatta Portugalin escudoa, Italian 
liiraa ja Suomen markkaa, jotka olivat vakaampia tai vaihtelivat enemmän. 
Belgian ja Luxemburgin frangin, Saksan markan, Alankomaiden guldenin ja 
Itävallan Sillingin edustavat markkinakurssit nousivat lähes 2,5 prosenttia. Tämä 
heikentyminen on samanlainen kuin vuonna 1995/96. Näiden valuuttojen edustavat 
markkinakurssit palautuivat suunnilleen vuoden 1993 tammikuun tasolle (alle yhden 
prosentin ero). Ranskan frangin edustavan markkinakurssin nousu 1,68 prosentilla 
ja Tanskan kruunun edustavan markkinakurssin nousu 1,19 prosentilla palauttaa 
myös niiden edustavien markkinakurssien eron alle yhteen prosenttiin verrattuna 
vuoden 1993 tammikuuhun. 
Muutaman vakaan kuukauden jälkeen Kreikan drakman edustava markkinakurssi on 
noussut asteittain 3,02 prosenttia. Espanjan pesetan edustavan markkinakurssin 
suuntaus on ollut samanlainen, ja peseta on heikentynyt 2,33 prosenttia. 
Ruotsin kruunun edustava markkinakurssi nousi 12,6 prosenttia edeltävän jakson 
1995-96 aikana ja laski sen jälkeen 5,08 prosenttia, enemmän kuin mikään muu 
valuutta tarkastelujakson aikana. 
Englannin punnan edustava markkinakurssi on vahvistunut 13,46 prosenttia jaksolla 
1996/97, ja tammikuussa 1996 alkanut suuntaus jatkuu hyvin voimakkaana 
devalvaatioiden sarjan jälkeen. Englannin punnan edustava markkinakurssi on 
jälleen siis syyskuun alun 1992 keskuskurssin tasolla. 
Irlannin punta seurasi osittain Englannin punnan kehitystä tietyllä etäisyydellä 
maaliskuuhun 1997 asti (vahvistui 7,24 prosenttia), mutta jakson 1996/97 
loppupuolella vahvistuminen laski 4,06 prosenttiin jakson alkuun verrattuna. 
Portugalin escudon edustava markkinakurssi pysyi vakaana samalla tasolla kuin 
edeltävällä jaksolla. Italian liiran edustava markkinakurssi on käytännössä 
Ks. pcrustietoja koskevan valmistcluasiakirjan taulukot ja kuviot A1-A4. 
Maatalouden valuuttajärjestelmässä muuntokurssit ilmaisevat yhden ecun arvon kansallisessa 
valuutassa mitattuna. Näin ollen valuutan heikentyminen suhteessa ecuun vastaa näiden kurssien 
nousua ja valuutan vahvistuminen niiden laskua. 
-16 
vakiinUinut edeltävän kauden lopulla saavutetulle tasolle, jolloin se laski 11,42 
prosentlia. 
Suomen markan edustava markkinakurssi nousi asteittain helmikuuhun asti. Scn 
jälkeen suuntaus kääntyi ja päätyi 1,32 prosentin laskuun lähtötasoon verrattuna. 
2. Maatalouden muuntokurssit 
Svvitch-over -järjestelmän poistamisen jälkeen 1. helmikuuta 1995 kaikki 
maatalouden muuntokurssit ovat seuranneet edustavan markkinakurssin kehitystä 
sekä lasku- että noususuunnassa6. Mekanismi, jolla maatalouden muuntokurssit 
seuraavat edustavia markkinakursseja, ei kuitenkaan ole symmetrinen: maatalouden 
muuntokurssin alenemiseen tarvitaan suurempi valuuttaero ja pidempi viitejakso 
valuutan vahvistuessa (eli kansallisena valuuttana ilmaistut viralliset hinnat ovat 
laskeneet) kuin tarvitaan sen nousemiseen valuutan heikentyessä. 
Näiden järjestelmien sekä valuuttakehityksen mukaisesti Ranskan frangin, Tanskan 
kruunun, Portugalin escudon ja Suomen markan maatalouden muuntokursseja ei 
muutcttu kyscisenä ajajijaksona. Kun switch-over -järjestelmän poistamista 1. 
helmikuuta 1995 ei oteta huomioon, viimeiset muutokset Ranskan frangiin tehtiin 
21. elokuuta 1993 ja Portugalin escudoon 1. kesäkuuta 1994. Kreikan drakma ja 
Espanjan peseta ovat lähellä tätä vakaiden valuuttojen ryhmää, ja niiden kurssit 
nousivat hieman tarkastelujakson lopussa (0,08 prosenttia ja 0,23 prosenttia). 
Englannin punnan ja Irlannin punnan maatalouden muuntokurssit ovat laskeneet 
voimakkaasti, 13,55 ja 8,48 prosenttia. Edustavan markkinakurssin aiemmin 
tapahtuneen nousun vahvistuttua Italian liiran maatalouden muuntokurssi revalvoitui 
2,78 prosenttia jakson 1996/97 alussa. Se on myöhemmin pysynyt vakaana. Ruotsin 
kruunun muuntokurssi on laskenut 3,28 prosenttia, mutta kyseinen revalvoituminen 
on melkein poistunut tarkastelujakson lopulla maatalouden muuntokurssin pienten 
nousujen vuoksi. Muut valuutat (Belgian ja Luxemburgin frangi, Saksan markka, 
Alankomaiden guldeni ja Itävallan Sillinki) ovat vahvistuneet noin 2,5 prosenttia eri 
vaiheissa. 
Tanskan kruunun, Englannin punnan, Italian liiran ja Suomen markan sekä tietyin 
poikkeuksin tarkastelujakson lopulla Ruotsin kruunun, Kreikan drakman, Portugalin 
escudon, Ranskan frangin, Irlannin punnan ja Espanjan pcsetan valuuttacrot 
pysyivät positiivisina. Englannin punnan positiivinen erooli erittäin suuri lokakuusta 
1996 alkacn, ja se oli jatkuvasti yli kuusi pistettä sen suuntauksen 
vahvistamisjaksojen aikana, joiden pitäisi edeltää revalvaatiota. Jaksolla 1996/97 on 
ollut edelleen, kuten lähes koko vuosikymmenen ajan, jatkuvasti yksi valuutta, 
jonka positiivinen ero on yli 4 pistettä. Tarkastelujakson alussa kyseessä olivat 
Suomen markka, Irlannin punta ja Italian liira, ja sen jälkeen lokakuussa tilalle tuli 
Englannin punta. Negatiivisten valuuttaerojen vapaa-alue pysyi siten hyvin 
6 Ks. pcruslictoja koskcvan valmisicluasiakirjan kuviot A4-A5. 
17 
alhaisena, alle yhden pistecn7. Yhdelläkään valuutalla ei ole ollut pysyvää 
negatiivista eroa tässä tilanteessa. 
Irlannin punnan ja Englannin punnan maatalouden muuntokurssit alenivat kolmeen 
otleesecn merkittävästi jaksolla 1996/978. Irlannin punta laski 0,328 prosenttia 
(8.11.1996), 4,259 prosenttia (11.1.1997) ja 2,638 prosenttia (29.3.1997). 
Englannin punnan kolme merkittävää alenemista olivat 3,274 prosenttia 
(21.1.1997), 3,256 prosenttia (29.3.1997) ja 2,706 prosenttia (5.6.1997). Irlannin 
punnan maatalouden muuntokurssin alenemisen pitäisi korjautua maatalouden 
muuntokurssin devalvaatiolla 26. toukokuuta 1997. 
Neljän vähemmän merkittävän alenemisen jälkeen edeltävällä kaudella Italian liiran 
.maatalouden muuntokurssi aleni uudelleen 1. lokakuuta 1996. Tämän jälkeen 
maatalouden muuntokurssi pysyi vakaana. Italian liiran aiempien devalvaatioiden 
vaikutusten heikkenemisen vuoksi neuvosto katsoi, että maatalouden 
muuntokurssien kumuloitunut aleneminen täytti 3,08 prosentin merkittävän 
revalvaation edellytykset 1. maaliskuuta 1997. 
Ruotsin kruunun maatalouden muuntokurssin merkittävää alenemista 11. 
tammikuuta 1996 seurasi uusi 3,280 prosentin lasku 7. heinäkuuta 1996. Tämä 
toinen merkittävä lasku neutraloitui osittain maatalouden muuntokurssin 2,78 
prosentin kumuloituneen vahvistumisen vuoksi jakson 1996/97 lopun aikana. 
Belgian ja Luxemburgin frangin, Saksan markan, Alankomaiden guldenin ja 
Itävallan Sillingin maatalouden muuntokurssien nousu kesäkuusta 1996 toukokuuhun 
1997 neutraloi kokonaan niiden merkittävät laskut vuonna 1995. 
B. Maatalouden valuuttapoliitfiset mekanismit 
Kun otetaan huomioon jakson 1996/97 valuuttakurssien kehitys, maatalouden 
valuutUijärjestelmän hallinnolla on voitu tukea voimassaolevien säännösten ja päälinjojen 
toimintaa, kuten edeltävässä yhtenäismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmää 
koskevassa kertomuksessa edellytettiin. 
Jaksolla 1997/97 toteutetut toimenpiteet ovat koskeneet tuontimaksuihin sovellettavia 
muuntokursseja, mutta erityisesti merkittävien revalvaatioiden seurauksia. 
