Myös EGR:n näkyvyys on rajallinen jopa sen edunsaajien keskuudessa. Jäsenvaltioiden vastuulla on tarjota tietoa EGR:stä, mutta ne käyttävät jatkuvasti liian vähän varoja tiedotus- ja viestintätoimintaan. Komissio puolestaan tarjoaa internetissä selkeää tietoa ja järjestää kahdesti vuodessa verkostoitumisseminaareja, joissa jäsenvaltiot voivat jakaa kokemuksiaan. Vuonna 2019 komissio alkoi jakaa tietoa EGR:stä myös sosiaalisen median (Twitter) kautta. Tiettyjen EGR-tapausten tulosten näkyvyyttä voidaan kuitenkin edelleen parantaa.

EGR-asetuksessa asetetut rajalliset tiedonkeruu- ja seurantavaatimukset ovat este EGR:n tuloksellisuuden perusteellisemmalle analysoinnille. Tätä rajoitusta on käsitelty vuosien 2021–2027 EGR-asetuksessa sisällyttämällä siihen yksityiskohtainen luettelo raportoitavista indikaattoreista.

EGR:n laajempaa käyttöä vaikeuttaa tarve osoittaa hakemuksessa työntekijävähennysten ja joko globalisaation tai rahoitus- ja talouskriisin välinen yhteys. Tämä on osoittautunut haasteelliseksi, koska on yhä vaikeampaa tunnistaa ja osoittaa rakenneuudistuksen käynnistänyttä ratkaisevaa tekijää. Pieniin työmarkkinoihin tai poikkeuksellisiin olosuhteisiin liittyvien kriteerien perusteella jätettyjen hakemusten kohdalla on myös osoitettava, että työntekijävähennyksillä on huomattava vaikutus talouteen, erityisesti työllisyystasoon. Komission järjestämien EGR-yhteyshenkilöiden tapaamisten aikana sidosryhmien kanssa käytyjen keskustelujen perusteella useimmat jäsenvaltiot katsoivat, että oikeanlaisen näytön löytäminen on este.

Mahdollisuutta tukea työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia käytettiin 12:ssa 49:stä EGR-tapauksesta viidessä jäsenvaltiossa (Belgiassa, Kreikassa, Irlannissa, Espanjassa ja Portugalissa). Yleinen käsitys oli, että EGR ei ole paras väline nuorten tukemiseksi ja että muut EU:n välineet, kuten nuorisotyöllisyysaloite, ovat sopivampia. Tuen kohteena olevat nuoret ovat kuitenkin hyödyntäneet apua laajalti (noin 62 prosenttia) kaikkialla, missä sitä on käytetty. Joissakin tapauksissa mahdollisuutta tukea työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia pidettiin EGR:n keskeisenä lisäarvona.

Jälkiarviointi kattaa 49 hyväksyttyä EGR-hakemusta (eli tapausta), jotka jätettiin komissiolle vuoden 2014 ja vuoden 2020 toukokuun välillä. Nämä tapaukset, jotka koskevat 12 jäsenvaltiota (Belgia, Viro, Suomi, Ranska, Saksa, Kreikka, Irlanti, Italia, Alankomaat, Portugali, Espanja ja Ruotsi), kattavat 27 talouden alaa, ja suurin osa hakemuksista koski vähittäiskauppasektoria (kuusi tapausta), moottoriajoneuvoalaa (viisi tapausta) ja autoteollisuutta (viisi tapausta). EGR-hakemusten määrä on vähentynyt vuodesta 2017 lähtien talouden elpymisen ansiosta, mikä on vähentänyt analyysia varten käytettävissä olevien tietojen määrää. Vuoden 2020 lopussa jätettiin kuitenkin kuusi hakemusta, joista neljä jätettiin covid-19-pandemian vaikutusten vuoksi.

Euroopan globalisaatiorahasto, jäljempänä ’EGR’, perustettiin vuonna 2006, jotta voitaisiin osoittaa solidaarisuutta ja tarjota tukea globalisaatiosta johtuvien maailmankaupan huomattavien rakenteellisten muutosten vuoksi työttömiksi jääneille työntekijöille. Alkuperäisen EGR-asetuksen soveltamisalaa laajennettiin vuonna 2009 kattamaan myös maailmanlaajuisesta rahoitus- ja talouskriisistä johtuvat työntekijävähennykset. EGR:stä yhteisrahoitetaan enintään 60 prosenttia jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä, joilla autetaan työttömiksi jääneitä työntekijöitä integroitumaan uudelleen työmarkkinoille. Kaudelle 2014–2020 soveltamisalaa laajennettiin edelleen kattamaan myös mahdollisista uusista maailmanlaajuisista rahoitus- ja talouskriiseistä johtuvat työntekijävähennykset. Tämän ansiosta jäsenvaltiot, joissa on korkea nuorisotyöttömyys, voivat tietyin edellytyksin sisällyttää EGR-hakemuksiin myös työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia nuoria.

