ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
14.

panee merkille, että vuonna 2019 käynnistettiin kaksi ehdotuspyyntöä (”Towards Extreme Scale Technologies and Applications” ja ”Innovating and Widening the HPC use and skills base”) ja vuonna 2020 kaksi ehdotuspyyntöä (”Advanced pilots towards the European supercomputers and a Pilot on quantum simulator” ja ”Framework Partnership Agreement in European low-power microprocessor technologies (toinen vaihe)” asiaa koskevan vuotuisen työsuunnitelman mukaisesti;
21.

muistuttaa, että tukivirasto on toiminnassaan suhteellisen vahvasti riippuvainen jäsenvaltioiden yhteistyöstä, esimerkiksi siitä, millainen määrä kansallisia asiantuntijoita asetetaan käyttöön osana viraston perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 439/2010 (3) 15 artiklassa tarkoitettua turvapaikkavalmiushenkilöiden luetteloa; korostaa, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan tällaisia kansallisia asiantuntijoita on asetettu käyttöön vain vähäinen määrä, joten virasto käytti kentällä suoritettaviin operatiivisiin tukitehtäviin edelleenkin vuokratyöntekijöitä, joita otettiin palvelukseen työvoiman vuokrausyrityksen kanssa tehdyn sopimuksen perusteella; kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan kansallisia asiantuntijoita koskevia velvoitteitaan, jotta viraston ei tarvitsisi turvautua ulkopuolisiin toimeksisaajiin;
11.

panee huolestuneena merkille tilintarkastustuomioistuimen katsauksessa nro 01/2021 ”EU:n ensimmäiset panostukset covid-19-pandemian torjumiseksi toteutettuihin kansanterveystoimiin” esitetyn päätelmään, jonka mukaan keskuksen haasteena oli, kuinka varmistaa jäsenvaltioilta saatujen tietojen oikea-aikaisuus, laatu ja kattavuus; kiinnittää kuitenkin erityistä huomiota tilintarkastustuomioistuimen huomautukseen, jonka mukaan jäsenvaltioiden käyttämät erilaiset seuranta- ja testausstrategiat vaikeuttavat vertailua ja arviointia, ja toteaa yleisemmin, että unionin kansanterveysalan toimivaltuudet ovat rajalliset, mikä tarkoittaa, että keskuksen vaikuttavuus on huomattavan riippuvainen jäsenvaltioista; panee merkille, että covid-19:n puhkeamisesta Euroopassa oli kulunut lähes vuosi ennen kuin jäsenvaltiot ottivat käyttöön yhteisen värikoodijärjestelmän ja osoittivat sitoutuneensa toimittamaan tietonsa keskukselle; panee merkille, että keskus vastasi tilintarkastustuomioistuimen katsaukseen varoittamalla, että covid-19-pandemian vankan väestöpohjaisen seurannan luomiseksi on vielä tehtävä paljon työtä, ja huomauttaa, että keskus on sen jälkeen toteuttanut toimia asian ratkaisemiseksi;
12.

panee tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta merkille, että viranomainen teki 19. toukokuuta 2020 sopimuksen henkilökohtaisten kurssien järjestämisestä ja että sopimuksen enimmäisarvo oli arviolta 1 050 000 euroa; panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, jonka mukaan huolimatta siitä, että tuolloin covid-19-pandemian aiheuttama kriisi oli puhjennut ja tapahtumiin, joissa edellytettiin henkilökohtaista paikallaoloa, sovellettiin rajoituksia, viranomainen allekirjoitti sopimuksen ja myöhemmin elokuussa 2020 se vahvisti sopimukseen muutoksen, joka toi sopimukseen uusia eriä virtuaalisten kurssien muodossa; panee merkille, että näille virtuaalikursseille määritetyt kiinteät hinnat olivat korkeampia kuin alkuperäiseen sopimukseen sisältyneiden paikan päällä järjestettävien kurssien hinnat ja että nämä muutokset merkitsevät uusia sopimusehtoja, joten jos ne olisivat sisältyneet alkuperäiseen hankintamenettelyyn, ne olisivat saattaneet houkutella uusia, kustannuksiltaan kilpailukykyisempiä tarjouksia ilman maantieteellisiä rajoituksia, jotka normaalisti liittyvät henkilökohtaisten kurssien järjestämiseen; panee merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan sopimuksen sisältöä on laajennettu huomattavasti ja sopimukseen tehty muutos on merkittävä, mikä on vastoin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (3) 72 artiklan 4 kohdan a ja c alakohdan säännöksiä, joten tilintarkastustuomioistuimen mukaan sopimusmuutos ja kaikki siihen liittyvät maksut ennen alv:tä eli 3 850 euroa vuonna 2020 olivat sääntöjenvastaisia; panee tyytyväisenä merkille viranomaisen tässä asiassa toteuttamat korjaavat toimet;
21.

