FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 07.11.2005 
KOM(2005) 543 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTI LLE JA EUROOPAN TALOUS- JA 
SOSIAALIKOMITEALLE 
EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorumin tekemästä etuyhteydessä keskenään olevien 
EU:n yritysten siirtohinnoitteluas iakirjoihin liittyvästä työstä 
Ehdotus 
MENETTELYSÄÄNNÖT 
etuyhteydessä keskenään olevien EU:n yr itysten siirtohinnoitteluasiakirjoista 
(komission esittämä) 
 
FI 2   FI KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTI LLE JA EUROOPAN TALOUS- JA 
SOSIAALIKOMITEALLE 
EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorumin tekemästä etuyhteydessä keskenään olevien 
EU:n yritysten siirtohinnoitteluas iakirjoihin liittyvästä työstä 
1. J OHDANTO  
1. Tämän tiedonannon tarkoituksen a on selvittää EU:n yhteisen 
siirtohinnoittelufoorumin tammiku un 2004 ja toukokuun 2005 välisenä aikana 
tekemää etuyhteydessä keskenään olevien EU:n yritysten siirtohinnoitteluasiakirjoihin liittyvää työtä sekä esittää komission tästä asiasta tekemät päätelmät.  
2. T
AUSTAA  
2. Vuonna 2001 julkaistuun tiedonantoon ”Koh ti sisämarkkinoita, joilla ei ole 
veroesteitä - Strategia yhtenäistetyn yh tiöveropohjan luomiseksi yritysten EU:n 
laajuista toimintaa varten”1 sisältyvän selvityksen ”Yh tiöverotus sisämarkkinoilla”2 
perusteella komissio ehdotti EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorum in perustamista. 
Neuvosto antoi 11. maaliskuuta 2002 päätelmät, joissa se puolsi foorumin perustamista.  
Komissio perusti foorumin virallisesti  kesäkuussa 2002. Siihen kuuluu yksi 
asiantuntija kunkin jäsenvalti on verohallinnosta sekä kymmenen liike-elämän 
asiantuntijaa. Hakijamaiden ja OECD:n siht eeristön edustajat osallistuvat foorumin 
kokouksiin tarkkailijoina. Foorumin kokousten tiivistelmät ovat nähtävillä komission 
verkkosivustolla
3. 
3. Kuten neuvoston päätelmissä todetaan, foorumin olisi toimittava 
yhteisymmärryksessä ja sen olisi annetta va OECD:n siirtohinnoitteluohjeiden 
mukaisia pragmaattisia ei-lainsäädännöllisiä ratkaisuja siirtohinnoittelun aiheuttamiin 
käytännön ongelmiin EU:ssa.  
4. Foorumi kokoontui ensimmäisen kerran lokakuussa 2002, jolloin se vahvisti 
kaksivuotisen toimintaohjelmansa.  
5. Foorumin ensimmäisen toim intavuoden tärkeimmät saavutukset olivat päätelmät ja 
suositukset, joita se antoi välimiesmenettely-yleissopimukseen (yleissopimus 90/436/ETY, tehty 23. heinäkuuta 1990, kaksinke rtaisen verotuksen poistamisesta 
                                                
 
1 Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle. ”Kohti 
sisämarkkinoitta, joilla ei ole veroesteitä - Strategi a yhtenäistetyn yhtiöveropohjan luomiseksi yritysten 
EU:n laajuista toimintaa varten”, KOM(2001) 582 lopullinen, 23.10.2001. 
2 Komission sisäinen valmisteluasiakirja ” Yhtiöverotus sisämarkkinoilla ”, SEK(2001) 1681, 23.10.2001 
3 http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxa tion/company_tax/transf er_pricing/index_en.htm  
 
FI 3   FI etuyhteydessä keskenään olev ien yritysten tul onoikaisun yhteydessä) liittyvistä 
kysymyksistä sekä eräistä kaksinkertaist a verotusta koskevien  jäsenvaltioiden 
välisten sopimusten mukaisiin keskinäisi in sopimusmenettelyihin liittyvistä 
kysymyksistä. 
6. Foorumin päätelmät ja suositukset otettiin perustaksi yhtiöverotuksen alalla toimivan 
EU:n yhteisen siirtohin noittelufoorumin toiminna sta lokakuun 2002 ja joulukuun 
2003 välisenä aikana sekä ehdotuksesta me nettelysäännöiksi välimiesmenettely-
yleissopimuksen tehokasta täytänt öönpanoa varten tehdylle komission 
tiedonannolle4, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2004. Neuvosto hyväksyi ehdotetut 
menettelysäännöt 7. joulukuuta 2004. 
7. Koska tulokset olivat rakentavia ja  koska foorumin työohjelmassa oli vielä 
ratkaisematta tärkeitä kysymyksiä, komi ssio pidensi joulukuussa 2004 foorumin 
toimikautta toisella kaksivuotiskaud ella (tammikuusta 2005 joulukuuhun 2006).  
3. EU: N YHTEISEN SIIRTOHINNOITTELUFOORUMIN TOIMINTA TAMMIKUUN 2004  JA 
TOUKOKUUN 2005  VÄLISENÄ AIKANA  
8. Valmisteluasiakirjaan5 sisältyy toukokuussa 2005 yksimielisesti hyväksytty foorumin 
toimintakertomus, joka kosk ee siirtohinnoitteluasiakirjav aatimuksiin liittyvää työtä. 
Toimintakertomuksessa esitetään tiiviste lmä foorumin päätelmistä. Sen mukaan 
yhtenäismarkkinoiden kehityksen kannalt a olisi myönteistä, jos etuyhteydessä 
keskenään olevien EU:n yrityste n siirtohinnoitteluasiakirjat olisivat standardoituja ja 
osittain keskitettyjä. 
9. Tammikuun 2004 ja toukokuun 2005 välisenä aika na foorumin päätehtävänä oli 
tutkia etuyhteydessä keskenään olevien EU:n yritysten siirtohinnoitteluasiakirjoja. Asiakirjavaatimusten on todettu lisääntyneen  EU:ssa, ja ne eroavat huomattavasti 
jäsenvaltioiden välillä.  
10. Sisämarkkinoilla vallitsevat erilaiset as iakirjavaatimukset aiheuttavat vaikeuksia 
jossakin jäsenvaltiossa toimivalle yritykselle, joka haluaa perustaa tytäryhtiön toiseen jäsenvaltioon ja/tai käydä ka uppaa tällaisen yrityksen kanssa . Erilaisten asiakirjojen 
laatiminen eri jäsenvaltioita varten on taloudellisesti epäkäytännöllistä. Tämä vaikeuttaa ennen kaikkea pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa. 
11. Tilanteen korjaamiseksi foorumi esitti er ilaisia ratkaisuja. Se  otti huomioon eri 
ratkaisumallien edut ja haitat erityisesti oikeusvarmuuden ja joustavuuden kannalta ja 
päätti lopulta valita mallin, joka  perustuu standardoituihin EU:n 
siirtohinnoitteluasiakirjoihin (EU TPD) . EU TPD:n tärkeimmät piirteet ovat 
asiakirjavaatimusten standa rdointi, minkä avulla verohallinto voi tehdä 
riskinarvioinnit ja saa riittävät tiedot ryhm ittymän siirtohintojen arvioimiseksi, sekä 
                                                
 
4 KOM (2004) 297 lopullinen, 23.4.2004. ”Tiedonanto yhtiöverotuksen alalla toimivan EU:n yhteisen 
siirtohinnoittelufoorumin toiminnasta lokakuun 2002 ja joulukuun 2003 välisenä aikana sekä 
ehdotuksesta menettelysäännöiksi 23 päivänä heinäkuuta 1990 tehdyn välimiesmenettely-yleissopimuksen (90/436/ETY) tehokasta täytäntöönpanoa varten”. 
5 SEC(2005) EU:n siirtohinnoittelufoorumin valmis telema kertomus siirtohinnoittelua koskevasta 
asiakirjanäytöstä. 
 
