[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 17.4.2008 KOM(2008) 195 lopullinen 2008/0084 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta keskisuuria yrityksiä koskevien tiettyjen julkistamisvaatimusten sekä konsolidoitujen tilinpäätösten laatimista koskevan velvoitteen osalta (komission esittämä) {SEC(2008) 466}{SEC(2008) 467} PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta 1.1. Ehdotuksen tavoitteet Direktiivin 78/660/ETY (neljäs yhtiöoikeusdirektiivi)[1] muutoksella pyritään yksinkertaistamaan pk-yritysten[2] tilinpäätösraportointia ja keventämään niiden raportointitaakkaa lyhyellä aikavälillä. Muutosten pitäisi johtaa hallinnollisen rasituksen vähenemiseen ilman, että merkityksellisiä tietoja jää puuttumaan. Direktiivin 83/349/ETY (seitsemäs yhtiöoikeusdirektiivi)[3] muutoksella pyritään selkeyttämään mainitun direktiivin ja IFRS-standardien (International Financial Reporting Standards) sisältämien konsolidointisääntöjen välistä vuorovaikutusta. 1.2. Yleinen tausta Maaliskuun 8. ja 9. päivänä 2007 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti, että hallinnollisen rasituksen vähentäminen on tärkeää Euroopan talouden elvyttämiselle erityisesti, koska siitä voi olla hyötyä pk-yrityksille. Se painotti, että hallinnollisen rasituksen vähentäminen EU:ssa edellyttää Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden vahvaa yhteistä pyrkimystä[4]. Eurooppa-neuvosto kehotti maaliskuussa 2008 pitämässään kokouksessa komissiota määrittämään uusia nopeutetun menettelyn lainsäädäntöehdotuksia hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi[5]. Tilinpäätökset ja tilintarkastus on määritelty keskeisiksi aloiksi, joilla eurooppalaisten yritysten hallinnollista rasitusta voidaan vähentää[6]. Tilinpäätösdirektiiveillä tarkoitetaan tässä yhteydessä direktiivejä 78/660/ETY ja 83/349/ETY. Ehdotettu muutos on osa toista hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi tarkoitettua nopeutetun menettelyn pakettia[7], joka sisältää lainsäädäntötoimenpiteitä yhtiöoikeuden, tilinpäätösten ja tilintarkastuksen alalla tarkoituksena yksinkertaistaa eurooppalaisten yritysten liiketoimintaympäristöä. Kyseiset muutokset ovat kohdennettuja ja rajallisia, ja niiden pitäisi johtaa yksinkertaistamiseen lyhyellä aikavälillä. Pk-yrityksiin sovelletaan usein samoja sääntöjä kuin suurempiin yrityksiin, mutta niiden erityisiä tilinpäätöstarpeita on vain harvoin arvioitu. Kattavat raportointisäännöt aiheuttavat kustannusrasitteen ja voivat ehkäistä pääoman tehokasta käyttöä tuotantotarkoituksiin. Neljäs yhtiöoikeusdirektiivi annettiin vuonna 1978, jotta luotaisiin yhdenmukaistetut säännöt kaikkien rajavastuuyhtiöiden ulkoista raportointia koskeville vaatimuksille EU:ssa. Vuonna 1983 annettiin seitsemäs yhtiöoikeusdirektiivi, jolla vahvistettiin konsolidoituja tilinpäätöksiä koskevat yhteiset vaatimukset. Kuluneiden 25 vuoden aikana tilinpäätösdirektiivejä on muutettu useita kertoja. Kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (IAS-asetus)[8] antamisen myötä julkisesti noteerattujen yhtiöiden (ja niiden, joilla on julkisesti noteerattuja luottoja) on esitettävä IFRS-tilinpäätös, joten ne on vapautettu useimmista neljännen ja seitsemännen direktiivin vaatimuksista. Mainitut direktiivit luovat kuitenkin edelleen perustan pk-yritysten tilinpäätöksille EU:ssa. IAS-asetuksen soveltaminen on myös korostanut mainittujen direktiivien ja IFRS-standardien välistä rajaa. Direktiivissä 83/349/ETY edellytetään, että emoyhtiö laatii konsolidoidun tilinpäätöksen, vaikka ainoa tytäryritys tai kaikki tytäryritykset kokonaisuudessaan olisivat merkitykseltään vähäisiä. Näin ollen nämä yhtiöt kuuluvat IAS-asetuksen soveltamisalaan, ja niiden on laadittava konsolidoidut tilinpäätöksensä IFRS-standardien mukaisesti. Tämän direktiiviin 83/349/ETY sisältyvän erityisen artiklan seurauksen katsotaan olevan liiallinen silloin, kun emoyhtiöllä on ainoastaan merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä. Tällaisia tapauksia olisi tarkasteltava ja löydettävä tehokkaat ratkaisut. Myös Euroopan parlamentti kehottaa ”komissiota … jatkamaan yhtiöoikeuden sekä … tilinpäätösten ja tilintarkastuksen yksinkertaistamista … erityisesti neljännen ja seitsemännen yhtiölainsäädäntödirektiivin avulla”[9]. 2. Intressitahojen kuulemisen tulokset ja vaikutusten arviointi 2.1. Intressitahojen kuuleminen 2.1.1. Neljännen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamista koskevat ehdotukset Komission yksiköt ovat toteuttaneet tutkimuksia yksilöidäkseen tilinpäätösdirektiiveihin perustuvat mahdollisesti eniten rasitusta aiheuttavat vaatimukset[10]. Alustavien havaintojen mukaan direktiivien yksinkertaistamiseksi voitaisiin tehdä useita muutoksia. Alustavista ajatuksista ja ehdotuksista keskusteltiin jäsenvaltioiden kanssa tilinpäätöskysymysten sääntelykomiteassa (ARC) useissa kokouksissa joulukuusta 2006 alkaen. Keskustelujen jälkeen komissio julkaisi heinäkuussa 2007 tiedonannon[11], jossa yksilöidään tilinpäätösdirektiivien mahdollisia muutoksia. Erityishuomiota kiinnitettiin pk-yritysten raportointivaatimusten keventämiseen entisestään. Komission yksiköt harkitsivat, millaisia toimintapoliittisia vaihtoehtoja oli käytettävissä, ja valitsivat näistä mahdollisista vaihtoehdoista julkisen kuulemisen jälkeen seuraavat lainsäädäntötoimenpiteet. Perustamismenoja koskevan julkistamisvaatimuksen poistaminen Selvä valtaosa komission tiedonantoon vastanneista kannatti ehdotusta. Pieni osa vastaajista oli sitä mieltä, että tämä julkaiseminen tuottaa hyödyllistä tietoa. Pk-yritysten liikevaihdon erittelyä toimialoittain ja maantieteellisten markkinoiden mukaan koskevan julkaisuvaatimuksen poistaminen Tätä ehdotusta kannatti lähes kolme neljäsosaa komission tiedonantoon vastanneista, ja neljännes oli sitä vastaan. Osa asiaa kommentoineista piti ehdotusta hyödyllisenä pk-yritysten kannalta mutta ei muiden neljännen yhtiöoikeusdirektiivin soveltamisalaan kuuluvien yritysten kannalta. 2.1.2. Seitsemännen yhtiöoikeusdirektiivin ja IFRS-standardien sisältämien konsolidointivaatimusten vuorovaikutus Jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien kanssa käydyt keskustelut ovat osoittaneet, että IAS-asetuksen ja seitsemännen yhtiöoikeusdirektiivin välinen suhde ei ole selkeä tapauksissa, joissa emoyhtiöillä ei ole merkitykseltään tärkeitä tytäryrityksiä. Jäsenvaltioiden kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen komission yksiköt sisällyttivät tämän seikan edellä mainittuun tiedonantoon, koska se liittyy yksinkertaistamiseen, ja ehdottivat, että tilannetta selkeytettäisiin muuttamalla seitsemättä yhtiöoikeusdirektiiviä. Vastaajat kannattivat vahvasti tällaista ehdotusta, ja yritykset suhtautuivat siihen yksimielisen myönteisesti. Asiaa kommentoineet pitivät ehdotettua muutosta huomattavana yksinkertaistamisena. 2.2. Vaikutusten arviointi 2.2.1. Perustamismenoja koskevan julkistamisvaatimuksen poistaminen Kaikki muut jäsenvaltiot paisti Tanska, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta sallivat perustamismenojen aktivoinnin ja edellyttävät tällaisten menojen julkistamista[12]. Neljännen yhtiöoikeusdirektiivin 11 artiklan soveltamisalaan kuuluvat yritykset (eli pienyritykset) voidaan jo nykyisellään vapauttaa tästä julkistamisvelvoitteesta mainitun direktiivin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tätä poikkeusta on käytetty laajalti, ja ainoastaan Espanja edellyttää julkistamista erillisenä eränä pienyritysten osalta. Jotkut jäsenvaltiot edellyttävät kuitenkin aineettoman käyttöomaisuuden julkistamista. Ehdotettu muutos vaikuttaa näin ollen lähinnä keskisuuriin yrityksiin. Ramboll Managementin laatiman tutkimuksen mukaan EU:ssa on noin 240 000 keskisuurta yritystä[13]. Muutos vähentää yritysten raportointitaakkaa. Tilinpäätöstietojen käyttäjät eivät menetä tietoja merkittävässä määrin. Perustamismenoja koskevia tietoja ei voida pitää kovin merkityksellisinä tietojen käyttäjien kannalta. Sekä tietojen laatijat että käyttäjät hyötyvät ehdotuksesta. Muihin sidosryhmiin ei periaatteessa kohdistu vaikutuksia. 2.2.2. Pk-yritysten liikevaihdon erittelyä toimialoittain ja maantieteellisten markkinoiden mukaan koskevan julkaisuvaatimuksen poistaminen Kaikki jäsenvaltiot edellyttävät, että liikevaihdon erittely toimialoittain ja maantieteellisten markkinoiden mukaan julkistetaan[14]. Kaikki jäsenvaltiot ovat käyttäneet neljännen yhtiöoikeusdirektiivin 44 artiklan 2 kohdassa sallittua mahdollisuutta vapauttaa 11 artiklan mukaiset (pien)yritykset tästä vaatimuksesta. Ehdotettu muutos vaikuttaa näin ollen keskisuuriin yrityksiin. Komission yksiköt arvioivat, että jäsenvaltiot käyttävät ehdotettua muutosta siitä huolimatta, että direktiivin oikeudellinen vähimmäisluonne sallii sen, että ne edellyttävät enemmän tietoja. Tämän vaatimuksen poistamisen ansiosta yritykset pystyvät järjestämään sisäisen raportointinsa johtamistarpeiden mukaan pikemminkin kuin tilinpäätösraportointia koskevien vaatimusten mukaan. Muutos vähentää yritysten raportointitaakkaa. Tilinpäätöstietojen käyttäjät eivät menetä tietoja merkittävässä määrin. Direktiivin soveltamisalaan kuuluvien pk-yritysten ja muiden yritysten tilinpäätöstietojen käyttäjät eivät erityisesti kaipaa tämänkaltaisia tietoja. Ilmi saattaisi lisäksi tulla senkaltaisia tietoja, joita pidetään luottamuksellisina, jos yritys toimii vain yhdellä toimialalla. Sekä tietojen laatijat että käyttäjät hyötyvät ehdotuksesta. Tiettyihin sidosryhmiin, joita tämäntyyppinen tieto erityisesti kiinnostaa, voi kohdistua vaikutuksia, mutta niiden pitäisi olla rajallisia. 2.2.3. Seitsemännen yhtiöoikeusdirektiivin muuttaminen, jotta selkeytettäisiin sen konsolidointisääntöjen suhdetta IFRS-standardien sisältämiin sääntöihin Ongelma vaikuttaa hyvin erityiseltä ja koskee lähinnä joitakin suurempia jäsenvaltiota. Pienempiin jäsenvaltioihin ei tunnu kohdistuvan yhtä suuria vaikutuksia, mikä johtuu lähinnä julkisesti noteerattujen konsernien vähäisemmästä määrästä. Lisäksi tietyt jäsenvaltiot eivät ole edellyttäneet tällaisen tilinpäätöksen laatimista, mutta ne saattavat vastaisuudessa edellyttää täytäntöönpanoa, koska asiaa on selvennetty tilinpäätöskysymysten sääntelykomiteassa vuonna 2007 käydyissä keskusteluissa. Varsinkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa vaikuttaa olevan joitakin tapauksia, joissa tällaisen tilinpäätöksen laatiminen aiheuttaa ongelmia[15]. Tällaisen tilinpäätöksen laatiminen aiheuttaa huomattavia kustannuksia, mutta yritykselle ei koidu vastaavaa hyötyä. Tilinpäätökset on myös tarkastettava, mikä aiheuttaa huomattavia lisäkustannuksia. Tavanomaisissa olosuhteissa tietoja ei jää puuttumaan, sillä konsolidoidut tilinpäätökset ovat lähes samat kuin yksittäiset tilinpäätökset. Saattaa kuitenkin olla joitakin hyvin harvoja yksittäistapauksia, joissa joitakin tietoja saattaa jäädä puuttumaan. Komission yksiköt arvioivat tämän seikan merkityksen vähäpätöiseksi. Ehdotuksesta hyötyvät emoyhtiöt, joilla on merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä ja joiden täytyy laatia konsolidoidut tilinpäätökset. 2.3. Seuranta ja arviointi Ehdotus tulisi nähdä osana muita yksinkertaistamistoimenpiteitä, ja näiden toimenpiteiden vaikutus olisi arvioitava yhdessä. Ehdotus on vasta ensimmäinen osa tilinpäätösalan yksinkertaistamistoimia. Ehdotettujen toimenpiteiden tehokkuutta olisi seurattava yksinkertaistamismenettelyn muissa vaiheissa, ja tulevassa tarkistuksessa voidaan tarvittaessa ehdottaa muita muutoksia. 3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat 3.1. Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 44 artiklan 1 kohta[16]. 3.2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Tämä ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. EU:n tason toimet ovat tarpeen näiden ongelmien ratkaisemiseksi sikäli kuin hallinnollisia rasitteita aiheuttavat velvoitteet johtuvat EU:n direktiiveistä. Toimen tavoitteena on vähentää hallinnollista rasitusta yksinkertaistamalla pk-yritysten tilinpäätösraportointia lyhyellä aikavälillä ja selkeyttämällä direktiivin 83/349/ETY ja IFRS-standardien sisältämien konsolidointisääntöjen välistä vuorovaikutusta ilman, että merkityksellisiä tietoja jää puuttumaan. Ehdotuksessa noudatetaan periaatteellista linjaa, jota yhteisö on soveltanut EU:n tilinpäätössääntelyyn. Tilinpäätösdirektiivit edustavat myös ”yhdenmukaistamisen vähimmäistasoa”[17]. Näin varmistetaan sääntelyn oikeasuhteisuus ja jätetään viranomaisille ja talouden toimijoille vapaus valita, miten saavuttaa sääntelyn tavoitteet vähimmällä mahdollisella taloudellisella ja hallinnollisella rasituksella. Lisäksi ihanteellisessa tapauksessa tarkasteltaisiin kansallista lainsäädäntöä, ja saattaisi olla suositeltavaa toteuttaa muitakin yksinkertaistamistoimenpiteitä kansallisella tasolla. Tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan muuttamalla asianomaisia EU:n sääntöjä, joten EU:n tason toimet ovat sen vuoksi perusteltuja. Ehdotetut muutokset on rajattu siihen, mikä on tarpeen poistamaan tarpeettomat hallinnolliset rasitteet kyseisillä aloilla, ja ne ovat oikeassa suhteessa tähän tavoitteeseen. 3.3. Sääntelytavan valinta Koska ehdotetulla säädöksellä muutetaan voimassa olevia direktiivejä, säätelytapana on direktiivi. 4. Ehdotuksen perustelut 4.1.1. Perustamismenoja koskevan julkistamisvaatimuksen poistaminen Perustamismenot ovat yrityksen luomiseen liittyviä erityyppisiä kustannuksia. Kyseessä voivat esimerkiksi olla rekisteröintimaksut tai lainopillisesta neuvonnasta aiheutuvat kustannukset. Nämä voidaan joissakin tilanteissa kirjata taseen vastaavaa-puolelle. Jos näin on, neljännen yhtiöoikeusdirektiivin 34 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että perustamismenoista annetaan selvitys liitetiedoissa. Pienyritykset voidaan mainitun direktiivin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti vapauttaa tästä julkistamisvelvoitteesta. Komissio ehdottaa, että poikkeusten soveltamisala ulotettaisiin myös keskisuuriin yrityksiin. Näin ollen komissio ehdottaa, että neljännen yhtiöoikeusdirektiivin 44 artiklan 2 kohtaan lisättäisiin keskisuuret yritykset mainitun direktiivin 44 artiklan 2 kohdan mukaisessa yhteydessä ja laajennettaisiin tällä tavoin jäsenvaltioiden harkintavalta näiden yritysten vapauttamiseen 34 artiklan 2 kohdan mukaisesta velvoitteesta. 4.1.2. Pk-yritysten liikevaihdon erittelyä toimialoittain ja maantieteellisten markkinoiden mukaan koskevan julkaisuvaatimuksen poistaminen Neljännessä yhtiöoikeusdirektiivissä edellytetään, että liikevaihdon erittely toimialoittain ja maantieteellisten markkinoiden mukaan julkistetaan. Tätä edellytetään kaikilta yrityksiltä, mutta pienyrityksille voidaan myöntää poikkeus mainitun direktiivin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio ehdottaa, että poikkeusten soveltamisala ulotettaisiin myös keskisuuriin yrityksiin. Näin ollen komissio ehdottaa, että neljännen yhtiöoikeusdirektiivin 44 artiklan 1 kohtaan lisättäisiin keskisuuret yritykset mainitun direktiivin 43 artiklan 1 kohdan 8 alakohdan mukaisessa yhteydessä ja laajennettaisiin tällä tavoin jäsenvaltioiden harkintavalta näiden yritysten vapauttamiseen 43 artiklan 1 kohdan 8 alakohdan mukaisesta velvoitteesta. 