Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä /* KOM/98/0076 lopull. - SYN 97/0067 */



Virallinen lehti nro C 108 , 07/04/1998 s. 0094



Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehyksestä (KOM(97) 48 lopull.) (1) (98/C 108/17) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(98) 76 lopull. - 97/0067 (SYN) (Komission EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan nojalla esittämä 17 päivänä helmikuuta 1998) Vesipolitiikan kehysdirektiivin liite V korvataan seuraavalla: Sisältö: 1. PINTAVEDET 1.1 PINTAVESIEN EKOLOGINEN TILA 1.1.1 Pintaveden ekologisen tilan luokittelun tyyppiparametrit 1.1.1.1 Joet 1.1.1.2 Järvet 1.1.1.3 Joen suualueet 1.1.1.4 Rannikkovedet 1.1.2 Ekologisen tilan luokittelun normatiiviset määritelmät 1.1.2.1 Joet 1.1.2.2 Järvet 1.1.2.3 Joen suualueet 1.1.2.4 Rannikkovedet 1.1.2.5 Kemiallisten laatustandardien määrittelymenetelmä 1.1.3 Vertailuolosuhteiden tunnistaminen 1.1.3.1 Vesistön ekotyypin luokittelu 1.1.3.1.1 Joet 1.1.3.1.2 Järvet 1.1.3.1.3 Joen suualueet 1.1.3.1.4 Rannikkovedet 1.1.3.2 Vertailuolosuhteiden laatiminen: menetelmät 1.1.4 Pintavesien tilan seuranta 1.1.4.1 Seurantapaikkojen valinta 1.1.4.2 Seurattavien tyyppiparametrien valinta 1.1.4.3 Seurantatiheyden valinta 1.1.4.4 Prioriteettiluetteloon kuuluvia aineita koskevat lisäsäännökset 1.1.4.5 Suojeltavien alueiden seuranta 1.1.4.6 Satunnaispäästöjen seuranta 1.1.4.7 Tyyppiparametrien seurantastandardit 1.1.5 Muiden merivesien seuranta ja arviointi 1.1.6 Seurantatulosten esittäminen ja yhdenmukaistettu ekologisen laadun luokittelu 1.1.6.1 Seurantatulosten esittäminen ja ekologisen tilan luokittelu 1.1.6.2 Biologisten seurantatulosten vertailukelpoisuus 1.1.7 Voimakkaasti muutettujen fysikaalisten ominaispiirteiden määrittelyn perusteet 1.2 PINTAVESIEN KEMIALLINEN TILA 1.2.1 Seurantapaikkojen valinta sekä näytteenotto- ja analyysitiheydet 1.2.2 Kemiallisen tilan esittäminen 2. POHJAVESI 2.1 VALUMA-ALUEEN OMINAISPIIRTEIDEN ANALYSOINTI 2.2 POHJAVEDEN MÄÄRÄLLINEN TILA 2.2.1 Pohjaveden määrällisen tilan luokittelun tyyppiparametrit 2.2.2 Hyvän määrällisen tilan määritelmät 2.2.3 Pohjaveden määrällisen tilan seuranta 2.2.3.1 Pohjavesistöjen tason seurantapaikat 2.2.3.2 Seurantatiheyden valinta 2.2.3.3 Määrällisen tilan esittäminen 2.3 POHJAVEDEN KEMIALLINEN TILA 2.3.1 Kemiallisen tilan luokittelun parametrit 2.3.2 Hyvän kemiallisen tilan määritelmät 2.3.3 Pohjaveden kemiallisen tilan seuranta 2.3.3.1 Seurantapaikkojen tunnistaminen 2.3.3.2 Parametrien valinta 2.3.3.3 Seurantatiheyden valinta 2.3.3.4 Kemiallisen tilan esittäminen 1. PINTAVEDET 1.1 PINTAVEDEN EKOLOGINEN TILA 1.1.1 Pintaveden ekologisen tilan luokittelun tyyppiparametrit 1.1.1.1 Joet Biologiset parametrit - Vesikasviston koostumus ja määrä - Selkärangattomien pohjaeläinten koostumus ja määrä - Kalaeläimistön koostumus, määrä ja ikärakenne Biologisia parametrejä tukevat hydromorfologiset parametrit - Hydrologinen järjestelmä (virtauksen määrä ja dynamiikka, mukaan luettuna yhteys pohjavesistöön) - Vesistön jatkuvuus - Morfologiset tekijät (joen syvyyden ja leveyden vaihtelu, pohjan rakenne ja laatu, rantavyöhykkeen rakenne) Biologisia parametrejä tukevat kemialliset ja fysikokemialliset parametrit Yleiset parametrit - Veden lämpötila - Happitasapaino - Suolapitoisuus - pH - Happamoitumisen tila - Ravinnepitoisuus Muut liitteessä VIII luetellut aineet - Kaikki vesistöön lasketut prioriteettiaineet - Muut aineet, joita on laskettu vesistöön merkittäviä määriä ja jotka on tunnistettu piste- ja hajakuormituksen luetteloinnissa 1.1.1.2 Järvet Biologiset parametrit - Vesikasviston koostumus ja määrä (muu kuin kasviplankton) - Kasviplanktonin koostumus, määrä ja biomassa - Selkärangattomien pohjaeläinten koostumus ja määrä - Kalaeläimistön koostumus, määrä ja ikärakenne Biologisia parametrejä tukevat hydromorfologiset parametrit - Hydrologinen järjestelmä (virtauksen määrä ja dynamiikka, mukaan luettuna viipymä sekä yhteys pohjavesistöön) - Morfologiset tekijät (järven syvyyden vaihtelu, määrä, pohjan rakenne ja laatu, rantavyöhykkeen rakenne) Biologisia parametrejä tukevat