Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle Tietoa, luovuutta ja innovointia elinikäisen oppimisen ansiosta Luonnos Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpanon edistymistä koskevaksi neuvoston ja komission yhteiseksi raportiksi vuonna 2008 {SEC(2007) 1484} /* KOM/2007/0703 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 12.11.2007 KOM(2007) 703 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE Tietoa, luovuutta ja innovointia elinikäisen oppimisen ansiosta Luonnos Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpanon edistymistä koskevaksi neuvoston ja komission yhteiseksi raportiksi vuonna 2008{SEC(2007) 1484} 1. JOHDANTO Koulutus on olennaisen tärkeää talouden ja yhteiskunnan muutoksia ajatellen. Jotta voitaisiin luoda enemmän ja korkealuokkaisempia työpaikkoja, tarvitaan joustoa ja turvaa. Niiden edellytyksenä on puolestaan se, että voidaan taata kaikkien kansalaisten hankkivan avaintaidot ja pitävän taitojaan yllä koko elinikänsä.[1] Elinikäisellä oppimisella kannustetaan luovuuteen ja innovointiin ja annetaan mahdollisuudet osallistua täysipainoisesti talouden ja yhteiskunnan toimintaan. Tämän vuoksi neuvosto asetti itselleen kunnianhimoiset tavoitteet Koulutus 2010 -työohjelmassa. Näillä tavoitteilla puolestaan autetaan toteuttamaan kasvua ja työllisyyttä koskevat Lissabonin suuntaviivat. Tavoitteisiin voidaan kuitenkin päästä vain pitkäjänteisillä toimilla, ja edistys tulee väistämättä olemaan epätasaista. Neuvosto ja komissio laativat yhteisen raportin joka toinen vuosi selvittääkseen, mitä on tapahtunut, ja suunnatakseen toimintaa hankaliksi osoittautuneille aloille. Tämä tiedonanto on apuna kolmannen yhteisen raportin[2] laadinnassa, ja siinä tuodaan esiin koulutusuudistuksiin liittyvät merkittävät edistysaskelet samoin kuin haasteet. Seuraavat toiminta-alat kaipaavat erityispanostusta: - Osaamistason nostaminen. Ihmiset, joiden osaaminen on heikkoa, ovat vaarassa joutua taloudellisesti ja sosiaalisesti syrjään. Monissa maissa ollaan huolestuneita siitä, että koulunkäynnin varhain lopettaneiden määrät pysyvät jatkuvasti korkealla tasolla, iäkkäämpien työntekijöiden ja heikosti koulutettujen osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on vähäistä ja maahanmuuttajien osaaminen on heikkoa. Tulevaisuuden työmarkkinat osaamistaloudessa edellyttävät yhä korkeampaa osaamistasoa kutistuvalta työvoimalta. Heikosta osaamisesta tulee yhä suurempi haaste. - Elinikäisen oppimisen strategiat. Useimmat maat ovat onnistuneet paremmin määrittelemään yhtenäisiä ja kaiken kattavia strategioita. Edistystä on selvästi tapahtunut esiasteen koulutuksessa, tutkintojen viitekehyksissä samoin kuin epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen validoinnissa. Monissa maissa ei kuitenkaan ole onnistuttu toteuttamaan innovatiivisia oppimiskumppanuuksia eikä turvaamaan kestävää rahoitusta korkealaatuisille, tehokkaille ja tasapuolisille koulutusjärjestelmille[3] varsinkin, kun investointien kasvu näyttää hidastuneen. Uudistusten tosiasiallisen toteuttamisen varmistamisessa on haastetta kaikille. - Osaamiskolmio (tutkimus, koulutus ja innovointi). Osaamiskolmio on keskeisessä asemassa työpaikkojen ja kasvun edistämisessä. Näin ollen on tärkeää kiihdyttää uudistusvauhtia, edistää huippuosaamista korkea-asteen koulutuksessa ja korkeakoulujen ja yritysten välisiä kumppanuuksia sekä varmistaa, että kaikki koulutussektorit täysipainoisesti edistävät luovuutta ja innovointeja. 2. USEILLA ALOILLA ON EDISTYTTY Edistystä on Euroopassa tapahtunut useilla aloilla. Edistyminen ei kuitenkaan ole ollut yhtenäistä, eikä ponnisteluja missään tapauksessa saa hellittää. Uudistustahti on edelleen merkittävä haaste. Useimmat maat ovat kuitenkin seuraavilla aloilla tehneet tai tekemässä uudistuksia. 2.1. Elinikäisen oppimisen strategiat ja tutkintojärjestelmät Useimmat maat ovat kehittäneet konkreettisia elinikäisen oppimisen strategioita [4], joissa esitetään kansallisen politiikan painopisteet ja eri sektorien suhteet toisiinsa.[5] Useimpiin niistä sisältyy kaikki koulutustyypit ja -tasot kattava kokonaisvaltainen visio elinikäisestä oppimisesta. Joissakin kuitenkin keskitytään virallisiin koulutusjärjestelmiin tai elinikäisen oppimisen muodostaman jatkumon eri vaiheiden kehittämiseen. On olemassa merkkejä siitä, että koulutuspolitiikan tietopohja on vahventumassa.[6] Tämä on välttämätöntä järjestelmien yleisen yhtenäisyyden varmistamiseksi ja resurssien jakamiseksi parhaalla mahdollisella tavalla. Yhtenäisyyttä lisää myös se, että jotkin maat asettavat etusijalle joustavien koulutusväylien edistämisen ja siirtymämahdollisuudet järjestelmän eri osien välillä. Tutkintojen viitekehykset ja epävirallisen ja arkioppimisen validoiminen Useimmissa maissa kehitellään kansallisia tutkintojen viitekehyksiä , jotka liittyvät elinikäisen oppimisen edistämiseen tähtäävän eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen[7] perustamiseen.[8] Näiden viitekehysten myötä oppimistulokset saavat erityistä huomiota. Myös epävirallisen ja arkioppimisen validoinnin järjestelmiä ollaan ottamassa käyttöön, vaikkakin hitaampaan tahtiin.[9] Haasteena on nyt siirtyä kansallisissa tutkintojärjestelmissä kokeiluasteelta järjestelmien täysipainoiseen soveltamiseen – myös korkeakoulutukseen pääsyn osalta. Portugaliin perustettiin vuonna 2000 koko maan laajuinen pätevyyksien tunnustamis-, validointi- ja sertifiointikeskusten verkosto. Tätä nykyä lähes 58 000 aikuista osallistuu validointiprosessiin. Keskukset arvioivat ja validoivat tiettyihin tutkintoihin liittyviä pätevyyksiä. Sertifiointiprosessiin kuuluu ulkopuolisen lautakunnan tekemä tarkastelu sekä tarvittaessa täydentävää koulutusta. 