EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 18.03.1998 
KOM(1998)1641opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
UUSIEN RAHOITUSNÄKYMIEN LAATIMISESTA VUOSIKSI 2000-2006 

JOHDANTO 1 
1. SEURAAVAA RAHOITUSKEHYSTÄ KOSKEVAT PERUSASIAT JA 
TALOUDELLISET OLETUKSET 2 
1.1. Talouden kokonaistilanne 2 
1.2. Vuoden 1999 kiintein hinnoin laaditut rahoitusnäkymät 2 
1.3. Rahoitusnäkymien kesto 3 
1.4. Laajentumista koskevat oletukset 3 
2. SEURAAVAN RAHOITUSKEHYKSEN RAKENNE 3 
2.1. Nykyinen yhteisö 3 
2.2. Liittymisen valmistelun tukeminen 4 
2.3. Laajentumisesta johtuvat menot 4 
3. RAHOITUSNÄKYMIEN ERI OTSAKKEIDEN KEHITYS .4 
3.1. Maatalous (otsake 1) 4 
3.2. Rakenteelliset tukitoimet (otsake 2) 7 
3.3. Sisäiset politiikat (otsake 3) 9 
3.4. Ulkoiset toimet (otsake 4) 15 
3.5. Hallintomenot (otsake 5) 17 
3.6. Varaukset (otsake 6) 18 
4. RAHOITUSNÄKYMIEN KOKONAISKATOT JA MARGINAALIT 
OMIEN VAROJEN ENIMMÄISMÄÄRÄÄN NÄHDEN 19 
4.1. Maksusitoumusmäärärahojen kokonaiskatto 19 
4.2. Maksumäärärahojen kokonaiskaton määritteleminen 19 
4.3. Omien varojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevat 
marginaalit 20 
f*. 
5. LAAJENTUMISESTA JOHTUVIEN MENOJEN 
SUUNNITTELEMINEN JA NIIDEN RAHOITTAMINEN 21 
5.1. Laajentumiseen liittyvät menot 21 
5.2. Laajentumisen rahoittaminen 22 
5.3. Laajentumisen vaikutuksen huomioon ottaminen laajentuneen 
yhteisön rahoitusnäkymissä 22 
TAULUKOT 
LIITTEET 
-ffc 
JOHDANTO 
Viime heinäkuussa esittämässään Agenda 2000 -tiedonannossa1 komissio ehdotti 
unionin laajentumisen huomioon ottavaa rahoituksen viitekehystä kaudelle 2000-
2006. Kehys osoitti, että tietyin edellytyksin oli mahdollista turvata nykyisissä 
jäsenvaltioissa uudistettujen yhteisöpolitiikkojen kehitys ja rahoitus eräiden Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen liittyessä sekä säilyttää vuoteen 2006 asti omien 
varojen enimmäismäärä muuttumatomana 1,27 %:na BKTL:sta. 
Tämä tiedonanto vastaa talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja 
talousarviomenettelyn parantamisesta 23.10.1993 tehdyn toimielinten välisen 
sopimuksen 25 kohdan määräyksiä, joissa edellytetään komission tekevän ennen 
1.7.1998 esityksen uusista rahoitusnäkymistä. Näissä rahoitusnäkymissä määrätään 
yhteisön talousarvion yleinen kehitys nykymuotoiselle viidentoista jäsenvaltion 
unionille ja otetaan huomioon jäsenehdokkaiden hyväksi tehtävät liittymisen 
valmistelutoimet. Niissä on osoitettava varat, joilla liittyminen voidaan aikanaan 
toteuttaa Agenda 2000 -tiedonannossa mainituin edellytyksin. Tiedonanto täyttää 
myös Luxemburgin Eurooppa-neuvoston toivomuksen selvän eron tekemisestä 
viidelletoista nykyiselle jäsenvaltiolle ja jäsenehdokkaille tarkoitetun rahoituksen 
välillä niin liittymisen valmistelun kuin itse liittymisenkin yhteydessä. 
Tässä tiedonannossa esitetyt rahoitusnäkymät ovat linjassa komission muiden 
ehdotusten kanssa, jotka koskevat yhteistä maatalouspolitiikkaa, rakenteellisia 
tukitoimia, liittymisen valmistelun tukemista ja takuurahaston lainanantoa. 
Lisäksi vuoden 1993 toimielinten välisen sopimuksen toteuttamista ja uudistamista 
koskeva kertomus osoittaa tämän sopimuksen käyttökelpoisuuden yhteisön menojen 
järjestelmällisen ja hallitun kehityksen kannalta, joka vastaa unionin käytettävissä 
olevia varoja ja joka on viitekehyksenä toimielinten tehostetulle yhteistyölle vuotuisen 
talousarviomenettelyn osalta. Agenda 2000 -tiedonannosta käydyissä ensimmäisissä 
keskusteluissa molemmat budjettivallan käyttäjät ilmoittivat heti kannattavansa 
järjestelyn säilyttämistä. Rahoitusnäkymiä kuvaava taulukko kuuluu olennaisena 
osana uuteen toimielinten väliseen sopimukseen. 
Ensimmäisessä osassa esitetään tulevan rahoituskehyksen laatimisessa käytetyt 
perusoletukset ja toisessa osassa sen rakenne, kolmannessa kuvaillaan kunkin 
otsakkeen kehitystä, neljännessä päädytään kokonaismenojen enimmäismääriin ja 
käytettävissä oleviin marginaaleihin omien varojen enimmäismäärään nähden, ja 
viidennessä käsitellään liittymisestä aiheutuvien menojen jaksottamista ja 
rahoittamista. 
Tiedonanto Agenda 2000 "Kohti vahvempaa ja laajempaa unionia" KOM (97) 2000 lopull. 
1 O 
1. SEURAAVAA RAHOITUSKEHYSTÄ KOSKEVAT PERUSASIAT JA TALOUDELLISET 
OLETUKSET 
1.1. Talouden kokonaistilanne 
Komissio on nojautunut viimeisiin lyhyen aikavälin talousennusteisiin, jotka on 
esitetty viime vuoden marraskuussa ja joita on käytetty rahoitusnäkymien teknisessä 
tarkistamisessa varainhoitovuodeksi 19992. 
Komissio on lähtenyt vuosien 2000-2006 osalta samoista keskipitkän aikavälin 
taloudellisista oletuksista kuin Agenda 2000 -tiedonannossa, toisin sanoen BKTL:n 
2,5%:n vuotuisesta kasvusta ja BKTL-kertoimen 2%:n vuosittaisesta kasvusta. 
Jälkimmäisellä ei ole muuta merkitystä kuin että sen avulla voi todeta käyvin hinnoin 
laskettujen maatalousmenojen odotetun tason vastaavan maatalouden menolinjausta. 
Yhteisön talouden viimeaikainen kehitys ja talous- ja rahaliiton kolmanteen 
vaiheeseen siirtymiselle avautuneet näkymät vahvistavat käytettyjä taloudellisia 
oletuksia. 
Komissio on lähtenyt jäsenyyttä hakeneiden maiden osalta viimeisistä 
talousennusteista ja soveltanut keskipitkälle aikavälille vuoden 1999 jälkeen 4%:n 
vuosikasvua vuoden 1999 jälkeen. Nämä arviot eivät koske välittömästi 
rahoitusnäkymiä, vaan vaikuttavat laajentumisen jälkeen rahoitusnäkymiin. 
Liitteessä A esitetään käytetyt keskeiset taloudelliset muuttujat. 
1.2. Vuoden 1999 kiintein hinnoin laaditut rahoitusnäkymät 
Ehdotus rahoitusnäkymiksi on laadittu vuoden 1999 kiintein hinnoin, mikä helpottaa 
vertailemista valmisteilla olevaan vuoden 1999 talousarvioon. Tuon vuoden 
rahoitusnäkymien enimmäismäärät ovat lisäksi tulevan kauden kehityksen 
lähtökohtana. Tällä hintaperustalla on se etu, että sitä voidaan käyttää koko 
neuvottelujen ajan. 
Komissio on tätä varten muuntanut Agenda 2000 -tiedonannossa alun perin vuoden 
1997 hinnoin esitetyt menoerät vuoden 1999 hinnoiksi käyttämällä tuoreinta kerrointa, 
muuttamatta Agenda 2000:ssa tehtyjä ehdotuksia. Näin päästään täsmällisempiin 
rahasummiin, kymmenien miljoonien eurojen tarkkuuteen. 
Komission 25.2.1998 antama tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Rahoitusnäkymien tekninen 
tarkistaminen vuodeksi 1999 BKTLrn ja hintojen kehityksen mukaan, SEC( 1998) 306 lopull. 
1.3. Rahoitusnäkymien kesto 
Komissio on päättänyt esittää, samoin kuin Agenda 2000:ssa, uudet seitsemän vuoden 
rahoitusnäkymät, koska tällaisella ajanjaksolla on mahdollista arvioida yhteisön 
politiikkoihin ehdotettujen uudistusten sekä aikaisemman laajentumisen täysi 
vaikutus. 
1.4. Laajentumista koskevat oletukset 
Näillä ehdotuksilla on sama lähtökohta kuin Agenda 2000:ssa: viiden Keski- ja Itä-
Euroopan maan ja Kyproksen liittyminen menettelyllä, joka on kattava, asteittain 
etenevä ja inklusiivinen. Tiedonannossa käytetään teknisenä työhypoteesina, jolla ei 
pyritä vaikuttamaan varsinaisiin päätöksiin, tämän liittymisen toteutumista vuonna 
2002. 
2. SEURAAVAN RAHOITUSKEHYKSEN RAKENNE 
Seuraavan rahoituskehyksen tärkein uutuus on laajentumiseen liittyvien menojen 
käsitteleminen nykyisille jäsenvaltioille tarkoitettujen toimien rinnalla niin 
laajentumisen valmistelun tukena kuin uusien jäsenvaltioiden liittymisen 
kustannuksina. On pidettävä erillään yhtäältä laajentumisen valmistelun tukeminen, 
johon käytettävä rahamäärä on päätettävä jo nyt ja sisällytettävä rahoitusnäkymiin 
yhteisön tämänhetkisten voimavarojen rajoissa, sekä toisaalta liittymisen 
kustannukset. Jälkimmäiset voi ottaa rahoituskehykseen vasta liittymisen toteutuessa 
ja mukauttamalla rahoitusnäkymiä. Mukauttaminen koskee sekä liittymisestä johtuvia 
uusia tarpeita ja niiden rahoittamista viidentoista valtion yhteisön tarkoitusta varten 
jättämästä marginaalista että uusia varoja, jotka syntyvät yhteisön bruttokansantulon 
kasvaessa laajentumisen myötä. 
