ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.3

Koska yhteisöllä ei kuitenkaan ole omaa lainsäädäntöä perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan rikkomisesta johtuvien vahinkojen korvaamisesta, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, jolta on pyydetty ennakkoratkaisuja siitä, miten jäsenvaltioiden tuomioistuinten on tällaisissa tapauksissa sovellettava sääntöjä, on ilmoittanut, että EY:n perustamissopimuksen artikloja on sovellettava suoraan (4). Kilpailun rajoittamisesta johtuvat vahingonkorvauskanteet käsitellään jäsenvaltioiden tuomioistuimissa. EY:n tuomioistuin on sitä paitsi toistanut lukuisissa tuomioissa jo ilmaisemansa kannan ja katsoo, että ”perustamissopimuksella on perustettu oma oikeusjärjestys”, joka on sisällytetty jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksiin ja velvoittaa samanarvoisesti sekä jäsenvaltioita että yksityisiä oikeussubjekteja (5).
1.2

Osakkeiden jäädyttäminen (osakkeenomistajan on talletettava tai muuten jäädytettävä osakkeensa muutamaa päivää ennen yhtiökokousta voidakseen äänestää) on edelleen käytössä useissa EU:n jäsenvaltioissa. Muutamissa jäsenvaltioissa se on jopa pakollista. Tällainen käytäntö tulee kuitenkin kalliiksi ja estää osakkeenomistajia käymästä osakkeillaan kauppaa ennen yhtiökokousta. Lisäksi valtaosa yhteisösijoittajista katsoo jäädyttämisjärjestelyjen olevan suurimpia äänioikeuden käytön esteitä. Ehdotetun direktiivin 7 artiklassa kielletään kaikenlainen osakkeiden jäädyttäminen ja vaatimukset niiden tallettamisesta ennen yhtiökokousta. ETSK suhtautuu säännökseen erittäin myönteisesti, vaikka tietääkin, että jäädyttämisjärjestelyt ovat sallittuja enää tietyissä jäsenvaltioissa.
2.8

Myös Yhdistyneet Kansakunnat on osoittanut viime aikoina suurta mielenkiintoa asiaa kohtaan, ja se on jopa kannustanut alan toimia. Niinpä sen alaisuuteen perustettiin erityiskomitea (7), jonka tehtävänä oli laatia kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva kansainvälinenyleissopimus, joka hyväksyttiin (8) kaksi vuotta myöhemmin Palermossa. Tämä on johtanut nopeasti siihen, että ampuma-aseiden kaupan merkitys on alettu oivaltaa.
4.3

Kaikilla kolmella suurella ENP:n toteuttamisalueella on kuitenkin myös selkeästi näkyviä, piileviä tai mahdollisesti puhkeavia konflikteja. Jännitteitä esiintyy myös eräiden kumppanimaiden sisällä, etenkin maissa, joissa demokratia ei ole vakiintunutta. EU:ssa mahdollisesti aiheutuvista seurauksista on oikeutettua kantaa huolta, mutta vielä tärkeämpää on huoli kumppanimaiden ja niiden väestön turvallisuudesta ja vakaudesta. Kansallisia toimintasuunnitelmia toteutettaessa tulee siis kiinnittää jatkuvasti erityishuomiota kohdennettuihin toimiin, joiden avulla pyritään nimenomaan purkamaan jännitteiden ja erimielisyyksien syitä, luomaan edellytyksiä vaikeuksien voittamiselle ja edistämään maiden, kansantalouksien ja kansojen yhteistyötä. Kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden on tietenkin voitava osallistua kyseisiin toimiin. Tällaiset organisaatiot ovat taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen yhteistyön keskeisiä toimijoita, ja yhteistyö puolestaan on ehdottoman välttämätöntä rauhanomaiselle yhteiselolle.
2.1

Kaikkia aloitteita, joiden tavoitteena on Euroopan lennonjohdon ajanmukaistaminen, on pidettävä rakentavina ja niihin on suhtauduttava myönteisesti.
4.2.5

