Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta /* COM/2011/0611 final/2 - 2011/0273 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Komissio hyväksyi 29. kesäkuuta 2011 ehdotuksen seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä kaudelle 2014–2020 Eurooppa 2020 -strategian toteuttamiseksi. Ehdotuksessaan komissio päätti, että koheesiopolitiikan olisi kuuluttava olennaisena osana myös seuraavaan rahoituspakettiin, ja korosti sen ratkaisevaa asemaa Eurooppa 2020 -strategian toteuttamisessa. Komissio ehdotti useita merkittäviä muutoksia koheesiopolitiikan suunnittelu- ja täytäntöönpanotapaan. Ehdotukselle on leimallista rahoituksen keskittäminen harvalukuisemmille mutta paremmin Eurooppa 2020 -strategiaan liittyville prioriteeteille, tulossuuntautuneisuus, sovittujen tavoitteiden saavuttamisen seuranta, aiempaa tiukempi ehdollisuus ja toteutuksen yksinkertaistaminen. Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan alueellista yhteistyötä koskevat yleiset säännökset. Ehdotus perustuu toukokuussa 2007 julkaistun neljännen koheesiokertomuksen jälkeiseen työhön. Koheesiokertomuksessa luotiin katsaus alueiden tulevien vuosikymmenten tärkeimpiin haasteisiin ja käynnistettiin keskustelu tulevasta koheesiopolitiikasta. Komissio antoi 9. marraskuuta 2010 viidennen koheesiokertomuksen, jossa analysoitiin yhteiskunnan ja talouden suuntauksia sekä hahmoteltiin tulevaa koheesiopolitiikkaa. Koheesiopolitiikka on merkittävin investointiväline, jolla tuetaan Eurooppa 2020 -strategiassa vahvistettuja tärkeimpiä unionin prioriteetteja. Tukemisessa keskitytään maihin ja alueisiin, joissa tarpeet ovat suurimmat. EU:n suurimpia saavutuksia on ollut kaikkien kansalaisten elintason parantaminen. Tähän on päästy paitsi tukemalla köyhempien jäsenvaltioiden ja alueiden kehitystä ja kasvua myös edistämällä sisämarkkinoiden yhdentymistä, sillä sisämarkkinat tarjoavat kokonsa ansiosta markkina-alueen ja tuottavat mittakaavaetuja kaikille EU:n alueille – rikkaille ja köyhille, suurille ja pienille. Komissio on arvioinut aiempaa koheesiopolitiikkaan liittyvää varainkäyttöä ja löytänyt useita esimerkkejä lisäarvosta sekä kasvua ja työpaikkoja luovista investoinneista, jotka eivät olisi olleet mahdollisia ilman EU:n talousarviosta annettavaa tukea. Toisaalta arvioinnissa nousivat esiin myös toiminnan hajanaisuus ja priorisoinnin puute. Koska julkisia varoja on nykyään tarjolla niukasti ja kasvua tukevia investointeja tarvitaan kipeämmin kuin koskaan aikaisemmin, komissio on päättänyt ehdottaa koheesiopolitiikkaan huomattavia muutoksia. Tämä ehdotus on osa koheesiopolitiikan kautta 2014–2020 koskevaa lainsäädäntöpakettia. Euroopan alueellinen yhteistyö on yksi koheesiopolitiikan tavoitteista. Se tarjoaa puitteet eri jäsenvaltioiden kansallisten, alueellisten ja paikallisten toimijoiden välisten yhteisten toimien toteuttamiselle ja toimintatapoja koskevien kokemusten vaihtamiselle. Tämä on erityisen tärkeää siksi, että jäsenvaltioiden ja alueiden ongelmat ylittävät yhä useammin kansalliset tai alueelliset rajat, ja niiden ratkaisemiseen tarvitaan yhteistyötoimia asianmukaisella alueellisella tasolla. Euroopan alueellinen yhteistyö voi siten myötävaikuttaa merkittävästi myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen uuden, alueellista koheesiota koskevan tavoitteen toteuttamiseen. Euroopan alueellisella yhteistyöllä on erityistä arvoa seuraavista syistä: - Rajat ylittävät ongelmat voidaan ratkaista tehokkaimmin, kun kaikki asianomaiset alueet toimivat yhteistyössä. Tällöin vältetään kustannusten epätasainen jakautuminen osallisten kesken (esimerkiksi rajat ylittävä ympäristön pilaantuminen). - Yhteistyö voi tarjota tehokkaan mekanismin hyvien käytäntöjen jakamiseksi ja osaamisen levittämiseksi (esimerkiksi kilpailukyvyn parantaminen). - Yhteistyöllä voidaan varmistaa tietyn ongelman ratkaiseminen tehokkaammin, kun saadaan mittakaavaetuja ja saavutetaan kriittinen massa (esimerkiksi klustereiden perustaminen tutkimuksen ja innovoinnin edistämiseksi). - Poliittisten toimintalinjojen, toimien ja investointien koordinointi rajojen yli ja valtioiden välillä voi parantaa hallinnointia. - EU:n ulkorajoilla toteutettavien yhteistyöohjelmien kautta syntyvät suhteet EU:n naapurimaihin voivat edistää turvallisuutta ja vakautta ja saada aikaan molempia hyödyntäviä suhteita. - Joillakin alueilla, kuten meri- ja rannikkoalueilla, yhteistyö ja valtioiden välinen toiminta ovat korvaamattomia kasvun, työllisyyden ja ekosysteemiin perustuvan hallinnoinnin tukemiseksi. Tulevan koheesiopolitiikan yleisiä suuntaviivoja voidaan soveltaa myös Euroopan alueelliseen yhteistyöhön. Tämä asetusehdotus on Eurooppa 2020 -strategian mukainen. Lisäksi sillä parannetaan rahastojen tukitoimien tehokkuutta ja yksinkertaistetaan täytäntöönpanoa. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET 2.1. Kuuleminen ja asiantuntijoiden käyttö Asetus pohjautuu laajaan sidosryhmien kuulemiseen, johon osallistuivat jäsenvaltiot ja alueet sekä talouselämän eturyhmät ja työmarkkinaosapuolet. Julkinen kuuleminen viidennen koheesiokertomuksen päätelmistä järjestettiin 12. marraskuuta 2010 ja 31. tammikuuta 2011 välisenä aikana. Kuuleminen tuotti yhteensä 444 kommenttia. Kommentteja esittivät jäsenvaltiot, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, työmarkkinaosapuolet, eurooppalaiset etujärjestöt, kansalaisjärjestöt, kansalaiset ja muut sidosryhmät. Julkisessa kuulemisessa esitettiin lukuisia kysymyksiä koheesiopolitiikan tulevaisuudesta. Yhteenveto tuloksista julkaistiin 13. toukokuuta 2011[1]. Lisäksi tarkasteltiin vuosien 2000–2006 Interreg-ohjelmien jälkiarviointien tuloksia[2], tavoitetta 3 koskevaa parlamentin kertomusta[3] ja lukuisia tutkimuksia ja asiantuntijoiden antamia ohjeita muun muassa Interact-ohjelman osalta. Asiantuntijoiden antamia ohjeita saatiin myös tulevaa koheesiopolitiikkaa valmistelevalta korkean tason ryhmältä, johon kuuluu asiantuntijoita kansallisista viranomaistahoista. Kahdessa ryhmän kokouksessa käsiteltiin tarkemmin Euroopan alueellista yhteistyötä. Viidennen koheesiokertomuksen päätelmistä järjestetyn julkisen kuulemisen tulokset osoittavat, että Euroopan alueellisen yhteistyön tuomasta lisäarvosta ollaan laajasti yhtä mieltä. Jäsenvaltioissa toivotaan kuitenkin, että sääntöjä ja menettelyjä yhdenmukaistetaan enemmän.[4] Monissa jäsenvaltioiden kommenteissa[5] korostetaan myös, että tarvitaan erillinen asetus tai erillinen lainsäädäntökehys yhteistyöohjelmia varten, jotta voidaan tehdä oikeutta niiden monikansalliselle luonteelle. Keskeinen jälkiarvioinnissa esiin tullut seikka on se, että alueellisen yhteistyön ohjelmissa ei niinkään keskitytä vain muutamiin ensisijaisiin aihe-alueisiin, vaan niissä noudatetaan varsin laaja-alaisia strategioita, minkä vuoksi selkeiden vaikutusten osoittaminen on vaikeaa.[6] Lisäksi suositeltiin, että lähentymistä ja kilpailukykyä koskevien ohjelmien ja samalla ohjelma-alueella toteutettavien muiden alueellisen yhteistyön ohjelmien välillä olisi oltava enemmän proaktiivista ja säännöllistä vuorovaikutusta täydentävyyden, koordinoinnin ja synergioiden varmistamiseksi. Arvioinnissa suositellaan nimenomaisesti, että vuoden 2013 jälkeisellä kaudella otetaan käyttöön kokonaisvaltaisempi ja yhdennetympi toimintatapa.[7] Myös korkean tason ryhmän asiantuntijat katsoivat, että on tarpeen parantaa koordinointia ja selkeyttää strategiaa sekä yleisten toimintatapojen että yksittäisten ohjelmien osalta.[8] Ryhmä katsoi, että yhteyksiä lähentymistä ja kilpailukykyä koskeviin ohjelmiin olisi lisättävä, ja kehotti antamaan alueellista yhteistyötä koskevat erityissäännökset sekä yhdenmukaistamaan sääntöjä ja yksinkertaistamaan toimintaa.[9] Parlamentin kertomuksessa korostettiin, että Euroopan alueellisen yhteistyön integrointia on parannettava kaikilla strategisen suunnittelun tasoilla, että yhteistyöohjelmien ja alueellisten ohjelmien suunnittelun koordinointia on parannettava ja että täytäntöönpanoa on yksinkertaistettava erillisellä yhteistyötä koskevalla asetuksella sen erityispiirteiden huomioon ottamiseksi.[10] 2.2. Vaikutusten arviointi Vaikutusten arvioinnissa tarkasteltiin vaihtoehtoja, joilla selkeytetään strategiaa ja parannetaan yhteistyöohjelmien ja alueellisten ohjelmien koordinointia. Tarkastellut vaihtoehdot olivat jatkaminen nykytilanteessa (laajat prioriteetit, ei virallista yhteyttä yhteistyöohjelmien ja alueellisten ohjelmien välillä), skenaario temaattisesta keskittämisestä ja yhteistyön integroimisesta yleiseen strategiakehykseen (rajattu määrä temaattisia tavoitteita, jotka rajat ylittäville ja valtioiden välisille ohjelmille voidaan valita, yhteistyöhön liittyvien seikkojen integroiminen yhteiseen strategiakehykseen ja kumppanuussopimukseen) ja skenaario yhteistyöhön liittyvien seikkojen integroimisesta kokonaan alueellisiin ohjelmiin ilman tarvetta erillisiin yhteistyöohjelmiin. Parhaimpana pidettiin toista vaihtoehtoa. Sillä voidaan varmistaa, että eurooppalaiset prioriteetit otetaan paremmin huomioon, että ohjelman toimenpidelogiikkaa vahvistetaan ja että yhteistyöohjelmien ja alueellisten ohjelmien välillä on parempi yhteys ja ne ovat keskenään johdonmukaisia. Kuulemisten, vaikutusten arvioinnin ja saadun palautteen perusteella säädösehdotuksessa yhteisiä säännöksiä koskevaksi asetukseksi pyritään Euroopan alueellisen yhteistyön integroimiseen kiinteästi yhteiseen strategiakehykseen ja kumppanuussopimukseen sekä niiden raportointimenettelyihin. Lisäksi ohjelma-asiakirjoissa on mukana alueellisten ja yhteistyöohjelmien väliseen johdonmukaisuuteen liittyviä osa-alueita. Samalla parannetaan koheesiopolitiikan johdonmukaisuutta kokonaisuudessaan. Jotta yhteistyöohjelmille voidaan luoda erityisesti niille soveltuva kehys, ehdotetaan erillisen asetuksen antamista Euroopan alueellisen yhteistyön ohjelmista. Asetuksessa säädetään muun muassa temaattisesta keskittämisestä ja tulossuuntautuneisuudesta sekä toiminnan yksinkertaistamisesta (ks. jäljempänä). 