FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 15.6.2010 
KOM(2010) 311 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA  NEUVOSTOLLE  
turvaskannereiden käytöstä EU:n lentoasemilla 
FI 2   FI KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA  NEUVOSTOLLE  
turvaskannereiden käytöstä EU:n lentoasemilla 
 
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 
1. JOHDANTO  
1. Tässä tiedonannossa käsitellään kansallise lla tasolla säänneltyä turvaskannereiden 
lisääntyvää käyttöä Euroopan unionin lentoasemilla. Euroopassa käytetään nykyisin erilaisiin standardeihin perustuvia sk annereita. Tämä uhkaa EU-kansalaisten 
perusoikeuksia, haittaa oikeutta va paaseen liikkuvuuteen  ja lisää uuteen 
turvateknologiaan liittyviä terveyshuolia. Vaikka turvat arkastuksissa käytettävät 
skannerit ovatkin vielä toistaiseksi poi kkeus Euroopan lentoasemilla, tarve vastata 
edellä esitettyihin ongelmiin lisääntyy, ja niihin olisi pyrittävä löytämään yhteinen 
ratkaisu. 
2. Tiedonannossa tutkitaan väitteitä, jo iden mukaan ainoastaan yhteisillä 
eurooppalaisilla ilmailun turvavaatimuksilla  voidaan varmistaa yhdenmukaistetut 
puitteet turvaskannereiden käytölle lentoa semilla. Siinä tarkastellaan, kuinka EU:n 
perusoikeuksia koskevat vaatimukset ja terveydensuojelun yhteinen taso olisi 
otettava huomioon, jotta kyseinen teknologia  voidaan lisätä nykyiseen luetteloon 
laitteista, joita voidaan käyttää henkilöid en turvatarkastamiseen lentoasemilla.  
2. Y
LEINEN TAUSTA  
2.1. Ilmailun turvaaminen 
3. Ilmailun turvaamista koskeva yhteinen eur ooppalainen politiikka kehitettiin 11. 
syyskuuta 2001 tapahtuneiden hyökkäysten jä lkeen. Ennen sitä ilmailun turvaaminen 
oli yksittäisten valtioiden vastuulla. Kyseisten tapahtumien jälkeen kehitettiin yhteisön turvapolitiikka, ja kansainvälinen  yhteistyö turva-asioissa on lisääntynyt 
huomattavasti. Ilmailun turvaamiseen lii ttyvät vakavat uhat ovat käynnistäneet 
keskustelua ja toimia kansainvälisellä tasolla. 
4. Jo joulukuussa 2001 niin sanotun kenkäpommitt ajan tapaus, jossa matkustaja yritti 
kätkeä räjähteitä kenkiinsä,  sai eräät valtiot ottamaan käyttöön erityistoimenpiteitä 
jalkineiden turvatarkastus ten tehostamiseksi. Vuonna 2006 tehty yritys räjäyttää 
nestemäisillä räjähteillä useita lentokoneita Atlantin yllä johti siihen, että nesteiden 
tuonti ilma-aluksiin kiellettiin Euroopassa ja useissa muissa maissa. 
5. Northwest Airlinesin lenno lla 253 Amsterdamista De troitiin 25. joulukuuta 2009 
kätkettyjen räjähteiden avulla tehty te rrori-iskun yritys muistutti siitä, että 
lentoasemilla yleisesti käytetyillä metallinpaljastimilla on vaikea havaita henkilöiden mukanaan kuljettamia muita kuin metallisia uhkaavia esineitä. Monet maat reagoivat 
tähän tapaukseen välittömästi nopeuttama lla sellaisen edist yneemmän teknologian 
kehittämistä ja käyttöönotto a, jolla olisi mahdollista hava ita myös nestemäisiä sekä 
FI 3   FI muita kuin metallisia räjähteitä. Uusia turvatoimenpiteitä otettiin käyttöön 
matkustajien tarkastamiseksi Yhdysva ltoihin suuntautuvilla lennoilla.  
6. Edellä mainitut tapahtumat osoittavat, että ilmailun turvaamiseen kohdistuu nykyisin 
uudenlaisia uhkia, joita ei enää voida to rjua tehokkaasti lentoasemilla käytössä 
olevalla perinteisellä turvateknologialla. Tämän vuoksi jotkin EU:n jäsenvaltiot ovat 
alkaneet ottaa lentoasemill aan koeluontoisesti käyttöön turvaskannereita. Tästä on 
ollut tuloksena, että eri puolilla EU:ta sovelletaan erilaisia sääntöjä. 
7. Turvakannereiden suorituskykyä ja niiden  mahdollisia vaikutuksia terveyteen ja 
perusoikeuksiin on analysoitu EU:ssa jo jonkin aikaa. N ykyisin jäsenvaltiot päättävät 
tapauskohtaisesti, käytetäänkö lentoasemien turvatarkastuksissa skannereita, sekä 
siitä, miten niitä käytetään (ks. seuraav a luku). Tästä aiheutuvan epäyhtenäisyyden 
lopettamiseksi turvaskannereiden käytölle ol isi laadittava yhteiset vaatimukset, joissa 
määritellään ilmaisukyvyn perustaso ja käytt öön liittyvät turvatekij ät eurooppalaisten 
perusoikeuksien ja terveysmääräysten noudattamiseksi.  
8. Tämän tiedonannon tavoitteena on luoda tosias ioihin perustuva pohja keskustelulle 
kysymyksistä, jotka liittyvät turvaskannereiden mahdolliseen käyttöön ottoon henkilöiden tarkastuksissa EU:n lentoasemilla. 
2.2. Tilanteiden erilaisuus jäsenvaltioissa 
9. EU:n lainsäädännön mukaan jäsenva ltiot voivat ottaa lentoasemillaan 
turvaskannereita käyttöön joko i) käyttämä llä oikeuttaan soveltaa turvatoimenpiteitä, 
jotka ovat tiukempia kuin EU:n nykyiset vaat imukset, tai ii) tilapäisesti käyttämällä 
oikeuttaan kokeilla uusia teknisiä prose sseja tai menetelmiä enintään 30 kuukauden 
ajan
1. 
10. Laitteita voi koekäyttää uuden teknologian arvioimise ksi. Turvaskannereita on 
kokeiltu ensisijaisena matkustajien turvatarkastusmenetelmänä Suomessa Helsinki-Vantaan lentoasemalla ja Yhdistyneessä  kuningaskunnassa Lontoossa Heathrow’n 
lentoasemalla, jonka lisäksi kokeiluja  tehdään nyt myös Manchesterin 
lentoasemalla
2, sekä Alankomaissa Amsterdamin Schiphol-lentoasemalla. Viime 
aikoina myös Ranska3 ja Italia4 ovat aloittaneet laitteid en kokeilemisen. Komission 
tietojen mukaan mikään muu jäsenvaltio ei ole ottanut käyttöön turvaskannereita. 
11. Euroopan nykyinen tilanne on epäyhtenäi nen, sillä turvaskannereita käyttävät 
jäsenvaltiot eivät ole ottaneet niitä käy ttöön järjestelmällisesti ja yhdenmukaisesti 
lentoasemillaan. Lisäksi skannereiden käyt töä koskevia toimintaedellytyksiä ei ole 
yhdenmukaistettu, koska niitä säännellään kansallisella tasolla. Tämän vuoksi matkustajat joutuvat tarpeettomiin lisäta rkastuksiin eivätkä pääse hyötymään yhden 
turvatarkastuksen periaatteesta.  
                                                
