Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisestä sähkön sisämarkkinoilla /* KOM/2001/0884 lopull. - COD 2000/0116 */



Virallinen lehti nro 154 E , 29/05/2001 s. 0089 - 0103



Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisestä sähkön sisämarkkinoilla (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT A. Periaatteet 1. Komissio antoi toukokuussa 2000 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisestä sähkön sisämarkkinoilla (KOM (2000) 279 lopullinen - 2000/0116 (COD)). Ehdotus oli määrä käsitellä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä yhteispäätösmenettelyä noudattaen. Euroopan parlamentti teki ehdotukseen useita tarkistuksia ensimmäisessä käsittelyssä 16. marraskuuta 2000. Komissio esitti kantansa kuhunkin tarkistukseen ja ilmoitti, mitkä tarkistukset se voi hyväksyä sellaisenaan tai osittain ja mitä tarkistuksia ei voida ottaa huomioon. Tämän perusteella komissio on laatinut liitteenä olevan muutetun ehdotuksen. 2. Komissio on tehnyt ehdotukseen kahdentyyppisiä muutoksia: Ehdotukseen on lisätty useita uusia säännöksiä, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään ehdottamiin tarkistuksiin. Ne tasapainottavat ja laajentavat alkuperäisen ehdotuksen yksittäisiä ajatuksia. Komissio on myös tehnyt pieniä sanamuoto- ja toimituksellisia muutoksia, jotta ehdotuksen teksti vastaisi paremmin olemassa olevaa yhteisön lainsäädäntöä ja jotta teksti olisi aikaisempaa johdonmukaisempi. B. Muutosten tarkastelu 1. 2 artiklan 1 kohta Komissio on muuttanut uusiutuvien energialähteiden määritelmää tarkistuksen 27 mukaisesti. Turvetta ei kuitenkaan ole sisällytetty määritelmään, sillä se on selvästi fossiilinen polttoaine. Pääasiallisin muutos tässä yhteydessä koskee biomassan laajennettua määritelmää, joka sisältyy uusiutuvien energialähteiden määritelmään. Laajennettu määritelmä antaa jäsenvaltioille entistä enemmän valinnanvaraa uusiutuvien energialähteiden suhteen, kun toteutetaan toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on saavuttaa kansalliset tavoitteet sähkön markkinaosuuden kasvattamiseksi sisämarkkinoilla ilman, että yhteisön jätepolitiikan vaatimukset kärsivät. 2. 4 artikla Komissio on muuttanut tukijärjestelmiä koskevaa säännöstä luettelemalla entistä yksityiskohtaisemmin keskeiset asiat, joita sen olemassa olevia tukijärjestelmiä koskevassa kertomuksessa on käsiteltävä. Tämä muutos sisältää Euroopan parlamentin tarkistuksen 56. Lisäksi mahdollisten tulevien tukijärjestelmien edellytyksiä on muutettu niin, että ne muodostavat nyt entistä tasapainoisemman yhteyden sisämarkkinoiden ja edistystoimenpiteiden välille. Muutos sisältää Euroopan parlamentin tarkistukset 37-40 osittain. 3. 8 artikla Muutetun ehdotuksen 8 artiklaan on lisätty uusi kohta, jonka säännökset velvoittavat komissiota ehdottamaan säädöksen tarkistamista myöhemmässä vaiheessa ja esittämään kansalliset tavoitteet vuosiksi 2010-2020. Tämä muutos sisältää tarkistukset 48 ja 66 osittain. 4. Johdanto-osan kappaleiden laajentaminen tai selkeyttäminen Uusiutuvien energialähteiden moninaiset hyödyt tuodaan esille johdanto-osan kappaleissa 2 ja 24. Nämä muutokset sisältävät Euroopan parlamentin tarkistukset 2, 20 ja 21. Vakaan lainsäädäntökehyksen tarvetta korostetaan johdanto-osan kappaleissa 1 ja 2, joihin tehdyt muutokset sisältävät Euroopan parlamentin tarkistuksen 1 ja osittain tarkistuksen 3. Ehdotukseen on lisätty uusi johdanto-osan kappale 4, jossa korostetaan olemassa olevia vääristymiä sähkön sisämarkkinoilla. Muutos sisältää Euroopan parlamentin tarkistuksen 4 osittain. Johdanto-osan kappaleessa 7 esitetään, että myös uusiutuviin energialähteisiin perustuvista biopolttoaineista olisi annettava direktiivi. Näin se sisältää Euroopan parlamentin tarkistuksen 5. Uusi johdanto-osan kappale 14 selkeyttää edellytyksiä, jotka on täytettävä, jotta investointitukea voidaan myöntää suurille vesivoimaloille. Tämä muutos sisältää Euroopan parlamentin tarkistuksen 59. Johdanto-osan kappaleessa 20 viitataan edelleen valtiontukea koskeviin yhteisön suuntaviivoihin, mutta nyt siinä mainitaan, että valtiontukisuuntaviivojen soveltamisessa on otettava huomioon sähköntuotannon ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin. Näin se sisältää osittain tarkistuksen 62. Johdanto-osan kappaleessa 21 viitataan korvauksiin ulkoisten kustannusten välttämisestä. Näin se sisältää Euroopan parlamentin tarkistuksen 16. Johdanto-osan kappaleissa 23 ja 25 korostetaan nyt entistä selvemmin markkinavoimien merkitystä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kehittämisen kannalta. Lisäksi johdanto-osan kappaleessa 25 korostetaan sitä, että siirtymäjärjestelmien on oltava voimassa enintään 10 vuotta, jotta investoijien luottamus niihin säilyy. Nämä muutokset sisältävät tarkistuksen 22 ja osittain tarkistukset 17 ja 18. Ehdotukseen on lisätty uusi johdanto-osan kappale 27, jossa selkeytetään sitä, ettei direktiivillä ole tarkoitus puuttua liikaa biomassan normaaliin käyttöön. Muutos sisältää Euroopan parlamentin tarkistuksen 24. Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisestä sähkön sisämarkkinoilla EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C noudattavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Uusiutuvien energialähteiden markkinoille on kiireellisesti luotava vakaa lainsäädäntökehys. (2) Uusiutuvien energialähteiden hyödyntämismahdollisuuksia ei tällä hetkellä käytetä täysimääräisesti yhteisössä. Euroopan unioni ja jäsenvaltiot ovat yhtä mieltä siitä, että uusiutuvia energialähteitä on edistettävä ensisijaisena toimenpiteenä, koska ne edistävät ympäristönsuojelua, työpaikkojen syntymistä ja sosiaalista hyvinvointia, takaavat toimitusvarmuuden, mahdollistavat Kioton tavoitteiden saavuttamisen nopeammin, edistävät merkittävällä tavalla rauhaa sekä tarjoavat muita myönteisiä synergiaetuja. Sen vuoksi on varmistettava, että kaikki uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian tarjoamat mahdollisuudet hyödynnetään entistä paremmin sähkön sisämarkkinoiden puitteissa. (3) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY [4] on tärkeä askel sähkön sisämarkkinoitten toteuttamisessa. Tämän vuoksi tarvitaan täydentävä direktiivi, joka koskee uusiutuvia energialähteitä ja jossa annetaan sama painoarvo perustamissopimuksen ympäristöä koskeville määräyksille. [4] EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20. (4) Koska jäsenvaltiot tukevat ydin- ja fossiilisia polttoaineita suoraan ja epäsuorasti ottamatta huomioon tästä aiheutuvia ulkoisia kustannuksia, sähkömarkkinat ovat vääristyneet näiden energiamuotojen hyväksi. Direktiivin 96/92/EY 3 artiklan säännökset sallivat yleisen taloudelliseen edun nimissä toimenpiteet, jotka voivat koskea ympäristönsuojelua, ja 8 artiklan 3 kohdan sekä 11 artiklan 3 kohdan säännökset sallivat uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön asettamisen etusijalle. (5) Perustamissopimuksen 6 artiklan mukaisesti ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä yhteisön politiikan ja toiminnan määrittelyyn ja toteuttamiseen. (6) Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistäminen kuuluu keskeisiin painotuksiin yhteisön toiminnassa, kuten valkoisessa kirjassa uusiutuvista energialähteistä todetaan ("Valkoinen kirja") [5], energiahuollon varmuuteen ja monipuolistamiseen kuin myös ympäristönsuojeluun, yhteiskunnalliseen ja taloudelliseen yhtenäisyyteen liittyvistä syistä. Neuvosto vahvisti tämän uusiutuvista energialähteistä 8 päivänä kesäkuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa [6] sekä Euroopan parlamentti päätös- lauselmassaan [7] valkoisesta kirjasta. [5] KOM(97) 599 lopullinen. [6] EYVL C 198, 24.6.1998, s.1. [7] A4-0207/98. (7) Erityisesti neuvosto 8 päivänä kesäkuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa vahvisti valkoisessa kirjassa esitetyn tavoitteen, jonka mukaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön, lämmön ja biopolttoaineiden osuus koko yhteisön kulutuksesta olisi 12 prosenttia sisäisestä kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä, ja kehotti toimien lisäämiseen sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa, ottaen kuitenkin huomioon erilaiset kansalliset olosuhteet. Tämä direktiivi on näin ollen erittäin aiheellinen. Myöhemmin olisi syytä antaa myös direktiivi uusiutuvista energialähteistä tuotetuista biopolttoaineista. (8) Valkoisessa kirjassa on ilmaistu 12 prosentin ohjeellinen tavoite tiettynä osuutena uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutuksesta. Kun otetaan huomioon tässä direktiivissä esitetty ajantasaistettu hahmotelma sähkönkulutuksesta seuraa tästä 12 prosentin ohjeellisesta tavoitteesta, että uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus on 22,1 prosenttia (9) Uusiutuvia energialähteitä hyödyntävän sähköntuotannon yhdenmukaistetut puitteet ovat osa valkoisessa kirjassa hahmoteltua toimintasuunnitelmaa. (10) Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön lisääminen on keskeinen osa sekä tarvittavaa toimenpidekokonaisuutta Kioton pöytäkirjan sitoumusten noudattamiseksi, että myöhempien sitoumusten täyttämiseen tähtäävää kokonaisuutta. Erilaisten uusiutuvien energialähteiden nettovaikutukset ympäristöön otetaan huomioon pantaessa eri toimenpiteitä täytäntöön. (11) Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käyttöä on lisättävä paitsi kasvihuonekaasujen myös muiden haitallisten päästöjen, kuten SO2- ja NOx-päästöjen vähentämiseksi. (12) Neuvosto 11 päivänä toukokuuta 2000 antamissaan päätelmissä [8] ja Euroopan parlamentti 26 päivänä toukokuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa uusiutuvista energialähteistä [9] ovat kehottaneet komissiota tekemään konkreettisen ehdotuksen yhteisön puitteista uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön pääsystä sähkön sisämarkkinoille. Euroopan parlamentti on myös 30 päivänä maaliskuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa uusiutuvista energialähteistä tuotetusta sähköstä ja sähkön sisämarkkinoista [10] korostanut, että uusiutuvia energialähteitä koskevat kansallisella tasolla sitovat kunnianhimoiset tavoitteet ovat välttämättömiä tulosten ja yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. [8] 