On korostettava sitä, että komissio sisällyttää sisäisen liikenteenharjoittajan määritelmään mukaan maantieteellistä toimivalta-aluetta koskevan ehdon — jonka muoto on kylläkin sopusoinnussa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kanssa — ottaakseen huomioon kilpailua koskevan vastavuoroisuuden periaatteen, jota parlamentti on ajanut paikallisille palveluille, jotka tuotetaan paikallishallinnon määräysvallassa. Kyseisen ehdon soveltaminen nostaa esiin seuraavat kaksi kysymystä: — Koskeeko ehto kaikkia sisäisten liikenteenharjoittajien liikennepalveluja sekä alihankkijoiden tuottamia palveluita? — Mitä tapahtuu, kun reitit jatkuvat järjestelyistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen toimivalta-alueen ulkopuolelle? Onko reittejä lyhennettävä vai onko kyseisissä tapauksissa sovellettava erityissääntöjä? Tältä osin ETSK katsoo, että alueellista toimivaltaa koskevaa kriteeriä on lievennettävä. Asianomaiset palvelut saattavat kiinnostaa alueita, joista muut toimivaltaiset viranomaiset ovat vastuussa, silloin kun on välttämätöntä varmistaa verkoston yhtenäisyys ja liikennepalveluiden yhdistäminen alueilla, jotka rajoittuvat julkisia liikennepalveluja koskevan sopimuksen tehneen viranomaisen alueeseen ja/tai ovat lähellä sitä.
4.7

Teoriaopetusta (liitteen III 1.i.1 kohta) koskevista keskeisistä vaatimuksista on poistettu CD-ROMien käyttö teoriaopetuksessa, vaikka se on alalla jo osoittautunut toimivaksi harjoittelun peruskäytännöksi. Niinpä kohta olisi muotoiltava uudelleen seuraavasti: ”1.i.1 Teoriaopetus. ’Teoriaopetuksen antajien on oltava asianmukaisesti pätevöityneitä lennonopettajia tai opetuksen on oltava heidän suunnittelemaansa.’”
4.1.8

Silloin kun deinstitutionalisointia on toteutettu ennen kaikkea sairaalahoitoa vähentämällä on kuitenkin jatkuvasti törmätty kompastuskiviin: yhteiskunnalla ja psykiatreilla on ollut taipumus sulkea suuri määrä mielisairaita vankiloihin tai säilyttää heitä siellä; epävarmassa elämäntilanteessa olevat tai syrjäytyneet potilaat ovat hoidon keskeydyttyä tai päätyttyä joutuneet heitteille ilman asuntoa ja sosiaalietuuksia, ja heistä on tullut pysyvästi kodittomia; on esiintynyt ”pyöröovisyndroomaa” (revolving door syndrome), eli osa potilaista on joutunut loputtomaan noidankehään, kun sairaalahoitoon tulleet potilaat on säännöllisesti poistettu sairaalasta, mutta he ovat joutuneet sinne aina uudestaan. Ajan kuluessa ja budjettileikkausten myötä edellä mainitut ilmiöt yhdessä erittäin suureksi kasvaneen kysynnän kanssa ovat saattaneet ensiapu- ja sairaalapalvelut kyllästymispisteeseen sillä seurauksella, että on jouduttu perustamaan uusia kokoaikaisia sairaalapaikkoja, mikä olisi todennäköisesti voitu välttää. Toisinaan painetta ovat lisänneet myös vakavat välikohtaukset (mielisairaiden tekemät tai heihin kohdistuneet väkivallanteot). Yleinen mielipide on silloin saattanut vaikuttaa päätöksentekijöiden toimintaan siten, että turvatoimia on tiukennettu tai on laadittu mielenterveyspalveluita koskevia suunnitelmia.
3.13

