[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 27.10.2006

KOM(2006) 650 lopullinen

Ehdotus

NEUVOSTON ASETUS

kymmenennen Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Joulukuun 15. ja 16. päivänä 2005 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että maantieteellistä yhteistyötä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden kanssa rahoitetaan myös vuosina 2008–2013 hallitustenvälisestä Euroopan kehitysrahastosta (EKR). Neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden edustajat vahvistivat, että tarkoitukseen varattuun 22 682 miljoonan euron määrään sisältyvät myös yhteistyö merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) kanssa, joihin sovelletaan EY:n perustamissopimuksen neljättä osaa, sekä EKR:n täytäntöönpanoon suoraan liittyvät tukimenot.

Port Moresbyssä 2. kesäkuuta 2006 kokoontunut AKT–EY-ministerineuvosto teki päätöksen Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun ja Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 tarkistetun AKT–EY-kumppanuussopimuksen nojalla tehtävän yhteistyön monivuotisesta rahoituskehyksestä vuosille 2008–2013. Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto allekirjoitti 17. heinäkuuta 2006 sisäisen sopimuksen vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta sekä rahoitustuen myöntämisestä MMA:ille. Komissio laatii parhaillaan ehdotusta, jolla MMA:iden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27. marraskuuta 2001 tehtyä neuvoston päätöstä 2001/822/EY muutetaan vastaavasti.

Heinäkuun 17. päivänä 2006 allekirjoitetulla sisäisellä sopimuksella perustettiin kymmenes EKR, joka kattaa maantieteellisen yhteistyön AKT-maiden ja MMA:iden kanssa vuosina 2008–2013. Sisäisessä sopimuksessa määritellään kymmenennen EKR:n eri määrärahakokonaisuudet ja jakoperusteet jäsenvaltioille, perustetaan komission yhteyteen jäsenvaltioiden hallitusten edustajista koostuva komitea (EKR:n komitea) ja Euroopan investointipankin (EIP) yhteyteen vastaavanlainen komitea hallinnoimaan EKR:stä rahoitettavaa investointikehystä (investointikehyskomitea) sekä vahvistetaan niissä sovellettavat äänten painotukset ja määräenemmistöt.

Sisäisen sopimuksen mukaan neuvosto vahvistaa yksimielisesti komission ehdotuksesta ja EIP:tä kuultuaan kymmenennen EKR:n täytäntöönpanoasetuksen ja määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen.

Sisäisen sopimuksen mukaan täytäntöönpanoasetuksella tehdään asianmukaisia muutoksia ja parannuksia ohjelmasuunnittelu- ja päätöksentekomenettelyihin suhteessa yhdeksänteen EKR:ään, yhdenmukaistetaan yhteisön ja EKR:n menettelyjä mahdollisuuksien mukaan, muun muassa yhteisrahoitusta koskevien näkökohtien osalta, sekä vahvistetaan rauhanrahastoa koskevat erityiset hallintomenettelyt.

Komissio laatii parhaillaan ehdotusta kymmenennen EKR:n varainhoitoasetukseksi; ehdotus toimitetaan neuvostolle lähikuukausina. Tämä ehdotus kymmenennen EKR:n täytäntöönpanoasetukseksi kattaa ohjelmasuunnittelu- ja päätöksentekomenettelyt, jotka yhdeksännen EKR:n tapauksessa sisältyivät sisäiseen sopimukseen. Käsittelemällä näitä kysymyksiä nyt erillisessä asetuksessa, joka ei edellytä ratifiointia, voidaan välttyä uusilta viiveiltä sisäisen sopimuksen ratifiointimenettelyn aloittamisessa. Samalla komissio voi tehdä täytäntöönpanosääntöjä koskevan ehdotuksen, joka vastaa paremmin yhteisön talousarviosta rahoitettavan yhteistyön mukaisia menettelyjä.

Tämä ehdotus vastaa mahdollisimman pitkälti kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamisesta 23. lokakuuta 2006 vahvistettua yhteisön kantaa. Yhdeksänteen EKR:ään verrattuna tärkeimpiä muutoksia ja parannuksia ovat seuraavat:

- EKR:n hallintokomitea keskittyy aiempaa tiiviimmin strategisiin kysymyksiin ja seurantaan. Suurin muutos on se, että EKR:n komitealta ei enää pyydetä lausuntoa yksittäisistä rahoitusehdotuksista vaan lausunto pyydetään vuosittaisista toimintaohjelmista. Toimintaohjelmissa esitetään tavoitteet, toiminnan alat, toivotut tulokset, hallintomenettelyt, suunniteltu kokonaisrahoitus, kuvaus rahoitettavista toimista sekä kunkin toimen osalta ohjeellinen rahoituksen määrä sekä täytäntöönpanoaikataulu. Näin alkuperäisen monivuotisen strategia-asiakirjan ja sen pohjalta laadittavien vuosittaisten ratkaisustrategioiden välillä on jatkuva vuorovaikutus ja täytäntöönpano yhdenmukaistuu. Samalla täytäntöönpano muuttuu luonteeltaan ohjelmakeskeisemmäksi, minkä ansiosta täytäntöönpanojaksot sujuvoituvat.

- Strategia-asiakirjoista, avustuspäätöksistä, maa- ja alueohjelmista ja niihin säännöllisten tai tapauskohtaisten uudelleentarkastelujen johdosta tehtävistä muutoksista tarvitaan jatkossakin EKR:n komitean ennakkolausunto, kuten myös yli 10 miljoonan euron erityistoimenpiteistä.

- EKR:n komitealle esitetään tiedoksi ja keskustelua varten avun jakoperusteet, enintään 10 miljoonan euron erityistoimenpiteet sekä useita seuranta- ja arviointikertomuksia. Neuvostolle toimitetaan vuosikertomukset ja tulosten arviointi, jonka pohjana oleva ehdotus komission on määrä tehdä vuonna 2010. Neuvosto tekee tältä pohjalta yksimielisen päätöksen edellisistä EKR:istä jäljelle jääneiden, 31. joulukuuta 2007 jälkeen vapautettujen varojen uudelleen käyttöön ottamisesta joko osittain tai kokonaan.

- Ehdotuksessa luodaan yhteisrahoituskehys, jota käsitellään tarkemmin varainhoitoasetuksessa.

- Ehdotuksessa määritellään rauhanrahastoa koskevat erityiset hallintomenettelyt.

- Alueellista yhteistyötä muun muassa AKT-maiden ja yhteisön syrjäisimpien alueiden välillä lisätään siten, että määritellään yhteiset painopisteet ja erityisresurssit sekä tehostetaan yhteisen edun mukaisten hankkeiden valinnan koordinointia esimerkiksi hyödyntämällä teknistä apua ja ohjelman seurantakomiteoita, joissa eri sidosryhmät ovat edustettuina.

- Jäsenvaltioiden, muiden avunantajien ja sidosryhmien välistä koordinointia, toissijaisuusperiaatetta sekä temaattisten ohjelmien ja maantieteellisen yhteistyön välistä täydentävyyttä korostetaan ja yhteisön talousarviosta rahoitettava tuki (esim. sokeripöytäkirjan maat ja temaattiset ohjelmat) sisällytetään soveltuvin osin maantieteellisiin strategia-asiakirjoihin.

- AKT-maiden välisen yhteistyön rahoittamiseen omaksutaan ohjelmakeskeinen lähestymistapa.

