FI Euroopan unionin virallinen lehti C 214/13

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”EU:n ja Marokon kauppasuhteet” (oma-aloitteinen lausunto)

2014/C 214/03

Esittelijä: Pedro Narro

Toinen esittelijä: Juan Moreno Preciado

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti helmikuussa 2013 pitämässään täysistunnossa työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

EU:n ja Marokon kauppasuhteet.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 4. helmikuuta 2014.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. helmikuuta 2014 pitämässään 496. täysistunnossa (helmikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 179 ääntä puolesta ja 3 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät

1.1 ETSK toteaa kauppasuhteiden syventyneen EU:n ja Marokon välillä. Se kehottaa kuitenkin vahvistamaan kansalaisyhteiskunnan osallistumista sopimusten laadintaan ja täytäntöönpanoon ja kannattaa kestävän kehityksen tehokasta ja laaja-alaista huomioonottamista.

1.2 ETSK panee merkille Marokon pelon siitä, että uudet kauppasopimukset EU:n kanssa vaikuttaisivat jatkossakin kielteisesti sen kauppataseeseen. EU:n on vastattava Marokon kansalaisyhteiskunnan kasvavaan skeptisyyteen kauppastrategialla, joka tavaravaihdon edistämisen lisäksi luo perustan ihmisarvoisten ja laadukkaiden työpaikkojen luomiselle, järjestötoiminnan tukemiselle, työntekijöiden oikeuksien vahvistamiselle (1) ja ympäristön vaalimiselle.

1.3 Jotta taataan kestävän kehityksen normien noudattaminen pitkälle menevän ja laaja-alaisen vapaakauppasopimuksen voimaantulon jälkeen, ETSK kehottaa Euroopan komission kauppapolitiikan pääosastoa kiinnittämään huomiota siihen, että sopimukseen sisällytetään kestävää kehitystä koskeva luku, johon kuuluu mekanismeja kansalaisyhteiskunnan toteuttamaa seurantaa varten.

1.4 EU voi hyödyntää täysimääräisesti Marokon kanssa solmittavan uuden kauppasopimuksen potentiaalia ainoastaan, jos investointien suojelussa edistytään ja investoijille taataan oikeusvarmuus. ETSK toteaa, että kauppakiistojen uusi ratkaisumenettely kannustaa entistä suosiollisempaan ilmapiiriin yritystoiminnan kannalta.

1.5 ETSK kuitenkin korostaa, että vapaakauppasopimukseen sisällytettävän kestävää kehitystä koskevan luvun seurantatoimia tulisi koordinoida Marokon talous-, sosiaali- ja ympäristöneuvoston sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean voimin, sillä näillä elimillä on tällaiseen seurantaan tarvittava edustavuus ja asiantuntemus.

1.6 EU:n ja Marokon olisi pyrittävä edistämään sopimuksen täyttä potentiaalia nostamalla mahdollisimman pian investointitasoa kaikilla koulutuksen aloilla sekä sukupuolten väliseen tasapainoon tähtäävissä toimenpiteissä. Ensisijaisesti on otettava huomioon nuorten, naisten sekä epäedullisemmassa asemassa olevilla alueilla asuvien ihmisten tarpeet. ETSK katsoo, että EU:n rahoitustukiohjelmilla on tuettava edistystä ihmisoikeuksien, työntekijöiden oikeuksien sekä tasa-arvoon tähtäävän lainsäädännön alalla.

1.7 Liikkuvuuskumppanuuden toteuttaminen Marokon ja EU:n välillä luo uudenlaisia kehittymismahdollisuuksia heikoimmassa asemassa olevilla alueilla, mikäli niille osoitetaan huomattavaa rahoitustukea lainsäädännöllisten ja operatiivisten valmiuksien ja välineiden vahvistamiseksi. Muuttovirtojen hallintaa ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta voidaan parantaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden entistä aktiivisemman osallistumisen avulla.

1.8 Marokko panostaa maatalouteen yhtenä sen talouden tärkeimmistä moottoreista. Marokon maataloudelle Euroopan markkinoilla avautuvat uudet mahdollisuudet eivät saa johtaa siihen, että maa tulee riippuvaiseksi raaka-aineiden tuonnista, että luonnon monimuotoisuus kärsii tai että perhetilat (2) häviävät. Marokon ja EU:n on tehtävä yhteistyötä elintarviketurvan varmistamiseksi.

1.9 Meneillään olevien neuvotteluiden kattavasta ja syvällekäyvästä vapaakauppasopimuksesta tulee johtaa siihen, että Marokon lainsäädäntö lähentyy EU:n säännöstöä. Tämä prosessi on monisyinen ja edellyttää tiivistä ja jatkuvaa yhteistyötä sekä realistisia määräaikoja teollis- ja tekijänoikeuksien sekä terveys- ja kasvinsuojelunormien kaltaisissa merkittävissä kysymyksissä.

