Virallinen lehti nro C 339 , 10/11/1997 s. 0068



A4-0287/97 Päätöslauselma yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjuntaa koskevasta komission vuoden 1996 vuosikertomuksesta (KOM(97)0200 - C4-0230/97) ja vuoden 1997/98 työohjelmasta (KOM(97)0199 - C4-0231/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission vuosikertomuksen 1996 (KOM(97)0200 - C4-0230/97) ja sen työohjelman 1997/98 (KOM(97)0199 - C4-0231/97), - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon (A4-0287/97), A. katsoo, että vaikka komission mukaan vuoden 1996 talousarvioon kohdistuneita sääntöjenvastaisuuksia havaittiin yhteensä 1,3 miljardin ecun arvosta, petoksista aiheutuneiden tappioiden todellinen arvo on vaikeasti arvioitavissa ja todennäköisesti paljon suurempi, B. katsoo, että suurin yksittäinen alue, jolla unionin talousarvioon kohdistuvien petosten vaikutus ilmenee, on perinteiset omat varat; unionin varainhoitosäännösten vuoksi tällä ongelmalla on suora vaikutus jäsenvaltioiden kansallisiin talousarvioihin, C. katsoo, että valtaosan unionin talousarvion vuosittaisista tappioista aiheuttaa melko pieni määrä laajoja petoksia, jotka yleensä ovat järjestäytyneen rikollisuuden työtä, D. katsoo, että joukko viime aikoina tapahtuneita runsaasti julkisuutta saaneita tapauksia korostaa komission sisäisen lahjonnan riskiä ja siihen puuttumista koskevien määräysten riittämättömyyttä, E. ottaa huomioon, että komission vuoden 1997 työohjelmassa ei käsitellä sisäistä lahjontaa, F. ottaa huomioon, että yksikään jäsenvaltio ei ole vielä ratifioinut yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevaa yleissopimusta tai lahjontaa koskevaa ensimmäistä pöytäkirjaa, G. katsoo, että yhteisön lainsäädännön monimutkaisuus ja epämääräisyys sekä menoja koskevan vastuun jakautuminen erittäin suurelle joukolle julkisia ja yksityisiä organisaatioita, joiden vastuuvelvollisuudesta ei ole takeita, tekee unionin talousarviosta erityisen alttiin petoksille, H. ottaa huomioon, että parlamentti 17. heinäkuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa, joka koski tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta N:o 1/96 MED-ohjelmista (annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 20)), piti välttämättömänä, että yhteisölle perustettaisiin itsenäinen petostentorjuntayksikkö, joka ennen unionin talousarvioon vaikuttavia petoksia ja lahjontaa käsittelevän Euroopan syyttäjänviraston perustamista hoitaisi yhteydet kansallisiin syyttäjänvirastoihin ja saattaisi niiden tietoon tutkimuksissaan selville saamansa rikoksia ja rikkomuksia koskevat tosiseikat; 1. Suhtautuu myönteisesti komission parlamentin pyynnöstä yhtä aikaa julkaisemiin petostentorjuntaa koskevaan vuoden 1996 vuosikertomukseen ja vuoden 1997/1998 työohjelmaan; huomauttaa kuitenkin, että komissio ei vastannut parlamentin pyyntöön sisällyttää vuosikertomukseensa tarkka arviointi viime vuoden työohjelman täytäntöönpanosta, ja pyytää sitä ehdottomasti tekemään tämän ensi vuonna; 2. Panee pettyneenä merkille, että EY:n talousarvioon petosten johdosta kohdistuvien tappioiden määrä on edelleen liian suuri eikä ole viime vuosina osoittanut vähenemisen merkkejä; panee tässä yhteydessä merkille neuvoston korkean tason työryhmän arvion, jonka mukaan järjestäytynyt rikollisuus ja suurimittainen talous- ja