FI 4   FI mahdollisuus keskittää perusasiakirjat (ns. kantatiedosto) ryhmittymän tasolla. 
Lisäksi kaikki EU:n jäsenvaltiot voivat s aada kaikkia monikansallisten yritysten 
EU:ssa sijaitsevia sisaryhtiöitä koske vat siirtohinnoittel utiedot yhteisessä 
standardoidussa muodossa. 
12. Foorumissa keskusteltiin myös tietokantoj en käytöstä vertaistietojen etsimisessä, 
riskinarvioinnista, asiakirjojen määräaikoja ja valmistelua koskevista yleisistä suositusehdotuksista, liiketoimien yhdistäm isestä, pienten ja ke skisuurten yritysten 
asiakirjavaatimusten yksinkertaistamisesta, kielivaatimuksista, asiakirjavaatimusten noudattamatta jättämisestä langetettavista seuraamuksista, asiakirjavaatimusten soveltamisesta kiinteisiin  toimipaikkoihin ja 1. marraskuuta 2004 uudelleen voimaan 
tulleen välimiesmenettely-yleissopimuksen vaikutuksista. 
3.1. Tietokantojen käyttö v ertaistietojen etsimisessä 
13. Jotta varmistetaan, että ryhmittymie n sisäisissä liiketoimissa noudatetaan 
markkinaehtoperiaatetta, sekä veronmaksa jalla että verohallinnolla on useita 
mahdollisuuksia hankkia todisteita. Näitä ovat esim. yrityksen tai ryhmittymän 
sisällä suoraan käytettävissä ol evat etuoikeutetut tietolähtee t (sisäiset vertaistiedot) ja 
ulkoiset vertaistiedot, joita voidaan saada usei sta lähteistä, kuten tietokannoista, jotka 
ovat vertailuvaatimusten ja liiketoimien yhdistämistä koskevien sääntöjen mukaiset. Foorumi oli yhtä mieltä siitä, että verohallin tojen olisi arvioitava sisäiset ja ulkoiset 
vertaistiedot ottaen huomion tapauksen erity ispiirteet ja -olosuhteet. Esimerkiksi 
yleiseurooppalaisista tietokannoista saatuja tietoja ei tulisi hylätä automaattisesti. 
Ulkoisten vertaistietojen käyttö ei saisi si nällään johtaa siihen, että veronmaksajalle 
langetetaan seuraamuksia vaatimusten noudattamatta jättämisestä.  
3.2. Riskinarviointi 
14. Globalisaatio monimutkaistaa verotuskysym yksiä ja verohallintojen mahdollisuuksia 
seurata kauppa- ja tulovirtoja. Globa lisaatio lisää huomattavasti ulkomailla 
ansaittujen tulojen määrää ja niiden moninaisuutta, mutta samalla se heikentää verohallintojen mahdollisuutta todentaa veronmaksajien siirtohinnoittelun oikeellisuus. Käytettävissä olevien resu rssien vähyyden vuoksi verohallintojen on 
maksimoitava hallinnollinen tehokkuutensa. Yrityksiin sovelletaan puolestaan erilaisia ja usein mittavia asiakirjavaatim uksia ja niille langetetaan yhä enemmän 
seuraamuksia asiakirjavaatimusten tai ma rkkinaehtoperiaatteiden noudattamatta 
jättämisestä. Sen vuoksi foorumissa kes kusteltiin lyhyesti as iakirjavaatimuksiin 
liittyvästä riskinarvioinnista  sekä verohallintojen että  yritysten näkökulmasta ja 
esitettiin yhteisiä erityistavoitteita. 
15. Verohallinnossa riskinarviointia pidetä än tärkeimpänä valintavälineenä erityisiä 
tutkimuksia ja verotarkastuksia tehtäessä. Yrityksissä riskinarviointi voi sen sijaan auttaa veronmaksajia keskittymään ennakoiva sti ”riskialttiisiin” liiketoimiin, jotka 
saattavat edellyttää yksityiskoht aisempia selvityksiä ja asia kirjoja, sekä myös auttaa 
sovellettavan siirtohinnoittelujärjestelmän kehittämisessä. 
16. Riskinhallinnan yhteisenä tavoitteena on, että yritys tai verohallinto pystyy 
arvioimaan, kuinka paljon ponn isteluja ja kustannuksia  on uhrattava tietyissä 
olosuhteissa, jotta voidaan vahvistaa, kuinka suuri on etuyhteydessä keskenään 
olevien yritysten välisen liiketoimen markkinaehtoperiaatteen mukainen hinta ja mitä 
 
FI 5   FI todisteita olisi säilytettävä, jotta tämä n periaatteen noudattaminen voidaan osoittaa. 
Toisin sanoen riskinarvioinnin avulla se kä verohallinnot että  yritykset voivat 
kohdistaa ja käyttää vähäisiä resu rssejaan mahdollisimman tehokkaasti.  
17. Foorumissa todettiin, että mitä suurempi  yhteisymmärrys riskinarvioinnin perusteista 
vallitsee yritysten ja verohallintojen välil lä sitä suuremmat edut koituvat kaikille 
osapuolille. Lisäksi todettiin, että sovittu yritysten vero riskien tarkastusmenettely 
olisi erityisen hyödyllinen silloin, kun kyseessä on siirtohinnoittelu.  
18. Foorumissa tutkittiin riskinarviointiprosess ia sekä tarkasteltiin riski-indikaattoreita, 
riskikertoimia, EU:n laajuisen riskinarviointimenettelyn soveltamisalaa ja standardoidun riskinarviointilomakkeen mahdollisia hyviä puolia. Riskinarvioinnista tehtävää työtä ei kuitenkaan saatu päätöks een, koska aikarajoitt eiden vuoksi foorumi 
päätti keskittyä etuyhteydessä kesk enään olevien EU:n yritysten 
siirtohinnoitteluasiakirjoja koskev aan työhön asian tärkeyden vuoksi.  
3.3. EU:n siirtohinnoitteluasiaki rjat: lähestymistavan kuvaus 
19. Asiakirjavaatimuksissa sovellettavan EU :n yhteisen lähestymistavan katsottiin 
hyödyttävän sekä veronmaksajia, koska vaatimustenmukaisuuden noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ja asiakirj avaatimusten noudattamatta jättämisestä 
langetettavat seuraamukset vähenevät, et tä verohallintoja, koska avoimuus ja 
johdonmukaisuus paranevat. Sen vuoksi foor umissa tutkittiin useiden yhteisten 
lähestymistapojen toteuttamismahdollisuuksia ja etuja. Tällaisia lähestymistapoja ovat ”parhaat käytänteet”,  ”standardoidut as iakirjat” ja ”keskitetyt (kokonaan 
yhtenäistetyt) asiakirjat”. Foorumissa kes kusteltiin tästä kysym yksestä Tyynenmeren 
verohallintojen liiton (PATA) saamien kokemusten ja OECD:n laatimien monikansallisten yritysten ja verohallin tojen siirtohinnoitteluohj eiden perusteella. 
Tarkoituksena on, että verohallintojen oikeus saada veronmaksajalta tiedot 
siirtohinnoittelun markki naperiaatteiden noudattami sen toteamiseksi ja 
veronmaksajille vaatimustenmukaisuuden noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat tasapainossa. 
20. Foorumi otti huomioon sekä standardoidun että keskitetyn lähestymistavan hyvät ja 
huonot puolet ja kehitti uuden lähestymista van (EU TPD), joka on standardoidun ja 
keskitetyn (kokonaan yhtenäistetyn) lähe stymistavan yhdistel mä. Se jakautuu 
kahteen osaan: ensimmäisessä on kaiki lle EU:hun sijoittaut uneille ryhmittymän 
jäsenille yhteiset standardoidut tiedot sisältävä asiakirjapaketti (ns. kantatiedosto) ja toisessa on standardoituja asiakirjoja si sältäviä useita pakett eja, jotka kaikki 
sisältävät maakohtaisi a tietoja (ns. maakoht aiset asiakirjat). EU  TPD -lähestymistapa 
tarkoittaa siis, että monikansallisell a yritysryhmittymällä on käytettävissään 
yrityskohtainen standardoitu ja johdonmuka inen asiakirjapaketti (kantatiedosto ja 
maakohtaiset asiakirjat). 
21. Kantatiedoston olisi heijastettava yrityksen taloudellista tilannetta ja sen olisi oltava 
kaikille asianomaisille EU:n jäsenvaltioil le yhteinen kuvaus yrityksestä ja sen 
siirtohinnoittelujärjestelmästä. Kantatiedo sto ja maakohtaiset asiakirjat muodostavat 
yhdessä asianomaisen EU:n jä senvaltion asia kirjatiedoston. 
 
