Bryssel 8.2.2005

KOM(2005) 30 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

Pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja – täytäntöönpanokertomus {SEK(2005) 167} {SEK(2005) 168} {SEK(2005) 169} {SEK(2005) 170}

SISÄLLYSLUETTELO

1. Pienyritykset: kilpailukyvyn avain laajentuneessa EU:ssa 3

2. Pienyritysten toimintaympäristön parantaminen 4

2.1 Jäsenvaltiot ja Norja: konkreettisia tuloksia peruskirjan tämänvuotisilla prioriteettialoilla 5

Yrittäjyyskoulutus – yrittäjyyttä suosivan ajattelutavan edistäminen kouluissa 5

Lainsäädännön parantaminen, jotta pienyritysten olisi helpompi noudattaa sitä 6

Konkurssilainsäädäntö – uuden alun helpottaminen 6

Ammattitaitoisen työvoiman puute – yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta paremmin yritysten tarpeita vastaavaa 7

2.2 Ehdokasmaat: tarve edistää yrittäjyystaitoja ja parantaa sääntelypuitteita 8

2.3 Länsi-Balkanin maat ja Moldova: peruskirjan mukaisen prosessin etujen hyödyntäminen 8

2.4 Komissio: pk-ulottuvuuden vahvistaminen kaikessa yhteisön politiikassa 8

Pk-ulottuvuuden parempi integrointi EU:n toimiin 8

Pk-yritysten osallistumista EU:n ohjelmiin on kuitenkin vielä helpotettava 9

3. Menestykseen yhdessä oppimalla 9

Avoimesta koordinointimenetelmästä on saatu hyviä tuloksia... 9

Konkreettisia esimerkkejä todisteena tuloksista 10

Peruskirjaan liittyvät konferenssit onnistunut keino vaihtaa hyviä toimintatapoja 10

4. Lissabonin tavoitteen saavuttaminen 10

LIITE 12

1. PIENYRITYKSET: KILPAILUKYVYN AVAIN LAAJENTUNEESSA EU:SSA

Pienyritykset ovat keskeisessä asemassa Euroopan talouselämässä. Nämä noin 25 miljoonaa pienyritystä, jotka muodostavat 99 prosenttia kaikista liikeyrityksistä, työllistävät lähes 95 miljoonaa ihmistä ja tarjoavat 55 prosenttia kaikista yksityissektorin työpaikoista.[1] Pienyritykset ovat näin ollen ratkaisevia kasvun ja työllisyyden kannalta kaikkialla Euroopassa.

Pienyritykset myös tuovat yritysmaailmaan dynaamisuutta ja innovaatioita. Jotta ne voisivat täyttää tehtävänsä täysimittaisesti pyrittäessä saavuttamaan Lissabonin tavoite, jonka mukaan Euroopasta on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyivät vuonna 2000 pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan[2]. Peruskirjassa tuodaan esille ”pienet etusijalle” -periaate, ja siinä tunnustetaan, että pienyritykset ovat Euroopan talouselämän selkäranka ja kilpailukyvyn avain.

Lissabonin Eurooppa-neuvoston esittämän avoimen koordinointimenetelmän mukaisesti peruskirjassa kehotetaan jäsenvaltioita ja komissiota toteuttamaan toimia kymmenellä keskeisellä alalla pienyritysten tukemiseksi. Peruskirjaa täydentää yrittäjyyden edistämistä koskeva toimintasuunnitelma[3], jossa käsitellään laajemmin yrittäjyyttä ja sen edistämistä kaikkialla Euroopassa. Näitä haasteita pidettiin keskeisinä myös Lissabonin strategiaa käsitelleessä korkean tason työryhmässä, jonka puheenjohtajana toimi Wim Kok.[4]

Alue, jolla peruskirjaa sovelletaan, on laajenemassa. Ehdokasmaat hyväksyivät sen vuonna 2002, ja sen jälkeen siitä on tullut pienyrityspolitiikan kulmakivi laajentuneessa Euroopassa. Länsi-Balkanin maat hyväksyivät peruskirjan vuonna 2003, ja niitä seurasi Moldova vuonna 2004. Peruskirjan mukaiseen prosessiin osallistuu nyt 35 maata. Välimeren maiden yhteistyökumppanit[5] allekirjoittivat lokakuussa 2004 – pienyritysten eurooppalaisen peruskirjan pohjalta – Casertan julistuksen yrityksiä käsittelevästä Euro-Välimeri-peruskirjasta. Osallistuvien maiden jatkuva ja vapaaehtoinen lisääntyminen osoittaa, että peruskirjan mukainen toiminta on päässyt hyvään vauhtiin, sillä siihen on onnistuttu kokoamaan pienyritysten toimintaympäristöä edistävän politiikan avaintekijät.

