Komission tiedonanto euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi pääsystä satamapalvelujen markkinoille /* SEK/2002/1225 lopull. - COD 2001/0047 */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi pääsystä satamapalvelujen markkinoille 2001/0047 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi pääsystä satamapalvelujen markkinoille 1 TAUSTAA Ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvostolle toimituspäivä (KOM(2001) 35 lopullinen - 2001/0047 (COD)): // 14. helmikuuta 2001 Talous- ja sosiaalikomitean lausunnon päivä: // 29. marraskuuta 2001 Alueiden komitea antoi lausuntonsa: // 20. syyskuuta 2001 Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn lausunnon päivä: // 14. marraskuuta 2001 Muutetun ehdotuksen toimituspäivä (KOM(2002) 101 lopullinen): // 19. helmikuuta 2002 Yhteisen kannan vahvistamispäivä: // 5. marraskuuta 2002 2 KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS Komission muutetussa ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi satamapalvelujen markkinoille pääsystä on kyse satamapalvelujen markkinoiden avaamiseen tähtäävistä toimenpiteistä. Ehdotuksen tavoitteena on varmistaa tasapuoliset kilpailuedellytykset kaikille palveluntarjoajille sekä vahvistaa selvät säännöt ja perustaa avoin ja selkeä menettely satamapalvelujen markkinoille pääsyä varten. Ehdotuksessa tarkoitetut satamapalvelut ovat lastinkäsittely kaikkine muunnelmineen, matkustajapalvelut sekä meritekniset palvelut, kuten hinaus, kiinnitys ja luotsaus. Palvelut voidaan suorittaa joko satama-alueella tai satamaan tai satamasta johtavalla vesiväylällä. 3 YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET [1] [1] Neuvoston tekemät muutokset ja erityisesti sen lisäämät uudet artiklat ovat muuttaneet direktiivin artiklojen numerointia. 3.1 Yhteistä kantaa koskevat yleiset huomautukset Neuvosto on tehnyt määräenemmistöllä useita muutoksia komission muutettuun ehdotukseen muuttamatta kuitenkaan sen pääasiallista tavoitetta, joka on selvien sääntöjen vahvistaminen sekä avoimen ja selkeän menettelyn perustaminen satamapalvelujen markkinoille pääsyä varten. Yhteisessä kannassa otetaan myös suurelta osin huomioon Euroopan parlamentin näkemykset, jotka se esitti ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä. 3.2 Parlamentin tarkistusten käsittely 3.2.1 Komission muutettuun ehdotukseen kokonaan tai osittain hyväksytyt tarkistukset Yhteisessä kannassa ei ole muutettu niiden muutosten asiasisältöä, jotka komissio oli tehnyt ehdotukseen Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn perusteella. 3.2.2 Tarkistukset, joita ei hyväksytty komission muutettuun ehdotukseen Palveluntarjoajien määrä tapauksissa, joissa sitä on rajoitettu [8 artiklan 2 kohta ja johdanto-osan 21 kappale] Yhteisessä kannassa noudatetaan Euroopan parlamentin tarkistusta 26. Kyseisessä tarkistuksessa ehdotuksesta poistetaan vaatimus, jonka mukaan kutakin lastiluokkaa varten on oltava vähintään kaksi palveluntarjoajaa, jos palveluntarjoajien määrää on rajoitettu. Komissio hyväksyy lopulta kyseisen säännöksen poistamisen, jotta asiassa päästäisiin kompromissiin. Se katsoo, että markkinoiden avaaminen, johon se ehdotuksellaan pyrkii, varmistetaan riittävän hyvin direktiivin muilla säännöksillä. Luotsaus [14 artikla ja johdanto-osan 33 ja 34 kappale] Muistettakoon, että Euroopan parlamentti äänesti sitä vastaan, että luotsaus sisällytetään