2.2. Esiasteen koulutus Esiasteen koulutuksen merkitys tunnustetaan yhä paremmin kaikkialla Euroopassa. Uusien toimintamallien ja -linjojen kehittelyssä on otettu huomioon se, että esiasteen koulutuksella voidaan edistää sekä tehokkuus- että tasapuolisuustavoitteiden saavuttamista. Konkreettisina esimerkkeinä voidaan mainita opetuksen sisällön tarkistaminen[10], opettajien valmiuksien kehittäminen[11], oppivelvollisuuden laajentaminen koskemaan osaa esiasteen koulutuksesta[12], laadun arvioinnit[13] sekä investointien lisääminen muun muassa lisäämällä henkilöstön määrää esiasteen kouluissa[14]. Useissa maissa on toteutettu menestyksekkäitä pilottihankkeita ja -järjestelyjä. Haasteena on nyt siirtyä kokeilutoimista toimien yleisempään toteuttamiseen, jota tuetaan investoinneilla (erityisesti pätevään henkilöstöön). Nelivuotiaiden koulunkäynti kasvoi EU-27:ssä vuosien 2000 ja 2005 välillä noin kolmella prosenttiyksiköllä yli 85 prosenttiin. Vuonna 2005 Ranskassa, Belgiassa, Italiassa ja Espanjassa lähes kaikki nelivuotiaat (yli 99 prosenttia) kävivät koulua, kun taas Irlannissa, Puolassa ja Suomessa osallistumisaste oli alle 50 prosenttia.[15] 2.3. Korkea-asteen koulutus: selkeä asema Lissabonin strategiassa Korkea-asteen koulutuksen nykyaikaistaminen on olennaisen tärkeää osaamiskolmion ja Lissabonin strategian kannalta. Hallintotapa, rahoitus ja houkuttelevuus ovat saaneet entistä enemmän huomiota niin Euroopan kuin kansallisella tasolla. Nämä näkökohdat täydentävät Bolognan uudistuksia. Korkeakoulujen autonomian lisäämisessä on edistytty vakaasti. Niiden taloudellinen riippumattomuus on kasvanut ja lisäksi on otettu käyttöön uusia vastuujärjestelyjä. Uudentyyppisiä sidosryhmien osallistumistapoja testataan lähinnä korkea-asteen oppilaitosten hallinnon osalta mutta myös opetussuunnitelmien kehittämisen[16] tai oppimistulosten määrittelyn[17] suhteen. Korkea-asteen koulutusta käsittelevä ryhmittymä kehittelee parhaillaan päättäjien ja laajemman yleisön tiedoksi koostetta korkeakoulujen nykyaikaistamiseen liittyvistä parhaista käytännöistä. 2.4. Koulutus osana laajempaa EU:n politiikkaa Suurin osa jäsenvaltioista pitää vuosia 2005–2008 koskevissa, Lissabonin strategiaan liittyvissä kansallisissa uudistusohjelmissaan koulutusta ja osaamisen kehittämistä erittäin tärkeinä. Tämä kuvastaa koulutuksen ja osaamisen kehittämisen merkitystä kasvun ja työllisyyden yhdennettyjen suuntaviivojen täytäntöönpanossa. Rakennerahastoihin kuuluvien toimenpideohjelmien yhdistämisessä Koulutus 2010 -työohjelman ensisijaisiin tavoitteisiin on edistytty laajalti. Tämä on ollut erityisen ilmeistä niiden alojen osalta, joille on sovittu indikaattorit ja vertailuarvot. Lisäksi uudistuksia tukevien eurooppalaisten vertailuvälineiden kehittämisessä on edistytty hyvin. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat vuosina 2006 ja 2007 suosituksia avaintaidoista, liikkuvuuden laadusta ja korkea-asteen koulutuksen laadunvarmistuksesta ja ovat kohta valmiit pääsemään sopimukseen eurooppalaisesta tutkintojen viitekehyksestä. 3. ALAT, JOILLA EI OLE VIELÄ EDISTYTTY RIITTÄVÄSTI 3.1. Elinikäisen oppimisen toteuttaminen Elinikäisen oppimisen strategioiden suurimpana haasteena on edelleen niiden täytäntöönpano. Onnistuminen edellyttää laitosten vankkaa sitoutumista sekä kaikkien oleellisten sidosryhmien välistä koordinointia ja kumppanuustoimintaa. Pitkäjänteisillä ponnisteluilla aikomukset voidaan muuntaa toimintalinjoiksi, jotka puolestaan poikivat tuloksia. Asianmukaiset tiedotusjärjestelyt ja investointien parantaminen ovat olennaisen tärkeitä. Vielä on kuitenkin paljon tehtävää. Julkisten koulutusmenojen myönteinen kehityssuuntaus vuosien 2000 ja 2003 välillä näyttää pysähtyneen vuonna 2004. Julkisten koulutusmenojen osuus bruttokansantuotteesta kasvoi EU:ssa vuodesta 2000 (4,7 prosenttia) vuoteen 2003 (5,2 prosenttia) mutta laski sitten 5,1 prosenttiin vuonna 2004. Eri maiden välillä on edelleen suuria eroja (Romaniassa koulutusmenojen osuus BKT:stä on 3,3 prosenttia ja Tanskassa 8,5 prosenttia). Yksityissektorin oppilaitoksiin tekemien investointien osuus BKT:stä on kasvanut hieman vuodesta 2000, mutta kasvu on hidastunut vuonna 2004.[18] Vaikka EU:n vertailuarvot näkyvät jossakin määrin kansallisissa tavoitteissa , läheskään kaikki maat eivät ole vielä asettaneet tällaisia tavoitteita.[19] 3.2. Perustaidot kaikille Koulunkäynnin päättäminen varhain , ylemmän keskiasteen koulutuksen suorittaminen sekä avaintaidot ovat edelleen merkittäviä ongelma-alueita. Edistystä on tapahtunut jonkin verran vuodesta 2000 mutta ei tarpeeksi, jotta EU:n vertailuarvot saavutettaisiin vuoteen 2010 mennessä. Joissakin maissa tilanne on itse asiassa huonontunut vuosien 2000 ja 2006 välillä. Useissa maissa koulunkäynnin varhain lopettaneiden osuus oli vuonna 2006 edelleen hyvin korkea eli yli 20 prosenttia. Aivan liian monet eurooppalaiset nuoret lähtevät koulusta ilman niitä taitoja, joita he tarvitsevat voidakseen osallistua osaamisyhteiskuntaan ja siirtyä kitkattomasti työelämään.[20] Heitä uhkaa sosiaalinen syrjäytyminen. Lisäksi he jäävät elinikäisten oppimismahdollisuuksien ulkopuolelle jo elämänsä alkutaipaleella. Koulunkäynnin varhaisessa vaiheessa lopettavat: joka kuudes 18–24-vuotias nuori (15,3 prosenttia) 27 jäsenvaltion EU:ssa lopettaa edelleen koulunkäynnin alempaan keskiasteeseen eikä osallistu minkäänlaiseen koulutukseen tämän jälkeen. Jotta tämä prosenttiosuus saataisiin EU:ssa putoamaan tavoitteena olevalle 10 prosentin tasolle vuoteen 2010 mennessä, tarvitaan ripeämpiä toimia. Ylemmän keskiasteen koulutuksen suorittamisessa on edistytty hitaasti mutta vakaasti. Vauhti on kiihtynyt hieman viime vuosina mutta ei tarpeeksi, jotta voitaisiin päästä vuodeksi 2010 asetettuun tavoitteeseen (vähintään 85 prosenttia 22-vuotiaista olisi suorittanut ainakin ylemmän keskiasteen koulutuksen). Käytettävissä olevat indikaattorit eivät osoita minkäänlaista edistystä tapahtuneen heikon tuloksen lukutaitotestissä saaneiden osuuden vähentämisessä.[21] | Maahanmuuttajat ja etniset vähemmistöryhmät suoriutuvat vertailuarvojen osalta muita heikommin useimmissa maissa.