FI 6   FI 22. EU TPD:n olisi katettava kaikki EU:hun sijoittautuneet ryhmittymän jäsenet sekä 
EU:n ulkopuolelle sijoittautuneiden yr itysten ja EU:hun sijoittautuneiden 
ryhmittymän jäsenten väliset valvotut liiketoimet. 
23. EU TPD:n olisi tarjottava perustie dot monikansallisen yritysryhmittymän 
siirtohintojen arvioimiseksi ja toimittava  riskinarviointivälineenä, jonka avulla 
veronmaksajat voivat tunnistaa liiket oimet, jotka saattavat edellyttää 
yksityiskohtaisempia selvityksiä ja asiakirjoj a, ja jota verohall innot voivat käyttää 
valintavälineenä verotarkastuksia varten ja  lähtökohtana yrityksen  siirtohinnoittelun 
tarkastamiselle. EU TPD:llä voitaisiin parantaa asiakirjojen laatua ja varmistaa, että veronmaksajat noudattavat paremmin EU :n jäsenvaltioissa sovellettavia 
siirtohinnoitteluasiakirjavaatimuksia. Näin ollen se vähentäisi kaksoisverotuksen 
riskiä ja asiakirjavaatimusten noudattamatta  jättämisestä langetettavia seuraamuksia. 
Suurin verohallintojen saama hyöty on se, että kaikilla asianomaisilla 
verohallinnoilla olisi kantatie dostossa käytössä samat yhtei set asiakirjat ja tiedot. 
24. EU TPD jättäisi jonkin verran joustovaraa ve ronmaksajilla ja ver ohallinnoille, sillä 
sen käyttö olisi vapaaehtoista veronmaksajille . Lisäksi jäsenvaltiot voivat päättää olla 
vaatimatta siirtohinnoitteluasi akirjojen esittämistä tai laa tia säännöt, joissa vaaditaan 
vähemmän tietoja ja asia kirjoja kuin EU TPD:ssä. 
25. EU TPD:tä käyttävien monikansallisten yr itysryhmittymien olisi yleensä sovellettava 
tätä lähestymistapaa kollektiivisesti kaikkiin etuyhteydessä keskenään oleviin yrityksiin, joihin sovelletaan siirtohinnoi ttelusääntöjä. Eräiden monikansallisten 
yritysryhmittymien organisaatio-, sääntö- tai toimintarakenne on kuitenkin hajautettu tai niihin kuuluu useita laajoj a yksiköitä, joilla on täysin erilaiset tuotantolinjat ja 
siirtohinnoittelumenetelmät. Joissa kin tapauksissa m onikansallisten 
yritysryhmittymien eri yksikköjen välillä ei ole ollenkaan liiketoimintaa. EU TPD:n 
käyttöönotto ryhmittymän sisällä tai ryhmittymä än äskettäin liittyneessä yrityksessä 
voi viedä aikaa. Kaikissa näissä tapauksi ssa pelkästään yksi kantatiedosto, joka 
kattaa kaikki ryhmittymän EU:ssa sijaitsevat  jäsenet, saattaa olla huono vaihtoehto. 
Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa monikansallisten yritysryhmittymien olisi tämän vuoksi sallittava ottaa käyttöön useam pi kuin yksi kantatiedosto tai annettava 
lupa tietyille ryhmittymän jäsenille olla käyttämättä EU TPD:tä. 
26. Monikansallisten yritysryhmittymien ei tulisi tehdä EU TPD:n käyttämistä tai 
käyttämättä jättämistä koskevaa päätöstä mielivaltaisesti vaan niiden lähestymistavan olisi oltava johdonmukaine n ja pitkäjänteinen. Se n vuoksi monikansallisen 
yritysryhmittymän olisi vuodesta toiseen tehtävä TPD:n käyttöä koskeva valintansa siten, että lähestymistapa on johdonmukainen koko EU:ssa. 
27. Jäsenvaltioiden on itse päätettävä, kuinka  EU TPD pannaan niissä täytäntöön. Tämä 
voi tapahtua esim. kotimaisella lainsäädä nnöllä, suuntaviivoilla tai hallinnollisilla 
käytänteillä siten, että EU TPD hyväksyt ään maan sisällä. EU TPD olisi pantava 
täytäntöön joustavasti ja tällöin olisi otettava huomioon asianomaisen yrityksen 
erityisolosuhteet. Pienemmät ja rakenteelt aan yksinkertaisemmat yritykset (kuten pk-
yritykset) eivät tarvitsisi niin paljon ja ni in kattavia asiakirjoja kuin suuret ja 
rakenteeltaan monimutkaiset yritykset. 
28. Kantatiedosto olisi laadittava ja hyväks yttävä kyseisessä jäse nvaltiossa yleisesti 
ymmärretyllä kielellä. Kantatiedostosta olisi tehtävä käännös  ainoastaan tätä 
 
FI 7   FI pyydettäessä. Maakohtaiset asiakirjat olis i laadittava asianomaisen jäsenvaltion 
määräämällä kielellä, vaikka veronmaksaja olisi valinnut pitävänsä maakohtaiset asiakirjat kantatiedostossa. 
29. Veronmaksajan olisi pakko toimittaa EU TPD:nsä verohallinnolle ainoastaan 
verotarkastuksen alussa tai sitä pyydettä essä. Kaikilla jäsenvaltioilla on kuitenkin 
oikeus määrätä omassa lainsäädännössään, että veronmaksajan on pyydettäessä tai 
verotarkastuksen aikana toimitettava EU TP D:tä täydentäviä tietoja ja asiakirjoja. 
30. Jäsenvaltioiden ei tulisi langettaa se uraamuksia asiakirjavaatimusten noudattamatta 
jättämisestä, jos veronmaksaja noudattaa hyvässä uskossa, kohtuullisella tavalla ja 
kohtuullisen ajan kuluessa EU TPD:tä kosk evia vaatimuksia ta i jäsenvaltion omia 
asiakirjavaatimuksia ja käyttää asiakirjoj aan moitteettomalla tavalla, jotta voidaan 
määrittää, noudattavatko sen siirtohi nnat markkinaehtoperiaatetta.  
31. Veronmaksajille ei langeteta seuraamuksia  yhteistyöstä kieltäytymisestä, jos ne ovat 
sopineet noudattavansa EU TPD:tä ja toim ittavat pyydettäessä tai verotarkastuksen 
aikana kohtuullisella ta valla ja kohtuullisen ajan kul uessa EU TPD:tä täydentäviä 
tietoja ja asiakirjoja.  
3.4. Välimiesmenettely-yleissopimuksen  uudelleen tapahtuva voimaantulo 
32. Kaikkien jäsenvaltioiden tekemän ra tifioinnin jä lkeen välimiesmenettely-
yleissopimuksen pöytäkirja tuli uudelleen  voimaan 1. marraskuuta 2004 (ja sitä 
sovelletaan takautuvasti 1. ta mmikuuta 2000 alkaen). Pöyt äkirjalla mm. pidennetään 
yleissopimuksen voimassaoloaikaa viidellä vuodella  kerrallaan. 
33. Jäsenvaltiot esittivät eriäviä kantoja siirtymäaikana, jolloi n kaikki jäsenv altiot eivät 
vielä olleet ratifioineet pöytäkirjaa (ks. foorumin ensimmäisen kertomuksen
6 liite 1), 
ja tämän vuoksi foorumi katsoi, että uudell een voimaan tulleeseen yleissopimukseen 
liittyvistä ongelmista, erityisesti vireillä olevien tapausten verokohtelusta, olisi syytä 
keskustella yhteisten ratkaisujen löytäm iseksi ja veronmaksajien oikeusvarmuuden 
takaamiseksi. 
34. Jäsenvaltioiden verohallinnoille lähete ttiin vireillä olevia välimiesmenettely-
yleissopimuksen mukaisia keskinäi siä sopimusmenettelyjä koskevat 
kyselylomakkeet. Saatujen vastausten mukaan  yhteensä 109 tapaus ta oli vireillä 31. 
joulukuuta 2004. Keskinäiseen sopimusmenette lyyn oli käytetty jo  yli kaksi vuotta 
64 tapauksessa ja veronmaksaja oli es ittänyt pyynnön ennen 1. tammikuuta 2000 24 
tapauksessa, mikä tarkoittaa, että nämä tapa ukset ovat olleet vire illä yli viisi vuotta 
(kahden vuoden määräaikaa on voitu pidentää  välimiesmenettely-yleissopimuksen 7 
artiklan 4 kohdan mukaisesti). 
                                                 
6 Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle 
yhtiöverotuksen alalla toimivan EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorumin toiminnasta lokakuun 2002 ja joulukuun 2003 välisenä aikana sekä ehdotuksesta  menettelysäännöiksi 23 päivänä heinäkuuta 1990 
tehdyn välimiesmenettely-yleissopimuksen (90/436/ETY) tehokasta täytäntöönpanoa varten 
(KOM(2004) 297 lopullinen, 23.4.2004). 
 
