Ehdotus neuvoston asetus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa käytettävien tiettyjen aineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä /* KOM/2004/0244 lopull. - ACC 2004/0078 */





Ehdotus NEUVOSTON ASETUS huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa käytettävien tiettyjen aineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Johdanto Neuvosto antoi 13. joulukuuta 1990 asetuksen (ETY) N:o 3677/90 toimenpiteistä tiettyjen aineiden kulkeutumisen estämiseksi huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. Kyseisellä säädöksellä pantiin täytäntöön huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan vuonna 1988 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 12 artikla, jossa käsitellään huumausaineiden lähtöaineiden eli huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa usein käytettyjen kemikaalien kauppaa. Yhteisö osallistui toimivaltansa rajoissa neuvotteluihin ja teki yleissopimuksen neuvoston päätöksellä 90/611/ETY. Huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 12 artiklassa edellytetään järjestelmää, jonka avulla voidaan valvoa huumausaineiden lähtöaineiden kansainvälistä kauppaa. Järjestelmän avulla pyritään varmistamaan, etteivät huumausaineita ja psykotrooppisia aineita laittomasti valmistavat saa käsiinsä niiden valmistuksessa tarvittavia kemikaaleja. Kun otetaan huomioon kyseisten aineiden monet lailliset käyttötavat ja se, että periaatteessa niiden kauppa on laillista, niiden saantia ei voida yleisesti kieltää, vaan on toteutettava toimenpiteitä, jotta voitaisiin tasapainoisella tavalla yhtäältä käyttää kaikki mahdolliset keinot estää huumausaineiden lähtöaineiden päätyminen laittomien huumausaineiden valmistajille ja toisaalta ottaa huomioon kemianteollisuuden kaupalliset tarpeet. Sen vuoksi asetuksessa (ETY) N:o 3677/90 annetaan säännöt yhteisön ja kolmansien maiden välillä käytävän huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvomiseksi ja perustetaan järjestelmä epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamista varten. Tätä toimijoiden kanssa tehtävään tiiviiseen yhteistyöhön perustuvaa järjestelmää vahvistetaan muilla toimenpiteillä, joihin kuuluvat muun muassa asiakirjat ja merkinnät, toimijoiden luvat ja rekisteröinti ja vientiin sovellettavat menettelyt ja vaatimukset. Koska kyseinen lainsäädäntöön perustuva järjestelmä otettiin käyttöön yli kymmenen vuotta sitten, vaikutti aiheelliselta arvioida huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaan sovellettavaa yhteisön järjestelmää, jotta voitaisiin tehdä johtopäätöksiä alalla sovellettavan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanosta ja torjua tehokkaasti lähtöaineiden kulkeutumisen uusia muotoja ja kehityssuuntauksia sekä huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa. 2. Ehdotuksen tavoite Eurooppa-neuvoston Feirassa kesäkuussa 2000 hyväksymän huumausaineita koskevan Euroopan unionin toimintasuunnitelman 2000-2004 johdosta komissio järjesti huumausaineiden lähtöaineiden kauppaan sovellettavan yhteisön valvontajärjestelmän arvioinnin, joka toteutettiin tiiviissä yhteistyössä yhteisön jäsenvaltioiden kanssa. Arvioinnin mukaan on tarpeen vahvistaa edelleen mekanismeja ja menettelyjä yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvomiseksi ja nykyisen valvontajärjestelmän mukauttamiseksi niin, että siinä otetaan huomioon lähtöaineiden kulkeutumisen uudet muodot ja kehityssuuntaukset. Erityisesti pidettiin tarpeellisena laajentaa valvontajärjestelmä koskemaan myös yhteisöön sijoittautuneita, kolmansien maiden välistä kauppaa helpottavia toimijoita, ottaa lupien myöntämisessä käyttöön koko yhteisössä sovellettava toimintamalli ja tiukentaa tullisuspensiomenettelyjä sääteleviä valvontavaatimuksia. Vientiin sovellettavia menettelyjä ja vaatimuksia olisi vielä tiukennettava tarkastusten kohdentamiseksi ja keskittämiseksi lähetyksiin, joita pidetään kaikkein arimpina lähtöaineen arkuuden ja kauppakumppanin sijaintimaan perusteella. Tämän ehdotuksen ensisijainen tavoite liittyy tarpeeseen tiukentaa tärkeimpien synteettisten huumausaineiden lähtöaineiden nykyistä tuontivalvontaa, ja tavoitteena on vastata kasvavaan huoleen amfetamiinin tyyppisistä stimulanteista. Yhteisöön tulevien yksittäisten lähetysten valvomiseksi on otettava käyttöön yksittäisiin tuontilupiin sovellettavia vaatimuksia ja menettelyjä, jotta voitaisiin tehostaa yhteisön ponnisteluja estää etenkin yhteisön ulkopuolella tuotettujen synteettisten huumausaineiden lähtöaineiden päätyminen laittomasti toimiville huumausaineiden valmistajille ja kauppiaille. Jotta toimijat voisivat täyttää kyseiset vaatimukset, huumausaineiden lähtöaineiden kauppaa koskevat säännökset olisi yhdenmukaistettava yhteisön ulkomaankaupan osalta mahdollisimman hyvin huumausaineiden lähtöaineiden yhteisön sisäistä kauppaa koskevien säännösten kanssa, jotka annetaan 11. helmikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 273/2004. Tämän vuoksi olisi vastaavasti muutettava asetus (ETY) N:o 3677/90 ja korvattava se selvyyden vuoksi uudella asetuksella. 