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 174 artiklan mukaan unioni kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi edistääkseen koko unionin sopusointuista kehitystä ja pyrkii vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä. Taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden tavoitetta edistetään kolmella EU:n rahastolla. SEUT-sopimuksen 176 artiklassa määrätään, että EAKR:n tarkoituksena on myötävaikuttaa kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden ja taantuvien teollisuusalueiden kehittämiseen ja rakenteelliseen mukauttamiseen. SEUT-sopimuksen 174 artiklassa todetaan, että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin, kuten pohjoisimpiin alueisiin, joiden väestöntiheys on erittäin alhainen, sekä saaristo-, rajaseutu- ja vuoristoalueisiin. SEUT-sopimuksen 349 artiklassa todetaan, että on hyväksyttävä erityistoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttavat erityispiirteet, jotka haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä. Tällaisia erityistoimenpiteitä ovat muun muassa rakennerahastojen käyttöä koskevat ehdot. Ehdotetaan erillisen asetuksen antamista Euroopan alueellisesta yhteistyöstä, jotta voidaan ottaa paremmin huomioon näiden ohjelmien monikansallinen luonne ja antaa yhteistyöohjelmia ja -toimia koskevat erityissäännökset, kuten lukuisat sidosryhmät ovat toivoneet. Ehdotuksessa vahvistetaan Euroopan aluekehitysrahaston soveltamisala Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta. Siinä määritellään EAKR:n ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet, tukikelpoisuusperusteet ja käytettävissä olevat määrärahat sekä niiden jakoperusteet. Lisäksi siinä säädetään täytäntöönpanojärjestelyistä, mukaan lukien varojen hallinta ja valvonta. Jollei tämän asetuksen erityissäännöksistä muuta johdu, sovelletaan yhteisistä säännöksistä annettua asetusta ja EAKR-asetusta. Sekä kyseeseen tuleva säädös että toimenpiteen tyyppi (eli rahoitus) rajataan SEUT-sopimuksessa, jossa vahvistetaan rakennerahastojen oikeusperusta ja määrätään, että rakennerahastojen tehtävät, ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet on määriteltävä asetuksissa. Kuten edellä todetaan, on perusteltua ehdottaa erillisen asetuksen antamista, koska rahastoihin sovellettavia yleisiä säännöksiä ja EAKR-asetusta on mukautettava yhteistyön osalta. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Komission ehdotuksessa monivuotisesta rahoituskehyksestä ehdotetaan 376 miljardia euroa taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen kaudella 2014–2020. Vuosiksi 2014–2020 ehdotetut määrärahat | miljardia euroa | Vähemmän kehittyneet alueet Siirtymäalueet Kehittyneemmät alueet Alueellinen yhteistyö Koheesiorahasto Lisämäärärahat kaikkein syrjäisimmille ja harvaan asutuille alueille | 162,6 39 53,1 11,7 68,7 0,926 | ”Verkkojen Eurooppa” -väline (liikenne, energia ja tieto- ja viestintätekniikka) | 40 miljardia euroa (lisäksi koheesiorahaston sisällä kohdennetut 10 miljardia euroa) | *Kaikki luvut ilmoitettu vuoden 2011 kiinteinä hintoina Asetusehdotuksessa alueelliselle yhteistyölle tarkoitetut määrärahat jaetaan sen eri osa-alueiden välillä seuraavasti: a) 73,24 prosenttia (eli yhteensä 8 569 000 003 euroa) rajat ylittävälle yhteistyölle; b) 20,78 prosenttia (eli yhteensä 2 431 000 001 euroa) valtioiden väliselle yhteistyölle; c) 5,98 prosenttia (eli yhteensä 700 000 000 euroa) alueiden väliselle yhteistyölle. 5. YHTEENVETO ASETUKSEN SISÄLLÖSTÄ Erillisellä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevalla asetuksella pyritään antamaan selkeämpi kuva Euroopan alueellisen yhteistyön erityispiirteistä täytäntöönpanon helpottamiseksi, ja sen käsitteet voidaan mukauttaa suoraan yhteistyöohjelmien monikansalliseen luonteeseen. Ehdotuksessa viitataan tarvittaessa kolmansien maiden osallistumiseen, jotta yhteistyön todellinen luonne tulisi paremmin esiin. Lisäksi siinä viitataan järjestelmällisesti eurooppalaisten alueellisen yhteistyön yhtymien (EAYY) mahdolliseen rooliin yhteistyössä. Asetuksessa vahvistetaan EAKR:n soveltamisala Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta. Ehdotuksessa vahvistetaan myös kunkin osa-alueen käytettävissä olevat määrärahat ja kriteerit, joiden perusteella ne jaetaan jäsenvaltioille. Tähän sisältyy edelleen myös mekanismi, jolla määrärahoja voidaan siirtää unionin ulkorajoilla toteutettaville yhteistyötoimille, joita tuetaan eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä ja liittymistä valmistelevasta tukivälineestä. Pyrkimyksenä on edistää Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen mukaisten ja ulkopolitiikan välineistä tuettujen ohjelmien synergioita ja täydentävyyttä. Uutta ehdotuksessa ovat temaattista keskittymistä ja ensisijaisia investointikohteita koskevat säännökset. Tämä liittyy ohjelmien strategian ja tulossuuntautuneisuuden kohdentamiseen yleisellä tasolla. Ohjelmille voidaan valita rajoitettu määrä temaattisia prioriteetteja ja niitä vastaavat ensisijaiset investointikohteet, jolloin varmistetaan eurooppalaisten prioriteettien ja tukitoimenpiteiden huomioon ottaminen ja saadaan yhteistyöstä paras mahdollinen lisäarvo. Lisäksi valintakriteerit on määritelty tiukemmin sen varmistamiseksi, että rahoitus ohjautuu aidosti yhteisille toimille. Ohjelmiin sisältyy myös tuloskehys, jossa määritellään ohjelmakohtaiset välitavoitteet, joiden avulla täytäntöönpanon edistymistä voidaan arvioida. Ohjelmakaudella 2007–2013 otettiin käyttöön uusia alueellisen yhteistyön muotoja, jotka on räätälöity vastaamaan makroalueiden haasteisiin. Eurooppa-neuvoston pyynnöstä komissio on laatinut strategian kahdelle makroalueelle. Nämä ovat Itämeri-strategia ja Tonavan alueen strategia.[11] Lisäksi yhdennettyyn meripolitiikkaan kuuluu merkittävänä osana järjestelmällinen toimintatapa meri- ja rannikkopolitiikan yhdennetyissä toimissa merialueiden ja ekosysteemien osalta. Makroalue- ja merialuestrategiat ovat laaja-alaisia yhdennettyjä välineitä, joihin osallistuu useita jäsenvaltioita ja alueita ja joissa keskitytään politiikkojen ja rahoituksen yhdenmukaistamiseen poliittisen johdonmukaisuuden ja julkisen rahoituksen vaikutusten lisäämiseksi. Nykyisten ja tulevien makroalueiden, merialueiden ja valtioiden välisten ohjelma-alueiden mahdollisen päällekkäisyyden vuoksi asetusehdotuksessa säädetään nimenomaisesti, että valtioiden välisellä yhteistyöllä voidaan tukea myös makroaluestrategioiden ja merialueita koskevien ohjelmien kehittämistä ja toteuttamista (myös EU:n ulkorajoilla). Täytäntöönpanosäännöt on linjattu yhteistyöohjelmiin sopiviksi. Ohjelman täytäntöönpanoon osallistuvien viranomaisten määrää on vähennetty ja tehtäviä ja vastuita selkeytetty. Yhteistyöohjelmien ja täytäntöönpanokertomusten sisältövaatimuksia on tarkennettu ohjelmaviranomaisten hallinnollisen taakan keventämiseksi. Määrittelemällä yhteiset indikaattorit pyritään helpottamaan tuotosten mittaamista ja parantamaan tulossuuntautuneisuutta yleisesti. Ehdotuksella pyritään yhdenmukaistamaan sääntöjä entisestään. Tukikelpoisuussäännöt vahvistetaan joko EU:n tasolla, tai ne vahvistaa seurantakomitea koko ohjelman osalta. Kansallisia sääntöjä sovelletaan ainoastaan edellä mainittujen sääntöjen puuttuessa. Säännöistä on hyötyä myös tarkastusviranomaisen suorittamissa hallinnollisissa ja muissa tarkastuksissa, ja ne myötävaikuttavat siten alan yhdenmukaistamiseen. Myös vapauttamissääntöä koskevien määräaikojen pidentäminen ja valtiontuen soveltamista koskevat erityissäännökset sekä muiden valuuttojen muuntaminen euroiksi helpottavat ohjelman täytäntöönpanoa. 2011/0273 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 178 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[12], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[13], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: (1) Perussopimuksen 176 artiklassa määrätään, että Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tarkoituksena on myötävaikuttaa keskeisimmän alueellisen epätasapainon poistamiseen unionissa. Perussopimuksen 174 artiklan mukaan EAKR myötävaikuttaa alueiden välisten kehityserojen sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyden vähentämiseen; tällöin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin, kuten saaristo-, rajaseutu- ja vuoristoalueisiin. (2) EAKR:lle, Euroopan sosiaalirahastolle ja koheesiorahastolle, jäljempänä yhdessä rakennerahastojen kanssa ’rahastot’, yhteiset säännökset vahvistetaan yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta […] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o […]/2012[14] [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus]. Euroopan aluekehitysrahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1080/2006 kumoamisesta [EAKR-asetus] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o /2012[15] vahvistetaan erityissäännökset siitä, millaisia toimia EAKR:sta voidaan rahoittaa kyseisessä asetuksessa määriteltyjen tavoitteiden perusteella. Kyseisiä asetuksia ei mukauteta täysin Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen erityispiirteisiin, eli siihen, että vähintään kaksi jäsenvaltiota tai yksi jäsenvaltio ja kolmas maa toimivat yhteistyössä. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta erityissäännökset, jotka koskevat soveltamisalaa ja maantieteellistä kattavuutta, määrärahoja, ensisijaisia investointikohteita ja keskittämistä, suunnittelua, seurantaa ja arviointia, teknistä tukea, rahoitustukea ja tukikelpoisuutta sekä hallinnointia, valvontaa, hyväksyntää ja varainhoitoa. (3) Unionin koheesiopolitiikan lisäarvon lisäämiseksi erityissäännöksillä olisi pystyttävä yksinkertaistamaan toimintaa huomattavasti niin tuensaajien, ohjelmaviranomaisten, osallistuvien jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kuin komissionkin osalta. (4) Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta EAKR:sta tuetaan rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä. (5) Rajat ylittävällä yhteistyöllä olisi pyrittävä ratkaisemaan raja-alueiden yhteisiä ongelmia (kuten huonot kulkuyhteydet, epäasianmukainen liiketoimintaympäristö, paikallisten ja alueellisten hallintojen verkostojen puuttuminen, tutkimus ja innovointi sekä tieto- ja viestintäteknologian käyttöönotto, ympäristön pilaantuminen, riskien ehkäiseminen ja kielteiset asenteet naapurimaan asukkaita kohtaan) ja hyödyntämään raja-alueiden vielä käyttämätön potentiaali (rajat ylittävä tutkimuksen kehittäminen, innovointimahdollisuudet ja klusterit, rajat ylittävä integroituminen työmarkkinoille, yliopistojen tai terveyspalvelujen välinen yhteistyö) samalla kun kehitetään yhteistyöprosessia koko unionin yhdenmukaisen kehityksen takaamiseksi. Pohjois-Irlannin ja Irlannin rajakreivikuntien välisissä, rauhaan ja sovintoon liittyvissä rajat ylittävissä ohjelmissa EAKR:sta tuetaan asianomaisten alueiden sosiaalista ja taloudellista vakautta erityisesti toimilla, joilla edistetään yhteisöjen välistä yhteenkuuluvuutta. (6) Valtioiden välisellä yhteistyöllä olisi pyrittävä tehostamaan yhteistyötä toimilla, jotka liittyvät unionin koheesiopolitiikan prioriteetteihin ja johtavat yhdennettyyn alueelliseen kehittämiseen. (7) Alueiden välisellä yhteistyöllä olisi pyrittävä tehostamaan koheesiopolitiikkaa tukemalla alueiden välistä kokemusten vaihtoa ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien suunnittelun ja täytäntöönpanon parantamiseksi. Sillä olisi edistettävä erityisesti innovatiivisten tutkimuspainotteisten klustereiden välistä yhteistyötä sekä tutkijoiden ja tutkimuslaitosten välistä vaihtoa tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman osa-alueiden ”osaava alue” ja ”lähentymisalueiden ja syrjäisimpien alueiden tutkimuspotentiaali” pohjalta. (8) Tukikelpoisten alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Tätä varten tukikelpoiset alueet ja unionin tason alueet olisi nimettävä yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003[16] mukaisen yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella. (9) Rajat ylittävällä yhteistyöllä olisi tuettava alueita, jotka sijaitsevat maa- tai merirajoilla. Aiemmilta ohjelmakausilta saadun kokemuksen perusteella komissiolle olisi annettava valtuudet laatia luettelo yhteistyöohjelmista tukea saavista raja-alueista yksinkertaisemmalla tavalla yhteistyöohjelmittain eriteltynä. Komission olisi luetteloa laatiessaan otettava huomioon mukautukset, jotka ovat tarpeen ohjelmakaudeksi 2007–2013 vahvistettujen ohjelma-alueiden johdonmukaisuuden ja jatkuvuuden takaamiseksi erityisesti maa- ja merirajoilla. Näillä mukautuksilla joko pienennetään tai laajennetaan voimassa olevia ohjelma-alueita tai vähennetään tai lisätään rajat ylittävien yhteistyöohjelmien määrää, mutta sallitaan päällekkäisyys. (10) Valtioiden välisen yhteistyön alueet olisi määriteltävä ottaen huomioon toimet, joita tarvitaan yhdennetyn alueellisen kehityksen edistämiseksi. Komissio olisi valtuutettava määrittelemään valtioiden välisen yhteistyön alueet. (11) Kaikkien alueiden välisten yhteistyöohjelmien olisi katettava koko unionin alue. (12) On aiheellista jatkaa tai tarvittaessa käynnistää rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä unionin ulkopuolisten naapurimaiden kanssa, koska se hyödyttää kolmansien maiden rajanaapurina sijaitsevien jäsenvaltioiden alueita. Tästä syystä EAKR:sta annetaan tukea eurooppalaisen naapuruuden välineen (ENI) mukaisesti asetuksen (EU) N:o […]/2012[17] nojalla ja liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA) mukaisesti asetuksen (EU) N:o […]/2012[18] nojalla perustetuille rajat ylittäville ja merialueita koskeville ohjelmille. (13) Unionin alueiden edun vuoksi olisi perustettava mekanismi, jolla EAKR:sta voidaan tukea ulkopolitiikan välineitä, kuten ENI:a ja IPA:aa, myös silloin kun ulkopolitiikan yhteistyöohjelmia ei voida hyväksyä tai ne täytyy lopettaa. (14) Sellaisten unionin ulkopolitiikan välineistä tuettujen ulkorajoja koskevien toimien, jotka kattavat sekä unionin sisä- että ulkopuolisia raja-alueita, lisäksi on mahdollista perustaa EAKR:sta tukea saavia yhteistyöohjelmia, jotka kattavat sekä unionin sisäpuolisia alueita että sellaisia ulkopuolisia alueita, jotka eivät saa tukea ulkopolitiikan välineistä joko siksi, että niitä ei ole määritelty edunsaajavaltioiksi, tai siksi, että tällaisia ulkopolitiikan yhteistyöohjelmia ei voida perustaa. Komissio olisi siksi valtuutettava rajat ylittäviä ja valtioiden välisiä ohjelma-alueita koskevaa luetteloa laatiessaan sisällyttämään siihen myös kolmansien maiden alueita. (15) On tarpeen vahvistaa kullekin Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osa-alueelle varatut määrärahat siten, että rajat ylittävä yhteistyö on edelleen etusijalla ja syrjäisimpien alueiden yhteistyölle taataan riittävä rahoitus. (16) Koheesiopolitiikan unionin laajuisten vaikutusten maksimoimiseksi temaattisten tavoitteiden valintamahdollisuutta olisi rajoitettava. Alueiden välisessä yhteistyössä keskittämisen pitäisi kuitenkin näkyä pikemminkin toimien tavoitteissa kuin temaattisten tavoitteiden määrän rajaamisessa, jotta sitä voidaan hyödyntää parhaiten koheesiopolitiikan tehostamiseksi ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteen ja Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen puitteissa. (17) Jotta saavutetaan Eurooppa 2020 -strategiassa[19] määritetyt älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun päämäärät ja tavoitteet, EAKR:n olisi Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen avulla myötävaikutettava seuraavien temaattisten tavoitteiden toteutumiseen: osaamiseen, tutkimukseen ja innovointiin perustuva talous, vihreämmän, tehokkaamman ja kilpailukykyisemmän talouden edistäminen, yhteiskunnallista ja alueellista koheesiota edistävän korkean työllisyyden tukeminen sekä hallinnollisten valmiuksien parantaminen. Temaattisten tavoitteiden mukaista luetteloa ensisijaisista investointikohteista olisi kuitenkin mukautettava Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen erityistarpeisiin erityisesti sallimalla oikeudellisen ja hallinnollisen yhteistyön, kansalaisten ja instituutioiden välisen yhteistyön sekä työllisyys-, koulutus- ja sosiaalisen osallisuuden aloilla käytävän yhteistyön jatkuminen rajat ylittävän yhteistyön puitteissa, sallimalla rajat ylittävien yhteistyöohjelmien ulkopuolelle jäävän rajat ylittävän merialueiden yhteistyön jatkuminen valtioiden välisen yhteistyön puitteissa sekä kehittämällä ja toteuttamalla makroalue- ja merialuestrategioita. (18) Euroopan alueellista yhteistyötä koskevassa tavoitteessa yhteistyöohjelmien sisältöä on aiheellista mukauttaa niiden erityispiirteisiin. Jotta ohjelma voidaan toteuttaa tehokkaasti osallistuvan jäsenvaltion alueella, sen mukaisten toimenpideohjelmien olisi sisällettävä tietyt osa-alueet, kuten tarkastuksista ja valvonnasta vastaavat elimet, yhteisen sihteeristön perustamista koskeva menettely ja vastuiden kohdentaminen rahoitusoikaisuissa. Lisäksi alueiden välisten yhteistyöohjelmien horisontaalisen luonteen vuoksi tällaisten yhteistyöohjelmien sisältö olisi mukautettava erityisesti nykyisten Interact- ja Espon-ohjelmien tuensaajan tai tuensaajien määritelmän osalta. (19) Rakennerahastojen olisi älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun tavoitteiden mukaisesti tarjottava yhdennetympi ja osallistavampi lähestymistapa paikallisten ongelmien ratkaisemiseen. Tämän lähestymistavan vahvistamiseksi EAKR:sta raja-alueille myönnettävä tuki olisi koordinoitava Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta myönnettävän tuen kanssa, ja tarvittaessa mukaan olisi otettava eurooppalaisesta alueellisen yhteistyön yhtymästä (EAYY) 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006[20] mukaisesti perustettu eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä, jonka tavoitteisiin kuuluu paikallinen kehittäminen. (20) Ohjelmakaudella 2007–2013 saadun kokemuksen perusteella toimien valintaperusteita olisi selkeytettävä ja tiukennettava, jotta varmistetaan, että valituksi tulee ainoastaan aidosti yhteisiä toimia. Ainoan tuensaajien käsite olisi määriteltävä, ja olisi tehtävä selväksi, että ne voivat toteuttaa yhteistyötoimia itsenäisesti. (21) Johtavat tuensaajat vastaavat kokonaisvaltaisesti toimen täytäntöönpanosta, ja niiden tehtävät olisi määriteltävä. (22) Täytäntöönpanokertomuksia koskevat vaatimukset olisi mukautettava yhteistyön puitteisiin, ja niissä olisi otettava huomioon ohjelman täytäntöönpanon syklit. Järkevän hallinnoinnin takaamiseksi vuotuiset arviointikokoukset voidaan järjestää kirjallisina. (23) Ennen kuin jäsenvaltiot luonnostelevat yhteistyöohjelmansa, olisi vahvistettava yleiset indikaattorit, joilla arvioidaan ohjelmien täytäntöönpanoa ja jotka mukautetaan yhteistyöohjelmien erityispiirteisiin. Näitä indikaattoreita olisi täydennettävä ohjelmakohtaisilla indikaattoreilla. (24) Koska osallistujia on useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta ja hallinnolliset kustannukset ovat sen myötä suuremmat, teknisen tuen menojen, erityisesti valvonnan ja kääntämisen osalta, enimmäismäärän olisi oltava suurempi kuin ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteessa. Lisäksi sellaisille yhteistyöohjelmille, joiden saama EAKR-tuki on rajallinen, olisi vahvistettava tietty vähimmäismäärä tehokkaiden teknisen tuen toimien riittävän rahoituksen varmistamiseksi. (25) Koska osallistuvia jäsenvaltioita on useampi kuin yksi, asetuksessa (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] vahvistettu yleinen sääntö, jonka mukaan kukin jäsenvaltio laatii kansalliset tukikelpoisuussäännöt, ei päde Euroopan alueellista yhteistyötä koskevaan tavoitteeseen. Ohjelmakaudella 2007–2013 saadun kokemuksen perusteella olisi laadittava selkeä tukikelpoisuussääntöjä koskeva hierarkia, jonka tavoitteena ovat yhteiset tukikelpoisuussäännöt. (26) Koska toimien toteutukseen osallistuu säännöllisesti henkilöstöä useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta ja tietyissä toimissa henkilöstökustannukset muodostavat merkittävän kustannuserän, yhteistyötoimien