Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön satamiin saapuvia ja satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista"



Virallinen lehti nro C 221 , 07/08/2001 s. 0149 - 0151



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön satamiin saapuvia ja satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista" (2001/C 221/24) Neuvosto päätti 26. helmikuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 8. toukokuuta 2001. Esittelijä oli Bernd Kröger. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 30. ja 31. toukokuuta 2001 pitämässään 382. täysistunnossa (toukokuun 30. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 50 ääntä puolesta, 4 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Yhteisön satamiin saapuvilta ja satamista lähteviltä merialuksilta vaaditaan suuria tietomääriä. Nämä tiedot koskevat ensisijaisesti aluksen statusta ja miehistöä, aluksen lastia ja sen määrää, aluksella kuljetettavia matkustajia, aluksen varastoja jne. Tietoja tarvitaan tulliselvitystä, satamaviranomaisten tekemiä turvallisuutta koskevia päätöksiä, siirtolaisuutta koskevien lakien valvontaa, tilastoja sekä yleensä alusten ilmoitusmuodollisuuksien sujuvaa täyttämistä varten. 1.2. Monet näistä tiedoista ovat sisällöllisesti samat joka satamassa. Monissa satamissa tietoa kuitenkin vaaditaan samasta sisällöstä huolimatta eri muodoissa. Eräissä satamissa poikkeavuuksia esiintyy myös tiedon sisällön suhteen. 1.3. Sisällöllisesti samojen tietojen erilaiset käsittelytavat tulevat aluksille ajallisesti ja taloudellisesti kalliiksi. Ne mutkistavat paitsi valtameriliikenteen myös Euroopan sisäisen lyhyen matkan merenkulun hallintomenettelyitä. Tavoitteena on merialusten ilmoitusmuodollisuuksien toteuttamisen helpottaminen sekä meriliikenteen tehostaminen vähentämättä kuitenkaan sisällöllisesti jäsenvaltioiden viranomaisten tarvitsemaa tietoa. 2. Komission ehdotus 2.1. Ehdottamallaan direktiivillä yhteisön satamiin saapuvia ja satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista komissio tavoittelee yhteisön satamiin ja satamista liikennöiviltä merialuksilta pyydettyjen tietojen sisällön ja muodon yhtenäistämistä. Ehdotus pohjautuu kansainvälisen merenkulkujärjestön (International Maritime Organization - IMO) yleissopimukseen kansainvälisen meriliikenteen helpottamisesta (IMOn FAL-yleissopimus), joka allekirjoitettiin 9. huhtikuuta 1965. Sopimus tuli voimaan vuonna 1967 ja sitä on muutettu useita kertoja. Sopimuksen puitteissa on kehitetty kuusi standardoitua lomaketta, jotka koskevat perustietoja satamaan saapuvan ja satamasta lähtevän aluksen statuksesta, lastiluetteloa, luetteloa aluksen varastoista, luetteloa laivaväen omaisuudesta, miehistöluetteloa ja matkustajaluetteloa. Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden on oman lainsäädäntönsä puitteissa huolehdittava siitä, että edellämainittujen tietoryhmien suhteen voidaan käyttää IMOn FAL-yleissopimuksen vakiolomakkeita ja että viranomaisten tunnustavat nämä lomakkeet. Lomakkeiden tarkempia käyttömääräyksiä on annettu direktiiviehdotuksen liitteessä 1. 2.2. Vakiolomakkeiden yhtenäisestä käytöstä poiketaan kahdessa tapauksessa: 2.2.1. IMOn FAL-yleissopimuksen vakiolomakkeiden käyttövelvoite ei koske lastiluetteloita. Kyseiset tiedot sisältyvät käytännössä alusten rahtiluetteloihin, ja niitä käytetään sekä kaupallisiin että virallisiin tarkoituksiin. 2.2.2. IMOn FAL-yleissopimuksen standardoiman matkustajaluettelon käyttövelvoite koskee ainoastaan matkustajien kuljettamista rahtialuksilla. Yhteisön jäsenvaltioiden satamiin tai satamista liikennöivillä matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekisteröinnistä 18. kesäkuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/41/EY(1) matkustaja-aluksilta vaaditaan asiasta enemmän tietoja kuin IMOn lomakkeilla. Kaikissa muissa tapauksissa IMOn vakiolomakkeita tulee käyttää. 2.3. Ehdotuksen mukaan standardoituja lomakkeita tulee käyttää kaikkien yhteisön satamiin saapuvien ja satamista lähtevien alusten kohdalla, riippumatta niiden lipusta ja siitä ovatko ne käytössä Euroopan sisäisessä vai kansainvälisessä meriliikenteessä. 2.4. Jos vaaditut tiedot toimitetaan sähköisesti, lopullisessa sähköisessä muodossa olevan lomakkeen on loppukäyttäjän näytöllä ja tulostettuna vastattava mittasuhteiltaan standardoituja vakiolomakkeita. 2.5. Direktiivillä ei ole tarkoitus velvoittaa jäsenvaltioita IMOn sopimuksen ratifiointiin. Jäsenvaltioilla säilyy siten oikeus pyytää muihin aiheisiin liittyviä tietoja, jotka eivät kuulu IMOn FAL-lomakkeissa vaadittuihin tietoihin. 