Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Latvian lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007

(Komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97 [1] säädetään, että kaikkien niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät osallistu yhteisen rahan käyttöön, on toimitettava neuvostolle ja komissiolle säännöllisin väliajoin perustamissopimuksen 99 artiklan mukaisesti tapahtuvaa monenvälistä valvontaa varten tarvittavia tietoja lähentymisohjelman muodossa.

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavasta internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

Asetuksen 9 artiklan mukaisesti neuvosto tutkii kunkin lähentymisohjelman komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa perustetun komitean (talous- ja rahoituskomitea) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antaa ohjelmaa tutkittuaan siitä lausunnon. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmat, jotka neuvosto voi niin ikään tutkia samojen menettelyjen mukaisesti.

Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 liittyneisiin kymmeneen valtioon sovelletaan poikkeussääntöä eivätkä ne vielä osallistu yhteisen rahan käyttöön. Nämä valtiot ovat sitoutuneet toimittamaan lähentymisohjelmansa 15. toukokuuta 2004 mennessä ja ohjelman ensimmäisen tarkistuksen ennen vuoden 2004 loppua.

Latvia toimitti vuosia 2004-2007 koskevan lähentymisohjelmansa 14. toukokuuta 2004. Komission yksiköt ovat laatineet ohjelmasta teknisen arvioinnin, jossa otetaan huomioon kevään 2004 talousennusteet ja käytännesäännöt [2] sekä periaatteet, jotka esitetään komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille 27. marraskuuta 2002 antamassa tiedonannossa [3] finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta. Arvioinnin tulokset ovat seuraavat:

[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta. Hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.

Latvia toimitti ensimmäisen, vuosia 2004-2007 koskevan lähentymisohjelmansa 14. toukokuuta. Ohjelmaan sisältyy suunnitelma, jonka mukaan Latvia liittyy ERM II:een vuoden 2005 alussa kohta sen jälkeen, kun se on sitonut valuuttakurssin erityisnosto-oikeuden sijasta euroon 1. tammikuuta. Euro on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2008, kunhan Latvia on ensin täyttänyt lähentymisperusteet vuoteen 2007 mennessä. Ohjelmassa esitetään vuoden 2004 talousarvioon sisältyvät toimet, ja se perustuu elokuussa 2003 laadittuun liittymistä valmistelevaan talousohjelmaan, joka kattaa vuodet 2003-2006.

Ohjelma vastaa ainoastaan osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia tarkistettuja käytännesääntöjä. Erityisesti osa tiedoista ei vastaa täysin ESA95-järjestelmän sääntöjä. Lisäksi julkista velkaa ja julkisen talouden alijäämää kuvaaviin lukuihin on suhtauduttava varauksellisesti, sillä Eurostat ei ole vahvistanut tietoja, jotka Latvia toimitti maaliskuussa 2004 julkisen talouden ilmoitusmenettelyssä. Yleisesti ottaen ohjelman pohjana käytettyjen tietojen laadusta ja johdonmukaisuudesta voidaan esittää vakavia epäilyjä.

