Ilmastonmuutoksen vaikutukset näkyvät ja tuntuvat jo. Ilmastonmuutoksella on jo nyt laajamittaisia vaikutuksia meihin ihmisiin, hyvinvointiimme ja koko planeettaamme. Pitkän aikavälin lämpötilaennätyksiä on rikottu toistuvasti viime vuosina. Viimeksi kuluneet viisi vuotta olivat lämpimimmät koskaan: Euroopassa kärsittiin lämpöaalloista, kuivuuskausista ja maastopaloista. Ennätyksellisten lämpöaaltojen vuoksi heinäkuu 2019 oli mittaushistorian lämpimin kuukausi, ja heinäkuu 2020 hyvin pienellä erolla toiseksi lämpimin.

Uusimpien ennusteiden mukaan keskilämpötilan arvioidaan nousevan jopa 4 celsiusastetta, jos nykyisiä ilmastopolitiikkoja ei muuteta. Keskilämpötilan arvioidaan nousevan noin 3 celsiusastetta, jos kaikki maat saavuttavat Pariisin sopimuksen mukaiset kansallisesti määriteltyjä panoksia koskevat tavoitteensa, jotka oli määrä ilmoittaa vuoden 2020 loppuun mennessä. Maailmanlaajuisesti kasvihuonekaasupäästöt eivät kuitenkaan tällä hetkellä vähene niin paljon, että Pariisin sopimuksessa asetetut lämpötilatavoitteet saavutettaisiin. Kaikkien kasvihuonekaasupäästöjen lopettaminenkaan ei estäisi jo käynnissä olevia ilmastovaikutuksia, joiden odotetaan jatkuvan vuosikymmeniä. Ilmastonmuutoksen vaikutusten nopeutuminen on yksi niistä syistä, miksi tarvitaan uutta EU:n sopeutumisstrategiaa.

Euroopan komissio ilmoitti uuden sopeutumisstrategian olevan yksi keskeisistä prioriteeteista Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa. Se vahvisti sopeutumisen olevan ratkaisevan tärkeä osa maailmanlaajuisia pitkän aikavälin toimia ilmastonmuutokseen vastaamiseksi. Strategiassa kehotetaan selkeästi ryhtymään käytännön toimiin, sillä Eurooppa ei ole vielä riittävällä tavalla valmistautunut ilmastonmuutoksen vaikutusten yleistymiseen ja voimistumiseen. Ilmastonmuutokseen sopeutuminen on myös nivottu kiinteäksi osaksi eurooppalaista ilmastolakia koskevaa ehdotusta, jolla luodaan kehys ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi EU:ssa vuoteen 2050 mennessä, sekä osaksi energiaunionin ja ilmastotoimien ohjausta. Hiljattain tehdyssä vuoden 2013 EU:n sopeutumisstrategian arvioinnissa osoitettiin, että kaikilla rintamilla on tapahtunut vakaata edistystä. Siinä kuitenkin yksilöitiin myös uusia ja nousevia ongelmatekijöitä, jotka muodostavat merkittävän uhan elämäntavallemme ja joilla voi olla vakavia seurauksia ihmisten terveydelle ja hyvinvoinnille sekä elinkeinoille ja omaisuudelle. Kansainväliset kehityssuuntaukset vahvistavat, että sopeutumistoimia on nopeutettava kiireellisesti. Tämä nousee esiin Pariisin sopimuksessa, YK:n vuoden 2030 kestävän kehityksen tavoitteissa ja katastrofiriskien vähentämistä koskevassa Sendain kehyksessä.

Uudella strategialla pyritään luomaan puitteet toimien nopeuttamiselle puuttumalla seuraaviin neljään keskeiseen ongelmaan:

1) aukot datassa ja menetelmissä, joita käytetään päätöksenteon tukena – tietämys ja tietoisuus ilmastonmuutokseen sopeutumisesta, riskeistä, haavoittuvuudesta ja häiriönsietokyvystä on riittämätöntä;

2) puutteet sopeutumisen suunnittelussa, seurannassa, raportoinnissa ja arvioinnissa – esimerkiksi joillakin alueilla sopeutumiselle ei juuri anneta painoarvoa eikä siihen sitouduta tarvittavalla tavalla, mikä johtaa paikallisten sopeutumisstrategioiden yleisesti hitaaseen hyväksymiseen ja toteuttamiseen;

3) toimien hitaus – julkiset ja yksityiset investoinnit eivät ole riittäviä, ja tietoisuus kustannustehokkaista ratkaisuista tai tällaisten ratkaisujen toteuttaminen on puutteellista, mikä luo esteitä käytännön toimille;

4) ilmastonmuutoksen vaikutukset, jotka ovat aiheutuneet EU:n ulkopuolella ja joita ei otettu huomioon eikä käsitelty vuoden 2013 sopeutumisstrategiassa, mukaan lukien kansainvälisen politiikan kehitys ja lisääntyvät heijastusvaikutukset.