Jos suiirimmnn posiliiviscn valuuUacron ja siiuriiiiniaii ncgatiiviscn valuuUacron kumuloitunul arvo 
ylilUia viisi pistclla lictlyjcn viilcjaksojcn aikana. maatalouden muuntokursseja on mukautctlava 
valuuUacrojcn picncntämiscksi. 
Maatalouden muuntokurssin merkittävä aleneminen aihcuttaa kansallisina valuuttoina ilmaislujen 
virallisten hintojen laskun, joka on suurcmpi kuin mahdollistcn devalvaatioiden vaikutuksel 
cdcltävän kolmen vuodcn aikana. Vaikutukset on arvioitu maatalouden muuntokurssien aiheuttamien 
virallisten hintojen kohoamisina 2/3 vuonna -2 ja 1/3 vuonna -3. 
-18-
1. TUONTIIV1AKSUJEN MUUNTOKURSSIT 
GATT-sopimusten vuoksi monet tuontimaksut on vahvistettu ecuina 1. heinäkuuta 
1995 alkaen. Aiemmin useimmat näistä maksuista olivat maatalouden 
muuntokursseihin perustuvia maksuja tai kansallisena valuuttana ilmaistuja 
prosenttiosuuksia tuotteen arvosta. 
Komission asetuksella (BY) N:o 1482/959 otettiin käyttöön väliaikaisesti 
kuukausikurssin soveltaminen silloin, kun oli sovellettava tullikoodeksissa säädettyä 
vuosikurssia10. Asetuksella (EY) N:o 82/97 muutettiin 1. tammikuuta 1997 alkaen 
tullikoodeksia kuukausittaisen muuntokurssin käyttämiseksi yleisesti. Sen jälkeen 
voitiin kumota asetus (EY) N:o 1482/95 1. maaliskuuta 1997 alkaen. 
Tullikoodeksin kuukausikurssia voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan niihin 
tuontimaksuihin, joita ei ole vahvistettu yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvällä 
säädöksellä maatalouden valuuttajärjestelmää koskevan perusasetuksen 1 artiklan 
mukaisesti. Muihin maksuihin sovelletaan maatalouden muuntokursseja. Eri 
muuntokurssien käyttäminen on johtanut tietynlaiseen taloudelliseen 
epäyhtenäisyyteen ja hyvin monimutkaiseen hallintoon, joka aiheuttaa juridisia 
virheitä ja epävarmuutta. Komissio ehdotti helmikuussa 1996 maatalouden 
valuuttajärjestelmän muuttamista1' siten, että maatalouden muuntokurssin 
käyttäminen lakkautetaan ja että maataloustuotteiden tuontimaksuihin käytetään 
ainoastaan yhtä kurssia. Euroopan parlamenlti otti komission ehdotukseen 
myönteisen kannan eikä edellyttänyt muutoksia, mutta neuvosto ei ole saanut 
kysymyksen taakse määräenemmistöä. 
2. MERKITrÄVlINREVALVAATIOIfflNUITTW^ 
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1527/9512 ja sen jälkeen asetuksella (EY) N:o 
2990/9513 vahvistettiin tilapäiset toimenpiteet merkittäviä revalvaatioita varten 
kesäkuusta 1995 joulukuuhun 1996. 
9 Asetus (EYVL N.o L 145, 29.6.1995, s. 43), scllaiscna kuin sc on muutcUuna asetuksella (EY) N:o 
1224/96 (EYVL N:o L 161, 29.6.1996, s. 70) ja kumottuna asetuksella (EY) N:o 259/97 (EYVL N:o 
L43, 14.2.1997, s. 8). 
10 Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 18 artikla (EYVL N:o L 302, 19.10.1992, s. 1), sellaisena 
kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 82/97 (EYVL N:o L 17, 21.1.1997, s. 1). 
11 KOM (96) 40 lopullinen 
12 EYVL N:o L 148, 30.6.1995, s. 1 
13 EYVL N:o L 312, 23.12.1995, s. 7, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 
1451/96 (EYVL N:o L 187, 26.7.1996, s. 1. 
19 
Nämä toimcnpitect, jotka olivat välttämättömiä CjATF-sopimuksesta johtuvien 
velvoittcidcn ja budjettikurin noudattamiseksi, ovat ristiriidassa maatalouden 
valuuttajärjcstelmän perusasetukscn14 7 ja 8 artiklan soveltamisen kanssa. Kyseisessä 
7 artiklassa säädetään, silloin kun revalvaatio on merkittävämpi kuin kahden 
edellisen vuoden devalvaatiot yhteensä, etupäässä ecuina maksettavan viljelijöille 
suunnatun suoran tuen määrän korottamisesta15, jotta vältettäisiin kyseisten tukien 
arvon aleneminen kansallisessa valuutassa. Kun otetaan huomioon suorien tukien 
merkitys talousarviossa (60 prosenttia EMOTR:n tukiosaston kustannuksista), 
toimenpide tulisi maksamaan suunnilleen 250 miljoonaa ecua vuodessa 
revalvointiprosenttia kohti. Asetuksen (ETY) N:o 3813/92 8 artiklassa säädetään 
lisäksi tasaustuen myöntämisestä maanviljelijöille, jotka menettävät tulojaan 
muuntokurssin alenemisen vuoksi. Tukea voitaisiin myöntää vasta 12 kuukauden 
tarkastelujakson kuluttua, jotta voidaan todeta maatalouden muuntokurssin laskeneen 
pysyvästi. Tuen mäarä vahvistetaan tarvittaessa tosiasiallisesti tapahtuneen 
maataloustulon alenemisen perustcella, joka voidaan periaatteessa todeta. 
Kyseisen maatalouden valuuttajärjestclmän perusasetuksen 7 ja 8 artiklan sijaan 
asctuksissa (EY) N:o 1527/95 ja (EY) N:o 2990/95 otetaan käyttöön kiinteä 
tasaustuki sekä mainitussa 7 artiklassa tarkoitettuihin suoriin tukiin sovellettava 
maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen. 
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 724/9716 näiden periaatteiden soveltamista 
jatkettiin 30. huhtikuuta 1998 asti. Asetuksella laajennettiin soveltaminen 
koskemaan myös muita maatalouden muuntokurssin alenemisia kuin niitä, joita 
tarkoitetaan maatalouden valuuttajärjestelmän mainitun perusasetuksen 1 artiklan e 
alakohdassa, jotta voitaisiin käsitellä kaikki tapaukset, jotka voivat käynnistää 
asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklan soveltamisen. Kyseisten neuvoston 
säännösten yksityiskohtaista soveltamista koskevat säännöt on vahvistettu komission 
asetuksella (EY) N:o 805/9717. 
3. MAATAUHJDKN MUUNTOKURSSIEN JÄÄDY1TÄMINEN 
Maatalouden valuuttajärjestelmää koskevan perusasetuksen 7 artiklassa tarkoitettujen 
tukien maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen koskee niitä arvoja, joita on 
sovellettu merkittävien revalvaatioiden yhteydessä. Päätöksen mukaan jäädyttäminen 
14 Neuvoston asctus (ETY) N.o L 3813/92 (EYVL N:o L 387, 31.12.1992, scllaisena kuin sc on 
viimcksi muutcltuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (EYVL N:o L 22, 31.1.1995, s. 1). 
15 KiinlcfU luct ilmaisluina ecuina hchtaarilla tai ecuina claintä kohti sekä rakennc- tai 
ympilristöluontcisct tuct. 
16 EYVL N:o L 108, 25.4.1997, s. 9 
17 EYVL N:oL 115, 3.5.1997, s. 13 
20 
on voimassa 1. joulukuuta 1999 asti, jolloin on tarkoitus ottaa käyttöön yhteinen 
raha. Kun otetaan huomioon maataloudcn muuntokurssiin sovellettavat 
määräytymisperusteet1* kyseisten tukien osalta, useimmat arvot on jäädytetty 30. 
kesäkuuta 1999 asti19. Tämä luonnollisesti muuttaa väliaikaisesti yhteisön 
myöntämän tuen tasoa eri jäsenvaltioiden välillä. Tämä voi muuttaa ecuina 
vahvisteltujen tukien tasapainoa kansallisessa valuutassa maatalouden eri 
tuolannonaloilla. 
Kyseisiin tukiin sovellettavien maatalouden muuntokurssien ja eurolle 1. 
tammikuuta 1999 hyväksyttävän muuntokurssin välisten valuuttaerojen merkityksen 
vähentämiseksi ja nykyiset erot huomioon ottaen neuvosto on päättänyt rajoittaa 
11,5 prosenttiin jäädytetyn maatalouden muuntokurssin ja sen muuntokurssin välisen 
eron, jota olisi käytetty, jos kursseja ei olisi jäädytetty. Kun ero ylittää mainitun 
kynnyksen tiettyjen tukien osalta, kyseisten tukien jäädytetty muuntokurssi olisi 
laskettava nykyisen maatalouden muuntokurssin tasolle korotettuna 11,5 prosentilla. 
Ainoastaan Kreikan drakman, Portugalin escudon, Ranskan frangin, Suomen 
markan ja Espanjan pesetan maatalouden muuntokursseja ei ollut jäädytetty 
kyseisten tukien osalta 1. heinäkuuta 1997. 
