EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 7.12.2022 COM(2022) 762 final 2022/0411(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetusten (EU) 2017/1129, (EU) N:o 596/2014 ja (EU) N:o 600/2014 muuttamisesta unionin julkisten pääomamarkkinoiden houkuttelevuuden lisäämiseksi yritysten kannalta ja pienten ja keskisuurten yritysten pääoman saannin helpottamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Poliittinen tausta Tämä ehdotus on osa listautumissäädöspakettia, joka on toimenpidekokonaisuus, jolla lisätään julkisten markkinoiden houkuttelevuutta EU:n yrityksille ja helpotetaan pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) mahdollisuuksia saada pääomaa. Ehdotus on pääomamarkkinaunionin keskeisen tavoitteen mukainen, ja sillä pyritään parantamaan EU:n yritysten, mukaan lukien pienet yritykset, mahdollisuuksia saada rahoitusta markkinapohjaisista rahoituslähteistä kaikissa kehitysvaiheissaan. Listatut yritykset, mukaan lukien äskettäin listautuneet yritykset, päihittävät usein yksityisomistuksessa olevat yritykset vuotuisen tulojen kasvun ja työpaikkojen luomisen osalta. Julkisilla markkinoilla listautumalla yritykset voivat monipuolistaa sijoittajapohjaansa, vähentää riippuvuuttaan pankkirahoituksesta, saada helpommin ja edullisemmin oman ja vieraan pääoman ehtoista rahoitusta (listautumisen jälkeisten liikkeeseenlaskujen avulla), parantaa julkista profiiliaan sekä lisätä tuotemerkin tunnettuutta. Sen jälkeen, kun ensimmäinen päämarkkinaunionia koskeva toimintasuunnitelma julkaistiin vuonna 2015, yritysten, erityisesti pk-yritysten, julkisille markkinoille pääsystä on onnistuttu tekemään helpompaa ja halvempaa. Tammikuussa 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/65/EU, jäljempänä ’rahoitusmarkkinadirektiivi II’, otettiin käyttöön uusi monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien luokka, pk-yritysten kasvumarkkinat, jotta voidaan tukea pk-yritysten pääsyä pääomamarkkinoille. Vuonna 2019 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2019/2115, jäljempänä ’pk-yritysten listautumista koskeva säädös’, esitettiin uusia EU:n sääntöjä, joiden tarkoituksena on vähentää byrokratiaa ja sääntelytaakkaa pk-yritysten kasvumarkkinoilla listautuvien yritysten osalta siten, että samalla säilytetään sijoittajansuojan ja markkinoiden luotettavuuden korkea taso. Tästä edistyksestä huolimatta sidosryhmät katsovat, että tarvitaan lisää sääntelytoimia listautumisprosessin sujuvoittamiseksi ja joustavoittamiseksi liikkeeseenlaskijoiden kannalta. Syyskuussa 2020 hyväksytyssä uudessa pääomamarkkinaunionia koskevassa toimintasuunnitelmassa todettiin, että ”[e]distääkseen ja monipuolistaakseen pienten ja innovatiivisten yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta komissio pyrkii yksinkertaistamaan julkisten markkinoiden listautumissääntöjä”. Tämän jatkotoimena ja vuonna 2019 annetun pk-yritysten listautumista koskevan säädöksen pohjalta komissio perusti pk-yrityksiä käsittelevän teknisen asiantuntijaryhmän, joka vahvisti sidosryhmien huolen siitä, että yritysten, erityisesti pk-yritysten, listautumisen tukemiseksi tarvitaan lisää lainsäädäntötoimia. Toukokuussa 2021 antamassaan loppuraportissa pk-yrityksiä käsittelevä tekninen asiantuntijaryhmä antoi 12 suositusta listautumiskehyksen muuttamiseksi sekä säännellyillä markkinoilla että pk-yritysten kasvumarkkinoilla. Puheenjohtaja Ursula von der Leyen ilmoitti 15. syyskuuta 2021 parlamentille ja neuvoston puheenjohtajavaltiolle osoittamassaan aiekirjeessä pk-yritysten pääoman saatavuuden parantamista koskevasta lainsäädäntöehdotuksesta, joka on sisällytetty komission vuoden 2022 työohjelmaan. Yrityksen listautumispäätös on monimutkainen, ja siihen vaikuttavat useat tekijät. Niistä monet ovat sääntelyviranomaisten ulottumattomissa, eikä niitä näin ollen voida suoraan käsitellä lainsäädäntötoimilla. Esimerkiksi ekosysteemin ominaisuudet, jotka määrittävät listautumispalvelujen kustannukset, ja laajemmin geopoliittinen epävakaus, brexit, covid-19-pandemia ja inflaatio ovat kaikki vaikuttaneet (ja vaikuttavat myös jatkossa) listautumispäätökseen, listautumisajankohtaan ja siihen, pysyykö yritys listautuneena EU:ssa. Kuitenkin myös sääntelyvaatimukset ja niihin liittyvät kustannukset ja rasitteet ovat tärkeä tekijä yrityksen listautumispäätöksessä ja listautuneena pysymisessä. Listautumissäädöspaketti on kohdennettu toimenpidekokonaisuus, jolla pyritään vähentämään sääntelytaakkaa siellä, missä sitä pidetään liiallisena (eli kun sääntelyllä voitaisiin varmistaa sijoittajansuoja tai markkinoiden luotettavuus sidosryhmien kannalta kustannustehokkaammalla tavalla), ja lisäämään yhtiöoikeuden sallimaa joustavuutta, jonka avulla yhtiön perustajat tai määräysvaltaa käyttävät osakkeenomistajat voivat valita, miten äänioikeudet jaetaan osakkeiden kaupankäynnin kohteeksi ottamisen jälkeen. Listautumisprosessiin sovellettava sääntelykehys on monitahoinen. Yritysten on noudatettava sääntelyvaatimuksia ennen listautumisantia, sen aikana ja sen jälkeen. Tässä ehdotuksessa keskitytään erityisesti sääntelytaakkaan, joka syntyy kahdessa vaiheessa: listautumisantivaiheessa ja listautumisannin jälkeisessä vaiheessa. Tässä käsitellään listautumisantivaiheen sääntelytaakkaa tekemällä kohdennettuja muutoksia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) 2017/1129, jäljempänä ’esiteasetus’, ja listautumisannin jälkeisen vaiheen sääntelytaakkaa tekemällä kohdennettuja muutoksia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 596/2014, jäljempänä ’markkinoiden väärinkäyttöasetus’. Se sisältää myös vähäisiä teknisiä muutoksia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 600/2014, jäljempänä ’rahoitusmarkkina-asetus’. Ehdotettuun asetukseen liittyy kaksi muuta lainsäädäntöehdotusta: ·ehdotus direktiiviksi rahoitusmarkkinadirektiivi II:n muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/34/EY (listautumisdirektiivin) kumoamisesta, jolla pyritään sekä i) yksinkertaistamaan ja selkeyttämään listautumisvaatimuksia että ii) lisäämään tällä hetkellä vähäistä pk-yrityksiä koskevaa sijoitustutkimusta; ·ehdotus uudeksi direktiiviksi moniääniosakerakenteista, jolla pyritään puuttumaan listautumisantia edeltävässä vaiheessa ilmeneviin sääntelyesteisiin, erityisesti eriarvoisiin mahdollisuuksiin, joita yritykset eri puolilla EU:ta kohtaavat valitessaan sopivia rakenteita listautumisensa yhteydessä. Ehdotuksen perustelut Kun yritykset päättävät listautumisesta tai listautumatta jättämisestä, ne tarkastelevat odotettuja hyötyjä kustannuksiin nähden. Jos kustannukset ovat suuremmat tai jos vaihtoehtoiset rahoituslähteet ovat edullisempi ja helpompi vaihtoehto, yritykset eivät hakeudu julkisille markkinoille. Markkinoilta saadun palautteen mukaan julkiseksi osakeyhtiöksi ryhtymisen alkuvaiheen kustannukset ja jatkuvat kustannukset ovat nousseet huomattavasti viime vuosikymmeninä sekä absoluuttisesti että suhteessa yksityiseen pääomarahoitukseen erityisesti pk-yritysten osalta. Sääntely-ympäristö vaikuttaa listautumisprosessin kaikkiin vaiheisiin, ja se on yksi listautumisen ja listautuneena pysymisen korkeiden kustannusten liikkeellepanevista voimista. Yritysten on noudatettava useita unionin oikeuden, erityisesti esiteasetuksen ja markkinoiden väärinkäyttöasetuksen, mukaisia julkistamis- ja raportointivaatimuksia. Esiteasetuksen tavoitteena on parantaa pääoman sisämarkkinoita varmistamalla sijoittajansuoja ja markkinoiden tehokkuus sekä auttamalla yrityksiä, mukaan lukien pk-yritykset, saamaan EU:ssa rahoitusta eri muodoissa. Esiteasetuksessa säädetään sellaisen esitteen laatimista, hyväksymistä ja levittämistä koskevat vaatimukset, joka on julkaistava, kun arvopapereita tarjotaan yleisölle tai otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla. Esite on asiakirja, jossa esitetään tietoja yrityksestä ja arvopapereista, joita kyseinen yritys tarjoaa yleisölle tai pyrkii saamaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla. Sijoittajien olisi voitava näiden tietojen perusteella päättää, sijoittavatko ne yrityksen liikkeeseen laskemiin arvopapereihin. Esiteasetusta ei sovelleta tietyissä olosuhteissa, esim. jos tietyt julkisyhteisöt tai ylikansalliset yhteisöt laskevat liikkeeseen muita kuin osakesidonnaisia arvopapereita tai tarjotaan yleisölle arvopapereita, joiden yhteenlasketut vastikkeet unionissa ovat alle miljoona euroa 12 kuukauden aikana. Esiteasetus sisältää myös useita vapautuksia esitteen julkaisemisvelvollisuudesta, kun on kyse arvopapereiden tarjoamisista yleisölle tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisesta säännellyllä markkinalla. Jäsenvaltiot voivat nimittäin vapauttaa yleisölle suunnatun arvopaperiannin esitteen julkaisemisvelvollisuudesta 8 miljoonaan euroon saakka 12 kuukauden aikana edellyttäen, että anti ei edellytä notifiointia (”passi”). Jäsenvaltiot voivat vaatia kansallisia julkistamisasiakirjoja alle miljoonan euron tai kansallisen raja-arvon alittavien antien osalta edellyttäen, että ne eivät muodosta kohtuutonta tai tarpeetonta rasitetta. Näin ollen sellaisten liikkeeseenlaskijoiden, jotka haluavat tarjota arvopapereita valtioiden rajojen yli, on noudatettava asianomaisten jäsenvaltioiden asettamia raja-arvo- ja julkistamisvaatimuksia, paitsi jos liikkeeseenlaskijat laativat esitteen vapaaehtoisesti hyötyäkseen oikeudesta käyttää samaa esitettä koko unionissa. Pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman puitteissa on jo onnistuttu tekemään yritysten esitteiden laatimisesta helpompaa ja halvempaa erityisesti pienempien yritysten osalta. Esiteasetuksella on otettu käyttöön EU:n kasvuesite, joka on yksinkertaistettu vakiomuotoisen esitteen muoto pk-yritysten kasvumarkkinoilla listautuvia pk-yrityksiä varten. Sen tarkoituksena on ollut vähentää pienempien liikkeeseenlaskijoiden esitteen laatimiskustannuksia ja antaa sijoittajille samalla olennaiset tiedot tarjouksen arvioimiseksi ja perustellun sijoituspäätöksen tekemiseksi. Esiteasetuksella on myös otettu käyttöön yksinkertaistettu esite yrityksille, joiden arvopapereita on ollut kaupankäynnin kohteena säännellyllä markkinalla tai pk-yritysten kasvumarkkinalla yhtäjaksoisesti vähintään viimeisten 18 kuukauden ajan ja jotka haluavat laskea liikkeeseen uusia osakkeita tai hankkia velkarahoitusta (jatkoliikkeeseenlaskut tai listautumisen jälkeiset liikkeeseenlaskut). Liikkeeseenlaskijat, joiden arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinalla, voivat käyttää tätä yksinkertaistettua esitettä myös siirtäessään arvopapereita myöhemmin säännellyille markkinoille. Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 2021/337 on otettu osana pääomamarkkinoiden elpymispakettia käyttöön uudenlainen lyhytmuotoinen esite (EU:n elpymisesite). EU:n elpymisesite on sellaisten liikkeeseenlaskijoiden hyödynnettävissä, joiden osakkeita on jo ollut kaupankäynnin kohteena säännellyllä markkinalla tai pk-yritysten kasvumarkkinalla yhtäjaksoisesti vähintään viimeisten 18 kuukauden ajan ja jotka laskevat liikkeeseen uusia osakkeita selvitäkseen covid-19-kriisin kielteisistä vaikutuksista ja hillitäkseen liiallista velkaantumista. EU:n elpymisesitejärjestelmän voimassaolo päättyy kuitenkin 31. joulukuuta 2022. Käyttöön otetuista helpotuksista huolimatta sidosryhmien palautteen mukaan esitteen laatiminen on edelleen liian raskas. Tämä koskee sekä tapauksia, joissa yritykset pyrkivät ensimmäistä kertaa julkisille markkinoille (listautumisanti), että tapauksia, joissa ne käyttävät julkisia markkinoita osakesidonnaisten tai muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden jatkoanteja varten.

