sekä asetusten (EY) N:o 1166/2008 ja (EU) N:o 1337/2011 kumoamisesta

Eurostatin laatimalla maataloustilastostrategialla, joka on hyväksytty Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevässä komiteassa, on seuraavat erityistavoitteet:

Tilastojen on oltava luotettavia ja korkealaatuisia, jotta poliittiset päättäjät, yritykset ja kansalaiset voivat tehdä näyttöön perustuvia asianmukaisia päätöksiä. Korkealaatuisten tilastojen tuottaminen Euroopan tilastojärjestelmässä on kuitenkin haasteellista; tietojen kysynnän jatkuva kasvu ja tilastollisten kyselytutkimusten vastaajien vaatimukset vastausrasituksen pienentämisestä aiheuttavat paineita tilastojen tuotannolle. Viimeaikaisissa tilastoalan aloitteissa onkin tämän vuoksi pyritty Euroopan tilastojärjestelmän yksinkertaistamiseen ja sen sisäisen koordinoinnin ja yhteistyön lisäämiseen, jotta Euroopan tilastojen tuotantoa voitaisiin tehostaa ja samalla pienentää vastaajille aiheutuvaa rasitetta. Esimerkki tästä on Euroopan tilastoista annettu asetus (EY) N:o 223/2009, jota muutettiin vuonna 2015, jotta voitiin selkeyttää Euroopan tilastojärjestelmän hallinnointia ja vahvistaa koordinointi- ja yhteistyökeinoja sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla. Komission REFIT-aloitteeseen sisältyy muitakin tämän ehdotuksen kaltaisia modernisointialoitteita, joilla pyritään yksinkertaistamaan ja virtaviivaistamaan Euroopan tilastojen tuotantoa valituilla kohdealoilla.

Euroopan nykyinen tilastojärjestelmä, jolla tuotetaan tilastoja maatilojen ja viljelijäkotitalouksien tasolla, perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1166/2008. Tiedot kerätään otoksista ja kymmenen vuoden välein tehtävästä laskennasta. Asetuksen puitteissa toteutettu viimeisin kyselytutkimus on vuonna 2016 tehty maatilojen rakennetutkimus.

Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Euroopan tilastojärjestelmä tarjoaa infrastruktuurin tilastotiedolle. Järjestelmä on suunniteltu täyttämään monien käyttäjien tarpeet ja käytettäväksi demokraattisten yhteiskuntien päätöksenteossa. Tämä asetusehdotus on laadittu, jotta voidaan suojella Euroopan tilastojärjestelmän kumppanien ydintoimintoja ja samalla parantaa tehokkuutta ja varmistaa, että vältetään tarpeettomat muutokset ja päällekkäinen työ mahdollisimman suuressa määrin.

Euroopan tilastojen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 338 artikla. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen unionin toiminnan kannalta tarpeellisten tilastojen tuottamiseen liittyvistä toimenpiteistä. Kyseisessä 338 artiklassa asetetaan Euroopan tilastojen tuottamiseen liittyvät vaatimukset ja todetaan, että tilastojen laatimisessa on noudatettava puolueettomuutta, luotettavuutta, objektiivisuutta, tieteellistä riippumattomuutta, kustannustehokkuutta ja tilastosalaisuutta.

Maataloustilastoista saadaan korkealaatuista tilastonäyttöä yhteisen maatalouspolitiikan (2014–2020) täytäntöönpanoa ja seurantaa varten. Yhteinen maatalouspolitiikka on merkittävä tekijä unionin työllisyyden sekä älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun kannalta. Maaseudun kehittämispolitiikka on olennainen osa yhteistä maatalouspolitiikkaa, ja sosiaalisten tavoitteiden lisäksi sillä pyritään parantamaan maataloustuotannon kilpailukykyä ja kestävyyttä. Yhteisen maatalouspolitiikan osuus unionin koko budjetista monivuotisen rahoituskehyksen (2014–2020) puitteissa on yli 37 prosenttia.