Saksan markan, Alankomaiden guldenin ja Itävallan ftllingin osalta kesä- ja 
heinäkuussa 1995 tapahtuneiden jäädyttämisten jälkeinen valuttakurssien kehitys on 
johtanut siihen, että nykyiset maatalouden muuntokurssit ovat noin 0,5 prosenttia 
jäädytettyjä maatalouden muuntokursseja korkeampia. Belgian ja Luxemburgin 
frangin nykyinen maatalouden muuntokurssi pysyttelee noin yhden prosentin vuonna 
1995 jäädytetyn kurssin alapuolella, mutta se on korkeampi kuin järkeväksi katsoltu 
maatalouden muuntokurssi, mikä aiheuttaa tasaustukien käyttömahdollisuuden. 
Vuonna 1995 jäädytetty Tanskan kruunun maatalouden muuntokurssi, kuten 1. 
maaliskuuta 1997 jäädytetty eläinkohtaista tukea tai rakennetukea koskeva Italian 
liiran maatalouden muuntokurssikin, ovat lähes kolme prosenttia korkeampia kuin 
edustavat markkinakurssit 1. heinäkuuta 1997. Italian liiran osalta peltokasvien 
hehtaaritukien ja Ruotsin kruunun osalta eläinkohtaisten tukien tai yleisluonteisten 
tukien osalta erot nousevat lähes viiteen prosenttiin. 
Merkittävimmät erot suhteessa edustaviin markkinakursseihin 1. heinäkuuta 1997 
koskevat seuraavien valuuttojen jäädytettyjä maatalouden muuntokursseja: 
- Irlannin punta lokakuussa 1996 noin 9 prosenttia 
18 Maatalouden muuntokurssin arvo päivänä, jona määräytymisperuste ilmenee, on se arvo, jota 
kyseiseen määrään on sovellcttu. Yhteiscn maatalouspoliliikan uudistuksen yhteydessä vahvistettujen 
hehtaaritukien osalta muuntokurssin määräytymisperuste tulec voimaan 1. heinäkuuta. Suurimman 
osan muidcn ascluksen (EY) N:o 3813/92 7 artiklassa tarkoitcttujen tukien osalta tämä 
määräytymisperuste on voimassa 1. tammikuuta alkaen. 
19 Ks. peruslictoja koskcvan valrnisteluasiakirjan tauiukko A7. 
21 
Ruotsin kruunu peltokasvien hehtaarituen osalta tammikuussa 1996 lähes 11,5 
prosenttia 
- Englannin punta tammikuussa 1997 lähes 15 prosenttia. 
Ruotsin kruunun ja Englannin punnan kohdalla aiemmin peltokasvien hehtaaritukiin 
sovellettujen maatalouden muuntokurssien ja 1. heinäkuuta 1997 käytössä olleiden 
maatalouden muuntokurssien välisten erojen vuoksi on ollut tarpeen laskea 
jäädytettyjä maatalouden muuntokursseja 11,5 prosentin eron ylläpitämiseksi 
suhtecssa siihen maatalouden muuntokurssiin, jota olisi sovellettu 
jäädyttämispäätöksen puuttuessa. Ruotsin kruunun maatalouden muuntokurssia on 
laskettu 0,11 prosenttia ja Englannin punnan maatalouden muuntokurssia 3,61 
prosenttia. 
4. KORVAUKSIA KOSKEVAT SÄÄNNÖT 
Ennen 1. tammikuuta 1997 tapahtuneiden merkittävien revalvaatioiden osalta 
maataloustulojen menetyksistä maksettavilla tuilla on neuvoston vahvistamat 
enimmäismäärät. Komissio on vahvistanut myöhemmin tapahtuneiden merkittävien 
revalvaatioiden osalta enimmäismäärät hallintokomitean säätämää menettelyä 
noudattaen erittäin tarkan menetelmän ja viimeisten käytössä olevien tietojen 
perusteella. Enimmäismäärissä on otettava huomioon mahdolliset devalvaatiot, joita 
voi ilmctä merkittävän revalvaation jälkeen. 
Tuki muodostuu kolmesta asteittain alencvasta maksuerästä, joista ensimmäinen erä 
voidaan myöntiiä 12 kuukaudeksi heti kyseistä revalvaatiota seuraavana kuukautcna 
1(X) proscnttiin asti enimmäismäärästä. Seuraavan kahden vuosittaisen erän määrää 
vähcnnctään vastaavasti kalidella kolmanneksella ja yhdellä kolmanneksella 
kokonaismäärästä. Euroopan unioni rahoittaa puolet enimmäistuesta, riippumatta 
siitä, mikä on jäsenvaltion myöntämän kansallisen rahoituksen osuus. 
Tämä tuki on myönnettävä vuosittaisena maksuna maatiloille. Se määräytyy edellisen 
kauden tilakoon mukaan ja sen on vastattava tulonmenetysten jakaantumista eri 
tuotannonalojen kesken. Silloin kun maatilakohtaiset vuosittaiset maksuerät eivät saa 
ylittää 400 ecua, tuki voidaan kuitenkin myöntää yhteisten toimenpiteiden ja yleisen 
edun nimissä tai sellaisten toimenpiteiden muodossa, joiden osalta yhteisön säännökset 
sallivat kansallisen tuen myöntämisen. 
Jos jäädytettyä maatalouden muuntokurssia alennetaan maatalouden 
valuuttajärjestelmää koskevan perusasetuksen 7 artiklassa tarkoitettujen tukien osalta, 
kyseessä oleville viljelijöille voidaan myöntää täydentäväa tukea, joka vastaa 
muuntokurssin laskusta johtuvaa vuositulojen menetystä. Tuki, jonka enimmäismäärän 
komissio vahvistaa hallintokomitean säätämää menettelyä noudattaen, alenee myös 
joka vuosi asteittain, ja Euroopan unioni rahoittaa siitä puolet riippumatta jäsenvaltion 
myöntämän kansallisen rahoituksen määrästä. 
-22 
5. TASAUSTUET2" 
Vuodcn 1995 kesä-ja heinäkuun merkittävien revalvaatioiden korvaukset aiheuttivat 
tukien toisen maksuerän käyttöönoton 1. heinäkuuta 1996 alkaen Belgian ja 
Luxemburgin osaltaja 1. elokuuta 1996 Saksan, Tanskan, Alankomaiden ja Itävallan 
osalta. Tukieriä alennettiin suunnitelmien mukaan kolmanneksella ensimmäiseen 
vuosierään nähden. Belgia ei kuitenkaan rahoittanut toisen erän kansallista osuutta. 
Toisessa maksuerässä on myönnetty yhteensä lähes 210 miljoonaa ecua, joista 135 
miljoonaa ecua on yhteisön rahoittamaa. Valuuttakurssien kehityksen vuoksi 
ajanjaksolla 1996/97 kolmas suunniteltu tukierä poistettiin kyseessä olevilta 
jäsenvaltioilta komission asetuksella (EY) N:o 1137/9721, lukuun ottamatta Tanskaa. 
Tanskan osalta kolmas erä poistettiin heinäkuussa 1997 asetuksella (EY) N:o 
1473/9722. 
Tammikuussa 1996 tapahtunut Ruotsin kruunun ja ajanjaksolla 1996/97 tapahtuneet 
Irlannin punnan, Englannin punnan ja Italian liiran merkittävät revalvaatiot ovat 
mahdollistanccl uusien tukien myöntämisen, ja niiden ensimmäisten erien 
kokonaismäärä on lähes 945 miljoonaa ecua, josta puolet rahoitetaan EMOTR:n 
avulla. 
Ruotsi23 on myöntänyt kaksi ensimmäistä merkittävän revalvaation tasauserää 11. 
tammikuuta 1996. Tuesta ilmoitettiin marraskuussa 1996, ja komissio antoi siihen 
luvan joulukuussa 1996. 
Ainoastaan ensimmäisen erän EMOTR-rahoitusosuus eli 9,8 miljoonaa ecua 
myönnettiin tasaukseen. Määrä vastaa noin 100 ecua tilaa kohti ja se myönnettiin 
yleisluonteisina yhteistoimenpiteinä, joiden rahoituksesta ei ollut säädetty kansallisessa 
talousarviossa. 
Suurin osa tuesta eli noin 63 prosenttia on tarkoitettu maa- ja metsätalouden 
tutkimukscsta vastaavan neuvoston hallinnoimiin töihin, jotka koskevat 
luonnonmukaista maataloutta ja maatalous-ja tutkimusalan välistä yhteistyötä. Tuesta 
21 prosenttia kuuluu maatalouden tutkimussäätiölle, tutkimus- ja kehitystoimille ja 
markkinoiden kehittämiseen. Ijoppuosa tuesta eli alle kaksi prosenttia on tarkoitettu 
tiedotus-ja koulutuspalveluita järjestäville yhteenliittymille. 
Komissiolle ilmoitettiin toisesta 7. heinäkuuta 1996 tapahtuneen merkittävän 
revalvaation tuesta kesäkuussa 1997, ja komissio antoi siihen luvan seuraavassa 
20 Ks. pcrustictoja koskcvan valmistcluasiakirjan taulukko A8. 
21 EYVL N:o L 164, 21.6 1997, s 15 
22 EYVLN:o 1.200, 29 7 1997, s 22 
21 Ks pcmslidoja koskcvan valinisicliiasiakirjan tauhikol A8 ja A9. 
-23-
24 kuussa. Tuen toinen erä poistettiin asetuksella (EY) N:o 1137/97 kyseisen 
merkittävän revalvaation jälkeisten devalvaatioiden huomioon ottamiseksi, ja 
kolmannesta erästä olisi päätettävä heinäkuussa 1998. Tuen ensimmäisen erän osalta 
Ruotsi suunnittelee myöntävänsä Euroopan unionin rahoitusta maito-, naudanliha-, 
vilja-, sokeri- ja perunatärkkelysalan maanviljelijöille. Tuen alakohtainen jako suosii 
vilja- ja sokerialaa enemmän kuin muita aloja, mutta mikään niistä ei saa liikaa 
korvauksia suhteessa kokonaismenetyksiin, jotka neuvosto on ottanut huomioon. 
