(3)Yleissopimuksessa määrätään, että alkuperäsääntöjä on muutettava, jotta ne vastaavat paremmin nykyistä taloustilannetta, ja siinä vahvistetaan menettelyt siihen tehtäviä muutoksia varten. Yleissopimuksen muutokset on määrä hyväksyä yleissopimuksen 3 artiklan 1 kohdalla perustetun sekakomitean, jäljempänä ’sekakomitea’, yksimielisellä päätöksellä.

Maatalousalan ja jalostettujen maataloustuotteiden alan nimikekohtaisten sääntöjen muutokset ovat lähinnä menetelmien mukauttamista, joka ei vaikuta sääntöjen sisältöön. Nykyiset arvoina ilmaistavat rajat ilmaistaan vastedes painona. Tämä arviointiperuste on objektiivisempi, ja tulliviranomaisten on helpompi tarkastaa se. Teollisuustuotteiden tuotekohtaisten sääntöjen yksinkertaistaminen vaikuttanee vain vähän tulleista saataviin tuloihin, sillä monissa tapauksissa ne saattavat johtua pikemminkin muutoksista hankintalähteissä eikä niinkään siitä, että PEM-maista tuleva etuuskohteluun oikeutettu tuonti lisääntyisi sellaisen tuonnin kustannuksella, josta kannettiin aiemmin tuontitulleja. Näiden muutosten vaikutusta tuontitulleista saataviin tuloihin ei näin ollen voida ilmaista määrällisesti.

Vaikka tullinpalautusta koskevia määräyksiä muutetaan, tullinpalautuskieltoa sovelletaan edelleen tekstiili- ja vaatetusalalla, joka on jatkossakin yksi tärkeimmistä PEM-vyöhykkeen kaupan aloista. Muutetuilla säännöillä kodifioitaisiin nykyinen tilanne säilyttämällä joissakin sopimuspuolissa voimassa oleva kielto. Täyskumulaatio ehdotetaan otettavaksi yleisesti käyttöön PEM-vyöhykkeen sisällä. Tämän tarkoituksena on vahvistaa vyöhykkeen nykyisiä kaupparakenteita ja niiden täydentävyyttä, mutta tämän ei uskota vaikuttavan merkittävällä tavalla EU:ssa kannettaviin tulleihin, koska kumulaation soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden on nykyiseen tapaan täytettävä omalla vyöhykkeellä saavutettua arvonlisäystä koskeva vaatimuksensa saadakseen etuudet.

Säädös, joka PEM-sekakomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen 4 artiklan mukaisesti kansainvälisen oikeuden nojalla sitova.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ käsittää myös sellaiset säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ”SEUT-sopimus”) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Tekstiilejä ja vaatteita koskevia uusia vaihtoehtoja on otettu käyttöön ulkoisen jalostuksen ja poikkeamien osalta. Tekstiin on lisätty myös uusia alkuperän saamiseen oikeuttavia prosesseja. Tämä koskee erityisesti kankaita, joiden saatavuuden uskotaan helpottuvan. Kahdenvälistä täyskumulaatiota sovellettaisiin vastedes myös näihin tuotteisiin. Tällaisessa kumulaatiossa tekstiiliaineksille suoritetut käsittelyt (esim. neulominen ja kehrääminen) voidaan ottaa huomioon kumulaatiovyöhykkeellä tapahtuvassa tuotantoprosessissa.

Muille maataloustuotteille (eli kasviöljyt, pähkinät ja tupakka) vahvistetaan joustavammat säännöt, jotka on mukautettu nykyiseen taloustilanteeseen. Tämä koskee erityisesti HS:n 14, 15, 20 (myös nimike 2008), 23 ja 24 ryhmää. Muutetuilla säännöillä saavutetaan tasapaino alueellisten ja globaalien hankintojen välillä (HS:n 9 ja 12 ryhmä). Sääntöjä on myös yksinkertaistettu (poikkeusten vähentäminen) HS:n 4, 5, 6, 8 ja 11 ryhmässä sekä ex 13 ryhmässä.

Muutetuissa säännöissä olevat ns. aluksia koskevat edellytykset ovat yksinkertaisempia ja joustavampia (3 artiklan 2 kohta). Nykyisestä tekstistä on poistettu tiettyjä edellytyksiä (kuten erityiset miehistöä koskevat vaatimukset); lisäksi muita edellytyksiä on muutettu joustavuuden lisäämiseksi (omistajuus).

Yleissopimuksen muuttamisprosessi alkoi vuonna 2012 ja sitä on jatkettu työryhmässä, joka on kokoontunut vähintään kaksi kertaa vuodessa. Tämän prosessin aikana jäsenvaltiot ovat olleet säännöllisesti mukana eri foorumeilla (tulliasioiden asiantuntijaryhmä – alkuperäjaosto, neuvoston tulliliittotyöryhmä ja kauppapoliittinen komitea).

Sopimuspuolilla, joissa yleissopimus on tullut voimaan, on äänioikeus. Kullakin sopimuspuolella on yksi ääni.

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 14.10.2019 COM(2019) 482 final LIITE asiakirjaan Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevalla alueellisella yleissopimuksella perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen muuttamiseen











Luonnos



PANEUROOPPA–VÄLIMERI-SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o ... tehty etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa-Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan yleissopimuksen muuttamisesta PANEUROOPPA–VÄLIMERI-SEKAKOMITEA, joka ottaa huomioon etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan a alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1)Etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskeva alueellinen yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 15 päivänä kesäkuuta 2011, ja se tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2012. (2)Yleissopimus tehtiin vapaakauppasopimusten verkoston pohjalta. Siinä vahvistetaan monenvälinen alkuperäsääntökehys, joka mahdollistaa diagonaalisen kumulaation ja jota sovelletaan rajoittamatta asiaankuuluvissa sopimuksissa määrättyjen periaatteiden soveltamista. (3)Yleissopimus tehtiin ottaen huomioon, että alkuperäsääntöjä on muutettava, jotta ne vastaisivat paremmin nykyistä taloustilannetta. (4)Yleissopimuksen osapuolet ovat sopineet yleissopimuksen ja sen lisäysten muuttamisesta uusien uudistettujen ja joustavampien alkuperäsääntöjen vahvistamiseksi. (5)Sen vuoksi yleissopimusta olisi muutettava, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1.Muutetaan etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskeva alueellinen yleissopimus tämän päätöksen liitteen mukaisesti. 2.Yleissopimuksen muutosten soveltaminen alkaa [1 päivänä tammikuuta 2021] niissä sopimuspuolissa, jotka ovat tosiasiallisesti sisällyttäneet nämä yleissopimuksen muutokset tai niitä koskevat viittaukset alkuperäpöytäkirjoihinsa. 2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. Tehty … Sekakomitean puolesta Puheenjohtaja Liite 1 artikla Muutetaan etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen 1 artikla seuraavasti: ”1 artikla 1. Tässä yleissopimuksessa vahvistetaan sopimuspuolten välillä tehtyjen asiaankuuluvien sopimusten nojalla kaupattavien tavaroiden alkuperää koskevat määräykset. 2. Käsite ’peräisin olevat tuotteet’ (’alkuperätuotteet’) ja siihen liittyvät hallinnollisen yhteistyön menetelmät vahvistetaan tämän yleissopimuksen lisäyksissä. Lisäyksessä I vahvistetaan käsitteen ’peräisin olevat tuotteet’ (’alkuperätuotteet’) määritelmä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevat yleiset säännöt. Lisäyksessä II vahvistetaan ennen 1 päivää tammikuuta 2019 sovitut erityismääräykset, joita sovelletaan tiettyjen sopimuspuolten välillä ja jotka poikkeavat liitteen I määräyksistä. Tiettyjen sopimuspuolten välillä sovellettavat lisäyksessä I vahvistetuista määräyksistä poikkeavat erityismääräykset, joista sovittiin ennen 1 päivää tammikuuta 2019 ja joita ei mainita lisäyksessä II, pysyvät voimassa. 3. Mitä tulee ennen 1 päivää tammikuuta 2019 sovittuihin poikkeuksiin a) Sopimuspuolet voivat soveltaa kahdenvälisessä kaupassaan lisäyksessä I vahvistetuista määräyksistä poikkeavia erityismääräyksiä, jos nämä erityissäännökset ovat tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan mukaiset. b) Sopimuspuolten on toimitettava sekakomitean puheenjohtajalle englannin- tai ranskankielinen toisinto siitä sopimuspuolten välisestä sopimuksesta, joka sisältää a alakohdassa tarkoitetut määräykset, sekä englannin- tai ranskankielisen kirjeen, jossa ilmoitetaan ne yleissopimuksen määräykset, joista kyseinen sopimuspuolten välinen sopimus poikkeaa. c) Edellä a alakohdassa tarkoitettujen erityismääräysten soveltamista ei aloiteta ennen sitä kuukautta seuraavan kalenterikuukauden loppua, jona sopimuspuolet toimittavat sekakomitean puheenjohtajalle b alakohdassa tarkoitetut vaadittavat tiedot. d) Sekakomitean puheenjohtaja ilmoittaa asiasta kaikille muille sopimuspuolille ja antaa b alakohdassa tarkoitetuille sopimuspuolille tiedon siitä, että kyseinen ilmoitus on annettu. 4. Tämän yleissopimuksen osapuolet ovat seuraavat: – Euroopan unioni

– johdanto-osassa luetellut EFTA-valtiot – Tanskan kuningaskunta Färsaarten osalta – johdanto-osassa luetellut Barcelonan prosessin osallistujat – johdanto-osassa luetellut Euroopan unionin vakautus- ja assosiaatioprosessin osallistujat, lukuun ottamatta Kroatiaa sen liityttyä EU:hun – Moldovan tasavalta – Georgia – Ukraina. 5. Kolmas osapuoli, josta on tullut sopimuspuoli 5 artiklan mukaisesti, lisätään automaattisesti 4 kohtaan.” 2 artikla Muutetaan etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohta seuraavasti: ” 1) ’sopimuspuolella’ 1 artiklan 4 kohdassa lueteltuja sopimuspuolia;” 3 artikla Muutetaan etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen 4 artiklan 3 kohdan a alakohta seuraavasti: ”yleissopimukseen tehtävistä muutoksista;” 4 artikla Muutetaan etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen 5 artiklan 9 kohta seuraavasti: ”9. Edellä 4 kohdassa tarkoitetun sekakomitean päätöksen päivämäärästä alkaen asianomainen kolmas osapuoli voi olla edustettuna tarkkailijana sekakomiteassa, alakomiteassa ja työryhmissä.” 5 artikla Muutetaan etuuskohteluun oikeuttavia Paneurooppa–Välimeri-alkuperäsääntöjä koskevan alueellisen yleissopimuksen lisäykset I ja II seuraavasti: ”Lisäys I

Käsitteen ”peräisin olevat tuotteet” (”alkuperätuotteet”) määrittely ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät SISÄLLYSLUETTELO I OSASTO – YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Määritelmät II OSASTO KÄSITTEEN ”PERÄISIN OLEVAT TUOTTEET” (”ALKUPERÄTUOTTEET”) MÄÄRITELMÄ 2 artikla Yleiset vaatimukset 3 artikla Kokonaan tuotetut tuotteet 4 artikla Riittävä valmistus tai käsittely 5 artikla Toleranssisääntö 6 artikla Riittämätön valmistus tai käsittely 7 artikla Alkuperäkumulaatio 8 artikla Alkuperäkumulaatio – Sen soveltamisedellytykset 9 artikla Kelpuuttamisen yksikkö 10 artikla Sarjat 11 artikla Neutraalit tekijät 12 artikla Kirjanpidollinen erottelu III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET 13 artikla Alueperiaate 14 artikla Muuttumattomuus 15 artikla Näyttelyt

IV OSASTO TULLINPALAUTUS TAI TULLEISTA VAPAUTTAMINEN 16 artikla Tullinpalautus tai tulleista vapauttaminen V OSASTO ALKUPERÄSELVITYS 17 artikla Yleiset vaatimukset 18 artikla Alkuperäilmoituksen laatimisedellytykset 19 artikla Valtuutettu viejä 20 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely 21 artikla Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset 22 artikla EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen 23 artikla Alkuperäselvityksen voimassaolo 24 artikla Vapaa-alueet 25 artikla Tuontiin liittyvät vaatimukset 26 artikla Tuonti osalähetyksinä 27 artikla Poikkeukset alkuperäselvityksen antamisesta 28 artikla Poikkeavuudet ja muotovirheet 29 artikla Tavarantoimittajan ilmoitukset 30 artikla Euroina ilmaistavat määrät VI OSASTO YHTEISTYÖN JA ASIAKIRJANÄYTÖN PERIAATTEET 31 artikla Asiakirjanäyttö, alkuperäselvitysten ja todistusasiakirjojen säilyttäminen 32 artikla Riitojen ratkaiseminen

VII OSASTO HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ 33 artikla Ilmoitukset ja yhteistyö 34 artikla Alkuperäselvitysten tarkastaminen 35 artikla Tavarantoimittajan ilmoitusten tarkastaminen 36 artikla Seuraamukset VIII OSASTO PÖYTÄKIRJAN SOVELTAMINEN 37 artikla Euroopan talousalue 38 artikla Liechtenstein 39 artikla San Marinon tasavalta 40 artikla Andorran ruhtinaskunta 41 artikla Ceuta ja Melilla Liiteluettelo LIITE I: Alkuhuomautukset liitteen II luetteloon LIITE II: Luettelo ei-alkuperäaineksiin sovellettavasta valmistuksesta tai käsittelystä, joka on tehtävä, jotta valmistettu tuote voi saada alkuperäaseman LIITE III: Alkuperäilmoituksen teksti LIITE IV: EUR.1-tavaratodistuksen ja EUR.1-tavaratodistushakemuksen mallit LIITE V: Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita koskevat erityisedellytykset LIITE VI: Tavarantoimittajan ilmoitus LIITE VII: Tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus LIITE VIII: Luettelo sopimuspuolista, jotka ovat laajentaneet 3 kohdan soveltamisalan koskemaan harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmään kuuluvien tuotteiden tuontia.





