EU, Norja ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat TACien vahvistamisesta Pohjanmeren sillille, punakampelalle, valkoturskalle ja seitille kestävää enimmäistuottoa koskevien ICESin lausuntojen mukaisesti. Koljan TAC vahvistettiin ICESin lausuntoa alemmalle tasolle, jotta voidaan rajoittaa vaikutuksia samassa kalastuksessa pyydettävään turskaan, jonka kanta on ehtynyt. Turskan osalta EU pyrki noudattamaan ICESin lausuntoa, mutta TAC-neuvotteluissa tehdyn yleisen kompromissin yhteydessä oli mahdollista sopia vain TACista, joka on (hieman) kannan kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon yläpuolella. Osapuolet sopivat jatkavansa korjaavia lisätoimenpiteitä. Skagerrakin TACit vastaavat pitkälti Pohjanmeren TACeja. Katkaravun ja valkoturskan osalta EU ja Norja sopivat noudattavansa ICESin lausuntoja.

Välimerellä ja Mustallamerellä kalastuskuolevuuden indikaattori laski noin 2,1:een. Vaikka luku on edelleen yli kaksi kertaa kestävää tasoa korkeampi, tilanne on parantunut hieman. Määrätietoisia suojelutoimia on jatkettava erityisesti läntisen Välimeren monivuotisen suunnitelman sekä MedFish4Ever-julistuksen ja Sofian julistuksen täytäntöönpanon yhteydessä. Vuosina 2019 ja 2020 toteutettujen hoitotoimenpiteiden vaikutukset näkyvät ensi vuoden tiedoissa, sillä seurantaindikaattorit kattavat ajanjakson vuoteen 2018.

Vuoden 2021 kalastusmahdollisuuksia koskevan erillisen asetuksen hyväksyminen näille merialueille on tärkeä askel kohti kestävää kalastuksenhoitoa. Asetuksella saatetaan osaksi lainsäädäntöä merkittävä toimenpidepaketti, jonka Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) hyväksyi vuosina 2018 ja 2019, ja jatketaan läntisen Välimeren monivuotisen suunnitelman täytäntöönpanoa.

Läntisen Välimeren monivuotisen suunnitelman kahden ensimmäisen täytäntöönpanovuoden aikana pyyntiponnistus väheni kumulatiivisesti 17,5 prosenttia, ja kalastuskieltoalueiden vakiinnuttamiseen ja kehittämiseen tähtääviä toimia jatkettiin, jotta voitaisiin vähentää nuorten ja kutevien kalojen pyytämistä sivusaaliina, parantaa pyydysten valikoivuutta ja kerätä tietoja virkistyskalastuksesta. Komissio pyrkii vähentämään edelleen pyyntiponnistuksia tieteellisten lausuntojen mukaisesti, jotta kestävä enimmäistuotto voitaisiin saavuttaa 1. tammikuuta 2025 mennessä.

Välimeren yleisen kalastuskomission alaisuudessa tehty perinpohjainen työ, joka perustuu EU:n johdonmukaiseen kantaan alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, johti pohjakalojen kalastusta Adrianmerellä koskevan monivuotisen suunnitelman hyväksymiseen. Suunnitelmaan kuului pohjatroolarien pyyntiponnistuksen vähentäminen 12 prosentilla ja puomitroolarien pyyntiponnistuksen vähentäminen 16 prosentilla kahden ensimmäisen vuoden aikana. Adrianmeren pienten pelagisten kantojen hoito jatkui, ja saaliit vähenivät 15 prosenttia kolmen vuoden aikana. Pohjakalalajeille ja pienille pelagisille lajeille otettiin käyttöön laivaston kapasiteettirajoitukset, ja syvänmerenkatkarapujen kalastuskapasiteetti jäädytettiin Levantinmerellä ja Joonianmerellä. Jalokorallille asetettiin pyyntirajat, ja ankeriasta koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa jatkettiin. Mustanmeren lajien osalta piikkikampelalle vahvistettiin TACit Välimeren yleisen kalastuskomission suunnitelman mukaisesti ja kilohailille vahvistettiin autonominen kiintiö.

Koillis-Atlantilla (ainoastaan EU:n vedet) biomassa on yleisesti kasvanut vuodesta 2007, ja vuonna 2019 se oli keskimäärin noin 35 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003 niiden kantojen osalta, joista on voitu tehdä täysimittainen arvio. Välimerellä ja Mustallamerellä biomassa on kasvanut vuodesta 2015 lähtien.

3.EU:n kalastuslaivaston tila

Alusten määrä EU:n laivastossa on edelleen vähentynyt. EU:n alusrekisterissä (syrjäisimmät alueet pois lukien) oli 70 756 alusta, mikä merkitsee 0,4 prosentin vähennystä. Kaiken kaikkiaan EU:n laivaston kapasiteetti sekä bruttovetoisuutena että konetehona ilmaistuna jää YKP-asetuksessa vahvistettujen kalastuskapasiteetin ylärajojen alapuolelle, mutta joidenkin kansallisten laivastojen kapasiteetti erityisesti Välimerellä ja Mustallamerellä on hyvin lähellä ylärajoja. Komissio aikoo seurata tilannetta edelleen tiiviisti, sillä sekä bruttovetoisuus että koneteho ovat kasvaneet hieman ja komissio on edelleen huolissaan siitä, että ilmoitettua konetehoa jätetään laajalti noudattamatta . Kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon analyysi osoittaa, että kaikilla merialueilla on yhä merkittävä määrä laivastonosia, jotka eivät todennäköisesti ole tasapainossa kalastusmahdollisuuksien kanssa. Vuonna 2018 koko EU:n laivaston osalta arvioiduista 182 laivastonosasta 145 ei ollut tasapainossa mitattuna yhdellä keskeisellä biologisella indikaattorilla eli kestävän pyynnin indikaattorilla. Niiden laivastonosien osalta, joilla todettiin rakenteellista ylikapasiteettia, komissio muistutti jäsenvaltioita niiden velvollisuudesta laatia toimintasuunnitelma.