Tukia yksittäin myönnettäessä olisi otettava huomioon 30. kesäkuuta 1996 edeltävä 
tuotantotaso. Viljalle ja nautaeläimille myönnettävä tuki perustuu yhteisen 
maatalouspolitiikan uudistuksen tasaustukiin. Maidon, sokerijuurikkaiden ja 
perunatärkkelyksen valmistukseen tarkoitettujen perunoiden tuki perustuu jalostajille 
toimitettuihin määriin. 
Irlanti24 on myöntänyt 11. marraskuuta 1996 ja 11. tammikuuta 1997 tapahtuneiden 
merkittävien revalvaatioiden tuen ensimmäistä erää koskevan Euroopan unionin 
rahoitusosuuden, toisin sanoen 56,7 miljoonaa ecua25. Komissio antoi tukeen luvan 
toukokuussa 1997. 
Alakohtainen jako on suhteutettu nautaeläinten, maito-, vilja- ja sokerialan 
tuotantoon, mikä on otettu huomioon tulonmenetyksiä määritettäessä. Erikseen 
tarkasteltuna nautaeläinten tuki myönnetään urospuolisia nautaeläimiä ja emolehmiä 
koskevien palkkioiden perusteella vuodelta 1996 sekä edunsaajan tilalla 31. 
maaliskuuta 1997 ollcita eläimiä koskevan kausiporrastuspalkkion perusteella ajalta 1. 
tammikuuta 1997-10. kesäkuuta 1997. Maidon ja sokerikuurikkaan jako toimijaa 
kohti perustuu 31. maaliskuuta 1997 edeltäviin vuosittaisiin toimituksiin. Viljoja 
koskeva jako vastaa vuoden 1996 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen 
tasausmaksujen jakoa. 
Irlanti ilmoitti komissiolle kesäkuussa 1997 aikovansa myöntää kansallista lisätukea 
30 miljoonan ecun edestä edellä mainittuihin korvauksiin, jotka Euroopan unioni 
ralioittaa. Komissio ei ollut vielä määritellyt kantaansa hakemukseen heinäkuun 1997 
lopussa. 
Lisäksi Irlanti ilmoitti kesäkuussa 1997 aikeestaan myöntää yhteisön tukirahoitusta 
29. maaliskuuta 1997 tapahtuneeseen revalvaatioon. Komissio vähensi kyseisen tuen 
ensimmäisen erän enimmäismäärää 65,16 miljoonasta ecusta 57,5 miljoonaan ecuun, 
josta 28,75 miljoonaa rahoitetaan EMOTRista toukokuussa 1997 tapahtuneiden 
Irlannin punnan maatalouden muuntokurssin devalvaatioiden huomioon ottamiseksi. 
Ks. pcrustictoja koskevan valmistcluasiakirjan taulukot A8 ja A9. 
25 Enimmäismäärä on vahvisteltu komission asetuksella (EY) N:o 1129/97 (EYVL N:o L 115, 3.5.1997, 
s. 16), sellaisena kuin se on muutcttuna asetuksella (EY) N:o 1219/97 (EYVL N:o L 170, 28.6.1997, 
s. 56). 
-24 
Irlannin ilmoittama tuen jakamissuunnitelma muistuttaa marraskuun 1996 ja 
taminikuun 1997 revalvaatioille kaavailtujen Euroopan unionin rahoittamien 
korvausten suunnitelmaa. Tässä tapauksessa ci ole otettu huomioon 
kausiporrastuspalkkioita, mutta alakohtainen jako on suhteessa tuotantoon, joka on 
otettu huomion tulonmenetysten laskemisessa. Komissio on antanut luvan tukeen 
heinäkuussa 1997. 
Italia ei ollut ilmoittanut 30. kesäkuuta 1997 mennessä suunnitelmaa, joka koskee 247 
miljoonaa ecua, jotka voidaan enimmillään myöntää 1. maaliskuuta 1997 tapahtuneen 
Italian liiran merkittävän revalvaation ensimmäisen erän korvauksiin. 
Yhdistynyt kuningaskunta ei myöskään ollut ilmoittanut ajanjakson 1996/97 loppuun 
mennessä 11. tammikuuta, 29. maaliskuuta ja 5. kesäkuuta 1997 tapahtuneiden 
revalvaatioiden ensimmäisille korvauserille tarkoitetun 454,4 miljoonan ecun 
suunnitelmasta eikä 66,7 miljoonasta ecusta, joka on tarkoitettu korvaamaan 1. 
heinäkuuta 1997 tapahtunut pcltokasvien hehtaarituen väheneminen kansallisena 
valuutlana. 
Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat vielä ilmoittaa mahdolliset päätöksensä 
tukien myöntämisestä kyseistä revalvaatiota seuraavien 12 kuukauden loppuun asti. 
C. Taloudelliset vaikutukset 
Teoreettiselta näkökannalta maatalouden muuntokurssi voi vaikuttaa ainoastaan 
niihin markkinahintoihin, jotka liittyvät kiinteästi interventiojärjestelmään 
(erityisesti vilja-, sokeri-, maito- ja naudanliha-alat). Näiden tuotteiden hintojen 
välityksellä muuntokurssin kehitys voi siis vaikuttaa maanviljelijöiden tuloihin. 
Lisäksi kaupassa voi ilmetä vaikeuksia silloin, kun eroja on joko muuntokurssien 
ja edustavien markkinakurssien välillä tai markkinahintojen ja interventiohintojen 
välillä kansallisessa valuutassa. 
Sitä vastoin maatalouden muuntokurssit eivät vaikuta niiden tuotteiden hintoihin, 
joita interventiojärjestelmä ei koske. Kauppaa saattaa näiden tuotteiden osalta 
kuitcnkin häiritä edustavan markkinakurssin voimakas tai nopea kehitys. Näin on 
erityisesti silloin kun markkinahinnat eivät seuraa valuuttaliikkeitä. 
Maataloustuloihin vaikuttavat siis viime kädessä valuuttaliikkeiden aiheuttamien 
hintaheilahteluiden lisäksi myös tuottajille suoraan suunnatun tuen yhteydessä 
sovellettavat maatalouden muuntokurssit. 
1. Hinnat 
Tarkastelu koskee pääasiassa hintojen kuukausikehitystä ajanjaksolla 1996/97. 
Niiden tuotteiden kohdalla, jotka vaikuttavat markkinahintoihin ja joita 
interventiojärjestelmä ei koske, ei ole havaittavissa mitään yhteyttä 
muuntokurssien ja hintavaihtelujen vaikutuksessa toisiinsa, kuten edellä on 
esitetty. Esimerkiksi viinin tai oliiviöljyn markkinahinnat vaihtelevat ilman, että 
niillä on yhteyttä maatalouden muuntokursseihin. 
25 
Muidcn luottcidcn osalta tarkastclu kohdistui niihin aloihin, joilta on saatavilla 
käyttökelpoista tietoa ja vain yhtcen kyseisen jäsenvaltion edustavaan markkina-
alueeseen26. 
Ne maatalouden muuntokurssien vaihtelut, joilla saattoi olla eniten vaikutuksia 
ajanjaksolla 1996/97, ovat Englannin punnan ja Irlannin punnan voimakkaat, 
jatkuvat revalvaatiot (13,5 prosenttia ja 8,5 prosenttia). 
Muiden valuuttojen osalta on syytä vertailla hintoja, jotka liittyvät vakaaseen 
maatalouden muuntokurssiin (Ranskan frangi, Espanjan peseta ja Portugalin 
escudo) sekä vähäiseen devalvaatioon (Italian liira) tai useisiin vähäisiin 
devalvaatioihin (Ruotsin kruunu, Belgian ja Luxemburgin frangi, Saksan 
markka, Itävallan Sillinki ja Alankomaiden guldeni). 
Yleisellä tasolla tarkastelussa ilmeni, että kun markkinahinnat ovat hyvin 
korkeita suhteessa interventiohintoihin, ainoastaan hyvin suurilla maatalouden 
muuntokurssin muutoksilla oli vaikutuksia. Hintojen ollessa alhaisia tai hyvin 
alhaisia maatalouden muuntokurssin pienet vaihtelut eivät selkeästi vaikuta 
hintoihin. Maatalouden muuntokurssit näyttävät vaikuttavan markkinoihin vasta 
ylitettyään tietyt kynnykset, jotka ovat sitä korkeampia, mitä korkeampia 
markkinahinnat ovat interventiohintoihin verrattuina. Monet tekijät voivat 
kuitenkin haitata vaikutuksen välittymistä. 
1.1 Viljat27 
Vehnän markkinahinnat osoittautuvat selvästi kansallisena valuuttana ilmaistua 
interventiohintaa korkeammaksi. Elokuusta 1996 huhtikuuhun 1997 
markkinointivuonna 1996/97 kolmen yhteisön suurimman vehnää tuottavan 
jäsenvaltion (Saksa, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta) markkinahinta oli 
keskimäärin 20 prosenttia interventiohintaa korkeampi. Tämän epätavallisen 
hinlalason vallitessa, kuten niyös edcltävinä vuosina, jolloin hinnat olivat 22 ja 12 
prosenttia interventiohintaa korkeampia, intcrventiohintojen pienet heilahtclut 
kansalliscssa valuutassa eivät juuri ole vaikuttaneet markkinahintoihin. 
