ASEIDEN VIENTIÄ KOSKEVIEN EUROOPAN UNIONIN KÄYTÄNNESÄÄNTÖJEN TOIMINTAOHJEIDEN 8 KOHDAN MUKAINEN VUOSIKERTOMUS

(1999/C 315/01)

1. Yhteenveto

Euroopan unionin käytännesäännöt aseiden viennistä hyväksyttin 8. kesäkuuta 1998. Säänöissä on määräys vuosittaisesta kertomuksen antamismenettelystä ja tämä on ensimmäinen sääntöjen mukainen kertomus. Tänä lyhyenä aikana, jona käytännesääntöjä on toteutettu käytännössä, on edistytty huomattavasti. Jäsenvaltioiden kokemukset asevientiä koskevien ilmoitusten tekemisästä ja neuvottelujen käymisestä ovat olleet myönteisiä. Käytännesääntöjen myötä asesiirtoja koskeva hallitusten välinen avoimuus on lisääntynyt ja jäsenvaltioille on tullut mahdolliseksi toimia tiiviimmässä yhteistyössä, kun ne harkitsevat asemyyntilupia koskevia kansallisia päätöksiä. Käytännesäännöt ovat myös tarjonneet jäsenvaltioille keskustelufoorumin jäsenvaltioiden yhteisistä huolenaiheista silloin, kun kyse on alueellista vakautta ja ihmisoikeuksia koskevista kysymyksistä. Myös Euroopan unionin ulkopuoliset tahot, muiden muassa Keski- ja Itä-Euroopan assosiotuneet maat ja Kyros, Euroopan talousalueeseen kuuluvat EFTA-maat sekä Kanada ovat hyväksyneet käytännesäännöt ja sopineet noudattavansa niiden periaatteita.

Käytännesääntöjen oltua nyt voimassa vuoden, voidaan paitsi tuoda esiin saatuja kokemuksia myös tarkastella tulevaisuuden näkymiä. Kertomus on siten jaettu neljään osaan. Ensiksi tarkastellaan kysymyksiä, jotka liittyvät käytännesääntöjen soveltamiseen käytännössä. Sen jälkeen käsitellään suuntaviivoja, jotka on hyväksytty tavanomaisten aseiden vientiä (Coarm) käsittelevässä työryhmässä käytännesääntöjen soveltamisen tehostamiseksi. Sen jälkeen määritellään painopisteet tulevaisuuden koordinoitua toimintaa varten. Kertomuksen lopuksi esitetään tilastotietoja jäsenvaltioiden harjoittamasta tavanomaisten aseiden viennistä. Neuvosto on tietoinen siitä, että jäsenvaltiot haluavat lisätä avoimuutta ja on siksi päättänyt, että tämä kertomus on julkinen.

2. Johdanto

Neuvosto hyväksyi Euroopan unionin käytännesäännöt aseiden viennistä 8. kesäkuuta 1998. Ensimmäinen ehdotus käytännesäännöiksi esitettiin tammikuun 1998 lopulla ja sen jälkeen siitä keskusteltiin useissa tavanomaisten aseiden vientiä käsittelevän työryhmän kokouksissa sekä poliittisessa komiteassa.

Käytännesäännöt perustavat aseiden vientiä varten vuonna 1991 ja 1992 hyväksyttyihin Luxemburgin ja Lissabonin perusteisiin ja niillä luodaan tietojenvaihto- ja neuvottelujärjestälmä. Mikään valtioryhmä ei ole aiemmin soveltanut tavanomaisten aseiden vientiinsä tällaista järjestälmää. Käytännesääntöjen hyväksyminen aloitti uuden vaiheen aseiden vientiä koskevan, EU:n yhteisen lähestymistavan kehittämisessä osana EU:n yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 ja 17 artiklan mukaisesti. Käytännesäännöissä asetetaan korkeat vähimmäisvaatimukset ja vientirajoitukset kaikkien jäsenvaltioiden tavanomaisten aseiden viennille. Käytännesäännöillä on tarkoitus vahvistaa tätä koskevien tietojen vaihtoa ja lisätä avoimuutta asekauppojen yhteydessä. Samalla kun kansalliset vientipolitiikat lähentyvät käytännesääntöjen perusteella toisiaan, toteutetaan jäsenvaltioiden esittämä toive siitä, että ne voivat säilyttää puolustusteollisuuden osana sekä teollisuuspohjaansa että puolustustoimintaansa. Tämä yhdentymisprosessi on myös johdonmukainen Euroopan puolustusteollisuuden rakenneuudistuksen ja yhteistyön kanssa.