Komissio muistuttaa oikeutetusti siitä, että puiteohjelman välineet ja toimet on nivottava tiiviisti EU:n muihin ohjelmiin ja aloitteisiin. Erityisen merkittäviä yhtymäkohtia on tutkimuksen seitsemänteen puiteohjelmaan, elinikäisen oppimisen strategiaan ja rakennepoliittisiin ohjelmiin nähden. Komission tulisi kiinnittää huomiota siihen, että kaikkien toimintaan osallistuvien pääosastojen tavoitteet ovat yhdenmukaisia. On myös varmistettava, että kaikkien asianomaisten elinten toimenpiteet ja päätökset ovat avoimia. EU:n ja jäsenvaltioiden väliset sekä talous- ja tiedemaailman sekä hallinnon väliset horisontaaliset ja vertikaaliset yhteisvaikutukset saavutetaan täysimittaisesti vain, jos kyseisten ohjelmien sisällölliset ja organisatoriset painopisteet on mukautettu asianmukaisesti toisiinsa.
1.2

Kauppa edistää yleensä talouskasvua, vaurauden lisääntymistä sekä sosiaalisia mahdollisuuksia mutta aiheuttaa myös ihmisten ja resurssien hyväksikäyttöä sekä ympäristövaikutuksia. ”Eettinen kauppa” voi tarjota mahdollisuuksia joidenkin asiaan liittyvien jännitteiden poistamiseen. Kuluttajat voivat kohdistaa ostovoimansa niin, että sillä on merkittävä vaikutus; yritykset vastaavat herkästi kuluttajatrendeihin ja pyrkivät minimoimaan maineeseensa kohdistuvat riskit. ”Eettisen kaupan” mahdollinen myönteinen vaikutus on huomattava. Maailman 100 suurimmasta taloudesta 51 on yrityksiä ja 49 on valtioita. (3) Vuonna 2003 valtioiden välinen kauppavirta ylitti 9,1 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria — noin 25 prosenttia koko maailman BKT:stä — ja on kasvanut keskimäärin yli 6 prosenttia vuodessa yli 20 vuoden ajan (4). ”Eettisen kaupan” virran absoluuttista määrää on vaikea mitata, mutta sosiaalisiin ja ympäristöohjelmiin osallistuvien yritysten myymien tavaroiden ja palvelujen perusteella voidaan arvioida sen olevan noin 5–7 prosenttia maailmankaupasta.
1.4.

Omasta puolestaan ETSK toivoo yhteisön toimielinten ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan välille entistä tiiviimpää yhteistyötä järjestelmällisten kuulemisten muodossa. Komitea on kuitenkin tietoinen siitä, että toimielimillä on velvollisuuksia ja oikeuksia, joista on pidettävä kiinni myös sen uhalla, ettei kaikkia vaatimuksia voida täyttää. Osapuolten välille on joka tapauksessa luotava suhteet, jotka edistävät vastapuolen näkemysten ymmärtämistä ja kunnioittamista. Olisi muun muassa määriteltävä selkeästi, varainhoitoasetuksessa tai jossain muualla, että jokaisesta täyttämättä jääneestä pyynnöstä on tiedotettava asianosaisille ja hylkäämiselle on esitettävä perustelut.
5.1

Komitean mielestä Euroopan komission on laadittava ulkoalueille kokonaisvaltainen strategia ja myönnettävä tarvittavat välineet strategian toteuttamiseen. Komission on myös lunastettava maaliskuussa 2000 julkaisemassaan kertomuksessa tekemänsä sitoumukset, jotka sisältyvät niin ikään Sevillassa kesäkuussa 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiin. Siksi on tehtävä selväksi, että nykyisen perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta eli perustuslakisopimuksen tuleva III-424 artikla on kaikkien syrjäisimmille alueille suunnattavien toimenpiteiden ainoa ja yhteinen oikeusperusta, vaikka toimenpiteet edellyttäisivät perustamissopimuksen määräysten kumoamista tai johdetun oikeuden muuttamista tai mukauttamista.
7.