I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Määritelmät Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan a) ’ryhmillä’, ’nimikkeillä’ ja ’alanimikkeillä’ (neli- tai kuusinumeroisia) ryhmiä, nimikkeitä ja alanimikkeitä, joita käytetään harmonoidun järjestelmän muodostavassa nimikkeistössä, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna tulliyhteistyöneuvoston 26 päivänä kesäkuuta 2004 antamalla suosituksella; b) ilmaisulla ’luokitella’ tavaroiden luokittelua harmonoidun järjestelmän tiettyyn nimikkeeseen tai alanimikkeeseen; c) ’lähetyksellä’ tuotteita, jotka joko – lähetetään samanaikaisesti yhdeltä viejältä yhdelle vastaanottajalle; tai – kuljetetaan yhdellä kuljetusasiakirjalla, joka kattaa lähetyksen viejältä vastaanottajalle, tai jos tällaista asiakirjaa ei ole, yhdellä kauppalaskulla; d) ’sopimuspuolen tulliviranomaisilla’ Euroopan unionin osalta kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaisia; e) ’tullausarvolla’ tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artiklan soveltamisesta 1994 tehdyn sopimuksen (WTO:n sopimus tullausarvosta) mukaisesti määritettyä arvoa; f) ’noudettuna-hinnalla’ sille osapuolen valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua noudettuna-hintaa, johon sisältyvät kaikkien käytettyjen ainesten arvo ja muut sen tuottamiseen liittyvät kustannukset ja josta on vähennetty mahdolliset sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä. Jos viimeinen valmistus tai käsittely on annettu alihankkijan tehtäväksi, ilmaisulla ’valmistaja’ tarkoitetaan yritystä, joka on teettänyt toiminnan kyseisellä alihankkijalla. Jos todellinen maksettu hinta ei vastaa kaikkia tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia, jotka tosiasiallisesti aiheutuivat sopimuspuolessa, noudettuna-hinnalla tarkoitetaan kaikkien näiden kustannusten summaa, josta on vähennetty mahdolliset sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä; g) ’keskenään korvattavissa olevilla aineksilla’ tai keskenään korvattavissa olevilla tuotteilla saman lajin ja saman kauppalaadun aineksia ja tuotteita, joiden tekniset ja fyysiset ominaisuudet ovat samat ja joita ei voida erottaa toisistaan; h) ”tavaroilla” sekä aineksia että tuotteita; i) ’valmistuksella’ kaikenlaista valmistusta tai käsittelyä, myös kokoamista; j) ’aineksella’ kaikkia aineosia, raaka-aineita, komponentteja, osia jne., joita käytetään tuotteen valmistuksessa; k) ’ei-alkuperäainesten enimmäismäärällä’ sitä, kuinka paljon enintään ei-alkuperäaineksia sallitaan valmistuksessa, jotta sitä voidaan pitää riittävänä valmistuksena tai käsittelynä antamaan tuotteelle alkuperäaseman. Tämä voidaan ilmaista prosenttiosuutena tuotteen noudettuna-hinnasta tai prosenttiosuutena sellaisten käytettyjen ainesten nettopainosta, jotka kuuluvat tiettyyn ryhmäkokonaisuuteen, ryhmään, nimikkeeseen tai alanimikkeeseen;

l) ”tuotteella” valmista tuotetta, vaikka se olisi tarkoitettu käytettäväksi myöhemmin toisessa valmistustoimessa; m) ’alueella’ sopimuspuolen maa-aluetta, sisäisiä aluevesiä ja aluemerta; n) ’arvonlisäyksellä’ noudettuna-hintaa, josta on vähennetty kaikkien sellaisten käytettyjen ainesten tullausarvo, jotka ovat sellaisten muiden sopimuspuolten alkuperätuotteita, joiden kanssa kumulaatio on sallittua, tai jos tullausarvoa ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista viejäsopimuspuolessa maksettua hintaa; o) ’ainesten arvolla’ valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa tuontihetkellä, tai jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todennettavissa olevaa aineksista viejäsopimuspuolessa maksettua hintaa. Kun käytettyjen alkuperäainesten arvo on määritettävä, tämän kohdan määräyksiä sovelletaan soveltuvin osin. II OSASTO KÄSITTEEN ”PERÄISIN OLEVAT TUOTTEET’” (”ALKUPERÄTUOTTEET”) MÄÄRITTELY 2 artikla Yleiset vaatimukset Asiaankuuluvan sopimuksen panemiseksi täytäntöön pidetään seuraavia tuotteita sopimuspuolen alkuperätuotteina, kun ne viedään toiseen sopimuspuoleen: a) 3 artiklan mukaiset sopimuspuolessa kokonaan tuotetut tuotteet; b) sopimuspuolessa tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on tehty kyseisessä sopimuspuolessa 4 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely; 3 artikla Kokonaan tuotetut tuotteet 1. Seuraavia tuotteita pidetään sopimuspuolessa kokonaan tuotettuina, kun ne viedään toiseen sopimuspuoleen: a) sen maaperästä tai merenpohjasta saadut kivennäistuotteet ja luonnonvesi; b) siellä kasvatetut tai korjatut kasvit, mukaan lukien vesikasvit, ja kasvistuotteet; c) siellä syntyneet ja kasvatetut elävät eläimet; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saadut tuotteet; e) siellä syntyneistä ja kasvatetuista teurastetuista eläimistä saadut tuotteet; f) siellä metsästämällä tai kalastamalla saadut tuotteet;

g) vesiviljelytuotteet, kun kalat, äyriäiset, nilviäiset ja muut vedessä elävät selkärangattomat ovat syntyneet tai ne on kasvatettu siellä munista, toukista tai kalanpoikasista; h) sen alusten aluemerten ulkopuolelta pyytämät merikalastustuotteet ja muut sen alusten aluemerten ulkopuolelta saamat tuotteet; i) sen tehdasaluksilla ainoastaan h alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tuotteet; j) siellä kerätyt yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvat käytetyt tavarat; k) siellä suoritetuista valmistustoimista syntyneet jätteet ja romu; l) sen aluemeren ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saadut tuotteet, jos sillä on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia; m) siellä yksinomaan a–l alakohdassa tarkoitetuista tuotteista tuotetut tavarat. 2. Edellä 1 kohdan h ja i alakohdassa käytetyillä ilmaisuilla ’sen alusten’ ja ’sen tehdasaluksilla’ tarkoitetaan ainoastaan sellaisia aluksia ja tehdasaluksia, jotka täyttävät kaikki seuraavat vaatimukset: a) ne on rekisteröity viejä- tai tuojaosapuolessa; b) ne purjehtivat viejä- tai tuojaosapuolen lipun alla; c) ne täyttävät toisen seuraavista edellytyksistä: i) ne ovat vähintään puoliksi viejä- tai tuojasopimuspuolen kansalaisten omistamia, tai ii) ne ovat sellaisten yritysten omistamia, – joiden kotipaikka ja päätoimipaikka on viejä- tai tuojasopimuspuolessa, ja – jotka ovat vähintään puoliksi viejä- tai tuojasopimuspuolen tai näiden osapuolten julkisyhteisöjen tai kansalaisten omistamia. 3. Edellä 2 kohdassa kyseessä on Euroopan unionin jäsenvaltio, kun viejä- tai tuojasopimuspuoli on Euroopan unioni. 4. Edellä olevan 2 kohdan soveltamiseksi EFTA-valtioita pidetään yhtenä sopimuspuolena. 4 artikla Riittävä valmistus tai käsittely 1. Tuotteita, joita ei ole tuotettu kokonaan sopimuspuolessa, pidetään riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos liitteen II luettelossa määrätyt edellytykset täyttyvät asianomaisten tavaroiden osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan ja 6 artiklan soveltamista.

2. Jos tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman sopimuspuolessa 1 kohdan mukaisesti, käytetään aineksena toisen tuotteen valmistuksessa, sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia ei oteta huomioon. 3. Kunkin tuotteen osalta on määritettävä, täyttyvätkö 1 kohdan vaatimukset. Kuitenkin kun asianomainen sääntö perustuu ei-alkuperäainesten enimmäismäärän noudattamiseen, sopimuspuolten tulliviranomaiset voivat antaa viejille luvan laskea tuotteiden noudettuna-hinnan ja ei-alkuperäainesten arvon 4 kohdan mukaisesti keskiarvon perusteella, jotta kustannus- ja valuuttakurssivaihtelut voidaan ottaa huomioon. 4. Edellä 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuotteen keskimääräinen noudettuna-hinta on laskettava näiden tuotteiden kaikesta edellisenä verovuonna tapahtuneesta myynnistä veloitettujen noudettuna-hintojen summan perusteella ja käytettyjen ei-alkuperäainesten keskiarvo on laskettava edellisenä verovuonna tapahtuneessa tuotteiden valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäaineisten arvon summan perusteella, sellaisina kuin ne on määritelty viejäsopimuspuolessa, tai, jos koko verovuotta koskevia lukuja ei vielä ole saatavilla, käytetään lyhyempää, kuitenkin vähintään kolmen kuukauden pituista ajanjaksoa. 5. Jos viejät ovat valinneet keskiarvoihin perustuvat laskelmat, niiden on johdonmukaisesti sovellettava tällaista menetelmää viiteverovuotta seuraavana vuonna tai, soveltuvin osin, viitekautena käytettyä lyhyempää ajanjaksoa seuraavana vuonna. Ne voivat lopettaa tällaisen järjestelmän soveltamisen, jos ne toteavat jonkin verovuoden tai vähintään kolmen kuukauden pituisen lyhyemmän edustavan ajanjakson aikana, että tällaisen menetelmän käytön perusteena olleita kustannus- tai valuuttakurssivaihteluja ei enää ole. 6. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuja keskiarvoja on käytettävä noudettuna-hintana ja ei-alkuperäaineisten arvona ei-alkuperäainesten enimmäismäärää koskevan vaatimuksen noudattamisen toteamiseksi. 5 artikla Toleranssisääntö 1. Poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, sekä 2 ja 3 kohdan mukaisesti ei-alkuperäaineksia, joita liitteen II luettelossa vahvistettujen edellytysten mukaan ei saa käyttää tietyn tuotteen valmistuksessa, voidaan kuitenkin käyttää, jos niiden kokonaisnettopaino tai tuotteen arvioitu arvo on enintään a) 15 prosenttia 2 tai 4–24 ryhmään kuuluvan tuotteen, lukuun ottamatta 16 ryhmään kuuluvia jalostettuja kalastustuotteita, nettopainosta; b) 15 prosenttia tuotteen, lukuun ottamatta a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, noudettuna-hinnasta. Tätä kohtaa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmän tuotteisiin, joihin sovelletaan liitteen I huomautuksissa 6 ja 7 mainittuja poikkeamia. 2. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa ei saa ylittää mitään liitteen II luettelossa vahvistetuissa säännöissä eriteltyä ei-alkuperäainesten enimmäismäärää. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta tuotteisiin, jotka on tuotettu kokonaan sopimuspuolessa 3 artiklan mukaisesti. Kyseisissä kohdissa määrättyä poikkeamaa sovelletaan kuitenkin tuotteeseen, jonka osalta liitteen II luettelossa vahvistettu sääntö edellyttää, että kyseisen tuotteen valmistuksessa käytetyt ainekset ovat kokonaan tuotettuja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan ja 9 artiklan 1 kohdan soveltamista. 6 artikla Riittämätön valmistus tai käsittely 1. Seuraavia toimia pidetään riittämättömänä valmistuksena tai käsittelynä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 4 artiklan vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista: a) toimet tuotteiden hyvän kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana; b) kollien jakaminen ja yhdistäminen; c) pesu, puhdistus; pölyn, oksidin, öljyn, maalin tai muun peiteaineen poistaminen;

d) tekstiilien silitys tai prässäys; e) pelkät maalaus- ja kiillotustoimet; f) riisin esikuorinta ja hiominen osittain tai kokonaan; viljan ja riisin kiillotus ja lasitus; g) toimet sokerin värjäämiseksi tai maustamiseksi taikka sokeripalojen muodostamiseksi; kidesokerin hienontaminen osittain tai kokonaan; h) hedelmien, pähkinöiden ja vihannesten kuoriminen ja kivien poisto; i) teroitus, pelkkä hiominen tai pelkkä leikkaaminen; j) seulonta, lajittelu, luokittelu, ryhmittely, yhteensovitus; (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi); k) pelkkä pullotus, tölkitys, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille tai levyille kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimet; l) merkkien, nimilappujen, logojen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tai painaminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin; m) pelkkä tuotteiden sekoittaminen, myös jos ne ovat erilaisia; n) sokerin sekoittaminen muun aineksen kanssa; o) pelkkä veden lisääminen taikka tuotteiden laimentaminen, dehydratointi tai denaturointi; p) pelkkä osien yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi tai tuotteiden purkaminen osiin; q) eläinten teurastus; r) kahden tai useamman a–q alakohdassa eritellyn toimen toteuttaminen yhdessä; 2. Kaikki tietylle tuotteelle viejäsopimuspuolessa suoritetut toimet on otettava huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua toimea 1 kohdan mukaisena riittämättömänä valmistuksena tai käsittelynä. 7 artikla Alkuperäkumulaatio Kahdenvälinen ja diagonaalinen kumulaatio

