EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 7.12.2022 COM(2022) 697 final 2022/0403(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS annettu [xxxx],

asetusten (EU) N:o 648/2012, (EU) N:o 575/2013 ja (EU) 2017/1131 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse toimenpiteistä, joilla lievennetään kolmansien maiden keskusvastapuoliin liittyviä liiallisia vastuita ja parannetaan unionin määritysmarkkinoiden tehokkuutta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2022) 697 final} - {SWD(2022) 697 final} - {SWD(2022) 698 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Asetuksella (EU) N:o 648/2012, jäljempänä ’Euroopan markkinarakenneasetus’ tai ’EMIR’, säännellään johdannaistransaktioita, ja se sisältää toimenpiteitä, joilla niiden riskejä rajoitetaan keskusvastapuolissa tehtävän määrityksen avulla. Keskusvastapuolet ottavat vastatakseen kaupan osapuolten riskeistä ja toimivat ostajana jokaiseen myyjään nähden ja myyjänä jokaiseen ostajaan nähden. Näin ne lisäävät markkinoiden läpinäkyvyyttä ja tehokkuutta ja vähentävät erityisesti johdannaisiin liittyviä rahoitusmarkkinoiden riskejä. EMIR-asetus annettiin vuosien 2008–2009 finanssikriisin jälkeen. Sen tarkoituksena oli edistää rahoitusvakautta ja lisätä markkinoiden läpinäkyvyyttä, standardointia ja sitä kautta turvallisuutta. EMIR-asetuksessa edellytetään, että johdannaistransaktioista ilmoitetaan, jotta markkinat ovat sääntely- ja valvontaviranomaisten kannalta läpinäkyvät, ja että johdannaistransaktioiden riskejä lievennetään asianmukaisesti keskusvastapuolimäärityksen avulla tai vaihtamalla vakuuksia kahdenvälisissä transaktioissa. Keskusvastapuolet ja riskit, joita ne hallitsevat, ovat huomattavasti suurempia kuin EMIR-asetuksen hyväksymisen aikaan. Komissio julkaisi vuonna 2017 kaksi säädösehdotusta EMIR-asetuksen muuttamisesta. Lainsäädäntövallan käyttäjät hyväksyivät ne molemmat vuonna 2019. EMIR REFIT -asetuksessa mitoitettiin joitakin EMIR-asetuksen vaatimuksia uudelleen, jotta ne olisivat oikeasuhteisia, kuitenkin niin, että varmistetaan rahoitusvakaus. Euroopan markkinarakenneasetuksella (EMIR 2.2) tarkistettiin valvontakehystä ja luotiin prosessi, jota noudattaen Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA) arvioi yhteistyössä Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) ja liikkeeseen laskevien keskuspankkien kanssa kolmansien maiden keskusvastapuolten merkittävyyttä järjestelmän kannalta. Näin tunnustettiin esiin nousevat ongelmat, joita liittyy riskien kasvavaan keskittymiseen keskusvastapuoliin ja erityisesti kolmansien maiden keskusvastapuoliin. EMIR-asetusta täydentää vuonna 2020 annettu keskusvastapuolten elvytys- ja kriisinratkaisuasetus, jolla varaudutaan siihen epätodennäköiseen – joskin vaikutuksiltaan valtavaan – tapahtumaan, että EU:n keskusvastapuoli joutuisi vakaviin taloudellisiin vaikeuksiin. Vaikka EMIR-asetuksella onkin luotu vankka kehys keskusvastapuolimääritykselle, eräät nykyisen valvontakehyksen osa-alueet ovat osoittautuneet liian monimutkaisiksi. Tämä rajoittaa EU:n keskusvastapuolten mahdollisuuksia houkutella liiketoimintaa sekä EU:n sisällä että kansainvälisesti. Valvontaviranomaisten hyväksymismenettelyt EU:n keskusvastapuolten uusien määrityspalvelujen ja uuden määritystoiminnan käynnistämiseksi sekä keskusvastapuolten riskimallien muuttamiseksi ovat monissa tapauksissa tarpeettoman pitkiä ja työläitä. Nykyisillä säännöillä pyritään varmistamaan EU:n keskusvastapuolten turvallisuus ja vakaus. Tämä on kuitenkin mahdollista tehdä monin eri tavoin, ja voimassa olevat prosessit ovat olleet liian hitaita ja toisinaan suhteettomia kaavailtuun muutokseen nähden. Uuden tuotteen hyväksyminen ei saisi kestää vuosia, ja riskimalleja on voitava muuttaa nopeasti markkinoiden ja talouden olosuhteiden muuttuessa. Hyväksymisten viivästyminen lisää kustannuksia ja vähentää EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuutta ja sitä kautta EU:n houkuttelevuutta liiketoimintapaikkana. Tällä ehdotuksella pyritään lieventämään näitä esteitä, jotta nykyaikaiset kilpailukykyiset keskusvastapuolet voivat houkutella liiketoimintaa. EMIR-asetus tarjoaa kattavan ja vankan keskusvastapuolia koskevan vakavaraisuussäännöstön, ja äskettäin hyväksytty keskusvastapuolten elvytys- ja kriisinratkaisuasetus vahvistaa entisestään EU:n keskusvastapuolten vakautta. Tämän ehdotuksen tavoitteena on, että EU:n keskusvastapuolimääritysekosysteemin kehitys perustuu jatkossakin sääntöjen ja valvonnan vahvuuteen. Vakaat ja turvalliset keskusvastapuolet lisäävät rahoitusjärjestelmän luottamusta ja tukevat ratkaisevasti keskeisten markkinoiden likviditeettiä. Määritysekosysteemin turvallisuus, vakaus ja häiriönsietokyky on edellytys sille, että se voi kasvaa edelleen. EU:n keskusvastapuolimääritysekosysteemin olisi annettava EU:n yrityksille mahdollisuus suojautua riskeiltään tehokkaasti ja turvallisesti ja samalla turvata laajempi rahoitusvakaus. Tällä tavoin keskusvastapuolimääritys tukee EU:n taloutta. Ehdotuksella pyritään parantamaan yritysten asemaa siten, että ne pystyvät ennakoimaan keskusvastapuolimääritykseen liittyvät likviditeettitarpeet. Kilpailukykyinen ja tehokas EU:n määritysekosysteemi lisää keskusvastapuolimääritystoimintaa, mutta keskusvastapuolimääritykseen liittyy myös riskejä transaktioiden keskittyessä muutamiin keskusvastapuoliin, jotka ovat järjestelmän kannalta merkittäviä. Näin ollen keskusvastapuolten on hallittava näitä riskejä asianmukaisesti, ja keskusvastapuolia on edelleen valvottava tiukasti sekä kansallisella että laajemmalla EU:n tasolla. Tällä ehdotuksella pyritään varmistamaan vankka yhteinen valvonta, joka perustuu EU:n nykyiseen valvontajärjestelmään. Vuodesta 2017 lähtien on toistuvasti tuotu esiin EU:n rahoitusvakauteen edelleen kohdistuvia riskejä, jotka johtuvat määritysten liiallisesta keskittymisestä joihinkin kolmansien maiden keskusvastapuoliin, erityisesti stressiskenaariossa. Suuret riskit voivat toteutua, vaikka niiden todennäköisyys olisi pieni, ja EU:n on oltava tähän valmis. Vaikka EU:n keskusvastapuolet ovat yleisesti ottaen osoittautuneet häiriöitä sietäviksi, kokemus on osoittanut, että EU:n määritysekosysteemiä voidaan vahvistaa, mikä lisää rahoitusvakautta. Avoin strateginen riippumattomuus tarkoittaa kuitenkin myös sitä, että EU:n on suojauduttava rahoitusvakauteen kohdistuvilta riskeiltä, joita voi syntyä, kun EU:n markkinatoimijat ovat liian riippuvaisia kolmansien maiden yhteisöistä, mikä voi aiheuttaa haavoittuvuutta. Sen vuoksi tällä ehdotuksella pyritään tekemään EMIR-asetuksen vastaavuussäännöstöstä oikeasuhteisempi ja räätälöimään yhteistyö ulkomaisten valvontaviranomaisten kanssa paremmin niin, että kolmansiin maihin sijoittautuneiden keskusvastapuolten aiheuttamat riskit otetaan huomioon tinkimättä kuitenkaan sitä, että kolmansilla mailla on oltava asianmukaiset säännöt. Lisäksi ehdotetaan vastaavuusmenettelyn yksinkertaistamista tapauksissa, joissa keskusvastapuolimääritykseen kolmannessa maassa liittyvät riskit ovat erityisen pienet. Ehdotuksella pyritään myös lisäämään EU:n keskusvastapuolimäärityskapasiteettia ja sitä kautta likviditeettiä EU:n keskusvastapuolissa, jotta voidaan vähentää riskejä, joita kolmansien maiden keskusvastapuoliin liittyvät liialliset vastuut aiheuttavat EU:n rahoitusvakaudelle. Sen vuoksi tässä ehdotuksessa edellytetään, että kaikilla markkinatoimijoilla, joihin sovelletaan määritysvelvollisuutta, on oltava aktiivinen tili EU:n keskusvastapuolessa sellaisten tuotteiden määrittämiseksi, joiden ESMA on todennut olevan järjestelmän kannalta merkittäviä EU:n rahoitusvakaudelle. Tätä ehdotusta täydentää direktiiviehdotus, jolla tehdään joitakin muutoksia direktiiviin 2013/36/EU (vakavaraisuusdirektiivi), direktiiviin (EU) 2019/2034 (sijoituspalveludirektiivi) ja direktiiviin 2009/65/EU (siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskeva direktiivi eli yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi) keskusvastapuoliin kohdistuvan keskittymäriskin ja keskusvastapuolitransaktioiden vastapuoliriskin käsittelyn osalta. Nämä muutokset ovat tarpeen EMIR-asetuksen uudelleentarkastelun tavoitteiden saavuttamiseksi ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi. Tästä syystä näitä kahta ehdotusta olisi luettava yhdessä. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tämä ehdotus liittyy muihin EU:n toimenpiteisiin ja vireillä oleviin aloitteisiin, joilla pyritään i) edistämään pääomamarkkinaunionia, ii) vahvistamaan EU:n avointa strategista riippumattomuutta ja iii) lisäämään EU:n tason valvonnan tehokkuutta ja vaikuttavuutta, ja se on niiden kanssa yhdenmukainen. Ensinnäkin määrityskapasiteetti on tärkeä pääomamarkkinaunionin ulottuvuus. Pääomamarkkinaunionissa on kyse siitä, että EU:hun rakennetaan syvät ja likvidit pääomamarkkinat, jotka voivat palvella EU:n kansalaisten, yritysten ja rahoituslaitosten tarpeita. Covid-19-kriisi on tehnyt pääomamarkkinaunionin toteuttamisesta entistä kiireellisempää, sillä markkinapohjainen rahoitus on olennaisen tärkeä osatekijä Euroopan talouden elpymisen ja pitkän aikavälin kasvun palauttamisen kannalta. Turvalliset, vakaat ja kilpailukykyiset kaupankäynnin jälkeiset järjestelyt EU:ssa, erityisesti keskusvastapuolimääritys, ovat hyvin toimivan pääomamarkkinaunionin kannalta olennaisen tärkeitä. Ehdotetut lainsäädäntömuutokset, kuten valvontakehyksen vahvistaminen entisestään, edistäisivät tehokkaamman ja turvallisemman kaupankäynnin jälkeisen toimintaympäristön kehittämistä EU:ssa. Kilpailukykyiset, kehittyneet ja häiriönsietokykyiset EU:n keskusvastapuolet ovat EU:n avoimen strategisen riippumattomuuden ennakkoedellytys. Komission tiedonannossa avoimesta strategisesta riippumattomuudesta esitetään, miten EU voi vahvistaa avointa strategista riippumattomuuttaan makrotaloudessa ja rahoitusmarkkinoilla erityisesti, mutta ei ainoastaan, kehittämällä edelleen EU:n rahoitusmarkkinoiden infrastruktuureja ja parantamalla niiden häiriönsietokykyä. Vahvan keskusvastapuolimääritysjärjestelmän ja vankkojen valmiuksien luominen EU:hun vähentää riskejä, jotka johtuvat siitä, että riippuvuus kolmansien maiden keskusvastapuolista ja niiden valvojista on liiallista. Energiamarkkinoiden viimeaikainen kehitys, jossa useilla energiayhtiöillä on johdannaismarkkinoita käyttäessään likviditeettiongelmia, on myös osoittanut, että Euroopan markkinarakenneasetusta on parannettava, jotta EU:n rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä voidaan edelleen lieventää uusien haasteiden valossa. Tämä edellyttää, että rakennetaan turvallinen, vakaa ja kilpailukykyinen EU:n keskusvastapuolimääritysekosysteemi, joka kestää talouden häiriöitä. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Tätä aloitetta olisi tarkasteltava osana komission laajempaa ohjelmaa, jonka tavoitteena on lisätä EU:n markkinoiden turvallisuutta, vakautta, tehokkuutta ja kilpailukykyä. Tavoitteena on varmistaa, että myös pääomamarkkinoihin olennaisena osana kuuluvat kaupan jälkeiset järjestelyt, erityisesti keskusvastapuolimääritys, ovat turvallisia, vakaita, tehokkaita ja kilpailukykyisiä. Täysin toimivien ja yhdentyneiden pääomamarkkinoiden ansiosta EU:n talous voi kasvaa kestävällä tavalla ja olla kilpailukykyisempi. Tämä vastaa komission strategista painopistettä ”ihmisten hyväksi toimiva talous”, jossa keskitytään luomaan oikeanlaiset olosuhteet työpaikkojen luomiselle, kasvulle ja investoinneille. Aloitteella ei ole suoria ja/tai määritettävissä olevia vaikutuksia, jotka johtaisivat merkittävään haittaan tai olisivat ristiriidassa ilmastoneutraaliustavoitteiden ja eurooppalaisesta ilmastolaista johtuvien velvoitteiden kanssa.