EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 1.12.2016 COM(2016) 755 final 2016/0371(CNS) Arvonlisäverotuksen uudistaminen rajat ylittävässä sähköisessä kuluttajakaupassa Ehdotus NEUVOSTON ASETUS hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla annetun asetuksen (EU) N:o 904/2010 muuttamisesta {SWD(2016) 379}

{SWD(2016) 382}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Tämä ehdotus sisältyy lainsäädäntöpakettiin, jonka tavoitteena on uudenaikaistaa arvonlisäverotusta rajat ylittävässä sähköisessä kuluttajakaupassa. Koko paketin taustaa käsitellään kattavasti perusteluissa, jotka annetaan ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi direktiivin 2006/112/EY ja direktiivin 2009/132/EY muuttamisesta palvelujen suorituksia ja tavaroiden etämyyntejä koskevien tiettyjen arvonlisäverovelvoitteiden osalta (COM(2016) 757). Tärkeä osa tätä pakettia on ehdotus, jossa muutetaan hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla annettua asetusta (EU) N:o 904/2010, koska sillä luodaan perusta tarvittavalle tietotekniselle infrastruktuurille ja jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle. Niiden avulla varmistetaan, että arvonlisäveron erityisjärjestelmä (Mini One Stop Shop, MOSS) voidaan laajentaa muihin palveluihin kuin televiestintäpalveluihin, radio- ja televisiolähetyspalveluihin ja sähköisesti suoritettaviin palveluihin sekä tavaroiden etämyynteihin, kun näitä palveluja ja etämyyntejä suoritetaan yhteisön sisällä tai sen ulkopuolelta käsin. Koko paketin arvioidaan lisäävän jäsenvaltioiden alv-tuloja 7 miljardilla eurolla vuodessa ja vähentävän yrityksille aiheutuvia sääntelykustannuksia 2,3 miljardilla eurolla vuodessa. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 113 artiklaan, jonka mukaan neuvosto antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan säännökset jäsenvaltioiden sääntöjen yhdenmukaistamisesta välillisen verotuksen alalla. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen, sillä suurimmat havaitut ongelmat (kuten vääristävät vaikutukset, suuri hallinnollinen rasitus ja säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset) johtuvat yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetussa voimassa olevassa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY ja siihen liittyvissä säädöksissä vahvistetuista säännöistä. Koska alv on unionin tasolla yhdenmukaistettu vero, jäsenvaltiot eivät voi itse vahvistaa erilaisia sääntöjä, minkä vuoksi kaikkiin rajat ylittävän verkkokaupan uudenaikaistamisaloitteisiin tarvitaan komission ehdotus alv-direktiivin ja siihen liittyvien säädösten muuttamisesta. Tämän ehdotuksen katsotaan antavan huomattavasti enemmän lisäarvoa kuin jäsenvaltioiden tasolla voitaisiin saavuttaa. Ehdotuksella ei pelkästään toteuteta teknisiä muutoksia, jotka tarvitaan arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisalan laajentamiseksi, vaan myös vähennetään järjestelmää käyttävien verovelvollisten hallinnollista rasitusta säätämällä periaatteesta, jonka mukaan verovelvollisen tunnistamisjäsenvaltion on aina koordinoitava verohallintojen verovelvollisille esittämiä tietopyyntöjä sekä hallinnollisia tutkimuksia. •Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen SEUT-sopimuksen tavoitteiden, erityisesti sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan saavuttamiseksi. Toissijaisuustestistä voidaan todeta, että jäsenvaltiot eivät voi puuttua ongelmiin ja niiden syihin ilman alv-direktiivin ja siihen liittyvien säädösten muuttamisesta annettua ehdotusta. Suhteellisuusperiaatteen kannalta ehdotukseen liittyy kaksi hyvin tärkeää näkökohtaa. Ensimmäinen niistä liittyy siihen, miten jäsenvaltiot koordinoivat hallinnollisia