3. Keskeiset artiklat 1 artikla: 1 artiklassa esitetään asetuksen aihe ja ilmoitetaan selvästi asetuksen soveltamisala. 2 artikla: 2 artiklassa annetaan määritelmät. Yhteisön ja kolmansien maiden väliseen kauppaan liittyvien määritelmien kattavuuden ja selkeyden parantamiseksi ne on kirjoitettu uudelleen, jotta niitä voitaisiin soveltaa yhdenmukaisesti koko yhteisössä. Mukaan on otettu suoria toimituksia eli yhteisöön sijoittautuneiden, kolmansien maiden välistä kauppaa helpottavien toimijoiden toimintaa koskeva säännös, jotta kyseisten toimien valvonta olisi mahdollista. 3-6 artikla: 3-6 artiklassa käsitellään vaatimuksia, jotka liittyvät asiakirjoihin, tietojen säilyttämiseen ja merkintöihin. Asiakirja-aineistoa koskevia säännöksiä on muutettu, jotta valvontaviranomaisten olisi helpompi tunnistaa lähtöaineiden kauppa ja sen jälkeen kohdentaa valvontatoimensa. Luonnontuotteet on otettu huomioon. Vapautukset tietojen säilyttämistä koskevasta vaatimuksesta olisi sallittava, jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat asiakirja-aineiston riittäväksi. 7-9 artikla: 7-9 artiklassa käsitellään toimijoille myönnettäviin erityislupiin ja rekisteröintiin liittyviä ja muita vaatimuksia. Lupien myöntämistä ja rekisteröintiä koskevat vaatimukset koskevat nyt myös välitystoimintaa suorat toimitukset mukaan luettuina. Lisäksi ehdotetaan myös, ettei tullivarastoja käyttäviä toimijoita enää vapautettaisi lupa- ja rekisteröintivaatimuksista. Lupien myöntämistä varten olisi vahvistettava vakioehdot ja -menettelyt, jotta tilanne olisi samanlainen koko yhteisössä. Jotta voitaisiin seurata aiempaa paremmin tapauksia, joissa ei vaadita lupaa eikä rekisteröitymistä, ehdotetaan, että toimija toimittaisi vientimaan antaman todisteen laillisuudesta. Sen avulla toimivaltaiset viranomaiset voisivat helpommin tarkastaa, että vientimaa on hyväksynyt vientiin menevän lähetyksen ilman, että hallinnollinen työ lisääntyisi tarpeettomasti. Samalla yhteisö voisi täyttää kansainväliset velvoitteensa ja perustaa järjestelmän lähtöaineiden kansainvälisen kaupan valvomista varten. 12 artikla: 12 artiklassa käsitellään vientiä koskevia ennakkoilmoituksia. Ehdotettu artikla selkeyttää nykyistä käytäntöä, jonka mukaan 2 luokan ja 3 luokan aineita sisältävistä lähetyksistä, eli kun on kyse sopimuksista tai aroista lähetyksistä, tehdään vientiä koskeva ennakkoilmoitus. Kansainvälisesti hyväksytty periaate vientiä koskevista ennakkoilmoituksista hyväksytään täysin. Vientiä koskevien ennakkoilmoitusten lähettämisestä aiheutuva hallinnollinen lisärasite olisi kuitenkin hyväksyttävää vain silloin, kun menettelyä käytetään mielekkäällä tavalla eli kun toimivaltaiset viranomaiset voivat sen ansiosta arvioida, voidaanko vientilupa myöntää. Jos siis määrämaan viranomaiset jättävät vastaamatta, sen ei automaattisesti pitäisi johtaa vientiluvan myöntämiseen, vaan kyseisten viranomaisten olisi toimittava sen mukaisesti, kuinka arasta lähetyksestä on kysymys. Sen vuoksi ehdotetaan hienosyisempää toimintamallia YK:n kansainvälisen huumausainevalvontalautakunnan asiasta antaman ohjeistuksen mukaisesti. 13-21 artikla: Kyseisissä artikloissa käsitellään vientilupia. Ehdotetaan, että yleistä vientilupaa koskevan järjestelmän (open individual export authorisation system) soveltaminen lopetetaan ja yksilöllisten vientilupien käyttö ulotetaan periaatteessa kaikkiin 1 ja 2 luokan aineisiin. Se merkitsisi sekä toimivaltaisille viranomaisille että toimijoille lisää hallinnollista työtä, mutta mahdollistaisi yksittäisten vientilähetysten seurannan ja parantaisi siten valvonnan tehoa. Jotta saavutettaisiin sopiva tasapaino yhtäältä hallinnollisten menettelyjen ja vaatimusten ja toisaalta valvonnan toivotun tehostumisen välillä, voimavarat olisi keskitettävä arkojen huumausaineiden lähtöaineisiin. Sen vuoksi 3 luokkaan kuuluvien aineiden viennissä edellytettäisiin lupaa ainoastaan poikkeustapauksissa eli silloin, kun sovelletaan vientiä koskevia ennakkoilmoituksia tai kun on kyse aroista lähetyksistä. Lisäksi olisi kehitettävä yksinkertaistettuja lupamenettelyjä. 