Nykyiset säännöt johtavat erityisesti siihen, että esitteet ovat liian pitkiä. Esimerkiksi joissakin tapauksissa esiteasetuksessa vaaditaan tietoja, jotka eivät ehkä ole välttämättömiä perustellun sijoituspäätöksen tekemiseksi (eli tietoja, jotka eivät ole perusteltuja sijoittajansuojan näkökulmasta). Julkisessa kuulemisessa saatu palaute (joka toistui sidosryhmien kokouksissa) on vahvistanut näkemyksen, että vakiomuotoisessa esitteessä tai EU:n kasvuesitteessä ei ole saavutettu asianmukaista tasapainoa toimivan sijoittajansuojan ja liikkeeseenlaskijoille, erityisesti pk-yrityksille, aiheutuvan oikeasuhteisen hallinnollisen taakan välillä. Muissa tapauksissa esite vaaditaan tilanteessa, jossa julkisesti on jo saatavilla paljon tietoa (erityisesti jatkoliikkeeseenlaskujen tapauksessa). Esitteen liiallinen pituus voi myös estää joitakin sijoittajia, erityisesti piensijoittajia, tutustumasta siihen ja nostaa suurempien sijoittajien sijoituskustannuksia. Lisäksi toimivaltaisen kansallisen viranomaiselta kuluu esitteen tarkastamiseen ja hyväksymiseen enemmän aikaa. Nykyiset säännöt vaikuttavat myös siihen, että esitteet ovat EU:ssa hyvin erilaisia. Oxeran ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen, jäljempänä ’ESMA’, raportoimasta datasta käy ilmi, että esitteiden pituudessa on suuria eroja jäsenvaltioiden välillä, mikä merkitsee sitä, että esitteet eivät ole yhdenmukaisia EU:ssa. Tämä ero johtuu myös siitä, että nykyiset säännöt eivät ole riittävä kehys kansallisten kilpailuviranomaisten toteuttamille tarkastamistoimille. Sidosryhmiltä saadussa palautteessa korostettiin, että EU:n sääntelykehyksessä, erityisesti markkinoiden väärinkäyttöasetuksessa, asetetaan liian raskaita vaatimuksia myös jo listautuneille liikkeeseenlaskijoille. Sen jälkeen, kun markkinoiden väärinkäyttöasetusta alettiin soveltaa 1. heinäkuuta 2016, sen soveltamisalaa on laajennettu kattamaan monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät, mukaan lukien pk-yritysten kasvumarkkinat. Markkinoiden väärinkäyttöasetuksella pyritään lisäämään markkinoiden luotettavuutta ja sijoittajien luottamusta. Sen mukaan henkilö ei saa i) tehdä tai yrittää tehdä sisäpiirikauppoja, ii) suositella, että toinen henkilö tekisi sisäpiirikauppoja, tai houkutella toista henkilöä tekemään sisäpiirikauppoja, iii) ilmaista sisäpiiritietoa laittomasti taikka iv) manipuloida tai yrittää manipuloida markkinoita. Lisäksi liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan useita markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaisia julkistamisvaatimuksia ja tietojen kirjaamista koskevia vaatimuksia. Liikkeeseenlaskijoilla on yleinen velvollisuus julkistaa kaikki sisäpiiritieto yleisölle mahdollisimman pian. Sidosryhmiltä saadun palautteen mukaan jotkin markkinoiden väärinkäyttöasetuksen julkistamisvaatimusten näkökohdat aiheuttavat liikkeeseenlaskijoille suhteettoman suuren taakan. Sidosryhmät pitävät raskaana erityisesti velvollisuutta julkistaa kaikki sisäpiiritieto mahdollisimman pian. Tämä johtuu sisäpiiritiedon käsitteen laajuudesta (joka aiheuttaa liikkeeseenlaskijoille vaikeuksia määriteltäessä, mikä on ja mikä ei ole sisäpiiritietoa) ja siitä, että samaa käsitettä sovelletaan sekä sisäpiirikauppojen kieltämiseen että tietojen julkistamiseen. Vaikka sisäpiiritiedon käsitteen laajuus mahdollistaa sisäpiirikauppojen laajan ja hyvin varhaisen kieltämisen, se merkitsee myös sitä, että liikkeeseenlaskijoiden on julkistettava tiedot hyvin varhaisessa vaiheessa, jolloin olosuhteita tai tapahtumia koskevista tiedoista ei vielä ole suurta varmuutta. Sisäpiiritiedon käsite kattaa jo toteutuneiden tapahtumien lisäksi myös tapahtumat, joiden ”kohtuudella odotetaan toteutuvan” (eli joiden toteutuminen on realistisesti odotettavissa), ja pitkäkestoisten menettelyjen (kuten sulautumisen) yhteydessä myös välivaiheet, jotka liittyvät tulevan tapahtuman toteutumiseen. Tämän seurauksena liikkeeseenlaskijoille koituu suuria vaatimusten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia siitä, että ne koettavat ymmärtää, mitkä pitkäkestoisen menettelyn vaiheet voivat olla sisäpiiritietoa ja milloin tietty tieto on riittävän kypsä julkistettavaksi. Samalla julkistamisen teho liikkeeseenlaskijoiden ja sijoittajien välisen tiedon epäsymmetrian vähentämisessä on rajallinen, jos tiedot ovat liian alustavia ja puutteellisia ja jos niihin saattaa kohdistua perustavanlaatuisia muutoksia. Liian aikainen tietojen julkistaminen voi johtaa sijoittajia harhaan ja käynnistää sijoittajan toimia, jotka saattavat jälkikäteen osoittautua epäoptimaalisiksi (esimerkiksi osakkeesta luopuminen liian aikaisin tai liian myöhään), mikä lisää sijoittajien vaihtoehtokustannuksia. Liikkeeseenlaskijoilla ei myöskään ole riittävää oikeudellista selkeyttä niistä edellytyksistä, jotka on täytettävä julkistamisen lykkäämiseksi silloin, kun välitön julkistaminen todennäköisesti vaarantaisi liikkeeseenlaskijoiden oikeutetut edut (esimerkiksi vaarantamalla meneillään olevien neuvottelujen onnistuneen päätökseen saattamisen). Muutamat markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaiset raportointia ja julkistamista koskevat lisävaatimukset, kuten johtohenkilöiden liiketoimia, sisäpiiriluetteloita ja markkinoiden tunnustelua koskevat säännökset, aiheuttavat liikkeeseenlaskijoille suhteettoman suuren taakan. Nykyisillä markkinoiden väärinkäyttöasetuksen säännöillä myös luodaan kohtuuton julkistamiseen liittyviä rikkomisia koskeva seuraamusjärjestelmä erityisesti pk-yrityksille, joille voidaan määrätä samantasoisia seuraamuksia kuin suurille yrityksille. Ehdotuksen tavoitteet Tämän aloitteen yleisenä tavoitteena on tehdä EU:n säännöstöön teknisiä mukautuksia, joilla pyritään vähentämään listautumaan pyrkiville tai jo listautuneille yrityksille sääntelystä ja vaatimusten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia, sujuvoittamaan listautumisprosessia ja lisäämään oikeudellista selkeyttä sekä varmistamaan samalla sijoittajansuojan ja markkinoiden luotettavuuden asianmukainen taso. Tämän puolestaan odotetaan auttavan monipuolistamaan EU:n yritysten rahoituslähteitä ja lisäävän investointeja, talouskasvua, työpaikkojen luomista ja innovointia EU:ssa. Esiteasetukseen ehdotetuilla kohdennetuilla muutoksilla pyritään erityisesti siihen, että liikkeeseenlaskijoiden olisi helpompaa ja halvempaa laatia esite ja että sijoittajat voisivat ymmärrettävien, helposti analysoitavien ja ytimekkäiden tietojen perusteella tehdä oikean sijoituspäätöksen. Niillä pyritään myös yksinkertaistamaan huomattavasti esitteen laatimisvelvollisuuksia tai jopa ottamaan käyttöön vapautuksia tapauksissa, joissa sijoittajat jo tuntevat liikkeeseenlaskijan ja joissa monet tiedot ovat jo julkisesti saatavilla (jatkoliikkeeseenlaskut). Näiden muutosten lisäksi pyritään edistämään kansallisten toimivaltaisten viranomaisten toteuttaman tarkastamis- ja hyväksymisprosessin lähentymistä ja sujuvoittamista (esimerkiksi rajaamalla suppeammaksi kansallisten toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuus pyytää liikkeeseenlaskijoita sisällyttämään esitteeseen lisätietoja). Sellaisissa tapauksissa, joissa arvopapereita tarjotaan yleisölle tai otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla, ehdotuksella sujuvoitetaan ja standardoidaan vakiomuotoista esitettä (jolla tarkoitetaan yksinkertaistamatonta esitetyyppiä riippumatta siitä, liittyykö esite osakesidonnaisiin vai muihin kuin osakesidonnaisiin arvopapereihin, tai siitä, onko se laadittu yhtenä asiakirjana vai koostuuko se erillisistä asiakirjoista). Ehdotuksessa yhdenmukaistetaan vakiomuotoisessa esitteessä julkistettavien tietojen ja tällä hetkellä EU:n kasvuesitteessä julkistettavien tietojen taso, otetaan käyttöön vakioitu julkistamisjärjestys ja tehdään tietojen sisällyttämisestä viittaamalla lakisääteinen vaatimus. Lisäksi ehdotuksessa annetaan liikkeeseenlaskijoille mahdollisuus laatia esite ainoastaan englanniksi (lukuun ottamatta tiivistelmää, joka on käytännössä ainoa asiakirja, johon useimmat vähittäissijoittajat tutustuvat), sillä se on kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä oleva kieli, ja julkaista se ainoastaan sähköisessä muodossa (eli painettuja versioita ei tarvitse toimittaa pyynnöstä). Samaan aikaan osakkeiden tai yritysten osakkeita vastaavien muiden siirtokelpoisten arvopapereiden osalta otetaan käyttöön rajoitettu sivumäärä (300 sivua), jotta vältetään liian pitkät esitteet sellaisten yritysten osalta, joilla ei ole monimutkaista taloudellista historiaa. Yhdessä näillä muutoksilla pyritään konkreettisesti vähentämään liikkeeseenlaskijoille aiheutuvia kustannuksia ja taakkaa ja varmistamaan samalla, että sijoittajat voivat käyttää asiakirjaa, jota on helpompi lukea ja käyttää ja jonka avulla on helpompi vertailla rahoitusvälineitä ja liikkeeseenlaskijoita toisiinsa. Ehdotuksella pyritään myös helpottamaan pk-yritysten varainhankintaa julkisilla markkinoilla, erityisesti pk-yritysten kasvumarkkinoilla, tuottamalla lisää kustannussäästöjä pk-yrityksille ja mukauttamalla tietojen julkistaminen paremmin sijoittajien tarpeisiin. Yleisölle arvopapereita tarjoavien ja pk-yritysten kasvumarkkinoille listautuvien yritysten osalta (sekä pienempien yritysten arvopapereiden yleisöantien osalta) EU:n kasvuesite korvataan pakollisella uudella lyhytmuotoisella EU:n kasvuantiasiakirjalla. Tämä asiakirja perustuu EU:n elpymisesitettä koskevissa tietovaatimuksissa ja pk-yritysten kasvumarkkinoilla listalleottoa koskevissa asiakirjoissa tällä hetkellä vaadittuun tietojen julkistamisen tasoon (silloin, kun ei sovelleta esitteen julkaisemisvelvollisuutta), ja siinä noudatetaan tiettyä julkistamisjärjestystä. Lisäksi siihen sovelletaan osakkeiden ja muiden osakkeita vastaavien siirtokelpoisten arvopapereiden osalta sivumäärärajoitusta. Ehdotuksessa vapautetaan tietyin edellytyksin esitteen laatimisvelvollisuudesta sellaiset arvopaperiannit, joissa arvopaperit ovat samanlajisia kuin kaupankäynnin kohteena jo olevat arvopaperit (jolloin tiivistelmäasiakirjan julkaiseminen riittää), mutta muiden kuin samanlajisten arvopapereiden jatkoliikkeeseenlaskut edellyttävät uuden pakollisen lyhytmuotoisen, pitkälti nykyisiin EU:n elpymisesitettä koskeviin tietovaatimuksiin perustuvan EU:n jatkoantiesitteen hyväksymistä ja julkaisemista. Näillä muutoksilla pyritään varmistamaan, että yritykset voivat hyötyä täysimittaisesti julkisille pääomamarkkinoille pääsyn eduista, kuten helpommasta ja nopeammasta lisäpääoman ja velkarahoituksen saannista jatkoantien kautta. Samalla niillä turvataan sijoittajansuoja, sillä näihin yrityksiin sovelletaan jo nyt säännöllistä ja jatkuvaa julkistamista ja raportointia koskevia vaatimuksia, minkä lisäksi liikkeeseenlaskijoiden on jatkossa julkaistava sijoittajien kannalta merkityksellisimmät tiedot. Esiteasetuksen muutoksilla pyritään edistämään rajat ylittäviä anteja yhdenmukaistamalla raja-arvo, jonka perusteella pienet arvopapereiden yleisöannit voidaan vapauttaa esitteen julkaisemisvelvollisuudesta, ja nostamalla se 12 miljoonaan euroon. Tällä muutoksella pyritään myös hyödyttämään pienempiä liikkeeseenlaskijoita, mukaan lukien pk-yritykset, sillä joissakin tapauksissa niiden ei enää tarvitse laatia esitettä, mikä alentaa huomattavasti niille sääntelystä aiheutuvia kustannuksia ja kannustaa niitä osallistumaan julkisille pääomamarkkinoille. Ehdotuksessa esitetään myös muutoksia kolmansien maiden esitteiden vastaavuutta koskeviin sääntöihin, jotta esitteet olisivat käyttökelpoisia. Ehdotetuilla markkinoiden väärinkäyttöasetukseen kohdennetuilla muutoksilla pyritään vähentämään oikeudellista epävarmuutta siitä, mikä on sisäpiiritietoa