8013/99. [9] A4-0199/98. [10] A5-0078/2000. (13) Perustamissopimuksen 5 artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuus- periaatteen mukaisesti, puitteiden ja tavoitteiden yleiset periaatteet olisi laadittava yhteisön tasolla, kuitenkin niiden yksityiskohtainen täytäntöönpano olisi jätettävä jäsenvaltioille ja siten mahdollistaa kullekin jäsenvaltiolle parhaiten sopivan järjestelmän valinta. Tämä direktiivi rajoittuu vähimpään näiden tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliseen eikä siten ylitä sitä, mikä tarvitaan tähän tarkoitukseen. (14) Suurten vesivoimaloiden tuottama sähkö, joka on nykyisin pääasiallinen ja kehittynein uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön muoto ja on yleisesti kilpailukykyinen perinteisesti tuotetun sähkön kanssa, sen vuoksi se olisi jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle lukuun ottamatta säännöksiä, jotka koskevat jäsenvaltioiden tavoitteita ja alkuperän varmentamista. Investointitukea olisi kuitenkin voitava myöntää sellaisten suurten ja teknisesti vanhanaikaisten vesivoimaloiden uudistamiseen ja laajentamiseen, joiden avulla voidaan huomattavasti lisätä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotantoa ilman, että ympäristövaikutukset lisääntyvät. (15) Jotta varmistetaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuuksien kasvaminen keskipitkällä aikavälillä, on tarpeen, että kaikki jäsenvaltiot asettavat uusiutuvista energialähteistä tuotetulle sähkölle kulutustavoitteet ja laativat tarkat suunnitelmat tavoitteiden saavuttamiseksi. (16) On tarpeen, että nämä kansalliset tavoitteet ovat sekä yhdessä että erikseen yhdenmukaisia niiden valkoisessa kirjassa määriteltyjen tavoitteiden kanssa, jotka koskevat uusiutuvien energialähteiden käytön kaksinkertaistamista yhteisössä vuoteen 2010 mennessä, sekä yhteisön Kiotossa hyväksymien ilmastonmuutosta koskevien sitoumusten ja samassa yhteydessä hyväksyttyjen mahdollisten kansallisten ilmastonmuutossitoumusten kanssa. Olisi vahvistettava puitteet, jotka perustuvat tällaisten kansallisten tavoitteiden laatimista koskeviin vakiintuneisiin ja selkeisiin menetelmiin. (17) Komission olisi arvioitava jäsenvaltioiden tavoitteet ja toimintatavat ja erityisesti niiden yhdenmukaisuuden valkoisen kirjan ja yhteisön Kiotossa hyväksymien sitoumusten ilmastonmuutoksesta kanssa sekä tehtävä tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksia yksittäisistä tavoitteista, joita jäsenvaltioiden on noudatettava tällaisen yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi. (18) Kaupan ja kilpailun kasvavat mahdollisuudet lisäävät uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuutta yhteisössä alentamalla kustannuksia. Niiden avulla voidaan myös helpottaa uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen liittyvien mahdollisuuksien hyödyntämistä yhteisössä, joka on riippuvainen muun muassa maantieteellisistä olosuhteista. (19) Helpottaakseen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kauppaa ja kuluttajien valintaa perinteisesti tuotetun sähkön ja uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön välillä helpottavan avoimuuden lisäämiseksi tällaisen sähkön alkuperän varmentaminen on tarpeellista. Alkuperätakuiden olisi katettava kaikki uusiutuvista energialähteistä tuotetut sähköenergian muodot. Sen vuoksi on tärkeää, että alkuperätakuuta koskevia säännöksiä olisi sovellettava myös suuriin vesivoimaloihin. (20) Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön julkinen tukeminen perustuu siihen oletukseen, että se pystyy pitkällä aikavälillä kilpailemaan perinteisesti tuotetun sähkön kanssa. Tällainen tuki on tarpeen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön lisäämistä koskevan yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi erityisesti niin kauan kuin sähkön hinnat sisämarkkinoilla eivät täysin vastaa käytettyjen energialähteiden yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä kustannuksia ja hyötyjä. Uusiutuvia energialähteitä suosivan julkisen tuen tarve tunnustetaan myös yhteisön suuntaviivoissa ympäristönsuojeluun myönnettävästä valtiontuesta [11]. Tällaisen julkisen tuen myöntäminen ei saa kuitenkaan olla ristiriidassa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 87 ja 88 artiklan kanssa. Valtiontukea koskevien suuntaviivojen soveltamisessa olisi otettava huomioon tarve sisällyttää sähköntuotannosta aiheutuneet ulkoiset kustannukset hintoihin. [11] EYVL C 72, 10.3.1994, s. 3. (21) Jäsenvaltiot tukevat uusiutuvien energialähteiden käyttöä erilaisin tukijärjestelmin, kuten investointituilla, verohelpotuksilla tai veronalennuksilla ja -palautuksilla sekä suorilla korvauksilla, joiden avulla on tarkoitus välttää ulkoisia kustannuksia ja muita kilpailua vääristäviä tekijöitä. . (22) On liian aikaista tehdä päätös tukijärjestelmiä koskevista yhteisön laajuisista puitteista, koska jäsenvaltioiden järjestelmistä on vasta vähän kokemusta ja uusiutuvista energialähteistä tuotetun hintatuetun sähkön osuus yhteisössä on suhteellisen pieni. (23) Keskipitkällä aikavälillä tukijärjestelmiä