Käytännesääntöjen ensimmäinen vuosittainen arviointi on nyt käynnissä käytännesääntöjen toimintaohjeiden 8 kohdan mukaisesti. Arviointi kattaa kaikki käytännesääntöjen eri puolet, s.o. sekä tavanomaisten aseiden vientiä koskevien kriteerien tulkinnan ja soveltamisen että toimintaohjeiden täytäntöönpanon. Siinä esitetään myös mahdollisesti tarvittavia parannuksia. Kukin jäsenvaltio on toimittanut osana arviointia vuosikertomuksen omasta tavanomaisten aseiden viennistään ja käytännesääntöjen täytäntöönpanosta jäsenvaltiossa.

3. Käytännesääntöjen toimivuus: käytännesäännöistä saadut kokemukset

Jäsenvaltioiden kokemukset käytännesääntöjen täytäntöönpanosta niiden ensimmäisenä voimassaolovuonna ovat olleet myönteisiä. Käytännesäännöillä on lisätty keskinäistä yhteisymärrystä jäsenvaltioiden tavanomaisia aseita koskevista politiikoista sekä suoraan epäämisilmoitusten lähettämisen ja neuvottelujen ansiosta että välillisesti siten, että sen avulla on osaltaan edistetty avoimuutta ja toiminnan selkeyttä.

Käytännesäännöillä perustettu ainutlaatuinen neuvottelujärjestelmä on arvioitu tehokkaaksi. Suuri määrä epäämisilmoituksia on lähetetty ja jäsenvaltiot ovat aloittaneet aktiivisia neuvotteluja erityisistä vientilisenssikysymyksistä.

Lisääntynyt vuoropuhelu käytännesääntöjen täytäntöönpanosta ja kansallisesta tulkitsemisesta on ollut arvokasta. Tämä käytännön yhteistyö, joka perustuu käytännesääntöjen periaatteisiin ja toimintaohjeisiin, vaikuttaa osaltaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden asevientipolitiikojen ja menettelyjen lähentymiseen.

Jäsenvaltiot ovat kehottaneet muitakin kuin Euroopan unionin jäsenvaltioita hyväksymään käytännesääntöjen periaatteet ja ovat tyytyväisiä siihen, että Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat sekä Kypros, Euroopan talousalueeseen kuuluvat EFTA-maat ja Kanada ovat ryhtyneet noudattamaan näitä periaatteita. Kyseiset maat ovat ilmoittaneet, että ne kannattavat EU:n käytännesääntöjen periaatteita ja käyttävät niitä ohjeena kansallisten vientilisenssipäätösten tekemisessä. Jotkut kyseisistä maista ovat nyt käytännesääntöjen hengen mukaisesti alkaneet antaa tietoja omista tavanomaisten aseiden vientivalvonnastaan.

Vaikka käytännesääntöjen täytäntöönpanosta saadut kokemukset ovatkin olleet yleisesti ottaen hyvin positiivisia, jäljellä on kuitenkin kysymyksiä, joita on selvitettävä ja kehitettävä lisää. Käytännesääntöjen tehokkuuden parantaminen asevientiä koskevien yhteisten eurooppalaisten korkeiden vaatimusten edelleen tehostamiseksi on jatkuva prosessi, josta vuosikertomus on olennainen osa.