Vuosina 1999-2003 keskimääräinen talouskasvu oli 6,2 prosenttia (7,5 prosenttia vuonna 2003). Vahva kasvu jatkuu: makrotaloudellisen skenaarion mukaan BKT kasvaa ohjelmakaudella keskimäärin 6,6 prosenttia vuodessa. Verrattuna komission kevään 2004 talousennusteisiin Latvian viranomaiset ovat vuosien 2004 ja 2005 osalta optimistisempia BKT:n kasvun suhteen, sillä he ennakoivat kummallekin vuodelle 6,7 prosentin kasvua, kun taas komission ennuste on 6,2 prosenttia. Ero johtuu lähinnä siitä, että Latvian viranomaiset ennakoivat erittäin vahvaa yksityistä kulutusta ja investointien kasvua. Kotimaisen kysynnän vahvan kasvun arvioidaan jatkuvan keskipitkällä aikavälillä. Vaikka tämä arvio ei olekaan epärealistinen, se ei ole myöskään aivan johdonmukainen sen olettamuksen kanssa, että vaihtotaseen alijäämä säilyy edelleen suurena ohjelmakaudella (8,5-9,0 prosenttia suhteessa BKT:hen). Ohjelman kahtena viimeisenä vuotena kasvun ennakoidaan olevan 6,5 prosenttia. Arvio vaikuttaa uskottavalta mutta ei ole riittävän varovainen edistääkseen julkisen talouden suunnittelua keskipitkällä aikavälillä. Kasvun kannalta riskitekijöitä ovat paitsi alttius ulkomaisen kysynnän heilahteluille myös erilaiset rakenteelliset rasitteet. Makrotaloudelliset ennusteet ovat kaikkiaan uskottavia vaikka hieman optimistisia.

Jotta Latvian keskuspankin hintavakautta koskeva tavoite voitaisiin saavuttaa, valuutta (lati) on vuodesta 1994 alkaen ollut sidottu erityisnosto-oikeuteen kiinteällä valuuttakurssilla ja tavanomaisella vaihteluvälillä (±1 prosentti). Lati heikkeni euroon nähden vuoden 2002 alussa, mutta tämän vuoden alusta lähtien tilanne on palautunut osaksi ennalleen. Valuuttakurssin sitominen erityisnosto-oikeuteen on edistänyt inflaation jatkuvaa hidastumista Latviassa. Vuosina 1999-2002 yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin (YKHI) mukainen inflaatio oli keskimäärin vain 2,3 prosenttia vuodessa. Kesästä 2003 lähtien inflaatio on kuitenkin kiihtynyt, sillä valtion säätelemät hinnat (erityisesti energian hinnat, vuokrat ja terveydenhoitomaksut) ovat nousseet, välillisiä veroja on muutettu ja valuuttakurssin muutosten vaikutukset näkyvät viivästyneesti. Vuonna 2003 kuluttajahintaindeksillä mitattu inflaatio oli 2,9 prosenttia, kun vuonna 2002 se oli 2 prosenttia. Inflaatio kiihtyi vuoden 2004 ensimmäisellä neljänneksellä ja oli toukokuussa 6,2 prosenttia. Näyttää siis epätodennäköiseltä, että ohjelmassa esitetty (4,5 prosenttia) tai komission ilmoittama ennuste (4 prosenttia) vuoden 2004 YKHI-inflaatiosta toteutuu. Inflaation odotetaan kuitenkin vähitellen laskevan ja olevan noin 3 prosenttia vuodesta 2006 alkaen. Vaikka Latvian viranomaisten mukaan inflaation kiihtyminen vuosina 2003 ja 2004 on tilapäistä ja johtui lähinnä useista kertaluonteisista tekijöistä, Latvian keskuspankki nosti hiljattain jälleenrahoituskorkoa puoli prosenttiyksikköä 3,5 prosenttiin estääkseen nykyisen inflaatiovauhdin haitallisen vaikutuksen inflaatioennusteisiin. Korkoero euroalueen lyhyisiin korkoihin on edelleen yli 200 pistettä, kun taas ero pitkäaikaisten joukkovelkakirjojen tuotossa on noin 100 pistettä.