2.1. Nykyinen yhteisö 
Komission nykyiselle yhteisölle ehdottama rahoituskehys noudattaa suoraan nykyisten 
rahoitusnäkymien rakennetta, joka on jo yleisesti tunnettu. Siinä eri menoryhmät ovat 
yhtenäisiä ja ilmentävät selvästi yhteisön toiminnan keskeisiä aloja. Rahoituskehys 
käsittää näin ollen seuraavat kuusi otsaketta: maatalous, rakennetoimet - joka 
jakaantuu kahteen alaotsakkeeseen: rakennerahastoihin ja koheesiorahastoon -, sisäiset 
politiikat, ulkoiset toimet, hallintomenot sekä varaukset, jotka käsittävät kolme eri 
alaotsaketta: rahoitusvaraus, varaus hätäapua varten ja takuuvaraus lainanottoa ja 
lainanantoa varten. 
2.2. Liittymisen valmistelun tukeminen 
Komissio on ehdottanut liittymisen valmistelun tukemista kolmesta eri 
rahoitusnäkymien otsakkeesta. Uudistettu ja laajennettu PHARE-ohjelma kuuluu 
edelleenkin ulkoisten toimien otsakkeeseen. Uusia toimia, joita koskevat asetukset on 
toisaalla annettu, vaikuttavat maatalouden ja rakenteellisten tukitoimien osalta 
vastaavissa otsakkeissa. Tällä erottelulla pyritään totuttamaan jäsenyyttä hakeneet 
maat vähitellen yhteisön mekanismeihin ja käytäntöihin. Lisäksi ehdotetaan 
yhteensovittamisasetusta, jolla kunkin välineen tavoitteet määritellään selkeästi ja 
niistä seuraavat toimet koordinoidaan. 
Komissio ehdottaa kunkin kolmen otsakkeen osalta liittymisen valmistelun 
tukemiseen tarkoitettujen varojen näkyvyyttä sijoittamalla ne omaan alaotsakkeeseen. 
Näin voidaan toteuttaa tarvittava rahoitus niin viidelletoista jäsenelle kuin 
jäsenehdokkaallekin. Ensimmäisen ryhmän jäsenyyden toteuduttua liittymisen 
valmistelun tukeminen keskitetään niihin maihin, jotka eivät kuulu tähän 
ensimmäiseen ryhmään. 
2.3. Laajentumisesta johtuvat menot 
Laajentumisesta johtuvia menoja ei voida ottaa nykyisen yhteisön rahoituskehykseen. 
Niistä on laadittu oma suunnitelma otsakkeille 1, 2, 3 ja 5, jota voidaan pitää 
viidentoista jäsenvaltion yhteisenä kantana tulevissa neuvotteluissa. Suunnitelma, joka 
esitetään liitteenä olevassa taulukossa 2, perustuu samoihin linjanvetoihin ja oletuksiin 
kuin Agenda 2000. 
3. RAHOITUSNÄKYMIEN ERI OTSAKKEIDEN KEHITYS 
Komission ehdotus viidentoista jäsenvaltion yhteisön uudeksi rahoituskehykseksi 
esitetään oheisessa taulukossa 1. Molempien budjettivallan käyttäjien on se 
hyväksyttävä ja se liitetään seuraavaan toimielinten väliseen sopimukseen. 
Rahoitusnäkymien perusajatuksenahan on asettaa menoille ecumääräiset 
enimmäismäärät suhteellisen pitkälle aikavälille. Budjettivallan käyttäjä päättää sitten 
määrärahojen vuosittaisen tason ja jakauman tätä kehystä noudattaen. 
3.1. Maatalous (otsake 1) 
1. Komissio ehdottaa, että otsakkeen 1 enimmäismäärä jää riippumaan 
maatalouden menolinjauksesta. Komission soveltamien talousennusteiden mukaan 
otsake 1 kasvaa reaalisesti 1,9% vuosittain, 45,2 miljardista eurosta vuonna 1999 
51,6 miljardiin euroon vuonna 2006 (vuoden 1999 hinnoin) eli yhteensä noin 6,4 
miljardia. 
Sitä vastoin komissio ehdottaa EMOTR-tuen maksamien ja maatalouden 
menolinjaukseen kuuluvien menojen muuttamista. Se esittää tässä tarkoituksessa 
yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta koskevan asetuksen tarkistamista sekä 
myöhemmin budjettikuria koskevan päätöksen muuttamista3. Markkinakulujen ja 
muiden suorien tukien ohella otsake 1 käsittää: 
• Aluekehitystoimet, mukaan lukien nykyiset liitännäistoimet, sekä kalastusalan 
laaja-alaiset toimet 
• Eläinlääkintä-ja kasvinsuojelutoimet 
• Liittymisen valmistelun tuen maataloutta, elintarviketeollisuutta ja 
maaseutupolitiikkaa koskeva osa, josta tehdään menolinjaukseen kuuluva oma 
alaotsake. 
2. Kuten suurin osa maatalouden interventioista esitetään nimellisarvoina, 
otsakkeen 1 sisäinen analyysi esitetään muista otsakkeista poiketen käypinä hintoina 
2%:n vuosittaisella kertoimella. 
Liitteen B taulukossa esitetään maatalousmenojen kehitys käypinä hintoina, 40,4 
miljardista eurosta vuonna 1999 49,4 miljardiin euroon vuonna 2006. Tämä menojen 9 
miljardin kasvu on tuntuva ensimmäisinä vuosina (2000-2003) tasoittuen sen jälkeen. 
Kasvu johtuu ensinnäkin maatalouden menolinjauksen uusista noin 2,8 miljardin 
menoista vuodesta 2000 alkaen. Sitten markkinakulut kasvavat noin 6,2 miljardilla 
vuosina 2000-2003 ennen kaikkea maatalouspolitiikan uudistuksen asteittaisesta 
vaikutuksesta. 
Näin ollen vuoden 1999 talousarviossa jätetty huomattava marginaali (noin 4,8 
miljardia euroa) menolinjaukseen nähden alkaisi asteittain kaventua tarkastelujakson 
alussa asettuakseen noin 3 miljardiin vuosittain ajanjaksolle 2001-2003. Jatkossa 
menolinjauksen tasainen kehitys ja maatalousmenojen vakiintuminen alkaisivat johtaa 
kasvavaan marginaaliin, joka saavuttanee 9,7 miljardin tason vuoden 2006 paikkeilla. 
Tämän, tarkastelujakson päättyessä huomattavan marginaalin olemassaolo on 
suotavaa. Sen avulla voitaneen ensinnäkin kattaa laajentumisesta johtuvat menot 
ilman, että laajentumisen yhteydessä tarvitsee nostaa maatalouden menolinjausta. 
Komissio katsoo myös, että huomattava marginaali on perusteltu 
maatalousmarkkinoilla vallitsevista epävarmuustekijöistä selviämiseksi. Sen avulla 
voidaan aikanaan päättää uusille jäsenille myönnetyt siirtymäkaudet. Komission 
•* Neuvoston 31 päivänä lokakuuta 1994 tehty päätös 94/729/EY talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta 
(EYVLL293, 12.11.1994). 
mielestä ei näin ollen ole nyt paikallaan tarkistaa otsakkeen 1 enimmäismäärää, vaan 
asiaan voidaan palata ennen vuotta 2005. Tältä osin komissio ottaa aikanaan yhteyttä 
budjettivallan käyttäjään toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti. 
3. Rahoitusnäkymien otsakkeeseen 1 kuuluvat menot kehittynevät seuraavasti 
seuraavalla tarkastelujaksolla: 
• Uudistetun maatalouspolitiikan markkinamenot nousevat tuoreimpien 
maatalousmarkkinoiden kehitysennusteiden mukaan 37,8 miljardista eurosta 
vuonna 1999 43,7 miljardiin euroon vuonna 2006. Tämä menokehitys, joka johtuu 
osittain peltokasvi-, maito- ja naudanliha-aloille ehdotetuista uudistuksista, 
jakaantunee varainhoitovuosille 2001-2003, joiden aikana maatalouspolitiikan 
uudistuksen vaikutusten tulisi tuntua ennen vakiintumista vuoden 2003 jälkeen. 
Vientituki ja markkinainterventiot nimittäin supistuvat noin 4,8 miljardia euroa 
uudistuksen vuoksi (vilja-alalla 1,6 miljardia, naudanliha-alalla 1,6 miljardia ja 
maitoalalla 1,1 miljardia sekä 0,5 miljardia muilla aloilla, joiden menot riippuvat 
välillisesti uudistetuista YMJistä) yhteisön hintojen lähentyessä 
maailmanmarkkinahintoja. Toisaalta maatalouspolitiikan uudistaminen johtaa 
suoran tuen kasvuun noin 8,2 miljardilla (1,6 miljardia vilja-, 3,6 miljardia 
naudanliha-ja 3 miljardia maitoalan osalta). 
Tärkeimmät erot Agenda 2000 -tiedonantoon sisältyviin ehdotuksiin nähden 
koskevat säilörehuviljasta maksettavien palkkioiden säilyttämistä, maidon hinnan 
lisäalentamista, maitokiintiöiden lisäämistä ja häristä maksettavan kertapalkkion 
pienentämistä. 
• Yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseen liittyy tehostettu 
aluekehityspolitiikka, sillä maatalousmarkkinoita tulevina vuosina koskevat 
muutokset vaikuttavat maaseudun taloudelliseen tulevaisuuteen. 
Otsakkeeseen 1 kuuluva uusi aluekehityspolitiikka käsittää vuoden 1992 
uudistuksen tuomat liitännäistoimet (metsät, varhaiseläkkeet ja maatalouden 
ympäristötoimet), epäsuotuisten alueiden tuen rakennerahastojen tavoitteen 5a 
mukaisesti (mukaan lukien interventiot tavoitteen 1 piiriin kuuluvilla alueilla) 
samoin kuin muut EMOTR-ohjauksen nykyiset interventiot (tavoitteeseen 1 
kuuluvien alueiden ulkopuolella) tavoitteiden 5a ja 5b mukaisesti. 
Sitä vastoin tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden vastaavat interventiot EMOTR-
ohjaus rahoittaa otsakkeesta 2, poikkeuksena nykyiset liitännäistoimet ja 
epäsuotuisten alueiden tuki. 