22-27 artikla: Kyseisissä artikloissa käsitellään tuontilupia. Lainsäädännön tullessa voimaan, yhteisö oli merkittävä huumausaineiden lähtöaineiden viejä ja laittomasti valmistettujen huumausaineiden tuoja. Tilanne on yhä sama, mutta valitettavasti yhteisö on nyt myös laittomasti valmistettujen synteettisten huumausaineiden viejä sekä kyseiseen laittomaan valmistukseen tarvittavien lähtöaineiden tuoja. Niinpä tämän asetuksen ensisijaisena tarkoituksena on tiukentaa edelleen tärkeimpien synteettisten huumausaineiden lähtöaineiden tuontitarkastuksia tämän kasvavan ongelman käsittelemiseksi varsinkin, kun yhteisö ilmoitetaan yleisesti yhdeksi maailman ekstaasin valmistuksen ja kaupan johtavaksi alueeksi. Tämän vuoksi ehdotetaan, että 1 luokkaan kuuluvien aineiden yhteydessä otettaisiin käyttöön yksittäisiä tuontilupia koskevat vaatimukset ja menettelyt. Tällöin toimivaltaiset viranomaiset voisivat seurata yhteisön tullialueelle tulevia yksittäisiä lähetyksiä ja tarkastaa ne. 34 artikla: 34 artiklassa käsitellään lähtöaineiden kauppaan sovellettavien sääntöjen täytäntöönpanoa koskevien tietojen ilmoittamista. Tietoja tarvitaan, jotta voitaisiin arvioida sääntöjen ja niiden soveltamisen tehokkuutta ja tehdä niihin tarpeelliset muutokset. Tietoja tarvitaan myös laadittaessa vuosikertomusta, jollainen on huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan vuonna 1988 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti toimitettava kansainväliselle huumausainevalvontalautakunnalle. 2004/0078 (ACC) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa käytettävien tiettyjen aineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan Wienissä 19 päivänä joulukuuta 1988 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus, jäljempänä 'YK:n yleissopimus', on osa laittomien huumausaineiden vastaisia maailmanlaajuisia ponnisteluja. Yhteisö osallistui toimivaltansa rajoissa neuvotteluihin ja teki yleissopimuksen yhteisön puolesta neuvoston päätöksellä 90/611/ETY [2]. [2] EYVL L 326, 24.11.1990, s. 56. (2) YK:n yleissopimuksen 12 artiklassa käsitellään huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa yleisesti käytettävien aineiden, jäljempänä 'huumausaineiden lähtöaineet', kauppaa. Koska huumausaineiden lähtöaineiden kauppaa koskevat määräykset vaikuttavat tulliasioita koskeviin yhteisön sääntöihin, on tarkoituksenmukaista vahvistaa yhteisön ja kolmansien maiden välisessä kaupassa sovellettavat yhteisön säännöt. (3) YK:n yleissopimuksen 12 artiklan mukaan huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa varten tarvitaan järjestelmä, jossa otetaan huomioon, että periaatteessa kyseisten aineiden kauppa on laillista. Tämän johdosta on toteutettu toimenpiteitä, jotta voitaisiin tasapainoisella tavalla yhtäältä käyttää kaikki mahdolliset keinot estää huumausaineiden lähtöaineiden päätyminen laittomien huumausaineiden valmistajille ja toisaalta ottaa huomioon kemianteollisuuden ja muiden toimijoiden kaupalliset tarpeet. (4) YK:n yleissopimuksen 12 artiklan vaatimusten täyttämiseksi ja ottaen huomioon kemikaalityöryhmän (Chemical Action Task Force) kertomuksen on toimenpiteistä tiettyjen aineiden kulkeutumisen estämiseksi huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen 13 päivänä joulukuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3677/90 [3] perustettu järjestelmä epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamista varten. Tätä toimijoiden kanssa tehtävään tiiviiseen yhteistyöhön perustuvaa järjestelmää vahvistetaan muilla toimenpiteillä, joita ovat muun muassa tietyt vaadittavat asiakirjat ja merkinnät, toimijoiden luvat ja rekisteröinti ja vientiin sovellettavat menettelyt ja vaatimukset. [3] EYVL L 357, 20.12.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1232/2002 (EYVL L 180, 10.7.2002, s. 5). (5) Eurooppa-neuvoston Feirassa kesäkuussa 2000 hyväksymän huumausaineita koskevan Euroopan unionin toimintasuunnitelman 2000-2004 johdosta komissio järjesti huumausaineiden lähtöaineiden kauppaan sovellettavan yhteisön valvontajärjestelmän arvioinnin tehdäkseen päätelmät yhteisön lainsäädännön soveltamisesta kyseisellä alalla. (6) Arvioinnin mukaan huumausaineiden lähtöaineiden kulkeutumisen estämiseen tähtäävien valvontamekanismien parantamiseksi valvontavaatimukset olisi laajennettava koskemaan myös yhteisöön sijoittautuneita, kolmansien maiden välistä kauppaa helpottavia toimijoita, lupien myöntämisessä olisi otettava käyttöön koko yhteisössä sovellettava toimintamalli ja tullisuspensiomenettelyjen yhteydessä sovellettavia valvontavaatimuksia olisi tiukennettava. (7) Vientiin sovellettavia menettelyjä ja vaatimuksia olisi vielä tiukennettava tarkastusten kohdentamiseksi ja keskittämiseksi arimpien huumausaineiden lähtöaineisiin, jolloin noudattamalla yksinkertaistettuja menettelyjä suurten ainemäärien viennin yhteydessä voitaisiin vähentää liiallista hallinnollista työtä. Vaikka vientiä koskevien ennakkoilmoitusten järjestelmän myönnetäänkin olevan tehokas ja käytännöllinen, olisi vielä laadittava suunnitelma sen hyödyntämiseksi täysimääräisesti. (8) Jotta voitaisiin vastata kasvavaan huoleen amfetamiinin tyyppisten stimulanttien tuotannosta, synteettisten huumausaineiden lähtöaineiden tuontivalvontajärjestelmiä olisi edelleen tehostettava käyttämällä yhteisiä menettelyjä ja vaatimuksia, jotka mahdollistavat yksittäisten lähetysten tarkastukset. (9) Jotta toimijat voisivat täyttää kyseiset vaatimukset, huumausaineiden lähtöaineiden ulkomaankauppaa koskevat säännökset olisi yhdenmukaistettava mahdollisimman hyvin säännösten kanssa, jotka koskevat yhteisössä kokonaisuudessaan aikaansaatujen tai tuotettujen tai yhteisössä vapaaseen liikkeeseen laskettujen lähtöaineiden yhteisön sisäistä kauppaa. (10) Sisämarkkinoiden asettamat vaatimukset ja tämän asetuksen toimivuus huomioon ottaen olisi varmistettava säännösten yhdenmukainen soveltaminen jäsenvaltioissa ottamalla niissä käyttöön keskenään vertailukelpoiset ja yhdenmukaiset toimintatavat. (11) Keskinäistä avunantoa jäsenvaltioiden välillä sekä jäsenvaltioiden ja komission välillä olisi lisättävä, erityisesti soveltamalla jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta 1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 515/97 [4]. [4] EYVL L 82, 22.3.