Virallinen lehti nro C 150 , 28/05/1999 s. 0353



A4-0049/99 Päätöslauselma neuvoston päätöksentekoprosessista laajentuneessa Euroopassa Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön (A4-0049/99), A. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin velvollisuus on analysoida kriittisesti ja ehdotuksia tehden unionin suurten toimielinten toimintaa siten, että analyysissä ja ehdotuksissa otetaan huomioon kaikki lait ja asetukset, viralliset ja epäviralliset päätöksentekomenettelyt sekä hallinnolliset tai poliittiset käytännöt, jotka perussopimusten määräysten lisäksi ohjaavat toimielintä ja ovat sen tehokkuuden edellytys, B. ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston ja neuvoston keskeisen aseman unionin päätöksentekojärjestelmässä sekä tämän järjestelmän yhä kasvavan lamaantumisen, C. ottaa huomioon, että unionin rahapoliittisen ja poliittisen toimivallan lisääntymistä ajatellen sekä seuraavan laajentumisen varalta ja ennen uusien jäsenmaiden liittymistä on välttämätöntä ryhtyä tarkastelemaan kokonaisuudessaan neuvoston tehtävää Euroopan unionissa ja viedä päätökseen sekä perustamissopimuksen muuttamisen että oleellisten poliittisten ja hallinnollisten mukautusten avulla seuraavat tehtävät: - neuvoston toimintaan osallistuvien eri poliittisten ja hallinnollisten elinten - Eurooppa-neuvoston, ministerineuvoston, Coreperin ja erikoiskomiteoiden - rakenteiden ja niille uskottujen tehtävien perusteellinen uudelleenjärjestely toiminnan yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi - sellaisten menettelyjen rationalisointi ja lujittaminen, joilla pyritään tekemään neuvostosta riittävän tehokas ja avoin sekä vähentämään byrokratiaa, D. ottaa huomioon, että kehitys kohti laajaa demokratisointia edellyttää Euroopan kansalaisten tuntemien periaatteiden täytäntöönpanoa: enemmistöperiaate, viranomaisten poliittinen vastuu, parlamentaaristen toimielinten harjoittama valvonta, päätöksentekomenettelyjen avoimuus, E. pitää toivottavana unionin kehittymistä kohti yleistä mallia, joka perustuu jäsenvaltioiden välisen unionin ja kansojen välisen unionin kaksoisluonteeseen, jossa komissiosta kehittyy todellinen eurooppalainen täytäntöönpanoelin ja jossa Euroopan parlamentti edustaa kansoja ja neuvosto valtioita; tällä edistetään unionia, joka kykenee toimimaan kiinteänä, yhtenäisenä ja johdonmukaisena ja näin ollen voimakkaampana kokonaisuutena kansainvälisellä näyttämöllä, F. ottaa huomioon, että toimielinten välinen demokraattinen vuoropuhelu on parlamentin 19. marraskuuta 1997 Amsterdamin sopimuksesta antaman päätöslauselman mukaisesti (CONF 4007/97 - C4-0538/97) ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)) välttämätöntä perussopimusten tarkistusta valmisteltaessa; I NEUVOSTON TEHTÄVÄ 1. Kehottaa avoimuuden ja rationalisoinnin vuoksi tarkistamaan EY:n perustamissopimuksen 202 artiklaa (entinen 145 artikla), jossa määrätään Euroopan unionin ministerineuvoston toimivalta, jotta voitaisiin erottaa selkeämmin sille tosiasiassa kuuluvat kolme tärkeää tehtävä-alaa: - lainsäädäntö- ja budjettivalta, jota se käyttää komission aloitteesta yhdessä Euroopan parlamentin kanssa - hallintovalta, jonka yhteydessä on tehtävä selkeä ero neuvoston päätösvallan ja komissiolle ja tietyssä määrin myös jäsenvaltioille olennaisesti kuuluvien aloiteoikeuden ja