[22] Heihin on kiinnitettävä erityistä huomiota. Jos heidät saataisiin integroitua esiasteen koulutukseen, voitaisiin parantaa kielenoppimista ja lisätä heidän mahdollisuuksiaan menestyä koulussa. Koulunkäynnin varhaista päättämistä ja sosioekonomisesti epäedullista asemaa koskevia aloitteita on täydennettävä. Näissä pyrkimyksissä auttaisivat opetussuunnitelman ulkopuolinen toiminta (esimerkiksi kulttuurin ja urheilun alalla), paikalliset kumppanuudet, vanhempien täysipainoisempi osallistuminen toimintaan, vanhempien oppimistarpeiden huomioiminen sekä oppilaiden ja opettajien hyvinvoinnin parantaminen koulussa. Vieraiden kielten oppiminen ei ole etusijalla missään kansallisista raporteista. 3.3. Opettajien koulutus Opettajilla ja kouluttajilla on paljon haasteita – luokat muuttuvat yhä heterogeenisemmiksi, opettajilta vaaditaan uusia taitoja ja yksilölliset oppimistarpeet on otettava tarkasti huomioon. Koulujen itsenäisempi asema tuo mukanaan uusia tehtäviä. Lähitulevaisuudessa joudutaan ikääntyvien opettajien tilalle etsimään uusia opettajia. Ammatista on tehtävä houkuttelevampi. Mikään muu koulun sisäinen näkökohta ei vaikuta oppilaiden suoriutumiseen yhtä paljon kuin opettajankoulutuksen laatu.[23] Opettajat eivät kuitenkaan nykyisissä opettajankoulutusjärjestelmissä useinkaan saa tarvitsemaansa koulutusta. Tämä koskee erityisesti opettajien täydennyskoulutusta ja ammattitaidon kehittämistä . Opettajien täydennyskoulutus on pakollista vain yhdessätoista jäsenvaltiossa. 3.4. Korkea-asteen koulutus: huippuosaaminen, kumppanuus ja rahoitus Maat kiinnittävät enemmän huomiota korkeakoulujen aseman vahvistamiseen tutkimuksessa ja innovaatiotoiminnassa , ja korkeakoulujen ja yritysten kumppanuussuhteet ovat yhä yleisempiä. Korkeakoulujen asema on vahvin Pohjoismaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Monilla muilla mailla on vielä paljon välimatkaa kurottavana. Toimenpiteissä, joilla edistetään huippuosaamista korkea-asteen oppilaitoksissa, olisi keskityttävä koulutukseen, tutkimukseen ja tiedon siirtoon. Nykyisin opettamista korostetaan harvemmin. Ehdotettu Euroopan teknologiainstituutti [24] kannustaa koulutus- ja tutkimuslaitoksia muutoksiin tarjoamalla mallin siitä, miten koulutus, tutkimus ja innovaatiotoiminta voidaan yhdistää. Saksassa liittovaltion ja osavaltioiden hallitukset ovat käynnistäneet huippuosaamisaloitteen, jolla myönnetään vuosina 2006–2011 ylimääräiset 1,9 miljardia euroa huippututkimuksen edistämiseen kilpailun kautta valituissa korkeakouluissa. Aloitteeseen kuuluu kolme toimintalinjaa: tutkijakoulut; klusterit, joilla korkeakouluissa suoritettava tutkimus, korkeakoulujen ulkopuolinen tutkimus ja yritykset liitetään toisiinsa; sekä kokonaisvaltaiset strategiat huippututkimusta harjoittaville korkeakouluille. Investointien lisääminen – myös yksityisistä lähteistä – on edelleen haasteellista. Useilla hallituksilla on käytössään yksityisten investointien edistämiseen tähtääviä välineitä, joista esimerkkeinä mainittakoon verokannustimet[25], julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet tai sponsorointijärjestelyt[26]. Jotkin maat ovat ottaneet käyttöön lukukausi- tai kirjoittautumismaksun tai nostaneet sen määrää.[27] Korkea-asteen julkisten koulutusmenojen – koulutus ja tutkimus mukaan luettuina – osuus BKT:stä oli EU-27:ssä 1,1 prosenttia vuonna 2004. Osuus vaihteli Maltan 0,6 prosentista Tanskan 2,5 prosenttiin. Kokonaismenot ovat kuitenkin kaukana Yhdysvaltojen tasosta. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että yksityisen rahoituksen määrä on Yhdysvalloissa yli seitsemän kertaa niin suuri kuin EU:ssa. Korkeakouluopiskelijaa kohtaan käytetään Yhdysvalloissa yli kaksinkertainen määrä varoja kuin EU:ssa keskimäärin.[28] Korkeakoulujen riippumattomuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämisessä on edistytty, mutta korkeakoulujen henkilöstö ja johto näyttäisivät saavan vain vähän tukea tästä haasteesta selviytymiseksi. 3.5. Aikuisten osallistuminen elinikäiseen oppimiseen Mitä tulee aikuisten osallistumiseen elinikäiseen oppimiseen, EU:n vertailuarvoon ei voida enää päästä. Lisäponnisteluja kaivataan kuitenkin edelleen, jotta voidaan nostaa väestön osaamistasoa ja päästä työmarkkinoiden kaikilla osa-alueilla jousto- ja turvatavoitteisiin. EU:n vertailuarvoksi asetetun 12,5 prosentin saavuttamisessa oltiin vuonna 2005 suurin piirtein aikataulussa.[29] Vuonna 2006 kuitenkin keskimäärin 9,6 prosenttia 25–64-vuotiaista eurooppalaisista osallistui koulutukseen, mikä oli hieman vähemmän kuin vuonna 2005. Kokonaisluvut kätkevät merkittävän epäsuhdan: korkeasti koulutetut aikuiset käyttävät heikosti koulutettuihin verrattuna yli kuusi kertaa todennäköisemmin hyväkseen mahdollisuutta elinikäiseen oppimiseen. Ikääntyneiden työntekijöiden ja heikosti koulutettujen vähäinen osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on ongelma erityisesti ottaen huomioon, että osallistumisasteet koko väestön osalta ovat alhaiset.[30] Lisäksi heikko osaamistaso on erityisen yleistä maahanmuuttajien keskuudessa. Väestö- ja työmarkkinasuuntaukset johtavat ammattitaitoisen työvoiman kysynnän kasvuun. Heikosti koulutetuille puolestaan jää vähemmän mahdollisuuksia. Näiden ryhmien kouluttamiseen on kiinnitettävä enemmän huomiota. 3.6. Ammatillisen koulutuksen houkuttelevuus ja merkityksellisyys Ammatillisen koulutuksen laatua ja houkuttelevuutta on pyrittävä lisäämään. Tämä on Kööpenhaminan prosessin keskeisiä tavoitteita.[31] Jotkin maat ovat kehittäneet edistyneitä ja kattavia laadunvarmistusjärjestelmiä,[32] kun taas toiset ovat vielä kehittelyvaiheessa.[33] Oppimistuloksiin perustuvien toimintamallien laajempi käyttö koulutusohjelmissa ja tutkinnoissa saa ammatillisen koulutuksen vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita. Lisäplussaa tuo se, että oppisopimuskoulutusta ja työssä tapahtuvaa oppimista on jälleen alettu painottaa. Osaamiseen ja tutkintoihin liittyvien tarpeiden ennustamisessa on kuitenkin edistytty vain vähän. Ammatillinen koulutus kärsii toisinaan siitä, että se on heikosti nivottu osaksi muuta koulutusjärjestelmää. Tällaisen koulutuksen avulla voidaan saada mahdolliset keskeyttäjät pysymään opintojen parissa. Oppilaathan ovat alemmilla koulutustasoilla saaneet ne avaintaidot, joita he tarvitsevat ammatilliseen koulutukseen pääsemiseksi. Lisätoimia tarvitaan kuitenkin, jotta helpotettaisiin siirtymistä ammatillisesta koulutuksesta täydennyskoulutukseen tai korkea-asteen oppilaitokseen. 