A4-0271/98

Päätöslauselma uudesta yhteispäätösmenettelystä Amsterdamin sopimuksen jälkeen

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Amsterdamin sopimuksen,

- ottaa huomioon vuonna 1993 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 189 b artiklasta neuvoston yhteisen kannan vahvistamista edeltävien vaiheiden ja 189 b artiklan mukaisen sovittelukomitean toimintaa koskevien järjestelyjen osalta ((EYVL C 329, 6.12.1993, s. 141.)),

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön sekä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnot (A4-0271/98),

A. katsoo, että Amsterdamin sopimus ei vain laajentanut vaan myös uudisti yhteispäätösmenettelyn soveltamista siten, että se on yksinkertaistunut ja että Euroopan parlamentti on nyt tasavertaisessa asemassa lainsäätäjänä neuvoston kanssa kaksikamarijärjestelmää muistuttavassa järjestelmässä,

B. katsoo, että mikäli kaikki uuden yhteispäätösmenettelyn mahdollisuudet aiotaan toteuttaa, on toteutettava toimenpiteitä, joilla ennen kaikkea tehdään toimielinten välisten suhteiden luonnetta ensimmäisessä käsittelyssä koskevia muutoksia sekä lisäksi parannuksia toiseen käsittelyyn ja sovitteluvaiheeseen,

C. katsoo, että tällaiset toimenpiteet voidaan osittain toteuttaa uudistamalla parlamentin omia menettelyjä ja että sen työjärjestystä on siksi muutettava,

D. katsoo kuitenkin, että näitä sisäisiä uudistuksia on täydennettävä menettelyjä koskevin muutoksin, joista sovitaan yhdessä komission ja neuvoston kanssa,

E. katsoo, että nämä muutokset edellyttävät yhteispäätösmenettelystä vuonna 1993 tehtyjen toimielinten välisten sopimusten ajantasaistamista ja laajentamista;

Ensimmäinen käsittely

1. Panee merkille, että Amsterdamin sopimus sallii merkittävän muutoksen yhteispäätösmenettelyyn, kun se voidaan päättää jo ensimmäisessä käsittelyssä; näin se nopeuttaa järkiperäistää ja yksinkertaistaa EU:n lainsäädäntöprosessia;

2. Katsoo, että uusien menettelytapasääntöjen tehokasta täytäntöönpanoa varten olisi järjestettävä rakenteellinen vuoropuhelu parlamentin, neuvoston ja komission välille;

3. Kehottaa tässä asiassa harkitsemaan seuraavia toimia, parlamentin menettelyille ominaisen valiokuntien puheenjohtajien harkintavallan huomioon ottaen:

i) valtuutetaan parlamentin kyseisen valiokunnan esittelijä ja puheenjohtaja (sekä mahdolliset varjoesittelijät) käymään epävirallisia keskusteluja, myös ensimmäisen käsittelyn yhteydessä, neuvoston puheenjohtajan tai ainakin neuvoston asianomaisen työryhmän puheenjohtajan kanssa siten, että komissio osallistuu aktiivisesti neuvotteluihin (epäviralliset kolmenväliset keskustelut), ja velvoitetaan heidät raportoimaan näistä keskusteluista asiasta vastaavalle valiokunnalle;

ii) kutsutaan neuvoston edustaja osallistumaan parlamentin kokoukseen, jossa asiaa käsitellään, ja tekemään aiheellisiksi katsomiaan huomautuksia;

iii) sovitaan neuvoston kanssa mahdollisuudesta, että asiasta vastaavan valiokunnan esittelijä voi milloin tahansa olla läsnä neuvoston työryhmissä, tämän kuitenkaan sitomatta millään tavoin valiokuntaa tai parlamenttia; tällaisen tapaamisen jälkeen esittelijän olisi laadittava valiokunnalleen selonteko;

iv) vauhditetaan asiakirjojen vaihtoa toimielinten välillä erityisesti toimittamalla parlamentille omat kappaleet neuvoston työryhmien kunkin kokouksen selonteoista;

v) luodaan toimielinten yhteinen tietokanta;

vi) tarkistetaan yhdessä tekstien oikeudellinen laatu lainsäädäntöprosessin alkuvaiheessa, erityisesti jos neuvosto ja parlamentti ovat lähellä yksimielisyyttä ensimmäisessä käsittelyvaiheessa;

4. Pitää välttämättömänä huolehtia siitä, ettei lainsäädäntömenettelyn julkisuus ja avoimuus kärsi tästä;

5. Vaatii, että kansallisten kansanedustuslaitosten merkityksestä Euroopan unionissa annetun julistuksen mukaisesti noudatetaan aina määräaikaa, joka tarvitaan säädösehdotusten tai niiden muutosten välittämiseen kansallisille parlamenteille ja kyseisten asiakirjojen tarkasteluun niissä;

6. Katsoo myös, että ensimmäiseen käsittelyyn liittyviä parlamentin menettelyjä voitaisiin parantaa sanotun kuitenkaan rajoittamatta työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan valtuuksien soveltamista:

i) määrittelemällä uusilla säädöksillä asiasta vastaavien valiokuntien institutionaalinen asema, mikä on avainasemassa järkiperäistettäessä jäsenten oikeutta tarkistusten tekemiseen sekä muiden toimielinten kanssa käytävissä neuvotteluissa;

ii) edellyttämällä kirjallisia perusteluita kaikille lainsäädäntöön liittyville Euroopan parlamentin tarkistuksille (tarkoituksena on selvittää niiden lainopillinen peruste (ratio legis), auttaa kääntäjiä ja vahvistaa oikeudellista laatua);