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EYVL L 122, 16.5.2003, s. 36). (12) Jotta saavutettaisiin perustavoite eli estettäisiin huumausaineiden lähtöaineiden kulkeutuminen huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen, on tarpeen ja tarkoituksenmukaista vahvistaa suhteellisuusperiaatteen mukaisesti säännöt kyseisillä aineilla yhteisön ja kolmansien maiden välillä käytävän kaupan valvontaa varten. EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. (13) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [5] mukaisesti, [5] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (14) Sen vuoksi asetus (ETY) N:o 3677/90 olisi vastaavasti muutettava ja korvattava selvyyden vuoksi uudella asetuksella, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO SISÄLTÖ JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa varten; asetuksen tavoitteena on estää kyseisten aineiden kulkeutuminen ja sitä sovelletaan seuraaviin tilanteisiin: a) luokiteltujen aineiden, jotka ovat muita kuin yhteisötavaroita, tuonti yhteisön tullialueelle mukaan luettuina väliaikainen varastointi, tuonti vapaa-alueelle tai vapaavarastoon, asettaminen suspensiomenettelyyn ja luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisön tullikoodeksista 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 [6] mukaisesti; [6] EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2700/2000 (EYVL L 311, 12.12.2000, s. 17). b) luokiteltujen aineiden poistuminen yhteisön tullialueelta, mukaan luettuina luokitellut aineet, joista on tehtävä tulli-ilmoitus, sekä luokiteltujen aineiden poistuminen vapaa-alueelta tai vapaavarastosta asetuksen (ETY) N:o 2913/91 mukaisesti. 2 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan a) 'luokitellulla aineella' kaikkia liitteessä lueteltuja aineita, näitä aineita sisältävät seokset ja luonnontuotteet mukaan luettuina, ei kuitenkaan lääkkeitä, sellaisina kuin ne on määritelty ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY [7], lääkevalmisteita, seoksia, luonnontuotteita tai muita valmisteita, jotka sisältävät luokiteltuja aineita sellaisessa muodossa, ettei niitä ole helppo käyttää tai uuttaa yksinkertaisilla tai taloudellisesti kannattavilla tavoilla; [7] EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67. b) 'muulla kuin luokitellulla aineella' aineita, joita ei luetella liitteessä mutta joita on todettu käytetyn huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomassa valmistuksessa; c) 'tuonnilla' luokiteltujen aineiden, jotka ovat muita kuin yhteisötavaroita, tuontia yhteisön tullialueelle mukaan luettuina väliaikainen varastointi, tuontia vapaa-alueelle tai vapaavarastoon, asettaminen suspensiomenettelyyn ja luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisestä tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 mukaisesti; d) 'viennillä' luokiteltujen aineiden poistumista yhteisön tullialueelta, mukaan luettuina luokitellut aineet, joista on tehtävä tulli-ilmoitus, sekä luokiteltujen aineiden poistumista vapaa-alueelta tai vapaavarastosta asetuksen (ETY) N:o 2913/92 mukaisesti; e) 'välitystoiminnalla' luokiteltujen aineiden oston ja myynnin tai toimitusten järjestämiseksi toteutettavaa taloudellista toimintaa, jonka suorittaa luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö joko tavoitteena kahden osapuolen välinen sopimus tai toimien ainakin toisen osapuolen puolesta ottamatta kyseisiä aineita omistukseensa ja suorittamatta asianomaisen liiketoimen valvontaa; määritelmä kattaa myös yhteisöön sijoittautuneen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toiminnan, johon sisältyy luokiteltujen aineiden ostoa ja myyntiä tai toimituksia ilman, että kyseisiä aineita vietäisiin yhteisön tullialueelle; f) 'toimijalla' luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka harjoittaa luokiteltujen aineiden tuontia tai vientiä tai niihin liittyvää välitystoimintaa, myös henkilöä, joka tekee tulli-ilmoituksia asiakkaiden puolesta itsenäisenä ammatinharjoittajana päätoimisesti tai muuhun toimeen liittyvänä sivutoimena; g) 'lopullisella vastaanottajalla' luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolle luokitellut aineet toimitetaan; henkilö voi olla eri kuin lopullinen käyttäjä; h) 'komiteamenettelyllä' 