 
1 Koekäytön oikeusperusta: komission asetuksen (EU) N:o 185/2010 luku 12.8 ”Uutta teknologiaa 
käyttävät turvatarkastusmenetelmät” (entinen  asetuksen (EY) N:o 820/2008 4 artikla). 
2 Tilanne 3. toukokuuta. 
3 Ranska aloitti 22. helmikuuta 2010 vapaaehtoisuuteen perustuva n matkustajien tarkastamisen 
Yhdysvaltoihin suuntautuvilla lenno illa. Käytetty teknologia perustuu ak tiivisiin millimetr iaaltoihin, ja 
se on käytössä Pariisin Charles de Gaulle -lentoaseman terminaalissa 2E. 
4 Italia tutkii kahdenlaista skanneriteknologi aa: matalaenergiset röntgensäteet ja aktiiviset 
millimetriaallot. Näistä jälkimmäistä testataan Rooman ja Milanon lentoasemilla kuuden viikon ajan. 
FI 4   FI 2.3. Turvaskannereiden käyttöön liittyvät huolenaiheet EU:n lentoasemilla 
12. Lentoasemien turvaskannereista viime vuos ina aiheutuneet huolet ovat liittyneet 
pääasiassa kahteen seikkaan, jotka ovat vartalokuvien muodostaminen ja röntgensäteilyn käyttö. Viime aikoihin as ti kaikki turvatarka stuksissa käytetyt 
skannerit tuottivat tarkastettavan henkilön vartalosta kuvia, joiden perusteella kuvien 
tarkastelija pystyi arvioimaan, että ilma-aluks iin ei tuoda kiellettyjä esineitä. Lisäksi 
osa turvaskannereista lähettää pieniä määriä ionisoivaa (röntgen) tai ionisoimatonta 
säteilyä ilmaisutarkoituksissa Erityises ti ionisoivan säteilyn käyttäminen on 
herättänyt terveysriskejä koskevia kysymyksiä. 
13. Nykyisin on olemassa teknologi aa, joka ei tuota kuvia eikä  lähetä säteilyä. Edellä 
esitetyt huolenaiheet ova t kuitenkin jo aiheuttaneet  vilkkaan keskustelun 
turvaskannereiden yhteensopivuudesta EU:ssa sovellettavien perusoikeuksien sekä 
kansanterveysperiaatteiden  ja -lainsäädännön kanssa. 
14. Kaikessa EU-lainsäädännössä – ilmailun tu rvaaminen mukaan luettuna – ja sitä 
sovellettaessa on noudatettava kaiki lta osin Euroopan unionin oikeudessa 
vahvistettuja ja sen suojaamia peruso ikeuksia ja terveysvaatimuksia.  
15. Perusoikeuksia suojataan Euroopan unionin perusoikeuskirjalla ja useilla EU:n 
johdetun oikeuden säädöksillä. Turvaska nnereiden yhteydessä on syytä mainita 
erityisesti ihmisarvo (1 artikla), yksityis- ja  perhe-elämän kunnioittaminen (7 artikla), 
henkilötietojen suoja (8 artikla), ajatuksen, oman tunnon ja uskonnon vapaus (10 
artikla), syrjintäkielto (21 artikla), lapsen oikeudet (2 4 artikla) sekä ihmisten 
terveyden korkeatasoinen suojelu kaikkien  unionin politiikkojen ja toimintojen 
määrittelyssä ja toteuttamisessa (35 artikla). 
16. Perusoikeuskirjalla ja johdetulla oikeudell a suojattujen oikeuksien kunnioittaminen 
ei periaatteessa estä näitä oikeuksia rajoittavien toimenpiteiden hyväksymistä. Mahdollisesta rajoituksesta on kuitenkin säädettävä la insäädännössä, ja sen on 
noudatettava näiden oikeuksien keskeistä sisä ltöä. Lisäksi sen on oltava perusteltu, 
mikä tarkoittaa, että se on tarpeellinen Euroopan unionin tunnustamien yleistä etua 
(esimerkiksi ilmailun turvaaminen) koskevi en tavoitteiden saa vuttamiseksi sekä 
suhteellisuusperiaatteen mukainen. 
17. Terveyskysymysten ja erityisesti ioniso ivan säteilyn käyt ön osalta Euratom-
sopimukseen perustuvassa eurooppalaisessa  lainsäädännössä asetetaan raja-arvot 
säteilyannoksille (kertasäteily ja vuotuinen annos), vaaditaan pätevät perustelut, jos 
ihmisiä altistetaan säteilylle, sekä ed ellytetään suojatoimenpiteitä, joilla 
varmistetaan, että altistus on mahdollisimman vähäistä.  
18. Ihmiset altistuvat ionisoival le ja muulle säteilylle jossakin määrin päivittäin. 
Ihmisten vähäinen altistaminen säteilylle ei sinänsä ole kiellettyä, mutta jäsenvaltioiden on todistettava EU :n lainsäädännön noudattaminen kussakin 
tapauksessa. Toistuva (esimerkiksi t yöntekijöiden) altistuminen ja ilman 
lääketieteellistä syytä tapahtuva altistu minen voi johtaa tiukempien sääntöjen 
soveltamiseen. 
FI 5   FI 2.4. Ilmailun turvaamisen lainsäädäntö ja pääperiaatteet 
19. Ilmailun turvaamista koskevista yhteisistä säännöistä annettiin EU:n lainsäädäntöä 
vuonna 20025. Aluksi siinä toistettiin lähes sellaisenaan kansainväliset vaatimukset, 
joita on vahvistettu Chicagon yleissopimuksen6 liitteessä 17 ja täsmennetty 
Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) toimilla. Varsin nopeasti ilmeni 
kuitenkin tarvetta EU:n sääntöjen pidemmälle menevään yhdenmukaistamiseen, 
minkä vuoksi laadittiin us eita täytäntöönpanosäädöksiä7. EU:n lainsäädäntökehys on 
tarkistettu kauttaal taan siten, että aikaisemma t säännöt korvattiin kokonaan 
29.4.2010 alkaen. 
20. Sekä EU:n että kansainvälisten sääntöjen tärkein tavoite on pitää uhkaavat esineet 
kuten aseet, veitset tai räjähteet (ns. ki elletyt esineet) poissa ilma-aluksista. Sen 
vuoksi kaikki EU:n lentoasemalta lähtevät  taikka EU:n ulkopuol elta tulevat ja 
EU:ssa sijaitsevan lentoaseman kautta kulkeva t matkustajat, matkatavarat ja rahti on 
turvatarkastettava tai tutkittava muulla ta voin siten, että voidaan estää kiellettyjen 
esineiden tuominen lentoasemien turvavalvotuille alueille ja/tai ilma-aluksiin. Ilmailun turvaamista koskevassa lainsäädännös sä käsitellään myös 1) komissiolle ja 
ilmailun turvaamisesta vastaaville jäsenva ltioiden viranomaisille osoitettuja 
tarkastusvaltuuksia (ja -v elvollisuuksia) sen varmista miseksi, että sääntöjä 
noudatetaan lentoasemilla jatkuvasti; 2) jäsenvaltioiden mahdollisuutta vahvistaa 
tiukempia turvatoimenpiteitä kohonneen riskin tapauksissa ja 3) ilmailun turvaamista 
koskevia säännöllisiä koordinaatiokokouksia , joita pidetään jäsenvaltioiden 
asiantuntijoiden ja toimialan edusta jien kanssa useita kertoja vuodessa. 
21. Yhteinen sääntelykehys mahdollisti sen, että Euroopan unionissa riittää yksi 
turvatarkastus, mikä on ollut merkittävin su juvuutta edistävä tekijä sekä toimialan 
että matkustajien kannalta. Yhden turvatarkast uksen periaate tarkoittaa, että toiselta 
EU:n lentoasemalta tulevia matkustajia (tai  matkatavaroita tai rahtia) ei tarvitse 
siirtymisen yhteydessä turvatarkastaa uudelleen
8. Periaate on menestyksekkäästi 
ulotettu koskemaan myös sellaisia kolmansia maita9, joissa ilmailun turvaamisen taso 
on yhtä hyvä kuin EU:ssa, ja uusia  laajennuksia valmistellaan. 
2.5. Ilmailun turvaamisen pitkän aikavälin haasteet 
22. Ilmailun turvaamisen tulevaisuudest a käydään koko ajan keskustelua. 
Turvatoimenpiteet ovat viime vuosina muuttaneet huomatta vasti toimintaa 
lentoasemilla ja lennoilla. Ilmailun turvaaminen ei ole kuitenkaan lentoasemien ainoa toimintatavoite.  
                                                
 
5 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2320/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, 
yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koske vista säännöistä (EYVL L 355, 30.12.2002). 
6 Kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimus, allekirjoitettu 7.12.1944. 
7 Tärkeimmät täytäntöönpanosäädökset ovat toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten 
perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi 4 päivänä huhtikuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 
622/2003 (EUVL L 89, 5.4.2003), joka on korvattu toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien 
yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi 8 päivänä elokuuta 2008 annetulla asetuksella (EY) N:o 820/2008 (EUVL L 221, 19.8.2008). 
8 Useimmat jäsenvaltiot noudattavat yhden turvatarkastuksen periaatetta. 
9 Sveitsi, Norja ja Islanti. 
FI 6   FI 23. Euroopan lentoasemat ovat osa EU:n rajoja. Sen vuoksi niillä on ilmailun 
turvaamisen lisäksi monia muitakin yleistä etua koskevia tehtäviä, ja ne tarjoavat 
maahanmuuttoon ja tulliasioihin liittyvi ä palveluja sekä auttavat torjumaan 
rikollisuutta (huumeiden salakuljetus, ih miskauppa, väärennökset jne.). Siviili-
ilmailussa käytettäviä turvamenetelmiä ja/tai teknologiaa voidaan käyttää myös 
muiden tavoitteiden saavuttamiseen10. Eri tehtävät edellyttävät useimmiten kuitenkin 
erilaista lähestymistä turvatarkastuksiin  ja valvontaan. Lainm uutoksilla ja uusilla 
tehtävillä on taipumus lisätä toimenpiteitä, jotka vaikuttavat kaikkiin lentomatkustajiin. Sen vuoksi on aih eellista kysyä, onko uuden turvatason 
käyttöönotto jokaisen uhkaav an tapahtuman jälkeen tehokas keino parantaa ilmailun 
turvaamista. 
24. Uusien menetelmien ja teknologian käyt töönotto jokaisen uhkaavan tapahtuman 
jälkeen onkin osoittautumassa entistä teho ttomammaksi. Uusi laitteisto ja uudet 
turvatehtävät kuormittavat turvatarkastuspisteitä ylen määrin. Tulevaisuudessa tarvitaan kokonaisvaltaisemp aa lähestymistapaa, jossa keskeisellä sijalla ovat 
tiedustelutietojen vaihtaminen sekä inhimillisten tekijöiden analysointi, kuten käyttäytymisen tarkkailu. 
25. Komission turvallisuustutkimusohjelmassa tuetaan uusien teknologioiden 
kehittämistä ilmailun turvaamiseksi sekä seurataan edelleen turvaskannereiden kehittymistä. 
3. EU:
N LAINSÄÄDÄNTÖ  
3.1. Ilmailun turvaamisen ja valvon tamenetelmien oikeusperusta 
26. Ilmailun turvaamista koskevassa EU-lainsäädännössä11 jäsenvaltioille ja/tai 
lentoasemille annetaan luettelo turvat arkastus- ja valvontamenetelmistä ja -
teknologioista. Niiden on valit tava tästä luettelo sta sellaiset, jotka ovat tarpeen niiden 
ilmailun turvaamista koskevien tehtävien suorittamiseksi tehokkaasti ja toimivasti.  
27. Nykyisin voimassa olevan lainsäädä nnön mukaan lentoasemat eivät voi 
järjestelmällisesti korvata mitään hyväksyt yistä turvatarkastusmenetelmistä ja -
teknologioista turvaskannereilla. Ainoastaan  jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin 
kannattama komission päätös12 voi toimia perustana turvaskannereiden sallimiselle 
yhtenä ilmailun turvaamisen menetelmänä.  Jäsenvaltiot saavat kuitenkin ottaa 
                                                 