palauttaa mieliin oikeusasiamiehen vuodelta 2018 peräisin olevan strategisen aloitteen SI/2/2018/AMF, joka koskee ihmisarvoista kohtelua unionin toimielinten ja virastojen työyhteisöissä, ja pitää sitä esimerkkinä parhaasta käytännöstä häirinnän ehkäisemisessä; toteaa, että oikeusasiamies on ottanut painopisteekseen henkilöstölle tiedottamisen häirintäkysymyksistä tarjoamalla koko henkilöstölle pakollista koulutusta ihmisarvoisesta kohtelusta ja kunnioituksesta työpaikalla; panee merkille eettisyydestä vastaaville yhteyshenkilöille ja sovittelukomitean jäsenille järjestetyn koulutuksen, jonka tarkoituksena on valmistella heitä hoitamaan tehtävänsä oikeusasiamiehen häirinnän vastaisten toimintaperiaatteiden yhteydessä; arvostaa sitä, että etiikkaa koskevista tiedotustilaisuuksista, joissa käsitellään muun muassa eettistä toimintaa ja käyttäytymistä, häirintää, väärinkäytösten paljastamista, eturistiriitoja ja ulkoista toimintaa, on tullut olennainen osa oikeusasiamiehen uusille henkilöstön jäsenille ja harjoittelijoille antamaa perehdytyskoulutusta;
13.

on äärimmäisen huolissaan siitä, että sukupuolten tasapuolinen edustus ei toteutunut lainkaan ylimmässä johdossa ja hallintoneuvostossa (43 miestä ja 13 naista); pitää valitettavana, että naisten osuus palkkaluokassa AD 8 tai sitä korkeammissa palkkaluokissa työskentelevästä henkilöstöstä on vain 26 prosenttia, kun taas naisten osuus koko henkilöstöstä on lähes puolet; panee kuitenkin tyytyväisenä merkille, että tämä luku on parantunut 9 prosenttiyksikköä vuoteen 2018 verrattuna ja 2 prosenttiyksikköä vuoteen 2017 verrattuna; kehottaa virastoa tehostamaan toimiaan sukupuolten tasapuolisen edustuksen parantamiseksi kaikilla tasoilla; pyytää komissiota ja jäsenvaltioita tehostamaan toimiaan, jotta varmistetaan sukupuolten tasapuolinen edustus nimitettäessä jäseniä viraston hallintoneuvostoon;
2.

kehottaa keskusta ottamaan käyttöön kestävän liiketoimintamallin, joka on laadittu ulkoisen tutkimuksen (”Study on the Translation Centre as the linguistic shared service provider for the EU Agencies and Bodies”) pohjalta laaditun kaksivuotisen muutossuunnitelman mukaisesti; panee merkille, että keskuksen varainhoitovuoden 2018 vastuuvapautta koskevan seurantakertomuksen mukaan muutossuunnitelman ja siihen liittyvien hankkeiden täytäntöönpanoa seurattiin ja siitä raportoitiin vuonna 2019; kannustaa keskusta panemaan täysimääräisesti täytäntöön sellaiset toimet, jotka auttaisivat uuden liiketoimintamallin mukauttamisessa teknologian kehitykseen;
5.