1.10 ETSK kehottaa Marokon ja EU:n talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita osallistumaan nykyistä aktiivisemmin kauppasopimusten laadintaan, seurantaan ja kehittämiseen. Tässä yhteydessä ETSK ehdottaa, että perustetaan assosiaatiosopimuksen 85 artiklan mukainen neuvoa-antava Marokon talous-, sosiaali- ja ympäristöneuvoston ja ETSK:n muodostama sekakomitea, jotta järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla on mahdollisuus seurata kaikkien EU:n ja Marokon välisten sopimusten vaikutusta, kauppasopimusten kokonaisvaikutus mukaan lukien. Niin ikään tulisi lujittaa suoria yhteyksiä Marokon ja EU:n vastaavien organisaatioiden välillä tukemalla niiden aloitteita työntekijöiden ja työnantajien sosiaalidialogin saralla sekä muilla aloilla.

2. Johdanto

2.1 EU:lla ja Marokolla on tiiviit kahdenväliset suhteet, jotka ovat johtaneet merkittäviin sopimuksiin. Kauppasuhteiden edistäminen on ollut tällöin yksi tärkeimmistä kulmakivistä. EU ei ole ainoastaan Marokon tärkein kauppakumppani, vaan se myös pitää tätä maata ensisijaisena strategisena kumppanina demokratian ja hyvinvoinnin kehittämiseksi Välimeren alueella.

2.2 EU:n ja Marokon kauppasuhteille ovat perinteisesti olleet ominaisia intensiiviset ja toisinaan ongelmalliset neuvottelut markkinoille pääsystä ja asteittaisesta tullien vapauttamisesta. Monissa näistä keskusteluista on keskitytty maatalouteen, mutta nykyisin, kun maatalousosiossa on toteutettu lähes täydellinen vapauttaminen, uusien välineiden pohjalta on omaksuttu aiempaa laajempi dynamiikka, jossa tavoitteena on kaupankäynnin puitteiden parantaminen yleisellä tasolla.

2.3 Marokko on käynnistänyt monisyisen prosessin lähentyäkseen EU:n säännöstöä. Tämän ponnistuksen myötä pitäisi olla mahdollista saavuttaa Euroopan uuden naapuruuspolitiikan välineiden aiempaa parempi hyödyntäminen ja nykyistä korkeampi integroitumisen aste. Marokon kuningaskunta on edelleen EU:n rahoitusavun merkittävin vastaanottaja teknisen ja taloudellisen yhteistyön alalla.

2.4 EU:n vastauksessa ”arabikevääseen” on keskitytty kaupallisten suhteiden edistämiseen neljän maan kanssa Välimeren alueella: Egypti, Tunisia, Jordania ja Marokko. EU on nopeuttanut neuvotteluprosessia Marokon ja Välimeren alueella olevien muiden kumppanitahojen kanssa samalla, kun se on punninnut uudelleen tulkintaansa alueen poliittisesta ja yhteiskunnallisesta tilanteesta ja tarkistanut perusteellisesti koko Välimeren aluetta koskevaa poliittista strategiaansa.

2.5 Marokko on puolestaan käynnistänyt joukon uudistuksia, jotka ovat johtaneet uuteen perustuslakiin. Sen avulla maa pyrkii mukautumaan Välimeren alueella tapahtuneisiin muutoksiin sekä noudattamaan ehtoja, jotka EU on asettanut siirtymiselle kohti entistä tiiviimpää integraatiota. ETSK katsoo kuitenkin, että sosiaaliset haasteet ovat edelleen suunnattomat ja edellyttävät jatkuvia ja johdonmukaisia pitkäkestoisia toimia.

2.6 Tästä uudesta kaupallisesta näkökulmasta tarkasteltuna on välttämätöntä pohtia, miten varmistetaan EU:n ja Marokon kansalaisyhteiskunnan tosiasiallinen osallistuminen kauppasopimusten laadintaan ja täytäntöönpanoon EU:n solmimiin muihin viimeaikaisiin kauppasopimuksiin sisältyvän, kansalaisyhteiskunnan osallistumista koskevan periaatteen mukaisesti. Yhteisessä keskusteluprosessissa on myös otettava huomioon sosiaaliset ja ekologiset näkökohdat, sillä nyky-yhteiskunnassa vaaditaan yhä voimakkaammin ottamaan kestävyysajattelu tulevien kauppasopimusten keskeiseksi periaatteeksi.