3.7. Kansainvälinen liikkuvuus Europass-järjestelmän täytäntöönpanossa ja käytössä on edistytty hyvin.[34] Opiskelijoiden kansainvälinen liikkuvuus hoituu kuitenkin edelleen enimmäkseen EU:n ohjelmien turvin. Useimmat kansalliset toimenpiteet koskevat korkea-asteen koulutusta. Liikkuvuus on erityisen hankalaa ammatillisen koulutuksen alalla. Liikkuvuus on pakollista Luxemburgin yliopistossa. Kaikkien alempaa korkeakoulututkintoa suorittavien on suoritettava osa opinnoistaan ulkomailla. 4. TÄSTÄ ETEENPÄIN 4.1. Elinikäisen oppimisen täytäntöönpano tehokkuus- ja tasapuolisuustavoitteisiin pääsemiseksi Elinikäisen oppimisen strategioiden yhtenäisyydessä ja kattavuudessa on edelleen merkittäviä puutteita. Haasteena on nyt täytäntöönpano. Monissa tapauksissa se on vasta nyt alkanut. Jotta strategiat olisivat uskottavia, ne on kytkettävä poliittisiin toimenpiteisiin. Strategioiden uskottavuus riippuu myös viranomaisten kyvystä kohdentaa resursseja ja saada kansalliset laitokset ja sidosryhmät kaikilla tasoilla mukaan – oppimiskumppanuuksien avulla. Tietämyspohjan parantaminen On parannettava tietämystä koulutuspolitiikan taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista.[35] Tehokkuus- ja tasapuolisuusvaatimukset olisi pidettävä mielessä kehitettäessä eurooppalaista ja kansallista tutkimuspohjaa koulutusalan politiikkaa ja käytäntöä varten. Vertaisoppiminen ja päättäjien ja sidosryhmien välinen kokemustenvaihto ovat tärkeä taitotiedon lähde ja niitä olisi tuettava. Elinikäisen oppimisen strategioiden kehityksen ja täytäntöönpanon seurantaa olisi jatkettava ja edistystä olisi arvioitava vuoden 2010 yhteisessä raportissa. Kestävä rahoitus Rahoituksen määrä, teho ja kestävyys ovat edelleen keskeisiä näkökohtia. Useat maat tekevät kokeiluja uusilla välineillä ja yksityisiin investointeihin tähtäävillä kannustimilla. Toimintaa kohdennetaan yksityishenkilöihin, kotitalouksiin ja työnantajiin. Näitä toimia on vahvistettava. Osaamistason nostaminen Tehokkuutta ja tasapuolisuutta voidaan parhaiten lisätä investoimalla enemmän varhaiskasvatukseen.[36] Avaintaitojen hankkiminen varhaisessa vaiheessa on tehokas tapa luoda perusta myöhemmälle oppimiselle, ja se auttaa lisäämään tulosten tasapuolisuutta ja yleistä osaamistasoa. Siirtyminen työmarkkinoille helpottuu ja osaamisvajeet vältetään. Ammatillisen koulutuksen imagoa ja asemaa on kuitenkin vahvistettava ja sen houkuttelevuutta lisättävä. Jotta voitaisiin helpottaa pääsyä ammatilliseen peruskoulutukseen samoin kuin liikkuvuutta ja paluuta koulutusjärjestelmään, olisi kehitettävä joustavia moduulirakenteita. Kaikkien kansalaisten olisi voitava hyötyä integroiduista elinikäisistä neuvontajärjestelyistä. Sosioekonomisiin haittoihin puuttuminen Koulutuksella voidaan auttaa voittamaan sosioekonomisia haittoja, mutta koulutus voi myös vakiinnuttaa sosioekonomisen epätasa-arvon. Koulutukseen liittyvästä eriarvoisuudesta koituu suunnattomat kustannukset. Nämä kustannukset ovat usein piilokustannuksia mutta silti todellisia. Tämän vuoksi on tärkeää edelleen varmistaa kaikkien tasapuolinen mahdollisuus päästä koulutuksen pariin ja osallistua siihen samoin kuin kohtelun ja tulosten tasapuolisuus. Maahanmuuttajien potentiaalin hyödyntäminen Maahanmuutto tekee koululuokista heterogeenisempia. Lisäksi se tuo mukanaan erityistarpeita ja aiheuttaa opetuksen järjestämisen kannalta ongelmia. Maahanmuuttajien suoriutumis- ja osallistumisaste samoin kuin heidän tuloksensa ovat tyypillisesti keskivertoa heikommat. Vaikka sosioekonomisen taustan ja kielen kaltaiset tekijät selittävät eroja jonkin verran, on olemassa näyttöä, että koulutuspolitiikka itsessään pahentaa tätä ongelmaa.[37] Tilanne kaipaa erityishuomiota. Korkealuokkainen opetus Opettajat tarvitsevat parempaa ammatillista valmentautumista ja jatkuvaa kehittämistä. Näin voidaan parantaa koulutuksen tuloksia. Opettajat on lisäksi tärkeä saada mukaan innovaatioihin ja uudistuksiin. Komissio on esittänyt asiaa koskevat haasteet.[38] Lisäksi komissio toteuttaa kouluja koskevia julkisia kuulemisia.[39] Työohjelma tarjoaa sopivat puitteet näihin haasteisiin vastaamiseksi. 4.2. Innovaatio ja luovuus: koulutus keskeisenä osatekijänä osaamiskolmiossa Koulutus on olennaisen tärkeää osaamiskolmion samoin kuin työpaikkojen ja kasvun edistämisen kannalta. Korkeakoulut ovat tämän kolmion ytimessä. Huippuosaamisen keskukset, jotka keskittyvät opettamiseen, tutkimukseen ja tiedon siirtoon, ovat elintärkeitä. Vielä on paljon tehtävää, jotta korkea-asteen oppilaitokset ja yritykset voivat toimia yhteistyökumppaneina. Tutkimus- ja innovaatiotoiminta edellyttävät väestöltä laajaa osaamispohjaa. Huippuosaamista, luovuutta ja oppimistaitoja on kehitettävä kaikissa koulutusjärjestelmissä kaikilla tasoilla. Niin koulut kuin ammatilliset oppilaitokset voivat merkittävästi edistää innovointia. Esimerkiksi korkealuokkaisella ammatillisella koulutuksella voidaan edistää innovointia työpaikoilla. 