Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajien taloudellisten etujen suojaamiseen liittyviä kieltokanteita koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta



Virallinen lehti nro C 107 , 13/04/1996 s. 0003



Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajien taloudellisten etujen suojaamiseen liittyviä kieltokanteita koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (96/C 107/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(95) 712 lopull. - 96/025(COD) (Komission esittämä 16 päivänä helmikuuta 1996) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat, että tietyissä tämän direktiivin liitteessä mainituissa yhteisön direktiiveissä vahvistetaan kuluttajien taloudellisten etujen suojaa koskevia sääntöjä, näiden direktiivien noudattamiseen liittyvien nykyisten sekä kansallisen että yhteisön tason järjestelmien avulla ei aina voida korjata kyseisten säännösten rikkomusten vaikutuksia kuluttajien etujen kannalta hyödyllisessä vaiheessa, kansalliset toimenpiteet kiellettyjen menettelyjen lopettamiseksi osana edellä mainittujen direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä eivät ole kyllin tehokkaita silloin, kun näiden menettelyjen vaikutukset koetaan muussa jäsenmaassa kuin niiden alkuperämaassa, nämä ongelmat haittaavat sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, koska kielletyn toiminnan alkuperäpaikan siirtäminen riittää suojaamaan kiellettyä toimintaa harjoittavan yrityksen kaikilta oikeudellisilta toimilta, mikä vääristää kilpailua kansallista lainsäädäntöä noudattavien yritysten suuren enemmistön haitaksi, nämä vaikeudet ovat sellaisia, että ne vaikuttavat kuluttajien sisämarkkinoita kohtaan tuntemaan luottamukseen, ja ne voivat aiheuttaa syrjintävaikutuksia sellaisten järjestöjen haitaksi, jotka edustavat yhteisön oikeuden kiellettynä pitämästä menettelystä kärsiviä kuluttajia, sanotut menettelyt vaikuttavat usein yli jäsenvaltioiden välisten rajojen, mikä on niitä koskevan aineellisen oikeuden lähentämisen syynä, siten on tarpeen ja kiireellistä sovittaa tietyssä määrin yhteen kansalliset säännökset, joiden avulla voidaan määrätä edellä mainitut kielletyt menettelyt lopetettaviksi, jotta käytettävissä olevat kanteet olisivat tehokkaita riippumatta siitä, missä maassa kielletyn menettelyn vaikutukset ilmenevät, suunnitellun toiminnan tavoitteen voi saavuttaa ainoastaan yhteisötason lainsäätäjä, joten yhteisön on siksi ryhdyttävä toimiin tässä asiassa, perustamissopimuksen 3 b artiklan kolmannessa kohdassa määrätään, että yhteisö lainsäätäjänä saa toimia vain siinä laajuudessa kuin on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi; tämän määräyksen mukaisesti on tärkeää kunnioittaa kansallisten oikeusjärjestysten erityispiirteitä, ja tämä edellytys voi täyttyä ainoastaan, jos jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus valita erilaisten vaikutuksiltaan yhtäläisten vaihtoehtojen välillä, ensimmäinen vaihtoehto sisältää mahdollisuuden säätää siitä, että julkinen ja riippumaton elin, jonka nimenomaisena tehtävänä on kuluttajien ja/tai kilpailun etujen suojaaminen, käyttää tässä direktiivissä tarkoitettua kannevaltaa oikeus- tai hallintoviranomaisessa, toinen vaihtoehto on, että tätä oikeutta käyttävät järjestöt, joilla on laillinen oikeus suojella kuluttajia, sekä järjestöt, jotka edustavat yrityksiä kansallisessa laissa asetettujen vaatimusten mukaisesti, jäsenvaltioiden tulisi voida käyttää samanaikaisesti kumpaakin näistä kahdesta vaihtoehdosta, jäsenvaltioiden tehtävänä on nimetä kansallisella tasolla tämän direktiivin mukaiseen toimintaan oikeutetut elimet ja/tai järjestöt; jäsenvaltioiden näin oikeuttamiin yksiköihin olisi sovellettava vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta, jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa komissiolle tiedoksi kyseisten oikeutettujen elinten ja/tai järjestöjen