tutkimuksia ja yritysten tarkastuksia arvonlisäveron erityisjärjestelmässä. Koordinoinnin ansiosta noudattamisjärjestelmä voi olla tehokkaampi ja tuloksekkaampi sekä jäsenvaltioiden että yritysten kannalta. Kulutusjäsenvaltiota ei kuitenkaan kielletä ottamasta suoraan yhteyttä yrityksiin, jos tunnistamisjäsenvaltio ei ole samaa mieltä tarkastuksen tarpeellisuudesta. Toinen näkökohta liittyy hallinnollisen maksun käyttöönottoon: tunnistamisjäsenvaltio saa maksun, joka on 5 prosenttia muiden jäsenvaltioiden puolesta kannetuista määristä, kompensoimaan investointeja, jotka tarvitaan arvonlisäveron erityisjärjestelmän tietoteknisen järjestelmän päivittämiseen erityisjärjestelmän soveltamisalan laajentamisen jälkeen. Maksulla kompensoidaan myös juoksevia ylläpitokustannuksia ja resursseja, jotka käytetään tunnistamisjäsenvaltioon sijoittautuneiden yritysten valvontaan. Näin pyritään lujittamaan yhteistyötä ja parantamaan säännösten noudattamista. •Toimintatavan valinta Ehdotuksessa muutetaan neuvoston asetusta (EU) N:o 904/2010. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Ehdotus sisältyy lainsäädäntöpakettiin, jonka tavoitteena on uudenaikaistaa arvonlisäverotusta rajat ylittävässä sähköisessä kuluttajakaupassa. Jälkiarvioinnin, sidosryhmien kuulemisen ja vaikutustenarvioinnin tuloksia käsitellään tarkemmin perusteluissa, jotka annetaan ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi direktiivin 2006/112/EY ja direktiivin 2009/132/EY muuttamisesta palvelujen suorituksia ja tavaroiden etämyyntejä koskevien tiettyjen arvonlisäverovelvoitteiden osalta (COM(2016) 757). Sidosryhmiä kuultaessa yritysmaailman edustajat kannattivat vahvasti sitä näkemystä, että jäsenvaltioiden olisi koordinoitava tarkastuksia, koska muuten yritykset voivat joutua tilanteeseen, jossa ne saavat 28 erillistä tarkastuspyyntöä. Tällaisen säännöksen puuttuminen nykyisestä lainsäädännöstä on aiheuttanut epävarmuutta yritysten keskuudessa erityisesti tilanteissa, joissa muut verohallinnot ovat ottaneet niihin yhteyttä. Myös useimmat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet kannattavansa tällaista lähestymistapaa, koska se on tehokkaampi tapa käyttää tarkastusresursseja. Vaikutustenarvioinnissa katsottiin puolestaan, että parhaana pidetty vaihtoehto, johon kuuluu tarkastusten koordinointi, vähentäisi yrityksille säännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia enemmän kuin muut vaihtoehdot. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotus sisältyy lainsäädäntöpakettiin, jonka tavoitteena on uudenaikaistaa arvonlisäverotusta rajat ylittävässä sähköisessä kuluttajakaupassa. Koko paketin talousarviovaikutuksia käsitellään tarkemmin perusteluissa, jotka annetaan ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi direktiivin 2006/112/EY ja direktiivin 2009/132/EY muuttamisesta palvelujen suorituksia ja tavaroiden etämyyntejä koskevien tiettyjen arvonlisäverovelvoitteiden osalta (COM(2016) 757). Paketin tällä osalla arvioidaan olevan merkittäviä myönteisiä talousarviovaikutuksia. Tarkastusten koordinoinnin ja kannustimena toimivan hallinnollisen maksun pitäisi johtaa riskiperusteisiin tarkastuksiin. Tehokkaamman tarkastusprosessin, jossa keskitytään tarkastusten tuloksiin, pitäisi parantaa säännösten noudattamista enemmän kuin vaihtoehtoisen lähestymistavan, jossa tarkastuksia ei koordinoida, mikä voi sitoa tarpeettomasti resursseja. Niukkojen tarkastusresurssien tehottomalla käytöllä voi olla myös toissijaisia vaikutuksia, sillä jos yrityksiä, jotka eivät kuulu arvonlisäveron erityisjärjestelmään, ei tarkasteta kunnolla, alv- ja muiden verosäännösten noudattaminen saattaa heiketä, millä on kielteisiä vaikutuksia talousarvioon.

