Ilmastonmuutos
21. pitää valitettavana Yhdysvaltain hallinnon maaliskuussa 2001 antamaa yksipuolista ilmoitusta, jonka
mukaan se ei aio panna täytäntöön Kioton pöytäkirjaa; muistuttaa, että Yhdysvallat on maailman suurin
saastuttaja ja suurin yksittäinen osallinen ilmastonmuutoksessa; ottaa huomioon, että kansainvälinen tiede-
yhteisö on harvinaisen yksimielinen siitä, että ilmastonmuutos on maailman vakavin ympäristöuhka;
22. vetoaa presidentti George W. Bushin hallitukseen, jotta se vahvistaisi Yhdysvaltojen Kioton proses-
sissa tekemät sitoumukset, ja toivoo Yhdysvaltojen hylkäävän eristäytyvän kantansa ilmastonmuutokseen,joka on maailmanlaajuinen haaste;
Oikeudelliset kysymykset
23. kehottaa Yhdysvaltoja ratifioimaan kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan sopi-
muksen ja välttämään kaikenlaisia toimia, jotka voisivat vaarantaa sen ratifioimisen muissa maissa;
24. katsoo, että transatlanttisen vuoropuhelun yhteydessä on syytä kehottaa Yhdysvaltojen osavaltioita,
joissa kuolemanrangaistus on vielä käytössä, luopumaan siitä;
Echelon-järjestelmä
25. pahoittelee Yhdysvaltojen ulkoasiainministeriön ja kauppaministeriön asennetta niiden kieltäytyessä
merkittävistä keskusteluista, joista on periaatteessa sovittu alustavissa keskusteluissa, sekä kieltäytyessätapaamasta Echelon-järjestelmää käsittelevän tilapäisen valiokunnan valtuuskuntaa, joka vieraili Washingto-nissa viime viikolla; katsoo tämän osoittavan vuoropuheluhalukkuuden ja luottamuksen puutetta, vaikkanäiden periaatteiden olisi ohjattava Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen osapuolen suhteita etenkin näinarkaluontoista asiaa käsiteltäessä; kiittää sen sijaan Yhdysvaltojen kongressia avoimuudesta ja yhteistyö-halukkuudesta, jota tämä osoitti Euroopan parlamentin valtuuskunnalle;
*
**
26. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja Yhdysvaltojen
presidentille ja kongressille.
8. Turvatut ja kestävät eläkkeet: kehitys pitkällä aikavälillä
A5-0147/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamen-
tille ja talous- ja sosiaalikomitealle Sosiaalisen suojelun kehitys pitkällä aikavälillä: Turvatut ja
kestävät eläkkeet (KOM(2000) 622  C5-0011/2001  2001/2003(COS))
Euroopan parlamentti, joka
 ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(2000) 622  C5-0011/2001),
 ottaa huomioon 30. marraskuuta 2000 päivätyn sosiaalista suojelua käsittelevän korkean tason työ-
ryhmän tilanneselvityksen komission tiedonannosta (14055/00),
 ottaa huomioon talouspoliittisen komitean 26. lokakuuta 2000 päivätyn tilanneselvityksen ikääntymi-
sen vaikutuksista julkisten eläkejärjestelmien rahoitustasapainoon (12791/00),
 ottaa huomioon Santa Maria da Feirassa 19. ja 20. kesäkuuta 2000, Lissabonissa 23. ja 24. maalis-
kuuta 2000 ja Nizzassa 7.10. joulukuuta 2000 kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen päätelmät,C 34 E/362 FI 7.2.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. toukokuuta 2001
 ottaa huomioon sosiaaliturva-alan tavoitteiden ja politiikan lähentämisestä 27 päivänä heinä-
kuuta 1992 annetun neuvoston suosituksen (1),
 ottaa huomioon yhteistyön lujittamisesta sosiaalisen suojelun uudistamiseksi ja parantamiseksi 17 päi-
vänä joulukuuta 1999 tehdyt neuvoston päätelmät (2),
 ottaa huomioon työjärjestyksen 47 artiklan 1 kohdan,
 ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan
sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnot (A5-0147/2001),