on kuitenkin tarpeen mukauttaa kehittyvien sähkön sisämarkkinoiden periaatteisiin samanaikaisesti kuin poistetaan uusiutuvien energialähteiden kannalta haitalliset markkinavääristymät, ja samalla on otettava huomioon tukijärjestelmien erityinen merkitys perustamissopimuksen sosiaalis-taloudellisten ja ympäristöä koskevien periaatteiden kannalta. Riittävää kasvua uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön alalla voidaan edistää ainoastaan, jos uusiutuvista energialähteistä tuotetulle sähkölle luodaan markkinat Euroopan unionissa. Tällöin uusiutuvista energialähteistä tuotettu sähkö on kilpailukykyinen perinteisistä energialähteistä tuotetun sähkön kanssa, rajoitetaan kuluttajalle koituvia kustannuksia ja vähennetään keskipitkällä aikavälillä julkisen tuen tarvetta. Sen vuoksi on aiheellista, että komissio seuraa tilannetta ja antaa kertomuksen kansallisten järjestelmien soveltamisesta saaduista kokemuksista. Komission olisi tehtävä tarvittaessa tämän kertomuksen päätelmiin perustuva ehdotus yhteisön puitteiksi uusiutuvista energialähteistä tuotettavan sähkön tukijärjestelmistä. Tämän ehdotuksen olisi noudatettava sähkön sisämarkkinoiden periaatteita, ja siinä olisi otettava huomioon eri tekniikoiden ominaisuudet. Ehdotuksen olisi lisäksi oltava tehokas ja yksinkertainen, ja siinä olisi säädettävä riittävistä siirtymäjärjestelyistä enintään kymmeneksi vuodeksi investoijien luottamuksen säilyttämiseksi ja hukkakustannusten välttämiseksi. (24) Suosittaessa uusiutuvista energialähteistä tuotettavan energian markkinoiden kehittymistä, on tarpeen ottaa huomioon toimien myönteiset vaikutukset työllisyyteen ja yhteiskunnalliseen yhteenkuuluvuuteen, alueellisiin ja paikallisiin kehitysmahdollisuuksiin, vientimahdollisuuksiin, kolmansien maiden kehitykseen, ympäristön kestävään kehitykseen sekä rauhan edistämiseen. (25) Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuuden lisääntyessä saadaan mittakaavaetuja, jolloin myös kustannukset pienenevät. On tärkeää hyödyntää markkinavoimia ja sisämarkkinoita ja tehdä uusiutuvista energiamuodoista tuotettu sähkö kilpailukykyiseksi ja houkuttelevaksi vaihtoehdoksi Euroopan kansalaisille. (26) Pienten ja keskisuurten yritysten sekä itsenäisten sähköntuottajien osuus uusiutuvia energialähteitä hyödyntävässä sähköntuotannossa on merkittävä, ja niiden pääsyä uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon markkinoille olisi edistettävä siten parantaen alan yritysten mahdollisuuksia työvoiman palkkaamiseen. (27) Vaikka direktiivin pyrkimyksenä on edistää muun muassa biomassan käyttöä uusiutuvana energialähteenä, tarkoituksena ei ole puuttua liikaa siihen, miten sitä on saatavana normaalia käyttöä varten. (28) Olisi otettava huomioon uusiutuvia energialähteitä käyttävän alan erityisrakenne monine pienine ja keskisuurine yrityksineen, etenkin uudistettaessa uusiutuvista energialähteistä sähköä tuottavien voimaloiden toiminnan aloittamiseen liittyviä hallintomenettelyjä. (29) Uusiutuvia energialähteitä käyttävien uusien sähköntuottajien liittymiskustannusten tulisi olla avoimia ja syrjimättömiä, ja verkkoon liitettyjen tuottajien verkolle tuottama hyöty olisi asianmukaisesti otettava huomioon, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: I luku Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Tämän direktiivin tarkoituksena on luoda yhteiset puitteet uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämisen edistämiseksi sähköntuotannossa sähkön sisämarkkinoilla. 2 artikla Direktiivin 96/92/EY määritelmät ovat voimassa tätä direktiiviä sovellettaessa. Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. 'uusiutuvilla energialähteillä' uusiutuvia, muita kuin fossiilisia energialähteitä - tuulienergiaa, - aurinkoenergiaa, - maalämpöä, - aaltoenergiaa, - merivirtaenergiaa, - teholtaan alle 10 megawatin vuorovesivoimaloissa ja vesivoimaloissa tuotettua energiaa, - merkitykseltään vähäisiä määriä epäpuhtauksia sisältävää biomassaa, jolla tarkoitetaan maa- ja metsätalouden tuotteiden luonnossa hajoavia osia, puu- ja korkkijätettä, sellu- ja paperiteollisuuden luonnossa hajoavia sivutuotteita sekä erotettujen yhdyskuntajätteiden luonnossa hajoavia osia, - kaatopaikkakaasuja; 2. 'uusiutuvista energialähteistä tuotetulla sähköllä' sähköä, jota tuotetaan yksinomaan uusiutuvia energialähteitä käyttävissä voimaloissa; perinteisiä energialähteitä käyttävissä hybridivoimaloissa etenkin varavoimana tuotettu sähkö, joka on peräisin uusiutuvista energialähteistä, voidaan sisällyttää tähän määritelmään; 3. 'tukijärjestelmällä' menetelmää, jonka mukaan sähkön tuottaja saa valtion sääntelemän järjestelmän perusteella joko välitöntä tai välillistä julkista tukea, esimerkiksi välitöntä hintatukea, tuotettua ja myytyä kilowattituntia kohti (esimerkiksi kiintiöjärjestelmät kuten tarjousjärjestelmät ja vihreiden todistusten järjestelmät, kiinteiden syöttötariffien ja kiinteiden hintalisien järjestelmät), investointitukea tai verohelpotuksia. 4. 