Korkealaatuisten tilastojen tuottaminen eurooppalaisen politiikan tueksi on Euroopan tilasto-ohjelman 2013–2017 keskeinen tavoite. Ympäristö- ja maataloustilastot ovat yksi ohjelman mukaisen tilastotuotannon kolmesta pilarista. Ohjelman tavoitteena on muun muassa tarkastella maataloutta koskevien tietojen keruuta ja yksinkertaistaa sitä vuoden 2013 jälkeistä yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan tarkastelun mukaisesti sekä uudistaa maataloutta koskevien tietojen keruun prosesseja tavoitteena erityisesti parantaa tuotettujen tietojen laatua ja oikea-aikaisuutta. Tällä aloitteella pannaan kyseinen tavoite täytäntöön.

Unionin tämänhetkinen maataloustilastolainsäädäntö ei palvele riittävällä tavalla uusia ja tulevia tietotarpeita, koska ne eivät sisälly säädöksiin eivätkä säädökset ole riittävän joustavia ja integroituja, jotta niillä pystyttäisiin vastaamaan uusiin tarpeisiin nopeasti. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 1166/2008, joka on keskeinen osa Euroopan unionin tämänhetkistä maataloustilastojärjestelmää, perusteella ei saada enää tilastotietoja vuodesta 2018 lähtien.

Euroopan maataloustilastojen sidosryhmien tärkeimmät ryhmät ovat tiedontuottajat (kansalliset tilastolaitokset ja muut kansalliset viranomaiset sekä Eurostat), vastaajat (maataloustuottajat sekä niiden järjestöt ja yritykset) ja käyttäjät (julkiset ja yksityiset päättäjät, etenkin komission muissa pääosastoissa, tutkijat ja journalistit). Sidosryhmiä on kuultu kattavasti ongelmista ja toivotuista muutoksista nykytilanteeseen, tietotarpeista ja -prioriteeteista, mahdollisista toimintavaihtoehdoista ongelmien ratkaisemiseksi, ehdotettujen toimien vaikutuksista sekä erityisesti strategian muotoilusta, kuten jäljempänä olevasta taulukosta ilmenee. Kuulemiset on järjestetty ensisijaisesti pysyvän maataloustilastokomitean ja sen seuraajan, maataloustilastojen johtajien ryhmän, kokouksissa ja seminaareissa (kansallisten tilastolaitosten maataloustilastojen johtajat, kansainväliset organisaatiot, maataloustuottajien organisaatiot, vastaajat, tietojen käyttäjät ja muut), Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevän komitean kokouksissa (kansallisten tilastolaitosten pääjohtajat) sekä säännöllisissä kuulemistilaisuuksissa (komission pääosastot).

Kun otetaan huomioon ehdotuksen tavoite ja sisältö, sopivin sääntelytapa on asetus. Merkittävän yhteisen EU-politiikan, kuten yhteisen maatalouspolitiikan, kannalta on olennaisen tärkeää saada vertailukelpoisia, yhdenmukaistettuja ja korkealaatuisia maataloustilastoja Euroopan tasolla. Tämä voidaan parhaiten varmistaa asetuksilla, joita sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa ja joita ei tarvitse ensin saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ne tarjoavat mahdollisuuden kerätä yhtä yksityiskohtaisia tietoja kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden perusteella sovelletaan yhteisiä standardeja, määritelmiä ja menetelmiä. Näin varmistetaan korkealaatuisten vertailukelpoisten tilastojen tuottaminen EU-politiikkaa varten tehokkaasti ja ajantasaisesti. Direktiiveillä ei pystyttäisi varmistamaan halutun yhdenmukaistamisen samaa tasoa, koska tietojen laatu riippuisi 28:n eri lainsäätäjän päätöksistä.