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta EMIR-asetuksessa vahvistetaan sääntely- ja valvontakehys, jota sovelletaan sekä EU:hun sijoittautuneisiin keskusvastapuoliin että kolmansien maiden keskusvastapuoliin, jotka tarjoavat keskusvastapuolimääritykseen liittyviä palveluja unioniin sijoittautuneille määritysosapuolille tai markkinapaikoille. EMIR-asetuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 114 artikla, sillä asetuksessa vahvistetaan OTC-johdannaisia, keskusvastapuolia ja kauppatietorekistereitä koskevat yhteiset säännöt, jotta kansalliset toimenpiteet tai käytännöt eivät poikkeaisi toisistaan ja vältettäisiin esteet sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle varmistaen samalla rahoitusvakaus. Tässä aloitteessa ehdotetaan lisätoimia, joilla varmistetaan näiden tavoitteiden saavuttaminen, joten se hyväksyttäisiin saman oikeusperustan nojalla. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Jäsenvaltiot eivät voi yksin ratkaista vaikutustenarvioinnissa havaittuja ongelmia, vaan ne edellyttävät EU:n toimia. Ehdotuksella muutetaan Euroopan markkinarakenneasetusta erityisesti EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden lisäämiseksi helpottamalla niiden kykyä tuoda markkinoille uusia tuotteita, vähentämällä säännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja vahvistamalla EU:n keskusvastapuolten valvontaa EU:n tasolla. Näin EU:n toimet vähentäisivät EU:n liiallista riippuvuutta kolmansien maiden keskusvastapuolista ja vähentäisivät siten EU:n rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä. Keskusvastapuolimäärityspalvelujen turvalliset, vakaat, tehokkaat ja kilpailukykyiset markkinat edistävät syvempiä ja likvidimpiä markkinoita EU:ssa ja ovat hyvin toimivan pääomamarkkinaunionin kannalta olennaisen tärkeä asia. Jäsenvaltiot ja kansalliset valvontaviranomaiset eivät voi yksin ratkaista järjestelmäriskejä, joita aiheutuu vahvasti yhdentyneistä ja yhteenliitetyistä keskusvastapuolista, jotka harjoittavat rajat ylittävää toimintaa kansallisten lainkäyttöalueiden ulkopuolella. Jäsenvaltiot eivät voi myöskään lieventää toisistaan poikkeavista kansallisista valvontakäytännöistä aiheutuvia riskejä, eivätkä ne voi yksinään lisätä EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuutta tai puuttua kansallisten valvontaviranomaisten ja EU:n viranomaisten yhteistyökehyksen tehottomuuksiin. Kuten lainsäätäjät totesivat vuonna 2012 hyväksyessään EMIR-asetuksen (ja vuonna 2019 hyväksyessään EMIR REFIT- ja EMIR 2.2 -asetukset), jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa EMIR-asetuksen tavoitetta lisätä EU:n keskusvastapuolten turvallisuutta, vakautta, tehokkuutta ja kilpailukykyä sisämarkkinoilla ja varmistaa rahoitusvakaus. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti nämä tavoitteet voidaan siis toimien laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin EU:n tasolla. •Suhteellisuusperiaate Tämän ehdotuksen tavoitteena on varmistaa, että EMIR-asetuksen tavoitteet saavutetaan oikeasuhteisella, tuloksellisella ja tehokkaalla tavalla. Ehdotuksen luonteen vuoksi on löydettävä tasapaino EU:n keskusvastapuolten määritystä lisäävien toimenpiteiden vaikuttavuuden ja määritysosallistujille aiheutuvien kustannusvaikutusten välillä. Tämä tasapaino on otettava huomioon itse toimenpiteiden mitoituksessa ja suunnittelussa, jotta kustannukset olisivat oikeasuhteisia. Ehdotuksessa tarkastellaan myös EU:n keskusvastapuolten valvontajärjestelyjä, jotta voidaan vastata tehottomista toimilupamenettelyistä johtuviin haasteisiin. Lisäksi valvontarakenteeseen tehtävillä muutoksilla pyritään ottamaan huomioon tarve lisätä EU:n viranomaisten yhteistyötä, kun EU:n keskusvastapuolten merkitys kasvaa, samalla kun säilytetään sijoittautumisjäsenvaltion viranomaisten finanssipoliittinen vastuu. Sidosryhmien, mm. ESMAn, esiin tuomat huolenaiheet otetaan huomioon aktiivisen tilin edellyttämisessä, EU:n tasolla toteutettavassa seurannassa, joka kohdistetaan EU:n yritysten liiallisten vastuiden siirtämiseen järjestelmän kannalta merkittävien kolmansien maiden keskusvastapuolista, jäljempänä ’toisen tason keskusvastapuolet’, EU:n keskusvastapuolille, ja keskusvastapuolten riskimalleihin tehtävien tiettyjen muutosten sekä keskusvastapuolten tarjoamien palvelujen laajentamisen jälkikäteishyväksynnässä/vastustamattajättämismenettelyssä. Samalla kuitenkin turvataan EMIR-asetuksen tavoitteet. Ehdotuksessa ei mennä pidemmälle kuin on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi välttämätöntä, kun otetaan huomioon tarve seurata ja lieventää riskejä, joita keskusvastapuolten, mukaan lukien kolmansien maiden keskusvastapuolet, toiminta voi aiheuttaa rahoitusvakaudelle. Parhaaksi arvioitujen toimintavaihtoehtojen oikeasuhteisuutta arvioidaan tarkemmin liitteenä olevan vaikutustenarvioinnin luvuissa 7 ja 8. •Toimintatavan valinta EMIR on asetus, joten sitä on muutettava asetuksella. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Komission yksiköt ovat kuulleet laajasti eri sidosryhmiä, kuten EU:n elimiä (EKP, Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK), Euroopan valvontaviranomaiset), jäsenvaltioita, Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäseniä, finanssipalvelualaa (pankit, eläkerahastot, sijoitusrahastot, vakuutusyhtiöt jne.) sekä finanssialan ulkopuolisia yrityksiä arvioidakseen, takaako EMIR riittävällä tavalla EU:n rahoitusvakauden. Kuulemisprosessi osoitti, että EU:n rahoitusvakauteen kohdistuu jatkuvasti riskejä, jotka johtuvat määritysten liiallisesta keskittymisestä muutamiin kolmansien maiden keskusvastapuoliin. Nämä riskit ovat erityisen merkityksellisiä stressiskenaariossa. Koska EMIR 2.2 -asetus on tullut voimaan suhteellisen vähän aikaa sitten eikä kaikkia sen vaatimuksia vielä sovelleta, komission yksiköt eivät pitäneet asianmukaisena laatia koko kehyksestä samanaikaisesti yhtenä prosessina toteutettavaa arviointia ja vaikutustenarviointia. Sen sijaan keskeiset osa-alueet määritettiin etupainotteisesti sidosryhmien palautteen ja sisäisen analyysin perusteella (vaikutustenarvioinnin 3 jaksossa, joka koskee ongelman määrittelyä, selitetään yksityiskohtaisesti nykyisten sääntöjen tehottomuudet ja vaikuttamattomuus). •Sidosryhmien kuuleminen Komissio on kuullut sidosryhmiä tämän ehdotuksen valmistelun kaikissa vaiheissa ja erityisesti seuraavissa: ·Komission 8.2.–22.3.2022 järjestämä kohdennettu kuuleminen. Päätettiin, että kuulemisen tulisi olla kohdennettu, joten kysymykset keskitettiin hyvin täsmälliselle ja melko tekniselle osa-alueelle. Kohdennettuun kuulemiseen vastasi verkkolomakkeella 71 sidosryhmää, ja joitakin luottamuksellisia vastauksia toimitettiin myös sähköpostitse. ·Komission kannanottopyyntö, jonka vastausaika oli 8.2.–8.3.2022. ·Sidosryhmien kuuleminen vuoden 2021 alkupuoliskolla työryhmässä, joka käsittelee mahdollisuuksia ja haasteita, joita liittyy johdannaisten siirtämiseen Yhdistyneestä kuningaskunnasta EU:hun, mukaan lukien useat sidosryhmille järjestetyt tiedotuskokoukset helmi-, maalis- ja kesäkuussa 2021. ·Euroopan parlamentin jäsenten kanssa 4.5. pidetty kokous ja kahdenväliset kokoukset sen jälkeen.

·Jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa 30.3.2022, 16.6.2022 ja 8.11.2022 pidetyt kokoukset. ·Rahoituspalvelukomitean 2.2. ja 16.3.2022 pidetyt kokoukset. ·Talous- ja rahoituskomitean 18.2. ja 29.3.2022 pidetyt kokoukset. ·Kahdenväliset tapaamiset sidosryhmien kanssa sekä eri sidosryhmiltä saadut luottamukselliset tiedot. Kuulemisprosessin tärkeimmät viestit olivat seuraavat: ·Vuonna 2021 aloitettu työ on osoittanut, että määrityksen houkuttelevuuden lisääminen, kannustaminen EU:n infrastruktuurien kehittämiseen ja valvontajärjestelyjen vahvistaminen EU:ssa vie aikaa. ·Prosessissa määritettiin erilaisia toimenpiteitä, joilla voitaisiin parantaa EU:n keskusvastapuolten ja määritystoiminnan houkuttelevuutta ja varmistaa, että niiden riskejä hallitaan ja valvotaan asianmukaisesti. ·Määritetyt toimenpiteet eivät kuulu ainoastaan komission ja lainsäätäjien toimivaltaan, vaan ne voivat myös edellyttää toimia EKP:ltä, kansallisilta keskuspankeilta, Euroopan valvontaviranomaisilta, kansallisilta valvontaviranomaisilta, keskusvastapuolilta ja pankeilta. ·Kuulemisessa kävi ilmi, että markkinatoimijat pitävät yleisesti parempana markkinalähtöistä lähestymistapaa sääntelytoimenpiteiden sijasta, jotta kustannukset olisivat mahdollisimman pienet ja jotta EU:n markkinatoimijoiden kansainvälinen kilpailukyky säilyisi. Myös sääntelytoimenpiteitä kuitenkin kannatettiin jossain määrin, erityisesti jos ne nopeuttavat keskusvastapuolten uusien tuotteiden ja palvelujen hyväksymisprosessia. ·Seuraavia toimenpiteitä pidettiin hyödyllisinä EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden lisäämiseksi: aktiivinen tili EU:n keskusvastapuolessa, toimenpiteet, joilla helpotetaan EU:n keskusvastapuolten tarjoamien palvelujen laajentamista, määritysosallistujien soveltamisalan laajentaminen, suojauslaskentasääntöjen muuttaminen ja EU:n keskusvastapuolten rahoituksen ja likviditeetin hallinnan edellytysten parantaminen. Ehdotuksessa otetaan huomioon tämä sidosryhmien palaute sekä monenlaisten sidosryhmien, EU:n viranomaisten ja toimielinten kanssa pidetyissä kokouksissa saatu palaute. EMIR-asetukseen ehdotetaan kohdennettuja muutoksia, joilla pyritään seuraaviin: ·EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden parantaminen yksinkertaistamalla tuotteiden markkinoille saattamista ja mallien ja parametrien muuttamista koskevia menettelyjä sekä ottamalla tiettyjen muutosten osalta käyttöön vastustamattajättämismenettely/jälkikäteishyväksyntä/uudelleentarkastelu. Tämä mahdollistaa sen, että EU:n keskusvastapuolet voivat rahoitusvakautta vaarantamatta ottaa nopeammin käyttöön uusia tuotteita ja malleja ja varmistaa samalla asianmukaisten riskinäkökohtien huomioimisen. Tämä parantaa EU:n keskusvastapuolten kilpailukykyä. ·Kannustaminen keskusvastapuolimääritykseen EU:ssa rahoitusvakauden turvaamiseksi edellyttämällä, että määritysosapuolilla ja asiakkailla on aktiivinen tili EU:n keskusvastapuolessa suoraan tai välillisesti, ja helpottamalla määritystä asiakkaiden kannalta auttaa vähentämään kolmansissa maissa oleviin toisen tason keskusvastapuoliin liittyviä vastuita ja EU:n rahoitusvakaudelle riskin muodostavaa liiallista riippuvuutta niistä. ·Rajat ylittävien riskien arvioinnin ja hallinnan parantaminen varmistamalla, että EU:n viranomaisilla on riittävät valtuudet ja tiedot, jotta ne voivat seurata sekä EU:n että kolmansien maiden keskusvastapuoliin liittyviä riskejä, myös parantamalla viranomaisten valvontayhteistyötä EU:n sisällä. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ehdotusta valmistellessaan komissio on tukeutunut seuraavaan ulkoiseen asiantuntemukseen ja dataan: ·EMIR-asetuksen 25 artiklan 2 c kohdan nojalla laadittu ESMAn kertomus, joka toimitettiin komissiolle joulukuussa 2021. Kertomuksessa otettiin huomioon myös keskusvastapuolilta ja määritysosallistujilta saadut vastaukset ESMAn kyselyihin ja datapyyntöihin; ·Joulukuussa 2021 annettu EJRK:n vastaus ESMAn EMIR-asetuksen 25 artiklan 2 c kohdan nojalla järjestämään kuulemiseen; ·Kansainvälisen järjestelypankin tilastot; ·CEPS, 2021, ”Setting EU CCP policy – much more than meets the eye”; ja