3. EU:n ja Marokon kauppasuhteiden pitkä tie

3.1 EU on Marokon tärkein kauppakumppani ja sen merkittävin ulkomainen investoija. Huomattavan välimatkan päässä ovat Yhdysvaltojen ja Kiinan kaltaiset suurvallat, jotka viime vuosina ovat pyrkineet tiivistämään kauppasuhteita Välimeren alueen kumppanien kanssa.

3.2 Marokolla on palvelutalous, jossa on viime vuosina tehty merkittäviä ponnistuksia toimialojen monipuolistamiseksi. Valtaosa EU:n ja Marokon välisestä kauppavaihdosta tapahtuu jalostettujen tuotteiden, kuljetusvälineiden ja koneiden, elintarvikkeiden sekä kemiallisten materiaalien alalla. Marokon talouden potentiaali on erittäin merkittävä; viime vuonna sen talouskasvun todettiin kuitenkin heikentyneen.

3.3 EU:ssa sen tärkein kauppakumppani on Ranska vanavedessään Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta, joiden investoinnit keskittyvät muun muassa matkailu-, palvelu-, pankki- ja liikennealalle. Vaikka kansainvälinen talouskriisi ei ole iskenyt koko voimallaan Marokkoon, maa on alkanut kärsiä epävarman taloudellisen tilanteen aiheuttamista välillistä vahingoista, mikä käy ilmi esimerkiksi matkailu- ja liikennealalla sekä siirtolaisten rahalähetyksissä. Köyhyys ja yleinen työttömyys ovat alueen talous-, siirtolais- ja turvallisuusongelmien perimmäisiä syitä. Myös Euroopan talouden taantumisella on vaikutuksensa tähän tilanteeseen.

3.4 Viime vuosikymmenellä kauppayhteydet ovat lujittuneet vuonna 2000 voimaan tulleen assosiaatiosopimuksen sekä heinäkuussa 2005 Euroopan naapuruuspolitiikan erottamattomaksi osaksi hyväksytyn toimintasuunnitelman ansiosta. Vuonna 2008 myönnetty pitkälle edistyneen maan asema käynnisti uuden, entistä kunnianhimoisemman ja laajemman vaiheen kumppanuudessa. Vuonna 2012 otettiin käyttöön kauppakiistojen uusi sovittelumekanismi. Samaisena vuonna maatalous- ja kalastusala olivat kumpikin kiistanalaisten kauppasopimusten aiheina. Vuonna 2013 EU aloitti Marokon kanssa neuvottelut maantieteellisten merkintöjen keskinäistä suojaa koskevasta sopimuksesta, jonka osapuolet toivovat solmivansa vuoteen 2014 mennessä.

4. Arabikevät ja uuden kauppapoliittisen lähestymistavan kehittäminen

4.1 Arabikevät on aktivoinut Euroopan unionin, joka pyrkii muokkaamaan uudelleen rooliaan alueella tarkistamalla perin pohjin toimiaan, välineitään ja suhteitaan. EU on pyrkinyt uusien välineiden avulla reagoimaan nopeasti ja koordinoidusti luodakseen kaupan tasapainoisen ja asteittaisen vapauttamisen pohjalta rauhan ja hyvinvoinnin alueen Välimerelle.

4.2 Toukokuussa 2012 komissio julkisti etenemissuunnitelman Euroopan naapuruuspolitiikan toteuttamiseksi sen Välimeren alueen kumppanuusmaissa Euroopan uuden naapuruuspolitiikan puitteissa.

4.3 Kauppasuhteiden edistämisestä Välimeren alueen kumppanien ja erityisesti Marokon kanssa on tullut EU:n tärkeä tavoite tässä uudessa strategiassa, jolla pyritään ratkaisemaan epävarmuuden kyllästämä poliittinen ja taloudellinen tilanne.

4.4 Maaliskuun 1. päivänä 2013 EU käynnisti virallisesti neuvotteluprosessin Marokon kanssa kaupan vapauttamista koskevasta kunnianhimoisesta ja syvällekäyvästä uudesta sopimuksesta. Tavoite on sama kuin jo neuvotelluissa (muttei vielä loppuun saatetuissa) sopimuksissa EU:n itäisen kumppanuuden piiriin kuuluvien naapurimaiden, muun muassa Ukrainan, Georgian ja Moldovan, kanssa: ylittää rajat, jotta EU:n ja tiettyjen sen naapurimaiden harjoittama sääntely olisi entistä johdonmukaisempaa. Tavoitteena on laajentaa kauppaan liittyviä perinteisiä kysymyksiä ja käsitellä kaupankäynnin puitteiden yleisen parantamisen kannalta keskeisiä aiheita (investointien suojeleminen, julkiset hankinnat, palvelut jne.), lähentää Marokkoa unionin sisämarkkinoiden sääntöihin sekä syventää aiemmissa neuvotteluissa taka-alalle jääneitä erityisiä kysymyksiä (teollis- ja tekijänoikeudet, terveys- ja kasvinsuojelutoimet jne.).