Menettelyistä ja soveltamissäännöistä, joita komission ja sen jäsenvaltion, jonka rekisteriin yhteisön kalastusalus on merkitty, on noudatettava yhteisön alusten harjoittaman kalastussopimusten alaisen kalastustoiminnan hallinnoinnissa ja kalastuslisenssien käsittelyssä yhteisön ulkopuolisen maan kanssa, on säädetty 22. joulukuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3317/94 (1).
2.1.1

Komitea on monesti ilmaissut tukensa komission politiikalle, jonka tavoitteena on siirtää rahtikuljetusten väistämätön ja ennustettava kasvu tieliikenteestä muihin kuljetusmuotoihin. Samassa yhteydessä komitea on kuitenkin toisinaan korostanut riittävän kunnianhimoisten tavoitteiden puutetta sekä käytettävien varojen riittämättömyyttä.
3.5

Ehdotuksessa tuodaan esille myös muutamia ns. ”aineisiin” liittyviä yleisiä ongelmia voimassa olevan EU-lainsäädännön ymmärtämisessä ja noudattamisessa. Monet komission ehdotuksessa listatuista ”aineista”, jotka sisältyivät alkuperäiseen ”olemassa olevien aineiden” EINECS-luetteloon, on luokiteltu asianmukaisesti ”UVCB-aineiksi” (kemikaalit, joilla on tuntematon tai vaihteleva koostumus, kompleksit reaktiotuotteet ja biologiset materiaalit) vuonna 1999 julkaistun tutkimuksen määritelmän mukaan, johon on viitattu Euroopan kemikaaliviraston vuonna 2002 julkaiseman, direktiiviin 67/548/ETY tehdyn kuudennen ja seitsemännen muutoksen toimeenpanoa koskevien päätösten käsikirjan (Manual of Decisions for Implementation of the Sixth and Seventh Amendments to Directive 67/548/EEC) alaviitteessä 14. Selvää on, että kyse ei ole yleisen käsityksen mukaan yksinkertaisista aineista, ja lisäksi tässä erityistapauksessa vain muutamat aineista ovat markkinoilla. Tämä tukee komission EINECS-luettelon ensijulkaisun yhteydessä esittämää kantaa, jonka mukaan kyseisessä luettelossa liioiteltiin kaupallisesti merkittävien aineiden määrää nelinkertaiseksi, eli silloin markkinoilla oli todellisuudessa mainittavissa määrin noin 25 000”ainetta”. Oletettavasti muutamat näistä on nyt korvattu ELINCS-luetteloon sisältyvillä noin 5 000 ”uudella aineella”, joita koskevat samankaltaiset määrittely- ja tunnistusongelmat. Yhteensä vuonna 2005 markkinoilla on siis noin 30 000 ainetta. Tämä määrä on helpommin hallittavissa kuin usein mainittu 100 000 aineen määrä, mutta edelleen ongelmana on kansalaisten ja ammattilaisten pääsy jo kerättyihin (muttei säännöllisesti päivitettyihin) tietoihin ainakin puolessa tapauksista. Lisäksi jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla on vaikeuksia ratkaista, onko jokin aine ”olemassaoleva” vai ”uusi” ja mitä sääntelymenettelyä aineen kohdalla on siis käytettävä.
1.1.2

Yhteisö on myöntänyt tullietuuksia kehitysmaille osana GSP-järjestelmää vuodesta 1971. Kauppapolitiikka on keskeisellä sijalla EU:n suhteissa muihin maihin. GSP-järjestelmä on osa kauppapolitiikkaa, ja sen on oltava yhdenmukainen kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa ja tuettava sen pyrkimyksiä. Tämän vuoksi sen on oltava WTO:n vaatimusten ja erityisesti vuonna 1979 vahvistetun GATTin oikeuttamislausekkeen mukainen. GSP-järjestelmän on oltava yhdenmukainen myös Dohan kehitysohjelman kanssa. Yksi keskeisistä tavoitteista on auttaa kehitysmaita hyötymään globalisaatiosta erityisesti yhdistämällä kauppa ja kestävä kehitys. Tässä yhteydessä on ymmärrettävä, että kestävään kehitykseen kuuluu monia eri osatekijöitä kuten perusluonteisten ihmisoikeuksien ja työntekijöiden oikeuksien kunnioittaminen, hyvä hallinto sekä ympäristönsuojelu. Kaikki maat vastaavat yhdessä myös huumeiden torjunnasta.
1.3