kemialliset ja fysikokemialliset parametrit Yleiset parametrit - Näkösyvyys - Veden lämpötila - Happitasapaino - Suolapitoisuus - pH - Happamoitumisen tila - Ravinnepitoisuus Muut liitteessä VIII luetellut aineet - Kaikki vesistöön lasketut prioriteettiaineet - Muut aineet, joita on laskettu vesistöön merkittäviä määriä ja jotka on tunnistettu piste- ja hajakuormituksen luetteloinnissa 1.1.1.3 Joen suualueet Biologiset parametrit - Vesikasviston koostumus ja määrä (muu kuin kasviplankton) - Kasviplanktonin koostumus, määrä ja biomassa - Selkärangattomien pohjaeläinten koostumus ja määrä - Kalaeläimistön koostumus, määrä ja ikärakenne Biologisia parametrejä tukevat hydromorfologiset parametrit - Vuorovesi - Jokivesistön jatkuvuus - Morfologiset tekijät (syvyyden vaihtelu, määrä, pohjan rakenne ja laatu, rantavyöhykkeen rakenne) Biologisia parametrejä tukevat kemialliset ja fysikokemialliset parametrit Yleiset parametrit - Lämpötila - Happitasapaino - Suolapitoisuus - pH - Ravinnepitoisuus Muut liitteessä VIII luetellut aineet - Kaikki vesistöön lasketut prioriteettiaineet - Muut aineet, joita on laskettu vesistöön merkittäviä määriä ja jotka on tunnistettu piste- ja hajakuormituksen luetteloinnissa 1.1.1.4 Rannikkovedet Biologiset parametrit - Vesikasviston koostumus ja määrä (muu kuin kasviplankton) - Kasviplanktonin koostumus, määrä ja biomassa - Selkärangattomien pohjaeläinten koostumus ja määrä - Kalaeläimistön koostumus, määrä ja ikärakenne Biologisia parametrejä tukevat hydromorfologiset parametrit - Morfologiset tekijät (makean veden virtaama, syvyys, sedimenttiaineksen kulkeutuminen, päävirtaussuunnat, rannikon muoto ja pohjan laatu, rantavyöhykkeen rakenne) Biologisia parametrejä tukevat kemialliset ja fysikokemialliset parametrit Yleiset parametrit - Veden lämpötila - Happitasapaino - Suolapitoisuus - pH - Ravinnepitoisuus Muut liitteessä VIII luetellut aineet - Kaikki vesistöön lasketut prioriteettiaineet - Muut aineet, joita on laskettu vesistöön merkittäviä määriä ja jotka on tunnistettu piste- ja hajakuormituksen luetteloinnissa 1.1.2 Ekologisen tilan luokittelun normatiiviset määritelmät >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 1.1.2.5 Jäsenvaltioiden noudattama kemiallisten laatustandardien laatimismenettely 1.1.2.5.1 Tietoja koskevat vaatimukset Mahdollisuuksien mukaan sekä viimeaikaiset että vanhat tiedot tulisi saada seuraavista taksoneista, joita kutsutaan yhteisellä nimellä "perusjoukko": - Levät ja/tai makrofyytit - Näsiä-kasvit - Kalat Muut taksonit, joita koskevaa tietoa on käytettävissä, voidaan tarvittaessa ottaa huomioon. 1.1.2.5.2 Ympäristön laatustandardien laatiminen Seuraavaa menettelyä sovelletaan määrättäessä kertymien vuosittaista enimmäistasoa. i) Laboratoriokokeilla määritellään alhaisin luotettava ja merkityksellinen vaikuttava pitoisuus ja sovelletaan seuraavan taulukon mukaista asianmukaista turvallisuustekijää: >TAULUKON PAIKKA> Jäsenvaltiot voivat mukauttaa edellä mainittuja tekijöitä tietyissä tapauksissa, jotka on määritelty ilmoitettujen aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien vaarojen arviointiperiaatteiden vahvistamisesta annetun komission direktiivin 93/67/ETY sekä olemassa olevien aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien riskien arvioinnista annetun komission asetuksen (EY) N:o 1488/94 tueksi annettujen teknisten ohjeiden II osan 3.3.1 kohdassa. ii) Jos käytettävissä on tietoja pysyvyydestä ja kertyvyydestä, ne tulee ottaa huomioon johdettaessa lopullista ympäristön laatustandardia. iii) Näin johdettuja standardeja tulee verrata kaikkiin kenttätutkimuksessa saatuihin todisteisiin. Jos poikkeamia havaitaan, on standardeja tarkistettava. iv) Jäsenvaltioiden asiantuntijoiden tulee tarkistaa standardit ja niitä tulee käsitellä julkisesti. 