Euroopan komissio on tunnustanut sosiaalista ja ekologista kestävyyttä koskevan luvun merkityksen tämän uuden sopimuksen solmimisen kannalta EU:n hiljattain tekemien kauppasopimusten mallin mukaisesti. ETSK on myös lukuisissa lausunnoissaan kehottanut EU:ta asettamaan myös sosiaaliset ja ympäristöä koskevat näkökohdat etusijalle neuvoteltaessa kaupan vapauttamiseen tähtäävistä sopimuksista.

5. Kestävän kehityksen kaupalliset näkökohdat – EU:n ja Marokon neuvottelut kattavasta ja syvällekäyvästä vapaakauppasopimuksesta

5.1 EU:n ja Marokon kauppasuhteiden viimeisintä vaihetta määrittää neuvotteluiden käynnistäminen kaupan vapauttamista koskevasta kattavasta ja syvällekäyvästä sopimuksesta. Sen jälkeen kun maatalousalan ja teollisuustuotteiden tullien poistaminen on toteutettu, tärkeänä tavoitteena on parantaa liiketoimintaympäristöä ja lähentää Marokon lainsäädäntöä unionin säännöstöön (3). Tämä kahdenvälinen sopimus on erittäin tärkeä, sillä kyseessä on malli, jota käytetään EU:n ja eräiden sen tärkeimpien eteläisellä Välimeren alueella sijaitsevien kumppanien välisten vastaavanlaisten sopimusten pohjana.

5.2 Euroopan komissio on päättänyt sisällyttää neuvotteluihin kestävää kehitystä koskevan erityisen luvun. Konsulttiyritys Ecorys on EU:n toimeksiannosta laatinut kestävää kehitystä käsittelevää sopimuksen lukua koskevan vaikutustenarvioinnin (4).

5.3 Edellä mainitussa tutkimuksessa käsitellään erittäin merkittäviä kysymyksiä, joihin ETSK haluaa antaa oman panoksensa rakentavalla tavalla, jotta molemmat osapuolet kiinnittävät huomiota siihen, että kaupankäynnillä tulee edistää kestävää kehitystä. Seuraavassa käsitellään eräitä ETSK:n mielestä välttämättömiä tekijöitä, jotka EU:n ja Marokon on otettava huomioon, jotta niiden kauppasuhteiden syventäminen toteutettaisiin niiden taloudelliseen, sosiaaliseen ja ympäristöä koskevaan kehitykseen nähden johdonmukaisella tavalla.

Talouskehitys

5.4 Marokon kauppavaje EU:n kanssa on kasvanut viime vuosina, osittain kaupan vapauttamista koskevien sopimusten seurauksena, mikä on synnyttänyt Marokossa tiettyä skeptisyyttä suhteessa uuden sopimuksen ”mahdollisuuksiin”. Kokemukset aiemmista sopimuksista Yhdysvaltojen ja Turkin kanssa lisäävät varovaisuutta sekä pelkoa, joka liittyy liialliseen riippuvuuteen ulkopuolisista resursseista. Esimerkiksi ratkaisevassa asemassa olevalla maatalousalalla on havaittavissa, että Marokko on yhä riippuvaisempi maidon ja viljan kaltaisten raaka-aineiden tuonnista, mikä vaikuttaa haitallisesti sen elintarvikeomavaraisuuteen. Osapuolten keskinäisellä kauppastrategialla tulee edistää tuotannon monipuolistamista.

5.5 EU:n taholta vaaditaan jatkossakin parantamaan investointien suojelua, jotta taataan oikeusvarmuus, joka edistää ulkomaisia suoria investointeja. Viime vuosien edistyksen on johdettava lisämuutoksiin Marokon lainsäädännössä. Eurooppalaiset yritykset luottavat edelleen Marokkoon siirtäessään tiettyjä tuotantovaiheita EU:n ulkopuolelle. Auto-, ilmailu- ja elektroniikkateollisuuteen liittyvät alat ovat olleet uranuurtajia, mutta avoin sääntely ja uudenlaiset yhteistyömuodot kansallisten yritysten kanssa voivat luoda uusia mahdollisuuksia.

5.6 EU näkee suuren potentiaalin siinä, että sen yritykset hyödyntävät palvelu- ja rahoitusalan uusia mahdollisuuksia. Marokko puolestaan pyytää lisää EU:n rahoitusta edistääkseen lainsäädännön yhdenmukaistamisen monisyistä prosessia.