A. katsoo, että väestön keskimääräisen eliniän kohoaminen ja terveyden kohentuminen ovat aikakau-
temme suurimpia saavutuksia,
B. katsoo, että keskimääräisen eliniän kohoaminen merkitsee joidenkin arvioiden mukaan väestöllisen
huoltosuhteen kaksinkertaistumista vuoteen 2050 mennessä, vaikka Eurooppaan suuntautuva laillinensiirtolaisuus saattaa muuttaa tilannetta; katsoo kuitenkin, että yhteiskunnallista kehitystä koskeviinennusteisiin on suhtauduttava varauksellisesti ja on otettava huomioon talouden huoltosuhde, ja pitäävälttämättömänä yhdenmukaistaa valvontaa ja tilastotietojen rekisteröintiä koskevia kriteerejä,
C. katsoo, että eläkkeiden riittävyys ei ole vain varojen löytämisen ongelma, vaan kysymys on myös
siitä, että EU:n pitäisi saavuttaa monia tavoitteitaan erityisesti sosiaaliturvasäännösten korkean tason,
sellaisen kestävän kasvun, joka ei aiheuta inflaatiota, sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden osalta; kat-soo, että demografisen kehityksen lisäksi myös teknologinen kehitys, erityisesti lääketieteen alalla, japerhetilanteet, erityisesti yksineläjiin kohdistuvat taloudelliset uhkat, tuovat mukanaan eläkkeisiin koh-distuvia haasteita,
D. katsoo, että jo nyt on syytä laatia sosiaaliturvan järjestämiseksi ja rahoittamiseksi strategioita, joiden
avulla selviydytään tulevista, ihmisten eliniän pidentymisestä ja väestön vanhenemisen aiheuttamistahaasteista ja taloudellisen toiminnan ja työmarkkinoiden perusteellisista muutoksista sekä nykyisissäjäsenvaltioissa että ehdokasvaltioissa,
E. katsoo, että Euroopan unionin jäsenvaltioissa sosiaalinen suojelu perustuu sekä solidaarisuuteen että
vakuutukseen ja että se on kestävään talouskasvuun, työllisyyteen, yhteiskuntarauhaan ja perusturvaanvaikuttava tuotantotekijä,
F. katsoo, että on syytä ryhtyä noudattamaan toimintalinjoja, joilla voidaan luoda taloudellisen ja sosiaa-
lisen kehityksen välille yhteys, jossa ne lujittavat toinen toistaan mahdollisimman hyvin,
G. katsoo, että vaikka sosiaaliturvajärjestelmiin sovelletaan läheisyysperiaatetta, sisämarkkinoiden ja
talous- ja rahaliiton toteutumisen, Euroopan unionin tulevan laajentumisen sekä yhteisön työllisyys-
strategian vuoksi jonkinasteinen yhteistyö jäsenvaltioiden kesken on tästedes toivottavaa sosiaaliturvan
ja yleensäkin sosiaalipolitiikan alalla,
H. katsoo, että tiiviimmän yhteistyön toteuttamiseksi ja avointa koordinaatiomenetelmää käyttäen unio-
nin olisi otettava käyttöön myös eläkkeitä koskevat lähentymiskriteerit, mukaan lukien yhteiset jamäärällisesti ilmaistavat tavoitteet, joita sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioihin, mihin sisältyy sekä yhteisiäindikaattoreita että suuntaviivoja, kansallisia toimintaohjelmia, raportointia ja suosituksia sekä tietojenja kokemusten vaihtamista ja esimerkkejä koskevia aloitteita, sosiaaliturvan parantamiseksi Euroopassaja ihmisarvon mukaisen elintason turvaavien eläkkeiden takaamiseksi kaikille,
1. pitää myönteisenä komission tiedonantoa sekä ensimmäisiä tuloksia työstä, jonka sosiaalista suojelua
käsittelevä korkean tason työryhmä ja talouspoliittinen komitea ovat käynnistäneet Lissabonin Eurooppa-neuvoston pyydettyä analysoimaan sosiaaliturvan kehitystä tulevaisuudessa; on tyytyväinen sosiaalista suo-jelua käsittelevän korkean tason työryhmän muuttamisesta sosiaalista suojelua käsitteleväksi komiteaksisekä Nizzan sopimuksessa vahvistettuun tätä asiaa koskevaan oikeusperustaan;
(1) EYVL L 245, 26.8.1992, s. 49.