5.LISÄTIEDOT •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Arvonlisäveron erityisjärjestelmää koskevia neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010 säännöksiä on muutettava ja täydennettävä alv-direktiiviin ehdotettujen muutosten vuoksi. Nämä säännökset liittyvät sääntöihin ja menettelyihin, joita noudatetaan verovelvollisten ja verohallinnon välisessä sekä jäsenvaltioiden verohallintojen välisessä alv-tietojen vaihdossa, joka koskee arvonlisäverotukseen liittyvää tunnistamista, alv-ilmoituksia ja alv-maksuja arvonlisäveron erityisjärjestelmässä. Asetuksen 1 artiklan 4 kohtaan, 2 artiklan 2 kohtaan, 17 artiklan 1 kohdan d alakohtaan ja 31 artiklaan tehdyissä muutoksissa otetaan huomioon arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisalan laajentaminen muihin palveluihin kuin televiestintäpalveluihin, radio- ja televisiolähetyspalveluihin ja sähköisesti suoritettaviin palveluihin, jäljempänä ”sähköiset palvelut”, sekä tavaroiden etämyynteihin (ehdotuksen 1 artiklan 1–4 kohta). Asetuksen XI luvun 2 jakson otsikkoon tehdyllä muutoksella rajataan kyseisen jakson säännösten soveltaminen 31 päivään joulukuuta 2020 (ehdotuksen 1 artiklan 5 kohdan a alakohta). Ehdotuksen 1 artiklan 5 kohdan b alakohdassa asetuksen XI lukuun lisätään uusi 3 jakso. Se sisältää säännökset, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021. Asetuksen 3 jakson 2 alajakso (47 b – 47 g artikla) sisältää säännökset jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta, joka koskee arvonlisäveron erityisjärjestelmää käyttävien verovelvollisten tunnistamista sekä alv-ilmoituksia ja -maksuja. Näissä säännöksissä otetaan huomioon XI luvun 2 jakson voimassa olevat säännökset ja ulotetaan ne koskemaan muita kuin sähköisiä palveluja sekä tavaroiden etämyyntejä. Asetuksen 3 jakson 3 alajakso (47 h – 47 k artikla) sisältää säännökset, jotka koskevat liiketoimien ja verovelvollisten valvontaa. Asetuksen 47 h artiklan mukaan tuontijäsenvaltion on tarkistettava sellaisen alv-tunnisteen voimassaolo, joka annetaan tulliviranomaisille tuotaessa maahan tavaroita, joiden osalta alv ilmoitetaan ja maksetaan arvonlisäveron erityisjärjestelmässä. Vapautuksen soveltamiseen tällaisten tavaroiden maahantuonnin yhteydessä vaaditaan voimassa oleva alv-tunniste. Asetuksen 47 i ja 47 j artiklan mukaan tunnistamisjäsenvaltion on koordinoitava jäsenvaltioiden verovelvollisille esittämiä tietopyyntöjä sekä hallinnollisia tutkimuksia, jotta vältettäisiin tilanne, jossa useat kulutusjäsenvaltiot esittävät koordinoimattomia tietopyyntöjä tai suorittavat koordinoimattomia hallinnollisia tutkimuksia. Vastaavasti 47 k artiklassa annetaan säännökset tunnistamisjäsenvaltion osallistumisesta kulutusjäsenvaltion antaman verotuspäätöksen ilmoittamiseen hallinnollisen tutkimuksen jälkeen sekä verotuspäätöksen mukaisten määrien kantamiseen. Asetuksen 3 jakson 4 alajaksossa (47 l artikla) annetaan säännökset 5 prosentin suuruisesta maksusta, joka kulutusjäsenvaltioiden on maksettava tunnistamisjäsenvaltiolle korvauksena kustannuksista, jotka liittyvät alv:n kantoon ja valvontaan erityisjärjestelmissä. Nykyisessä arvonlisäveron erityisjärjestelmässä jäsenvaltiot saavat pidättää vuoden 2018 loppuun saakka tietyn prosenttiosuuden kantamastaan alv:stä, joka niiden on siirrettävä kulutusjäsenvaltioille. Ehdotuksessa otetaan käyttöön tullialalla vakiintunutta käytäntöä vastaava pysyvä mekanismi, jossa tunnistamisjäsenvaltio saa maksun, joka on 