Peruskirjan säännöllisessä tarkasteluprosessissa kartoitetaan ja tuodaan esiin tapahtunutta edistystä esimerkiksi jäsenvaltioiden kanssa pidettävissä kahdenvälisissä kokouksissa, joihin liike-elämän järjestöt aktiivisesti osallistuvat. Näin varmistetaan, että jäsenvaltiot pysyvät aktiivisina ja noudattavat jatkuvasti sitoumuksiaan parantaa pienyritysten toimintaympäristöä. Myös useat Euroopan alueet osallistuvat peruskirjan täytäntöönpanoon ja pyrkivät tehostamaan jäsenvaltioiden sitoumusten täyttämistä.

Liike-elämän järjestöjen osallistuminen peruskirjan mukaiseen prosessiin on välttämätöntä. Niin edistetään realistisempaa lähestymistapaa ja varmistetaan asianmukainen palaute komissiolle ja jäsenvaltioille. On erittäin tärkeää, että liike-elämän järjestöt ovat osoittaneet kiinnostusta peruskirjaa kohtaan ja osallistuneet aktiivisesti sen täytäntöönpanoon.

Peruskirjan täytäntöönpanoa koskevissa vuosikertomuksissa tuodaan esiin hyviä toimintatapoja, jotka ovat tärkeä tietolähde. Tämän tiedon kartoittaminen, levittäminen ja aktiivinen käyttö edustavat peruskirjan mukaisen prosessin tuomaa todellista lisäarvoa. Vuosittaiset peruskirjaa käsittelevät konferenssit, joissa keskustellaan hyvistä toimintatavoista ja edistetään niitä, lisäävät merkittävästi kokemustenvaihdon interaktiivisuutta.

Peruskirjan mukaisella prosessilla on saavutettu edistystä yhteisön politiikan aloilla, jotka vaikuttavat pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Samalla myös pk-yritysten edustajan[6] toiminta edistää koordinoidumman ja pk-ystävällisemmän lähestymistavan kehittymistä koko komissiossa.

Peruskirjan avulla saadaan korkeimman tason poliittisten päättäjien huomio kiinnitettyä siihen, että tilannetta on parannettava jatkuvasti, eikä vähiten oppimalla toisten hyvistä toimintatavoista. Uudet jäsenvaltiot ovat olleet erityisen aktiivisia ottamaan oppia toisilta, ja ensimmäiset tulokset osoittavat, että tämä on ollut menestyksekästä. Peruskirja on toimiva väline, jolla voidaan kaventaa suorituskykyeroja EU:ssa, vaikka todelliset vaikutukset pienyritysten toimintaympäristöön tulevatkin esiin usein vasta huomattavien aikojen päästä.

Komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean jatkuvaan tukeen pienyritysten toimintaympäristön parantamiseksi ja peruskirjan täysimittaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi.

* * *

Tämä on viides peruskirjaa koskeva täytäntöönpanokertomus[7], joka perustuu osallistuvien maiden kansallisiin raportteihin. Siinä tehdään katsaus tärkeimpiin kehitysaskeliin syksystä 2003 syksyyn 2004 muttei suinkaan kattavaa selvitystä kaikista toimenpiteistä. Siinä kartoitetaan vahvuudet ja heikkoudet EU:ssa ja sen naapurimaissa, tuodaan esiin lupaavia kansallisia toimenpiteitä sekä annetaan suosituksia tuleviksi toimiksi ja vahvistetaan näin pienyrityksiä tukevaa politiikkaa ja pidetään yllä pyrkimyksiä Lissabonin tavoitteen saavuttamiseksi.

Tätä kertomusta täydentävät lisäasiakirjat, jotka antavat kattavan kuvan peruskirjan täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa ja Norjassa, ehdokasmaissa, Moldovassa sekä Länsi-Balkanin maissa samoin kuin komissiossa hiljattain toteutetuista toimenpiteistä.[8]

2. PIENYRITYSTEN TOIMINTAYMPÄRISTÖN PARANTAMINEN

Täydelliset tiedot seuraavassa esitetyistä kehitysaskelista samoin kuin yksityiskohtaiset suositukset tuleviksi toimiksi löytyvät lisäasiakirjoista.

2.1 Jäsenvaltiot ja Norja: konkreettisia tuloksia peruskirjan tämänvuotisilla prioriteettialoilla

Tämän vuoden kertomuksessa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin edistystä kolmella prioriteettialalla, jotka on valittu peruskirjan kymmenestä alasta:

- yrittäjyyskoulutus, etenkin toisen asteen oppilaitoksissa

- parempi lainsäädäntö ja sääntely, etenkin vaikutustenarviointi ja konkurssilainsäädäntö

- ammattitaitoisen työvoiman puute, etenkin toimenpiteet ammattitaitoisten teknikkojen ja insinöörien puutteen poistamiseksi.

Jäsenvaltioiden näillä aloilla toteuttamien toimenpiteiden kokonaismäärä – ehdotettujen hyödyllisten toimenpiteiden valikoimasta – esitetään liitteessä olevissa kaavioissa.