Ehdotus

NEUVOSTON ASETUS

kymmenennen Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden jäljempänä ’AKT-maat’, ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa, Beninissä, 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen[1], sellaisena kuin se on tarkistettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella[2] jäljempänä ’AKT–EY-kumppanuussopimus’,

ottaa huomioon neuvoston 17 päivänä heinäkuuta 2006 tekemän sisäisen sopimuksen vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille[3], jäljempänä ’sisäinen sopimus’, ja erityisesti sen 10 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[4],

ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon[5],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Kesäkuun 2 päivänä 2006 tehdyllä AKT–EY-ministerineuvoston päätöksellä N:o 1/2006[6] vahvistetaan vuosia 2008–2013 koskeva monivuotinen rahoituskehys ja lisätään AKT–EY-kumppanuussopimukseen uusi liite I b.

(2) Sisäisessä sopimuksessa määrätään kymmenennen Euroopan kehitysrahaston, jäljempänä ’EKR’, määrärahat, jakoperusteet ja maksuosuudet, perustetaan komission yhteyteen jäsenvaltioiden hallitusten edustajista koostuva komitea, jäljempänä ’EKR:n komitea’, ja Euroopan investointipankin yhteyteen investointikehyskomitea sekä vahvistetaan niissä sovellettavat äänten painotukset ja määräenemmistöt.

(3) Sisäisellä sopimuksella yhteisön AKT-maille (Etelä-Afrikan tasavaltaa lukuun ottamatta) sekä merentakaisille maille ja alueille, jäljempänä ’MMA’, jäsenvaltioiden rahoittamasta kymmenennestä EKR:stä myöntämän avun kokonaismääräksi vahvistetaan 22 682 miljoonaa euroa kuusivuotisjaksolla 2008–2013. Sisäisellä sopimuksella vahvistetuista kymmenennen EKR:n määrärahoista 21 966 miljoonaa euroa osoitetaan AKT-maille AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä I b tarkoitetun vuosia 2008–2013 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen mukaisesti, 286 miljoonaa euroa MMA:ille ja 430 miljoonaa euroa EKR:n ohjelmasuunnittelusta ja täytäntöönpanosta komissiolle aiheutuvien tukimenojen kattamiseen.

(4) Humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96[7] soveltamisalaan kuuluvia tukikelpoisia toimenpiteitä pitäisi rahoittaa kymmenennestä EKR:stä vain poikkeuksellisesti silloin, kun apu on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että yhteistyö jatkuu kriisivaiheen yli vakaalle kehitykselle suotuisten edellytysten luomiseen, ja kun sitä ei voida rahoittaa yhteisön talousarviosta.

(5) Vakautusvälineen perustamisesta […] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o […] soveltamisalaan kuuluvia tukikelpoisia toimenpiteitä pitäisi rahoittaa EKR:stä vain silloin, kun on tarpeen varmistaa yhteistyön jatkuminen kriisivaiheen yli vakaalle kehitykselle suotuisten edellytysten luomiseen asti. Neuvosto vahvisti 11 päivänä huhtikuuta 2006 periaatteen, jonka mukaan Afrikan rauhanrahastoa rahoitetaan kymmenennestä EKR:stä 300 miljoonalla eurolla alkuvaiheen eli vuosien 2008–2010 ajan.

(6) Yhteisön sokerialan uudistuksen kohteena olevat sokeripöytäkirjan AKT-maat hyötyvät liitännäistoimenpiteistä, joita rahoitetaan kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta […] annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o […][8]. AKT-maat saavat yhteisön apua myös kyseiseen välineeseen sekä demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä […] annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o […][9] perustuvista temaattisista ohjelmista. Nämä temaattiset ohjelmat tuovat EKR:n maantieteellisiin ohjelmiin lisäarvoa, ovat yhdenmukaisia niiden kanssa ja täydentävät niitä.

(7) AKT–EY-kumppanuussopimuksen 28 artiklassa tähdennetään alueellisen yhteistyön merkitystä AKT-maille, MMA:ille ja yhteisön syrjäisimmille alueille.

(8) Toukokuun 30 päivänä 2005 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2005/446/EY[10] vahvistetaan 31 päivä joulukuuta 2007 ajankohdaksi, jonka jälkeen komission hallinnoimia yhdeksännen EKR:n varoja, Euroopan investointipankin, jäljempänä ’EIP’, hallinnoimia korkotukia ja näistä määrärahoista kertyviä korkotuloja ei enää voida sitoa. Tätä päivämäärää voidaan tarvittaessa tarkistaa.

(9) EKR:n täytäntöön panemiseksi olisi vahvistettava menettely avun suunnittelua, tarkastelua ja hyväksymistä varten sekä avun käytön valvomisen yksityiskohtaiset säännöt. Neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat tekivät 17 päivänä heinäkuuta 2006 päätöksen[11] sisäisen sopimuksen, joka koskee vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoitusta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämistä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille MMA:ille, väliaikaisesta soveltamisesta täytäntöönpanoasetuksen ja varainhoitoasetuksen antamiseksi ja muun muassa EKR:n komitean ja investointikehyskomitean perustamiseksi.

(10) Neuvosto teki 24 päivänä marraskuuta 2004 päätelmät EU:n ulkoisen toiminnan tehokkuudesta, myös yhteisön ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyön välisen täydentävyyden ja koordinoinnin lisäämisestä. Neuvosto sitoutui 24 päivänä toukokuuta 2005 panemaan ajallaan täytäntöön avun tuloksellisuutta käsittelevän Pariisin julistuksen ja EU:n erityissitoumukset, jotka annettiin 28 päivästä helmikuuta 2 päivään maaliskuuta 2005 järjestetyssä Pariisin foorumissa, ja valvomaan niitä. Neuvoston teki 11 päivänä huhtikuuta 2006 päätelmät EU:n ja muiden asiasta kiinnostuneiden avunantajien yhteisestä ohjelmakehyksestä.

(11) Neuvosto ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajat, Euroopan parlamentti ja komissio antoivat 22 päivänä joulukuuta 2005 yhteisen julkilausuman[12] Euroopan unionin kehityspolitiikasta,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

OHJELMASUUNNITTELU

1 artikla

Ohjelmasuunnittelun yleiskehys

1. AKT-maiden ja -alueiden kanssa kymmenennen EKR:n puitteissa tehtävän maantieteellisen yhteistyön ohjelmasuunnittelu perustuu AKT–EY-kumppanuussopimuksen yleisiin määräyksiin sisältyviin perusperiaatteisiin ja arvoihin sekä kehitystavoitteisiin ja yhteistyöstrategioihin, jotka on esitetty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen XX osastossa, erityisesti sen 178 artiklassa, AKT–EY-kumppanuussopimuksessa ja Euroopan unionin kehityspolitiikasta 22 päivänä joulukuuta 2005 annetussa julkilausumassa.

2. Komission AKT–EY-kumppanuussopimuksen nojalla hallinnoiman, AKT-maille ja -alueille suunnatun avun ohjelmasuunnittelu tehdään kyseisen sopimuksen liitteessä IV olevien 1–14 artiklan mukaisesti.