direktiivin soveltamisalaan (tarkistukset 51 ja 67). Komissio ei toiminut parlamentin näkemyksen mukaisesti antaessaan muutetun ehdotuksensa helmikuussa 2002. Vaikka luotsaus on sisällytetty yhteisessä kannassa direktiivin soveltamisalaan, yhteisessä kannassa painotetaan Euroopan parlamentin mukaisesti luotsauspalvelujen keskeistä merkitystä. Yhteisen kannan mukaan toimilupiin voidaan liittää erityisen tiukkoja vaatimuksia, jotka koskevat julkisen palvelun velvoitteita ja meriturvallisuutta. Viranomaiset voivat tapauskohtaisesti joko varata itselleen luotsauspalvelujen tarjoamisen satamassa tai myöntää suoraan jollekin organisaatiolle yksinoikeuden tällaisten palvelujen tarjoamiseen. Yksinoikeus voidaan myöntää noudattamatta valintamenettelyjä ja muita direktiivissä säädettyjä rajoituksiin liittyviä menettelyjä, jos satamassa vallitsevat olosuhteet sitä edellyttävät. Säädösteksti antaa mahdollisuuden tehdä satamakohtaisia ratkaisuja. On syytä muistaa, että hallitsevassa asemassa olevien yritysten toiminta kuuluu EY:n perustamissopimuksen kilpailusääntöjen piiriin. Direktiiviin on sisällytetty luotsaukseen liittyvä omahuolinta luotsinkäyttövelvollisuuden vapautuskirjaa koskevilla säännöksillä. Toimilupien voimassaoloaika vahvistetaan 10 vuodeksi, jotta voitaisiin ottaa huomioon luotsien joskus hyvinkin pitkät koulutusjaksot. Sama koskee siirtymäaikoja. Komissio katsoo, että yhteisessä kannassa käsitellään luotsauskysymystä tasapainoisella tavalla, mahdollistetaan sen sisällyttäminen direktiiviin ja noudatetaan samalla tarkasti toissijaisuusperiaatetta. Yhteisessä kannassa tunnustetaan luotsauksen erityispiirteet, kuten sen ratkaiseva merkitys meriturvallisuudelle ja paikallisten erityisolojen usein vaatimat mutkikkaat rakenteet, sekä se yleinen näkemys, että luotsaus on satamapalvelu. Lisäksi yhteinen kanta antaa mahdollisuuden asettaa tarvittaessa julkisen palvelun velvoitteita. 3.3 Neuvoston lisäämät uudet säännökset Seuraavassa käsitellään suurimpia muutoksia, jotka neuvosto on tehnyt yhteisessä kannassaan. Komissio hyväksyy kyseiset muutokset. Soveltamisala (satamat [2 artikla ja johdanto-osan 11 ja 12 kappale]) Yhteisen kannan 2 artiklan 2 kohdan mukaan direktiiviä sovelletaan Euroopan laajuisten liikenneverkkojen satamiin (ryhmä A). Näin ollen sitä sovelletaan satamiin, joiden vuosittaisen liikenteen määrä on 1,5 miljoonaa tonnia lastia tai 200 000 matkustajaa, eikä 3 miljoonaa tonnia lastia tai 500 000 matkustajaa, kuten komissio oli ehdottanut. Yhteisen kannan 2 artiklan 5 kohdan mukaan direktiiviä ei tarvitse soveltaa satamiin, joissa liikenteen määrä on tiettyjä kausia lukuun ottamatta pieni (koskee lähinnä kausiluonteista matkustajaliikennettä). Yhteisen kannan 2 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat halutessaan soveltaa direktiiviä muihinkin satamiin. Soveltamisala (palvelut [liite]) Komissio oli ehdottanut, että direktiivin soveltamisalaan kuuluisivat kaikki palvelut, joita suoritetaan satamassa, vaikka eräät niistä ovatkin luonteeltaan sellaisia, että niitä voidaan suorittaa myös satama-alueen ulkopuolella (esimerkiksi säilytys, varikkotoiminta, varastointi ja rahdin järjestely). Yhteisen kannan liitteessä direktiivin soveltamisala rajoitetaan koskemaan palveluja, jotka voidaan suorittaa ainoastaan satama-alueella. Tämän rajoituksen tavoitteena on olla luomatta erilaisia säännöstöjä, joita sovellettaisiin palveluihin