Virallinen lehti nro C 226 , 20/07/1998 s. 0064



A4-0095/98 Päätöslauselma ylikansallisesta ammatillisesta järjestäytymisoikeudesta Euroopan unionissa Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnön ja institutionaalisen valiokunnan lausunnon (A4-0095/98), A. ottaa huomioon, että Amsterdamin sopimuksen hyväksymisen jälkeen kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat allekirjoittaneet työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan, jonka 11 artikla takaa työntekijöiden ja työnantajien yhdistymisvapauden, B. ottaa huomioon, että vuoden 1989 yhteisön peruskirjan ja sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 6 kohdan välillä vallitsee ristiriita, sillä edellisessä pyydettiin yhdistymisvapauden tunnustamista Euroopan tasolla, kun taas jälkimmäisessä yhdistymisvapaus jää EU:n toimivallan ulkopuolelle, C. ottaa huomioon, että Euroopan unioni kehottaa kaikkia jäsenvaltioita kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja sosiaalisia oikeuksia, joihin kuuluu yhdistymisvapaus ja oikeus työehtosopimusneuvotteluihin, D. ottaa huomioon, että Agenda 2000:n perusteella tehtyjen päätösten mukaan Euroopan unioni tulee seuraavalla vuosisadalla ottamaan uusia jäsenvaltioita, E. toivoo, että myös Euroopan unionin uudet jäsenvaltiot täyttävät Euroopan ihmisoikeussopimuksen, Euroopan neuvoston Euroopan sosiaalisen peruskirjan sekä vuoden 1989 yhteisön peruskirjan asettamat ehdot, F. katsoo, että vaikka ammatillista järjestäytymisoikeutta ja yhdistymisvapautta ei nimenomaisesti taata perustamissopimuksissa, ne kuuluvat jäsenvaltioiden yhteiseen valtiosääntöperinteeseen ja ovat siten voimassa olevia yhteisön perusoikeuksia, G. ottaa huomioon, että oikeus Euroopan tasolla käytäviin työehtosopimusneuvotteluihin tunnustetaan epäsuorasti jo EU:n eurooppalaista yritysneuvostoa koskevassa direktiivissä ja työaikadirektiivissä, H. ottaa huomioon, että Amsterdamin sopimuksessa määritellään mahdollisuudet työehtosopimuksiin ja niistä Euroopan tasolla käytäviin neuvotteluihin, I. ottaa huomioon, että neuvosto voi, sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaisesti, komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan tehdä yksimielisesti päätöksen, joka koskee työntekijöiden ja työnantajien etujen edustamista ja kollektiivista turvaamista, mukaan lukien yhteinen päätöksenteko työpaikalla, ellei 6 kohdasta muuta johdu, J. ottaa huomioon, että yhteisön tavoitteena on «vakiinnuttaa sosiaalialalla saavutettu edistys erityisesti jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja yhteisön toimenpiteiden avulla» ((Sosiaalinen peruskirja, suositus 12.)), ja katsoo, että yhteisön on määrättävä perustavasta, ylikansallisesta ammatillisesta järjestäytymisoikeudesta, jotta Euroopan yhtenäismarkkinat voidaan toteuttaa täydellisesti, K. ottaa huomioon, että vertikaalisen ja horisontaalisen «toissijaisuusperiaatteen mukaisesti näiden sosiaalisten oikeuksien täytäntöönpanoa koskevat aloitteet kuuluvat jäsenvaltioiden ja niiden yksiköiden vastuulle, joista jäsenvaltiot muodostuvat» sekä «Euroopan yhteisön vastuulle sen toimivaltuuksien rajoissa»; ottaa huomioon, että «niiden täytäntöönpanokeinoina voidaan käyttää lakeja, työehtosopimuksia tai eri tasojen vallitsevia käytänteitä, mikä edellyttää monissa tilanteissa» kansallisten ja Euroopan tason «työmarkkinaosapuolten aktiivista osallistumista» ((Sosiaalinen peruskirja, suositus 15.)), L. ottaa huomioon, että sosiaalisten perusoikeuksien takaaminen Euroopan yhteisön tasolla «ei voi täytäntöönpanon jälkeen oikeuttaa mitään taantumista tällä hetkellä kussakin jäsenvaltiossa vallitsevaan tilanteeseen verrattuna» ((Sosiaalinen peruskirja, suositus 16.)), M. ottaa huomioon, että jäsenvaltio voi antaa työmarkkinaosapuolille näiden yhteisestä pyynnöstä tehtäväksi työntekijöiden ja työnantajien etujen edustamista ja kollektiivista turvaamista koskevien direktiivien täytäntöönpanon, mukaan lukien yhteinen päätöksenteko työpaikalla, kuitenkin siten, että jäsenvaltio on aina