Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle elintarvikkeista ja elintarvikkeiden ainesosista, joiden käsittely ionisoivalla säteilyllä sallitaan yhteisössä"

(2002/C 48/21)

Komissio päätti 8. elokuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 21. marraskuuta 2001. Esittelijä oli Johannes M. Jaschick.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. marraskuuta 2001 pitämässään 386. täysistunnossa (marraskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 104 ääntä puolesta ja 4 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Elintarvikkeiden valmistus- ja käyttöajankohdat eroavat useimmiten toisistaan, ja elintarvikkeet käytetään useimmiten muualla kuin niiden alkuperä- tai valmistuspaikkakunnalla. Elintarvikkeita joudutaan yleensä kuljettamaan ja varastoimaan, jolloin niiden laatu saattaa heiketä tai ne saattavat jopa pilaantua.

1.2. Tavallisesti pilaantumista pyritään estämään mm. kuivaamalla, kuumentamalla, jäähdyttämällä, savustamalla, pakastamalla tai säilyttämällä elintarvikkeita suojakaasupakkauksessa (CA). Elintarvikkeissa olevien mikro-organismien ja loiseliöiden määrää sekä niiden itämistä voidaan vähentää myös käsittelemällä elintarvikkeet ionisoivalla säteilyllä. Säteilyttämistä voidaan lisäksi käyttää sellaisten hedelmiä (USA) ja hunajaa (Etelä-Afrikka) koskevien karanteenisäännösten täyttämiseksi, joiden avulla pyritään estämään hyönteisten ja taudinaiheuttajien leviäminen ympäristöön.

1.3. Maaliskuusta 2001 alkaen kaikkien säteilytettyjen elintarvikkeiden on pitänyt vastata direktiivien 1999/2/EY ja 1999/3/EY säännöksiä. Direktiivissä 1999/2/EY komissio velvoitetaan laatimaan ennen vuoden 2000 loppua ehdotus niiden elintarvikkeiden, joiden säteilytys sallitaan, yhteisönlaajuisen luettelon täydentämisestä. Edelleen kuitenkin sovelletaan direktiivissä 1999/2/EY olevan 4 artiklan 4 kohtaa, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin pitää jo myönnetyt elintarvikkeiden säteilytysluvat voimassa, kunnes yhteisönlaajuinen luettelo valmistuu.

1.4. Kyseisen direktiivin mukaan elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien säteilytys voidaan sallia vain, jos sille on riittävä teknologinen tarve, siitä ei ole vaaraa terveydelle, siitä on hyötyä kuluttajille ja sitä ei käytetä hygieniaan ja terveyteen liittyvien käytäntöjen korvikkeena.

1.5. Asiassa on äskettäin kuultu useita asiantuntijoita, kuluttajien, teollisuuden, tieteen ja tutkimuksen edustajia sekä kansainvälisiä elimiä. Kuulemisten tulokset ovat epäyhtenäisiä ja ristiriitaisia.

1.5.1. Kuluttajajärjestöjen mielestä säteilytys ei ole välttämätöntä, jos noudatetaan hyviä hygieniakäytäntöjä. Jos säteilytys otetaan käyttöön, sitä tulisi käyttää hyvin rajoitetusti.

1.5.2. Useat elintarvikkeiden tuottajat vastustavat tuotteidensa lisäämistä luetteloon. He pelkäävät tämän mm. huonontavan tuotteiden imagoa.

1.5.3. Elintarvikkeiden säteilytystä käsittelevä FAO:n ja WHO:n kansainvälinen neuvoa-antava ryhmä, tutkimuslaitokset ja säteilytysteollisuus ovat selkeästi sen kannalla, että säteilytyslupa olisi myönnettävä ainakin niille tuotteille, joista elintarvikealan tiedekomitea on antanut myönteisen lausunnon. Niiden mukaan säteilytys on lisäksi "paras tapa korvata hedelmien ja vihannesten desinfiointi" ja sillä "pystytään yleensä korvaamaan haitalliset kemikaalit". Yhdysvaltain hallitus korostaa EU:n kuulemismenettelyn yhteydessä antamassaan kannanotossa erityisesti, ettei elintarvikkeiden säteilytyksen rajoittamiselle ole tieteellisiä ja ymmärrettäviä perusteita. Yhdistyneen kuningaskunnan Food Commission Ltd. kritisoi kuitenkin voimakkaasti tätä väitettä.