1. Tuotteita pidetään viejäsopimuspuolen alkuperätuotteina vietäessä ne toiseen sopimuspuoleen, jos ne on tuotettu viejäsopimuspuolessa käyttäen minkä tahansa muun sopimuspuolen alkuperäaineksia, edellyttäen että niitä on valmistettu tai käsitelty viejäsopimuspuolessa 6 artiklassa tarkoitettuja toimia enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. 2. Jos viejäsopimuspuolessa suoritettu valmistus tai käsittely ei ylitä 6 artiklassa tarkoitettuja toimia, jonkin muun sopimuspuolen alkuperäaineksia sisällyttämällä saatua tuotetta pidetään viejäsopimuspuolen alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin sellaisten käytettyjen ainesten arvo, jotka ovat useamman kuin yhden muun sopimuspuolen alkuperäaineksia. Muussa tapauksessa valmista tuotetta pidetään sen sopimuspuolen alkuperätuotteena, jonka viejäsopimuspuolessa suoritetussa valmistuksessa käytettyjen alkuperäainesten arvo on korkein. Kahdenvälinen ja diagonaalinen täyskumulaatio 3. Muussa sopimuspuolessa kuin viejäsopimuspuolessa suoritettua valmistusta tai käsittelyä pidetään suoritettuna viejäsopimuspuolessa, jos valmiille tuotteille suoritetaan myöhemmin valmistus tai käsittely kyseisessä viejäsopimuspuolessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan määräysten soveltamista ja lukuun ottamatta 50–63 ryhmän tuotteita. 50–63 ryhmän tuotteiden kahdenvälinen täyskumulaatio 4. Kun kyseessä on kahden sopimuspuolen välinen kauppa, tuojasopimuspuolessa suoritettua valmistusta tai käsittelyä pidetään suoritettuna viejäsopimuspuolessa, jos tuotteille suoritetaan myöhemmin valmistus tai käsittely kyseisessä viejäsopimuspuolessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan määräysten soveltamista ja lukuun ottamatta 50–63 ryhmän tuotteita, Tätä kohtaa sovellettaessa Euroopan unionin vakautus- ja assosiaatioprosessin osallistujia ja Moldovan tasavaltaa pidetään yhtenä sopimuspuolena. 50–63 ryhmän tuotteiden diagonaalinen täyskumulaatio 5. Sopimuspuolet voivat yksipuolisesti laajentaa 3 kohdan soveltamisen koskemaan harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmään kuuluvien tuotteiden tuontia. Sopimuspuoli, joka päättää laajentaa 3 kohdan soveltamista, ilmoittaa sekakomitealle tästä päätöksestä ja siihen mahdollisesti tehdyistä muutoksista. Liitteessä VIII on luettelo sopimuspuolista, jotka ovat laajentaneet 3 kohdan soveltamisen tämän määräyksen mukaisesti ja jotka on saatettava viipymättä ajan tasalle, kun jokin sopimuspuoli on lopettanut soveltamisen laajentamisen. Kukin sopimuspuoli julkaisee ilmoituksen liitteessä VIII olevasta sopimuspuolten luettelosta omia sisäisiä menettelyjään noudattaen. Riittämättömät toimet 6. Edellä 3–5 kohdassa määrättyä kumulaatiota sovellettaessa alkuperätuotteiden katsotaan olevan viejäsopimuspuolen alkuperätuotteita ainoastaan, jos siellä suoritettu valmistus tai käsittely ylittää 6 artiklassa tarkoitetut toimet. Valmistusta tai käsittelyä ei suoriteta 7. Edellä 1 ja 4 kohdassa tarkoitetut sopimuspuolten alkuperätuotteet, joille ei suoriteta mitään valmistusta tai käsittelyä viejäsopimuspuolessa, säilyttävät alkuperänsä, jos ne viedään johonkin muuhun sopimuspuoleen. 8 artikla Alkuperäkumulaatio – Sen soveltamisedellytykset 1. Edellä 7 artiklassa säädettyä kumulaatiota voidaan soveltaa ainoastaan, jos a) alkuperäaseman saamiseen osallistuvien sopimuspuolten ja määräpaikkana olevan sopimuspuolen välillä sovelletaan tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) XXIV artiklan mukaista etuuskohtelukauppaa koskevaa sopimusta; ja b) tavarat ovat saaneet alkuperäaseman sellaisia sääntöjä soveltaen, jotka ovat identtiset tämän yleissopimuksen alkuperäsääntöjen kanssa.

2. Ilmoitukset kumulaation soveltamiseksi tarvittavien vaatimusten täyttymisestä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä (C-sarja) sekä niissä sopimuspuolissa, jotka ovat asiaankuuluvien sopimusten osapuolia, niiden omia menettelyjä noudattaen. Edellä 7 artiklassa säädettyä kumulaatiota sovelletaan kyseisissä ilmoituksissa ilmoitetusta päivämäärästä alkaen. Sopimuspuolet antavat muille asiaankuuluvien sopimusten osapuolille Euroopan komission välityksellä yksityiskohtaiset tiedot muiden sopimuspuolten kanssa sovellettavista sopimuksista, mukaan lukien niiden voimaantulopäivät. 3. Alkuperäselvityksessä on oltava englanninkielinen maininta ”CUMULATION APPLIED WITH (maan/maiden nimi englannin kielellä)”, jos tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman viejäsopimuspuolessa 7 artiklassa säädettyä alkuperäkumulaatiota soveltaen. Jos alkuperäselvityksenä käytetään EUR.1-tavaratodistusta, tämä maininta on tehtävä 7 kohtaan. 4. Sopimuspuolet voivat päättää, että niihin vietäviin tuotteisiin, jotka ovat saaneet alkuperäaseman viejäsopimuspuolessa 7 artiklan mukaista alkuperäkumulaatiota soveltaen, ei sovelleta velvoitetta lisätä alkuperäselvitykseen 3 kohdassa tarkoitettu maininta. Sopimuspuolet ilmoittavat sekakomitealle, jos ne päättävät käyttää tätä mahdollisuutta. Sopimuspuolet julkaisevat omia menettelyjään noudattaen ilmoitukset, joissa on päivitetty luettelo tätä mahdollisuutta käyttävistä sopimuspuolista. 9 artikla Kelpuuttamisen yksikkö 1. Kelpuuttamisen yksikkö tämän yleissopimuksen määräyksiä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä tavaran luokitus harmonoitua järjestelmää käyttäen. Tästä seuraa, että a) kun tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaan yhteen ainoaan nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön; b) kun lähetys koostuu useasta samanlaisesta tuotteesta, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen, kukin yksittäinen tuote on otettava huomioon tämän yleissopimuksen määräyksiä sovellettaessa. 2. Jos harmonoidun järjestelmän yleisen tulkintasäännön 5 mukaan pakkausta pidetään tuotteeseen kuuluvana sitä luokiteltaessa, sitä on pidettävä tuotteeseen kuuluvana myös alkuperää määritettäessä. 3. Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa, jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja jotka sisältyvät sen noudettuna-hintaan, on katsottava muodostavan kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa yhden kokonaisuuden. Article10 Sarjat Harmonoidun järjestelmän yleisen tulkintasäännön 3 mukaisia sarjoja pidetään alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kuitenkin kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan noudettuna-hinnasta. 11 artikla

Neutraalit tekijät Määritettäessä, onko jokin tuote alkuperätuote, huomioon ei oteta sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjen seuraavien tuotteiden alkuperää: a) energia ja polttoaineet; b) laitokset ja laitteistot; c) koneet ja työkalut; d) kaikki muut tavarat, jotka eivät sisälly ja joiden ei ole tarkoitus sisältyä tuotteen lopullisen koostumukseen. 12 artikla Kirjanpidollinen erottelu 1. Jos tuotteen valmistuksessa tai käsittelyssä käytetään keskenään korvattavissa olevia alkuperä- ja ei-alkuperäaineksia, talouden toimijat voivat varmistaa ainesten hallinnoinnin käyttämällä kirjanpidollisen erottelun menetelmää ilman ainesten erillisvarastointia. 2. Talouden toimijat voivat varmistaa korvattavissa olevien nimikkeen 1701 alkuperä- ja ei-alkuperäainesten hallinnoinnin käyttämällä kirjanpidollisen erottelun menetelmää ilman tuotteiden erillisvarastointia. 3. Sopimuspuolet voivat vaatia, että kirjanpidollisen erottelun soveltaminen edellyttää tulliviranomaisten antamaa ennakkolupaa. Tulliviranomaiset voivat vaatia, että luvan saamiseksi on täytettävä kaikki niiden asianmukaisina pitämät edellytykset, ja ne valvovat luvan käyttöä. Tulliviranomaiset voivat peruuttaa luvan, jos luvanhaltija käyttää lupaa sääntöjenvastaisesti tai ei täytä jotakin muuta tässä lisäyksessä vahvistettua edellytystä. Kirjanpidollisen erottelun avulla on varmistettava, ettei useampia tuotteita voida pitää ”viejäsopimuspuolen alkuperätuotteina” kuin siinä tapauksessa, että varastot olisivat olleet fyysisesti erillään. Menetelmää on sovellettava, ja sen soveltamisesta on pidettävä kirjaa viejäsopimuspuolessa sovellettavien yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti. 4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn käyttäjän on laadittava tai haettava alkuperäselvitykset sellaiselle tuotemäärälle, jonka voidaan katsoa muodostuvan viejäsopimuspuolen alkuperätuotteista. Käyttäjän on tulliviranomaisten pyynnöstä annettava selvitys siitä, kuinka määriä on hallinnoitu. III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET 13 artikla Alueperiaate 1. Edellä II osastossa vahvistettujen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä asianomaisessa sopimuspuolessa. 2. Jos sopimuspuolesta toiseen maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan, niitä on pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla voida osoittaa, että

a) palautetut tuotteet ovat samat kuin viedyt tuotteet; ja b) niille ei ole suoritettu kyseisessä maassa tai viennin aikana muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimia. 3. Valmistus tai käsittely, joka suoritetaan kyseisestä sopimuspuolesta viedyille ja sinne myöhemmin jälleentuoduille aineksille viejäsopimuspuolen ulkopuolella, ei vaikuta alkuperäaseman saamiseen II osastossa määrätyillä edellytyksillä, jos a) kyseiset ainekset ovat viejäsopimuspuolessa kokonaan tuotettuja tai niitä on valmistettu tai käsitelty 6 artiklassa tarkoitettuja toimia enemmän ennen niiden vientiä; ja b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voidaan osoittaa, että i) jälleentuodut tavarat on saatu vietyjä aineksia valmistamalla ja käsittelemällä; ja ii) viejäsopimuspuolen ulkopuolella tämän artiklan määräyksiä soveltamalla yhteensä saavutettu arvonlisäys on enintään 10 prosenttia sen valmiin tuotteen, jolle alkuperäasemaa haetaan, noudettuna-hinnasta. 4. Sovellettaessa 3 kohdan määräyksiä II osastossa määrättyjä edellytyksiä alkuperäaseman saamiselle ei sovelleta viejäsopimuspuolen ulkopuolella suoritettuun valmistukseen tai käsittelyyn. Kuitenkin kun valmiin tuotteen alkuperäaseman määrittämiseksi sovelletaan liitteen II luettelossa olevaa sääntöä, jossa vahvistetaan kaikkien tuotteeseen sisältyvien ei-alkuperäainesten enimmäisarvo, viejäsopimuspuolen alueella sisällytettyjen ei-alkuperäainesten yhteisarvon ja tämän artiklan määräysten mukaisesti kyseisen sopimuspuolen ulkopuolella yhteensä saavutetun arvonlisäyksen summa ei saa ylittää mainittua prosenttimäärää. 5. Sovellettaessa 3 ja 4 kohdan määräyksiä ilmaisu ’yhteensä saavutettu arvonlisäys’ tarkoittaa kaikkia viejäosapuolen ulkopuolella syntyneitä kustannuksia, mukaan lukien siellä sisällytettyjen ainesten arvo. 6. Edellä 3 ja 4 kohdan määräyksiä ei sovelleta tuotteisiin, jotka eivät täytä liitteen II luettelossa vahvistettuja edellytyksiä tai joita voidaan pitää riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä vain soveltamalla 4 artiklassa määrättyä yleistä poikkeamaa. 7. Viejäsopimuspuolen ulkopuolella suoritettavan, tämän artiklan määräysten mukaisen valmistuksen tai käsittelyn on tapahduttava ulkoisessa jalostusmenettelyssä tai sen kaltaisessa järjestelyssä. 14 artikla Muuttumattomuus 1. Asiaankuuluvassa sopimuksessa määrättyä etuuskohtelua sovelletaan ainoastaan tuotteisiin, jotka täyttävät tämän yleissopimuksen vaatimukset ja jotka on ilmoitettu tuotaviksi sopimuspuoleen, edellyttäen että nämä tuotteet ovat samat kuin viejäsopimuspuolesta viedyt tuotteet. Niitä ei saa olla muutettu tai muunnettu millään tavalla eikä niille saa olla tehty muita toimia kuin toimet, joilla säilytetään niiden hyvä kunto tai joissa niihin lisätään tai kiinnitetään merkkejä, etikettejä, sinettejä tai asiakirjoja tuojasopimuspuolen erityisten kotimaisten vaatimusten täyttämiseksi ja jotka suoritetaan tullivalvonnassa passitus- tai jakomaassa (-maissa) ennen niiden ilmoittamista kulutukseen luovutettaviksi. 2. Tuotteet tai lähetykset voidaan varastoida, jos ne pysyvät tullivalvonnassa kolmansissa passitusmaissa. 3. Lähetykset voidaan jakaa osalähetyksiin, jos ne pysyvät tullivalvonnassa kolmansissa jakomaissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta V osaston määräysten soveltamista. 4. Epäselvissä tapauksissa tuojasopimuspuoli voi pyytää tuojaa tai tuojan edustajaa antamaan milloin tahansa kaikki asianmukaiset asiakirjat tämän artiklan määräysten noudattamisen todistamiseksi, ja tämä voidaan antaa millä tahansa asiakirjanäytöllä ja erityisesti esittämällä i) sopimusperusteiset kuljetusasiakirjat, kuten konossementit; ii) kollien merkintöihin tai numeroihin perustuva tosiasiallinen tai konkreettinen näyttö; iii) passitus- tai jakomaiden tulliviranomaisten antama todistus siitä, ettei tavaroita ole käsitelty, tai jokin muu asiakirja, joka osoittaa tavaroiden pysyneen tullivalvonnassa passitus- tai jakomaissa; tai