3. Huomautuksia 3.1. Talous- ja sosiaalikomitea pitää tervetulleena komission ehdotusta yhtenäistää jäsenvaltioiden yhteisön satamiin saapuvilta ja satamista lähteviltä merialuksilta vaatimien tietojen muoto. Tämä helpottaisi oleellisesti alusten ilmoitusvelvollisuuksien täyttämistä. 3.2. Ehdotuksella yksinkertaistetaan merialusten ilmoitusmenettelyitä koskevia hallintomuodollisuuksia. Tämä hyödyttää erityisesti Euroopan sisäistä lyhyen matkan meriliikennettä, jossa vieraillaan yhden matkan aikana säännöllisesti useammassa eurooppalaisessa satamassa, joissa on täytettävä yhä uudelleen toistuvat tiedonantovelvoitteet. Tämä liikennemuoto kilpailee maaliikennemuotojen kanssa, joiden rasitteena tämänkaltaisia ilmoitusvelvoitteita ei ole. 3.3. Talous- ja sosiaalikomitea on aikaisemmissa lausunnoissa toistuvasti korostanut eurooppalaisen lyhyen matkan meriliikenteen roolia, kun pyritään selviämään sisämarkkinoiden aiheuttamasta liikenteen kasvusta. Itä-Euroopan valtioiden liittyessä Euroopan unioniin sen merkitys vain kasvaa. Kansainvälinen merenkulkualan foorumi (Maritime Industries Forum) - jossa ovat edustettuina komissio, jäsenvaltiot, laivanvarustamot, rahtaajat, satamat, logistiikkapalveluiden tarjoajat ja ammattiliitot - on toistuvasti vaatinut byrokraattisten esteiden poistamista Euroopan sisäisessä lyhyen matkan meriliikenteessä, jotta rahtaajien kiinnostus tätä liikennemuotoa kohtaan kasvaisi. Neuvosto kehotti 14. helmikuuta 2000 lyhyen matkan merikuljetusten edistämisestä antamassaan päätöslauselmassa(2) komissiota esittämään IMOn FAL-lomakkeiden yhtenäistä käyttöä yhteisössä koskevia ehdotuksia. Käsillä olevalla ehdotuksellaan komissio vastaa tähän vaatimukseen, jota komitea näin ollen tukee. Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa jäsenvaltioita yhtymään ehdotuksen poliittiseen tavoitteeseen ja luopumaan jäsenvaltiokohtaisista erityisvaatimuksista tiedonsaannin suhteen. 3.4. Komitea pitää tervetulleena, että komissio on omaksunut kansainvälisellä yhteistyöllä IMOn yleissopimuksen puitteissa kehitetyt lomakemallit eikä ole laatinut omia eurooppalaisia lomakkeita. Tämä vastaa komitean toistuvasti esittämää käsitystä, että merenkulun tehokkuus maailmanlaajuisesti toimivana taloussektorina on oleellisesti riippuvainen yhtenäisistä kansainvälisistä säännöstöistä. 3.5. Tämän kansainvälisyyden vaatimuksen täyttämistä edistäisi myös, mikäli vaaditut tiedot voitaisiin aluksen tai varustamon valinnan mukaisesti toimittaa vaihtoehtoisesti myös englanniksi asianomaisen sataman oman kielen sijaan. Koska komission ehdotus perustellusti koskee kaikkia yhteisön satamista tai satamiin liikennöiviä aluksia, eikä erottele niitä lipun tai liikenteen lajin mukaan, lienee järkevää, että myös tietojen sisällön toimittamisessa voidaan käyttää englantia, joka on kansainvälisen merenkulun ensisijainen viestintäväline. 3.6. Talous- ja sosiaalikomitea pitää hallintomenettelyiden keventämistä ja siitä yhteisön meriliikenteelle koituvia helpotuksia erittäin toivottavana. IMOn FAL-yleissopimuksen on nykyisin ratifioinut 81 valtiota, joista kuitenkin 52 on esittänyt varauksia yksittäisten määräysten suhteen. Seurauksena on ollut, että kansainvälisesti sovitut toimenpiteet menettelytapojen helpottamiseksi ja yksinkertaistamiseksi on ainoastaan osittain saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komitea kehottaa siksi komissiota ja jäsenvaltioita yhdessä tarkastelemaan, millä aloilla lähentämissäännösten lisääminen voisi yksinkertaistaa yhteisön satamiin tai satamista liikennöivien alusten ilmoitusmenettelyitä. Esimerkkinä mainittakoon FAL-yleissopimuksen sisältämä suositus, jonka mukaan joka satamassa tulisi osoittaa keskitetty taho, jolle kaikki tarvittavat tiedot on toimitettava, vaikka jatkossa yksittäisistä tietoryhmistä vastaavatkin eri viranomaiset (kuten tulli-, terveys- ja maahanmuuttoviranomaiset). Hallintomuodollisuuksia helpottaisi edelleen FAL-yleissopimuksessa suositeltu menettelytapa tullimuodollisuuksien hoitamiseksi etukäteen, jolloin ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseen satamassa tarvittava aika lyhenisi. Samoin tulisi ottaa huomioon, ettei tilastotietojen keruun tulisi haitata tai hidastaa meriliikennettä. Komission nykyisen direktiiviehdotuksen sisältöä tulisi siis tulevissa direktiiveissä laajentaa. Bryssel 30. toukokuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) EYVL L 188, 2.7.1998, s. 35. (2) EYVL C 56, 29.2.2000.