Suositus

NEUVOSTON SUOSITUS

euroalueen talouspolitiikasta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

ottaa huomioon talous- ja rahoituskomitean lausunnon,

ottaa huomioon talouspoliittisen komitean lausunnon,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Euroalueen talous ajautui covid-19-pandemian seurauksena äkillisesti syvään taantumaan vuoden 2020 alkupuoliskolla, ja se on edelleen haavoittuva terveyskriisin jatkumisen vuoksi. Covid-19-kriisi on aiheuttanut useita suuria kysyntä- ja tarjontapuolen häiriöitä, joiden seurauksena BKT:n odotetaan supistuvan 7,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Elpymisen ennakoidaan nyt olevan vuonna 2021 hitaampaa kuin aiemmin odotettiin, ja suuri tuotantokuilu, joka on noin –7,0 prosenttia suhteessa potentiaaliseen BKT:hen vuonna 2020, ei sulkeudu ennen vuoden 2021 loppua. Pandemian kehittymiseen liittyviin talousnäkymiin sekä talouden toimijoiden käyttäytymismuutoksiin liittyy huomattavaa epävarmuutta. Kansallisella ja unionin tasolla muun muassa Next Generation EU -paketin kautta toteutetut ripeät toimet ovat ratkaisevalla tavalla auttaneet kompensoimaan joitakin häiriön kielteisiä seurauksia ja vakauttamaan markkinoita. Yksityinen kulutus ja investoinnit ovat kärsineet huomattavasti, mikä on puolestaan vaikuttanut kielteisesti hintoihin ja palkkoihin. Myös työmarkkinanäkymät ovat heikentyneet seitsemän vuoden myönteisen kehityksen jälkeen. Työttömyyden kasvua ovat kuitenkin hillinneet kaikissa jäsenvaltioissa onnistuneesti toteutetut kunnianhimoiset politiikkatoimet (esim. työajan lyhentämisjärjestelyt ja muut tukitoimet joukkoirtisanomisten ja suurten tulonmenetysten ehkäisemiseksi) sekä työvoimaosuuden pieneneminen, kun työnhausta luopuneet työntekijät ovat poistuneet työmarkkinoilta ja tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on vähentynyt.

(2)Covid-19-kriisi kasvattaa taloudellisia eroja euroalueen jäsenvaltioiden välillä. Erot johtuvat useista tekijöistä, joihin kuuluvat muun muassa covid-19-sokin voimakkuus ja ajoittuminen, sellaisten alojen suhteellinen koko ja taloudellinen merkitys, joilla ihmisten välillä on paljon lähikontakteja (esim. matkailu- ja majoitusala), ja käytettävissä olevan julkisen talouden liikkumavaran erot. Nämä erot vaikuttavat luottamukseen, investointeihin ja kasvunäkymiin sekä alueellisiin eroihin, jotka olivat olemassa jo aiemmin, mutta jotka saattavat nyt pahentua. Pidemmällä aikavälillä on vaarana, että covid-19-kriisillä on pysyviä kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen kasvuun ja tuloeroihin, kun inhimillinen ja fyysinen pääoma (sekä aineellinen että aineeton) vähenevät. Tämä saattaa heikentää työvoiman tuottavuuden ja tulojen kasvua entisestään.

(3)Unionin nopea ja voimakas reagointi muun muassa Next Generation EU -välineen ja siihen sisältyvän elpymis- ja palautumistukivälineen kautta on lujittanut markkinoiden luottamusta ja osoittanut jäsenvaltioiden yhtenäisyyden niiden toteuttaessa koordinoituja toimia talouskasvun käynnistämiseksi uudelleen sekä taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn lujittamiseksi. Lisäksi välittömästi kriisin puhjettua sovittiin useista uusista välineistä koko unionia ja euroaluetta varten. Nämä välineet tarjoavat turvaverkon työntekijöille (eurooppalaisen hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäisen SURE-tukivälineen kautta), yrityksille (Euroopan investointipankin järjestelmän kautta) ja jäsenvaltioille, jotta voidaan vakauttaa valtioiden rahoituskustannuksia muun muassa Euroopan vakausmekanismin puitteissa toteutettavan pandemian kriisitukivälineen kautta. Unionin politiikkatoimiin sisältyy myös vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivointi ja tilapäiset puitteet EU:n valtiontukisääntöjen salliman jouston hyödyntämiseksi. Koheesiopolitiikan varoja on koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskevan investointialoitteen kautta (CRII ja CRII+) kohdennettu uudelleen sinne, missä niitä tarvitaan eniten.