Yrittäjyyskoulutus – yrittäjyyttä suosivan ajattelutavan edistäminen kouluissa

Yrittäjyyskoulutus on kehittynyt dynaamisesti. Monissa tapauksissa sille ei kuitenkaan edelleenkään ole olemassa yhtenäisiä puitteita. Koska yrittäjyyskoulutus ulottuu laajalle alueelle, ensimmäinen välttämätön vaihe on virallisten yhteyksien luominen julkishallinnon eri sektoreiden ja erityisesti talous- ja koulutusasioista vastaavien ministeriöiden välille kattavan strategian aikaansaamiseksi. Tällaista yhteistyötä onkin jo useassa maassa, esimerkiksi Ranskassa, Alankomaissa, Suomessa ja Norjassa. Hiljattain myös jotkin uudet jäsenvaltiot, erityisesti Liettua , ovat edenneet tähän suuntaan.

Seuraavassa vaiheessa olisi kehitettävä yrittäjyystaitoja ja -asenteita, mikä on nimenomaisesti tunnustettu yhdeksi tavoitteeksi yleissivistävää ja ammatillista koulutusta antavien toisen asteen oppilaitosten kansallisissa opetussuunnitelmissa. Tässä yhteydessä yrittäjyyttä olisi tarkasteltava laajemmassa merkityksessä: ei pelkästään uusien liikeyritysten perustamisena vaan myös yleisenä ajattelutapana. Tähän mennessä Tšekin, Espanjan, Irlannin, Puolan, Suomen ja Norjan kaltaiset maat, joissa yrittäjyys on sisällytetty toisen asteen koulutuksen opetusohjelmaan, ovat vähemmistö. Positiivisempia esimerkkejä voidaan löytää ammatillisista ja teknillisistä oppilaitoksista.

Jos kouluilla on laaja itsemääräämisoikeus, on suotavaa tukea toimenpiteitä, joilla edistetään yrittäjyyskoulutusta. Tästä on joitakin hyviä esimerkkejä, mutta aktiivisia edistämistoimenpiteitä on tähän mennessä toteutettu vain rajatusti. Ongelmana on edelleen erityiskoulutuksen riittämätön tarjonta opettajille. Kiinnostavia kokemuksia on saatu Alankomaissa , jossa hallitus tukee pilottihankkeita kouluissa ja levittää hyviä toimintatapoja, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa , jossa toteutetaan ”Enterprise Education Pathfinders” -hanketta.

Koulutusviranomaisten olisi tunnustettava ja tuettava ohjelmia, jotka perustuvat siihen, että opiskelijat hoitavat mini- tai virtuaaliyrityksiä, ja ne olisi myös sisällytettävä paremmin opetusohjelmiin – kuten Irlannissa – koska ne tarjoavat hyvin testattuja menetelmiä, jotka voidaan mukauttaa paikallisiin olosuhteisiin. Joka vuosi noin 600 000 eurooppalaista opiskelijaa osallistuu harjoitteluyritysten hoitamiseen. Kansalaisjärjestöt edistävät kaikilla koulutustasoilla näihin menetelmiin perustuvia ohjelmia, usein eri verkostojen alaisuudessa (esim. Junior Achievement-Young Enterprise , EUROPEN (Practice Firms) ja JADE) . Kiinnostava esimerkki löytyy Itävallasta, jossa ammatillisessa toisen asteen koulutuksessa hyödynnetään järjestelmällisesti harjoitteluyrityksiä.

Joissakin maissa on vielä lisättävä tietoisuutta yrittäjyyskoulutuksen merkityksestä toisen asteen oppilaitoksissa. Politiikkaa on kehitettävä erityisesti Kyproksella, Unkarissa ja Slovakiassa. Portugalissa ei ole mitään valtion aloitteita, joilla vahvistettaisiin yrittäjyyttä toisen asteen koulutuksessa. Myös Kreikassa olisi tehostettava pyrkimyksiä, koska alaa koskevia valtion aloitteita toteutetaan ainoastaan teknillisessä toisen asteen koulutuksessa.

Lainsäädännön parantaminen, jotta pienyritysten olisi helpompi noudattaa sitä

Useat maat käynnistivät viime vuonna laajoja ohjelmia parantaakseen yritysten sääntely-ympäristöä, ja lähes kaikissa jäsenvaltioissa vaikutustenarvioinnit on asetettu poliittisen asialistan kärkeen. Monissa jäsenvaltioissa vaikutustenarvioinnit ovat jo olennainen osa uuden lainsäädännön valmistelua. Käytännössä on kuitenkin vaikeuksia varmistaa, että tuloksia todella käytetään ehdotusten parantamiseen eikä arviointia tehdä pelkästään muodon vuoksi.