(2) EYVL C 8, 12.1.2000, s. 7.7.2.2002 FI C 34 E/363 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. toukokuuta 2001
2. korostaa, että toteutettavia uudistustoimia ei pidä kohdistaa ainoastaan eläkejärjestelmien rakenteisiin,
vaan niiden on myös luotava menestyksellistä kasvustrategiaa ja aktiivista työllisyyspolitiikkaa, jolloin jul-kisiin varoihin kohdistuvaa painetta voitaisiin helpottaa ja vaikeita etujen leikkauksia ja maksujen ja vero-jen korotuksia tarvittaisiin vain rajoitetussa määrin;
3. pyytää puheenjohtajavaltiota Ruotsia asettamaan vanhuuseläkkeitä koskevat kysymykset Göteborgissa
järjestettävän Eurooppa-neuvoston kokouksen esityslistalla etusijalle ja edistämään eurooppalaisen keskus-telun eri näkökohtien koordinointia, mukaan lukien väestön ikääntymisestä johtuviin kustannuksiin liitty-
vät budjetti- ja rahoitusnäkökohdat, sosiaaliturvan tulevaisuus, rahoitusmarkkinoille pääsyä koskevat ehdo-
tukset, vapaan liikkuvuuden esteisiin liittyvät ongelmat, joita käsitellään muun muassa eläkefoorumilla,kuten myös eläkkeiden verotusta koskevia kysymyksiä;
4. toivoo, että työtä tehdään puheenjohtajavaltio Ruotsin johdolla entistä perusteellisemmin, jotta Bel-
gian puheenjohtajakaudella voitaisiin saada aikaan eläkkeitä koskeva eurooppalainen yhteistyö, jonka ontiettyjen yhteisten tavoitteiden mukaisesti johdettava koko sosiaaliturvan alan kattavaan yhteistyöhön;kehottaa komissiota tämän johdosta antamaan sekä tiedonantoon että kertomuksiin pohjautuvia ehdotuk-sia sosiaalista suojelua  eläkkeet mukaan lukien  koskeviksi suuntaviivoiksi;
5. katsoo lisäksi, että Lissabonin Eurooppa-neuvostossa laaditun talous- ja sosiaalipolitiikan toisiaan
lujittavan strategian tulisi johtaa makrotalous-, työllisyys- ja sosiaaliturvapolitiikkojen lähentämiseen Euroo-pan tasolla;
6. korostaa, että erityisesti väestön ikääntyminen huomioon ottaen on eläkejärjestelmien uudistamiseksi
luotava riittävästi taloudellista liikkumavaraa; toteaa, että tähän mennessä on monissa jäsenvaltioissa lykättykyseisten uudistusten toteuttamista;
7. korostaa, että varmat ja kestävät eläkkeet myötävaikuttavat osaltaan alueiden väliseen sosiaaliseen
oikeudenmukaisuuteen Euroopassa ja makrotaloudelliseen vakauteen siten, että sisämarkkinoilla syntyytalousvaihteluista riippumaton tehokas kysyntä, joka sinänsä voi johtaa työpaikkojen syntymiseen, jotkavähentävät työttömyyttä sitä mukaa kuin eläkeläisten määrä lisääntyy;
8. kannattaa sosiaalista suojelua käsittelevän komitean näkemystä, jonka mukaan eläkejärjestelmien ana-
lysoinnissa ei tulisi väestöllisen haasteen edessä rajoittua vain taloudelliseen ulottuvuuteen, vaan siinä tulisiottaa huomioon myös sen merkitys yhteiskuntarauhalle sekä sukupolvien sisäiselle ja niiden väliselle soli-daarisuudelle;
9. pitää komission tiedonannossaan ilmaisemaa kymmentä periaatetta myönteisinä ja katsoo, että niiden
perusteella on laadittava indikaattorit avoimen koordinointimenetelmän puitteissa;
10. katsoo, että eläkkeitä koskevan politiikan eurooppalaisen koordinoinnin toteuttamisen puitteissa on
selvitettävä, mitä aloitteita olisi mahdollista käynnistää, jotta sosiaaliturvajärjestelmien takaamaa vähim-mäistuloa koskevaa vuoden 1992 suositusta voitaisiin soveltaa;
11. yhtyy komission näkemykseen, että eläkejärjestelmien uudistukset eivät saisi rajoittua vain vastaa-