1.1.3 Vesistön ekotyypin luokittelu ja vertailuolosuhteiden tunnistaminen 1.1.3.1 Vesistön eko-/elinympäristötyypin luokittelu Menetelmät i) Valuma-alueen pintavesistöt jaetaan ekotyyppeihin. ii) Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltiot voivat käyttää jäljempänä määriteltyä joko A- tai B-järjestelmää. Jos käytetään A-järjestelmää, on valuma-alue jaettava ekoalueisiin liitteessä X olevan kartan mukaisesti. Kunkin ekoalueen vesistöt on seuraavaksi jaettava ekotyyppeihin A-järjestelmän taulukoissa määriteltyjen perusteiden mukaisesti. iii) Jos käytetään B-järjestelmää, jäsenvaltioiden on saavutettava vähintään sama jaottelun taso kuin A-järjestelmää käytettäessä. iv) Kyseinen jaottelu on suoritettava 31. kesäkuuta 2001 mennessä. v) Jäsenvaltiot toimittavat luettelon luokitelluista ekotyypeistä sekä niiden maantieteellistä sijaintia koskevat kartat (GIS) komissiolle 31. joulukuuta 2001 mennessä. vi) Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa mukauttaa vesistötyypin luokittelua muun muassa 13 artiklan edellyttämän valvonnan tulosten valossa. 1.1.3.1.1 Jokien ekotyyppiluokittelu >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 1.1.3.1.2 Järvien ekotyyppiluokittelu >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 1.1.3.1.3 Joen suualueiden ekotyyppien luokittelu >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 1.1.3.1.4 Rannikkovesien ekotyyppien luokittelu >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 1.1.3.2 Vertailuolosuhteiden laatiminen: menetelmät Menetelmät i) Kullekin 1.1.3.1 kohdassa määritellylle ekotyypille laaditaan joukko vertailuolosuhteita. Kyseiset vertailuolosuhteet muodostavat biologisten parametrien arvot, jotka saavutettaisiin kyseisen ekotyypin osalta korkeassa ekologisessa tilassa. ii) Vertailuolosuhteet voivat perustua joko tilaan tai aikaan. iii) Tilaan perustuvien vertailuolosuhteiden osalta jäsenvaltioiden on luotava vertailuverkosto, joka käsittää vähintään viisi korkean ekologisen tilan omaavaa paikkaa kutakin ekotyyppiä kohden. Käyttäen hyväkseen suoraan vertailutietoja tai vertailutietoihin perustuvia ennusteita jäsenvaltio määrittelee verkoston avulla 1.1 kohdassa lueteltujen biologisten parametrien sellaiset arvot, jotka vastaavat korkeaa ekologista tilaa. iv) Aikaan perustuvat vertailuolosuhteet laaditaan käyttäen paikkaa koskevia historiallisia tietoja, joiden avulla määritellään 1.1 kohdassa lueteltujen biologisten parametrien sellaiset arvot, jotka vastaavat korkeaa ekologista tilaa. Vertailuolosuhteet voidaan laatia myös yhdistämällä tilaan ja aikaan perustuvia vertailuolosuhteita, esimerkiksi käyttämällä vertailupaikan historiallisia tietoja. Historialliset arvot määritellään joko käyttämällä menneisyydessä tai paleologisilla menetelmillä kerättyjä tietoja. v) Vertailuolosuhteiden laatiminen on saatettava päätökseen 31. joulukuuta 2001 mennessä. 1.1.4 Pintaveden tilan seuranta Kattavan kuvan saamiseksi kunkin valuma-alueen pintaveden tilasta direktiivin 10 artiklan mukaiset pintaveden seurantaohjelmat laaditaan seuraavien vaatimusten mukaisesti. Kyseiset seurantaohjelmat tarkistetaan joka kolmas vuosi. 1.1.4.1 Seurantapaikkojen valinta Jäsenvaltiot määrittelevät yksitellen jokaisen vesistön kullakin valuma-alueella. Jäsenvaltiot valitsevat seurantaohjelmaan sisällytettävät seurantapaikat seuraavin perustein: 1. Tunnistetaan ne vesistöt, joihin kohdistuu liitteessä III olevan 2 kohdan mukaista pistekuormitusta. 2. Tunnistetaan ne vesistöt, joihin kohdistuu liitteessä III olevan 3 kohdan mukaista hajakuormitusta. 3. Tunnistetaan ne vesistöt, johon ihmistoiminta ei vaikuta. 4. Tunnistetaan kaikki merkittävät (2) vesistöt, jotka ulottuvat jäsenvaltion rajojen yli. 5. Tunnistetaan kaikki merkittävät vesistöt, jotka laskevat aluemereen. Edellä 1 kohtaan kuuluvat vesistöt määritellään seurantapaikoiksi. Edellä 2 kohtaan kuuluvat vesistöt arvioidaan. Arviointi toteutetaan seuraavasti: - määritellään seurantapaikaksi kukin vesistö, johon kohdistuu kuormitusta, tai - määritellään seurantapaikaksi valikoidut vesistöt, - jotka edustavat kuormituksen alaista ekotyyppiä (3), ja - jotka edustavat kuormituksen alueellista vaihtelua. Edellä 3 kohtaan kuuluvat vesistöt arvioidaan. Arviointi toteutetaan seuraavasti: - määritellään seurantapaikaksi jokainen vesistö, tai - määritellään seurantapaikaksi valikoidut vesistöt, jotka edustavat valuma-alueen kaikkia ekotyyppejä. Edellä 4 ja 5 kohtaan kuuluvia vesistöjä seurataan kohdassa, jossa ne laskevat aluevesiin tai jonkin toisen valtion alueelle. Jäsenvaltio valitsee tarvittaessa lisäseurantapaikkoja varmistaakseen kattavan kuvan saamisen jokaisen valuma-alueen pintaveden tilasta. 