julkistamisen osalta, sekä julkistamisen ajankohdasta. Vaikka ehdotuksessa säilytetään sisäpiiritiedon nykyinen laaja käsite sisäpiirikauppoja koskevan sääntelyn osalta, siinä kavennetaan julkistamisvelvollisuuden soveltamisalaa. Ehdotuksessa selvennetään erityisesti, että velvollisuus julkistaa yleisölle kaikki sisäpiiritieto ei koske tietoja, jotka liittyvät pitkäkestoisen menettelyn välivaiheisiin, sillä nämä tiedot ovat liian alustavia eivätkä siten riittävän kypsiä julkistettaviksi. Samalla ehdotuksessa annetaan komissiolle valtuudet vahvistaa delegoidulla säädöksellä esimerkinomainen luettelo merkityksellisistä tiedoista ja kunkin tiedon osalta tieto siitä, milloin liikkeeseenlaskijoiden odotetaan julkistavan tiedot. Yhdessä näillä muutoksilla pyritään tekemään markkinoiden väärinkäyttöasetuksen tietovaatimuksista liikkeeseenlaskijoille halvemmat noudattaa, sijoittajien kannalta ennakoitavammat sekä tehokasta hinnanmuodostusta paremmin edistävät. Julkistamisvelvollisuutta koskeviin muutoksiin liittyy parannuksia kansallisten toimivaltaisten viranomaisten väliseen tietojenvaihtojärjestelmään. Ne voivat paremmin tunnistaa markkinoiden manipulointitapaukset perustamalla eri markkinat kattavan tarjouskirjojen valvontamekanismin, mikä parantaa EU:n markkinoiden luotettavuutta ja lisää niiden houkuttelevuutta sijoittajien kannalta. Vastaavasti ehdotuksessa annetaan ESMAlle mahdollisuus perustaa yhteistoimintafoorumeja erityisesti hyödykkeiden tukkumarkkinoiden valvomiseksi, jotta voidaan puuttua markkinoiden luotettavuuteen ja rahoitusmarkkinoiden, erityisesti spot-markkinoiden, moitteettomaan toimintaan liittyviin huolenaiheisiin. Lisäksi ehdotuksella pyritään tekemään markkinoiden väärinkäyttöasetuksessa tarkoitetusta julkistamiseen liittyvästä rikkomisesta määrättävistä seuraamuksista oikeasuhteisempia pk-yrityksille, jotta ei ehkäistäisi pienempien liikkeeseenlaskijoiden listautumasta tai pysymistä listautuneina. Ehdotuksella pyritään myös lieventämään sääntelyesteitä, jotka johtuvat johtohenkilöiden liiketoimia, sisäpiiriluetteloja ja markkinoiden tunnustelua koskevien järjestelmien soveltamisesta, ja samalla varmistamaan, että nämä helpotukset eivät heikennä sijoittajansuojaa tai markkinoiden luotettavuutta. Eri markkinat kattavan tarjouskirjojen valvontamekanismin luominen edellyttää myös kohdennettuja muutoksia rahoitusmarkkina-asetuksen kehykseen, jotta voidaan täsmentää, että toimivaltainen viranomainen voi pyytää valvomaansa kauppapaikkaa esittämään tarjouskirjatietoja jatkuvasti, ja antaa ESMAlle tehtäväksi yhdenmukaistaa tällaisten tietojen tallentamiseen käytettävän mallin muodon. Ehdotetuilla kohdennetuilla muutoksilla pyritään luomaan tarvittavat edellytykset aikanaan toteuttaa EU:n julkisten pääomamarkkinoiden rakenteellisia parannuksia. Suotuisampi sääntelyjärjestelmä tukisi suotuisamman ekosysteemin kehittymistä ja edistäisi monin tavoin pääomamarkkinaunionin tavoitetta parantaa yritysten rahoituksen saantia. Lisäksi tätä ehdotusta olisi analysoitava yhdessä muiden ehdotettujen ja tulevien aloitteiden kanssa. Ehdotetut muutokset ovat osa pääomamarkkinaunionia koskevassa toimintasuunnitelmassa esitettyä laajempaa toimenpidepakettia, jolla pyritään puuttumaan muihin ongelmiin, jotka tällä hetkellä estävät yrityksiä hankkimasta pääomaa julkisilta markkinoilta.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Ehdotus vastaa esiteasetuksen yleisiä tavoitteita, jotka ovat varainhankinnan helpottaminen pääomamarkkinoilla, sijoittajansuojan varmistaminen ja valvonnan lähentymisen edistäminen EU:ssa. Ehdotus vastaa myös markkinoiden väärinkäyttöasetuksen yleisiä tavoitteita, jotka ovat unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden varmistaminen, sijoittajansuojan parantaminen ja luottamuksen parantaminen kyseisiin markkinoihin, sekä rahoitusmarkkina-asetuksen tavoitetta varmistaa, että EU:n rahoitusvälineiden markkinat ovat läpinäkyvät ja toimivat tehokkaasti. Lisäksi ehdotus on yhdenmukainen säännellyillä markkinoilla toimivia liikkeeseenlaskijoita koskevien, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/109/EY, jäljempänä ’avoimuusdirektiivi’, säädettyjen raportointivaatimusten kanssa. Se on myös pk-yritysten kasvumarkkinoita sääntelevien rahoitusmarkkinadirektiivin II ja komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/565 säännösten mukainen. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Ehdotus on täysin EU:n yritysten, erityisesti pk-yritysten, rahoituksensaannin helpottamista koskevan pääomamarkkinaunionin keskeisen tavoitteen mukainen. Se on johdonmukainen useiden komission vuoden 2015 pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman, vuoden 2017 pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman väliarvioinnin ja vuoden 2020 pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman puitteissa toteuttamien lainsäädännöllisten ja muiden kuin lainsäädännöllisten toimien kanssa. Jotta voidaan tukea työllisyyttä ja kasvua EU:ssa, yritysten, erityisesti pk-yritysten, rahoituksen saannin helpottaminen on ollut alusta alkaen pääomamarkkinaunionin keskeinen tavoite. Vuonna 2015 tehdyn pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman julkaisemisen jälkeen on toteutettu joitakin kohdennettuja toimia riittävien rahoituslähteiden kehittämiseksi pk-yrityksille niiden kaikkiin kehitysvaiheisiin. Kesäkuussa 2017 julkaistussa pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman väliarvioinnissa komissio päätti nostaa tavoitetasoaan ja keskittyä entistä enemmän pk-yritysten pääsyyn julkisille markkinoille. Marraskuussa 2019 lainsäätäjät hyväksyivät pk-yritysten kasvumarkkinoiden käytön edistämistä koskevan asetuksen, jonka tavoitteena on keventää pk-yritysten kasvumarkkinoiden liikkeeseenlaskijoiden hallinnollista taakkaa, alentaa korkeita vaatimusten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja varmistaa samalla markkinoiden luotettavuuden ja sijoittajansuojan korkea taso, edistää julkisesti noteerattujen pk-yritysten osakkeiden likviditeettiä, jotta näistä markkinoista tulisi houkuttelevammat sijoittajille, liikkeeseenlaskijoille ja välittäjille, sekä helpottaa monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien rekisteröintiä pk-yritysten kasvumarkkinoiksi. Asetus tuli voimaan joulukuussa 2019, lukuun ottamatta markkinoiden väärinkäyttöasetuksen muuttamista koskevaa säännöstä, jota alettiin soveltaa tammikuussa 2021. Lisäksi komissio hyväksyi covid-19-kriisin seurauksena pääomamarkkinoiden elpymispaketin, joka sisälsi kohdennettuja muutoksia pääomamarkkinoita ja pankkeja koskevaan sääntelyyn ja jonka yleisenä tavoitteena oli parantaa pääomamarkkinoiden mahdollisuuksia tukea EU:n yrityksiä covid-19-kriisistä toipumisessa. Pääomamarkkinasääntöihin ehdotetuilla muutoksilla on pyritty erityisesti vähentämään sijoituspalveluyritysten ja liikkeeseenlaskijoiden sääntelytaakkaa ja sääntelyn monimutkaisuutta. Tämä ehdotus perustuu pääomamarkkinaunionia koskevaan toimintasuunnitelmaan vuodelta 2020 ja sen tavoitteeseen parantaa EU:n yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta (toimi 2 ”julkisille markkinoille pääsyn tukeminen”). Ehdotuksessa keskitytään lieventämään sääntelyvaatimuksia, jotka voivat estää yritystä päättämästä listautua tai pysyä listautuneena (tarjontapuoli). Muita tekijöitä, jotka voivat estää liikkeeseenlaskijoita listautumasta, kuten suppea sijoittajapohja ja velan suotuisampi verokohtelu suhteessa omaan pääomaan, käsitellään muissa vireillä olevissa ja tulevissa pääomamarkkinaunionia koskevissa aloitteissa, jotka täydentävät tässä ehdotuksessa esitettyjä muutoksia ja joita olisi analysoitava yhdessä tämän aloitteen kanssa. Nämä aloitteet liittyvät esimerkiksi i) sellaisen EU:n laajuisen keskitetyn palvelupisteen perustamiseen, jolla korjataan sijoittajien saatavilla olevan vertailukelpoisen datan puute ja parannetaan yritysten näkyvyyttä sijoittajien kannalta, ii) EU:n kaupankäyntitietojen keskittämiseen konsolidoituihin kauppatietoihin, jotta julkisilla markkinoilla käytävä kauppa ja hinnanmääritys olisi tehokkaampaa, sekä iii) vieraan ja oman pääoman ehtoisen rahoituksen verokohtelua tasavertaistavan vähennyksen käyttöön ottamiseen, jolla oman pääoman ehtoisesta rahoituksesta tehdään yrityksille houkuttelevampaa (ja kustannuksiltaan edullisempaa). Lisäksi useilla komission aloitteilla noteerattujen osakkeiden sijoittajapohjaa vahvistetaan entisestään. EU:n pk-yritysten listautumisantirahasto toimii ankkurisijoittajana, jotta voidaan houkutella lisää yksityisiä sijoituksia pk-yritysten oman pääoman ehtoiseen rahoitukseen julkisilta markkinoilta muodostamalla kumppanuuksia yhteisösijoittajien kanssa ja sijoittamalla liikkeeseenlaskijoina toimiviin pk-yrityksiin keskittyviin rahastoihin. Vakavaraisuusasetuksen ja Solvenssi II -direktiivin uudelleentarkastelut kasvattavat liikkeeseenlaskijoiden sijoittajapohjaa helpottamalla pankkien ja vakuutusyhtiöiden sijoittamista julkisilta markkinoilta hankittavaan pitkäaikaiseen oman pääoman ehtoiseen rahoitukseen. Tämä ehdotus vastaa vuonna 2022 julkaistun uuden eurooppalaisen innovaatio-ohjelman toimea 2, jossa tunnustetaan listautumista koskevan säädöksen tärkeä asema rahoituksen saannin helpottamisessa syväteknologiaan keskittyville scale-up-yrityksille. Ehdotuksessa otetaan huomioon myös pk-yritysten pääoman saannin helpottamista ja erityisesti pk-yritysten arvopapereiden kaupankäynnin kohteeksi ottamista koskevien menettelyjen ja muiden listautumisvelvoitteiden yksinkertaistamista koskevan Fit For Future ‑foorumin lausunnon taustalla oleva näyttö. Tällä ehdotuksella autetaan erityisesti EU:n pk-yrityksiä hyötymään kevennetystä lainsäädännöstä siten, että ne voivat päästä julkisille pääomamarkkinoille ja noudattaa jatkuvia läpinäkyvyys- ja raportointivaatimuksia. Ehdotus on myös komission puheenjohtajan Ursula von der Leyenin 19. syyskuuta 2022 pitämässä Euroopan unionin tilaa koskevassa puheessa julkistaman pk-yritysten apupaketin tavoitteen mukainen. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Esiteasetuksen, markkinoiden väärinkäyttöasetuksen ja rahoitusmarkkina-asetuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artikla. Tällä ehdotuksella tehdään kyseisiin asetuksiin kohdennettuja muutoksia, minkä vuoksi oikeusperusta on sama. SEUT-sopimuksen 114 artiklassa määrätään, että EU voi toteuttaa sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevia toimenpiteitä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi. SEUT-sopimuksen 114 artiklan soveltaminen on mahdollista erityisesti silloin, kun kansallisten sääntöjen erot ovat omiaan rajoittamaan perusvapauksia tai vääristämään kilpailua ja vaikuttavat näin suoraan sisämarkkinoiden toimintaan. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Sisämarkkinoiden toteuttamiseen tähtääviä EU:n toimia on SEUT-sopimuksen 4 artiklan mukaisesti tarkasteltava ottaen huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa määrätty toissijaisuusperiaate. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti EU:n tasolla olisi toteutettava toimia ainoastaan silloin, kun jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotetun toimen tavoitteita yksin, minkä vuoksi EU:n tason toimet ovat tarpeen. On myös harkittava, voitaisiinko tavoitteet saavuttaa paremmin EU:n tason toimilla (niin kutsuttu eurooppalaisen lisäarvon kriteeri). Liikkeeseenlaskijoihin ja kauppapaikkoihin sovellettava lainsäädäntö on suurelta osin yhdenmukaistettu EU:n tasolla, mikä jättää jäsenvaltioille rajallisen joustovaran mukauttaa tätä oikeudellista kehystä paikallisiin olosuhteisiin. Näin ollen EU:n lainsäädäntöä on muutettava haluttujen parannusten aikaansaamiseksi. Samaan aikaan tämän ehdotuksen tavoitteet saavutettaisiin paremmin EU:n tasolla toteutettavilla toimilla. EU:n toimilla voitaisiin niiden laajuuden ansiosta vähentää liikkeeseenlaskijoiden hallinnollista taakkaa, samalla turvata markkinoiden luotettavuus ja sijoittajansuoja ja varmistaa siten tasapuoliset toimintaedellytykset. Lisäksi EU:n toimet ovat tarkoituksenmukaisia, sillä aloitteella pyritään tukemaan rajat ylittävää listautumista ja arvopaperikauppaa koko EU:ssa, jotta voitaisiin yhdentää EU:n pääomamarkkinoita entisestään ja saavuttaa mittakaavaetuja. •Suhteellisuusperiaate