Suhteettoman suuria kielteisiä vaikutuksia pienyrityksiin arvioidaan tuskin koskaan. Vain seitsemässä maassa testataan vaikutuksia pienyrityksiin. Pienyritysten vapauttaminen joidenkin velvoitteiden noudattamisesta, kuten peruskirjassa ehdotetaan, saattaa myös olla hyödyllistä pienyritysten rasitteen keventämiseksi. Tällaisia vapautuksia myönnetään kuitenkin vain muutamassa maassa.

Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa hyödynnetään eniten lainsäädännön vaikutustenarviointia. Myös Puolassa on edistytty asiassa hyvin. Kaikille jäsenvaltioille suositellaan vaikutustenarvioinnin käyttöä vakiomenetelmänä lainsäädännön laadun parantamiseksi ja hallinnollisten rasitteiden poistamiseksi.

Eri ministeriöiden välisen yhteistyön tiivistämistä kannustetaan. Vaikutustenarviointi voitaisiin tehdä ja sitä voitaisiin valvoa koordinoidusti ministeriön horisontaalisessa yksikössä, ja näin tehdäänkin jo monessa jäsenvaltiossa. Sähköisten menettelyiden käyttöönotto lainsäädäntöehdotusten laadinnan alkuvaiheissa esimerkiksi Virossa ja Latviassa on helpottanut sidosryhmien kuulemista ja vaikutustenarviointien tekemistä, ja sitä voidaan suositella.

Vaikutustenarviointien hyödyntämisessä on edistytty monessa maassa, mutta Ranskan, Portugalin, Slovenian ja Slovakian on tehostettava pyrkimyksiään tässä asiassa. Joissakin maissa, esimerkiksi Puolassa , sidosryhmien kuulemisaika on liian lyhyt, jotta voitaisiin saada kattava käsitys vaikutuksista yrityksiin.

Konkurssilainsäädäntö – uuden alun helpottaminen

Konkurssin äärimmäisen vakavat oikeudelliset seuraamukset ja monimutkaiset konkurssimenettelyt voivat haitata yrittäjyyttä. Tämän vuoksi aikaa ja rahaa vaativia konkurssimenettelyitä olisi tarkistettava tai olisi luotava perusta uudelle lainsäädännölle, jonka tavoitteena ovat nopeat, edulliset, helppokäyttöiset, järkeistetyt ja ennustettavat menettelyt. Epäonnistuneet yrittäjät ovat usein menestyksekkäämpiä seuraavalla kerralla, ja uuden mahdollisuuden antaminen rehellisille konkurssintekijöille edistäisi talouskasvua. Uudestaan aloittaminen pitäisi sen vuoksi tehdä helpommaksi rehdeille yrittäjille.

Viime vuoden aikana puolet jäsenvaltioista on joko tarkistanut tai on tarkistamassa konkurssilainsäädäntöään. Kiinnostava tuore esimerkki on Espanja , joka on merkittävästi parantanut maksukyvyttömyyslainsäädäntöään. Pelastus- ja saneerausmenettelyjä, joilla pyritään turvaamaan elinkelpoisten yritysten toiminnan säilyminen ja jatkuminen, ei tunneta kaikissa maissa, ja niissäkin maissa, joissa niitä on, ne yleensä kaipaavat parannuksia. Lupaavia hiljattaisia kehitysaskeleita ovat Ranskan uusi yritysten pelastamista koskeva laki, jolla pyritään havaitsemaan rahoitusvaikeudet varhaisessa vaiheessa ja edistetään uuden mahdollisuuden antamista, sekä Alankomaissa toteutettu yrittäjien velkojen uudelleenjärjestelyä koskeva hanke, jolla pyritään järkeistämään tuomioistuinten ulkopuolella tapahtuvaa velkojen uudelleenjärjestelyprosessia.

Toimien toteuttaminen ajoissa saattaa merkittävästikin lisätä rahoitusvaikeuksissa olevan yrityksen pelastumismahdollisuuksia. Rahoitusvaikeuksissa oleville yrittäjille olisi tarjottava edullista neuvontaa, jotta lisättäisiin yrityksen pelastumismahdollisuuksia; tällaista tarjoaa esimerkiksi vaikeuksissa olevien itsenäisten ammatinharjoittajien ja pienyritysten keskus Brysselin alueella Belgiassa ja yrittäjien neuvontaorganisaatio Ondernemersklankbord Alankomaissa. Liikekumppaneiden, rahoittajien, luotonantajien ja muiden sidosryhmien jatkuva tuki voi auttaa ongelmien kanssa kamppailevaa yrittäjää välttämään tarpeettoman poistumisen markkinoilta, ja sitä olisi kannustettava. Konkurssiin liittyvän epäonnistumisen leiman heikentämiseksi viranomaisten olisi yleisesti ottaen suhtauduttava konkursseihin ennakoivammin ja kannustettava ehkäiseviin toimiin eikä niinkään määrättävä rangaistuksia, kun toimiin ryhdytään myöhäisessä vaiheessa.