Kaiken kaikkiaan EGR on vaikuttava, ja se on saavuttanut menestyksekkäästi tavoitteensa osoittaa solidaarisuutta laajamittaisten rakenneuudistusten vuoksi työttömiksi jääneitä ihmisiä kohtaan ja auttaa heitä löytämään uusi työpaikka. Työttömiksi jääneiden työntekijöiden työmarkkinoille udelleenintegroitumisen keskimääräinen aste parani edelliseen rahoituskauteen verrattuna (49 prosentista 60 prosenttiin). Tulokset ovat kuitenkin tapauskohtaisia ja riippuvat useista tekijöistä, kuten alueen talous- ja työmarkkinatilanteesta. On vaikeaa vertailla uudelleenintegroitumisastetta eri tapausten välillä ja löytää sopivia indikaattoreita samankaltaisten toimenpiteiden vertailemiseksi. Tuloksellisuuden mittaamisen parantamiseksi suositellaan, että jäsenvaltiot kehittävät tulevaisuudessa tapauskohtaisia tavoitteita.

Työmarkkinoille uudelleen integroitumisen lisäksi EGR on tuottanut edunsaajien yleiseen työllistyvyyteen kohdistuvia pitkäkestoisia myönteisiä vaikutuksia, kuten uusia taitoja ja pätevyyksiä, sekä lisännyt heidän luottamustaan ja opettanut heitä hyödyntämään sosiaalisia verkostoja. Jäsenvaltioiden olisi suoritettava tulosten laadullinen arviointi esimerkiksi kartoittamalla säännöllisesti EGR:n edunsaajien kokemuksia.

EGR:n tehokkuus

Yleisesti ottaen EGR-tapaukset käyttävät tavallisesti osan niille osoitetuista varoista (käyttöaste). Keskimääräinen käyttöaste parani edelliseen kauteen verrattuna 55 prosentista 59 prosenttiin, mutta tapausten välillä oli suuria eroja. Osasyy alhaiseen käyttöasteeseen on se, että jäsenvaltiot eivät usein tunne kohderyhmän taustaa ja erityistarpeita arvioidessaan kokonaistalousarviota hakemusvaiheessa. Talousarvion joustavuus täytäntöönpanon aikana on tärkeää, jotta varoja voidaan kohdentaa uudelleen edunsaajien erityistarpeiden mukaan.

Varojen uudelleenkohdentaminen oli mahdollista kaudella 2014–2020, ja jäsenvaltiot käyttivät tätä mahdollisuutta noin 30 prosentissa tapauksista toteuttaakseen uudelleenkohdentamisia, jotka olivat alle 20 prosenttia suunnitellusta talousarviosta. Jos uudelleenkohdentaminen on yli 20 prosenttia, jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä komissiolle. Tämä on tapahtunut vain noin 10 prosentissa tapauksista.

Käytettyjen varojen ja tuettujen tai työhön palanneiden edunsaajien määrän välisessä suhteessa ei ole havaittavissa selkeitä suuntauksia. Kustannukset riippuvat suurelta osin kansallisista ja alueellisista erityispiirteistä sekä tarjottujen toimenpiteiden luonteesta ja edunsaajien taustasta. EGR-tapauksista 80 prosenttia oli kuitenkin odotettua kustannustehokkaampia, ja tuettua edunsaajaa kohti tosiasiallisesti käytetty määrä oli suunniteltua pienempi. EGR:n kustannustehokkuus parani ajan myötä 68 prosentissa tapauksista.

Pitkällinen päätöksentekoprosessi EU:n tasolla viivästyttää täytäntöönpanoa. Kansallisen/alueellisen tason menettelyt ovat kuitenkin merkittävämpi tehottomuuden lähde. Hakumenettelyn kesto oli kaudella 2014–2020 keskimäärin noin 200 päivää. Se on siis lyhentynyt edellisen ohjelmakauden noin 300 päivästä. Huomattavia viivästyksiä aiheutti myös budjettivallan käyttäjän pidempi hyväksymisaika, joka oli useimmissa tapauksissa keskimäärin yhdeksän viikkoa EGR-asetuksessa säädetyn kuuden viikon sijaan. Nopeampi menettely EU:n tasolla ja yksinkertaistettu hakumenettely, joka edellyttäisi vähemmän näyttöä ja tilastoja työntekijävähennysten ja globalisaation tai kriisin välisen yhteyden osoittamiseksi, auttaisi parantamaan rahaston tehokkuutta.