Ehdotetuissa toimenpiteissä, joilla vähennetään ensimmäistä kertaa listautumaan pyrkivien yritysten ja jo listautuneiden yritysten sääntelytaakkaa, noudatetaan suhteellisuusperiaatetta. Toimenpiteet ovat riittäviä tavoitteiden saavuttamiseksi, eikä niissä ylitetä sitä, mikä on tarpeen. Esiteasetukseen ehdotetuilla sääntelyn kevennyksillä pyritään vähentämään liikkeeseenlaskijoiden kustannuksia ja taakkaa ja samalla säilyttämään sijoittajien luottamus julkisten markkinoiden toimivuuteen ja vahvistamaan sitä. Suhteellisuus varmistetaan erityisesti yksinkertaistamalla huomattavasti esitteen laatimisvelvollisuuksia tai jopa vapauttamalla velvollisuuksista tapauksissa, joissa sijoittajat jo tuntevat liikkeeseenlaskijan ja monet tiedot ovat julkisesti saatavilla. Suhteellisuus varmistetaan lisäksi mukauttamalla julkistaminen markkinoilla olevan yrityksen koon mukaan. Ehdotuksessa otetaan näin ollen käyttöön EU:n kasvuantiasiakirja ainoastaan sellaisten yritysten osalta, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla (eli pääasiassa – mutta ei yksinomaan – pk-yritysten osalta). Tärkeää on, että ehdotetuilla muutoksilla varmistetaan, ettei läpinäkyvyys heikkene sijoittajien kannalta. Mikään ehdotetuista toimenpiteistä ei aiheuta sijoittajille tarvetta toteuttaa ylimääräistä due diligence -menettelyä, minkä lisäksi varmistetaan sijoittajansuojan korkea taso. Esimerkiksi mahdollisuutta käyttää esitteen laatimisessa ainoastaan englantia (rahoitusalalla yleistä, laajalti hyväksyttyä kieltä) tasapainotetaan vaatimuksella, jonka mukaan tiivistelmä on laadittava sen jäsenvaltion kielellä tai kielillä, jossa julkinen tarjoaminen tehdään. Vastaavasti tapauksissa, joissa otetaan käyttöön vapautus esitteen laatimisesta, liikkeeseenlaskijoiden on julkaistava ilmoitus (ei kuitenkaan esite), joka sisältää sijoittajan kannalta merkityksellisimmät tiedot. Ehdotetut helpotukset jo listautuneiden liikkeeseenlaskijoiden hallinnollisen taakan keventämiseksi (markkinoiden väärinkäyttöasetus) kalibroidaan huolellisesti, jotta vältetään haitalliset vaikutukset markkinoiden luotettavuuteen ja sijoittajansuojaan, jotka ovat markkinoiden väärinkäyttöasetuksen keskeisiä tavoitteita. Rajoittamalla julkistamisvelvollisuus koskemaan vain ”kypsiä” tapahtumia ehdotuksella varmistetaan, että markkinat ja sijoittajat saavat ainoastaan merkityksellistä tietoa, jolloin vältetään epätarkkojen tai harhaanjohtavien tietojen jakaminen, joka voi johtaa sijoittajia harhaan. Tietovaatimuksiin ehdotettuihin muutoksiin liittyy lisäksi valvontaviranomaisten toimeksiantotietojen seurantajärjestelmän vahvistaminen, joka toimeksiantotietojen raportointimuotojen standardoinnin ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välisen tällaisten tietojen vaihdon helpottamisen avulla parantaa markkinoiden väärinkäytön valvonnan välineistöä ja siten varmistaa markkinoiden luotettavuuden parantamisen ja lisää sijoittajien luottamusta. Muihin julkistamis- ja raportointivelvollisuuksiin sekä markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaiseen seuraamusjärjestelmään tehtävillä kohdennetuilla muutoksilla vähennetään tarpeetonta hallinnollista taakkaa ja luodaan oikeasuhteisemmat seuraamukset pienemmille liikkeeseenlaskijoille (pk-yrityksille). Näin luodaan oikea tasapaino kustannusten vähentämisen sekä markkinoiden luotettavuuden ja sijoittajansuojan ensisijaisen turvaamistarpeen välille. •Toimintatavan valinta Ehdotuksessa esitetään kohdennettuja muutoksia esiteasetukseen, markkinoiden väärinkäyttöasetukseen ja rahoitusmarkkina-asetukseen. Kyseisten asetusten oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 114 artiklan 1 kohta. Näin ollen kaikilla muutosasetuksilla on oltava sama oikeusperusta. Koska ehdotetut muutokset ovat muutoksia olemassa oleviin säädöksiin, ne voidaan tehdä koontiasetuksella. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Tässä aloitteessa keskitytään vähentämään sääntelytaakkaa, joka liikkeeseenlaskijoille aiheutuu listautumisprosessin aikana ja listautumisen jälkeen. Sen vuoksi aloite kattaa ainoastaan ne esiteasetuksen ja markkinoiden väärinkäyttöasetuksen näkökohdat, joiden sidosryhmät katsovat haittaavan yritysten pääsyä julkisille markkinoille ja niiden mahdollisuuksia pysyä niillä. Komission yksiköt keräsivät tämän aloitteen laatimista varten huomattavan määrän dataa suoraan kauppapaikoilta ja liikkeeseenlaskijoilta (mukaan lukien pk-yritysten järjestöt). Pk-yrityksiä käsittelevä tekninen asiantuntijaryhmä (joka oli toiminnassa lokakuun 2020 ja toukokuun 2021 välisenä aikana) toimitti jonkin verran näyttöä markkinaosapuolilta saatujen tietojen lisäksi. Lisäksi komissio tilasi marraskuussa 2020 Oxeralta EU:n osakkeiden ensi- ja jälkimarkkinoita koskevan tutkimuksen, joka sisältää hyvin yksityiskohtaisen katsauksen EU:n pääomamarkkinoista. Muita käytettyjä lähteitä olivat laaja akateeminen kirjallisuus ja tutkimus. Vaikutustenarvioinnin liitteessä 6 on uudelleentarkastelulausekkeen mukaisesti yksityiskohtainen arviointi esiteasetuksen vaatimusten vaikuttavuudesta, tehokkuudesta ja johdonmukaisuudesta (ks. esiteasetuksen 48 artikla). Esiteasetusta koskeva analyysi perustuu lisäksi ESMAn komission yksiköille kahdenvälisesti vuodelta 2021 toimittamaan dataan sekä ESMAn julkaisemiin vuosia 2019 ja 2020 koskeviin raportteihin ETA:n hyväksytyistä esitteistä. Analyysissa on myös otettu huomioon ESMAn 21. heinäkuuta 2022 antaman vertaisarviointiraportin keskeiset havainnot viranomaisten toteuttamista esitteiden tarkastamis- ja hyväksymismenettelyistä. Analyysissa korostetaan, että nykyiset esitteen laatimisvelvollisuudet aiheuttavat liikkeeseenlaskijoille tarpeetonta taakkaa ja että esiteasetuksen tavoitteet voitaisiin saavuttaa liikkeeseenlaskijoille halvemmaksi tulevilla vaatimuksilla kuitenkin siten, että riittävä sijoittajansuoja säilytetään. ESMA toteutti vuosina 2019 ja 2020 markkinoiden väärinkäyttöasetuksen uudelleentarkastelun ja antoi syyskuussa 2020 komission virallisen pyynnön jälkeen tekniset neuvonsa markkinoiden väärinkäyttöasetusta koskevassa uudelleentarkasteluraportissaan. ESMAn raportti perustuu markkinaosapuolten edustajilta, mukaan lukien arvopaperimarkkinoiden osallisryhmä, vastauksena julkiseen kuulemiseen saatuun laajaan palautteeseen. Julkinen kuuleminen julkaistiin 3. lokakuuta 2019, ja se kesti marraskuuhun 2019 asti. Siihen saatiin 97 vastausta monenlaisilta vastaajilta (kuten luottolaitoksilta, omaisuudenhoitajilta, liikkeeseenlaskijoilta, lakiasiain- ja kirjanpitoyrityksiltä sekä kauppapaikoilta). Yhteenvetona ESMA totesi, että markkinoiden väärinkäyttöasetuksen kehys toimi yleisesti ottaen hyvin. ESMA katsoi, että lainsäädäntökehyksen perinpohjainen uudistaminen ei ole tarpeen, mutta ehdotti joitakin teknisiä mukautuksia ja selvennyksiä. Raportissa yksilöitiin myös joitakin aloja, joilla ESMA piti lisäohjeiden laatimista hyödyllisenä tai tarpeellisena. Jotkin raportin johtopäätöksistä ovat kuitenkin ristiriidassa pääomamarkkinaunionia käsittelevän korkean tason foorumin ja pk-yrityksiä käsittelevän teknisen asiantuntijaryhmän päätelmien sekä sidosryhmiltä listautumissäädöstä koskevan kohdennetun kuulemisen ja teknisten kokousten yhteydessä saadun palautteen kanssa. Vaikutustenarvioinnin liitteessä 8 esitetään yhteenveto komission yksiköiden toteuttamasta arvioinnista liittyen markkinoiden väärinkäyttöasetuksen säännöksiin, joiden osalta ESMAn päätelmät eivät ole asiantuntijoilta ja sidosryhmiltä saadun palautteen mukaisia. Tähän sisältyvät sisäpiiritiedon käsite ja liikkeeseenlaskijoiden velvollisuus julkistaa sisäpiiritiedot yleisölle, tietojen julkistamisen lykkäämistä koskevat edellytykset sekä markkinoiden tunnustelua, sisäpiiriluetteloita ja hallinnollisia seuraamuksia koskevat säännökset. Myös eri markkinat kattava tarjouskirjojen valvonta sisältyy analyysiin. •Sidosryhmien kuuleminen Komissio käynnisti 19. marraskuuta 2021 kannanottopyynnön ja 14 viikkoa kestäneen julkisen ja kohdennetun kuulemisen, joissa se pyysi sidosryhmiltä näkemyksiä siitä, miten EU:n julkisille markkinoille listautumisen yleistä houkuttelevuutta voitaisiin lisätä. Kuulemisessa pyydettiin myös tietoja sääntelykehyksen mahdollisista puutteista, jotka estävät yrityksiä hankkimasta varoja julkisten pääomamarkkinoiden kautta. Lisäksi kuulemisessa esitettiin yksityiskohtaisia kysymyksiä esiteasetuksesta ja markkinoiden väärinkäyttöasetuksesta. Kaiken kaikkiaan saatiin 108 vastausta sidosryhmiltä 22 jäsenvaltiosta, Yhdysvalloista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Sveitsistä. Valtaosa vastaajista (72 %) katsoi, että sääntelyvaatimusten noudattamisesta listautumisantivaiheen ja listautumisannin jälkeisen vaiheen aikana aiheutuvat liialliset kustannukset olivat melko tärkeitä tai erittäin tärkeitä selittäviä tekijöitä EU:n julkisten markkinoiden houkuttelevuuden puutteelle. Suurin osa liikkeeseenlaskijoista, pörsseistä ja sijoittajista sekä jotkin kansalliset toimivaltaiset viranomaiset olivat tätä mieltä. Useat sidosryhmät totesivat, että listautumisesta aiheutuva taakka on samanlainen suurille yrityksille ja pk-yrityksille, minkä vuoksi taakka on pk-yrityksille hyvin kohtuuton. Suurin osa vastaajista katsoi, että sekä listautumissäännöt (52 %) että listautumisen jälkeiset säännöt (57 %) aiheuttavat kohtuuttoman rasitteen suhteessa sijoittajansuojatavoitteisiin, jotka näiden sääntöjen avulla on tarkoitus saavuttaa. Yleisesti ottaen vastaajat myönsivät, että erityyppisten esitteiden keskimääräisiä kustannuksia oli vaikea arvioida ja että kustannukset määräytyvät useiden tekijöiden, kuten oikeudellisten kulujen, tilintarkastuskustannusten ja liiketoiminnan monimutkaisuuden, mukaan. Useimmat vastaajat (59 %) katsoivat, että vakiomuotoinen esite ei nykymuodossaan ole riittävässä tasapainossa toimivan sijoittajansuojan ja liikkeeseenlaskijoille aiheutuvan hallinnollisen taakan oikeasuhtaisuuden kannalta ja että esitettä olisi yksinkertaistettava merkittävästi. Vastaajista 44 prosenttia esitti saman näkemyksen myös EU:n kasvuesitteestä. Lähes puolet (48 %) vastaajista katsoi, että muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden esitettä koskevilla tietovaatimuksilla on onnistuttu helpottamaan varojen hankintaa pääomamarkkinoilla. Listautumisen jälkeisten liikkeeseenlaskujen osalta vastaajien näkemykset jakautuivat. Vastaajien niukka enemmistö (51 %) katsoi, että esitteen laatimisvelvollisuutta ei tulisi poistaa jatkoliikkeeseenlaskujen osalta, mutta merkittävä vähemmistö (43 %) oli sitä mieltä, että liikkeeseenlaskijoiden, joiden arvopaperit ovat olleet otettuina kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla tai pk-yritysten kasvumarkkinalla yhtäjaksoisesti vähintään 18 kuukauden ajan, ei tulisi joutua julkaisemaan esitettä myöhempien liikkeeseenlaskujen yhteydessä. Useimmat vastaajat (54 %) totesivat, että niiden mielestä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tapaa arvioida niille hyväksyttäväksi toimitettujen esiteluonnosten kattavuutta, ymmärrettävyyttä ja johdonmukaisuutta ei ole yhdenmukaistettu tai lähennetty.