5.7 Marokon kanssa harjoitettavan vapaakaupan taloudelliset hyödyt ovat usein keskittyneet tiettyihin maan aloihin tai alueisiin, mikä on osaltaan lisännyt heikoimmassa asemassa olevien alueiden syrjäytymistä. Vaikutustenarvioinneissa etuja ja riskejä tulee analysoida ensisijaisesti paikallis- ja alueyhteisöjen kannalta.

Sosiaalinen kehitys

5.8 Kaupan uusi elpyminen ei saa johtaa työntekijöiden oikeuksien heikkenemiseen. Ammattiyhdistysoikeuksia on vahvistettava, ja on luotava perusta Kansainvälisen työjärjestön (ILO) normien mukaisten ihmisarvoisten ja laadukkaiden työpaikkojen luomiselle. Yksi EU:n ja Marokon kauppasuhteiden heikkouksista on perinteisesti ollut se, että työpaikkoja on luotu vähän.

5.9 EU:n ja Marokon on investoitava koulutukseen, jotta uudet mahdollisuudet voivat hyödyttää niukasti koulutettuja väestöryhmiä, heikossa asemassa olevien alueiden työntekijöitä, nuoria ja naisia. Yrittäjien tukemisen, osuuskuntien vahvistamisen sekä pienten ja keskisuurten yritysten kehittämisen on oltava uuden koulutusstrategian kulmakivi. Yhteisötalouteen liittyviä aloitteita on edistettävä.

5.10 Marokon ja EU:n välinen liikkuvuuskumppanuus (5) on kummankin osapuolen intensiivisen työskentelyn tulos henkilöiden vapaan liikkuvuuden ja muuttovirtojen hallinnan helpottamiseksi. ETSK on tyytyväinen EU:n ja Marokon sitoumukseen antaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioille entistä merkittävämpi rooli osapuolten sopimien eri näkökohtien seurannassa.

5.11 Tätä kumppanuutta tulee hyödyntää siihen, että parannetaan tutkijavaihtoa, siirretään tutkimustietoa ja edistetään kulttuuri- ja matkailuvirtoja. Aivovuoto on selkeästi ongelma, johon on puututtava erityisin määräyksin.

5.12 EU:n antamalla rahoitustuella lainsäädännön lähentämisen edistämiseksi on tuettava sukupuolten tasa-arvoa ja perusoikeuksia edistävän lainsäädännön täytäntöönpanoa käytännössä. Ei riitä, että laaditaan suuri joukko erilaisia säädöksiä naisten hyväksi. Sen sijaan on säännöllisesti kartoitettava konkreettiset edistysaskeleet ja tuettava kansalaisyhteiskunnan toimintaa.

Ympäristön kehitys

5.13 Luonnonvarojen säilyttäminen ja luonnon monimuotoisuuden kunnioittaminen eivät ole ristiriidassa entistä dynaamisemman kaupankäynnin kanssa. Kaupan vapauttamista ei voida käyttää perusteena sille, että tehostetaan tiettyjä toimia, joilla on mahdollisia kielteisiä ympäristövaikutuksia. EU:n ja Marokon on asetettava etusijalle ympäristöalan asteittainen yhdenmukaistaminen vahvistettujen määräaikojen pohjalta huolimatta kustannuksista, joita terveys- ja kasvinsuojelua, teollisuusjätteiden käsittelyä ja veden saastuttamista koskevien säännösten lähentämisestä saattaa koitua.

5.14 Kestävyysperiaatteita koskevilla vaikutustenarvioinneilla, joita EU toteuttaa Marokon-kauppasuhteidensa puitteissa, ei ole tähän mennessä onnistuttu poistamaan yhtä näiden sopimusten merkittävää epäkohtaa, toisin sanoen niiden ympäristövaikutuksen yksityiskohtaisen seurannan puutteellisuutta edettäessä kaupan vapauttamisessa. On välttämätöntä antaa EU:n ja Marokon kansalaisyhteiskunnalle välineet, joiden avulla ne voivat tukea viranomaisia vaikeassa tehtävässä sen varmistamiseksi, ettei talouskasvu ja kaupan lisääntyminen tapahdu ympäristön välttämättömän suojelun kustannuksella.

5.15 Neuvottelut kalastussopimuksesta (6) EU:n ja Marokon välillä ovat esimerkki siitä, että kaikissa kauppaa koskevissa aloitteissa on kunnioitettava ihmisoikeuksia, ekologista kestävyyttä ja asianomaisten paikallisten väestöryhmien etua. Tämäntyyppisten sopimusten legitiimiys on mahdollista vain, jos niitä täydennetään niiden kestäväpohjaisuuden varmistavin välinein ja indikaattorein.