FI 8   FI 35. Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset osoi ttavat selvästi, kui nka tärkeää foorumin 
menettelysäännöistä tekemä työ on välimiesmenettely-yleissopimuksen7 tehokkaan 
täytäntöönpanon kannalta. Jäsenvaltioita kehotetaa n sen vuoksi kiireellisesti 
löytämään ratkaisu vireillä oleviin välim iesmenettely-yleissopimuksen mukaisiin 
keskinäisiin sopimusmenettelyihinsä erityise sti silloin, kun tapaus on ollut vire illä jo 
yli kaksi vuotta. Jäsenvaltioita, joita edellä mainitut ennen 1. tammikuuta 2000 
pyydetyt 24 tapausta koskevat, kehotetaan kiireellisesti perustamaan neuvoa-antavat 
toimikunnat ja saattamaan tapaukset vä limiesmenettelyyn, jotta kaksinkertainen 
verotus saataisiin poistettua viipymättä.  Kun veronmaksaja on yleissopimuksen 
voimassaolon jatkamista koskevan pöytäkirjan mukaisesti esittänyt pyynnön ennen 1. marraskuuta 2004, välimiesmenettely (yleis sopimuksen toinen vaihe) olisi 
käynnistettävä seuraavasti (ellei ka hden vuoden määräaikaa ole pidennetty 
yleissopimuksen 7 artikl an 4 kohdan mukaisesti): 
– tapaukset, joissa keskinäisen sopimu smenettelyn käynnistämisestä oli 1. 
marraskuuta 2004 kulunut yli kaksi vuotta: mahdollisimman pian pöytäkirjan voimaantulon jälkeen eli heti 1. marraskuuta 2004 jälkeen, ja 
– tapaukset, joissa keskinäisen sopimu smenettelyn käynnistämisestä oli 1. 
marraskuuta 2004 kulunut alle kaksi vuotta: kaksi vuotta keskinäisen sopimusmenettelyn käynnistämisen jälkeen. 
3.5. EU:n yhteisen siirtohinnoi ttelufoorumin uusi työohjelma 
36. Foorumi sopi 14. joulukuuta 2004 pide tyssä kokouksessaan keskustelevansa 
seuraavista kysymyksistä vuosina 2005 ja 2006: 
• vaihtoehtoiset menettelyt riitakysymysten ehkäisemiseksi ja 
riitojenratkaisumenettelyt (myös enna kkohinnoittelusopimuks et ja etukäteen 
käytävät neuvottelut) 
• siirtohintojen oikaisuihin lii ttyvät korot ja seuraamukset 
• eräät keskinäisen sopimusmenettelyn ja välimiesmenettelyn sekä hallinnollisten ja 
oikeudellisten muutoksenhakujen väliseen vuorovaikutukseen liittyvät 
kysymykset ja 
• kirjanpitojärjestelmien vaikutus siirtohinnoitteluun (millainen vaikutus 
yhdenmukaistetummalla ja yhtenäistetymmä llä kirjanpitojärjestelmällä olisi 
siirtohinnoitteluun ja millaisia mahdollisuuksia tämä tarjoaisi). 
3.6. Seuranta 
37. Foorumi sopi myös, että se auttaa kom issiota seuraamaan, kuinka jäsenvaltiot 
panevat täytäntöön välimiesmenettelyn te hokasta täytäntöönpanoa ja kymmenen 
uuden jäsenvaltion unioniin liittymisen vuoks i tehtävää yleissopimuksen ratifiointia 
                                                
 
7 Yleissopimus 90/436/ETY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1990, kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta 
etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä (EYVL L 255, 20.8.1990, 
s. 10-24). 
 
FI 9   FI koskevat menettelysäännöt8. Täten voidaan arvioida, kuinka tehokkaasti näillä 
välineillä ehkäistään kaksinkertainen verotus etuyhteydessä keskenään olevien 
yritysten tulonoikaisun yhteydessä.  
4. K OMISSION PÄÄTELMÄT  
38. EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorumin toimintaa koskevan kertomuksen perusteella 
komissio voi jälleen ke rran ilmaista tyytyväis yytensä foorumin työhön. 
Jäsenvaltioiden ja liike-elämän asiantuntijat ovat tutkineet eri kysymyksiä avoimella ja rakentavalla tavalla ja an taneet käytännöllisiä ratkaisue hdotuksia ja -suosituksia.  
39. Komissio uskoo, että foorumin tekemä s iirtohinnoitteluasiakir joihin lii ttyvä työ 
tarjoaa käytännöllisen ratkaisun ongelmii n, joita aiheutuu komission selvityksessä 
”Yhtiöverotus sisämarkkinoilla ” mainituista merkittävistä eroista jäsenvaltioiden 
asiakirjavaatimusten välillä. Jos siirtohinno itteluasiakirjojen osalta noudatettaisiin 
yhteistä lähestymistapaa, vaatimus tenmukaisuuden noudattamisesta aiheutuvat 
kustannukset pienenisivät ja siirtohinnoi tteluasiakirjoihin liittyvät vaatimukset 
olisivat johdonmukaisempia EU:ssa. 
40. Komissio katsoo, että EU TPD on sopivin ja  tehokkain tapa ratkaista ongelmat, jotka 
koskevat ryhmittymän sisällä yhä enemmän käytävän rajat ylittävän kaupan siirtohinnoitteluasiakirjoja. Tämä uusi lähestymistapa alentaa rajat ylittävän kaupan veroesteitä sisämarkkinoilla. 
41. Komissio tukee täysin foorumin toisessa  kertomuksessa mainittavia päätelmiä ja 
ehdotuksia. Tämän työn perusteella komissi o on laatinut ehdotuksen etuyhteydessä 
keskenään olevien EU:n yritysten siirt ohinnoitteluasiakirjoihin sovellettavista 
menettelysäännöistä. 
42. Komissio pyytää neuvostoa hyväksymään et uyhteydessä keskenään olevien EU:n 
yritysten siirtohinnoitteluasiakirjoihin s ovellettavia menettelysääntöjä koskevan 
ehdotuksen ja kehottaa jäsenvaltio ita panemaan nopeasti täytäntöön 
menettelysäännöissä mainittavat suositukset  joko kansallisella lainsäädännöllä tai 
hallinnollisilla säännöillä. 
43. Komissio tukee myös täysin foorum in joulukuussa 2004 pitämässä kokouksessa 
sovittua uutta työohjelmaa ja uskoo, että verokysymyksiin liittyvien riitaisuuksien 
välttämisen ja niiden ratkaisemisen os alta saavutetaan huomattavaa edistystä. 
Komissio laatii kertomuksen näistä kys ymyksistä heti, kun foorumi saa työnsä 
päätökseen. 
44. Jäsenvaltioita kehotetaan ilmoittamaan komi ssiolle vuosittain kaikista toimenpiteistä, 
joita ne ovat toteuttaneet näiden menettelysääntöjen täytäntöönpanemiseksi ja niiden soveltamiseksi käytännössä. Näiden  perusteella komissio tarkastelee 
menettelysääntöjä uudelleen määräajoin. 
                                                
 
8 Ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 
 
FI 10   FI PERUSTELUT  
Vuonna 2001 julkaistuun tiedonantoon ” Kohti sisämarkkinoita, joil la ei ole veroesteitä - 
Strategia yhtenäistetyn yhtiöveropohjan luom iseksi yritysten EU:n laajuista toimintaa 
varten ”9 sisältyvän selvityksen ” Yhtiöverotus sisämarkkinoilla ”10 perusteella komissio ehdotti 
EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorumin, jälje mpänä ’foorumi’, perustamista. Neuvosto antoi 
11. maaliskuuta 2002 päätelmät, joissa se puols i tätä aloitetta. Komissio perusti foorumin 
virallisesti kesäkuussa 2002. 
Foorumin toimintaa lokakuun 2002 ja joulukuun 2003 välisenä aikana koskeva ensimmäinen 
komission tiedonanto11 annettiin huhtikuussa 2004 ja neuvosto hyväksyi sen joulukuussa 
2004. Siihen sisältyi eh dotus välimiesmenettely-yleissopimuksen12 tehokasta tä ytäntöönpanoa 
koskeviksi menettelysäännöiksi ja eräitä kys ymyksiä, jotka liittyvät kaksinkertaisen 
verotuksen ehkäisemistä koskevien jäsenv altioiden välisten so pimusten mukaiseen 
keskinäiseen sopimusmenettelyyn. 
Koska tulokset olivat rakentavia ja koska foorumin työohjelmassa oli vielä ratkaisematta 
tärkeitä kysymyksiä, komissio päätti vuonna 2004 pidentää foorumin toiminnalle alun perin 
vahvistettua kahden vuoden määräaikaa vuoden 2006 loppuun. 
Etuyhteydessä keskenään olevien EU:n yritys ten siirtohinnoitteluasi akirjat oli toinen 
työohjelman kohta, josta foorumi keskusteli. Asiakirjavaatimuksissa sovellettavan EU:n 
laajuisen lähestymistavan katsottiin  hyödyttävän sekä veronmaksajia, koska 
vaatimustenmukaisuuden noudattamisesta aiheut uvat kustannukset ja asiakirjavaatimusten 
noudattamatta jättämisestä langetett avat seuraamukset vähenevät,  että verohallintoja, koska 
avoimuus ja johdonmukaisuus paranevat. 
Foorumissa keskusteltiin siitä, millaisia ovat hyvät  ja tehokkaat asiakirjat ja mikä on niiden 
tarkoitus. Lisäksi siellä keskusteltiin  riskinarvioinnin hyödyistä, todi stustaakasta, asiakirjojen 
valmistelusta, toimittamisesta ja säilyttämisestä,  siirtohinnoitteluasiakirjojen laatimiskielestä, 
tietokantojen käytöstä vertaist ietojen etsimisessä sekä siirt ohinnoitteluasiakirjojen käytöstä 
kiinteissä toimipaikoissa. 
Foorumi tarkasteli perinteisiä lähestymista poja [parhaat käytänteet, EU:n laajuiset 
standardoidut asiakirjavaatimukset ja keskitetyt  (kokonaan yhtenäistetyt asiakirjat)] erityisesti 
oikeusvarmuuden ja joustavuuden kannalta, ja to tesi lopulta, että uusi lähestymistapa 
(standardoidut EU:n siirtohinnoitte luasiakirjat, eli EU TPD) olisi kaikkein soveltuvin. EU 
TPD:hen kuuluu kaksi pääosaa: i) kaikkia monikansallisen yritysryhmittymän EU:hun 
sijoittautuneita jäseniä koske va standardoitu ja johdonmukainen asiakirjapaketti 
                                                 