Heinäkuusta 1996 helmikuuhun 1997 ajanjaksoa leimasi kansallisina valuuttoina 
ilmaistujen markkinahintojen heikkeneminen tai parhaimmillaan suhteellinen 
vakaus. Maalis- ja huhtikuussa, juuri ennen markkinointivuoden lopun 
heilahteluja, tapahtui vahvistumista, erityisesti Ranskassa. Niihin kansallisena 
valuuttana ilmaistuihin interventiohintoihin nähden, joihin vaikuttivat 
kuukausittaiset nousut, Ranskan frangin määräiset markkinahinnat vaihtelivat 110 
ja 118 prosentin välillä, eli noin 8 pisteen marginaalissa, ilman että vakaana 
26 Ks. pcruslictoja koskcvan valmislcluasiakirjan kuviot B2-B15. 
27 Ks. pcrustictoja koskcvan valmislcluasiakirjan kuvio Bl a. 
-26 
pysynyl maalalouden muunlokurssi vaikutli siihen. Vielä korkeammalla tasolla 
Espanjan |)esetana ilmaistul hinnat vaihtelivat 125 ja 135 prosentin välillä 
interventiotasosta, ilman että siihen vaikutti maatalouden muuntokurssin lievä 
vahvistuminen (0,2 prosenttia). 
Heinäkuusta 1996 tammikuuhun 1997 ero interventiohintaan nähden pieneni 
Ranskan frangeina 5 prosenttia ja Espanjan pesetoina 7 prosenttia. Samaan aikaan 
ero pieneni Saksassa 11 prosenttia ja Ruotsissa 6 prosenttia maatalouden 
muuntokurssin 2 ja 3 prosentin noususta huolimatta. Tämän suuruisella 
heikkenemisellä ei selvästikään ole ollut merkittävää vaikutusta 
markkinahintoihin. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa lähentyminen interventiohintoihin nähden oli 
kyscisinä kuukausina 8 prosenttia, mikä vastaa muiden jäsenvaltioiden tasoa. 
Englannin punnan maatalouden muuntokurssin voimakas 8 prosentin aleneminen 
tasoittui siis samaan suuntaan interventiohintaan nähden kuin muissa isoimmissa 
jäsenvaltioissa. 
Italian tapaukscssa maatalouden muuntokurssin alenemiseen lähes 3 prosentilla 
lokakuussa 1996 liittyi Italian liiroina ilmaistujen hintojen lasku 1,9 prosentilla 
syyskuusta marraskuuhun, kun se oli 2,6 prosenttia Ranskassa, jossa 
muuntokurssi pysyi vakaana. Vuoden 1996 syyskuusta joulukuuhun, siis jaksolla, 
joka päättyi kaksi kuukautta Italian liiran maatalouden muuntokurssin 
revalvaation jälkeen, markkinahintojen lasku oli sama, 0,6 prosenttia Italian 
liiroina ja Ranskan frangeina. 
Kolmantena peräkkäisenä markkinointivuonna näyttää siltä, että maatalouden 
muuntokurssien tavanomaiset muutokset eivät vaikuta viljojen markkinahintoihin, 
jotka ovat yli 10 prosenttia interventiotason yläpuolella. Tehtyjen havaintojen 
pcrustcella ci ole mahdollista ennustaa mahdollisia vaikutuksia maatalouden 
valuutlajärjestelmään siinä tapauksessa, että markkinahinnat lähenevät 
interventiohintoja. 
Maatalouden muuntokurssien suuret vaihtelut markkinahintojen ollessa korkealla sen 
sijaan saattavat vaikuttaa maatalouden valuuttajärjestelmään. 
Kuten aiemmin on mainittu, Englannin punnan maatalouden muuntokurssin 8 
prosentin aleneminen heinäkuun 1996 ja helmikuun 1997 välisenä aikana vaikutti 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa siten, että markkinahintojen ja interventiotason 
hintojen poikkeamat kehittyivät samalla tavalla kuin muillakin markkinoilla. Kuten 
jaksolla 1995/96, maatalouden muuntokurssin heikkenemiseen Italiassa 12 prosentilla 
liittyi Italian liiroina ilmaistujen hintojen merkittävä lasku (5 prosenttia), jota ei 
tapahtunut muissa jäsenvaltioissa. 
Italian liiran hyvin voimakas devalvoituminen (23 prosenttia) elokuusta 1994 
huhtikuuhun 1995 johti Italiassa markkinahintojen nousuun, ja siellä säilyi 
samanlainen ero interventiohintoihin nähden kuin muuallakin. Espanjan pesetan ja 
Englannin punnan vähäisempi heikkenerninen (7 ja 3 prosenttia) eivät 
vaikuttaneet yhtä selkeästi markkinahintoihin. 
27-
.2 Maitotuotteet28 
Rasvattoman maitojauheen markkinahinnat Saksan markkoina, Ranskan frangeina 
ja Alankomaiden guldeneina pysyivät melko lähellä toisiaan. Ne olivat aluksi 
alhaisia interventiohintojen tasoon nähden, mutta nousivat lähes 10 prosenttia 
syyskuusta 1996 helmikuuhun 1997 ennen kuin laskivat taas hieman. Hinnat 
kchittyivät samalla lailla Itelgiassa, Itävallassa, Espanjassa ja Ruotsissa. 
Ranskaan verrattuna, jossa maatalouden muuntokurssia ei muutettu, Belgian ja 
Luxemburgin frangin, Saksan markan, Alankomaiden guldenin ja Ruotsin 
kruunun muihin nähden korkea hintojen nousu, 3-5 prosenttia, kehittyy samaan 
suuntaan kuin jo rekisteröityjen maatalouden muuntokurssien alentamiset. Kun 
sitä vastoin on kyse Suomen markan ja Tanskan kruunun määräisistä hinnoista, 
joiden kehitys ei ole ollut samanlainen kuin muilla, markkinahinnat ovat 
vaihdelleet noin 6 prosenttia tilanteessa, jossa maatalouden valuuttajärjestelmä on 
ollut vakaa. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa hinnat ovat seuranneet revalvaatiota ja laskeneet 
10 prosentin tasolla ajanjaksolla 1996/97. Erot kansallisena valuuttana 
ilmaistuihin interventiohintoihin ovat kehittyneet samansuuntaisesti kuin muissa 
isoimmissa jäsenvaltioissa. 
Ajanjakson 1996/97 alussa rasvattoman maitojauheen hinnat pysyivät Irlannissa 
epätavallisen korkealla eli noin 5 prosenttia korkeampana kuin isoimmissa 
jäsenvaltioissa. Kansallinen hinta laski äkillisesti 10 prosenttia lokakuussa 1996 
ennen Irlannin punnan maatalouden muuntokurssin ensimmäistä revalvaatiota (2 
prosenttia) marraskuussa 1996, ja hinta pysyi lähes samalla tasolla jakson 
1996/97 loppua kohti. Irlannin punnan maatalouden muuntokurssin muut 
yhteensä noin 7 prosentin alenemiset eivät ole siirtyneet kansallisen valuutan 
määräisiin hintoihin. Kyseiset revalvaatiot ovat laskeneet Irlannin punnan 
interventiohintojen tasoa, joka on lähentynyt kansallisena valuuttana vakaina 
pysyneiden markkinahintojen tasoa. Irlannin punnan määräiset hinnat ovat 
suurien vaihteluiden jälkeen saavuttaneet prosentteina interventiohinnasta 
tavanomaisemman tason, joka on lähes 10 pistettä vähemmän kuin Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa ja lähes 5 pistettä vähemmän kuin muissa isommissa 
jäsenvaltioissa. 
Voin hinta useimmilla markkinoilla asettui vuoden 1996 loppupuolella 5 pisteen 
marginaaliin ja noin 95 prosenttiin interventiohinnasta. Huomattavimmat 
poikkeukset ovat Irlannin punnan ja Englannin punnan selkeästi alhaisemmat 
hinnat ja Italian liiran, Espanjan pesetan ja Ruotsin kruunun selkeästi korkeammat 
hinnat. 
28 Ks. perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuviot Bl b ja Bl c. 
-28 
Marraskuusta 1996 maaliskuuhun 1997 hinnat ovat nousseet tärkeimmillä 
inarkkinoilla. Ranskan frangin kohdalla, jonka maataloudcn muuntokurssi pysyi 
vakaana, nousu oli 6 prosenttia. Hinnat lähestyivät 97-100 prosenttia 
inlerventiohinnoista Bclgian ja Luxcmburgin frangin, Saksan markan, Ranskan 
frangin, Suomcn markan, Alankomaiden guldenin ja Itävallan Sillingin määräisten 
hintojen osalla, riippumatta joidenkin näiden valuuttojen hienoisesta 
heikkenemisestä. 
Hinnat ovat Italiassa ja Espanjassa vaihdelleet lähellä korkeita tasoja, kun taas 
Ruotsissa hinnat ovat laskeneet 12 prosenttia Ruotsin kruunun maatalouden 
muuntokurssin noususta huolimatta. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa markkinahinnat ovat järjestelmällisesti 
seuranneet maatalouden muuntokurssin heikkenemistä, ja ne ovat siten pysytelleet 
lähellä 90 prosentin suhteessa interventiohintoihin ja irrottautuneet muiden 
tärkeiden markkinoiden hinnoista. Voin hinta on kehittynyt Irlannin puntina 
samalla tavalla kuin rasvattoman maitojauheen hinta kyseisessä jäsenvaltiossa. 