maan väestöllisiin tarpeisiin vaan niiden tulisi ennen kaikkea perustua sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteenja köyhyyden ja epävarmuuden torjumiseen; muistuttaa, että köyhyysaste on korkeampi iäkkäiden henki-löiden, ja etenkin iäkkäiden naisten, talouksissa ja katsoo, että tämän köyhyysasteen alentamisen tulisikuulua uudistusten ensisijaisiin tavoitteisiin; korostaa, että vanhuus ja sairaudet yhdistettyinä pieniin eläk-keisiin ovat suurimpia köyhyyden ja sosiaalisen syrjinnän aiheuttajia monissa jäsenvaltioissa; kehottaajäsenvaltioita huolehtimaan, että leskeneläkkeet pysyvät kohtuullisen tasoisina;
12. korostaa, että järkevä talouspolitiikka ja kasvusuuntautuneet rakenneuudistukset, jotka luovat suo-
tuisan ympäristön talouselämälle ja liiketoiminnalle, ovat erittäin tärkeitä eläkejärjestelmien tulevaisuudelle;
katsoo, että kun otetaan huomioon Lissabonissa päätetty integroitu strategia, jonka tarkoitus on lisätä
työssäkäyvän väestön osuutta ja lisätä sen tuottavuutta, tarvitaan erityisesti työmarkkinoiden sopeuttamistaja uudenaikaistamista;
13. on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että turvatut ja kestävät eläkkeet voidaan taata erityisesti
työllisyysastetta kasvattamalla, koska sillä on kaksinkertainen vaikutus eläkejärjestelmien tuloihin ja menoi-hin;C 34 E/364 FI 7.2.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. toukokuuta 2001
14. on sitä mieltä, että kaikkien tarjolla olevien työllistämismahdollisuuksien käyttöönotosta huolimatta
eläkemenojen osuus BKT:sta kasvaa väistämättä jonkin verran; korostaa, että talouskasvu ja tuottavuudenkestävä nousu ovat ratkaisevia tekijöitä, jotta voidaan vastata julkisille varoille aiheutuvaan haasteeseen;pitää tässä yhteydessä myönteisenä Lissabonin Eurooppa-neuvostossa laadittua strategiaa, jolla pyritäänkestävään talouskasvuun ja joka loisi enemmän ja nykyistä parempia työpaikkoja ja lisäisi sosiaalistayhteenkuuluvuutta;
15. toistaa sen vuoksi näkemyksensä, että on välttämätöntä lujittaa kaikkien syrjinnän muotojen, erityi-
sesti naisten ja ikääntyneiden työntekijöiden syrjinnän, vastaista toimintaa työmarkkinoilla ja edistää työ-markkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden palaamista aktiivielämään jatkokoulutus- ja uudelleenkoulutus-toimien avulla, muuttaa työelämän ja työaikojen organisointia, naisten ja ikääntyneiden tarpeet sekätyösuojelu ja terveydenhuolto huomioon ottaen, ja mahdollistaa koulutuksen ja valmistelun avulla nuortenaktiivielämään siirtyminen pyrkien samalla välttämään sukupolvien välistä kilpailua;
16. vastustaa pakollista varhaiseläkkeelle siirtymistä ja kannattaa sen sijaan vapaaehtoisia asteittaisia tai
osa-aikaisia eläkkeitä, joissa otetaan huomioon työn rasittavuuden, vaarallisuuden ja epäterveellisyyden sekätyöelämään tuloiän kaltaiset perustellut ja/tai oikeutetut objektiiviset olosuhteet;
17. muistuttaa Lissabonin prosessin tavoitteesta lisätä naisten työssäkäyntiä; kehottaa näin ollen jäsen-
valtioita edistämään naisten pääsyä työelämään kaikilla aloilla ja kaikilla tasoilla muun muassa positiivisintoimin;
18. on sitä mieltä, että naisten työmarkkinoille osallistumisen parantaminen edellyttää yhdenmukaisen
sosiaali- ja veropolitiikan harjoittamista, jolla helpotetaan työn ja perhe-elämän sovittamista toisiinsa; kiin-