9 Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle. ”Kohti 
sisämarkkinoita, joilla ei ole veroesteitä - Strategia yhtenäistetyn yhtiöveropohjan luomiseksi yritysten 
EU:n laajuista toimintaa varten”, KOM(2001) 582 lopullinen, 23.10.2001. 
10 Komission sisäinen valmisteluasiakirja ” Yhtiöverotus sisämarkkinoilla ”, SEK(2001) 1681, 23.10.2001 
11 ”Tiedonanto yhtiöverotuksen alalla toimivan EU:n yhteisen siirtohinnoittelufoorumin toiminnasta 
lokakuun 2002 ja joulukuun 2003 välisenä aikana sekä ehdotuksesta menettelysäännöiksi 23 päivänä 
heinäkuuta 1990 tehdyn välimiesmenettely-yleissopimuksen (90/436/ETY) tehokasta täytäntöönpanoa varten” (KOM/2004) 297 lopullinen, 23.4.2004). 
12 Yleissopimus 90/436/ETY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1990, kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta 
etuyhteydessä keskenään olevien yritysten tulonoikaisun yhteydessä (EYVL L 255, 20.8.1990, s. 10). 
 
FI 11   FI (kantatiedosto) ja ii) useita standardoituja asiakirjapakette ja, jotka sisältävät maakohtaiset 
tiedot ja jotka täydentäv ät kantatiedostoa.  
EU TPD:n pääpiirteet ovat: 1) asiakirjavaatim usten standardointi, jotta verohallinnot voivat 
suorittaa riskinarvioinnin ja  saada riittävät tiedot monikansallisen yritysryhmittymän 
siirtohinnoista, ii) mahdollisuus keskittää tärkeimmät asiakirjat (kantatiedosto) ryhmittymäkohtaisesti ja iii) kaikilla asiano maisilla jäsenvaltioilla on käytettävissään 
siirtohinnoittelua koskevat tiedot kaikista mo nikansalliseen ryhmittymään kuuluvista EU:n 
sisaryhtiöistä yhteisessä standardoidussa muodossa. 
Foorumi antoi kertomuksensa ja päätel mänsä yhteisymmärryksessä toukokuussa 2005. 
Foorumin tekemää siirtohinnoitteluasiakirjoi hin liittyvää työtä käsitellään komission 
valmisteluasiakirjassa
13. 
Foorumin päätelmissä ja asiaki rjoja koskevassa kertomuksessa painotetaan selvästi tarvetta 
kehittää kaikille osapuoli lle (jäsenvaltiot ja yrit ykset) väline, jolla eräät 
siirtohinnoitteluasiakirjoja koskevat s uositukset voitaisiin panna täytäntöön.  
Komissio tukee foorumin toisessa kertomuksessa olevia päätelmiä ja suosituksia. Uusi EU 
TPD -lähestymistapa alentaa vaatimustenmukaisuuden noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia sekä tekee siirtohinnoittelusta  yksinkertaisempaa, johdonmukaisempaa ja 
avoimempaa. 
Koska ehdotuksen tavoitteena on ennen kaikkea l aatia etuyhteydessä keskenään olevien EU:n 
yritysten osalta sovellettavat standardoidut ja osittain keskitetyt ( kokonaan yhtenäistetyt) 
siirtohinnoitteluasiakirjat, mikä edellyttää Euroopan yhte isön perustamissopimuksen 5 
artiklassa määrättyjen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamista, ja koska tällaisten asiakirjojen käytön olisi oltava yrityksille vapaae htoista, neuvoston hyväksymistä 
edellyttävää menettelysääntöjä koskevaa ko mission ehdotusta pidetään sopivimpana 
oikeusvälineenä. 
                                                
 
13 SEC(2005) EU:n siirtohinnoittelufoorumin valmis telema kertomus siirtohinnoittelua koskevasta 
asiakirjanäytöstä. 
 
FI 12   FI Ehdotus 
MENETTELYSÄÄNNÖT 
etuyhteydessä keskenään olevien EU:n yr itysten siirtohinnoitteluasiakirjoista 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO JA NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEET 
JÄSENVALTIOIDEN HALLITUST EN EDUSTAJAT, jotka 
OTTAVAT HUOMIOON Euroopan komissi on selvityksen ”Yhtiöverotus 
sisämarkkinoilla”14, vuonna 2001 tehtyyn komission tiedonantoon “Kohti sisämarkkinoita, 
joilla ei ole veroesteitä - St rategia yhtenäistetyn yhtiöveropohj an luomiseksi yritysten EU:n 
laajuista toimintaa varten”15 sisältyvän ehdotuksen EU:n siirtohinnoittelufoorumin, 
jäljempänä ’foorumi’, perustamisesta ja 11. maaliskuuta 2002 annetu t neuvoston päätelmät, 
joissa tuettiin tätä aloite tta ja kesäkuussa 2002 tapahtunutta foorumin perustamista, 
SEKÄ KATSOVAT SEURAAVAA: 1. Sisämarkkinat käsittävät al ueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, 
henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan. 
2. Kotimarkkinoiden piirteet omaavilla sisä markkinoilla ei tulisi soveltaa eri 
jäsenvaltioihin sijoittautuneiden etuyhteyde ssä keskenään olevien yritysten välisiin 
liiketoimiin tiukempia vaatimuksia kuin samaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden 
etuyhteydessä keskenään olevien yritysten välisiin liiketoimiin. 
3. Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on erittäin tärkeätä 
alentaa kustannuksia, joita aiheutuu etuyhte ydessä keskenään ol eville yrityksille 
siirtohinnoitteluasiakirjavaatimusten noudattamisesta. 
4. Nämä menettelysäännöt muodostavat jäse nvaltioille ja veronmaksajille tärkeän 
välineen, jolla voidaan ottaa käyttöön st andardoidut ja os ittain keskitetyt 
siirtohinnoitteluasiakirjat EU:ssa siirt ohinnoitteluvaatimusten yksinkertaistamiseksi 
rajat ylittävissä toiminnoissa. 
5. Kun jäsenvaltioita vaaditaan ottamaan kä yttöön standardoidut ja  osittain keskitetyt 
siirtohinnoitteluasiakirjat markkinaeht operiaatteiden mukais en siirt ohinnoittelun 
varmistamiseksi, yritykset voivat saada suuremman hyödyn sisämarkkinoista. 
6. Siirtohinnoitteluasiakirjoja on tarkasteltava EU:ssa OECD:n laatimien 
siirtohinnoitteluohjeiden mukaisesti. 
                                                
 
14 Komission sisäinen valmisteluasiakirja ” Yhtiöverotus sisämarkkinoilla ”, SEK(2001) 1681, 23.10.2001 
15 Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle. ”Kohti 
sisämarkkinoita, joilla ei ole veroesteitä - Strategia yhtenäistetyn yhtiöveropohjan luomiseksi yritysten 
EU:n laajuista toimintaa varten”, KOM(2001) 582 lopullinen, 23.10.2001. 
 