'sähkönkulutuksella' kotimaista sähköntuotantoa ja tuontia, josta on vähennetty viennin osuus; II luku Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutuksen kansalliset tavoitteet 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutus kehittyy 2 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden mukaisesti. Tämän artiklan soveltamiseksi teholtaan yli 10 megawatin vesivoimaloita pidetään uusiutuvina energialähteinä. 2. Jäsenvaltioiden on laadittava ja julkaistava viimeistään vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta ja sen jälkeen joka viides vuosi kertomus, jossa vahvistetaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tulevat kansalliset kulutustavoitteet. Tavoitteissa on määritettävä jäsenvaltion tavoittelema uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuleva kulutustaso kulutettuina kilowattitunteina tai prosenttiosuutena sähkönkulutuksesta vuosittain seuraavien kymmenen vuoden ajan. Näiden tavoitteiden on oltava yhdenmukaisia valkoisessa kirjassa uusiutuvista energialähteistä määritellyn tavoitteen kanssa, joka on 12 prosenttia kotimaisesta energiankulutuksesta vuoteen 2010 mennessä, sekä erityisesti tämän direktiivin liitteessä tarkoitetun osuuden kanssa, jonka mukaan 22,1 prosenttia yhteisön kokonaissähkönkulutuksesta on vuoteen 2010 mennessä oltava uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä. Niiden on myös oltava yhteensopivia sellaisten mahdollisten kansallisten sitoumusten kanssa, jotka yhteisö on hyväksynyt Kioton kokouksessa ja sen jälkeen ilmastonmuutossitoumusten yhteydessä. Kertomuksessa on myös esitettävä jäsenvaltiossa näiden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutetut ja toteutettavat toimenpiteet. Jäsenvaltioiden on julkaistava joka vuosi kertomus, johon sisältyy arvio edellisen vuoden kansallisten tavoitteiden saavuttamisesta ja jossa ilmoitetaan, missä määrin toteutetut toimenpiteet noudattavat kansallisia ilmastonmuutossitoumuksia. 3. Komissio arvioi jäsenvaltioiden 2 kohdassa tarkoitettujen kertomusten perusteella vuosittain, missä määrin kansalliset tavoitteet yhdessä ja yksinään ovat yhdenmukaisia 2 kohdassa vahvistettujen tavoitteiden kanssa ja komissio julkaisee päätelmänsä vuosittaisessa kertomuksessaan. 4. Jos komissio toteaa 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen perusteella, että kansalliset tavoitteet eivät todennäköisesti ole yhdenmukaisia niiden vahvistettujen tavoitteiden kanssa, joita tarkoitetaan 2 kohdassa, komissio tekee Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksia yksittäisistä ja pakollisista kansallisista tavoitteista. III luku Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön pääsy sähkön sisämarkkinoille 4 artikla Tukijärjestelmät Komissio seuraa tukijärjestelmien soveltamista jäsenvaltioissa ja antaa viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta kertomuksen, jossa käsitellään seuraavia asioita: - jäsenvaltioiden erilaisista tukijärjestelmistä ja niiden soveltamisesta saatu kokemus, - yksittäisten tukijärjestelmien onnistuminen tässä direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa, - uusiutuvien energialähteiden kilpailukyky energiamarkkinoilla, edistyminen ulkoisten kustannusten sisällyttämisessä hintoihin ja muille energialähteille myönnetyn tuen nykytilanne, - mahdollisuus antaa ehdotus yhdenmukaistetusta tukijärjestelmästä, jonka tarkoituksena on johtaa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön runsaaseen käyttöön, näin tuotetun sähkön alhaiseen kuluttajahintaan ja eri toimijoiden tasavertaiseen toimintaympäristöön ja joka voi muodostaa yhdennettyjen sähkömarkkinoiden osan. Komissio tekee tarvittaessa tämän kertomuksen päätelmiin perustuvan ehdotuksen yhteisön puitteiksi uusiutuvista energialähteistä tuotettavan sähkön tukijärjestelmistä. Tämän ehdotuksen on täytettävä seuraavat edellytykset: (a) sen on oltava yhdenmukainen sähkön sisämarkkinoiden periaatteiden kanssa ja ympäristönsuojelun tavoitteen kanssa EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan mukaisesti; (b) siinä on otettava huomioon uusiutuvista energialähteistä tuotettuun energiaan liittyvien eri tekniikkojen ominaisuudet ja maantieteelliset tekijät; (c) sen on edistettävä tehokkaasti uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja oltava yksinkertainen ja samalla mahdollisimman tehokas erityisesti kustannusten osalta; (d) siinä on oltava riittävät siirtymäjärjestelyt investoijien luottamuksen säilyttämiseksi. Perustamissopimuksen määräyksiä, erityisesti 87 ja 88 artiklaa sovelletaan tukijärjestelmiin. 5 artikla Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön alkuperätakuu 1. Jäsenvaltioiden on kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta varmistettava, että uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön alkuperä voidaan taata tämän direktiivin ja kunkin jäsenvaltion vahvistamien objektiivisten ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti. Jäsenvaltioiden on annettava tätä koskevia takuutodistuksia. Tämän artiklan soveltamiseksi teholtaan yli 10 megawatin vesivoimaloita pidetään uusiutuvina energialähteinä. Todistuksissa on ilmoitettava energialähde, josta sähkö on tuotettu, sekä vesivoimaloiden osalta, onko sen kapasiteetti yli vai alle 10 megawattia. 