Maataloustilastoja koskevaa unionin lainsäädäntöä on laadittu 1950-luvulta lähtien. Euroopan maataloustilastojärjestelmän arvioinnissa on tullut esiin, että maatalousalan tilastotietojen keruuseen, käsittelyyn ja levittämiseen sovellettavat yhteiset puitteet tekisivät tästä prosessista tehokkaamman (kustannus/hyöty) ja vaikuttavamman ja vähentäisivät todettuja laatuongelmia.

Vaihtoehto 1 (perusskenaario) tarjoaa heikoimmat tulokset lähes kaikilta kannoilta, etenkin pitkällä aikavälillä, koska tietotarpeista ja resurssien rajoituksista tulee entistä kiireellisempiä. Vaihtoehto 2 (voimassaolon jatkaminen) tuottaa vain vähän arvoa lyhyellä aikavälillä ja vahingoittaa vakavasti Euroopan maataloustilastojärjestelmän toimintaa pitkällä aikavälillä, koska siitä tulee vanhentunut ja vaikeakäyttöinen. Vaihtoehdot 3 (yksi puiteasetus) ja 4 (kaksivaiheinen integrointi) – alkuvaiheen investoinneista ja uusista EU-asetuksista huolimatta – tarjoavat parhaat mahdollisuudet saavuttaa aiemmin muotoillut tavoitteet kustannustehokkaasti, niissä on suhteellisesti vähiten riskejä, niillä on eniten positiivisia epäsuoria vaikutuksia ja ne tyydyttävät parhaiten sidosryhmien vaatimukset. Ne täyttävät myös REFIT-aloitteen tavoitteet unionin lainsäädännön päivittämisestä niin, että parannetaan sen kustannushyötysuhdetta ja kevennetään pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yrityksiin) kohdistuvaa rasitetta. Vaihtoehdon 4 lisähyötynä on myös se, että ajoituksen kannalta se aiheuttaa vähemmän riskejä lainsäädäntöprosessissa (neuvoston ja parlamentin on hyväksyttävä uusi maatilojen laskentaa koskeva asetus viimeistään vuoden 2018 loppuun mennessä) ja se on hieman joustavampi keveämmän lainsäädäntörakenteen ansiosta. Sen vuoksi Eurostat pitää vaihtoehtoa 4 parempana kuin vaihtoehtoa 3.

Uusitaan asetus (EY) N:o 1166/2008, jonka voimassaolo päättyy vuonna 2018. Tämä tarkoittaisi sitä, että nykyinen järjestelmä, joka on ollut voimassa vuodesta 1966, jatkuisi ilman muutoksia. Muu maataloustilastolainsäädäntö jäisi samanlaiseksi ja nykytilanne jatkuisi.

Eurostat on käynyt ehdotuksesta laajoja keskusteluja kansallisten tilastolaitosten kanssa. Se on perustanut työryhmiä, erityisryhmiä ja johtajien ryhmiä, jotka ovat kokoontuneet säännöllisesti käsittelemään ehdotusta. Ehdotus on myös esitelty asetuksella (EY) N:o 223/2009 perustetulle Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevälle komitealle.

Tiedonkeruut eivät ole yhdenmukaistettuja eivätkä johdonmukaisia, koska uusia tietotarpeita on syntymässä, lainsäädäntöä on kehitetty erillisesti useiden vuosien aikana ja maataloustilastojen eri aloilla käytetään osittain erilaisia määritelmiä ja käsitteitä.

Asetusta (EY) N:o 223/2009, joka on Euroopan tilastojärjestelmän toiminnan ja Euroopan tilastojen tuottamista koskevien kaikkien alakohtaisten säädösten oikeudellinen peruskehys, muutettiin 29. huhtikuuta 2015.

Ehdotettu säädös on osa Euroopan maataloustilastojärjestelmää, ja siitä tehdään täydellinen arviointi muun muassa sen selvittämiseksi, kuinka toimiva ja tehokas se on ollut tavoitteiden saavuttamisessa ja tarvitaanko uusia toimenpiteitä tai muutoksia.