6. Maatalouskysymys – uhka vai mahdollisuus?

6.1 Maatalousala on Marokon sosioekonomisen rakenteen keskeinen osatekijä. Vuonna 2012 maatalouden osuus bkt:stä oli 15 prosenttia, ja ala on edelleen merkittävin työpaikkojen lähde maassa työllistäen 43 prosenttia työvoimasta ja vastaten yli 78 prosentista työpaikoista maaseutualueilla. Keskimääräinen tuntipalkka Marokossa on 0,55–0,65 euroa (7), kausityöntekijät eivät ole kyenneet hyödyntämään työlainsäädännöllisiä oikeuksia täysimääräisesti ja lapsityövoimaa käytetään marokkolaisilla tiloilla edelleen. Kotieläintuotanto on myös tärkeä Marokon maataloudelle. Sen osuus maatalouden arvonlisästä on 30 prosenttia, ja se työllistää 20 prosenttia maaseutualueiden työvoimasta.

6.2 Lisäksi elintarviketeollisuudella on strateginen asema Marokon taloudessa. Alalla toimii yli 1 700 yritystä, joiden osuus on neljännes maan teollisuustuotannosta.

7. EU:n ja Marokon välinen maataloussopimus

7.1 Lähtökohtana EU:n ja Marokon tiiviille suhteille maatalouden alalla ovat Euroopan yhteisön ja Marokon välillä 26. helmikuuta 1996 allekirjoitettu Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus sekä siihen myöhemmin uusien sopimusten pohjalta tehdyt muutokset. Viimeisin vaihe päättyi vuonna 2012 uuteen maataloussopimukseen, jonka Euroopan parlamentti vahvisti enemmistön äänin.

7.2 Jos tarkastelun kohteena on yksinomaan maataloussopimus, osapuolten suhteet ovat olleet ongelmallisia erityisesti Etelä-Euroopan maiden kanssa. Tähän ovat syynä etenkin hedelmä- ja vihannesalan kilpailu, kiintiöiden ylittämistä koskevat kiistat sekä väitteet marokkolaisten tomaattien – sopimuksen keskeisen tuotteen – tulohintojen noudattamatta jättämisestä tiettyinä kausina.

7.3 ETSK katsoo, että EU:n ja Marokon väliseen maataloussopimukseen tulisi liittää kriteerejä ja lausekkeita, jotka mahdollistaisivat kaupan vapauttamisen vaikutusten arvioinnin kummankin osapuolen kannalta, erityisesti kun on kyse vaikutuksista ympäristöön ja työntekijöiden oikeuksiin.

8. Marokon vihreä suunnitelma (Plan Maroc Vert)

8.1 Maataloussopimusta täydentävät kaksi muuta tulevaisuuteen suuntautunutta, keskenään läheisesti sidoksissa olevaa hanketta: Marokon vihreä suunnitelma ja niin kutsuttu pitkälle edistyneen maan asema.

8.2 Vuoteen 2020 ulottuvassa vihreässä suunnitelmassa pyritään lisäämään Marokon maatalouden bkt:n lisäarvoa sekä nelinkertaistamaan oliiviöljyn tuotanto 3 40 000 tonniin vuoteen 2020 mennessä ja vastaavasti lisäämään sitrushedelmien tuotantoa 1,5 miljoonasta tonnista 3,7 miljoonaan tonniin sekä hedelmien ja vihannesten tuotantoa nykyisestä 4,45 miljoonasta tonnista 10 miljoonaan tonniin. Vastaavasti viljakasvien tuotantoon tarkoitettua 5,3 miljoonan hehtaarin kokonaisalaa on tarkoitus supistaa 4,2 miljoonaan hehtaariin. Marokon hallitus sanoo pyrkivänsä lisäämään tuottavuutta, vaikka ulkomaiset investoinnit suuntautuvat hedelmä- ja vihannesalalle. Marokon ensisijaisena tavoitteena on parantaa maan kauppatasetta, minkä johdosta sen on tuettava vientiä.

9. Pitkälle edistyneen maan asema

9.1 Huhtikuun 17. päivänä 2013 komissio julkisti ehdotuksen neuvoston päätökseksi pitkälle edistyneen maan aseman täytäntöönpanoa koskevasta EU–Marokko-toimintasuunnitelmasta (2013–2017). Siinä mainitaan selkeästi, että ensimmäisenä toimenpiteenä maatalousalalla ”[n]ykyaikaistetaan ja lujitetaan maatalousalan valmiuksia kaupan vapauttamisen yhteydessä sekä noudattaen Marokon Plan Vert -suunnitelmassa esitettyjä periaatteita”.