3. Ohjelmasuunnittelulla tarkoitetaan muun muassa

a) a) maiden ja alueiden tukistrategioiden laatimista maan tai alueen omien keskipitkän aikavälin kehitystavoitteiden ja -strategioiden pohjalta;

b) yhteisön selvää ilmoitusta ohjelmoitavista ohjeellisista määrärahoista, jotka maille ja alueille voidaan myöntää kymmenennen EKR:n kuusivuotiskaudella;

c) monivuotisen ohjelman valmistelua ja vahvistamista maiden ja alueiden tukistrategioiden täytäntöönpanoon;

d) tarkistusprosessia, joka kattaa maiden ja alueiden tukistrategiat, monivuotiset maa- ja alueohjelmat ja niiden määrärahat.

4. Maiden ja alueiden tukistrategioiden lisäksi laaditaan AKT-maiden keskinäinen tukistrategia ja siihen liittyvä monivuotinen ohjelma, jotka perustuvat AKT-maiden keskinäisessä poliittisessa toimintakehyksessä esitettyihin kriteereihin AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevaan 12 artiklaan sisältyvien täydentävyyttä, toissijaisuutta ja maantieteellistä soveltamisalaa koskevien periaatteiden mukaisesti.

5. AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevissa 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksellisissa olosuhteissa, joiden vuoksi maat eivät voi saada tavanomaisia ohjelmoitavia varoja ja/tai kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä on estynyt hoitamasta tehtäviään, yhteisö antaa tämän asetuksen 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja erityissäännöksiä.

2 artikla

Varojen jakaminen

1. Ohjelmasuunnitteluprosessien alussa komissio määrittää AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevissa 3, 9 ja 12 artiklassa määriteltyjen tarve- ja suoritusperusteiden mukaisesti ja sisäisen sopimuksen 2 artiklassa vahvistetuissa rajoissa kullekin AKT-maalle ja alueelle ja niiden väliselle yhteistyölle ohjeelliset monivuotiset määrärahat, joille ohjelmasuunnittelu perustuu. Noudatettavat perusteet ovat vakiomuotoiset, puolueettomat ja avoimet.

2. Maakohtaisiin ohjeellisiin määrärahoihin sisältyy ohjelmoitava osuus ja AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevan 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu osuus, jolla katetaan ennakoimattomat tarpeet.

3. Jäsenvaltiot ja komissio vaihtavat 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa EKR:n hallintokomiteassa, jäljempänä ’EKR:n komitea’, näkemyksiä varojen jakamista koskevien yleisten ehtojen soveltamistavasta. Yhdistettyjen maa- ja aluekohtaisten määrärahojen on vastattava sisäisen sopimuksen 2 artiklassa vahvistettuja määriä. Ne sisällytetään maa- ja aluekohtaisiin tukistrategioihin ja monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin, ja komissio hyväksyy ne 10 artiklan 4 kohdassa esitetyn hallintomenettelyn mukaisesti. Komissio hyväksyy myös 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuihin erityistoimintaohjelmiin ja erityistukeen varatut varat 10 artiklan 4 kohdan hallintomenettelyä noudattaen.

3 artikla

Tukistrategiat ja monivuotinen ohjelmasuunnittelu

1. Kumppanimaille ja -alueille laaditut tukistrategia-asiakirjat, jäljempänä ’strategia-asiakirjat’, kattavat ainoastaan kymmenennen EKR:n soveltamisjakson, ja niiden tarkoituksena on luoda yhtenäinen kehys yhteisön ja asianomaisen kumppanimaan tai -alueen väliselle yhteistyölle AKT–EY-kumppanuussopimuksen yleisen tarkoituksen, soveltamisalan, tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti. Strategia-asiakirja kattaa sekä EKR:n varoista rahoitettavan kehitysyhteistyön että kaikki muut yhteisön välineet, joilla on vaikutusta kumppanimaahan tai -alueeseen, ja siinä otetaan huomioon yhteisön kehitysyhteistyötavoitteet ja pyritään johdonmukaisuuteen yhteisön muilla aloilla toteuttamien ulkoisten toimien kanssa.

a) Strategia-asiakirjat laaditaan ja pannaan täytäntöön avun tuloksellisuuden periaatteita noudattaen.

b) Edellä 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta strategia-asiakirjat perustuvat kumppanimaan tai -alueen kanssa käytävään vuoropuheluun sen varmistamiseksi, että asianomainen maa tai alue ottaa riittävästi vastuuta prosessista, ja yhdenmukaisuuden edistämiseksi kansallisten tai alueellisten kehitysstrategioiden, erityisesti köyhyyden vähentämisstrategioiden, kanssa. Painopiste on tarpeiden ja suoritusten yhteisessä arvioinnissa, alakohtaisessa analyysissä ja ensisijaisissa tavoitteissa.

c) Muut sidosryhmät, myös paikallisten valtiosta riippumattomien toimijoiden edustajat ja tarvittaessa paikallisviranomaiset, otetaan ohjelmasuunnitteluun mukaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.

d) Komissio ja jäsenvaltiot kuulevat toisiaan muodostaakseen yhteisen kuvan maan tai alueen tilanteesta ja varmistaakseen, että niiden yhteistyötoimet täydentävät toisiaan. Ne pyrkivät mahdollisuuksien mukaan yhteiseen ohjelmasuunnitteluun. Muut avunantajat voivat osallistua tällaiseen koordinointiin ja EIP osallistuu siihen asiantuntemukseensa ja toimintaansa kuuluvissa, muun muassa investointikehykseen liittyvissä asioissa.

2. Edellä 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja olosuhteita lukuun ottamatta monivuotiset maa- ja alueohjelmat laaditaan asianomaisen strategia-asiakirjan perusteella ja niille vaaditaan kyseisen maan/alueen hyväksyntä. Monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin sisältyvät seuraavat:

a) yhteisön rahoitettaviksi valitut painopistealat, kokonaistavoitteet, odotettavissa olevat vaikutukset ja toimintapoliittiset yleissitoumukset;

b) ohjeelliset määrärahat sekä kokonaisuudessaan että painopistealoittain. Painopistealakohtaiset määrärahat voidaan tarvittaessa esittää myös vaihteluvälinä. Yhteisön apu keskitetään rajatulle määrälle painopistealoja niin, että se täydentää AKT-maan itsensä, jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien rahoittamia toimia;

c) painopistealakohtaiset erityistavoitteet, toimintapoliittiset sitoumukset sekä näiden tavoitteiden saavuttamiseen parhaiten soveltuvat toimenpiteet ja toimet. Maa- ja alueohjelmissa on myös kuvattava odotettavissa olevat vaikutukset ja määriteltävä tulos- ja suoritusindikaattorit sekä täytäntöönpanoaikataulu ja maksusitoumukset ja maksut;

d) painopistealojen ulkopuolisiin ohjelmiin ja hankkeisiin varatut varat sekä mahdollisuuksien mukaan tällaisten toimien pääpiirteet ja viite kutakin tointa varten käytettävistä varoista. Niitä voivat olla 9 artiklassa tarkoitettujen yhteisön syrjäisimpien alueiden, MMA:iden tai naapureina olevien kumppanimaiden ja -alueiden kanssa tehtävän yhteistyön ensisijaiset tavoitteet ja yhteistyön vahvistamiseen tarkoitetut erityisvarat sekä yksityiskohtaiset säännöt tällaisten yhteistä etua edustavien hankkeiden yksilöintiin ja valinnan koordinointiin;

e) valtiosta riippumattomien toimijoiden tukikelpoisuuden määritelmä sekä mahdollisuuksien mukaan jaettavat varat ja tuettavat toiminta-alat.

3. Strategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa on otettava huomioon sellaiset toimet ja ohjelmat, jotka voivat saada rahoitusta aiemmista EKR:istä tai yhteisön muista välineistä, ja vältettävä päällekkäisyyttä niiden kanssa. Erityistä huomiota on kiinnitettävä kansallisten, alueellisten ja AKT-valtioiden välisten strategia-asiakirjojen väliseen vuorovaikutukseen sekä täydentävyyteen ja toissijaisuuteen suhteessa yhteisön muihin välineisiin, erityisesti kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta […] annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o […], demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä […] annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o […], vakautusvälineen perustamisesta […] annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o […] ja asetukseen (EY) N:o 1257/96. Kehitysyhteistyön rahoitusvälineellä käyttöön otettavat sokeripöytäkirjan AKT-maita koskevat monivuotiset mukautusstrategiat sisällytetään maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin.

4. Jokainen strategia-asiakirja ja siihen liittyvä monivuotinen maa- tai alueohjelma on esitettävä yhtenä asiakirjana, joka perustuu yhteiseen kehykseen ja neuvoston 11 päivänä huhtikuuta 2006 hyväksymiin yhteisen monivuotisen ohjelmasuunnittelun periaatteisiin.

5. Komissio hyväksyy 4 kohdassa tarkoitetut yhdennetyt strategia-asiakirjat ja monivuotiset maa- ja alueohjelmat 10 artiklan 4 kohdassa vahvistetun hallintomenettelyn mukaisesti.

6. Tämän jälkeen komissio ja asianomainen AKT-maa tai -alue hyväksyvät yhteisellä sopimuksella yhdennetyn strategia-asiakirjan ja monivuotisen maa- tai alueohjelman,, jotka ovat tämän jälkeen sekä yhteisöä että kyseistä maata tai aluetta sitovia. Maat, joilla ei ole allekirjoitettua strategia-asiakirjaa, voivat hakea rahoitusta AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevan 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista ennakoimattomiin tarpeisiin varatuista varoista.

7. Edellä 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut säännökset voidaan antaa strategia-asiakirjan korvaavan erityistoimintaohjelman muodossa silloin, kun kumppanimaassa ei ole toimivaa hallitusta, jolle ilmoittaa ohjeelliset monivuotiset määrärahat tai jonka kanssa laatia strategia-asiakirja, tai AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevan 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ennakoimattomiin tarpeisiin varatuista määrärahoista rahoitettavan erityistuen muodossa silloin, kun ohjeelliset monivuotiset määrärahat on ilmoitettu mutta strategia-asiakirjaa ei ole allekirjoitettu, tai kun kumppanimaan kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä on estynyt hoitamasta tehtäviään. Tällaisten erityistoimintaohjelmien ja erityistuen on oltava edellisten kappaleiden säännösten mukaisia ja niissä on otettava huomioon 4 artiklan 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetut erityiset näkökohdat. Komissio hyväksyy ne 10 artiklan 4 kohdassa vahvistettua hallintomenettelyä noudattaen.

4 artikla

Tarkastelu

1. Strategia-asiakirjojen ja monivuotisten maa- ja alueohjelmien samoin kuin 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettujen erityistoimintaohjelmien ja erityistukien täytäntöönpanoa tarkastellaan vuosittain, minkä lisäksi niitä tarkastellaan soveltamisjakson puolivälissä ja lopussa sekä tarvittaessa tapauskohtaisesti.

2. Soveltamisjakson puolivälissä ja lopussa suoritettava tarkastelu on erottamaton osa ohjelmasuunnitteluprosessia ja siinä arvioidaan strategia-asiakirjaa, sokeripöytäkirjan maita koskevia monivuotisia mukautusstrategioita, mitä tahansa 3 artiklan 3 kohdassa mainituista komission välineistä rahoitettavia ohjelmia ja monivuotista maa- tai alueohjelmaa senhetkisten tarpeiden ja suoritusten perusteella. Tarkasteluun sisällytetään mahdollisuuksien mukaan yhteisön kehitysyhteistyön vaikutusten arviointi strategia-asiakirjassa vahvistettuihin tavoitteisiin ja indikaattoreihin nähden. Väli- ja lopputarkastelun päätteeksi

a) strategia-asiakirjoja ja monivuotisia maa- ja alueohjelmia voidaan mukauttaa, jos tarkastelussa on tullut esiin erityisiä ongelmia tai olosuhteet ovat muuttuneet;

b) kansallisia ja alueellisia monivuotisia määrärahoja voidaan lisätä tai vähentää senhetkisten tarpeiden ja suoritusten perusteella.

3. Vuosittaisissa tarkasteluissa arvioidaan ainoastaan monivuotisten maa- ja alueohjelmien täytäntöönpanon tasoa. Monivuotisia ohjeellisia määrärahoja voidaan lisätä täytäntöönpanon vuosittaisen tarkastelun päätteeksi, jos tarkastelussa on ilmennyt uusia tai erityisiä tarpeita, jotka voivat olla seurausta esimerkiksi kriisinjälkeisestä tilanteesta tai poikkeuksellisesta suorituksesta, jolloin monivuotiset ohjeelliset määrärahat on sidottu kokonaan ja lisärahoituksen absorptiokyky on varmistettu tehokkailla köyhyyden vähentämisstrategioilla ja moitteettomalla varainhoidolla.

4. Tapauskohtaisia tarkasteluja voidaan suorittaa asianomaisen AKT-maan tai komission pyynnöstä, jos ilmenee uusia tai erityisiä tarpeita, jos suoritus on ollut poikkeuksellinen 2 kohdassa kuvatulla tavalla, tai poikkeuksellisissa olosuhteissa, joita tarkoitetaan humanitaarista apua ja hätäapua koskevissa AKT–EY-kumppanuussopimuksen 72 ja 73 artiklassa. Luonnononnettomuuksista, ihmisen aiheuttamista kriiseistä, kuten sodista ja muista selkkauksista, selkkausten jälkeisistä tilanteista sekä demokratiaan, oikeusvaltioon, ihmisoikeuksiin tai perusvapauksiin kohdistuvista uhkista johtuvat äkilliset, ennakoimattomat, vakavat ja luonteeltaan poikkeukselliset humanitaariset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset ongelmat tai maassa tai alueella vallitsevat vaikutuksiltaan vastaavat poikkeukselliset olosuhteet voidaan katsoa perustelluiksi syyksi tapauskohtaiselle tarkastelulle.

a) Tapauskohtaisen tarkastelun päätteeksi voidaan ehdottaa 7 artiklassa tarkoitettuja erityistoimenpiteitä. Monivuotisen maa- tai aluekohtaisen ohjelman tai erityistoimintaohjelman määrärahoja voidaan tarvittaessa lisätä sisäisen sopimuksen 2 artiklassa vahvistetuissa käytettävissä olevien varojen rajoissa. Jos strategia-asiakirjaa ei ole allekirjoitettu, erityistukea voidaan myöntää 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista ennakoimattomiin tarpeisiin varatuista määrärahoista.

b) Toteutettavien toimenpiteiden on oltava yhdenmukaisia yhteisön muiden välineiden, erityisesti 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vakautusvälineen ja humanitaarisen avun välineen, kanssa ja täydennettävä niitä.

c) Jos kumppanimaat tai niiden ryhmät ovat välittömiä osapuolia kriisissä tai kriisinjälkeisessä tilanteessa tai sellaisen vaikutuspiirissä, monivuotisessa ohjelmasuunnittelussa painotetaan erityisesti hätäavun, kunnostuksen ja kehityksen yhteensovittamista, jotta asianomaisia maita tai niiden ryhmiä voitaisiin auttaa siirtymään hätätilanteesta vaiheeseen, jossa tavanomaista kehitystyötä voidaan jatkaa; sellaisten maiden ja alueiden ohjelmiin, joita luonnononnettomuudet koettelevat säännöllisesti, sisältyy suuronnettomuuksiin liittyviä varautumis- ja ehkäisytoimia.

5. Kun uusia tarpeita ilmenee AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä IV olevan, AKT-maiden välistä yhteistyötä käsittelevän 12 artiklan 2 kohtaan viittaavassa yhteisessä VI julistuksessa määritellyn mukaisesti, AKT-maiden väliseen yhteistyöhön tarkoitettuja ohjelmoitavia määrärahoja voidaan lisätä rahoittamalla lisäys kyseiseen yhteistyöhön tarkoitetusta vararahastosta sisäisen sopimuksen 2 artiklan b alakohdassa vahvistetuissa rajoissa.

6. Vuosittaiset tarkastelut sekä väli- ja lopputarkastelut suoritetaan koordinoidusti asianomaisessa AKT-maassa tai -valtiossa edustettuina olevien jäsenvaltioiden kanssa. Prosessin aikana kuullaan valtiosta riippumattomia kansallisia tai alueellisia toimijoita. EIP:tä on kuultava sen toimintaan ja investointikehykseen liittyvistä kysymyksistä.

7. Komissio hyväksyy 1–4 kohdassa tarkoitettujen tarkastelujen johdosta strategia-asiakirjaan ja/tai varojen jakoon mahdollisesti tehtävät muutokset 10 artiklan 4 kohdassa vahvistetun hallintomenettelyn mukaisesti. Tämän jälkeen komissio ja asianomainen AKT-maa tai -alue hyväksyvät yhteisellä sopimuksella lisäykset yhdennettyyn strategia-asiakirjaan ja erityistoimintaohjelmiin, myös monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin, minkä jälkeen ne sitovat sekä yhteisöä että kyseistä maata tai aluetta.

II OSASTO

TÄYTÄNTÖÖNPANO

5 artikla

Yleinen täytäntöönpanokehys

1. Komission AKT–EY-kumppanuussopimuksen nojalla hallinnoima AKT-maille ja -alueille myönnettävä apu pannaan täytäntöön kyseisen sopimuksen liitteen IV ja sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun varainhoitoasetuksen mukaisesti.

2. Jos kumppanimaa ei noudata AKT–EY-kumppanuussopimuksen 9 artiklassa tarkoitettuja olennaisia osia ja perusosaa ja jos neuvottelut kumppanimaan kanssa eivät johda molempia sopimuspuolia tyydyttävään ratkaisuun, jos kumppanimaa kieltäytyy neuvottelemasta tai kyseessä on erityisen kiireellinen tapaus, neuvosto voi päättää komission ehdotuksesta ja sisäisen sopimuksen 8 artiklassa määrätyllä määräenemmistöllä toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä vuosia 2008–2013 koskevasta monivuotisesta rahoituskehyksestä kumppanimaalle myönnettävän avun suhteen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta AKT–EY-kumppanuussopimuksen 11 b, 96 ja 97 artiklan määräysten soveltamista. Tällaisiin toimenpiteisiin voi kuulua avun jäädyttäminen kokonaan tai osittain.

6 artikla

Vuosittaisten toimintaohjelmien hyväksyminen

1. Komissio hyväksyy 3 artiklassa tarkoitettuihin strategia-asiakirjoihin ja monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin perustuvat vuosittaiset toimintaohjelmat.

Komissio voi poikkeuksellisesti, esimerkiksi jos vuosittaista toimintaohjelmaa ei ole vielä hyväksytty, toteuttaa samoja sääntöjä ja menettelyjä noudattaen toimenpiteitä, jotka perustuvat strategia-asiakirjoihin ja monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin ilman, että niitä on mainittu vuosittaisessa toimintaohjelmassa.

2. Toimintaohjelmissa määritellään tavoitteet, toiminnan alat, toivotut tulokset, hallintomenettelyt sekä suunniteltu kokonaisrahoitus. Niissä on oltava kuvaus rahoitettavista toimista, ilmoitus kunkin toimen rahoitukseen käytettävästä määrästä ja täytäntöönpanon alustava aikataulu. Tavoitteiden on oltava mitattavissa ja niillä on oltava aikaan sidotut arviointiperusteet.

3. Komissio hyväksyy vuosittaiset toimintaohjelmat 10 artiklan 4 kohdassa vahvistettua hallintomenettelyä noudattaen. Ohjelmiin mahdollisesti tehtävät muutokset on hyväksyttävä 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

4. Komissio hyväksyy 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen erityistoimintaohjelmat sisäisen sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tukimenoihin, joita ei kateta monivuotisista maa- tai alueohjelmista. Tukimenojen kattamiseen tarkoitettuihin toimintaohjelmiin mahdollisesti tehtävät muutokset on hyväksyttävä 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

7 artikla

Erityistoimenpiteiden hyväksyminen

1. Komissio voi hyväksyä strategia-asiakirjoihin ja monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin sisältymättömiä erityistoimenpiteitä 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, joita ei voida rahoittaa 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista vakautusvälineestä tai humanitaarisen avun välineestä.

2. Erityistoimenpiteiden osalta on määriteltävä tavoitteet, toiminnan alat, toivotut tulokset, hallintomenettelyt ja rahoituksen kokonaismäärä. Niissä on esitettävä kuvaus rahoitettavista toimista, kunkin toimen rahoitukseen käytettävä määrä ja täytäntöönpanon alustava aikataulu. Samoin on määriteltävä, minkätyyppisiä suoritusindikaattoreita erityistoimenpiteiden täytäntöönpanossa seurataan.

3. Jos erityistoimenpiteiden kustannukset ovat yli 10 miljoonaa euroa, komissio toteuttaa toimenpiteet 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen. Alle 10 miljoonan euron erityistoimenpiteistä komissio ilmoittaa EKR:n komitealle kuukauden kuluessa niiden toteuttamisesta.

4. Erityistoimenpiteiden muutoksia, jotka koskevat esimerkiksi teknisiä mukautuksia, täytäntöönpanojakson pidentämistä, varojen uudelleenkohdentamista alustavan talousarvion puitteissa ja talousarvion suurentamista tai pienentämistä alle 20 prosentilla talousarvion alkuperäisestä määrästä, ei tarvitse hyväksyä 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti edellyttäen, että muutokset eivät vaikuta komission päätöksessä vahvistettuihin alkuperäisiin tavoitteisiin.

8 artikla

Yhteisrahoitus ja jäsenvaltioiden lisärahoitusosuudet

1. Yhteisrahoituksesta on kyse silloin, kun hanke tai ohjelma rahoitetaan eri lähteistä.

a) Rinnakkaisessa yhteisrahoituksessa hanke tai ohjelma jaetaan useammaksi selvästi yksilöitävissä olevaksi osaksi, joista kutakin rahoittavat yhteisrahoitukseen osallistuvat eri kumppanit siten, että rahoituksen lopullinen kohde on aina yksilöitävissä.

b) Yhdistetyssä yhteisrahoituksessa hankkeen tai ohjelman kokonaiskustannukset jaetaan yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppanien kesken ja varat yhdistetään, jolloin ei enää ole mahdollista yksilöidä hankkeeseen tai ohjelmaan kuuluvien yksittäisten toimien rahoituslähdettä.