4.3. Parempi hallintotapa: Koulutus 2010 -työohjelman tulosten optimaalinen hyödyntäminen Työohjelmasta syntyy tuloksia niin Euroopan kuin kansallisella tasolla. Jäsenvaltiot käyttävät uudistuksissaan hyväksi eurooppalaisten vertailuvälineiden kehittämistä samoin kuin klusterien työtä ja vertaisoppimistoimia. Koulutuksen haasteet ja henkilöresurssien kehittäminen ovat näkyvästi esillä Lissabonin strategiaan liittyvissä useimpien jäsenvaltioiden kansallisissa uudistusohjelmissa. Koulutuksen avoimen koordinointimenetelmän tehokkuutta ja vaikutuksia samoin kuin poliittista sitoutumista siihen voidaan kuitenkin vielä vahvistaa. Kansallisella ja Euroopan tasolla olisi kiinnitettävä erityistä huomiota seuraaviin näkökohtiin: - Luodaan yhtenäinen koulutuspolitiikka elinikäisen oppimisen näkökulmasta siten, että strategisia painopisteitä asetetaan koko järjestelmän laajuudelta. - Parannetaan liittymiä koulutuksen kannalta merkityksellisiin politiikan osa-alueisiin, kuten esimerkiksi innovaatio-, työllisyys- ja sosiaali-, yritys- sekä tutkimuspolitiikkaan samoin kuin rakennerahoitukseen. - Yhdistetään korkea-asteen koulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja aikuiskoulutuksen alaan liittyvät poliittiset kehitykset yleiseen työohjelmaan. - Luodaan vahvat yhteydet Lissabonin strategiaan liittyvien yhdennettyjen suuntaviivojen ja Koulutus 2010 -työohjelman täytäntöönpanon ja kehittämisen välille. - Valvotaan keskinäisesti kehitystä kussakin maassa siten, että siirrytään vertaisoppimisesta vertaisarviointiin. - Varmistetaan, että vertaisoppimisesta saadut tulokset tulevat päättäjien ja ministereiden tietoon. - Aktivoidaan kansalaisyhteiskuntaa. - Kehitetään indikaattoreita ja vertailuarvoja pidemmälle neuvoston toukokuussa 2007 esittämien päätelmien mukaisesti. - Hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla yhteisön rahastoja ja ohjelmia ja erityisesti uutta elinikäisen oppimisen ohjelmaa vuosiksi 2007–2013 sekä EU:n koheesiopolitiikan välineitä. Vuoden 2006 yhteisessä raportissa yksilöityjä erityistoimia olisi jatkettava, jotta varmistetaan, että Koulutus 2010 -työohjelman yhteisesti sovitut painopisteet otetaan täysipainoisesti huomioon jäsenvaltioiden päätöksenteossa. Olisi otettava käyttöön järjestelyt Koulutus 2010 -työohjelman ja elinikäisen oppimisen strategioiden panemiseksi täytäntöön. Toimia on koordinoitava tiiviisti niiden tahojen toimien kanssa, jotka vastaavat laajemmin sosioekonomisesta politiikasta ja erityisesti Lissabonin uudistuksista ja sosiaalisen osallisuuden edistämistä koskevista kansallisista strategioista. Kansallisia tavoitteita ja indikaattoreita olisi kehitettävä lisää. Kehitystyössä olisi otettava huomioon Euroopan tason tavoitteet ja vertailuarvot. Toimintaohjelmien ja käytännön toimien olisi tukeuduttava tietoon ja arviointeihin. Euroopan tasolla sovitut yhteiset periaatteet, suuntaviivat ja suositukset tarjoavat kansallisten uudistusten suunnittelulle vertailukohdan. 4.4. Vuoden 2010 jälkeen Koulutus 2010 -työohjelma tarjoaa käytännön tukea jäsenvaltioiden koulutusuudistuksille. Edistystä on tapahtunut huomattavasti sitten ohjelman käynnistämisen vuonna 2002. Tarvitaan kuitenkin aikaa, jotta koulutusuudistukset tuottaisivat hedelmää. Merkittäviä haasteita on edelleen selvittämättä, ja uusiakin on ilmaantunut. Tätä työtä, johon kuuluu myös yhteistyö Bolognan ja Kööpenhaminan prosessien puitteissa, on jatkettava ja tehostettavakin pitkään vuoden 2010 jälkeen. Tämän vuoksi olisi jo nyt alettava pohtia työohjelman tärkeimpiä painopisteitä vuoden 2010 jälkeen. Koska koulutuksella on niin suuri merkitys työllisyys- ja kasvustrategian kannalta, koulutus on nivottava tiiviisti yhteen Lissabonin strategian tulevan kehityksen kanssa. LIITE 1 Maakohtainen tilanne sen osalta, onko maa ottanut käyttöön konkreettisen elinikäisen oppimisen strategian, tutkintojen viitekehyksen, epävirallisen oppimisen / arkioppimisen validointijärjestelmän sekä kansalliset tavoitteet alueilla, joille on määritetty vertailuarvot Y = Maalla on käytössä strategia, viitekehys, validointijärjestelmä tai kansalliset tavoitteet D = Maa on kehittämässä strategiaa, viitekehystä tai validointijärjestelmää N = Maalla ei ole viitekehystä, validointijärjestelmää eikä kansallisia tavoitteita P = Maalla on elinikäistä oppimista koskevia toimintalinjoja muttei konkreettista strategiaa | Maa | Konkreettinen kansallinen elinikäisen oppimisen strategia | Kansallinen tutkintojen viitekehys | Epävirallisen ja arkioppimisen validointijärjestelmä | Kansalliset tavoitteet kaikilla tai joillakin niillä aloilla, joille on määritetty EU:n vertailuarvo | AT | Y | D | D | N | Be fr | Y | D | D | Y | Be nl | Y | D | Y | Y | BG | D | D | N | N | CY | D | N | N | N | CZ | Y | D | D | N | DE | Y | D | N | N | DK | Y | D | Y | Y | EE | Y | D | N | Y | EL | Y | N | N | Y | ES | Y | D | D | Y | FI | Y | D | Y | Y | FR | P | Y | Y | Y | HR | Y | D | N | Y | HU | Y | D | N | Y | IE | D | Y | Y | Y | IS | P | N | D | N | IT | P | D | D | N | LI | P | N | N | N | LT | Y | D | D | Y | LU | P | D | D | N | LV | Y | D | N | Y | MT | D | Y | N | Y | NL | P | D | Y | Y | NO | Y | N | Y | N | PL | D | N | D | Y | PT | P | D | Y | Y | RO | D | N | D | Y | SE | Y | N | D | N | SI | D | D | Y | Y | SK | Y | D | D | Y | TR | D | D | N | N | UK | Y | Y | D | Y | ANNEX 2 (STATISTICAL ANNEX) PROGRESS AGAINST THE FIVE REFERENCE LEVELS OF AVERAGE EUROPEAN PERFORMANCE ( BENCHMARKS ) AND OTHER KEY INDICATORS IN EDUCATION AND TRAINING Based on Commission Staff Working Document Progress towards the Lisbon Objectives in Education and Training – Indicators and Benchmarks SEC (2007) 1284 Country Codes EU | European Union | PT | Portugal | BE | Belgium | RO | Romania | BG | Bulgaria | SI | Slovenia | CZ | Czech Republic | SK | Slovakia | DK | Denmark | FI | Finland | DE | Germany | SE | Sweden | EE | Estonia | UK | United Kingdom | EL | Greece | ES | Spain | EEA | European Economic Area | FR | France | IS | Iceland | IE | Ireland | LI | Liechtenstein | IT | Italy | NO | Norway | CY | Cyprus | LV | Latvia | Candidate Countries | LT | Lithuania | HR | Croatia | LU | Luxembourg | TR | Turkey | HU | Hungary | MT | Malta | Others | NL | Netherlands | JP | Japan | AT | Austria | US/USA | United States of America | PL | Poland | OVERVIEW ON PROGRESS IN THE FIVE BENCHMARK AREAS [pic] Key results: * As regards the number of maths, science and technology (MST) graduates the benchmark will be over-achieved; the progress required has already been made in 2000-2003. * There is some progress in lifelong learning participation. However, much of it is a result of changes in survey methodology in several Member States, which