10 Esim. passintarkastuksia tehdään maahanmuuttosyistä, mutta niiden avulla voidaan myös torjua 
rikoksia ja muita lainvastaisuuksia; esim. aseiden kuljettamisen estämisellä varmistetaan ilmailun turvaaminen (samoin kuin yleinen turvallisuus lennoilla – ilmailun turvaamisen ja lentojen 
turvallisuuden välinen raja ei ole selkeä). 
11 Ilmailun turvaamista koskeva EU-lainsäädäntö 29.4.2010: yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista 
koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 2320/2002 kumoamisesta 11 päivänä maaliskuuta 2008 
annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 300/2008 (EUVL L 97, 9.4.2008) 
(täysimääräinen soveltaminen); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 
liitteessä vahvistettujen siviili-ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten 
täydentämisestä 2 päivänä huhtikuuta 2009 annettu komission asetus (EY) N:o 272/2009 (EUVL L 97, 3.4.2009) sekä niin sanottu täyt äntöönpanopaketti, joka sisältää 4 päivänä maaliskuuta 2010 annetun 
komission asetuksen (EU) N:o 185/2010 (EUVL L 55, 5.3.2009) ja muita täytäntöönpanosäädöksiä. 
12 Komission asetuksen (EY) N:o 272/2009 muuttaminen komiteamenettelyllä. 
FI 7   FI turvaskannereita käyttöön lentoasemilla kokeiluluontoisesti13 tai EU-lainsäädäntöä 
tiukempina turvatoimenpiteinä14.  
3.2. Komission vuonna 2008 tekemä ehdotus ja sitä seuraavat toimet 
28. Jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisen asiantuntijoiden puoltavaan tulokseen 
johtaneen äänestyksen15 perusteella komissio esitti 5. syyskuuta 2008 neuvostolle ja 
Euroopan parlamentille asetusluonnoksen tu rvatarkastusten perusvaatimuksista, joita 
olisi täsmennettävä myöhemmin täytän töönpanolainsäädännössä. Säädösehdotukseen 
sisältyvässä luettelossa turvatarkastusme netelmistä ja -teknologioista mainittiin 
skannerit yhtenä hyväksyttävänä keinona  henkilöiden turvatarkastamiseksi.  
29. Euroopan parlamentti antoi 23. l okakuuta 2008 päätöslauselman ilmailun 
turvatoimien ja henkilöskannereiden vaikutuksista ihmisoikeuksiin, yksityisyyteen, ihmisarvoon ja tietosuojaan. Päätöslaus elmassa peräänkuulutettiin tilanteen 
perusteellisempaa arviointia
16. Komissio suostui tarkaste lemaan näitä kysymyksiä 
lähemmin ja poisti turvaskannerit alkuperäisestä lainsäädäntöehdotuksestaan. Luonnoksesta tuli komission asetus (EY) N:o 272/2009
17, jota sovelletaan alkaen 29. 
huhtikuuta 2010, jolloin ilmailun turvaamis ta koskevat uudet säädökset tulivat 
voimaan. 
30. Noudattaakseen Euroopan parlamentin päät öslauselmaa ja arvi oidakseen tilannetta 
tarkemmin komissio piti sidosryhmien kanssa kokouksen18 sekä käynnisti julkisen 
kuulemisen vuodenvaihteessa 2008–2009. Noin 60 sidosryhmää on toimittanut komissiolle tietoja ja lausuntojaan turvaskannereista ilmailun turvaamisessa sovellettavana teknologiana. Näkemykset tu rvaskannereiden mahdollisuuksista olivat 
yleisesti ottaen myönteisiä, mutta silloin saat avilla olevat tekniset ratkaisut herättivät 
eräitä perusoikeuksiin ja terveys kysymyksiin liittyviä vakavia huolia.  
31. Euroopan tietosuojavaltuutettu, 29 ar tiklan mukainen tietosuojatyöryhmä
19 ja 
perusoikeusvirasto suhtautuivat vuonna 2009 varauksella turvas kannereihin, jotka 
muodostavat tarkastettaessa kuvia,  sillä niillä katsottiin olevan merkittävä vaikutus 
matkustajien yksityisyyteen ja tietosuojaan. Turvaskannereiden käyttöä voi niiden 
mielestä pitää aiheellisena vain, jos n iiden tarve perustellaan asianmukaisesti 
                                                 
13 Komission asetus (EY) N:o 185/2010: Suomi, Ranska, Alankomaat, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta 
ovat jo ottaneet turvaskannereita käyttöön nykyisen EU-lainsäädännön nojalla. 
14 Asetuksen (EY) N:o 300/2008 6 artikla tiukemmista toimenpiteistä. 
15 Ilmailun turvaamista käsittelevän komitean kokous 9. ja 10.7.2008. 
16 Euroopan parlamentin päätöslauselmassa (2008)0521 kehotettiin komissiota tekemään perusoikeuksia 
koskeva vaikutustenarviointi; kuulemaan Euroopan tietosuojavaltuutettua, tietosuojadirektiivin 29 
artiklassa tarkoitettua tietosuojatyöryhmää ja Eur oopan unionin perusoikeusvirastoa; tekemään 
tieteellinen ja lääketieteellinen arviointi tällaisen tekniikan mahdollisista terveysvaikutuksista sekä laatimaan taloudellinen ja kaupallinen vaikut ustenarviointi sekä kustannus-hyötyarvio. 
17 Komission asetus (EY) N:o 272/2009, annettu 2 päivänä huhtikuuta 2009, Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 liitteessä vahvistettujen siviili-ilmailun turvaamista koskevien 
yhteisten perusvaatimusten täydentämisestä (EUVL L 91, 3.4.2009, s. 7). 
18 1. Ensimmäinen erityistyöryhmän kokous 12.12.2008. 
19 Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun 
direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettu yksilö iden suojelua henkilötietojen käsittelyssä koskeva 
työryhmä. 
FI 8   FI tietosuojavaatimuksia noudattaen ja yksilö iden oikeudet lentoasemilla turvataan20. 
Euroopan tietosuojavaltuutettu totesi vuonna 2010, että ”… nykyisin on olemassa 
malleja, jotka näyttäisivät sopivan paremm in yhteen EU:n lainsäädännön ja edellä 
mainittujen tietosuojavaltuutetun ja 29 artiklan mukaisen työryhmän lausunnon kanssa”
21. 
4. TURVASKANNERIT TURVALLISUUDEN PARANTAMISESSA  
4.1. Mitä ovat turvaskannerit ja mikä vo i olla niiden merkitys ilmailun 
turvaamisessa? 
32. Turvaskanneri on sellaisesta teknologiasta käytetty ylei nen termi, jolla voidaan 
havaita vaatteiden alla kuljetettavia esine itä. Skannerit paljastavat ihmisten ihosta 
erottuvia esineitä käyttämällä hyväksi säte ilyä, josta on olemassa aallonpituuden ja 
säteilyenergian suhteen erilaisia muotoj a. Ilmailussa turvas kannereilla voidaan 
korvata matkustajien turvatarkastuksessa metallinilmaisinportteja (joilla voidaan havaita useimmat veitset ja aseet), sillä nii llä voidaan havaita pa itsi metallisia myös 
muita esineitä kuten muovailtavi a ja nestemäisiä räjähteitä. 
33. Jos henkilö läpäisee skannerilla tehtävän  tarkastuksen, muita tarkastuksia ei 
periaatteessa enää tarvita. Me tallinilmaisinporttien hei kkous muiden kuin metallisten 
esineiden havaitsemisessa merkitsee sitä, että turvatarkastajien on tehtävä käsin kokovartalotarkastuksia vert ailukelpoisten tulost en saavuttamiseksi. 
34. Turvaskannereilla voidaan ilmailun turvaam isen alalla näin ollen korvata kokonaan 
metallinilmaisinportit ja merkittävässä määrin myös kokovartalotarkastukset. 
4.2. Teknologia 
35. Turvaskannereita varten on kehitteillä er ilaisia teknologioita. Nykyisin kaupallisesti 
saatavilla olevat skanner it perustuvat yleisesti johonki n seuraavista tekniikoista: 
(1) Passiivinen millimetriaaltosäteily : Passiivisilla millimetriaaltojärjestelmillä 
muodostetaan kuva kehon luonnollisen  tai ympäristöstä heijastuvan 
millimetriaaltosäteilyn avulla. Nämä järj estelmät eivät lähetä säteilyä, ja 
niistä saatavat vartalokuvat ovat kark eita ja epäselviä, mutta kätketyt 
metalliset ja muut esineet (varsinkin suuret) erottuvat selvästi. 
(2) Aktiivinen millimetriaaltosäteily : Aktiivisilla millimetriaaltojärjestelmillä 
kehoa valaistaan lyhyen aallonpituuden radioaalloilla, joiden taajuus on noin 
30–300 GHz, ja kuva muodostuu takaisin heijastuvista aalloista. Aktiiviset 
millimetriaaltojärjestelmät tuottava t korkearesoluutioisia kuvia sekä 
metallisista että muista esineistä ja paljastavat lisäksi jonkin verran kehon 
pinnan yksityiskohtia.  
                                                