sen mukaan, missä ne suoritetaan. Soveltamisala (palvelut, jotka suoritetaan satamaan tai satamasta johtavilla vesiväylillä [1 artiklan 2 kohta]) Palveluille, jotka suoritetaan vesiväylillä, voidaan kyseisen kohdan mukaan asettaa erityisiä turvallisuusrajoituksia, jotta voitaisiin ottaa huomioon vesiväylän erityispiirteet. Muistettakoon, että komissio oli sisällyttänyt vesiväylillä suoritettavat palvelut muutetun ehdotuksensa soveltamisalaan Euroopan parlamentin tarkistuksen 15 mukaisesti. Sataman kehittämissuunnitelmat [7 artikla, 1 artiklan 2 kohta ja johdanto-osan 20 kappale] Tämän muutoksen mukaan satama voi satamakohtaisista syistä (esimerkiksi erikoistuakseen yhteen tai useampaan lastinkäsittelypalveluun) määrittää satamassa harjoitettavan toiminnan ja rajoittaa sitä tarvittaessa. Jälkimmäisessä tapauksessa satama voi kehittämissuunnitelmien perusteella olla myöntämättä toimilupia sellaiseen toimintaan, jotka eivät kuuluu sen erikoisalaan, eikä tätä katsota direktiivissä tarkoitetuksi palveluntarjoajien määrän rajoittamiseksi. Valintamenettely, kun palveluntarjoajien määrää on rajoitettu (julkistaminen EYVL:ssä [9 artiklan 2 kohta]) Komission ehdotuksessa edellytettiin, että kaikki tarjouskilpailut julkistetaan EYVL:ssä. Kaikkien tarjouskilpailujen julkistaminen EYVL:ssä olisi kuitenkin kohtuutonta ottaen huomioon, että direktiivin soveltamisalaa on laajennettu niin, että se käsittää huomattavasti suuremman määrän satamia. Yhteisen kannan mukaan EYVL:ssä on julkistettava ainoastaan sellaiset tarjouskilpailut, jotka koskevat kaikkein pisimpiä toimilupien voimassaoloaikoja [12 artiklan 2 kohdan b alakohta]. Muiden toimilupien ollessa kyseessä julkistaminen on tehtävä asianmukaisella tavalla, jotta kaikki menettelystä kiinnostuneet henkilöt saisivat tarvittavat tiedot ajoissa käyttöönsä. Valintamenettelyllä myönnettyjen toimilupien voimassaoloaika [12 artikla] Tällä asialla on merkitystä ainoastaan silloin, kun palveluntarjoajien määrää on rajoitettu tilan tai kapasiteetin puutteen vuoksi tai turvallisuus- tai ympäristösyistä. Tapauksissa, joissa palveluntarjoajien määrää on rajoitettu, on tasapainotettava markkinoiden avaaminen uusille palveluntarjoajille ja palveluntarjoajien kaupallisten etujen suojelu. Komission lähestymistapa perustui palveluntarjoajan tekemien investointien määrään: se ehdotti, että toimiluvan voimassaoloaika olisi 5 vuotta, jos palveluntarjoaja ei tee investointeja, 10 vuotta, jos palveluntarjoaja tekee merkittäviä investointeja irtaimeen omaisuuteen ja 25 vuotta, jos se tekee merkittäviä investointeja kiinteään omaisuuteen. Yhteisessä kannassa on noudatettu samaa periaatetta mutta pidennetty toimilupien voimassaoloaikoja 10:een, 15:een ja 36 vuoteen. Nämä voimassaoloaikojen enimmäispituudet antaisivat jäsenvaltioille mahdollisuuden tehdä ratkaisuja, joissa otettaisiin asianmukaisesti huomioon erityisesti kyseistä omaisuutta koskevat kansalliset poistosäännöt. Yhteisessä kannassa on kaksi vaihtoehtoa, joiden mukaan voimassaoloaikaa voidaan pidentää, kun palveluntarjoaja investoi kiinteään omaisuuteen [12 artiklan 2 ja 3 kohta ja johdanto-osan 29 kappale] Yhteisessä kannassa tarjotaan kahta vaihtoehtoa, joilla pyritään edistämään investointeja, kun palvelun tarjoaminen on liitetty toimiluvassa kiinteään omaisuuteen investoimiseen: Jäsenvaltiot voivat sallia, että toimilupaa jatketaan kerran 10 vuodella, jos toimiluvan