arvostaa sitä, että säätiö on ainoa unionin virasto, jolla on valtuudet toimia unionin ulkopuolella ja tukea unionin ulkoisia toimia unionin kumppanimaissa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, osaamisen, työmarkkinajärjestelmien ja inhimillisen pääoman kehittämisen alalla näiden kumppanimaiden kansalaisten työllistettävyyden ja työllisyysnäkymien parantamiseksi; tähdentää tässä yhteydessä, että on varmistettava riittävät henkilö- ja rahoitusresurssit, joiden turvin säätiö voi edelleen panna työohjelmaansa täytäntöön niin, että toiminnan toteutusaste pysyy erittäin korkeana;
38.

ottaa huomioon viraston toteuttamat toimenpiteet kaikkien niiden riskien lieventämiseksi, jotka liittyvät Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamiseen, mukaan lukien valmiussuunnitelman laatiminen yhteistyössä komission kanssa; ottaa huomioon, että virasto teki tiivistä yhteistyötä Euroopan komission kanssa Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käytyjen neuvottelujen aikana ja että ilmailutoiminnan keskeytymisriski vältettiin, kun erosopimus tuli voimaan 1. helmikuuta 2020; toteaa, että virasto on arvioinut Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen vaikutusta henkilöresursseihin ja todennut, että tämä saattaa vaikuttaa vain suhteellisen pieneen määrään henkilöstön jäseniä (alle 10 työntekijää); on huolissaan siitä, että tästä ilmoituksesta huolimatta virasto on parhaillaan irtisanomassa kaikki vakituiset työntekijät, jotka ovat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia; kehottaa virastoa raportoimaan parlamentille täsmällisistä luvuista ja muistuttaa virastoa siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamista koskevan komission politiikan tavoitteena on turvata brittiläisten työntekijöiden asema mahdollisimman hyvin;
23.

palauttaa mieliin, että 16. tammikuuta 2020 aiheesta ”Talous- ja rahaliiton instituutiot ja elimet: palvelussuhteen päättymisen jälkeisten eturistiriitojen ehkäiseminen” antamassaan päätöslauselmassa parlamentti ilmaisi olevansa huolissaan eturistiriidasta, joka on syntynyt EPV:n toimitusjohtajan nimityksestä Association for Financial Markets in Europe -järjestön (AFME) pääjohtajaksi 1. helmikuuta 2020 alkaen, ja siitä, että hallintoneuvoston asettamat rajoitukset eivät olleet riittävät eturistiriitatilanteen käsittelemiseksi; on huolissaan siitä, että viranomaisen hallintoneuvosto puolestaan nimesi toimitusjohtajan tehtävää varten ehdokkaan, joka työskenteli aiemmin AFMEn toimitusjohtajana; painottaa, että palvelussuhteen päättymisen jälkeiset ja ”pyöröovi-ilmiöön” liittyvät eturistiriitatilanteet ovat monien unionin elinten ja virastojen yhteinen ongelma ja vaikuttavat niiden maineeseen; kannustaa viranomaista tehostamaan eturistiriitoja koskevia toimiaan;
32.

painottaa, että pelkästään vaihteiden tai viallisten vaihteiden osuus rautatieverkoston koko ylläpidosta on 25–30 prosenttia ja että niiden osuus infrastruktuurikuluista on merkittävä; suhtautuu myönteisesti siihen, että yhteisyritys on lisännyt järjestelmän luotettavuutta ja vähentänyt kuluja;
13.

toteaa tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen perusteella lisäksi, että vaikka virasto jatkoi rekrytointitoimia ja lisäsi henkilöstön määrää 526:sta 630:een vuonna 2018, se ei vieläkään saavuttanut vuoden 2018 henkilöstötaulukossa hyväksyttyä 760 henkilöstön jäsenen määrää; panee merkille viraston vastauksen, jonka mukaan yhteensä 187 avointa paikkaa täytettiin, mutta koska sisäinen ja ulkoinen vaihtuvuus oli suurta, henkilöstön määrä kasvoi vuodesta 2017 vuoteen 2018 yhteensä 117 henkilöllä, kun monia tehtäviä tuli avoimeksi vuoden aikana; panee lisäksi merkille, että virastolle on lähinnä alhaisen korjauskertoimen vuoksi haasteellista löytää lisää soveltuvia ulkopuolisia hakijoita ja saada aikaan asianmukainen maantieteellinen tasapaino, ja toteaa, että kyseinen korjauskerroin on EU:n virastojen alhaisimpia; korostaa, että sellaisissa maissa sijaitsevien virastojen, joissa sovelletaan alhaista korjauskerrointa, olisi saatava komissiolta lisätukea täydentävien toimenpiteiden toteuttamiseen, jotta virastot olisivat houkuttelevampia työpaikkoja nykyisille ja mahdollisille uusille työntekijöille; kehottaa komissiota arvioimaan palkan korjauskertoimien soveltamisen vaikutuksia ja toteuttamiskelpoisuutta tulevaisuudessa; panee merkille, että virastolla on edelleen vaikeuksia säilyttää toivottu ja asianmukainen maantieteellinen tasapaino lähetetyssä henkilöstössä;
18.