rahoitusrikollisuus ovat säännönmukaisesti «askeleen verran edellä» petoksen ehkäisymenetelmiä; 3. Uskoo, että koska EU:n sisäiset rajat eivät ole este kansainvälisille petosten tekijöille, EU:llakin tulee olla käytössään tutkintayksikköjä, jotka voivat tutkia unionin talousarvioon kohdistuvia petoksia kansainvälisellä tasolla, ja että tällaisten yksikköjen kunnollisen poliittisen valvonnan varmistamiseksi ne on perustettava EY:n toimielinten kehyksessä; 4. Asettaa kyseenalaiseksi sen, että tällä hetkellä UCLAFista voisi parhaiten kehittää sellaisen tutkintayksikön, joka kykenisi suorittamaan omasta aloitteestaan tutkimuksia kaikkialla Euroopan unionin alueella tarkoituksenaan puolustaa yhteisön taloudellisia etuja; vahvistaa tässä yhteydessä uudelleen yhteisön passitusjärjestelmää käsittelevän tutkintavaliokunnan suosituksen 2; 5. Suhtautuu myönteisesti vuoden 1997 työohjelmassa esiteltyihin aloitteisiin perustaa «yhteisön tiedustelu- ja suunnittelusolu» ja keskitetty tullitietokanta; huomauttaa, että nämä ehdotukset vastaavat yhteisön passitusjärjestelmää käsittelevän tutkintavaliokunnan suositusta 3; pyytää, että vastaavia aloitteita toteutettaisiin talousarvion menopuolella yhteisön vuoden 1998 työohjelmassa; 6. Suhtautuu myönteisesti UCLAFin puitteissa perustettavaan «välitys- ja rikosoikeudelliseen asiantuntijayhteyteen», jonka tarkoituksena on auttaa ja koordinoida rajat ylittäviä petostapauksia koskevassa syyttämisessä; huomauttaa, että tämä ehdotus vastaa yhteisön passitusjärjestelmää käsittelevän tutkintavaliokunnan suosituksia 15 ja 18; 7. Kannattaa kaikkia aloitteita, joiden tavoitteena on luoda jäsenyyttä hakeviin maihin petosten vastaisia rakenteita yhteisön lainsäädännön omaksumista varten; pitää myönteisenä, että UCLAFiin on perustettu erityinen yksikkö valvomaan kehitysohjelmia kolmansissa maissa; 8. Kehottaa komissiota varmistamaan, että UCLAFilla on riittävästi henkilökuntaa ja varoja sen uusien tehtävien hoitamiseen varmistamalla etenkin, että sen käytössä on asianmukaisesti pätevöityneitä lainopillisia asiantuntijoita, jotka avustavat syyttäjäelimiä kaikissa jäsenvaltioissa; 9. Korostaa sitä, että uusi «välitys- ja rikosoikeudellinen asiantuntijayhteys» on vain väliaikainen ratkaisu vaikeuksiin, joita liittyy Euroopan yhteisöjen etuihin kohdistuvien, useamman lainsäädäntöjärjestelmän alueella tapahtuvien petostapausten syytteeseen asettamiseen, etenkin niissä tapauksissa, joissa petos tapahtuu EU:n toimielimissä, joihin millään oikeusviranomaisella ei tällä hetkellä ole automaattista rikosoikeudellista toimivaltaa; 10. Katsoo, että oikeudellisessa yhteistyössä on parantamisen varaa ja kannustaa jäsenvaltioita siihen; 11. Uskoo, että EU:n toimielinten sisäisiin petoksiin ja lahjontaan voi kunnolla puuttua ainoastaan avoimuutta lisäämällä vain riippumaton eurooppalainen oikeusviranomainen, joka kykenee omalla vastuullaan ja virkamiesten koskemattomuuden sitä estämättä ohjaamaan tutkintaa ja nostamaan tarvittaessa syytteitä; 12. Pyytää, että ennen riippumattoman eurooppalaisen oikeusviranomaisen perustamista komissio ja yhteisön muut toimielimet vetoaisivat automaattisesti toimivaltaisiin kansallisiin oikeusviranomaisiin kaikissa sellaisissa tapauksissa, joissa unionin toimielinten virkamiesten epäillään olevan osallisina petoksissa tai lahjonnassa; 