2. Takuutodistusten tarkoituksena on mahdollistaa, että uusiutuvia energialähteitä käyttävät sähköntuottajat voivat takuutodistuksilla osoittaa, että heidän myymänsä sähkö on tuotettu tämän direktiivin mukaisesti. Tätä varten jäsenvaltioiden on vastavuoroisesti tunnustettava nämä todistukset. Todistusten tunnustamisesta kieltäytymiselle, erityisesti petosten estämistä koskevista syistä, on oltava objektiiviset, avoimet ja syrjimättömät perusteet. Komissio ratkaisee riidat. 3. Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin voimaantuloa seuraavan vuoden aikana nimettävä tuotannosta ja jakelusta riippumaton toimivaltainen elin myöntämään tällaisia takuutodistuksia. 4. Jäsenvaltioiden on vahvistettava asianmukaiset menettelyt, joilla varmistetaan todistusten tarkkuus ja luotettavuus, sekä esitettävä 3 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa kertomuksessa todistusjärjestelmän luotettavuuden varmistamiseksi toteutetut toimenpiteet. 5. Jäsenvaltioiden asiantuntijoita kuultuaan komissio tarkastelee 8 artiklassa tarkoitetussa kertomuksessa niitä yksityiskohtaisia sääntöjä, joita jäsenvaltioiden olisi noudatettava uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön varmentamisessa. Komissio ehdottaa tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle asiaa koskevien yhteisten sääntöjen hyväksymistä. IV luku Hallintomenettelyt 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on tarkistettava uusiutuvia energialähteitä käyttävien uusien sähköntuotantolaitosten perustamislupiin sovellettava lainsäädäntö, jotta voidaan yksinkertaistaa ja nopeuttaa menettelyjä asianmukaisella hallintotasolla, sekä varmistettava, että säännöt ovat objektiivisia, avoimia ja syrjimättömiä ja että uusiutuviin energialähteisiin liittyvät eri tekniikkojen erityispiirteet otetaan täysin huomioon. 2. Jäsenvaltioiden on julkistettava 1 kohdassa tarkoitetusta tarkistamisesta kertomus, jossa määritellään, millaisin toimenpitein vähennetään lainsäädäntöön perustuvia ja muita esteitä uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön tuotannon lisäämiselle. Kertomuksessa on käsiteltävä erityisesti seuraavia seikkoja: a) uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä tuottavien voimaloiden lupahakemuksia käsittelevien hallinnollisten elinten toimien yhteensovittaminen; b) kohtuulliset määräajat lupahakemusten käsittelylle; c) nopeutetun suunnittelumenettelyn toteuttaminen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuottajille; d) tarvittaessa mahdollisuus toteuttaa menetelmiä, joissa lupa katsotaan myönnetyksi ilman eri toimenpidettä, jollei toimivaltainen elin ole tehnyt päätöstä tietyn ajan kuluessa lupahakemuksesta; e) asiointipisteiden perustaminen asianmukaiselle viranomaistasolle toimimaan uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä tuottavien laitosten lupahakemusten yksinomaisina vastaanottajina; f) kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla tapahtuva kartoitus kohteista, joihin voitaisiin rakentaa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön uutta tuotantokapasiteettia; g) erityisten suunnitteluohjeiden laatiminen hankkeille, joiden tarkoituksena on tuottaa sähköä uusiutuvista energialähteistä; h) (julkisen tai yksityisen) elimen asettaminen toimimaan välittäjänä lupia myöntävien viranomaisten ja luvanhakijoiden välisissä mahdollisissa riidoissa, ja i) lupahakemusten käsittelystä vastuussa olevalle henkilöstölle uusiutuvien energialähteiden käytön tekniikasta perusteelliset tiedotus- ja koulutusohjelmat. 3. Komissio laatii 8 artiklassa mainitun kertomuksen ja tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden kertomusten perusteella arvion parhaista lainsäädäntöön perustuvien ja muiden esteiden poistamiseen liittyvistä toimintatavoista tavoitteena uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotannon lisääminen. V luku Verkkojärjestelmään liittyvät kysymykset 7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että niiden alueella toimivat siirto- ja jakeluverkko-operaattorit asettavat etusijalle uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön siirron ja jakelun. 2. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että siirto- ja jakeluverkko-operaattorit laativat ja julkaisevat yleisohjeet niiden esimerkiksi verkkoyhteyksiä ja verkkojen vahvistamista koskevista teknisistä mukautuksista johtuvien kustannusten jakamisesta, jotka ovat tarpeen uusiutuvia energialähteitä hyödyntävän uuden sähköntuottajan liittämiseksi verkkoon. Ohjeiden on perustuttava objektiivisiin, avoimiin ja syrjimättömiin perusteisiin, ja erityisesti on kokonaisuudessaan otettava huomioon uusiutuviin energialähteisiin liittyvien asennusten tulevaisuudessa tuoma kustannukset ja hyödyt järjestelmälle. 3. Siirto- ja jakeluverkko-operaattoreita on vaadittava tarjoamaan uudelle liittymistä haluavalle tuottajalle kattava selvitys liittymisen aiheuttamista kustannuksista. 