Maatalouden val uuttajärjestel män yiiikulukscl eivät ilmene maitotuotealalla 
järjestelmällisesti, vaikka hinnat ovat intcrventiohintojen tuntumassa. Kansalliset 
hinnat seuraavat yleensä voimakkaita markkinasuuntauksia, kun vaihtelut liikkuvat 
+5 ja -5 prosentin välillä, mutta alle 2 tai 3 prosentin vaihteluilla ei ole selkeää 
vaikutusta. Hyvin suuret hintavaihtelut kehittyvät valuuttasyistä riippumatta ja joskus 
vain kansallisella tasolla. Maatalouden muuntokurssien suuremmat vaihtelut saattavat 
siirtyä sellaisenaan kansallisiin hintoihin, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan 
tapauksessa, joskin Irlannin tapaus osoittaa, että eri tekijät saattavat vaikuttaa siihen 
huomattavasti. 
1.3 Naudanliha2^ 
Nuorten nautojen lihan hinnat olivat ajanjakson 1996/97 alussa erityisen 
alhaalla, yleensä 60-75 prosenttia interventiohinnasta BSE-taudin vuoksi. 
Syyskuusta 1996alkaen Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat ovat 
olleet irrallaan muista markkinoista, ja taso on ollul 10-15 pistcttä muita 
alhaisempi. 
Lähes kaikissa jäsenvaltioissa markkinahinnat ovat kuitenkin seuranneet samaa 
yleiskehitystä, kun puhutaan prosenttimääristä interventiohintoihin nähden. 
Tämä tarkoittaa sitä, että maatalouden muuntokurssin suuret vaihtelut, erityisesti 
Englannin punnan ja Irlannin punnan osalta, ovat yleensä heijastuneet 
kansallisiin markkinoihin, 
29 Ks. pcruslictoja koskcvan valmisleluasiakirjan kuvio Bl d. 
-29 
Maatalouden muuntokurssin pienet vaihtelut eivät sitä vastoin ole vaikuttaneet 
markkinoiden kehittymiseen, kuten maitotuotteiden kohdalla nähdään. Saksan 
markan, Ranskan frangin ja Alankomaiden guldenin määräisten hintojen nousu 
syyskuusta 1996 helmikuuhun 1997 on samanlaista, mikä on johtanut 
suurempaan eroon interventiohintoihin nähdcn Ranskan frangin tapauksessa, 
jonka maatalouden muuntokurssi ei ole noussut yhtä paljon kuin Saksan markan 
ja Alankomaiden guldenin tapauksessa. 
2. KAUPPA 
Maatalouden valuuttajärjestelmien vaikutuksista kauppaan tehdyt analyysit, 
jotka on esitetty kahdessa aiemmassa yhtenäismarkkinoiden maatalouden 
valuuttajärjestelmää koskevassa kertomuksessa30, osoittavat seuraavaa: 
- lyhyellä aikavälillä valuuttakehityksen mahdollinen vaikutus kauppaan jää 
useimmissa tapauksissa viennin arvon kuukausivaihtelun varjoon 
- pidempinä ajanjaksoina kilpailukyky saattaa vaikuttaa vientiin; tähän 
vaikutukseen liittyvät kotimainen kysyntä, vientiyritysten suhtautuminen 
voittomarginaaleihinsa sekä alakohtaiset tai laajemmat rakenteelliset syyt. 
Kyseiset tekijät liittyvät toisiinsa niin kiinteästi, että yksittäisen tekijän vaikutusta 
on vaikea määritellä. 
Ajanjaksolta 1996/97 käytettävissä olevien tilastojen perusteella näitä päätelmiä 
ei ole tarvelta muuttaa. 
Vientitukea saavien tuotteiden valuuttaerojen osalta, jotka saattavat aiheuttaa 
kaupan heilahteluja, merkittävimmät riskit ajanjaksolla 1996/97 aiheutuivat 
Englannin punnan ja Irlannin punnan positiivisista eroista, jotka olivat yli 5 
pistettä niiden suuntausten vahvistamisjaksolla. 
Riski oli erityisen suuri Englannin punnan tapauksessa, jossa kumuloituneet 
valuuttaerot esimerkiksi Belgian ja Luxemburgin frangiin, Alankomaiden 
guldeniin ja Ranskan frangiin nähden ylitti 7 pistettä ja saavutti tasan 9 pistettä 
tammikuussa 1997. Kun otetaan huomioon BSE-kriisin ja viljojen 
maailmanmarkkinahintojen korkea taso, riskit ovat koskeneet erityisesti 
sokerialaa. 
Vientitilastot eivät kuitenkaan osoita vaihteluiden voivan johtua maatalouden 
valuuttajärjestelmän poikkeamista. 
3. TULOT 
30 Kuukausitilastojen analyysit lokakuusta 1991 joulukuuhun 1993 (KOM (94) 498 lopullinen) ja 
tammikuusta 1992 joulukuuhun 1995 (KOM (96) 636 lopullinen). 
30 
Viimeisimmät maataloustuloa käsittelevät tilastot koskevat vuotta 1996. 
Maatalouden valuuttajärjestclmän vaikutuksia vuoden 1996 tuloihin on vaikea 
arvioida yksityiskohtaisesti, sillä ne ovat riippuvaisia maatalouden 
muuntokurssien todellisesta vaikutuksesta markkinahintoihin, muuntokurssien 
määräytymisperusteista sekä hankintojen, myynnin ja tuottajille maksettavan 
tuen maksuajasta. Näin ollen jotkut vuotta 1996 koskevat vaikutukset johtuvat 
vuoden 1995 maatalouden muuntokurssien vaihtelusta, ja jotkut 1996 
tapahtuneet muutokset muuntokursseissa näkynevät vasta vuonna 1997 tai jopa 
myöhemmin. 
Jotta kuitenkin voitaisiin arvioida muuntokurssien vaikutusta ajanjakson 1996/97 
tuloihin, on pitänyt tehdä joitakin arvioita ja olettamuksia: 
- vuonna 1996 tuotteiden kaupan pitämisestä saatujen tai tähän kaupan 
pitämiseen liittyvien tulojen on oletettu heijastavan ajanjakson 1996/97 tuloja 
- Cl-kohdassa ilmoitettujen tulosten taulukoimiseksi maatalouden 
muuntokurssien on oletettu vaikuttavan koko tuotannon arvoon 
sokerijuurikkaan, naudanlihan ja Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan 
tapauksessa viljan ja maitotuotteiden osalta. Muissa tapauksissa maatalouden 
muuntokurssin ei oleteta vaikuttaneen viljaan, ja sen oletetaan vaikuttaneen 
50 prosenttia maitotuotteisiin 
- hedelmien ja vihannesten, perunatärkkelyksen valmistamiseen tarkoitettujen 
perunoiden, viinin, oliiviöljyn, tupakan ja kylvösiemenen osalta huomioon 
on otettu ne tulot, jotka on saatu määristä, joihin on vaikuttanut 
vähimmäishinta tai markkinoille saatettujen tuotteiden tonnikohtainen tuki 
-- luottajien kiinteät tuct ovat vuoden 1997 talousarviossa säädettyjä tukia, ja ne 
koskevat siis peltokasvien, nautaeläin- ja lammaspalkkioiden 
markkinointivuotta 1996/97, vuoden 1997 rakennetukia ja maatalouden 
valuuttajärjestelmän tasaustukia, jotka maksetaan vuonna 1997. Italian ja 
Yhdistyneen kuningaskunnan maatalouden valuuttajärjestelmän tukia on 
korjattu, jotta voidaan ottaa huomioon se, että tukia ei ole maksettu 
tarkastelujaksolla 
- välituotekäyttö, johon vaikutus kohdistuu, vastaa puolta eläinten ruokinnan 
arvosta jäsenvaltioissa (Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa), joissa 
maatalouden muuntokurssin on katsottu vaikuttaneen viljan hintaan 
- muuntokurssit, joita on oletettu sovellettavan huomioon otettujen tulojen eri 
tekijöihin, ovat ajanjakson 1996/97 keskiarvoja, seuraavia lukuun ottamatta: 
31 -
mmmmmmmmmm$m 
- viljellyltä hehtaarilta maksettu tuki ja kylvösiemenelle maksettu tuki, 
jotka katsotaan 1. heinäkuuta 1996 vallinneiden kurssien31 alaisiksi 
eläinpalkkiot, rakenneluonteiset tuet ja tupakkapalkkiot, jotka 
katsotaan I. tainmikuuta 1997 vallinneiden kurssien alaisiksi 
maatalouden valuuttajärjestelmän tasaustuct, joihin on vaikuttanut 
kyseistä merkittävää revalvaatiota edeltävä kurssi. 
Tämän kuvitteellisen mallin perusteella, joka edustaa 12 kuukauden 
muuntokurssin vaikutuksia ajanjaksolla 1996/97, on määritelty vuotuisen 
muuntokurssikehityksen vaikutus ajanjaksolla 1996/97 kertomalla samat tekijät 
sovellettujen maatalouden muuntokurssien ja vastaavien edustavien 
markkinakurssien välisellä erolla. 