13. Kehottaa talousarvion valvontavaliokuntaa toimittamaan parlamentille - selvityksen UCLAFin itsenäisyydestä, tehtävistä ja perussäännöstä, - selvityksen sellaisista syytteeseen asettamisista, joilla pyritään takaamaan yhteisön rahoituksen suojelu; 14. Kehottaa sisäisiin lahjontatapauksiin puuttumisen tehokkuuden ja uskottavuuden ja asianomaisten oikeusviranomaisten välisen yhteistyön paremman tehokkuuden varmistamiseksi komissiota esittämään Euroopan parlamentille 30. kesäkuuta 1998 mennessä parlamentin suuntaviivoihin perustuvan muodollisen kuulemisasiakirjan sellaisten ehdotusten valmistelemiseksi, jotka varmistavat toimielinten välisen sopimuksen perusteella UCLAFin täyden riippumattomuuden etenkin: - antamalla UCLAFin tutkijoille yhteisön henkilöstösääntöjen puitteissa erillisen erityisaseman heidän suojaamisekseen paineilta, - antamalla UCLAFin talousarviolle riippumattomampi asema komissiota koskevassa talousarvion osassa, - harkitsemalla uudelleen vastuuketjua väitetyissä sisäisissä lahjonta- ja petostapauksissa; - takaamalla UCLAFin täyden demokraattisen vastuun; 15. Kehottaa komissiota käsittelemään seuraavassa vuosittaisessa työohjelmassaan Euroopan parlamentin näkemykset huomioon ottaen toimenpiteitä niiden keinojen parantamiseksi, joilla UCLAFin käsiteltäväksi tuotuja väitettyjä lahjontatapauksia tutkitaan sisäisesti, sekä oikeusviranomaisen esittämän koskemattomuuden pidättämistä koskevan menettelyn avoimuuden lisäämiseksi; 16. Pyytää niitä yhteisön toimielimiä, joihin epäilykset toimielinten rakennusten valvontasopimusten tekemistä ja toimeenpanoa koskevista epäselvyyksistä kohdistuvat, vetoamaan välittömästi toimivaltaisiin kansallisiin oikeusviranomaisiin; 17. Kehottaa komissiota käynnistämään vertailevan oikeudellisen tutkimuksen komission Corpus juris -hankkeessa suositellun eurooppalaisen syyttäjänviraston teknisistä ja perustuslaillisista mahdollisuuksista tulla hyväksytyksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmissä; 18. Uskoo edelleen, että tarkoituksenmukaisesti yhdennetty rikosoikeudellinen alue on edellytys yhteisön taloudellisten etujen tyydyttävälle puolustamiselle sekä kaikenlaisten kansainvälisten petosten vastaiselle taistelulle; kehottaa tältä osin komissiota ja jäsenvaltioita toimimaan parlamentin kanssa yhteistyössä, jotta voitaisiin toteuttaa kokonaisuudessaan Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 209 a artikla, joka Amsterdamin sopimusehdotuksen mukaan määrää, että kaikissa jäsenvaltioissa varmistetaan yhteisön varojen tehokas ja yhtäläinen suojelu; ehdottaa tätä varten, että tulevissa aloitteissa nojaudutaan Corpus jurisin ehdotuksiin, siinä määrin kuin ne ovat teknisesti ja perustuslaillisesti yhteensopivia; 19. Vaatii jäsenvaltioita ratifioimaan viipymättä yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen ja siirtämään sen kokonaisuudessaan osaksi lainsäädäntöään; katsoo, että jäsenvaltiot, jotka eivät tee niin, eivät noudata perustamissopimuksen 209 a artiklan mukaista velvollisuuttaan ja että ne siksi ovat ansainneet sen, että niiltä yhteisön passitusjärjestelmää käsittelevän tutkintavaliokunnan suosituksen 31 mukaisesti pidätetään osa kansallisen hallinnon hallussa olevista 10 %:n suuruisista perinteisistä omista varoista; 20. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.