toteaa, että virasto valmistelee toimintasuunnitelmaa käsitelläkseen eräitä mahdollisesti parannusta vaativia osa-alueita, jotka nostettiin esiin komission sisäisen tarkastuksen vuonna 2018 julkaisemassa kertomuksessa Terveellinen työ -kampanjoista ja IT-tuesta virastossa (Healthy Workplaces Campaigns and IT support in EU-OSHA); panee tässä yhteydessä merkille, että sisäinen tarkastus antoi neljä suositusta, joista yksikään ei ollut kriittinen tai erittäin tärkeä, ja että vuoden 2018 lopussa sisäinen tarkastus oli päättänyt näistä kolmen suosituksen käsittelyn ja neljättä ollaan saamassa päätökseen vuoden 2019 kuluessa;
15.

pitää valitettavana, ettei neuvosto taaskaan vastannut parlamentin kirjallisiin kysymyksiin eikä neuvoston pääsihteeri osallistunut 27. marraskuuta 2018 vuotuisen vastuuvapausmenettelyn yhteydessä järjestettyyn kuulemistilaisuuteen, mikä osoittaa jälleen kerran, että neuvosto on täysin haluton tekemään yhteistyötä; vaatii, että neuvoston menoja on valvottava samalla tavalla kuin muiden toimielinten menoja, ja toteaa, että tämän valvonnan lähtökohdat on lueteltu parlamentin aikaisempina vuosina antamissa vastuuvapauspäätöslauselmissa; muistuttaa, että parlamentti on ainoa kansalaisten suoraan valitsema toimielin ja sen rooli vastuuvapausmenettelyssä on suoraan yhteydessä kansalaisten oikeuteen saada tietoa julkisten varojen käytöstä;
—

ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18. heinäkuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 (2) ja erityisesti sen 44 artiklan,
5.

pitää valitettavana Euroopan oikeusasiamiehen 9. helmikuuta 2018 neuvoston lainsäädäntöprosessin avoimuudesta tekemässään strategisessa tutkimuksessa (OI/2/2017/TE) tekemää havaintoa, että neuvoston nykyinen käytäntö, joka rajoittaa unionin lainsäädäntöehdotusten tarkastelua, on hallinnollinen epäkohta; kehottaa neuvostoa noudattamaan oikeusasiamiehen suosituksia ja parannusehdotuksia, jotta helpotetaan yleisön mahdollisuutta tutustua asiakirjoihin; korostaa, että avoimuus on tärkeää, koska neuvosto on vastuuvelvollinen unionin kansalaisille unionin lainsäätäjän asemassaan; pyytää, että sille tiedotetaan neuvoston vastauksesta ja menettelyn etenemisestä;
12.