Komissio katsoo, että on kuitenkin syytä järjestää yhteisön aluekehitystä koskevat 
välineet uudelleen, joten komissio ehdottaa uutta, koko yhteisön alueella 
rahoituslähteestä riippumatta sovellettavaa perusasetusta EMOTR:n 
aluekehitystuesta. 
Lisäksi kalastuksen osalta EMOTR-tuki rahoittaisi kalastuslaivaston 
uudelleenjärjestelytoimet tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden ulkopuolella ja muut 
kalastukseen ja vesiviljelyyn liittyvät toimet tavoitteiden 1 ja 2 ulkopuolisilla 
6 
alueilla, kuten kalastusalan rakenteellisista tukitoimista annetussa uudessa 
asetuksessa säädetään. 
Tälle uudelle aluekehityksen liitännäispolitiikalle ja kalastukselle osoitettu 
menoerä kasvaisi näin 2,6 miljardista vuonna 1999 4,7 miljardiin vuonna 2000 
saavuttaen 5 miljardin tason ohjelmakauden päättyessä. 
• Eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimet, jotka nykyisin rahoitetaan talousarvion 
otsakkeen 3 momentista B2-510, siirretään otsakkeeseen 1, koska ne kuuluvat 
kiinteästi laatutietoiseen maatalouteen ja elintarviketurvallisuuteen. Seuraavalle 
tarkastelukaudelle kaavailtaneen 100 miljoonan euron määrää vuosittain. 
• Liittymisen valmistelun maatalousjärjestelyyn osoitetaan 520 miljoonan euron 
(vuoden 1999 hinnoin) vuotuinen kiinteä määrä koko kauden ajan. Komissio 
esittää samanaikaisesti ehdotuksen tästä liittymisen maatalousjärjestelystä 
annettavaksi asetukseksi. Asetuksen mukaisesti tämän välineen tarkoituksena on 
rahoittaa maatilarakenteen, maatalous- ja kalastustuotteiden jalostuksen ja 
markkinoinnin, kasvinsuojelu- eläinlääkintä- ja elintarviketarkastusten samoin 
kuin alueellisen kehittämisen integroitujen toimien parantamistoimet. 
3.2. Rakenteelliset tukitoimet (otsake 2) 
1. Seuraavalla ohjelmakaudella 2000-2006 viidentoista jäsenvaltion yhteisön 
rakenteellisten tukitoimien määrärahat noussevat noin 247 miljardiin euroon. Tähän 
sisältyy 7,28 miljardin euron suuruinen liittymisen valmisteluun kuuluva 
rakenteellinen tuki. Tämä on huomattava koheesion vahvistamistoimi, sillä 
viidentoista jäsenvaltion saama kokonaistuki oli noin 240 miljardia euroa ja sitä on 
verrattava ohjelmakauden 1993-1999 noin 208 miljardiin euroon (vuoden 1999 
hinnoin). 
Rakenteellisten tukitoimien määrärahat supistuvat lievästi kaudella 2000-2006 kun 
rakenteelliset tukitoimet keskitetään tavoitteiden lukumäärää karsien, keskimäärin 
1,4% vuodessa. Ne ovat 32,47 miljardia euroa vuonna 2006, kun vuoden 1999 
perusmääräraha4 on 35,73 miljardia euroa. Ne ovat kuitenkin selvästi korkeammat 
kuin edellisellä kaudella (noin 22 miljardia vuonna 1993 vuoden 1999 hinnoin). 
Komissio ehdottaa, että otsakkeessa 2 "Rakenteelliset tukitoimet" erotetaan kolme 
alaotsaketta: rakennerahastot, koheesiorahasto ja liittymisen valmistelun 
rakenneväline. Uusia asetuksia ehdotetaan kaikkien näiden osalta. 
Perusmäärärahaan eivät sisälly edellisten varainhoitovuosien 3,294 miljardiin euroon nousevan 
vajaakäytön vuoksi varainhoitovuodelle 1999 siirretyt määrärahat ottaen huomioon tehdyt 
päätökset ja komission ehdotuksen rahoitusnäkymien mukauttamisesta vuoden 1997 talousarvion 
toteuttamisedellytyksiin. (Komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle 25.2.1998 esittämä 
ehdotus rahoitusnäkymien mukauttamisesta toteuttamisedellytyksiin, SEC(1998) 307 lopull.). 
2. Rakennerahastot 
• Kokonaismäärärahan jakautuma 
Tavoitteen 1 alueiden osalta on niin paljon tekemättä etenkin perusrakenteiden ja 
työttömyyden torjunnan osalta, että ehdotetaan tämän tavoitteen osuuden säilyttämistä 
edelleen kahtena kolmasosana kaikista rakennerahaston määrärahoista. 
Yhteisöaloitteille annettaisiin 5 % rakennerahastojen käytettävissä olevista varoista. 
Lisäksi 0,7% rakennerahastojen määrärahoista osoitettaisiin komission aloitteesta 
käynnistetyille innovaatiotoimille tavoitteiden 1-3 interventioiden laadun 
parantamiseksi. Edelleen teknisiin avustamistoimiin osoitetaan 0,3 % määrärahoista. 
• Tavoitteiden lukumäärän karsiminen 
Tavoitteiden lukumäärää ehdotetaan karsittavaksi seitsemästä kolmeen, joista kaksi 
olisivat alueellisia ja yksi laaja-alainen. Tavoitteella 1 tähdättäisiin kehityksestä 
jälkeenjääneiden alueiden kehittämiseen, uusi tavoite 2 koskisi taloudellisen ja 
sosiaalisen uudistamisen alueita ja tavoitteella 3 pyrittäisiin henkilövoimavarojen 
kehittämiseen tavoitteisiin 1 ja 2 kuulumattomilla alueilla. 
Lisäksi seuraavat vuosittaiselta määrältään 2 miljardin euron rakennerahastoista 
rahoitettavat toimet eivät kuuluisi enää otsakkeeseen 2, koska vastaavanlaisia toimia 
ehdotetaan rahoitettavan EMOTR-tuen kautta maatalouden menolinjauksessa. Näitä 
ovat rakennerahastojen tavoite 5a maatalous kokonaisuudessaan (tavoitteen 1 
ulkopuolella), epäsuotuisten alueiden tuki tavoitteet 1 (ja 6), EMOTR-ohjauksen 
interventiot nykyisille tavoitteen 5b alueille, eräät tavoitteen 5a-kalastus interventiot, 
kuten kalastuslaivaston rakenneuudistus (tavoitteen 1 ulkopuolella) sekä muut 
kalastukseen ja vesiviljelyyn liittyvät rakenteelliset tukitoimet (tavoitteiden 1 ja 2 
ulkopuolella). 
• Interventioiden maantieteellinen keskittyminen 
Komissio esittää tavoitteen 1 ja uuden tavoitteen 2 tukikelpoisuuden ulkopuolelle 
jäävien alueiden asteittaista karsiutumista. Näille alueille myönnetään 6 vuoden 
siirtymäkausi tavoitteen 1 osalta (7 vuotta tavoitteen 2 kelpoisuusehdot vuonna 1999 
täyttäville alueille) ja 4 vuoden siirtymäkausi tavoitteen 2 osalta. 
Tavoitteen 1 tukikelpoisella alueella asuva väestö olisi noin 20 % unionin väestöstä, 
nykyisin 25 %. Tukikelpoisten alueiden tukea voitaisiin lisätä ja ne voisivat myös tulla 
EMOTR-tuen otsakkeesta 1 rahoittaman epäsuotuisten alueiden tuen piiriin. 
Samalla tavoin uusi tavoite 2 koskisi vain 18% unionin väestöstä (ottamatta huomioon 
sellaisia tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden vyöhykkeitä, jotka kuuluisivat tavoitteen 2 
piiriin karsiutumisen vuoksi). Kuitenkin tukikelpoisten alueiden määrärahoja lisätään, 
etenkin tavoitteen 2 henkilövoimavarojen kehitystoimien osalta, joita ei voida enää 
rahoittaa näillä alueilla tavoitteella 3. Lisäksi nämä alueet voisivat saada EMOTR-tuen 
otsakkeen 1 mukaista epäsuotuisten alueiden tukea ja niihin voitaisiin soveltaa 
yhtenäisen ohjelma-asiakirjan mukaisia muita maaseudun kehittämistoimenpiteitä. 
• Rakennerahastojen määrärahojen kehittyminen 
Rakennerahastojen määräraha olisi näin 28,43 miljardia euroa vuonna 2006, eli se 
supistuisi keskimäärin noin 2 % vuodessa varainhoitovuoden 1999 perusmäärärahaan 
nähden (32,73 miljardia euroa). Rakennerahastojen luopuessa eräiden toimien 
rahoittamisesta ja EMOTR-tuen tullessa tilalle, supistuminen olisi olosuhteiden 
muuten pysyessä muuttumattomina keskimäärin 1 prosentin luokkaa vuosittain. 
3. Koheesiorahasto 
Koheesiorahasto, joka on tarkoitettu ympäristöhankkeiden ja liikenteen 
perusrakenteiden rahoittamiseen, säilyy nykyisessä muodossaan. Sen määräraha pysyy 
3 miljardina eurona koko kauden ajan. 
Tukikelpoisia ovat ne jäsenvaltiot, joiden BKTL asukasta kohden on alle 90 % 
yhteisön keskiarvosta, riippumatta siitä osallistuvatko ne talous- ja rahaliiton 
kolmanteen vaiheeseen. Kauden puolessa välissä tätä tukikelpoisuusperustetta 
tarkastellaan uudelleen. 
Talouspolitiikkaa koskeva ehto säilytettäisiin. Maat, jotka eivät osallistu EMUn 
kolmanteen vaiheeseen, toteuttavat lähentymisohjelmaa ja maat, jotka osallistuvat 
EMUn kolmanteen vaiheeseen, esittävät neuvostolle vakausohjelman. 
4. Liittymisen valmistelun rakenneväline 
Liittymisen valmistelun rakenneväline saa 1,04 miljardia ecua koko tarkastelukautena. 
Sen avulla osallistutaan kahden alan hankkeisiin: 
• hankkeet liikenteen perusrakenteiden alalla, etenkin Euroopan laajuisten verkkojen 
yhteydessä 
ympäristöhankkeet, joilla edunsaajamaat voivat mukautua yhteisön ympäristöä 
koskevaan säännöstöön. 
3.3. Sisäiset politiikat (otsake 3) 
1. Sisäisten politiikkojen kokonaismääräraha kasvaa asteittain 6,39 miljardista 
eurosta vuonna 1999 7,6 miljardiin euroon vuonna 2006, eli keskimäärin noin 2,5 % 
vuosittain. 
Komissio ei ehdota otsakkeen enimmäismäärän nostamista varainhoitovuodeksi 2000, 
koska vuoden 1999 talousarviossa jäänee käytettävissä olevaa marginaalia otsakkeen 
enimmäismäärään nähden. Jatkossa komissio ehdottaa otsakkeen 3 enimmäismäärän 
asteittaista kasvattamista runsaaseen 1,2 miljardiin, joka vastaa sitä mitä Edinburghin 
Eurooppa-neuvostossa on päätetty samanpituiselle jaksolle. 
2. Uusissa rahoitusnäkymissä ehdotetaan otsakkeen 3 kasvavan voimakkaimmin, 
mikä heijastaa komission sisäisille politiikoille antamaa etusijaa, etenkin niiden 
kasvua ja työllisyyttä edistävän vaikutuksen vuoksi. Sisäisten politiikkojen 
kehittäminen kulkee yhdessä talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtymistä 
seuraavan, todennäköisesti sangen huomattavan markkinoiden yhdentymisen kanssa. 
Sisämarkkinoiden toimivuuden kannalta välttämättömät toimet, joissa yhteisön 
osallistuminen on yleisen edun mukaista, saavat yhteisössä etusijan ja niitä on 
jatkettava tulevaisuudessa. Oikeus- ja sisäasioiden aloihin kuuluvien toimien 
rahoittamista olisi erityisesti pohdittava, kun osa niistä on siirretty Amsterdamin 
sopimuksella ensimmäiseen pilariin ja kun samassa sopimuksessa määrätään 
yhteisörahoituksen koskevan - ellei toisin päätetä - asioita, jotka kuuluvat edelleen 
kolmanteen pilariin. 
3. Otsakkeen 3 määrärahojen kasvun tulisi tapahtua yhdessä sisäisten 
politiikkojen tehostumisen kanssa. Toissijaisuusperiaatetta tiukasti noudattaen tämä 
merkitsee, että vältetään varojen hajoaminen liian moneen ohjelmaan, joista jotkut 
uhkaisivat jäädä liian pieniksi vaikuttaakseen - etenkään laajentuneen - yhteisön 
tasolla ja johtaisivat odotettaviin tuloksiin nähden suhteettomiin hallinnointikuluihin. 
Tämä edellyttää epäilemättä eri ohjelmien hallinnointimenetelmien mukauttamista ja 
etenkin luopumista pienten budjettikohtien moninkertaistumisesta. On ennen kaikkea 
määriteltävä selvästi yhteisön toiminnan painopisteet ja kohdennettava vastaavat 
määrärahojen lisäykset. 
Keskittymisen aikaansaamiseksi komissio oli esittänyt Agenda 2000 -tiedonannossa 
sisäisten politiikkojen rahoittamisen viisi suurta painopistealuetta: Euroopan laajuiset 
verkot, tutkimus ja innovaatio, koulutus, ympäristöä säästävä teknologia sekä pienet ja 
keskisuuret yritykset. 
4. Nämä painopisteet oli määritelty sen mukaan, mikä on niiden suora tai 
epäsuora vaikutus työllisyyteen ja niiden lisäarvo yhteisön tasolla ottaen huomioon 
ulkoiset vaikutukset ja mittakaavaedut. Pelkkien yhteensovittamistoimien rajat tulevat 
nopeasti vastaan, jos yhteisön rahoitusosuus on liian pieni toimiakseen 
katalysaattorina. 
10 
Euroopan laajuiset verkot 
Yhteisön toimet Euroopan laajuisten verkkojen, energian ja teleliikenteen hyväksi, 
joiden nykyiset määrärahat ovat päämäärään nähden vaatimattomat, saavuttavat 
voimakkaan kasvun seuraavalla kaudella. Komissio esittää lisäksi uudet Euroopan 
laajuisia verkkoja koskevat varainhoitomääräykset. Valtaosa määrärahoista 
osoitettaneen edelleen liikenneverkkoihin. 
Euroopan laajuiset liikenneverkot tukevat merkittävästi kasvua ja työllisyyttä: paitsi 
että niiden rakentaminen tuo välittömästi työpaikkoja, ne edistävät kauppaa ja 
parantavat sisämarkkinoiden toimintakykyä. Lisäksi ne ovat tärkeitä alustoja uusiin 
tutkimustuloksiin perustuvan teknologian soveltamiselle. Toimien keskittämistä 
rajoitettuun määrään hankkeita ja turvatiimistä mahdollisuuksien mukaan yksityisen 
sektorin ja julkisen vallan kumppanuuteen on jatkettava tulevaisuudessa. 
Rahoitustarve kasvanee voimakkaasti kuluvina vuosina. Essenin Eurooppa-neuvoston 
ensisijaisiksi katsomista neljästätoista hankkeesta ainoastaan kolme tai neljä näet 
päättyvät rahoitusnäkymien uuden kauden alkuun mennessä. Sen sijaan useimmat 
niistä siirtyvät alustavasta toteutettavuustutkimusvaiheesta aktiiviseen 
toteutusvaiheeseen, jolloin saatetaan tarvitaan lisärahoitusta yhteisöltä 
korkohyvityksinä tai avustuksina: jos yhteisön keskimääräinen rahoitus on jäänyt 
pieneksi nykyisellä kaudella (noin neljästä viiteen prosenttiin toteutuneista 
investoinneista), sen tulisi lähestyä kymmentä prosenttia hankkeiden kehitysvaiheiden 
mukaisesti, jotta komissio voisi vaikuttaa rahoitussuunnitelmien vahvistamisessa. 
Näiden neljäntoista ensisijaisen hankkeen lisäksi on olemassa muita hiljan perustettuja 
tärkeitä hankkeita, jotka voidaan katsoa ensisijaisiksi tulevina vuosina. 
Samanaikaisesti älykäs liikenneteknologia, joka mahdollistaa nykyisten 
perusrakenteiden tehokkaamman käytön etenkin liikenteenhallintajärjestelmissä, 
siirtyvät pilottihankevaiheesta toteutusvaiheeseen. Sellainen älykäs 
liikenneteknologia, jolla on vaikutusta Euroopan tasolla, kuten navigointisatelliitit tai 
rautatieliikenteen hallintajärjestelmä, vaatii huomattavaa yhteisön rahoitusta. 
Näin ollen määrärahojen huomattava kasvu seuraisi ehdotetusta yhteisön 
rahoitusosuuden nostosta ja samanaikaisesta neljäntoista ensisijaisen hankkeen 
kokonaisinvestointien kiihtymisestä (suunniteltu lisäys on nimellisesti noin 50 % 
ajanjaksoon 1995-1999), mutta myös tarpeesta saada lisää rahoitusta muille tärkeille 
hankkeille ja liikenteenhallintahankkeille. 
Euroopan laajuiset energia-ja teleliikenneverkkoja koskevat hankkeet vauhdittunevat 
tulevina vuosina. 
• Euroopan laajuiset energiaverkot tähtäävät kaasu- ja sähköverkkojen 
yhdentymiseen. Niiden avulla voidaan optimoida energian tarjontaa kysyntään 
nähden ja vaikuttaa näin kestävän kehityksen tavoitteen puolesta. 
• Tietotekniikan yleistyminen vastaa yhteiskunnan tarpeita ei vain taloudellisesti 
vaan myös sosiaalisesti. Investointien keskeisyys alalla ei rajoitu vain suoraan 
11 
tietotekniikkaan sidoksissa oleviin aloihin vaan se vaikuttaa ratkaisevasti monilla 
aloilla, jotka käyttävät tietotekniikkaa ja joiden kilpailukyky riippuu siitä. 
Tekniikan kehityksen huomioon ottaen alun perin Euro-ISDN:n yhteyteen 
suunniteltuja toimia Euroopan laajuisten televerkkojen osalta laajennetaan ja 
keskitetään kolmeen uuteen painopistealueeseen: perusverkot, etenkin satelliitti- ja 
mobiiliverkot, uusien multimedia-sovellutusten perustana, Internetiin perustuvat 
palvelut, joilla mahdollisimman moni pk-yritys pääsee hyödyntämään Intranet- ja 
Extranet -tyyppisiä palveluja, yleishyödyllisten palvelujen kehittäminen (koulutus, 
lääketiede jne.). Yhteisön tavoitteena on turvata toimillaan näiden verkkojen ja 
palvelujen yhteensoveltuvuus Euroopan laajuisesti. 
Näiden tavoitteiden mukaisesti Euroopan laajuisten verkkojen osuus otsakkeen 3 
määrärahoista kasvanee seuraavalla kaudella vuonna 1999 saavutettua osuutta 
suuremmaksi. 
Tutkimus ja innovaatio 
Nyky-yhteiskunnassa uuden tiedon tuottaminen ja hyödyntäminen määräävät 
enemmän kuin koskaan teollisuuden kilpailukyvyn ja siten talouden ja työllisyyden 
kasvun. Ne vaikuttavat myös suoraan elämän laatuun monilla aloilla (viestintä, 
liikenne, energia, terveys, ympäristö, ....). Silti tuotekehitysmenot ovat vain 1,8 % 
Euroopan BKTL:sta, kun Yhdysvalloissa ne ovat 2,4 % ja Japanissa 2,9 %. Kun 
pääkilpailijat investoivat massiivisesti, Euroopan on vahvistettava tutkimustoimiaan ja 
sovitettava ne paremmin yhteen. 
Tutkimuksen puiteohjelma antaa mahdollisuuden toteuttaa yhteisön tasolla toimia 
tehokkaammin, joko kustannusten kannalta, tai sitten tarvittavan asiantuntemuksen 
monipuolisuuden tai ongelmien yleiseurooppalaisen luonteen kannalta, tai sitten 
huomioon ottaen niiden vaikutuksen sisämarkkinoiden kehitykseen. Viime vuosina on 
voitu edistää satojen rajat ylittävien yhteistyöverkkojen yhteistoimintaa, johon 
osallistuvat tuhannet niin yksityiset kuin julkisetkin laboratoriot ja kymmenettuhannet 
tutkijat lujittaen näin useiden yritysten kilpailukykyä. Kun yhteisön osuus 
toteutuneista tutkimusmenoista oli vajaat 4 % vuonna 1996, voidaan arvioida, että 
noin 8 % jäsenvaltioiden tutkimus- ja tuotekehityshenkilöstöstä osallistuu hankkeisiin, 
jotka saavat tukea puiteohjelmasta. Tämä osoittaa miten yhteisön tutkimuspolitiikka 
toimii katalysaattorina. 
Kuten komissio on ehdottanut viidennen tutkimuksen puiteohjelman osalta5, yhteisön 
on keskitettävä toimensa rajoitettuun ainemäärään; aiheiden on painotuttava tulosten 
30.4.1997 esitetty ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi tutkimusta, teknologista 
kehittämistä ja esittelyä koskevasta Euroopan yhteisön viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002), 
KOM/97/0142 lopull., EYVL C 173, 7.6.1997, s.10, sellaisena kuin se on muutettuna 11.8.1997 
annetulla asiakirjalla KOM/97/0439 lopull., EYVL C 291,25.9.1997, s. 15 ja 14.1.1998 annetulla 
asiakirjalla KOM/98/0008 lopull. 
30.4.1997 esitetty ehdotus neuvoston päätökseksi tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevasta 
Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002), 
KOM/97/0142 lopull., EYVL C 173, 7.6.1997, s. 30, sellaisena kuin se on muutettuna 11.8.1997 
12 
hyödyntämiseen ja teknologiansiirtoon unionissa. Tämä edellyttää määrärahojen 
lisäämistä, jotta saavutetaan tarvittava kriittinen massa. Näin ollen tutkimuksen osuus 
otsakkeen 3 määrärahoista säilynee ainakin entisellä tasollaan neljännessä tutkimuksen 
puiteohjelmassa saavutettuun osuuteen nähden. 
Koulutus 
Komissio on viime marraskuussa esittänyt tiedonannon Tietojen ja taitojen 
Eurooppaan 6, jossa se painottaa osaamisen kehittämisen kasvavaa merkitystä 
Euroopassa. Siitä riippuu enemmän kuin koskaan teollisuuden kilpailukyvyn 
tulevaisuus, työllisyyden taso ja elämänlaatu. Uusilla koulutus- ja nuorisotoimen alan 
ohjelmilla on kolme tärkeää tavoitetta: eurooppalaisen yhteistyön mahdollisuuksien 
hyödyntäminen elinikäisen koulutuksen lujittamiseksi, tarvittavien taitojen ja tietojen 
kehittäminen tietämyksen maailmanlaajuistumiseen perustuvassa yhteiskunnassa sekä 
unionin kansalaisuuden lujittaminen eurooppalaisen koulutusalueen ansiosta. 
Tavoitteet saavutetaan seuraavilla toimilla: 
• Lisäämällä opiskelijoiden, koululaisten, ammatillisessa koulutuksessa 
oppisopimuksella työskentelevien, nuorten vapaaehtoisten, opettajien ja 
kouluttajien liikkuvuutta kaksinkertaistamalla nykyisten toimintojen, kuten 
Erasmuksen, Comeniuksen, Leonardon ja Nuoret eurooppalaiset vapaaehtoiset -
toimintaohjelman edunsaajien lukumäärä. 
• Käyttämällä tietoyhteiskunnan keinoja, jotta multimediaan perustuvat 
koulutusmenetelmät saataisiin laajaan käyttöön. 
• Edistämällä virtuaaliliikkuvuutta luomalla verkkoja koulujen, yliopistojen, 
koulutuskeskusten ja nuorisolle suunnattujen hankkeiden välille. 
• Edistämällä kielitaitoa ja eri kulttuurien ymmärtämistä mahdollisimman monien 
unionin kansalaisten rohkaisemiseksi osallistumaan monikielisen Euroopan unionin 
toimintaan. 
• Kehittämällä innovaatiota eurooppalaisten pilottihankkeiden kautta, jotka voisivat 
toimia katalysaattorina tai koekenttänä uusille koulutuksen lähestymistavoille. 
• Edistämällä kokemusten ja taitotiedon vaihtoa ja luomalla siten eurooppalaisen 
tason koulutusperusteet. 
annetulla asiakirjalla KOM/97/0439 lopull., EYVL C291, 25.9.1997, s.16 ja 14.1.1998 annetulla 
asiakirjalla KOM/98/0008 lopull. 
6 Komission 12.11.1997 antama tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle -Tietojen ja taitojen Eurooppaan, KOM/97/0563 lopull. 
13 
On keskityttävä rajattuun määrään toimia, joiden toteutustapa on yksinkertaistettu, 
mikä on sitäkin tärkeämpää hetkellä, jolloin ohjelmiin saattaa osallistua kasvava 
määrä maita, jotka eivät ole jäseniä, etenkin liittymisen valmistelun yhteydessä. Nämä 
tavoitteet huomioon ottaen koulutustoimien osuus lisääntynee otsakkeessa 3 suhteessa 
vuonna 1999 saavutettavaan osuuteen. 
Ympäristöystävällisen tekniikan käyttöönotto 
Ympäristöpolitiikan merkityksen on kasvettava tulevaisuudessa kansalaisten 
huolenaiheisiin ja kulutus- ja tuotantojärjestelmien kehitykseen vastaamiseksi. Tämän 
vahvistaa kestävän kehityksen ottaminen Amsterdamin sopimuksessa yhteisön 
tavoitteisiin. 
Vaikka ympäristöpolitiikan on tarkoitus olla ennen kaikkea kunkin yhteisöpolitiikan 
osa, olisi lisäksi ja erityisesti painotettava ympäristöystävällisen tekniikan edistämistä 
ja toteuttamista. Tämä edellyttää LIFE-ohjelman alalla aloitettujen toimien 
vahvistamista sekä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien uutta luovien 
hankkeiden ja esittelytoimien sekä paikallisille yhteisöille suunnattavan teknisen avun 
osalta. Kyseeseen saattaisivat tulla erityisesti puhtaat tuotantoprosessit 
saastuttavimmilla aloilla, uudet saasteiden ja teollisuusjätteiden käsittelymenetelmät 
sekä kotitalousjätteiden kierrätysmenetelmät. Ympäristöystävällisen tekniikan 
käyttöönoton avulla voidaan tuottaa uusia työpaikkoja, vaikka se ei olekaan 
päätavoite. 
Pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) suosivat toimet 
Pk-yritysten keskeinen asema Euroopan talouden kehittämisen ja työllisyyden 
kannalta on kiistämätön. Tässä yhteydessä pk-yrityksille omistettujen ohjelmien 
tavoitteena on mahdollistaa, että pk-yritykset voivat käyttää kaikkia sisämarkkinoiden 
mahdollisuuksia ja toimia tehokkaammin eurooppalaisella tasolla tiedon ja 
kokemuksen levityksen ansiosta. Tavoitteena on myös edistää niiden pääsyä yhteisön 
ohjelmiin ja eurooppalaisen tason rahoituslähteisiin kuten Euroopan investointipankki 
(EIP) ja Euroopan investointirahasto (EIR). Erityisesti uusien rahoitusjärjestelyjen 
kehittely pk-yritysten hyväksi on edelleen tärkeää kasvu- ja työllisyysaloitteiden 
yhteydessä. Parhaillaan toteutettavien toimien jatkamisen lisäksi seuraavassa pk-
yritysten monivuotisessa ohjelmassa hyväksi kiinnitetään erityistä huomiota 
pienimpiin yrityksiin ja pyritään auttamaan yrittäjiä saamaan käytettäväkseen kaikki 
vaadittavat edellytykset pienen eurooppalaisen tason yrityksen perustamiseksi ja 
johtamiseksi. 
14 
3.4. Ulkoiset toimet (otsake 4) 
1. Ulkoisten toimien määräraha nousee asteittain 6,87 miljardista eurosta vuonna 
1999 7,9 miljardiin euroon vuonna 2006, eli keskimäärin 2% vuodessa. Tähän 
enimmäismäärään kuuluvat liittymisen valmisteluun PHARE-ohjelman kautta 
osoitetut määrärahat, jotka esitetään omana alaotsakkeena (1,56 miljardia vuosittain 
koko jakson ajan). Laajentuminen ei vaikuta näihin enimmäismääriin. 
Komissio katsoo, kuten myös otsakkeen 3 osalta, ettei ole syytä nostaa otsakkeen 4 
enimmäismäärää varainhoitovuonna 2000, koska vuoden 1999 talousarviosta jäänee 
ilmeisesti huomattava marginaali otsakkeen enimmäismäärään nähden. Jatkossa 
komissio ehdottaa otsakkeen enimmäismäärän kasvattamista asteittain noin miljardilla 
eurolla, ts. summalla joka on noin puolet Edinburghin Eurooppa-neuvoston 
vastaavalle ajanjaksolle päättämästä lisäyksestä (vuoden 1999 hinnoin). Tällä 
otsakkeen 4 enimmäismäärän kasvulla katetaan komission toisaalla jo ilmoittamat 
tarpeet ja lisätään ensisijaisesti yhteistyötä eräiden maapallon osien kanssa. 
Otsakkeelle 4 ehdotetussa enimmäismäärässä ei oteta huomioon Euroopan 
kehitysrahaston (EKR) ottamista talousarvioon. Kuten komissio ilmoitti Agenda 2000 
-tiedonannossaan, kehitysyhteistyön Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT-) 
valtioiden kanssa ottaminen yhteisön talousarvioon voisi tapahtua vuoden 2005 
paikkeilla. 
2. Uuden rahoituskehyksen tasapainottamiseksi tehdyt ehdotukset johtavat 
otsakkeen 4 rahoitustarpeen kasvuun: 
• Seuraavan kauden alusta tarvitaan PHARE-ohjelman määrärahojen lisäämistä 
liittymisen valmistelun tukea saaville maille. Tarvitaan noin 200 miljoonan 
korotus Cannesin Eurooppa-neuvoston vuodelle 1999 edellyttämään rahamäärään. 
• Komissio ehdottaa lisäksi varauksen hätäapua varten pienentämistä noin 150 
miljoonalla. Tämä ehdotus edellyttää samanaikaisesti vastaavien humanitaarisen 
toiminnan rahoittamisen operatiivisten budjettikohtien määrärahojen lisäämistä, 
jotta yhteisön toimintakyky säilyy tällä alalla, jolla yhteisön panos on perinteisesti 
ollut vahva. Yhteisöstä on tullut maailman suurin humanitaarisen avun antaja. 
3. Amsterdamin sopimuksen seurauksena unionin on voitava lisätä panostaan 
kansainvälisessä politiikassa ja optimoitava budjettitoimet talouden samanaikaisen 
maailmanlaajuistumiseen ja alueellistumiseen nähden. 
Kuten komissio on jo ilmoittanut Agenda 2000:ssa, voidaan erottaa ensisijaisia 
toimintalinjoja, jotka on vahvistettava tuleville vuosille. 
• Ensisijaisesti yhteisön olisi kyettävä vahvistamaan seuraavalla tarkastelukaudella 
yhteistyötä lähimpien naapureiden kanssa, niin entisen Neuvostoliiton, entisen 
15 
• 
• Jugoslavian tasavaltojen kuin Albanian ja yhteisön ulkopuolisten Välimeren 
maiden kanssa. Tämä tulee entistä tärkeämmäksi ottaen huomioon, että osa näistä 
maista sijaitsee lähellä jäsenyyttä hakeneita maita. Yhteisön ulkoisten toimien 
kehitykseen selvästi vaikuttaa jo nyt unionin laajentuminen. 
- Välimeren maiden yhteistyö liittyy Barcelonan konferenssissa marraskuussa 
1995 päätettyyn strategiaan ja sen tavoitteena on vapaakauppa-alueen 
perustaminen. Tätä varten unionin on tuettava taloudellisia ja sosiaalisia 
muutoksia yhteisön ulkopuolisissa Välimeren maissa. 
- Turkki hyötyy edelleen MEDA-ohjelmasta. Lisäksi yhteistyötä syvennettäessä 
rahoitusyhteistyön erityistoimi jatkuu tai myönnetään vastaavansuuruista tukea. 
- Lisäksi Lähi-idän rauhanprosessin lisääntynyt tukeminen on suunnitelmissa, 
jos poliittiset olosuhteet niin vaativat ja sallivat. 
- Unioni on hiljan tehnyt kumppanuus- ja yhteistyösopimuksia useimpien uusien 
itsenäisten valtioiden kanssa. Samanaikaisesti tämän laajennetun yhteistyön 
kanssa TACIS-ohjelmalla rahoitetaan teknistä apua ja sen määrärahoja lisätään 
niin, että sillä voidaan yhä enemmän vauhdittaa perusrakenteiden rahoittamista 
ja tukea investointeja pk-yrityksiin. Kaupan lisäämistä varten liikenneverkkoja 
ja ympäristönsuojelua on pidettävä keskeisinä. 
- Yhteisöllä on myös oltava käytettävissään tarvittavat rahoitusvarat yhteistyön 
entisen Jugoslavian maiden kanssa jatkamiseksi ja mukauttamiseksi 
olosuhteisiin. Tämän avun edellytyksenä on Daytonin sopimuksen periaatteiden 
noudattaminen ja sillä pyritään kolmiosaiseen päämäärään: jälleenrakennukseen 
sodan jälkeen, talouden uudistamiseen ja kansanvaltaisten instituutioiden 
luomiseen. 
Humanitaarinen apu ja elintarviketurva ovat yhteisön keskeisiä toimintoja tulevina 
vuosina. 
Humanitaarisen avun osalta ei voida pitää hätäapua varten kirjatusta varauksesta 
operatiivisiin budjettikohtiin siirrettyjä määrärahoja yhteisön humanitaarisen 
toiminnan lisäämisenä. Yhteisön humanitaarisen toiminnan hajauttaminen, joka 
perustuu kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen puitesopimuksiin, on 
osoittautunut toimivaksi ratkaisuksi. Määrärahoja olisi lisättävä, jos halutaan 
yhteisön olevan aktiivisempi jälleenrakennus- ja kehitystoimissaan, jotka etäisesti 
liittyvät humanitaariseen toimintaan, jotta hätäaputoimien onnistuminen turvataan 
jatkossa. 
Yhteisön talousarvion on myös annettava tarvittava ja jatkuva taloudellinen tuki 
yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) toteuttamiseksi, sillä Amsterdamin 
sopimuksessa on vahvistettu periaate, että yhteisö rahoittaa operatiivisia toimia, 
ellei neuvosto yksimielisesti toisin päätä. Kuten komissio on Agenda 2000 -
tiedonannossa maininnut, otsakkeen 4 määrärahatarve ei ole voimakkaasti 
kasvamassa alan rahoittamisen vuoksi. Tämä ei sulje pois sitä, että YUTP 
aiheuttaa samanluontoisia menoja ensimmäisen pilarin osalta. 
16 
4. Edellä mainitut toimintalinjat eivät saa toteutua muiden maapallon osien ja 
yhteisön muiden ulkoisten toimien kustannuksella. 
• Yhteistyölle Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden kanssa on annettava 
alueellisuutta korostava merkitys. Tämän vuoksi ja näiden alueiden viime vuosien 
taloudellisen kehityksen johdosta kehitysyhteistyöpolitiikan tulisi keskittyä 
vähiten kehittyneisiin maihin, ja taloudellisen ja poliittisen yhteistyön olisi 
lujituttava eri alueellisten ryhmittymien kesken osapuolten keskinäistä etua 
noudattaen. 
• Yhteisön on jatkettava yhteisen kalastuspolitiikan osalta osallistumista 
kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen toimintaan samoin kuin 
kalastussopimuspolitiikkaansa suuntautumalla samalla kohti yhteistyösopimuksia 
ja laajentamalla olemassa olevien sopimusten verkkoa. 
• Lisäksi yhteisön on jatkettava aktiivisesti toimintaansa kansanvallan ja 
ihmisoikeuksien, ympäristön ja metsän, kansalaisjärjestöjen tukemisen, terveyden 
ja väestöpolitiikan sekä jälleenrakennus- ja miinanraivaustoimien osalta. Näiden 
toimien tulisi olla osana alueellisia yhteistyöohjelmia, sanotun kuitenkaan 
vaikuttamatta eräiden laaja-alaisten ohjelmien säilyttämiseen, joka kerta, kun se 
katsotaan hyödylliseksi ja mahdolliseksi, jotta alueellisten toimien 
johdonmukaisuus ja täydentävyys säilyy. 
3.5. Hallintomenot (otsake 5) 
1. Hallintomenojen määräraha viidentoista jäsenvaltion unionille kasvaisi 
asteittain 4,73 miljardista eurosta vuonna 1999 5,3 miljardiin euroon vuonna 2006, eli 
keskimäärin noin 1,7 % vuosittain. 
Komissio ehdottaa, että otsakkeiden 3 ja 4 tavoin otsakkeen 5 enimmäismäärä 
pidetään vuonna 2000 muuttumattomana ottaen huomioon vuoden 1999 talousarviossa 
jätetty marginaali otsakkeen enimmäismäärään nähden. Kauden lopulle tulisi asteittain 
korotusta runsaat 550 miljoonaa, eli kolme viidesosaa Edinburghin Eurooppa-
neuvoston vastaavalla ajanjaksolle päättämästä korotuksesta. 
2. Lähes puolet korotuksesta tulee eläkemenojen jyrkästä kasvusta. Järjestelmän 
pysyessä muuttumattomana eläkemenot kasvavat ennusteiden mukaan vuoden 2006 
paikkeilla 260 miljoonalla, eli keskimäärin runsaat 6% vuodessa vuoteen 1999 
nähden. 
Toimielinten muut menot eivät saisi kasvaa yli prosenttia vuodessa. Tämä rajoitus 
edellyttää kaikilta toimielimiltä tiukkaa politiikkaa hallintoon liittyvien eri 
budjettikohtien osalta. 
17 
• Vuodelle 1999 hyväksyttävien tointen määrään verrattuna henkilöstön määrä 
pysynee yleisesti ennallaan. Näin ollen henkilöstömenot kasvanevat kuitenkin 
ylennysten ja virka-aseman muutosten kautta. 
Eri toimielinten on suunniteltava eräiden toimintojen lisäyksiä etenkin 
Amsterdamin sopimuksen johdosta. Nämä on katettava pääasiassa jakamalla 
henkilöstö sisäisesti uudelleen. Yleensäkin on aiheellista yksilöidä selkeämmin ne 
keskeiset toiminnot, joihin komission on keskityttävä. 
Komissio aikoo myös jatkaa aktiivisesti hallintonsa uudistamisohjelmaa. Lisäksi 
toimenpideohjelmien hallinnoinnissa pyritään suurempaan tehokkuuteen. 
Ohjelmien toteutuksessa tulee erityisesti pitää huolta siitä, että rahoitettavat 
hankkeet ovat riittävän kokoisia, jotta hallintokulut pysyvät kohtuullisina. 
• Kiinteistöpolitiikan osalta neuvoston ja Euroopan parlamentin viime vuosina 
vahvistamat ohjelmat ovat päättyneet tai päättyvät vuonna 1999, ja niihin liittyvät 
menot siis tasoittuvat. Kiinteistöpolitiikan lisämenot arvioidaan noin 50 
miljoonaksi euroksi ja ne koostunevat ennen kaikkea seuraavista toimista: 
- Komission osalta paluu Berlaymontiin ja siihen liittyvät kiinteistöpoliittiset 
toimet. 
- Yhteisöjen tuomioistuin uudistanee ja laajentanee kiinteistöään. 
Tilintarkastustuomioistuin suunnittelee myös laajennusta. 
• Näin ollen muut hallintomenot pysynevät reaalisesti ennallaan koko kauden ajan. 
3.6. Varaukset (otsake 6) 
Rahoitusvaraus 
Kuten Agenda 2000 -tiedonannossa mainittiin, komissio ehdottaa rahoitusvarauksen 
asteittaista poistamista, sillä yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen supistanee 
rajusti maatalousmenoihin kuuluvia vientitukia ja maatalousmenojen riippuvuus euron 
ja dollarin vaihtosuhteesta heikkenee. 
Kun maatalouspolitiikan uudistuksen vaikutus alkanee tuntua vasta varainhoitovuoden 
2001 aikana ja kun se tulee asteittain voimaan naudanliha- ja maitoalalle, ehdotetaan 
rahoitusvaraukselle vastaavaa menettelyä. Varaus vahvistetaan kuten nytkin 500 
miljoonaksi euroksi käyvin hinnoin vuonna 2000 ja vuonna 2001, sitä pienennetään 
250 miljoonaan vuonna 2002, ja se poistetaan vuodesta 2003 alkaen. Ehdotus 
edellyttää vastaavaa muutosta budjettikuria koskevaan päätökseen. 
Varaus hätäapua varten 
Kuten komissio toteaa toimielinten välistä sopimusta koskevassa kertomuksessaan, 
varaus hätäapua varten on osoittautunut erittäin hyödylliseksi vastaamaan äkillisiin 
humanitaarisen avun tarpeisiin. Sitä ei kuitenkaan ole aina käytetty alkuperäisen 
18 
tarkoituksen mukaisesti. Nimittäin kun kyseessä on suhteellisen merkittävä rahamäärä, 
sen käyttöä on ennakoitu talousarviota laadittaessa ja toiminnalliset budjettikohdat on 
alibudjetoitu. Varaus hätäapua varten onkin saatava alkuperäiseen käyttöönsä eli 
vastaamaan todella uusiin ja arvaamattomiin tarpeisiin. 
Näin ollen lienee mahdollista palauttaa varaus takaisin 200 miljoonaan euroon 
vuositasolla (vuoden 1999 hinnoin) vuodesta 2000 alkaen. Tämä kuitenkin edellyttää 
otsakkeen 4 toiminnallisten budjettikohtien määrärahojen vastaavaa lisäämistä. 
Takuuvaraus 
Takuuvarauksen tarkoituksena on kartuttaa takuurahastoa ja toissijaisesti suorittaa 
maksuja rahaston varojen osoittautuessa riittämättömiksi. Varaukseen vahvistettu 
rahamäärä on riittänyt kehittämään yhteisön lainatoimintaa ja takuurahasto on 
saavuttanut tavoitesummansa 10 % myönnetyistä taatuista lainoista. 
Kuten komissio toteaa takuurahaston toimintaa koskevassa kertomuksessaan, rahaston 
ei ole koskaan tarvinnut tulla väliin rahamäärillä, jotka olisivat ylittäneet 5 % taatusta 
lainakannasta. Komissio ehdottaa näin ollen samassa kertomuksessa uusista lainoista 
suoritettavan määrän laskemista 6 %:iin myönnetyistä taatuista lainoista ja 
samanaikaisesti varauksen määrärahan palauttamista 150 miljoonaan euroon (vuoden 
1999 hinnoin) vuodesta 2000 alkaen sama lainakapasiteetti säilyttäen. 
4. RAHOITUSNÄKYMIEN KOKONAISKATOT JA MARGINAALIT OMIEN VAROJEN 
ENIMMÄISMÄÄRÄÄN NÄHDEN 
4.1. Maksusitoumusmäärärahojen kokonaiskatto 
Maksusitoumusmäärärahojen kokonaiskatto nousee 103,4 miljardista eurosta vuonna 
1999 105,2 miljardiin vuonna 2006, eli reaalikasvu on keskimäärin 0,2 % vuodessa. 
Tämä sisältää liittymisen valmistelun. Menojen enimmäismäärä, joka kasvaa hyvin 
vähän viidentoista jäsenvaltion yhteisön osalta, sisältää menolinjauksen 
kokonaismäärän, jolloin jää merkittävä käyttämätön marginaali yhteisölle sen 
nykyisessä muodossa. 
4.2. Maksumäärärahojen kokonaiskaton määritteleminen 
1. Komissio ehdottaa seuraavalle kaudelle maksumäärärahojen enimmäismäärän 
nostamista vuosittain 1,2 %:lla eli maksusitoumusmäärärahoja nopeammin, mutta 
maksumäärärahojen enimmäismäärä jää koko kaudella alle 
maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärän. 
19 
Maksusitoumusmäärärahat pyrkivät vakiintumaan seuraavalla kaudella voimakkaan 
kasvukauden jälkeen. Tästä seuraa, että tehtyjen sitoumusten rahoittaminen nousee 
yhä keskeisemmäksi maksumäärärahojen enimmäismäärän määrittelemiseksi 
verrattuna varainhoitovuoden uusiin sitoumuksiin. Näin ollen on johdonmukaista, että 
maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärän ja maksumäärärahojen 
enimmäismäärän erotus alkaa vähitellen kaventua seuraavalla kaudella. 
Uusi maksujen ja ennakkojen järjestelmä rakennerahastoja koskevassa 
lainsäädännössä on myös otettu huomioon maksumäärärahojen enimmäismäärää 
määritettäessä. 
2. Koska sitoumusten maksattamistahti helposti poikkeaa kaavaillusta, on 
tärkeää, että seuraavassa toimielinten välisessä sopimuksessa säilytetään 
toteuttamisedellytyksiin mukauttamisen menettely. Sen avulla molemmat 
budjettivallan käyttäjät voivat hyväksyä komission ehdotuksesta maksumäärärahojen 
kokonaiskaton toteutuneen maksattamistahdin mukaan, jotta varainhoitovuonna 
syntyvä viivästyminen voidaan ottaa kiinni myöhempänä varainhoitovuonna. Tässä 
saatetaan tarvita turvautumista odottamattomia tarpeita varten varattuun marginaaliin 
omien varojen enimmäismäärään nähden. 
4.3. Omien varojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevat 
marginaalit 
Näiden toteamusten valossa tarvittavien maksumäärärahojen enimmäismäärä kasvanee 
vuoden 1999 kiintein hinnoin, 96,4 miljardista eurosta vuonna 1999 104,6 miljardiin 
euroon vuonna 2006. Komission omaksumien talousennusteiden mukaan 
enimmäismäärä vastaisi BKTL-prosenttiosuuden supistumista 1,23 %:sta vuonna 
1999 l,12%:iin vuonna 2006. Maksumäärärahojen enimmäismäärä jättäisi siis 
merkittävän marginaalin omien varojen enimmäismäärään nähden, joka kasvaisi 
vähitellen 0,14 %:iin BKTL:sta vuonna 2006. 
Marginaalin käyttötarkoituksia ovat vuodesta 2002 yhtäältä odottamattomien 
tarpeiden ja toisaalta laajentumisen kattaminen. 
Komissio arvioi saadun kokemuksen perusteella, että odottamattomiin tarpeisiin on 
varattava marginaalia 0,03 % yhteisön BKTL:sta. Tämän marginaalin on tarvittaessa 
katettava omien varojen enimmäismäärässä arvioitua heikomman talouskasvun 
vaikutus. Sen avulla voidaan myös rahoittaa toteuttamisedellytyksiin mukauttaminen 
ja mahdolliset rahoitusnäkymien tarkistukset. 
Komissio ehdottaa, että toinen osa omien varojen enimmäismäärän jäävästä 
marginaalista, joka kasvaa asteittain 0,02 %:sta BKTL:sta vuonna 2002 0,11 %:iin 
vuonna 2006, eli 1,3 miljardista vuonna 2002 10,5 miljardiin vuonna 2006 (vuoden 
1999 hinnoin), on laajentumista varten käytettävissä viidentoista jäsenvaltion yhteisön 
rahoitusnäkymissä. 
20 
5. LAAJENTUMISESTA JOHTUVIEN MENOJEN SUUNNITTELEMINEN JA NIIDEN 
RAHOITTAMINEN 
5.1. Laajentumiseen liittyvät menot 
Oheistetussa taulukossa 2 toistetaan Agenda 2000 -tiedonannossa arvioidut 
laajentumisen kustannukset. Tämä kaavailu nivoutuu nykyiselle yhteisölle sovittuihin 
rahoitusnäkymiin laajentumista varten käytettävissä olevien varojen avulla. Se 
muodostaisi kaikkien viidentoista jäsenvaltion yhteisen kannan neuvotteluissa. 
Otsake 1 
Nykyisten arvioiden perusteella markkinatoimista aiheutuvat menot ovat 
1,1 miljardista 1,4 miljardiin vuodessa kiintein hinnoin, kun suoraa tukea ei oteta 
huomioon. Niihin on lisättävä lisätyt liitännäistoimet, joihin kuuluvat 
liittymisenvalmisteluvälineestä maksettavien tukien kaltaiset nykyaikaistamistuet, 
arvoltaan 0,6 miljardista 2,5 miljardiin vuodessa. Arvioitu rahamäärä, joka 
vertailukelpoiseen muotoon saatettuna ja vuoden 1999 ohjeellisin hinnoin, kasvaa 1,6 
miljardista vuonna 2002 3,4 miljardiin vuonna 2006. 
Otsake 2 
Uusille jäsenvaltioille osoitettu kokonaismääräraha on lähes 40 miljardia euroa 
(vuoden 1999 hinnoin), joka kasvaa asteittain 3,75 miljardista eurosta vuonna 2002 
12,08 miljardiin euroon vuonna 2006. Nykyisten talousennusteiden mukaan otsakkeen 
2 kokonaiskatto, jota laajentumisen johdosta korotetaan, säilyy samansuuruisena 
prosenttiosuutena laajentuneen yhteisön BKTL:sta kuin otsakkeen 2 vuonna 1999 
saavuttama taso. 
Otsake 3 
Laajentuminen vaikuttaa merkittävästi moneen otsakkeen 3 ohjelmaan. Tämä koskee 
etenkin sellaisia politiikkoja, joissa väestö ja kieli (koulutus, kulttuuri, tiedottaminen 
jne.) ovat keskeiset perusteet tai kaikkia sisämarkkinoiden toimivuuteen liittyviä 
ohjelmia (tilastointi, standardisointi, hallintoyhteistyö ja tarkastukset). Euroopan 
laajuisten verkkojen kehitys saa myös uuden ulottuvuuden laajentuneen unionin myötä 
niin uusissa jäsenvaltioissa kuin nykyisessä yhteisössäkin. Näin ollen voi kaavailla 
noin 800 miljoonan euron vuosittaista määrärahaa, eli noin 10 %:n nousua viidentoista 
jäsenvaltion yhteisöön nähden. 
Otsake 5 
Laajentumisesta seuraa toimielimille merkittäviä lisäkuluja, jotka riippuvat 
laajentumisneuvotteluissa sovituista yksityiskohtaisista menettelyistä. Toimielinten on 
nimittäin toimittava uusilla kielillä, vastattava laajemmista tehtävistä ja palkattava 
uusien jäsenvaltioiden kansalaisia. Vertailun vuoksi komissio arvioi edellisen 
21 
laajentumisen kustannukset keskimäärin 400 miljoonaksi euroksi vuosittain, kauden 
alun 370 miljoonan muuttuvan 450 miljoonaksi kauden lopussa. 
5.2. Laajentumisen rahoittaminen 
Taulukossa 2 esitetään laajentumisen kustannusten kattamiseen tarvittavat 
maksumäärärahat: ne nousevat asteittain jyrkästi sitä mukaa kuin uudet sitoumukset 
maksatetaan. Taulukossa esitetään myös tämän rahoituksen lähteiden jakauma. 
Maatalousmenot rahoitettaneen kokonaan maatalouden mcnolinjaukseen jätettävällä 
marginaalilla, ja ne eivät siis johda rahoitusnäkymien enimmäismäärien 
korottamiseen. Laajentumisen tultua otetuksi huomioon maatalousmenoihin ei jääne 
huomattavaa marginaalia menolinjaukseen nähden ennen kauden loppua vuosien 
2005-2006 vaiheilla. 
Muiden menojen rahoittamiseen tarvittavat maksumäärärahat katetaan suurelta osin 
viidelletoista jäsenvaltiolle määriteltyjä rahoitusnäkymiä kuvaavassa taulukossa 
käytettävissä olevilla varoilla sekä omien varojen lisäyksellä, joka saadaan kun 
unionin BKTL kasvaa laajentumisen seurauksena. 
Nykyisten BKTL-ennusteiden perusteella nämä käytettävissä olevat rahoituslähteet 
ylittäisivät kuitenkin maksumääräyksiin käytettävien määrärahojen tarpeen. 
Käyttämättömät nettovarat kasvattavat tällöin odottamattomien tarpeiden varalle 
luotua marginaalia, joka kasvaa viidentoista jäsenvaltion yhteisön 0,03 %:n BKTL-
osuudesta 0,05 %:iin ja sitten 0,06 %:iin laajentuneessa yhteisössä. 
5.3. Laajentumisen vaikutuksen huomioon ottaminen laajentuneen 
yhteisön rahoitusnäkymissä 
Kunkin liittymisen yhteydessä komissio ehdottaa rahoitusnäkymien mukauttamista 
ottaen huomioon laajenemisen osalta sovitut menettelyt ja nojautuen taulukossa 2 
esitettyyn suunnitelmaan. 
Mukauttamisessa nostetaan otsakkeiden 2, 3 ja 5 enimmäismääriä laajentumisesta 
johtuvien menojen kattamiseksi. Sitä vastoin maatalouden menolinjausta ei nosteta 
laajentumisen yhteydessä, sillä uudet menot katetaan menolinjaan nähden jätetyllä 
marginaalilla. Se kuitenkin lasketaan tavanmukaisella menetelmällä laajentuneen 
yhteisön lukujen pohjalta, ja siinä otetaan huomioon vuodesta 2003 alkaen 
talouskasvun nopeutuminen KIE-maiden muita nopeamman kasvuvauhdin takia. 
22 
Taulukko 1 : 
Rahoitusnäkymiä koskeva taulukko 
Miljoonaa euroa - vuoden 1999 hinnat - maksusitoumusmaararahat 
1.MAATALOUSD 
josta liittymisen valmistelun tukeminen 
2. RAKENTEELLISETTUKITOIMET 
Rakennerahastot 
Koheesiorahasto 
Liittymisen valmistelun rakennevaiine 
aiemmat mukautukset (**) 
3. SISAlSET POLITIIKAT 
4. ULKOISET TOIMET 
josta liittymisen valmistelun tukeminen 
5. HALLINTOMENOT 
6. VARAUKSET 
Rahoitusvaraus 
Varaus hataapua varten 
Takuuvaraus 
MAKSUSITOUMUKSIIN KAYTETTAVIEN MAARARAHOJEN ENIMMAISMAARA 
MAKSUMAARAYKSIIN KAYTETTAVIEN MAARARAHOJEN ENIMMAISMAARA 
Maksumaararahojen enimmaismaara (prosenttia BKTL:sta) 
Marginaali 
Kaytettavissa laajentumista varten 
Omien varojen enimmSismiSrS 1999 
45 205 
39 025 
32 731 
3000 
3 294 
6386 
6 870 
4 723 
1192 
500 
346 
346 
103 401 
96 380 
1,23% 
0,04% 
1,27% 2000 
46 050 
520 
36 640 
32 600 
3000 
1040 
6 390 
6 870 
1 560 
4 730 
850 
500 
200 
150 
101 530 
98 800 
1,24% 
0,03% 
1,27% 2001 
46 920 
520 
37 470 
33 430 
3000 
1040 
6 710 
7 070 
1 560 
4 820 
850 
500 
200 
150 
103 840 
101 650 
1,24% 
0,03% 
1,27% 2002 
47 820 
520 
36 640 
32 600 
3 000 
1040 
6 880 
7 250 
1 560 
4 910 
600 
250 
200 
150 
104100 
102 930 
1,22% 
0,03% 
0,02% 
1,27% 2003 
48 730 
520 
35 600 
31560 
3 000 
1040 
7 050 
7 430 
1 560 
5 010 
350 
0 
200 
150 
104170 
103 520 
1,20% 
0,03% 
0,04% 
1,27% 2004 
49 670 
520 
34 450 
30 410 
3000 
1040 
7 230 
7 610 
1 560 
5100 
350 
0 
200 
150 
104 410 
103 810 
1,18% 
0,03% 
0,06% 
1,27% 2005 
50 630 
520 
33410 
29 370 
3000 
1 040 
7 410 
7 790 
1 560 
5 200 
350 
0 
200 
150 
104 790 
104 170 
1,15% 
0,03% 
0,09% 
1,27% 2006 
51610 
520 
32 470 
28 430 
3000 
1040 
7600 
7900 
1 560 
5 300 
350 
0 
200 
150 
105 230 
104 560 
1,13% 
0,03% 
0,11% 
1,27% 
(*) Enimmäismäärä vastaa maatalouden menolinjausta. 
(") mukaan lukien ETA:n rahoitusmekanismiin liittyvä määrä ja komission vuoden 1997 talousarvion toteuttamisedellytysten johdosta esittämä mukauttamisehdotus. 
Taulukko 2: 
Liittymistä koskevat menot ja niiden rahoitus 
SL Miijoonaa euroa - vuoden 1999 hinnat -
Menot 
Otsake 1 (*) 
Otsake 2 
Otsake 3 
Otsake 5 
Maksusitoumuksiin kaytettavat maararahat yhteensa 
(1) Maksumaarayksiin kaytettavat maararahat yhteensa' 
Kaytettavissa olevat rahoituslahteet 
Maatalousmenojen rahoittaminen otolla menolinjaukseen nahden 
kaytettavissa olevasta marginaalista 
Laajentumiseen varatut kaytettavissa olevat varat viidentoista jasenvaltion 
yhteisdn rahoitusnakymissS (arvio) 
Laajentumisen seurauksena tapahtuvasta unionin BKTLn kasvusta johtuva 
omien varojen kasvu (arvio) 
(2) Kaytettavissa oleva rahoitus yhteensa 
Marginaalien kehitys omien varojen enimmaismaaraan 
nahden 
Marginaali (2)-(1) 
Marginaali 15 jasenvaltion rahoitusnakymissa (0,03% BKTL:sta) 
Kaytettavissa oleva kokonaismarginaali laajentuneessa yhteisossa (arvio) 
Kokonaismarginaali prosentteina laajentuneen yhteison BKTL:sta 2002 
1600 
3 750 
730 
370 
6 450 
4140 
1 600 
1 280 
3 440 
6 320 
2 180 
2 520 
4 700 
0,05% 2003 
2 030 
5 830 
760 
410 
9 030 
6 710 
2 030 
3 300 
3 510 
8 840 
2 130 
2 580 
4 710 
0,05% 2004 
2 450 
7 920 
790 
450 
11610 
8 890 
2 450 
5 680 
3 580 
11710 
2 820 
2 650 
5 470 
0,06% 2005 
2 930 
10 000 
820 
450 
14 200 
11440 
2 930 
8 060 
3 660 
14 650 
3 210 
2 720 
5 930 
0,06% 2006 
3 400 
12 080 
850 
450 
16 780 
14 220 
3 400 
10 470 
3 740 
17610 
3 390 
2 780 
6 170 
0,06% 
(*) Menot arvioitu vertailun vuoksi vuoden 1999 hintoina. Ainoastaan käyvin hinnoin lasketut arviot ovat merkitseviä. 
LIITE A Taloudelliset perustiedot 
Miljardia euroa - vuoden 1999 hinnat 
BKTL(15jasenvaftiota) 
Uusien jasenvaltioiden BKTL 
BKTL YHTEENSA 1999 
7804,3 2000 
7999,4 2001 
8199,4 2002 
8404,4 
291,9 
8696,3 2003 
8614,5 
303,6 
8918,1 2004 
8829,8 
315.7 
9145,6 2005 
9050,6 
328,4 
9378,9 2006 
9276,9 
341,5 
9618,3 
Kasvuennusteet 2000-2001 j 2002-2006 
BKTL(15jasenvaltiota) 2,5% 2,5% 
Uusien jasenvaltioiden BKTL 4,0% 4,0% 
Laajentuneen yhteison BKTL 2,6% 
Deflaatiokerroin 2,0% 2,0% 
LIITE B Arvio maatalousmenojen kehityksestä (käyvin hinnoin) 
•1 
Miijoonaa euroa 
Menolinjaus (kayvat hinnat) (*) 
. Maatalousmenot (kayvat hinnat) 
\ 15 jasenen yhteiso (**) 
I Uudistettu YMP (markkinatoimenpiteet> 
lAluekehityksen liitannaistoimet ja kalastusalan laaja-
! alaiset toimet 
i 
S Elainlaakinta- ja kasvinsuojelutoimet 
Liittymisen valmistelun tukeminen (***) 
Marginaali 
Liittymista varten arvioidut menot (p.m.) 
I 1999 
45 205 
40 400 
40 400 
37 800 
2 600 
4 805 2000 
46 940 
42 650 
42 120 
37 275 
4 745 
100 
530 
4 290 2001 
48 750 
45 710 
45170 
40 280 
4 790 
100 
540 
3 040 2002 
50 630 
47 515 
46 965 
42 035 
4 830 
100 
550 
3115 
1 700 2003 
52 600 
49 040 
48 480 
43 510 
4 870 
100 
560 
3 560 
2 200 2004 
54 650 
49 250 
48 680 
*3 670 
4 910 
100 
570 
5 400 
2 700 2005 
56 790 
49 270 
48 680 
43 620 
4 960 
100 
590 
7 520 
3 300 2006 
59 020 
49 360 
48 760 
43 670 
4 990 
100 
600 
9 660 
3 900 
(*) Viidelletoista jäsenvaltiolle määritelty menolinjaus. Oletuksena 2 prosentin vuosittainen deflaatiokerroin vuosina 2000 - 2006. 
(**) Varainhoitovuoden 1999 osalta ilmoitettu määrä ei ennakoi ATE:ssa ehdotettavaa tarkkaa määrää. 
(**) Eli 520 miljoonaa vuoden 1999 kiintein hinnoin. 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 164 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 01 10 
Luettelonumero : CB-CO-98-187-FI-C 
ISBN 92-78-32449-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
fr