nittää huomiota perheiden sosiaaliturvan ja julkisten palvelujen saatavuuden sekä toisaalta syntyvyyden janaisten osallistumisasteen välillä vallitsevaan yhteyteen;
19. katsoo, että sairaiden ja vanhusten perhehoitoa pitää tukea verotuksellisilla, sosiaalisilla ja työelä-
mään liittyvillä toimenpiteillä, ja että tämäntyyppisiä toimia kehittäneiden jäsenvaltioiden myönteistenkokemusten valossa kaikille jäsenvaltioille on suositeltava sitä erittäin humaanina ja tehokkaana sosiaalisen
suojelun keinona;
20. korostaa, että naiset ja miehet yrittävät saattaa ammatilliset ja vanhemmuuteen liittyvät tehtävänsä
tasapainoon keskenään ja on tästä syystä sitä mieltä, että sekä mies- että naispuolisten työntekijöiden, jotkakäyttävät hyväkseen vanhempainlomajärjestelyjä, on voitava kyseisen ajan saada siitä eläkeoikeuksia; katsoolisäksi, että sairaan tai vammaisen lapsen tai omaisen hoitoa koskevien lomajärjestelyjen olisi myös oltavaeläkettä muodostavia;
21. pyytää komissiota analysoimaan, mihin eläkejärjestelmien uudistuksiin olisi ryhdyttävä miesten ja
naisten ihmisarvoisen elämän mahdollistavien eläkkeiden takaamiseksi epätyypillisissä, väliaikaisissa jaosa-aikaisissa työsuhteissa toimiville, itsenäisille ammatinharjoittajille sekä henkilöille, jotka keskeyttäväturansa vanhemmuuden vuoksi tai hoitaakseen perheenjäseniään, jatkaakseen opintojaan tai pitääkseensapattivapaata;
22. pitää tasa-arvon kannalta ongelmallisena, että monet naiset tekevät unionissa osa-aikatyötä tai heillä
ei ole lainkaan palkkatuloja ja että tästä syystä heiltä puuttuu usein kokonaan tai osittain oikeus lisäeläke-turvaan;
23. huomauttaa, että tämä ongelma on ratkaistava ensisijaisesti jakamalla palkallinen ammattityö ja
palkattomat hoivatehtävät oikeudenmukaisemmin miesten ja naisten kesken, minkä seurauksena naiseteivät olisi niin riippuvaisia johdetuista eläkeoikeuksista, vaan yhä useampi heistä voisi itse alkaa kerätäyksilöllisiä eläkeoikeuksiaan;
24. korostaa, että eläkkeiden varmistaminen pitkällä aikavälillä edellyttää kattavien uudistusstrategioiden
laatimista jo ennen akuuttien rahoitusongelmien syntymistä; jäsenvaltioita kehotetaan näin ollen ryhtymääntarvittaviin toimenpiteisiin näihin haasteisiin vastaamiseksi; uudistusprosessin tavoitteena olisi oltava tasa-painon löytäminen ikääntyvän sukupolven tulotason ja järjestelmien pitkän aikavälin vakavaraisuuden var-mistamisen välillä, missä yhteydessä on taattava kuormituksen jakautuminen oikeudenmukaisesti sukupol-vien kesken;7.2.2002 FI C 34 E/365 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. toukokuuta 2001
25. kannattaa sosiaaliturvamaksujen ja -etuuksien välisen suhteen sekä toisaalta yhteisvastuullisuuden
periaatteen asianmukaista tasapainoa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi;
26. huomauttaa, että eläkkeiden riittävyys riippuu myös eläkejärjestelmien taloudellista tasapainoa yllä-
pitävistä toimenpiteistä ja suosittaa sen vuoksi valtionvelan lyhentämistä, vaihtoehtoisten rahoituslähteiden
käyttöön ottamista, reservien kasvattamista ja verorasituksen tarpeettoman lisäämisen välttämistä, erityisestityön osalta;
27. muistuttaa, että on ehdottoman tärkeää, että sosiaaliturvan järjestämisestä, rahoituksesta ja kattavuu-