led to higher nominal participation rates and thus overstate overall progress. * There is constant improvement as regards early school leavers, but faster progress is needed in order to achieve the benchmark. * As regards upper secondary completion there has been only little progress. * Results for low achievers in reading have not improved (but this is based only on two reference years). Methodological remarks : The starting point in the year 2000 is set in the graph as zero and the 2010 benchmark as 100. The results achieved in each year are thus measured against the 2010 benchmark. A diagonal line shows the progress required, i.e. each year an additional 10% of progress would have to be achieved to reach the benchmark. If a line stays below this diagonal line, progress is not sufficient. As regards participation in lifelong learning, there have been many breaks in time series: some countries have revised their data collection methods between 2002 and 2003. The application of the new methods led to higher results from 2003, and thus progress is overstated between 2002 and 2003. The line 2002-2003 on lifelong learning participation is therefore dotted. For low achievers in reading (data from PISA survey) there are only results for 16 EU countries and for two years. Data from the 2006 PISA survey will become available in December 2007. OVERVIEW ON PROGRESS IN THE FIVE BENCHMARK AREAS Overview on the 3 school level benchmarks Situation (latest year available) and progress achieved since 2000 | Low achievers in reading (15 years old, %) | Early school leavers (18-24, %) | Upper secondary attainment (20-24, %) | Reference year | 2003 | 2006 | 2006 | EU average | 19.8 | 15.3 | 77.8 | Belgium | ++ | 0 | 0 | Bulgaria | nd | + | ++ | Czech Republic | - | 0 | 0 | Denmark | ++ | + | ++ | Germany | ++ | + | - | Estonia | nd | + | ++ | Ireland | 0 | ++ | ++ | Greece | - | + | ++ | Spain | - | - | - | France | - | + | 0 | Italy | - | ++ | ++ | Cyprus | nd | ++ | ++ | Latvia | ++ | + | ++ | Lithuania | nd | ++ | ++ | Luxembourg | (++) | - | - | Hungary | ++ | + | 0 | Malta | nd | ++ | ++ | Netherlands | (-) | ++ | ++ | Austria | - | + | 0 | Poland | ++ | + | ++ | Portugal | ++ | + | ++ | Romania | nd | ++ | + | Slovenia | nd | (++) | ++ | Slovakia | - | - | Finland | ++ | + | - | Sweden | - | - | + | United Kingdom | nd | ++ | + | Croatia | nd | ++ | ++ | Turkey | ++ | ++ | Iceland | - | + | ++ | Norway | - | ++ | - | Performance today (latest data) Dark/green Above EU average Light/pink Below EU average white No data Compared to 2000 ++ improving more than EU average + improving, but less than EU average 0 less than 1% change - getting worse () results not comparable or unreliable nd No data | KEY COMPETENCES Percentage of pupils with reading literacy proficiency level one and lower (on the PISA reading literacy scale) 2000-2003 [pic] % with low reading skills | All | Girls | Boys | In 2000 the share of low performing 15-year olds in reading was 19.4% (data available for 16 Member States only). According to the benchmark this proportion should decrease by one fifth by 2010 (and thus reach 15.5%). While the share has decreased in some Member States (notably Latvia and Poland), no progress on this objective has been achieved at EU level since 2000 (2003: 19.8%). However, there are currently only two data points and the latest data refer to 2003 (data from the 2006 PISA survey round will become available in December 2007). Additional notes: EU figure: weighted average based on number of pupils enrolled and data for 16 countries (NL and LU not representative in 2000, hence their results have been put in brackets, UK not representative in 2003; SK did not participate in 2000). EARLY SCHOOL LEAVERS Share of the population aged 18-24 with only lower-secondary education and not in education or training, 2000-2006 [pic] Early school leavers, % | All | Females | Males | In 2006 early school leavers in the EU 27 represented about 15% of young people aged 18-24. There has been continuous improvement in recent years in reducing the share, but progress will need to be faster to reach the EU benchmark of 10% in 2010. However, several Member States, notably the Nordic countries and many of the new Member States, already have shares of less than 10%. Additional notes : BG, PL, SI: 2001 instead of 2000 results, CZ, IE, LV, SK, HR 2002 instead of 2000 results EE: 2005 instead of 2006 results for females COMPLETION OF UPPER SECONDARY EDUCATION BY YOUNG PEOPLE Percentage of the population aged 20-24 having completed at least upper-secondary education, 2000-2006 [pic] Upper secondary att. | All | Females | Males | The share of young people (aged 20-24) who have completed upper-secondary education has only slightly improved since 2000. There was thus little progress in achieving the benchmark of raising this share to at least 85% by 2010. However, some countries with a relatively low share, notably Portugal and Malta, have made considerable progress in the recent past. It should also be noted that many of the new Member States already perform above the benchmark set for 2010 and that four of them, the Czech Republic, Poland, Slovenia and Slovakia, and in addition Norway and Croatia, already have shares of 90% and above. Additional notes : CY: Pupils usually living in the country but studying abroad are not yet covered by the survey. Hence results for CY are understated. Since the 5 December 2005 release, Eurostat has been applying a refined definition of the “upper secondary” educational attainment level in order to improve the comparability of results in the EU. For the 1998 data onwards ISCED level 3c programmes shorter than two years no longer fall under the “upper secondary” level but come under “lower secondary”. This change implies revision of the results in DK (from 2001), ES, CY and IS. However, the definition cannot yet be implemented in EL, IE and AT, where all ISCED 3c levels are still included. GRADUATES