Ehdotus neuvoston direktiiviksi säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä (98/C 212/09) KOM(1998) 295 lopull. - 98/0193(CNS)

(Komission esittämä 3 päivänä kesäkuuta 1998)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

sekä katsoo, että

(1) perustamissopimuksen 67 artiklan täytäntöönpanosta 24 päivänä kesäkuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 88/361/ETY (1) säädetään yhteisössä tapahtuvien jäsenvaltioissa asuvien henkilöiden välisten pääomanliikkeiden, mukaan lukien välittömät sijoitukset, täydellisestä vapauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1990 ja että 1 päivästä tammikuuta 1994 pääomien vapaa liikkuvuus kuuluu perustamissopimuksen 73 b-73 g artiklan piiriin,

(2) säästöjen välittömistä sijoituksista saatavat tulot korkojen muodossa ovat kaikkien jäsenvaltioiden asukkaiden osalta verotettavaa tuloa,

(3) perustamissopimuksen 73 d artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioilla on oikeus soveltaa niitä verolainsäädäntönsä säännöksiä, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavoin heidän asuinpaikkansa tai heidän pääomansa sijoituspaikan perusteella; sekä toteuttaa kaikki toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä, jotta estetään verotusta koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten rikkominen,

(4) väärinkäytöksiä tai petoksia estämään tarkoitetut jäsenvaltioiden verolainsäädännön säännökset eivät perustamissopimuksen 73 d artiklan 3 kohdan mukaan saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään taikka 73 b artiklassa tarkoitetun pääomien tai maksujen vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista,

(5) säästöjen verotusta ja erityisesti kussakin jäsenvaltiossa muille kuin asukkaille maksettujen korkojen kohtelua koskevien kansallisten järjestelmien yhteensovittamisen puuttuessa jäsenvaltioiden asukkaiden on nykyään mahdollista välttyä muussa kuin asuinjäsenvaltiossa saatujen korkojen kaikelta verotukselta,

(6) tämä mahdollisuus veronkiertoon johtaa jäsenvaltioiden välisissä pääomanliikkeissä talouden vääristymiin, jotka eivät ole yhteensopivia sisämarkkinoiden kanssa,

(7) veropolitiikkaa käsitellessään 1 päivänä joulukuuta 1997 kokoontunut Ecofin-neuvosto päätelmissään säästöjen verotuksesta (2) hyväksyi tavoitteet taatakseen säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallinen vähimmäisverotus yhteisössä ja estää epätoivottavat kilpailun vääristymät sekä sopi eräistä tämän direktiivin perustan muodostavista kohdista,

(8) perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallista verotusta koko yhteisössä, ja sen vuoksi se voidaan paremmin toteuttaa yhteisön tasolla; tämä direktiivi, joka on ensimmäinen askel kohti kyseistä tavoitetta, rajoittuu vähimpään näiden tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliseen eikä siten ylitä sitä, mikä tarvitaan tavoitten saavuttamiseksi; siten direktiiviä sovelletaan ainoastaan jäsenvaltioon sijoittautuneen maksuasiamiehen toisessa jäsenvaltiossa asuville luonnollisille henkilöille maksamiin korkoihin,

(9) vastaavalla tavalla tämän direktiivin soveltamisala on rajattava korkoihin pääoman sijoittamisesta, ja sen vuoksi eläkkeiden ja vakuutustulojen verotukseen liittyvät ongelmat tutkitaan erikseen ja niistä tehdään tarvittaessa erillinen lainsäädäntöaloite,

(10) direktiivin tavoite voidaan saavuttaa rinnakkaiselon mallin avulla, jossa jäsenvaltiot voivat valita joko soveltavansa muille kuin asukkaille alueellaan maksettujen korkojen lähdeverotusta (lähdeverojärjestelmä) tai antaa jäsenvaltioille, jossa korkojen tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, mahdollisuus suorittaa verotus maksuasiamiehen jäsenvaltion toimittamien tarpeellisten tietojen perusteella (tiedotusjärjestelmä),

(11) oikeusturvan ja avoimuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi sovellettava yhtä ja samaa järjestelmää kaikkiin korkoihin, jotka on maksettu niiden alueella sellaisille henkilöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on muussa valtiossa,

(12) valittuaan toisen tässä direktiivissä säädetyistä järjestelmistä jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta niiden alueelle sijoittautunut korkojen maksuasiamies voi toteuttaa tässä direktiivissä edellytetyt tehtävät,