4.1.3. Seitsemännen yhtiöoikeusdirektiivin muuttaminen, jotta selkeytettäisiin sen konsolidointisääntöjen suhdetta IFRS-standardien sisältämiin sääntöihin IAS-asetuksen ja seitsemännen yhtiöoikeusdirektiivin välinen suhde ei ole selvä tapauksissa, joissa emoyhtiöillä ei ole merkitykseltään tärkeitä tytäryrityksiä. Ongelmallinen seikka on, kuuluuko tällainen emoyhtiö IAS-asetuksen soveltamisalaan ja onko sen näin ollen laadittava IFRS-tilinpäätös vai ei. Komissio katsoo, että on liiallista edellyttää konsolidoidun tilinpäätöksen laatimista tilanteessa, jossa emoyhtiöllä on ainoastaan merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä. On kohtuutonta edellyttää erillistä tilinpäätöstä, sillä konsolidoitu tilinpäätös olisi tällaisessa tilanteessa lähes sama kuin yksittäiset tilinpäätökset (joihin ei IAS-asetuksen mukaisesti ole pakko soveltaa IFRS-järjestelmää). Näin ollen komissio ehdottaa, että seitsemännen yhtiöoikeusdirektiivin 13 artiklaan lisättäisiin uusi 2 a kohta, jossa vapautettaisiin jonkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvat emoyhtiöt velvoitteesta laatia konsolidoitu tilinpäätös ja konsolidoitu toimintakertomus, jos emoyhtiöllä on (16 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi) ainoastaan merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä sekä yksittäin että kokonaisuutena. 5. Talousarviovaikutukset Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. 2008/0084 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta keskisuuria yrityksiä koskevien tiettyjen julkistamisvaatimusten sekä konsolidoitujen tilinpäätösten laatimista koskevan velvoitteen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 44 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[18], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[19], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[20], sekä katsovat seuraavaa: (1) Maaliskuun 8 ja 9 päivänä 2007 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti päätelmissään, että hallinnollisen rasituksen vähentäminen on tärkeää Euroopan talouden elvyttämiselle erityisesti, koska siitä voi olla hyötyä pk-yrityksille. Se painotti, että hallinnollisten rasitteiden vähentäminen edellyttää Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden vahvaa yhteistä pyrkimystä. (2) Tilinpäätökset ja tilintarkastus on määritelty alaksi, joilla yritysten hallinnollista rasitusta voidaan vähentää yhteisössä. (3) Yritysten liiketoimintaympäristön yksinkertaistamisesta yhtiöoikeuden, tilinpäätösten ja tilintarkastuksen alalla 10 päivänä heinäkuuta 2007 annetussa komission tiedonannossa[21] yksilöidään muutokset, jotka on tarpeen tehdä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettuun neljänteen neuvoston direktiiviin 78/660/ETY[22] ja perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettuun seitsemänteen neuvoston direktiiviin 83/349/ETY[23]. Erityishuomiota kiinnitettiin pk-yritysten raportointivaatimusten keventämiseen entisestään. (4) Aiemmin on tehty joitakin muutoksia, jotta direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY soveltamisalaan kuuluvat yritykset voisivat käyttää IFRS-standardien (International Financial Reporting Standards) mukaisia tilinpäätösmenetelmiä. Kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta 19 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002[24] nojalla yhtiöiden, joiden arvopapereita otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla jossakin jäsenvaltiossa, on laadittava konsolidoidut tilinpäätöksensä IFRS-standardien mukaisesti, ja ne on tästä syystä vapautettu useimmista direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY vaatimuksista. Mainitut direktiivit luovat kuitenkin edelleen perustan pk-yritysten tilinpäätöksille yhteisössä. (5) Pk-yrityksiin sovelletaan usein samoja sääntöjä kuin suurempiin yrityksiin, mutta niiden erityisiä tilinpäätöstarpeita on vain harvoin arvioitu. Erityisesti julkistamisvaatimusten kasvava määrä aiheuttaa tällaisille yrityksille huolta. Kattavat raportointisäännöt