9.2 Tämä pitkälle edistyneen maan asemaan sisältyvä suunnitelma kehittää maataloutta saa jo EU:n rahoitusta, joka suunnataan suoraan ja yksinomaan Marokon vihreän suunnitelman toisen pilarin tukemiseen. Kymmenen viime vuoden aikana EU on tukenut Marokkoa kehitysyhteistyövaroin 1,33 miljardilla eurolla. Vuosina 2011–2013 sitouduttiin lisäksi antamaan 565 miljoonaa euroa, mukaan lukien 70 miljoonaa euroa maatalousalan politiikkojen tukiohjelman (PAPSA) kautta. Sen jatkona on toinen ohjelma, johon osoitetaan 60 miljoonaa euroa. Osa tästä EU:n tuesta käytetään puiden, erityisesti oliivipuiden, kasvatuksen kehittämiseen Välimeren alueella.

10. Elintarviketurva

10.1 Kaikki nämä toimet Marokon maatalouden kehittämiseksi auttavat epäilemättä osaltaan saavuttamaan vihreän suunnitelman ensimmäisen pilarin tavoitteet, toisin sanoen lisäämään vihannes- ja hedelmäalan tuotteiden vientiä erityisesti keinokastelluilta viljelmiltä. Ei ole sattuma, että tuloksissa, jotka konsulttiyritys Ecorys julkisti 17. lokakuuta 2013 vaikutustenarvioinnissa esitetyistä malleista, enteillään hedelmä- ja vihannesalan sekä jalostettujen kasvituotteiden alan mahdollista laajenemista syvällekäyvän ja kattavan vapaakauppasopimuksen ansiosta.

10.2 Marokon kannatettava pyrkimys parantaa maataloutensa tehokkuutta törmää viljelymaan niukkuuteen. Viljakasvien osuus maatalousalasta on 65 prosenttia, hedelmäviljelmien – sitrushedelmät, oliivit – 11 prosenttia, teollisuuskasvien – sokerijuurikas, sokeriruoko – 4 prosenttia, palkokasvien niin ikään 4 prosenttia ja puutarhaviljelmien – mm. tomaatit, mansikat, melonit – 3 prosenttia. Hedelmät ja vihannekset ovat Marokon viennin keihäänkärki.

10.3 Vihreän suunnitelman toisen pilarin kehittämiselle on olemassa merkittävä este: hyödynnettävissä olevaa maatalousmaata on pinta-alasta vain 12 prosenttia, josta kastelemattoman alan osuus on huomattava. Pienet, alle viiden hehtaarin perhetilat hallitsevat maatalousmaisemaa (yli 70 prosenttia Marokon kaikista maatiloista käsittää alle kolmasosan maatalousmaasta).

10.4 Siirtyminen viljakasvien viljelyyn painottuvasta maataloudesta intensiiviseen maatalouteen Marokossa lisää maaperän suolapitoisuutta, mikä koskee viittä prosenttia maan pinta-alasta. Ilmiö on tuttu myös Välimeren pohjoispuolella. EU:n on ryhdyttävä toimenpiteisiin auttaakseen varmistamaan, että tasapaino vihreän suunnitelman kahden pilarin välillä saavutetaan, ja edistääkseen maatalousalaa, jolla pienviljelijät otetaan huomioon. Nykyisin ala on täysin epätasapainossa vientiin suuntautuneen maatalouden osalta; sen ulkopuolelle jää valtaosa marokkolaisista tuottajista. Kokeiluhankkeita käsittävä maaseudun kehittämisen seuraava ohjelma (ENPARD) Marokossa saattaa avata myös näille uusia mahdollisuuksia.

11. Kansalaisyhteiskunnan rooli

11.1 Uudistukset, yhdistymisvapaus ja kansalaisyhteiskunta

11.1.1 Enemmän tai vähemmän vakiintuneesta yhdistymisvapaudesta voidaan alueen tiettyjen maiden osalta puhua vasta nykyisten demokratisoitumisprosessien jälkeen. Marokossa työntekijöiden, työnantajien ja kansalaisyhteiskunnan muiden alojen riippumattomia järjestöjä on kuitenkin ollut jo ennen nykyisiä uudistuksia. Järjestöillä on ollut toimintavapaus, vaikka poliittista valtaa käyttävät tahot ovat asettaneet niille rajoja ja rajoituksia.

11.1.2 Tilannetta ovat parantaneet viime vuosina toteutetut uudistukset, minkä johdosta Marokon poliittinen liberalisointi esitetään arabimaissa usein mallina, jota tulee seurata. Edelleen on kuitenkin näkökohtia, joita voidaan parantaa.

11.1.3 Kansalaisyhteiskunnan organisaatiot elävät kukoistuskautta, vaikka monet aktivistit valittavat jäljellä olevista hallinnollisista esteistä erityisesti, kun kyse on menettelyistä järjestöjen rekisteröimiseksi.