 
20 Ks. esim. työryhmän puheenjohtajan kirje liikenteen pääosastolle 11.2.2009 ja liitteenä oleva 
kuuleminen. 
21 Euroopan tietosuojavaltuutetun kanta LIBE-komit ean kokouksessa, jossa käsiteltiin terrorismin 
torjunnan viimeaikaisia kehityssuuntia (henkilöskan nerit, "Detroitin-lento"...), Euroopan parlamentti, 
Brysselissä 27.1.2010. 
FI 9   FI (3) Röntgensäteiden takaisinsironta : Takaisinsirontajärjestelmissä kehoa 
valaistaan pienellä annoksella röntgensät eitä sekä mitataan takaisin siroutuva 
säteily, jolloin muodostuu ke hosta kaksiulotteinen kuva. 
Takaisinsirontajärjestelmät tuotta vat korkearesoluutioisia kuvia sekä 
metallisista että muista kuin metallisista esineistä. Kuva paljastaa jonkin verran kehon pinnan yksityiskohtia.  
(4) Läpivalaisu : Läpivalaisutekniikalla tuotetaan lääketieteellisten 
röntgenkuvien kaltaisia kuvia käyttäen r öntgensäteitä, jotka läpäisevät kehon 
ja vaatteet. Läpivalaisulla voidaan ha vaita myös kehon sisään nielemällä tai 
muulla tavoin kätketyt esineet. 
36. Edellä kuvailtuja neljää teknologiaa on käyte tty myös muihin tark oituksiin. Niitä on 
jo usean vuoden ajan testattu  lentoasemilla, ja niiden käyttömahdollisuuksia ilmailun 
turvaamisessa on arvioitu. Tähän mennessä useimmat teknologiat, jo ita käytetään tai 
joiden käyttöä harkitaan maailmanlaajuisesti, ovat perustuneet aktiivisiin millimetriaaltoihin tai röntgensäteiden takaisinsirontaan. Näistä takaisinsironta on käytetyin teknologia Yhdysvalloissa ja Y hdistyneessä kuningaskunnassa. Aktiivista 
millimetriaaltoteknologiaa testataan parh aillaan Schipholin lentoasemalla 
Alankomaissa, ja sitä koekäytettiin Pariis in Charles De Gaulle -lentoasemalla 
Ranskassa. Tulevina kuukausina se on tark oitus ottaa käyttöön myös Yhdysvalloissa 
röntgensäteilyn takaisinsironnan lis äksi. Suurten säteilyannosten vuoksi 
läpivalaisuskannereita ei nykyisin käytetä eikä niiden käyttöä suunnitella ilmailun 
turvatarkastuksissa Euroopassa. 
37. Passiiviseen tai aktiiviseen ionisoimattomaan säteilyyn perustuvaa uusia 
teknologioita on odotettavissa, mutta ne ovat joko vasta kehitteillä  tai niitä ei ole 
vielä testattu perusteellisesti. Yhtäkään näistä teknologioista ei ole myöskään vielä 
arvioitu kunnolla siltä kannalt a, miten ne soveltuisivat ilmailun turvatarkastuksissa 
käytettäviksi. Tärkeimpiä näistä uus ista teknologioist a ovat seuraavat: 
(5) passiivinen ja aktiivinen alimillimetriaaltokuvantaminen 
(6) passiivinen ja aktiivinen terahertsikuvantaminen 
(7) infrapunakuvantaminen  
(8) akustinen kuvantaminen.  
38. Kaikki nämä teknologiat sekä myös er äät muut täydentävät teknologiat, kuten 
molekyylianalyysi räjähteiden tai huumausain eiden löytämiseksi, voivat osoittautua 
teknisesti ja toiminnallises ti hyödyllisiksi tulevaisuudessa, mutta ne eivät ole vielä 
valmiita markkinoille. Niiden mahdollisia hyö tyjä ja näiden hyötyjen laajuutta on 
vielä tutkittava, ja ne on validoitava yksityiskohtai sesti laboratorioissa ja 
lentoasemilla tehtävillä suorituskykyteste illä. On syytä muistaa, että 6 kohdassa 
(aktiivisen kuvantamisen osalta) sekä 7 ja  8 kohdassa tarkoitetun infrapunasäteilyyn 
perustuvan teknologian on oltava kaik ilta osin direktiivin 2006/25/EY
22 mukaista. 
                                                 
22 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/25/EY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006, terveyttä 
ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista  työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta 
FI 10   FI Infrapunateknologian suorituskykyä te stataan parhaillaan laboratorioissa 
Yhdysvalloissa.  
4.3. Tulokset käyttökokeiluista ja tur vaskannereiden muusta käytöstä EU:n 
lentoasemilla 
39. Jotkin laitteita koekäyttäneet jäsenvaltiot23 raportoivat komissiolle, että 
turvaskannerit ovat eri materiaaleista valmistettujen esineiden havainnointitehokkuuden, tarkastusten nop euttamisen, matkustajien yleisen 
hyväksynnän ja henkilöstön työn helpottumise n kannalta varteenotet tava vaihtoehto 
nykyisille turvatarkastusmenetelmille. Le ntoasemilla tehtävälle koekäytölle 
annetussa kansallisessa luvassa vaadittujen toimintaohjeiden soveltamisesta on saatu 
koekäytössä positiivisia tuloksia terve yden, turvallisuuden ja yksityisyyden osalta. 
4.4. Kansainvälinen konteksti 
40. Turvaskannereita käytetään nykyisin lentoasemilla eri puolilla maailmaa. 
Yhdysvalloissa on käytössä täydentäv änä turvatarkastusmenetelmänä noin 200 
turvaskanneria 41 lentoasemalla. Lisää laitteita otetaan käyttöön vuosina 2010 ja 
2011. Yhdysvallat suunnittelee  hankkivansa ja ottava nsa käyttöön vuoteen 2014 
mennessä 1 800 turvaskanneria. Tarkoituksena on  tehdä niistä vähite llen ensisijainen 
turvatarkastusmenetelmä, jolloin niitä ei enää käytettäisi vain lisämenetelmänä tai 
ainoastaan hälytyksen aihe uttaneissa tapauksissa. 
41. Kanadassa on nyt käytössä 15 laitetta, ja vuonna 2011 niitä on tarkoitus olla yhteensä 
44. Venäjä on käyttänyt turvaskannereit a lentoasemilla vuodesta 2008 ja aikoo 
käyttää niitä entistä laajemmin tule vaisuudessa. Australian hallitus ilmoitti 
helmikuussa 2010 aikomuksestaan ottaa ensi vuonna käyttöön turvaskannereita 
lentoasemillaan. 
42. Muita valtioita, jotka harkitsevat turvaskanne reiden käyttöönottoa, ovat esimerkiksi 
Japani, joka aikoo ottaa käyttöön aktiivisia ja  passiivisia millimetr iaaltolaitteita, sekä 
Nigeria, Intia, Etelä-Afrikka ja Kenia. Mu ita kyseisestä teknol ogiasta kiinnostuneita 
maita ovat Kiina (Hongkong mukaan luettuna) ja Etelä-Korea. 
5. A
VAINKYSYMYKSET  
5.1. Ilmaisukyky ja toimintanäkökohdat 
43. Ilmaisukyvyllä tarkoitetaan turvaskanneri n kykyä näyttää tarkastettavan henkilön 
kehossa tai vaatetuksessa ol evat kätketyt esineet.  
44. Monet organisaatiot ovat kehittäneet turvaskannereiden testausmenetelmiä. Tällaisia 
ovat esimerkiksi yhteiset testausmen etelmät, joita Euroopan siviili-
ilmailukonferenssi ECAC on kehittänyt ja soveltanut (marraskuusta 2008 lähtien). 
Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden mini steriön liikenneturvavirasto (TSA) ja 
                                                                                                                                                         