toimeenpanovallan välillä - jäsenvaltioiden hallitusten kantojen koordinointi niiden vastuualueilla; 2. On tässä yhteydessä huolissaan nykyisestä pyrkimyksestä tehdä neuvostosta joillakin toimialoilla, ja etenkin toiseen pilariin kuuluvilla aloilla, toimielin, joka päätöksenteon lisäksi vastaa aloitteenteosta ja täytäntöönpanosta, joihin se tuskin soveltuu; tämä suuntaus voi häiritä komission ja neuvoston välistä loogista tehtävien jakoa; II RAKENTEET Eurooppa-neuvosto3. Korostaa keskeistä ja korvaamatonta tehtävää, joka valtion- tai hallitusten päämiehistä koostuvalla Eurooppa-neuvostolla on ja on oltava jatkossakin yleisten suuntaviivojen laadinnassa ja poliittisten virikkeiden antamisessa Euroopan unionissa; 4. Katsoo, että voidakseen välttyä tuuliajolle joutumiselta ja kyetäkseen hoitamaan paremmin tehtäväänsä virikkeiden ja suuntaviivojen antajana jatkuvasti laajentuvassa Euroopan unionissa Eurooppa-neuvoston on laadittava itselleen täsmälliset toimintasäännöt, joilla pyritään etenkin - välttämään liian tiheään pidettäviä kokouksia, jotka saattaisivat viedä Eurooppa-neuvoston päätelmiltä niiden arvovaltaisuuden kannalta välttämättömän ainutlaatuisuuden ja juhlallisuuden, ja rajoittamaan epävirallisten kokousten määrää, joissa ei hyväksytä päätelmiä - varmistamaan, että jokainen Eurooppa-neuvoston kokous kestää riittävän kauan, jotta sen jäsenille annetaan mahdollisuus syvälliseen mielipiteiden vaihtoon ja jotta voitaisiin edistää niiden välisiä perustavanlaatuisia sopimuksia - säilyttämään laajentumiseen liittyvästä osallistujamäärän kasvusta huolimatta vuorovaikutus Eurooppa-neuvoston jäsenten välisissä keskusteluissa pitämällä yleensä Eurooppa-neuvoston kokouksia, joihin osallistuvat ainoastaan valtion- tai hallitusten päämiehet sekä komission puheenjohtaja, mikä edellyttää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan (entinen D artikla) muuttamista, ja luopumalla yleisluonteisista keskusteluista - huolehtimaan siitä, että Eurooppa-neuvostolle toimitetaan pääasiassa komissiosta peräisin olevia korkealaatuisia analyysejä, tutkimuksia ja ehdotuksia, mikä edellyttää Eurooppa-neuvoston kokousten tarkoituksenmukaista valmistelua, joka perustuu puheenjohtajavaltion, yleisten asioiden neuvoston ja komission väliseen korkeatasoiseen yhteistyöhön - kieltämään yleisten asioiden neuvoston ohittaminen Eurooppa-neuvoston kokousten valmistelemisessa erikoisneuvonantajien verkoston («topnet») avulla, jonka perustaminen voisi ainoastaan häiritä toimielinten normaalia toimintaa - poistamaan nykyisen käytännön vastaisesti Eurooppa-neuvoston hyväksymistä päätelmistä kaikki se, mistä Eurooppa-neuvosto ei ole todella keskustellut ja mikä muuttaisi varmasti Eurooppa-neuvoston unionin kansalaisille ja toimielimille suuntaaman poliittisen viestin merkitystä vesittämällä sitä; 5. Panee merkille, että koska valtion- tai hallitusten päämiehet käyttävät perustamissopimuksessa määrättyä päätösvaltaa, heidän olisi Eurooppa-neuvoston sijaan kokoonnuttava säännöllisesti valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla kokoontuvaan neuvoston kokoukseen, mikä merkitsee - rakennetta ajatellen sitä, ettei komission puheenjohtaja ole sen jäsen ja että valtion- tai hallitusten päämiehiä avustavat ministerit kuuluvat esityslistalla olevista asioista vastaavan neuvoston erityiskokoonpanoon - menettelyä ajatellen sitä, että tällä tasolla kokoontuva neuvosto laatii itselleen neuvoston sääntöjen kaltaiset säännöt, erityisesti mitä tulee esityslistoihin, käsiteltäväksi esitettyihin aloitteisiin ja päätöksentekoon; Neuvosto 6. Toteaa tähän liittyen, että yleisten asioiden neuvosto on kasvavassa määrin jäljessä muista ministerineuvostoista ja että tällä on erittäin kielteisiä seurauksia, koska tämän neuvoston tehtävänä on vastata ennen muuta ministerineuvoston toiminnan yhtenäisyydestä ja yleisestä johdonmukaisuudesta; 7. Vahvistaa, että ministerineuvoston johdonmukaisuuden palauttaminen tapahtuu kohentamalla ja muuttamalla yleisten asioiden neuvostoa: a) kohentaminen edellyttää, että yleisten asioiden neuvoston toimivalta ilmaistaan uudelleen selkeästi ja että sitä vahvistetaan, mikä edellyttää etenkin, että sen kuuluu tehdä päätökset seuraavista asioista puheenjohtajavaltion sijasta mutta tämän esityksestä ja komissiota kuultuaan: - neuvoston työohjelman laatiminen - erikoisneuvostojen kokouskalenteri, jonka avulla pitäisi voida päättää käytäntö, jonka mukaan kaikki erikoisneuvostot kokoontuvat lähes automaattisesti puolen vuoden välein ja joka on ainoa käytännön keino todella vähentää neuvoston erityiskokoonpanojen tarpeettoman suurena pidettyä määrää - yleisten asioiden neuvoston ja neuvoston eri kokoonpanojen välinen tehtävien jako, jonka avulla yleisten asioiden neuvosto voisi hallita omaa vastuualuettaan ja joka antaisi sille mahdollisuuden valvoa edelleen monialaisia asioita - Eurooppa-neuvoston kokousten valmisteleminen b) muuttaminen edellyttää muutosta neuvoston kokoonpanoon: - yleisten asioiden neuvoston olisi koostuttava hallitusten jäsenistä, jotka edustamansa hallituksen päämiehen valtuuttamina vastaavat enimmäkseen kansallisten politiikkojen koordinoinnista, eikä sen pitäisi enää koostua periaatteen vuoksi ulkoasianministereistä - yleisten asioiden neuvoston olisi siis oltava täysin erillään sekä kokouksiensa että koostumuksensa osalta ulkoasiainneuvostosta - näiden kahden neuvoston toisistaan erottamisen johdosta ministereiden olisi helpompi olla läsnä yleisten asioiden neuvoston kokouksissa niiden koko keston ajan; 8. Korostaa, että yleisten asioiden neuvoston suurempi tehokkuus ja yleisemmin neuvoston johdonmukaisuuden lujittaminen on mahdollista ensisijaisesti parantamalla ministereiden välistä koordinaatiota jäsenvaltioiden hallituksissa; 9. Kannattaisi sitä, että naisten oikeuksiin liittyvistä asioista vastaavien ministerien neuvosto kokoontuisi virallisesti neuvoston lainsäädäntötoiminnan yhteydessä ja aina tarvittaessa; Puheenjohtajuus 10. Huomauttaa, että olosuhteet, joissa puheenjohtajuutta tulevaisuudessa hoidetaan, etenkin puheenjohtajuuden kierron keston piteneminen, väkiluvultaan pienten valtioiden pääsy puheenjohtajaksi ja puheenjohtajan tehtävää hoitavien valtioiden kasvava keskinäinen erilaisuus, vaikuttavat puheenjohtajuuteen kuuluvien velvollisuuksien luonteeseen; 11. Ennustaa niin ollen, että puheenjohtajavaltion on keskityttävä sovittelutehtäviin ja jätettävä unionin johtotehtävät ja ulkopolitiikan hoito komission puheenjohtajalle ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, mikä edellyttää, että näihin kahteen virkaan nimitetään voimakkaita persoonallisuuksia, joilla on selkeä poliittinen profiili; 12. Katsoo, että