IN MATHEMATICS, SCIENCE AND TECHNOLOGY (MST) Growth of tertiary graduates from mathematics, science and technology fields in %, Average annual growth rate 2000-2005 [pic] Graduates per 1000 aged 20-29 | Average Growth per year | Share of female graduates, % | The number of mathematics, science and technology (MST) graduates in EU 27 has increased since 2000 by over 170,000 or by more about 25%. The EU has thus already achieved the benchmark of increasing the number of MST graduates by 15% by 2010. More limited progress has been achieved as regards the second goal of reducing the gender imbalance. The share of female MST graduates has increased from 30.8% in 2000 to 31.2% in 2005. While Slovakia, Portugal and Poland showed the strongest annual growth in the number of MST graduates (> 12%), Bulgaria, Estonia, Greece and Romania perform best as regards gender balance. Additional notes : For countries with breaks in series growth rates were calculated for years without breaks. PL: Growth based on 2001-2005, RO: growth based on 2000-2002 and 2003-2005. HR: growth 2003-2005, SE: growth 2000-2003, HU: growth 2000-2003 BE: Data for the Flemish community exclude second qualifications in non-university tertiary education; the data also exclude independent private institutions (although the number is small) and the German-speaking community. EE: 2000 data exclude Master’s degrees (ISCED level 5A). IT: 2005 result estimated by the Commission. CY: Data exclude tertiary students graduating abroad. Over half of the total number of Cypriot tertiary students study abroad. The fields of study available in Cyprus are limited. LU: Luxembourg has no complete university system, most MST students study and graduate abroad. AT: 2000: ISCED level 5B refers to the previous year. HU: 2004: Changes in data collection on graduates by fields led to breaks in the time series. PL: Data for 2000 exclude advanced research programmes (ISCED level 6). RO: 2000-2002 data exclude second qualifications and advanced research programmes (ISCED level 6). There is therefore a break in the series in 2003 SE: 2004: Changes in data collection on graduates by fields led to breaks in the time series. UK: National data used for 2000. LI: 2003-2004 data exclude tertiary students graduating abroad. PARTICIPATION IN LIFELONG LEARNING Percentage of population aged 25-64 participating in education and training in the four weeks prior to the survey, 2000-2006 [pic] LLL participation, % Source: Eurostat | All | Females | Males | The percentage of the working age population who participated in education and training (in the 4 weeks prior to the survey) amounted to 9.6 % in 2006. Since breaks in time series overstate progress, the real increase was limited. Additional efforts are needed to reach the benchmark of a 12.5% participation rate in 20101.The Nordic countries, the UK, Slovenia and the Netherlands currently show the highest participation rates. 1Data used for assessing the benchmark refer to a 4-week period of participation (LFS 2004). If a longer period were used, rates would be higher. Eurostat data from the LFS ad hoc module on lifelong learning carried out in 2003 (referring to a 12-month period) show a participation rate of 42% (4.4% in formal education; 16.5% in non-formal learning and nearly one European out of three declared having taken some form of informal learning). Additional notes : Due to introduction of harmonised concepts and definitions in the survey, breaks in time series were noted in several countries for different years (between 2000 and 2006) BG, PL, SI: 2001 instead of 2000 CZ, IE, LV, SK, HR: 2002 instead of 2000 SE, HR, IS: 2005 instead of 2006 PARTICIPATION IN PRE-PRIMARY EDUCATION Participation rates of 4-year-olds in education, 2000-2005 [pic] Participation in % of 4 y olds | 2000 | 2004 | 2005 | EU-27 | 82.8 | 84.6 | 85.7 | Belgium | 99.2 | 99.9 | 100 | Bulgaria | 67.0 | 72.6 | 73.2 | Czech Republic | 81.0 | 91.2 | 91.4 | Denmark | 90.6 | 93.4 | 93.5 | Germany | 81.4 | 84.3 | 84.6 | Estonia | 78.2 | 83.9 | 84.2 | Ireland | 51.1 | 46.6 | 45.4 | Greece | 53.9 | 57.2 | 57.8 | Spain | 99.0 | 100 | 99.3 | France | 100 | 100 | 100 | Italy | 100 | 100 | 100 | Cyprus | 55.7 | 61.2 | 61.4 | Latvia | 60.6 | 69.1 | 72.2 | Lithuania | 51.0 | 54.5 | 56.8 | Luxembourg | 94.9 | 83.5 | 96.3 | Hungary | 89.5 | 92.3 | 90.7 | Malta | 100 | 97.5 | 94.4 | Netherlands | 99.5 | 74.0 | 73.4 | Austria | 79.5 | 82.1 | 82.5 | Poland | 33.3 | 35.7 | 38.1 | Portugal | 72.3 | 79.9 | 84.0 | Romania | 60.3 | 75.2 | 76.2 | Slovenia | 67.7 | 77.8 | 75.9 | Slovakia | : | 71.7 | 74.0 | Finland | 41.9 | 46.1 | 46.7 | Sweden | 72.8 | 87.7 | 88.9 | United Kingdom | 100 | 92.9 | 91.8 | Croatia | : | 42.4 | 44.7 | Turkey | : | 3.4 | 5.0 | Iceland | 90.9 | 95.1 | 95.3 | Liechtenstein | : | 52.2 | 50.6 | Norway | 78.1 | 86.9 | 88.9 | Japan | 94.9 | 95.2 | 94.7 | USA | 61.7 | 64.1 | 65.3 | Source: Eurostat (UOE) | Between 2000 and 2005 participation of 4 year olds in education (mostly in pre-primary, in some countries already in primary) increased in EU 27 by about 3 percentage points to reach over 85 %. In 2005 in France, Belgium, Italy and Spain nearly all 4-year olds (over 99%) participated in education, while participation rates were below 50% in Ireland, Poland and Finland. Additional notes: Data include participation in both pre-primary and primary education. BE: Data exclude independent private institutions, but these are attended by only a very limited number of children. Data from the German-speaking community are missing. IE: There is no official provision of ISCED level 0 education. Many children attend some form of ISCED level 0 education, but for the most part data are missing. NL: In 2002 the reference date for collecting these data was changed from 31 December to 1 October. EDUCATIONAL ATTAINMENT OF THE ADULT POPULATION Adult population ( 25- to 64-year-olds ) with tertiary attainment [pic] % of adults (25-64) with tertiary