Vaikka konkurssi- ja saneerausmenettelyiden parantamiseksi ja uuden alun käynnistämiseksi onkin toteutettu useita uusia toimenpiteitä, joissakin maissa tarvitaan lisätoimia. Esimerkiksi Kreikassa tällä alalla ei ole edistytty lainkaan eikä Luxemburgissa ole mitään varhaisvaroitusmekanismia. Lisäksi selvitystilaan keskittyvät konkurssimenettelyt Slovakiassa ja saneerausmenettelyt Puolassa ovat edelleen kalliita ja monimutkaisia. Vaikka edistystä on saavutettu, toteutettujen toimenpiteiden painotus ei ole yhteneväinen yrityksen saneerausta, konkurssia ja uutta alkua koskevan Best-hankkeen suositusten kanssa. Esimerkiksi Tšekissä ja Portugalissa tarkistetut maksukyvyttömyyslait vahvistavat velkojan asemaa ja näin ollen vaarantavat lakien uusia piirteitä, joilla pyritään edistämään elinkelpoisten yritysten toiminnan jatkuvuutta.

Ammattitaitoisen työvoiman puute – yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta paremmin yritysten tarpeita vastaavaa

Useimmissa maissa seurataan nykyisiä ja tulevia ammattitaitotarpeita yhä järjestelmällisemmin ja yhteistyössä muiden sidosryhmien kuten liikeyritysten, työmarkkinaosapuolten ja alueellisten ja alakohtaisten järjestöjen kanssa. Joissakin maissa, kuten Ruotsissa , korkeakoulujen ja yritysten välillä on perinteisesti ollut yhteyksiä, ja niissä on luotu tälle yhteistyölle institutionaaliset puitteet. Toisissa maissa, kuten Italiassa, näitä yhteyksiä taas on helpotettu rahoituksella, tutkimuksilla, alakohtaisilla aloitteilla tai suunnitelmilla, joilla toisen asteen opintoihin on haluttu yhdistää työharjoittelu.

Ammattitaitotarpeiden säännöllisen seurannan tuloksena jäsenvaltiot tarkistavat vähitellen koulutuspolitiikkaansa ja parantavat sen kykyä vastata työmarkkinoiden nykyisiin ja ennakoituihin rakennemuutoksiin. Kaikkien osapuolten ja varsinkin yritysten osallistumista koulutuksen sisällön kehittämiseen ja määrittelyyn on jatkettava ja tehostettava. Oppisopimusjärjestelmiä ollaan päivittämässä, ja niistä pyritään tekemään houkuttelevampia (esimerkiksi Ranskassa) ja paremmin markkinoiden tarpeita vastaavia (esimerkiksi Itävallassa). Teknisen alan koulutusta ollaan lisäksi vahvistamassa, ja epävirallinen oppiminen tunnustetaan virallisesti yhä useammin.

Elinikäisen oppimisen merkitystä korostetaan usein, vaikkakin vain harvoilla mailla on kattava järjestelmä sen edistämiseksi. Uusia opiskelumahdollisuuksia, esimerkiksi verkko-opiskelua ja opetustarjonnan klusterointia, hyödynnetään vain muutamassa maassa, kuten Irlannissa, Sloveniassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa . Olisi lisättävä sekä julkisia että yksityisiä investointeja, joilla kehitetään ihmisten keskeisiä tietoja ja taitoja läpi elämän.

Neuvonnalla ja tietoisuuden lisäämisellä voidaan parantaa tiettyjen ammattien imagoa ja houkutella nuoria ura-alueille, joilla mahdollisesti on vankat tulevaisuudennäkymät (esim. tekniset ja tietotekniset erityisalat). Jäsenvaltiot samoin kuin liike-elämän ja ammatilliset järjestöt käsittelevät yhä lisääntyvässä määrin tätä kysymystä tiedotuksen ja ammatinvalinnanohjauksen, televisio-ohjelmien ja tiedekerhojen kautta. Kiinnostavaa kehitystä on hiljattain saavutettu esimerkiksi alakohtaisten järjestöjen Saksassa ja Irlannissa toteuttamilla aloitteilla.

Potentiaalisia kehittämisalueita ovat esimerkiksi ammattitaidon seuranta liittovaltion ja alueiden tasolla Belgiassa liikkuvuuden lisäämiseksi maan eri alueiden välillä. Tšekin, Kreikan ja Slovakian on kehitettävä korkeakoulujen ja yritysten välisiä yhteyksiä, kun taas Italia voisi tehostaa pyrkimyksiään tukea erityiskoulutusta yrityksissä.