FI 13   FI 7. Standardoidut ja osittain keskitetyt asiaki rjat olisi otettava kä yttöön joustavasti ja 
tällöin olisi otettava huomioon asianoma isen yrityksen erityisolosuhteet. 
8. Jäsenvaltio voi päättää olla soveltamatta menette lysäännöissä vahvistettuja 
siirtohinnoitteluasiakirjavaatimuksia tai soveltaa näitä lievempiä vaatimuksia, 
TOTEAVAT, että EU:n yhteiset asiakirjavaatim ukset hyödyttävät sekä veronmaksajia, koska 
vaatimustenmukaisuuden noudattamisesta aiheut uvat kustannukset ja asiakirjavaatimusten 
noudattamatta jättämisestä langetett avat seuraamukset vähenevät,  että verohallintoja, koska 
avoimuus ja johdonmukaisuus paranevat, 
PITÄVÄT MYÖNTEISENÄ vuonna 2005 tehtyä komission tiedonantoa EU:n yhteisen 
siirtohinnoittelufoorumin yritysverotukseen lii ttyvästä työstä ja etuyhteydessä keskenään 
olevien EU:n yritysten siirtohinnoitteluasi akirjoja koskevaa menettelysääntöehdotusta, 
KOROSTAVAT, että menettelysäännöt ovat poliittin en sitoumus ja että ne eivät vaikuta 
jäsenvaltioiden oikeuksiin tai ve lvollisuuksiin eikä jäsenvaltioid en ja yhteisön asiaa koskeviin 
toimivaltuuksiin, 
TOTEAVAT, että näiden menettelysäänt öjen täytäntöönpano ei saisi haitata 
maailmanlaajuisemmalla tasolla tehtyjä ratkaisuja, 
HYVÄKSYVÄT SE URAAVAT MENETTELYSÄÄNNÖT: 
Nämä menettelysäännöt koskevat etuyhtey dessä keskenään olevien EU:n yritysten 
standardoitujen ja osittain keskitettyjen si irtohinnoitteluasiakirjoj en käyttöön ottoa, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden ja yhteisön asiaa koskevia toimivaltuuksia. 
1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä etuyhteyde ssä keskenään olevien EU:n yritysten 
standardoidut ja osittain keskitetyt liitte essä mainittavat asiakirjat (EU TPD) ja 
pidettävä niitä monikansallisten yritys ryhmittymien siirtohinnoittelun arvioinnissa 
käytettävinä perustietoina. 
2. EU TPD:n käyttö on vapaaehtoista monikansallisille yritysryhmittymille. 
3. Jäsenvaltioiden on sovellettava kiinteis iin toimipaikkoihin kuuluviksi luettaessa 
samoja asiakirjavaatimuksi a kuin siirtohinnoittelussa. 
4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa otettava  asianmukaisella tava lla huomioon liitteessä 
tarkoitetut yleiset periaatteet ja vaatimukset ja noudatettava niitä. 
5. Jäsenvaltiot sitoutuvat olemaan soveltamatta  pienempiin yrityksiin ja rakenteeltaan 
yksinkertaisiin yrityksiin (kuten pk-yrit yksiin) yhtä paljon tai yhtä monimutkaisia 
asiakirjavaatimuksia kuin suurempiin yrityks iin ja rakenteeltaan monimutkaisempiin 
yrityksiin. 
6. Jäsenvaltioiden on 
a) sitouduttava olemaan kohdist amatta yrityksiin kohtuuttomia 
vaatimustenmukaisuuden noudattamises ta maksettavia kustannuksia tai 
 
FI 14   FI kohtuutonta hallinnollista taakkaa pyytäessä än niitä laatimaan tai toimittamaan 
asiakirjoja,  
b) sitouduttava olemaan pyytämättä asia kirjoja, jotka eivät ole merkittäviä 
tarkasteltavana olevan liiketoimen kannalta, ja 
c) varmistettava, että asiakirjoissa olevia  luottamuksellisia tietoja ei julkisteta. 
7. Jäsenvaltioiden ei tulisi langettaa se uraamuksia asiakirjavaatimusten noudattamatta 
jättämisestä, jos veronmaksaja noudattaa hyvässä uskossa, kohtuullisella tavalla ja 
kohtuullisen ajan kuluessa liitteessä main ittuja standardoituja ja johdonmukaisia 
asiakirjoja koskevia vaatimuksia tai jäsenva ltion omia asiakirjavaatimuksia ja käyttää 
asiakirjojaan moitteettomalla tavalla, jo tta voidaan määrittää, noudattavatko sen 
siirtohinnat markkinaehtoperiaatetta. 
8. Menettelysäännöt osoitetaan jäsenvalt ioille, mutta myös monikansallisia 
yritysryhmiä kannustetaan noudattamaan EU TPD -lähestymistapaa. 
9. Jotta menettelysääntöjä sove llettaisiin yhdenmukaisesti ja  tehokkaasti, jäsenvaltioita 
pyydetään ilmoittamaan komissiolle kaikista to imenpiteistä, joita ne ovat toteuttaneet 
näiden menettelysääntöjen täytäntöönpane miseksi ja niiden soveltamiseksi 
käytännössä. Komissio aikoo laatia näiden  kertomusten perusteella kertomuksen 
neuvostolle ja saattaa ehdottaa menettelysääntöjen määräysten 
uudelleentarkistamista. 
 
FI 15   FI MENETTELYSÄÄNTÖJEN LIITE  
EUROOPAN UNIONIN SIIRTOHINNOITTELUASIAKIRJAT (EU  TPD) 
1 JAKSO  
EU TPD: N SISÄLTÖ  
1. Monikansallisen yritysryhmittymän standard oitu ja johdonmukainen EU TPD koostuu 
kahdesta pääosasta: i) kaikille EU:hun sijo ittautuneille ryhmittymän jäsenille yhteiset 
standardoidut tiedot sisältävä asiakirjapaketti (ns.  kantatiedosto) ja ii) useita standardoituja 
asiakirjapaketteja, jois ta kukin sisältää maakohtai sia tietoja (ns. maakohtaiset asiakirjat). EU 
TPD:n olisi oltava riittävän yksityiskoht ainen, jotta verohallinnot voivat tehdä 
riskinarvioinnin joko valintatarkoituksia vart en tai verotarkastuksen alussa, kysyä asiaa 
koskevia ja tarkkoja kysymyksiä monikansallise n yrityksen siirtohinno ittelusta ja arvioida 
yrityksen sisäisten liiketoimien siirtohinnat. Jollei 31 kohdassa toisin määrätä, yrityksen on 
luotava kutakin asianomaista jä senvaltiota varten yksi tiedos to, johon sisältyvät yksi yhteinen 
kantatiedosto, jota kaikki asianom aiset jäsenvaltiot käyttävät, ja maakohtainen asiakirjapaketti 
kutakin jäsenvaltiota varten. 
2. Kaikki jäljempänä luetellut EU TPD:n kohdat on täytettävä kyseessä olevan yrityksen ja 
liiketoimen monimutkaisuus huomioon ottaen. Mahdollisuuksien mukaan olisi käytettävä tietoja, jotka ovat jo olemassa ryhmittymän si sällä (esim. hallintotarkoituksia varten). 
Monikansalliselta yritykseltä voida an kuitenkin vaatia tätä tarkoitusta varten asiakirjoja, joita 
ei aiemmin ollut olemassa. 
3. EU TPD kattaa kaikki EU:hun sijoittautuneet  ryhmittymän jäsenet sekä EU:n ulkopuolelle 
sijoittautuneiden yritysten ja EU:hun sijoittautune iden yritysten väliset valvotut liiketoimet. 
4. Kantatiedosto 4.1. Kantatiedoston olisi heijastetta va yrityksen taloudellista ti lannetta ja sen olisi oltava 
kaikille asianomaisille EU:n  jäsenvaltioille yhteinen  kuvaus monikansallisesta 
yritysryhmittymästä ja sen siirtohinnoittelujärjestelmästä.  
4.2. Kantatiedostossa olisi ol tava seuraavat tiedot:  
a) yleinen kuvaus yritykses tä ja yritysstrategiasta  sekä yritysstrategian 
muuttumisesta edelliseen verovuoteen nähden,  
b) yleinen kuvaus monikansallisen yritysryhmittymän organisaatio-, sääntö- ja 
toimintarakenteesta (esim. organisaatiokaavio, luettelo ryhmittymän jäsenistä ja kuvaus emoyhtiön osakkuude sta tytäryhtiöissä),  
c) yleinen kuvaus sellaisiin valvottuihin liiketoimiin osallistuvista etuyhteydessä 
keskenään olevista yrityksistä, joi ssa on osallisena EU:n yrityksiä,  
d) yleinen kuvaus valvotuista liiketoi mista, joihin osallistuu etuyhteydessä 
keskenään olevia EU:n yrityksiä eli yleinen kuvaus seuraav ista seikoista: 
 
FI 16   FI i) liiketoiminnan virrat (aineellinen ja aineeton omaisuus, palvelut, 
rahoitustekijät) 
ii) kauppalaskujen virrat; ja iii) liiketoiminnan virtojen määrä, 
e) yleinen kuvaus toteutetui sta tehtävistä ja otetuista riskeistä sekä kuvaus 
tehtävien ja riskien muu ttumisesta edelliseen ve rovuoteen verrattuna, kuten 
siirtymisestä varsinaisesta jakelijasta kaupitsijaksi, 
f) aineettomien hyödykkeiden (patentit, tava ramerkit, tuotemerkit, taitotieto jne.) 
omistajuus sekä maksetut tai saadut tekijänoikeusmaksut, 
g) monikansallisen yritysryhmittymän sisä inen siirtohinnoittelupolitiikka siihen 
kuuluvien yritysten välillä tai ryhmitty män siirtohinnoittelujärjestelmän 
kuvaus, jossa osoitetaan yrityks en siirtohintojen noudattavan 
markkinaehtoperiaatetta, 
h) luettelo kustannusten jakami sta koskevista sopimuksista, 
ennakkohinnoittelusopimuksis ta ja siirtohinnoitteluun liittyvistä tuomioista 
siinä määrin kuin ne koskevat ryhmittymä n EU:hun sijoittautuneita yrityksiä, ja 
i) kunkin kotimaisen veronmaksajan sit oumus antaa pyydettä essä lisätietoja 
kohtuullisen ajan kuluessa kansal lisen sääntelyn mukaisesti. 
5. Maakohtaiset asiakirjat 5.1 Maakohtaiset asiakirjat täydentävät kantat iedostoa. Yhdessä nämä kaksi muodostavat 
asianomaista jäsenvaltiota koskevan asiakirjatie doston. Maakohtaiset asiakirjat ovat sellaisten 
verohallintojen käytettävissä, joiden oikeutetun edun mukais ta tällaisten asiakirjojen 
kattamien liiketoimien moitteeton verokohtelu on. 
5.2 Jotta maakohtaiset asiakirjat täydentäisivät kantatiedostoa, n iissä olisi olta va seuraavat 
tiedot:  
a) yksityiskohtainen kuvaus yrityksestä ja yr itysstrategiasta sekä  yritysstrategian 
muuttumisesta edelliseen verovuoteen nähden, ja 
b) kuvaus ja selvitys maakohtaista valvotuista liiketoimista, kuten 
i) liiketoiminnan virroista (aineellinen ja aineeton omaisuus, palvelut, 
rahoitustekijät), 
ii) kauppalaskujen virroista, ja iii) liiketoiminnan virtojen määristä,  
c) vertailuanalyysi, eli 
i) omaisuuden ja palvelujen ominaisuudet, 
 