1.1.4.2 Seurannan tyyppiparametrien valinta Jäsenvaltiot seuraavat kutakin edellä 1-5 kohdan mukaisesti tunnistettua kohdetta seuraavassa taulukossa olevien parametrien osalta: >TAULUKON PAIKKA> Taulukon `kartoitus` tarkoittaa: "niiden lisäparametrien seurantaa, jotka ilmaisevat liitteen III edellyttämässä kuormituslähteiden kartoituksessa määriteltyjen kuormitusten tason ja jotka on määrätty vesistölle ja siten biologiselle yhdyskunnalle". Taulukon `tutkimus` tarkoittaa: "lisäparametrien seurantaa siinä tapauksessa, että biologinen laatu ei saavuta hyvää tilaa". Taulukon `vertailu` tarkoittaa: "vertailupaikkojen (1) seurantaa kaikkien lisäparametrien osalta, jotta varmistetaan, ettei ihmisen toiminnasta ole merkittävää vaikutusta (1) Vertailupaikat on määritelty tämän liitteen 1.1.3 kohdassa.". 1.1.4.3 Näytteenottotiheyden valinta Jäsenvaltioiden on toteutettava valvontaa tarpeellisella tiheydellä varmistaakseen, että mahdolliset luokituksen muutokset havaitaan 90 prosentin varmuudella kolmen vuoden välein; joka tapauksessa jäsenvaltioiden on, silloin kun edellä olevan taulukon 1.1.4.2 kohta sitä edellyttää, valvottava asianmukaisia laatutekijöitä vähintään seuraavassa lueteltua näytteenottotiheyttä noudattaen. >TAULUKON PAIKKA> Käytettävällä seurantajärjestelmällä saatu varmuus ja tarkkuus merkitään valuma-alueen hoitosuunnitelmaan. 1.1.4.4 Prioriteettiluetteloon kuuluvia aineita koskevat lisäsäännökset i) Tyyppiin 1 kuuluvien vesistöjen, joihin lasketaan prioriteettiluetteloon kuuluvia aineita, seurantaa on jatkettava kunnes kahdentoista peräkkäisen näytteen pitoisuus on alle kyseisen aineen ympäristölaatustandardin. ii) Seurantapaikat on valittava niin, että voidaan määritellä, saavutetaanko kyseiset laatustandardit toistuvasti riittävän lähellä päästöpaikkaa, ja niin, että se edustaa alueelle tulevan kuormituksen alaisen veden laatua, ottaen huomioon kohtuullinen sekoittumisvyöhyke. iii) Siinä tapauksessa, että prioriteettiluetteloon kuuluvan aineen ympäristölaatustandardia rikotaan, lisäseurantaa on toteutettava sellaisella etäisyysalueella, että ylitysalueen laajuus voidaan määritellä. 1.1.4.5 Suojeltavien alueiden seuranta Edellä 1.1.4.1-1.1.4.4 kohtien edellyttämää seurantaa täydennetään seuraavien vaatimusten mukaisesti: i) Juomavedenottopaikat Direktiivin 8 artiklan mukaiset alueet (juomavedenotto) määritellään seurantapaikoiksi ja niitä on seurattava kaikkien niiden parametrien osalta, joille on 8 artiklan mukaisesti asetettu ympäristön laatustandardi. Seurantatiheyden on noudatettava jäljempänä olevaa eritelmää: Näytteenoton ja analysoinnin vuosittainen vähimmäistiheys niiden parametrien osalta, joille on 8 artiklan mukaisesti asetettu ympäristön laatustandardi. >TAULUKON PAIKKA> ii) Uimavedet Seuranta on toteutettava kyseisillä alueilla direktiivin 76/160/ETY säännösten mukaisesti. iii) Ravinneherkät alueet Seuranta on toteutettava kyseisillä alueilla direktiivien 91/271/ETY ja 91/676/ETY säännösten mukaisesti. iv) Elinympäristön ja lajien suojelualueet Kyseisten alueiden seuranta ja tarvittava lisäseuranta on toteutettava kuten edellä mainitun vesistötyypin 1 seuranta, jotta varmistetaan, että alueiden tila täyttää niitä koskevan toimenpiteen vaatimukset. 1.1.4.6 Satunnaispäästöjen seuranta Direktiivin 19 artiklassa tarkoitettujen satunnaispäästöjen sattuessa seuranta on toteutettava kuten edellä mainitun vesistötyypin 1 seuranta, jotta voidaan arvioida satunnaispäästön vaikutus vastaanottavassa vesistössä. 