kymmenen viimeisen voimassaolovuoden aikana on tehty merkittäviä investointeja. Lisäksi ne voivat sallia, että tarjouskilpailumenettely käynnistetään ennen voimassaolevan toimiluvan päättymistä, jos toimiluvan saanut palveluntarjoaja aikoo tehdä merkittäviä investointeja mutta haluaa saada pidemmän toimikauden voidakseen olla varma siitä, että se voi kuolettaa investointinsa. Tällaisessa tapauksessa kaikki kiinnostuneet palveluntarjoajat voivat luonnollisesti osallistua tarjouskilpailumenettelyyn. Tiettyjen irtaimeen omaisuuteen tehtyjen merkittävien investointien rinnastaminen kiinteään omaisuuteen tehtyjen investointien kanssa [12 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 3 kohta sekä johdanto-osan 28 kappale] Koska tiettyyn irtaimeen omaisuuteen tehdyt investoinnit voivat olla huomattavasti kalliimpia kuin monet kiinteään omaisuuteen tehdyt investoinnit, on kohtuullista sallia, että tällaisia irtaimeen omaisuuteen tehtyjä investointeja pidetään direktiivin mukaan kiinteään omaisuuteen tehtyinä investointeina. Investoinneissa voi olla kyse konttipukkinostureista, irtolastipurkaimista tai erikoishinaajista, kuten johdanto-osan 28 kappaleessa todetaan. Omahuolinta [13 artiklan ja johdanto-osan 30, 31 ja 32 kappale] Yhteisessä kannassa on erityinen säännös, jonka mukaan omahuolinta (jonka määritelmää on selvennetty muuttamatta kuitenkaan sen sisältöä [4 artiklan 9 kohta]) on sallittava aina kun se on mahdollista. Yhteinen kanta antaa mahdollisuuden rajoittaa omahuolinnan harjoittajien määrää mutta ainoastaan silloin, kun siihen on objektiiviset perusteet, jotka sopivat yhteen 8 artiklan mukaisten palveluntarjoajien määrän rajoittamiseen sovellettavien perusteiden kanssa ja liittyvät niihin. Yhteisessä kannassa on myös säännös, jonka mukaan omahuolinnan harjoittajalta voidaan edellyttää maksua korvauksena niistä meriteknisiin palveluihin liittyvistä julkisen palvelun velvoitteista, joita se ei pysty täyttämään. Maksu, jonka on oltava syrjimätön ja kohtuullinen, on vahvistettava avoimella ja puolueettomalla tavalla. Luotsaus [14 artikla] Ks. kohta 3.2.2. Siirtymäajat [21 artikla ja johdanto-osan 41, 42, 43 ja 44 kappale) Yhteisessä kannassakin noudatetaan siirtymäaikaperiaatetta. Asialla on merkitystä vain silloin, kun palveluntarjoajien määrää on rajoitettu tilan tai kapasiteetin puutteen vuoksi tai turvallisuus- tai ympäristösyistä. Lähestymistapa perustuu, samoin kuin 12 ja 14 artiklassakin, palveluntarjoajien tekemien investointien suuruuteen. Näin pyritään mahdollistamaan kaksi asiaa: vahvistamaan päivämäärä, johon mennessä markkinat avataan osittain, sekä suojelemaan vakiintuneiden palveluntarjoajien kaupallisia etuja. Siirtymäaikojen enimmäispituudet ovat samat kuin 12 ja 14 artiklassakin (10, 15 ja 36 vuotta). Uudet satamat [22 artikla ja johdanto-osan 45 kappale] Tämä uusi artikla koskee uusiin satamiin tehtäviä investointeja (1 kohta) sekä uusien satamien tai sataman osien kehittämiseen liittyvää julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta (2 kohta). Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudessa noudatetaan usein tiettyä aikataulua: julkinen sektori tekee oman osansa investoinnista, jos ja kun yksityinen toimija on löytynyt, mutta ei sitä ennen. Yksityinen toimija on puolestaan valmis investoimaan vasta sitten, kun se on saanut takuut julkisen sektorin investoinnista. Nämä päätökset ovat yleensä sidoksissa toisiinsa. Artiklan 2 kohdalla pyritään varmistamaan avoimen ja syrjimättömän menettelyn käyttö. Artiklan 3 kohdassa esitetään kaksi vaihtoehtoista tapaa määrätä toimilupien voimassaoloajan enimmäispituus: joko 9 artiklan mukaisesti tai enintään 40 vuodeksi (jonka jälkeen toimilupaa ei voida uusia). Sosiaaliset ja työllisyyskysymykset (6 artiklan 5 kohta, 13 ja 19 artikla sekä johdanto-osan 18, 31, 32 ja 40 kappale) Ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti oli vahvasti sitä mieltä, että direktiiviin olisi sisällytettävä säännökset, joilla varmistetaan työllisyyttä ja sosiaaliturvaa koskevien kansallisten sääntöjen kunnioittaminen (lähinnä tarkistukset 13, 22, 24, 29, 36, 43 ja 57). Komissio katsoi kuitenkin, että nämä näkökohdat oli otettu sen alkuperäisessä ehdotuksessa riittävän hyvin huomioon. Siitä huolimatta se noudatti muutetussa ehdotuksessaan joitakin edellä mainituista Euroopan parlamentin tarkistuksista. Yhteinen kanta sisältää kuitenkin erityisiä viittauksia sosiaalisia näkökohtia koskeviin sääntöihin: Yhteisen kannan 6 artiklan 5 kohdan mukaan satamapalvelujen tarjoajalla on oikeus ottaa palvelukseensa oman valintansa mukaista henkilöstöä sillä ehdolla, että palvelukseenotto on kansallisen lainsäädännön mukaista ja että kansallinen lainsäädäntö on puolestaan yhteisön oikeuden mukaista. Omahuolintaa koskevan 13 artiklan 2 kohdan mukaan direktiivi ei vaikuta millään tavalla työllisyyttä ja sosiaalisia näkökohtia koskeviin kansallisiin sääntöihin, jos ne ovat yhteisön lainsäädännön sekä yhteisön ja asianomaisen jäsenvaltion kansainvälisten velvoitteiden mukaisia. Näin vältetään sosiaalisen polkumyynnin vaara. Sosiaaliturvaa koskevan 19 artiklan mukaan direktiivi ei vaikuta millään tavalla jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädännön soveltamiseen, kuten henkilöstön työhön ottamista koskeviin sääntöihin, joita tarjouskilpailumenettelyn tuloksena toimiluvan saaneen palveluntarjoajan on noudatettava. 3.4 Komission näkemys yhteisestä kannasta Komissio hyväksyy neuvoston vahvistaman yhteisen kannan ja tukee sitä, koska siinä noudatetaan komission ehdotuksen pääperiaatteita ja rakennetta. Yhteisessä kannassa otetaan myös suurelta osin huomioon ehdotuksen ensimmäinen käsittely Euroopan parlamentissa. 4 YHTEISET JULISTUKSET Yhteistä kantaa vahvistettaessa komissio merkitytti seuraavan lausuman neuvoston pöytäkirjaan: "Komissio ilmoittaa aikovansa käsitellä kysymystä satamien välisestä kilpailusta lähiaikoina esittämällä muutosta avoimuusdirektiiviin, joka kattaa sen jälkeen myös tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat satamat, sekä laatimalla infrastruktuurin julkista rahoittamista ja valtiontukia koskevan asiakirjan. Komissio jatkaa työtään meriturvallisuuden alalla, palauttaa mieliin erityisesti äskettäin julkistetun matkustaja-alusten turvallisuutta koskevan paketin ja toteuttaa tarvittavat turvallisuuteen liittyvät toimenpiteet. Se jatkaa lähimerenkulkua ja intermodaalisuutta koskevien aloitteiden tekemistä, palauttaa mieliin hiljattain tehdyn Marco Polo -ehdotuksen sekä satamissa lähimerenkulkuun sovellettavaa tullimenettelyä koskevan oppaan. Komissio palauttaa mieliin hiljattain julkaisemansa tiedonannon merenkulkijoiden koulutuksesta ja palvelukseen ottamisesta ja paneutuu muihin tämän alan sosiaalisiin näkökohtiin jäsenvaltioilta ja alan edustajilta saatujen tietojen perusteella."