·ClarusFT-tietokanta. Näitä tietoja on täydennetty finanssimarkkinoiden toimijoilta saaduilla määrällisillä ja laadullisilla tiedoilla, joista osa on luottamuksellisia. •Vaikutustenarviointi Komissio on tehnyt merkityksellisistä toimenpidevaihtoehdoista vaikutustenarvioinnin. Vaihtoehtoja määritettiin seuraavien neljän tekijän perusteella: i) monimutkaiset, aikaa vievät ja raskaat menettelyt, ii) rajoitettu osallistuminen EU:n keskusvastapuoliin ja keskittyminen vakiintuneisiin keskusvastapuoliin, iii) EU:n rahoitusjärjestelmän keskinäiset yhteydet, iv) valvontayhteistyökehyksen tehottomuus. Vaihtoehtoja arvioitiin suhteessa erityistavoitteisiin, jotka ovat EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden parantaminen, kannustaminen määrityksiin EU:n keskusvastapuolissa ja rajat ylittävien riskien arvioinnin ja hallinnan parantaminen. Vaikutustenarviointi sai 14. syyskuuta 2022 sääntelyntarkastelulautakunnalta myönteisen lausunnon, jossa esitettiin seuraavat keskeiset parannussuositukset: ·selostetaan, miltä menestys näyttää ja miten sitä seurataan tuloksellisesti; ·lisätään harkittujen vaihtoehtojen valikoiman kattavuutta; ·esitetään täytäntöönpanoasetukseen sisältyvien keskeisten toimenpiteiden perustelut ja suunniteltu muotoilu ja selvennetään niiden kehittämistä määrittävät kriteerit ja parametrit. Pyydetyt selvennykset lisättiin vaikutustenarvioinnin asianomaisiin kohtiin. Vaikutustenarvioinnissa päädyttiin kaikkien toimintavaihtoehtojen arvioinnin ja vertailun perusteella pitämään seuraavia toimintavaihtoehtoja parhaina: ·Toimenpiteet EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden parantamiseksi: parhaana vaihtoehtona pidettiin toimenpideyhdistelmää, jolla yksinkertaistetaan tuotteiden saattamista markkinoille ja mallien muuttamista koskevia menettelyjä ja otetaan tiettyjen muutosten osalta käyttöön jälkikäteishyväksyntä/vastustamattajättämismenettely. Nämä toimenpiteet yksinkertaistaisivat nykyisiä menettelyjä ja säilyttäisivät samalla rahoitusvakauden. Tuotteiden saattamista markkinoille ja mallien muuttamista koskevien menettelyjen yksinkertaistamista ja tiettyjen muutosten jälkikäteishyväksyntää/vastustamattajättämismenettelyä arvioitiin myös erillisinä vaihtoehtoina. Koska erillisillä vaihtoehdoilla tavoitteet saavutettaisiin kuitenkin vain osittain, molempien vaihtoehtojen yhdistelmää pidettiin asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarkoituksenmukaisimpana. ·Toimenpiteet, joilla kannustetaan keskusvastapuolimääritykseen EU:ssa rahoitusvakauden turvaamiseksi: tavoitteiden saavuttamiseksi pidettiin tarkoituksenmukaisimpana eri vaihtoehtojen yhdistelmää, joka sisältäisi seuraavat näkökohdat: i) edellytetään, että määritysosapuolilla ja asiakkailla on aktiivinen tili EU:n keskusvastapuolessa; ii) varmistetaan, että määritystoimintaa koskevia uusia vaatimuksia noudatetaan; iii) kannustetaan tiedonannon avulla julkisyhteisöjä, jotka käyttävät vapaaehtoisesti keskusvastapuolimääritystä, hoitamaan määritys EU:ssa; ja iv) helpotetaan keskusvastapuolimääritystä. Näiden vaihtoehtojen yhdistäminen antaisi mahdollisuuden vähentää liiallista riippuvuutta toisen tason keskusvastapuolista, lisätä keskusvastapuolimääritystä EU:ssa ja poistaa keskusvastapuolimäärityksen esteitä. Joihinkin näistä toimenpiteistä voi sisältyä tason 2 säädöksiä, joissa määritetään kyseiset näkökohdat. Toimintavaihtoehtoja on arvioitu myös erikseen, mutta niiden yhdistelmää pidettiin tuloksellisimpana tavoitteiden saavuttamiseksi. ·Toimenpiteet rajat ylittävien riskien arvioinnin ja hallinnan parantamiseksi: kohdennettuja muutoksia nykyiseen valvontakehykseen pidettiin tarkoituksenmukaisimpina ja oikeasuhteisimpina, koska niillä saavutetaan oikea tasapaino seuraavien tavoitteiden saavuttamisen välillä: i) kehyksen vahvistaminen, jotta rajat ylittävät riskit voidaan ottaa kunnolla huomioon, ii) EU:n rahoitusvakauden parantaminen ja iii) EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden parantaminen samalla tunnustaen, että keskusvastapuoliin, määritysosapuoliin ja asiakkaisiin vaikuttavat kriisinratkaisupäätökset tehdään kansallisella tasolla ja että jäsenvaltiot ovat viime kädessä vastuussa lainkäyttöalueellaan toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten taloudellisesta tukemisesta. ·Vaihtoehtojen kokonaispaketilla on myönteinen vaikutus kaupankäynnin jälkeiseen toimintaympäristöön EU:ssa, sillä se lisää EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuutta, kannustaa keskusvastapuolimääritykseen EU:ssa, parantaa rajat ylittävien riskien arviointia ja hallintaa ja edistää siten EU:n rahoitusmarkkinoiden kilpailukykyä ja EU:n rahoitusvakautta. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Aloitteella pyritään lisäämään EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuutta, vähentämään EU:n markkinatoimijoiden liiallista riippuvuutta EU:n ulkopuolisista keskusvastapuolista, turvaamaan EU:n rahoitusvakaus ja parantamaan EU:n avointa strategista riippumattomuutta. Näin ollen sillä ei sinänsä pyritä alentamaan kustannuksia. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden lisäämiseksi johtaa kuitenkin EU:n keskusvastapuolten menettelyjen yksinkertaistumiseen, hallinnollisten rasitteiden vähentymiseen ja keskusvastapuolten toiminnan tehostumiseen, mikä vähentää myös kustannuksia. Kustannussäästöjen likimääräinen vaihteluväli on arvioitu sidosryhmien kanssa käydyn näkemystenvaihdon ja useiden sellaisten oletusten perusteella, joita on tarvittu vaikutusten ekstrapoloimiseksi koko EU:hun. Nämä kustannussäästöt ovat luonteeltaan hallinnollisia, joten ne lasketaan ”yksi sisään, yksi ulos” -lähestymistavassa ”ulos”-puolella noin 5–15 miljoonan euron suuruisiksi (EU:n kokonaismäärä). Säästöt keskittyvät todennäköisesti muutamiin EU:n keskusvastapuoliin (koska voi olla, että vain harvat EU:n keskusvastapuolet tuovat markkinoille uusia tuotteita tiettynä vuonna), ja ne todennäköisesti lisäävät keskusvastapuolten houkuttelevuutta. Mitä tulee ”yksi sisään, yksi ulos” -periaatteen kannalta merkityksellisiin mahdollisiin lisäkustannuksiin, paperityö, joka liittyy tilin avaamiseen keskusvastapuolessa, on erittäin vähäistä, joten hallinnolliset kustannukset ovat vähäisiä (ks. lisätietoja ohessa julkaistun vaikutustenarvioinnin liitteestä 3). Aktiivisen tilin edellyttämisen osalta voidaan todeta, että niiden arvioiden perusteella, joita komission yksiköt ovat tehneet luottamuksellisten tietojen perusteella, noin 60 prosentilla EU:n määritysosapuolten EU:hun sijoittautuneista asiakkaista on jo EU:n keskusvastapuolessa tili koronvaihtosopimusten määrittämiseen ja noin 85 prosentilla luottoriskinvaihtosopimusten määrittämiseen. Näille asiakkaille ei siis aiheutuisi lisäkustannuksia tilin avaamisesta EU:n keskusvastapuolessa tämäntyyppisille tuotteille. Lisäksi mahdolliset kustannukset voivat riippua keskusvastapuolesta: komission yksiköille toimitettujen luottamuksellisten tietojen mukaan esimerkiksi joissakin EU:n keskusvastapuolissa tilin kustannukset ovat tietyissä olosuhteissa nolla. Aktiivisen tilin edellyttäminen täsmennetään tarkemmin ESMAn laatimassa teknisessä sääntelystandardissa, josta järjestetään julkinen kuuleminen ja tehdään kustannus-hyötyanalyysi. •Perusoikeudet EU on sitoutunut edistämään korkeatasoista perusoikeuksien suojelua ja allekirjoittanut useita ihmisoikeussopimuksia. Tässä ehdotuksessa kunnioitetaan kyseisiä oikeuksia ja erityisesti taloudellisia oikeuksia, sellaisina kuin ne on lueteltu YK:n tärkeimmissä ihmisoikeusyleissopimuksissa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka on keskeinen osa EU:n perussopimuksia, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa.

4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. Tämä lainsäädäntöaloite ei vaikuta ESMAn tai muiden Euroopan unionin elinten menoihin. Vaikutustenarvioinnissa todettiin, että ESMAlle aiheutuu vain kohtuullisia lisäkustannuksia, mutta ehdotetuilla toimenpiteillä saadaan aikaan tehokkuusetuja, jotka johtavat kustannusten alenemiseen. Lisäksi joillakin säännöksillä selkiytetään ja mitoitetaan uudelleen ESMAn roolia luomatta uusia tehtäviä, minkä vuoksi niitä on pidettävä talousarviovaikutuksiltaan neutraaleina. Kustannukset liittyvät uuden keskustietokannan eli valvonta-asiakirjojen toimittamisessa käytettävän tietoteknisen välineen perustamiseen ja toimintaan. Vaikka ESMAn kustannukset saattavat kasvaa tällaisen uuden tietoteknisen välineen kehittämisen tai valinnan sekä sen käytön vuoksi, väline tuo kuitenkin myös tehokkuusetuja, joista ESMA hyötyy. Tehokkuusedut liittyvät siihen, että asiakirjojen täsmäyttämiseen ja jakamiseen, määräaikojen ja kysymysten käsittelyyn sekä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, kollegion ja keskusvastapuolten valvontakomitean kanssa tehtävään koordinointiin liittyvä manuaalinen työ vähenee huomattavasti. Nämä hyödyt ovat todennäköisesti suuremmat kuin aiheutuvat kustannukset. Lisäksi välineiden ja menettelyjen muuttamiseen sekä tiiviimpään yhteistyöhön liittyvä (paperi)työ voi aluksi lisätä kustannuksia, mutta ajan myötä ne todennäköisesti pienenevät tai pysyvät ennallaan. ESMAn edellytetään laativan teknisiä sääntely-/täytäntöönpanostandardeja niiden asiakirjojen muodosta ja sisällöstä, jotka keskusvastapuolten on toimitettava valvontaviranomaisille hakemusta jättäessään, normeista, joita määritystoimintaa ja EU:n ulkopuolisiin keskusvastapuoliin liittyviä vastuita koskevassa raportoinnissa on noudatettava, sekä määritysosapuolten ja asiakkaiden aktiivisesta tilistä unionin keskusvastapuolessa, sekä joitakin kertomuksia, kuten vuosikertomus seurantatoimintansa ja rajat ylittävän toimintansa tuloksista ja puolivuosittainen kertomus finanssialan ulkopuolisten vastapuolten määritystoiminnasta. ESMA voi käyttää tässä perustana jo olemassa olevia sisäisiä prosesseja ja menettelyjä, ja se voi tarvittaessa muuntaa kyseiset menettelyt teknisiksi sääntely-/täytäntöönpanostandardeiksi. Määritellessään aktiivista tiliä koskevaa vaatimusta joillekin jo yksilöidyille välineille ja niiden jatkuvaa seurantaa ESMA voi ottaa huomioon EMIR-asetuksen 25 artiklan 2 c kohdan nojalla tekemänsä työn arvioidessaan, mitkä toisen tason keskusvastapuolten määrityspalvelut ovat järjestelmän kannalta merkittäviä unionille tai yhdelle tai useammalle sen jäsenvaltiolle. Tämän ansiosta saatetaan tarvita vain hyvin vähän lisäresursseja. Toinen kustannusanalyysissä huomioon otettava seikka on menettelyjen ja välineiden muuttaminen uuteen valvontayhteistyökehykseen soveltuviksi. Yhteistyö yhteisissä valvontaryhmissä ja yhteisen seurantamekanismin perustaminen EU:n tasolla ovat valvontakehyksen uusia osatekijöitä. Kyse on kuitenkin pääasiassa välineistä, joilla parannetaan viranomaisten välistä yhteistyötä ja hoidetaan tehtäviä, joita viranomaiset jo olennaisilta osin suorittavat, lukuun ottamatta seurantaa, joka kohdistuu aktiivisia tilejä EU:n keskusvastapuolissa koskevien vaatimusten täytäntöönpanoon, kuten maksuihin, joita keskusvastapuolet perivät asiakkailta aktiivisista tileistä. Nämä uudet rakenteet edellyttävät todennäköisesti jonkin verran resurssien uudelleenorganisointia ja saattavat lisätä kokousten tarvetta, mutta niillä ei ole merkittäviä talousarviovaikutuksia. Uudelleen mitoitetusta valvontaprosessista on myös hyötyä, erityisesti tehtävien selkiytyminen, tarpeettoman päällekkäisen työn välttäminen ja työn väheneminen vastustamattajättämismenettelyjen käyttöönoton vuoksi. Näiden hyötyjen ansiosta ESMA ja kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat keskittyä keskusvastapuolimäärityspalvelujen laajentamisen ja keskusvastapuolten riskimallien muutosten osalta valvonnan aineellisiin näkökohtiin. Ehdotettu muutos, jolla selvennetään, että ESMA voi peruuttaa sellaisten kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamisen, jotka kieltäytyvät suorittamasta maksuja ESMAlle, on kustannusmielessä positiivinen. Näin vältetään se, että ESMAn olisi käytettävä huomattava työpanos saamatta siitä korvausta. Lisäksi otetaan käyttöön säännöksiä, joilla selkiytetään ja mitoitetaan uudelleen ESMAn roolia, minkä vuoksi niiden ei katsota vaikuttavan talousarvioon. ESMAlla esimerkiksi on jo velvollisuus antaa lausuntoja ennen kuin kansalliset toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tiettyjä päätöksiä. Näiden lausuntojen sisältöä kuitenkin tarkistetaan valvontaprosessin tehokkuuden lisäämiseksi, ja ESMAlle annetaan virallisesti mahdollisuus antaa lausunto keskusvastapuolten vuotuisista uudelleentarkasteluista ja arvioinneista sekä niiden toimilupien peruuttamisesta ja vakuusvaatimuksista. Lisäksi ESMAn on määrä ottaa selkeä rooli koordinoinnissa ja suositusten antamisessa kriisitilanteissa. Nämä ovat tehtäviä, jotka liittyvät olennaisilta osin niiden jo tekemään työhön, ja säännöksillä selvennetään ja näin vahvistetaan ESMAn asemaa selkeiden tehtävien kautta. Euroopan unionin muiden elinten, kuten Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin, rooliin tehdään pienempiä muutoksia, mutta niillä ei ole talousarviovaikutuksia. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Toimenpiteillä pyritään lisäämään EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuutta ja parantamaan rajat ylittävien riskien valvontaa EU:ssa. Näin ollen EMIR-asetukseen ja joissakin tapauksissa muihin EU:n säädöksiin esitetään useita muutoksia. Ehdotuksella varmistetaan, että asiaankuuluvilla EU:n elimillä on pääsy asiaankuuluviin tietoihin aiheuttamatta kuitenkaan tarpeettomia kustannuksia. Ehdotukseen sisältyy säännös, jonka mukaan EMIR-asetus olisi arvioitava kokonaisuudessaan keskittyen sen vaikuttavuuteen ja tehokkuuteen alkuperäisten tavoitteidensa saavuttamisessa (EU:n määritysmarkkinoiden tehokkuuden ja turvallisuuden parantaminen ja rahoitusvakauden säilyttäminen). Arvioinnissa olisi otettava huomioon kaikki EMIR-asetuksen näkökohdat, mutta erityisesti EU:n keskusvastapuolten houkuttelevuuden parantaminen. Periaatteessa arviointi olisi tehtävä vähintään viiden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta, ja siinä yhteydessä olisi pyrittävä keräämään palautetta kaikilta asiaankuuluvilta sidosryhmiltä. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1.Konsernin sisäiset transaktiot EMIR-asetuksessa säädetään kehyksestä, jolla konsernin sisäiset transaktiot (yhdessä maassa ja maasta toiseen) vapautetaan asetuksen 4 artiklassa säädetystä määritysvelvollisuudesta ja 11 artiklassa säädetyistä vakuusvaatimuksista. Jotta kehystä koskevaa oikeusvarmuutta ja ennakoitavuutta voidaan lisätä konsernin sisäisten päätösten osalta, tarvittu vastaavuuspäätös korvataan luettelolla lainkäyttöalueista, joille vapautusta ei voida myöntää. Sen vuoksi 3 artiklaa olisi muutettava siten, että vastaavuuspäätöksen tarve korvataan luettelolla kolmansista maista, joille ei pitäisi myöntää poikkeusta, ja 13 artikla olisi kumottava. Näiden kolmansien maiden olisi oltava maat, jotka on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 9 artiklan mukaisesti yksilöity suuririskisiksi kolmansiksi maiksi, joilla on rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmässä strategisia puutteita, ja maat, jotka luetellaan veroasioissa yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevan unionin luettelon liitteessä I. Komissiolle siirretään myös valta antaa delegoituja säädöksiä sellaisten kolmansien maiden yksilöimiseksi, joiden yhteisöt eivät voi hyödyntää näitä poikkeuksia, vaikka niitä ei ole mainittu kyseisissä luetteloissa, sillä se, että yhteisö on kyseisissä luetteloissa yksilöidyn kolmannen maan yhteisö, ei välttämättä ole ainoa tekijä, joka voi vaikuttaa johdannaissopimuksiin liittyvään riskiin, vastapuoliriski tai oikeudellinen riski mukaan lukien. 2.Määritysvelvollisuus Asetuksen 4 artiklaa muutetaan niin, että siihen sisällytetään vapautus määritysvelvollisuudesta, jos finanssialalla toimiva EU:n vastapuoli tai finanssialan ulkopuolinen vastapuoli, johon sovelletaan EMIR-asetuksen nojalla määritysvelvollisuutta, toteuttaa transaktion sellaisen kolmanteen maahan sijoittautuneen eläkejärjestelmän kanssa, joka on vapautettu määritysvelvollisuudesta kyseisen maan kansallisen lainsäädännön nojalla. 3.Finanssialalla toimivia vastapuolia koskeva määritysvelvollisuus

EMIR-asetuksen 4 a artiklaa muutetaan niin, että laskettaessa, ylittääkö positio kynnysarvot, laskelmaan olisi sisällytettävä ainoastaan sellaiset johdannaissopimukset, joita ei määritetä kyseisen asetuksen 14 artiklan nojalla toimiluvan saaneessa tai kyseisen asetuksen 25 artiklan nojalla tunnustetussa keskusvastapuolessa. 4.Aktiivinen tili Uusi 7 a artikla lisätään, jotta voidaan lieventää riskejä, jotka johtuvat EU:n määritysosapuolten ja asiakkaiden liiallisista vastuista, jotka liittyvät määrityspalveluja tarjoaviin kolmansien maiden keskusvastapuoliin, jotka ESMA on todennut järjestelmän kannalta merkittäviksi, ja siten varmistaa EU:n rahoitusjärjestelmän eheys ja vakaus. Artiklassa edellytetään, että finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, jotka kuuluvat määritysvelvollisuuden piiriin, on EU:hun sijoittautuneissa keskusvastapuolissa aktiivinen tili suoraan tai välillisesti hallussaan, ja että ne määrittävät ainakin tietyn osan järjestelmän kannalta merkittäviksi katsotuista palveluista EU:n keskusvastapuolissa, ja raportoivat tästä. Tämän on määrä johtaa siihen, että asianomaisten toisen tason keskusvastapuolten tarjoamiin, järjestelmän kannalta merkittäviin määrityspalveluihin liittyvät liialliset vastuut vähenevät siinä määrin kuin se on tarpeen rahoitusvakauden turvaamiseksi. ESMA vahvistaa yhteistyössä EPV:n, EIOPAn ja EJRK:n kanssa EKPJ:ää kuultuaan näiden tilien aktiivisuuden mitoituksen yksityiskohdat sekä tällaisilla aktiivisilla tileillä määritettyjä transaktioita koskevat raportointivaatimukset. Kun ESMA suorittaa 25 artiklan 2 c kohdan nojalla arvioinnin, komissiolle siirretään valta antaa delegoitu säädös, jolla muutetaan luetteloa niistä johdannaissopimusten lajeista, joihin sovelletaan aktiivista tiliä koskevaa vaatimusta, lisäämällä siihen lajeja tai poistamalla niitä. 5.Tiedottaminen määrityspalveluista Asetukseen lisätään uusi 7 b artikla, jossa edellytetään, että määritysosapuolet ja määrityspalveluja tarjoavat asiakkaat ilmoittavat asiakkailleen mahdollisuudesta määrittää sopimus EU:n keskusvastapuolessa. Uudessa 7 b artiklassa säädetään myös EU:n määritysosapuolten ja EU:hun sijoittautuneiden asiakkaiden velvollisuudesta ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselleen EU:n ulkopuolisissa keskusvastapuolissa tehtyjen määritysten laajuus. Sen varmistamiseksi, että toimitettavat tiedot ovat täsmällisiä ja että ne annetaan yhdenmukaisella tavalla, ESMAn on laadittava luonnokset teknisiksi sääntely- ja täytäntöönpanostandardeiksi, joissa täsmennetään vaaditut tiedot. 6.Raportointivelvollisuus Asetuksen 9 artiklaa muutetaan konserninsisäisten transaktioiden näkyvyyden varmistamiseksi siten, että poistetaan ilmoitusvelvollisuutta koskeva vapautus, joka koskee sellaisten samaan konserniin kuuluvien vastapuolten välisiä transaktioita, joissa vähintään yksi vastapuoli on finanssialan ulkopuolinen vastapuoli. 7.Finanssialan ulkopuolisia vastapuolia koskeva määritysvelvollisuus Asetuksen 10 artiklaa muutetaan siten, että ESMAn edellytetään tarkastelevan uudelleen ja tarvittaessa selventävän teknisiä sääntelystandardeja, jotka koskevat kriteereitä, joilla määritetään, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät riskejä objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla (ns. suojausta koskeva poikkeus), ja standardeja, jotka koskevat kynnysarvojen määrittämistä, jotta ne vastaisivat johdannaisten riskejä ja ominaisuuksia asianmukaisesti ja täsmällisesti. Lisäksi ESMAn edellytetään pohtivan, ovatko OTC-johdannaisten lajit eli korko-, valuutta-, luotto- ja osakejohdannaiset edelleen relevantit lajit. ESMAa kannustetaan pohtimaan ja lisäämään muun muassa jaottelun tarkkuutta hyödykejohdannaisten osalta. Asetuksen 10 artiklaa muutetaan myös niin, että laskettaessa, ylittävätkö positiot kynnysarvot, laskelmaan olisi sisällytettävä ainoastaan sellaiset johdannaissopimukset, joita ei määritetä 14 artiklan nojalla toimiluvan saaneessa tai 25 artiklan nojalla tunnustetussa keskusvastapuolessa. 8.Sellaisia OTC-johdannaissopimuksia koskevat riskienpienentämistekniikat, joita ei määritetä keskusvastapuolessa Asetuksen 11 artiklaa muutetaan niin, että finanssialan ulkopuolisille vastapuolille, joihin sovelletaan ensimmäistä kertaa velvoitetta vaihtaa vakuuksia sellaisten OTC-johdannaissopimusten osalta, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, säädetään neljän kuukauden täytäntöönpanoaika vakuuksien vaihtoa koskevien järjestelyjen neuvottelemiseksi ja testaamiseksi. EPV voi antaa ohjeita tai suosituksia riskienhallintamenettelyjen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi yhteistyössä muiden Euroopan valvontaviranomaisten kanssa. 9.Keskusvastapuolen toimilupa ja toiminnan ja palvelujen laajentaminen Asetuksen 14 ja 15 artiklaa muutetaan sen selventämiseksi, että toimiluvan saaneille keskusvastapuolille olisi voitava antaa toimilupa tarjota määrityspalveluja ja harjoittaa määritystoimintaa, jotka liittyvät myös muihin kuin rahoitusvälineisiin, sen lisäksi, että niillä on toimilupa tarjota rahoitusvälineisiin liittyviä määrityspalveluja ja harjoittaa rahoitusvälineisiin liittyvää määritystoimintaa. 10.Toimiluvan myöntäminen keskusvastapuolelle, toiminnan ja palvelujen laajentaminen sekä toimiluvan myöntämis- ja epäämismenettely Asetuksen 14, 15 ja 17 artiklaa muutetaan sen varmistamiseksi, että menettelyt, joilla keskusvastapuolet voivat laajentaa tuotetarjontaansa, ovat lyhytkestoisempia ja yksinkertaisempia ja että EU:n keskusvastapuolilla on suurempi varmuus niiden lopputuloksesta. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava nopeasti hakemuksen vastaanottamisesta ja arvioitava, onko keskusvastapuoli toimittanut toimiluvan myöntämisen tai sen laajentamisen edellyttämät asiakirjat. Sen varmistamiseksi, että EU:n keskusvastapuolet toimittavat kaikki edellytetyt asiakirjat hakemustensa mukana, ESMAn on laadittava luonnokset teknisiksi sääntely- ja täytäntöönpanostandardeiksi, joissa täsmennetään tällaiset asiakirjat, niiden muoto ja sisältö. Lisäksi keskusvastapuolen olisi toimitettava kaikki asiakirjat keskustietokantaan, jossa ne olisivat välittömästi keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen, ESMAn ja kollegion saatavilla. Lisäksi keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen, ESMAn ja kollegion olisi ennalta määritetyn arviointijakson aikana oltava yhteydessä toisiinsa ja esitettävä keskusvastapuolelle kysymyksiä joustavan ja yhteistyöhön perustuvan prosessin varmistamiseksi. 11.Vastustamattajättämis- ja jälkikäteismenettelyt toiminnan tai palvelujen laajentamista koskevan pyynnön hyväksymiseksi Lisätään uusi 17 a artikla, jossa keskusvastapuolille annetaan tavanomaisen menettelyn sijasta mahdollisuus vastustamattajättämismenettelyyn, jos lupaa haetaan sellaisille lisäpalveluille tai -toiminnalle, jotka eivät lisää keskusvastapuoleen kohdistuvia riskejä. Uudessa 17 a artiklassa säädetään, mitä lisäpalveluja ja -toimintaa pidetään ei-olennaisina, jolloin keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä ne vastustamattajättämismenettelyllä ja keskusvastapuoli voi alkaa tarjota niitä ennen kuin keskusvastapuolen toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut päätöksen. Näiden tapausten lisäksi keskusvastapuoli voi pyytää toimivaltaista viranomaistaan soveltamaan vastustamattajättämismenettelyä myös silloin, kun se katsoo, että ehdotettu lisäpalvelu tai -toiminta ei lisäisi sen riskejä.