Käytännesääntöjen ensimmäisenä voimassaolovuonna keskusteltiin tavanomaisten aseiden vientiä (Coarm) käsittelevässä työryhmässä useista kysymyksistä, jotka liittyivät käytännesääntöjen soveltamiseen käytännössä. Aivan erityisesti jäsenvaltiot ovat vaihtaneet mielipiteitä

- neuvottelumenettelyn käytännön yksityiskohdista,

- käytännesäänöissä esitettypjen määritelmien selventämisestä,

- käytännesääntöjen oikeudellisesta asemasta,

- mahdollisuuksista edistää sellaisten maiden osallistumista, jotka ovat ilmoittaneet noudattavansa käytännesääntöjen periaatteita,

- joidenkin maiden esittämistä epäilyistä, että epäämisilmoitusjärjestelmä saattaa ylikuormittua, ellei tarkoituksenmukaisia vähimmäisrajoja aseteta varsinkin silloin, jos loppukäyttäjä on yksityishenkilö,

- mahdollisuudesta ottaa huomioon vastaanottajamaiden osallistuminen Yhdistyneiden Kansakuntien aserekisteriin asevientilisenssien käsittelyn yhteydessä,

- asevientikieltojen tulkinnoista erityisesti silloin kun on kyse humanitaaristen avustusoperaatioiden yhteydessä käytettävistä puolustustarvikkeista.

Coarm-työryhmän alainen erillinen työryhmä on lisäksi keskustellut yhteisen eurooppalaisen puolustustarvikeluettelon viimeistelemisestä. Työtä jatketaan luetteloon vielä lisättävien kohtien osalta. Parhaillaan keskustellaan useista erilaisista kansallisista ehdotuksista ja tarkoituksena on saada aikaan puolustustarvikkeista kattava yhteinen eurooppalainen luettelo, joka vastaisi nykyisiä kansainväliseen turvallisuuteen ja ihmisoikeuksiin liittyviä huolenaiheita.

4. Tavanomaisten aseiden vientiä (Coarm) käsittelevässä työryhmässä hyväksytyt suuntaviivat käytännesääntöjen täytäntöönpanon tehostamiseksi käytännössä

Tavanomaisten aseiden vientiä (Coarm) käsittelevä työryhmä on hyväksynyt käytännesääntöjen ensimmäisenä täytäntöönpanovuonna seuraavat suuntaviivat:

- Epäämisilmoitusten yhteydessä otetaan käyttöön sarjanumero, joka osoittaa lähtömaan ja epäämisnumeron (lisäksi mainitaan kyseisestä jäsenvaltiosta yhteisössä käytössä oleva kirjainyhdistelmä sekä vuosi).

- Epäämispäätoksistä, joihin vielä voidaan hakea kansallisten menettelyjen nojalla muutosta, ilmoitetaan käytännesääntöjen mukaisesti asiaa koskevalla maininnalla.

- Voimassa olevien lisenssien peruuttamispäätökset käsitellään samalla tavalla kuin lisenssihakemuksiin annettavat epäävät päätökset.

- On päästy yksimielisyyteen siitä, että yhteisestä puolustustarvikeluettelosta käytävässä jatkuvassa keskustelussa käytetään pohjana niin sanottua Itävallan puheenjohtajuuskauden ehdotusta. Lupien epäämisistä sellaisilta puolustustarvikeilta, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden kansallisen valvonnan piiriin, mutta jotka eivät ole edellä mainitussa luettelossa, ilmoitetaan edelleen kaikille jäsenvaltioille. Jäsenvaltiot, jotka eivät valvo kyseisiä tarvikkeita, ilmoittavat siitä muille.

- Europaan unionin ulkopuolisille maille, jotka ovat ilmoittaneet noudattavansa käytännesääntöjen periaatteita ja perusteita ja jotka ovat nyt mukana Euroopan puolustusteollisuuden rakennemuutoksessa, on annettava oikeus osallistua käytännesääntöjen periaatteiden ja perusteiden jatkuvasti kehittyvään tulkintaan. Tämä ei merkitse pääsyä käytänesääntöjen toimintaohjeissa tarkoitettujen menettelyjen aikana toimitettaviin tietoihin.