Taloudellisen suorituskyvyn osalta voidaan todeta, että covid-19-epidemia sekä siitä johtuvat kysynnän väheneminen ja toimitusketjun häiriöt keskeyttivät viime vuosien myönteiset suuntaukset. Arvioiden mukaan EU:n laivastojen taloudellinen tulos heikkeni vuonna 2020: purettujen saaliiden arvo laski 17 prosenttia, työllisyys 19 prosenttia ja nettovoitot 29 prosenttia vuoteen 2019 verrattuna.

Komissio antoi alalle nopeaa tukea muuttamalla Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa (EMKR) korvausmaksujen mahdollistamiseksi. EMKR:n covid-19-tukitoimenpiteisiin suunniteltiin käytettäväksi 136 miljoonaa euroa 22 jäsenvaltiossa. Varoista 61 prosenttia käytettiin väliaikaista lopettamista koskevaan tukeen, 17 prosenttia vesiviljelyalan tuottajille maksettaviin korvauksiin ja 14 prosenttia jalostusalan tukeen. Valituksi tuli yli 8 200 toimea, jotka koskivat esimerkiksi käsihuuhteiden tuotannon aloittamista merikasvien viljelylaitoksessa sekä myyntiautomaattien ja verkkovälineiden kautta tarjottavia innovatiivisia kalantoimituspalveluja. Käyttöön asetettiin myös tilapäisen valtiontuen kehys ja Euroopan aluekehitysrahaston tuki.

Kaiken kaikkiaan EU:n laivasto pysyi kannattavana vuonna 2020. Sen voittomarginaalit olivat terveet: bruttovoittomarginaali oli noin 26 prosenttia ja nettovoittomarginaali noin 14 prosenttia. Bruttovoitot olivat lähes 1,5 miljardia euroa ja nettovoitot 800 miljoonaa euroa. Kyseessä on huomattava häiriönsietokyky, joka johtuu matalista polttoaineiden hinnoista ja alan aiempien vuosien pyrkimyksistä saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Tämä on selkeä esimerkki eduista, joita kestävyyteen perustuva EU:n sininen talous tarjoaa. EU:n laivasto saavutti ennen pandemiaa suhteellisen kannattavuuden tason, joka oli korkeampi kuin muilla sinisen talouden aloilla, kuten rannikkomatkailussa.

Sosioekonomiset tiedot viittaavat erityisesti siihen, että EU:n kalastajien taloudellinen tulos ja palkat paranevat yleensä silloin, kun laivastot ovat riippuvaisia kestävästi pyydetyistä kannoista, ja polkevat paikallaan, jos kannat ovat liikakalastettuja.

Laivastoluokkien ja kalastusalueiden tuloksissa on huomattavia eroja. Atlantilla ja Pohjanmerellä toimivien laivastonosien taloudellinen tulos oli parempi kuin niiden, jotka toimivat Itämerellä ja Välimerellä, missä monet kannat ovat edelleen liikakalastettuja.

4.Purkamisvelvoite

Purkamisvelvoitteen valvonta ja täytäntöönpanotoimet ovat edelleen haastavia. Komission vuonna 2020 käynnistämien tarkastusten ensimmäiset tulokset osoittavat, että jäsenvaltiot, joiden tarkastusraportit on saatu valmiiksi, eivät ole toteuttaneet tarvittavia toimenpiteitä velvoitteen valvonnan ja täytäntöönpanon varmistamiseksi ja että toimijat heittävät huomattavia määriä saaliita pois ilman dokumentointia. Tätä havaintoa tukevat muut raportit, kuten kolme Euroopan kalastuksenvalvontaviraston (EFCA) suorittamaa vaatimustenmukaisuuden arviointia. Komissio punnitsee mahdollisia vaihtoehtoja tarkastusten tulosten seurantaa varten.

Sähköiset etävalvontavälineet ovat tehokkain ja kustannustehokkain tapa valvoa purkamisvelvoitetta. Komissio tuki tällaisten nykyaikaisten valvontavälineiden käyttöä kalastuksenvalvontajärjestelmän tarkistamista koskevassa ehdotuksessaan ja jatkaa yhteistyötä lainsäätäjien kanssa yhteisymmärrykseen pääsemiseksi.

Myös saalistietojen keruu ja raportointi ovat edelleen keskeisessä asemassa tieteellisten lausuntojen laadun ja siten kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttamisen kannalta.

Jotta purkamisvelvoitetta noudatettaisiin paremmin sekakalastuksessa, kalastusmahdollisuuksia koskevassa asetuksessa sallitaan kiintiöidenvaihtojärjestelmän perustaminen sellaisten jäsenvaltioiden tahattomien sivusaaliiden kattamiseksi, joilla ei ole kiintiötä. Jäsenvaltioiden alueelliset ryhmät onnistuivat panemaan kiintiöidenvaihtojärjestelmän onnistuneesti täytäntöön.

Purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt on määritettävä joko monivuotisissa suunnitelmissa tai niiden puuttuessa väliaikaisissa poisheittämissuunnitelmissa. Useimpien poisheittämissuunnitelmien kuuden vuoden voimassaoloaika päättyi vuonna 2020. Nämä säännökset siirretään vähitellen poisheittämissuunnitelmista monivuotisten suunnitelmien mukaisesti hyväksyttyihin määrityksiin. Kummassakin kehyksessä oli vuonna 2020 käytössä yhteensä seitsemän delegoitua asetusta, joissa täsmennetään purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa koskevat järjestelyt.