(13) on tarkennettava, että jos velallinen ei suoraan maksa korkoja tosiasialliselle edunsaajalle korkoja tuottavasta pääomasta, se jäsenvaltion maksuasiamies, jolle edellä tarkoitettujen tehtävien toteuttaminen kuuluu, on tosiasiallisen edunsaajan välittömäksi hyödyksi tulevasta korkojen maksusta vastuussa oleva taloudellinen toimija,

(14) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, annetaan jäsenvaltioille tietyssä laajuudessa mahdollisuus varmistaa oikea verotus tietojenvaihtojärjestelmän avulla,

(15) tässä direktiivissä tarkoitettuja korkoja koskevien tarkoituksenmukaisten tietojen automaattinen toimittaminen jäsenvaltioiden välillä on tiedotusjärjestelmän toteuttamisen ehdoton edellytys ja on tärkeätä säätää, että kyseistä järjestelmää soveltavat jäsenvaltiot eivät voi enää vedota direktiivin 77/799/ETY 8 artiklassa tarkoitettuun mahdollisuuteen rajoittaa tietojenvaihtoa,

(16) on tärkeätä huolehtia, että lähdeverojärjestelmän valinneet jäsenvaltiot soveltavat vaikutukseltaan tehokasta vähimmäisveroprosenttia, ja varmistaa, että verotus tapahtuu vain kerran yhteisössä,

(17) korot maksettaessa sellaiselle maksuasiamiehelle, joka on sijoittautunut lähdeverojärjestelmän valinneeseen jäsenvaltioon, olisi säädettävä, että kyseisten korkojen tosiasiallisella edunsaajalla, jonka verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, on mahdollisuus esittää todistus maksuasiamiehelle, jotta se ei perisi lähdeveroa,

(18) sen vuoksi olisi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten annettava kyseinen todistus kohtuullisen ajan kuluessa,

(19) tämän direktiivin tavoite tehdä mahdolliseksi kahden tai useamman jäsenvaltion välillä maksettujen korkojen verotus, antaa jäsenvaltioille vastaavasti velvollisuuden varmistaa kyseisten korkojen kaksinkertaisen verotuksen estäminen,

(20) silloin kun lähdeveroa on peritty koroista, tämä olisi otettava huomioon jäsenvaltiossa, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, sen alueella kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti ja tarvittaessa jäsenvaltion, johon maksuasiamies on sijoittautunut, olisi palautettava erotus,

(21) samaa periaatetta sovelletaan tietyiltä yhteissijoitusyrityksiltä tuleviin korkoihin, ja olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöistä kyseisten korkojen kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi,

(22) neuvosto 1 päivänä joulukuuta 1997 antamissaan päätelmissä säästöjen verotuksesta korosti tarvetta säilyttää Euroopan rahoitusmarkkinoiden kilpailukyky ja että alan direktiivin perusperiaatteet olisi omaksuttava mahdollisimman laajalti; tätä varten yhteisön olisi aloitettava kahden- tai monenkeskiset neuvottelut kolmansista maista tärkeimpien maiden kanssa, kyseisiin kolmansiin maihin sijoittautuneiden maksuasiamiesten jäsenvaltioissa, joilla on verotuksellinen kotipaikka edunsaajille maksamien, tässä direktiivissä tarkoitettujen säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallisen verotuksen varmistamiseksi, ja

(23) on tärkeätä säätää, että neuvosto tarkastelee tilannetta uudelleen komission kertomuksen perusteella kolmen vuoden kuluttua kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräpäivästä, ja että tavoitteena olisi määritellä, minkälainen edistyminen olisi paremmin mahdollista saavuttaa säästöjen tuottamien tulojen tosiasialliseksi verottamiseksi,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tavoite

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla tehdään mahdolliseksi sellaisille luonnollisille henkilöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa kuin missä maksuasiamies suorittaa maksun, maksettujen korkojen tosiasiallinen vähimmäisverotus.

2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden alueelle sijoittautunut maksuasiamies toteuttaa tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimet siitä riippumatta, mikä on kyseisiä korkoja tuottavan pääoman suhteen velallisen sijoittautumispaikka.

2 artikla

Rinnakkaiselon malli

1. Jäsenvaltioiden on valittava joko tietojen toimittamisen menettelytapa, joka on mukautettu sen jäsenvaltion mukaan, jossa maksun tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, jäljempänä "tiedotusjärjestelmä" tai lähdeveron perimisen menettelytapa, jäljempänä "lähdeverojärjestelmä", 7 ja 9 artiklan mukaisesti.