5 prosenttia muiden jäsenvaltioiden puolesta kannetuista määristä, kompensoimaan investointeja, jotka tarvitaan arvonlisäveron erityisjärjestelmän tietoteknisen järjestelmän päivittämiseen erityisjärjestelmän soveltamisalan laajentamisen jälkeen. Maksulla kompensoidaan myös juoksevia ylläpitokustannuksia ja resursseja, jotka käytetään tunnistamisjäsenvaltioon sijoittautuneiden yritysten valvontaan. Näin pyritään lujittamaan yhteistyötä ja parantamaan säännösten noudattamista. Nykyisessä järjestelmässä (asetuksen 46 artiklan 3 kohta) nämä määrät pidätetään arvonlisäveron erityisjärjestelmässä jokaisesta alv-maksusta, jonka tunnistamisjäsenvaltiot suorittavat kulutusjäsenvaltiolle, mikä on kuitenkin aiheuttanut monia ongelmia erityisesti verovelvollisille maksettavien palautusten käsittelyssä. Sen vuoksi ehdotetaan, että maksu lasketaan vuosittain arvonlisäveron erityisjärjestelmän ulkopuolella nettomäärien perusteella. Asetuksen 3 jakson 5 alajaksossa (47 m artikla) komissiolle annetaan mahdollisuus saada automaattisesti arvonlisäveron erityisjärjestelmää koskevia tietoja, jotka on tallennettu jäsenvaltioiden sähköisiin järjestelmiin, henkilötietoja lukuun ottamatta. Tämän ansiosta komissio voi kerätä automaattisesti tilastotietoja (esimerkiksi erityisjärjestelmään rekisteröityjen verovelvollisten määrästä) tarvitsematta pyytää niitä jäsenvaltioilta. Näitä tietoja tarvitaan myös valvontatarkoituksiin, kuten parempaa sääntelyä koskevissa säännöissä edellytetään. Asetuksen 3 jakson 6 alajaksossa (47 n artikla) komissiolle annetaan täytäntöönpanovalta päättää siitä, mitä tietoja on annettava muun muassa tunnistamisesta, alv-ilmoituksista, alv-maksuista, tietopyynnöistä tai hallinnollisista tutkimuksista verovelvollisten ja jäsenvaltioiden välisessä tai jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa ja millä teknisillä välineillä tiedot on toimitettava. Selkeyden vuoksi säännökset on koottu yhteen ainoaan artiklaan sen sijaan, että ne olisi sisällytetty näistä kysymyksistä annettuihin yksittäisiin säännöksiin, kuten asetuksen nykyisessä tekstissä on tehty. Lopuksi ehdotuksen 1 artiklan 6 kohdassa muutetaan asetuksen liitteessä I olevaa 1 kohtaa, jotta se olisi yhdenmukainen tavaroiden etämyyntejä koskeviin alv-direktiivin säännöksiin ehdotettujen muutosten (direktiivin 34 artiklan poistaminen) mukainen. 2016/0371 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla annetun asetuksen (EU) N:o 904/2010 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: 1)Neuvoston asetuksessa (EU) N:o 904/2010 vahvistetaan säännöt jäsenvaltioiden suorittamasta tietojen vaihdosta ja tietojen tallennuksesta neuvoston direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien perustamista varten. 2)Erityisjärjestelmien laajentaminen siten, että niiden piiriin kuuluvat 1 päivästä tammikuuta 2021 tavaroiden etämyynnit ja muutkin palvelut kuin televiestintäpalvelut, radio- ja televisiolähetyspalvelut ja sähköisesti suoritettavat palvelut, edellyttää, että tunnistamisjäsenvaltion ja kulutusjäsenvaltioiden välistä tietojen toimittamista ja rahansiirtoa koskevien asetuksen sääntöjen soveltamisalaa laajennetaan. 3)Erityisjärjestelmien laajentaminen siten, että niiden piiriin kuuluvat kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotavien tavaroiden etämyynnit, edellyttää, että tuontijäsenvaltion tulliviranomainen pystyy tunnistamaan pieninä lähetyksinä maahantuodut tavarat, joista on maksettava arvolisävero jonkin erityisjärjestelmän välityksellä. Sen vuoksi arvonlisäverotunniste, jota käytetään arvonlisäveron maksamisessa, olisi ilmoitettava ennakolta, jotta tulliviranomaiset voisivat tarkistaa sen voimassaolon tavaroiden maahantuonnin yhteydessä. 