puheenjohtajuutta koskeviin tavanomaisiin muutosehdotuksiin - puheenjohtajuuden keston pidentäminen, puheenjohtajuuteen liittyvien velvollisuuksien jakaminen useiden valtioiden kesken, vuoron perään kiertävän puheenjohtajuuden lopettaminen - sisältyy itse asiassa enemmän hankaluuksia kuin vallitsevan tilan säilyttämiseen, mutta että olisi järkevää, ettei unionin puheenjohtajuutta uskottaisi valtiolle, joka olisi ollut sen jäsenenä vähemmän kuin kolme vuotta; 13. Katsoo kuitenkin, että neuvoston erityiskokoonpanoja johtavien ministereiden määrää olisi vähennettävä huomattavasti siten, että sama ministeri johtaisi useita neuvostoja, jotta helpotetaan koordinaatiota puheenjohtajavaltiossa ja vähennetään eri neuvostojen välisen epäjohdonmukaisuuden riskejä; YUTP:n korkea edustaja 14. Toistaa kritiikkinsä niiden Amsterdamin sopimuksen määräysten osalta, joiden mukaan YUTP:n korkean edustajan tehtävä luodaan neuvostoon eikä komissioon, jolloin tämän tehtävän sijainti on - neuvoston ja komission välisen ihanteellisen vastuunjaon vastainen - samanaikaisesti kolmeen pilariin vaikuttavan unionin kansainvälisen toiminnan edellyttämän johdonmukaisuuden vastainen; Komiteat 15. Pitää välttämättömänä, että Coreperille annetaan keinot, joilla se voi täysimääräisesti hoitaa tehtävänsä neuvoston töiden hallinnollisen koordinoinnin osalta; 16. Katsoo, että esillä olevien asioiden parempaan hallittavuuteen yhdistettynä viime vuosina tapahtuneen neuvoston lainsäädäntötyön hidastumisen pitäisi mahdollistaa se, että Coreper ottaa itse tehtäväkseen osan hallinnollisista tehtävistä, jotka kuuluvat perussopimuksien mukaan suurille erikoiskomiteoille, ilman että on kuitenkaan tarpeen perustaa Coreper III:a, joka saattaisi haitata elimen sisäistä johdonmukaisuutta; 17. Katsoo tähän liittyen, että tehtävien jako Coreper I:n ja Coreper II:n välillä on hieman epätasapainossa ja että Coreper II:n vastuun olisi lisäännyttävä huomattavasti kansainvälisen toiminnan sekä oikeus- ja poliisiasioiden aloilla, sikäli kuin nämä unionin toiminnan erilaiset näkökohdat kuuluvat eri pilareihin, vaikka ne ovatkin perustavanlaatuisella tavalla riippuvaisia toisistaan; 18. Pitää valitettavana sitä, että tietyt erikoiskomiteat, ja varsinkin poliittinen komitea, ovat ottaneet tavakseen esittää ehdotuksensa neuvostolle jättämättä niitä ennakolta Coreperin käsiteltäviksi; tämä on vastoin EY:n perustamissopimuksen 207 artiklaa (entinen 151 artikla), jonka noudattaminen on kuitenkin toimielimen johdonmukaisen toiminnan kannalta välttämätöntä; 19. Tunnustaa, että käsiteltävien asioiden omaleimaisuuden vuoksi maatalouden erikoiskomiteaa ja rahapoliittista komiteaa ei voida lakkauttaa aiheuttamatta merkittävää haittaa eikä Coreper voi välittömästi omaksua niiden tehtäviä; 20. On kuitenkin sitä mieltä, että tilanne on toinen poliittisen komitean ja K.4-komitean kohdalla, joilla ei ole riittävän laajaa yhteisöllistä perustaa todella yhteisten ehdotusten esittämiseksi neuvostolle eikä tarvittavaa poliittista arvovaltaa todellisten hallitusten välisten sopimusten tekemiseksi ja joiden olisi sen vuoksi annettava vastuutehtävänsä Coreper II:lle; toteaa lisäksi, että tämän uudelleenjärjestelyn etuna olisi, ei ainoastaan Coreper II:n arvovallan palauttaminen, vaan myös suuremman johdonmukaisuuden edistäminen yhä enemmän toisiinsa