12.Menettely lausunnon pyytämiseksi ESMAlta ja kollegiolta Asetukseen lisätään uusi 17 b artikla, jolla selvennetään soveltamisalaa ja menettelyä, jota on noudatettava, kun toimivaltainen viranomainen pyytää ESMAlta ja kollegiolta lausuntoa ennen kuin se tekee valvontapäätöksen, jota varten keskusvastapuoli ei toimita hakemusta, esim. päätös siitä, noudattaako keskusvastapuoli tietojen säilyttämistä tai eturistiriitoja koskevia vaatimuksia. 13.Kollegio ja kollegion lausunto Asetuksen 18 ja 19 artiklaa muutetaan keskusvastapuolten jatkuvan yhteistoiminnallisen valvonnan edistämiseksi. Sen vuoksi kollegiota pyydetään antamaan lausunto myös silloin, kun toimivaltainen viranomainen harkitsee keskusvastapuolen toimiluvan peruuttamista ja kun toimivaltainen viranomainen suorittaa kyseisen keskusvastapuolen vuosittaisen uudelleentarkastelun ja arvioinnin. ESMAn olisi johdettava kollegiota ja toimittava sen puheenjohtajana kunkin EU:n keskusvastapuolen osalta, ja sille olisi myönnettävä äänioikeus. 14.Toimiluvan peruuttaminen Asetuksen 20 artiklaa muutetaan niin, että toimivaltaisen viranomaisen edellytetään kuulevan ESMAa ja kollegion jäseniä ennen kuin keskusvastapuolen toimivaltainen viranomainen tekee päätöksen tietyn palvelun tai toiminnan luvan peruuttamisesta tai sen laajuuden rajoittamisesta, paitsi jos päätös on tehtävä kiireellisesti. 15.Vuotuinen uudelleentarkastelu Asetuksen 21 artiklaa muutetaan niin, että siinä mainitaan, että vuotuisessa uudelleentarkastelussa olisi vastustamattajättämismenettelyn pohjalta otettava huomioon keskusvastapuolen tarjoamat palvelut tai toiminta tai keskusvastapuolen käyttämän mallin muutokset. Lisäksi täsmennetään uudelleentarkastelun tuloksena laadittavan kertomuksen antamistiheyttä (kertomus olisi toimitettava vähintään kerran vuodessa tiettynä päivänä). Lisäksi täsmennetään, että ESMA ja kollegio antavat lausunnon kertomuksesta. 16.Toimivaltaisten viranomaisten ja ESMAn välinen valvontayhteistyö toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten osalta sekä toimiluvan myöntämistä ja epäämistä koskeva menettely Asetuksen 17 ja 23 a artiklaa muutetaan, jotta ESMA voi antaa keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle lausunnon myös keskusvastapuolen vuotuisesta uudelleentarkastelusta ja arvioinnista, vakuusvaatimuksista ja toimiluvan peruuttamisesta. Tällaista lausuntoa antaessaan ESMAn on arvioitava, noudattaako keskusvastapuoli asiaa koskevia EMIR-asetuksen vaatimuksia, keskittyen erityisesti havaittuihin rajat ylittäviin riskeihin tai EU:n rahoitusvakauteen kohdistuviin riskeihin. Lisäksi ESMAn olisi julkaistava tieto siitä, että toimivaltainen viranomainen ei noudata tai aio noudattaa sen lausuntoa, kollegion lausuntoa tai niihin sisältyviä ehtoja tai suosituksia. ESMA voi julkaista myös toimivaltaisen viranomaisen ilmoittamat noudattamatta jättämisen syyt. Asetuksen 23 a artiklaa muutetaan, jotta voidaan täsmentää ESMAn roolia koordinoinnin vahvistamisessa hätätilanteissa ja riskien arvioinnissa erityisesti rajat ylittävissä yhteyksissä. 17.Yhteiset valvontaryhmät, vastustamattajättämismenettelyt toiminnan tai palvelujen laajentamista koskevan pyynnön hyväksymiseksi sekä uudelleentarkastelu ja arviointi Lisätään uusi 23 b artikla, jotta toimiluvan saaneiden EU:n keskusvastapuolten valvontaan osallistuvien viranomaisten yhteistyötä voidaan lisätä perustamalla yhteisiä valvontaryhmiä. Yhteisten valvontaryhmien tehtäviin kuuluu: i) tietojen antaminen keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle keskusvastapuolen voimassa olevan toimiluvan laajentamista koskevan vastustamattajättämismenettelyn yhteydessä, ii) osallistuminen keskusvastapuolen uudelleentarkastelun ja arvioinnin toistuvuuden ja perusteellisuuden määrittämiseen ja iii) osallistuminen paikalla tehtäviin tarkastuksiin. 18.Yhteinen seurantamekanismi Asetukseen lisätään uusi 23 c artikla. Sillä perustetaan monialainen seurantamekanismi, joka kokoaa yhteen EU:n keskusvastapuolten, määritysosapuolten ja asiakkaiden valvontaan osallistuvat unionin elimet. ESMA toimittaa yhteistyössä muiden yhteiseen seurantamekanismiin osallistuvien elinten kanssa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle vuosittain kertomuksen seurantatoimien tuloksista tulevia päätöksiä varten. ESMA voi myös antaa ohjeita tai suosituksia, jos se katsoo, että toimivaltaiset viranomaiset eivät onnistu varmistamaan, että määritysosapuolet ja asiakkaat noudattavat aktiivista tiliä koskevaa vaatimusta, tai jos se havaitsee EU:n rahoitusvakauteen kohdistuvan riskin. 19.Hätätilanne Asetuksen 24 artiklaa muutetaan niin, että ESMAn roolia hätätilanteessa vahvistetaan entisestään antamalla sille mahdollisuus kutsua koolle keskusvastapuolten valvontakomitean kokouksia joko omasta aloitteestaan tai pyynnöstä, mahdollisesti laajennetussa kokoonpanossa, jotta toimivaltaisten viranomaisten toimia voidaan koordinoida tuloksellisesti. ESMAlle annetaan myös valtuudet pyytää tietoja markkinatoimijoilta, jotta se voi suorittaa koordinointitehtävänsä näissä tapauksissa. ESMA voi antaa suosituksia myös keskusvastapuolen toimivaltaisille viranomaisille. 20.Keskusvastapuolten valvontakomitea Asetuksen 24 a artiklaa muutetaan, jotta ESMA voi kartoittaa ja yksilöidä valvonnan painopisteet ja ottaa huomioon rajat ylittävät riskit, mukaan lukien verkko- ja muihin yhteyksiin sekä keskittymiseen liittyvät riskit. Lisäksi 24 a artiklaa muutetaan siten, että liikkeeseen laskevat keskuspankit voivat osallistua kaikkiin keskusvastapuolten valvontakomitean kokouksiin EU:n keskusvastapuolten osalta ja että asiakkaista vastaavat viranomaiset ja EU:n elimet voidaan kutsua kokouksiin tarvittaessa.

21.Kolmannen maan keskusvastapuolen tunnustaminen Asetuksen 25 artiklaa muutetaan sen selventämiseksi, että kun ESMA tarkastelee uudelleen kolmannen maan keskusvastapuolen tunnustamista, kyseistä keskusvastapuolta ei tulisi velvoittaa toimittamaan uutta hakemusta, vaan sen olisi annettava ESMAlle kaikki uudelleentarkastelua varten tarvittavat tiedot. Asetuksen 25 artiklaa muutetaan niin, että komissio voi kolmatta maata koskevaa vastaavuuspäätöstä tehdessään unionin edun nimissä soveltaa oikeasuhteista lähestymistapaa ja olla vaatimatta, että kolmannella maalla on tehokas vastaava järjestelmä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamiseksi. Jotta yhteistyöjärjestelyt olisivat oikeasuhteisia, ESMAn olisi räätälöitävä ne eri lainkäyttöalueille niiden keskusvastapuolien perusteella, jotka ovat sijoittautuneet kyseiselle lainkäyttöalueelle. Toisen tason keskusvastapuolten osalta yhteistyöjärjestelyjen olisi katettava laajempi joukko tietoja, joita on vaihdettava ESMAn ja asianomaisten kolmansien maiden viranomaisten välillä entistä useammin. Asetuksen 25 artiklaa muutetaan myös niin, että yhteistyöjärjestelyihin sisällytetään ESMAn oikeus saada tietoja myös silloin, kun toisen tason keskusvastapuolen edellytetään parantavan varautumistaan taloudellisiin vaikeuksiin esimerkiksi laatimalla elvytyssuunnitelma, tai silloin, kun tällaisen kolmannen maan viranomainen laatii kriisinratkaisusuunnitelmia. ESMAlle on myös tiedotettava EU:n rahoitusvakauden kannalta merkityksellisistä näkökohdista puhkeamassa olevien kriisien yhteydessä. 22.Tunnustamisen edellytysten jatkuva noudattaminen Asetuksen 25 b artiklaa muutetaan sen selventämiseksi, että toisen tason keskusvastapuolten on toimitettava ESMAlle säännöllisesti tietoja. 23.Tunnustamisen peruuttaminen ja julkinen ilmoitus Asetuksen 25 p ja 25 r artiklaa muutetaan sen selventämiseksi, että ESMA voi peruuttaa tunnustamisen, jos EU:n ulkopuolinen keskusvastapuoli rikkoo jotakin EMIR-asetuksen vaatimuksista, ja antaa julkisen ilmoituksen, jos maksuja ei suoriteta tai jos keskusvastapuoli ei ole toteuttanut ESMAn pyytämiä korjaavia toimia. 24.Toimivaltaisille viranomaisille annettavat tiedot Asetuksen 31 artiklaa, joka koskee ilmoittamista keskusvastapuolen johdon vaihdoksista, muutetaan tietojen jakamiseen ja ESMAn ja kollegion lausuntojen antamiseen liittyvän menettelyn selventämiseksi. 25.ESMAn ja kollegion lausunnot Asetuksen 32, 35, 41 ja 54 artiklaa muutetaan ESMAn ja kollegion lausuntoja koskevien pyyntöjen selventämiseksi. 26.Osapuolivaatimukset ja toiminnan järjestämistä koskevat yleiset säännökset Asetuksen 26 ja 37 artiklaa muutetaan sen selventämiseksi, että keskusvastapuolet eivät saisi olla muiden keskusvastapuolten määritysosapuolia eivätkä hyväksyä muiden keskusvastapuolten tai määritysyhteisöjen käyttämistä määritysosapuolina tai epäsuorina määritysosapuolina. 27.Osapuolivaatimukset Asetuksen 37 artiklaa muutetaan niin, että jos keskusvastapuoli on ottanut tai aikoo ottaa finanssialan ulkopuolisia vastapuolia määritysosapuoliksi, sen olisi varmistettava, että tietyt vakuusvaatimuksia ja maksukyvyttömyysrahastoja koskevat lisävaatimukset täyttyvät. Finanssialan ulkopuolisille vastapuolille ei tulisi antaa lupaa tarjota määrityspalveluja asiakkaille, ja niiden olisi sallittava pitää keskusvastapuolessa tilejä ainoastaan sellaisia omaisuuseriä ja positioita varten, joita ne pitävät hallussaan omaan lukuunsa. Keskusvastapuolesta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen olisi raportoitava ESMAlle ja kollegiolle säännöllisesti siitä, onko asianmukaista hyväksyä finanssialan ulkopuolisia vastapuolia määritysosapuoliksi. ESMAlle annetaan tehtäväksi laatia luonnos tekniseksi sääntelystandardiksi seikoista, jotka on otettava huomioon pääsykriteereitä määritettäessä, ja se voi antaa tapauskohtaisen vertaisarvioinnin tehtyään lausunnon tällaisten järjestelyjen asianmukaisuudesta. 28.Avoimuus Asetuksen 38 artiklaa muutetaan sen varmistamiseksi, että vakuuspyynnöt ovat asiakkaiden ja epäsuorien asiakkaiden kannalta näkyvämpiä ja paremmin ennakoitavissa. Määritysosapuolten ja määrityspalveluja tarjoavien asiakkaiden olisi varmistettava avoimuus asiakkaitaan kohtaan. 29.Vakuusvaatimukset

Asetuksen 41 artiklaa muutetaan sen varmistamiseksi, että keskusvastapuolet tarkistavat jatkuvasti vakuuksiensa tasoa ja ottavat samalla huomioon tällaisten tarkistusten mahdolliset myötäsykliset vaikutukset. Keskusvastapuolten on otettava huomioon vallitsevat markkinaolosuhteet ja päivänsisäisten vakuuksien keräämisen ja maksamisen mahdollinen vaikutus osallistujiensa likviditeettiasemaan. 30.Likviditeettiriskien valvonta Asetuksen 44 artiklaa muutetaan niin, että siinä otetaan paremmin huomioon yhteisöt, joiden maksukyvyttömyys voisi olennaisesti vaikuttaa keskusvastapuolen likviditeettiasemaan. Keskusvastapuolen edellytetään ottavan huomioon likviditeettiriskin, joka aiheutuu vähintään kahden yhteisön maksukyvyttömyydestä, mukaan lukien määritysosapuolet ja likviditeettipalvelujen tarjoajat. 31.Vakuuksille asetettavat vaatimukset Asetuksen 46 artiklaa muutetaan niin, että pankkitakauksia ja julkisia takauksia voidaan pitää erittäin likvideinä vakuuksina edellyttäen, että ne ovat realisointiaikana pyynnöstä ehdoitta saatavilla ja että keskusvastapuoli ottaa ne huomioon laskiessaan pankkiin liittyvää kokonaisvastuutaan. Lisäksi keskusvastapuolen olisi otettava huomioon mahdolliset myötäsykliset vaikutukset tarkistaessaan niiden aliarvostusten tasoa, joita se soveltaa vakuuksiksi hyväksymiinsä omaisuuseriin. 32.Mallien uudelleentarkastelu, stressitestaus ja toteumatestaus Asetuksen 49 artiklaa muutetaan sen varmistamiseksi, että menettelyt, joilla keskusvastapuolet voivat hakea mallin muuttamista, ovat lyhytkestoisempia ja yksinkertaisempia ja että niiden lopputuloksesta on suurempi varmuus. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava nopeasti mallin muutosta koskevan hakemuksen vastaanottamisesta ja arvioitava, onko keskusvastapuoli toimittanut vaaditut asiakirjat. Sen varmistamiseksi, että EU:n keskusvastapuolet toimittavat kaikki edellytetyt asiakirjat hakemustensa mukana, ESMAn on laadittava luonnokset teknisiksi sääntely- ja täytäntöönpanostandardeiksi, joissa täsmennetään tällaiset asiakirjat, niiden muoto ja sisältö. Lisäksi keskusvastapuolen olisi toimitettava kaikki asiakirjat keskustietokantaan, jossa ne olisivat välittömästi keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen, ESMAn ja kollegion saatavilla. Lisäksi 49 artiklassa säädetään mahdollisuudesta soveltaa vastustamattajättämismenettelyä tavanomaisen menettelyn sijaan sellaisten mallimuutosten validoimiseksi, joita ei pidetä merkittävinä, ja täsmennetään, mitä muutoksia pidetään merkittävinä. Jos keskusvastapuoli katsoo, että muutos ei ole merkittävä, se voi alkaa käyttää mallimuutosta ennen kuin keskusvastapuolen toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut päätöksen. 33.Kertomuksiin ja uudelleentarkasteluun tehtävät muutokset Asetuksen 85 artiklaa muutetaan niin, että komission on toimitettava viimeistään [viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta] kertomus, jossa arvioidaan tämän asetuksen soveltamista. Komission edellytetään antavan kertomuksen ja mahdolliset ehdotuksensa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Lisäksi kumotaan nykyinen vaatimus toimittaa kertomus viimeistään 2. tammikuuta 2023. ESMAn on myös toimitettava viimeistään [kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta] kertomus henkilöstöstään ja resursseistaan. 34.Vakavaraisuusasetuksen muuttaminen Vakavaraisuusasetuksen 382 artiklan 4 kohtaa muutetaan, jotta vakavaraisuusasetuksen säännökset vastaisivat tähän ehdotukseen sisältyviä muutoksia. Tarkistuksella mukautetaan vastuun arvonoikaisuriskiä koskevan omien varojen vaatimuksen soveltamisalaa erityisesti selventämällä, mitkä konsernin sisäiset transaktiot voidaan jättää tämän vaatimuksen ulkopuolelle. 35.Rahamarkkinarahastoasetuksen muuttaminen Rahamarkkinarahastoasetuksen 17 artiklaa muutetaan vastapuoliriskirajoja koskevien sijoituspolitiikkasäännösten osalta. Siinä suljetaan keskusvastapuolien määrittämät johdannaistransaktiot rahamarkkinarahastoasetuksen 17 artiklan 4 kohdassa ja 17 artiklan 6 kohdan c alakohdassa säädettyjen vastapuoliriskirajojen ulkopuolelle. Lisäksi 2 artiklaan lisätään keskusvastapuolen määritelmä uudeksi 24 kohdaksi.