toteaa, että helmikuun 2018 täysistunnossa toimitetussa äänestyksessä hyväksyttiin parlamentin kokoonpanoa käsittelevä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan valiokunta-aloitteinen mietintö ja etenkin jäsenten lukumäärän vähentäminen 705:een Yhdistyneen kuningaskunnan erottua unionista; toteaa, että puheenjohtaja Tusk ilmoitti 23. helmikuuta 2018 pidetyn epävirallisen kokouksen jälkeen, johon osallistui 27 valtion- tai hallitusten päämiestä, että ehdotus oli saanut laajaa kannatusta; toteaa, että jos Yhdistynyt kuningaskunta on edelleen jäsenvaltio vaalikauden 2019–2024 alkaessa, jäsenten lukumäärä on 751 siihen asti, kunnes Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista saa lainvoiman; huomauttaa kuitenkin menettelyn edellyttävän, että Eurooppa-neuvosto tekee yksimielisen päätöksen saatuaan ensin parlamentin hyväksynnän; korostaa, että parlamentin ennakkoarvio perustuu tällä hetkellä tilanteeseen, jossa jäseniä on 27 jäsenvaltiosta yhteensä 678 ajanjaksolla, joka alkaa 30. maaliskuuta 2019 ja ulottuu kahdeksannen vaalikauden loppuun, ja tilanteeseen, jossa jäseniä on 27 jäsenvaltiosta yhteensä 705 yhdeksännen vaalikauden alusta varainhoitovuoden 2019 loppuun; panee tyytyväisenä merkille pääsihteerin ehdottamat mukautukset, jotka puhemiehistö hyväksyi 12. maaliskuuta 2018;
35.

panee merkille, että EUH:n 185:tä toimistorakennusta ja 144:ää virka-asuntoa varten varatut vuotuiset määrärahat ovat noin 160 miljoonaa euroa eli 20 prosenttia EUH:n talousarviosta; panee merkille toimet, joita EUH on edellisen vastuuvapausmenettelyn jälkeen toteuttanut mukauttaakseen ja korjatakseen erinäisiä kiinteistöpolitiikkansa osa-alueita; muistuttaa kuitenkin, että kokonaiskustannusten seurantaan ja perintään sekä valintamenettelyyn on paneuduttava tarkemmin; korostaa, että turvallisuuskysymykset, ympäristönäkökohdat, esteettömän ympäristön tarjoaminen vammaisille sekä tarve säästää kiinteistökuluissa entistä enemmän on saatettava tasapainoon; korostaa, että on tärkeää neuvotella sopimuksia, joilla pystytään aikaansaamaan säästöjä sekä turvaamaan jatkuvuus kiinteistöpolitiikassa; ehdottaa, että EUH toteuttaa kattavan analyysin kaikista unionin edustustoista ja määrittää, missä maissa edustustojen olisi kannattavampaa ostaa kuin vuokrata toimistorakennuksia tai virka-asuntoja;
6.

panee merkille tilintarkastustuomioistuimen kertomuksesta, että yhteisyrityksen hallintoneuvostolle joulukuussa 2016 esitettyjen tulosten mukaan on odotettavissa, että lisärahoitustarve vuoden 2020 jälkeiseen rakennusvaiheeseen on 5 400 000 000 euroa, mikä tarkoittaa 82 prosentin lisäystä hyväksyttyyn 6 600 000 000 euron määrään nähden; muistuttaa, että neuvoston vuonna 2010 hyväksymää 6 600 000 000 euron määrää käytetään enimmäismääränä, jonka yhteisyritys voi käyttää vuoteen 2020 mennessä; on tietoinen, että ITER-hankkeen päätökseen saamiseen tarvittavaan lisärahoitukseen on liityttävä tulevien monivuotisten rahoituskehysten määrärahoja;
26.

panee merkille, että Eurojust-yksikkö on hyväksynyt komission toimintakehyksen ja kansainvälisten parhaiden käytäntöjen perusteella joukon sisäisen valvonnan standardeja, joiden tarkoituksena on varmistaa toimintapoliittisten ja operatiivisten tavoitteiden saavuttaminen; panee lisäksi merkille, että Eurojust-yksikkö on arvioinut keskeisten sisäisen valvonnan järjestelmiensä vaikuttavuutta raportointivuoden aikana ja todennut, että sisäisen valvonnan standardit on pantu vaikuttavasti täytäntöön; panee merkille, että Eurojust-yksikkö on toteuttanut toimia parantaakseen sisäisen valvonnan järjestelmiensä tehokkuutta riskinhallintaprosessin (Eurojust ICS 6) alalla; odottaa Eurojust-yksikön seuraavaa vuosikertomusta ja lisätietoja tehokkuuden parantamiseksi toteutetuista toimista;
7.