Ohjelmaan sisältyvien julkisen talouden tavoitteiden tarkoituksena on varmistaa, että Latvia noudattaa julkisen talouden alijäämää koskevia perustamissopimuksen velvoitteita ja supistaa alijäämää, jotta julkisen talouden rahoitusasema olisi pitkällä aikavälillä tasapainossa. Julkisen talouden alijäämän arvellaan kuitenkin pysyvän ohjelmakaudella noin 2 prosentissa suhteessa BKT:hen ja tilanteen huononevan vuonna 2004 vuoteen 2003 verrattuna, mikä johtuu valtiontalouden rahoitusaseman heikkenemisestä. Alijäämän voimakas supistaminen torjutaan ohjelmassa sillä perusteella, että EU- ja NATO-jäsenyydestä koituu kustannuksia ja inhimilliseen ja fyysisen pääomaan on investoitava. Ohjelmassa ennakoidaan tulojen ja menojen pienenevän hieman suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 saakka. Tulopuolella tätä ei selitetä kunnolla erityisesti vuosien 2006 ja 2007 osalta, sillä verojärjestelmään ei ole tulossa enää uusia muutoksia vuonna 2004 toteutettavien veronalennusten jälkeen, veronkannon oletetaan tehostuvan ohjelmakaudella ja kauden loppua kohden on odotettavissa huomattavaa yhteisön rahoitusta. Menopuolella taas NATO-jäsenyydestä sekä julkisten varojen käyttöä koskevien, EU:n osittain rahoittamien suunnitelmien täytäntöönpanosta johtuva menojen lisäys on vuonna 2004 nettomääräisesti noin 0,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tämä lisäys korvataan tiukentamalla menojen valvontaa ja erityisesti supistamalla tulonsiirtoja.

Julkisen talouden tavoitteet voidaan saavuttaa, vaikka ennusteisiin liittyy keskipitkällä aikavälillä tiettyjä riskejä. Ne liittyvät lähinnä tuotannon kasvuun, joka saattaa jäädä ennakoitua heikommaksi. Lisäksi strategian onnistunut täytäntöönpano on epävarmaa ottaen huomioon sen perustana käytettyjen tietojen epäluotettavuus ja hallinnon heikkoudet. Paineet menojen lisäämiseen kasvavat todennäköisesti ohjelmakaudella lähinnä suurten investointitarpeiden, julkisen sektorin uudistamisen siirtymäkauteen liittyvien kustannusten sekä yhteisöltä saatavaa rahoitusta tukevan yhteisrahoituksen takia. Tässä yhteydessä toimet julkista taloutta koskevien suunnitelmien ja finanssipoliittisten ohjelmien yhtenäistämiseksi, menojen priorisoimiseksi sekä kuntatalouden ja terveydenhuoltojärjestelmän hallinnoimisen parantamiseksi näyttävät asianmukaisilta. Näiden riskien vastapainoksi vuosien 2004 ja 2005 alijäämää koskevat arviot vastaavat yleisesti ottaen komission kevään 2004 talousennusteita. Sen sijaan kuten edellä todettiin, pidemmällä aikavälillä tuloennusteet vaikuttavat liian alhaisilta, sillä esimerkiksi ohjelmakauden lopulla Latviasta tulee todennäköisesti huomattava nettosaaja EU:ssa. Kaiken kaikkiaan julkisen talouden tavoitteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan suurin piirtein hallinnassa. Toisaalta näissä tavoitteissa ei ole otettu huomioon varmuusmarginaalia, joka takaisi, ettei alijäämän ylärajaksi asetettu 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ylity. Lisäksi toimet tasapainoisen julkisen talouden rahoitusaseman saavuttamiseksi näyttävät riittämättömiltä. Esimerkiksi vuonna 2003 laadittuun liittymistä valmistelevaan talousohjelmaan verrattuna kasvuennusteita on tarkistettu ylöspäin, mutta toimia julkisen talouden vakauttamiseksi ei ole muutettu. Jos ohjelmassa ennustetut kasvuvauhdit toteutuvat, julkisen talouden alijäämää tulisi supistaa nopeammin erityisesti nykyisen vaihtotaseen alijäämän ja kotimaisen kysynnän aiheuttamien paineiden takia. Jos julkisen talouden rahoitusasema saataisiin nopeammin lähelle tasapainoa vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti, myös automaattisilla vakauttajilla olisi mahdollisuus toimia vapaasti kasvun mahdollisesti hidastuessa.