Eurostat on käymässä vuotuisia kuulemisia komission muiden yksikköjen kanssa. Tärkeä osa näissä kuulemisissa on tietojenvaihto eri työohjelmista. Ne tarjoavat virallisen foorumin, jolla voidaan tuoda esiin uusia tilastoja koskevia uusia tarpeita ja tarkastella käytettävissä olevien tilastojen hyödyllisyyttä.

(3)Maataloustilastojen kansainvälisen arvioinnin tuloksena perustettiin YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön FAOn maatalous- ja maaseututilastojen parantamiseen tähtäävä globaali strategia, jonka YK:n tilastotoimikunta vahvisti vuonna 2010. Euroopan maataloustilasoissa olisi tapauksen mukaan noudatettava tämän globaalin strategian samoin kuin maatalouslaskentaa koskevaa FAOn ohjelman (FAO World Programme for the Census of Agriculture 2020) suosituksia.

(1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1166/2008 vahvistetaan puitteet maatilojen rakennetta koskeville Euroopan tilastoille vuoteen 2016 asti. Asetus (EY) N:o 1166/2008 olisi näin ollen kumottava.

sekä asetusten (EY) N:o 1166/2008 ja (EU) N:o 1337/2011 kumoamisesta

(25)Jotta voidaan ottaa huomioon pääasiassa maataloudessa tapahtuneesta kehityksestä, tarkistetusta lainsäädännöstä ja muuttuvista poliittisista prioriteeteista johtuvat uudet tietotarpeet, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 290 artiklan mukaisesti säädöksiä liitteessä IV lueteltujen aiheiden muuttamisesta. Jotta voidaan säätää yhteensopivuudesta ja helpottaa muiden tietolähteiden käyttöä, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 290 artiklan mukaisesti säädöksiä liitteessä III lueteltujen ominaisuustietojen muuttamisesta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että kyseiset kuulemiset toteutetaan niiden periaatteiden mukaan, jotka on vahvistettu 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä parempaa lainsäädäntöä koskevassa toimielinten sopimuksessa. Jotta voitaisiin varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, on erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille ja että Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(24)Jotta varmistettaisiin tämän asetuksen yhdenmukaiset täytäntöönpanoedellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta siltä osin kuin kyseessä on liitteessä III lueteltujen ominaisuustietojen kuvausten ja toimitettavien tietojen teknisten osatekijöiden eritteleminen, kertaluonteisesti toimitettavien tietojen määrittäminen sekä laaturaporttien yksityiskohtaisten sääntöjen ja sisällön vahvistaminen. Tätä valtaa olisi käytettävä 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(22)Asetus (EY) N:o 223/2009 tarjoaa puitteet Euroopan tilastoille ja siinä edellytetään, että jäsenvaltiot noudattavat asetuksessa vahvistettuja tilastoperiaatteita ja laatukriteerejä. Laaturaportit ovat olennaisen tärkeitä, kun arvioidaan ja parannetaan Euroopan tilastojen laatua ja tiedotetaan siitä. Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevä komitea on vahvistanut Euroopan tilastojärjestelmän laaturaporttien rakennestandardin asetuksen (EY) N:o 223/2009 12 artiklan mukaisesti. Kyseisen Euroopan tilastojärjestelmän standardin pitäisi edistää asetuksen mukaisen laaturaportoinnin yhdenmukaistamista.