1.6. Komissio haluaa käynnistää aiheesta tiedonantonsa(1) pohjalta entistä laajemman keskustelun.

2. Yleistä

2.1. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (TSK) suhtautuu komission erittäin informatiiviseen tiedonantoon myönteisesti. Komissio esittää siinä kuulemisten perusteella laatimastaan asiakirjasta erinomaisen tiivistelmän, jossa esitetyt näkemykset kuulemiseen osallistuneet tahot voivat tunnistaa omikseen.

2.2. TSK muistuttaa mieliin 31. toukokuuta 1989 antamansa periaatteellisen lausunnon(2) ja korostaa seuraavaa lausunnossa esittämäänsä näkemystä:

"Edellä mainitun perusteella komitea ei suosita muiden elintarvikkeiden kuin mausteiden säteilytystä koskevan yhteisön lainsäädäntökehyksen hyväksymistä ennen kuin Euroopan komissio esittää vakuuttavan näytön siitä, että tälle säilöntämenetelmälle on teknologinen tarve ja ettei siitä ole vaaraa terveydelle."

2.2.1. Komitea toteaa teknologisesta tarpeesta seuraavaa: Tiedeyhteisössä vallitsevan näkemyksen mukaan elintarvikkeiden säteilytykselle on teknologinen tarve ja se on tarkoituksenmukaista vain, jos samaa tarkoitusta varten on tähän mennessä käytetty kemikaaleja. Asiaan perehtyneet kuluttajathan suhtautuvat kemikaalien käyttöön kriittisesti niiden mahdollisten haittavaikutusten takia.

2.2.2. Säteilytyksen vaarattomuudesta terveyden kannalta todettakoon seuraavaa: Elintarvikkeiden säteilytys ei muuta säteilytettyjä elintarvikkeita radioaktiivisiksi (eli säteilytetyt elintarvikkeet eivät muutu säteilijöiksi). Elintarvikkeiden riittävä säteilytys tuhoaa haitallisia organismeja (pieneliöt, taudinaiheuttajat, loiset) ja edistää näin kuluttajansuojaa. Tiedeyhteisössä vallitsevan käsityksen mukaan elintarvikkeiden säteilytys on turvallista. Myös WHO on useaan otteeseen esittänyt, ettei elintarvikkeiden säteilytyksestä ole vaaraa terveydelle.

2.2.3. TSK esitti 31. toukokuuta 1989, että laadittaisiin selvitys siitä, miten tietyt kansainväliset organisaatiot suhtautuvat elintarvikkeiden säteilytykseen.

2.2.3.1. Kuluttajajärjestöt (BEUC, CI) suhtautuvat elintarvikkeiden säteilytykseen hyvin kriittisesti. Ne eivät pidä säteilytystä teknologisesti tarpeellisena tai välttämättömänä, jos noudatetaan hyviä hygieniakäytäntöjä. Jos säteilytys otetaan käyttöön, sitä tulisi järjestöjen mielestä rajoittaa mahdollisimman paljon.

2.2.3.2. WHO puoltaa säteilyttämistä, jotta taudinaiheuttajien esiintyvyyttä elintarvikkeissa voitaisiin vähentää.

2.2.3.3. JECFI:ssä (Joint Expert Committee on Food Irradiation) ja Codex Alimentariuksen piirissä ei aiota rajoittaa säteilyttämistä koskemaan vain tiettyjä elintarvikkeita.

2.2.3.4. FAO:n, IAEA:n ja WHO:n näkemyksen mukaan elintarvikkeet, jotka on säteilytetty sellaisella annoksella, joka tarvitaan asetetun teknologisen tavoitteen saavuttamiseen, ovat sekä turvallisia että ravitsemuksellisesti asianmukaisia.

2.2.4. TSK on esittänyt, että laadittaisiin selvitys korvaavien säilöntämenetelmien kehityksestä. Todettakoon, ettei tällaista selvitystä ole laadittu, koska toteuttamiskelpoisia korvaavia säilöntämenetelmiä ei toistaiseksi ole kehitetty.

2.2.5. TSK on esittänyt selvityksen laatimista myös säteilytyksen todentamismahdollisuuksista. Nykyisin lähes kaikkien elintarvikkeiden osalta on käytettävissä menetelmä sen analysoimiseksi, onko tuote säteilytetty. Tähän mennessä CEN on standardoinut viisi tällaista menetelmää, ja muita menetelmiä kokeillaan parhaillaan(3).