muihin välittömiin kustannuksiin olisi sovellettava kiinteämääräistä henkilöstökulukorvausta, jolloin tällaisissa toimissa vältytään yksittäiseltä kirjanpidolta. (27) Joustavuussääntöjä, jotka koskevat toimien sijaintia ohjelma-alueen ulkopuolella, olisi yksinkertaistettava. Lisäksi on tuettava unionin ulkopuolisten naapurimaiden kanssa toteutettavaa tehokasta rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä, kun tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että kolmansien maiden naapureina sijaitsevien jäsenvaltioiden alueiden kehitystä voidaan tukea tehokkaasti. Tästä syystä on asianmukaista sallia poikkeuksellisesti tietyissä olosuhteissa, että EAKR:sta rahoitetaan kolmansien maiden alueilla toteutettavia toimia, kun niistä on hyötyä unionin alueille. (28) Jäsenvaltioita olisi rohkaistava siirtämään hallintoviranomaisen tehtävä EAYY:lle, jolloin tällainen yhtymä vastaisi sen yhteistyöohjelman osan hallinnoinnista, joka toteutetaan kyseisen EAYY:n alueella. (29) Hallintoviranomaisen olisi perustettava yhteinen sihteeristö, joka toimittaa hakijoille tietoja, käsittelee hankehakemuksia ja avustaa tuensaajia toimien toteuttamisessa. (30) Hallintoviranomaisten olisi vastattava kaikista asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 114 artiklassa luetelluista hallintoviranomaisen tehtävistä, myös hallinnollisista tarkastuksista yhtenäisten standardien varmistamiseksi koko ohjelma-alueella. Jos hallintoviranomaiseksi nimetään EAYY, se olisi valtuutettava suorittamaan myös mainitut tarkastukset, sillä kaikilla osallistuvilla jäsenvaltioilla on edustaja sen elimissä. Vaikka tehtävään ei nimetä EAYY:tä, osallistuvien jäsenvaltioiden olisi valtuutettava hallintoviranomainen suorittamaan kaikki kyseisen ohjelma-alueen tarkastukset. (31) Yhden ainoan tarkastusviranomaisen olisi vastattava kaikkien asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 116 artiklassa lueteltujen tehtävien suorittamisesta yhtenäisten standardien varmistamiseksi koko ohjelma-alueella. Mikäli tämä ei ole mahdollista, tilintarkastajaryhmän olisi voitava avustaa ohjelman tarkastusviranomaista. (32) Sääntöjen vastaisesti maksettujen summien takaisinperinnän osalta olisi päätettävä selkeästä rahoitusvastuuketjusta tuensaajista johtavaan tuensaajaan ja hallintoviranomaiseen ja lopulta komissioon. Olisi annettava säännös jäsenvaltioiden vastuusta silloin, kun takaisinperintä ei ole mahdollinen. (33) Ohjelmakaudella 2007–2013 saadun kokemuksen perusteella olisi säädettävä nimenomaisesta poikkeuksesta muussa valuutassa kuin eurossa aiheutuneen menon muuntamiseksi euroksi; muuntokurssina olisi käytettävä mahdollisimman lähellä menon aiheutumisen ajankohtaa olevan päivän muuntokurssia. Yhteisiin yhteistyötoimiin liittyvät rahoitussuunnitelmat, kertomukset ja kirjanpito olisi aina toimitettava euroina yhteiselle sihteeristölle, ohjelmaviranomaisille ja seurantakomitealle. Muuntokurssien oikeellisuus olisi tarkastettava. (34) Ottaen huomioon aidosti yhteisten ohjelmarakenteiden perustamisessa havaitut vaikeudet ja viiveet Euroopan alueellista yhteistyötä koskevaan tavoitteeseen liittyviä maksuja voidaan maksaa kolmen vuoden kuluessa siitä vuodesta, jona maksusitoumukset tehtiin talousarvioon. (35) On aiheellista selkeyttää säännöt, joita sovelletaan varainhoitoon, suunnitteluun, seurantaan, arviointiin ja valvontaan valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin osallistuvien kolmansien maiden osalta. Nämä säännöt olisi vahvistettava asianomaisessa yhteistyöohjelmassa ja/tai komission, kunkin kolmannen maan ja asianomaisen yhteistyöohjelman hallintoviranomaisen tehtävää hoitavan jäsenvaltion välisessä rahoitussopimuksessa. (36) Erityisten tukikelpoisuussääntöjen määrittelemiseksi komissiolle olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä 17 artiklan mukaisesti sisällön ja soveltamisalan osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat tarvittavat asiakirjat yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (37) Jotta tämän asetuksen täytäntöönpanolle voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta rajat ylittävien alueiden ja valtioiden välisten alueiden luetteloiden laatimisen, yhteistyöohjelmaluonnosten toimittamisen, tukitoimien luokkia koskevan nimikkeistön ja täytäntöönpanokertomusten osalta. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[21] mukaisesti, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) soveltamisala Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta sekä mainittua tavoitetta koskevat erityissäännökset. 2. Tässä asetuksessa määritellään Euroopan alueellista yhteistyötä koskevat EAKR:n ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet sekä perusteet, joilla jäsenvaltiot ja alueet voivat saada tukea EAKR:sta, käytössä olevat rahoitusvarat ja niiden jakoperusteet. Lisäksi siinä vahvistetaan tarvittavat säännökset Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien, jäljempänä ’yhteistyöohjelmat’, tehokkaan täytäntöönpanon, rahoituksen hallinnoinnin ja valvonnan varmistamiseksi myös siinä tapauksessa, että näihin yhteistyöohjelmiin osallistuu kolmansia maita. 3. Euroopan alueellista yhteistyötä koskevaan tavoitteeseen ja sen mukaisiin yhteistyöohjelmiin sovelletaan asetusta (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] ja asetuksen (EU) N:o […]/2012 [EAKR-asetus] I lukua, paitsi silloin kun tässä asetuksessa nimenomaisesti toisin säädetään ja kun tällaisia säännöksiä voidaan soveltaa ainoastaan ”Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen. 2 artikla Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osa-alueet Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta EAKR:sta tuetaan 1) vierekkäisten alueiden välistä rajat ylittävää yhteistyötä, jolla edistetään yhdennettyä alueellista kehitystä kahden tai useamman jäsenvaltion maa- ja meriraja-alueiden välillä tai vähintään yhden jäsenvaltion ja yhden sellaisen kolmannen maan, joka ei kuulu unionin ulkopolitiikan rahoitusvälineistä tukea saavien ohjelmien piiriin, rajaseutualueiden välillä; 2) laajemmilla alueilla toteutettavaa valtioiden välistä yhteistyötä, jossa on mukana kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia, joka kattaa myös rajat ylittävän merialueiden yhteistyön silloin kun se ei kuulu rajat ylittävään yhteistyöhön ja jonka tavoitteena on parantaa kyseisten alueiden alueellista yhdentymistä ja siten myötävaikuttaa unionin alueelliseen koheesioon; 3) alueiden välistä yhteistyötä, jotta voidaan tehostaa koheesiopolitiikkaa edistämällä a) kokemusten vaihtoa, joka liittyy temaattisia tavoitteita koskevien hyvien käytäntöjen tunnistamiseen ja levittämiseen sekä niiden siirtämiseen ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteen toimenpideohjelmiin, kumppaneiden kesken koko unionissa; b) kokemusten vaihtoa, joka liittyy kaupunki- ja maaseutualueiden kestävää kehitystä koskevien hyvien käytäntöjen tunnistamiseen, siirtämiseen ja levittämiseen; c) kokemusten vaihtoa, joka liittyy alueellisen yhteistyön toimia ja EAYY:iden käyttöä koskevien hyvien käytäntöjen ja innovatiivisten toimintatapojen tunnistamiseen, siirtämiseen ja levittämiseen; d) alueellisen koheesion tavoitteisiin ja Euroopan alueen tasapainoiseen kehitykseen liittyvien kehityssuuntausten analysointia tekemällä tutkimuksia ja keräämällä tietoa sekä toteuttamalla muita toimenpiteitä. 3 artikla Maantieteellinen kattavuus 1. Rajat ylittävän yhteistyön tuen piiriin kuuluvat unionin NUTS 3 -alueet kaikilla sisäisillä maarajoilla ja sellaisilla ulkoisilla maarajoilla, jotka eivät kuulu unionin ulkopolitiikan rahoitusvälineistä tuettavien ohjelmien piiriin, sekä kaikki unionin NUTS 3 -alueet merirajoilla enintään 150 kilometrin etäisyydellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mukautuksia, jotka ovat tarpeen ohjelmakaudella 2007–2013 vahvistettujen ohjelma-alueiden johdonmukaisuuden ja jatkuvuuden takaamiseksi. Komissio laatii luettelon tukea saavista rajat ylittävistä alueista toimenpideohjelmittain eriteltynä ja antaa siitä täytäntöönpanosäädöksen. Täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Luettelossa on määriteltävä myös ne unionin NUTS 3 -alueet, jotka otetaan huomioon myönnettäessä EAKR:sta tukea rajat ylittävälle yhteistyölle sisäisillä rajoilla sekä unionin ulkopolitiikan välineiden, kuten asetuksen (EU) N:o […]/2012 [ENI-asetus] nojalla ENI:n tai asetuksen (EU) N:o […]/2012 [IPA-asetus] nojalla IPA:n piiriin kuuluvilla ulkorajoilla. Jäsenvaltiot voivat rajat ylittävien yhteistyöohjelmien luonnoksia toimittaessaan pyytää toisessa alakohdassa tarkoitetussa päätöksessä mainitun raja-alueen vieressä sijaitsevan NUTS 3 -alueen lisäämistä luetteloon; tällainen pyyntö on perusteltava. 2. Rajoittamatta 19 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista rajat ylittävissä yhteistyöohjelmissa voi olla mukana Norjan, Sveitsin, Liechtensteinin, Andorran, Monacon ja San Marinon alueita sekä syrjäisimpien alueiden naapureina sijaitsevien kolmansien maiden alueita. Tällaisten alueiden on oltava NUTS 3 -alueita vastaavia alueita. 3. Valtioiden välistä yhteistyötä varten komissio laatii luettelon tukikelpoisista valtioiden välisistä alueista, jotka eritellään yhteistyöohjelmittain ja jotka ovat NUTS 2 -alueita, ja varmistaa täytäntöönpanosäädöksillä tällaisen yhteistyön jatkuvuuden aiempiin ohjelmiin perustuvilla laajemmilla yhtenäisillä alueilla. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Jäsenvaltiot voivat valtioiden välisten yhteistyöohjelmien luonnoksia toimittaessaan pyytää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa päätöksessä mainitun raja-alueen vieressä sijaitsevan NUTS 2 -alueen lisäämistä luetteloon; tällainen pyyntö on perusteltava. 