1.1.4.7 Tyyppiparametrien seurantastandardit Makroselkärangattomien näytteenotto >TAULUKON PAIKKA> Makrofyyttien näytteenotto CEN (Euroopan standardointikomitea)/ISO standardeja laaditaan Kalojen näytteenotto CEN/ISO standardeja laaditaan Piilevien näytteenotto CEN (Euroopan standardointikomitea) laatimassa CEN/ISO standardeja Fysikokemiallisia parametrejä koskevat standardit Hydromorfologisia parametrejä koskevat standardit 1.1.5 Muiden merivesien seuranta ja arviointi >TAULUKON PAIKKA> Menetelmät 1. Kukin jäsenvaltio määrittelee liitteessä III olevien menetelmien mukaan: a) taulukon 1.1.5 kohdassa 1 tai 2 mainitut aineet tai saastuttavat aineet, joita lasketaan meriveteen merkittäviä määriä ilmakehästä, joista ja jokien suualueilta sekä suoraan viemäreistä laivaväylien ja offshore-laitteistojen läheisyyteen. Niihin kuuluvat erityisesti ne päästöt, joiden voidaan osoittaa merkittävästi saastuttavan jonkin toisen jäsenvaltion merivesiä. b) merkittävät jäte-esiintymät meren pinnalla, pohjassa tai pitkin rannikkoa. c) merkittävät kalastus- ja kalankasvatusalueet. 2. Taulukon 1.1.5 kohdassa 1 mainittujen aineiden osalta, jotka on määritelty 1 kohdan a alakohdassa, jäsenvaltiot: a) huolehtivat merien pohjiin ja eliöstöön kohdistuvien kertymien seurannasta b) laativat taustakertymät c) vertaavat kertymiä ekotoksikologisiin arviointiperusteisiin. Jäsenvaltiot luovat biologista vaikutusta koskevan seurantajärjestelmän näin määriteltyjen merkittävien pilaavien aineiden osalta. 3. Merkittävien ravinnepäästöjen osalta, jotka on määritelty 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jäsenvaltiot: a) luovat seurantaohjelman, jolla määritellään se, milloin kohonneet ravinnekertymät tai ihmistoiminnasta johtuvat päästöt aiheuttavat kasviplanktonin kukinnan lisäystä joko tiheydessä, suuruusluokassa tai kestossa tai muutosta lajikoostumuksessa ja b) seuraavat havaitakseen ja arvioidakseen, missä määrin kasviplanktonin lisäys, muutokset sen lajikoostumuksessa ja toksisten kasviplanktonilajien olemassaolo johtavat ekologiseen häiriöön. 4. Jätteiden osalta, jotka on määritelty 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, jäsenvaltiot: a) määrittelevät ja arvioivat jätteiden lähteet, koostumuksen, paikat ja määrät ja b) arvioivat lintujen ja meren eliöiden vatsalaukun sisällöstä saatavaa tietoa hyvinvoinnin suhteen. 5. Kalastus- ja kalanviljelyalueet, jotka on määritelty 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, jäsenvaltiot: a) kalastuksen osalta: - seuraavat mereen heitetyn kalan ja sivutuotteiden määrää - seuraavat sivusaaliita ja luovat biologisen vaikutuksen seurantajärjestelmän määritelläkseen vaikutukset muihin kuin kohdelajien kalakantoihin ja pohjaeläinyhdyskuntiin b) kalanviljelyn osalta: - luovat luonnollisten kalakantojen geneettistä koostumusta koskevan seurantajärjestelmän määritelläkseen mahdolliset vaikutukset - seuraavat luonnollisten kalakantojen sairauksia ja loisia sekä arvioivat kalanviljelystä aiheutuvia mahdollisia riskejä - seuraavat torjunta-aineiden ja antibioottien kertymiä ja biologisia vaikutuksia. 6. Jäsenvaltiot kehittävät ekologiset laatutavoitteet, määrittelevät asianmukaiset indikaattorilajit ja biologisen seurantajärjestelmän, joka vastaa jäsenvaltioiden ekologisia laatutavoitteita, jotta ihmistoiminnan vaikutuksen laajuus voidaan määritellä ekologisen hyvinvoinnin kokonaisarvioinnin suorittamiseksi. 7. Komissio antaa 2-6 kohdissa olevia toimia koskevat tekniset eritelmät ja laadunvarmistussäännökset 25 artiklan mukaisesti 31. joulukuuta 2001 mennessä, jotta varmistetaan tietojen luotettavuus ja vertailukelpoisuus sekä käytettyjen seuranta-, arviointi- ja analyysimenetelmien selkeä tallentaminen. Komissio varmistaa, että asetetut velvoitteet ja alue- ja muita merivesiä koskevien kansainvälisten yleissopimusten velvoitteet ovat mahdollisimman yhdenmukaisia. 1.1.6 Seurantatulosten esittäminen ja yhdenmukaistettu ekologinen laatuluokitus 1.1.6.1 Seurantatulosten esittäminen ja ekologisen tilan luokitus i) Biologisen seurannan osalta jäsenvaltiot esittävät kutakin seurantapaikkaa koskevat seurantatulokset poikkeamina kyseisen seurantapaikan vertailuolosuhteista. Tämä poikkeama esitetään yhdellä numerolla, joka kertoo poikkeaman määrän. ii) Kunkin kemiallisen parametrin osalta seurantatulos esitetään absoluuttisena numeroarvona ja muutetaan laatuluokitukseksi 1.2 kohdan mukaisesti. iii) Hydromorfologisten parametrien osalta seurantatulos esitetään laatuluokituksena 1.2 kohdan