pitää huolestuttavana, että viraston henkilöstöstä 62 prosenttia on miehiä ja 38 prosenttia naisia, eli epätasapaino on lähes kahden suhde yhteen; pitää valitettavana, että viraston ylemmässä johdossa ja hallintoneuvostossa on huomattava sukupuolten välinen epätasapaino; muistuttaa kuitenkin sukupuolten välisestä tasapainosta hallintoneuvostossa ja johtokunnassa, että jäsenvaltiot ehdottavat ja nimittävät niiden jäsenet, mutta suosittaa, että tätä kysymystä olisi silti käsiteltävä kiireellisenä asiana;
panee merkille, että asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 a artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 661/2014 ( 4 ) , säädetty ennakkomaksun enimmäismäärä saattaa usein olla riittämätön tukitoimi niiden katastrofien osalta, jotka luokitellaan suuriksi luonnonkatastrofeiksi; korostaa, että on tarpeen harkita ensimmäisten rahoitusosuuksien määrän korottamista, jotta tähän luokkaan kuuluvien katastrofien aiheuttamiin vahinkoihin voidaan reagoida tehokkaasti ja nopeasti;
7.

panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen mukaan on olemassa sisäisen turvallisuuden rahastoon liittyvä päällekkäisen rahoituksen riski, johon ei ole puututtu; palauttaa mieliin, että sisäisen turvallisuuden rahasto perustettiin kaudeksi 2014–2020, se muodostuu ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä sekä poliisiyhteistyön rahoitusvälineestä ja sen toimien rahoittamiseen on käytettävissä 3 800 000 000 euroa; muistuttaa lisäksi, että komissio korvaa ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen avulla jäsenvaltioille laitehankintoja, kuten ajoneuvo- tai alushankintoja, sekä juoksevia kuluja, kuten polttoaine- tai ylläpitokuluja; huomauttaa, että virasto korvaa tällaisia kuluja myös yhteisoperaatioihin osallistuville; antaa tunnustusta siitä, että virasto otti yhteistyössä komission muuttoliike- ja sisäasioiden pääosaston kanssa käyttöön riskiä lieventäviä toimenpiteitä; panee eritoten merkille, että näihin toimenpiteisiin kuuluvat pääsy sisäisen turvallisuuden rahaston tietokantaan, jossa on saatavilla kaikki edunsaajien suunnitelmat ja raportit, koulutus rahastojen yhteishallinnointijärjestelmän toiminnoista sekä tositteiden etukäteis- ja jälkitarkastukset ja asiaa koskevan tiedon levittäminen samanaikaisesti edunsaajien keskuudessa;
22.

tähdentää, että viraston tehtävänä on varmistaa Euroopan rautatiejärjestelmän turvallisuus ja yhteentoimivuus; on tyytyväinen viraston rooliin ERTMS:n kehittämistä, testausta ja täytäntöönpanoa koskevissa jatkotoimissa sekä erityisten ERTMS-hankkeiden arvioinnissa; huomauttaa lisäksi, että neljänteen rautatiepakettiin sisältyy viraston tehtävän (esim. keskitetty palvelupiste kalustoyksikköjen käyttöönottolupia ja turvallisuustodistuksia varten) ja toimivallan uudelleenarviointi; katsoo, että viraston vastuualueen kasvaessa myös tarvittavien rahoitus-, henkilöstö- ja aineellisten resurssien on oltava sellaisella tasolla, että se pystyy suoriutumaan tarkoituksenmukaisesti ja tehokkaasti uusista lisätehtävistään; panee huolestuneena merkille ristiriidan yhtäältä äskettäin hyväksytyn, viraston tehtävää laajentavan lainsäädännön ja toisaalta monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 puitteissa viraston määrärahoihin kohdistettavien leikkausten välillä;
27.