liittyvien toisen ja kolmannen pilarin toimien välillä; 21. Ilmaisee huolestuneisuutensa hankkeesta, jolla ensimmäisen pilarin sisälle aiotaan luoda K.4-komitean kanssa symmetrinen elin, joka vastaisi Amsterdamin sopimuksessa kolmannesta pilarista ensimmäiseen pilariin siirretyistä kysymyksistä, sillä tällaisen elimen luomisen seurauksena palattaisiin osittain jo siirrettyjen politiikan alojen yhteisöllistämiseen ja ensimmäisessä pilarissa otettaisiin käyttöön epäasianmukaisia työskentelymenetelmiä; III MENETTELYT Aloite22. Pyytää, että perustamissopimuksessa määrättäisiin nimenomaisesti, että kaikkia neuvoston tai Eurooppa-neuvoston tekemiä päätöksiä koskeva aloiteoikeus ei kuulu neuvostolle itselleen vaan komissiolle, sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joissa myös jäsenvaltioilla on aloiteoikeus; 23. Korostaa erityisesti, että Euroopan unionin korkeimpien virkojen - esimerkiksi komission puheenjohtajan tai Euroopan keskuspankin pääjohtajan - nimitysoikeuden käyttö edellyttää, jos halutaan välttää aiemmin tehtyjen virheiden toistaminen, että täsmennetään selkeästi hakijoiden asettamista, hyväksymistä, kuulemista ja määräenemmistöpäätöksellä valitsemista koskevat ehdot; 24. Pahoittelee, että Maastrichtin sopimuksen täytäntöönpanon jälkeen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla tehdyt aloitteet ovat olleet mitättömiä ja rajallisia; 25. Pelkää, että suunnittelu- ja varhaisvaroitusyksiköstä tehdään pelkkä jäsenvaltioiden virkamiesten joukkio, jossa jokaista jäsenvaltiota edustaa yksi virkamies, jolloin yksikkö toimisi kuin yksi monista neuvoston työryhmistä; 26. Ilmaisee toivovansa, että YUTP:n korkea edustaja voitaisiin nimittää nopeasti ja että hän voisi vaikuttaa unionin kansainvälisen toiminnan elpymiseen, mikä edellyttää, - että korkella edustajalla on poliittinen profiili hallinnollisen taustan sijaan - että hän on todellisen, perustamissopimuksessa asetettujen tavoitteiden mukaisen suunnittelu- ja varhaisvaroitusyksikön johtaja, joka tekisi yksiköstä todella yhteisen hallintoyksikön - että hän luo komission kanssa luottamukseen perustuvat ja hedelmälliset yhteistyösuhteet tavoitteena liittyminen komission yhteyteen - että hän tiedottaa toiminnastaan Euroopan parlamentille siihen asti, kunnes hän liittyy komission yhteyteen; Määräenemmistöpäätösten lisääminen 27. Pitää valitettavana sitä, että Amsterdamin sopimukseen otettiin tai siinä säilytettiin lukuisia tapauksia, joissa edellytetään neuvoston, Eurooppa-neuvoston tai jäsenvaltioiden hallitusten yksimielisyyttä, ja korostaa, että Euroopan unionissa, johon on määrä kuulua pian yli 20 jäsentä, yksimielisyyden edellyttäminen on kaikenlaisen tehokkaan päätöksenteon kannalta pohjimmiltaan epätarkoituksenmukaista ja viime kädessä haittaa unionin moitteetonta yleistä toimintaa monialaisen, esimerkiksi nimitystä koskevan päätöksen tapauksessa ja epäsuorasti vie perustamissopimuksessa määritetyltä yhteisön toimivallalta kaiken todellisuuspohjan alakohtaisen päätöksen tapauksessa; 28. Tuomitsee lisäksi neuvoston taipumuksen kiertää neuvoston sisäisten sääntöjen tai yksipuolisten päätösten yhteydessä perustamissopimuksessa tai toimielinten välisissä sopimuksissa vahvistetut enemmistösäännöt; tuomitsee erityisesti - sen, että neuvoston sisäisissä säännöissä kyseenalaistetaan rahoitusnäkymien