2. Jokaisen jäsenvaltion on sovellettava yhtä ja samaa järjestelmää kaikkiin korkoihin, joita sen alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet maksavat luonnollisille henkilöille, joiden verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa.

3 artikla

Yleiset määritelmät

Tässä direktiivissä:

a) "tosiasiallisella edunsaajalla" tarkoitetaan kaikkia luonnollisia henkilöitä, joille maksetaan korkoja heidän omaan lukuunsa;

b) "maksuasiamiehellä" tarkoitetaan kaikkia taloudellisia toimijoita, jotka ovat vastuussa korkojen maksusta tosiasiallisen edunsaajan välittömäksi hyödyksi siitä riippumatta, onko kyseessä korkoja tuottavan pääoman suhteen velallinen vai toimija, jonka tehtäväksi velallinen tai tosiasiallinen edunsaaja on antanut korkojen maksun, sikäli kuin taloudellinen toimija on sijoittautunut yhteisössä sen jäsenvaltion ulkopuolelle, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka;

c) jos vähintään kahden jäsenvaltion kesken on vaikea määrittää tosiasiallisen edunsaajan "verotuksellinen kotipaikka", sovelletaan seuraavia periaatteita:

i) tosiasiallista edunsaajaa pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, jossa hänellä on vakinainen asuinpaikka; jos hänellä on vakinainen asuinpaikka useassa jäsenvaltiossa, häntä pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, johon hänellä on läheisimmät henkilökohtaiset ja taloudelliset suhteet (keskeiset intressit);

ii) jos jäsenvaltiota, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on keskeiset intressit, ei voida määrittää, tai jos edunsaajalla ei ole pysyvää asuinpaikkaa missään jäsenvaltiossa, häntä pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, jossa hän tavanomaisesti oleskelee;

iii) jos tosiasiallinen edunsaaja tavanomaisesti oleskelee useassa jäsenvaltiossa tai jos edunsaaja ei tavanomaisesti oleskele missään jäsenvaltiossa, häntä pidetään sen jäsenvaltion asukkaana, jonka kansalainen hän on;

iv) jos tosiasiallisen edunsaajan verotuksellista kotipaikkaa on vaikea määrittää kahden tai useamman jäsenvaltion välillä i, ii ja iii alakohdassa säädettyjen periaatteiden perusteella, asianomaisten jäsenvaltioiden on kohtuullisen ajan kuluessa sovittava yhden asuinpaikan vahvistamisesta;

d) "toimivaltaisella viranomaisella" tarkoitetaan jäsenvaltion direktiivin 77/799/ETY 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia.

4 artikla

Tosiasiallisten edunsaajien tunnistaminen

Jokaisen jäsenvaltion on vahvistettava menettelytavat, joiden avulla maksuasiamies voi tunnistaa tosiasialliset edunsaajat ja heidän verotuksellisen kotipaikkansa 1 artiklan tarkoituksessa, ja varmistettava niiden täytäntöönpano alueellaan.

5 artikla

Korkojen määritelmä

Tässä direktiivissä tarkoitetaan "koroilla":

a) kaikenlaisista saatavista johtuvia tuloja siitä riippumatta, onko niiden vakuutena kiinnitys vai ei ja liittyypä niihin oikeus päästä osalliseksi velallisen voitoista vai ei, ja erityisesti tuloja valtion arvopapereista ja obligaatiolainoista, mukaan lukien niihin liittyvät preemiot ja voitot. Viivästyneestä maksusta maksettavia rangaistusmaksuja ei pidetä korkoina;

b) sellaisten saatavien arvonlisäystä, joista saatava tulo muodostuu sopimuksen mukaisesti kokonaan tai osittain kyseisestä arvonlisäyksestä, kyseisen arvonlisäyksen luonteesta riippumatta. Huomioon otettavat korot muodostuvat tässä tapauksessa takaisinmaksetun pääoman ja sitä vastaavien arvopaperien emissiohinnan erotuksesta, jonka maksuasiamies maksaa saatavien takaisinmaksun yhteydessä;

c) tuloja, joita jakavat neuvoston direktiivissä 85/611/ETY (4) tarkoitettujen arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritykset), jotka välittömästi tai välillisesti sijoittavat yli 50 prosenttia varoistaan saataviin tai saatavia vastaaviin arvopapereihin;

d) erotusta c alakohdassa tarkoitettujen yritysten osuuksien takaisinmaksusta saadun hinnan ja samojen osuuksien emissiohinnan tai, jos kyseiset osuudet on hankittu emission jälkeen, tosiasiallisen edunsaajan suorittaman ostohinnan välistä.