4. Rajoittamatta 19 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista valtioiden välisen yhteistyön ohjelmissa voi olla mukana alueita seuraavista kolmansista maista tai niiden alueilta: a) edellä 2 kohdassa luetellut tai tarkoitetut kolmannet maat tai niiden alueet; ja b) Färsaaret ja Grönlanti. Rajoittamatta 19 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista valtioiden välisissä ohjelmissa voi olla mukana myös sellaisten kolmansien maiden alueita, jotka saavat tukea unionin ulkopolitiikan rahoitusvälineistä, kuten ENI:sta asetuksen (EU) N:o […]/2012 nojalla, mukaan lukien asianomaiset Venäjän federaation alueet, ja IPA:sta asetuksen (EU) N:o […]/2012 nojalla. ENI:n ja IPA:n tukea kyseisille ohjelmille vastaavat vuotuiset määrärahat annetaan käyttöön edellyttäen, että ohjelmissa käsitellään riittävästi asianomaisia ulkoisen yhteistyön tavoitteita. Tällaisten alueiden on oltava NUTS 2 -alueita tai niitä vastaavia alueita. 5. Alueiden välisen yhteistyön osalta EAKR:n tuki kattaa koko unionin alueen. Rajoittamatta 19 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista alueiden välisissä ohjelmissa voivat olla mukana 4 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut kolmansien maiden alueet tai niiden osat. 6. Edellä 2 ja 4 kohdassa tarkoitetut kolmansien maiden alueet on annettava tiedoksi 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa luetteloissa. 4 artikla Euroopan alueellisen yhteistyön määrärahat 1. Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen määrärahat ovat 3,48 prosenttia (eli yhteensä 11 700 000 004 euroa) rahastojen talousarviositoumuksiin kaudella 2014–2020 käytettävissä olevista kokonaismäärärahoista, jotka vahvistetaan asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 83 artiklan 1 kohdassa, ja ne jaetaan seuraavasti: a) 73,24 prosenttia (eli yhteensä 8 569 000 003 euroa) rajat ylittävälle yhteistyölle; b) 20,78 prosenttia (eli yhteensä 2 431 000 001 euroa) valtioiden väliselle yhteistyölle; c) 5,98 prosenttia (eli yhteensä 700 000 000 euroa) alueiden väliselle yhteistyölle. 2. Syrjäisimpien alueiden yhteistyöohjelmien on saatava tukea vähintään 150 prosenttia verrattuna niiden EAKR:sta kaudella 2007–2013 saamaan tukeen. Lisäksi alueiden väliselle yhteistyölle kohdennetuista määrärahoista varataan 50 000 000 euroa syrjäisimpien alueiden yhteistyötä varten. Lisämäärärahaan sovelletaan temaattisen keskittämisen osalta 5 artiklan b alakohtaa. 3. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä yhden päätöksen, jossa vahvistetaan luettelo kaikista yhteistyöohjelmista ja ilmoitetaan ohjelmittain sekä EAKR-tuen kokonaismäärä että vuoden 2014 määrärahojen määrä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Jäsenvaltioittain laadittavassa vuotuisessa erittelyssä kriteerinä käytetään 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen alueiden väestömäärää. 4. EAKR:sta ENI:n mukaisille rajat ylittäville ja merialueita koskeville ohjelmille sekä IPA:n mukaisille rajat ylittäville ohjelmille annettavan tuen vahvistavat komissio ja asianomaiset jäsenvaltiot. 5. EAKR:sta myönnetään tukea rajat ylittäville ja merialueita koskeville ENI:n ja IPA:n mukaisille ohjelmille edellyttäen, että ENI:sta ja IPA:sta myönnetään tukea vähintään vastaava määrä. Vastaavaan määrään sovelletaan ENI-asetuksessa tai IPA-asetuksessa vahvistettua enimmäismäärää. 6. EAKR:sta ENI:n ja EPI:n mukaisille ohjelmille annettavaa tukea vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään kyseisten välineiden asianmukaisiin budjettikohtiin vuoden 2014 talousarviomenettelyssä. 7. Vuosina 2015 ja 2016 EAKR:sta sellaisille ENI:n ja IPA:n mukaisille ohjelmille myönnettävä vuotuinen rahoitusosuus, joiden osalta komissiolle ei ole toimitettu 30 päivään kesäkuuta mennessä ENI:n ja IPA:n mukaista rajat ylittävää tai merialueita koskevaa ohjelmaa, kohdennetaan sellaisille 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille sisäisille rajat ylittäville yhteistyöohjelmille, joihin asianomainen jäsenvaltio osallistuu. Jos 30 päivään kesäkuuta 2017 mennessä komissiolle ei edelleenkään ole toimitettu ENI:n ja IPA:n mukaista rajat ylittävää ja merialueita koskevaa ohjelmaa, koko 4 kohdassa mainittu, tuleville vuosille aina vuoteen 2020 saakka tarkoitettu EAKR-tuki kohdennetaan sellaisille 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille sisäisille rajat ylittäville yhteistyöohjelmille, joihin asianomainen jäsenvaltio osallistuu. 8. Komission hyväksymiä 4 kohdassa tarkoitettuja rajat ylittäviä ja merialueita koskevia ohjelmia ei jatketa, jos: a) kukaan ohjelmaan osallistuvista kumppanimaista ei ole allekirjoittanut asianomaista rahoitussopimusta asetuksessa (EU) N:o /2012 [ENI-asetus] tai asetuksessa (EU) N:o /2012 [IPA-Asetus] vahvistettuun määräaikaan mennessä, tai b) ohjelmaa ei voida toteuttaa osallistuvien maiden välisissä suhteissa ilmenneiden ongelmien vuoksi. Tässä tapauksessa 4 kohdassa tarkoitettu EAKR-tuki, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei vielä ole sidottu, kohdennetaan sellaisille 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille sisäisille rajat ylittäville yhteistyöohjelmille, joihin asianomainen jäsenvaltio osallistuu, jos kyseinen jäsenvaltio sitä pyytää. II LUKU TEMAATTINEN KESKITTÄMINEN JA ENSISIJAISET INVESTOINTIKOHTEET 5 artikla Temaattinen keskittäminen Asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 9 artiklassa tarkoitetut temaattiset tavoitteet keskitetään seuraavasti: a) kullekin rajat ylittävälle yhteistyöohjelmalle valitaan enintään 4 temaattista tavoitetta; b) kullekin valtioiden väliselle yhteistyöohjelmalle valitaan enintään 4 temaattista tavoitetta; c) alueiden välisille ohjelmille voidaan valita kaikki temaattiset tavoitteet 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla. 6 artikla Ensisijaiset investointikohteet Sen lisäksi, mitä asetuksen (EU) N:o […]/2012 [EAKR-asetus] 5 artiklassa säädetään, EAKR:sta tuetaan henkilöresurssien, tilojen ja infrastruktuurien rajat ylittävää jakamista ensisijaisten investointikohteiden mukaisesti sekä seuraavia temaattisten tavoitteiden ensisijaisia investointikohteita a) rajat ylittävässä yhteistyössä: i) rajat ylittävien työmarkkinoiden integroiminen, mukaan lukien rajat ylittävä liikkuvuus, yhteiset paikalliset työllisyysaloitteet ja yhteinen koulutus (työllisyyden ja työvoiman liikkuvuuden edistämistä koskevassa temaattisessa tavoitteessa); ii) sukupuolten välisen tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen rajojen yli sekä sosiaalisen osallisuuden edistäminen rajojen yli (sosiaalista osallisuutta ja köyhyyden torjumista koskevassa temaattisessa tavoitteessa); iii) yhteisten koulutusjärjestelmien kehittäminen ja toteuttaminen (investointia osaamiseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen koskevassa temaattisessa tavoitteessa); iv) oikeudellisen ja hallinnollisen yhteistyön sekä kansalaisten ja instituutioiden välisen yhteistyön edistäminen (instituutioiden valmiuksien parantamista ja tehokasta julkista hallintoa koskevassa temaattisessa tavoitteessa); b) valtioiden välisessä yhteistyössä: makroalue- ja merialuestrategioiden kehittäminen ja toteuttaminen (instituutioiden valmiuksien parantamista ja tehokasta julkista hallintoa koskevassa temaattisessa tavoitteessa). III LUKU OHJELMATYÖ 7 artikla Yhteistyöohjelmien sisältö 1. Yhteistyöohjelma koostuu toimintalinjoista. Toimintalinja koskee yhtä rahastoa ja vastaa yhtä temaattista tavoitetta, ja se käsittää yhden tai useamman kyseisen temaattisen tavoitteen ensisijaisen investointikohteen tämän asetuksen 5 ja 6 artiklan mukaisesti. 2. Yhteistyöohjelmassa määritetään a) strategia, joka koskee yhteistyöohjelman vaikutusta älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaan unionin strategiaan ja johon sisältyy i) sellaisten tarpeiden tunnistaminen, jotka liittyvät koko ohjelma-alueen ongelmiin; ii) temaattisen tavoitteen ja siihen liittyvien ensisijaisten investointikohteiden valinta ottaen huomioon yhteinen strategiakehys ja ennakkoarvioinnin tulokset; b) jokaisen toimintalinjan osalta i) ensisijaiset investointikohteet ja niihin liittyvät erityistavoitteet; ii) yleiset ja ohjelmakohtaiset tuotos- ja tulosindikaattorit ja niille tarpeen mukaan lähtöarvo ja määrällinen tavoitearvo; iii) kuvaus tuettavista toimista, mukaan luettuina tarvittaessa tärkeimpien kohderyhmien, kohdealueiden ja tuensaajatyyppien määritteleminen ja rahoitusvälineiden suunniteltu käyttötarkoitus; iv) komission täytäntöönpanoasetuksella, joka on annettu 30 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen, vahvistamaan nimikkeistöön perustuvat vastaavat tukitoimien luokat ja määrärahojen alustava erittely; c) vaikutus kumppanuussopimuksessa vahvistettuun aluekehityksen yhdennettyyn strategiaan, sekä i) mekanismit, joilla varmistetaan rahastojen, maaseuturahaston, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston sekä muiden unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden sekä Euroopan investointipankin (EIP) välinen koordinointi; ii) tarvittaessa suunnitelma integroidusta lähestymistavasta kaupunki-, maaseutu- ja rannikkoalueiden sekä alueiden, joilla on alueellisia erityispiirteitä, alueelliseen kehitykseen ja erityisesti asetuksen (EU) N:o /2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 28 ja 29 artiklan täytäntöönpanojärjestelyt; iii) tarvittaessa luettelo kaupungeista, joissa yhdennettyjä kestävää kaupunkikehitystä koskevia toimia aiotaan toteuttaa, sekä näitä toimia koskevat EAKR-tuen alustavat vuotuiset määrärahat; iv) sellaiset alueet, joilla toteutetaan paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita; v) tarvittaessa suunniteltujen toimien vaikutus makroalue- ja merialuestrategioihin; d) järjestelyt rahastojen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi, muun muassa i) asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 19 artiklan 1 kohdan mukainen tuloskehys; ii) toteutetut toimet, joilla kumppanit saadaan mukaan yhteistyöohjelmien valmisteluun, sekä kumppaneiden rooli yhteistyöohjelmien toteutuksessa, seurannassa ja arvioinnissa; e) järjestelyt rahastojen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi, muun muassa i) suunnitelma teknisen tuen käytöstä, mukaan luettuina toimet viranomaisten ja tuensaajien valmiuksien parantamiseksi, sekä