Huolimatta mallin teoreettisuudesta sen ansiosta voidaan todeta, että 
muuntokurssit ovat vaikuttaneet tuloihin merkittävästi, ja eritellä vaikutukset 
jäsenvaltioittain32. 
Vaikutus tuottajahintaiseen bruttoarvonlisään oli yhteensä 1,3 prosenttia eli 
1884 miljoonaa ccua, siis lähes 10 prosenttia enemmän kuin jaksolla 1995/96. 
Kokonaisvaikutus maatalouden tuloihin jakautuu seuraavasti: 
- 51 prosenttia valuuttaeroista, jotka koskevat markkinoihin sidoksissa olevia 
hintoja ja määriä 
- 38 prosenttia valuuttaeroista, jotka liittyvät tuottajien kiinteisiin tukiin 
- 11 prosenttia maatalouden valuuttajärjestelmän tasaustuesta. 
Oletusten mukaan tuotannon ja tukien arvo, johon muuntokurssi on vaikuttanut, 
on noin puolet tuottajahintaisesta bruttoarvonlisästä. Tämä suhde, joka kuvaa 
maatalouden valuuttajärjestelmän herkkyyttä, on erityisen kiinteä Irlannissa ja 
Ruotsissa ja melko kiinteä Belgiassa, Luxemburgissa, Saksassaja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. Se on heikoin Portugalissa, Italiassa ja Espanjassa. 
Tuottajien kiinteäl tuet muodostavat melkein 30 prosenttia heidän tulojensa siitä 
osuudesta, johon maatalouden muuntokurssi vaikultaa. Osuus on lähes 40 
prosenttia Portugalissa, Itävallassa ja Espanjassa. Se on hyvin alhainen, 5 
31 Jotkut tapaukset, joiden mäaräytymisperuste ilmenee 1. elokuuta, on selvyyden vuoksi liitetty 
yleistapauksiin, joiden muuntokurssin mäaräytymisperuste ilmenee 1. heinäkuuta. 
32 Ks. pcruslictoja koskcvan valmistcluasiakirjan taulukot C1-C3. 
-32 
prosenttia, Alankomaissa ja pysyttelee alhaisena, 14-20 prosentissa, Belgiassa, 
Luxemburgissa ja Kreikassa. 
Maatalouden valuuttajärjestelmän kautta ovat luonnollisesti nousseet eniten ne 
tulot, jotka olisivat laskeneet valuuttojcn vahvistumisen myötä. Niille 
valuutoille, jotka ovat pysyneet melko vakaina tarkastclujakson ajan, järjcstelmä 
ci juurikaan tuo korvauksia, koska se ei ole aiheuttanut menetyksiäkään. 
Ajanjaksolla 1996/97 jäsenvaltiot, jotka ovat suhteessa bruttoarvonlisäänsä 
hyötyneet järjestelmästä eniten, ovat: 
- Irlanti (8 prosenttia) maataloustulojensa rakenteen vuoksi sekä 
revalvaatioiden aiheuttamien suurten tasaustukien vuoksi 
- Ruotsi (7,4 prosenttia) pääasiassa maatalouden muuntokurssin jäädyttämisestä 
sille korkealle tasolle, jolla se oli ennen vuoden 1996 revalvaatioita 
- Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia sen vuoksi, että valuuttojen revalvaatiot 
otettiin huomioon viiveellä, sekä ennen maatalouden muuntokurssin 
merkittävää alenemista ylläpidetyistä suurista eroista johtuen 
Suomi sekä vähcmmässä määrin Tanska, jotka ovat hyötyneet vapaa-
alucjärjestelmästä sekä pysyvästä korkeasta valuuttakurssien erosta, ilman 
maatalouden muuntokurssin alenemista. 
D- Rahoitusvaikutuksct 
1. METODOLOGISIA NÄKÖKOHTIA 
1.1 Maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvien vaikutusten luokittelu 
Switch-over -järjestelmästä (vihreä ecu) johtuvat aikaisemmat toimenpiteet 
vaikuttavat voimakkaasti yhteisön talousarvioon maatalouden 
valuuttakysymysten osalta. Tämä järjestelmä, joka otettiin käyttöön vuonna 
1984, kumottiin 1. helmikuuta 1995. Järjestelmän ja sen kustannusten 
yksityiskohtainen kuvaus on esitetty kertomuksessa, joka kattaa 1. heinäkuuta 
1995 ja 30. kesäkuuta 1996 välisen jakson. Sen vuosivaikutus, joka on noin 
8 000 miljoonaa ecua, ei muutu paljonkaan. 
Varsinaiset taloudelliset vaikutukset ajanjakson 1996/97 tapahtumiin liittyvät 
neljään järjestelmään tai toimenpiteeseen: vapaa-alueet, määräytymisperusteet, 
maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen ja tasaustuet. 
Maatalouden valuuttajärjestelmän tasaustukien kustannukset on määritelty 
suoraan vuoden 1997 talousarviossa ja vuoden 1998 alustavassa 
talousarvioesityksessä. Kustannusten asteittaisesta laskemisesta on säädetty 
lainsäädännössä. Jaksolla 1995/96 päätettyjen tukien viimeisten erien 
myöntäminen (Belgia, Luxemburg, Tanska, Saksa ja Itävalta) vaikuttaa 
yksinomaan vuoden 1997 talousarvioon, koska tukien kolmas erä on poistettu. 
Näiden tukien ennusteet vuoden 1998 talousarviossa on siis jätetty pois tästä 
kertomuksesta. 
-33 -
Ajanjakson 1996/97 lopulla Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät olleet 
ilmoittaneet suunnitelmiaan, jotka koskevat muuntokurssien merkittävien 
alenemisten tasaustukia vuonna 1997. Tämä vuoksi kyseiset ennusteet vuoden 
1997 talousarviossa on jätetty pois tästä kertomuksesta. Jos nämä tuet 
myönnetään, ne vaikuttavat vuoden 1998 talousarvioon, mutta myös vuosien 
1999 ja 2000 talousarvioihin. 
Maatalouden muuntokurssin jäädyttämisestä aiheutuvat kustannukset kansallisina 
valuuttoina ovat samat kuin jäädytetyn muuntokurssin ja määräytymisperusteen 
päivämääränä voimassa olevan muuntokurssin välinen ero, kerrottuna sen tuen 
ecumäärällä, johon muuiHokurssia sovelletaan. Koska muuntokurssin 
jäädyttämisestä on päätetty 1. tammikuuta 1999 asti, se saattaa vaikuttaa vuosien 
1999 ja 2000 talousarvioihin. 
Vapaa-alueen ja määräytymisperusteen taloudelliset vaikutukset johtuvat 
seuraavien tekijöiden välisistä eroista: 
- maatalouden muuntokurssi päivänä, jona kyseisen määrän 
määräytymisperuste ilmenee, ja 
- ecuina ilmaistujen kulujen kirjanpidossa käytetty kurssi (kirjanpitokurssi) eli 
kansallisena valuuttana ilmaistujen kulujen kirjaamiskuukauden 10. päivän 
kurssi; yleensä on kyse jäsenvaltion edunsaajalle maksaman maksun 
ajankohtaa seuraavasta kuukaudesta. 
Vapaa-alueen vaikutus johtuu maatalouden muuntokurssin ja kirjanpitokurssin 
välisestä erösta päivänä, jona määräytymisperuste ilmenee. 
Määräytymisperusteen vaikutus liittyy siihen eroon, joka on 
määräytymisperusteen päivän kirjanpitokurssin ja sen kirjanpitokurssin välillä, 
joka on voimassa kun kulu kirjataan ecuina. 
1.2 Ajanjakson 1996/97 tapahtumien kustannusarviomalli 
Vuoden 1996/97 maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvät vaikutukset ja 
päätökset koskevat ensisijaisesti vuosien 1997 ja 1998 talousarvioita. 
Jotta voitaisiin arvioida maatalouden valuuttakysymysten vaikutuksia vuoden 
1997 talousarvioon, on otettu huomioon helmikuun 1997 suhdannetarkistus, 
joka on laadittu 24. helmikuuta 1997 voimassa olleiden muuntokurssien 
mukaan. 
Vaikutusten arviointi vuodeksi 1998 perustuu vuoden 1998 alustavaan 
talousarvioesitykseen (APB 98), joka on voimassa 30. kesäkuuta 1997 ja joka 
on laadittu 30. huhtikuuta 1997 voimassa olleiden muuntokurssien mukaan. 
34 
VucHlcn 1997 lalousarvioon ja vuoden 1998 alustavaan talousarvioesitykseen 
käytelty muuntokurssi korvattiin 1. heinäkuuta 1997 voimassa olleella 
kurssilla33. Kirjanpitokurssia ei muutettu, sillä sen vaikutus on vähäinen 
muuntokurssien vaihteluista johtuvissa maatalouden valuutan vaikutuksissa. 
- Heinäkuun 1. päivänä 1997 korjatut vuoden 1997 talousarvio ja vuoden 1998 
alustava talousarvioesitys kuvaavat jakson 1996/97 lopussa vallinneiden 
muuntokurssien mukaista tilannetta. Menot jakautuvat eri jäsenvaltioiden 
valuuttojen välillä toisaalta muuntokurssin määräytymisperusteiden, toisaalta 
aikaisempien kulujen mukaan. 