aiheuttavat taloudellisen taakan ja voivat ehkäistä pääoman tehokasta käyttöä tuotantotarkoituksiin. (6) Asetuksen (EY) N:o 1606/2002 soveltaminen on korostanut tarvetta selkeyttää direktiivissä 83/349/ETY vaadittujen tilinpäätösstandardien ja IFRS-standardien välistä suhdetta. (7) Jos perustamismenot voidaan kirjata taseen vastaavaa-puolelle, direktiivin 78/660/ETY 34 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että kyseisistä menoista on annettava selvitys liitetiedoissa. Pienyritykset voidaan mainitun direktiivin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti vapauttaa tästä julkistamisvelvoitteesta. Tarpeettoman hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi olisi oltava mahdollista vapauttaa myös keskisuuret yritykset tästä julkistamisvaatimuksesta. (8) Direktiivissä 78/660/ETY edellytetään, että liikevaihdon erittely toimialoittain ja maantieteellisten markkinoiden mukaan julkistetaan. Tätä edellytetään kaikilta yrityksiltä, mutta pienyrityksille voidaan myöntää poikkeus mainitun direktiivin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tarpeettoman hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi olisi oltava mahdollista vapauttaa myös keskisuuret yritykset tästä julkistamisvaatimuksesta. (9) Direktiivissä 83/349/ETY edellytetään, että emoyhtiö laatii konsolidoidun tilinpäätöksen, vaikka ainoa tytäryritys tai kaikki tytäryritykset kokonaisuudessaan olisivat merkitykseltään vähäisiä direktiivin 83/349/ETY 16 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi. Tästä syystä kyseiset yhtiöt kuuluvat asetuksen (EY) N:o 1606/2002 soveltamisalaan, ja niiden on laadittava konsolidoidut tilinpäätökset IFRS-standardien mukaisesti. Tätä vaatimusta pidetään työläänä, jos emoyhtiöllä on ainoastaan merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä. Sen vuoksi olisi oltava mahdollista vapauttaa emoyhtiö velvoitteesta laatia konsolidoitu tilinpäätös ja konsolidoitu toimintakertomus, jos emoyhtiöllä on ainoastaan tytäryrityksiä, jotka katsotaan merkitykseltään vähäisiksi sekä yksittäin että kokonaisuutena. (10) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli keskisuuria yrityksiä koskeviin tiettyihin julkistamisvaatimuksiin sekä konsolidoitujen tilinpäätösten laatimista koskevaan velvoitteeseen liittyvien hallinnollisten rasitteiden vähentämistä, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (11) Sen vuoksi direktiivejä 78/660/ETY ja 83/349/ETY olisi muutettava, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Direktiivin 78/660/ETY muuttaminen Muutetaan direktiivin 78/660/ETY 44 artikla seuraavasti: 1. Lisätään 1 a kohta seuraavasti: ”1 a. Jäsenvaltiot voivat sallia, että 27 artiklassa tarkoitetut yhtiöt laativat lyhennetyt tilinpäätöksen liitetiedot sisällyttämättä niihin 43 artiklan 1 alakohdan 8 alakohdassa vaadittuja tietoja.” 2. Lisätään 2 a kohta seuraavasti: ”2 a. Jäsenvaltiot voivat sallia, että 27 artiklassa tarkoitetut yhtiöt vapautetaan velvoitteesta julkistaa tilinpäätöksen liitetiedoissa 34 artiklan 2 alakohdassa vaaditut tiedot.” 2 artikla Direktiivin 83/349/ETY muuttaminen Lisätään direktiivin 83/349/ETY 13 artiklaan 2 a kohta seuraavasti: ”2 a. Jonkin jäsenvaltion lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvat emoyhtiöt, joilla on 16 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi ainoastaan merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä sekä yksittäin että kokonaisuutena, vapautetaan 1 artiklan 1 kohdan mukaisesta velvoitteesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 2 kohdan sekä 5 ja 6 artiklan soveltamista.” 