4. Jäsenvaltioiden on vaadittava siirto- ja jakeluverkko-operaattoreita laatimaan ja julkaisemaan yleisohjeet siitä, miten järjestelmäasennusten, esimerkiksi verkkoyhteyksien ja verkkojen vahvistamisen, aiheuttamat kustannukset voidaan jakaa kaikkien asennuksista hyötyvien tuottajien välillä. Kustannukset on jaettava soveltamalla tarkoituksenmukaista korvausjärjestelmää, ja jaon on perustuttava objektiivisiin, avoimiin ja syrjimättömiin perusteisiin, jotka ottavat huomioon sekä alkuvaiheessa että myöhemmin verkkoon liittyneiden tuottajien samoin kuin siirtoverkko- ja jakeluverkko-operaattorien yhteyksistä saaman hyödyn. 5. Jäsenvaltioiden on 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa myös tarkasteltava toimenpiteitä, joiden avulla helpotetaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön pääsyä verkkoon. Kyseisessä kertomuksessa on erityisesti tarkasteltava tarvetta aloittaa kaksisuuntainen mittaaminen. VI luku Loppusäännökset 8 artikla Komission on tarvittaessa kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 otettava huomioon muun muassa, miten yhteisössä on 1 päivään tammikuuta 2004 mennessä edistytty direktiivin 96/92/EY mukaisesti, samoin kuin ilmastonmuutokseen liittyvien sitoumusten täyttämisessä tapahtunut edistyminen, ja annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle jäsenvaltioiden kertomusten 3 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittu kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Komissio laatii tämän jälkeen loppukertomuksen viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2009. Ensimmäisessä kertomuksessaan komissio ehdottaa säädöksen myöhempää tarkistamista ja esittää tavoitteet vuosiksi 2010-2020. Molemmissa kertomuksissa on tarkasteltava edistymistä siinä, miten uusiutumattomista energialähteistä tuotetun sähkön ulkoiset kustannukset ja tällaiselle sähkölle myönnetyn valtiontuen vaikutukset näkyvät sen hinnassa. Loppukertomuksessa on erityisesti otettava huomioon jäsenvaltioiden mahdollisuudet täyttää 3 artiklan puitteissa vahvistetut tavoitteet sekä se, esiintyykö eri energialähteiden välillä syrjintää. Tarvittaessa komissio antaa kertomusten kanssa lisäehdotuksia Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 9 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 10 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE Jäsenvaltioiden tavoitteita koskevat ohjeelliset luvut Tässä liitteessä annetaan ohjeelliset luvut johdanto-osan 14 kappaleessa tarkoitettujen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kansallisten tavoitteiden asettamista varten. 1. Analyyttinen perusta Jäljempänä 3 kohdassa olevassa taulukossa ilmoitettujen lukujen analysoinnissa ja laskennassa on käytetty seuraavia tietoja: * TERES II -tutkimuksen [12] ajantasaistettu parhaan käytännön hahmotelma, jossa otetaan huomioon uusiutuvien energialähteiden viimeaikainen kehitys. [12] TERES II - Tutkimus Euroopan uusiutuvista energialähteistä, Euroopan komissio, 1997. TERES II -tutkimuksessa tarkastellaan erilaisten hahmotelmien avulla yhteisön uusiutuvien energialähteiden kehittämistavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavia poliittisia toimia. TERES II laadittiin Euroopan komissiota varten ALTENER-ohjelman yhteydessä, ja sitä käytettiin tärkeimpänä analyyttisena perustana valkoista kirjaa laadittaessa. * Uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian kulutusta koskevat Eurostatin vuoden 1997 viralliset tiedot jäsenvaltioittain. * Sähkön kokonaiskulutus jäsenvaltioittain marraskuussa 1999 Energy in Europe -sarjassa julkaistuun katsaukseen European Union Energy Outlook to 2020 [13] sisältyvän perushahmotelman mukaan. [13] Energy in Europe - European Union Energy Outlook to 2020, special issue November 1999, European Commission - the Shared Analysis Project. * Analyysissä on käytetty hyväksi myös jäsenvaltioiden julkaisemia toimintasuunnitelmia, strategioita, valkoisia kirjoja ja niin edelleen, sekä useita eri alakohtaisia tutkimuksia ja viimeaikaisia selvityksiä, joissa analysoidaan uusiutuvien energialähteiden mahdollisuuksia ja kehityssuuntia. 2. Metodologia Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön jäsenvaltiokohtaiset ohjeelliset tavoitteet on laskettu sillä perusteella, että niiden tulisi yhteisesti olla yhteensopivia valkoisessa kirjassa ilmaistun tavoitteen kanssa, jonka mukaan uusiutuvien energialähteiden osuus koko yhteisön energiankulutuksesta olisi kaksinkertaistettava 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Tämä pitäisi saavuttaa kunkin jäsenvaltion teknologisiin ja taloudellisiin mahdollisuuksiin perustuvilla yhteisillä toimilla. Valkoisessa kirjassa tämä kaikkien uusiutuvien energialähteiden 12 prosentin osuus energian kotimaisesta kokonaiskulutuksesta esitetään uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuutena kulutuksesta, joka on 22,1 prosenttia. Toisin sanoen valkoisessa kirjassa esitetään arvioita siitä, mikä olisi sellainen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön määrä, joka tarvitaan 12 prosentin kokonaistavoitteen saavuttamiseksi. Näiden arvioiden mukaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön määrää olisi lisättävä vuoden 1995 337 terawattitunnista (14,3 prosenttia) 675 