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä; i) 'kansainvälisellä huumausainevalvontalautakunnalla' elintä, joka perustettiin vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksella, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1972 tehdyllä pöytäkirjalla. II LUKU KAUPAN VALVONTA 1 jakso Asiakirja-aineisto, tietojen säilyttäminen ja merkinnät 3 artikla 1. Toimijoiden on vahvistettava kaikki luokiteltujen aineiden tuonti ja vienti sekä niitä koskeva välitystoiminta tulliasiakirjoilla ja kaupallisilla asiakirjoilla, joita ovat muun muassa yleisilmoitukset, tulli-ilmoitukset, kauppalaskut, rahtiluettelot ja kuljetus- ja muut huolinta-asiakirjat. Asiakirjoissa on ilmoitettava seuraavat tiedot: a) luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla tai seosten tai luonnontuotteiden yhteydessä niiden nimet ja niiden sisältämien luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla, ja nimen jälkeen maininta "HUUMAUSAINEIDEN LÄHTÖAINEITA"; b) luokiteltujen aineiden määrä ja paino ja seoksen tai luonnontuotteen yhteydessä sen määrä ja paino ja sen sisältämien luokiteltujen aineiden prosenttiosuudet, jos tiedossa, ja c) viejän, tuojan, lopullisen vastaanottajan ja välitystoimintaa harjoittavan henkilön nimet ja osoitteet. Asiakirja-aineisto voidaan toimittaa kuvamuodossa tai muussa tietomuodossa edellyttäen, että tiedot vastaavat luettavaan muotoon muutettaessa asiakirjojen esitystapaa ja sisältöä, ovat käytettävissä milloin tahansa, ja voidaan saattaa luettavaan muotoon viipymättä ja analysoida sähköisin menetelmin. 4 artikla Luokiteltujen aineiden tuontia tai vientiä tai niitä koskevaa välitystoimintaa harjoittavien toimijoiden on säilytettävä tiedot kyseisestä toiminnasta. Tietoja ei tarvitse toimittaa, jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat asiakirja-aineiston riittäväksi. 5 artikla Edellä 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja on säilytettävä kolme vuotta sen kalenterivuoden lopusta, jonka aikana toiminta on tapahtunut, ja niiden on oltava pyynnöstä saatavilla viipymättä toimivaltaisten viranomaisten suorittamaa tarkastusta varten. 6 artikla Luokiteltujen aineiden tuontia tai vientiä tai niitä koskevaa välitystoimintaa harjoittavien toimijoiden on liitettävä lähetykseen merkintä, jossa ilmoitetaan luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla, tai seosten tai luonnontuotteiden ollessa kyseessä niiden nimet, ja nimen jälkeen maininta "HUUMAUSAINEIDEN LÄHTÖAINEITA". 2 jakso Toimijoiden lupien myöntäminen ja toimijoiden rekisteröinti 7 artikla 1. Liitteessä esitetyssä luokassa 1 lueteltujen luokiteltujen aineiden tuontia tai vientiä tai niitä koskevaa välitystoimintaa harjoittavien toimijoiden, jotka eivät toimi yksinomaan tulliasioitsijoina tai ammattimaisina liikenteenharjoittajina, on saatava kyseisen toiminnan harjoittamiseen lupa sijoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta. Tutkiessaan, onko luvan myöntäminen aiheellista, toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon hakijan ammatillinen pätevyys ja luotettavuus. Komiteamenettelyä noudattaen voidaan antaa säännöksiä, joissa määritellään, milloin lupaa ei ole syytä vaatia, asetetaan muita luvan myöntämiseen sovellettavia ehtoja sekä vahvistetaan luvan vakiomalli. 2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat keskeyttää luvan voimassaolon tai peruuttaa luvan, jos on aihetta olettaa, ettei luvanhaltija ole enää sopiva henkilö pitämään lupaa hallussaan tai jos luvan myöntämisperusteet eivät enää täyty. 8 artikla 1. Liitteessä esitetyssä luokassa 2 lueteltujen luokiteltujen aineiden tuontia tai vientiä tai niitä koskevaa välitystoimintaa tai luokassa 3 lueteltujen luokiteltujen aineiden vientiä harjoittavien toimijoiden, jotka eivät toimi yksinomaan tulliasioitsijoina tai ammattimaisina liikenteenharjoittajina, on rekisteröidyttävä toimivaltaisille viranomaisille ja ilmoitettava näille niiden tilojen osoitteet, joissa he harjoittavat kyseistä toimintaa, ja mahdolliset osoitteenmuutokset. Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta toimijoihin, jotka vievät maasta luokassa 3 lueteltuja luokiteltuja aineita niin pieniä määriä, että se voidaan vahvistaa komiteamenettelyllä. 2. Säännöksiä muista tapauksista, joissa rekisteröitymistä ei tarvita, voidaan antaa komiteamenettelyä noudattaen. 9 artikla Kun luokiteltuja aineita tuodaan yhteisön tullialueelle mukaan luettuina väliaikainen varastointi, tuonti vapaa-alueelle tai vapaavarastoon ja asettaminen yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, on pyydettäessä osoitettava YK:n yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitettu viennin laillinen tarkoitus. Keinot, joilla laillinen tarkoitus voidaan osoittaa, määritellään komiteamenettelyä noudattaen. 