2.2 Ehdokasmaat: tarve edistää yrittäjyystaitoja ja parantaa sääntelypuitteita

Ehdokasmaiden tärkeimpänä haasteena on parantaa yritystensä kilpailukykyä. Bulgariassa ja Romaniassa osa haastetta on parantaa oikeudellisia puitteita ja suosia uusien yritysten perustamista ja kasvua.

Yritysten vaikutustenarviointia on vielä vahvistettava Romaniassa ja Turkissa, mutta Bulgariassa on edistytty tällä alalla. Ammattitaidon parantamisen saralta voidaan raportoida muutamista onnistuneista toimenpiteistä. Lisäponnistuksia kuitenkin tarvitaan edelleen, jotta voidaan tarjota elinikäistä koulutusta ja riittävästi pienyritysten tarpeisiin vastaavaa ammattitaitoista työvoimaa.

2.3 Länsi-Balkanin maat ja Moldova: peruskirjan mukaisen prosessin etujen hyödyntäminen

Peruskirjan mukaisella prosessilla on ollut hyvä kasvupohja Länsi-Balkanin maissa ja Moldovassa. Bosnia-Herzegovinassa ja Kosovossa vaaditaan lisäponnistuksia, jotta peruskirjasta saadaan täysi hyöty. Peruskirja on ollut keskeinen väline komission arvioidessa Kroatian ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian EU-jäsenyyshakemuksia.

Eniten on edistytty yritysten edullisemman ja nopeamman perustamisen alalla useissa maissa, erityisesti Serbiassa, Kosovossa, Moldovassa ja Bosnia-Herzegovinassa, prosessin nopeuttamisessa ja vaaditun lainsäädännön käyttöönotossa. Yhden palvelupisteen järjestelmä on kuitenkin perustettu vain Moldovaan . Yrittäjyyskoulutusta annetaan jossakin muodossa kaikissa maissa, mutta se on opinto-ohjelman ulkopuolinen valinnainen aine. Tähän mennessä vain harvoissa maissa on otettu käyttöön lakisääteisiä vaikutustenarviointeja tai suunnitellaan niiden käyttöönottoa.

2.4 Komissio: pk-ulottuvuuden vahvistaminen kaikessa yhteisön politiikassa

Pk-ulottuvuuden parempi integrointi EU:n toimiin

Pk-ulottuvuus otetaan yhä paremmin huomioon useimmissa EU:n toimissa. On joukko ohjelmia tai aloitteita, jotka on suunniteltu hyödyttämään yksinomaan tai pääasiassa pk-yrityksiä, mikä osoittaa, että peruskirjan täytäntöönpanossa edistytään hyvin.

Monivuotisella ohjelmalla yritysten ja yrittäjyyden ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi[9] – ottaen huomioon sen lisääntynyt vaikutus rahoitusvälineisiin sekä sen hiljattain päätökseen saatujen Best-hankkeiden tulokset[10] – edistetään edelleen menestyksekkäästi pk-yritysten toimintaympäristön parantamista. Komissio puolestaan edistyy lupaavasti yrittäjyyttä koskevan toimintasuunnitelman keskeisten toimien täytäntöönpanossa.

Lisäksi komissio on toteuttanut monia tukiohjelmia, jotka suoraan tai välillisesti hyödyttävät pk-yrityksiä. Rakennerahastot ovat pk-yritysten kannalta tärkein alueellisella ja paikallisella tasolla hyödynnettävä ohjelma. Myös tutkimusalalla pk-yritysten asemaa on korostettu, ja niiden osallistumiselle on asetettu selvät tavoitteet. Monia muitakin ohjelmia on suunnattu pk-yritysten tarpeiden mukaisesti, esimerkiksi ympäristö-, energia- ja koulutusalalla ja kansainvälistymisessä. Pk-yritysten erityisasema on otettu huomioon myös esimerkiksi kilpailu- tai kauppapolitiikassa.

Pk-yritysten osallistumista EU:n ohjelmiin on kuitenkin vielä helpotettava

Parannuksia tarvitaan vielä, jotta pk-yritysten osallistuminen EU:n ohjelmiin helpottuisi. Menettelyitä ei ole useinkaan mukautettu pk-yritysten tarpeisiin, olivatpa kyseessä sitten hallinnolliset vaatimukset tai hankkeiden arviointiin käytettävä aika. Pk-yritysten osallistumisen helpottamiseksi on suunnitteilla lisätoimenpiteitä, joihin kuuluvat poliittisten prioriteettien asettaminen ja osallistumisen helpottaminen erityisesti valintaprosessin ja ohjelmien hallinnon osalta. Tiedon ja tuen antamista pk-yrityksille, varsinkin komission verkoston (eurotietokeskusten ja innovaatiokeskusten) kautta olisi myös parannettava, ja EU-ohjelmien hyödyllisyyttä pk-yritysten kannalta olisi arvioitava järjestelmällisesti.