luettelo samoin kuin kaikki näiden kansallisten luettelojen muutokset; komission tehtävänä on varmistaa niiden julkaiseminen Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa, tämä direktiivi ei vaikuttaisi kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjen eikä jäsenvaltioiden välisten voimassa olevien sopimusten soveltamiseen, jäsenvaltioiden tulisi voida säätää, että sen osapuolen, joka aikoo nostaa kieltokanteen, on ilmoitettava siitä ennakolta, jotta vastaaja voisi lopettaa kanteen kohteena olevan kielletyn menettelyn, ja tämän direktiivin soveltaminen ei vaikuttaisi yhteisön kilpailusääntöjen soveltamiseen, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala 1. Tämän direktiivin tavoitteena on sovittaa yhteen tiettyjä kuluttajien taloudellisten etujen suojaamisen mahdollistavia oikeuskeinoja/kanteita koskevat jäsenvaltioiden lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotta varmistetaan sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. 2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan rikkomuksella kaikkia niiden liitteessä mainittujen direktiivien säännösten vastaisia toimia, jotka vaikuttavat kuluttajien etuihin ja jotka on jäsenvaltioiden sisäisessä järjestyksessä saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. 2 artikla Kieltokanne 1. Jäsenvaltiot nimeävät toimivaltaisen tuomioistuimen tai viranomaisen päättämään 3 artiklan mukaisesti kanteen nostamiseen oikeutettujen yksiköiden nostamista kanteista, tavoitteena a) määrätä kaikki rikkomuksen sisältävät teot lopetettaviksi tai kieltää ne mahdollisimman lyhyessä määräajassa ja tarvittaessa nopeutettua menettelyä noudattaen; b) toteuttaa tarvittaessa rikkomuksen vaikutusten korjaamisen edellyttämät toimenpiteet, mukaan lukien päätöksen julkaiseminen; c) tapauksessa, jossa päätöstä ei viranomaisen vahvistamassa määräajassa ole pantu täytäntöön, määrätä hävinnyt osapuoli maksamaan kantajalle määrätty summa myöhästymispäivää kohden tai mikä tahansa muu summa, joka kansallisessa lainsäädännössä säädetään päätösten täytäntöönpanon varmistamiseksi. 2. Kun kanne voidaan sovellettavien kansainvälisten sopimusten perusteella nostaa muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka lainsäädäntöä väitetään rikotun, asiaa käsittelevän toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä samoja oikeuskeinoja, joita sovelletaan kansallisen lain rikkomistapauksissa. 3 artikla Kanteen nostamiseen oikeutetut yksiköt 1. Tässä direktiivissä "oikeutetulla yksiköllä" tarkoitetaan elintä tai järjestöä, jolla on kansallisen lain mukaan oikeus valvoa 1 artiklassa tarkoitettujen säännösten noudattamista, erityisesti a) riippumatonta julkista elintä, jonka nimenomaisena tehtävänä on kuluttajien etujen suojaaminen niissä jäsenmaissa, joissa tällainen elin on, ja/tai b) järjestöjä, joilla on laillinen oikeus suojata kuluttajien etuja tai jotka edustavat yrityksiä taikka yritysten yhteenliittymiä, näihin järjestöihin sovellettavissa kansallisissa laeissa asetettujen vaatimusten mukaisesti. 2. Tätä direktiiviä varten, ja rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä muille yksiköille tunnustettuja oikeuksia, jokaisen jäsenvaltion on laadittava kansallisella tasolla 2 artiklassa tarkoitetun kanteen nostamiseen oikeutettujen yksiköiden luettelo. Tähän luetteloon sisältyvät elimet ja järjestöt saavat asiakirjan, jolla ne voivat todistaa oikeutensa asiassa toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle. 3. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi edellisen kohdan perusteella laaditut luettelot ja niiden kaikki muutokset, jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. 4 artikla Yhteisön sisällä tapahtuvat rikkomukset 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3 artiklassa tarkoitettu oikeutettu yksikkö, jonka edustamiin etuihin toisessa jäsenvaltiossa tapahtunut rikkomus vaikuttaa, voi saattaa asian 2 artiklassa tarkoitetun tuomioistuimen tai toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi esittämällä 3 artiklan 2 kohdassa säädetyn asiakirjan. 