terawattituntiin (23,5 prosenttia) vuoteen 2010 mennessä. Näitä arvioita on käytetty analyysissä lähtökohtana. Jäsenvaltioiden nykyisten tavoitteiden perusteella näyttää siltä, että ne eivät riitä 12 prosentin yleistavoitteen tai valkoisessa kirjassa määritellyn uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön erityistavoitteen saavuttamiseen. Valkoisen kirjan tavoitteiden kanssa yhteensopivien jäsenvaltioiden ohjeellisten tavoitearvojen vahvistamisessa analyyttisena perustana on käytetty valkoisen kirjan valmistelussa apuna käytetyn energiamallin ajantasaistettua versiota, jossa otetaan huomioon viimeisimmät saatavilla olevat luvut (mallin laatimisessa on käytetty Eurostatin tietoja vuodelta 1997 sekä perushahmotelmaan [14] sisältyviä sähkön kokonaiskulutusta koskevia lukuja; laskelmissa on myös otettu huomioon viimeaikainen tekniikan kehitys, esimerkiksi tuulienergiateknologian edistyminen, markkinaosuuskäyrät ja niin edelleen). [14] Ks. alaviite 14. Käytetty energiamalli on alunperin Joule II -ohjelmaa [15] varten kehitetty SAFIRE (Strategic Assessment Framework for the Implementation of Rational Energy), jota käytettiin jo TERES II -tutkimuksessa. [15] SAFIRE, Euroopan komissio, pääosasto XII, tiede, tutkimus ja kehittäminen, 1995. SAFIRE on pitkälle kehitetty tietokoneistettu malli, johon sisältyy muun muassa maakohtaisia tietokantoja energian kysynnästä sektoreittain, energian hinnoista, teknologian kustannuksista ja käytettävissä olevista energialähteistä. Tätä analyysia varten tehtiin EU:n jokaisesta 15 jäsenvaltiosta SAFIRE-malli käyttäen TERES II -ohjelman parhaan käytännön hahmotelmaa, johon myös valkoisen kirjan 12 prosentin tavoite perustuu. Jäsenvaltioiden uusimpia tavoitteita ja toimintatapoja on käytetty TERES II -päivityksen laskelmien tulosten validointiin, ja niiden perusteella on tarkistettu malliennusteiden ja jäsenvaltioiden nykyisten tavoitteiden välinen vastaavuus. 3. Jäsenvaltioiden tavoitteita koskevat ohjeelliset luvut Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään edellä kuvaillun analyysin tuloksena saadut määrät prosentteina ja terawattitunteina jäsenvaltiota kohden. Jäsenvaltioiden ohjeelliset tavoitteet ovat yhteisesti valkoisen kirjan tavoitteiden mukaisia, mistä seuraa, että ajantasaistetun analyysin mukaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuuden EU:n kaikesta sähkönkulutuksesta olisi vuoteen 2010 mennessä oltava 22 prosenttia [16]. Jäsenvaltiokohtaiset ohjeelliset tavoitteet ilmoitetaan prosentteina sähkön kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä [17]. Viitteeksi annetaan luvut terawattitunteina. [16] Valkoisen kirjan arviot perustuivat vanhempaan sähkönkulutusta koskevaan hahmotelmaan. Tämän laskelman perustana on käytetty uutta vuoden 1999 sähkönkulutusta koskevaa hahmotelmaa, jossa valkoisessa kirjassa esitetty uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön 23,5 prosentin osuus sähkönkulutuksesta on muutettu 22,1 prosentiksi. Sen vuoksi kaikkien uusiutuvien energialähteiden 12 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi valkoisessa kirjassa esitetystä 675 terawattitunnin kulutuksesta seuraa 22,1 prosentin osuus sähkön osalta. [17] Tässä direktiivissä 'sähkönkulutuksella' tarkoitetaan 2 artiklan määritelmän mukaan kotimaista sähköntuotantoa ja tuontia, josta on vähennetty viennin osuus (kokonaiskulutus). Kunkin maan sähkön kokonaiskulutusta koskevat luvut on saatu Energy in Europe -sarjan perushahmotelmasta. Tässä perushahmotelmassa ennustetaan energian loppukysynnän lisääntyvän 1,2 prosentin vuosivauhtia vuosina 1995-2010. Jos jäsenvaltioiden sähkön kokonaiskulutus alittaa perushahmotelman kulutuksen, sama prosenttimääräinen tavoite johtaa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön pienempään kulutukseen terawattitunteina mitattuna. Jäsenvaltioiden ohjeelliset luvut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuudelle sähkön kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä >TAULUKON PAIKKA> * Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutus prosentteina perushahmotelmassa ennustetusta 3 058 terawattitunnin yhteenlasketusta sähkön kokonaiskulutuksesta. 4. Uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevat vuoden 1997 Eurostatin viralliset tiedot jäsenvaltioittain verrattuna vuoden 2010 ohjeellisiin tavoitteisiin >TAULUKON PAIKKA> Mahdollisuus käyttää suuria vesivoimaloita riippuu suuresti maantieteellisistä olosuhteista. Tämän vuoksi edellä olevat vertailut esitetään sekä suuret vesivoimalat mukaan lukien että ilman niitä. Maakohtaisissa luvuissa, jotka koskevat uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuuksia ilman suurten vesivoimaloiden osuutta, on joitakin eroja, jotka ilmaisevat jossakin määrin uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisen onnistumista. On huomattava, että vuoden 1997 jälkeen tapahtunut kehitys, josta ei ole vielä saatavilla uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevia virallisia Eurostatin lukuja, on ollut positiivista ja osoittaa, että useissa maissa on edistetty voimakkaasti tällaisen sähkön käyttöä.