desta vallitsee kansalaisten keskuudessa laaja yhteisymmärrys; kehottaa komissiota käynnistämään ja tuke-maan tiedotus- ja koulutuskampanjoita, joilla tiedotetaan kansalaisille sukupolvien välisen ja huollettaviinhenkilöihin kohdistuvan solidaarisuuden merkityksestä; korostaa Euroopan sosiaaliturvan uudenaikaista-mista koskevassa keskustelussa myös laajaa kumppanuutta, johon kuuluvat kansalaisyhteiskunta ja työ-
markkinaosapuolet;
28. kiinnittää huomiota ongelmiin, jotka liittyvät osallistumiseen tai jatkamiseen valtion rajat ylittävissä
eläkejärjestelmissä, jotka ovat työntekijöiden liikkuvuuden pääasiallisia esteitä EU:ssa; korostaa, että tarvi-taan etenkin ehdotuksia jäsenvaltioiden eläkejärjestelmien verotusjärjestelmien koordinoimiseksi ja säänte-lemiseksi Euroopassa; kehottaa jäsenvaltioita jatkamaan lisäeläkejärjestelmien verotuksen yhdenmukaista-mista pyrkimällä sopimukseen eläkemaksujen vähennyskelpoisuudesta ja lopullisen eläkkeen verotuksestaja kehottaa komissiota esittämään mahdollisimman pian ehdotuksen eläkkeiden verotusta koskevaksi direk-tiiviksi;
29. toteaa, että on syytä esittää Euroopan kaikki eläkejärjestelmät kolmen peruspilarin (julkinen perus-
järjestelmä, työeläkejärjestelmä ja yksilöllinen eläkejärjestelmä) yhdistelmänä, mutta korostaa, että tämäluokittelu vaikuttaa joissakin maissa keinotekoiselta;
30. katsoo, että eläkerahastoja ja yksityisiä, julkisia tai keskinäisiä rahastointiperiaatteella toimivia lisä-
järjestelmiä, etenkin pääoman muodostamiseen perustuvia eläkejärjestelmiä, joista työmarkkinaosapuoletovat yhteisesti sopineet ja jotka ovat kaikkien asianosaisten työntekijöiden ulottuvilla ja jotka perustuvatyhteisvastuullisuuteen ja tasa-arvoiseen kohteluun sekä vähäisemmässä määrin vuotuismaksun perusteellatarjottuihin yksilöllisiin ja yksityisiin eläkejärjestelyihin, voidaan käyttää täydentämään julkisia jakoperiaat-teella toimivia järjestelmiä väestön ikääntymisen aiheuttaman haasteen voittamiseksi; tunnustaa kuitenkin,että jakoperiaatteella toimivat, yhteisvastuullisuuteen perustuvat julkiset järjestelmät ovat välttämättömiäyhteiskunnallisen perustarkoituksensa vuoksi ja varoittaa tästä syystä niiden heikentämis- tai korvaamis-yrityksistä;
31. kehottaa jäsenvaltioita selvittämään verotus- ja kustannuspolitiikkaansa, jotta voidaan varmistaa, että
niiden julkisten jakoperiaatteella toimivien järjestelmien rahoitussuunnitelmat ovat realistiset;
32. panee tyytyväisenä merkille Tukholman huippukokouksessa suunnitellun täydentäviä eläkejärjestel-
miä koskevan näkemystenvaihdon, mutta kehottaa kuitenkin jäsenvaltioita panemaan täytäntöön kansallis-
ten eläkejärjestelmien uudistuksen ja keskustelemaan keskenään tästä aiheesta;
33. toistaa vaatimuksensa tulla otetuksi täysimääräisesti mukaan yhteisön sosiaalialan lähentymisproses-
siin ja paheksuu tässä yhteydessä, että sosiaalista suojelua käsittelevän komitean väliraporttia ei ole toimi-tettu virallisesti Euroopan parlamentille; pitää sen sijaan myönteisenä komitean aikomusta syventää vuoro-puhelua Euroopan parlamentin kanssa;
34. pyytää tulla kuulluksi sosiaalisen suojelun komitean selvityksestä ja tulee antamaan eläkejärjestelmän
tulevaisuutta EU:ssa koskevan perinpohjaisen arviointinsa;
35. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, sosiaalista suoje-
lua käsittelevälle komitealle, talouspoliittiselle komitealle, työllisyyskomitealle ja Euroopan työmarkkinaosa-
puolille.C 34 E/366 FI 7.2.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. toukokuuta 2001