asiaan kuuluvat kyseessä olevaa toimintalinjaa koskevat 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot; ii) tuensaajien hallinnollisen taakan arviointi sekä toimet ja tavoitteet sen keventämiseksi; iii) luettelo tärkeimmistä hankkeista, joiden osalta pääasiallisen työn alkamisajankohdan arvioidaan olevan ennen 1 päivää tammikuuta 2018; f) rahoitussuunnitelma, jossa on kaksi taulukkoa (ilman erittelyä osallistuvien jäsenvaltioiden mukaan): i) taulukko, joka sisältää asetuksen (EU) N:o /2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 53, 110 ja 111 artiklan mukaisesti EAKR:n tukeen varattujen kokonaismäärärahojen vuosikohtaisen jaon; ii) taulukko, jossa täsmennetään EAKR:n tuen ja kansallisen yhteisrahoituksen kokonaismäärärahat koko ohjelmakauden, yhteistyöohjelman ja kunkin toimintalinjan osalta. Mikäli kansallinen yhteisrahoitus koostuu julkisesta ja yksityisestä yhteisrahoituksesta, taulukossa esitetään rahoituksen ohjeellinen jakautuminen julkisten ja yksityisten osuuksien kesken. Siinä annetaan tiedoksi EIP:n suunniteltu osallistuminen rahoitukseen; g) yhteistyöohjelmaa koskevat täytäntöönpanosäännökset, joihin sisältyvät seuraavat tiedot: i) hyväksynnän antava elin, hallintoviranomainen ja tarkastusviranomainen; ii) elin tai elimet, jotka on nimetty suorittamaan valvontatehtäviä; iii) elin tai elimet, jotka on nimetty vastaamaan tarkastusten suorittamisesta; iv) menettely yhteisen sihteeristön perustamiseksi; v) tiivistetty kuvaus hallinto- ja valvontajärjestelmistä; vi) jaottelu rahoitusvastuista osallistuvien jäsenvaltioiden välillä mahdollisten hallintoviranomaisen tai komission tekemien rahoitusoikaisujen varalta. Edellä a–d alakohdassa vaaditut tiedot on mukautettava tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisiin yhteistyöohjelmien erityispiirteisiin. Edellä e alakohdan ii–iii alakohdassa vaadittuja tietoja ei sisällytetä tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisiin yhteistyöohjelmiin. 3. Jokaiseen yhteistyöohjelmaan on sisällyttävä i) kuvaus erityistoimista, joilla toimien valinnassa otetaan huomioon ympäristönsuojelun vaatimukset, resurssitehokkuus, ilmastonmuutoksen lieventäminen ja siihen mukautuminen sekä riskien ehkäiseminen ja riskinhallinta; ii) kuvaus erityistoimista, joilla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja ehkäistään sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää yhteistyöohjelman valmistelussa, suunnittelussa ja toteuttamisessa sekä erityisesti rahoituksen saannissa ottaen huomioon tällaisten syrjinnän vaarassa olevien kohderyhmien tarpeet ja etenkin vaatimukset, joilla varmistetaan vammaisten osallistumismahdollisuudet; iii) kuvaus ohjelman myötävaikutuksesta miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen sekä tarvittaessa järjestelyt sukupuolinäkökohtien integroimiseksi ohjelman ja toimien tasolla. Jäsenvaltioiden on toimitettava yhteistyöohjelmaa koskevan ehdotuksen mukana kansallisten tasa-arvoelinten lausunto ii ja iii alakohdassa esitetyistä toimenpiteistä. Ensimmäistä ja toista alakohtaa ei sovelleta 2 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisiin yhteistyöohjelmiin. 4. Edellä olevan 2 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdan mukaisten yhteistyöohjelmien on määriteltävä tällaisen yhteistyöohjelman tuensaaja tai tuensaajat, ja ne voivat määritellä myös tuen myöntämismenettelyn. 5. Ennen yhteistyöohjelman toimittamista komissiolle siihen osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden tai niiden alueiden on vahvistettava kirjallisesti suostumuksensa yhteistyöohjelman sisältöön. Suostumus sisältää myös kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden sitoumuksen tarvittavan yhteisrahoituksen järjestämiseen yhteistyöohjelman toteuttamiseksi. 6. Jäsenvaltioiden on laadittava yhteistyöohjelman luonnos komission laatiman mallin mukaisesti. 7. Komissio hyväksyy mainitun mallin täytäntöönpanosäädöksellä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 8 artikla Yhteinen toimintasuunnitelma Kun asetuksen (EU) N:o /2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 93 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisen toimintasuunnitelman panee täytäntöön tuensaajana oleva EAYY, yhteistyöohjelman yhteisen sihteeristön henkilöstöstä ja EAYY:n yleiskokouksesta voi tulla asetuksen (EU) N:o /2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 97 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ohjauskomitean jäseniä. EAYY:n yleiskokouksen jäsenet eivät voi muodostaa kyseisen ohjauskomitean enemmistöä. 9 artikla Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet Rajat ylittävissä yhteistyöohjelmissa voidaan toteuttaa asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 28 artiklassa tarkoitettuja paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita edellyttäen, että paikallisessa kehittämisryhmässä on edustajia vähintään kahdesta maasta, joista toinen on jäsenvaltio. 10 artikla Yhdennetyt alueelliset investoinnit Yhteistyöohjelmien osalta asetuksen (EU) N:o /2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 99 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun yhdennetyn alueellisen investoinnin hallinnon ja täytäntöönpanon toteuttavan välittävän elimen on oltava EAYY tai muu yhden osallistuvan maan lainsäädännön mukaisesti perustettu oikeudellinen elin edellyttäen, että sen perustavat vähintään kahden osallistuvan maan viranomaiset. 11 artikla Toimien valinta 1. Yhteistyöohjelmien toimet valitsee asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 41 artiklassa tarkoitettu seurantakomitea. 2. Rajat ylittävään ja valtioiden väliseen yhteistyöhön valituissa toimissa on oltava tuensaajia vähintään kahdesta osallistuvasta maasta, joista vähintään yhden on oltava jäsenvaltio. Toimi voidaan toteuttaa vain yhdessä maassa edellyttäen, että koko ohjelma-alue hyötyy siitä. Edellä olevan 2 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisen alueiden välisen yhteistyön toimissa tuensaajia on oltava vähintään kolmesta maasta, joista vähintään kaksi on jäsenvaltioita. 3. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, EAYY tai muu yhden osallistuvan maan lainsäädännön mukaisesti perustettu oikeudellinen elin voi olla jonkin toimen ainoa tuensaaja edellyttäen, että sen perustavat rajat ylittävässä ja valtioiden välisessä yhteistyössä vähintään kahden osallistuvan maan viranomaiset tai elimet ja alueiden välisessä yhteistyössä vähintään kolmen osallistuvan maan viranomaiset tai elimet. 4. Tuensaajien on toimittava yhteistyössä toimien kehittämiseksi, toteuttamiseksi ja rahoittamiseksi sekä henkilöstön palkkaamiseksi niihin. 5. Hallintoviranomaisen on toimitettava kunkin toimen johtavalle tai ainoalle tuensaajalle asiakirja, jossa määritetään kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset mukaan lukien erityisvaatimukset, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteuttamiselle asetettua aikarajoitusta. 12 artikla Tuensaajat 1. Jos yhteistyöohjelman jossakin toimessa on kaksi tai useampia tuensaajia, tuensaajien nimettävä joukostaan yksi johtava tuensaaja. 2. Johtavan tuensaajan on vastattava seuraavista tehtävistä: a) se vahvistaa muiden tuensaajien kanssa järjestelyt sopimuksessa, joka sisältää muun muassa toimeen kohdennettujen varojen moitteettoman varainhoidon takaavat määräykset, sekä järjestelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperimiseksi; b) se vastaa koko toimen täytäntöönpanon varmistamisesta; c) se varmistaa, että kaikkien tuensaajien esittämät menot ovat aiheutuneet toimen täytäntöönpanemisesta ja että menot vastaavat toimia, joista osallistuvien tuensaajien kesken on sovittu; d) se tarkastaa, että valvoja on vahvistanut muiden tuensaajien esittämät menot silloin, kun tarkastusta ei suorita hallintoviranomainen 22 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 3. Johtavan tuensaajan on varmistettava, että muut tuensaajat saavat julkisen rahoitusosuuden kokonaisuudessaan mahdollisimman pian ja täysimääräisenä. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät muille tuensaajille maksettavia määriä. 4. Johtavan tuensaajan on sijaittava jäsenvaltiossa ja ainoan tuensaajan on oltava rekisteröity jäsenvaltioon. IV LUKUSEURANTA JA ARVIOINTI 13 artikla Täytäntöönpanokertomukset 1. Hallintoviranomaisen on toimitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 44 artiklan 1 kohdan mukaisesti vuotuinen kertomus viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2016 ja tämän jälkeen vuosittain viimeistään 30 päivänä huhtikuuta vuoden 2022 loppuun asti. Vuonna 2016 toimitettavan kertomuksen on katettava varainhoitovuodet 2014 ja 2015 sekä menojen tukikelpoisuuden alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2013 välinen aika. 2. Vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä tietoja seuraavista osa-alueista: a) yhteistyöohjelman täytäntöönpano asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti; b) suurhankkeiden ja yhteisten toimintasuunnitelmien valmistelun ja toteuttamisen edistyminen. 3. Vuosina 2017 ja 2019 toimitettavissa vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä ja arvioitava asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 44 artiklan 3 ja 4 kohdassa vaaditut, edellä 2 kohdassa esitetyt tiedot sekä a) edistyminen, joka on saavutettu sovellettaessa aluekehitykseen yhdennettyä lähestymistapaa, mukaan lukien kestävä kaupunkikehitys ja toimenpideohjelman puitteissa toteutetut paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet; b) edistyminen, joka on saavutettu pantaessa täytäntöön toimia, joilla parannetaan viranomaisten ja tuensaajien valmiuksia hallinnoida ja käyttää EAKR:a; c) arviointisuunnitelman sekä arviointituloksiin perustuvien jatkotoimien toteuttamisessa saavutettu edistyminen; d) toteutetut toimet, joilla edistetään miesten ja naisten tasa-arvoa ja torjutaan syrjintää, vammaisten osallistumismahdollisuudet mukaan luettuina, sekä toteutetut järjestelyt, joilla varmistetaan sukupuolinäkökohtien huomioon ottaminen toimenpideohjelmassa ja toimissa; e) toteutetut kestävää kehitystä tukevat toimet; f) tulokset tiedotus- ja julkisuustoimenpiteistä, jotka on toteutettu osana viestintästrategiaa; g) mahdollisten sosiaalisen innovoinnin alaan kuuluvien toimien täytäntöönpanossa saavutettu edistyminen; h) kumppaneiden osallistuminen yhteistyöohjelman täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin. 4. Vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset on laadittava komission täytäntöönpanosäädöksillä vahvistamien mallien mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 14 artikla Vuotuinen arviointi Jos vuotuista arviointikokousta ei pidetä asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 45 artiklan 3 kohdan mukaisesti, arviointi voidaan suorittaa kirjallisesti. 