Niiden yhteisön kulujen arvio, joita maatalouden valuuttajärjestelmä ei 
koske, on tehty siten, että vuoden 1997 talousarviossa ja vuoden 1998 
alustavassa talousarvioesityksessä sovelletut muuntokurssit korvattiin 
kulukirjanpitokuukauden alusta edustavilla markkinakursseilla, jonka jälkeen 
vähennettiin maatalouden valuuttajärjestelmän mukaiset tasaustuet. 
On huomattava, että kirjanpitokuukauden arvio eri tyyppisistä kuluista on 
suhteellisen epätarkka ja vaihtelee suuresti. Kaikkeen 1. heinäkuuta 1997 
jälkeen tehtyyn kirjanpitoon sovellettiin 1. heinäkuuta 1997 voimassa ollutta 
edustavaa markkinakurssia. 
- Maatalouden muuntokurssien jäädyttämisen kokonaisvaikutus laskettiin 
korvaamalla vuoden 1997 talousarvioon sekä vuoden 1998 alustavaan 
talousarvioesitykseen kyseisten tukien yhteydessä tosiasiallisesti käytetyt 
maatalouden muuntokurssit näiden tukien määräytymispäivänä voimassa 
olevilla maatalouden muuntokursseilla. 
Määräytymisperusteiden vaikutusta arvioitiin sen eron mukaan, joka oli 
toisessa luctelmakohdassa esitetyn laskelman tulosten ja tulostcn simuloidun 
edustavan markkinakurssin välillä soveltamalla jälkimmäiseen todellisuudessa 
käytettyä muuntokurssia. Kun otetaan huomioon kirjanpitokuukauden 
tunnistamista koskevat varaukset, arvio on epätarkka. Vuoden 1998 arvioiden 
tekeminen on mahdotonta, sillä kaikki 1. heinäkuuta 1997 jälkeen käytettävät 
muuntokurssit korvataan 1. heinäkuuta 1997 tiedossa ja voimassa olevilla 
kursseilla. 
- Vapaa-alueen vaikutuksia arvioidaan toisaalta nykyisten, kolmannessa 
luetelmakohdassa tarkoitettujen jäädyttämättömien muuntokurssien 
perusteella saatujen tulosten ja toisaalta määräytymispäivänä voimassa 
olevilla edustavilla markkinakursseilla tehdyn simulaation tulosten, kuten 
neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetaan, välisten erojen perusteella. 
33 Ks. pcruslicloja koskcvan valmistcluasiakirjan laulukot D1-D2. 
-35 
Ajanjakson 1996/97 muuntokurssi vaikuttaa vuoden 1997 talousarvioon 77-
prosenttisesti. Muuntokursseja, jotka ovat voimassa 1. heinäkuuta 1997, 
sovellettiin 3 prosenttiin menoista, joihin sovellettiin sinä päivanä päivitettyjä 
määräytymisperusteita, mutta myös menoihin, joihin sovellettiin myöhemmin 2. 
heinäkuuta - 15. lokakuuta 1997 vaikuttanutta määräytymisperustetta. Melkein 
kaikkien muiden vuoden 1997 talousarvion menojen kohdalla on käytetty 
muuntokursseja, jotka olivat voimassa ennen 1. heinäkuuta 1997 ilmenneiden 
määräytymisperusteiden päivämäärinä, lukuun ottamatta kuitenkaan ennen 
marraskuuta 1994 todettuja määräytymisperusteita. 
Vuoden 1998 alustavan talousarvioesityksen osalta muuntokurssit koskevat 
ainoastaan yhtä prosenttia siihen sisällytetyistä menoista, joiden 
määräytymisperuste ilmenee ennen kyseistä ajanjaksoa. Vuoden 1997 alun 
maataloudcn muuntokurssit vaikuttivat 14 prosenttiin menoista ja 1. heinäkuuta 
1997 muuntokurssit 37 prosenttiin menoista. Näin ollen lähes puolet vuoden 
1998 alustavasta talousarvioesityksestä riippuu 2. heinäkuuta 1997-15. 
syyskuuta 1998 sovellettavista muuntokursseista. Nämä kurssit, joita ei tätä 
kertomusta laadittaessa vielä ollut saatavilla, korvattiin 1. heinäkuuta 1997 
voimassa olleilla muuntokursseilla. 
Kaiken kaikkiaan maatalouden valuuttajärjestelmän tilanne 1. heinäkuuta 1997 
on erittäin tärkeä vuotta 1998 koskevien arviointien kannalta. Tätä tilannetta 
luonnehtivat Ruotsin kruunun ja Englannin punnan jäädytettyjen maatalouden 
muuntokurssien ja nykyisen muuntokurssin suuret erot (11,5 prosenttia) sekä 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Italiassa suunnitellut suuret korvaussummat. 
2. ARVIOINTIEN TULOKSET 
Jäljempänä olcvassa taulukossa esitetyistä tuloksista ilmenee, että 
vuosikustannukset ovat 1 200-1 300 miljoonaa ecua (samaa suuruusluokkaa kuin 
edeltävässä kertomuksessa esitetyt ajanjakson 1995/96 kustannukset)34. 
Lähes 60 prosenttia kustannuksista johtuu vapaa-alueesta. Vuodeksi 1998 
kustannukset riippuvat hyvin paljon tulevasta valuuttakehityksestä. Vuoden 1998 
kustannusten arvio on puolet vähemmän kuin vuodeksi 1997, mutta arvio 
riippuu ensisijaisesti maatalouden valuuttajärjestelmän täsmällisestä tilanteesta 
1. heinäkuuta 1997. 
Vapaa-alueen kustannukset johtuvat alunperin järjestelmän 
epäsymmetrisyydestä: positiivinen valuuttaero voi saavuttaa viisi pistettä, kun 
taas negatiivista eroa rajoittaa yleensä vaihteleva kynnys, joka seuraa positiivista 
enimmäiseroa vähennettynä viidellä pisteellä. Lisäksi tilanteessa, jossa tietyt 
valuutat revalvoituvat voimakkaasti ja jatkuvasti kuten jaksolla 1996/97, 
34 Ticto csitclään taulukossa D4. 
-36 
vahvistusajanjakson kestolla on merkittävä asema suurimpien positiivisten 
valuuttaerojen ylläpitämisessä. 
Mäaräytymisperusteiden aiheuttamat kustannukset, joita on vaikea alentaa 
aiheuttamatta markkinahäiriöitä, ovat noin 160 miljoonaa ecua vuonna 1997, eli 
60 miljoonaa ecua enemmän kuin vuonna 1996. Tämä tulos on epätavallisen 
korkea, koska ajanjaksolla 1996/97 ei ollut vahvistuvien ja heikentyvien 
valuuttojen välistä kompensointia. Vuodeksi 1998 ei vielä voida tehdä arviota, 
koska edustavien markkinakurssien ero määräytymisperusteen hetkellä ja 
kirjanpitokuukaudcn välillä ei ole tiedossa. 
Maatalouden muuntokurssien jäädyttämisen aiheuttamat kustannukset vuonna 1997 
poikkeavat vuonna 1998 mäaräytymisperusteiden vuoksi. Kustannukset nousevat 500 
miljoonaan ecuun vuonna 1998. Jäädyttäminen on voimassa 1. tammikuuta 1999 asti, 
ja se vaikuttaa myös vuoden 2000 talousarvioon. 
Maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvien 1997 1998 
tapahtumien kustannukset 1996/97 
TCA:n jäädyttäminen 
Tasaustuet 
Vapaa-alue 
Määräytymisperuste 
Yhteensä niilj. ecua 1306 1193 160 499 
214 382 
772 312 
160 
Vuoden 1996 talousarvion toimeenpanon jäsenvaltioittain jakautumisen mukaan 
maatalouden valuuttajärjestelmästä eniten hyötyvä valtio on vuonna 1997 
Yhdistynyt kuningaskunta, jonka osalta yhteisön maksamat menot nousivat 
30, 7 prosenttia Englannin puntina mitattuna. Myös Irlannin osalta maatalouden 
valuuttajärjestelmän kustannukset nousevat huomattavasti vuoteen 1996 
vcrrattuna. Tämä johtuu vapaa-alueen ja mäaräytymisperusteiden aiheuttamista 
vaikutuksista tilanteessa, jossa ao. valuutat vahvistuvat voimakkaasti. 
Muiden valuuttojen maatalouden valuuttajärjestelmän kustannukset ovat yleensä 
laskeneet huomattavasti vuonna 1997, erityisesti niiden valuuttojen, joiden 
maatalouden muuntokurssi laski voimakkaasti vuonna 1995. 
Vuoden 1998 arvioiden mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan maatalouden 
valuuttajärjestelmän kustannusten osuus nousee merkittävästi 60 prosenttiin, 
37 
erityisesti jos suunniteltu tasaustuki myonnetaan. Italia, Irlanti ja Ruotsi 
hyotynevat todennakoisesti myos maatalouden valuuttajarjestelmasta, erityisesti 
maataloudcn muuntokurssin jaadyttamisen vuoksi. Sitft vasloin muiden 
valuullojen kustannukset niiyllavat laskevan ja muuttuvan jopa negatiivisiksi 
Saksan, lielgian, Ranskan, Euxemburgin, lispanjan, Portugalin, Alankomaiden 
ja Itiivallan osalta. 
38 
ISSN l<)24-44')2 
K()M(9X) 20 lopullincn 
ASIAKIRJAT 
FI 03 01 17 
Luettelonumero : CB-CO-98-015-FI-C 
ISBN 92-78-30152-3 
Euroopan yhtcisojcn virallisten julkaisujen toimisto 
L-29X5 I Aixcmburg