iii) varmistamalla, että parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymillä tarkistuksilla on takanaan kyllin laaja tuki, tarkastelemalla mahdollisuutta todeta automaattisesti päätösvaltaisuus ensimmäisessä käsittelyssä ja järjestämällä kyseiset äänestykset täysinä istuntopäivinä;

iv) pidentämällä - lukuun ottamatta tilanteita, jolloin neuvosto tai parlamentti pyytää kiireellistä käsittelyä - tarkistusten jättämiselle asetetun määräajan ja lopullisen täysistunnon äänestyksen välistä tavanmukaista aikaa (jotta ehditään tarkistaa tarkistusten oikeudellinen ja kielellinen laatu, voidaan tarvittaessa käydä epävirallisia keskusteluja muiden toimielinten kanssa ja että on mahdollista jättää käsiteltäväksi lopullisia kompromissitarkistuksia); olisi harkittava poliittisten ryhmien kokousaikataululle aiheutuvia seurauksia;

v) yrittämällä edelleen parantaa parlamentin tekstien oikeudellista laatua ja tarkistusten käsiteltäväksi ottamisen valvontaa ensimmäisessä käsittelyssä;

Toinen käsittely ja sovittelu

7. Katsoo, että parlamentin ja neuvoston suhteita yhteispäätösmenettelyn myöhemmissä vaiheissa voitaisiin edelleen parantaa seuraavasti:

i) neuvosto esittää yhteisen kannan suoraan, minkä pääasiallisena tavoitteena on perustella, miksi neuvosto ei ole hyväksynyt parlamentin tarkistuksia ensimmäisessä käsittelyssä;

ii) tehdään toimielinten välinen sopimus uusien Amsterdamin sopimuksen mukaisten määräaikojen tulkinnasta, jotta ennenaikaiset sovittelukokoukset voidaan välttää;

iii) suunnitellaan sovittelujen aikataulu entistä paremmin;

8. Ehdottaa yhteispäätösmenettelyn myöhempiin vaiheisiin liittyvien parlamentin sisäisten menettelyjen parantamista:

i) tarkistamalla oikeudellisetsi vaadittava enemmistö kaikissa parlamentin toisen käsittelyn äänestyksissä;

ii) ottamalla käyttöön parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan velvollisuus raportoida täysistunnolle, mikäli sovittelu epäonnistuu;

Täydentävät toimenpiteet

9. Kehottaa toteuttamaan seuraavat täydentävät toimenpiteet:

i) muutetaan vuotuinen lainsäädäntöohjelma valiokuntien ja parlamentin työn kannalta täydellisemmäksi asiakirjaksi, jotta vahvistetaan toimielinten välistä lainsäädännön suunnittelua;

ii) tehostetaan lainsäädäntömenettelyjen ja niitä edeltävien toimien yhteydessä yhteyksiä, myös asioista vastaavien valiokuntien yhteyksiä, kansallisiin parlamentteihin ja niiden vastaaviin valiokuntiin kansallisten kansanedustuslaitosten merkityksestä Euroopan unionissa annetun julistuksen mukaisesti;

iii) julkaistaan parlamentin lainsäädäntötekstit kokonaisuudessaan, ainakin sähköisessä muodossa, eikä vain sen hyväksymiä tarkistuksia, jotka on erikseen osoitettava tekstikokonaisuudessa;

iv) vahvistetaan ja koordinoidaan paremmin parlamentin välineitä ja henkilöstöä, jonka tehtävänä on lainsäädäntötekstien oikeudellinen tarkistus ja kääntäminen;

v) toteutetaan Amsterdamin sopimuksen avoimuusperiaate toimittamalla erityiset julkiset selonteot parlamentin valiokuntien työstä yhteispäätösmenettelyn eri vaiheissa;

vi) etsitään tilapäisratkaisujen sijasta pitkän aikavälin ratkaisut nykyiseen komiteamenettelyongelmaan ja «tarpeellisiksi katsottavien määrien» ongelmaan;

Nykyisen toimielinten välisen sopimuksen tarkistaminen

10. Vaatii tarkistamaan nykyisen vuonna 1993 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen, joka koskee neuvoston yhteisen kannan vahvistamista edeltävää vaihetta ja 189 b artiklan mukaisen sovittelukomitean toimintaa koskevia järjestelyjä;

11. Katsoo, että sopimuksen ensimmäinen ja hyvin yleinen osa on korvattava ensimmäisen käsittelyn menettelyjä koskevalla uudella sopimuksella, jonka päämääränä on maksimoida ensimmäisen käsittelyn mahdollisuudet ja kattaa erityisesti (i) toimielinten väliset yhteydet ja tiedonvaihdon ensimmäisessä käsittelyssä sekä (ii) toimielinten väliset menettelyt tekstien tarkistamiseksi;

12. Katsoo, että mahdollisessa tarkistetussa sopimuksessa sovittelumenettelyistä on otettava huomioon Amsterdamin sopimuksessa tehdyt muutokset, mutta sen olisi myös johdettava vanhentuneiden määräysten poistamiseen ja siihen olisi siirrettävä niiden vuosien kehityskäytäntöä, jolloin yhteispäätösmenettely on ollut voimassa, ottaen huomioon lainsäädäntötyöhön osallistuvien valiokuntien lausunnot, sillä niillä on asiasta eniten kokemusta;

13. Vaatii erityisesti, että mahdollisessa tarkistetussa sopimuksessa käsitellään a) sovittelulle asetettujen uusien määräaikojen tulkintaa ja soveltamista, b) mahdollisten tekstiin liitettyjen lausumien julkaisua, c) hyväksyttyjen tekstien allekirjoitusmenettelyä, d) kirjallisen menettelyn käyttämistä, e) tekstien oikeudellista laatua, f) menettelyjä silloin, kun sovittelu epäonnistuu ja g) komission aseman uusia järjestelyjä;

14. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.