Kaiken kaikkiaan vastaajat pitivät useimpia nykyisen markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaisen järjestelmän näkökohtia raskaina. Raskaimmat vaatimukset liittyivät sisäpiiritiedon käsitteeseen (64 % vastaajista piti tätä erittäin raskaana tai melko raskaana) ja tietojen julkistamisen lykkäämisen edellytyksiin (70 % vastaajista piti tätä erittäin raskaana tai melko raskaana). Vastaajien näkemykset jakautuivat, kun niiltä kysyttiin, olisivatko ESMAn sisäpiiritiedon käsitettä koskevat selvennykset riittäviä. Yli puolet (54 %) mielipiteensä ilmaisseista oli kuitenkin sitä mieltä, että ESMAn ohjeet eivät riitä selventämään sisäpiiritiedon käsitettä riittävästi. Nämä vastaajat (joihin kuului pankkien, kauppapaikkojen, liikkeeseenlaskijoiden, rahoituksenvälittäjien ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten edustajia) ilmaisivat huolensa siitä, että ESMAn ohjeilla ei pystyttäisi tosiasiallisesti poistamaan oikeudellista epäselvyyttä. Ne totesivat, että sisäpiiritiedon käsite on määritelty liian laajasti ja että tietoja on julkaistava liikaa. Niiden mukaan sisäpiiritiedon käsitettä on harkittava uudelleen, ja tämä voidaan toteuttaa ainoastaan tason 1 asetuksen yhteydessä. Vastaajilta kysyttiin lisäksi, pitäisikö markkinoiden väärinkäyttöasetuksessa erottaa toisistaan sisäpiirikauppojen estämistä koskeva sisäpiiritiedon käsite ja julkistamisvelvollisuuden aiheuttava sisäpiiritiedon käsite. Suurin osa asiasta mielipiteensä ilmaisseista vastaajista katsoi, että näiden kahden käsitteen erottaminen toisistaan olisi tarkoituksenmukaista. Lisäksi suurin osa mielipiteensä ilmaisseista vastaajista totesi, että olisi selvennettävä, että monivaiheiseen menettelyyn liittyvä sisäpiiritieto on julkistettava vasta, kun loppuvaihe on saavutettu, ellei vuotoa ole tapahtunut. Valtaosa vastaajista (72 %) kannatti markkinoiden väärinkäyttöasetuksen 19 artiklan 8 kohdan mukaisen johtohenkilöiden liiketoimien raportoimista koskevan raja-arvon nostamista. Ne totesivat, että tällainen korotus ei vahingoittaisi markkinoiden luotettavuutta. Lisäksi vastaajat olivat yksimielisiä siitä, että sisäpiiriluetteloa koskevia vaatimuksia on yksinkertaistettava kaikkien liikkeeseenlaskijoiden osalta sen varmistamiseksi, että luetteloon sisällytetään ainoastaan tunnistamisen kannalta olennaisimmat tiedot. Kun vastaajilta kysyttiin, ovatko ESMAn rajalliset ehdotukset markkinoiden tunnustelua koskevan menettelyn muuttamiseksi riittäviä ja tarjoavatko ne tasapainoisen ratkaisun taakan keventämistarpeeseen ja markkinoiden luotettavuuden säilyttämiseen, suurin osa (62,2 %) vastasi kieltävästi. Useimmat vastaajat (51 %) totesivat, että nykyinen markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukainen rangaistusjärjestelmä ei ole oikeasuhteinen lainsäädännöllä tavoiteltuun päämäärään nähden. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Viime vuosina komission jatkuvassa arvioinnissa on keskitytty yritysten, erityisesti pk-yritysten, pääsyyn julkisille markkinoille. Pääomamarkkinaunionia käsittelevän korkean tason foorumin, pk-yrityksiä käsittelevän teknisen asiantuntijaryhmän ja vuoden 2020 pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä on otettu esiin huolia yrityksille julkisille markkinoille pääsemisessä aiheutuvasta sääntelytaakasta. Komissio on myös ottanut huomioon Oxeran tutkimuksessa aiheesta tehdyn laajan tutkimuksen. Lisäksi komissio järjesti huhtikuussa 2022 kaksi teknistä kokousta/työpajaa alan sidosryhmien kanssa tarkasteltavina olevien toimintavaihtoehtojen tarkentamiseksi edelleen. Komissio on myös esitellyt ehdotuksen tavoitteen Euroopan arvopaperikomitean asiantuntijaryhmässä sekä Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan (ECON) koordinaattoreille. Asiantuntijaryhmien suositukset Pääomamarkkinaunionia käsittelevä korkean tason foorumi antoi kesäkuussa 2020 useita julkisten markkinoiden ekosysteemin parantamista koskevia suosituksia, joiden tavoitteena on yleinen sääntelyvaatimusten lieventäminen. Markkinoiden väärinkäyttöasetuksen ja esiteasetuksen näkökulmasta suosituksissa keskityttiin sisäpiiritiedon käsitteeseen, markkinoiden väärinkäyttöasetuksen ja avoimuusdirektiivin väliseen vuorovaikutukseen, sisäpiiriluetteloon, johtohenkilöiden liiketoimiin ja seuraamuksiin, esitteiden raja-arvoon ja pituuteen, määräaikoihin sekä oikeuteen käyttää samaa esitettä koko unionissa. Komissio käynnisti lokakuussa 2020 pk-yrityksiä käsittelevän teknisen asiantuntijaryhmän. Ryhmän tehtävänä oli seurata ja arvioida pk-yritysten kasvumarkkinoiden toimintaa sekä tarjota asiantuntemusta ja mahdollista panosta muilla aloilla, jotka liittyvät pk-yritysten pääsyyn julkisille markkinoille. Pk-yrityksiä käsittelevä tekninen asiantuntijaryhmä vahvisti sidosryhmien ilmaiseman huolen siitä, että tarvitaan lisää lainsäädäntötoimia yritysten, erityisesti pk-yritysten, listautumisen tukemiseksi. Toukokuussa 2021 julkaistussa loppuraportissaan pk-yrityksiä käsittelevä tekninen asiantuntijaryhmä esitti 12 suositusta, muun muassa suosituksen markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaisen julkistamisvelvollisuuden selkeyttämisestä ja rajoittamisesta sekä suosituksen listautumisvaatimusten keventämisestä. Esiteasetuksen osalta pk-yrityksiä käsittelevä tekninen asiantuntijaryhmä ehdotti sellaisten helpotusten käyttöönottoa, jotka koskisivat esitteen enimmäispituutta (esimerkiksi listautumisantiesitteiden sivumäärän rajoittaminen), kieltä (esitteiden englanniksi laatimisen salliminen), listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja ja listautumisen siirtoja (esimerkiksi merkittävästi yksinkertaistetun EU:n elvytysesitteen kaltaisen esitteen pysyvä käyttöönotto) sekä ”kotijäsenvaltion” määrittämistä. Pk-yrityksiä käsittelevä tekninen asiantuntijaryhmä ehdotti, että otettaisiin käyttöön helpotuksia markkinoiden väärinkäyttöasetuksen soveltamisalan, julkistamista koskevan sisäpiiritiedon määritelmän, markkinoiden tunnustelun, sisäpiiriluettelon, johtohenkilöiden liiketoimien ja seuraamuksien osalta. Sidosryhmätapaamiset Komission yksiköt myös järjestivät huhtikuun 2022 alussa kaksi virtuaalista teknistä työpajaa pörssien, liikkeeseenlaskijoiden ja sijoittajien edustajien kanssa komission harkitsemien toimintavaihtoehtojen tarkentamiseksi. Tämän aloitteen valmistelun aikana sidosryhmien kanssa järjestettiin useita kahdenvälisiä tapaamisia. Tapaamiset jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa Komissio esitteli ehdotuksen tavoitteen myös Euroopan arvopaperikomitean asiantuntijaryhmässä 15. lokakuuta 2021 ja uudelleen samassa ryhmässä 17. ja 30. toukokuuta 2022. Keskusteluun osallistuneet valtuuskunnat tukivat komission tavoitetta parantaa EU:n julkisten markkinoiden houkuttelevuutta siten, että samalla varmistetaan sijoittajansuoja ja markkinoiden luotettavuus. Tapaaminen Euroopan parlamentin ECON-valiokunnan koordinaattoreiden kanssa Keskusteluun osallistuneet koordinaattoreina toimivat Euroopan parlamentin jäsenet suhtautuivat myönteisesti komission ehdotukseen listautumissäädöstä koskevasta etenemisestä ja tunnustivat EU:n julkisiin markkinoihin liittyvän ongelman. He korostivat, että komission on löydettävä oikea tasapaino sen varmistamiseksi, että kaikki yritykset, erityisesti pk-yritykset, voivat saada rahoitusta julkisilta markkinoilta siten, että samalla varmistetaan riittävä sijoittajansuoja. •Vaikutustenarviointi Tähän ehdotukseen liittyy vaikutustenarviointi, joka toimitettiin 10. kesäkuuta 2022. Siitä keskusteltiin 6. heinäkuuta 2022, ja sääntelyntarkastelulautakunta antoi siitä 8. heinäkuuta 2022 myönteisen lausunnon (varauksin). Sääntelyntarkastelulautakunta pyysi komissiota muuttamaan vaikutustenarvioinnin luonnosta seuraavien seikkojen selventämiseksi: i) listautumissäädösaloitteen kytkeytyneisyys ja johdonmukaisuus muiden aiheeseen liittyvien pääomamarkkinoita koskevien aloitteiden kanssa, ii) analyysin riskit ja rajoitukset sekä iii) eri sidosryhmäluokkien ilmaisemat erilaiset näkemykset ongelman määrittelystä, vaihtoehdoista ja vaihtoehtojen vaikutuksista. Lautakunnan esittämät kommentit on käsitelty ja otettu huomioon vaikutustenarvioinnin lopullisessa versiossa.

Vaikutustenarvioinnissa keskitytään tunnistamaan erityisiä sääntelyesteitä ja puuttumaan niihin listautumisprosessin jokaisessa vaiheessa. Siinä käsitellään yhtiöoikeudesta johtuvia listautumisantia edeltävän vaiheen esteitä, erityisesti sitä, että moniääniosakkeiden listaaminen ei ole mahdollista kaikissa jäsenvaltioissa. Sen jälkeen siinä keskitytään esiteasetuksesta johtuviin listautumisantivaiheen esteisiin, jotka johtuvat erityisesti esitteen laatimisesta aiheutuvista korkeista kustannuksista. Lisäksi siinä käsitellään markkinoiden väärinkäyttöasetuksesta aiheutuvia listautumisannin jälkeisen vaiheen esteitä, erityisesti kustannuksia, jotka johtuvat oikeudellisesta epävarmuudesta, joka liittyy liikkeeseenlaskijoiden velvollisuuteen julkistaa sisäpiiritietoa. Vaikutustenarvioinnissa esitetään listautumisprosessin kunkin vaiheen osalta kaksi toimintavaihtoehtoa sen jälkeen, kun käytettävissä oleva empiirinen näyttö on analysoitu ja ottaen sidosryhmien näkemykset huomioon. Vaikutustenarvioinnissa analysoidaan vaihtoehtoja kolmen tavoitteen kannalta eli sen suhteen, i) vähennetäänkö niillä listautumaan pyrkivien tai jo listautuneiden yritysten sääntelystä ja vaatimusten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia, ii) varmistetaanko niillä riittävä sijoittajansuojan ja markkinoiden luotettavuuden taso ja iii) lisätäänkö niillä liikkeeseenlaskijoiden kannustimia listautua. Parhaaksi katsotun vaihtoehdon (kunkin listautumisprosessin vaiheen osalta) olisi näin ollen oltava kustannustehokas ja tuloksellinen yksilöityjen esteiden poistamisessa, ja sen olisi samalla turvattava riittävän korkea sijoittajansuojan ja markkinoiden luotettavuuden taso. Vaihtoehtoja määritettäessä ja arvioitaessa on otettu huomioon pienempiä yrityksiä koskevien toimenpiteiden oikeasuhteisuus. Vaikka vaihtoehdoissa esitetyillä sääntelyn muutoksilla ei itsessään pystyttäisi käsittelemään kaikkia EU:n julkisten markkinoiden haasteita, niillä pyritään yhdessä muiden sellaisten toimenpiteiden kanssa, joita harkitaan osana laajempaa yritysten pääsyä julkisille pääomamarkkinoille parantavaa suunnitelmaa, kääntämään EU:n julkisten markkinoiden tämänhetkistä kielteistä suuntausta. Ilman näitä sääntelyn parannuksia EU:n julkiset markkinat soveltaisivat edelleen listautumista koskevaa heikompaa sääntelykehystä, mikä puolestaan vähentäisi julkisten markkinoiden houkuttelevuutta siten, että EU:n liikkeeseenlaskijoille, sijoittajille ja koko EU:n taloudelle aiheutuisi taloudellisia kustannuksia. Näin ollen perusskenaariossa ei ole tarkoitus muuttaa listautuvia ja jo listautuneita yrityksiä koskevien sääntöjen lainsäädäntökehystä. Listautumisantivaiheen (eli esiteasetuksen) osalta toimintavaihtoehdossa 1 ehdotetaan, että listautumisasiakirjojen (mukaan lukien esite) tarkastaminen siirretään pörsseille siten, että sisältövaatimuksia voidaan keventää ainoastaan erityisissä tapauksissa (esimerkiksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla tapahtuvien listautumisten ja listautumisen jälkeisten liikkeeseenlaskujen osalta). Toimintavaihtoehdossa 2 ehdotetaan kaikissa olosuhteissa lyhyempää esitettä (tai listalleottoa koskevaa asiakirjaa) ja yksinkertaisempaa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaa tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä. Analyysi osoitti, että lyhyempien esitteiden käyttöönotto yhdistettynä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaan sujuvoitettuun valvontaan, kuten vaihtoehdossa 2 ehdotetaan, olisi tarkoituksenmukaisin tapa puuttua havaittuihin sääntelyesteisiin. Liikkeeseenlaskijoiden arvioidut kustannussäästöt olisivat noin 67 miljoonaa euroa vuodessa. Luku sisältää 56 miljoonaa euroa ensimmäisistä liikkeeseenlaskuista säännellyillä markkinoilla, 2,7 miljoonaa euroa ensimmäisistä liikkeeseenlaskuista pk-yritysten kasvumarkkinoilla, 7 miljoonaa euroa samanlajisten arvopapereiden listautumisen jälkeisistä liikkeeseenlaskuista ja miljoona euroa muiden kuin samanlajisten arvopapereiden listautumisen jälkeisistä liikkeeseenlaskuista. Sijoittajat käyttäisivät kevyempää ja yksinkertaisempaa asiakirjaa, jota on helpompi lukea ja käyttää. Vakioidumpi muoto (esitteen osioiden kiinteä julkistamisjärjestys) edistäisi esitteiden ymmärrettävyyttä ja EU:n laajuista vertailtavuutta. Lisäksi esitteen julkaiseminen ainoastaan sähköisessä muodossa mahdollistaisi sen, että esitteeseen voitaisiin saada pääsy ja että sitä voitaisiin käyttää sähköisellä tukivälineellä, jota sijoittajat nykyään yleisemmin käyttävät. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tarkastamis- ja hyväksyntäprosessi olisi tehokkaampi, yhdenmukaisempi ja yksinkertaisempi. Lisäkustannussäästöjä syntyisi siitä, että kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ei enää tarvitsisi tarkastaa eikä hyväksyä esitteitä samanlajisten arvopapereiden listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja varten, sillä nyt ne vapautettaisiin tietyin edellytyksin. Listautumisannin jälkeisen vaiheen osalta toimintavaihtoehdossa 1 pyritään selkeyttämään ja rajoittamaan markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaista julkistamisvelvollisuutta myös tarkistamalla tällaisen julkistamisen lykkäämisen edellytyksiä ja muuttamalla seuraamusjärjestelmä oikeasuhteisemmaksi pk-yrityksille, kun taas toimintavaihtoehdossa 2 ehdotetaan, että markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukainen sisäpiiritiedon julkistaminen rajattaisiin suljettuun, ennalta määritettyyn luetteloon tapahtumista. Vaihtoehto 1 on määritetty parhaaksi katsotuksi vaihtoehdoksi. Tämän parhaaksi katsotun vaihtoehdon mukaiset toimenpiteet parantaisivat oikeudellista selkeyttä siitä, mitä julkistetaan ja mitä ei julkisteta, mikä poistaisi liian alustavien tietojen julkistamisen. Tämä puolestaan johtaisi listattujen yritysten taakan kevenemiseen, koska toimenpiteet vähentäisivät kuluvaa aikaa ja kustannuksia, mukaan lukien ulkopuolisten neuvonantajien palkkiot, joita tällä hetkellä käytetään julkistamisvelvollisuuden noudattamisen varmistamiseen. Tämä voisi myös vähentää liikkeeseenlaskijoiden turvautumista lykättyyn julkistamiseen. Liikkeeseenlaskijoille aiheutuvien välittömien ja välillisten kustannusten väheneminen johtuisi siitä, että olisi entistä helpompaa arvioida, voidaanko tiettyä tietoa pitää sisäpiiritietona tietyssä tapauksessa tai tapahtumassa. Arvioitu vaatimusten noudattamisesta aiheutuvien vuotuisten kustannusten väheneminen on noin 89 miljoonaa euroa, joka jakautuu 24,6 miljoonaan euroon pk-yritysten osalta ja 64,6 miljoonaan euroon muiden kuin pk-yritysten osalta. Julkistamisen lykkäämistä koskevien sääntöjen kohdennetuilla muutoksilla voitaisiin lisäksi vähentää yritysten kustannuksia 11 miljoonalla eurolla, josta miljoona euroa koskee pk-yrityksiä ja 10 miljoonaa euroa muita kuin pk-yrityksiä. Sijoittajat hyötyisivät tarpeettomien (tai jopa harhaanjohtavien) tietojen julkistamisen poistamisesta ja oikeusvarmuuden lisääntymisestä niiden tietojen osalta, jotka liikkeeseenlaskijoiden odotetaan julkistavan. Näin vältettäisiin kustannukset (mukaan lukien vaihtoehtokustannukset), jotka liittyvät sijoittajien ennenaikaisesti julkistettuihin tietoihin perustuviin epäoptimaalisiin päätöksiin. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset hyötyisivät julkistamisvelvoitteiden noudattamisen valvonnan yksinkertaistamisesta, mikä johtaisi hallinnollisen taakan vähenemiseen. Tämä vaihtoehto vähentäisi myös hallinnollisia kustannuksia, joita kansallisille toimivaltaisille viranomaisille aiheutuu liikkeeseenlaskijoilta saatujen lykkäämisnotifiointien tarkastelusta, sillä liikkeeseenlaskijoilla olisi vähemmän tarvetta lykätä tietojen julkistamista. Pörsseihin kohdistuvien vaikutusten oletetaan olevan rajallisia molemmissa parhaiksi arvioiduissa vaihtoehdoissa. Pörssit hyötyisivät kuitenkin ajan mittaan niissä kaupankäynnin kohteeksi ottamista hakevien yritysten määrän asteittaisesta lisääntymisestä sääntelyn keventämisen ja julkisen listautumisen houkuttelevuuden lisääntymisen vuoksi. Tällä ehdotuksella edistetään pääomamarkkinaunionia koskevaa suunnitelmaa sekä sen tavoitetta monipuolistaa EU:n yritysten rahoitusta ja varmistaa EU:n pääomamarkkinoiden kehitys ja yhdentyminen edelleen. Tässä aloitteessa ehdotettujen sääntelytoimenpiteiden odotetaan vaikuttavan kaikkiin EU:n yrityksiin, erityisesti pk-yrityksiin, jotka ovat alttiimpia sääntelytaakalle kuin suuremmat yritykset, joilla on paremmat valmiudet selviytyä kustannuksista. Laajempien seurausten osalta ehdotuksella ei odoteta olevan suoria yhteiskunnallisia vaikutuksia. Sillä voi kuitenkin olla myönteinen välillinen vaikutus työllisyyteen, sillä yritysten rahoituksen saantimahdollisuudet paranevat, jolloin yritykset voivat innovoida ja kasvaa nopeammin sekä palkata henkilöstöä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Koska aloite on kohdistettu erityisesti pk-yrityksiin (jotkin toimenpiteet kohdistuvat suoraan niihin), (välilliset) työllisyysvaikutukset ovat todennäköisesti erityisen merkityksellisiä. Nykyisin pk-yritykset työllistävät EU:ssa noin 100 miljoonaa ihmistä, niiden osuus EU:n BKT:stä on yli puolet ja ne ovat keskeisessä asemassa lisäarvon tuottamisessa kaikilla talouden aloilla. Huomattavaa on, että niiden osuus EU:n yrityksistä on 99,8 prosenttia. Tämän ehdotuksen täytäntöönpanosta ei odoteta aiheutuvan suoria tai välillisiä ympäristövaikutuksia eikä merkittävää haittaa. Useat julkisille markkinoille listautuneet yritykset voivat kuitenkin osallistua uusien ympäristöystävällisten teknologioiden tutkimukseen ja kehittämiseen. Rahoituksen saatavuuden parantaminen antaa näille yrityksille mahdollisuuden kasvaa nopeammin ja kohdentaa enemmän rahoitusvaroja tutkimus- ja kehittämisohjelmiin, jotka voivat edistää Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamista. Ehdotus voi vaikuttaa myönteisesti, vaikkakin vähäisesti, myös kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseen, erityisesti kestävän kehityksen tavoitteen 8 (ihmisarvoinen työ ja talouskasvu) ja kestävän kehityksen tavoitteen 9 (teollisuus, innovointi ja infrastruktuuri) saavuttamiseen. Tällä ehdotuksella ei yleisesti ottaen odoteta olevan merkittäviä vaikutuksia digitalisaatioon. Ehdotuksessa poistetaan esiteasetuksen mukainen mahdollisuus pyytää esitteitä painetussa muodossa, mikä edistää listautumisprosessin digitalisointia. Lisäksi eri markkinat kattava tarjouskirjojen valvonta mahdollistaa tarjouskirjatietojen automaattisen vaihdon kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä, mikä parantaa digitaalisiin välineisiin perustuvaa valvontayhteistyötä. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Koko listautumissäädöspaketin odotetaan tuovan vuosittain noin 167 miljoonan euron hallinnolliset kustannussäästöt liikkeeseenlaskijoille, mukaan lukien pk-yritykset. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten odotetaan pystyvän vähentämään kustannuksiaan, sillä yksinkertaisemmat ja selkeämmät vaatimukset mahdollistavat niiden valvontatoimien tehokkaamman toteuttamisen. Myös sijoittajat hyötyisivät suunnitelluista sääntelyn muutoksista sen vuoksi, että yritystiedoista (listautumishetkellä ja sen jälkeen) tulisi lyhyempiä, paremmin ajoitettuja ja helpommin käytettäviä. On odotettavissa, että ehdotuksen täytäntöönpanosta aiheutuu liikkeeseenlaskijoille ja kansallisille toimivaltaisille viranomaisille ainoastaan vähäisiä mukautumiskustannuksia. •Perusoikeudet

Ehdotuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti elinkeinovapautta (16 artikla) ja kuluttajansuojan periaatetta (38 artikla). Koska aloitteen tavoitteena on keventää liikkeeseenlaskijoiden hallinnollista taakkaa, se auttaa edistämään elinkeinovapautta. Esiteasetukseen ja markkinoiden väärinkäyttöasetukseen suunnitelluilla muutoksilla ei tulisi olla kielteisiä vaikutuksia kuluttajansuojaan, sillä nämä kohdennetut muutokset on muotoiltu siten, että markkinoiden luotettavuuden ja sijoittajansuojan korkea taso säilyy. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Aloitteella ei odoteta olevan merkittävää vaikutusta EU:n talousarvioon. Tieto- ja viestintäteknisen infrastruktuurin, jolla helpotetaan kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välistä markkinoiden väärinkäyttöasetuksen mukaiseen markkinavalvontaan käytettävien, eri markkinat kattavia tarjouskirjoja koskevien tietojen vaihtoa, odotetaan maksavan noin 400 000 euroa kertaluonteisina kustannuksina ja 200 000 euroa vuosittaisina käyttökustannuksina. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset rakentaisivat tämän eri markkinat kattavan tarjouskirjojen valvonnan välineen, joka voisi olla asetuksen (EU) N:o 1095/2010 28 artiklassa sallittu kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja ESMAn välillä tehtävä siirtoa koskeva sopimus. Näin ollen sitä ei rahoitettaisi EU:n talousarviosta vaan rahoittajina olisivat kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, minkä lisäksi se perustuisi nykyiseen liiketoimista ilmoittamista koskevan tiedonvaihtomekanismin (TREM) järjestelmään, joka perustettiin delegoituna hankkeena Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (rahoitusmarkkinadirektiivi I) antamisen jälkeen. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Muutetun esiteasetuksen vaikutuksia seurataan yhteistyössä ESMAn ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa, kun ESMA antaa EU:ssa hyväksyttyjä esitteitä koskevat vuosikertomukset, jotka se on valtuutettu laatimaan vuosittain. Lisäksi komissio arvioi viiden vuoden kuluttua esiteasetuksen soveltamista ja sitä, ovatko erilaiset esitteet edelleen tarkoituksenmukaisia asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Arviointia tehdessään komissio luo asianmukaisen tasapainon sijoittajansuojan saavuttamisen ja yrityksille aiheutuvan sääntelytaakan minimoimisen välillä. Komissio myös arvioi markkinoiden väärinkäyttöasetuksen soveltamista viiden vuoden kuluttua ja raportoi tämän uudistuksen vaikutuksista erityisesti sisäpiiritiedon julkistamiseen ja tarjouskirjatietojen vaihtomekanismiin. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artikla – Esiteasetuksen muuttaminen Otetaan käyttöön sellaisten arvopapereiden, jotka ovat samanlajisia kuin säännellyllä markkinalla tai pk-yritysten kasvumarkkinalla kaupankäynnin kohteena olevat arvopaperit, listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja koskevat vapautukset. Esiteasetuksen 1 artiklan 5 kohdan a alakohdassa säädetään esitteen julkaisemisvelvollisuutta koskevasta vapautuksesta, joka koskee sellaisten arvopapereiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla, jotka ovat samanlajisia kuin samalla säännellyllä markkinalla kaupankäynnin kohteena jo olevat arvopaperit, edellyttäen, että uusien kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopapereiden osuus samalla säännellyllä markkinalla kaupankäynnin kohteena jo olevien osakkeiden lukumäärästä on alle 20 prosenttia 12 kuukauden ajanjaksona. Ehdotuksella muutetaan 1 artiklan 4 ja 5 kohtaa siten, että tätä vapautusta sovelletaan sekä arvopapereiden tarjoamiseen yleisölle että kyseisten arvopapereiden ottamiseen kaupankäynnin kohteeksi. Ehdotuksessa myös laajennetaan tämä vapautus koskemaan yrityksiä, joiden arvopapereilla on käyty yhtäjaksoisesti kauppaa pk-yritysten kasvumarkkinalla vähintään viimeisten 18 kuukauden ajan ennen kyseisten arvopapereiden tarjoamista tai kaupankäynnin kohteeksi ottamista, ja korotetaan raja-arvoa 20 prosentista 40 prosenttiin. Lisäksi ehdotuksella muutetaan 1 artiklan 4 ja 5 kohtaa siten, että käyttöön otetaan uusi vapautus esitteen laatimisvelvollisuudesta. Uuden vapautuksen nojalla sellaisten yritysten, jotka laskevat liikkeeseen arvopapereita, jotka ovat samanlajisia kuin säännellyllä markkinalla tai pk-yritysten kasvumarkkinalla kaupankäynnin kohteena jo olevat arvopaperit, mukaan lukien yritykset, jotka siirtyvät pk-yritysten kasvumarkkinalta säännellylle markkinalle, ei tarvitse laatia ja julkaista esitettä. Sen sijaan näiden yritysten on julkaistava ja toimitettava kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle lyhyt tiivistelmäasiakirja, joka sisältää vaatimustenmukaisuusilmoituksen siitä, että ne noudattavat jatkuvia ja säännöllisiä raportointi- ja avoimuusvelvoitteita, ja jossa kerrotaan yksityiskohtaisesti tuottojen käytöstä ja muista merkityksellisistä tiedoista, joita ei vielä ole julkistettu. Esiteasetukseen lisätään uusi liite IX sen selventämiseksi, mitä tietoja tiivistelmäasiakirjaan on sisällytettävä. Uutta vapautusta ei kuitenkaan sovelleta sellaisten arvopapereiden listautumisen jälkeisiin liikkeeseenlaskuihin, jotka eivät ole samanlajisia kuin kaupankäynnin kohteena jo olevat arvopaperit, eikä sellaisten yritysten listautumisen jälkeisiin liikkeeseenlaskuihin, jotka ovat taloudellisissa vaikeuksissa tai joissa on käynnissä merkittävä muutos, kuten yritysostosta, sulautumisesta tai jakautumisesta johtuva määräysvallan muutos. Tällaisissa tapauksissa liikkeeseenlaskijat ovat velvollisia laatimaan ja julkaisemaan uuden lyhytmuotoisen esitteen eli EU:n jatkoantiesitteen (ks. jäljempänä oleva kohta). Verrattuna nykyiseen 1 artiklan 5 kohdan a alakohdassa säädettyyn vapautukseen uuden vapautuksen soveltamisala on laajempi (esim. ei prosentuaalista ylärajaa eikä vaatimusta siitä, että uudet arvopaperit otettaisiin kaupankäynnin kohteeksi samalla markkinalla), minkä lisäksi siihen sovelletaan erityisiä suojatoimia sijoittajien suojelemiseksi (esim. tiivistelmäasiakirjan julkaisemista koskeva vaatimus). Olemassa oleviin esitevapautuksiin liittyvät tarpeettomiksi tulevat säännökset kumotaan. Otetaan käyttöön yhdenmukaistettu raja-arvo, jota sovelletaan esitteen julkaisemisvelvollisuudesta vapauttamiseen pienissä yleisölle suunnatuissa arvopaperianneissa. Ehdotuksessa kumotaan esiteasetuksen 1 artiklan 3 kohta, jossa vahvistetaan miljoonan euron raja-arvo, jonka alittuessa asetusta ei sovelleta. Esiteasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa muutetaan siten, että asetetaan 12 miljoonan euron yhdenmukainen raja-arvo, jonka alittuessa yleisölle suunnatut arvopaperiannit, jotka eivät edellytä passia, vapautetaan esitteen laatimisvelvollisuudesta (raja-arvo perustuu saman liikkeeseenlaskijan unionissa 12 kuukauden aikana tekemien yhdistettyjen antien yhteenlaskettuihin vastikkeisiin). Liikkeeseenlaskijat voivat kuitenkin laatia esitteen vapaaehtoisesti. Lisäksi täsmennetään, että jäsenvaltiot voivat edellyttää kansallisia julkistamisasiakirjoja alle 12 miljoonan euron suuruisista arvopapereiden yleisöanneista edellyttäen, että kansalliset julkistamisasiakirjat eivät aiheuta kohtuutonta taakkaa. Otetaan käyttöön standardoidumpi ja yksinkertaisempi esite yleisölle tarjottavien tai säännellyllä markkinalla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopapereiden ensimmäisiä liikkeeseenlaskuja varten. Ehdotuksella muutetaan 6 artiklan 2 kohtaa ja 7 artiklaa siten, että otetaan käyttöön esitteen ja sen tiivistelmän vakiomuoto ja -järjestys (eli niihin sisältyvien tietojen julkistamisjärjestys). Lisäksi ehdotuksessa otetaan käyttöön osakkeiden listautumisantien esitteitä koskeva sivumäärärajoitus (300 sivua) ja selvennetään, mihin esitteessä toimitettaviin tietoihin ei sovelleta sivumäärärajoitusta.