3 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 4 artiklaVoimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 5 artiklaOsoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/46/EY (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 1). [2] Määritelmät neljännen yhtiöoikeusdirektiivin 11 artiklassa (pienyritykset) ja 27 artiklassa (keskisuuret yritykset). [3] EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2006/99/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 137). [4] Brysselin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät – asiakirja 7224/07 Conclusion 1. [5] Brysselin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät – asiakirja 7652/08 Conclusion 1. [6] Hallinnollisten kustannusten mittausta ja vähentämistä koskeva EU:n hanke, toinen välikertomus, 15. tammikuuta 2008, sivu 37. Loppukertomus julkaistaan komission internetsivustolla. [7] Ks. komission valmisteluasiakirja – Hallinnollisen rasituksen keventäminen Euroopan unionissa. Kertomus edistymisestä vuonna 2007 ja vuoden 2008 näkymät, KOM(2008) 35. [8] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1606/2002, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2002, kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta (EYVL L 243 , 11.9.2002, s. 1). [9] Kansainvälisiä kirjanpitostandardeja (IFRS) ja kansainvälisen tilinpäätösstandardilautakunnan (IASB) hallintoa koskeva mietintö (2006/2248(INI)), EP, talous- ja raha-asioiden valiokunta, esittelijä: Alexander Radwan, A6-0032/2008, 5.2.2008, s. 10. [10] Mukaan luettuna Ramboll Managementin toteuttama, komission tilaama tutkimus: Study on Administrative Costs of the EU Company Law Acquis , heinäkuu 2007, saatavilla komission verkkosivustolla osoitteessa:http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/simplification/final_report_company_law_administrative_costs_en.pdf. [11] Komission tiedonanto yritysten liiketoimintaympäristön yksinkertaistamisesta yhtiöoikeuden, tilinpäätösten ja tilintarkastuksen alalla (KOM (2007) 394, 10.7.2007). Saatavilla komission verkkosivustolla osoitteessa: http://ec.europa.eu/internal_market/company/simplification/index_en.htm. [12] Kertomus: Implementation of the Fourth Directive in Member States as per 1 January 1998, sivut 2, 38, 62. Saatavilla sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston verkkosivustolla osoitteessa:http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/docs/studies/1998-fourth-dir_en.pdf. [13] Ramboll Management. Heinäkuu 2007. Yhtiöoikeutta koskevasta EU:n säännöstöstä aiheutuvia hallintokustannuksia koskeva tutkimus.Saatavilla sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosaston verkkosivustolla osoitteessa:http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/simplification/final_report_company_law_administrative_costs_en.pdf. [14] Implementation of the Fourth Directive in Member States, Summary of findings from a study on the implementation of Fourth Directive 78/660/EEC in the Member States of the European Union, As per 1 January 1998 , Euroopan komissio, Sisämarkkinoiden pääosasto, Rahoituspalvelut – Rahoitustiedot ja yhtiöoikeus (ks. alaviite nro 12), s. 54, 59. [15] Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamien tietojen mukaan maassa on toiminnassa 1,6 miljoonaa rajavastuuyhtiötä. Näistä 51 000 toimii konsernissa mutta ainoastaan 10 000 laatii konsolidoidun tilinpäätöksen. Havaintojen mukaan 1 000 konsernia laatii konsolidoidun tilinpäätöksen, vaikka niillä on ainoastaan merkitykseltään vähäisiä tytäryrityksiä. [16] EYVL C 325, 24.12.2002, s. 53. [17] Jäsenvaltiot voivat asettaa laajempia vaatimuksia kansallisella tasolla. Direktiivi sisältää jo nyt useita vaihtoehtoja pk-yritysten osalta, mutta jäsenvaltiot eivät ole hyödyntäneet niistä moniakaan. [18] EUVL C […] […], [19] EUVL C […] […], [20] EUVL C […] […], [21] KOM(2007) 394, 10.7.2007. [22] EYVL L 222, 17.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/99/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 137). [23] EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/99/EY. [24] EYVL L 243, 11.9.2002, s. 1.