4)Tunnistamisjäsenvaltio ja kaikki kulutusjäsenvaltiot, joihin tavarat luovutetaan tai palvelut suoritetaan, voivat pyytää verovelvollisilta tietoja ja tehdä niitä koskevia hallinnollisia tutkimuksia. Tunnistamisjäsenvaltion olisi koordinoitava tällaisia pyyntöjä ja tutkimuksia mahdollisimman paljon, jotta voitaisiin vähentää hallinnollista rasitusta ja sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia, joita moninkertaiset tietopyynnöt ja hallinnolliset tutkimukset aiheuttavat yrityksille ja verohallinnoille, sekä välttää päällekkäistä työtä. 5)Koska erityisjärjestelmissä arvonlisäveroa kantaa ja valvoo tunnistamisjäsenvaltio kulutusjäsenvaltioiden puolesta, on asianmukaista säätää mekanismista, jossa tunnistamisjäsenvaltio saa asianomaisilta kulutusjäsenvaltioilta maksun korvauksena arvonlisäveron kantamisesta ja valvonnasta aiheutuneista kustannuksista. Kuitenkin, koska nykyinen järjestelmä, jossa maksu pidätetään tunnistamisjäsenvaltion kulutusjäsenvaltioille siirtämistä arvonlisäveron määristä, on aiheuttanut verohallinnoille ongelmia erityisesti palautusten käsittelyssä, maksu olisi laskettava ja suoritettava vuosittain erityisjärjestelmien ulkopuolella. 6)Jotta erityisjärjestelmien soveltamisesta olisi yksinkertaisempaa kerätä tilastotietoja, komissiolle olisi annettava valtuudet saada automaattisesti erityisjärjestelmiä koskevia yleisiä tietoja, jotka on tallennettu jäsenvaltioiden sähköisiin järjestelmiin, yksittäisiä verovelvollisia koskevia tietoja lukuun ottamatta. 7)Tiedoista, jotka verovelvollisen on toimitettava ja jotka on toimitettava jäsenvaltiolta toiselle erityisjärjestelmien soveltamista varten, sekä teknisistä välineistä, joilla verovelvollinen toimittaa tiedot tai joita käytetään jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa, olisi päätettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen. 8)Ottaen huomioon aika, joka tarvitaan, jotta tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet voidaan ottaa käyttöön ja jotta jäsenvaltiot voivat mukauttaa arvonlisäverovelvolliseksi hakeutumista ja arvonlisäveron ilmoittamista ja maksamista varten perustettua tietoteknistä järjestelmää, sekä neuvoston direktiivin […]/EU 2 artiklalla käyttöön otetut muutokset, tätä asetusta olisi sovellettava kyseisten muutosten soveltamispäivästä. 9) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 904/2010 olisi muutettava, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EU) N:o 904/2010 seuraavasti: 1) Korvataan 1 artiklan 4 kohta seuraavasti: ”4.Tässä asetuksessa säädetään myös säännöistä ja menettelyistä, joita sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa tarkoitetun erityisjärjestelmän mukaisesti toimitettavia tavaroita ja suoritettavia palveluja koskevien arvonlisäverotietojen vaihtoon sähköisesti ja myös myöhempään tietojen vaihtoon sekä, siltä osin kuin kyseessä ovat tuon erityisjärjestelmän piiriin kuuluvat tavarat ja palvelut, rahansiirtoon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä.” 2) Korvataan 2 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2.Direktiivin 2006/112/EY 358 a, 369 a ja 369 l artiklassa olevia määritelmiä sovelletaan myös tätä asetusta sovellettaessa kunkin erityisjärjestelmän osalta.”