iv) kaikki itse tavaroihin liittyvä näyttö. 15 artikla Näyttelyt 1. Muussa kuin sellaisessa maassa, jonka kanssa 7 ja 8 artiklan mukaista kumulaatiota voidaan soveltaa, pidettävään näyttelyyn lähetetyt alkuperätuotteet, jotka myydään näyttelyn jälkeen sopimuspuoleen tuotaviksi, myönnetään tuonnissa asiaankuuluvan sopimuksen määräysten mukaiset etuudet, jos tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että a) viejä on lähettänyt kyseiset tuotteet sopimuspuolesta maahan, jossa näyttely pidetään, ja pitänyt niitä siellä näytteillä; b) kyseinen viejä on myynyt tai muuten luovuttanut tuotteet toisen sopimuspuolen alueella olevalle henkilölle; c) tuotteet on lähetetty näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyyn; ja d) tuotteita ei ole niiden näyttelyyn lähettämisen jälkeen käytetty muihin tarkoituksiin kuin näyttelyssä esittelyyn. 2. Alkuperäselvitys on annettava tai laadittava V osaston määräysten mukaisesti, ja annettava tavanomaisella tavalla tuojasopimuspuolen tulliviranomaisille. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia lisäasiakirjanäyttöä olosuhteista, joissa tuotteita on pidetty näytteillä. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa. IV OSASTO TULLINPALAUTUS TAI TULLEISTA VAPAUTTAMINEN 16 artikla Tullinpalautus tai tulleista vapauttaminen 50–63 ryhmän tuotteiden tullien palauttamisen tai vapauttamisen kieltäminen 1. Jonkin sopimuspuolen ei-alkuperäaineksille, joita on käytetty harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmän tuotteiden valmistuksessa ja joille on annettu tai joista on laadittu alkuperäselvitys V osaston määräysten mukaisesti, ei myönnetä viejäsopimuspuolessa minkäänlaista tullinpalautusta tai vapautusta tulleista. 2. Kun tullien tai vaikutukseltaan vastaavien maksujen osittaista tai täydellistä palauttamista ja peruuttamista tai niistä vapauttamista sovelletaan nimenomaisesti tai tosiasiallisesti, 1 kohdassa tarkoitettu kielto koskee kaikkia tällaiseen palauttamiseen, peruuttamiseen tai vapauttamiseen liittyviä järjestelyjä, joita sovelletaan viejäsopimuspuolessa valmistuksessa käytettäviin aineksiin, kun näistä aineksista valmistetut tuotteet viedään, mutta ei silloin, kun ne on tarkoitettu kotimaiseen käyttöön siellä. 3. Alkuperäselvityksessä tarkoitettujen tuotteiden viejän on oltava valmis milloin tahansa tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki asianmukaiset asiakirjat, joilla todistetaan, ettei asianomaisten tuotteiden valmistuksessa käytetyistä ei-alkuperäaineksista ole saatu tullinpalautusta ja että kaikki tällaisiin aineksiin sovellettavat tullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut on tosiasiallisesti maksettu. Poikkeukset 50–63 ryhmän tuotteiden tullien palauttamisen tai vapauttamisen kieltämiseen Tullinpalautus täyskumulaation kanssa

4. Tämän artiklan 1 kohdassa määrätty kielto ei koske sopimuspuolten välistä kauppaa sellaisilla tuotteilla, jotka ovat saaneet alkuperäaseman 7 artiklan 4 tai 5 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa alkuperäkumulaatiota soveltamalla. Tullinpalautus ilman diagonaalista kumulaatiota 5. Tämän artiklan 1 kohdassa määrätty kielto ei koske kauppaa, jota Sveitsi (mukaan lukien Liechtenstein) Islanti, Norja, Turkki tai Euroopan unioni käy kahdenvälisesti muiden Barcelonan prosessin osallistujien kuin Turkin ja Israelin kanssa, jos tuotteita pidetään viejä- tai tuojasopimuspuolen alkuperätuotteina ilman, että kumulaatiota sovellettaisiin minkään muun sopimuspuolen alkuperäainesten kanssa. 6. Tämän artiklan 1 kohdassa määrätty kielto ei koske sellaisten sopimuspuolten välistä kahdenvälistä kauppaa, jotka ovat Välimeren alueen arabivaltioiden välisen vapaakauppasopimuksen (Agadirin sopimuksen) osapuolia, jos tuotteita pidetään jonkin kyseisen maan alkuperätuotteina ilman, että kumulaatiota sovellettaisiin minkään muun sopimuspuolen alkuperäainesten kanssa. V OSASTO ALKUPERÄSELVITYS 17 artikla Yleiset vaatimukset 1. Sopimuspuolen alkuperätuotteet saavat toiseen sopimuspuoleen tuotaessa tämän sopimuksen mukaiset etuudet, jos niistä esitetään jokin seuraavista alkuperäselvityksistä: a) liitteessä IV olevan mallin mukainen EUR.1-tavaratodistus; b) 18 artiklan 1 kohdassa eritellyissä tapauksissa ilmoitus, jäljempänä ’alkuperäilmoitus’, jonka viejä antaa kauppalaskussa, lähetysluettelossa tai muussa sellaisessa kaupallisessa asiakirjassa, jossa asianomaisten tuotteiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi; alkuperäilmoituksen teksti on liitteessä III; 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän yleissopimuksen mukaiset alkuperätuotteet saavat 27 artiklassa eritellyissä tapauksissa asiaankuuluvien sopimusten mukaiset etuudet ilman tarvetta esittää mitään tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista alkuperäselvityksistä. 3. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista, kaksi sopimuspuolta voivat sopia keskenään, että kyseisten sopimuspuolten välisessä etuuskohtelukaupassa 1 kohdan a ja b alakohdassa luetellut alkuperäselvitykset korvataan sähköiseen tietokantaan sopimuspuolten sisäisen lainsäädännön mukaisesti rekisteröityjen viejien laatimilla alkuperävakuutuksilla. 4. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa vähintään kaksi sopimuspuolta voivat sopia keskenään sellaisen järjestelmän perustamisesta, jossa 1 kohdan a ja b alakohdassa luetellut alkuperäselvitykset voidaan antaa sähköisesti ja/tai toimittaa sähköisesti. 18 artikla Alkuperäilmoituksen laatimisedellytykset 1. Edellä 17 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun alkuperäilmoituksen voi laatia

a) jäljempänä 19 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tai b) kuka tahansa viejä, kun lähetys muodostuu yhdestä tai useammasta kollista ja sisältää alkuperätuotteita yhteensä enintään 6 000 euron arvosta. 2. Alkuperäilmoitus voidaan laatia, jos tuotteita voidaan pitää sopimuspuolen alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän yleissopimuksen muut vaatimukset. 3. Alkuperäilmoituksen laativan viejän on oltava valmis toimittamaan milloin tahansa viejäsopimuspuolen tulliviranomaisten pyynnöstä kaikki asianmukaiset asiakirjat, joilla todistetaan asianomaisten tuotteiden alkuperäasema ja tämän yleissopimuksen muiden vaatimusten täyttyminen. 4. Viejä laatii alkuperäilmoituksen kirjoittamalla koneella, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan liitteessä III olevan tekstin mukaisen ilmoituksen käyttäen jotakin mainitussa liitteessä olevista erikielisistä toisinnoista ja viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Jos ilmoitus kirjoitetaan käsin, se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 5. Alkuperäilmoituksissa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 19 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa viejäsopimuspuolen tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen siitä, että hän ottaa täyden vastuun jokaisesta alkuperäilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa niin kuin hän olisi itse käsin allekirjoittanut sen. 6. Viejä voi laatia alkuperäilmoituksen, kun siinä tarkoitetut tuotteet viedään tai viennin jälkeen, jäljempänä ’jälkikäteen laadittu alkuperäilmoitus’, jos se esitetään tuojamaassa kahden vuoden kuluessa siitä, kun siinä tarkoitetut tuotteet on tuotu. Jos lähetys jaetaan osiin 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja edellyttäen, että samaa kahden vuoden määräaikaa noudatetaan, tuotteiden viejäsopimuspuolen valtuutetun viejän on annettava jälkikäteen laadittu alkuperäilmoitus. 19 artikla Valtuutettu viejä 1. Jollei kansallisista vaatimuksista muuta johdu, viejäsopimuspuolen tulliviranomaiset voivat valtuuttaa kyseiseen sopimuspuoleen sijoittautuneen viejän, jäljempänä ’valtuutettu viejä’, laatimaan alkuperäilmoituksia asianomaisten tuotteiden arvosta riippumatta. 2. Tällaista valtuutusta hakevan viejän on annettava kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja muiden tässä yleissopimuksessa asetettujen vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. 3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka merkitään alkuperäilmoitukseen. 4. Tulliviranomaisten on tarkastettava valtuutuksen asianmukainen käyttö. Ne voivat peruuttaa valtuutuksen, jos valtuutettu viejä käyttää sitä väärin ja jos valtuutettu viejä ei enää anna 2 kohdassa tarkoitettuja takeita. 20 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely 1. Viejäsopimuspuolen tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen viejän tai tämän valtuuttaman edustajan viejän vastuulla tekemästä kirjallisesta hakemuksesta. 2. Tätä varten viejä tai tämän valtuuttama edustaja täyttää sekä EUR.1-tavaratodistuksen että hakemuslomakkeen, joiden mallit ovat liitteessä IV. Nämä lomakkeet täytetään jollakin niistä kielistä, joilla yleissopimus on laadittu, ja viejämaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos lomakkeet täytetään käsin, ne on täytettävä musteella painokirjaimin. Tuotteiden kuvaus on merkittävä sille varattuun kohtaan jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos kohtaa ei täytetä kokonaan, kuvauksen viimeisen rivin alle on vedettävä vaakasuora viiva ja täyttämätön tila on suljettava viivalla. 3. EUR.1-tavaratodistuksen antamista hakevan viejän on oltava valmis milloin tahansa EUR.1-tavaratodistuksen antavan viejäsopimuspuolen tulliviranomaisten pyynnöstä kaikki asianmukaiset asiakirjat, joilla todistetaan asianomaisten tuotteiden alkuperäasema sekä tässä yleissopimuksessa asetettujen muiden vaatimusten täyttyminen. 4. Viejäsopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset antavat alkuperätodistuksen, jos asianomaisia tuotteita voidaan pitää alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tässä yleissopimuksessa asetetut muut vaatimukset.

5. EUR.1-tavaratodistuksia antavien tulliviranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimet tuotteiden alkuperäaseman ja tässä yleissopimuksessa asetettujen muiden vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. Tätä varten niillä on oikeus vaatia näyttöä ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeelliseksi katsomiaan tarkastuksia. Ne myös varmistavat, että 2 kohdassa tarkoitetut lomakkeet täytetään asianmukaisesti. Ne tarkastavat erityisesti, että tavaran kuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä. 6. EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivä merkitään tavaratodistuksen 11 kohtaan. 7. Tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen, ja se annetaan viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut. 21 artikla Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset 1. Sen estämättä, mitä 20 artiklan 7 kohdassa säädetään, EUR.1-tavaratodistus voidaan antaa siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos: a) sitä ei ollut annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi; tai b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että EUR.1-tavaratodistus oli annettu, mutta sitä ei ole tuonnissa hyväksytty teknisistä syistä; tai c) asianomaisten tuotteiden lopullinen määräpaikka ei ollut tiedossa vientihetkellä, vaan se määritettiin niiden kuljetuksen tai varastoinnin aikana ja sen jälkeen, kun ne oli mahdollisesti jaettu osalähetyksiin 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 2. Sovellettaessa 1 kohtaa viejän on ilmoitettava hakemuksessaan EUR.1-tavaratodistukseen merkittyjen tuotteiden vientipaikka ja -päivä sekä perusteet pyynnölleen. 3. Tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1-tavaratodistuksen jälkikäteen kahden vuoden kuluessa vientipäivästä ja vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaisia. 4. Jälkikäteen annettuihin EUR.1-tavaratodistuksiin on merkittävä seuraava englanninkielinen maininta: ”ISSUED RETROSPECTIVELY”. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettu maininta tehdään EUR.1-tavaratodistuksen 7 kohtaan. 22 artikla EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen 1. Jos EUR.1-tavaratodistus varastetaan tai se katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. 2. Näin annettuun kaksoiskappaleeseen on merkittävä seuraava englanninkielinen maininta: ”DUPLICATE”. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu maininta merkitään EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen 7 kohtaan.

