[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 9.10.2008

KOM(2008)625 lopullinen

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta

PERUSTELUT

1. Euroopan yhteisö on osapuolena useissa onnettomuudesta aiheutuvaa meren pilaantumista koskevissa alueellisissa sopimuksissa, kuten Bonnin sopimuksessa, Barcelonan yleissopimuksessa ja Helsingin yleissopimuksessa. Sopimukset helpottavat jäsenvaltioiden vastavuoroista avunantoa ja yhteistyötä tällaisissa tilanteissa Pohjanmerellä, Välimerellä ja Itämerellä. Säiliöalus Aragonin aiheutettua suuren öljyvahingon Madeiran rannikolla vuonna 1990 Portugali pani alulle yhteistyösopimuksen Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta (Lissabonin sopimus). Sopimuksessa vahvistetaan osapuolten väliset yhteistyöjärjestelyt meren pilaantumiseen johtavan onnettomuuden sattuessa ja vaaditaan, että osapuolet laativat ja panevat täytäntöön omat valmiusrakenteet ja -suunnitelmat. Sopimusta sovelletaan Atlantin valtameren koillisosaan. Alueen rajoina ovat osapuolina olevien valtioiden yksinomaisten talousalueiden ulkorajat sekä muiden alueellisten sopimusten, kuten öljyn ja muiden vaarallisten aineiden aiheuttaman Pohjanmeren pilaantumisen torjuntayhteistyöstä tehdyn sopimuksen (Bonnin sopimus) ja Välimeren suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yleissopimuksen (Barcelonan yleissopimus) rajat.

2. Portugali, Espanja, Ranska, Marokko ja Euroopan yhteisö allekirjoittivat Lissabonin sopimuksen 17. lokakuuta 1990. Portugali, Ranska ja Euroopan yhteisö ratifioivat sopimuksen, mutta Espanjan ja Marokon välinen poliittinen kiista rajoista Länsi-Saharan alueella johti siihen, että maat eivät voineet ratifioida sopimusta sen maantieteellistä soveltamisalaa koskevan 3 artiklan c kohdan vuoksi, jossa todettiin: ”etelässä Marokon kuningaskunnan suvereniteetin tai lainkäyttövallan alaisten vesialueiden eteläiseen rajaan”.

3. Kun Lissabonin sopimuksen 3 artiklan c kohtaa muuttavasta lisäpöytäkirjasta oli päästy yhteisymmärrykseen, Portugali, Espanja, Ranska ja Marokko allekirjoittivat pöytäkirjan 20. toukokuuta 2008 Lissabonissa. Yhteisöä pyydettiin allekirjoittamaan pöytäkirja muiden osapuolten kanssa.

Edellä esitetyn valossa on aiheellista, että yhteisö allekirjoittaa Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirjan sillä varauksella, että se myöhemmin lopullisesti tehdään.

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[1],

sekä katsoo seuraavaa:

1. Yhteisö on osapuolena Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyssä yhteistyösopimuksessa (Lissabonin sopimus)[2].

2. Espanja ja Marokko eivät voineet ratifioida Lissabonin sopimusta ajauduttuaan poliittiseen kiistaan rajoista Länsi-Saharan alueella. Kiista on nyt ratkaistu Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirjalla, jolla muutetaan Lissabonin sopimuksen 3 artiklan c kohtaa.

3. On aiheellista, että Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirja allekirjoitetaan yhteisön puolesta sillä varauksella, että se lopullisesti tehdään myöhemmin,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

Ainoa artikla

Valtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta tehdyn yhteistyösopimuksen lisäpöytäkirja yhteisön puolesta sillä varauksella, että se lopullisesti tehdään myöhemmin, ja antamaan kyseiselle henkilölle tai henkilöille tähän tarvittavat valtuudet.

Tehty Brysselissä […].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] EUVL C.

[2] Neuvoston päätös 93/550/ETY, tehty 20 päivänä lokakuuta 1993.