2. Komission osallistuessa yhdistettyyn yhteisrahoitukseen varojen käyttöön liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt, myös se, miten yhdistettyjen varojen hallinnoinnista vastaavalle taholle aiheutuvat hallinnolliset menot katetaan, on vahvistettava rahoitussopimuksella sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa varainhoitoasetuksessa annettuja sääntöjä ja menettelyjä noudattaen.

a) Kun komissio vastaanottaa ja hallinnoi varoja

i) jäsenvaltioiden ja niiden alue- ja paikallisviranomaisten sekä erityisesti niiden julkisten ja puolijulkisten virastojen,

ii) muiden avunantajamaiden, erityisesti niiden julkisten ja puolijulkisten virastojen sekä

iii) kansainvälisten organisaatioiden, myös alueellisten organisaatioiden, erityisesti kansainvälisten ja alueellisten rahoituslaitosten puolesta

yhteisten toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi, se käsittelee kyseisiä varoja käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun varainhoitoasetuksen mukaisesti, ja ne sisällytetään sellaisenaan vuosittaisiin toimintaohjelmiin.

b) Komission uskoessa 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille tahoille varoja viranomaistehtävien, erityisesti EKR:n täytäntöönpanon, rahoittamiseen, asianomainen yhteisrahoitus on kuvattava ja perusteltava vuosittaisissa toimintaohjelmissa ja EKR:n rahoitusosuuden näkyvyys on varmistettava täysimääräisesti.

3. Jos EIP nimetään yhdistetyn yhteisrahoitusjärjestelyn hallinnoijaksi, varojen käyttöön liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt, myös se miten EIP:lle aiheutuvat hallinnolliset menot katetaan, on vahvistettava EIP:n perussääntöä ja sisäisiä määräyksiä noudattaen.

4. Jäsenvaltiot voivat omasta aloitteestaan myöntää komission tai EIP:n käyttöön vapaaehtoisia rahoitusosuuksia sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määrättyjen osuuksien lisäksi, jotta AKT–EY-kumppanuussopimuksen tavoitteet saavutettaisiin muutoin kuin yhdistetyn yhteisrahoituksen keinoin. Varojen käyttöön liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt, mukaan luettuina toimintakehys, johon vapaaehtoiset rahoitusosuudet osoitetaan, erityistavoitteet, toivotut tulokset, suoritusindikaattorit sekä komissiolle tai EIP:lle näiden rahoitusosuuksien hallinnoinnista aiheutuvien hallinnollisten menojen korvaaminen, on vahvistettava kahdenvälisissä rahoitussopimuksissa. Komissio käsittelee sille uskottuja vapaaehtoisia rahoitusosuuksia käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun varainhoitoasetuksen mukaisesti ja sisällyttää ne sellaisenaan vuosittaisiin toimintaohjelmiin ja tarkasteluprosessiin.

5. AKT–EY-kumppanuussopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle tai EIP:lle vapaaehtoisia rahoitusosuuksia uskovien jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä rahoitusosuuksista neuvostolle etukäteen. Komissio hyväksyy vuosittaisiin toimintaohjelmiin tai strategia-asiakirjoihin näistä vapaaehtoisista rahoitusosuuksista, joilla voidaan esimerkiksi tukea 4 artiklan 2–4 kohdassa tarkoitettuihin uusiin tai erityisiin tarpeisiin perustuvan uuden aloitteen käynnistämistä, mahdollisesti johtuvat muutokset 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallintomenettelyn mukaisesti.

9 artikla

Kolmannen maan tai alueen osallistuminen

Komissio voi yhteisön avun johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi päättää, että AKT-maiden ryhmään kuulumattomat kehitysmaat ja alueellista yhdentymistä ajavat elimet, joiden toimintaan osallistuu AKT-maita ja jotka edistävät kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta […] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o […] ja naapuruuspoliittisesta kumppanuusvälineestä […] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o […][13] nojalla yhteisöön tukeen oikeutettua alueellista yhteistyötä ja yhdentymistä, samoin kuin merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY[14] nojalla yhteisön tukeen oikeutetut MMA:t ja yhteisön syrjäisimmät alueet voivat saada sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja varoja, jos kyseessä oleva hanke tai ohjelma on luonteeltaan alueellinen tai rajat ylittävä. Strategia-asiakirjoihin ja monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin sekä 7 artiklassa tarkoitettuihin erityistoimenpiteisiin voidaan sisällyttää kohta tästä rahoitusmahdollisuudesta. Kohta sisällytetään myös vuosittaisiin toimintaohjelmiin.

III OSASTO

PÄÄTÖKSENTEKOMENETTELYT

10 artikla

EKR:n komitean vastuuala

1. Komissioon on perustettu EKR:n komitea niitä kymmenennen EKR:n varoja varten, joita komissio hallinnoi. EKR:n komitea tekee päätökset sisäisen sopimuksen 8 artiklassa vahvistettujen äänestyssääntöjen mukaisesti.

2. EKR:n komitea antaa lausuntonsa kymmenennestä EKR:stä ja muista 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista yhteisön varoista rahoitettavan, maa- ja aluetason ja AKT-maiden keskinäisen kehitysyhteistyön keskeisistä kysymyksistä.

3. EKR:n komitean tehtävät jakautuvat kahdelle tasolle:

a) kymmenennestä EKR:stä myönnettävään yhteisön apuun liittyvä ohjelmasuunnittelu ja sen tarkasteluje,jonka painopiste on maa- ja aluestrategioissa ja AKT-maiden välisen yhteistyön strategioissa,

ja

b) yhteisön avun täytäntöönpanon seuranta, mukaan luettuina vuosittaiset toimintaohjelmat, alakohtaiset näkökohdat ja monialaiset kysymykset sekä koordinointi kenttätasolla.

4. Kun EKR:n komiteaa pyydetään antamaan lausunto, komission edustaja antaa komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. EKR:n komitea antaa lausuntonsa määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden perusteella ja jonka enimmäiskesto on 30 päivää. EIP osallistuu näkemysten vaihtoon. Lausunto annetaan sisäisen sopimuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetulla määräenemmistöllä painottamalla jäsenvaltioiden ääniä sisäisen sopimuksen 8 artiklan 2 kohdassa esitetyllä tavalla.

EKR:n komitean annettua lausuntonsa komissio hyväksyy toimenpiteet, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole EKR:n komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tällöin komissio voi lykätä toimenpiteiden soveltamista enintään 30 päivällä ilmoituksen antopäivästä. Neuvosto voi tämän määräajan kuluessa tehdä toisenlaisen päätöksen samalla määräenemmistöllä kuin EKR.

5. EKR:n komitea tarkastelee myös yhteisön avun ja jäsenvaltioiden avun yhdenmukaisuutta ja sitä, miten ne täydentävät toisiaan. Yhteistyötoimien avoimuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi sekä yhteisön toimien ja kahdenvälisen avun välisen täydentävyyden parantamiseksi komissio ottaa kumppanimaissa ja -alueilla edustettuina olevat jäsenvaltiot mahdollisimman laajalti mukaan vuosittaisten toimintaohjelmien valmisteluun. Jokainen jäsenvaltio puolestaan ilmoittaa järjestelmällisesti komissiolle yhteistyötoimista, joita se toteuttaa tai aikoo toteuttaa kussakin maassa tai kullakin alueella.