3 jakso Tietojen ilmoittamisvelvoite 10 artikla 1. Toimijoiden on ilmoitettava viipymättä toimivaltaisille viranomaisille kaikista seikoista, kuten epätavallisista luokiteltujen aineiden tilauksista ja kyseisiä aineita koskevista liiketoimista, jotka viittaavat siihen, että kyseiset tuontiin, vientiin tai välitystoimintaan tarkoitetut aineet aiotaan käyttää huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. 2. Toimijoiden on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille tiedot vienti-, tuonti- ja välitystoiminnastaan komiteamenettelyä noudattaen vahvistettavan yhteenvedon muodossa. 11 artikla 1. Helpottaakseen yhteistyötä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, toimijoiden ja kemianteollisuuden välillä, erityisesti muiden kuin luokiteltujen aineiden osalta, komissio laatii jäsenvaltioita kuullen suuntaviivat ja pitää ne ajantasaisina. 2. Suuntaviivoihin sisältyy varsinkin a) tietoja keinoista tunnistaa epäilyttävät liiketoimet ja ilmoittaa niistä; b) muiden kuin luokiteltujen aineiden säännöllisesti päivitettävä luettelo avuksi teollisuudelle, jotta se voisi valvoa vapaaehtoisesti kyseisten aineiden kauppaa. 3. Toimivaltaiset viranomaiset varmistavat suuntaviivojen säännöllisen levityksen niissä annettujen tavoitteiden mukaisesti. 4 Jakso Vientiä koskeva ennakkoilmoitus 12 artikla 1. Yhteisön toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava YK:n yleissopimuksen 12 artiklan 10 kohdan mukaisesti määrämaan toimivaltaisille viranomaisille vientiä koskeva ennakkoilmoitus kaikesta Liitteessä esitetyssä luokassa 1 lueteltujen luokiteltujen aineiden viennistä sekä tiettyihin, komiteamenettelyä noudattaen määriteltäviin määrämaihin suuntautuvasta, Liitteessä esitetyissä 2 ja 3 luokissa lueteltujen luokiteltujen aineiden viennistä. Määrämaalla on 15 työpäivän vastausaika, jonka kuluttua vientijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luvan vientiin, jolleivät ne ole saaneet määrämaan toimivaltaiselta viranomaiselta ilmoitusta siitä, että kyseisen vientitapahtuman tarkoituksena saattaa olla huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laiton valmistus. 2. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ennen luokiteltujen aineiden vientiä toimitettava 14 artiklan 1 kohdassa eritellyt tiedot määrämaan toimivaltaisille viranomaisille. Tiedot toimittavan viranomaisen on vaadittava, että tiedot vastaanottava kolmannen maan viranomainen säilyttää niihin mahdollisesti sisältyvien liike- ja ammattisalaisuuksien tai kaupan menettelyjen luottamuksellisuuden. 5 jakso Vientilupa 13 artikla 1. Vietäessä yhteisön tullialueelta luokiteltuja aineita, joista on tehtävä tulli-ilmoitus, myös vietäessä luokiteltuja aineita sen jälkeen, kun ne on varastoitu vapaa-alueelle tai vapaavarastoon vähintään kymmenen päivän ajan, tarvitaan vientilupa. Liitteessä esitetyssä luokassa 3 lueteltujen luokiteltujen aineiden vientiin tarvitaan vientilupa kuitenkin vain silloin, jos siitä on tehtävä vientiä koskeva ennakkoilmoitus tai jos kyseiset aineet viedään tiettyihin komiteamenettelyä noudattaen määriteltäviin määrämaihin. Jos luokitellut aineet jälleenviedään nopeammin kuin kymmenen päivän kuluessa siitä, kun ne on asetettu suspensiomenettelyyn, vientilupaa ei tarvitse vaatia, jos toimija kykenee osoittamaan ensimmäisen vientitapahtuman ja asianomaiseen kolmanteen maahan suuntautuvan tuonnin laillisen tarkoituksen. 2. Vientiluvan myöntää sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, johon henkilö, joka tekee vienti-ilmoituksen tai jonka puolesta se tehdään ja joka taloudellisen ja oikeudellisen asemansa puolesta suhteessa luokiteltuihin aineisiin ja vastaanottajaan (viejä) on pääasiallisesti vastuussa vientitapahtumasta, on sijoittautunut. 14 artikla 1. Edellä 13 artiklassa tarkoitettuja vientilupia koskevassa hakemuksessa on oltava ainakin seuraavat tiedot: a) viejän, kolmannessa maassa toimivan tuojan ja vienti- tai lähetystapahtuman osallisena olevan muun mahdollisen toimijan sekä lopullisen vastaanottajan nimet ja osoitteet; b) luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla, tai seosten tai luonnontuotteiden yhteydessä nimi, kahdeksannumeroinen CN-koodi ja niiden sisältämien luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla; c) luokiteltujen aineiden määrä ja paino, ja jos on kyseessä seos tai luonnontuote määrä, paino ja sen sisältämien luokiteltujen aineiden prosenttiosuudet, jos tiedossa, ja d) kuljetusjärjestelyjä koskevat yksityiskohtaiset tiedot, kuten suunniteltu lähetyspäivä, kuljetustapa, sen tullitoimipaikan nimi, jonne tulli-ilmoitus on annettava, sekä kuljetusvälineen tunnistetiedot, mikäli tämä on jo tiedossa, reitti, aiottu yhteisön tullialueelta poistumispaikka sekä tulopaikka tuojamaassa; e) 19 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa jäljennös määrämaan myöntämästä tuontiluvasta. 2. Vientilupahakemusta koskeva päätös on tehtävä 15 työpäivän kuluessa siitä, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat arvioineet hakemuksen täydelliseksi. Aikaa voidaan pidentää, jos toimivaltaisten viranomaisten on 19 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa tehtävä 19 artiklan toisen alakohdan mukaisia lisätutkimuksia. 