4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1-tavaratodistuksen antopäivämäärä, on voimassa kyseisestä päivästä alkaen. 23 artikla Alkuperäselvityksen voimassaolo 1. Alkuperäselvitys on voimassa kymmenen kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejäsopimuspuolessa, ja se on toimitettava mainitun ajan kuluessa tuojasopimuspuolen tulliviranomaisille. 2. Alkuperäselvitykset, jotka toimitetaan tuojasopimuspuolen tulliviranomaisille 1 kohdassa mainitun voimassaoloajan päätyttyä, voidaan hyväksyä tullietuuksien myöntämiseksi, jos nämä asiakirjat ovat jääneet toimittamatta ennen määräajan päättymistä poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojasopimuspuolen tulliviranomaiset voivat hyväksyä alkuperäselvitykset, jos tuotteet on esitetty tullille ennen mainitun määräajan päättymistä. 24 artikla Vapaa-alueet 1. Sopimuspuolet toteuttavat kaikki tarpeelliset toimet varmistaakseen, että kaupan kohteena olevia tuotteita, joista on annettu alkuperäselvitys ja joita kuljetuksen aikana pidetään niiden alueella sijaitsevalla vapaa-alueella, ei vaihdeta toisiin tuotteisiin eikä niille tehdä muita toimintoja kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarkoitetut tavanomaiset toiminnot. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, kun sopimuspuolen alkuperätuotteita, joista on annettu alkuperäselvitys, tuodaan vapaa-alueelle ja niille suoritetaan valmistus tai käsittely, uusi alkuperäselvitys voidaan antaa tai laatia, jos kyseinen valmistus tai käsittely on tämän yleissopimuksen määräysten mukainen. 25 artikla Tuontivaatimukset Alkuperäselvitykset on esitettävä tuojasopimuspuolen tulliviranomaisille kyseisessä sopimuspuolessa sovellettavia menettelyjä noudattaen. 26 artikla Tuonti osalähetyksinä Jos harmonoidun järjestelmän XVI tai XVII jaksoon taikka nimikkeeseen 7308 tai 9406 kuuluvat, harmonoidun järjestelmän 2 yleisen tulkintasäännön a alakohdassa tarkoitetut osiin puretut tai kokoamattomat tuotteet tuodaan osalähetyksinä tuojan pyynnöstä ja tuojasopimuspuolen tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, tulliviranomaisille toimitetaan tällaisista tuotteista yksi alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa. 27 artikla Poikkeukset alkuperäselvityksen toimittamisesta 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda alkuperätuotteina ilman alkuperäselvityksen toimittamista, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tässä yleissopimuksessa asetetut vaatimukset ja kun ei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen todenmukaisuutta. 2. Tuontia ei pidetä kaupallisena tuontina, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) tuonti on satunnaista; b) tuonti koostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista; c) tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. 3. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei saa olla yli 500 euroa pikkulähetysten osalta eikä yli 1 200 euroa matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta. 28 artikla Poikkeavuudet ja muotovirheet 1. Pienet poikkeavuudet alkuperäselvityksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee alkuperäselvityksestä mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että kyseinen asiakirja vastaa toimitettuja tuotteita. 2. Alkuperäselvityksessä olevat lyöntivirheiden kaltaiset selvät muotovirheet eivät saa johtaa kyseisen asiakirjan hylkäämiseen, elleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä asiakirjojen merkintöjen oikeellisuutta. 29 artikla Tavarantoimittajan ilmoitukset 1. Kun sopimuspuolessa annetaan EUR.1-tavaratodistus tai laaditaan alkuperäilmoitus alkuperätuotteille, joiden valmistuksessa on käytetty 7 artiklan 3 tai 4 kohdan mukaisesti jostakin sopimuspuolesta tulevia tavaroita, joille on suoritettu siellä valmistus tai käsittely mutta jotka eivät ole saaneet etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperäasemaa, kyseisille tavaroille tämän artiklan mukaisesti annettu tavarantoimittajan ilmoitus on otettava huomioon. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tavarantoimittajan ilmoitus on asianomaisille tavaroille sopimuspuolessa suoritettua valmistusta tai käsittelyä koskeva näyttö määritettäessä, voidaanko tuotteita, joiden valmistuksessa kyseisiä tavaroita käytetään, pitää viejäsopimuspuolen alkuperätuotteina ja täyttävätkö ne tässä lisäyksessä asetetut muut vaatimukset. 3. Jäljempänä 4 kohdassa säädettyjä tapauksia lukuun ottamatta tavarantoimittajan on laadittava erillinen tavarantoimittajan ilmoitus jokaisesta tavaralähetyksestä liitteessä [tavarantoimittajan ilmoitus] määrätyssä muodossa kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun sellaiseen kaupalliseen asiakirjaan liitettävällä paperiarkille, jossa asianomaiset tavarat kuvataan riittävän yksityiskohtaisesti niiden tunnistamiseksi. 4. Jos tavarantoimittaja toimittaa tietylle asiakkaalle säännöllisesti tavaroita, joille jossakin sopimuspuolessa suoritettavan valmistuksen tai käsittelyn oletetaan pysyvän jonkin aikaa muuttumattomana, tavarantoimittaja voi antaa yhden tavarantoimittajan ilmoituksen, joka koskee myös kyseisten tavaroiden myöhempiä lähetyksiä, jäljempänä ’tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus’. Tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus voi tavallisesti olla voimassa enintään kahden vuoden ajan päivästä, jona se on laadittu. Sen sopimuspuolen tulliviranomaiset, jossa ilmoitus laaditaan, vahvistavat pidempää voimassaoloaikaa koskevat edellytykset. Tavarantoimittajan on laadittava tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus liitteessä [tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus] määrätyssä muodossa ja kuvattava asianomaiset tavarat riittävän yksityiskohtaisesti niiden tunnistamiseksi. Ilmoitus on toimitettava asianomaiselle asiakkaalle ennen ensimmäistä tavaralähetystä, jota kyseinen ilmoitus koskee, tai ensimmäisen tavaralähetyksen yhteydessä. Jos tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitusta ei voida enää soveltaa toimitettuihin tavaroihin, tavarantoimittajan on ilmoitettava asiasta välittömästi asiakkaalleen. 5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tavarantoimittajan ilmoitukset on kirjoitettava koneella tai painettava yhdellä tämän yleissopimuksen kielellä ilmoituksen laativan sopimuspuolen kansallisen lainsäädännön mukaisesti, ja siinä on oltava tavarantoimittajan alkuperäinen omakätinen allekirjoitus. Ilmoitus voidaan kirjoittaa myös käsin; siinä tapauksessa se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 6. Ilmoituksen laativan tavarantoimittajan on oltava valmis toimittamaan milloin tahansa ilmoituksen laatineen sopimuspuolen tulliviranomaisten pyynnöstä kaikki asiaankuuluvat asiakirjat, joilla todistetaan ilmoituksessa annetut tiedot oikeiksi. 30 artikla Euroina ilmaistavat määrät 1. Edellä 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 27 artiklan 3 kohdan määräysten soveltamiseksi tapauksissa, joissa tuotteet laskutetaan muuna valuuttana kuin euroina, kukin asianomainen maa vahvistaa vuosittain euroina ilmaistavia määriä vastaavat määrät sopimuspuolten kansallisena valuuttana. 2. Lähetykseen sovelletaan 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 27 artiklan 3 kohdan määräyksiä sen valuutan perusteella, jona kauppalasku on laadittu, asianomaisen maan vahvistaman määrän mukaisesti.

3. Kansallisena valuuttana käytettävät määrät ovat euroina ilmaistujen määrien vasta-arvot kyseisenä valuuttana lokakuun ensimmäisen arkipäivän euron kurssin mukaisesti. Nämä määrät on annettava tiedoksi Euroopan komissiolle viimeistään 15 päivänä lokakuuta, ja niitä sovelletaan seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta. Euroopan komissio ilmoittaa asiaankuuluvat määrät kaikille asianomaisille maille. 4. Maa voi pyöristää ylöspäin tai alaspäin määrän, joka saadaan muunnettaessa euroina ilmaistava määrä sen kansalliseksi valuutaksi. Pyöristyksen tuloksena saatu määrä voi poiketa muuntamisen tuloksena saadusta määrästä enintään viisi prosenttia. Maa voi pitää euroina ilmaistavan määrän kansallisena valuuttana ilmaistavan vasta-arvon muuttumattomana, jos kyseisen määrän muuntaminen 3 kohdassa määrättynä vuotuisen tarkistuksen ajankohtana ennen mahdollista pyöristystä korottaisi kansallisena valuuttana ilmaistavaa vasta-arvoa alle 15 prosenttia. Kansallisena valuuttana ilmaistava vasta-arvo voidaan pitää samana, jos kyseinen vasta-arvo alenisi muuntamisen tuloksena. 5. Sekakomitea tarkastelee euroina ilmaistavia määriä minkä tahansa sopimuspuolen pyynnöstä. Tätä uudelleentarkastelua tehdessään sekakomitea harkitsee, onko toivottavaa säilyttää asianomaisten arvorajojen reaalivaikutus entisellään. Tätä tarkoitusta varten se voi päättää muuttaa euroina ilmaistavia määriä. VI osasto YHTEISTYÖN JA ASIAKIRJANÄYTÖN PERIAATTEET 31 artikla Asiakirjanäyttö, alkuperäselvitysten ja todistusasiakirjojen säilyttäminen 1. Viejän, joka on laatinut alkuperäilmoituksen tai hakenut EUR.1-tavaratodistusta, on säilytettävä näiden alkuperäselvitysten ja kaikkien tuotteen alkuperäasemaa koskevien todistusasiakirjojen paperituloste tai sähköinen versio vähintään kolmen vuoden ajan alkuperäilmoituksen antamis- tai laatimispäivästä. 2. Tavarantoimittajan, joka laatii tavarantoimittajan ilmoituksen, on säilytettävä ilmoituksen jäljennös ja kaikkien kauppalaskujen, lähetysluettelojen tai muiden kaupallisten asiakirjojen, joiden liitteenä ilmoitus on, jäljennökset sekä 29 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. Tavarantoimittajan, joka laatii tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksen, on säilytettävä ilmoituksen jäljennös sekä kaikkien siinä mainittuja asianomaiselle asiakkaalle lähetettyjä tavaroita koskevien kauppalaskujen, lähetysluetteloiden ja muiden kaupallisten asiakirjojen jäljennökset sekä 29 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. Tämä ajanjakso alkaa kulumaan tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksen voimassaolon päättymispäivänä. 3. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa ilmaisu ’alkuperäasemaa koskevat todistusasiakirjat’ kattaa muun muassa seuraavat: a) viejän tai tavarantoimittajan tileihin tai sisäiseen kirjanpitoon sisältyvä suora näyttö käsittelyistä, jotka tämä on suorittanut tavaroiden tuottamiseksi; b) asiakirjat, joilla todistetaan käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu asiaankuuluvassa sopimuspuolessa sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti; c) asiakirjat, joilla todistetaan ainesten valmistus tai käsittely asiaankuuluvassa sopimuspuolessa ja jotka on laadittu tai annettu kyseisessä sopimuspuolessa sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti; d) alkuperäilmoitukset tai EUR.1-tavaratodistukset, joilla todistetaan käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on laadittu tai annettu sopimuspuolissa tämän yleissopimuksen mukaisesti; e) sopimuspuolten ulkopuolella 14 ja 13 artiklaa soveltaen suoritettua valmistusta tai käsittelyä koskevat asianmukaiset todisteet, joilla todistetaan näiden artiklojen vaatimusten täyttyminen. 4. EUR.1-tavaratodistuksia antavien viejäsopimuspuolen tulliviranomaisten on säilytettävä 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake vähintään kolme vuotta. 5. Tuojasopimuspuolen tulliviranomaisten on säilytettävä niille toimitetut alkuperäilmoitukset ja EUR.1-tavaratodistukset vähintään kolme vuotta. 6. tavarantoimittajan ilmoituksia, joilla todistetaan käytetyille aineksille jossakin sopimuspuolessa suoritettu valmistus tai käsittely ja jotka on laadittu kyseisessä sopimuspuolessa, on kohdeltava 18 artiklan 3 kohdassa, 20 artiklan 3 kohdassa ja 29 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuna asiakirjana, jota käytetään todisteena siitä, että EUR.1-tavaratodistuksessa tai alkuperäilmoituksessa tarkoitettuja tuotteita voidaan pitää kyseisen sopimuspuolen alkuperätuotteina ja että ne täyttävät muut tässä lisäyksessä asetetut vaatimukset. 32 artikla