6. AKT-maiden välisen yhteistyön ohjelmasta osoitetaan varoja Afrikan rauhanrahastolle neuvoston vahvistettua periaatteen, jonka mukaan Afrikan rauhanrahastoa rahoitetaan kymmenennestä EKR:stä yhteisön talousarviosta myönnettävän rahoituksen lisäksi, jotta Afrikan unioni voisi ottaa johtaakseen ja vastuulleen Afrikan rauhan- ja turvallisuusohjelman ja jotta afrikkalaisia organisaatioita (niin Afrikan unionia kuin sen valtuutuksella toimivia alemman aluetason organisaatioita) voitaisiin tukea tehokkaiden rauhaa tukevien operaatioiden valmistelussa, suunnittelussa ja toteutuksessa. Erityishallintomenettelyjä sovelletaan seuraavasti:

a) Afrikan unionin pyynnöstä, jonka AKT-suurlähettiläskomitea vahvistaa, laaditaan vuodet 2008–2010 kattava toimintaohjelma. Vuonna 2010 on tarkoitus arvioida Afrikan rauhanrahaston menettelyjä sekä mahdollisia tulevaisuuden vaihtoehtoisia rahoituslähteitä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoitus mukaan luettuna. Toimintaohjelmassa on määriteltävä tavoitteet, mahdollisten toimien laajuus ja luonne, täytäntöönpanojärjestelyt sekä malli tausta-asiakirjojen, pyyntöjen ja raporttien laatimiseen.

b) Neuvoston asianomaiset valmistelutyöryhmät keskustelevat toimintaohjelmasta ja neuvoston poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea vahvistaa sen ennen kuin komissio hyväksyy sen 10 artiklan 4 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen.

c) Tämän jälkeen komissio ja Afrikan unioni tekevät rahoitussopimuksen, joka sitoo sekä yhteisöä että Afrikan unionia.

d) Kullekin rahoitussopimuksen nojalla toteutettavalle toimelle on saatava neuvoston poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean ennakkohyväksyntä.

e) Komissio laatii varojen käytöstä vuosittain ja EKR:n komitean pyynnöstä toimintakertomuksen EKR:n komitealle tiedoksi.

11 artikla

Investointikehyskomitea

1. EIP:n alaisuuteen perustetaan komitea, jäljempänä ’investointikehyskomitea’, joka muodostuu jäsenvaltioiden hallitusten edustajista ja komission edustajasta.

a) Jokainen hallitus nimittää yhden edustajan ja yhden varaedustajan. Komissio toimii oman edustajansa osalta samoin. Jatkuvuuden turvaamiseksi investointikehyskomitean puheenjohtajan valitsevat investointikehyskomitean jäsenet keskuudestaan kahdeksi vuodeksi. EIP huolehtii komitean sihteeristöstä ja tukipalveluista. Ainoastaan jäsenvaltioiden nimittämät investointikehyskomitean jäsenet tai heidän varajäsenet voivat äänestää.

b) Neuvosto hyväksyy investointikehyskomitean työjärjestyksen yksimielisesti ehdotuksesta, jonka EIP laatii komissiota kuultuaan.

c) Investointikehyskomitea tekee päätöksensä määräenemmistöllä. Äänten painotuksesta määrätään sisäisen sopimuksen 8 artiklassa.

d) Investointikehyskomitea kokoontuu vähintään neljästi vuodessa. Lisäkokouksia voidaan kutsua koolle EIP:n tai komitean jäsenten pyynnöstä työjärjestyksen mukaisesti.

2. Investointikehyskomitea hyväksyy

a) investointikehyksen täytäntöönpanon suuntaviivat, sen kehitysvaikutusten arviointikehyksen ja niiden tarkistamista koskevat ehdotukset;

b) investointikehystä koskevat investointistrategiat ja liiketoimintasuunnitelmat, myös suoritusindikaattorit, AKT–EY-kumppanuussopimuksen tavoitteiden ja yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan yleisperiaatteiden perusteella;

c) investointikehyksen vuosikertomukset;

d) kaikki investointikehystä koskevat yleispoliittiset asiakirjat, myös arviointikertomukset.

3. Lisäksi investointikehyskomitea antaa lausunnon seuraavista:

a) ehdotukset korkotuen myöntämisestä AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä II olevien 2 artiklan 7 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan nojalla. Tällöin komitea antaa lausunnon myös korkotuen käytöstä;

b) ehdotukset investointikehysinvestoinnista hankkeeseen, josta komissio on antanut kielteisen lausunnon;

c) muut investointikehykseen liittyvät ehdotukset, jotka perustuvat toimintaa koskevissa suuntaviivoissa määriteltyihin yleisperiaatteisiin.

Lisäksi EIP:n hallintoelimet voivat ajoittain pyytää, että investointikehyskomitea antaa lausunnon kaikista rahoitusehdotuksista tai tietyistä rahoitusehdotusten ryhmistä.

4. EIP:n vastuulla on toimittaa investointikehyskomitealle ajoissa asiat, jotka vaativat investointikehyskomitean hyväksynnän tai lausunnon 1 ja 2 kohdan mukaisesti. Kaikki komitean lausuntoa varten toimitetut ehdotukset tehdään toimintaa koskevissa suuntaviivoissa esitettyjen asiaa koskevien perusteiden ja periaatteiden mukaisesti.

5. EIP ja komissio tekevät tiivistä yhteistyötä ja sovittavat toimintojaan soveltuvin osin yhteen. Erityisesti EIP

i) laatii tai tarkistaa yhdessä komission kanssa 2 kohdan a alakohdassa mainitut investointikehyksen täytäntöönpanon suuntaviivat;

ii) pyytää etukäteen komissiolta lausunnon investointistrategioista, liiketoimintasuunnitelmista ja yleispoliittisista asiakirjoista;

iii) pyytää julkisen sektorin ja rahoitusalan hankkeiden ennakkoarviointivaiheessa komissiolta lausunnon hankkeen yhdenmukaisuudesta maa- ja aluekohtaisten yhteistyöstrategioiden tai joissain tapauksissa investointikehyksen yleisten tavoitteiden kanssa;

iv) pyytää myös hankkeiden ennakkoarviointivaiheessa komissiolta hyväksynnän investointikehyskomitealle esitettyjen korkotukiehdotusten yhdenmukaisuudesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä II olevien 2 artiklan 7 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan sekä investointikehyksen toimintaa koskevissa suuntaviivoissa määriteltyjen perusteiden kanssa.

Komission katsotaan antaneen puoltavan lausunnon tai hyväksyntänsä ehdotukselle, jos se ei anna kahden viikon kuluessa ehdotuksen toimittamisesta kyseisestä ehdotuksesta kielteistä lausuntoa. Antaakseen lausunnon rahoitusalan tai julkisen sektorin hankkeesta ja hyväksyäkseen korkotukiehdotuksen komissio voi pyytää, että lopullinen hanke-ehdotus toimitetaan sille kaksi viikkoa ennen investointikehyskomitealle toimittamista.