2.2.6. Lisäksi TSK on esittänyt, että laadittaisiin selvitys kansainvälisistä säteilytyskäytännöistä. Tällaista selvitystä ei ole kuitenkaan laadittu. Maailmassa säteilytetään vuosittain arviolta 200000 tonnia elintarvikkeita.

2.2.7. TSK on esittänyt myös, että laadittaisiin selvitys sellaisten tuotteiden maahantuonnista, joiden säteilytys on yleistä. Esittelijän tietojen mukaan tällaista selvitystä ei ole kuitenkaan laadittu. Tiedossa on, että Ranskaan tuodaan esim. säteilytettyjä sammakonreisiä yhteisön ulkopuolelta. Voimassa olevan lainsäädännön mukaan komissio voi ryhtyä suorittamaan virallisia selvityksiä vasta myöhemmin.

2.2.8. Lisäksi TSK on esittänyt, että laadittaisiin selvitys yhteisön alueella sijaitsevien säteilytyslaitosten kapasiteetista. Voimassa olevan lainsäädännön mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä ilmoitus kaikista valtuutetuista laitoksista. Ilmoitetuista laitoksista on laadittu alustava luettelo(4).

2.2.9. TSK on myös esittänyt, että laadittaisiin selvitys aiheesta jäsenvaltioissa, komissiossa ja neuvostossa käytävän keskustelun etenemisestä. Esittelijän tietojen mukaan yksityiskohtaista selvitystä ei ole kuitenkaan laadittu. Komission tiedonannon mukaan tällä hetkellä ei ole mahdollista laatia direktiivissä 1999/2/EY tarkoitettua luetteloa elintarvikkeista, joiden säteilytys sallitaan. Tästä voidaan päätellä, ettei keskustelu ole sujunut kovin tyydyttävästi.

3. Suositukset

3.1. Komitea toteaa 31. toukokuuta 1989 antamassaan lausunnossa (ks. edellä kohta 2.2), ettei se suosita muiden elintarvikkeiden kuin mausteiden säteilytystä koskevan yhteisön lainsäädäntökehyksen hyväksymistä ennen kuin tietyt näytöt ja selvitykset on esitetty.

3.2. Osa komitean odottamista näytöistä ja selvityksistä (ks. edellä kohdat 2.2.1-2.2.9) on sittemmin esitetty.

3.3. Elintarvikkeissa on nykyisin oltava merkintä siitä, että ne on säteilytetty tai että ne sisältävät säteilytettyjä ainesosia. Säteilytettyjen elintarvikkeiden tunnistamiseksi on käytettävissä analysointimenetelmiä, joten asiaan perehtyneillä ja myös kestävän kehityksen mukaista kuluttamista suosivilla kuluttajilla on mahdollisuus tehdä vastuullisia ostopäätöksiä tai jättää tuote ostamatta.

3.4. Komitean mielestä elintarvikkeiden yleiseen säteilytykseen tulee asennoitua pidättyvästi, koska osa kansalaisista suhtautuu siihen pelokkaasti ja varauksellisesti. Lisäksi tulee kuitenkin ottaa huomioon, että tiedeyhteisössä vallitsevan näkemyksen mukaan elintarvikkeiden ionisoiva säteily ei aiheuta vaaraa kuluttajille.

3.5. Komitea korostaa valmisteilla olevan sääntelykehyksen merkitystä Euroopan talousalueelle ja katsookin, että Euroopan talousalueen kaikkien maiden tulee osallistua yhtäläisesti asiasta EU:ssa käytävään laajaan ja avoimeen keskusteluun.

Bryssel 28. marraskuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) KOM(2001) 472 lopullinen.

(2) EYVL C 194, 31.7.1989, s. 14. Esittelijä oli Gardner.

(3) Kyseiset menetelmät ovat laajasti käytettävissä myös sen ansiosta, että ne ja eräät muutkin menetelmät ovat DIN:n standardoimia Saksassa ja että valvontaviranomaiset käyttävät niitä.

(4) Säteilytyslaitosten työntekijöiden saama säteilyannos on asiantuntijatietojen mukaan (betonisuojausten ansiosta) yleensä pienempi kuin ulkoilmassa saatava annos.