mukauttamista koskevan toimielinten välisen sopimuksen määräykset - suuntauksen, jonka mukaan komission ehdotusta ei anneta neuvoston käsiteltäväksi ennen kuin neuvoston asiasta vastaavan työryhmän jäsenet ovat päässeet ehdotuksesta yksimieliseen sopimukseen, riippumatta siitä, kuinka kauan sopimukseen pääsy kestää; 29. Kannattaa näin ollen sitä, että tulevassa sopimuksessa, jäljempänä mainittavat tarkennukset huomioon ottaen, vakiinnutetaan määräenemmistöäänestystä koskeva yleisperiaate, jota voidaan soveltaa kaikkiin neuvoston tekemiin päätöksiin niiden laadusta riippumatta, lukuun ottamatta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 ja 49 artiklassa (entinen N ja O artikla) määrättyjä sopimusten tarkistamista tai jäsenten liittymistä koskevia päätöksiä sekä EY:n perustamissopimuksen 190, 269 ja 308 artiklassa (entinen 138, 201 ja 235 artikla) määrättyjä, valtiosäännön asettamien vaatimusten mukaisia päätöksiä; 30. Katsoo sitä vastoin, että valtioiden ja hallitusten päämiehistä koostuvan Eurooppa-neuvoston on voitava edelleen käyttää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklassa (entinen D artikla) määrättyjen yleisten suuntaviivojen laadintaa ja poliittisten virikkeiden antamista koskevien tehtävien toimeenpanossa omaa toimintatapaansa, sikäli kuin se hyväksyy pelkästään päätelmiä puheenjohtajavaltion esityksestä eikä itse varsinaisesti tee päätöksiä; 31. Vakuuttaa sitä vastaan, että valtion- ja hallitusten päämiesten pitäisi käyttää ministerineuvostossa käytössä olevaa määräenemmistösääntöä, kuten he tekivät Milanon Eurooppa-neuvoston kokouksessa, heti kun heidän kokouksensa on valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla pidettävä neuvoston kokous tai kun Eurooppa-neuvosto tekee päätöksen, josta määrätään nimenomaisesti perussopimuksessa: nimitysvaltuudet, EMUa koskevat päätökset, hallitusten välisen konferenssin koollekutsuminen ja YUTP:n alaan kuuluvat yhteiset «strategiat»; 32. Katsoo, että niin kutsuttu rakentavaa äänestämästä pidättäytymistä koskeva menettely on ainoastaan rajallinen edistysaskel, sillä se ei koske kullekin jäsenvaltiolle annettua mahdollisuutta vastustaa jonkin strategian, toiminnan tai yhteisen kannan hyväksymistä ja näin ollen YUTP:n alalla olisi pohdittava, missä määrin yksimielinen päätöksenteko voitaisiin korvata määräenemmistöpäätöksillä siten, että tämä määräys varustetaan lausekkeella, jonka mukaan se ei välttämättä koske vähemmistön muodostavia jäsenvaltioita, jotta taataan, ettei jäsenvaltiota voida pakottaa antamaan käyttöön asevoimiaan, mutta päätöksestä aiheutuvat kulut maksetaan kaikesta huolimatta yhteisön talousarviosta; 33. Ehdottaa sen sijaan, että omien varojen yläraja määritetään yksinkertaisemmalla menettelyllä; Äänten painotus 34. Katsoo, että perustamissopimuksessa voitaisiin korvata nykyinen äänten painotusjärjestelmä kaksoisenemmistöjärjestelmällä; 35. Palauttaa tällä välin mieleen, että parlamentti pitää tärkeänä äänten painotusjärjestelmää, jossa otetaan huomioon valtioiden väestölliset erot ja sellaisten valtioiden suhteellinen yliedustus, joissa on pieni tai keskikokoinen väestö; 36. Katsoo, että nykyinen tasapaino ei saa järkkyä jäsenvaltioille annettujen äänimäärien muuttamisen seurauksena vaan se on säilytettävä; 37. Pahoittelee sitä, ettei Amsterdamin sopimukseen sisälly