attainment | 2000 | 2006 | EU-27 | 19.4 | 22.9 | Belgium | 27.1 | 31.8 | Bulgaria | 18.4 | 21.9 | Czech Rep | 11.5 | 13.5 | Denmark | 25.8 | 34.7 | Germany | 23.8 | 23.9 | Estonia | 28.9 | 33.3 | Ireland | 21.6 | 30.8 | Greece | 16.9 | 21.5 | Spain | 22.5 | 29.9 | France | 21.6 | 25.5p | Italy | 9.6 | 12.9 | Cyprus | 25.1 | 30.5 | Latvia | 18.0 | 21.1 | Lithuania | 22.4 | 26.8 | Luxembourg | 18.3 | 24.0 | Hungary | 14.0 | 17.7 | Malta | 5.4 | 12.0 | Netherlands | 24.1 | 39.5 | Austria | 14.2 | 17.6 | Poland | 11.4 | 17.9 | Portugal | 9.0 | 13.5 | Romania | 9.2 | 11.7 | Slovenia | 15.7 | 21.4 | Slovakia | 10.2 | 14.5 | Finland | 32.6 | 35.1 | Sweden | 29.7 | 30.5 | UK | 28.1 | 30.7 | Croatia | 15.4 | 16.3 | Iceland | 23.7 | 29.5 | Norway | 31.6 | 33.6 | Source: Eurostat (LFS) | In 2006 23% of the working age population of the EU had attained tertiary education, an increase of more than 3 percentage point compared to 2000. Finland, Denmark and Estonia were the countries with the highest share of population with tertiary attainment, while some Member States still had shares of less than 15%. However, in some of these countries tertiary enrolment has expanded considerably in the recent past. Additional notes Tertiary includes ISCED levels 5 and 6. LT: 2001 results instead of 2000 HR: 2002 results instead of 2000 INVESTMENT IN HUMAN RESOURCES Total public expenditure on education as a percentage of GDP, 2000-2004 [pic] Education spen-ding, % of GDP | Public | Private | Between 2000 and 2003, public spending on education as a percentage of GDP increased considerably in EU Member States. However, in 2004, the upward trend stopped and there was a slight decline compared to the year before. However, as a result of GDP growth in absolute terms public education spending still increased. The available data show strong differences in spending levels between countries. Additional notes: Data covers formal education including formal adult education 'Private' refers to expenditure on educational institutions from private sources DK: Expenditure on post-secondary non-tertiary levels of education not available. EL, LU, PT: Imputed retirement expenditure not available. CY: Including financial aid to students studying abroad. PL, SK, NO: Including child care expenditure at pre-primary level. FR: Without French Overseas Departments. HR: Expenditure on educational institutions from public sources. LU: Expenditure at tertiary level not included. PT: Expenditure at local level of government not included. UK, JP, US: Adjustment of GDP to the financial year, which differs from the calendar year. TR, IS: Expenditure at pre-primary level not included. TR: Expenditure at regional and local levels of government not included. US: Expenditure on educational institutions from public sources [1] Komission tiedonanto ”Päämääränä yhteiset joustoturvaperiaatteet: Uusia ja parempia työpaikkoja jouston ja turvan avulla”, KOM(2007) 359. [2] Tämä raportti perustuu ensisijaisesti kansallisten raporttien ja sen analysointiin, miten tiettyihin indikaattoreihin ja vertailuarvoihin nähden on suoriuduttu. Ks. liite 2 ja SEC(2007) 1284 ”Progress towards the Lisbon objectives in education and training Indicators and benchmarks 2007” (Edistyminen Lissabonin koulutustavoitteissa ja niiden indikaattorit ja vertailuarvot vuonna 2007). Siinä otetaan lisäksi huomioon avoin koordinointimenetelmä koulutusalalla ja eritoten EU:n vertailuvälineiden käyttö ja vertaisoppiminen, jolla tuetaan jäsenvaltioiden uudistuksia, sekä samantyyppinen osana Kööpenhaminan ja Bolognan prosesseja toteutettu vaihtotoiminta. Ensimmäisen yhteisen raportin osalta ks. neuvoston asiakirja 6905/04 EDUC 43; toisen raportin osalta EUVL C 79, 1.4.2006, s. 1. [3] Komission tiedonanto ”Eurooppalaisten koulutusjärjestelmien tehokkuus ja tasapuolisuus”, KOM(2006) 481. [4] Neuvosto sopi, että jäsenvaltioilla olisi oltava johdonmukaiset ja kattavat elinikäisen oppimisen strategiat käytössä vuoteen 2006 mennessä (neuvoston kesäkuussa 2002 antama päätöslauselma elinikäisestä oppimisesta, vuoden 2004 yhteinen raportti ja vuoden 2005 kevään Eurooppa-neuvosto). [5] Ks. liite 1. [6] BE (hollanninkielinen osa), DE, EE, EL, HU, UK, BG, CY, ES, IE ja TR esittävät sen strategioidensa edellytyksenä. Ks.myös SEC(2007) 1098 ”Towards more knowledge-based policy and practice in education and training” (Tavoitteena enemmän tietoon perustuva politiikka ja käytäntö koulutusalalla). [7] KOM(2006) 479. [8] Ks. liite 1. [9] Ks. liite 1. [10] DE, DK. [11] CZ. [12] CY, DK, EL, PL. [13] ES, LT, HR, NO. [14] AT, BE (hollanninkielinen osa), CY, DE, DK, EL, ES, HU, MT, NL, PL, SE, SK, UK, HR, IS, NO. [15] Ks. liite 2. [16] CY. [17] BG, LU, SE, TR. [18] Ks. liite 2. [19] Ks. liite 1. [20] Komission tiedonanto ”Nuorten saaminen täysipainoisemmin mukaan koulutukseen, työelämään ja yhteiskunnan toimintaan”, KOM(2007) 498. [21] Ks. liite 2. [22] SEC(2007) 1284, s. 50, 75. [23] Komission tiedonanto ”Opettajankoulutuksen laadun parantaminen”, KOM(2007) 392. [24] KOM(2006) 604 lopullinen, s. 2. [25] ES, SE, SI, SK, TR. [26] AT, FR, HU, IE, LU, LV, UK. [27] AT, DE, IE, NL, SI, UK, HR. [28] SEC(2007) 1284, s. 67. [29] Tavoitteen saavuttamisessa oltiin suurin piirtein aikataulussa kuitenkin vain sen vuoksi, että sarjoissa oli useissa maissa katkoksia, mikä liioitteli edistymistä. Ks. liite 2. [30] SEC(2007) 1284, s. 81. [31] Neuvoston päätelmät ammatillista koulutusta koskevan tehostetun eurooppalaisen yhteistyön tulevista painopisteistä. Neuvoston asiakirja 14474/06, 30. lokakuuta 2006. [32] AT, DE, DK, FI, IE, SE, NO. [33] BG, CZ, ES, LU, MT, SI. [34] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2241/2004/EY, tehty 15. joulukuuta 2004, EUVL L 390, 31.12.2004, s. 6. [35] Ks. SEC(2007) 1098. [36] KOM(2006) 481, s. 5. [37] SEC(2007) 1284, s. 51. [38] Komission tiedonanto ”Opettajankoulutuksen laadun parantaminen”, KOM(2007) 392. [39] SEC(2007) 1009 ”Schools for the 21st century” (2000-luvun koulut).