Riitojen ratkaiseminen Jos 35 artiklassa määrätyistä tarkastusmenettelyistä syntyy riita, jota tarkastusta pyytävät tulliviranomaiset ja tarkastuksen tekemisestä vastaavat tulliviranomaiset eivät pysty keskenään sopimaan, asia saatetaan asiaankuuluvalla sopimuksella perustetun kahdenvälisen elimen ratkaistavaksi. Jos tämän yleissopimuksen tulkinnasta syntyy riita, joka ei liity 34 ja 35 artiklassa määrättyihin tarkastusmenettelyihin, asia saatetaan sekakomitean ratkaistavaksi. Tuojan ja tuojasopimuspuolen tulliviranomaisten väliset riidat ratkaistaan aina kyseisen maan lainsäädännön mukaisesti. VII OSASTO HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ 33 artikla Ilmoitukset ja yhteistyö 1. Sopimuspuolten tulliviranomaisten on annettava toisilleen tullitoimipaikkojensa EUR.1-tavaratodistusten antamisessa käyttämien leimasinten leimanäytteet ja valtuutetuille viejille myönnettyjen lupanumeroiden mallit sekä niiden tulliviranomaisten osoitteet, jotka vastaavat kyseisten todistusten ja alkuperäilmoitusten tarkastamisesta. 2. Sen varmistamiseksi, että tätä yleissopimusta sovelletaan asianmukaisesti, sopimuspuolet avustavat toisiaan toimivaltaisten tullihallintojen välityksellä tarkastaessaan EUR.1-tavaratodistusten, alkuperäilmoitusten, tavarantoimittajan ilmoitusten sekä näissä asiakirjoissa annettujen tietojen oikeellisuutta. 34 artikla Alkuperäselvitysten tarkastaminen 1. Alkuperäselvityksen jälkitarkastus tehdään pistokokein tai aina kun tuojasopimuspuolen tulliviranomaisilla on perusteltua aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, asianomaisten tuotteiden alkuperäasemaa tai tässä yleissopimuksessa asetettujen muiden vaatimusten täyttymistä. 2. Kun tuojasopimuspuolen tulliviranomaiset esittävät jälkitarkastuspyynnön, ne palauttavat viejäsopimuspuolen tulliviranomaisille EUR.1-tavaratodistuksen ja kauppalaskun, jos se on annettu, sekä alkuperäilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennökset ja esittävät tarvittaessa syyt jälkitarkastuspyyntöön. Tarkastuspyynnön tueksi annetaan kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella alkuperäselvityksessä olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. 3. Viejäsopimuspuolen tulliviranomaiset tekevät tarkastuksen. Tätä varten niillä on oikeus vaatia näyttöä ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeelliseksi katsomiaan tarkastuksia. 4. Jos tuojasopimuspuolen tulliviranomaiset päättävät lykätä etuuskohtelun myöntämistä asianomaisille tuotteille tarkastuksen tulosten saamiseen asti, niiden on tarjottava tuojalle mahdollisuutta tavaroiden luovutukseen, jos tarpeellisiksi katsotut varotoimenpiteet toteutetaan. 5. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille mahdollisimman pian. Näistä tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko asiakirjat aitoja ja voidaanko asianomaisia tuotteita pitää jonkin sopimuspuolen alkuperätuotteina ja täyttävätkö ne muut tämän yleissopimuksen vaatimukset. 6. Jos perustellun epäilyn tapauksessa vastausta ei ole saatu kymmenen kuukauden kuluessa tarkastuspyynnön päivämäärästä tai saadussa vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, ovatko kyseiset asiakirjat aitoja tai mikä on tuotteiden tosiasiallinen alkuperä, tarkastusta pyytäneet tulliviranomaiset epäävät etuuskohtelun, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. 35 artikla Tavarantoimittajan ilmoitusten tarkastaminen 1. Tavarantoimittajan ilmoitusten tai tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitusten jälkitarkastus voidaan tehdä pistokokein tai aina, kun sen sopimuspuolen tulliviranomaisilla, jossa nämä ilmoitukset on otettu huomioon EUR.1-tavaratodistuksen antamiseksi tai alkuperäilmoituksen laatimiseksi, on perusteltu syy epäillä asiakirjan aitoutta tai siinä annettujen tietojen oikeellisuutta.

2. Sovellettaessa 1 kohdan määräyksiä 1 kohdassa tarkoitetun sopimuspuolen tulliviranomaiset palauttavat tavarantoimittajan ilmoituksen tai tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksen ja siinä tarkoitettuja tavaroita koskevat kauppalaskut, lähetysluettelot tai muut kaupalliset asiakirjat sen maan tulliviranomaisille, jossa ilmoitus on laadittu, ja esittävät tarvittaessa sisältöä tai muotoa koskevat syyt tarkastuspyynnölle. Ne toimittavat jälkitarkastuspyynnön tueksi kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella tavarantoimittajan ilmoituksessa tai tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksessa olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. 3. Tarkastuksen tekevät sen soveltavan sopimuspuolen tulliviranomaiset, jossa tavarantoimittajan ilmoitus tai tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus on laadittu. Tätä varten niillä on oikeus vaatia näyttöä ja tarkastaa tavarantoimittajan tilit tai tehdä muita tarpeellisiksi katsomiaan tarkastuksia. 4. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille mahdollisimman pian. Näistä tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko tavarantoimittajan ilmoituksessa tai tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksessa olevat tiedot oikein, ja niiden perusteella tulliviranomaisten on voitava määritellä, voidaanko tällainen ilmoitus ottaa huomioon EUR.1-tavaratodistusta annettaessa tai alkuperäilmoitusta laadittaessa ja missä määrin tämä voidaan tehdä. 36 artikla Seuraamukset Kumpikin sopimuspuoli määrää, että jos sen lainsäädännössä rikotaan tätä yleissopimusta, tämä johtaa rikosoikeudellisiin, siviilioikeudellisiin tai hallinnollisiin seuraamuksiin. VIII OSASTO PÖYTÄKIRJAN SOVELTAMINEN 37 artikla Euroopan talousalue Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa 4 tarkoitettuja Euroopan talousalueen (ETA) alkuperätavaroita pidetään Euroopan unionin, Islannin, Liechtensteinin tai Norjan, jäljempänä ’ETA-osapuolet’, alkuperätuotteina, kun ne viedään Euroopan unionista, Islannista, Liechtensteinista tai Norjasta johonkin muuhun sopimuspuoleen kuin ETA-osapuoleen, edellyttäen että tuojasopimuspuolen ja ETA-osapuolten välillä sovelletaan vapaakauppasopimuksia. 38 artikla Liechtenstein Liechtensteinista peräisin olevaa tuotetta pidetään Sveitsin ja Liechtensteinin välisen tulliliiton vuoksi Sveitsin alkuperätuotteena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista. 39 artikla San Marinon tasavalta EU:n ja San Marinon tasavallan välisen tulliliiton vuoksi San Marinon tasavallan alkuperätuotetta pidetään EU:n alkuperätuotteena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista. 40 artikla Andorran ruhtinaskunta

EU:n ja Andorran ruhtinaskunnan välisen tulliliiton vuoksi harmonoidun järjestelmän 25–97 ryhmään kuuluvaa Andorran ruhtinaskunnan alkuperätuotetta pidetään EU:n alkuperätuotteen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista. 41 artikla Ceuta ja Melilla 1. Tätä yleissopimusta sovellettaessa ilmaisu ’Euroopan unioni’ ei sisällä Ceutaa ja Melillaa. 2. Ceutaan ja Melillaan tuotaviin muun sopimuspuolen kuin Euroopan unionin alkuperätuotteisiin sovelletaan kaikilta osin samaa tullikohtelua, jota sovelletaan Euroopan unionin tullialueen alkuperätuotteisiin Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan Euroopan yhteisöön liittymisestä tehdyn asiakirjan pöytäkirjan n:o 2 mukaisesti. Kun muut sopimuspuolet kuin Euroopan unioni tuovat asiaankuuluvan sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita, ne myöntävät niille saman tullikohtelun kuin Euroopan unionista tuotaville Euroopan unionin alkuperätuotteille. 3. Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita koskevaa 2 kohtaa sovellettaessa tätä yleissopimusta sovelletaan soveltuvin osin liitteessä V määrättyjä erityisedellytyksiä noudattaen. Liite I Alkuhuomautukset liitteen II luetteloon Huomautus 1 – Yleistä Luettelossa asetetaan edellytykset, jotka kaikkien tuotteiden on täytettävä, jotta niitä voitaisiin pitää lisäyksessä 1 olevan 4 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä. Tuotteesta riippuen sääntöjä on neljä erilaista a) valmistuksessa tai käsittelyssä ei ylitetä ei-alkuperäainesten enimmäismäärää; b) valmistuksen tai käsittelyn seurauksena valmistettujen tuotteiden harmonoidun järjestelmän nelinumeroinen nimike muuttuu muuksi kuin käytettyjen ainesten nelinumeroinen nimike tai valmistettujen tuotteiden kuusinumeroinen alanimike muuttuu muuksi kuin käytettyjen ainesten kuusinumeroinen alanimike; c) erityinen valmistus- tai käsittelytoimi toteutetaan; d) valmistus tai käsittely tehdään tietyille kokonaan tuotetuille aineksille. Huomautus 2 – Luettelon rakenne 2.1. Luettelon kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa kuvataan tuotettu tuote. Ensimmäisessä sarakkeessa on harmonoidussa järjestelmässä käytetty nimikkeen tai ryhmän numero ja toisessa sarakkeessa harmonoidussa järjestelmässä tästä nimikkeestä tai ryhmästä käytetty tavaran kuvaus. Jokaista kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa olevaa merkintää koskeva sääntö on 3 sarakkeessa. Jos ensimmäisen sarakkeen numeron edellä on maininta ”ex”, tämä tarkoittaa, että 3 sarakkeen sääntöä sovelletaan ainoastaan 2 sarakkeessa mainittuun nimikkeen osaan. 2.2. Kun 1 sarakkeessa on koottu yhteen useita nimikkeitä tai mainittu ryhmän numero ja 2 sarakkeessa on tämän vuoksi yleisluonteinen tavaran kuvaus, vastaavaa 3 sarakkeen sääntöä sovelletaan kaikkiin niihin tuotteisiin, jotka harmonoidussa järjestelmässä luokitellaan kyseisen ryhmän nimikkeisiin tai johonkin nimikkeistä, jotka on koottu 1 sarakkeeseen. 2.3. Kun luettelossa on eri sääntöjä, joita sovelletaan samaan nimikkeeseen kuuluviin eri tuotteisiin, jokaisessa luetelmakohdassa on sen nimikkeen osan tavaran kuvaus, jota vastaavat 3 sarakkeen säännöt koskevat. 2.4. Kun 3 sarakkeessa on kaksi vaihtoehtoista sääntöä ”tai”-sanalla erotettuina, viejä voi itse valita, kumpaa käyttää.

