Virallinen lehti nro C 198 , 08/07/1996 s. 0115



B4-0731, 0747, 0750 ja 0757/96 Päätöslauselma talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Madridin Eurooppa-neuvoston päätelmät siitä, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet vuoden 1995 talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, ja komission ja neuvoston yhteisen kertomuksen työllisyyden kehityksestä ja työllisyyspolitiikoista jäsenvaltioissa, - ottaa huomioon komission vuosittaisen taloudellisen kertomuksen vuodelle 1996 (KOM(96)0086) ja parlamentin 9. toukokuuta 1996 aiheesta antaman päätöslauselman ((Kyseisen päivän istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 10)), - ottaa huomioon komission suosituksen vuoden 1996 talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (KOM(96)0211 - C4-0310/96), - ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1996 kokoontuneen Ecofin-neuvoston päätelmät komission suosituksesta 21. - 22. kesäkuuta 1996 pidettävää Firenzen Eurooppa-neuvoston kokousta varten, - ottaa huomioon Valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä, - ottaa huomioon yhteisön yhteisen työllisyysstrategian, jota ehdotettiin Essenin Eurooppa-neuvostossa ja joka otettiin myöhemmin uudelleen esille Cannesin ja Madridin neuvostoissa, A. ottaa huomioon, että EU:n talous koki 2,5 prosentin heikon vuosittaisen BKT:n kasvun vuonna 1995 ja että kyseisen vuoden viimeisinä kuukausina kasvu melkein pysähtyi ja että komission viimeisimpien taloudellista kasvua koskevien ennusteiden mukaan ennustetta on korjattu alaspäin 1,5 prosenttiin vuodelle 1996 ja että eräissä jäsenvaltioissa taloudellisen kasvun ennustetaan olevan vain 1 %, B. katsoo, että työttömyys on EU:ssa saavuttanut historiallisesti katsoen korkean tason - 18 miljoonaa työtöntä - ja että vähintään 50 miljoonaa ihmistä kärsii sosiaalisesta syrjäytymisestä ja köyhyydestä ja että viimeisimmät luvut viittaavat siihen, että työttömyys kasvaa edelleen useimmissa jäsenvaltioissa, C. katsoo, että EU:n sisäinen kysyntä on vähentynyt kuluttajien luottamuspuolan vuoksi, jota korkean työttömyystason sekä sosiaaliturvaan ja reaalipalkkoihin kohdistuvien eräissä jäsenvaltioissa koettujen uhkien kaltaiset tekijät lisäävät, samalla kun pääoman korkeat tuottavuustasot EU:ssa eivät vuosittaisen taloudellisen kertomuksenkaan mukaan ole johtaneet suurempaan yksityiseen sijoittamiseen tai suurempaan työllisyyteen, D. katsoo, että julkinen sijoittaminen suhteessa BKT:seen on EU:ssa vähitellen laskenut 80-luvun alun keskimääräisestä 3,5 prosentista alle 2,5 prosenttiin tällä hetkellä, E. ottaa huomioon, että suuntaviivoissa ei mainita liiketoiminnan ja kuluttajien luottamuksen lamaantumisen taustalla olevia syitä, F. katsoo tätä taustaa vasten, että työttömyyden huomattava vähentäminen ja onnistunut siirtyminen EMUun 1. tammikuuta 1999, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä yhteisön tavoitteita, vaarantuvat, jollei asianmukaisia talouspoliittisia suuntaviivoja suositella ja toteuteta Euroopan ja kansallisella tasolla, 1. Korostaa talous- ja rahaliiton saavuttamisen ja erityisesti talousarvion konsolidaation toteutumisen välttämättömyyttä ja katsoo, että neuvoston lähestymistapa vuoden 1996 laajojen taloudellisten suuntaviivojen suhteen on epärealistinen ja riittämätön vastine nykyiseen taloudelliseen tilanteeseen Euroopan unionissa; 2. Uskoo, että sekä