fysikaalisista tekijöistä (keinotekoinen optinen säteily) aiheutuville riskeille (yhdeksästoista direktiivin 
89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 114, 24.4.2006, s. 38). 
23 Suomi, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta. 
FI 11   FI Kanadan lentoturvallisuusviranomainen (CATSA) ovat myös kehittäneet ja 
soveltaneet testausta toimintate hon ja ilmaisukyvyn arvioimiseksi. 
45. Laboratorioissa ja lentoasemien koekäyt ön yhteydessä useissa maissa tehdyt testit 
osoittavat, että turvataso on luotettava ja erityisesti, että muiden kuin metallisten 
esineiden ja nesteiden havaitsemi sen todennäköisyys on parempi kuin 
metallinilmaisinportteja käytettäessä. Vai kka on esitetty epäilyjä siitä, olisiko 
turvaskannereilla voitu ehkäistä Detroi tin tapaus 25. joulukuuta 2009, on selvää, että 
nykyisin käytettävissä olevalla teknolog ialla turvaskanneri en käyttö olisi 
maksimoinut todennäköisyyden havaita uhka t, ja skannereiden myötä valmiudet 
torjua niitä paranevat. 
46. Tällainen ilmaisukyvyn taso voitaisiin saavutt aa myös käsin tehtävi llä perusteellisilla 
fyysisillä tarkastuksilla. Niitä  pidetään kuitenkin tunkeilevina, minkä vuoksi niistä 
eivät pidä sen paremmin matkustajat kui n turvatarkastajatkaan. Lisäksi käsin 
tehtävien tarkastusten laatu voi vaihdella myös tarkastettavien henkilöiden suuren 
määrän vuoksi erityisesti isoilla lentoasem illa nykyisissä oloissa. Tästä voi olla 
seurauksena turvallisuuspuutteita. 
47. Muiden kuin metallisten esineiden ja ne steiden ilmaisukyvyn parantamisen lisäksi 
turvaskannereiden avulla toivotaan  voitavan pitää tarkastusnopeus 
turvatarkastuspisteissä hyväks yttävällä tasolla. Lentoasemilla tehtyjen kokeilujen ja 
testien perusteella turvaskannerit mahdollistavat suuren matkustajamäärän kunnollisen turvatarkastamisen lyhyessä ajassa siten, että ilmaisukyky säilyy luotettavana. Vaikka skannaus edellyttää,  että henkilö seisoo liikkumatta laitteen 
sisällä tai vieressä, koekäyttö on osoittanut, että 20 sekuntia riittä ä matkustajatietojen 
tuottamiseen ja niiden tulkitsemiseen. Tu levaisuudessa turvaska nnereiden nopeus ja 
tehokkuus saattavat vielä lis ääntyä, jos uuden teknologia n myötä vältetään tarve 
riisua takit, saappaat jne.  
48. Pohdittaessa sitä, olisiko turvaskannereista tehtävä pakollisia, on muistettava, että 
nykyisten sääntöjen mukaan ja nykyisin tu nnustettuja turvatarkastusmenetelmiä 
(käsin tutkiminen, metallinilmaisinportit jne.) käytettäessä matkustajat eivät voi 
kieltäytyä lentoaseman ja/t ai vastuussa olevan turvat arkastajan valitsemasta 
turvatarkastusmenetelmästä. Jotta kor keatasoinen ilmailun turvaaminen ei 
vaarantuisi, pidetään tärkeänä, että le ntoasemien turvamenettelyjä ei voida 
ennakoida. Tällaisessa tilanteessa yksityishenkilöiden olisi voitava vaikuttaa näihin menettelyihin perusoikeuksiin ja terveyssyihin vedoten ainoastaan silloin, kun vaihtoehtoisilla menetelmillä varmistetaan yhtä korkeatasoiset turvatarkastukset.  
49. Lisäksi monilla lentoasemilla ei tietyissä ol osuhteissa olisi käytettävissä tarvittavaa 
kapasiteettia ja henkilöstöresursseja, jotta niillä voitaisiin aina tarjota vaihtoehto turvaskanneritarkastuksille.  
5.2. Perusoikeuksien suojaaminen (ihmisarvo ja henkilötiedot) 
5.2.1.  Ihmisarvon suojelu 
50. Turvatarkastusmenetelmiä, joilla voidaan näyttää ihmiskehosta yksityiskohtainen 
(epäselväkin) kuva, joka voi pa ljastaa terveydentil aan liittyviä seikkoja, esimerkiksi 
proteesit tai vaipat, on arvosteltu ihmisa rvon ja yksityisyyden suojan näkökulmasta. 
Menettely, jossa tarkastaja voi nähdä  kehosta otetun kuvan, voi myös olla 
FI 12   FI ristiriidassa joidenkin uskonnollisten käsityst en kanssa. Lisäksi lapsen oikeudet ja 
lasten oikeus suojeluun ja huolenpitoon sekä perusoikeuskirjan vaatimus, jonka 
mukaan kaikkien yhteisön  politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja 
toteuttamisessa on varmistettava ihmist en terveyden korkeatasoinen suojelu, 
edellyttävät asian huolellista  tarkastelua laps iin liittyvien näkökohtien suhteen. 
Yhdenvertaista kohtelua koskevien oike uksien noudattamiseksi ja syrjinnän 
välttämiseksi toimintaohjeilla on varmiste ttava, että turvatarkastukseen ei valita 
henkilöitä pelkästään sukupuolen, rodun, i honvärin, etnisen tai yhteiskunnallisen 
taustan, uskonnon tai usko musten perusteella. 
5.2.2.  Tietosuoja   
51. Jos tunnistettavissa olevasta tai t unnistamattomasta henkilöstä otetaan 
turvaskannerilla kuva ja täll aista kuvaa käsitellään siin ä tarkoituksessa, että kuvaa 
tarkasteleva ihminen voi tehdä  turvaamiseen liittyvän arvi on, asia kuuluu tietosuojaa 
koskevan EU:n lainsäädännön soveltamisalaa n. Skannausta on arvi oitava seuraavilla 
kriteereillä: i) onko ehdotettu toimenpide  asianmukainen tavoitteen (muiden kuin 
metallisten esineiden havaitseminen paremman turvatason saavuttamiseksi) toteutumisen kannalta, ii) rajoittuuko se siihen, mikä on tarpeen tavoitteen 
saavuttamiseksi, ja iii) eikö liev empiä keinoja ole käytettävissä.  
52. Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta 
liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 a nnetussa Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivissä 95/46/EY edellytetä än, että jos henkilöistä otetaan kuvia, 
kuten joillakin turvaskannereilla tehdään, kyseisille henkilöille on ilmoitettava 
etukäteen sekä kuvaamisesta että siitä, mihin kuvia mahdollisesti käytetään. Henkilötietoja kuten kuvia olisi pääsääntöises ti kerättävä, käsiteltävä ja käytettävä 
ainoastaan sovellettavien tietosuojaperiaat teiden mukaisesti. Kuvia saisi käyttää 
ainoastaan ilmailun turvaamistarkoituksii n. Turvaskannereilla otettuja kuvia ei 
periaatteessa pitäisi saada säilyttää tai palauttaa käyttöön sen jälkeen, kun on todettu, 
että henkilöllä ei ole mukanaan uhkaavia es ineitä. Ainoastaan siin ä tapauksessa, että 
henkilö pysäytetään kiellet yn esineen vuoksi, kuvan saisi säilyttää todisteena siihen 
asti, kun matkustajalle on lopullisesti myönne tty pääsy tai häneltä on evätty pääsy 
turvavalvotulle alueelle ja mahdollisesti ilma-alukseen. 
5.2.3.  Mahdollisia tapoja käsitellä ihmisarvon suojeluun, tietosuojaan ja muihin 
perusoikeuksiin liittyviä kysymyksiä 
53. On olemassa teknisiä keinoja, joilla voidaan  hämärtää kasvot ja/tai muut kehon osat, 
joita ei ole tarpeen tutkia tarkemmin ki ellettyjen esineiden varalta. Lisäksi on 
teknisesti mahdollista tuottaa todellisen  kuvan sijasta ainoastaan malli- tai 
hahmokuva, joka ei paljasta mitään todel lista tarkastettavan he nkilön kehosta vaan 
ainoastaan osoittaa tarkempaa tarkastamista vaativat kohdat. 
54. Turvaskannereiden koekäyttöä varten on laadittu ohjeita
24, ja testeissä ja käytössä on 
osoitettu, miten perusoikeuksien kunnioitt amisesta voidaan huolehtia esimerkiksi 
seuraavin keinoin: 
                                                 
24 Yhdistyneen kuningaskunnan liikenneministeriö on laatinut yksityisyyttä, tietosuojaa, terveyttä ja 
turvallisuutta koskevat väliaikaiset käytännesäännöt turvaskannereiden käyttöön ottamiseksi Lontoon 
FI 13   FI – Virkailija (”tarkastelija”) tarkastelee kuvaa etäyhteydellä siten, että hänellä ei ole 
mitään mahdollisuutta nähdä henkilöä, jonka kuva on tutkittavana.  
– Koska kuva tutkitaan etäyhteydellä ja la itteessa ei ole tallennusmahdollisuutta, 
tarkastelija ei voi yhdistää kuvaa todelliseen henkilöön. 
– Kuvien etätarkastelun voi suoritt aa samaa sukupuolta oleva henkilö. 
– Asianmukaisilla automaattisilla viestintäkeinoilla on varmistettava, että 
tarkastelijan ja tarkastuspisteessä olev an turvatarkastajan välinen yhteydenpito 
rajoittuu tietoihin, jotka ovat tarpeen tarkastuksen suorittamiseksi. 
– Perusteellisemmat käsin tehtävät tarkastukset on tehtävä kopeissa tai tarkoitusta 
vasten suunnitelluissa erillisissä huoneissa. 
55. Jos kuvia tuottavia turvaskannereita päätetään käyttää vapaaehtoisesti, 
perusoikeuksia koskevat huolenaiheet vä henevät selvästi. Tätä vaihtoehtoa 
harkittaessa on kuitenkin pi dettävä selvänä, että tu rvaskanneritarkastuksesta 
kieltäytyvät matkustajat on tarkastettava  jollakin toisella yhtä tehokkaalla 
menetelmällä, esimerkiksi käsin tehtäväl lä kokovartalotarkastuksella, jotta ilmailun 
turvaamisen korkea taso ei vaarantuisi.  
56. Lisäksi turvaskannereiden la itteisiin ja ohjelmistoihin sisäänrakennettu yksityisyyden 
suoja ja yksityisyyden suojaa parantavat te knologiat voivat autta a tuottamaan tieto- 
ja viestintäjärjestelmiä, joilla voidaan minimoida henkilötietojen kerääminen ja käsittely
25. Tällaisilla järjestelmillä voidaan varmistaa esimerkiksi, että 
– kuvia ei tallenneta (säilytetä), kopioida, tu losteta, palauteta käyttöön tai lähetetä 
etäyhteydellä, ja että luvaton käyttö estetään26,  
– tarkastelijan tu tkimia kuvia ei voi yhdistää tark astettavan henkilön tietoihin, ja 
kuvat pidetään 100-prosen ttisesti nimettöminä. 
57. Esineiden automaattinen tunnistaminen, joka tunnetaan yleisesti automaattisena 
uhkantunnistuksena, voi myös tarjota tietosuojakysymyksiin yhden mahdollisen 
ratkaisun, jonka avulla voitaisiin ennen pitkää luopua ihmisten tekemästä kuvien 
analysoinnista. Automaattinen uhkantunnist us voi joko auttaa  turvatarkastajaa 
tulkitsemaan kuvia, tai tulkinta voidaan tehdä kokonaan automaattisesti. Kokonaan automaattisen uhkantunnistuksen tekniikoita on  testattu laboratorioissa, ja niitä on 
valmiina jäsenvaltioiden testattavaksi lentoasemilla. 
                                                                                                                                                        
 
Heathrow’n sekä Manchesterin lentoasemilla. Niihin voi tutustua verkkosivustolla  
http://www.dft.gov.uk/pgr/security/aviati on/airport/bodyscanners/codeofpractice/ 
25 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietosuojan vahvistamisesta yksityisyyden 
suojaa parantavilla tekniikoilla (KOM(2007) 228). 
26 Koekäytössä on lisäksi osoitettu, että tarkastettujen henkilöiden kuvien säilyttämiselle ei ole tarvetta sen 
jälkeen, kun henkilö on läpäissyt tarkastuksen. Tarkastaja katsoo kuvaa vain niin kauan kuin matkustaja seisoo laitteessa, ja kuvia ei ole tarpeen tallentaa tulevaa käyttöä varten, esimerkiksi käytettäviksi 
todisteina oikeudenkäynnissä, sillä henkilön syytteeseen asettamisen perusteena olisi kätketyn esineen 
löytäminen eikä kuvan löytäminen laitteesta. 
FI 14   FI 58. Automaattinen uhkantunnistus perustuu er ityiseen ohjelmistoon, joka on suunniteltu 
tunnistamaan vaarallisia ja kiellettyjä esin eitä. Niiden suunnittel u, vaativuustaso ja 
suorituskyky voivat vaihdella. Joissakin turvatarkastajien apuna käytettävissä 
automaattisen uhkantunnistuksen muodoissa tarkastajalle näytetään vain osan 
kuvasta. Muissa näytetään koko kuva, josta on osoitettu alueet, jo ilta uhkia voi olla 
löydettävissä. Automaattinen uhkantunnistus voi tulevaisuudessa kehittyä sellaiseksi, että turvatarkastajaa ei enää tarvita ja ainoastaan automaattisen havaintoprosessin tulos (hälytys ja esineen sijainnin os oittaminen / ei hälytystä) näytetään 
turvavirkailijalle, joka selvittää hälytyksen syyn (esim. käsin tehtävällä 
tarkastuksella). Automaattisia uhkantunnist usjärjestelmiä void aan ottaa käyttöön 
parantamalla nykyisiä laitteita uusilla ohjelmistokomponenteilla. 
59. Valitusta teknologiasta ja käyttöön liitty vistä turvatekijöistä riippumatta 
turvaskannereiden käyttöä koskevat yksity iskohdat olisi vahvist ettava sitovissa 
säännöissä. Jäsenvaltioiden lentoasemille myöntämien yksittäisten käyttöönottolupien olisi perustuttava perusteelliseen arvioon mahdollisista vaikutuksista perusoikeuksiin sekä käyttöön liittyvistä turvatekijöi stä. Lisäksi olisi 
varmistettava, että kansalaiset saavat asianmukaista, kattavaa ja selkeätä tietoa ilmailun turvaamisessa käytettävien skannereiden kaikista näkökohdista. 
5.3. Terveys   
60. Terveyttä koskevia kysymyksiä  on tarkasteltava sen muk aan, minkälaista teknologiaa 
käytetään. Eri teknologioihin sovelletaan eril aista lainsäädäntöä, ja eri annosrajoja on 
noudatettava. Turvaskannereista ja niiden perustana olevasta teknologiasta, myös 
turvatarkastettavien henkilöiden sekä lait teita käyttävien tai muiden järjestelmien 
läheisyydessä työskentelevien henkilöiden altist umisesta radioaalloil le ja ionisoivalle 
säteilylle, on tehty eurooppalaisia  ja kansainvälisiä tutkimuksia
27. Monissa 
tutkimuksissa tarkastellaan yleisemmin tämän alan teknologian vaikutuksia ihmisiin. 
Tässä tiedonannossa keskitytään pääasiassa  tutkimuksiin, jotka koskevat vaikutuksia, 
joita aiheutuu skannereiden kä ytöstä ilmailun turvaamisessa. 
5.3.1.  Passiivinen millimetriaaltokuvantaminen   
61. Tämä teknologia ei lähetä säteilyä. Sillä mitataan kehon luonnollista (lämpö)säteilyä 
sekä kehosta heijastuvaa ympäristön säteily ä. Tämäntyyppisiin turvaskannereihin ei 
                                                 
27 Euroopan unionissa: Muistio 15.2.201 0, Agence Française de Sécurité Sanitaire de l’Environnement et 
du Travail relative au ”scanner corporel à ondes ”mil limétriques” ProVision 100”; The French Institute 
for Nuclear Radioprotection and Safety (IRSN), Evaluation du risque sanitaire des scanners corporels à 
rayons X « backscatter », rapport DRPH 2010-03 ja Recommandations 2007 de la Commission 
Internationale de Protection Radiologique, ICPR 103; Health Protection Agency, Centre for Radiation, Chemical and Environmental Hazards  (HPA), UK, Assessment of comp arative ionising radiation doses 
from the use of rapiscan secure 1000 X-ray backscatter body scanner, UK January 2010 (saatavilla 
osoitteessa www.dft.gov.uk). Kansainväliset tu tkimukset: The American  Interagency Steering 
Committee on Radiation Standards (ISCORS), Guidan ce for Security Screening of Humans Utilizing 
Ionizing Radiation Technical report 2008-1; The National Council on Radiation Protection and 
Measurement (NCRP), commentary 16 - Screening of Humans for Security Purposes Using Ionizing 
Radiation Scanning Systems (2003) ja International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection 
(ICNIRP), Guidelines for limiting exposure to time-varying electric, magnetic and electromagnetic 
fields 1998; 2010 Report by the Inter-Agency Committee on Radiation Safety on scanners.  
Viitetietoja muihin tutkimuksiin on teknisessä rapo rtissa ”Body scanners for aviation security”, 
Network for Detection of Explosives (NDE), 22.3.2010.  
FI 15   FI siis liity säteilyannoksia. Tutkimuks issa ei ole todettu passiivisen 
millimetriaaltoteknologian aiheuttavan terveyshuolia. 
5.3.2.  Aktiivinen millimetriaaltokuvantaminen   
62. Millimetriaaltoteknologia käytt ää ionisoimatonta säteilyä ja  nykyisissä järjestelmissä 
millimetrisäteilyä, jonka taajuus on noin 30 gigahertsiä (GHz). Sähkömagneettisessa 
spektrissä millimetriaallot s ijoittuvat mikroaaltojen ja infrapuna-aaltojen välille, ja 
niiden taajuus on alhaisempi. aallonpit uus pitempi ja energia pienempi kuin 
röntgensäteilyn. 
63. Ionisoimatonta säteilyä pidetään yleensä harmittomampana kuin ionisoivaa säteilyä, 
kuten röntgensäteitä. Millimet riteknologiasta on tehty tu tkimuksia, ja sen käytöstä 
esimerkiksi matkapuhelimissa ja mikroaal touuneissa on jo saatu kokemusta pitkältä 
ajalta. Näiden perusteella ei ole voitu osoitt aa, että ihmisten altistumisella nykyisessä 
lainsäädännössä vahvistettuja raja-arvoja vähäisemmälle säteilylle olisi terveysvaikutuksia. Altistumisesta tietyt raja-arvot ylittävälle  sähkömagneettiselle 
säteilylle voi kuitenkin tiettyjen taajuuksien os alta aiheutua vaurioita (esimerkiksi 
lämmöntuotanto kehon kudoksissa). 
64. EU:n lainsäädäntöön
28 sisältyy esimerkiksi sähkölaitteista aiheutuvien 
sähkömagneettisten kenttien tehotiheyttä  koskevia perusrajoituksia, joiden 
tarkoituksena on ehkäistä ihon paikallises ta kuumenemisesta johtuvia vaurioita. 
Turvaskannerit käyttäisivät millimetriaal toja, joiden taajuus  sijoittuu välille 2–300 
GHz. Näillä taajuuksilla suurin suositeltu tehotiheys on ammatillisen altistumisen 
osalta 50 W/m2 ja muun väestön osalta 10 W/m2. 
65. Agence Française de Sécuri té Sanitaire de l’Environnement et du Travail 
(AFSSET)29 on tehnyt äskettäin arvion ka upallisesti saatavilla olevien 
millimetriaaltoja käyttävien taajuuksilla 24–30 GHZ toimivien turvaskannereiden vaikutuksista. Kyseisen arvion muk aan mitatut kehon pintaan kohdistuvat 
tehotiheydet ovat hyvin alhaisia
30 verrattuna altistumisen raja-arvoon 10 W/m² 
väestön osalta (ja 50 W/m²  ammatillisen altistumisen osalta). Tämän vuoksi 
AFSSET:n tutkimuksen johtopäätökseksi tuli, että sen perusteella, mitä millimetriaaltojen terveysvaikutuksista nykyi sin tiedetään, laitteista ei aiheudu 
kyseisillä taajuuksilla terv eysriskejä. Lisäksi tutkimuksessa esitettiin, että 
luonnollisesta jokapäiväisestä to iminnasta (esim. matkapuhelimet
31 ja 
                                                 
28 Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1999, väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz – 
300 GHz) altistumisen rajoittamisesta, EYVL L 19 9, 30.7.1999, s. 59. Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivi 2004/40/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, terveyttä ja turvallisuutta 
koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojel emiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä 
(sähkömagneettiset kentät) aiheutuville riskeille (kahdeksastoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 184, 24.5.2004). 
29 Muistio 15.2.2010, Agence Française de Sécurité Sanitaire de l’Environnement et du Travail relative au 
”scanner corporel à ondes ”millimétriques” ProV ision 100”. Tutkittavien millimetriaaltolaitteiden 
sähkömagneettisen säteilyn määrä oli hyvin alhainen myös verrattuna kansallisiin raja-arvoihin (3 
päivänä maaliskuuta 2002 annettu asetus 2002-775 televiestintä- ja radiosähkölaitteiden sähkömagneettiselle kentälle altistumisen raja-arvoista). 
30 60–640 µW/m2 (1 µW =mikrowatti=0,000001 W). 
31 Käytetyt radioaallot vastaavat 0,01:tä prosenttia matkapuhelimien sallitusta säteilyannoksesta. 
FI 16   FI mikroaaltouunit32) aiheutuva altistuminen on hyvin sa mantasoista tai jopa suurempaa 
kuin turvaskannerien säteilylle altistuminen.  
5.3.3.  Röntgensäteiden takaisinsironta 
66. Läpivalaisulaitteiden käyttöön sovellet aan Euratomin säteilysuojelulainsäädännön33 
vaatimuksia ja erityisesti ionisoivan säte ilyn muuta kuin lääketieteellistä käyttöä 
koskevia säännöksiä. Näiden sääntöjen mu kaan väestön enimmäisaltistuminen 
ionisoivalle säteilylle saisi olla enintään 1 mSv34 vuodessa ja ammatillinen 
altistuminen enintään 20 mSv vuodessa. Io nisoivien laitteiden käyttöä koskevien 
kansallisten lupien myöntämiseksi arvi oidaan altistavat säteilyannokset ja 
altistumistiheys sekä niiden perusteella ionisoivan säteilyn mahdolliset kumulatiiviset vaikutukset. Esimerkiksi tiet yillä altistavilla lennoilla miehistö voi 
altistua 1 mSv:n raja-arvon ylittäville m äärille vuodessa. Siksi EU:n lainsäädännössä 
säädetään tällaisten miehistön jäsenten erityisestä suojelusta. 
67. Eurooppalaiset ja kansainväliset organisa atiot ovat tehneet laajoja tutkimuksia 
ionisoivan röntgensäteilyn ri skeistä. Läpivalaisuskannerit altistavat ihmisiä edelleen 
ionisoivalle säteilylle, mu tta annos on pieni. Ennen lä pivalaisuteknologian käyttöä 
pitäisi kuitenkin aina arvi oida ehdotettujen toimenpite iden oikeasuhteisuus ja 
perusteltavuus. Yhden henkilön yhdestä takaisinsirontalaitteella tehdystä 
tarkastuksesta saama säte ilyannos on tavallisesti 0,02
35 ja 0,1 µSv:n36 välillä. Koska 
säteilyannokset kumuloituvat, yhden he nkilön kokonaisannos riippuu tarkastusten 
lukumäärästä. Raja-arvon saavuttamiseksi ta rvittaisiin noin 40 tarkastusta päivässä, 
jos muuta altistusta ei oteta huomioon. 
68. Turvaskannereiden käyttäjien tai laitteiden  lähellä työskentelevien henkilöiden saama 
annos37 voi olla jopa 0,01 µSv jokaista ska nnerilla tehtyä tarkastusta kohden, jos 
käyttäjää ei suojata mitenk ään. Jos tarkastuksia tehd ään 500 päivässä, käyttäjän 
vuodessa saama annos on 300–1000 µSv. Yleensä tutkimuksissa on ilmennyt, että 
takaisinsirontateknologian aiheuttama altistuminen on joitakin prosentteja (2 %) 
matkustajien saamasta luonnollisesta ionisoivasta säteilystä. Se vastaisi muutaman minuutin altistumista avaruussä teilylle pitkällä lennolla.  
                                                