lainkaan määräyksiä äänten painotuksen muuttamisesta ja että sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa toimielinten uudistamisesta ehdotetaan ainoastaan epätarkkoja ja epätarkoituksenmukaisia ratkaisuja; 38. Hämmästelee tässä yhteydessä kiinnostusta, joka näyttää kohdistuvan ajatukseen ottaa käyttöön nykyistä painotusjärjestelmää muuttamatta määräys, jolla pyritään muodostamaan neuvostoon ennakolta sellaisista valtioista koottu enemmistö, jotka edustaisivat ainoastaan yhteisön väestön vähemmistöä, vaikka hypoteesi tällaisesta enemmistöstä ei ole ainoastaan poliittisesti epärealistinen vaan myös aivan yksinkertaisesti laskennollisesti mahdoton Euroopan unionissa, johon kuuluisi vähemmän kuin 32 jäsentä; 39. Ilmoittaa kannattavansa tulevien liittymissopimusten varalta rajoitettua painotusjärjestelmän muuttamista, jonka yksinomaisena tarkoituksena olisi a) välttää äänierojen liiallista tasoittumista valtioiden välillä, joissa on keskikokoinen, pieni tai erittäin pieni väestö; b) vakiinnuttaa nykyinen tasapaino; 40. Katsoo, että jäsenvaltioiden kannalta on oleellista sopia säilytettävän tasapainon objektiivisesta arviointitavasta, ja ehdottaa tässä yhteydessä, että vakiinnutettaisiin kiinteä suhteellinen osuus kahden muuttuvan prosenttiosuuden välille: väestöltään suurimpien valtioiden prosenttiosuus neuvoston äänistä ja näiden samojen valtioiden prosenttiosuus koko Euroopan unionin väestöstä; lisä-äänien antaminen valtioille, joilla olisi liian vähän ääniä, määritettäisiin suhteellisen osuuden vähenemisen mukaan ja sen tarkoituksena olisi ainoastaan palauttaa suhteellinen osuus entiselle tasolle; Avoimuus 41. Vakuuttaa uudelleen, että demokraattinen vaatimus neuvoston töiden avoimuudesta edellyttää, että tiedot äänestyksistä kaikissa neuvoston tekemissä perustavanlaatuisissa lainsäädäntö-, budjetti- tai toimeenpanopäätöksissä samoin kuin niihin liittyvät keskustelut sekä äänestystä koskevat selitykset on julkistettava, poikkeuksena YUTP:a koskevat päätökset, joiden julkisuus haittaisi niiden tehokasta toimeenpanoa; 42. Kehottaa neuvostoa niin ollen tarkistamaan työjärjestystään sen 7 artiklan 5 kohdassa olevien julkisuusperiaatetta koskevien poikkeusten poistamiseksi; Toimeenpano 43. Toistaa, että sen mielestä lainsäädäntö- ja budjettipäätösten toimeenpanon varmistamisen ei pitäisi kuulua neuvostolle ja sen komiteoille vaan komissiolle ja jäsenvaltiolle; palauttaa mieleen tässä yhteydessä 16. syyskuuta 1998 antamansa komitologiaa koskevan päätöslauselman ((EYVL C 313, 12.10.1998, s. 101.)) ja korostaa erityisesti parlamentin ja neuvoston oikeuksien välistä välttämätöntä symmetriaa lainsäädäntötoimien täytäntöönpanon valvonnassa; 44. Pyytää painokkaasti jäsenvaltioita luomaan YUTP:n päätösten toimeenpanoa koskevan tehokkaan rakenteen, mikä edellyttää - kansainväliseen toimintaan liittyvien vastuutehtävien uudelleenjärjestelyä ja yhtenäistämistä komissiossa - suunnittelu- ja varhaisvaroitusyksikön vallan lisäämistä YUTP:n päätösten toimeenpanotoimien koordinoinnissa ja sen yhteistyötä komission kansainvälisten yksiköiden kanssa - korkean edustajan poliittisen roolin vahvistamista ja hänen mahdollista nimittämistään komission jäseneksi; 45. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden sekä jäsenyyttä hakeneiden valtioiden hallituksille ja parlamenteille.