FI 17   FI ii) toiminta-analyysi (toteutetut tehtävät, käytetyt varat, otetut riskit), 
iii) sopimusehdot, iv) taloudelliset olosuhteet, ja v) erityiset yritysstrategiat; 
d) selvitys siirtohinnoittelumenetelmien valinnasta ja käytöstä eli siitä, miksi 
tietty siirtohinnoittelumenetelmä valitti in ja kuinka sitä käytettiin,  
e) asianomaiset tiedot mahdollisista sisäisis tä ja/tai ulkoisista vertaistiedoista, ja 
f) kuvaus samaan ryhmittymään kuuluvien yritysten välisen 
siirtohinnoittelupolitiikan täytäntöönpanosta ja soveltamisesta. 
6. Monikansallisella yrityksellä  olisi oltava mahdollisuus te hdä lisäyksiä kantatiedostoon 
mutta ei maakohtaisiin asiaki rjoihin, kunhan lisätyt tiedot ova t yhtä yksityiskohtaisia kuin 
maakohtaisissa asiakirjoissa. Maakohtaiset asiakirjat o lisi laadittava asianomaisen 
jäsenvaltion määräämällä kielellä, vaikka moni kansallinen yritys olisi valinnut pitävänsä 
maakohtaiset asiakirjat kantatiedostossa. 
7. Kaikki sellaisia valvottuja liiketoimintoja kos kevat maakohtaiset tiedot ja asiakirjat, joihin 
on osallisena yksi tai useampi jäsenvaltio, on  lisättävä joko kaikkien kyseessä olevien 
jäsenvaltioiden maakohtaisiin asiakirj oihin tai yhteiseen kantatiedostoon.  
8. Monikansallisille yritysryhmittymille olisi anne ttava lupa yhdistää maakohtaiset asiakirjat 
yhdeksi asiakirjapaketiksi (jossa on tiedot kaik ista kyseisen maan yrityksistä) tai laatia 
erilliset tiedostot kustaki n kyseisen maan yrityksestä tai toimintaryhmästä.  
9. Maakohtaiset asiakirjat olis i laadittava asianomaisen jäse nvaltion määräämällä kielellä. 
2 JAKSO  
MONIKANSALLISTEN YRITYSTEN YL EISET SOVELTAMISSÄÄNNÖT JA 
VAATIMUKSET  
10. EU TPD:n käyttö on vapaaehtoista monikansallisille yritysryhmittymille. Monikansallisen 
yritysryhmittymän ei tulisi tehdä EU TPD:n käy ttämistä tai käyttämättä jättämistä koskevaa 
päätöstä mielivaltaisesti vaan sen olisi teht ävä valintansa siten, että lähestymistapa on 
johdonmukainen koko EU:ssa vuodesta toiseen. 
11. Monikansallisen yritysryhmittymän, joka valitsee EU TPD:n, olisi yleensä noudatettava 
tätä lähestymistapaa kollektiivisesti kaikkiin se llaisiin valvottuihin liiketoimiin osallistuviin 
etuyhteydessä keskenään oleviin yrityksiin, joihin on osallisena siirtohinnoittelusääntöjen alaisia EU:ssa sijaitsevia yrityksiä. Jollei 31 kohdasta muuta johdu, EU TPD:tä käyttävän 
monikansallisen yritysryhmittymän olisi sen vuoksi säilytettävä 1 jaksossa tarkoitetut 
asiakirjat kaikista ryhmittymään kuuluvista asianomaisessa jäsenvaltiossa sijaitsevista 
yrityksistä, myös kiinteistä toimipaikoista. 
 
FI 18   FI 12. Kun monikansallinen yritysryhmittymä va litsee käyttävänsä EU  TPD:tä tiettynä 
verovuotena, kunkin ryhmittymän jäsenen olisi ilmoitettava asiasta verohallinnolleen. 
13. Monikansallisten yritysten olis i valmisteltava kantatiedosto r iittävän ajoissa, jotta jonkin 
asianomaisen verohallinnon mahdol lisesti esittämä oikeutettu  pyyntö voidaan täyttää.  
14. Jäsenvaltion veronmaksajan olisi veroha llinnon pyynnöstä saatettava EU TPD:nsä 
käyttöön kohtuullisen ajan kuluessa liiketoi mintojen monimutkaisuudesta riippuen.  
15. Asiakirjojen saattamisesta verohallinnon käyttöön vastaava veronmaksaja on se, jonka 
olisi tehtävä veroilmoitus ja jolle seuraamus la ngetettaisiin, jos asianom aisia asiakirjoja ei 
annettaisi käyttöön. Tätä määräyst ä sovelletaan, vaikka asiakirjat  laatisi ja säilyttäisi jokin 
ryhmittymän yritys jonkin toisen yrityksen puolesta. Monikansallisen yritysryhmittymän päätös käyttää EU TPD:tä muodostaa samalla kaikkia etuyhteydessä keskenään olevia EU:n 
yrityksiä koskevan sitoumuksen saattaa kantatiedosto ja asianomaiset maa kohtaiset asiakirjat 
maansa verohallinnon käyttöön. 
16. Jos veronmaksaja oikaisee veroilmoituksessa voittoaan markkinaehtoperiaatteen 
noudattamisesta johtuen, sellaiset asiakirjat on annettava käyttöön, joissa osoitetaan, kuinka 
oikaisu laskettiin. 
17. Liiketoiminnan yhdistämisen on oltava johdon mukaista ja avointa verohallintoja kohtaan 
ja sen on tapahduttava OECD:n siirtohi nnoitteluohjeiden 1.42 kohdan mukaisesti (joissa 
sallitaan sellaisten liiketoimintojen yhdistämine n, jotka kuuluvat niin läheisesti yhteen tai ovat 
niin yhtäjaksoisia, ettei niitä voida arvioida erillisinä). Näitä sääntöjä olisi sovellettava 
kohtuullisella tavalla otta en erityisesti huomioon liiketoimien  lukumäärä ja monimutkaisuus. 
3 JAKSO  
JÄSENVALTIOIDEN YLEISET SOVELTAMISSÄÄNNÖT JA VAATIMUKSET  
18. Koska EU TPD on monikansallisen yritysr yhmittymän siirtohintojen arvioinnissa 
käytettävä perustietopake tti, jäsenvaltioiden olisi voitava määrätä kotimaan 
lainsäädännössään, että EU TPD:tä täydentäviä er ilaisia tietoja ja asiakirjoja on annettava tätä 
pyydettäessä tai verota rkastuksen aikana. 
19. Pyydettäessä tapahtuvan täyden tävien tietojen ja asiakirj ojen antamisen (ks. 18 kohta) 
määräaika olisi määritettävä tapauskohtaisest i ottaen huomioon vaadittavien tietojen ja 
asiakirjojen määrä ja yksityis kohtaisuus. Paikallisesti vahviste ttujen määräaikojen olisi oltava 
riittävän pitkiä antamaan veronmaksajalla kohtuullisesti aikaa (joka saattaa vaihdella 
liiketoiminnan monimutkaisuudesta riippuen) kerätä vaaditut lisätiedot.  
20. Veronmaksajille ei langeteta seuraamuksia yhteistyöstä kieltäytym isestä, jos ne ovat 
sopineet käyttävänsä EU TPD:tä ja toimitta vat pyydettäessä tai verotarkastuksen aikana 
kohtuullisella tavalla ja kohtuullisen ajan kulu essa EU TPD:tä täydentäviä tietoja ja 
asiakirjoja (ks. 18 kohta). 
21. Veronmaksajien olisi toimitettava EU TP D:nsä (eli kantatiedosto ja maakohtaiset 
asiakirjat) verohallinnolle vasta verotark astuksen alussa tai sitä pyydettäessä.  
 