 
32 Centre for Occupational Health  and Safety on mitannut kotitalouk sien uunien sähkömagneettisen 
säteilyyn vuototasoksi 2 W/m2 (wattia neliömetriä kohden). Tämä on huomattavasti vähemmän kuin 
virallinen altistumisraja 10 W/m2 (50 W/m²). 
33 Neuvoston direktiivi N:o 96/29/Euratom, annettu 13 päivänä toukokuuta 1996, perusnormien 
vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta 
vaaroilta (EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1). 
34 Millisievert (1 mSv = 10 −3 Sv) ja mikrosievert (1 µSv = 10−6 Sv). 
35 Yhdistyneen kuningaskunnan terveysvirasto Health  Protection Agency (HPA) on arvioinut kaupallisesti 
saatavilla olevan takaisinsirontateknologian ionisoivan säteilyn annoksia vertaamalla niitä luonnolliseen ja muista lähteistä tulevaan ionisoivaan säteilyyn. Arviointi osoitti, että tarkastuksesta saatava 
säteilyannos (0,02 µSv) on murto-os a väestön luonnollisista ja muista lähteistä saamasta säteilystä. 
Assessment of comparative ionising radiation doses from the use of rapiscan secure 1000 X-ray backscatter body scanner, UK Health Protection Agency, Centre for Radiation, Chemical and 
Environmental Hazards, January 2010. Saatavilla osoitteessa www.dft.gov.uk 
36 Ranskan säteilysuojelu- ja ydinturvallisuuslaitos on tehnyt röntgentakaisinsirontaan perustuvien 
turvaskannereiden terveysriskeistä arvion, jonka mukaan matkustajan turvatarkastuksesta (2 
skannausta) saama annos on noin 0,1 µSv. IRSN, Evaluation du risque sanitaire des scanners corporels à rayons X « backscatter », rapport DRPH 2010-03.  
37 IRSN, Evaluation du risque sanitaire des scanners corporels à rayons X « backscatter », rapport DRPH 
2010-03. 
FI 17   FI 5.3.4.  Läpivalaisu 
69. Koska läpivalaisuteknologiasta saatava säteilyannos on usein paljon suurempi kuin 
takaisinsirontateknologiasta saatava annos, läpivalaisua ei peri aatteessa suunnitella 
käytettäväksi järjestelmälli sesti ilmailun turvatarkastuk sissa. Kyseistä teknologiaa 
käyttävät periaatteessa vain poliisivoimat s illoin, kun on olemassa perusteltu epäilys. 
70. Läpivalaisukuvia tuottavien laitteiden  säteilyannos on selvästi suurempi kuin 
takaisinsirontateknologiaan perustuvie n turvaskannereiden annos eli noin 0,1–5 µSv 
tarkastusta kohden riippuen si itä, millaista järjestelmää käytetään ja mikä on vaadittu 
resoluutio. Korkeamman resol uution läpivalaisuskannereista  saatava säteilyannos (2–
5 µSv/tarkastus) voisi johtaa joidenkin suositeltujen vuosittaisten raja-arvojen 
ylittymiseen. Tämän vuoksi ja koska on sa atavilla tehokkaita va ihtoehtoja, jotka 
perustuvat ionisoimattomaan tai vähäiseen ionisoivaan säteilyyn, 
läpivalaisuteknologiaa ei käytetä ilmailun turvaamisessa Euroopassa. 
5.3.5.  Mahdollisia keinoja käsitellä läpivalaisus kannereiden aiheuttamia terveyshuolia 
71. Henkilöiden tarkastamiseen käytettävien läpivalaisuskannereiden säteilymäärät ovat 
vähäisiä, mutta on selvää, että millä tahansa vähäiselläkin altistumisella ionisoivalle säteilylle voi olla terveysvaikutuksia pitkällä aikavälillä. Sen vuoksi altistuminen myös EU:n lainsäädännön raja-arvoja pi enemmille annoksille edellyttää, että 
mahdollisten päätösten ionisoivalle säteilylle altistamisesta on perustuttava niiden taloudellisiin tai yleisiin hyötyihin, jotka tasapainottavat säteilyn mahdollisia haittoja. Lisäksi on varmistettava säteilysuojatoimilla, että kaikki työntekijöiden ja väestön altistuminen on niin vähäis tä kuin kohtuudella on mahdollista (ALARA-
periaate). Jos ionisoivaa teknologiaa otet aan käyttöön, on ed ellä esitetyn vuoksi 
turvallisuuden paranemista verrattuna ionisoimattoman teknologian käyttöön punnittava suhteessa mahdollisiin terveysvai kutuksiin. Käyttöönotto on siis voitava 
perustella turvallisuuden huomattavalla para nemisella. Erityistä huomiota voi olla 
syytä kiinnittää matkustajiin, jotka ovat erityisen herkkiä ionisoivalle säteilylle. Tällä 
tarkoitetaan pääasiassa lapsia ja raskaana olevia naisia.  
72. Euratom-lainsäädännön (direktiivi 96/29/Eu ratom) mukaan Euratomin jäsenvaltiot 
ovat velvollisia tekemään perusteellisen riskinarvioinnin ja päättämään, voidaanko 
säteilylle altistavaa toimintaa pitää peru steltuna. Ionisoivaa teknologiaa käyttävien 
turvaskannereiden säteilyva ikutuksen arviointi riippuu esimerkiksi seuraavista 
tekijöistä:  
– Tarkastetaanko kaikki matkustajat järjes telmällisesti vai valitaanko matkustajia 
tarkastukseen sattumanvaraisesti tai tiettyjen kriteereiden perusteella.  
– Kohdellaanko terveyssyistä herkki ä ihmisryhmiä eri tavalla.  
73. Jäsenvaltioiden olisi arvioitava kutak in yksittäistä käyttöönottotapausta 
tarkastelemalla sen mahdollisia vaikutuksia perusoikeuksiin sekä käyttöön liittyviin turvatekijöihin. Tällaisen ar vioinnin perusteella jäsenva ltiot voivat myös päättää 
toteuttaa EU:n lainsäädäntöä tiukempia vaatimuksia.  
74. Kaiken teknologian terveysvaatimustenmukaisuus edellyttää laitteiden asianmukaista 
asentamista ja käyttöä. Kansallisten säteilyviranomaisten olisi valvottava tätä asiaa huolellisesti. 
FI 18   FI 75. On syytä panna merkille, että eräiden jäsenvaltioiden38 lainsäädännön mukaan 
henkilöitä voi altistaa ionisoivalle säteilyl le ainoastaan lääketieteellisistä syistä. 
5.4. Kustannukset 
76. On olemassa yleisiä esteitä, jotka hait taavat turvaskannere iden käyttöönoton 
kustannusten arviointia. Laitteiden hankinnan perusinvestointikusta nnuksiin ja niiden 
käyttökustannuksiin liittyviä yleisiä tietoja ei ole viel ä saatavilla, koska EU:n 
nykyinen lainsäädäntö ei mahdollista kys eisen teknologian laajaa käyttöönottoa. 
Laitteiden elinkaarikustannuksia ja tu rvapolitiikalle koituvia mahdollisia 
kustannushyötyjä pitää arvioida jos ja kun tu rvaskannerit tulevat yleiseen käyttöön 
ilmailun turvaamisen alalla. Toistaiseksi turvaskannereiden markkinat ovat vielä kehittymässä, ja yksinomaan kaupallisilla  perusteilla on tehty vasta muutamia 
yksittäisiä hankintoja. Lisäksi yleiset kusta nnukset ovat sidoksissa siihen, millaisiin 
ratkaisuihin yksittäiset lentoasemat päätyvät tehdessään valintoja turvatarkastusmenetelmien eri vaihtoehtojen välillä.  
77. Valmistajilta saatujen tietojen ja viime aikoina sekä EU:ssa että muualla tehdyistä 
hankinnoista saatujen tietojen perusteella perusmallin turvaskannerin hankintahinta 
vaihtelee 100 000 ja 200 000 euron välillä
39. Tämä on alkuinvestoinnin hinta, ja 
siihen ei sisälly lisäohjelmistoja, jotka saattavat olla tarpeen esimerkiksi yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa koskevien  vaatimusten vuoksi. Se ei myöskään 
sisällä komponentteja, jotka voivat mahdollistaa esimerkiksi turvaskannereiden automaattisen käytön. Lisäkomponenteista  voi aiheutua arviolta 20 000 euron 
lisäkustannukset.  
78. Kustannusten voidaan olettaa vähenevä n tulevaisuudessa, kun tuotantomäärät 
kasvavat. Ilmailun turvaamisen laitteisto jen poistot tehdään tavallisesti 5–10 vuoden 
aikana.  
79. Ylläpidon ja muiden toimituksen jälkeisten  palvelujen kustannukset  on myös otettava 
huomioon, mutta niiden määrä riip puu sopimusjärjestelyistä.  
80. Lisäksi on varauduttava koulutuskustannuks iin ja muihin kä yttöönottovaiheen 
kustannuksiin. Henkilöstön kouluttaminen ja tilajärjestelyt turvatarkastuspisteissä aiheuttavat kustannuksia lyhyellä aikavälillä . Lentoasemien on kuitenkin järjestettävä 
koulutetun henkilöstön tehtävät uudelleen siten, että painopist että siirretään 
uhkaavimpina pidettyihin henkilöihin eli esimerkiksi matkustajiin, jotka ovat aiheuttaneet hälytyksen kätk etyn kielletyn esineen vuoksi.  
81. Yhdysvalloissa tehty arvio osoittaa, että turvaska nneritarkastu sten nykyiset 
menettelyt matkustajien yksityisyyden su ojaamiseksi voivat lisätä suoria 
käyttökustannuksia, jos tarkastajien on käytettävä etäyhteyttä
40. Automaattisen 
uhkantunnistuksen kehittyminen voi mahdollistaa suuremman tarkastusnopeuden ja kustannussäästöjä verrattuna nykymenettely ihin, jotka perust uvat täysimittaisiin 
                                                