(4)Hyvin suunniteltujen toimenpiteiden toteuttaminen Next Generation EU:n ja sen tärkeimmän välineen eli elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa auttaa jäsenvaltioita käynnistämään kasvua edistäviä uudistuksia ja lisää investointien määrää ja laatua, mikä palvelee selviytymiskykyä sekä vihreää ja digitaalista siirtymää koskevien tavoitteiden saavuttamista. Näin voidaan auttaa kasvattamaan inhimillistä pääomaa ja tukea työntekijöiden onnistuneita ammatillisia siirtymiä, jotka yhdessä koheesiopolitiikan varojen ohella ovat keskeisen tärkeitä koheesion varmistamiseksi, tuottavuuden lisäämiseksi ja taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn parantamiseksi. Keskeistä ovat EU:n kasvutavoitteet ja kansalliset rakenteelliset haasteet, jotka on esitetty muun muassa vuosien 2019 ja 2020 maakohtaisissa suosituksissa. Vuotuisessa kestävän kasvun strategiassa, jolla edistetään näitä tavoitteita, esitetään seitsemän lippulaivahanketta: 1) energiantuotannon tehostaminen, 2) kunnostaminen, 3) lataus ja tankkaus, 4) yhteenliittäminen, 5) nykyaikaistaminen, 6) mittakaavan kasvattaminen, 7) uudelleen- ja täydennyskoulutus. Lippulaivahankkeet ovat yhteisiä haasteita, jotka edellyttävät koordinoituja investointeja ja uudistuksia. Jäsenvaltioiden olisi kanavoitava investointeja, toteutettava uudistuksia ja yhdennettävä edelleen arvoketjujaan lippulaivahankkeiden osa-alueilla. Ehdotuksessa elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevaksi asetukseksi säädetään muun muassa, että euroalueen jäsenvaltioiden elvytys- ja palautumissuunnitelmien on oltava johdonmukaisia euroalueen talouspolitiikasta annetussa neuvoston suosituksessa yksilöityjen haasteiden ja painopisteiden kanssa. Tämä johdonmukaisuus olisi otettava huomioon elvytys- ja palautumissuunnitelmien arvioinnissa.

(5)Euroalueella tarvitaan politiikkayhdistelmää, joka on kasvua tukeva, koordinoitu, kokonaisvaltainen ja johdonmukainen, jotta voidaan lieventää covid-19-pandemian vaikutuksia. Tarkoituksena on rajoittaa kielteisiä pitkän aikavälin vaikutuksia työmarkkinoihin, vähentää merkittäviä taloudellisia ja sosiaalisia eroja, puuttua epätasapainoihin ja muihin makrotalouden kannalta merkittäviin riskeihin ja yleisemmin keskipitkällä aikavälillä välttää potentiaalisen talouskasvun kannalta kielteisiä seurauksia. Euroalueen politiikkayhdistelmän kolmen keskeisen ulottuvuuden – raha-, finanssi- ja rakennepolitiikan – keskinäinen johdonmukaisuus on olennaisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa kasvua tukeva politiikan kokonaisviritys euroalueella.

(6)Euroopan keskuspankin (EKP) oikea-aikaisilla rahapoliittisilla interventioilla on pyritty pitämään rahapolitiikan välittymiskanavat toiminnassa ja turvaamaan hintavakaus keskipitkällä aikavälillä. EKP on ilmoittanut julkisen ja yksityisen sektorin omaisuuserien huomattavista lisäostoista, joiden yhteenlaskettu määrä on 1 470 miljardia euroa ja jotka toteutetaan omaisuuserien osto-ohjelman (APP, 120 miljardia euroa vuoden 2020 loppuun saakka) ja pandemiaan liittyvän arvopaperien osto-ohjelman (PEPP, 1 350 miljardia euroa ainakin vuoden 2021 puoliväliin saakka) puitteissa.

(7)Finanssipolitiikan virityksen ennustetaan olevan erittäin elvyttävä vuonna 2020 ja säilyvän kasvua tukevana vuonna 2021 sekä euroalueella että kansallisella tasolla. Kansallisten finanssipolitiikkojen koordinointi vakaus- ja kasvusopimusta kaikilta osin noudattaen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan reagoida tuloksellisesti covid-19-sokkiin ja varmistaa talous- ja rahaliiton asianmukainen toiminta. Komissio katsoi 20. maaliskuuta 2020, että EU:n talous oli vakavassa taantumassa ja että edellytykset vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoimiseksi täyttyivät. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit tukivat tätä päätelmää. Jäsenvaltiot ottivat käyttöön mittavia julkisen talouden toimenpiteitä hillitäkseen pandemiaa ja tarjotakseen tukea, muun muassa poikkeuksellista likviditeettitukea, pandemiasta eniten kärsineille ihmisille ja yrityksille etupäässä myöntämällä takauksia yrityksille ja pankeille luotonsaannin varmistamiseksi. Lisää koordinoitua finanssipoliittista tukea on tarkoitus tarjota EU:n tasolla erityisesti elpymis- ja palautumistukivälineen kautta.