ottaa huomioon, että yhteisyrityksen neuvottelumenettelyjen osuus vuonna 2015 käynnistetyistä operatiivisista tarjouskilpailumenettelyistä oli 45 prosenttia (kun se oli 58 prosenttia vuonna 2014); on vakuuttunut siitä, että vaikka yhteisyritys vähensi vuonna 2015 neuvottelumenettelyjen prosenttiosuutta, sen on edelleen pyrittävä lisäämään operatiivisten hankintamenettelyjensä kilpailukykyä aina kun se on tarkoituksenmukaista ja mahdollista; toteaa, että kilpailu on erittäin vähäistä tiettyjen varsin erityislaatuisten toimitusten kohdalla, joten neuvottelumenettelyt ovat usein sopivin hankintamenetelmä varsinkin kun riskinä on, että avoimessa tarjouskilpailussa sopimus tehdään kokemattoman ja täten epärealistisen taloudellisen toimijan kanssa; kehottaa yhteisyritystä raportoimaan mahdollisuuksien mukaan toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut lisätäkseen operatiivisten hankintamenettelyjensä kilpailukykyä;
58.

panee merkille, että jatkuvien pakolais- ja muuttoliikehaasteiden vuoksi unionin ulkoisten toimien rahoitustarpeet kasvavat jatkuvasti ja ylittävät reilusti otsakkeen 4 nykyiset määrät; pitää siksi erittäin kyseenalaisena, riittävätkö otsakkeen 4 enimmäismäärät tarjoamaan asianmukaisen rahoituksen pakolais- ja muuttoliikehaasteiden ulkoista ulottuvuutta varten; pitää valitettavana, että rahoittaakseen uusia aloitteita, kuten Turkin-pakolaisavun koordinointivälinettä, komissio päätti talousarvioesityksessään leikata määrärahoja muista ohjelmista, kuten kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä ja vakautta ja rauhaa edistävästä välineestä; korostaa, että tätä ei saisi toteuttaa muiden alojen toimien kustannuksella; on siksi päättänyt pitkälti lieventää huomattavien rahoitusresurssien siirtämistä kahdesta välineestä, joilla käsitellään muun muassa muuttovirtojen perussyitä; palauttaa mieliin, että unionin kehityspolitiikan ensisijaisena tavoitteena on oltava köyhyyden vähentäminen; on pettynyt siihen, että humanitaarisen avun ja Euroopan naapuruusvälineen Välimeren aluetta koskevan osan määrärahat jäävät vuoden 2016 hyväksytyn talousarvion tasoa alemmiksi, vaikka niillä on ilmeinen merkitys torjuttaessa lukuisia ulkoisia haasteita; pitää neuvoston tekemiä perusteettomia leikkauksia valitettavina;
2.

panee merkille komission ehdottaman kiireellisen ratkaisun; panee merkille, että kahden erityisrahaston sekä uuden ad hoc mekanismin eli Turkin-pakolaisavun koordinointivälineen perustaminen on toteutettu ilman, että pakolaiskriisin ratkaisemiseksi on esitetty kokonaisstrategiaa ja ilman, että on noudatettu täysin parlamentin etuoikeuksia lainsäädäntövallan käyttäjänä; huomauttaa ongelmasta, joka aiheutuu siitä, että uusi väline ei perustu komission tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä antamaan asetusehdotukseen; korostaa, että parlamentti on aina toiminut rakentavasti ja nopeasti tukeakseen kaikkia pakolaiskriisiin liittyviä aloitteita ja toimii näin edelleen, jotta tämä lisätalousarvio voidaan hyväksyä nopeasti;
9.

panee merkille, että yhteisyritys ilmoittaa laatineensa vuonna 2014 tarkistuslistan, jossa on varmistusjärjestelmän olennaiset elementit, ja vaihtaneensa intensiivisesti näkemyksiä kansallisten rahoitusviranomaisten kanssa arvioidakseen kansallisten järjestelmien antamaa varmennusta; toteaa, että arviointi on saatettu loppuun viiden osakkaan kohdalla ja että nämä osakkaat ovat saaneet 54,2 prosenttia yhteisyrityksen myöntämistä avustuksista; toteaa, että lisäksi on tarkasteltu vielä yhtä osakasta, joka on saanut 18,9 prosenttia yhteisyrityksen myöntämistä avustuksista, mutta tarkastelua ei vielä ollut saatettu ajan tasalle siinä vaiheessa, kun tarkastus tehtiin;