viime kädessä vastuussa direktiivin tavoitteiden toteuttamisesta; 1. Katsoo, että työllisyyspolitiikan ja Euroopan talous- ja rahaliiton koordinoitu toteuttaminen tulee edistämään eurooppalaista työehtosopimusneuvotteluprosessia; 2. Katsoo, että 1940-luvulla laadittuja ILO:n yleissopimuksia 87 ja 98 ja Euroopan neuvoston Euroopan sosiaalista peruskirjaa, joilla taataan sekä yhdistymisvapaus että oikeus työehtosopimusneuvotteluihin kansallisella tasolla, on sovellettava koko Euroopan yhteisössä, ja kehottaa komissiota tutkimaan, miten tämä voidaan parhaiten toteuttaa; 3. Katsoo, että neuvottelujen ja sosiaalisen konsensuksen kautta tapahtuva eturistiriitojen ratkaiseminen voi auttaa vahvistamaan liiketoimintaa ja koko kansantaloutta ja edistää työpaikkojen luomista ja että tällainen konsensus on kestävän sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen välttämätön edellytys; 4. Toistaa vaatimuksensa, että erityisesti perustavat, ylikansalliset ammatilliset järjestäytymisoikeudet (yhdistymisvapaus, mukaan lukien oikeus työehtosopimusneuvotteluihin ja ammattiyhdistystoimintaan) vahvistetaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa; 5. Katsoo, että ammattijärjestöjen on osallistuttava ammatillisten järjestäytymisoikeuksien vakiinnuttamiseen Euroopan tasolla; 6. Kehottaa työmarkkinaosapuolia laatimaan joko oma-aloitteisesti tai sosiaalisen vuoropuhelun yhteydessä ehdotuksia neuvottelusäännöiksi ja -periaatteiksi; 7. Kehottaa komissiota osoittamaan riittävästi aikaa, resursseja ja henkilöstöä sosiaalisen vuoropuhelun tueksi; 8. Kehottaa komissiota toimimaan avustavana ja välittävänä tekijänä ja laatimaan tutkimuksen siitä, kuinka työmarkkinaosapuolet voivat Amsterdamin sopimuksen 139 artiklassa tarkoitetulla tavalla päästä sopimussuhteisiin, mukaan lukien sopimusten tekeminen; 9. Pyytää komissiota laatimaan asianmukaiset tutkimukset ja selvitykset viimeistään ennen vuoden 1998 loppua; 10. Katsoo, että Euroopan tasolla toteutuvaan ammatilliseen järjestäytymisoikeuteen on kuuluttava seuraavaa: - riittävä suoja työntekijöille siinä tapauksessa, että he joutuvat epäedulliseen asemaan liittyessään ammattiyhdistykseen tai toimiessaan aktiivisesti siinä, siten, että työntekijälle ei koidu tästä minkäänlaista henkilökohtaista tai ammatillista haittaa; - vapaa osallistuminen ammattiyhdistysten järjestöihin yrityksissä; 11. Katsoo, että työmarkkinaosapuolten on alettava käydä vuoropuhelua kollektiivisten työmarkkinakiistojen välttämiseen käytettävän soveliaan välineistön luomisesta; 12. Pitää erittäin tärkeänä sitä, että ylikansallisten eturistiriitojen ratkaisemisen helpottamiseksi on ponnisteltava asianmukaisilla tasoilla toteutettavien sovittelu- ja välitysmenettelyjen sekä vapaaehtoisten välimiesmenettelyjen vakiinnuttamiseksi ja toimeenpanemiseksi; 13. Katsoo, että Amsterdamin sopimuksen 137 artiklan 6 kohdan määräykset, erityisesti yhdistymisvapautta ja lakko-oikeutta koskevat määräykset kumotaan siinä tapauksessa, että perustavaa laatua olevat ammatilliset järjestäytymisoikeudet sisällytetään EY:n perustamissopimukseen, ja katsoo, että perustamissopimusta seuraavan kerran muutettaessa 137 artiklan 3 kohdan asiat on siirrettävä enemmistöpäätöksen/yhteispäätösmenettelyn piiriin; 14. Katsoo, että neuvoston on käytettävä hyväksi Amsterdamin sopimuksen 138 artiklan 1, 2 ja 3 kohtia sekä 139 artiklan 2 kohtaa tukeakseen Euroopan työmarkkinaosapuolia toimintasuunnitelman laatimisessa Euroopan työmarkkinaosapuolten sopimusten tekemiseksi; 15. Katsoo, että komission on kiinnitettävä erityistä huomiota Euroopan tason ammatillista järjestäytymisoikeutta koskevalle järjestelylle asetettujen Amsterdamin sopimuksen 136 artiklan tavoitteiden täytäntöönpanoa koskevassa vuosittaisessa kertomuksessaan; 16. Katsoo, että sosiaalisen peruskirjan vuosittaisessa tarkastamisessa on omistettava luku ammatillisen koko Euroopan kattavalle järjestäytymisoikeuden laajentamiselle; 17. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja työmarkkinaosapuolille.