15 artikla Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen indikaattorit Tämän asetuksen liitteessä määriteltyjä yhteisiä indikaattoreita käytetään tarvittaessa asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Niiden lähtöarvo on nolla ja kumulatiiviset tavoitteet asetetaan vuodelle 2022. Ohjelmakohtaisten tuotosindikaattorien lähtöarvona käytetään nollaa ja kumulatiiviset tavoitteet asetetaan vuodelle 2022. Ohjelmakohtaisten tulosindikaattorien lähtöarvona käytetään uusimpia käytettävissä olevia tietoja, ja tavoitteet asetetaan vuodelle 2022, mutta ne voidaan ilmaista määrällisesti tai laadullisesti. 16 artikla Tekninen tuki EAKR:sta teknistä tukea varten myönnettävän tuen määrä voi olla enintään 6 prosenttia yhteistyöohjelman kokonaistuen määrästä, mutta sen on kuitenkin oltava vähintään 1 500 000 euroa. VI LUKUTUKIKELPOISUUS 17 artikla Menojen tukikelpoisuutta koskevat yleiset säännöt 1. Komissiolle siirretään valta antaa 29 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yhteistyöohjelmiin liittyvien menojen tukikelpoisuutta koskevat täydentävät erityissäännöt. 2. Seurantakomitea vahvistaa koko yhteistyöohjelmaa koskevat tukikelpoisuussäännöt sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 55–61 artiklassa, asetuksessa (EU) N:o […]/2012 [EAKR-asetus] tai tässä asetuksessa taikka niiden perusteella annettujen tukikelpoisuussääntöjen soveltamista. 3. Asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 55–61 artiklassa, asetuksessa (EU) N:o […]/2012 [EAKR-asetus] tai tässä asetuksessa annettujen tai seurantakomitean antamien tukikelpoisuussääntöjen tai niiden perusteella annettujen tukikelpoisuussääntöjen ulkopuolelle jääviin seikkoihin sovelletaan sen maan kansallisia sääntöjä, jossa meno aiheutuu. 18 artikla Henkilöstökustannukset Toimen henkilöstökustannukset voidaan laskea kiinteänä osuutena, joka voi olla enintään 15 prosenttia asianomaisen toimen muista kuin henkilöstökustannuksia koskevista välittömistä kustannuksista. 19 artikla Yhteistyöohjelmien toimien tukikelpoisuus sijainnin perusteella 1. Sellaisten yhteistyöohjelmiin liittyvien toimien, joihin sovelletaan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on sijaittava unionin alueeseen kuuluvassa ohjelma-alueen osassa, jäljempänä ’ohjelma-alueen unionissa sijaitseva osa’. 2. Hallintoviranomainen voi hyväksyä, että koko toimi tai sen osa toteutetaan ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät: a) toimesta on hyötyä ohjelma-alueelle; b) yhteistyöohjelman perusteella ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella sijaitseviin toimiin osoitettu kokonaismäärä on enintään 20 prosenttia EAKR:n ohjelmatasolla myöntämästä tuesta tai enintään 30 prosenttia sellaisissa yhteistyöohjelmissa, joissa ohjelman unionissa sijaitseva osa muodostuu syrjäisimmistä alueista; c) yhteistyöohjelman viranomaiset vastaavat toimen hallinnointiin, valvontaan ja tarkastukseen liittyvistä hallinto- ja tarkastusviranomaisten velvollisuuksista, tai ne tekevät sopimuksia sen jäsenvaltion, kolmannen maan tai alueen viranomaisten kanssa, jossa toimi toteutetaan. 3. Edistämistoimintaa ja valmiuksien kehittämistä koskevissa toimissa menoja voi aiheutua ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella edellyttäen, että 2 kohdan a ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät. VII LUKUHALLINNOINTI, VALVONTA JA HYVÄKSYNTÄ 20 artikla Viranomaisten nimeäminen 1. Asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 113 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamiseksi yhteistyöohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden on nimettävä yksi hallintoviranomainen ja kyseisen asetuksen 113 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi yksi tarkastusviranomainen, jotka sijaitsevat samassa jäsenvaltiossa. 2. Komissio suorittaa maksut hallintoviranomaiselle, joka suorittaa maksut johtavalle tuensaajalle asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 122 artiklan mukaisesti. 21 artikla Eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä Yhteistyöohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot voivat hyödyntää eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää ja antaa sille vastuun yhteistyöohjelman tai sen osan hallinnoinnista siirtämällä sille hallintoviranomaisen tehtävät. 22 artikla Hallintoviranomaisen tehtävät 1. Yhteistyöohjelman hallintoviranomaisen on suoritettava asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 114 ja 115 artiklassa säädetyt hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen tehtävät. 2. Hallintoviranomaisen on yhteistyöohjelmaan osallistuvia jäsenvaltioita ja mahdollisia kolmansia maita kuultuaan perustettava yhteinen sihteeristö. Yhteinen sihteeristö avustaa hallintoviranomaista ja seurantakomiteaa näiden hoitaessa tehtäviään. Se toimittaa mahdollisille tuensaajille tietoa yhteistyöohjelmaan liittyvistä rahoitusmahdollisuuksista ja avustaa tuensaajia toimien toteuttamisessa. 3. Jos hallintoviranomaiseksi on nimetty EAYY, se vastaa asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 114 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista tarkastuksista koko ohjelma-alueella. 4. Jos hallintoviranomainen ei voi suorittaa asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 114 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tarkastuksia koko ohjelma-alueella, kunkin jäsenvaltion tai kolmannen maan on nimettävä elin tai henkilö, jäljempänä ’valvoja(t)’, joka vastaa kyseisten tarkastusten tekemisestä alueensa tuensaajien osalta. Näiden valvojien on mahdollisuuksien mukaan oltava samat elimet kuin ne, jotka vastaavat tällaisten tarkastusten tekemisestä ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen kuuluvissa toimenpideohjelmissa tai kolmansien maiden osalta samat elimet kuin ne, jotka vastaavat unionin ulkopolitiikan välineisiin liittyvien verrattavissa olevien tarkastusten tekemisestä. Kukin jäsenvaltio tai kolmas maa vastaa omalla alueellaan tehdyistä tarkastuksista. 5. Jos yhteisrahoitettujen tuotteiden tai palvelujen toimitus on mahdollista tarkastaa ainoastaan koko toimen osalta, tarkastuksen suorittaa hallintoviranomainen tai sen jäsenvaltion valvoja, jossa johtava tuensaaja sijaitsee. 23 artikla Tarkastusviranomaisen tehtävät 1. Yhteistyöohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot ja kolmannet maat voivat päättää, että tarkastusviranomaisella on lupa suorittaa suoraan asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 116 artiklassa tarkoitetut tehtävät koko yhteistyöohjelmaan kuuluvalla alueella. Niiden on määriteltävä, milloin tarkastusviranomaisen mukana on oltava jäsenvaltion tai kolmannen maan tarkastaja. 2. Jos tarkastusviranomaisella ei ole 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, sitä avustaa kunkin yhteistyöohjelmaan osallistuvan ja asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 116 artiklassa tarkoitetuista tehtävistä vastaavan jäsenvaltion tai kolmannen maan edustajista koostuva tarkastajaryhmä. Kunkin edustajan vastuulla on toimittaa tosiasialliset tiedot menoista, jotka ovat aiheutuneet sen alueella ja jotka tarkastusviranomainen tarvitsee arvioinnin suorittamiseen. Tarkastajaryhmä on perustettava kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun päätös yhteistyöohjelman hyväksymisestä on tehty. Ryhmä laatii työjärjestyksensä ja sen puheenjohtajana toimii yhteistyöohjelman tarkastusviranomainen. 3. Tarkastajien on oltava toiminnallisesti riippumattomia valvojista, jotka suorittavat 22 artiklan mukaiset tarkastukset. 24 artikla Hyväksyntä Hallintoviranomaisen hyväksyy sen jäsenvaltion hyväksynnän antava elin, jossa hallintoviranomainen sijaitsee. VIII LUKUVARAINHOITO 25 artikla Talousarviositoumukset, maksut ja takaisin perintä 1. Yhteistyöohjelmille myönnetty EAKR-tuki maksetaan yhdelle tilille, johon ei sisälly kansallisia alatilejä. 2. Hallintoviranomaisen on varmistettava, että kaikki sääntöjenvastaisesti maksetut määrät peritään takaisin johtavalta tai ainoalta tuensaajalta. Tuensaajien on maksettava takaisin johtavalle tuensaajalle kaikki aiheettomasti maksetut määrät. 3. Jos johtava tuensaaja ei onnistu saamaan takaisinmaksuja muilta tuensaajilta tai jos hallintoviranomainen ei onnistu saamaan takaisinmaksuja johtavalta tuensaajalta tai ainoalta tuensaajalta, sen jäsenvaltion tai kolmannen maan, jonka alueella kyseinen tuensaaja sijaitsee tai EAYY:n tapauksessa jonka alueella tuensaaja on rekisteröity, on korvattava hallintoviranomaiselle kyseiselle tuensaajalle aiheettomasti maksettu määrä. Hallintoviranomainen vastaa asianomaisten määrien maksamisesta takaisin unionin yleiseen talousarvioon yhteistyöohjelmassa osallistuvien jäsenvaltioiden kesken sovitun vastuunjaon mukaisesti. 26 artikla Euron käyttö Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 123 artiklassa säädetään, tuensaajat muuntavat muussa valuutassa kuin eurossa aiheutuneen menon määrän euroiksi sen kuukauden kuluessa, jona meno on aiheutunut. Muuntamisen tarkastaa sen jäsenvaltion tai kolmannen maan hallintoviranomainen tai valvoja, jossa tuensaaja sijaitsee. 