Euroopan parlamentin päätöslauselma julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksista sekä julkisia hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevasta yhteisön oikeudesta (2006/2043(INI))



Virallinen lehti nro 313 E , 20/12/2006 s. 0447 - 0452



P6_TA(2006)0462 Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimukset Euroopan parlamentin päätöslauselma julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksista sekä julkisia hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevasta yhteisön oikeudesta (2006/2043(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission vihreän kirjan julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksista sekä julkisia hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevasta yhteisön oikeudesta (KOM(2004)0327), - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen toissijaisuusperiaatteetta koskevan 5 artiklan 2 kohdan sekä sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat 43-49 artiklan sekä niistä johtuvat avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun, suhteellisuuden ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteet, - ottaa huomioon voimassa olevat julkisia hankintoja koskevat direktiivit, - ottaa huomioon Euroopan neuvoston 15. lokakuuta 1985 hyväksymän Euroopan paikallisen itsehallinnon peruskirjan, - ottaa huomioon Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen I-5 artiklan, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan, liikenne- ja matkailuvaliokunnan sekä aluekehitysvaliokunnan lausunnot (A6-0363/2006), A. ottaa huomioon, että monessa jäsenvaltiossa on viime vuosikymmenellä perustettu runsaasti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia, B. ottaa huomioon, että Euroopan laajuisesti ei ole olemassa määritelmää eikä nykyisessä yhteisön oikeudessa erityisiä säännöksiä, jotka kattaisivat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden kaikki eri muodot, C. katsoo, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus voidaan määritellä julkisen sektorin ja yksityisen sektorin pitkäaikaiseksi, sopimuksin säädellyksi ja julkisten tehtävien suorittamiseen tähtääväksi yhteistyöksi, jossa tarvittavia voimavaroja hallinnoidaan yhteisesti ja hankkeen riskit jaetaan asianmukaisesti siihen osallistuvien kumppaneiden riskinhallintakompetenssin mukaisesti, D. ottaa huomioon, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet ovat usein oikeudellisesti, taloudellisesti ja kaupallisesti monimutkaisia rakenteita, joissa yksityiset yritykset ja julkiset viranomaiset toimivat yhdessä, jotta ne voivat yhteisesti toteuttaa ja hallinnoida infrastruktuurihankkeita tai tarjota julkisia palveluja, E. katsoo, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin pyrkivät lähinnä paikalliset ja kunnalliset viranomaiset, mutta myös Euroopan tasolla toteutettavia hankkeita tarvitaan erityisesti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen toteuttamiseksi, F. ottaa huomioon, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus ei merkitse ensi askelta kohti julkisten tehtävien hoitamisen yksityistämistä, G. ottaa huomioon, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksilla pyritään antamaan julkisille viranomaisille mahdollisuus hyödyntää yksityisten yritysten suunnittelu-, toteutus- ja hallinnointikykyjä ja tarvittaessa niiden taloudellista osaamista, H. katsoo, että viranomaisten ja elinkeinoelämän välinen yhteistyö voi tuoda mukanaan synergiaa ja yleistä etua, auttaa käyttämään julkisia varoja tehokkaammin ja olla vaihtoehto yksityistämiselle aikana, jolloin julkiset talousarviot ovat tiukkoja, sekä auttaa julkishallinnon uudistamisessa yksityisen sektorin taitotiedon avulla, I. ottaa huomioon, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus kuuluu lähtökohtaisesti perustamissopimuksen sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön ja etenkin siitä johtuvien avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun, suhteellisuuden ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteiden soveltamisalaan sekä julkisia hankintoja koskevien johdetun oikeuden säännöksien soveltamisalaan, J. katsoo, että yksityissijoittajille on annettava takeet siitä, että sopimusehdot eivät muutu kesken sopimuskauden, K. katsoo, että kaikissa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden oikeudellisissa järjestelyissä olisi kunnioitettava kunnallista tai alueellista itsehallintoa, sikäli kuin se on kirjattu jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön, L. katsoo, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus on yksi mahdollinen keino järjestää julkishallinnon tehtävien hoitaminen ja että julkisen sektorin on myös vastedes voitava päättää, toteuttaako se kulloisenkin tehtävän itse vai omien yritystensä kautta vai käyttääkö se kolmannen yksityisen osapuolen tarjoamia palveluja, M. katsoo, että kansalaisten tietoisuutta julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden vaikutuksista olisi lisättävä, Yleistä 1. pitää myönteisenä, että komissio on julkaissut edellä mainitun vihreän kirjan julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksista sekä julkisia hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevasta yhteisön oikeudesta, kertomuksen vihreää kirjaa koskevasta julkisesta kuulemisesta sekä tiedonannon julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen liittyvistä mahdollisista jatkotoimista (KOM(2005)0569); 2. pitää julkisia hankintoja koskevien direktiivien vaikutusten arviointia hätiköitynä ja vastustaa siten näiden direktiivien tarkistamista; vastustaa siten sitä, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia varten luodaan oma oikeudellinen kehys; pitää kuitenkin tarpeellisena käyttöoikeussopimuksia koskevaa lainsäädäntöaloitetta, joka noudattaa sisämarkkinoiden periaatteita ja kynnysarvoja ja jossa säädetään yksinkertaisista tarjousmenettelyjä koskevista säännöistä, sekä rakenteellisten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien alaa koskevaa täsmennystä; 3. kehottaa komissiota ottamaan tarkoin huomioon alueelliseen itsehallintoon liittyvät edut sekä ottamaan alueelliset ja paikalliset eturyhmät mukaan laatimaan tulevia sääntöjä, kun se sääntelee tulevia julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia ja arvioi käyttöoikeussopimuksia koskevia säännöksiä; 4. kannattaa siirtymäaikoja nykyisille sopimuksille, jotka on tehty vilpittömässä mielessä kansallisen lainsäädännön perusteella, jotta vältetään oikeudellinen epävarmuus; 5. torjuu kaiken julkisia hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevan lainsäädännön kiertämisen; 6. pitää julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön soveltamista periaatteessa välttämättömänä silloin, kun on valittava yksityinen kumppani; 7. katsoo, että yleishyödyllisten palvelujen ulkoistaminen edellyttää, että viranomaiset tekevät palvelusopimukset julkisten hankintamenettelyjen perusteella; 8. katsoo, että yksityisten kumppanien tuella tyydyttävästi hoidettujen tehtävien uudelleenkunnallistaminen ei voi olla järkevä vaihtoehto kilpailun periaatteet täyttäville julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksille; 9. pitää oikeana, että kunnat ja niiden tytäryhtiöt olisi vapautettava kilpailusäännöistä ainoastaan silloin, kun ne hoitavat puhtaasti paikallisia tehtäviään, joilla ei ole mitään yhteyttä sisämarkkinoihin; 10. pitää erityisen tärkeänä avoimuutta, joka on välttämätöntä julkisten varojen käyttämisessä ja johon olisi sisällyttävä myös vaaleilla valittujen edustajien oikeus tutustua sopimuksiin ja asiakirjoihin; 11. suosittelee, että jäsenvaltiot luovat yksityissijoittajia varten avoimia mekanismeja, joilla varmistetaan, että heidän oikeudellisia ja taloudellisia etujaan suojataan koko sopimuskauden ajan; 12. katsoo, että selkeät hankintaa koskevat säännöt hyödyttävät kansalaisia, sillä ne tehostavat kilpailua ja suojaavat korruptiolta; 