2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että asian saattaminen edellä 1 kohdassa määrätyin tavoin toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi edellyttää, että jokin alueellisen toimivallan omaavan jäsenvaltion kanteen nostamiseen oikeutettu yksikkö on aiemmin saattanut asian tällä tavoin toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi, jotta tämä nostaisi 2 artiklassa säädetyn kanteen; näitä tapauksia varten jäsenvaltioiden on säädettävä kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa kansallisten oikeutettujen yksiköiden on toimittava. 5 artikla Ennakkoilmoitus 1. Jäsenvaltiot voivat säätää tai pitää voimassa vastaajan edun mukaisen velvoitteen, jonka mukaan sen osapuolen, joka aikoo nostaa kanteen, on annettava siitä vastaajalle ennakkoilmoitus; tätä mahdollisuutta käyttävien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ennakkoilmoitusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt mahdollistavat kieltokanteen nostamisen kohtuullisessa määräajassa. 2. Ennakkoilmoitusta koskevat jäsenvaltioiden vahvistamat yksityiskohtaiset säännöt on annettava tiedoksi komissiolle, ja ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. 3. Ennakkoilmoitus keskeyttää vanhentumisajan kulumisen. 6 artikla Kertomukset Joka kolmas vuosi viimeistään 30 päivästä joulukuuta 2000 alkaen komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta. 7 artikla Jäsenvaltioille sallittu laajempi liikkuma-ala kansallisella tasolla Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita antamasta tai pitämästä voimassa säännöksiä, joilla annetaan kuluttajia tai elinkeinonharjoittajia edustaville järjestöille ja/tai julkisille elimille sekä kaikille asianosaisille henkilöille laajemmat toimivaltuudet kansallisella tasolla. 8 artikla Voimaan saattaminen 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997; niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän direktiivin tarkoittamasta alasta antamansa kansalliset säännökset kirjallisina. 9 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 10 artikla Kohderyhmä Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. LIITE LUETTELO 1 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUISTA DIREKTIIVEISTÄ - 10 päivänä syyskuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 84/450/ETY (harhaanjohtava mainonta), EYVL N:o L 250, 19.9.1984, s. 17 - 20 päivänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/577/ETY (muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvotellut sopimukset), EYVL N:o L 372, 31.12.1985, s. 31 - 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 87/102/ETY (kulutusluotot), EYVL N:o L 42, 12.2.1987, s. 48, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä helmikuuta 1990 annetulla neuvoston direktiivillä 90/88/ETY, EYVL N:o L 61, 10.3.1990, s. 14 - 3 päivänä lokakuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (televisiotoiminta); 10-23 artiklat, EYVL N:o L 298, 17.10.1989, s. 23 - 13 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/314/ETY (matkapaketit, pakettilomat ja pakettikiertomatkat), EYVL N:o L 158, 23.6.1990, s. 59 - 31 päivänä maaliskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/28/ETY (ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonta), EYVL N:o L 113, 30.4.1992, s. 13 - 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot), EYVL N:o L 95, 21.4.1993, s. 29 - 26 päivänä lokakuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/47/ETY (ostajan suoja kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimusten yhteydessä), EYVL N:o L 280, 29.10.1994, s. 83 - . . . annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi . . . (etäneuvotellut sopimukset)