rahapolitiikan että rakennepolitiikkojen panosta on selvennettävä; 3. Valittaa tässä yhteydessä sitä, että komissio ja neuvosto eivät ole ottaneet huomioon edellä mainittua parlamentin 9. toukokuuta 1996 antamaa päätöslauselmaa eivätkä ole välittäneet monista sen sisältämistä talouspolitiikkaa koskevista suosituksista; 4. Tukee Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa esitettyjä makrotaloudellista kehystä, erityisesti hintojen ja vaihtokurssien vakauden, moitteettoman julkisen varainhoidon, kilpailukyvyn, työllisyyden ja työmarkkinoiden kitkattoman toiminnan tavoitteiden osalta; katsoo kuitenkin, että komission ja neuvoston valitsema lähestymistapa on riittämätön vastaamaan nykyisiin taloudellisiin haasteisiin, ja pyytää kyseisen makrotaloudellisen kehyksen puitteissa - yhdistämään asianmukaisesti responsiivisempi rahapolitiikka, jonka tavoitteena on sijoitusten ja kulutuksen lisääminen EU:ssa, ja talousarviota koskevan konsolidaation politiikka, jonka tavoitteena on menestyksekäs siirtyminen EMUun 1. tammikuuta 1999 ja erityisesti alhaisemmat korkokannat budjettivajeen leikkauksista kasvuun aiheutuvien lyhyen aikavälin kielteisten vaikutusten vähentämiseksi, - noudattamaan talousarvion konsolidaation suhteen sellaista lähestymistapaa, joka perustuu tarpeeseen varmistaa julkisen sijoitustoiminnan asianmukainen taso ja jonka tarkoituksena on alentaa yksityisen sijoitustoiminnan kustannuksia, parantaa työvoimaintensiivisen kasvun mahdollisuuksia pitkällä aikavälillä ja edistää kilpailukyvyn paranemista EU:ssa, - höllentämään rahapolitiikkaa, mikä on nykyään mahdollista, - hyödyntämään sisämarkkinoiden potentiaalia kaikilla tavoin kasvun ja sisäisen kysynnän lisäämiseksi ottaen erityisesti huomioon yhteisön ulkopuolisen kaupan pienen osuuden yhteisön konsolidoidusta bruttokansantulosta, - omaksumaan realistisemman ja tasapainoisemman lähestymistavan jatkuvan taloudellisen kehityksen haasteisiin ja mahdollisuuksiin sen sijaan, että jatkettaisiin nykyistä toiveajatteluun perustuvaa lähestymistapaa, joka on taloudellisten ennusteiden jatkuvan alaspäin korjaamisen vuoksi osaltaan vaikuttanut kansalaisten ja yritysten epäluottamuksen kasvuun talouspolitiikan todellista taloudellista kehitystä koskevien vaikutusmahdollisuuksien osalta, mikä on vaikeuttanut ennestäänkin syvälle juurtunutta luottamuspulaa ja sen kielteisiä vaikutuksia kuluttajien käyttäytymiseen ja sijoituskäyttäytymiseen EU:ssa; - luomaan ympäristön, jossa Euroopan unionin työnantajia rohkaistaan ottamaan työntekijöitä, - analysoimaan «parhaat käytännöt» sekä 15 jäsenvaltiossa että muualla (esim. USA:ssa) parhaita tuloksia työllisyyden alentamisessa aikaansaavan politiikan tunnistamiseksi, - valmistelemaan siirtymistä kohti uutta «kehitysmallia» Valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä 10 luvun mukaisesti; 5. Katsoo, että riippumatta EMUn kolmannen vaiheen perusteista vakauttamiseen suuntautunut keskipitkän aikavälin politiikka edistää osaltaan sijoitusten, jatkuvan kasvun ja työpaikkojen luomisen kannustamista pitkällä aikavälillä; 6. Pyytää komissiota ja neuvostoa rakennepolitiikkojen osalta viipymättä toteuttamaan ja vahvistamaan kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen kirjan puitteissa ja Euroopan sosiaalista mallia noudattaen Essenin Eurooppa-neuvoston työllisyyttä koskevat ensisijaiset tavoitteet, erityisesti: - koulutus, jatkokoulutus, aikuiskoulutus, uusien teknologioiden käyttäminen työllistämiseen sekä tiedonsaannin suhteen syrjäytyneiden ja hyväosaisten välisen kuilun pienentäminen, - uusien työpaikkojen luominen aloilla, jotka vastaavat yhteiskuntamme uusiin tarpeisiin, erityisesti ympäristöön liittyvillä ekologisilla aloilla sekä kaupungeissa, jotta varmistetaan kyseisten työntekijöiden korkeatasoinen pätevyys ja turvataan ja uudistetaan yleisen edun mukaiset palvelut, - työajan uudelleenjärjestely, mukaan lukien työajan rajoittaminen, jotta edistetään tiettyä työajan monimuotoisuutta ja jotta onnistuneesti yhdistetään teollisuuden tarvitsema joustavuus ja työntekijöiden uusi elämäntapa, minkä on perustuttava työmarkkinaosapuolten välisiin neuvotteluihin; 7. Pyytää neuvostoa soveltamaan komission innovaatiota koskevan vihreän kirjan (KOM(95)0688 - C4-0609/95) opetuksia ottaen samalla huomioon parlamentin 6. kesäkuuta 1996 ((Kyseisen päivän istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 7)) antaman, aihetta koskevan lausunnon, jossa tunnistetaan syyt siihen, miksi Euroopan unioni ei ole onnistunut innovoimaan kilpailykykyisesti; 8. Valittaa useimpien jäsenvaltioiden haluttomuutta toteuttaa laajoja suuntaviivoja vuosina 1994 ja 1995, erityisesti välillisten työvoimakustannusten vähentämisen saavuttamisessa ja etenkin suhteessa alempiin palkkoihin; 9. Pyytää komissiota ja neuvostoa tunnustamaan, että terve talouspolitiikka Euroopan tasolla riippuu siitä, miten menestyksekkäästi jäsenvaltiot toteuttavat laajoja talouspoliittisia suuntaviivoja jäsenvaltioiden lähentymisohjelmien asianmukaiseen toteuttamiseen perustuen, ja todellisesta koordinoinnista jäsenvaltioiden kesken, mikä saavutetaan tarvittaessa tiukentamalla EY:n perustamissopimuksen 103 artiklassa määrättyjä menettelyjä; 10. Pyytää, että Firenzessä 21. ja 22. kesäkuuta 1996 kokoontuva Eurooppa- neuvosto ja sen jälkeen kokoontuva Ecofin-neuvosto sisällyttäisivät komission ehdottamat ratkaisevat osatekijät, joita ei sisällytetty 3. kesäkuuta 1996 kokoontuneen Ecofin-neuvoston vahvistamaan versioon suuntaviivoista, laajoihin suuntaviivoihin, jotta ne paremmin vastaisivat nykyisiin taloudellisiin haasteisiin, sisällyttämällä niihin esimerkiksi viittauksen Euroopan parlamentin ilmaisemaan kantaan, tarpeen yhdistää paremmin politiikat sekä kasvun ja työllisyyden kannalta joustavamman politiikan tarpeen, vaatimuksen siitä, että rahapolitiikan on perustamissopimuksen 105 artiklan 1 kohdan mukaisesti edistettävä perustamissopimuksen 2 artiklassa tarkoitettujen yhteisön tavoitteiden toteutumista, jäsenvaltioiden lähentymisohjelmien, joiden tarkoituksena on myös edistää kasvua ja työllisyyttä, asianmukaisen suunnittelun tai Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvien hankkeiden toteuttamisen; 11. Katsoo, että olisi tärkeää, että puheenjohtajamaa Irlanti antaisi parlamentille heinäkuun istuntojaksolla Strasbourgissa suosituksen EY:n perustamissopimuksen 103 artiklan 2 kohdan nojalla jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikkojen laajoista suuntaviivoista, kuten puheenjohtajamaa Espanja teki vuonna 1995; 12. Kehottaa puhemiestään esittämään tämän päätöslauselman julkilausumassa, jonka hän antaa Firenzessä 21. - 22. kesäkuuta 1996 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle; 13. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille.