FI Euroopan unionin virallinen lehti C 218/1

KOMISSION TIEDONANTO

Ohjeita uusien kevyiden hyötyajoneuvojen reskisteröintiä koskevien tietojen seurantaan ja ilmoittamiseen

(2017/C 218/01)

VASTUUVAPAUSLAUSEKE Näiden ohjeiden tarkoituksena on helpottaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöihin liittyvien seurantatietojen keräämistä, toimittamista ja arvioimista selostamalla komission tulkintaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 asiaan liittyvistä säännöksistä. Näiden ohjeiden tarkoituksena on auttaa viranomaisia ja toimijoita. Kuitenkin ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta tulkita lopullisesti unionin lainsäädäntöä.

1. JOHDANTO

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 (1) 8 artiklan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 510/2011 (2) 8 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on osana unionin kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi joka vuosi kerättävä tietyt uusia henkilöautoja ja uusia kevyitä hyötyajoneuvoja koskevat tiedot ja toimitettava ne komissiolle. Kyseisiä tietoja käytetään perustana määritettäessä keskimääräiset hiilidioksidipäästöt ja hiilidioksidipäästötavoitteet uusien henkilöautojen ja uusien kevyiden hyötyajoneuvojen valmistajille. Lisäksi niitä käytetään arvioitaessa, saavuttavatko valmistajat kyseiset tavoitteet. Jotta jäsenvaltioiden toimittamat tiedot olisivat yhdenmukaisia, komission asetuksessa (EY) N:o 1014/2010 (3) ja komission asetuksessa (EU) N:o 293/2012 (4) vahvistetaan säännöt tietojen keruuta ja toimittamista varten.

Komissio julkaisi vuonna 2010 tiedonannon, (5) jolla pyritään helpottamaan asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaisesti vaadittujen tietojen keruuta, toimittamista ja arviointia ja jossa annetaan jäsenvaltioille ohjeita toimitettavista tiedoista sekä käytettävästä muodosta ja laskentamenetelmästä. Tällä komission tiedonannolla päivitetään tiedonantoa KOM(2010) 657 lopullinen ottaen huomioon seuraavat:

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 333/2014 (6) asetuksen (EY) N:o 443/2009 muuttamisesta uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi

— asetus (EU) N:o 510/2011, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 253/2014 (7) uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi

— yhdenmukaistetun kevyiden hyötyajoneuvojen kansainvälisen testimenetelmän (WLTP) käyttöönottoa varten tarkoitettu korrelaatiomenetelmä, sellaisena kuin se vahvistetaan komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2017/1153 (8) ja komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2017/1152 (9).

Keinot vuotta 2020 koskevien uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamiseksi, uusien kevyiden hyötyajoneuvojen päästönormit ja WLTP:n käyttöönotto vaikuttavat tietojen raportointiin ja menetelmiin, joilla lasketaan keskimääräiset ajoneuvokohtaiset hiilidioksidipäästöt ja kevyiden hyötyajoneuvojen valmistajille asetettavat päästötavoitteet. Komission asetuksessa (EU) 2017/1151 (10) vahvistetulla kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen mittaamiseen käytettävällä uudella sääntömääräisellä WLTP-menettelyllä korvataan 1 päivästä syyskuuta 2017 vaiheittain uusi eurooppalainen ajosykli NEDC, jota nykyään käytetään komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 (11) nojalla.

WLTP:n käyttöönoton myötä käyttöön saadaan entistä todenmukaisempia ja luotettavampia polttoaineenkulutus- ja hiilidioksidipäästötietoja, jotka ovat olennaisia jatkettaessa vähäpäästöisen liikkuvuuden strategian täytäntöönpanoa, jota autoalan päästömittauksia käsittelevän tutkimuksen johdosta annetussa Euroopan parlamentin suosituksessa peräänkuulutettiin. Ottaen huomioon asiaan liittyvät muutokset ja komission heinäkuussa 2016 hyväksymän vähäpäästöisen liikkuvuuden strategian (12) tehokkaan täytäntöönpanon tukemiseksi tässä komission tiedonannossa pyritään helpottamaan tietojen keräämistä, toimittamista ja arvioimista antamalla jäsenvaltioille ohjeita toimitettavista tiedoista ja niiden toimittamismuodosta sekä selkeyttämällä valmistajien kannalta sitä laskentamenetelmää, jolla arvioidaan niiden suoriutumista päästötavoitteidensa noudattamisessa. Tilanteen mukaan voidaan antaa lisäohjeita.

2. TIEDOT

2.1 Tietolähteet

Kunnes WLTP on vuonna 2018 otettu täysimääräisesti käyttöön, tärkeimmät lähteet, joita jäsenvaltiot käyttävät tietojen keräämiseen, ovat vaatimustenmukaisuustodistukset tai, jos niitä ei käytetä ajoneuvon rekisteröintiin, tyyppihyväksyntäasiakirjat. Koska tyyppihyväksyntäasiakirjat voivat sisältää arvojen vaihteluvälejä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tyyppihyväksyntäasiakirjoista saadut tiedot ovat riittävän tarkkoja ja vastaavat vaatimustenmukaisuustodistuksessa annettuja tietoja.

WLTP-menetelmässä lasketaan kullekin ajoneuvolle hiilidioksidipäästöarvo, joka kirjataan ajoneuvon vaatimustenmukaisuustodistukseen. Jotta näiden arvojen seuraaminen ja varmentaminen voi tapahtua tehokkaasti, seurannan pohjana on syytä käyttää ajoneuvon valmistenumeroa myös uusien henkilöautojen osalta (kuten jo tehdään uusien kevyiden hyötyajoneuvojen tapauksessa). Tästä seuraa, että vuodesta 2018 lähtien WLTP-pohjaisten hiilidioksidipäästöjen seurannassa käytetään tietolähteenä ainoastaan vaatimustenmukaisuustodistuksia (ajoneuvon valmistenumero voidaan antaa vapaaehtoisesti jo vuonna 2017, kun WLTP:n vaiheittainen käyttöönotto alkaa).

On syytä huomata, että asetuksen (EU) N:o 1014/2010 9 a artiklan 2 kohdan mukaan ajoneuvojen valmistenumeroiden käsittelyyn ei saa sisältyä mitään sellaisten henkilötietojen käsittelyä, jotka voitaisiin yhdistää sellaisiin numeroihin tai muihin tietoihin, joiden avulla ajoneuvojen valmistenumerot voitaisiin yhdistää henkilötietoihin.

2.2 Valmistajien luettelo

Asiaa koskevassa lainsäädännössä täsmennettyjä ja jäljempänä selostettuja tietoja on seurattava ja ne on kirjattava kunkin valmistajan osalta, kun uusia ajoneuvoja rekisteröidään unionissa. Kunkin valmistajan on täytettävä asetusten (EY) N:o 443/2009 ja (EU) N:o 510/2011 mukaiset päästötavoitteet. On tärkeää, että kukin valmistaja on selvästi tunnistettavissa. (13) Jotta valmistajien tunnistetiedot voidaan yhdenmukaistaa, on vahvistettu yhteinen, vuosittain päivitettävä luettelo valmistajien nimistä. (14) Jäsenvaltioiden on käytettävä tätä luetteloa yhdessä ajoneuvon valmistenumeroiden kanssa raportoinnin perustana, kuten asetuksen (EY) N:o 1014/2010 8 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 293/2012 9 artiklan 2 kohdassa säädetään. Koska asetusta (EY) 443/2009 ja asetusta (EU) N:o 510/2011 sovelletaan sekä EU:ssa että EU:n ulkopuolella toimiviin valmistajiin, valmistajan sijaintipaikkaan perustuvaa erottelua ei hyväksytä. Tästä on asetuksen (EY) N:o 1014/2010 7 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 293/2012 8 artiklan mukaisesti kuitenkin poikettava, kun kyse on ajoneuvoista, joihin sovelletaan EY-tyyppihyväksynnän asemesta pienten sarjojen kansallista tyyppihyväksyntää tai yksittäishyväksyntää. Tällöin jäsenvaltioiden on valmistajien nimien asemesta käytettävä kyseisessä artiklassa tarkoitettuja nimikkeitä eli yksittäishyväksyttyjen ajoneuvotyyppien tapauksessa nimikettä AA-IVA ja pieninä sarjoina kansallisesti hyväksyttyjen ajoneuvojen tapauksessa nimikettä AA-NSS.

2.3 Tietovaatimukset

Asetuksen (EY) N:o 443/2009 8 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava kaikki kyseisten asetusten liitteessä II luetellut tiedot. Jos rekisteröinnin perusteena käytetystä lähteestä puuttuu tietoja, toimivaltaisten viranomaisten olisi pyydettävä valmistajia täydentämään tietoja. Toimivaltaisten viranomaisten tehtävänä on varmistaa, että kaikki asiaan liittyvät tiedot ovat saatavilla rekisteröintihetkellä ja että ne toimitetaan komissiolle ja Euroopan ympäristökeskukselle määräaikaan mennessä kohdassa 2.4 esitetyn mukaisesti. Jos ajoneuvoa koskevat tiedot perustuvat pienten sarjojen kansalliseen tyyppihyväksyntään tai yksittäishyväksyntään, vaaditaan ainoastaan rekisteröintien määrä. Loput tiedoista voidaan toimittaa vapaaehtoisesti.

Koska jäsenvaltiot vastaavat asetuksen (EU) N:o 1014/2010 4 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 293/2012 4 artiklassa tarkoitettujen seurantatietojen säilyttämisestä, keräämisestä, valvonnasta, varmentamisesta ja siirtämisestä, kansallisten viranomaisten odotetaan noudattavan asianmukaista huolellisuutta sen varmistamiseksi, että komissiolle toimitetut tiedot ovat mahdollisimman tarkkoja.

WLTP:n käyttöönoton myötä tietovaatimuksia tulee lisää. Koska ajoneuvojen rekisteröintiin ja hiilidioksidipäästöjen seurantaan käytettäviin järjestelmiin on tehtävä laajoja mukautuksia, jäsenvaltiot voivat ottaa uudet seurantaparametrit vaiheittain käyttöön vuonna 2017 ja edellyttää täydellisiä uusia tietoja vasta vuodesta 2018 alkaen. Vuonna 2018 ilmoitettaviin, vuotta 2017 koskeviin tietoihin olisi sisällyttävä vähintään ne tiedot, joita tarvitaan tavoitteiden saavuttamisen seuraamiseen ja korrelaatiomenettelyn väärinkäytön estämiseen. Tietovaatimukset tulevat voimaan vaiheittain jäljempänä esitetyn mukaisesti, ja niiden noudattaminen on pakollista vuodesta 2017 ja 2018 lähtien seuraavasti:

— Vuodesta 2017 eli vuonna 2018 toimitettavien tietojen osalta ovat pakollisia seuraavat lisätietovaatimukset: — tarkastuskerroin (tapauksen mukaan (15)) — poikkeamakerroin De (tapauksen mukaan (16))

— Vuodesta 2018 eli vuonna 2019 toimitettavien tietojen osalta ovat pakollisia seuraavat lisätietovaatimukset: — hiilidioksidipäästöt (WLTP) — ekoinnovaatioiden avulla saavutettu hiilidioksidipäästöjen vähentyminen yhteensä (WLTP) — ajoneuvon valmistenumero — WLTP-testimassa — rekisteröidyn ajoneuvon luokka (17) — ajoneuvoperheen tunnistenumero.

3. TIETOJEN TOIMITTAMINEN

Jotta voidaan varmistaa nopea ja tehokas viestintä toimivaltaisten viranomaisten, valmistajien ja komission välillä, suositellaan, että toimivaltaiset viranomaiset, jotka on nimetty asetuksen (EY) N:o 443/2009 (18) 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti ja jotka ovat vastuussa tiedonsiirrosta, nimeävät vähintään kaksi virkamiestä yhteyshenkilöiksi ja ilmoittavat komissiolle heidän nimensä ja yhteystietonsa. Näiden virkamiesten olisi kirjauduttava Euroopan ympäristökeskuksen EIONET-verkoston (Euroopan ympäristötieto- ja seurantaverkosto) keskustietokantaan. (19)

Jäsenvaltioiden on asetuksen (EU) N:o 1014/2010 2 artiklan mukaan ilmoitettava komissiolle, kun tiedot on siirretty keskustietokantaan. Sitä varten jäsenvaltioita neuvotaan lähettämään sähköposti komission asiointiosoitteeseen EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu sekä kopio viestistä Euroopan ympäristökeskuksen osoitteeseen CO2-monitoring@eea.europa.eu. Tietoja säilytetään Euroopan ympäristökeskuksen komission puolesta hallinnoimassa tietokannassa. Valmistajille ilmoitetut väliaikaiset ja lopulliset tiedot saatetaan julkisesti saataville internetissä.

Jäsenvaltioiden on validoitava ja lähetettävä täydelliset tiedot kunkin kalenterivuoden helmikuun 28. päivään mennessä asetuksen (EY) N:o 443/2009 8 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

3.1 Muoto

Tiedot olisi toimitettava käyttäen kahta erillistä .xml-tiedostoa, joista yksi sisältää yhdistelmätiedot ja toinen kaikki asetuksen (EU) N:o 443/2009 liitteessä II ja asetuksen (EY) N:o 510/2011 liitteessä II määritetyt tiedot. CIRCABC-sivustolla julkaistavissa ohjeissa annetaan tarkempia tietoja .xml-tiedostoista. (20)

3.2 Varmentaminen

Kukin jäsenvaltio voi riippumattomasti varmentaa tiedot ja .xml-koodin. CIRCABC-sivustolla (21) esitetään kuitenkin tekstitiedoston muodossa rakenne, jota jäsenvaltioiden olisi erittäin suositeltavaa käyttää laadunvarmistukseen ennen kuin ne lähettävät tiedot kyseessä olevalta raportointivuodelta.

4. LASKENTAMENETELMÄ

Seuraavassa kuvataan laskentamenetelmä, jolla arvioidaan valmistajan suoriutumista tavoitteissaan. Erityistä huomiota kiinnitetään vuoteen 2020, jolloin aletaan soveltaa vaiheittaista prosenttiosuutta ja superbonusjärjestelmää (henkilöautot) ja ekoinnovaatioiden avulla saavutettavia säästöjä (henkilö- ja pakettiautot). Vaikka laskentamenetelmässä viitataan erityisesti asetuksen (EY) N:o 443/2009 säännöksiin uusien henkilöautojen osalta, samaa mallia olisi noudatettava myös sovellettaessa asetusta (EU) N:o 510/2011 uusiin kevyisiin hyötyajoneuvoihin ottaen huomioon siinä vahvistetut erityiset säännökset. Liitteessä annetaan konkreettinen esimerkki menetelmän soveltamisesta.

4.1 Keskimääräisten päästöjen laskeminen

Jotta voidaan ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 443/2009 4 artiklassa vahvistettu vaiheittainen prosentuaalinen osuus (95 %) laskettaessa keskimääräisiä valmistajakohtaisia hiilidioksidipäästöjä vuonna 2020, mukaan luettuina kyseisen asetuksen 11 artiklan 1 ja 4 kohdassa tarkoitetut valmistajat, on tarpeen valita ajoneuvot niiden hiilidioksidipäästöjen mukaisesti. Valmistajan keskimääräisten päästöjen laskemisessa otetaan huomioon vain 95 prosenttia uusista rekisteröidyistä ajoneuvoista siten, että mukaan valitaan ajoneuvot, joiden päästöt ovat pienimmät.

Hiilidioksidipäästöinä olisi tapauksen mukaan käytettävä päästöjä, joista on vähennetty ekoinnovaatioilla saavutetut säästöt, jotka komissio on hyväksynyt asetuksen 12 artiklan ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 725/2011 (22) nojalla. Valmistajan keskimääräisten päästöjen vähentämiseen käytettävä ekoinnovaatioilla saavutettujen säästöjen osuus saa asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaan olla yhteensä enintään 7 g CO2/km vuodessa. Tämän arvon ylittäviä ekoinnovaatioihin perustuvia säästöjä ei oteta huomioon.

Laskettaessa valmistajan keskimääräisiä hiilidioksidipäästöjä vuosina 2020–2022 olisi otettava huomioon myös asetuksen (EY) N:o 443/2009 5 a artiklassa tarkoitettuun ryhmään kuuluvat ajoneuvot, joiden osalta kullekin valmistajalle asetettu enimmäisvaikutus on 7,5 g CO2/km vuodessa.

Määrittäessään päästöjä valmistajakohtaisten keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen laskemista varten komissio soveltaa asetuksen (EY) N:o 443/2009 asiaa koskevia säännöksiä seuraavassa järjestyksessä:

Valmistajan keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen laskemiseen valittavat ajoneuvot (ottaen huomioon vuotta 2020 koskeva vaiheittainen prosenttiosuus)

a) 12 artikla: vähennetään valmistajakohtaisista päästöistä ekoinnovaatioiden avulla saavutetut säästöt, jotka on merkitty vaatimustenmukaisuustodistuksiin komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 725/2011 mukaisesti.

b) 4 artikla: lajitellaan uusien henkilöautojen rekisteröinnit niiden alakohdan a) mukaisesti määritettyjen hiilidioksidipäästöjen mukaan nousevaan järjestykseen ja valitaan keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen laskelmiin 95 prosenttia kaikista rekisteröidyistä ajoneuvoista, joiden päästöt ovat pienimmät.

Keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen laskeminen

c) 4 artikla: lasketaan kaikkien alakohdan b) mukaisesti valittujen ajoneuvojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt ottamatta huomioon superbonuksia koskevia 5 a artiklan tai ekoinnovaatioita koskevia 12 artiklan säännöksiä.

d) 5 a artikla: kalenterivuodet 2020, 2021 ja 2022 ja ne autot, joiden hiilidioksidipäästöt ovat alle 50 g CO2/km (mitattujen NEDC-hiilidioksidipäästöarvojen perusteella): kerrotaan ajoneuvokohtaiset hiilidioksidipäästöt asianomaisella asetuksen (EY) N:o 443/2009 5 a artiklassa vahvistetulla kertoimella.

e) 5 a artikla: kalenterivuodet 2020, 2021 ja 2022 ja ne autot, joiden hiilidioksidipäästöt ovat alle 50 g CO2/km: kerrotaan ekoinnovaatioiden avulla saavutetut hiilidioksidipäästöjen säästöt asianomaisella 5 a artiklassa vahvistetulla kertoimella.

f) 12 artiklan 1 kohta: määritetään ekoinnovaatioiden avulla saavutetut säästöt seuraavalla kaavalla: jossa eii on kuhunkin rekisteröintiin liittyvät ekoinnovaatioiden avulla saavutetut säästöt (jos ajoneuvossa ei ole käytetty ekoinnovaatioita, säästöiksi katsotaan 0 g CO2/km) rsc, i on rekisteröintien lukumäärä kerrottuna tapauksen mukaan 5 a artiklan mukaisella superbonuskertoimella N on niiden alakohdan b) mukaisesti valittujen rekisteröintien lukumäärä, joista valmistaja vastaa. Jos ekoinnovaatioilla saavutetut säästöt ovat yli 7 g CO2/km, säästöt on otettava huomioon vain tuohon arvoon asti, kuten 12 artiklan 1 kohdan säädetään.

g) 5 a artikla: määritetään superbonussäästöt seuraavalla kaavalla: jossa CO2,∅ on kaikkien valittujen ajoneuvojen keskimääräiset hiilidioksidipäästöt ottamatta huomioon alakohdan c) mukaisesti laskettuja ekoinnovaatioita ja superbonuksia ei on ajoneuvokohtaiset hiilidioksidipäästöt rsc,i on rekisteröintien lukumäärä kerrottuna tapauksen mukaan 5 a artiklan mukaisella superbonuskertoimella N on niiden alakohdan b) mukaisesti valittujen rekisteröintien lukumäärä, joista valmistaja vastaa. Jos superbonussäästöt ylittävät 5 a artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun enimmäisosuuden 7,5 g CO2/km, ne otetaan huomioon vain tuohon arvoon asti. Jos superbonussäästöt jäävät jonakin vuotena alle arvon 7,5 g CO2/km, jäljelle jäänyt superbonussäästöjen enimmäisosuus otetaan huomioon seuraavina vuosina.

h) Lasketaan keskimääräiset hiilidioksidipäästöt ottaen huomioon alakohdat c), f) ja g).

4.2 Päästötavoite

Kun komissio laskee keskimääräisen massan päästötavoitteen määrittämiseksi valmistajille liitteessä I esitettyä kaavaa käyttäen, se ottaa huomioon kaikkien henkilöautojen massan soveltamatta asetuksen (EY) N:o 443/2009 4 ja 5 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 4 ja 5 artiklaa, jotka koskevat vaiheittaisia prosenttiosuuksia ja superbonuksia.

Jos valmistaja yhdessä kaikkien siihen sidossuhteessa olevien yritystensä kanssa vastaa alle 1 000:sta unionissa rekisteröidystä uudesta ajoneuvosta, se voidaan asetuksen (EY) N:o 443/2009 2 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 2 artiklan 4 kohdan nojalla vapauttaa päästötavoitteesta. Perusteet yrityksen katsomiselle sidossuhteessa olevaksi esitetään näiden asetusten 3 artiklan 2 kohdassa. Jos valmistajalle kuitenkin on myönnetty asetuksen (EY) N:o 443/2009 11 artiklan mukaisesti haettu poikkeustavoite 8. huhtikuuta 2014 jälkeen tai asetuksen (EU) N:o 510/2011 11 artiklan mukaisesti haettu poikkeustavoite 1. maaliskuuta 2014 jälkeen, valmistajan on noudatettava kyseistä poikkeustavoitetta riippumatta siitä, vastaako se alle vai yli 1 000:sta unionissa rekisteröidystä uudesta ajoneuvosta.

5. YHTEENLIITTYMIEN MUODOSTAMINEN

5.1 Yhteenliittymät

Valmistajat voivat asetuksen (EY) N:o 443/2009 7 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 7 artiklan mukaan muodostaa yhteenliittymän. Asetusten 7 artiklan 5 ja 6 kohdassa määritetään kahdenlaisia yhteenliittymiä. 7 artiklan 5 kohdassa viitataan avoimiin yhteenliittymiin, jollaisen voivat muodostaa valmistajat, jotka eivät ole sidossuhteessa toisiinsa. Näihin yhteenliittymiin voi halutessaan liittyä mikä tahansa muu valmistaja, jos 7 artiklan 5 kohdassa mainitut edellytykset täyttyvät.

Yhteenliittymiä, joissa mukana olevat valmistajat kuuluvat samaan sidossuhteessa olevien valmistajien ryhmään, voidaan pitää suljettuina yhteenliittyminä, ja ne kuuluvat 7 artiklan 6 kohdan soveltamisalaan.

Valmistajien, jotka haluavat muodostaa yhteenliittymän asetuksen (EY) N:o 443/2009 7 ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 7 artiklan mukaisesti, olisi osoitettava täyttävänsä suljetun yhteenliittymän muodostamisen edellytykset toimittamalla asiaa tukevat tiedot ja täytetty ilmoitus yhteenliittymän muodostamisesta komission sähköpostiosoitteeseen EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu.

Komissio pitää vuotta, jona yhteenliittymästä ilmoitetaan, ensimmäisenä vuotena, jona yhteenliittymäjärjestelyt ovat voimassa. Jos valmistajat päättävät purkaa yhteenliittymän ennen ilmoituksessa mainittua päivämäärää tai jos jokin 7 artiklan mukaisen yhteenliittymän muodostamista koskeva edellytys ei enää täyty, asiasta on ilmoitettava komissiolle ja yhteenliittymä lakkaa olemasta seuraavasta kalenterivuodesta lukien.

5.2 Yhteenliittymän onnistuminen velvoitteiden täyttämisessä

Valmistajat muodostavat yhteenliittymän ”täyttääkseen 4 artiklan mukaiset velvoitteensa” (asetusten (EY) N:o 443/2009 ja (EU) N:o 510/2011 7 artiklan 1 kohta), ja ”velvoitteiden täyttämisen kannalta – – niitä pidetään yhtenä ainoana valmistajana” (asetusten (EY) N:o 443/2009 ja (EU) N:o 510/2011 7 artiklan 7 kohta). Yhteenliittymän velvoitteiden täyttymisen arvioimiseksi tehtävissä laskelmissa yhteenliittymää pidetään näin ollen yhtenä ainoana valmistajana. Vaiheittaiseen prosenttiosuuteen liittyvä ajoneuvojen valinta sekä keskimääräisten hiilidioksidipäästöjen ja valmistajakohtaisten päästötavoitteiden laskenta tehdään samassa järjestyksessä kuin kohdassa 4 esitetään.

Jos voimassa oleviin yhteenliittymiin tehdään muutoksia vuosina 2020–2022, otetaan ne superbonussäästöt, joita yhteenliittymän jäsenet saivat hyödyntää aiemmissa yhteenliittymissä, huomioon määritettäessä yhteenliittymien jäljellä oleva superbonusten enimmäismäärä seuraaville vuosille.

6. SIIRTYMINEN NEDC:STÄ WLTP:HEN

Asetus (EY) N:o 443/2009 ja asetus (EU) N:o 510/2011 perustuvat NEDC:n mukaisesti mitattuihin päästöihin. Tästä seuraa, että nämä asetukset on WLTP:n käyttöönoton myötä saatettava WLTP:n mukaisiksi ja samalla on varmistettava, että vähennysvaatimusten tiukkuus pysyy vertailukelpoisena suhteessa NEDC:n mukaisesti mitattuihin päästöihin perustuviin vaatimuksiin. Tässä osiossa selostetaan, miten ajoneuvokohtaiset päästötavoitteet ja (henkilöautoihin sovellettava) superbonusten enimmäismäärä muunnetaan WLTP-pohjaisiksi arvoiksi ja miten ekoinnovaatioiden avulla saavutetut säästöt mukautetaan WLTP-arvoihin.

6.1 Hiilidioksidipäästöjen valinta

Kalenterivuosia 2017–2020 koskevia seurantatietoja varten lasketaan valmistajakohtaiset keskimääräiset päästöt NEDC-pohjaisten hiilidioksidipäästöjen perusteella, jotta voidaan määrittää, onko valmistaja noudattanut päästötavoitettaan. Tammikuun 1. päivästä 2012 keskimääräiset päästöt lasketaan WLTP-pohjaisten hiilidioksidipäästöjen perusteella, jotta voidaan määrittää, onko valmistaja noudattanut päästötavoitettaan. Kalenterivuosien 2019 ja 2020 osalta lasketaan WLTP-pohjaisiin hiilidioksidipäästöarvoihin perustuvat kunkin valmistajan keskimääräiset päästöt vain tiedotustarkoituksia varten.

6.2 Päästötavoitteen muuntaminen

Valmistajan päästötavoite määritetään vuodesta 2021 alkaen WLTP-pohjaisten päästömittausten perusteella. Tavoitteen asettamiseksi vertaillaan sitä, miten valmistaja on noudattanut NEDC-pohjaista tavoitettaan vuonna 2020, ja toisaalta valmistajan keskimääräisiä WLTP-pohjaisia päästöjä samalta vuodelta. Näitä keskimääräisiä WLTP-pohjaisia päästöjä käytetään vertailuarvona, jota joko nostetaan tai lasketaan WLTP-pohjaisen vertailutavoitteen määrittämiseksi. Jos esimerkiksi valmistajan keskimääräiset NEDC-pohjaiset päästöt ovat pienemmät kuin sen NEDC-pohjainen tavoite vuonna 2020, WLTP-pohjainen vertailutavoite on suurempi kuin vertailuarvo. Jos valmistaja taas ylittää NEDC-pohjaisen tavoitteensa, vertailuarvoa pienennetään, jolloin uusi WLTP-pohjainen vertailutavoite on pienempi kuin vertailuarvo. Jotta voidaan varmistaa, että WLTP-pohjaiset päästötavoitteet pysyvät ajan mittaan vertailukelpoisina, huomioon otetaan myös valmistajan ajoneuvokannan keskimääräisen massan vuosittaiset muutokset.

WLTP-pohjaisen vertailuarvon ja sitä seuraavien päästötavoitteiden laskemisessa käytettävät kaavat esitetään asetuksen (EY) N:o 443/2009 liitteessä I, sellaisena kuin asetus on muutettuna komission delegoidulla asetuksella (EU) […/…], (23) ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 liitteessä I, sellaisena kuin asetus on muutettuna komission delegoidulla asetuksella (EU) […/…]. (24)

6.3 Superbonussäästöjen enimmäismäärän muuntaminen

Superbonuksilla kannustetaan valmistamaan vähäpäästöisiä ajoneuvoja siten, että ne vastaavat valmistajan keskimääräisiä päästöjä määritettäessä useampaa kuin yhtä ajoneuvoa. Superbonukset ovat käytettävissä vuosina 2020–2022, kuten asetuksen (EY) N:o 443/2009 5 a artiklassa säädetään. Tämän järjestelyn toteuttamiseksi tarvitaan vuonna 2020 vain NEDC-pohjaiset hiilidioksidipäästöarvot. Jotta valmistajat voisivat hyödyntää superbonuksia myös vuosina 2021 ja 2022, niiden on kuitenkin varmistettava, että kyseisinä vuosina rekisteröitävien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistuksiin on kirjattu sekä NEDC- että WLTP-pohjaiset hiilidioksidipäästöarvot.

Vuosien 2021 ja 2022 osalta tämä tarkoittaa seuraavaa:

— Määritettäessä, voidaanko ajoneuvon osalta myöntää superbonuksia, tarvitaan sen NEDC-pohjainen hiilidioksidipäästöarvo, jonka on superbonusajoneuvon tapauksessa oltava alle 50 g CO2/km.

— WLTP-pohjainen hiilidioksidipäästöarvo puolestaan tarvitaan superbonushyvityksen laskemiseksi määritettäessä valmistajan keskimääräiset hiilidioksidipäästöt vuosille 2021 ja 2022.

Asetuksen (EY) N:o 443/2009 5 a artiklassa asetetaan vuosina 2020–2022 käytettävien superbonusten enimmäismääräksi 7,5 g CO2/km. Osa enimmäismäärästä todennäköisesti käytetään vuonna 2020 eli NEDC-pohjaisten edellytysten mukaisesti, jolloin loppuosa olisi käytettävissä vuosina 2021 ja 2022. Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1153 5 artiklassa vahvistetaan menettely, jolla lasketaan WLTP-pohjaisten hiilidioksidipäästöjen enimmäismäärän jäljellä oleva osa vuosina 2021 ja 2022. Jäljellä olevaa enimmäismäärän osaa käytetään tämän tiedonannon kohdan 4.1 alakohdassa g) esitetyssä laskelmassa.

6.4 Ekoinnovaatioiden avulla saavutettujen hiilidioksidisäästöjen mukauttaminen

Täytäntöönpanoasetuksen (EU) […/…] [korrelaatio – henkilöautot] (henkilöautot) 6 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) […/…] [korrelaatio – pakettiautot] (kevyet hyötyajoneuvot) 5 artiklan mukaan valmistajan keskimääräisten päästöjen laskennassa otetaan 1. tammikuuta 2021 alkaen huomioon vain ne asetuksen (EY) N:o 443/2009 12 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 510/2011 12 artiklassa tarkoitetut ekoinnovaatioiden avulla saavutetut hiilidioksidisäästöt, jotka eivät kuulu WLTP:n piiriin. Tämän tiedonannon kohdan 4.1 alakohdan f mukaisesti laskettuja ekoinnovaatioiden avulla saavutettuja säästöjä mukautetaan kalenterivuosien 2021, 2022 ja 2023 osalta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1153 (henkilöautot) 6 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1152 (kevyet hyötyajoneuvot) 5 artiklan mukaisesti. Kalenterivuodesta 2024 lähtien ekoinnovaatioiden avulla saavutetut säästöt otetaan huomioon keskimääräisiä päästöjä laskettaessa ilman mukautuksia.

6.5 NEDC-pohjaisten hiilidioksidipäästöarvojen määrittäminen ja korjaaminen keskimääräisten päästöjen laskemista varten

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2017/1153 (henkilöautot) ja täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2017/1152 (kevyet hyötyajoneuvot) (jäljempänä ’korrelaatioasetukset’) vahvistettuihin korrelaatiomenetelmiin kuuluu ajoneuvosimulointityökalu (’korrelaatioväline’), jota käyttämällä korvataan ajoneuvolle tehtävä fyysinen testi. On olemassa vaara, että korrelaatioväline antaa tulokseksi epärealistisen pieniä hiilidioksidipäästöarvoja. Asetuksessa vahvistetaan sen vuoksi korjausmenetelmä, jolla varmistetaan, ettei tällaisia tilanteita käytetä väärin.

Korrelaatioasetusten liitteen kohdan 3.2.8 mukaisesti tyyppihyväksyntäviranomainen tai tutkimuslaitos määrittää eräissä tapauksissa poikkeamakertoimen (De) ja tarkastuskertoimen ja kirjaa ne tyyppihyväksyntätodistukseen (ks. WLTP-asetuksen liitteen I lisäyksessä 4 vahvistettu tyyppihyväksyntätodistuksen liitteen lisäys). Valmistaja puolestaan kirjaa ne vaatimustenmukaisuustodistuksen kohtaan 49.

Jäsenvaltioiden on seurattava poikkeama- ja tarkastuskertoimia vuodesta 2017 lähtien.

De-kerroin määritetään ja kirjataan seuraavissa tapauksissa:

— Ajoneuvolle tehdään fyysinen testi korrelaatioasetusten liitteen I kohdan 3.2.6 mukaisesti tehdyn satunnaisotannan perusteella (satunnaisotanta tehdään korrelaatiovälineen antamien tulosten perusteella).

— Ajoneuvolle tehdään fyysinen testi tyyppihyväksyntäviranomaisen esitettyä sitä koskevan pyynnön korrelaatioasetusten liitteen I kohdan 3.2.7 mukaisesti.

Tarkastuskerroin määritetään ja kirjataan seuraavassa tapauksessa:

— Syöttötiedoissa havaitaan poikkeama, jonka tyyppihyväksyntäviranomainen vahvistaa ajoneuvolle tehdyn fyysisen testin tulosten perusteella (kohta 3.2.8).