2022/0403 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS annettu [xxxx],

asetusten (EU) N:o 648/2012, (EU) N:o 575/2013 ja (EU) 2017/1131 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse toimenpiteistä, joilla lievennetään kolmansien maiden keskusvastapuoliin liittyviä liiallisia vastuita ja parannetaan unionin määritysmarkkinoiden tehokkuutta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 648/2012 myötävaikutetaan järjestelmäriskin pienenemiseen lisäämällä OTC-johdannaismarkkinoiden läpinäkyvyyttä ja pienentämällä OTC-johdannaisiin liittyvää vastapuoliluottoriskiä ja toiminnallista riskiä. (2)Kaupan jälkeiset infrastruktuurit ovat olennainen osa pääomamarkkinaunionia, ja ne ovat vastuussa monista kaupan jälkeisistä prosesseista, kuten määrityksestä. Unionin tehokas ja kilpailuun perustuva määritysjärjestelmä on unionin pääomamarkkinoiden toiminnan kannalta olennainen, ja se kuuluu unionin rahoitusvakauden kulmakiviin. Sen vuoksi on tarpeen antaa lisäsääntöjä, joilla yleisesti parannetaan unionin määrityspalvelujen tehokkuutta ja erityisesti keskusvastapuolten tehokkuutta virtaviivaistamalla menettelyjä, erityisesti kun on kyse lisäpalvelujen tarjoamisesta tai lisätoiminnan harjoittamisesta ja keskusvastapuolten riskimallien muuttamisesta, lisäämällä likviditeettiä, kannustamalla määritykseen unionin keskusvastapuolissa, nykyaikaistamalla keskusvastapuolten toimintakehystä ja tarjoamalla keskusvastapuolille ja muille finanssialan toimijoille tarvittavaa joustavuutta, jotta ne voivat kilpailla sisämarkkinoilla. (3)Liiketoimintaa houkutellakseen keskusvastapuolten on oltava turvallisia ja häiriönsietokykyisiä. Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädetään toimenpiteistä, joilla lisätään johdannaismarkkinoiden läpinäkyvyyttä ja lievennetään riskejä määrityksen ja vakuuksien vaihdon avulla. Keskusvastapuolilla on tässä suhteessa tärkeä rooli taloudellisten riskien lieventämisessä. Sen vuoksi olisi vahvistettava säännöt, joilla parannetaan edelleen unionin keskusvastapuolten vakautta erityisesti muuttamalla sääntelykehyksen tiettyjä näkökohtia. Tunnustaen unionin keskusvastapuolten rooli unionin rahoitusvakauden säilyttämisessä on myös tarpeen edelleen vahvistaa keskusvastapuolten valvontaa kiinnittäen erityistä huomiota niiden rooliin laajemmassa rahoitusjärjestelmässä ja siihen, että ne tarjoavat palveluja yli valtioiden rajojen. (4)Keskusvastapuolimääritys on maailmanlaajuista liiketoimintaa, ja unionin markkinatoimijat toimivat kansainvälisesti. Sen jälkeen kun komissio vuonna 2017 hyväksyi ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1095/2010 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta keskusvastapuolten toimilupamenettelyjen ja niihin osallistuvien viranomaisten sekä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamista koskevien vaatimusten osalta muun muassa Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA) on toistuvasti ilmaissut huolensa unionin rahoitusvakauteen jatkuvasti kohdistuvista riskeistä, jotka johtuvat määritysten liiallisesta keskittymisestä joihinkin kolmansien maiden keskusvastapuoliin, erityisesti stressiskenaariossa mahdollisesti ilmenevien riskien vuoksi. Vähentääkseen Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamiseen liittyvien tavanomaista jyrkempien vaikutusten riskiä, joka johtuu siitä, että unionin markkinatoimijoiden pääsy Yhdistyneen kuningaskunnan keskusvastapuoliin häiriintyy äkillisesti, komissio on lyhyellä aikavälillä hyväksynyt useita vastaavuuspäätöksiä, joilla säilytetään pääsy Yhdistyneen kuningaskunnan keskusvastapuoliin. Komissio on kuitenkin kehottanut unionin markkinatoimijoita vähentämään keskipitkällä aikavälillä liiallisia vastuitaan, jotka liittyvät järjestelmän kannalta merkittäviin keskusvastapuoliin unionin ulkopuolella. Komissio toisti tämän kehotuksen tammikuussa 2021 tiedonannossaan ”Euroopan talous- ja rahoitusjärjestelmä: lisää läpinäkyvyyttä, vakautta ja häiriönsietokykyä”. Unionin ulkopuolisiin järjestelmän kannalta merkittäviin keskusvastapuoliin liittyvien liiallisten vastuiden riskejä ja vaikutuksia tarkasteltiin arvopaperimarkkinaviranomaisen joulukuussa 2021 julkaisemassa raportissa, joka laadittiin asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 2 c kohdan mukaisesti tehdyn arvioinnin perusteella. Raportissa todettiin, että jotkin kyseisten järjestelmän kannalta merkittävien Yhdistyneen kuningaskunnan keskusvastapuolten tarjoamat palvelut olivat järjestelmän kannalta niin merkittäviä, että nykyiset asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaiset järjestelyt eivät riitä unionin rahoitusvakauteen kohdistuvien riskien hallintaan. Asetuksella (EU) 2019/2099 käyttöön otettua kehystä on tarpeen räätälöidä edelleen kolmansien maiden eri keskusvastapuolten aiheuttamiin riskeihin, jotta voidaan lieventää unionille mahdollisesti aiheutuvia rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, jotka johtuvat jatkuvasta liiallisesta tukeutumisesta järjestelmän kannalta merkittävien kolmansien maiden keskusvastapuoliin, mutta myös parantaa toimenpiteiden oikeasuhteisuutta sellaisten kolmansien maiden keskusvastapuolten osalta, jotka aiheuttavat unionin rahoitusvakaudelle vähemmän riskejä. (5)Asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklan 5–10 kohdassa konsernin sisäiset transaktiot vapautetaan määritysvelvollisuudesta ja vakuusvaatimuksista. Konsernin sisäisiä transaktioita koskevan kehyksen oikeusvarmuuden ja ennakoitavuuden lisäämiseksi kyseisen asetuksen 13 artiklassa tarkoitetut vastaavuuspäätökset olisi korvattava yksinkertaisemmalla kehyksellä. Sen vuoksi asetuksen 3 artiklaa olisi muutettava siten, että vastaavuuspäätöksen tarve korvataan luettelolla kolmansista maista, joille ei tulisi myöntää poikkeusta. Tästä seuraa, että asetuksen 13 artikla olisi kumottava. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 382 artiklassa viitataan asetuksen (EU) N:o 648/2012 3 artiklassa tarkoitettuihin konsernin sisäisiin transaktioihin, myös kyseistä 382 artiklaa olisi muutettava vastaavasti. (6)Koska yhteisöihin, jotka ovat sijoittautuneet maihin, jotka on yksilöity Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 9 artiklassa tarkoitetuiksi suuririskisiksi kolmansiksi maiksi, joilla on rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmässä strategisia puutteita, tai yhteisöihin, jotka ovat sijoittautuneet kolmansiin maihin, jotka on lueteltu veroasioissa yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevasta tarkistetusta EU:n luettelosta annettujen neuvoston päätelmien liitteessä I, sovelletaan lievempää sääntelyä, niiden toiminta voi lisätä unionin rahoitusvakauteen kohdistuvaa riskiä, myös kasvaneen vastapuoliluottoriskin ja oikeudellisen riskin vuoksi. Näin ollen tällaisia yhteisöjä ei tulisi voida ottaa huomioon konsernin sisäisiä transaktioita koskevassa kehyksessä. (7)Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmän strategiset puutteet tai veroyhteistyön puute eivät välttämättä ole ainoat tekijät, jotka voivat vaikuttaa johdannaissopimuksiin liittyvään riskiin, vastapuoliluottoriski ja oikeudellinen riski mukaan lukien. Myös muilla tekijöillä, kuten valvontakehyksellä, on merkitystä. Sen vuoksi komissiolle olisi siirrettävä valta antaa delegoituja säädöksiä sellaisten kolmansien maiden yksilöimiseksi, joiden yhteisöt eivät voi hyödyntää näitä vapautuksia, vaikka kyseisiä kolmansia maita ei ole mainittu kyseisissä luetteloissa. Kun otetaan huomioon, että konsernin sisäisissä transaktioissa on hyötyä sääntelyn vähenemisestä, sääntelijöiden ja valvojien olisi seurattava ja arvioitava huolellisesti riskejä, jotka liittyvät transaktioihin, joissa on mukana kolmansien maiden yhteisöjä. (8)Jotta eläkejärjestelmille määrityspalveluja tarjoavien unionin ja kolmansien maiden luottolaitosten toimintaedellytykset olisivat tasapuoliset, asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan iv alakohdan mukainen vapautus määritysvelvollisuudesta olisi otettava käyttöön, jos unionin finanssialalla toimiva vastapuoli tai määritysvelvollisuuden piiriin kuuluva finanssialan ulkopuolinen vastapuoli toteuttaa transaktion sellaisen kolmanteen maahan sijoittautuneen eläkejärjestelmän kanssa, joka on kyseisen kolmannen maan kansallisen lainsäädännön nojalla vapautettu määritysvelvollisuudesta. (9)Asetuksella (EU) N:o 648/2012 edistetään keskusvastapuolimäärityksen käyttöä tärkeimpänä OTC-johdannaisten riskienvähentämistekniikkana. OTC-johdannaissopimukseen liittyviä riskejä voidaan näin ollen parhaiten lieventää, kun johdannaissopimuksen määrittää keskusvastapuoli, jolle on myönnetty toimilupa kyseisen asetuksen 14 artiklan nojalla tai joka on tunnustettu kyseisen asetuksen 25 artiklan nojalla. Tästä seuraa, että laskettaessa positiota, jota verrataan asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla määritettyihin kynnysarvoihin, laskelmaan olisi sisällytettävä ainoastaan ne johdannaissopimukset, joita ei määritetä kyseisen asetuksen 14 artiklan nojalla toimiluvan saaneessa tai 25 artiklan nojalla tunnustetussa keskusvastapuolessa. (10)On tarpeen puuttua rahoitusvakauteen kohdistuviin riskeihin, jotka johtuvat unionin määritysosapuolten ja asiakkaiden liiallisista vastuista, jotka liittyvät järjestelmän kannalta merkittäviin kolmansien maiden keskusvastapuoliin (toisen tason keskusvastapuolet), jotka tarjoavat määrityspalveluja, joilla arvopaperimarkkinaviranomainen on asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 2 c kohdan nojalla todennut olevan järjestelmän kannalta huomattava merkitys. Arvopaperimarkkinaviranomainen totesi joulukuussa 2021, että tiettyjen, toisen tason keskusvastapuolten tarjoamien määrityspalvelujen, nimittäin euromääräisten ja Puolan zlotyn määräisten korkojohdannaisten, euromääräisten luottoriskinvaihtosopimusten ja euromääräisten lyhytaikaisten korkojohdannaisten (STIR) tarjoamisella on järjestelmän kannalta huomattava merkitys unionille tai yhdelle tai useammalle sen jäsenvaltiolle. Kuten arvopaperimarkkinaviranomainen totesi joulukuun 2021 arviointikertomuksessaan, jos kyseisillä toisen tason keskusvastapuolilla olisi taloudellisia vaikeuksia, muutokset kyseisten keskusvastapuolten vakuuskelpoisiin omaisuuseriin, vakuuksiin tai aliarvostuksiin voivat vaikuttaa kielteisesti yhden tai useamman jäsenvaltion joukkolainamarkkinoihin ja laajemmin unionin rahoitusvakauteen. Lisäksi häiriöt rahapolitiikan täytäntöönpanon kannalta merkityksellisillä markkinoilla voivat haitata liikkeeseen laskevien keskuspankkien kannalta kriittistä välittymismekanismia. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, että kaikilla finanssialan vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joihin sovelletaan määritysvelvollisuutta, on unioniin sijoittautuneessa keskusvastapuolessa suoraan tai välillisesti tili, jonka aktiivisuudelle asetetaan vähimmäistaso. Tätä edellyttämällä on tarkoitus vähentää kyseiset näiden toisen tason keskusvastapuolten tarjoamat määrityspalvelut tasolle, jolla määrityksen merkitys ei ole enää järjestelmän kannalta huomattava. (11)On tarpeen varmistaa, että unionin keskusvastapuolissa tileillä ylläpidettävän määritystoiminnan tason mitoitusta voidaan mukauttaa muuttuviin olosuhteisiin. Arvopaperimarkkinaviranomaisella on tärkeä rooli arvioitaessa, onko kolmansien maiden keskusvastapuolilla ja niiden määrityspalveluilla huomattava merkitys järjestelmän kannalta. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi sen vuoksi Euroopan keskuspankkijärjestelmää (EKPJ) kuultuaan laadittava yhteistyössä Euroopan pankkiviranomaisen (EPV), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EIOPA) ja Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) kanssa luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa täsmennetään yksityiskohtaiset tiedot tasosta, jolla finanssialan vastapuolten ja määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvien finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on ylläpidettävä järjestelmän kannalta huomattavaa merkitystä omaavia määrityspalveluja aktiivisilla tileillä unionin keskusvastapuolissa. Mitoitus ei saisi ylittää sitä, mikä on tarpeen ja oikeasuhteista määrityspalvelujen vähentämiseksi asianomaisissa toisen tason keskusvastapuolissa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi tässä yhteydessä otettava huomioon kustannukset, riskit ja rasite, joita mitoituksesta finanssialan vastapuolille ja finanssialan ulkopuolisille vastapuolille aiheutuu, sekä vaikutus niiden kilpailukykyyn ja riski, että kyseiset kustannukset siirretään finanssialan ulkopuolisille yrityksille. Lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varmistettava, että kyseisten järjestelmän kannalta huomattavaa merkitystä omaavien välineiden määrityksen suunniteltu väheneminen johtaa siihen, että niiden merkityksen ei enää katsota olevan järjestelmän kannalta huomattava, kun arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee uudelleen asianomaisille keskusvastapuolille myönnettyä tunnustusta. Uudelleentarkastelu olisi kyseisen asetuksen 25 artiklan 5 kohdan mukaan tehtävä vähintään joka viides vuosi. Lisäksi olisi säädettävä sopivista siirtymäajoista, jotta vaatimus ylläpitää määritystoimintaa tietyllä tasolla unionin keskusvastapuolten tileillä voidaan panna asteittain täytäntöön. (12)Jotta asiakkaat olisivat tietoisia vaihtoehdoistaan ja voisivat tehdä tietoon perustuvan päätöksen siitä, missä niiden johdannaissopimukset määritetään, määritysosapuolten ja asiakkaiden, jotka tarjoavat määrityspalveluja sekä unionin keskusvastapuolissa että tunnustetuissa kolmansien maiden keskusvastapuolissa, olisi unionin rahoitusvakauden varmistamiseksi ilmoitettava asiakkailleen mahdollisuudesta määrittää johdannaissopimus unionin keskusvastapuolessa, jotta määritys toisen tason keskusvastapuolissa vähenee niiden palvelujen osalta, joilla on todettu olevan järjestelmän kannalta huomattava merkitys. (13)Jotta toimivaltaisilla viranomaisilla olisi tarvittavat tiedot määritystoiminnasta, jota määritysosapuolet tai asiakkaat toteuttavat tunnustetuissa keskusvastapuolissa, olisi otettava käyttöön tällaisia määritysosapuolia tai asiakkaita koskeva ilmoitusvelvollisuus. Ilmoitettavissa tiedoissa olisi erotettava toisistaan arvopaperikaupat, säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteena olevat johdannaistransaktiot ja OTC-johdannaistransaktiot.