Ohjelmassa ennustetaan, että julkisen velan suhde BTK:hen kasvaa 15,3 prosentista (vuonna 2003) 17,7 prosenttiin (vuonna 2007). Velkasuhteen kasvu johtuu lähinnä perusalijäämästä. Vuotta 2004 lukuun ottamatta virta-varanto-korjauserien ennustetaan olevan pienet. Korkomenojen vaikutus pysyy koko ohjelmakauden ajan suunnilleen vuoden 2003 tasolla, kun taas BKT:n nimelliskasvu supistaa olennaisesti velkasuhdetta. Velkaennuste vaikuttaa uskottavalta muut ohjelman olettamukset huomioon ottaen.

Ohjelmassa esitellään lyhyesti hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, joka keskittyy liiketoiminta- ja investointiympäristön parantamiseen sekä työmarkkinoiden joustavuuden ja työllisyyden lisäämiseen. Lisäksi siinä esitellään toimia, jotka vastaavat suurin piirtein talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja kyseisillä aloilla. Ohjelmassa mainitaan myös ensisijaiset toimenpiteet, joita tarvitaan julkisen talouden vakauttamiseksi, eli veronkannon tehostaminen, talousarviomenettelyjen kehittäminen ja tiukempi menojen valvonta. Tarkempaa arviointia varten tarvitaan kuitenkin lisätietoa suunnitelluista toimista.

Latvialla on melko hyvät mahdollisuudet selviytyä väestön vanhenemisen aiheuttamista kustannuksista, vaikka julkisen talouden rahoitusaseman mahdollista epätasapainoa pitkällä aikavälillä ei voidakaan täysin sulkea pois. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä koskevat ennusteet ovat parantuneet kolmen pilarin eläkeuudistuksen täytäntöönpanon ansiosta. Tilannetta tukee lisäksi hyvin pieni julkinen velka. Eläkeuudistuksesta sekä terveydenhuoltojärjestelmän uudistamisen rahoittamisesta johtuviin tulojen menetyksiin liittyviä riskejä olisi kuitenkin tarkkailtava, jotta tarvittaessa voidaan puuttua asiaan nopeasti, jos paineita alijäämän kasvattamiseksi esiintyy. Lisäksi vakauttamista on edelleen jatkettava, jos perusjäämän avulla on tarkoitus edistää julkisen velan hillitsemistä.

Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

>TAULUKON PAIKKA>

Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Latvian lähentymisohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Latvian lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 [4] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavasta internet-osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli [5 päivänä heinäkuuta 2004] Latvian lähentymisohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelma noudattaa ainoastaan osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia tarkistettuja käytännesääntöjä. Erityisesti osa tiedoista ei vastaa täysin ESA95-järjestelmän sääntöjä. Lisäksi julkista velkaa ja julkisen talouden alijäämää kuvaaviin lukuihin on suhtauduttava varauksellisesti, sillä Eurostat ei ole vahvistanut tietoja, jotka Latvia toimitti maaliskuussa 2004 julkisen talouden ilmoitusmenettelyssä.

Ohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tarkoituksena on varmistaa, että Latvia noudattaa julkisen talouden alijäämää koskevia perustamissopimuksen velvoitteita ja supistaa alijäämää, jotta julkisen talouden rahoitusasema saataisiin pitkällä aikavälillä tasapainoon. Julkisen talouden alijäämän arvellaan kuitenkin pysyvän ohjelmakaudella noin 2 prosentissa suhteessa BKT:hen ja tilanteen huononevan vuonna 2004 vuoteen 2003 verrattuna, mikä johtuu valtiontalouden rahoitusaseman heikkenemisestä. Ohjelmassa ennustetaan perusalijäämän pysyvän noin 1 prosentissa suhteessa BKT:hen, mikä vastaa sekä tulojen että menojen hienoista supistumista suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella. Tulopuolella tätä ei selitetä kunnolla erityisesti vuosien 2006 ja 2007 osalta, sillä vuonna 2004 toteutettavien veronalennusten jälkeen ei ole tulossa enää muita muutoksia ja veronkannon oletetaan tehostuvan ohjelmakaudella. Menopuolella tähän oletetaan päästävän menojen valvontaa tiukentamalla ja erityisesti supistamalla tulonsiirtoja. Toisaalta NATO-jäsenyyteen liittyvät velvoitteet sekä julkisten verojen käyttöä koskevien, EU:n osittain rahoittamien suunnitelmien täytäntöönpano lisäävät menoja. Vuonna 2004 niiden aiheuttama menojen lisäys on nettomääräisesti arviolta noin 0,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Vaikka velkasuhde kasvaa 17,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä, se on silti edelleen hyvin matala.