mukaisesti. iv) Jäsenvaltiot laativat laatuluokituksen kullekin vesistölle seuraavan järjestelmän mukaisesti: >TAULUKON PAIKKA> Laaditaan kartta biologisesta laadusta, joka on väritetty edellä mainitun mukaisesti. Jos hyvää ekologista tilaa ei saavuteta syistä, jotka johtuvat ainoastaan voimakkaasti muutetuista fysikaalisista ominaispiirteistä, lisätään asianmukaisen värin päälle joukko vihreitä pilkkuja. v) Vesistön ympäristölaatuluokitus esitetään kolmella rinnakkaisella kirjaimella. Ensimmäinen kirjain vastaa biologisten parametrien luokitusta, toinen kirjain hydromorfologisia parametrejä ja kolmas kemiallisten parametrien luokitusta. Vesistön yleistä ekologista tilaa kuvaa aakkosissa myöhimpään esiintyvä kirjain. 1.1.6.2 Biologisten seurantatulosten vertailukelpoisuus i) Komissio huolehtii jäsenvaltioiden välisestä tietojen vaihdosta, jotta kaikkialla yhteisössä määritellään vesistöt, edustava ekotyyppien valikoima ja 1.2 kohdassa luotujen normatiivisten laatuluokkamääritelmiä vastaavat laadut. Kyseistä näytteenottopaikkojen ryhmää kutsutaan yhteisellä nimellä "interkalibrointiverkosto". Laaditaan rekisteri interkalibrointiverkostoon kuuluvista paikoista siten, että sitä voidaan käsitellä yhdeksän kuukautta ennen 5 artiklan 1 kohdassa mainittua päivämäärää. ii) Hyvän ekologisen tilan keskinäinen interkalibrointiverkoston luominen saatetaan päätökseen 31. joulukuuta 2001 mennessä. iii) Komissio koordinoi interkalibrointia. Jokainen biologinen valvontajärjestelmä, jota jäsenvaltiot käyttävät 10 artiklan mukaisessa tarkoituksessa, on testattava interkalibrointiverkossa. Testaus tapahtuu seuraavasti: - Jokaista biologista valvontajärjestelmää sovelletaan interkalibrointiverkon kuhunkin näytteenottopaikkaan, joka vastaa näytteenottopaikan ekotyyppiä. Interkalibrointiverkkoon kuuluu vähintään viisi näytteenottopaikkaa kyseisen ekotyypin kutakin viittä laatutasoa kohden. - Kunkin kansallisen seurantajärjestelmän ympäristölaatusuhteet laaditaan jokaisen viiden laatuluokan osalta. Jäsenvaltiot luokittelevat vesistön ekologisen tilan tämän direktiivin mukaisesti viittaamalla näin laadittuihin luokkiin. iv) Kohdassa iii) määritelty interkalibrointi on saatettava päätökseen viimeistään 31. joulukuuta 2002 mennessä. Komissio julkaisee kaikkia näin laadittuja arvoja koskevan taulukon 30. kesäkuuta 2003 mennessä. 1.1.7 Voimakkaasti muutettuja fysikaalisia ominaispiirteitä koskevan määritelmän perusteet Jäsenvaltio voi määritellä, että vesistön fysikaalisia ominaispiirteitä on muutettu voimakkaasti seuraavin perustein: i) onko teknisesti ja taloudellisesti mahdollista tehdä muutoksia ii) kyseisten muutosten vaikutukset laajempaan ympäristöön iii) vaikutukset vesillä liikkumiseen iv) vaikutukset toimiin, joiden tarkoituksena on varastoida vettä (voimantuotto, juomavesihuolto, jne.) v) vaikutukset vedensäätelyyn ja tulvansuojeluun. Kun vesistön ominaispiirteet on näin määritelty, määrittely ja sen perustelut kirjataan valuma-alueen hoito-ohjelmaan. 1.2. PINTAVESIEN KEMIALLINEN TILA 1.2.1 Seurantapaikkojen valinta sekä näytteet ja analysointitiheys Kyseiset asiat toteutetaan ympäristölaatustandardia koskevan lainsäädännön mukaisesti. Ellei erityisohjeita ole, noudatetaan 1.1.4.3 kohdassa olevaa prioriteettiluetteloaineita koskevaa järjestelmää. 1.2.2 Kemiallisen tilan esittäminen Jos vesistö täyttää kaikki 13 artiklan 3 kohdan a alakohdan tai 13 artiklan 3 kohdan h alakohdan nojalla laaditut laatustandardit, sen merkitään saavuttaneen hyvän kemiallisen tilan. Ellei se täytä niitä, merkitään, ettei se ole saavuttanut hyvää kemiallista tilaa. 