Muutetaan vastaavasti komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä esitteen muodon ja sisällön vahvistamiseksi (esiteasetuksen 13 artiklan 1 kohta ja liitteet I–III). Lisäksi selvennetään, että kyseisissä delegoiduissa säädöksissä olisi otettava huomioon myös i) osakesidonnaisten arvopapereiden liikkeeseenlaskijoiden osalta, sovelletaanko liikkeeseenlaskijoihin tulevan yritysten kestävyysraportointia koskevan direktiivin mukaista kestävyysraportointia, ja ii) muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden liikkeeseenlaskijoiden osalta, markkinoidaanko kyseisiä muita kuin osakesidonnaisia arvopapereita tavalla, jolla annetaan ymmärtää, että arvopapereissa otetaan huomioon ympäristöön, yhteiskuntaan tai hallintotapaan liittyvät tekijät tai että niillä pyritään ympäristöön, yhteiskuntaan tai hallintotapaan liittyviin tavoitteisiin. Esitteen laatimisvelvollisuuksien tehokkuutta ja vaikuttavuutta parannetaan lisäksi muutoksilla 16 artiklaan (riskitekijöitä yksinkertaistetaan), 19 artiklaan (tietojen sisällyttäminen viittaamalla tehdään pakolliseksi), 21 artiklaan (sijoittajilta poistetaan mahdollisuus pyytää esitteestä painettu versio) ja 27 artiklaan (varmistetaan, että liikkeeseenlaskijat voivat laatia esitteen tiivistelmää lukuun ottamatta ainoastaan englanniksi). Korvataan listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja koskevat yksinkertaistetut tietovaatimukset ja (pian päättyvä) EU:n elpymisesite uudella EU:n jatkoantiesitteellä. Ehdotuksella otetaan käyttöön uusi EU:n jatkoantiesite, jolla listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja koskeva yksinkertaistettu esite korvataan pysyvästi (osakesidonnaisten ja muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden osalta). Näin ollen yksinkertaistetut tietovaatimukset listautumisen jälkeisille liikkeeseenlaskuille (esiteasetuksen 14 artikla) kumotaan. Ennen kumoamista hyväksyttyjä listautumisen jälkeisten liikkeeseenlaskujen yksinkertaistettuja esitteitä varten otetaan käyttöön voimassaolon jatkamista koskevia säännöksiä (esiteasetuksen uusi 50 artiklan 1 kohta). EU:n elpymisesitettä koskevien tietovaatimusten (esiteasetuksen 7 artiklan 12 a kohta, 14 a artikla, 20 artiklan 6 a kohta, 47 a artikla ja liite V a) voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2022. EU:n jatkoantiesitteeseen sovellettavista tietovaatimuksista säädetään esiteasetuksen uudessa 7 artiklan 12 b kohdassa, 14 b artiklassa, 20 artiklan 6 b kohdassa ja 21 artiklan 5 b kohdassa sekä sen uusissa liitteissä IV ja V. Näitä tietovaatimuksia sovelletaan listautumisen jälkeisiin liikkeeseenlaskuihin, joihin ei sovelleta vapautusta (esimerkiksi jos samanlajisuuskriteeri ei täyty). Liikkeeseenlaskijat voivat kuitenkin vapaaehtoisesti laatia ja julkaista EU:n jatkoantiesitteen myös silloin, kun on kyse jonkin vapautuksen soveltamisalaan kuuluvista listautumisen jälkeisistä liikkeeseenlaskuista. Liikkeeseenlaskijat voivat laatia myös muuntyyppisiä esitteitä listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja varten (esimerkiksi säännölliset liikkeeseenlaskijat voivat käyttää vakiomuotoista esitettä, joka sisältää yleisen rekisteröintiasiakirjan, tai muiden osakesidonnaisten arvopapereiden osalta perusesitettä). EU:n jatkoantiesitteessä noudatetaan vakiomuotoa ja -järjestystä, sen sivumäärä on rajoitettu, kun kyse on listautumisen jälkeisistä osakkeiden liikkeeseenlaskuista, ja se voidaan laatia kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä olevalla kielellä (tiivistelmää lukuun ottamatta). Korvataan EU:n kasvuesite uudella EU:n kasvuantiasiakirjalla. Ehdotuksella otetaan käyttöön uusi EU:n kasvuantiasiakirja, jolla korvataan EU:n kasvuesite pysyvästi. Sen vuoksi esiteasetuksen 15 artiklassa säädetyt EU:n kasvuesitteen tietovaatimukset kumotaan. Ennen kumoamista hyväksyttyjä EU:n kasvuesitteitä varten otetaan käyttöön voimassaolon jatkamista koskevia säännöksiä (esiteasetuksen uusi 50 artiklan 2 kohta). EU:n kasvuantiasiakirjaan sovellettavista uusista tietovaatimuksista säädetään esiteasetuksen uudessa 7 artiklan 12 b kohdassa, 15 a artiklassa ja 21 artiklan 5 c kohdassa sekä sen uusissa liitteissä IV ja V. Ehdotettujen muutosten mukaisesti EU:n kasvuantiasiakirjan laatiminen ja julkaiseminen on pakollista, ellei sovelleta esitteen julkaisemisvelvollisuutta koskevaa vapautusta, kun arvopapereita tarjoavat yleisölle tietyt yksilöidyt tarjoajien luokat, mukaan lukien pk-yritykset ja liikkeeseenlaskijat, joiden arvopaperit on otettu tai aiotaan ottaa kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinalla, edellyttäen, että niiden arvopapereita ei ole jo otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla. Listautumisen jälkeisten liikkeeseenlaskujen osalta pk-yritykset ja pk-yritysten kasvumarkkinoilla toimivat liikkeeseenlaskijat voivat kuitenkin edelleen halutessaan laatia EU:n jatkoantiesitteen arvopapereiden yleisölle tarjoamista varten edellyttäen, että niillä on arvopapereita, jotka ovat jo olleet kaupankäynnin kohteena pk-yritysten kasvumarkkinalla yhtäjaksoisesti vähintään viimeisten 18 kuukauden ajan, ja että niillä ei ole arvopapereita, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla. EU:n kasvuantiasiakirjassa noudatetaan vakiomuotoa ja -järjestystä, sen sivumäärä on rajoitettu, kun kyse on osakkeiden tarjoamisesta yleisölle, ja se voidaan laatia kansainvälisellä finanssialalla yleisesti käytössä olevalla kielellä (tiivistelmää lukuun ottamatta). Yksinkertaistetaan kansallisten toimivaltaisten viranomaisten toteuttamaa esitteen tarkastamista ja hyväksymistä ja lisätään tarkastamisen ja hyväksymisen lähentymistä. Ehdotuksella muutetaan 20 artiklan 11 kohtaa siten, että komissio valtuutetaan täsmentämään delegoiduissa säädöksissä, i) milloin toimivaltainen viranomainen saa käyttää lisäkriteerejä esitteen tarkastamisessa ja millaisia lisätietoja kyseisissä olosuhteissa voidaan vaatia, ii) enimmäisaika, jonka kuluessa toimivaltaisen viranomaisen on saatettava esitteen tarkastaminen päätökseen ja tehtävä päätös esitteen hyväksymisestä tai hyväksynnän epäämisestä ja uudelleentarkastelumenettelyn päättämisestä sekä iii) seuraamukset sellaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, joka ei tee esitettä koskevaa päätöstä esiteasetuksessa säädetyssä määräajassa. Lisäksi ehdotuksella muutetaan 20 artiklan 13 kohtaa siten, että ESMA velvoitetaan toteuttamaan yksi vertaisarviointi esitteiden tarkastamisesta ja hyväksymisestä vähintään kolmen vuoden välein. Tehdään pääomamarkkinoiden elpymispaketilla tehdyistä muutoksista pysyviä ja selvennetään täydennyksiä koskevia sääntöjä. Muutetaan 23 artiklaa siten, että pääomamarkkinoiden elpymispaketilla tehdyistä muutoksista tehdään pysyviä. Lisäksi 23 artiklaa muutetaan sen selventämiseksi, että jos esitteeseen julkaistaan täydennys, rahoituksenvälittäjän on ilmoitettava asiasta ainoastaan niille sijoittajille, jotka ovat kyseisen rahoituksenvälittäjän asiakkaita ja suostuneet siihen, että heihin otetaan yhteyttä sähköisesti (ainakin vastaanottaakseen tiedot täydennyksen julkaisemisesta). Tarkistetaan 29 ja 30 artiklan mukaista vastaavuusjärjestelmää kolmansien maiden esitteiden osalta, jotta se olisi toimiva. Asetuksen 29 artiklaan lisätään lisäedellytyksiä vastaavuusjärjestelmän toimivuuden varmistamiseksi. Lisäksi kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä kolmannen maan lainsäädännön mukaisesti laaditulle esitteelle korvataan pelkällä toimittamisella kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle. Vahvistetaan yleiset vastaavuusperusteet ja siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään näitä kriteerejä. Lisäksi 30 artiklaa muutetaan siten, että ESMAlle annetaan tehtäväksi luoda yhteistyöjärjestelyt asianomaisen kolmannen maan valvontaviranomaisen kanssa ja komissiolle siirretään valta määritellä näiden yhteistyöjärjestelyjen vähimmäissisältö. Muut muutokset. Luottolaitosten jatkuvasti ja toistuvasti liikkeeseen laskemien muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden vapauttamista koskeva 150 miljoonan euron raja-arvo, joka on otettu käyttöön pääomamarkkinoiden elpymispaketilla 1 artiklan 4 kohdan j alakohdassa ja 1 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan i alakohdassa, muutetaan pysyväksi.

Lisäksi ehdotuksella yksinkertaistetaan ja kevennetään yleisen rekisteröintiasiakirjan tietovaatimuksia mahdollistamalla asiakirjan laatiminen vain englanniksi ja myöntämällä säännöllisen liikkeeseenlaskijan asema kahden vuoden hyväksynnän sijasta yhden vuoden hyväksynnän jälkeen (ks. muutokset 9 artiklan 2 kohdan toiseen alakohtaan). Ehdotuksessa lyhennetään myös esitteen julkaisemisen ja osakkeiden tarjoamisen päättymisen välistä vähimmäisaikaa kuudesta päivästä kolmeen päivään, jotta voidaan helpottaa nopeita tarjouskirjamenettelyprosesseja (erityisesti nopeasti muuttuvilla markkinoilla) ja lisätä listautumisanteihin osallistumisen houkuttelevuutta vähittäissijoittajien kannalta. Lisäksi ehdotuksessa muutetaan 47 artiklaa (vuosittainen esitteitä koskeva ESMAn kertomus) siten, että siihen sisällytetään uusi EU:n jatkoantiesite ja EU:n kasvuantiasiakirja sekä uusi vapautus, joka koskee sellaisten arvopapereiden listautumisen jälkeisiä liikkeeseenlaskuja, jotka ovat samanlajisia kuin säännellyllä markkinalla tai pk-yritysten kasvumarkkinalla kaupankäynnin kohteena jo olevat arvopaperit. Esiteasetuksen uudelleentarkastelulle asetetaan uudet määräajat (48 artikla), ja niihin keskeisiin aloihin, joita komission on arvioitava, tehdään muutoksia (ottaen huomioon tällä asetuksella tehdyt muutokset). 2 artikla – Markkinoiden väärinkäyttöasetuksen muuttaminen Rajataan sisäpiiritiedon julkistamisvelvollisuuden soveltamisalaa ja parannetaan oikeudellista selkeyttä siitä, mitä tietoja on julkistettava ja milloin. Ehdotuksessa rajataan 17 artiklan 1 kohdassa säädetyn julkistamisvelvollisuuden soveltamisalaa niin sanotun pitkäkestoisen menettelyn (eli monivaiheisten tapahtumien, kuten sulautuman) osalta vahvistamalla, että julkistamisvelvollisuus ei kata kyseisen menettelyn välivaiheita. Liikkeeseenlaskijoilla on velvollisuus julkistaa ainoastaan ne tiedot, jotka liittyvät tapahtumaan, jonka tarkoituksena on saattaa pitkäkestoinen menettely päätökseen. Koska ehdotuksella ei muuteta 7 artiklassa säädettyä sisäpiiritiedon käsitettä, sisäpiirikauppojen kielto koskee edelleen myös pitkäkestoisen menettelyn välivaihetta, jossa on kyse sisäpiiritiedosta. Samalla ehdotuksessa säädetään liikkeeseenlaskijoiden velvollisuudesta varmistaa sisäpiiritiedon luottamuksellisuus (jollei sisäpiirikauppoja koskevasta kiellosta muuta johdu) julkistamishetkeen asti ja julkistaa tällainen sisäpiiritieto välittömästi, jos se vuotaa. Lisäksi ehdotuksella lisätään oikeudellista selkeyttä siitä, mitkä tiedot kuuluvat julkistamisvelvollisuuden soveltamisalaan ja milloin tiedot on julkistettava, antamalla komissiolle valtuudet antaa delegoitu säädös, jolla vahvistetaan esimerkinomainen luettelo merkityksellisistä tiedoista ja ilmoitetaan (kunkin tiedon osalta) ajankohta, jolloin tietojen julkistamisen odotetaan tapahtuvan. Selkeytetään niitä edellytyksiä, joiden täyttyessä liikkeeseenlaskijat voivat lykätä sisäpiiritiedon julkistamista, ja muutetaan ajankohtaa, jolloin lykkäyksestä on ilmoitettava kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle. Ehdotuksella muutetaan 17 artiklan 4 kohtaa siten, että yleinen edellytys, jonka mukaan lykkääminen ei saisi johtaa yleisöä harhaan, korvataan luettelolla erityisistä edellytyksistä, jotka sellaisen sisäpiiritiedon, jonka julkistamista liikkeeseenlaskija aikoo lykätä, on täytettävä. Lisäksi kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävän lykkäämisilmoituksen ajankohtaa aikaistetaan siten, että se tehdään välittömästi sen jälkeen, kun liikkeeseenlaskija on tehnyt päätöksen julkistamisen lykkäämisestä (sen sijaan, että se tehtäisiin välittömästi sen jälkeen, kun tiedot on julkistettu). Ehdotuksessa ei kuitenkaan aseteta kansallisille toimivaltaisille viranomaisille velvollisuutta hyväksyä lykkäyksiä. Selkeytetään markkinoiden tunnustelumenettelyn safe harbour -luonnetta. Asetuksen 11 artiklalla säännellään rahoitusvälineiden myyjän ja yhden tai useamman mahdollisen sijoittajan välistä vuorovaikutusta, joka tapahtuu ennen kuin liiketoimesta ilmoitetaan ja jonka tarkoituksena on kartoittaa mahdollisten sijoittajien kiinnostusta mahdolliseen liiketoimeen ja sen hintaan, kokoon ja rakenteeseen (niin kutsuttu markkinoiden tunnustelu). Ehdotuksella muutetaan 11 artiklaa sen selventämiseksi, että markkinoiden tunnustelujärjestelmä ja sitä koskevat vaatimukset ovat ainoastaan vaihtoehto, jonka avulla tiedon ilmaisevat markkinaosapuolet voivat saada suojaa sisäpiiritiedon laitonta ilmaisemista koskevilta väitteiltä (safe harbour). Tästä seuraa, että tiedon ilmaisevat markkinaosapuolet, jotka päättävät tehdä markkinoiden tunnusteluja tiettyjen tietovaatimusten ja tietojen kirjaamista koskevien vaatimusten mukaisesti, saavat täyden suojan sisäpiiritiedon laitonta ilmaisemista koskevia väitteitä vastaan. Tiedon ilmaisevat markkinaosapuolet, jotka päättävät tehdä markkinoiden tunnusteluja noudattamatta mainittuja vaatimuksia, eivät voi hyödyntää suojaa, joka on annettu niille, jotka ovat noudattaneet kyseisiä vaatimuksia. Vaatimusten noudattamatta jättämisen tapauksessa ei kuitenkaan ole ennakko-oletusta, että tiedon ilmaisevat markkinaosapuolet olisivat ilmaisseet sisäpiiritietoa laittomasti. Sen varmistamiseksi, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat saada kirjausketjun sellaisesta prosessista, johon saattaa liittyä sisäpiiritiedon ilmaisemista kolmansille osapuolille, ehdotuksessa täsmennetään, että kaikkien tiedon ilmaisevien markkinaosapuolten (riippumatta siitä, aikovatko ne hyödyntää safe harbour -järjestelyä vai eivät) on harkittava ennen markkinoiden tunnustelua ja koko prosessin ajan aina, kun ne julkistavat tietoja, liittyykö kyseiseen prosessiin sisäpiiritietoa. Niiden on myös kirjattava päätelmänsä ja niiden perustelut kirjallisina ja toimitettava kirjatut tiedot kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle pyynnöstä. Markkinoiden tunnustelun määritelmää laajennetaan siten, että se kattaa myös tapaukset, joissa liiketoimesta ei lopulta ilmoiteta. Yksinkertaistetaan sisäpiiriluetteloiden järjestelmää kaikkien liikkeeseenlaskijoiden kannalta asetuksella (EU) 2019/2115 käyttöön otettujen helpotusten pohjalta. Ehdotuksella muutetaan 18 artiklaa siten, että asetuksella (EU) 2019/2115 pk-yritysten kasvumarkkinoilla toimivia liikkeeseenlaskijoita koskevaan sisäpiiriluetteloiden järjestelmään tehdyt helpotukset ulotetaan koskemaan kaikkia liikkeeseenlaskijoita (myös säännellyillä markkinoilla toimivia liikkeeseenlaskijoita). Ehdotuksessa edellytetään muun muassa, että liikkeeseenlaskijat laativat ja ylläpitävät vähemmän kuormittavaa luetteloa ”pysyvistä sisäpiiriläisistä”. Tähän luetteloon sisältyvät kaikki henkilöt, joilla on säännöllinen pääsy kyseiseen liikkeeseenlaskijaan liittyvään sisäpiiritietoon sen tehtävän tai aseman vuoksi, joka sillä on liikkeeseenlaskijassa (kuten hallinto-, johto- ja valvontaelinten jäsenet, johtajat, jotka tekevät sellaisia johdolle kuuluvia päätöksiä, jotka vaikuttavat liikkeeseenlaskijoiden tulevaan kehitykseen ja liiketoimintanäkymiin, sekä hallintohenkilöstö, jolla on säännöllinen pääsy sisäpiiritietoon). Liikkeeseenlaskijoiden on helpompi laatia tällainen luettelo, mutta se on silti merkityksellinen kansallisten toimivaltaisten viranomaisten sisäpiirikauppatapauksia koskevissa tutkimuksissa. Tämä helpotus annetaan ainoastaan liikkeeseenlaskijoille, eikä se rajoita liikkeeseenlaskijoiden puolesta tai lukuun toimivien henkilöiden (kuten kirjanpitäjien, asianajajien ja luottoluokituslaitosten) velvollisuutta laatia ja saattaa ajan tasalle sisäpiiriluettelonsa ja toimittaa se kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle pyynnöstä. Samanaikaisesti niiden liikkeeseenlaskijoiden osalta, joiden arvopaperit ovat olleet kaupankäynnin kohteena säännellyllä markkinalla vähintään viimeisten viiden vuoden ajan, ehdotuksessa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus tehdä poikkeus ja vaatia ”täydellisen sisäpiiriluettelon” laatimista ja ylläpitämistä, jos se on perusteltua markkinoiden luotettavuuteen liittyvistä syistä. Luetteloon sisältyvät kaikki henkilöt, joilla on kyseisellä hetkellä pääsy sisäpiiritietoon. Lisäksi ehdotuksella otetaan käyttöön pieniä teknisiä muutoksia, joilla erotetaan toisistaan liikkeeseenlaskijan ja sen puolesta tai lukuun toimivien henkilöiden velvollisuus pyytää sisäpiiriluettelossa olevia henkilöitä tunnustamaan oikeudelliset ja sääntelyyn liittyvät velvoitteensa sekä kyseisten henkilöiden velvollisuus tunnustaa kyseiset velvoitteet. Siinä selvennetään myös, että tunnustaminen on tehtävä pysyvällä välineellä (kirjallisen tunnustamisen sijasta). Nostetaan raja-arvoa, jonka ylittyessä johtohenkilöiden on ilmoitettava liiketoimistaan, ja laajennetaan suljetun ajanjakson aikana vapautettujen liiketoimien soveltamisalaa.