Eurooppalainen tutkimusalue (ERA) (1). Tämän haasteen valossa muotoiltiin käsite ”eurooppalainen tutkimusalue”. Eurooppalaisesta tutkimusalueesta on Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätösten myötä tullut unionin tutkimuspoliittisten toimien avainkäsite ja viitekehys, etenkin kun otetaan huomioon Lissabonin, Göteborgin ja Barcelonan kunnianhimoiset tavoitteet. EU:n tukemalla tutkimuksella ja kehityksellä on tarkoitus tuottaa eurooppalaista lisäarvoa, sille on tarkoitus asettaa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tehtäviä, jotka ylittävät yksittäisten jäsenvaltioiden suorituskyvyn, ja sillä on tarkoitus yhdistää, vahvistaa ja hyödyntää Euroopan tieteellistä potentiaalia. Lisäksi se edistää kilpailukyvyn ja kestävyyden tavoitteita. Tiede ja tutkimus ovat eurooppalaisen kulttuurin perustekijöitä.
1.4.1

Ehdotuksessa erotellaan kuitenkin eri korvausluokkia, mikä tältä osin rajoittaa sen sovellettavuutta. Näin ollen uusien säädösten ulkopuolelle jäisivät sellaiset korvaukset, jotka täyttävät Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asioista Altmark (2) ja Enirisorse (3) antamiensa tuomioiden yhteydessä asettamat neljä kriteeriä. Niissä määrätään, että edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja että nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi; parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi; korvauksen ei tule ylittää sitä tasoa, joka on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot sekä siitä saatava kohtuullinen voitto. Samoin jos kyseisten velvoitteiden täyttämisestä vastaavalle yritykselle ei anneta toimeksiantoa julkisia hankintoja koskevien asianmukaisten menettelyjen mukaisesti, korvauksen taso on määriteltävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja tehtäviensä kannalta riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä. Lisäksi on otettava huomioon yrityksen kannalta kohtuullinen hyöty. Yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että kyseiset korvaukset eivät vastaa perustamissopimuksen valtiontukia koskevia määräyksiä.
4.6

Kansallisten parlamenttien ja valtioiden verotuksellinen itsemääräämisoikeus, jonka perusteella ne voivat päättää luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden verotuksesta ja valtion budjetista, on perinteisesti ollut eurooppalaisten demokratioiden perustana. Kansalaisten yhdenvertaisuus verotukseen liittyvissä kysymyksissä on perustuslaillinen perusperiaate. Jäsenvaltioilla on Euroopan integraation tässä vaiheessa edelleen perusteltuja syitä pidättää itsellään toimivalta verotuskysymyksissä perussopimuksissa määrätyn mukaisesti. Tilanne voi kuitenkin kehittyä tulevaisuudessa. Komitea toivoo kuitenkin, etteivät jäsenvaltiot käytä mahdollisuuksiaan siten, että tämä johtaisi vahingolliseen verokilpailuun.
10.1.7

Edellä esitetty näkemys Euroopan tason yhteistyön vahvistamisesta koulutusalalla – joka on tarpeen, jotta voidaan vastata kokonaisvaltaisella ja yhdenmukaisella tavalla viivästyksiin Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa – edellyttää erityisiä poliittisia valintoja: — Tarvitaan riittävästi varoja, jotta tarpeeksi laajalle joukolle työntekijöitä voidaan kaikissa tilanteissa antaa riittävän perusteellinen ammatillinen koulutus. — On löydettävä tarvittava määrä innostunutta eurooppalaista opetushenkilökuntaa. — On luotava nykyaikaiset oppimispuitteet ja oppimisympäristö. — On lisättävä kaikkien hallintotasojen, työmarkkinaosapuolten ja yleisemmin kansalaisyhteiskunnan tietämystä asiasta ja edistettävä niiden aktiivista osallistumista. — On määriteltävä entistä selkeämmin sekä koulutusaloitteista hyötyvien että niitä tarjoavien tahojen roolit ja vastuu sekä selkeytettävä aloitteiden valvontajärjestelmiä paikallisella, alueellisella ja EU:n tasolla. — On saatava aikaan voimakas mobilisaatio koko hankkeen sekä sen sisällöstä ja tavoitteista johtuvien tekijöiden edistämiseksi.
1.5.1