2. POHJAVESI 2.1 VALUMA-ALUEEN OMINAISPIIRTEIDEN ANALYSOINTI Pohjavesistöjen tunnistaminen, kartoittaminen ja ominaispiirteiden määrittely Jäsenvaltiot tunnistavat ja kartoittavat kaikki pohjavesistöt sekä määrittelevät niiden ominaispiirteet kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Pohjavesistöjen ominaispiirteiden määrittelyä varten kerätään jokaisen pohjavesistön osalta seuraavat tiedot silloin, kun ne ovat tarpeen: - pohjavesistön rajat ja alue - pohjavesistön geologiset ominaispiirteet, mukaan lukien geologisten osien laajuus ja tyyppi - pohjavesivaraston hydrogeologiset ominaispiirteet, mukaan lukien hydraulinen johtavuus, huokoisuus ja rajat - pohjavesivaraston päällä olevien maanpäällisten kerrostumien ja maaperän ominaispiirteet, mukaan lukien niiden paksuus, huokoisuus, hydraulinen johtavuus ja absorptio-ominaisuudet - pohjaveden kerrostuneisuuspiirteet pohjavesistössä - liittyvien pintajärjestelmien luettelointi, mukaan lukien maanpinnan ekosysteemit ja pintavesistöt, joiden kanssa pohjavesi on dynaamisesti yhteydessä - pohjaveden ja siihen liittyvien pintajärjestelmien välisen veden vaihtumisen suuntaa ja nopeutta koskevat arviot ja - riittävät tiedot pitkäaikaisen vuosittaisen täyttymistason laskemiseksi. Ihmistoiminnan vaikutuksen ominaispiirteiden määrittelyä varten kerätään ja tallennetaan seuraavat tiedot jokaisen pohjavesistön osalta: - pohjavedenottopaikkojen sijainti - keskimääräinen vuosittainen vedenkäyttötaso kyseisistä paikoista - pohjavesistöstä otetun veden kemiallinen koostumus - paikat, joissa pohjavesistöön lasketaan suoraan vesiä - päästötaso kyseisissä paikoissa - pohjavesistöön laskettavien vesien kemiallinen koostumus - pohjavesistön vesialueen maankäyttö, mukaan lukien ihmistoiminnasta aiheutuvat muutokset pohjavesistön täyttymisominaisuuksissa, mukaan lukien sadevesi ja maa-alueen eristämisestä, keinotekoisesta täyttymisestä, patoamisesta ja kuivaamisesta johtuva maaperän valuminen ja - kehittämishankkeet, jotka voivat aiheuttaa vahinkoa aiheuttamalla muutoksia pohjaveden tasoon. Varmistetaan riittävät tiedot luotettavan vesitaseen laskemiseksi jokaisen pohjavesistön osalta, jotta määritetään vesistön vesivaraston kokonaismuutos, joka perustuu vesistöön ja vesistöstä laskevien vesien kokonaismäärään. 2.2 POHJAVEDEN MÄÄRÄLLINEN TILA 2.2.1 Pohjaveden määrällisen tilan luokittelun parametrit Pohjaveden tason järjestelmä 2.2.2 Hyvän määrällisen tilan määrittely >TAULUKON PAIKKA> 2.2.3 Pohjaveden määrällisen tilan seuranta 2.2.3.1 Pohjaveden tason seurantapaikat Kukin toimivaltainen viranomainen luo pohjaveden seurantaverkon 10 artiklan vaatimusten mukaisesti. Seurantaverkko luodaan niin, että sen avulla voidaan luotettavasti arvioida kaikkien pohjavesistöjen määrällinen tila. Jäsenvaltioiden on: 1. Määritettävä ne pohjavesistöt, joista vettä otetaan, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan arvioida veden käytön vaikutusta pohjaveden tasoon pohjavesistössä. 2. Määritettävä kaikki pohjavesistöt, joihin vettä päästetään suoraan tai epäsuorasti, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan arvioida veden päästön vaikutusta pohjaveden tasoon pohjavesistössä. 3. Määritettävä kaikki pohjavesistöt, joissa virtaus jatkuu toisen jäsenvaltion alueelle, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan arvioida toiseen jäsenvaltioon tapahtuvan pohjaveden virtauksen suuntaa ja sen tasoa. 4. Määritettävä ne pohjavesistöt, jotka eivät kuulu edellä 1, 2 tai 3 kohtaan, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan arvioida pohjaveden tasoa, mukaanlukien dynaamiset osat, kuten vuodenajoista johtuvat vaihtelut, sekä pitkäaikaiset luonnolliset vaihtelut pohjavesistössä. 2.2.3.2 Seurantatiheyden valinta Pohjaveden tason seuranta toteutetaan siten, että määritetään pohjaveden tason sekä lyhytaikaiset että pitkäaikaiset kehityssuunnat. Seurannan on oltava riittävää kyseisten kehityssuuntien tunnistamiseksi huolimatta ilmastosta johtuvista vaihteluista, jotka ovat seurausta sateista ja pitkäaikaisista ilmaston muutoksista. Kunkin pohjavesistön pohjaveden tason seurantatiheyden on oltava sellainen, että voidaan arvioida pohjaveden tason kehityssuunnat, jotka ovat sekä ihmistoiminnasta johtuvia että siitä riippumattomia seurauksia. Seurantatiheyden on oltava sellainen, että käytettävissä olevat pohjavesivarat voidaan laskea. 2.2.3.3 Määrällisen tilan esittäminen Pohjavettä koskevat huomiot analysoidaan pohjavesistön pohjavedentason kehityssuunnan arvioimiseksi jokaisen seurantapaikan osalta. Jos havaitaan tai ennakoidaan ihmistoiminnasta johtuvia kehityssuuntia, joiden voidaan uskoa aiheuttavan pohjavesistöön liittyvien pintajärjestelmien ekologisen tilan heikkenemistä, katsotaan, ettei hyvää määrällistä tilaa saavuteta. 