3. Lupa voidaan rajata koskemaan vain yhtä ainetta. 15 artikla 1. Jos hakemuksessa ei anneta tietoja reitistä ja kuljetusvälineestä, vientiluvassa on oltava maininta siitä, että toimijan on toimitettava kyseiset tiedot tulliviranomaiselle tai muulle toimivaltaiselle viranomaiselle yhteisön tullialueelta poistumispaikalla ennen kuin lähetys tosiasiallisesti poistuu tullialueelta. Tällöin kyseinen merkintä on tehtävä vientilupaan lupaa myönnettäessä. Jos vientilupa esitetään jonkin muun jäsenvaltion kuin luvan myöntäneen viranomaisen jäsenvaltion tullitoimipaikassa, viejän on saatettava pyydettäessä käyttöön oikeaksi todistettu käännös kaikista tai joistakin luvassa esitetyistä tiedoista. 2. Vientilupa on esitettävä tulli-ilmoituksen tueksi, kun tulli-ilmoitus tehdään tullitoimipaikassa, jolla on toimivalta hyväksyä ilmoitus. Luvan on seurattava lähetyksen mukana määrämaana olevaan kolmanteen maahan. Tullitoimipaikan, jonka kautta lähetys poistuu yhteisön tullialueelta, on lisättävä lupaan 13 artiklassa tarkoitetut tiedot ja leimattava lupa. 16 artikla Vientiluvan myöntäminen ei vapauta luvanhaltijaa mahdollisesta hallinnollisesta tai muusta vastuusta. 17 artikla Vientilupa evätään, jos a) toimitetut tiedot ovat puutteelliset; b) on perusteltua epäillä, että toimitetut tiedot ovat vääriä tai virheellisiä; c) 19 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa todetaan, etteivät määrämaan toimivaltaiset viranomaiset ole myöntäneet lupaa luokiteltujen aineiden tuontiin; tai d) on perusteltua epäillä, että kyseessä olevat aineet on tarkoitettu huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. 18 artikla Toimivaltaiset viranomaiset voivat keskeyttää vientiluvan voimassaolon tai peruuttaa luvan, jos on perusteltua epäillä, että kyseiset aineet on tarkoitettu huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. 19 artikla Jos yhteisön ja kolmannen maan välisen sopimuksen mukaan vientiä ei saa sallia, elleivät asianomaisen kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset ole myöntäneet kyseisille aineille tuontilupaa, komissio ilmoittaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asianomaisen kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen nimen ja osoitteen sekä kaikki siltä saamansa käytännön tiedot. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistuttava tällaisen tuontiluvan oikeellisuudesta pyytämällä siitä tarvittaessa vahvistus kolmannen maan toimivaltaiselta viranomaiselta. 20 artikla Tavaroiden on poistuttava yhteisön tullialueelta kuuden kuukauden kuluessa vientiluvan myöntämispäivästä. Poikkeuksellisissa olosuhteissa tätä aikaa voidaan pidentää pyydettäessä. 21 artikla Vientilupien myöntämisessä voidaan käyttää yksinkertaistettuja menettelyjä. Menettelyistä päätetään komiteamenettelyä noudattaen. 6 jakso Tuontilupa 22 artikla Liitteessä esitetyssä luokassa 1 lueteltujen luokiteltujen aineiden tuontiin, joka edellyttää 7 artiklassa tarkoitettua lupaa, tarvitaan tuontilupa. Tuontiluvan myöntää sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, johon henkilö, joka tekee tulli-ilmoituksen tai jonka puolesta ilmoitus tehdään (tuoja), on sijoittautunut. Muista dokumentoiduista ja taloudellisesti perustelluista tapauksista sekä muista edellytyksistä, joissa vaaditaan tuontilupaa, voidaan päättää komiteamenettelyä noudattaen. 23 artikla 1. Edellä 22 artiklassa tarkoitettuja tuontilupia koskevassa hakemuksessa on oltava ainakin seuraavat tiedot: a) tuojan, kolmannessa maassa toimivan viejän ja tapahtuman osallisena olevan muun mahdollisen toimijan sekä lopullisen vastaanottajan nimet ja osoitteet; b) luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla tai seosten tai luonnontuotteiden yhteydessä nimi, kahdeksannumeroinen CN-koodi ja niiden sisältämien luokiteltujen aineiden nimet liitteessä esitetyllä tavalla; c) luokiteltujen aineiden määrä ja paino tai seoksen tai luonnontuotteen määrä, paino ja sen sisältämien luokiteltujen aineiden prosenttiosuudet, jos tiedossa, ja d) kuljetusjärjestelyjä koskevat yksityiskohtaiset tiedot, kuten tuontitapahtuman suunniteltu aika ja paikka, kuljetusmenetelmät ja kuljetusvälineet, jos tiedossa. 2. Tuontilupahakemusta koskeva päätös on tehtävä 15 työpäivän kuluessa siitä, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat arvioineet hakemuksen täydelliseksi. 3. Tuontilupa voidaan rajata koskemaan vain yhtä ainetta. 24 artikla Tuontiluvan on seurattava lähetystä sen yhteisön tullialueelle tulopaikasta tuojan tai lopullisen vastaanottajan toimitiloihin asti. Tuontilupa on esitettävä tullitoimipaikassa, kun luokitellut aineet ilmoitetaan tullimenettelyä varten. Jos tuontilupa esitetään jonkin muun jäsenvaltion kuin luvan myöntäneen viranomaisen jäsenvaltion tullitoimipaikassa, tuojan on pyydettäessä saatettava käyttöön oikeaksi todistettu käännös kaikista tai joistakin luvassa esitetyistä tiedoista. 