3) Korvataan 17 artiklan 1 kohdan d alakohta seuraavasti: ”d)direktiivin 2006/112/EY 360, 361, 364, 365, 369 c, 369 f, 369 g, 369 o, 369 p, 369 s ja 369 t artiklan mukaisesti keräämänsä tiedot.” 4) Muutetaan 31 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1.Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että henkilöillä, joita yhteisönsisäiset tavaroiden luovutukset tai palvelujen suoritukset koskevat, sekä sijoittautumattomilla verovelvollisilla, jotka suorittavat palveluja, on oikeus saada tällaisia liiketoimia varten vahvistus sähköisesti kenen tahansa tietyn henkilön arvonlisäverotunnisteen voimassaolosta sekä siihen liittyvästä nimestä ja osoitteesta. Näiden tietojen on oltava yhdenmukaiset 17 artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa.” b)Poistetaan 3 kohta. 5) Muutetaan XI luku seuraavasti: a) Korvataan 2 jakson otsikko seuraavasti: ”Säännökset, joita sovelletaan 1 päivän tammikuuta 2015 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisen ajan”. b) Lisätään 3 jakso seuraavasti: ”3 JAKSO

1 päivästä tammikuuta 2021 sovellettavat säännökset 1 alajakso Yleinen säännös 47 a artikla Tämän jakson säännöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021. 2 alajakso

Tietojenvaihto 47 b artikla 1. Tiedot, jotka direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 2 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle kyseisen direktiivin 361 artiklan mukaisesti, on toimitettava sähköisesti. Vastaavat tiedot sellaisen verovelvollisen tunnistamiseksi, joka toimintaansa aloittaessaan käyttää direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää kyseisen direktiivin 369 b artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. 2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot on saatu verovelvolliselta, joka käyttää jotakin direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 2 ja 3 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää. Tunnistamisjäsenvaltion on samalla tavoin ilmoitettava annetusta yksilöllisestä arvonlisäverotunnisteesta muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 3. Jos verovelvollinen, joka käyttää jotakin direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 2 ja 3 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää, poistetaan kyseisestä erityisjärjestelmästä, tunnistamisjäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava asiasta sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.

47 c artikla 1. Tiedot, jotka direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 4 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen tai sen välittäjän on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle kyseisen direktiivin 369 p artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti, on toimitettava sähköisesti. Myös näiden tietojen muutokset, joista on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 369 p artiklan 3 kohdan mukaisesti, on toimitettava sähköisesti. 2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot on saatu verovelvolliselta, joka käyttää direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 4 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää, tai tapauksen mukaan sen välittäjältä. 3. Jos verovelvollinen, joka käyttää direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 4 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää, tai tapauksen mukaan sen välittäjä poistetaan kyseisestä erityisjärjestelmästä, tunnistamisjäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava asiasta sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 47 d artikla 1. Arvonlisäveroilmoitus, jossa on direktiivin 2006/112/EY 365, 369 g ja 369 t artiklassa tarkoitetut tiedot, on toimitettava sähköisesti. 2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen kulutusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään 20 päivän kuluttua sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus on vastaanotettu. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava myös direktiivin 2006/112/EY 369 g artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset tiedot asianomaisen sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet arvonlisäveroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. 47 e artikla Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava kulutusjäsenvaltiolle sähköisesti tiedot, jotka tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden arvonlisäveroilmoitukseen tai verotuspäätökseen. 47 f artikla 1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että jotakin direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyä erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen tai tapauksen mukaan sen välittäjän maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu on vastaanotettu. 2. Jos erityisjärjestelmää käyttävä verovelvollinen tai tapauksen mukaan sen välittäjä ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 47 g artikla Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 47 f artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle erityisjärjestelmän soveltamisalaan kuuluviin tavaroiden toimituksiin ja palvelujen suorituksiin sovellettavien verokantojen muutokset. 3 alajakso

Liiketoimien ja verovelvollisten valvonta

47 h artikla Tuotaessa maahan tavaroita, joiden osalta arvonlisävero ilmoitetaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 4 jakson mukaisessa erityisjärjestelmässä, jäsenvaltioiden on tarkistettava, että kyseisen direktiivin 369 q artiklan mukaisesti annettu yksilöllinen arvonlisätunniste, joka on ilmoitettu ennakolta kyseistä maahantuontia varten jäsenvaltiolle, jossa maahantuonti tapahtuu, on voimassa. 47 i artikla 1. Saadakseen verovelvollisen tai välittäjän direktiivin 2006/112/EY 369, 369 k ja 369 x artiklan mukaisesti pitämän kirjanpidon kulutusjäsenvaltion on ensiksi pyydettävä sitä sähköisesti tunnistamisjäsenvaltiolta. 2. Saadessaan tällaisen pyynnön tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava se viipymättä sähköisesti verovelvolliselle tai sen välittäjälle. 3. Verovelvollisen tai sen välittäjän on toimitettava pyydetty kirjanpito sähköisesti tunnistamisjäsenvaltiolle. Kirjanpito voidaan toimittaa tunnistamisjäsenvaltiolle vakiolomaketta käyttämällä. 4. Tunnistamisjäsenvaltion on viipymättä toimitettava sähköisesti saatu kirjanpito pyynnön esittävälle kulutusjäsenvaltiolle. 5. Jos pyynnön esittävä kulutusjäsenvaltio ei saa kirjanpitoa 30 päivän kuluessa pyynnöstä, se voi toteuttaa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisia toimia saadakseen pyytämänsä kirjanpidon. 47 j artikla 1. Jos tunnistamisjäsenvaltio päättää suorittaa alueellaan jotakin direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyä erityisjärjestelmää käyttävää verovelvollista tai tapauksen mukaan sen välittäjää koskevan hallinnollisen tutkimuksen, sen on ilmoitettava asiasta ennakolta muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Jos kulutusjäsenvaltio katsoo, että hallinnollinen tutkimus on tarpeen, sen on ensin kuultava tunnistamisjäsenvaltiota tällaisen tutkimuksen tarpeellisuudesta. Jos hallinnollisen tutkimuksen tarpeellisuudesta päästään yhteisymmärrykseen, tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille. Tapauksissa, joissa tunnistamisjäsenvaltio ei ole samaa mieltä hallinnollisen tutkimuksen tarpeellisuudesta, sen on ilmoitettava asiasta muille kulutusjäsenvaltioille ja esitettävä perusteensa. Jos vähintään kaksi jäsenvaltiota katsoo, että hallinnollinen tutkimus on tarpeen, tunnistamisjäsenvaltion on suoritettava tällainen tutkimus yhteistyössä kyseisten jäsenvaltioiden kanssa. Jos ainoastaan yksi kulutusjäsenvaltio katsoo, että hallinnollinen tutkimus on tarpeen, kyseinen kulutusjäsenvaltio voi toteuttaa asianmukaiset toimet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. 