2.3 POHJAVESIEN KEMIALLINEN TILA 2.3.1 Kemiallisen tilan luokittelun parametrit Johtavuus Prioriteettiaineiden kertymät Liitteessä VIII lueteltujen pilaavien aineiden kertymät 2.3.2 Kemiallisen tilan määritelmä >TAULUKON PAIKKA> 2.3.3 Pohjaveden kemiallisen tilan seuranta 2.3.3.1 Seurantapaikkojen määrittäminen Jäsenvaltiot arvioivat tarvittaessa kunkin pohjavesistön taipumusta pilaantua ottaen huomioon käytettävissä oleva asianmukainen seurantatieto tai liitteen II mukaisesti määritellyt pohjavesistön ominaispiirteet ja erityisesti: - pohjaveden päällä olevan geologisen kerrostuman aineksien paksuus, hydraulinen johtavuus, absorvoivuus ja reaktiivisuus, - vajovesivyöhykkeen kiinteiden kerrostumien paksuus, hydraulinen johtavuus, absorvoivuus ja reaktiivisuus sekä - ylimpänä olevan ja pohjaveteen yhteydessä olevan pohjavesivaraston maanalainen syvyys. Jäsenvaltioiden on: 1. Määritettävä ne pohjavesistöt, joihin kohdistuu pistekuormitusta, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan arvioida pistekuormituksen vaikutusta pohjavesistöön, ottaen huomioon sen taipumus pilaantua. 2. Määritettävä ne pohjavesistöt, joihin kohdistuu muuta kuin pistekuormitusta, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan arvioida kyseisen kuormituksen vaikutusta pohjavesistöön, ottaen huomioon sen taipumus pilaantua. 3. Määritettävä ne pohjavesistöt, joissa suolaisen veden tai muun intruusion arvellaan kasvavan vedenoton seurauksena, ja varmistettava seurantapaikkojen riittävyys, jotta voidaan selvittää suolaisen veden tai muun intruusion taso pohjavesistössä. 4. Määritettävä kaikki merkittävät pohjavesistöt, joissa pohjavesi virtaa toisen jäsenvaltion alueelle, ja varmistettava, että ainakin yksi ja tarvittaessa useampi seurantapaikka antaa edustavan kuvan toisen jäsenvaltion alueelle virtaavan veden kemiallisen koostumuksen vaihtelusta. 5. Nimettävä tarvittaessa lisäseurantapaikkoja varmistaakseen kattavan yleiskuvan pohjaveden kemiallisesta tilasta kunkin pohjavesistön osalta. Pohjavesistöjä, jotka on 8 artiklan mukaisesti määritetty ihmisen käyttöön tarkoitetun veden ottopaikoiksi, seurataan ottopaikoilla, jotta varmistetaan, että jäsenvaltion 8 artiklan mukaisesti antamat ympäristön laatustandardit saavutetaan. 2.3.3.2 Parametrien valinta Seuranta ja analysointi toteutetaan alla olevassa taulukossa eriteltyjen parametrien osalta: >TAULUKON PAIKKA> `Kartoituksella` tarkoitetaan edellä olevassa taulukossa "niiden pilaavien aiheiden seurantaa, jotka on määritetty pohjavesistöön todennäköisesti joutuvien pilaavien aineiden kartoituksessa, sellaisina kuin ne on määritetty tutkimuksessa ihmisen vaikutuksista, jotka on lueteltu edellä 2.1.1 kohdassa". `Valinnalla` tarkoitetaan edellä olevassa taulukossa "niiden valittujen paikkojen seurantaa, joihin todennäköisesti laajalle leviävät pilaavat aineet eivät vaikuta, siten, että saadaan kyseisten pilaavien aineiden taustakertymien arvot". `Vaihtoehdolla` tarkoitetaan edellä olevassa taulukossa "että jäsenvaltio voi seurata harkintansa mukaan". 2.3.3.3 Tiheyden valinta Jäsenvaltiot toteuttavat taulukossa 2.3.3.2 edellytetyn seurannan sellaisin väliajoin, jotka katsotaan tarpeellisiksi, jotta voidaan varmistaa kaikkien pilaavien aineiden kertymien kehityssuunnan havaitseminen. Joka tapauksessa seuranta on toteutettava vähintään kerran vuodessa. Käytettävällä seurantajärjestelmällä saavutettu luotettavuuden ja tarkkuuden taso kirjataan valuma-alueen hoitosuunnitelmaan. 2.3.3.4 Pohjaveden kemiallisen tilan esittäminen Jos 2.2.2 kohdassa esitettyjä standardeja ei saavuteta, katsotaan, että pohjaveden hyvää kemiallista tilaa ei ole saavutettu. (1) EYVL C 184, 17.6.1997, s. 20. (2) Merkittävinä vesistöinä pidetään vesistöjä, joiden keskimääräinen osuus valuma-alueen vesistä on yli 20 prosenttia. Jäsenvaltiot valitsevat tarkoitusta varten neuvoston päätöksen 77/795/ETY liitteessä I luetellun jokaisen seuranta-aseman. (3) Ekotyyppi on yksi vesistön tyypeistä, jotka on määritelty 1.1.3.1. kohdassa.