27 artikla Vapauttaminen Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 127 artiklan 1 kohdassa säädetään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 127 artiklan 4 kohdan soveltamista, komissio vapauttaa kyseisen artiklan toisen alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä ne osat, joita ei ole käytetty ensimmäisten tai vuotuisten ennakkomaksujen, välimaksujen tai vuotuisen loppuerän maksamiseen viimeistään yhteistyöohjelman talousarviositoumusvuotta seuraavan kolmannen varainhoitovuoden joulukuun 31 päivänä tai joiden osalta ei ole toimitettu asetuksen (EU) N:o […]/2012 [yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 126 artiklan 1 kohdan mukaista maksupyyntöä. 28 artikla Kolmansien maiden osallistuminen Yksityiskohtaiset säännöt kolmansien maiden osallistumiseen 3 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa ja 5 kohdassa tarkoitettuihin valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin liittyvästä rahoitushallinnosta sekä suunnittelusta, seurannasta, arvioinnista ja valvonnasta vahvistetaan asianomaisissa yhteistyöohjelmissa ja/tai asianomaisissa komission, kunkin kolmannen maan ja kyseisen yhteistyöohjelman hallintoviranomaisen tehtävistä vastaavan jäsenvaltion välisessä rahoitussopimuksessa tapauksen mukaan. X LUKULOPPUSÄÄNNÖKSET 29 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään komissiolle valta antaa 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaantulopäivästä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä , tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä olevan 17 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 30 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 31 artikla Siirtymäsäännökset 1. Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen osalta tämä asetus ei vaikuta sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen tukeen sovellettavan lainsäädännön nojalla, jota siten sovelletaan kyseiseen tukeen tai hankkeisiin niiden päättymiseen saakka. 2. Ennen 1 päivää tammikuuta 2014 asetuksen (EY) N:o 1080/2006 mukaisesti toimitetut hakemukset, jotka koskevat Euroopan alueellista yhteistyötä koskevalle tavoitteelle kaudella 2007–2013 myönnettävää tukea, pysyvät voimassa. 32 artikla Uudelleentarkastelu Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2022 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 178 artiklan mukaisesti. 33 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen yhteiset indikaattorit (15 artiklassa tarkoitetut) YKSIKKÖ | NIMI | Tuotannolliset investoinnit | yritykset | Avustuksia saavien yritysten määrä | yritykset | Muuta rahoitustukea kuin avustuksia saavien yritysten määrä | yritykset | Muuta tukea kuin rahoitustukea saavien yritysten määrä | yritykset | Uusien tukea saavien yritysten määrä | euro | Julkista tukea vastaavat yksityiset investoinnit pk-yrityksiin (avustukset) | euro | Julkista tukea vastaavat yksityiset investoinnit pk-yrityksiin (muut kuin avustukset) | kokoaikavastaava | Avustetuissa pk-yrityksissä luotujen työpaikkojen määrä | Matkailu | vierailut | Tuettuihin kohteisiin tehtyjen vierailujen määrä | Tieto- ja viestintäteknologian infrastruktuuri | henkilömäärä | Väestö, jonka saatavilla on siirtonopeudeltaan vähintään 30 Mbit/s laajakaistaliittymä | Liikenne | Rautatieliikenne | km | Uuden rautatielinjan kokonaispituus | josta: TEN-T-liikenneverkot | km | Uusitun tai parannetun rautatielinjan kokonaispituus | josta: TEN-T-liikenneverkot | Maantieliikenne | km | Uusien maanteiden kokonaispituus | josta: TEN-T-liikenneverkot | km | Uusittujen tai parannettujen maanteiden kokonaispituus | josta: TEN-T-liikenneverkot | Kaupunkiliikenne | henkilömatkat | Henkilömatkojen määrän lisäys tuetuissa kaupunkiliikennepalveluissa | Sisävesiliikenne | tonnia/km | Parannetuilla sisävesiliikenteen väylillä kuljetetun rahdin lisäys | Ympäristö | Kiinteä jäte | tonni | Jätteiden kierrätyskapasiteetin lisäys | Vesihuolto | henkilömäärä | Parannetun vesihuollon piirissä olevan väestön lisäys | m3 | Arvioitu vedenjakeluverkoston vuotojen väheneminen | Jäteveden käsittely | asukasvastineluku | Parannetun jäteveden käsittelyn piirissä olevan väestön lisäys | Kriisinehkäisy ja -hallinta | henkilömäärä | Tulvantorjuntatoimenpiteistä hyötyvä väestö | henkilömäärä | Metsäpalojen torjunnasta ja muista torjuntatoimenpiteistä hyötyvä väestö | Maaperän kunnostaminen | hehtaari | Kunnostetun maaperän kokonaispinta-ala | Maaperän sulkeminen | hehtaari | Kehityksestä johtuva muutos suljetussa maaperässä | Luonto ja biologinen monimuotoisuus | hehtaari | Sellaisten luontotyyppien pinta-ala, joiden suojelun taso on parantunut | Tutkimus ja innovointi | henkilömäärä | Uusissa tai uudelleen varustetuissa tutkimusinfrastruktuureissa työskentelevien työntekijöiden/tutkijoiden määrä | yritykset | Tukea saavien tutkimuslaitosten kanssa yhteistyötä tekevien yritysten määrä | kokoaikavastaava | Avustetuissa yksiköissä luotujen työpaikkojen (työntekijät/tutkijat) määrä | euro | Julkista tukea vastaavat yksityiset investoinnit innovointiin tai T&K-hankkeisiin | yritykset | Sellaisten yritysten määrä, jotka ovat saattaneet markkinoille uusia tai merkittävästi parannettuja tuotteita tuettujen innovointi- tai T&K-hankkeiden tuloksena | yritykset | Sellaisten yritysten määrä, jotka ovat luoneet yritykselle uusia tai merkittävästi parannettuja tuotteita tuettujen innovaatio- tai T&K-hankkeiden tuloksena | Energia ja ilmastonmuutos | Uusiutuva energia | megawattia | Uusiutuvan energian tuotannon lisäkapasiteetti | Energiatehokkuus | kotitaloudet | Niiden kotitalouksien määrä, joiden energiankulutusluokitus on parantunut | kWh/vuosi | Julkisten rakennusten primäärienergian kulutuksen väheneminen | käyttäjät | Älykkäisiin verkkoihin liitettyjen uusien käyttäjien määrä | Kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen | CO2-ekvivalenttitonni | Kasvihuonekaasupäästöjen arvioitu väheneminen CO2-ekvivalenttitonneina | Sosiaalinen infrastruktuuri | Lastenhoito ja koulutus | henkilömäärä | Tuettujen lastenhoito- ja koulutuspalvelujen kapasiteetti | Terveys | henkilömäärä | Tuettujen terveyspalvelujen kapasiteetti | Asuminen | kotitaloudet | Paremmista asumisolosuhteista hyötyvien kotitalouksien määrä | Matkailu | vierailut | Tuettuihin kohteisiin tehtyjen vierailujen määrä | Kulttuuriperintö | vierailut | Tuettuihin kohteisiin tehtyjen vierailujen määrä | Kaupunkikehitys | henkilömäärä | Yhdennettyjen kaupunkikehitysstrategioiden vaikutusalueella asuva väestö | neliömetri | Uudet avoimet alueet kaupunkialueilla | neliömetri | Uudet julkiset tai kaupalliset rakennukset kaupunkialueilla | neliömetri | Uudet asunnot kaupunkialueilla | Työmarkkinat ja koulutus[22] | henkilömäärä | Rajat ylittäviin liikkuvuushankkeisiin osallistuvien määrä | henkilömäärä | Yhteisiin paikallisiin työllisyysaloitteisiin ja yhteiseen koulutuksen osallistuvien määrä | henkilömäärä | Tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja sosiaalista osallisuutta edistäviin hankkeisiin osallistuvien määrä | henkilömäärä | Sellaisiin yhteisiin koulutusjärjestelmiin, joilla tuetaan nuorisotyöllisyyttä, koulutusmahdollisuuksia sekä korkea-asteen ja ammatillista koulutusta yli rajojen, osallistuvien määrä | Institutionaaliset ja hallinnolliset valmiudet | lukumäärä | Oikeudellista ja hallinnollista yhteistyötä sekä kansalaisten ja organisaatioiden välistä yhteistyötä edistävien hankkeiden määrä | lukumäärä | Makroalue- ja merialuestrategioiden täytäntöönpanon tukemiseksi kehitettyjen ja toteutettujen hankkeiden määrä | lukumäärä | Koheesiopolitiikan tehostamiseksi kehitettyjen alueiden välisen yhteistyön hankkeiden määrä | lukumäärä | Koheesiopolitiikan tehostamiseksi kehitettyjen ja toteutettujen alueiden välisen yhteistyön hankkeiden määrä | [1] ”Julkinen kuuleminen viidennen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta käsittelevän kertomuksen päätelmistä – tulokset, Bryssel”, komission yksiköiden valmisteluasiakirja, SEC(2011) 590 lopullinen, 13.5.2011. [2] ”INTERREG III Community Initiative (2000-2006) Ex Post evaluation”, Panteia and Partners, toukokuu 2010. [3] ”Tavoite 3: Alueellisen yhteistyön haaste – rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön tuleva toimintaohjelma”, (2010/2155(INI)), 23. kesäkuuta 2011. [4] ”Julkinen kuuleminen viidennen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta käsittelevän kertomuksen päätelmistä – tulokset, Bryssel”, komission yksiköiden valmisteluasiakirja, SEC(2011) 590 lopullinen, 13.5.2011. [5] Ranskan, Unkarin, Itävallan, Maltan, Italian, Espanjan ja Romanian kommentit. [6] ”INTERREG III Community Initiative (2000-2006) Ex Post evaluation”, Panteia and Partners, toukokuu 2010, s 3 ja 4. [7] ”INTERREG III Community Initiative (2000-2006) Ex Post evaluation”, Panteia and Partners, toukokuu 2010, s. 9. [8] ”Koheesiopolitiikkaa valmisteleva korkean tason ryhmä – kertomus 25.–26. maaliskuuta 2010 pidetystä neljännestä kokouksesta”, s. 2. [9] ”Koheesiopolitiikkaa valmisteleva korkean tason ryhmä – kertomus 7.–8. kesäkuuta 2010 pidetystä viidennestä kokouksesta”, s. 6. [10] ”Raportti tavoitteesta 3: Alueellisen yhteistyön haaste – rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön tuleva toimintaohjelma”, (2010/2155(INI)), 23. kesäkuuta 2011. [11] Tiedonanto Euroopan unionin strategia Itämeren aluetta varten , KOM(2009) 248, 10.6.2009 ja tiedonanto Tonavan aluetta koskeva EU:n strategia , Bryssel 8.12.2010, KOM(2010) 715. [12] EUVL C, , s. . [13] EUVL C, , s. . [14] EUVL L, , s. . [15] Katso tämän virallisen lehden sivu yy. [16] EUVL L 154, 21.6.2003, s. 1. [17] EUVL L [18] EUVL L [19] Komission tiedonanto Eurooppa 2020 - Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia , KOM(2010) 2020 lopullinen, 3.3.2010. [20] EUVL L 210, 31.7.2006, s. 19. [21] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13. [22] Tarvittaessa osallistujia koskevat tiedot eritellään niiden työmarkkina-aseman mukaan, eli ilmoitetaan, onko kyseessä ”työntekijä”, ”työtön”, ”pitkäaikaistyötön”, ”työelämän ulkopuolella oleva henkilö” tai ”työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleva henkilö”.