Huomautus 3 – Esimerkkejä sääntöjen soveltamisesta 3.1. Lisäyksessä I olevan 4 artiklan määräyksiä alkuperäaseman saaneista, muiden tuotteiden valmistuksessa käytettävistä tuotteista sovelletaan riippumatta siitä, onko tämä asema saatu siinä tehtaassa, jossa nämä tuotteet käytetään, vai jossakin muussa sopimuspuolen tehtaassa. 3.2. Suoritetun valmistuksen tai käsittelyn on 6 artiklan mukaisesti ylitettävä mainitussa artiklassa luetellut toimet. Jos näin ei tapahdu, tavarat eivät täytä tullietuuskohtelun myöntämisen edellytyksiä, vaikka jäljempänä luetellut edellytykset täyttyisivät. Jollei ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta määräyksestä muuta johdu, luettelon säännöissä vahvistetaan vaadittavan valmistuksen tai käsittelyn vähimmäismäärä, jonka ylittävä valmistus tai käsittely antaa myös alkuperäaseman; sen sijaan sitä vähäisempi valmistus tai käsittely ei voi antaa alkuperäasemaa. Näin ollen jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevia ei-alkuperäaineksia saadaan käyttää, sitä aiemmalla valmistusasteella olevien tällaisen ainesten käyttö on myös sallittua, mutta sen sijaan myöhemmällä valmistusasteella olevien ainesten käyttö ei ole. Jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevia ei-alkuperäaineksia ei voida käyttää, sitä aiemmalla valmistusasteella olevien tällaisten ainesten käyttö on sallittua, mutta sen sijaan myöhemmällä valmistusasteella olevien ainesten käyttö ei ole. Esimerkki: kun 19 ryhmää koskevassa luettelon säännössä vaaditaan, että ”nimikkeiden 1101–1108 ei-alkuperäainesten osuus saa olla enintään 20 painoprosenttia”, 10 ryhmän viljojen (aiemman valmistusasteen ainekset) käyttöä (eli tuontia) ei ole rajoitettu. 3.3. Rajoittamatta huomautuksen 3.2 soveltamista, kun säännössä käytetään ilmaisua ”Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista”, minkä tahansa nimikkeen aineksia voidaan käyttää (myös sellaisia, joiden kuvaus ja nimike ovat samat kuin tuotteella), jollei sääntöön mahdollisesti sisältyvistä erityisrajoituksista muuta johdu. Ilmaisu ”Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen... aineksista” tai ”Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista samaan nimikkeeseen kuin tuote luokiteltavista aineksista” tarkoittaa kuitenkin, että minkä tahansa nimikkeen aineksia voidaan käyttää paitsi niitä, joiden kuvaus on sama kuin luettelon 2 sarakkeessa oleva tuotteen kuvaus. 3.4. Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote voidaan valmistaa useammasta kuin yhdestä aineksesta, tämä tarkoittaa, että yhtä tai useampaa ainesta voidaan käyttää. Se ei tarkoita, että niitä kaikkia olisi käytettävä. 3.5. Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote on valmistettava tietystä aineksesta, tämä edellytys ei estä käyttämästä muita aineksia, jotka eivät luonteensa vuoksi voi sitä täyttää. 3.6. Jos luettelon säännössä määrätään kaksi prosenttimäärää enimmäisarvoksi ei-alkuperäaineksille, joita voidaan käyttää, näitä prosenttimääriä ei saa laskea yhteen. Toisin sanoen kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvo ei saa koskaan olla suurempi kuin korkeampi kyseisistä prosenttimääristä. Lisäksi yksittäisiä prosenttimääriä ei saa ylittää niiden nimenomaisten ainesten osalta, joita ne koskevat. Huomautus 4 – Tiettyjä maataloustuotteita koskevat yleiset säännökset 4.1. Sopimuspuolen alueella kasvatettuja tai siellä korjattuja 6, 7, 8, 9, 10 ja 12 ryhmän sekä nimikkeen 2401 maataloustuotteita on kohdeltava kyseisen sopimuspuolen alueen alkuperätuotteina, vaikka ne olisi kasvatettu tuoduista siemenistä, sipuleista, juurakoista, pistokkaista, varttamisoksista, versoista, nupuista tai kasvien muista elävistä osista. 4.2. Jos jonkin tuotteen sisältämään ei-alkuperäsokerin pitoisuuteen sovelletaan rajoituksia, valmiin tuotteen valmistuksessa ja valmiiseen tuotteeseen sisällytettyjen ei-alkuperätuotteiden valmistuksessa käytetyn, nimikkeeseen 1701 (sakkaroosi) tai 1702 (esim. fruktoosi, glukoosi, laktoosi, maltoosi, isoglukoosi ja inverttisokeri) kuuluvan sokerin paino otetaan huomioon tällaisia rajoituksia laskettaessa Huomautus 5 – Tiettyjä tekstiilituotteita koskeva terminologia 5.1. Luettelossa käytetyllä ilmaisulla ’luonnonkuidut’ tarkoitetaan muita kuituja kuin muunto- ja synteettikuituja. Se rajoittuu kehruuta edeltävillä valmistusasteilla oleviin kuituihin ja siihen kuuluvat myös jätteet ja, jollei toisin mainita, kuidut, jotka on karstattu, kammattu tai muulla tavoin valmistettu, mutta joita ei ole kehrätty. 5.2. Ilmaisuun ’luonnonkuidut’ kuuluvat nimikkeen 0511 jouhi, nimikkeiden 5002 ja 5003 silkki, nimikkeiden 5101–5105 villakuidut ja hieno ja karkea eläimenkarva, nimikkeiden 5201–5203 puuvillakuidut ja nimikkeiden 5301–5305 muut kasvitekstiilikuidut. 5.3. Ilmaisuja ’tekstiilimassa’, ’kemialliset aineet’ ja ’paperinvalmistusaineet’ käytetään luettelossa kuvaamaan 50–63 ryhmään kuulumattomia aineksia, joita voidaan käyttää muunto-, synteetti- tai paperikuitujen tai -lankojen valmistukseen. 5.4. Luettelossa käytettyyn ilmaisuun ’katkotut tekokuidut’ kuuluvat nimikkeiden 5501–5507 synteetti- tai muuntokuitufilamenttitouvi, synteetti- ja muuntokatkokuidut ja niiden jätteet.

5.5. Painaminen (yhdessä kehruun, neulomisen/virkkaamisen, tuftauksen tai nukkaamisen kanssa) määritellään tekniikaksi, jolla tekstiilialustalle annetaan rasteri-, rulla-, digitaalista tai muuta siirtotekniikkaa käyttäen pysyvä objektiivisesti arvioitu funktio, kuten väri, kuvio tai tekninen suorituskyky. 5.6. Painaminen (itsenäisenä toimena) määritellään tekniikaksi, jolla tekstiilialustalle annetaan asteri-, rulla-, digitaalista tai muuta siirtotekniikkaa käyttäen pysyvä objektiivisesti arvioitu funktio, kuten väri, rakenne ja tekninen suorituskyky, ja sille tehdään vähintään kaksi valmistelu- tai viimeistelytoimea (kuten pesu, valkaisu, merserointi, lämpökiinnitys, nukitus, kalanterointi, kutistumisen estävä käsittely, kestoviimeistely, dekatointi, kyllästäminen, parsinta ja noppaus), edellyttäen että käytettyjen ainesten arvo on enintään 50 prosenttia tuotteen noudettuna- hinnasta. Huomautus 6 – Tekstiiliaineiden sekoituksista valmistettuihin tuotteisiin sovellettavat poikkeamat 6.1. Kun luettelossa mainittuun tuotteeseen liittyy viittaus tähän huomautukseen, luettelon 3 sarakkeessa vahvistettuja edellytyksiä ei sovelleta kyseisen tuotteen valmistuksessa käytettyihin perustekstiiliaineisiin, joiden paino yhteensä on enintään 15 prosenttia kaikkien käytettyjen perustekstiiliaineiden yhteispainosta. (Katso myös huomautukset 6.3 ja 6.4.) 6.2. Huomautuksessa 6.1 mainittua poikkeamaa voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan sekoitetuotteisiin, jotka on tehty kahdesta tai useammasta perustekstiiliaineesta. Perustekstiiliaineet ovat seuraavat: –silkki, –villa, –karkea eläimenkarva, –hieno eläimenkarva, –jouhet, –puuvilla, –paperinvalmistusaineet ja paperi, –pellava, –hamppu, –juutti ja muut niinitekstiilikuidut, –sisali ja muut Agave-sukuisista kasveista saadut tekstiilikuidut, –kookoskuidut, manilla, rami ja muut kasvitekstiilikuidut, –polypropeenista valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –polyesteristä valmistetut synteettiset filamenttikuidut,

–polyamidista valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –polyakryolonitriilistä valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –polyimidistä valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –polytetrafluorieteenistä valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –poly(fenyleenisulfidista) valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –poly(vinyylikloridista) valmistetut synteettiset filamenttikuidut, –muut synteettiset filamenttikuidut, –viskoosista valmistetut muuntofilamenttikuidut, –muut muuntofilamenttikuidut, –sähköä johtavat filamentit, –polypropeenista valmistetut synteettikatkokuidut, –polyesteristä valmistetut synteettikatkokuidut, –polyamidista valmistetut synteettikatkokuidut, –polyakryylinitriilistä valmistetut synteettikatkokuidut, –polyimidistä valmistetut synteettikatkokuidut, –polytetrafluorieteenistä valmistetut synteettikatkokuidut, –poly(fenyleenisulfidista) valmistetut synteettikatkokuidut, –poly(vinyylikloridista) valmistetut synteettikatkokuidut, –muut synteettikatkokuidut, –viskoosista valmistetut muuntokatkokuidut,

–muut muuntokatkokuidut, –segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty, –nimikkeen 5605 tuotteet (metalloitu lanka), joissa on kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin joko värittömällä tai värillisellä liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä, –muut nimikkeen 5605 tuotteet, –lasikuidut, –metallikuidut, –mineraalikuidut. 6.3. Tuotteissa, joissa on ”segmentoitua polyuretaania olevaa lankaa, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä, myös kierrepäällystettyä”, tämä poikkeama on tällaisen langan osalta 20 prosenttia. 6.4. Tuotteissa, joissa on ”kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin joko värittömällä tai värillisellä liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä”, tämä poikkeama on tällaisen kaistaleen osalta 30 prosenttia. Huomautus 7 – Tiettyihin tekstiilituotteisiin sovellettavat muut poikkeamat 7.1. Kun luettelossa on viittaus tähän huomautukseen, sellaisia tekstiiliaineita voidaan käyttää (vuoria ja välivuoria lukuun ottamatta), jotka eivät täytä kyseistä sovitettua tuotetta koskevaa luettelon 3 sarakkeen sääntöä, jos ne luokitellaan eri nimikkeeseen kuin tuote ja jos niiden arvo on enintään 15 prosenttia tuotteen noudettuna-hinnasta. 7.2. Aineksia, joita ei luokitella 50–63 ryhmään, voidaan käyttää vapaasti tekstiilituotteiden valmistuksessa riippumatta siitä, sisältävätkö ne tekstiiliainetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta huomautuksen 6.3 soveltamista. 7.3. Kun prosenttisääntöä sovelletaan, käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa laskettaessa on otettava huomioon sellaisten ainesten arvo, joita ei luokitella 50–63 ryhmään. Huomautus 8 – Tiettyjen käsittelyjen määritelmä ja tietyille 27 ryhmän tuotteille tehdyt yksinkertaiset toiminnot 8.1. Nimikkeissä ex 2707 ja 2713 ilmaisu ’tietty käsittely’ tarkoittaa seuraavia toimia: a) tyhjötislaus; b) toistotislaus perusteellisen jakotislausmenetelmän avulla; c) krakkaus; d) reformointi; e) uuttaminen valikoivien liuottimien avulla;

f) käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla; g) polymerointi; h) alkylointi; i) isomerointi. 8.2. Nimikkeissä 2710, 2711 ja 2712 ilmaisu ’tietty käsittely’ tarkoittaa seuraavia toimia: a) tyhjötislaus; b) toistotislaus perusteellisen jakotislausmenetelmän avulla; c) krakkaus; d) reformointi; e) uuttaminen valikoivien liuottimien avulla; f) käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla; g) polymerointi; h) alkylointi; i) isomerointi; j) ainoastaan nimikkeen ex 2710 raskasöljyjen osalta rikinpoisto vedyn avulla, jonka tuloksena valmistettujen tuotteiden rikkipitoisuus vähenee vähintään 85 prosenttia (ASTM D 1266–59 T -menetelmä); k) ainoastaan nimikkeeseen 2710 kuuluvien tuotteiden osalta parafiinin poisto muulla käsittelyllä kuin suodattamalla; l) ainoastaan nimikkeen ex 2710 raskasöljyjen osalta vetykäsittely yli 20 baarin paineessa ja yli 250 °C:n lämpötilassa katalysaattoria käyttäen, muussa kuin rikinpoistotarkoituksessa, kun vety on aktiivisena aineena kemiallisessa reaktiossa. Nimikkeen ex 2710 voiteluöljyjen jatkokäsittelyä vedyn avulla (esimerkiksi vedyn avulla tapahtuva viimeistely eli ”hydrofinishing” tai värinpoisto) erityisesti värin tai stabiliteetin parantamiseksi ei kuitenkaan pidetä tiettynä käsittelynä; m) ainoastaan nimikkeen ex 2710 polttoöljyjen osalta ilmatislaus, jos alle 30 tilavuusprosenttia näistä tuotteista (hävikki mukaan lukien) tislautuu 300 °C:n lämpötilassa ASTM D 86 -menetelmän avulla määritettynä; n) ainoastaan nimikkeen ex 2710 raskasöljyjen, lukuun ottamatta kaasuöljyjä ja polttoöljyjä, osalta käsittely suurtaajuudella toimivan sähköisen huiskupurkauksen avulla; o) ainoastaan nimikkeen ex 2712 raakatavaroiden (lukuun ottamatta vaseliinia, otsokeriittia, ruskohiilivahaa, turvevahaa ja alle 0,75 painoprosenttia öljyä sisältävää parafiinia) osalta rasvanpoisto kiteyttämällä jakotislausmenetelmän avulla.

8.3. Nimikkeissä ex 2707 ja 2713 yksinkertaiset toimet, kuten puhdistus, dekantointi, suolan poisto, veden erotus, suodatus, värjäys, merkintä ja rikkipitoisuuden lisääminen sekoittamalla rikkipitoisuudeltaan erilaisia tuotteita taikka näiden toimien tai niitä vastaavien toimien yhdistelmät, eivät anna alkuperäasemaa. Huomautus 9 – Tiettyjen käsittelyjen määritelmä ja tietyille tuotteille tehdyt yksinkertaiset toiminnot Huomautus 9.1: Sopimuspuolessa soluviljelmiä käyttämällä saatuja 30 ryhmän tuotteita pidetään kyseisen osapuolen alkuperätuotteina. Ilmaisulla ’soluviljely’ tarkoitetaan ihmisen, eläimen ja kasvin solujen viljelyä valvotuissa olosuhteissa (lämpötila, kasvualusta, kaasuseos, pH jne. on määritelty) elävän organismin ulkopuolella. Huomautus 9.2: Käymällä sopimuspuolessa saatuja 29 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 2905 43– 2905 44), 30, 32 ja 33 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3302 10 ja 3301), 34 ja 35 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3501, 3502 11–3502 19, 3502 20 ja 3505), 36, 37 ja 38 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3809 10, 3823, 3824 60 ja 3826) sekä 39 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3916–3926) tuotteita pidetään kyseisen osapuolen alkuperätuotteina. Ilmaisulla ’käyminen’ tarkoitetaan bioteknistä prosessia, jossa käytetään ihmisten, eläinten tai kasvien soluja taikka bakteereita, hiivoja, sieniä tai entsyymejä 29–39 ryhmän tuotteiden tuottamiseksi. Huomautus 9.3: Seuraavia jalostustoimia pidetään 4 artiklan mukaisesti riittävinä 28 ja 29 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 2905 43–2905 44), 30, 32 ja 33 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3302 10 ja 3301) 34 ja 35 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3501, 3502 11–3502 19, 3502 20 ja 3505), 36, 37 ja 38 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3809 10, 3823, 3824 60 ja 3826) sekä 39 ryhmän (lukuun ottamatta nimikkeitä 3916–3926) tuotteille: ·Kemiallinen reaktio: Ilmaisulla ’kemiallinen reaktio’ tarkoitetaan (myös biokemiallista) prosessia, jossa syntyy uusi molekyyli siten, että atomienväliset sidokset katkeavat ja muodostuu uusia sidoksia tai atomien avaruusjärjestys molekyylissä muuttuu. Kemiallinen reaktio voidaan ilmaista ”CAS-numeron” muutoksella. Seuraavat prosessit olisi jätettävä huomiotta alkuperää määritettäessä) veteen tai muihin liuottimiin liuottaminen; b) liuottimien, myös liuotinveden, poistaminen; tai c) kideveden lisääminen tai poistaminen.