EGR:n johdonmukaisuus

Tapausten tasolla ei havaittu päällekkäisyyksiä muun EU:n tai kansallisen rahoituksen kanssa. EGR täydentää muita EU:n rahastoja, kuten Euroopan sosiaalirahastoa (ESR). ESR tarjoaa ennakoivaa, ennalta ohjelmoitua tukea työllisyyden edistämiseen, kun taas EGR tarjoaa reaktiivista tukea vastauksena suureen määrään odottamattomia työpaikkojen menetyksiä. EGR tuo tässä mielessä lisäarvoa, koska se otetaan käyttöön tarpeen mukaan silloin, kun jäsenvaltiot tarvitsevat taloudellista tukea työttömiksi jääneiden työntekijöiden auttamiseksi. EGR:n ja ESR:n yhteensovittamista voidaan kuitenkin vielä parantaa, koska jotkin jäsenvaltiot päättävät rahoittaa EGR-tyyppisiä toimenpiteitä ESR:stä sen korkeamman yhteisrahoitusosuuden vuoksi. Tämä koskee erityisesti nuorille tarjottavaa tukea, koska sekä EGR:stä että nuorisotyöllisyysaloitteesta tuetaan työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia nuoria alueilla, joilla nuorisotyöttömyys on korkea.

EGR on johdonmukainen kansallisten politiikkojen kanssa ja tarjoaa riittävää joustavuutta jäsenvaltioiden työvoimapoliittisten toimenpiteiden täydentämiseksi ja/tai niiden lisäämiseksi kansallisella, alueellisella ja/tai paikallisella tasolla. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin parannettava EGR:n koordinointia muutosten ennakointia ja rakenneuudistusta koskevassa EU:n laatukehyksessä esitettyjen suositusten kanssa.

EGR:n merkityksellisyys

EGR:n soveltamisala oli merkityksellinen kaudella 2014–2020, mutta samalla EGR hyötyisi soveltamisalan laajentamisesta, kun otetaan huomioon Euroopan työmarkkinoiden uudet haasteet (kuten automaatio, digitalisaatio ja vähähiiliseen talouteen siirtyminen) sekä EU:n strategiset ja pitkän aikavälin painopisteet.

Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia koskevan lausekkeen rajallinen käyttö (12 tapauksessa 49:stä) sekä se, että EGR on luonteeltaan hätärahasto, jolla autetaan ihmisiä heidän menetettyään työpaikkansa eikä niinkään puututa rakenteellisiin työttömyysongelmiin, vähentävät sen merkityksellisyyttä nuorille tarjottavan tuen kannalta. Useat sidosryhmät kyseenalaistivat, onko EGR oikea väline tuen tarjoamiseksi työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleville nuorille. EU:n tasolla on muita mekanismeja, kuten ESR ja sen nuorisotyöllisyysaloite, joilla pystytään paremmin tarjoamaan tukitoimia tälle erityisryhmälle.

EGR on kaiken kaikkiaan merkityksellinen, ja se on edelleen tärkeä väline tarjottaessa apua ja osoitettaessa solidaarisuutta globalisaatiosta ja kriiseihin liittyvistä haasteista johtuvien rakenneuudistusten vaikutuksista kärsiville ihmisille. Samaan aikaan useimpien jäsenvaltioiden sidosryhmät totesivat, että rahaston soveltamisalan mukauttaminen siten, että otettaisiin huomioon kaikki työpaikkojen menetyksen syyt, edellytettäisiin vähemmän näyttöä hakemuksen tueksi ja alennetteisiin työpaikkansa menettäneiden työntekijöiden kynnysarvoa, parantaisi EGR:n käyttöönottoa ja sen merkityksellisyyttä.

EGR:n tuoma EU:n lisäarvo

EGR tuo lisäarvoa suhteessa siihen, mitä jäsenvaltiot voisivat saavuttaa yksin. EGR luo ”määrällisiä vaikutuksia” lisäämällä edunsaajien saatavilla olevaa taloudellista tukea ja auttamalla useampaa ihmistä löytämään työpaikan kuin olisi mahdollista vain kansallisten ja muiden EU:n rahastojen avulla. Sen tarjoama tuki on myös intensiivisempää ja kohdennetumpaa kuin kansallisissa toimenpiteissä, ja sillä pyritään siihen, että ketään ei jätetä jälkeen.

osalta tuetaan kaikkia edunsaajaryhmiä, kun taas kansalliset toimenpiteet kohdistuvat usein työmarkkinoilta kauimpana oleviin ihmisiin. Sen ansiosta jäsenvaltiot voivat tarjota tukea, jota ne eivät yleensä pysty tarjoamaan, kuten koulutuskursseja pienemmille osallistujaryhmille tai taloudellisia kannustimia yrityksen perustamiseen.

EGR luo myös ”roolivaikutuksia”, koska innovatiivisilla toimenpiteillä tehdyt kokeilut ja täytäntöönpanosta saadut kokemukset on sisällytetty tai tullaan sisällyttämään säännöllisiin toimenpiteisiin kansallisella tai alueellisella tasolla (ks. laatikko 1).