6 artikla

Alueellinen soveltamisala

Tätä direktiiviä sovelletaan maksuasiamiehen, joka on sijoittautunut alueelle, jossa sovelletaan perustamissopimusta sen 227 artiklan nojalla, maksamiin korkoihin.

7 artikla

Tiedotusjärjestelmä

1. Maksuasiamiehen jäsenvaltion, joka on valinnut tiedotusjärjestelmän, on toimitettava jäsenvaltiolle, jossa korkojen tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, 2 kohdassa säädetyt tiedot, jotka tarvitaan määrättäessä oikea tulovero, joka edunsaajan on maksettava kyseiselle jäsenvaltiolle.

2. Maksuasiamiehen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten edunsaajan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille toimittamien tietojen on sisällettävä vähintään tieto maksettujen korkojen määrästä, maksupäivästä sekä kyseisen maksun tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyydestä ja hänen ilmoittamastaan asuinpaikasta.

3. Nämä tiedot kalenterivuoden aikana maksetuista koroista toimitetaan ilman eri toimenpidettä ja vähintään kerran vuodessa kuuden kuukauden kuluessa kalenterivuoden päättymisestä.

4. Tämän direktiivin mukaisesti toimitettaviin tietoihin ei sovelleta direktiivin 77/799/ETY 8 artiklaan.

8 artikla

Lähdeverojärjestelmä

1. Maksuasiamiehen jäsenvaltion, joka on valinnut lähdeverojärjestelmän, on perittävä vähintään 20 prosentin lähdevero maksuasiamiehen tosiasialliselle edunsaajalle maksamista koroista. Tosiasialliselle edunsaajalle maksetuista koroista ei peritä yhteisössä muuta lähdeveroa.

2. Lähdeveroa ei peritä, jos tosiasiallinen edunsaaja antaa maksuasiamiehelle verotuksellisen kotijäsenvaltionsa toimivaltaisen viranomaisen edunsaajan nimelle 9 artiklan säännösten mukaisesti laatiman todistuksen siitä, että kyseinen tosiasiallinen edunsaaja on ilmoittanut hänelle maksettavat korot kyseiselle viranomaiselle. Jos maksettujen korkojen määrä ylittää todistuksessa mainitun määrän, niiden välisestä erotuksesta peritään lähdevero.

3. Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita, jotka ovat valinneet lähdeverojärjestelmän, toimittamasta myös kansallisen lainsäädäntönsä tai muiden jäsenvaltioiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten mukaista tietoja.

9 artikla

Todistuksen antaminen

Jokaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on annettava todistus verovelvollisten asukkaidensa, jotka ovat maksuasiamiesten maksamien korkojen tosiasiallisia edunsaajia, sille toimittamien tietojen perusteella. Todistuksesta on ilmettävä tosiasiallisen edunsaajan ja maksuasiamiehen henkilöllisyys, saatavien korkojen määrä ja maksupäivä. Todistus annetaan tosiasialliselle edunsaajalle tämän hakemuksesta kahden kuukauden kuluessa.

10 artikla

Kaksinkertaisen verotuksen estäminen

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän direktiivin mukaisten korkojen kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi.

2. Kun tosiasiallisen edunsaajan saamista koroista on peritty lähdevero maksuasiamiehen jäsenvaltiossa, edunsaajalle myönnetään siinä jäsenvaltiossa, jossa tällä on verotuksellinen kotipaikka, verohyvitystä lähdeverona maksetun määrän verran sen alueella kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti. Silloin kun maksuasiamiehen jäsenvaltiossa tosiasiallisesti perityn lähdeveron määrä on suurempi kuin sen jäsenvaltion, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, edunsaajalle myöntämä verohyvitys, maksuasiamiehen jäsenvaltio palauttaa erotuksen suoraan tosiasialliselle edunsaajalle.

3. Tämän direktiivin 5 artiklan c ja d alakohdan mukaisten korkojen maksaminen:

a) jos maksuasiamiehen jäsenvaltiossa on päätetty noudattaa tiedotusjärjestelmää, se jäsenvaltio, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, myöntää tälle alueellaan kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti verohyvitystä, joka on samansuuruinen kuin yhteissijoitusyritysten tosiasiallisesti maksaman veron määrä tuloista, jotka vastaavat tosiasialliselle edunsaajalle maksettavia korkoja;

b) jos maksuasiamiehen jäsenvaltiossa on päätetty noudattaa lähdeverojärjestelmää, maksuasiamies vähentää 8 artiklan mukaista lähdeveroa yhteissijoitusyritysten tosiasiallisesti maksaman veron määrän verran tuloista, jotka vastaavat tosiasialliselle edunsaajalle maksettavia korkoja. Tällöin jäsenvaltio, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on verotuksellinen kotipaikka, myöntää tälle verohyvitystä, joka kattaa kokonaan koroista tosiasiallisesti maksetut verot sen alueella kyseisistä koroista perittävän veron määrään asti.