Edellä määritellyn kemiallisen reaktion katsotaan antavan alkuperäaseman. ·Seokset ja sekoitukset: Ainesten tarkoituksellista ja mittasuhteiden osalta kontrolloitua toimea (myös dispergointi), ei kuitenkaan laimentimen lisääminen, ennalta määritettyjen eritelmien mukaisesti siten, että saadaan tuote, jonka fysikaaliset tai kemialliset ominaisuudet ovat merkitykselliset tuotteen tarkoituksen tai käytön kannalta ja eroavat tuotantopanoksista, pidetään alkuperäaseman antavana. ·Puhdistus: Puhdistuksen katsotaan antavan alkuperäaseman, jos sopimuspuolten alueella tehtävä puhdistus johtaa siihen, että jokin seuraavista arviointiperusteista täyttyy: a) tavaran puhdistaminen johtaa siihen, että vähintään 80 prosenttia sen epäpuhtauspitoisuudesta poistuu; tai b) epäpuhtauksien väheneminen tai poistuminen johtaa siihen, että tavara soveltuu yhteen tai useampaan seuraavista käyttötarkoituksista: i) lääkeaine taikka lääkkeenkaltainen, kosmeettinen, eläinlääketieteellinen tai elintarvikelaatuinen aine; ii) analyyttiseen käyttöön taikka taudinmääritys- tai laboratoriokäyttöön tarkoitettu kemiallinen tuote tai reagenssi; iii) mikroelektroniikassa käytettävä osa tai komponentti; iv) erityinen optinen käyttötarkoitus; v) biotekninen käyttö (esimerkiksi solujen viljelyssä, geeniteknologiassa tai katalysaattorina); vi) erotusprosessissa käytettävä kantaja-aine; tai vii) laadultaan ydintekniseen käyttöön sopiva käyttötarkoitus. ·Hiukkaskoon muutos: Alkuperäasema myönnetään tavaralle, jolle on toteutettu tarkoituksellinen ja kontrolloitu toimi (ei kuitenkaan pelkkä murskaaminen tai puristaminen) sen hiukkaskoon muuttamiseksi, minkä tuloksena saadaan tavara, jolla on tuloksena olevan tavaran kannalta merkittäväksi katsottava määritelty hiukkaskoko, hiukkaskokojakauma tai pinta-ala ja jonka fyysiset tai kemialliset ominaisuudet poikkeavat tuotantopanosten ominaisuuksista. ·Standardiainekset: Standardiainekset (mukaan lukien standardiliuokset) ovat valmisteita, jotka soveltuvat analyyttisiin tarkoituksiin taikka kalibrointi- tai viitekäyttötarkoituksiin ja joiden täsmälliset puhtausasteet ja määräsuhteet valmistaja on todentanut. Standardiaineisten tuotannon katsotaan antavan alkuperäaseman.

·Isomeerien erottaminen: Isomeerien eristämisen tai erottamisen isomeerien seoksesta katsotaan antavan alkuperäaseman. Liite II: Luettelo ei-alkuperäaineksiin sovellettavasta valmistuksesta tai käsittelystä, joka on tehtävä, jotta valmistettu tuote voi saada alkuperäaseman HS-nimike Tuotteen kuvaus Ei-alkuperäainesten valmistus tai käsittely, joka antaa alkuperäaseman (1) (2) (3) 1 ryhmä Elävät eläimet Kaikkien 1 ryhmän eläinten on oltava kokonaan tuotettuja 2 ryhmä Liha ja muut syötävät eläimenosat Valmistus, jossa kaikki tämän ryhmän tuotteisiin sisältyvä liha ja kaikki niihin sisältyvät syötävät eläimenosat ovat kokonaan tuotettuja 3 ryhmä Kalat sekä äyriäiset, nilviäiset ja muut vedessä elävät selkärangattomat Valmistus, jossa kaikki käytetyt 3 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja

4 ryhmä Maito ja meijerituotteet; linnunmunat; luonnonhunaja; muualle kuulumattomat eläinperäiset syötävät tuotteet Valmistus, jossa kaikki käytetyt 4 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja ex 5 ryhmä Muualle kuulumattomat muut eläinperäiset tuotteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista ex 0511 91 Syötäväksi kelpaamaton mäti ja maiti Mäti ja maiti ovat kokonaan tuotettuja 6 ryhmä Elävät puut ja muut elävät kasvit; sipulit, juuret ja niiden kaltaiset tuotteet; leikkokukat ja leikkovihreä Valmistus, jossa kaikki käytetyt 6 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja 7 ryhmä Kasvikset sekä tietyt syötävät kasvit, juuret ja mukulat Valmistus, jossa kaikki käytetyt 7 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja 8 ryhmä Syötävät hedelmät ja pähkinät; sitrushedelmien ja melonin kuoret Valmistus, jossa kaikki käytetyt 8 ryhmän hedelmät ja pähkinät sekä sitrushedelmien ja melonin kuoret ovat kokonaan tuotettuja 9 ryhmä Kahvi, tee, mate ja mausteet Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista 10 ryhmä Viljat Valmistus, jossa kaikki käytetyt 10 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja 11 ryhmä Myllyteollisuustuotteet; maltaat; tärkkelys; inuliini; vehnägluteeni Valmistus, jossa kaikki käytetyt 8, 10 ja 11 ryhmän, nimikkeiden 0701, 0714, 2302 ja 2303 sekä alanimikkeen 0710 10 ainekset ovat kokonaan tuotettuja 12 ryhmä Öljysiemenet ja -hedelmät; erinäiset siemenet ja hedelmät; teollisuus- ja lääkekasvit; oljet ja kasvirehu Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista ex 13 ryhmä Kumilakat; kumit, hartsit ja muut kasvimehut ja -uutteet lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista ex 1302 Pektiiniaineet, pektinaatit ja pektaatit Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta 14 ryhmä Kasviperäiset punonta- ja palmikointiaineet; muualle kuulumattomat kasvituotteet Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista ex 15 ryhmä Eläin- ja kasvirasvat ja -öljyt sekä niiden pilkkoutumistuotteet; valmistetut ravintorasvat; eläin- ja kasvivahat; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista 1504 –1506 Rasvat ja öljyt sekä niiden jakeet, kalasta tai merinisäkkäistä villarasva ja siitä saadut rasva-aineet (myös lanoliini); muut eläinrasvat ja -öljyt sekä niiden jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat: Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista 1508 Maapähkinäöljy ja sen jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman alanimikkeen aineksista 1509 ja 1510 Oliiviöljy ja sen jakeet Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen kasviainesten on oltava kokonaan tuotettuja 1511 Palmuöljy ja sen jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman alanimikkeen aineksista ex 1512 Auringonkukkaöljyt ja niiden jakeet - muuhun tekniseen tai teolliseen käyttöön kuin elintarvikkeiden valmistukseen tarkoitetut - muut Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista Valmistus, jossa kaikkien käytettyjen kasviainesten on oltava kokonaan tuotettuja 1515 Muut kasvirasvat ja rasvaiset kasviöljyt (myös jojobaöljy) sekä niiden jakeet, myös puhdistetut, mutta kemiallisesti muuntamattomat Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman alanimikkeen aineksista Ex 1516 Kalarasvat ja -öljyt sekä niiden jakeet Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista 1520 Raaka glyseroli; glyserolivesi ja -lipeä Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista 16 ryhmä Lihasta, kalasta, äyriäisistä, nilviäisistä tai muista vedessä elävistä selkärangattomista valmistetut tuotteet Valmistus, jossa kaikki käytetyt 2, 3 ja 16 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja ex 17 ryhmä Sokeri ja sokerivalmisteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista 1702 Muut sokerit, myös kemiallisesti puhdas laktoosi, maltoosi, glukoosi ja fruktoosi (levuloosi), jähmeät; lisättyä maku- tai väriainetta sisältämättömät sokerisiirapit; keinotekoinen hunaja, myös luonnonhunajan kanssa sekoitettuna; sokeriväri: - kemiallisesti puhdas maltoosi ja fruktoosi Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen 1702 aineksista - muut Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytettyjen nimikkeiden 1101–1108, 1701 ja 1703 ainesten paino on enintään 30 % valmiin tuotteen painosta 1704 Kaakaota sisältämättömät sokerivalmisteet (myös valkosuklaa) Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista: - käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta tai - sokerin arvo on enintään 30 % tuotteen noudettuna-hinnasta ex 18 ryhmä Kaakao ja kaakaovalmisteet lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta ex 1806 Suklaa ja muut kaakaota sisältävät elintarvikevalmisteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista: - käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta tai - sokerin arvo on enintään 30 % tuotteen noudettuna-hinnasta 180610 Kaakaojauhe, lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävä Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta 1901 Mallasuute; muualle kuulumattomat hienoista tai karkeista jauhoista, tärkkelyksestä tai mallasuutteesta tehdyt elintarvikevalmisteet, joissa ei ole lainkaan kaakaota tai joissa sitä on vähemmän kuin 40 painoprosenttia täysin rasvattomasta aineesta laskettuna; muualle kuulumattomat nimikkeiden 0401–0404 tuotteista tehdyt elintarvikevalmisteet, joissa ei ole lainkaan kaakaota tai joissa sitä on vähemmän kuin 5 painoprosenttia täysin rasvattomasta aineesta laskettuna - mallasuute; - muut Valmistus 10 ryhmän viljasta Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin ja käytettyjen 4 ryhmän ainesten erillispaino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta 1902 Makaronivalmisteet, kuten spagetti, makaroni, nuudelit, lasagne, gnocchi, ravioli ja cannelloni, myös kypsennetyt tai (lihalla tai muulla aineella) täytetyt tai muulla tavalla valmistetut; couscous, myös valmistettu Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista: - käytettyjen nimikkeiden 1006 ja 1101–1108 ainesten paino on enintään 20 % valmiin tuotteen painosta, ja - käytettyjen 2, 3 ja 16 ryhmän ainesten paino on enintään 20 % valmiin tuotteen painosta 1903 Tapioka ja tärkkelyksestä valmistetut tapiokankorvikkeet, hiutaleina, jyvinä, helmisuurimoina, seulomisjääminä tai niiden kaltaisessa muodossa Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista paitsi nimikkeen 1108 perunatärkkelyksestä 1904 Viljasta tai viljatuotteista paisuttamalla tai paahtamalla saadut elintarvikevalmisteet (esim. maissihiutaleet); vilja (ei kuitenkaan maissi) jyvinä tai jyväsinä tai hiutaleina tai muulla tavalla valmistettuina jyvinä tai jyväsinä (lukuun ottamatta jauhoja ja rouheita), esikypsennetty tai muulla tavalla valmistettu, muualle kuulumattomat Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista: - käytettyjen nimikkeiden 1006 ja 1101–1108 ainesten paino on enintään 20 % valmiin tuotteen painosta, ja - käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta 1905 Ruokaleipä, kakut ja leivokset, keksit ja pikkuleivät (biscuits) sekä muut leipomatuotteet, myös jos niissä on kaakaota; ehtoollisleipä, tyhjät oblaattikapselit, jollaiset soveltuvat farmaseuttiseen käyttöön, sinettiöylätit, riisipaperi ja niiden kaltaiset tuotteet Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytettyjen nimikkeiden 1006 ja 1101–1108 ainesten paino on enintään 20 % valmiin tuotteen painosta ex 20 ryhmä Kasviksista, hedelmistä, pähkinöistä tai muista kasvinosista valmistetut tuotteet; lukuun ottamatta seuraavia: Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista 2002 ja 2003 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut tai säilötyt tomaatit, sienet ja multasienet (tryffelit) Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja kaikki käytetyt 7 ryhmän ainekset ovat kokonaan tuotettuja 2006 Sokerilla säilötyt (valellut, lasitetut tai kandeeratut) kasvikset, hedelmät, pähkinät, hedelmänkuoret ja muut kasvinosat Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta 2007 Keittämällä valmistetut hillot, hedelmähyytelöt, marmelaatit, hedelmä- ja pähkinäsoseet sekä hedelmä- ja pähkinäpastat, myös lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävät Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta ex 2008 Tuotteet, lukuun ottamatta seuraavia: - pähkinät, lisättyä sokeria tai alkoholia sisältämättömät - maapähkinävoi; viljaan perustuvat sekoitukset; palmunsydämet; maissi - hedelmät ja pähkinät, muulla tavalla kypsennetyt kuin vedessä tai höyryssä keitetyt, lisättyä sokeria sisältämättömät, jäädytetyt Valmistus minkä tahansa muun kuin tuotteen oman nimikkeen aineksista, ja käytetyn sokerin paino on enintään 40 % valmiin tuotteen painosta 2009 Käymättömät ja lisättyä alkoholia sisältämättömät hedelmämehut, myös rypälemehu (grape must) ja kasvisme