Jotta voidaan nopeuttaa toimia ilmastokestävyyden parantamiseksi ja ilmastonmuutoksen väistämättömiin vaikutuksiin sopeutumiseksi, uudella strategialla pyritään seuraaviin päämääriin: 1) parannetaan tietämystä ilmastonmuutoksen vaikutuksista ja ratkaisuista, 2) tehostetaan suunnittelua ja ilmastoriskien arviointia, 3) nopeutetaan sopeutumistoimia ja 4) vahvistetaan ilmastokestävyyttä maailmanlaajuisesti. EU pääsee lähemmäksi yleistä tavoitettaan eli ilmastokestävää yhteiskuntaa vain, jos se saavuttaa edistystä kaikkien näiden neljän päämäärän suhteen.

Vaikutustenarvioinnissa oli mukana kaksi vaihtoehtoa (jotka koostuivat edustavasta valikoimasta uutta strategiaa varten suunniteltuja kaikkein vaikuttavimpia toimenpiteitä). Siinä arvioitiin vaihtoehtojen mahdollisia vaikutuksia ja sitä, missä määrin niillä saavutetaan edellä mainitut päämäärät, ja verrattiin niitä perusskenaarioon, jossa toimia jatkettaisiin vuoden 2013 strategian mukaisesti.

·Vaihtoehdossa 1 (korkeampi tavoitetaso) ehdotetaan kunnianhimoisten muutosten tekemistä vuoden 2013 strategian kahdeksaan toimeen niiden muodon ja sisällön osalta. Siinä ehdotetaan myös monenlaisia uusia toimenpiteitä vaikutusten syventämiseksi. Vaihtoehdossa 1 tavoitetaso on selkeästi korkeampi, ja EU:n tason toimien näkyvyyttä ja vaikuttavuutta on lisätty vastaavasti muuttamatta kuitenkaan vuoden 2013 strategian toimintapoliittista soveltamisalaa.

·Vaihtoehdossa 2 (korkeampi tavoitetaso ja uudistuksia) säilytetään vaihtoehdossa 1 ehdotetut muutokset ja lisätään strategiaan kuusi uutta toiminta-alaa, joista kukin sisältää uusia toimenpiteitä. Vaihtoehdossa 2 EU:n sopeutumispolitiikan tavoitetasoa on nostettu, myös EU:n kansainvälisissä sitoumuksissa. Tässä vaihtoehdossa otetaan mukaan ensisijaisen tärkeitä aihealueita, kuten innovaatiot, ekosysteemipalvelut ja ilmastonsuojeluvajeen umpeenkurominen. Tämä vaihtoehto on selkeä parannus perusskenaarioon, sillä siinä pyritään lisäämään EU:n sopeutumistoimien johdonmukaisuutta, myös kansainvälisellä tasolla.

Vaihtoehto 2 toimii parhaiten lähes kaikkien toimenpiteiden suhteen ja on siksi parhaaksi arvoitu vaihtoehto. Arviointi tehtiin erilaisten ilmastoskenaarioiden (lämpötilamuutosten) suhteen, ja herkkyysanalyysin tulokset tukivat tätä vaihtoehtoa. Talouden mallinnusten ja laatuanalyysien mukaan vaihtoehto 2 tuottaisi parhaat hyödyt taloudelliselle hyvinvoinnille, koska se vähentäisi taloudellisia tappioita ja työpaikkojen menetyksiä perusskenaarioon verrattuna. Vaihtoehto 2 vaikuttaisi myös yleisesti myönteisemmin kilpailukykyyn, kauppaan ja investointeihin sekä innovointiin ja tutkimukseen kuin vaihtoehto 1. Vaihtoehdolla 2 on myönteisiä yhteiskunnallisia vaikutuksia tulonjakoon, hyvinvointiin ja sosiaaliseen osallisuuteen sekä merkittäviä myönteisiä vaikutuksia kansanterveyteen ja turvallisuuteen. Vaihtoehdon 2 vaikutukset ympäristöön – ilmastokestävyyteen, luonnonvarojen laatuun ja saatavuuteen, pilaantumisen vähentämiseen sekä biologiseen monimuotoisuuteen ja ekosysteemipalveluihin – ovat myönteiset. Lisäksi vaihtoehdon 2 arvioidaan tuottavan huomattavasti enemmän myönteisiä vaikutuksia EU:n ulkopuolisissa maissa ja kansainvälisten suhteiden osalta. Molempien vaihtoehtojen hyödyt kasvavat korkeampien keskilämpötilojen skenaarioissa (joissa ilmastovahingot ovat suuremmat), mutta vaihtoehto 2 on niissäkin parempi.

Strategiassa ehdotetaan (strategiaa itseään ja yleensä sopeutumistoimia varten) seuranta- ja arviointi-indikaattoreita. Niissä otetaan huomioon sopeutumisen ja ilmastokestävyyden seurannan monitahoisuus ja luontaiset epävarmuustekijät. Seurantaa ja arviointia koskevissa suosituksissa esitetään myös joitakin jatkotoimia, jotka ovat tarpeen tämän lähestymistavan edistämiseksi ja tarkentamiseksi osana strategian toteutusta.