Ehdotuksella muutetaan 19 artiklaa siten, että raja-arvo, jonka ylittyessä johtotehtävissä toimivien henkilöiden ja lähipiiriin kuuluvien henkilöiden on ilmoitettava liikkeeseenlaskijalle ja kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle liikkeeseenlaskijan osakkeisiin tai vieraan pääoman ehtoisiin välineisiin tai niihin liittyviin johdannaisiin tai muihin rahoitusvälineisiin liittyvistä omaan lukuunsa tehdyistä liiketoimista, nostetaan 5 000 eurosta 20 000 euroon. Nykyinen 5 000 euron raja-arvo on liian alhainen, ja se on syynä ei-merkityksellisten liiketoimien julkistamiseen. Ehdotuksella myös nostetaan 20 000 eurosta 50 000 euroon arvo, johon kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää nostaa kansallisella tasolla sovellettavaa raja-arvoa. Lisäksi ehdotuksella sisällytetään eräitä muita liiketoimia sellaisten vapautusten soveltamisalaan, jotka koskevat johtotehtävissä toimivien henkilöiden kieltoa toteuttaa liiketoimia suljetun ajanjakson aikana (eli 30 kalenteripäivän aikana ennen sellaisen osavuosikatsauksen tai vuositilinpäätöksen julkaisemista, jonka liikkeeseenlaskija on velvollinen julkistamaan). Nämä ovat erityisesti työntekijöiden järjestelmiä, jotka koskevat muita rahoitusvälineitä kuin osakkeita, johtoaseman edellytyksenä olevia muita rahoitusvälineitä kuin osakkeita tai muiden rahoitusvälineiden kuin osakkeiden saantioikeuksia, sekä liiketoimia, joissa johtotehtävissä toimiva henkilö ei tee sijoituspäätöksiä (kuten rahoitusvälineiden automaattinen muuntaminen). Tehdään julkistamisvaatimusten rikkomisesta määrättävistä hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista oikeasuhteisempia erityisesti pk-yritysten osalta. Ehdotuksella muutetaan 30 artiklan 2 kohdan i alakohtaa ja 4 kohtaa siten, että julkistamisvaatimusten rikkomisesta määrättävät hallinnolliset seuraamukset suhteutetaan paremmin liikkeeseenlaskijan kokoon. Ehdotuksessa säädetään, että tämäntyyppisistä rikkomisista määrättävät taloudelliset seuraamukset lasketaan oletusarvoisesti prosenttiosuutena liikkeeseenlaskijan vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin poikkeustapauksissa laskea seuraamukset absoluuttisten määrien perusteella silloin, kun olisi mahdotonta ottaa huomioon kaikkia 31 artiklassa tarkoitettuja rikkomiseen liittyviä olosuhteita, jos taloudelliset seuraamukset laskettaisiin liikkeeseenlaskijan vuotuisen kokonaisliikevaihdon perusteella. Näiden tapausten osalta ehdotuksessa otetaan käyttöön pk-yrityksille määrättävien taloudellisten enimmäisseuraamusten vähimmäismäärän alhaisemmat absoluuttiset määrät. Näin ollen jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus alentaa kansallisessa lainsäädännössään pk-yrityksille julkistamiseen liittyvästä rikkomisesta määrättävien taloudellisten seuraamusten ylärajaa. Ehdotuksella ei muuteta säännöksiä, jotka koskevat muunlaiseen rikkomiseen liittyviä seuraamuksia. Lisäksi ehdotuksessa muutetaan 31 artiklaa sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset ottavat hallinnollisten seuraamusten tyyppiä ja tasoa määrittäessään huomioon asiaankuuluvien olosuhteiden joukossa samaa rikkomista koskevien rikosoikeudellisten ja hallinnollisten menettelyjen ja seuraamusten päällekkäisyyden. Perustetaan eri markkinat kattava tarjouskirjojen valvontamekanismi. Ehdotuksella lisätään uusi 25 a artikla, jolla perustetaan eri markkinat kattava tarjouskirjojen valvontamekanismi, jonka avulla kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat vaihtaa pörsseistä kerättyjä tarjouskirjatietoja markkinoiden väärinkäytön havaitsemiseksi rajat ylittävissä tilanteissa. Muut muutokset. Asetuksen 14 ja 15 artiklassa kielletään sisäpiirikauppa, sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen ja markkinoiden manipulointi. Asetuksen 5 artiklaan sisältyy kuitenkin poikkeus takaisinosto-ohjelmia ja vakauttamista koskevista kielloista. Ehdotuksella muutetaan 5 artiklaa siten, että sekä raportointimekanismia, jota liikkeeseenlaskijan on noudatettava, jotta sen takaisinosto-ohjelmaan voidaan soveltaa tällaista mekanismia, että julkistettavia tietoja yksinkertaistetaan raportointimekanismia. Ehdotettujen muutosten mukaisesti liikkeeseenlaskijat raportoivat tiedot ainoastaan sen osakkeidensa markkinan kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle, joka on likviditeetillä mitattuna merkityksellisin, ja julkistavat yleisölle ainoastaan yhdistetyt tiedot. Sisäpiiritiedon määritelmää muutetaan front running -toiminnan (7 artiklan 1 kohdan d alakohta) osalta sen varmistamiseksi, että se kattaa niiden henkilöiden, joiden tehtävänä on rahoitusvälineitä koskevien toimeksiantojen toteuttaminen, lisäksi muut henkilöiden luokat, jotka voivat olla tietoisia tulevasta toimeksiannosta. Muutoksilla pyritään myös varmistamaan, että määritelmä kattaa myös muilla henkilöillä kuin asiakkailla olevat toimeksiantotiedot, kuten tiedot toimeksiannoista, jotka ovat tiedossa omistajatilin tai rahaston hoitamisen perusteella. Koska pk-yritysten kasvumarkkinan ylläpitäjä ei ole likviditeettisopimuksen osapuoli, ehdotuksessa muutetaan 13 artiklan 12 kohtaa siten, että vaatimus, jonka mukaan tällaisen ylläpitäjän on hyväksyttävä likviditeettisopimusten ehdot, korvataan velvoitteella, jonka mukaan ylläpitäjän on ainoastaan vahvistettava liikkeeseenlaskijalle kirjallisesti, että se on vastaanottanut tällaisen sopimuksen. Asetuksen 17 artiklan 5 kohdan nojalla sellainen liikkeeseenlaskija, joka on luottolaitos tai rahoituslaitos, voi lykätä sisäpiiritiedon julkistamista rahoitusjärjestelmän vakauden säilyttämiseksi edellyttäen, että tietyt edellytykset täyttyvät. Ehdotuksella muutetaan 17 artiklan 5 kohtaa siten, että sen soveltamisalaan sisällytetään liikkeeseenlaskija, joka on listatun tai listaamattoman luottolaitoksen tai rahoituslaitoksen emoyritys tai siihen sidossuhteessa oleva yritys. Ehdotuksella lisätään 25 b artikla, jonka nojalla ESMA voi perustaa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja spot-markkinoita valvovien julkisten elinten kanssa yhteistoimintafoorumeja, joilla vahvistetaan tietojenvaihtoa markkinoiden luotettavuuteen tai moitteettomaan toimintaan liittyvissä kysymyksissä. Ehdotuksella muutetaan myös 25 artiklaa siten, että ESMA voi panna yhteistyön alulle. Ehdotuksessa sisällytetään vertailuarvon hallinnoijat ja tietolähteet nimenomaisesti markkinoiden väärinkäyttöasetuksen hallinnollisten seuraamusten järjestelmän soveltamisalaan muuttamalla 30 artiklan 2 kohdan e–g alakohtaa. 3 artikla – Rahoitusmarkkina-asetuksen muuttaminen Eri markkinat kattavan tarjouskirjojen valvontamekanismin luomisen yhteydessä ehdotuksessa muutetaan rahoitusmarkkina-asetusta sen täsmentämiseksi, että toimivaltainen viranomainen voi pyytää valvomaltaan kauppapaikalta tarjouskirjatietoja jatkuvasti, minkä lisäksi siinä annetaan ESMAlle valtuudet yhdenmukaistaa tällaisten tietojen tallentamiseen käytettävän mallin muoto. 4 artikla – Voimaantulo ja soveltaminen Asetuksen 4 artiklassa vahvistetaan tämän asetuksen voimaantulo- ja soveltamispäivät. 2022/0411 (COD)

Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetusten (EU) 2017/1129, (EU) N:o 596/2014 ja (EU) N:o 600/2014 muuttamisesta unionin julkisten pääomamarkkinoiden houkuttelevuuden lisäämiseksi yritysten kannalta ja pienten ja keskisuurten yritysten pääoman saannin helpottamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Kehittämällä unionin pääomamarkkinoita ja vähentämällä niiden lokeroitumista kansallisten rajojen sisälle pääomamarkkinaunionia koskevalla hankkeella pyritään antamaan yrityksille mahdollisuus käyttää muita rahoituslähteitä kuin pankkien luotonantoa ja mukauttaa rahoitusrakennettaan kypsyessään ja kasvaessaan. Velan ja oman pääoman muodossa saatava monipuolisempi rahoitus vähentää yksittäisiin yrityksiin ja koko talouteen kohdistuvia riskejä ja auttaa unionin yrityksiä, myös pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä), hyödyntämään kasvupotentiaaliaan. (2)Pääomamarkkinaunioni edellyttää tehokasta ja vaikuttavaa sääntelykehystä, jolla tuetaan yritysten, myös pk-yritysten, mahdollisuuksia saada oman pääoman ehtoista rahoitusta julkisilta markkinoilta. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/65/EU luotiin uudentyyppinen kauppapaikka eli pk-yritysten kasvumarkkina erityisesti pk-yritysten pääoman saannin helpottamiseksi. Direktiivin 2014/65/EU johdanto-osan 132 kappaleessa todettiin myös, että on tarpeen seurata, miten tulevalla lainsäädännöllä voidaan edistää pk-yritysten kasvumarkkinoiden käyttöä ja miten voidaan luoda pk-yrityksille uusia kannustimia, jotta ne pääsevät pääomamarkkinoille pk-yritysten kasvumarkkinoiden kautta. (3)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/2115 on otettu käyttöön oikeasuhteisia helpotuksia pk-yritysten kasvumarkkinoiden käytön lisäämiseksi ja niiden liikkeeseenlaskijoiden sääntelyvaatimusten vähentämiseksi, jotka pyrkivät ottamaan arvopapereita kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla, säilyttäen samalla sijoittajansuojan ja markkinoiden luotettavuuden asianmukainen taso. On kuitenkin toteutettava lisää toimia, jotta pääsy unionin julkisille markkinoille olisi houkuttelevampaa ja jotta yritysten sääntely olisi jousta