Kolmansien maiden kansalaisilla, joilta vaaditaan viisumi, on oltava erityinen paikallisen rajaliikenteen viisumi, jonka tunnus on L (Local). L-viisumi on voimassa vähintään yhden vuoden ja enintään viisi vuotta, ja se myönnetään yhtenäistä viisumikaavaa (vakiomallia) käyttäen.
3.4

EU:n yhteinen veropohja on tärkeä ensimmäinen askel. ETSK katsoo, että kansainväliset tilinpäätösstandardit (IFRS) ovat liian raskaita, eikä niitä tulisi soveltaa pk-yrityksiin, koska ne on tarkoitettu ensisijaisesti julkisesti noteeratuille yrityksille (IFRS-sääntöjä voitaisiin käyttää yhteisen veropohjan luomisen lähtökohtana). Jotta komission ehdotusta voitaisiin soveltaa pk-yrityksiin, on sitä mukautettava. Tulisi kehittää mukautettu IAS/IFRS-standardien sarja, jossa otetaan huomioon pk-yritysten erityistarpeet hallinnollisen ja verotuksellisen taakan suhteen. Yhdenmukainen veropohja ja uusi tilinpäätösstandardi voivat johtaa korkeampaan verotukseen. Kyseisten valtioiden pitäisi voida tasapainottaa tällainen muutos muuttamalla verokantojaan. Myöskään tulevan eurooppayhtiön tarpeita ei tule unohtaa.
1.1

ETSK pitää periaatteessa tervetulleena komission ehdottamaa asetusta, jonka painopisteinä ovat ravitsemus ja terveys. Ehdotus tulee samaan aikaan, kun WHO (Euroopan alue) on juuri huomauttanut jopa 20—30 prosentin aikuisväestöstä olevan ylipainoisia ja todennut huonon ruokavalion ja liikunnan puutteen olevan yhteydessä sydän- ja verisuonisairauksiin. Poliittiset päättäjät alkavat entistä selvemmin ymmärtää, että ihmisten ravintotottumusten ja heidän terveydentilansa ja hyvinvointinsa välillä on yhteys ja että heikolla kansanterveydellä on vaikutuksensa kansantalouteen.
3.10

Älykkäiden turvajärjestelmien käyttöönotto kohottanee huomattavasti ajoneuvojen hintaa ja käyttökuluja. Lisäturvajärjestelmät ovat mahdollisia, kun kuluttaja on valmis maksamaan niistä. On ehdottoman tärkeää osoittaa kuluttajalle, että lisäkustannukset merkitsevät onnettomuusriskin vähentämistä ja onnettomuuksien seurausten lieventämistä. Myös tästä syystä tiedonannossa mainittu ja eSafety-yhteistyöelimelle tehtäväksi annettu tieliikenneonnettomuuksien syitä koskevan katsauksen ja tarkan analyysin laatiminen on erittäin tärkeää. CARE-järjestelmä (5) on myös organisoitava uudelleen, ja siihen on sisällytettävä onnettomuuksien syyt ja niitä koskeva analyysi, johon liitetään mahdollisuuksien mukaan joiltakin ajoneuvovalmistajilta saadut tiedot.
1.8

Komitea on ottanut hiljattain kantaa myös muihin liikenneturvallisuutta koskeviin lainsäädäntöehdotuksiin (esimerkiksi turvajärjestelmät ja turvavyöt sekä nopeudenrajoittimien asentamisvelvoitteen laajentaminen koskemaan lähes kaikkia ajoneuvoja) (5). Samoin se on antanut lausunnon tieliikenneturvallisuuden eurooppalaisesta toimintaohjelmasta. Lausunnoissaan se on aina tähdentänyt, että on tärkeää kehittää rinnakkain kaikkia kolmea turvallisuuden kannalta ratkaisevaa tekijää eli ajoneuvoja, perusrakenteita ja tielläliikkujien käyttäytymistä.
3.1