(21)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on eurooppalaisten tilastojen järjestelmällinen tuottaminen unionin maatiloista, vaan se voidaan johdonmukaisuuteen ja vertailukelpoisuuteen liittyvien syiden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, minkä vuoksi unionin olisi toteutettava toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

(6)Maatilojen rakennetta koskevien tietojen yhdenmukaistamisen ja vertailukelpoisuuden vuoksi ja yhteisen markkinajärjestelyn tämänhetkisten tarpeiden täyttämiseksi, etenkin hedelmä- ja viinialalla, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1337/2011 olisi integroitava maatilatason rakenteellisiin tietoihin vuodesta 2023 eteenpäin. Asetus (EU) N:o 1337/2011 olisi näin ollen kumottava.

c) ’alueella’ tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) alueellista yksikköä, joka on määritetty asetuksen (EY) N:o 1059/2003 mukaisesti;

a)’maatilalla’ tai ’tilalla’ yhtä teknistä ja taloudellista yksikköä, jolla on yksi hallinto ja joka harjoittaa taloudellista toimintaa maataloudessa joko ensisijaisena tai toissijaisena toimenaan unionin talousalueella asetuksen (EY) N:o 1893/2006 mukaisesti ja kuuluu ryhmiin A.01.1, A.01.2, A.01.3, A.01.4, A.01.5 tai ryhmän A.01.6 kohtaan ”maan säilyttäminen maatalouden ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa”. Luokan A.01.49 toiminnoista huomioon otetaan vain ”Puoliksi kesytettyjen tai muiden elävien eläinten kasvattaminen ja jalostus” (hyönteisten kasvatusta lukuun ottamatta) ja ”Mehiläishoito sekä hunajan ja mehiläisvahan tuotanto”;

3.Jos 2 kohdassa täsmennetty pääasiallinen tutkimuskehikko edustaa yli 98:aa prosenttia kansallisesta maataloustuotannosta, joka on mitattu komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1198/2014 mukaisena standardituotoksena, jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisesti ja edellyttäen, että komissio (Eurostat) antaa tähän ennakkohyväksynnän, vahvistaa korkeamman aineellisen tai vastaavan taloudellisen kynnysarvon tutkimuskehikon pienentämiseksi, kunhan saavutetaan 98 prosentin kattavuus koko käytössä olevasta maatalousmaasta (kotipuutarhat pois lukien) ja 98 prosentin kattavuus kotieläinyksiköistä jäsenvaltioissa.

4.Jos 2 kohdassa täsmennetty pääasiallinen tutkimuskehikko ei edusta 98:aa prosenttia käytössä olevasta maatalousmaasta eikä 98:aa prosenttia kotieläinyksiköistä, jäsenvaltioiden on laajennettava kehikkoa vahvistamalla 2 kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja alemmat kynnysarvot tai vahvistamalla uusia kynnysarvoja tai vahvistamalla nämä molemmat.

4 artikla

Tietolähteet

1.Tässä asetuksessa tarkoitettujen tietojen hankkimiseksi jäsenvaltioiden on toteutettava tilastollisia kyselytutkimuksia.

2.Jäsenvaltiot voivat käyttää tietoja, jotka on saatu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1307/2013 perustetusta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä (IACS), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1760/2000 perustetusta nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmästä ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 21/2004 perustetusta lammas- ja vuohieläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmästä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1308/2013 145 artiklan mukaisesti täytäntöön pannusta viinitilarekisteristä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 nojalla perustetuista luonnonmukaisen maatalouden rekistereistä, edellyttäen että näiden tietojen laatu on vähintään yhtä hyvä kuin tilastollisista kyselytutkimuksista saatujen tietojen. Jäsenvaltiot voivat myös käyttää hallinnollisia tietolähteitä, jotka liittyvät tiettyihin maaseudun kehittämistoimiin.

3.Jäsenvaltioilla on oltava oikeus käyttää muitakin kuin 2 kohdassa mainittuja tietolähteitä, kunhan niistä saadut tiedot ovat vähintään saman laatuisia kuin tilastollisista kyselytutkimuksista saadut. Jos jäsenvaltiot päättävät käyttää muita tietolähteitä, niiden on ilmoitettava tästä komissiolle (Eurostatille) tutkimuksen viitevuotta edeltävän vuoden aikana ja toimitettava yksityiskohtaiset tiedot kyseisestä lähteestä saatujen tietojen laadusta ja käytettävistä tiedonkeruumenetelmistä.