13. korostaa, että Euroopan unionin tasolla olisi määriteltävä selkeästi, mitä "eturistiriidalla" tarkoitetaan, jotta voitaisiin varmistaa riskien jakautuminen kohtuullisesti ja tasapuolisesti; 14. suosittelee, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden toteutuksen yhteydessä säädetään tiedottamisvelvollisuudesta turvallisuuden, tehokkuuden ja laatustandardien takaamiseksi; 15. kehottaa jäsenvaltioita helpottamaan julkisen sektorin työtä tehostamalla julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden yksityisten osapuolten valinnasta vastuussa olevien henkilöiden koulutusta; 16. odottaa jäsenvaltioiden toteuttavan tarpeelliset toimenpiteet, jotta kuntien työntekijöihin kohdistuviin vaikutuksiin voidaan varhaisessa vaiheessa ja hienotunteisesti puuttua ja jotta (sekä julkisen että yksityisen sektorin) työntekijöiden siirtämiseen ja heidän työllistämisehtoihinsa sovellettavia oikeudenmukaisia sopimuksia edistetään ja kunnioitetaan noudattaen 12. maaliskuuta 2001 annettua neuvoston direktiiviä 2001/23/EY työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä [1]; 17. odottaa jäsenvaltioiden julkisen sektorin noudattavan direktiivin 2001/23/EY säännöksiä; 18. vastustaa eurooppalaisen viraston perustamista julkisia ja yksityisiä kumppanuuksia varten; pitää kuitenkin myönteisenä muita parhaiden ja huonoimpien kokemusten vaihdon muotoja, kuten julkisten ja yksityisten kumppanuuksien hallinnosta vastaavien alueellisten ja kansallisten viranomaisten verkottumista; 19. kehottaa komissiota ja Euroopan investointipankkia yhdistämään asiantuntemuksensa ja levittämään sitä erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joiden viranomaiset eivät tunne julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksia; 20. korostaa, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudesta saatujen kokemusten avulla kyetään välttämään virheiden toistaminen ja epäonnistuneiden menetelmien uudelleen käyttäminen; 21. vastustaa sääntöjä, jotka koskevat kynnysarvot alittavien julkisia hankintoja koskevien sopimusten myöntämistä EU:n tasolla; korostaa jäsenvaltioiden vastuuta panna tehokkaasti täytäntöön perussopimuksen periaatteet, jotka koskevat avoimuutta, syrjimättömyyttä ja vapautta tarjota palveluja julkisia hankintoja koskevien sopimusten yhteydessä kynnysarvojen alittuessa; vahvistaa kantansa siitä, että julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien sääntöjen luominen EU:n tasolla on ennakkoedellytys neuvoston ja parlamentin kannalta; 22. kehottaa komissiota varmistamaan valtiontukia koskevan yhteisön valvonnan avulla, että tukien myöntämiseen ei liity minkäänlaista toimijoihin kohdistuvaa syrjintää, olivatpa toimijat sitten yksityisiä, julkisia tai näiden kahden yhdistelmiä. Julkisia hankintasopimuksia koskevat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet 23. yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan yksityisen kumppanin valinnassa ja sopimuksen tekemisessä olisi julkisten rakennus- tai palvelusopimusten yhteydessä periaatteessa noudatettava julkisia hankintoja koskevia direktiivejä, jos valinta ja sopimuksen tekeminen osuvat ajallisesti yhteen; 24. katsoo, että viranomaisen on voitava valita, käyttääkö se avointa vai rajoitettua tarjouspyyntömenettelyä; 25. katsoo, että avoimuuden vuoksi neuvottelumenettelyyn turvautuminen on sallittava vain niissä poikkeustapauksissa, joista säädetään julkisia hankintoja koskevien direktiivien kyseissä säännöksissä; 26. kannattaa joustavuussyistä sopimusten tekemistä kilpailullisen neuvottelumenettelyn avulla, kun kyseessä on oikeudellisesti ja rahoituksellisesti "monitahoinen" sopimus, ja kehottaa komissiota määrittelemään "oikeudellisen ja rahoituksellisen monitahoisuuden" selkeästi siten, että neuvotteluvara on mahdollisimman suuri; katsoo, että oikeudellisesta ja rahoituksellisesta monitahoisuudesta on kyse silloin, kun asiassa ilmenee tyypillisiä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden piirteitä, kuten elinkaarimalli ja pitkän aikavälin riskien siirtäminen yksityisille kumppaneille; katsoo, että kilpailullisessa neuvottelumenettelyssä on varmistettava, että menettelyn ulkopuolella ei julkaista luottamuksellisia tietoja. Käyttöoikeussopimuksia koskevat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet 27. panee merkille, että yksityiskohtaisen vaikutustenarvioinnin jälkeen komissio haluaisi antaa säädöksen; katsoo, että mikäli komissio ehdottaa kyseistä lainsäädäntöä, sen olisi sallittava, että viranomaiset voivat joustavin, avoimin ja syrjimättömin menettelyin valita parhaan kumppanin etukäteen määriteltyjen perusteiden mukaisesti; 28. odottaa, että mahdollisessa lainsäädännössä erotetaan käyttöoikeussopimukset selvästi julkisista hankintasopimuksista ja vahvistetaan objektiivisesti todennettavissa olevat valintaperusteet; 29. katsoo, että käyttöoikeussopimuksilla on oltava rajallinen kestoaika, joka kuitenkin riippuu yksityisten investointien kuoletusajasta, jotta kilpailijoita ei suljeta tarpeettoman pitkäksi aikaa kilpailun ulkopuolelle; katsoo, että kumppanuussuhteiden kesto on vahvistettava niin, että vapaata kilpailua rajoitetaan periaatteessa vain sen verran kuin on välttämätöntä, jotta voidaan varmistaa investointien kuoletus ja sijoitetun pääoman kohtuullinen korko sekä tulevien investointien uudelleenrahoittaminen; 30. katsoo avoimuuden periaatteen edellyttävän, että sopimuksen keston määrittelyssä käytettävät tekijät julkaistaan tarjouspyyntöasiakirjoissa, jotta tarjoajat voivat ottaa sen huomioon tarjousta laatiessaan; 31. katsoo, että kokonaisvaltainen lähestymistapa (elinkaarimalli) ja tarjoajien keskinäinen innovaatiokilpailu lisäävät tehokkuushyötyjä siinä tapauksessa, että hankkeiden yhteistoteutuksessa jaetaan riskit optimaalisesti ja käytetään toiminnallisia suorituseritelmiä ja mahdollisimman houkuttelevia maksumekanismeja; 32. pyytää komissiota tekemään kilpailullisesta neuvottelumenettelystä saaduista kokemuksista johtopäätöksiä, jotta voidaan antaa suosituksia, jotka koskevat käyttöoikeussopimuksiin sovellettavaa menettelyä, koska kilpailullisen neuvottelumenettelyn joustavuus pääsääntöisesti soveltuu käyttöoikeussopimusten monitahoisuuteen vaarantamatta avoimuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja suhteellisuuden periaatteita; 33. tukee komissiota sen pyrkimyksissä selvittää, voidaanko kaikille sopimusperusteisille julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyösopimuksille luoda yhtenäiset myöntämissäännöt riippumatta siitä, onko ne luokiteltu hankintasopimuksiksi vai käyttöoikeussopimuksiksi. Rakenteellinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus ja "In-house" 34. pitää myönteisenä komission pyrkimyksiä ryhtyä rakenteellisen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden alalla toimiin selkeän oikeudellisen epävarmuuden vuoksi; 35. panee merkille, että alan toimijat toivovat selvennystä siihen, miten hankintasopimuksia koskevaa lainsäädäntöä sovelletaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien perustamiseen hankinta- tai käyttöoikeussopimuksen yhteydessä, ja kehottaa komissiota esittämään toivotut täsmennykset mahdollisimman pian; 36. katsoo, että ilman hankintamenettelyä toteutettavia "in-house"-liiketoimia ei saa edelleen laajentaa, koska se poistaisi sisämarkkina- ja kilpailusääntöjen piiristä tiettyjä aloja, joilla niitä on noudatettava; 37. pitää avoimuustavoitteen ja syrjintäkiellon vuoksi tarpeellisena, että hankintoja koskevaa lainsäädäntöä sovelletaan julkisen ja yksityisen sektorin rakenteellisen kumppanuuden perustamiseen ja silloin, kun kyseessä on osuuden siirtäminen yksityiselle kumppanille julkisen ja yksityisen sektorin rakenteellisen kumppanuuden puitteissa, mikäli tämä perustaminen tai siirtäminen on asiallisesti ja ajallisesti yhteydessä julkiseen hankintasopimukseen; 38. ymmärtää, että yhä laajemmaksi käyvä oikeuskäytäntö johtaa "in-house"-kriteerien