3. Kaikki asianomaiset kulutusjäsenvaltiot voivat osallistua hallinnolliseen tutkimukseen, jonka tunnistamisjäsenvaltio suorittaa omasta aloitteestaan tai kulutusjäsenvaltion pyynnöstä. Hallinnollisessa tutkimuksessa voidaan käyttää tässä asetuksessa tarkoitettuja välineitä ja menettelyjä. 4. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle sen toimivaltaisen henkilön yhteystiedot, joka vastaa hallinnollisten tutkimusten koordinoinnista kyseisessä jäsenvaltiossa. 47 k artikla Kun 47 j artiklan mukaisesti suoritettu hallinnollinen tutkimus on saatu päätökseen, kulutusjäsenvaltio voi päättää antaa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti uuden verotuspäätöksen, mukaan luettuina mahdolliset korot ja seuraamukset, jotka on maksettava. Jos kulutusjäsenvaltio antaa tällaisen päätöksen, sen on 25 artiklan mukaisesti pyydettävä tunnistamisjäsenvaltiota ilmoittamaan päätöksestä verovelvolliselle tai tapauksen mukaan sen välittäjälle ja kantamaan päätöksen mukainen määrä. Tämä ilmoituspyyntö sekä myöhemmät ilmoitukset verovelvolliselle tai tapauksen mukaan sen välittäjälle on toimitettava sähköisesti. 4 alajakso

Erityisjärjestelmissä suoritettavaan veronkantoon ja kannettujen verojen valvontaan liittyvät maksut 47 l artikla

Kulutusjäsenvaltion on maksettava tunnistamisjäsenvaltiolle siihen kokonaismäärään sidoksissa oleva maksu, jonka tunnistamisjäsenvaltio on kantanut kulutusjäsenvaltion puolesta direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädetyissä erityisjärjestelmissä. Maksu on 5 prosenttia tunnistamisjäsenvaltion kulutusjäsenvaltion puolesta kantamasta kokonaismäärästä, 47 j artiklan mukaisen hallinnollisen tutkimuksen jälkeen kannetut määrät mukaan luettuina. Kulutusjäsenvaltion on suoritettava kokonaiseen kalenterivuoteen perustuva maksu vuosittain tunnistamisjäsenvaltiolle viimeistään seuraavan kalenterivuoden 31 päivänä maaliskuuta. 5 alajakso

Tilastotiedot 47 m artikla Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle pääsy 17 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti sähköiseen järjestelmäänsä talletettuihin tilastotietoihin. Nämä tiedot eivät saa sisältää henkilötietoja. 6 alajakso

Täytäntöönpanovallan siirto 47 n artikla Siirretään komissiolle valta säätää seuraavista vaatimuksista 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä tarkastelumenettelyä noudattaen: a)tiedot, jotka verovelvollisen on toimitettava 47 b artiklan 1 kohdan, 47 d artiklan 1 kohdan ja 47 i artiklan 3 kohdan mukaisesti, sekä niiden toimittamisessa käytettävät tekniset välineet; b)tiedot, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava toisilleen 47 b artiklan 2 ja 3 kohdan, 47 c artiklan 2 ja 3 kohdan, 47 d artiklan 2 kohdan, 47 e artiklan, 47 f artiklan 2 kohdan , 47 i artiklan 1, 2 ja 4 kohdan, 47 j artiklan 1, 2 ja 4 kohdan ja 47 k artiklan mukaisesti, sekä niiden toimittamisessa käytettävät tekniset välineet; c)luettelo vähimmäistiedoista, jotka 47 c artiklan 1 kohdan kohdassa tarkoitetun verovelvollisen on toimitettava, sekä niiden toimittamisessa käytettävät tekniset välineet; d)tekniset välineet, joita käytetään 47 g artiklassa tarkoitetussa jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa; e)tekniset välineet, joilla tuontijäsenvaltion on tarkistettava 47 h artiklan tarkoitetut tiedot; f)47 m artiklan tarkoitetut tiedot, joiden on oltava komission saatavilla, sekä tekniset välineet, joilla kyseiset tiedot poimitaan.” 6) Muutetaan I liite seuraavasti: a)Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Etämyynti (direktiivin 2006/112/EY 33 artikla).” b)Korvataan 3 kohta seuraavasti: ”3. Televiestintäpalvelut ja radio- ja televisiolähetyspalvelut sekä sähköisesti suoritettavat palvelut (direktiivin 2006/112/EY 58 artikla), paitsi jos verovelvollinen käyttää direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa tarkoitettuja erityisjärjestelmiä.”