Kun tarkastellaan lainsäädäntöä ja sen vaikutuksia pk-yrityksiin, voidaan todeta, että vaikutustenarviointimenettelyiden alalla on saavutettu lupaavaa edistystä. Tämä on johtanut perustellumpaan päätöksentekoon ja kuulemisten lisääntymiseen. Komission antamassa tai esittämässä lainsäädännössä on otettu huomioon pk-yritysten tilanne, mikä on joissakin tapauksissa johtanut pienyrityksiä koskeviin vapautuksiin tai mukautettuihin vaatimuksiin, esimerkiksi alennettuihin maksuihin ja räätälöityyn hallinnolliseen apuun lääkealalla. Komissio on parhaillaan tarkistamassa ja yksinkertaistamassa sisäisiä suuntaviivojaan parantaakseen esimerkiksi yritysten kilpailukykyä koskevaa vaikutustenarviointia.

3. MENESTYKSEEN YHDESSÄ OPPIMALLA

Avoimesta koordinointimenetelmästä on saatu hyviä tuloksia

Peruskirjan mukainen prosessi on osoittautunut hyvin tehokkaaksi kartoitettaessa aloja, joilla jäsenvaltiot ovat edistyneet pienyritysten aseman parantamisessa. Se myös tarjoaa arvokkaita tietoja aloilta, jotka vaativat vielä lisätoimia. Vaikka jäsenvaltiot ovat pyrkineet toteuttamaan toimia kaikilla peruskirjaan kuuluvilla aloilla, niillä on ollut eri prioriteetteja ja osaamisalueita.

Toinen arvokas lähde, josta löytyy suosituksia ja esimerkkejä hyviksi havaituista toimintatavoista, ovat Best-menettelyyn perustuvien hankkeiden raportit. Komissio on työskennellyt yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa useissa Best-hankkeissa vuodesta 2001, ja tuloksena on esimerkkejä hyvistä toimintatavoista, päätelmiä ja suosituksia. Toimet olisikin tärkeä toteuttaa näiden päätelmien ja suositusten perusteella.

Konkreettisia esimerkkejä todisteena tuloksista

Jo kolmatta kertaa yhä useammat jäsenvaltiot ovat hyödyntäneet toisissa jäsenvaltioissa kehitettyjä toimenpiteitä ja Best-hankkeiden osana annettuja suosituksia ja saaneet näin etua toistensa vahvuuksista.

Esimerkiksi yrittäjyyskoulutusta koskeva Best-hanke ”Education for entrepreneurship” on edistänyt positiivista kehitystä Virossa, Liettuassa ja Norjassa . Kun Ruotsissa valmisteltiin laajennettua yrittäjyysohjelmaa, perustana käytettiin Best-hanketta sekä komission yrittäjyyttä koskevaa toimintasuunnitelmaa ja peruskirjaa koskevia muiden maiden, erityisesti Espanjan ja Suomen, kansallisia raportteja.

Saneeraukseen ja konkurssiin liittyvä Best-hanke ”Restructuring, bankruptcy and a fresh start” on myös toiminut useiden maiden innoittajana. Kypros, Latvia, Unkari ja Norja ilmoittivat ottaneensa hankkeen suositukset huomioon tarkistaessaan lainsäädäntöään.

Ennen kuin lainsäädännön vaikutustenarvioinnista vastaava Espanjan uusi virasto aloittaa toimintansa, vaikutustenarvioinnit tehdään muissa jäsenvaltioissa sovellettavien suuntaviivojen mukaisesti. Bulgariassa on kehitetty vaikutustenarviointiin menetelmä, jossa on otettu huomioon Alankomaiden ja Slovakian kokemukset.

Joissakin maissa on kiinnitetty erityistä huomiota sen varmistamiseen, että peruskirjan suosituksia ja Best-hankkeiden tuloksia hyödynnetään käytännössä. Maltalla julkaistiin vuotuinen toimintasuunnitelma, jossa luonnosteltiin aloitteita kutakin peruskirjan kymmentä alaa varten ja asetettiin niihin liittyviä määrällisiä tavoitteita, joita seurataan tulostaulukon avulla. Aloitteista keskusteltiin kaikkien keskeisten toimijoiden kanssa valtakunnallisessa konferenssissa ja kolmessa parlamentin istunnossa.

Muissa maissa, esimerkiksi Tanskassa ja Ranskassa , vaikuttaisi edelleen olevan aihetta kehittää seurantaa, jotta koko prosessista saataisiin parempi hyöty.

Peruskirjaan liittyvät konferenssit onnistunut keino vaihtaa hyviä toimintatapoja

Komissio pyrkii edelleen parantamaan hyviksi havaittujen toimintatapojen levittämistä. Dublinissa kesäkuussa 2004 pidetty konferenssi tarjosi foorumin tuoreissa peruskirjaa koskevissa raporteissa esitettyjen hyvien toimintatapojen vaihdolle. Seuraava konferenssi järjestetään Luxemburgissa 15. ja 16. kesäkuuta 2005. Tämän lisäksi kansallisilla konferensseilla, jollaisia järjestetään esimerkiksi Maltalla, edistetään pienyritysten aseman säilymistä poliittisen asialistan kärjessä.