Ohjelman taustalla oleva makrotaloudellinen skenaario näyttäisi kertovan varsin suotuisista kasvunäkymistä. Erityisesti ohjelman ennuste kasvun kehityksestä keskipitkällä aikavälillä saattaa olla hieman liian optimistinen ottaen huomioon rakenteelliset rajoitukset ja talouden alttius ulkoisille heilahteluille. Vuoden 2004 inflaatioennuste on todennäköisesti yliarvioitu, mutta myöhempien vuosien ennusteet näyttävät realistisilta.

Julkisen talouden alijäämää koskevat ohjelman tavoitteet ovat kunakin vuonna alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tavoitteita ei ole kuitenkaan asetettu tarpeeksi korkealle eivätkä ne myöskään ole johdonmukaiset lähellä tasapainoa olevan julkisen talouden rahoitusaseman kanssa, joka on tarkoitus saavuttaa ohjelmakaudella. Rahoitusasemaan liittyvät riskit näyttävät olevan suurin piirtein hallinnassa. Edellä mainittu mahdollisesti yliarvioitu kasvuennuste on riski ohjelmassa esitettyjen julkisen talouden tavoitteiden kannalta. Lisäksi luottamusta ohjelmaan heikentävät todisteet sen pohjana käytettyjen tietojen epäluotettavuudesta. Tämän vastapainoksi erityisesti ohjelman myöhempiä vuosia koskevat tuloennusteet ovat selvästi turhan pessimistiset. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei tarjoa riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei alijäämän raja-arvoksi asetettu 3 prosentti suhteessa BKT:hen ylity tavanomaisissa suhdannevaihteluissa.

Latvialla on melko hyvät mahdollisuudet selviytyä väestön vanhenemisen aiheuttamista kustannuksista. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä koskevat ennusteet ovat parantuneet kolmen pilarin eläkeuudistuksen täytäntöönpanon ansiosta. Tilannetta tukee lisäksi hyvin pieni julkinen velka. Julkisen talouden rahoitusaseman mahdollista epätasapainoa pitkällä aikavälillä ei voida kuitenkaan täysin sulkea pois. Jotta julkinen talous olisi kestävällä pohjalla, ikääntymiseen liittyvien kustannusten rajoittamiseen tähtäävät toimet on toteutettava ajallaan ja julkista taloutta on vakautettava riittävän perusylijäämän turvaamiseksi.

Edellä esitetyn perusteella, jos ohjelman kasvuennusteet toteutuvat, Latvian olisi nopeutettava toimia lähellä tasapainoa olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttamiseksi ottaen huomioon erityisesti sen suuri vaihtotaseen alijäämä ja kotimaisen kysynnän aiheuttamat paineet. Lisäksi Latviaa kehotetaan parantamaan tilastotietojen ja menetelmien luotettavuutta ja painoarvoa ESA95-järjestelmän sääntöjen noudattamiseksi. Lopuksi Latvian viranomaisia kehotetaan jatkamaan hallinnon tehostamiseen tähtääviä julkisen sektorin uudistuksia, joilla tehostetaan veronkantoa ja menojen valvontaa.

Latvian lähentymisohjelman keskeiset ennusteet

>TAULUKON PAIKKA>