Ehdotetun asetuksen tarkoituksena on antaa oikeudenmukaiset säännöt maakaasun siirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä. Pääasiallisena tavoitteena on lisätä kilpailua maakaasun sisämarkkinoilla ja taata toimitusvarmuus kaikille käyttäjille ja näin luoda tarvittavat kannusteet sijoittamiselle maakaasun siirtoinfrastruktuuriin. Nykyisin maakaasun siirtoverkon kapasiteetti on EU:ssa riittävä, mutta tämä saattaa piankin muuttua, koska maakaasun kysyntä on kasvamassa nopeasti. Koska EU:n riippuvuus unionin ulkopuolisista maista peräisin olevasta kaasusta lisääntyy ja koska hankinta ja turvallisuus muodostavat haasteen, kaasunsiirtoinfrastruktuuria on hallittava ja säänneltävä.
Euroopan keskuspankin ilmoitus vähimmäisvarantovelvoitteen rikkomisesta koituvien seuraamusten määräämisestä



Virallinen lehti nro C 039 , 11/02/2000 s. 0003 - 0003



EUROOPAN KESKUSPANKIN ILMOITUS VÄHIMMÄISVARANTOVELVOITTEEN RIKKOMISESTA KOITUVIEN SEURAAMUSTEN MÄÄRÄÄMISESTÄ (2000/C 39/04) Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään muun muassa, että Euroopan keskuspankki (EKP) voi määrätä tiettyjä seuraamuksia laitokselle, joka kokonaan tai osittain laiminlyö pitää kyseisen asetuksen ja siihen liittyvien EKP:n asetusten tai päätösten nojalla määrättyä vähimmäisvarantoa. Jotta vähimmäisvarantoihin liittyvä Euroopan keskuspankin seuraamusten määrääminen tapahtuisi avoimesti, EKP on päättänyt julkistaa seuraavat seuraamusten määräämistä koskevat periaatteet, joita se noudattaa toistaiseksi: 1. Euroopan keskuspankin määräämä seuraamus vähimmäisvarantovelvoitteen rikkomisesta Jos laitos on jättänyt täyttämättä vähimmäisvarantovelvoitteensa, joka sille on asetettu neuvoston asetusten tai niihin liittyvien EKP:n asetusten tai päätösten nojalla, määrätään seuraamukseksi sakkokorko, joka on 2,5 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Euroopan keskuspankkijärjestelmän maksuvalmiusluoton koron keskiarvo sinä pitoajanjaksona, jona rikkomus tapahtui; sakkokorko lasketaan varantovelvoitteen täyttämättä jääneen osan päivittäiselle keskiarvolle. Sakkokorko lasketaan seuraavan kaavan mukaan: >VIITTAUS KAAVIOON> Tässä: Pt= sakkokorko, joka laitoksen on maksettava jätettyään varantovelvoitteensa täyttämättä pitoajanjaksolla t Dt= varantovelvoitteen täyttämättä jäänyt osa pitoajanjaksolla t (päivittäisenä keskiarvona) nt= kalenteripäivien lukumäärä pitoajanjakson t aikana i= pitoajanjakson t i:s kalenteripäivä MLRi= maksuvalmiusluoton korko päivänä i 2. Vähimmäisvarantovelvoitteen toistuva rikkominen Mikäli vähimmäisvarantovelvoitteen alainen laitos jättää useammin kuin kahdesti minkä tahansa 12 kuukauden aikana täyttämättä velvollisuutensa pitää vaaditun suuruista vähimmäisvarantoa, sen katsotaan syyllistyneen toistuvaan rikkomukseen. Jokaiselle toistuvalle rikkomukselle määrätään seuraamukseksi sakkokorko, joka lasketaan edellä 1 kohdassa mainitun kaavan mukaisesti siten, että se on 5 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Euroopan keskuspankkijärjestelmän maksuvalmiusluoton koron keskiarvo sinä pitoajanjaksona, jona rikkomus tapahtui; sakkokorko lasketaan varantovelvoitteen täyttämättä jääneen osan päivittäiselle keskiarvolle.
(9)

Euron tehokas suojaaminen väärentämiseltä on yhteisöoikeuden tärkeä osa. Toimet väärentämisen estämiseksi koskevat sekä yhteisöä, jolla on yhtenäisvaluutta koskeva toimivalta, sekä jäsenvaltioita, joilla on rikoslainsäädäntöä sekä järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisyä koskeva toimivalta.