- Valtuuskunnat voivat ottaa tavanomaisten aseiden (Coarm) vientiä käsittelevässä työryhmässä keskusteltavaksi yksittäisiä asevientitapauksia, jos tätä pidetään kansallisten lisenssinmyöntämismenettelyjen kannalta hyödyllisenä.

- Epäämisilmoitukset, jotka on annettu kansainvälisten vientivalvontajärjestelyjen puiteissa, annetaan myös käytänesääntöjen epäämisilmoituksina, jos ne liittyvät käytännesääntöjen soveltamisalaan.

- Toimintaohjeiden 3 kohdassa tarkoitetulle neuvottelumenettelylle asetetaan neuvottelupyynnön vastaanottamispäivästä alkava kahden-neljän viikon määräaika, ellei muunlaisesta ajanjaksosta sovita asianomaisten osapuolten kesken.

- Kun asevientikielto poistetaan, yksinomaan siihen perustuneet epäämiset raukeavat, ellei epäämispäätökset antanut maa uusi niitä yhden kuukauden kuluessa käytännesääntöjen muiden perusteiden nojalla.

5. Koordinoidun toiminnan ensisijaiset kohteet tulevaisuudessa

Käytännesäännöt ovat ainutlaatuinen ohjeisto, joka on osoitus Euroopan unionin sitoutumisesta aseiden vientiä koskevien korkeiden yhteisten vaatimusten noudattamiseen. Se on kuitenkin uusi ohjeisto eli nyt voidaan arvioida ainoastaan sen täytäntöönpanosta saatuja ensimmäisiä kokemuksia. Sääntöjen tehostamiseksi, suuremman avoimuuden saavuttamiseksi, yhdenmukaisuuden lisäämiseksi ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi on määritelty joitakin avainalueita tarkastelua ja lähitulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa ajatellen:

I Lopullisen yhteisen eurooppalaisen puolustustarvikeluettelon laatiminen on etusijalla. Luettelossa on otettava huomioon kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta sekä ihmisoikeuksien kunnioittamista nykyisin vaarantavat uhkatekijät. Luettelosta on tultava käytännesääntöjen kulmakivi, joka ei saisi rakentua olemassa olevien kansallisten vientivalvontaluetteloiden pienimmän yhteisen nimittäjän varaan.

II Käytännesääntöjen täytäntöönpanon tehostamiseksi edelleen jäsenvaltiot pyrkivät kehittämään yhteistä tulkintaa käsitteelle "olennaisesti samankaltainen siirto". Jäsenvaltiot sitoutuvat edelleen käymään vuoropuhelua ennen varsinaista kuulemista määrittääkseen, ovatko tietyt siirrot olennaisesti samankaltaisia vai eivät.

III Jäsenvaltitoiden tueksi kansallisissa lupamenettelyissä epäämistä koskevaan ilmoitukseen olisi sisällytettävä tarkempi kuvaus syistä, jotka ovat johtaneet luvan epäämiseen. Tämä helpottaisi jäsenvaltioiden soveltamien epäämisperusteiden yleistä ymmärtämistä ja auttaisi jäsenvaltioita päätettäessä, onko kuuleminen perusteltua tapauksissa, joissa ehdotettu vienti ei ole olennaisesti samankaltaista.

IV Jäsenvaltiot jatkavat tietojen vaihtamista YK:s, EU:n ja ETYJ:n asevientikieltojen kansallisista tulkinnoista yhteisen tulkinnan ja yhteisten käytäntöjen kehittämiseksi.

Lisäksi jäsenvaltiot panevat tyytyväisenä merkille Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisön (Ecowasin) kevyiden aseiden tuontia, vientiä ja valmistamista koskevan yleisen moratorion ja keskustelevat perusteellisemmin siitä, miten moratorion periaatteet voidaan ottaa huomioon kansallisissa lupamenettelyissä.

6. Tietoja jäsenvaltioiden tavallisten aseiden viennistä ja käytännesääntöjen täytäntöönpanosta

>TAULUKON PAIKKA>