soveltamisen osalta yleiseen oikeudelliseen epävarmuuteen, ja kehottaa komissiota siksi kehittämään yhteisöjen tuomioistuimen nykyisen oikeuskäytännön perusteella kriteerit, joilla luodaan kestävät puitteet viranomaisten päätöksille, ja tarkastelemaan mahdollisuutta sisällyttää nämä kriteerit yhteisön lainsäädäntöön; 39. katsoo, että mikä tahansa kynnysarvo, joka koskee hankintaviranomaisen vähimmäisosuutta yrityksessä, jonka pääomaa hallitaan yhdessä yksityisen kumppanin kanssa, johtaa omistusten pysyvään suojaamiseen, ja että kaikkiin käsiteltäväksi esitettyihin rajoihin liittyy siten ongelmia; 40. katsoo, että mikäli ensimmäinen osittain julkisen ja yksityisen yrityksen perustamiseksi tehty tarjouspyyntö on tarkka ja kattava, toista ei enää tarvita; 41. vaatii, että käsite "samanlainen määräysvalta", joka hankintaviranomaisena toimivalla julkisella viranomaisella on palveluntarjoajaan nähden, on määritettävä tarkemmin erityisesti niissä tapauksissa, joissa osittain julkiset ja yksityiset yritykset tuottavat hankintaviranomaisena toimivan julkisen viranomaisen puolesta ja sen tehtävien yhteydessä palveluja, jotka hankintaviranomaisena toimiva julkinen viranomainen pääosin rahoittaa tai takaa. Alueviranomaisten välinen yhteistyö 42. pitää paikallisten viranomaisten yhteistyötä periaatteessa myönteisenä paikallisen itsehallinnon ja tehokkaan hallinnoinnin etujen nimissä erityisesti synergiaetujen saavuttamiseksi, kunhan tämä ei mahdollista markkinoiden sulkeutumiseen johtavia väärinkäytöksiä; 43. pitää tarpeellisena, että komissio poistaa paikallistason viranomaisten välistä yhteistyötä koskevan oikeudellisen epävarmuuden, joka on aiheutunut yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä; 44. yhtyy yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-84/03, komissio vastaan Espanja, antamassa tuomiossa [2] omaksumaan kantaan, jonka mukaan alueviranomaisten välisiä yhteistyösopimuksia ei voida yleisesti vapauttaa julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön soveltamisesta käyttämällä kansallisen lain mukaista oikeudellista muotoa; katsoo, että on erotettava toisistaan toimenpiteet, jotka ovat luonteeltaan puhtaasti hallintoon tai organisaatioon liittyviä, sekä hallintoviranomaisten väliset hankintasopimukset; 45. katsoo, että alueviranomaisten välistä yhteistyötä on pidettävä julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön kannalta epäolennaisena, kun - kyse on paikallistason hallinnon välisestä yhteistyöstä - näiden paikallistason viranomaisten siirtämiä tehtäviä joko voidaan pitää hallinnollis-teknisenä rakenteellisena muutoksena tai kun kyseisten paikallistason viranomaisten valvontaoikeudet ovat vastaavat kuin ne, joita ne soveltavat omiin yksiköihinsä ja - tehtävät suoritetaan pääasiassa kyseisten paikallistason viranomaisten puolesta; 46. torjuu julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön soveltamisen tapauksissa, joissa alueviranomaiset aikovat hoitaa tehtäviä omalla alueellaan yhteistyössä muiden alueviranomaisten kanssa osana hallinnollista uudelleenorganisointia tarjoamatta kyseisten palvelujen suorittamista kolmannelle osapuolelle vapailla markkinoilla; 47. toteaa, että julkisen sektorin tehtäviä koskevan vastuun siirto viranomaiselta toiselle ei kuulu julkisia hankintoja koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan; 48. katsoo, että julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä on kuitenkin sovellettava aina silloin, kun alueviranomaiset tarjoavat palveluja markkinoilla yksityisinä yrityksinä tällaisten alueviranomaisten välisen yhteistyön puitteissa taikka järjestävät julkisten tehtävien hoitamisen yksityisten yritysten tai muiden alueviranomaisten avulla; * * * 49. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan talousja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. [1] EYVL L 82, 22.3.2001, s. 16. [2] Kok. 2005, s. I-139. --------------------------------------------------