FI 19   FI 22. Jos jäsenvaltio vaatii veronmaksajaa an tamaan veroilmoituksen yhteydessä tietoja 
siirtohinnoista, tämä olisi tehtävä pelkästään lyhyellä kyselylomakkeella tai asianmukaisella riskinarviointilomakkeella.  
23. Asiakirjoja ei ehkä ole aina tarpeen kääntää paikalliselle kielelle. Käännösten 
aiheuttamien kustannusten ja viivytyste n minimoimiseksi jäsenvaltioiden olisi 
mahdollisuuksien mukaan hyväksyttävä vieraskie liset asiakirjat. Verohallintojen olisi 
hyväksyttävä kantatiedostossa olevat EU:n yr itysten siirtohinnoitteluas iakirjat kyseisessä 
jäsenvaltiossa yleisesti ymmärretyllä kiele llä. Kantatiedoston sisä ltämiä tietoja olisi 
käännettävä ainoastaan silloin, kun tätä pyydetään ja kääntäminen on ehdottoman tarpeen.  
24. Jäsenvaltioiden ei tulisi velvoittaa veronmak sajia säilyttämään asiakirjoja kyseiseen 
yritykseen sovellettavassa kotimaisessa la insäädännössä määrä ttyä kohtuullista aikaa 
kauemmin. 
25. Jäsenvaltioiden olisi arvioitava sisäiset ja ulkoiset vertaistiedot ottaen huomioon 
tapauksen erityispiirteet ja -olosuhteet. Esimerkiksi yleise urooppalaisista tietokannoista 
saatuja tietoja ei tulisi hylätä automaattisesti. Ul koisten vertaistietojen käyttö ei saisi sinällään 
johtaa siihen, että veronmaksajalle langete taan seuraamuksia vaatimusten noudattamatta 
jättämisestä. 
4 JAKSO  
MONIKANSALLISIIN YRITYKSIIN JA JÄSENVALTIOIHIN SOVELLETTAVAT 
SOVELTAMISSÄÄNNÖT JA VAATIMUKSET  
26. Kun tiettyä ajanjaksoa koskeva asiakirja pä tee myös myöhemmin ja tarjoaa todisteita 
markkinaperiaatteen noudattamisesta, saattaa m yöhempiä ajanjaksoja kos kevissa asiakirjoissa 
olla aiheellista viitata aiempiin asiakirj oihin eikä vain toistaa näitä tietoja.  
27. Asiakirjoissa ei tarvitse to istaa markkinaperiaatetta nouda ttavien yritysten välisissä 
neuvotteluissa mahdollisesti käytettyjen asiakirj ojen sisältämiä tietoja (esim. silloin, kun 
sovitaan lainavälineestä tai laajasta sopimuks esta), kunhan niissä on riittävät tiedot sen 
arvioimiseksi, onko markkinaperiaatetta noudatettu.  
28. Ryhmittymään kuuluvan tytäryhtiön saattaa ta rvita esittää erilais ia asiakirjoja kuin 
ryhmittymän emoyhtiön, sillä tytäryhtiön ei tarvits e antaa tietoja kaikista monikansalliseen 
yritysryhmittymään kuuluvien etuyhteydessä kesk enään olevien yritysten välisistä rajat 
ylittävistä suhteista ja liiketoimista vaan pelk ästään kyseistä tytäryhtiö tä koskevista suhteista 
ja liiketoimista.  
29. Verohallinnon kannalta ei ole tärkeää, missä ve ronmaksaja laatii ja säilyttää asiakirjansa, 
kunhan ne ovat riittäviä ja anne taan ajoissa asianomaisten ve rohallintojen käyttöön tätä 
pyydettäessä. Veronmaksajien olisi sen vuoksi saatava säilyttää asiakirjansa, myös EU 
TPD:nsä, joko keskitetysti tai hajautetusti. 
30. Veronmaksaja saa itse val ita, säilytetäänkö asiakirjat paperimuodossa, sähköisesti tai 
jossakin muussa muodossa, kunhan ne voidaan antaa verohallinnon kä yttöön kohtuullisella 
tavalla. 
 
FI 20   FI 31. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksi ssa, kuten silloin, kun monikansallisen 
yritysryhmittymän organisaatio-, sääntö- tai toimintarakenne on hajautettu tai ryhmittymään kuuluu useita laajoja yksiköitä, joiden tuotantolin jat ja siirtohinnoittelumenetelmät ovat täysin 
erilaiset tai joiden välillä ei ole ollenkaan li iketoimintaa, ja silloin, kun kyseessä on äskettäin 
liittynyt yritys, monikansallisen yritysryhmittymä n olisi saatava ottaa käyttöön useampi kuin 
yksi kantatiedosto tai annettava lupa tietyille  ryhmittymän jäsenille olla käyttämättä EU 
TPD:tä.  
5 JAKSO  
SANASTO  
MONIKANSALLINEN YRITYS JA MONIKANSALLINEN YRITYSRYHMITTYMÄ  
OECD:n siirtohinnoitteluohjeiden mukaan 
– monikansallinen yritys on osa monikansallista yritysryhmittymää  
– monikansallinen yritysryhmittymä on etuyhteydessä keskenään olevien 
yritysten ryhmittymä, jolla on toimipaikkoja vähintään kahdessa maassa. 
STANDARDOIDUT ASIAKIRJAT  
EU:n laajuiset yhdenmukaiset asiakirjavaat imuksia koskevat sää nnöt, joita noudattaen 
kaikkien jäsenvaltioiden yritykset laativat er illiset ja yksittäiset asiakirjapaketit. Tämän 
ohjailevamman lähestymistavan tarkoituksena on hajauttaa asiakirjat, mutta samalla standardoida ne, eli kukin monikansalliseen ryhmittymään kuuluva yksikkö laatii omat asiakirjansa, mutta kuitenkin samoja sääntöjä noudattaen. 
K
ESKITETYT (KOKONAAN YHTENÄISTETYT ) ASIAKIRJAT  
Yksi maailmanlaajuinen tai alueellinen asiakirjap aketti (perusasiakirjat ), jonka on laatinut 
emoyhtiö tai yritysryhmittymien päätoimipaik ka standardoidusti ja johdonmukaisesti koko 
EU:ssa. Tämä asiakirjapaketti voi toimia peru steena maakohtaisten asiakirjojen laatimiselle 
sekä paikallisia että keskitettyjä tietolähteitä käyttäen. 
EUROOPAN UNIONIN SIIRTOHINNOITTELUASIAKIRJAT (EU  TPD) 
Euroopan unionin siirtohinnoittelua siakirjat (EU TPD) on lähestymistapa, jossa yhdistetään 
standardoitujen ja ke skitettyjen (kokonaan yhten äistettyjä) asiakirjoj en tietyt piirteet. 
Monikansallinen ryhmittymä ottaa käy ttöön yhden standardoidun ja johdonmukaisen 
siirtohinnoitteluasiakirjapaketin, johon kuuluu kaksi pääosaa: ensimmäisessä on kaikille 
EU:hun sijoittautuneille ryhmittymän jäsenille yhteiset standardoidut tiedot sisältävä 
asiakirjapaketti (ns. kantatiedosto) ja toisessa  on standardoituja asiaki rjoja sisältäviä useita 
paketteja, jotka kaikki sisältäv ät maakohtaisia tietoja (ns. m aakohtaiset asiakirjat). Tiettyä 
 
FI 21   FI maata koskevaan asiakirjapakettiin kuuluu yht einen kantatiedosto sekä kyseistä maata 
koskevat standardoidut maakohtaiset asiakirjat. 
ASIAKIRJAVAATIMUSTEN NOUDATTAMATTA JÄTTÄMISESTÄ LANGETETTAVA SEURAAMUS  
EU TPD -vaatimusten tai jäsenvaltion omien as iakirjavaatimusten (r iippuen siitä, mitkä 
vaatimukset monikansallinen yritys on valin nut täyttävänsä) noudattamatta jättämisestä 
langetettava hallinnollinen (tai siviilioikeu dellinen) seuraamus silloin, kun jäsenvaltion 
vahvistama määräaika EU TPD:n tai kotimaisten asiakirjojen toimittamiseksi verohallinnolle 
on kulunut umpeen. 
YHTEISTYÖSTÄ KIELTÄYTYMISESTÄ LANGETETTAVA SEURAAMUS  
Hallinnollinen (tai siviilioikeudellinen) seuraam us, joka langetetaan silloin, kun verohallinnon 
esittämää pyyntöä toimittaa EU TP D:tä tai jäsenvaltion omia as iakirjavaatimuksia (riippuen 
siitä, mitkä vaatimukset monikansallinen yritys on valinnut täyttävänsä) täydentäviä tietoja tai 
asiakirjoja ei noudateta ajoissa. 
OIKAISUUN LIITTYVÄ SEURAAMUS  
Seuraamus, joka langetetaan markkinaehtoperi aatteen noudattamatta jättämisestä. Tämä on 
yleensä lisämaksu, joka on joko kiinteämääräi nen tai tietty prosenttimäärä siirtohinnan 
oikaisusta tai ilmoittamatta jätetyistä veroista.