6. EIP ei toteuta 2 kohdassa mainittuja toimia, ellei investointikehyskomitea ole antanut puoltavaa lausuntoa.

Sen jälkeen kun investointikehyskomitea on antanut puoltavan lausunnon, EIP tekee ehdotuksesta päätöksen omien menettelyjensä mukaisesti. Erityisesti se voi päättää hylätä ehdotuksen uusien olosuhteiden vuoksi. EIP ilmoittaa investointikehyskomitealle ja komissiolle määräajoin tapauksista, joissa se on päättänyt hylätä ehdotuksen.

Kun on kyse EIP:n omista varoista annettavista lainoista ja investointikehysinvestoinneista, jotka eivät edellytä investointikehyskomitean lausuntoa, EIP tekee päätökset omien menettelyjensä mukaisesti ja investointikehyksen osalta investointikehyskomitean hyväksymien suuntaviivojen ja investointistrategioiden mukaisesti.

Vaikka investointikehyskomitea antaisi korkotuen myöntämistä koskevasta ehdotuksesta kielteisen lausunnon, EIP voi antaa kyseisen lainan mutta ilman korkotukea. EIP ilmoittaa investointikehyskomitealle ja komissiolle määräajoin kaikista tapauksista, joissa se päättää toimia näin.

EIP voi päättää muuttaa sellaisen lainan tai investointikehysinvestoinnin ehtoja, josta investointikehyskomitea on antanut puoltavan lausunnon 2 kohdan mukaisesti, tai minkä tahansa sellaisen lainan ehtoja, jonka korkotuista investointikehyskomitea on antanut puoltavan lausunnon, jollei toimintaa koskevissa suuntaviivoissa vahvistetuista edellytyksistä muuta johdu ja edellyttäen, että asianomaisen lainan tai investointikehysinvestoinnin olennainen tavoite ei muutu. EIP voi erityisesti päättää korottaa lainan tai investointikehysinvestoinnin määrää enintään 20 prosentilla.

Tällainen korotus voi AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä II olevan 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen korkotukea sisältävien hankkeiden osalta johtaa korkotuen arvon suhteelliseen korotukseen. EIP ilmoittaa investointikehyskomitealle ja komissiolle määräajoin kaikista tapauksista, joissa se päättää toimia näin. Jos korkotuen arvon korotusta pyydetään AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä II olevan 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisille hankkeille, investointikehyskomitean edellytetään antavan lausuntonsa ennen kuin EIP toteuttaa korotuksen.

7. EIP hoitaa investointikehysinvestoinnit ja kaikki investointikehyksen lukuun hallittavat varat AKT–EY-kumppanuussopimuksen tavoitteiden mukaisesti. Se voi erityisesti olla mukana niissä oikeushenkilöiden hallinto- ja valvontaelimissä, joihin investointikehyksen varoja on investoitu, sopia investointikehyksen lukuun hallittavista oikeuksista sekä kumota ja muuttaa niitä.

IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

12 artikla

EKR:stä myönnettävän avun täytäntöönpanon edistymistäkoskevat seuranta- ja tiedonantovelvoitteet

1. Komissio ja EIP huolehtivat tiiviistä koordinoinnista ja yhteistyöstä AKT-maille annettavan yhteisön avun yhteydessä. Komissio ja EIP, kumpikin siltä osin kuin asia sitä koskee, seuraavat, miten saajat käyttävät EKR:stä myönnettävän avun.

2. EIP ilmoittaa määräajoin komissiolle hallinnoimiensa, kymmenennen EKR:n varoista rahoitettavien hankkeiden täytäntöönpanosta investointikehyksen toimintaa koskevissa suuntaviivoissa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.

3. Komissio tarkastelee kymmenennen EKR:n täytäntöönpanon etenemistä ja toimittaa neuvostolle vuosikertomuksen täytäntöönpanosta ja tuloksista sekä mahdollisuuksien mukaan avun merkittävimmistä tuloksista ja vaikutuksista. Kyseinen kertomus lähetetään myös Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. Siinä esitetään edellisen vuoden tiedot rahoitetuista toimenpiteistä, seuranta- ja arviointitoimien tuloksista, asianomaisten kumppaneiden osallistumisesta sekä maksusitoumuksista ja maksuista maittain, alueittain ja yhteistyöaloittain eriteltyinä. Siinä avun tuloksellisuutta arvioidaan käyttämällä mahdollisimman paljon täsmällisiä ja mitattavissa olevia indikaattoreita, joilla selvitetään avun roolia AKT–EY-kumppanuussopimuksen tavoitteiden toteutumisessa. Erityistä huomiota kiinnitetään sosiaalialoihin ja siihen, miten vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa on edistytty. EIP toimittaa investointikehyskomitealle tietoja myös siitä, miten investointikehyksen tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty. AKT–EY-kumppanuussopimuksen liitteessä II olevan 6 b artiklan mukaisesti investointikehyksen kokonaistoimintaa tarkastellaan yhdessä kymmenennen EKR:n voimassaoloajan puolivälissä ja lopussa.

4. Komissio toimittaa neuvostolle vuonna 2010kokonaistoiminnan tarkastelun tekemistä koskevan ehdotuksen. Tarkastelussa arvioidaan rahoituksen toimivuutta, erityisesti maksusitoumusten ja maksujen toteutumisastetta, sekä avun laatua, erityisesti tuloksia ja vaikutuksia, joita mitataan vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa tapahtuneen edistymisen näkökulmasta.

13 artikla

Arviointi

1. Komissio ja EIP arvioivat säännöllisesti kumpikin siltä osin kuin asia sitä koskee ja tarvittaessa yhteistyössä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa tai riippumattomia ulkopuolisia arviointeja teettämällä maantieteellisten ja temaattisten politiikkojen ja ohjelmien ja alakohtaisten politiikkojen täytäntöönpanoa ja ohjelmasuunnittelun tuloksellisuutta varmistaakseen, onko tavoitteet saavutettu, ja voidakseen laatia suosituksia tulevan toiminnan parantamiseksi. Erityistä huomiota kiinnitetään yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan johdonmukaisuudesta huolehtimiseen, sosiaalialoihin ja siihen, miten vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa on edistytty.

2. Komissio antaa maita ja alueita koskevat arviointikertomuksensa Euroopan parlamentille ja EKR:n komitealle tiedoksi. Jäsenvaltiot voivat pyytää, että tietystä arvioinnista käydään keskustelua EKR:n komiteassa. Keskustelun tulokset otetaan huomioon ohjelmasuunnittelussa ja varojen jakamisessa.

3. Komissio ottaa asianomaiset sidosryhmät, myös valtiosta riippumattomat toimijat, mukaan vaiheeseen, jossa jo annettua yhteisön apua arvioidaan.

14 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

Sitä sovelletaan samana ajanjaksona kuin sisäistä sopimusta.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] EYVL 317, 15.12.2000, s. 3.

[2] EUVL 209, 11.8.2005, s. 27.

[3] EUVL 247, 9.9.2006, s. 32.

[4] [...]

[5] [...]

[6] EUVL 247, 9.9.2006, s. 22.

[7] EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

[8] EUVL L [...], [...], s. [...].

[9] EUVL L [...], [...], s. [...].

[10] EUVL L 156, 18.6.2005, s. 19.

[11] EUVL L 247, 9.9.2006, s. 30.

[12] EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1.

[13] EUVL L [...], [...], s. [...].

[14] EYVL 314, 30.11.2001, s. 1.