 
38 Esimerkiksi Saksa, Italia, Ranska ja Tšekki. 
39 Yhdysvalloista saatujen vahvistamattomien tietojen mukaan yhden yksikön kustannukseksi tulee noin 
150 000 euroa, jos ei oteta huomioon koulutus-, asennus- ja ylläpitokustannuksia. 
40 Yhdysvaltain liikenneturvahallinto on laskenut, että lisähenkilöstön tarve kunkin yksikön käyttämiseen 
on kolme kokoaikavastaavaa. 
FI 19   FI käsin tehtäviin tarkastuksiin41. Automaattisen uhkantunnistuksen on arvioitu42 
vähentävän käsittelyaikoja 50 prosen tilla, mikä nopeuttaisi matkustajien 
tarkastamista sekä vähentäisi kä yttökustannuksia (1 /3:n vähennys 
henkilöstötarpeissa) ja koulutuskustannuksia (koulutukseen tarvittava aika vähenisi 
yli 90 %). 
82. Turvaskannereiden käyttöönotto voisi er ityisesti lisätä jous tavuutta suurilla 
lentoasemilla ja mahdollisesti parantaa ilmailun turvaamista entisestään, sillä tällaisilla lentoasemilla voitaisiin hyödyntää mittakaavaetuja ja sulauttaa 
turvaskannerit helpommin niiden nykyiseen infras truktuuriin.  
6. P
ÄÄTELMÄT  
83. EU:n yhteisillä turvaska nnereita koskevilla vaatim uksilla voidaan varmistaa 
perusoikeuksien ja ihmisten terveyden tasavertainen suojelu. EU-kansalaisten 
suojelun yhtenäinen taso näissä asioissa voitaisiin varmistaa teknisillä vaatimuksilla ja toimintaedellytyksillä, joista olisi s äädettävä EU:n lainsäädännössä. Ainoastaan 
EU:n tason lähestymistavalla varmistettaisiin oikeudellisesti turvasääntöjen ja vaatimusten yhdenmukainen soveltaminen kaikilla EU:n lentoasemilla. Tämä on 
välttämätöntä, jotta sekä ilmailun turvaamisen korkea taso että EU-kansalaisten perusoikeuksien ja terveyden paras mahdollinen suojelu voidaan turvata. Skannausteknolgian käyttöönotto edellyttää tällaisen teknologian väestön terveydelle 
mahdollisesti aiheuttamien riskien tiukkaa tie teellistä arviointia. Tieteelliset testit 
osoittavat, millaisia terveysriskejä ionisoiv alle säteilylle altistuminen voi aiheuttaa. 
Niiden perusteella onkin s yytä suhtautua varovaisesti tällaisen säteilyn käyttöön 
turvaskannereissa. 
84. On selvää, ettei turvaskannereilla niin  kuin millään muullakaan yksittäisellä 
turvatoimenpiteellä voida t aata ilmailun turvaamista 100-pr osenttisesti. Turvaaminen 
voidaan toteuttaa ainoastaan yhdistämällä eri lähestymistapoja, joita on tuettava 
tiiviillä kansainvälisellä yhteistyöllä ja laadukkailla tiedustelutoimilla. Muiden 
turvaskanneriteknologiaa jo käyttävien kansainvälisten kumppanien kokemuksista 
olisi otettava opiksi eur ooppalaisessa keskustelussa. 
85. Koekäyttö on osoittanut, että turvaskannere illa voidaan parantaa turvatarkastusten 
laatua EU:n lentoasemilla. Niiden käyttö voisi lisätä merkittävästi valmiuksia löytää erityisesti sellaisia kiellettyjä esineitä  kuin nestemäiset tai muovailtavat räjähteet, 
joita ei voida havaita me tallinilmaisinporteilla.  
86. Joka tapauksessa ionisoivan säteilyn käy ttöön perustuville turv askannereille olisi 
oltava vaihtoehtoja silloin, kun kyseessä ovat erityiset terveysriskit. Jos tämän alan 
lainsäädäntöä pystytään yhdenmukaistam aan EU:ssa, siinä on tarjottava 
mahdollisuus tietyille erityisryhmille, kuten laps ille, sylivauvoille, raskaana oleville 
naisille ja vammaisille henkilöille, mahdolli suus vaihtoehtoisiin turvatarkastuksiin. 
                                                
 
41 Schipholin lentoasemalta saadut kokemukset antaisivat olettaa, että uudella nopeammin saatavissa 
olevalla turvaskannerilla voisi olla mahdollista va stata ruuhka-aikojen tarpeisiin kaikilla nykyisillä 
turvatarkastuslinjoilla. 
42 US Transport Security Administration (TSA), Advanced Imaging technology, 18–19.3.2010. 
FI 20   FI 87. Nykyisin on olemassa turvaskanneriteknol ogiaa, joka ei tuota kokovartalokuvia tai 
lähetä ionisoivaa säteilyä. Perusoikeuksia  ja terveyttä koskevia huolenaiheita olisi 
mahdollista vähentää lakisääteisillä teknisillä vaatimuksilla ja toimintaedellytyksillä:  
– Nykyinen teknologia ja tu rvaskannereiden käyttöön  liittyvät turvatekijät 
mahdollistavat perusoikeuksien turvaamisen  teknisten laitteiden ominaisuuksien 
ja toimintasääntöjen yhdistelmillä. Vähimmäisvaatimuksista voidaan säätää lainsäädännössä.  
– Kuten tässä kertomuksessa on selvitetty, täyttä läpivalaisua lukuun ottamatta 
nykyinen turvaskanneriteknologia voi täyt tää EU:n terveyttä koskevat nykyiset 
vaatimukset, mutta eräiden laitteiden os alta on tarpeen vahvistaa teknisiä ja 
toimintaa koskevia vaatimuksia. Säteilyn enimmäisannoksia on noudatettava ja varotoimenpiteitä on toteutettava. Matkusta jat ja työntekijät on suojattava siten, 
että altistumisen on niin vähäistä kuin mitä kohtuude lla voidaan varmistaa. 
Turvaskannereille altistumisen pitkän ai kavälin vaikutuksia olisi tarkasteltava 
säännöllisesti ja tieteellinen kehitys on otettava huomioon. 
– Matkustajien on saatava lentoasemilla ja ennen matkaan lähtöä selkeitä ja kattavia 
tietoja kaikista turv askannereiden käyttöön liittyvistä näkökohdista. 
– Komissio ottaa huomioon asiasta käytävän keskustelun ja mahdollisuuden 
kieltäytyä turvaskannereilla tehtävästä turvatarkastuksesta, jos sellaiset on otettu 
käyttöön.  Samalla se kuitenkin toteaa myös sen,  että tällainen kieltäytyminen voi 
aiheuttaa ongelmia turval lisuudelle, aiheuttaa kusta nnuksia ja vaikeuttaa 
tarkastusten tekemistä ja asettaa si ten koko turvaskannereiden käyttöönoton 
hyödyllisyyden kyseenalaiseksi. 
88. Komissio kehottaa Euroopan parlamentti a ja neuvostoa tutustumaan tähän 
tiedonantoon, joka on vastine Euroopan parlamentin päätöslauselmaan N:o 
(2008) 0521. Sidosryhmiltä pyydetään kannanottoja pian järjestettävässä 
erityisryhmän toisessa kokouksessa.  
89. Komissio päättää seuraavaksi toteutettavist a toimista, mm. siitä,  aikooko se ehdottaa 
EU:n lainsäädäntöä turvaskannereiden käyt östä EU:n lentoasemilla ja millaisia 
vaatimuksia tällaiseen lainsäädäntöön olis i sisällyttävä, jotta perusoikeuksia ja 
terveysmääräyksiä voitaisi in noudattaa. Tämä tehdään Euroopan parlamentin ja 
neuvoston kanssa käytävien keskustelu jen perusteella. Koska mahdolliseen 
lainsäädäntöehdotukseen on liitettävä va ikutustenarviointi, komissio aloittaa 
viipymättä vaikutustenarvioinnin valmis telun tässä tiedonannossa käsitellyistä 
kysymyksistä. 
90.