25 artikla Tuontilupa evätään, jos a) toimitetut tiedot ovat puutteelliset; b) on perusteltua epäillä, että hakemuksessa ilmoitetut tiedot ovat vääriä tai virheellisiä; tai c) on perusteltua epäillä, että kyseessä olevat luokitellut aineet on tarkoitettu huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. 26 artikla Toimivaltaiset viranomaiset voivat keskeyttää tuontiluvan voimassaolon tai peruuttaa luvan, jos on perusteltua epäillä, että kyseiset aineet on tarkoitettu huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. 27 artikla Luokitellut aineet on tuotava yhteisön tullialueelle kuuden kuukauden kuluessa tuontiluvan myöntämispäivästä. Poikkeuksellisissa olosuhteissa tätä aikaa voidaan pidentää pyydettäessä. III LUKU TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN TOIMIVALTUUDET 28 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kiellettävä luokiteltujen aineiden tuonti yhteisön tullialueelle tai niiden vieminen sieltä, jos on perusteltua epäillä aineiden olevan tarkoitettu huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12-27 artiklan ja tämän artiklan 2 ja 3 kohdan säännösten soveltamista. 2. Toimivaltaisten viranomaisten on pidätettävä luokitellut aineet tai keskeytettävä niiden luovutus ajaksi, jonka ne tarvitsevat todentaakseen luokiteltujen aineiden tunnistuksen tai tässä asetuksessa annettujen sääntöjen noudattamisen. 3. Tämän asetuksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi kaikkien jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat a) saada tietoja kaikista luokiteltujen aineiden tilauksista tai niitä koskevista toimista; b) päästä toimijoiden liiketiloihin hankkiakseen todisteita väärinkäytöksistä. 4. Ehkäistäkseen erityisen vaaran, että aineet kulkeutuvat vapaa-alueilla sekä muilla aroilla alueilla kuten tullivarastoissa, jäsenvaltioiden on varmistettava, että näillä alueilla suoritettaviin toimiin sovelletaan kaikissa vaiheissa tehokkaita tarkastuksia, jotka ovat vähintään yhtä tiukkoja kuin tullialueen muissa osissa suoritettavat tarkastukset. 5. Toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia toimijoilta maksun erityislupien ja tuonti- ja vientilupien myöntämisestä ja rekisteröinnin suorittamisesta. Maksu on perittävä syrjimättömästi eikä se saa ylittää hakemuksen käsittelykustannuksia. IV LUKU HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ 29 artikla Tämän asetuksen yhteydessä sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 515/97 säännöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan soveltamista. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle yhteystahoksi nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten nimet kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. V LUKU TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMET JA MUUTOKSET 30 artikla Tässä asetuksessa tarkoitettujen täytäntöönpanotoimien lisäksi kaikista muista sen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimista, erityisesti niistä, jotka liittyvät vientilupa- ja tuontilupalomakkeisiin ja niiden käyttöä koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin, päätetään komiteamenettelyä noudattaen. 31 artikla Tämän asetuksen liite mukautetaan YK:n yleissopimuksen liitteeseen mahdollisesti tehtävien muutosten mukaisesti komiteamenettelyä noudattaen. 32 artikla 1. Komissiota avustaa huumausaineiden lähtöaineita käsittelevä komitea, jäljempänä 'komitea'. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta. 3. Komitea vahvistaa oman työjärjestyksensä. VI LUKU LOPPUSÄÄNNÖKSET 33 artikla Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi kyseiset säännökset ja ilmoitettava sille viipymättä niiden muutoksista. 34 artikla Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle vähintään kerran vuodessa kaikki olennaiset tiedot tässä asetuksessa säädettyjen valvontatoimien täytäntöönpanosta, huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen käytetyistä luokitelluista aineista, kulkeutumisen ja laittoman valmistuksen menetelmistä sekä aineiden laillisesta kaupasta, käyttötavoista ja tarpeista. Näiden tietojen pohjalta komissio arvioi, jäsenvaltioita kuullen, tässä asetuksessa annettujen sääntöjen toimivuuden ja laatii YK:n yleissopimuksen 12 artiklan 12 kohdan mukaisesti kertomuksen kansainväliselle huumausainevalvontalautakunnalle. 35 artikla Komissio vahvistaa yhteisön puolesta kannan YK:n yleissopimuksen liitteessä olevien taulukoiden I ja II muutoksiin. 36 artikla Kumotaan asetus (ETY) N:o 3677/90 [...] päivästä [...]kuuta [...]. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen. 37 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2005. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä [...]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Luokitellut aineet. Luokka 1 >TAULUKON PAIKKA> Luokka 2 >TAULUKON PAIKKA> Luokka 3 >TAULUKON PAIKKA>