4. Jos yhteen jäsenvaltioon sijoittautuneen maksuasiamiehen tosiasialliselle edunsaajalle, jonka verotuksellinen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, maksamista koroista on peritty lähdeveroa kolmannessa valtiossa siten, ettei palautukseen on mahdollisuutta, maksuasiamiehen jäsenvaltion, jossa on päätetty noudattaa lähdeverojärjestelmää, on vähennettävä kyseisten korkojen lähdeveron määrää jo perityn veron verran.

11 artikla

Neuvottelut kolmansien maiden kanssa

Yhteisö aloittaa kahden- tai monenkeskiset neuvottelut sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka ovat sen tärkeimpiä kauppakumppaneita, kyseisiin kolmansiin maihin sijoittautuneiden maksuasiamiesten, joilla on jäsenvaltioissa verotuksellinen kotipaikka edunsaajille maksamien, tässä direktiivissä tarkoitettujen säästöjen tuottamien tulojen tosiasiallisen verotuksen varmistamiseksi.

12 artikla

Kansallisen lainsäädännön osaksi saattaminen

1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2001.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa kansallisissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Jäsenvaltioiden tiedonannoissa on oltava vastaavuustaulukko, jossa esitetään tämän direktiivin jokaista artiklaa vastaavat voimassa tai valmisteilla olevat kansalliset toimenpiteet. Jäsenvaltioiden on lisäksi toimitettava toimivaltaisten viranomaisten yhteystiedot.

13 artikla

Uudelleentarkastelu

Komissio esittää 1 päivään tammikuuta 2004 mennessä neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin toiminnasta. Kertomuksen perusteella komissio tekee neuvostolle tarvittaessa ehdotuksia direktiivin muuttamiseksi, jotta varmistetaan säästöjen tuottamien tulojen parempi tosiasiallinen verotus ja kilpailun vääristymien estäminen.

14 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

15 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

(1) EYVL L 178, 8.7.1988, s. 5.

(2) EYVL C 2, 6.1.1998, s. 1.

(3) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15.

(4) EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3.

LIITE

NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖS, tehty . . . säästöjen verotuksesta

NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT, jotka

VAHVISTAVAT, että rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuisen kilpailukyvyn säilyttämisen tarpeellisuuden vuoksi Ecofin-neuvoston 1 päivänä joulukuuta 1997 antamien päätelmien yhteydessä säästöjen verotuksesta annetussa asiakirjassa sovitut kohdat olisi toteutettava mahdollisimman laajalti,

TUNNUSTAVAT, että komission 20 päivänä toukokuuta 1998 esittämä ehdotus direktiiviksi säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä perustuu kyseisiin kohtiin, ja

VAHVISTAVAT Ecofin-neuvoston 1 päivänä joulukuuta 1997 saavuttaman yhteisymmärryksen, että jäsenvaltioiden olisi sitouduttava samanaikaisesti direktiiviehdotuksen käsittelyn kanssa edistämään vastaavien toimenpiteiden toteuttamista kolmansissa maissa sekä alueilla, jotka ovat niistä riippuvaisia tai niihin assosioituneita tai joissa jäsenvaltioilla on erityisiä velvollisuuksia taikka verotuksellisia etuoikeuksia ja jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan,

OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Jäsenvaltiot sitoutuvat omaa ja yhteisön toimivaltaa kunnioittaen edistämään direktiiviä vastaavien, korkojen maksamiseen yhteisön asukkaille liittyvien toimenpiteiden toteuttamista kolmansissa maissa samanaikaisesti, kun käsitellään komission 20 päivänä toukokuuta 1998 esittämää ehdotusta direktiiviksi säästöjen korkojen muodossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen varmistamisesta yhteisössä.

2 artikla

Jäsenvaltioiden, joilla on niistä riippuvaisia tai niihin assosioituneita alueita taikka joilla on erityisiä velvollisuuksia tai verotuksellisia etuoikeuksia muilla alueilla, on sitouduttava toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tarvittaessa perustuslakiensa puitteissa sen varmistamiseksi, että annettua direktiiviä vastaavia korkojen maksamista yhteisön asukkaille koskevia säännöksiä sovelletaan kyseisillä alueilla.