4.Tämän asetuksen vaatimusten täyttämisestä vastaavilla kansallisilla viranomaisilla on oltava oikeus saada ja käyttää viipymättä ja maksutta tietoja, mukaan luettuna maatiloja koskevat yksittäiset tiedot ja tilojen haltijoiden henkilötiedot, jotka sisältyvät niiden kansallisella alueella laadittuihin hallinnollisiin rekistereihin asetuksen (EY) N:o 223/2009 17 a artiklan nojalla. Kansallisten viranomaisten ja hallinnollisten rekisterien haltijoiden on vahvistettava tarvittavat yhteistyömekanismit.

5 artikla

Olennaiset rakennetiedot

1.Jäsenvaltioiden on kerättävä ja toimitettava liitteessä III luetellut olennaiset rakennetiedot, jäljempänä ’olennaiset tiedot’, jotka liittyvät 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin maatiloihin, tutkimuksen viitevuosilta 2020, 2023 ja 2026. Olennaisten tietojen keruu viitevuodelta 2020 on toteutettava laskentana.

2.Olennaisten tietojen keruut viitevuosilta 2023 ja 2026 voidaan toteuttaa otantatutkimuksina. Tällöin jäsenvaltioiden on varmistettava, että painotetut tutkimustulokset ovat maatiloja kullakin alueella tilastollisesti edustavia ja että ne on suunniteltu täyttämään liitteessä V vahvistetut tarkkuusvaatimukset.

3.Jos jonkin liitteessä III luetellun ominaisuustiedon esiintyvyys jäsenvaltiossa on alhainen tai nolla, se voidaan jättää pois tiedonkeruusta, edellyttäen että asianomainen jäsenvaltio toimittaa komissiolle (Eurostatille) tutkimuksen viitevuotta edeltävän kalenterivuoden aikana asianmukaisesti perustellut tiedot sen poisjättämisestä.

4.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä liitteessä III lueteltujen ominaisuustietojen kuvausten täsmentämiseksi.

5.Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen viimeistään [Publications Office, please insert the exact date: entry into force of this Regulation+6 months, or 31 December 2018, whichever is the latest] tutkimuksen viitevuoden 2020 osalta, viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021 tutkimuksen viitevuoden 2023 osalta ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2024 tutkimuksen viitevuoden 2026 osalta.

6.Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 16 artiklan mukaisesti liitteessä III lueteltujen tietojen muuttamiseksi, jos se on tarpeen 4 artiklan 2 kohdassa täsmennettyjen tietolähteiden yhdenmukaistamista varten vuosiksi 2023 ja 2026. Harjoittaessaan tätä valtaa komissio varmistaa, että tällaisilla delegoiduilla säädöksillä korvataan liitteessä III olevat vain sellaiset ominaisuustiedot, joita ei enää voida johtaa suoraan tietyistä tietolähteistä. Lisäksi se varmistaa, että tällaisilla delegoiduilla säädöksillä ei aiheuteta merkittävää lisärasitetta tai -kustannuksia jäsenvaltioille tai vastaajille ja että enintään 10 prosenttia – pyöristettynä lähimpään kokonaislukuun – liitteessä III luetteluista ominaisuustiedoista muutetaan.

7.Nämä delegoidut säädökset on annettava 30 päivään syyskuuta 2021 mennessä tutkimusviitevuoden 2023 osalta ja 30 päivään syyskuuta 2024 mennessä tutkimusviitevuoden 2026 osalta.

6 artikla

Kehikon laajentaminen

1.Jäsenvaltioiden, jotka laajentavat tutkimuskehikkoa 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, on toimitettava kyseiseen tutkimusviitevuotta 2020 koskevaan kehikon laajentamiseen sisältyvistä maatiloista olennaiset tiedot, jotka sisältävät liitteessä III täsmennetyt tiedot.