Kaikissa muissa kohdissa jätetään tyyppihyväksyntä- ja vaatimustenmukaisuustodistuksen De- ja tarkastuskerrointa koskevat kohdat tyhjiksi.

Jos De-kertoimen arvo on yli 0,04 tai tarkastuskertoimen arvo on 1, asianomaisen valmistajan keskimääräiset päästöt korjataan korrelaatioasetusten 7 artiklan mukaisesti.

Jos syöttötiedot tarkastetaan ja vahvistetaan päteviksi tai jos syöttötiedoissa oleva virhe on valmistajan kannalta haitallinen, tarkastuskertoimen arvoksi asetetaan 0.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 443/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, päästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille osana yhteisön kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 1).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 510/2011, annettu 11 päivänä toukokuuta 2011, päästönormien asettamisesta uusille kevyille kuljetusajoneuvoille osana unionin kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi (EUVL L 145, 31.5.2011, s. 1).

(3) Komission asetus (EU) N:o 1014/2010, annettu 10 päivänä marraskuuta 2010, uusien henkilöautojen rekisteröintiä koskevien tietojen seurannasta ja ilmoittamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaisesti (EUVL L 293, 11.11.2010, s. 15).

(4) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 293/2012, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2012, uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen rekisteröintiä koskevien tietojen seurannasta ja ilmoittamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 510/2011 mukaisesti (EUVL L 98, 4.4.2012, s. 1).

(5) Komission tiedonanto uusien henkilöautojen rekisteröintiä koskevien tietojen seurannasta ja ilmoittamisesta (KOM(2010) 657 lopullinen).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 333/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, asetuksen (EY) N:o 443/2009 muuttamisesta uusien henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi (EUVL L 103, 5.4.2014, s. 15).

(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 253/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, asetuksen (EU) N:o 510/2011 muuttamisesta uusien kevyiden kuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistavoitteiden saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevien keinojen määrittelemiseksi (EUVL L 84, 5.4.2014, s. 38).

(8) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/1153, annettu 2 päivänä kesäkuuta 2017, menetelmän vahvistamisesta sääntömääräisen testausmenettelyn muuttumisen huomioon ottamiseksi tarvittavien korrelaatioparametrien määrittämiseksi ja asetuksen (EU) No 1014/2010 muuttamisesta (EUVL L 175, 7.7.2017, s. 679).

(9) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/1152, annettu 2 päivänä kesäkuuta 2017, menetelmän vahvistamisesta sääntömääräisen testausmenettelyn muuttumisen huomioon ottamiseksi tarvittavien korrelaatioparametrien määrittämiseksi ja asetuksen (EU) No 293/2012 muuttamisesta (EUVL L 175, 7.7.2017, s. 644).

(10) Komission asetus (EU) 2017/1151, annettu 1 päivänä kesäkuuta 2017, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täydentämisestä, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY, komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 ja komission asetuksen (EU) N:o 1230/2012 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 692/2008 kumoamisesta (EUVL L 175, 7.7.2017, s. 1).

(11) Komission asetus (EY) N:o 692/2008, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2008, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta (EUVL L 199, 28.7.2008, s. 1).

(12) COM(2016) 501 final.

(13) Vaatimustenmukaisuustodistuksen kohta 0,5, asetuksen (EY) N:o 443/2007 3 artiklan 1 kohdan c alakohta ja asetuksen (EY) N:o 510/2009 3 artiklan 1 kohdan f alakohta: ”’valmistajalla’ tarkoitetaan henkilöä tai elintä, joka vastaa hyväksyntäviranomaiselle kaikista EY:n tyyppihyväksyntämenettelyyn liittyvistä seikoista direktiivin 2007/46/EY mukaisesti sekä tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta.”

(14) https://circabc.europa.eu/sd/a/00e8fe6c-3ad8-4e9f-9a39-437501f609a4/Manufacturer_list.xls

(15) Tätä tietoparametria ei ole käytettävissä kaikkien ajoneuvojen osalta. Ks. tarkempia tietoja tämän tiedonannon kohdasta 6.5.

(16) COM(2016) 501 final.

(17) Pakollinen henkilöautojen osalta vuodesta 2018, pakettiautojen osalta pakollinen jo nyt.

(18) Asetuksen (EU) N:o 510/2011 8 artiklan 8 kohdassa säädetään, että sama toimivaltainen viranomainen vastaa kevyitä hyötyajoneuvoja koskevien tietojen keräämisestä ja toimittamisesta.

(19) http://cdr.eionet.europa.eu/

(20) http://circa.europa.eu/Members/irc/env/gge_ldv/library

(21) http://circa.europa.eu/Members/irc/env/gge_ldv/library

(22) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 725/2011, annettu 25 päivänä heinäkuuta 2011, henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä vähentävien innovatiivisten teknologioiden hyväksymis- ja sertifiointimenettelystä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 443/2009 mukaisesti (EUVL L 194, 26.7.2011, s. 19).

(23) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

(24) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.