(14)Asetusta (EU) N:o 648/2012 on muutettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/834 muun muassa vapauttamalla ilmoitusvaatimuksista samaan konserniin kuuluvien vastapuolten väliset OTC-johdannaistransaktiot, kun vähintään yksi vastapuoli on finanssialan ulkopuolinen vastapuoli. Vapautus on otettu käyttöön, koska sellaisia konsernin sisäisiä transaktioita, joihin liittyy finanssialan ulkopuolisia vastapuolia, on suhteellisen pieni osuus kaikista OTC-johdannaistransaktioista, ja niitä käytetään konserneissa ensisijaisesti sisäiseen suojaukseen. Näin ollen kyseiset transaktiot eivät merkittävästi myötävaikuta järjestelmäriskiin ja yhteyksiin muuhun rahoitusjärjestelmään. Näitä transaktioita koskeva vapautus ilmoitusvaatimuksista on kuitenkin rajoittanut arvopaperimarkkinaviranomaisen, järjestelmäriskikomitean ja muiden viranomaisten mahdollisuuksia selkeästi tunnistaa ja arvioida finanssialan ulkopuolisten vastapuolten ottamia riskejä. Tämä vapautus olisi poistettava, jotta konsernin sisäisten transaktioiden näkyvyyttä voidaan lisätä, kun otetaan huomioon niiden mahdolliset yhteydet muuhun rahoitusjärjestelmään ja markkinoiden viimeaikainen kehitys, erityisesti energiamarkkinoihin kohdistuvat paineet, jotka johtuvat Venäjän provosoimattomasta ja perusteettomasta hyökkäyksestä Ukrainaan. (15)Jotta toimivaltaiset viranomaiset olisivat jatkuvasti tietoisia yhteisö- ja konsernitason vastuista ja pystyisivät valvomaan niitä, toimivaltaisten viranomaisten olisi otettava käyttöön toimivia yhteistyömenettelyjä laskeakseen sellaisia sopimuksia koskevat positiot, joita ei määritetä toimiluvan saaneessa tai tunnustetussa keskusvastapuolessa, sekä arvioidakseen aktiivisesti OTC-johdannaissopimuksiin liittyvien vastuiden tason yhteisön ja konsernin tasolla. (16)On tarpeen varmistaa, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä 19 päivänä joulukuuta 2012 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 149/2013 on markkinakehitys huomioon ottaen edelleen asianmukainen niiden kriteerien osalta, joilla määritetään, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät riskejä objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla. Lisäksi on tarpeen varmistaa, että kyseisessä komission delegoidussa asetuksessa säädetyt määrityskynnysarvot heijastavat asianmukaisesti ja täsmällisesti muidenkin johdannaisten kuin korko-, valuutta-, luotto- ja osakejohdannaisten erilaisia riskejä ja ominaisuuksia. Sen vuoksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi myös tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa selvennettävä kyseistä komission delegoitua asetusta ja tarvittaessa ehdotettava sen muuttamista. Arvopaperimarkkinaviranomaista kannustetaan harkitsemaan ja muun muassa lisäämään jaottelun tarkkuutta hyödykejohdannaisten osalta. Tarkkuutta voitaisiin lisätä eriyttämällä määrityskynnykset aloittain ja tyypeittäin, esimerkiksi tekemällä ero maatalouteen, energiaan tai metalleihin liittyvien hyödykkeiden välillä tai erottamalla kyseiset hyödykkeet toisistaan muiden ominaisuuksien, kuten ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyvien kriteerien, ympäristön kannalta kestävien sijoitusten tai kryptovaroihin liittyvien ominaisuuksien, perusteella. Uudelleentarkastelun yhteydessä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi pyrittävä kuulemaan asiaankuuluvia sidosryhmiä, joilla on erityistietämystä tietyistä hyödykkeistä. (17)Finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joiden on vaihdettava vakuuksia sellaisten OTC-johdannaissopimusten osalta, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, olisi oltava riittävästi aikaa neuvotella ja testata järjestelyt tällaisten vakuuksien vaihtamiseksi. (18)Jotta voidaan varmistaa, että riskienhallintamenettelyjä, jotka edellyttävät oikea-aikaista, tarkkaa ja asianmukaisesti eroteltua vakuuksien vaihtoa finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten tekemien OTC-johdannaissopimusten osalta, sovelletaan yhdenmukaisesti, Euroopan valvontaviranomaisten olisi toteutettava tarvittavat toimet yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. (19)Jotta voidaan varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat johdonmukaista ja yhtenäistä lähestymistapaa kaikkialla unionissa, toimiluvan saaneille keskusvastapuolille tai oikeushenkilöille, jotka haluavat saada asetuksen (EU) N:o 648/2012 14 artiklan nojalla toimiluvan harjoittaa rahoitusvälineitä koskevia määrityspalveluja ja toimintaa, olisi voitava myöntää toimilupa myös muita kuin rahoitusvälineitä koskevien määrityspalvelujen tarjoamiseen ja toiminnan harjoittamiseen. Kuten asetuksen (EU) N:o 648/2012 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, asetusta sovelletaan keskusvastapuoliin yhteisöinä eikä yksittäisiin palveluihin. Kun keskusvastapuoli määrittää rahoitusvälineiden lisäksi myös muita kuin rahoitusvälineitä, sen toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava varmistaa, että keskusvastapuoli täyttää kaikki asetuksen (EU) N:o 648/2012 vaatimukset kaikkien tarjoamiensa palvelujen osalta. (20)Unionin keskusvastapuolilla on haasteita tuotetarjontansa laajentamisessa, ja niillä on vaikeuksia tuoda markkinoille uusia tuotteita. Nämä haasteet ja vaikeudet selittyvät tietyillä asetuksen (EU) N:o 648/2012 säännöksillä, joiden vuoksi jotkin toimilupamenettelyt ovat liian pitkiä, monimutkaisia ja lopputulokseltaan epävarmoja. Unionin keskusvastapuolten toimilupien myöntämistä tai laajentamista koskevaa menettelyä olisi sen vuoksi yksinkertaistettava varmistaen samalla arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 18 artiklassa tarkoitetun kollegion asianmukainen osallistuminen. Ensinnäkin, jotta vältetään merkittävät ja kenties loputtomiin jatkuvat viivästykset toimivaltaisten viranomaisten arvioidessa toimilupahakemuksen täydellisyyttä, toimivaltaisen viranomaisen olisi viipymättä ilmoitettava hakemuksen vastaanottamisesta ja tarkistettava nopeasti, onko keskusvastapuoli toimittanut arviointia varten tarvittavat asiakirjat. Sen varmistamiseksi, että unionin keskusvastapuolet toimittavat hakemustensa mukana kaikki vaaditut asiakirjat, arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi laadittava luonnoksia teknisiksi sääntely- ja täytäntöönpanostandardeiksi, joissa täsmennetään, mitä asiakirjoja olisi toimitettava, mitä tietoja näiden asiakirjojen olisi sisällettävä ja missä muodossa ne olisi toimitettava. Hakemusten tehokkaan ja samanaikaisen arvioinnin varmistamiseksi keskusvastapuolten olisi voitava toimittaa kaikki asiakirjat keskustietokannan kautta, jossa ne jaettaisiin välittömästi keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle, arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja kollegiolle. Keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja kollegion olisi arviointiaikana oltava yhteydessä keskusvastapuoleen ja esitettävä sille kysymyksiä, jotta varmistetaan nopea, joustava ja yhteistyöhön perustuva prosessi perusteellista uudelleentarkastelua varten. Päällekkäisen työn ja tarpeettomien viivästysten välttämiseksi kaikki kysymykset ja myöhemmät selvennykset olisi myös jaettava samanaikaisesti keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle, arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja kollegiolle. (21)Tällä hetkellä on epävarmaa, milloin lisäpalvelu tai -toiminta kuuluu keskusvastapuolen voimassa olevan toimiluvan piiriin. Tämä epävarmuus on tarpeen poistaa ja varmistaa oikeasuhteisuus, kun ehdotettu lisäpalvelu tai -toiminta ei lisää keskusvastapuoleen kohdistuvia riskejä. Sen vuoksi on tarpeen säätää, että näissä tapauksissa hakemuksia ei tulisi alistaa täydelle arviointimenettelylle. Tästä syystä olisi täsmennettävä, mitkä uudet määrityspalvelut ja uusi toiminta eivät ole olennaisia eivätkä näin ollen lisää unionin keskusvastapuoleen kohdistuvia riskejä, jolloin kyseisen keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen olisi hyväksyttävä ne vastustamattajättämismenettelyllä. Vastustamattajättämismenettelyä olisi sovellettava, kun keskusvastapuoli aikoo määrittää yhtä tai useampaa rahoitusvälinettä, jotka kuuluvat samoihin rahoitusvälinelajeihin, joita sillä on toimilupa määrittää, edellyttäen, että tällaiset rahoitusvälineet ovat kaupankäynnin kohteena kauppapaikassa, jonka osalta keskusvastapuoli jo tarjoaa määrityspalveluja tai harjoittaa toimintaa, ja ehdotettuun uuteen määrityspalveluun tai toimintaan ei liity maksamista uudessa valuutassa. Tätä vastustamattajättämismenettelyä olisi sovellettava myös silloin, kun keskusvastapuoli lisää uuden unionin valuutan sellaiseen rahoitusvälinelajiin, joka jo kuuluu keskusvastapuolen toimiluvan piiriin, tai jos keskusvastapuoli lisää yhden tai useamman lisämaturiteetin sellaiseen rahoitusvälinelajiin, joka jo kuuluu keskusvastapuolen toimiluvan piiriin, edellyttäen, että maturiteettihaarukkaa ei merkittävästi pidennetä. Lisäksi keskusvastapuolen olisi voitava pyytää toimivaltaista viranomaistaan soveltamaan vastustamattajättämismenettelyä, jos keskusvastapuoli katsoo, että ehdotettu lisäpalvelu tai -toiminta ei lisäisi sen riskejä, erityisesti jos uusi määrityspalvelu tai toiminta on samankaltainen kuin palvelut, joita keskusvastapuolella on jo lupa tarjota. Vastustamattajättämismenettelyn ei tulisi edellyttää erillistä lausuntoa arvopaperimarkkinaviranomaiselta ja kollegiolta, sillä se olisi kohtuutonta. Sen sijaan arvopaperimarkkinaviranomaisen ja kollegion olisi voitava antaa tietoja keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle kyseistä keskusvastapuolta varten perustetun yhteisen valvontaryhmän kautta. (22)Jotta yhteistyöhön perustuva keskusvastapuolten valvonta olisi jatkuvaa, kollegion olisi annettava lausunto myös silloin, kun toimivaltainen viranomainen harkitsee keskusvastapuolen toimiluvan peruuttamista ja kun toimivaltainen viranomainen suorittaa kyseisen keskusvastapuolen vuosittaisen uudelleentarkastelun ja arvioinnin. (23)Jotta kaikkien kollegioiden toiminta olisi yhdenmukaista ja valvontaa voitaisiin edelleen lähentää, arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi hallinnoitava kunkin unionin keskusvastapuolen kollegiota ja toimittava sen puheenjohtajana, ja sille olisi annettava äänioikeus kyseisessä kollegiossa. (24)Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava osallistua vaikuttavammin sen varmistamiseen, että unionin keskusvastapuolet ovat turvallisia, vakaita ja kilpailukykyisiä, kun ne tarjoavat palvelujaan kaikkialla unionissa. Sen vuoksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi asetuksessa (EU) N:o 648/2012 tällä hetkellä säädettyjen valvontavaltuuksien lisäksi annettava keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle lausunto keskusvastapuolen vuotuisesta uudelleentarkastelusta ja arvioinnista, toimiluvan peruuttamisesta ja vakuusvaatimuksista. Lausuntoa antaessaan arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi arvioitava, noudattaako keskusvastapuoli sovellettavia vaatimuksia, keskittyen erityisesti havaittuihin rajat ylittäviin riskeihin tai unionin rahoitusvakauteen kohdistuviin riskeihin. On myös tarpeen edelleen lähentää valvontaa ja varmistaa, että kaikille sidosryhmille tiedotetaan arviosta, jonka arvopaperimarkkinaviranomainen ja kollegio tekevät keskusvastapuolen toiminnasta. Siksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi julkistettava tieto siitä, että toimivaltainen viranomainen ei noudata tai aio noudattaa sen lausuntoa, kollegion lausuntoa tai niihin sisältyviä ehtoja tai suosituksia, ottaen huomioon tarve suojata luottamuksellisia tietoja. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava tapauskohtaisesti päättää julkaista toimivaltaisen viranomaisen esittämät perustelut sille, miksi se ei ole noudattanut arvopaperimarkkinaviranomaisen lausuntoa tai kollegion lausuntoa tai niihin sisältyviä ehtoja tai suosituksia. (25)On tarpeen varmistaa, että keskusvastapuoli noudattaa asetusta (EU) N:o 648/2012 koko ajan, myös uusien määrityspalvelujen tarjoamisen tai uuden toiminnan hyväksyvän vastustamattajättämismenettelyn jälkeen tai mallimuutoksen validointia koskevan vastustamattajättämismenettelyn jälkeen, jolloin arvopaperimarkkinaviranomainen ja kollegio eivät anna erillistä lausuntoa. Keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen vähintään kerran vuodessa suorittamassa uudelleentarkastelussa olisi sen vuoksi tarkasteltava erityisesti tällaisia uusia määrityspalveluja tai uutta toimintaa sekä mallien muutoksia. Jotta valvonta lähentyisi ja unionin keskusvastapuolet voisivat tarjota palvelujaan turvallisesti, vakaasti ja kilpailukykyisesti kaikkialla unionissa, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja kollegion olisi annettava toimivaltaisen viranomaisen vuosittaisesta kertomuksesta lausunto. (26)Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava keinot tunnistaa unionin rahoitusvakauteen mahdollisesti kohdistuvat riskit. Sen vuoksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi yhteistyössä pankkiviranomaisen ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen kanssa sekä EKP:n kanssa EKP:lle neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annettujen yhteiseen valvontamekanismiin kuuluvien, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvien tehtävien yhteydessä, määritettävä keskinäiset kytkökset ja riippuvuussuhteet eri keskusvastapuolten ja oikeushenkilöiden välillä, mukaan lukien yhteiset määritysosapuolet, asiakkaat ja epäsuorat asiakkaat, yhteiset olennaisten palvelujen tarjoajat, yhteiset olennaisen likviditeetin tarjoajat, vastavakuusjärjestelyt, ristikkäiset maksukyvyttömyysmääräykset ja keskusvastapuolten ristikkäisnettoutus, vastatakaussopimukset ja riskinsiirrot ja back-to-back-kaupankäyntijärjestelyt. (27)Toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten määrittämissä rahoitusvälineissä käytettäviä unionin valuuttoja liikkeeseen laskevat keskuspankit, jotka ovat pyytäneet keskusvastapuolten valvontakomitean jäsenyyttä, ovat kyseisen komitean äänioikeudettomia jäseniä. Ne osallistuvat unionin keskusvastapuolia koskeviin kokouksiin ainoastaan silloin, kun keskustellaan unionin laajuisista arvioinneista, joiden aiheena ovat kyseisten keskusvastapuolten kyky kestää epäsuotuisaa markkinakehitystä ja merkityksellinen markkinakehitys. Toisin kuin kolmansien maiden keskusvastapuolten valvonnassa, liikkeeseen laskevat keskuspankit eivät näin ollen ole riittävästi mukana unionin keskusvastapuolten valvonta-asioissa, joilla on välitöntä merkitystä rahapolitiikan harjoittamiselle ja maksujärjestelmien moitteettomalle toiminnalle, mikä johtaa siihen, että rajat ylittäviä riskejä ei oteta riittävästi huomioon. Sen vuoksi on aiheellista, että kyseiset liikkeeseen laskevat keskuspankit voivat osallistua äänioikeudettomina jäseninä kaikkiin unionin keskusvastapuolia koskeviin keskusvastapuolten valvontakomitean kokouksiin. (28)On tarpeen varmistaa nopea tietojenvaihto, tietämyksen jakaminen ja toimiva yhteistyö toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten valvontaan osallistuvien viranomaisten välillä erityisesti silloin, kun keskusvastapuolen toimivaltaiselta viranomaiselta edellytetään nopeaa päätöstä. Sen vuoksi on aiheellista perustaa kutakin unionin keskusvastapuolta varten yhteinen valvontaryhmä, joka avustaa kyseisiä valvontaviranomaisia muun muassa antamalla tietoja keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle keskusvastapuolen voimassa olevan toimiluvan laajentamista koskevan vastustamattajättämismenettelyn yhteydessä, avustamalla keskusvastapuolen uudelleentarkastelun ja arvioinnin toistuvuuden ja perusteellisuuden määrittämisessä ja osallistumalla paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Kun otetaan huomioon, että keskusvastapuolen toimivaltainen viranomainen on viime kädessä vastuussa lopullisista valvontapäätöksistä, yhteisten valvontaryhmien olisi työskenneltävä sen keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen alaisuudessa, jota varten ryhmä on perustettu, ja valvontaryhmät olisi muodostettava keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen ja arvopaperimarkkinaviranomaisen henkilöstöstä ja tietyistä kollegion jäsenistä. Myös kollegion muiden jäsenten olisi voitava pyytää saada osallistua, ja niiden olisi perusteltava pyyntönsä tekemällään arviolla keskusvastapuolen taloudellisten vaikeuksien mahdollisista vaikutuksista oman jäsenvaltionsa rahoitusvakauteen. (29)Jotta asiaankuuluvat unionin elimet voisivat paremmin saada kattavan yleiskuvan määritystoiminnan kannalta merkityksellisestä markkinakehityksestä unionissa, seurata tiettyjen asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädettyjen määritystä koskevien vaatimusten täytäntöönpanoa ja keskustella kollektiivisesti eri rahoitusalan toimijoiden keskinäisistä yhteyksistä aiheutuvista mahdollisista riskeistä ja muista rahoitusvakauteen liittyvistä kysymyksistä, on tarpeen perustaa monialainen seurantamekanismi, joka kokoaa yhteen unionin keskusvastapuolten, määritysosapuolten ja asiakkaiden valvontaan osallistuvat asiaankuuluvat unionin elimet. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi hallinnoitava ja johdettava tällaista yhteistä seurantamekanismia, koska se on unionin keskusvastapuolten valvontaan ja järjestelmän kannalta merkittävien, kolmansien maiden keskusvastapuolten valvontaan osallistuva unionin viranomainen. Muiden osallistujien olisi oltava komission, pankkiviranomaisen, vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen, EJRK:n ja EKP:n edustajia sekä EKP:n edustajia EKP:lle neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annettujen yhteiseen valvontamekanismiin kuuluvien, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvien tehtävien yhteydessä. (30)Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi tulevaa politiikkaa koskevia päätöksiä varten toimitettava yhteistyössä muiden yhteiseen seurantamekanismiin osallistuvien elinten kanssa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle vuosittain kertomus toimintansa tuloksista. Arvopaperimarkkinaviranomainen saisi käynnistää unionin oikeuden rikkomista koskevan menettelyn Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 17 artiklan nojalla, jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo yhteisen seurantamekanismin yhteydessä saatujen tietojen ja käytyjen keskustelujen perusteella, että toimivaltaiset viranomaiset ovat jättäneet varmistamatta, että määritysosapuolet ja asiakkaat noudattavat vaatimusta, jonka mukaan vähintään osa havaituista sopimuksista on määritettävä unionin keskusvastapuolten tileillä, tai jos arvopaperimarkkinaviranomainen havaitsee unionin rahoitusvakauteen kohdistuvan riskin unionin oikeuden väitetyn rikkomisen tai soveltamatta jättämisen vuoksi. Ennen tällaisen unionin oikeuden rikkomista koskevan menettelyn aloittamista arvopaperimarkkinaviranomainen saisi antaa ohjeita ja suosituksia kyseisen asetuksen 16 artiklan nojalla. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen yhteisen seurantamekanismin yhteydessä saatujen tietojen ja käytyjen keskustelujen perusteella katsoo, että sen vaatimuksen noudattaminen, että ainakin osa yksilöidyistä sopimuksista on määritettävä unionin keskusvastapuolten tileillä, ei tosiasiallisesti varmista sitä, että unionin määritysosapuolten ja asiakkaiden liialliset toisen tason keskusvastapuoliin liittyvät vastuut vähenevät, sen olisi tarkasteltava uudelleen asiaa koskevaa komission delegoitua asetusta, jossa kyseinen vaatimus täsmennetään, ja ehdotettava sen muuttamista ja tarvittaessa asianmukaisen sopeutumisajan säätämistä. (31)Covid-19-pandemian aiheuttama markkinamyllerrys vuonna 2020 ja korkeat hinnat energian tukkumarkkinoilla vuonna 2022 Venäjän hyökättyä provosoimatta ja perusteettomasti Ukrainaan ovat osoittaneet, että vaikka toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö ja tietojenvaihto on olennaisen tärkeää sellaisten tapahtumien yhteydessä, joilla on vaikutuksia rajojen yli, arvopaperimarkkinaviranomaisella ei edelleenkään ole tarvittavia välineitä tällaisen koordinoinnin ja yhdenmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi unionin tasolla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi siksi voitava kutsua koolle keskusvastapuolten valvontakomitean kokouksia joko omasta aloitteestaan tai pyynnöstä, mahdollisesti laajennetussa kokoonpanossa, jotta toimivaltaisten viranomaisten toimia voidaan koordinoida tuloksellisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi myös voitava kysyä markkinatoimijoilta pelkän pyynnön esittämällä tietoja, jotka ovat tarpeen, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi kyseisissä tilanteissa suorittaa koordinointitehtävänsä ja antaa suosituksia toimivaltaiselle viranomaiselle. (32)Keskusvastapuolille ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle aiheutuvan rasituksen keventämiseksi olisi selvennettävä, että kun arvopaperimarkkinaviranomainen 25 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan nojalla tarkastelee uudelleen kolmannen maan keskusvastapuolelle myönnettyä tunnustusta, kyseistä kolmannen maan keskusvastapuolta ei tulisi velvoittaa toimittamaan uutta hakemusta tunnustamista varten. Sen olisi kuitenkin annettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tällaista uudelleentarkastelua varten tarvittavat tiedot. Tästä seuraa, että arvopaperimarkkinaviranomaisen suorittaman, kolmannen maan keskusvastapuolelle myönnetyn tunnustuksen uudelleentarkastelun ei tulisi merkitä kyseisen keskusvastapuolen uutta tunnustamista. (33)Komission olisi vastaavuuspäätöstä tehdessään voitava luopua vaatimuksesta, jonka mukaan kyseisellä kolmannella maalla on oltava tehokas vastaava järjestelmä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamista varten. Harkitessaan, olisiko tällainen lähestymistapa oikeasuhteinen, komissio voisi ottaa huomioon useita eri tekijöitä, kuten maksujärjestelmä- ja markkinainfrastruktuurikomitean ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön julkaisemien finanssimarkkinoiden rakenteita koskevien periaatteiden noudattamisen, kyseiselle lainkäyttöalueelle sijoittautuneiden kolmansien maiden keskusvastapuolten koon sekä unioniin sijoittautuneiden määritysosapuolten ja markkinapaikkojen näissä kolmansien maiden keskusvastapuolissa odotettavissa olevan toiminnan, jos se on tiedossa.

(34)Jotta arvopaperimarkkinaviranomaisen ja kolmansien maiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten väliset yhteistyöjärjestelyt olisivat oikeasuhteisia, tällaisissa järjestelyissä olisi otettava huomioon sen palveluvalikoiman erityispiirteet, jota kyseisessä kolmannessa maassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet unionissa tarjoavat tai aikovat tarjota, ja sen, aiheutuuko kyseisistä palveluista erityisiä riskejä unionille tai yhdelle tai useammalle sen jäsenvaltiolle. Yhteistyöjärjestelyissä olisi sen vuoksi otettava huomioon riski, jonka kolmanteen maahan sijoittautuneet keskusvastapuolet mahdollisesti aiheuttavat unionin tai sen yhden tai useamman jäsenvaltion rahoitusvakaudelle. (35)Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi siksi räätälöitävä yhteistyöjärjestelynsä kolmansien maiden eri lainkäyttöalueiden mukaan kunkin lainkäyttöalueen keskusvastapuolten perusteella. Erityisesti ensimmäisen tason keskusvastapuoliin kuuluu profiililtaan monenlaisia keskusvastapuolia, joten arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varmistettava, että yhteistyöjärjestely on oikeassa suhteessa kunkin kolmannen maan lainkäyttöalueelle sijoittautuneisiin keskusvastapuoliin nähden. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi tarkasteltava muun muassa kyseisten markkinoiden likviditeettiä, sitä, missä määrin keskusvastapuolten määritystoiminta on euromääräistä tai unionin muiden valuuttojen määräistä, ja sitä, missä määrin unionin yhteisöt käyttävät tällaisten keskusvastapuolten palveluja. Kun otetaan huomioon, että valtaosa ensimmäisen tason keskusvastapuolista tarjoaa unioniin sijoittautuneille määritysosapuolille ja markkinapaikoille määrityspalveluja rajoitetusti, myös arvopaperimarkkinaviranomaisen arvioinnin ja vaadittavien tietojen laajuutta olisi rajoitettava kaikilla kyseisillä lainkäyttöalueilla. Ensimmäisen tason keskusvastapuolille esitettävien tietopyyntöjen rajoittamiseksi periaatteena olisi oltava, että arvopaperimarkkinaviranomainen pyytää ennalta määritellyt tiedot vuosittain. Jos ensimmäisen tason keskusvastapuolesta tai lainkäyttöalueesta aiheutuvat riskit ovat mahdollisesti suurempia, olisi perusteltua pyytää laajempia tietoja useammin ja vähintään neljännesvuosittain. Yhteistyöjärjestelyjä, jotka ovat käytössä tämän asetuksen tullessa voimaan, ei kuitenkaan tulisi vaatia mukauttamaan, elleivät asianomaiset kolmannen maan viranomaiset sitä pyydä. (36)Jos tunnustus myönnetään asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 2 b kohdan nojalla ottaen huomioon, että kyseiset keskusvastapuolet ovat järjestelmän kannalta merkittäviä unionille tai yhdelle tai useammalle sen jäsenvaltiolle, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asianomaisten kolmansien maiden viranomaisten välisten yhteistyöjärjestelyjen olisi katettava laajempi joukko tietoja, joita olisi vaihdettava useammin. Tällöin yhteistyöjärjestelyihin olisi sisällyttävä myös menettelyjä, joilla varmistetaan, että tällaista toisen tason keskusvastapuolta valvotaan kyseisen asetuksen 25 artiklan mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varmistettava, että se voi saada kaikki tiedot, jotka se tarvitsee täyttääkseen kyseisen asetuksen mukaiset tehtävänsä, mukaan lukien tiedot, jotka ovat tarpeen kyseise