11.1.4 Poliittisen uudistuksen yhteydessä hyväksytyistä institutionaalisista välineistä on aiheellista mainita helmikuussa 2011 perustettu Marokon talous-, sosiaali- ja ympäristöneuvosto (Conseil économique, social et environnemental – CESE), jonka tehtävänä on neuvoa hallitusta sekä parlamentin ala- ja ylähuonetta taloutta, ympäristöä ja ammatillista koulutusta koskevista suuntaviivoista. CESE:n muita tehtäviä ovat yhteyksien edistäminen ja vahvistaminen taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden välillä.

11.1.5 On koko joukko järjestöjä, jotka eivät ole edustettuina CESE:ssä mutta joilla on huomattava arvovalta naisen oikeuksien ja yleisesti ihmisoikeuksien puolustamisen tai korruption torjunnan alalla.

11.1.6 Muita neuvoa-antavia elimiä, joista säädetään perustuslaissa, ovat kansallinen ihmisoikeusneuvosto, korruption torjunnan keskitetty seurantaryhmä, nuorisoneuvosto, ulkomailla asuvien marokkolaisten neuvosto, kilpailuneuvosto ja turvallisuusneuvosto. Oikeus-, perhe- ja tasa-arvoasioiden neuvostot sekä Marokon kielten ja kulttuurin kansallinen neuvosto ovat vielä perustamatta.

11.2 Euroopan ja Marokon kansalaisyhteiskunnan osallistuminen EU:n ja Marokon sopimuksiin

11.2.1 Kuten ETSK:n aiemmassa Marokkoa käsitelleessä lausunnossa (8) todetaan, neuvottelut assosiaatiosopimuksesta vietiin päätökseen neuvottelematta taloudellisten ja yhteiskunnallisten organisaatioiden kanssa riittävästi etukäteen.

11.2.2 Voimassa olevassa assosiaatiosopimuksessa ei vahvisteta konkreettista mekanismia kansalaisyhteiskunnan osallistumiselle sopimuksen seurantaan ja kehittämiseen.

11.2.3 Assosiaatiosopimuksen 85 artiklassa määrätään, että ylin johtoelin, assosiaationeuvosto, ryhtyy toimenpiteisiin helpottaakseen yhteistyötä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja Marokon vastaavan elimen välillä.

11.2.4 Koska Marokon CESE on jo perustettu ja tekee tiivistä yhteistyötä ETSK:n kanssa, olisi toivottavaa, että molemmat neuvoa-antavat elimet kehottaisivat assosiaationeuvostoa perustamaan neuvoa-antavan sekakomitean, joka voisi antaa tiedonantoja ja esityksiä assosiaationeuvostolle ja assosiaatiokomitealle.

11.2.5 Neuvoa-antava sekakomitea koostuisi kuudesta Marokon CESE:n edustajasta ja kuudesta Euroopan talous- ja sosiaalikomitean edustajasta, ja se kokoontuisi kahdesti vuodessa, vuorotellen Marokossa ja EU:ssa.

11.2.6 Olisi myös aiheellista luoda muita mekanismeja EU:n ja Marokon suhteisiin liittyvän osallistumisen täydentämiseksi esimerkiksi työnantajien ja työntekijöiden välisen sosiaalidialogin alalla.

Bryssel 26. helmikuuta 2014 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Henri MALOSSE

(1) Kansainvälisen työjärjestön (ILO) määräysten mukaisesti.

(2) Ks. FAO:n määritelmä perhetilasta: http://www.fao.org/family-farming-2014/home/en

(3) Marokon on vuonna 2015 määrä esitellä suunnitelma lainsäädäntönsä lähentämiseksi unionin säännöstöön.

(4) Trade Sustainability Impact Assestment (TSIAs) in support of negotiations of DCFTAs between the EU and the Kingdom of Morocco and the Republic of Tunisia.

(5) Yhteinen julistus Marokon kuningaskunnan, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisen liikkuvuuskumppanuuden perustamisesta allekirjoitettiin Brysselissä 3. kesäkuuta 2013.

(6) Heinäkuun 24. päivänä Euroopan komissio ja Marokon kuningaskunta allekirjoittivat uuden kalastussopimuksen, jonka on määrä päättää puolitoista vuotta jatkunut EU:n kalastuslaivaston toiminnan seisahtuminen Marokon pyyntivesillä. Euroopan parlamentin on vielä vahvistettava tai hylättävä sopimus sen ekologisen kestävyyden mukaisuuden pohjalta..

(7) Lähde: Marokon maataloustyöntekijäin keskusliitto (UMT).

(8) Lausunto CESE 264/2010, esittelijä: Margarita López Almendáriz.