4. LISSABONIN TAVOITTEEN SAAVUTTAMINEN

Yhteisön mailla on vielä paljon tehtävää Lissabonin tavoitteen saavuttamiseksi vuoteen 2010 mennessä. Edistys riippuu suuresti siitä, miten onnistutaan edistämään yrittäjyyttä ja pienyritysten toimintaa. Tarvitaan toimintaympäristö, jossa pienyritykset eivät joudu kamppailemaan byrokratian kourissa ja yrittäjät voivat hyödyntää ideoitaan yritystoiminnassa. Osana Lissabonin strategian väliarviointia viime marraskuussa esitetyssä Wim Kokin raportissa todettiin painokkaasti, että olisi luotava suotuisa yrittäjyysilmapiiri, jotta Euroopasta saataisiin kilpailukykyisempi.

Yrittäjyyttä koskevan toimintasuunnitelman edistymistä kuvaavat raportit liitetään peruskirjan mukaiseen raportointimekanismiin. Olisi hyödyllistä tiivistää yhteyttä entisestään ja muuttaa peruskirjaa niin, että siihen sisällytettäisiin toimintasuunnitelman yrittäjyyttä koskevat aiheet, kuten kilpailukykyä käsittelevä neuvosto ehdotti maaliskuussa 2004. Edistääkseen Lissabonin tavoitteen saavuttamista komissio tarkastelee peruskirjaa toimintasuunnitelman prioriteettien ja peruskirjan lähes viiden vuoden täytäntöönpanon aikana saavutettujen kokemusten kannalta ja esittää asiasta ehdotuksen.

LIITE

Jäsenvaltioita pyydettiin vastaamaan kysymyksiin vuoden 2005 raportissa esitetyistä prioriteettialoista, jotka perustuivat pääosin asiaan liittyvien Best-hankkeiden suosituksiin. Seuraavissa kaavioissa esitetään toimenpiteiden kokonaismäärä ehdotettujen hyödyllisten toimenpiteiden valikoimasta. Täydelliset taulukot, jotka perustuvat jäsenvaltioiden vastauksiin, esitetään jäsenvaltioiden toimintaa koskevassa raportissa SEK(2005) 167, 8.2.2005; SEK(2005) 168, 8.2.2005; SEK(2005) 169, 8.2.2005; SEK(2005) 170, 8.2.2005, taulukkoina 1–4.

[pic]* Perustuu ainoastaan Baden-Württembergin tietoihin. Tilanne vaihtelee osavaltioittain.

[pic]

[pic]

[pic]

Huom. Tarkasteltujen toimenpiteiden määrä vaihtelee aloittain. Kunkin kaavion toimenpiteiden enimmäismäärä näkyy vasemmalla olevassa asteikossa.

[1] Tässä Euroopan muodostavat 25 EU-maata + 3 ehdokasmaata + Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi. Lähde: Euroopan pk-yritysten seurantakeskus, 2003/7.

[2] http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/charter/index.htm.

[3] KOM(2004) 70 lopullinen, 11.2.2004.

[4] http://europa.eu.int/comm/lisbon_strategy/group/index_en.html.

[5] Marokko, Algeria, Tunisia, Egypti, Jordania, Israel, palestiinalaishallinto, Libanon ja Syyria.

[6] Pk-yritysten edustaja nimitettiin komissioon joulukuussa 2001 parantamaan tiedonvaihtoa pk-yritysten ja niiden edustajien kanssa ja varmistamaan pk-yritysten tarpeiden asianmukainen huomioon ottaminen EU:n kaikessa politiikassa ja lainsäädännössä ja kaikissa ohjelmissa.

[7] Aiemmat kertomukset: KOM(2001) 122 lopullinen, 7.3.2001; KOM(2002) 68 lopullinen, 6.2.2002; KOM(2003) 21 lopullinen, 21.1.2003; KOM(2004) 64 lopullinen, 11.2.2004.

[8] SEK(2005) 167, 8.2.2005; SEK(2005) 168, 8.2.2005; SEK(2005) 169, 8.2.2005; SEK(2005) 170, 8.2.2005.

[9] Neuvoston päätös 2000/819/EY, tehty 20. joulukuuta 2000, EYVL L 333, 29.12.2000, s. 84.

[10] Monivuotisen ohjelman puitteissa avoimen koordinointimenetelmän mukainen Best-menettely tarjoaa puitteet, joissa voidaan tukea jäsenvaltioiden pyrkimyksiä kartoittaa ja vaihtaa hyviä toimintatapoja tietyillä erityisaloilla, jotka ovat merkittäviä yrityksille; näin edistetään myös peruskirjan täytäntöönpanoa.