EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 20.7.2021 COM(2021) 420 final 2021/0239(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2021) 391 final} - {SWD(2021) 190 final} - {SWD(2021) 191 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Rahanpesu ja terrorismin rahoitus ovat vakava uhka EU:n talouden ja rahoitusjärjestelmän eheydelle ja sen kansalaisten turvallisuudelle. Europol on arvioinut, että noin 1 prosentti EU:n vuotuisesta bruttokansantuotteesta on yhteydessä epäilyttävään taloudelliseen toimintaan. Heinäkuussa 2019 komissio antoi useiden väitettyjen rahanpesutapausten seurauksena joukon asiakirjoja, joissa analysoitiin silloisen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön vaikuttavuutta ja todettiin, että uudistukset ovat tarpeen. EU:n turvallisuusunionistrategiassa vuosiksi 2020–2025 tuodaan esille, kuinka tärkeää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n kehyksen parantaminen on eurooppalaisten suojelemiseksi terrorismilta ja järjestäytyneeltä rikollisuudelta. Komissio esitti 7. toukokuuta 2020 toimintasuunnitelman rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaa kokonaisvaltaista unionin toimintapolitiikkaa varten. Komissio sitoutui toimintasuunnitelmassa toteuttamaan toimenpiteitä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien EU:n sääntöjen ja niiden täytäntöönpanon vahvistamiseksi, ja se määritti kuusi prioriteettia tai pilaria: 1. varmistetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n nykyisen sääntelykehyksen tuloksellinen täytäntöönpano; 2. luodaan yksi yhteinen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva EU:n säännöstö; 3. aloitetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvonta EU:n tasolla; 4. perustetaan tuki- ja yhteistyömekanismi rahanpesun selvittelykeskuksia varten; 5. valvotaan unionin tason rikosoikeussäännösten noudattamista ja varmistetaan tietojenvaihto; 6. vahvistetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n sääntelykehyksen kansainvälistä ulottuvuutta. Toimintasuunnitelman ensimmäisen, viidennen ja kuudennen pilarin täytäntöönpano on käynnissä, mutta muut pilarit edellyttävät lainsäädäntötoimia. Tämä direktiiviehdotus on osa yhtenäisen kokonaisuuden muodostavaa, neljä lainsäädäntöehdotusta sisältävää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntapakettia, jolla pannaan täytäntöön komission 7. toukokuuta 2020 hyväksymä toimintasuunnitelma ja luodaan EU:lle rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva uusi johdonmukaisempi sääntelykehys ja institutionaalinen kehys. Torjuntapakettiin kuuluvat –tämä ehdotus asetukseksi rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, –ehdotus direktiiviksi jäsenvaltioissa käyttöön otettavista mekanismeista rahoitusjärjestelmän käytön estämiseksi rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen sekä direktiivin (EU) 2015/849 kumoamisesta, –ehdotus asetukseksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaviranomaisen perustamisesta ja –ehdotus asetuksen (EU) 2015/847 uudelleenlaatimisesta laajentamalla jäljitettävyysvaatimukset koskemaan kryptovaroja. Tämä lainsäädäntöehdotus täyttää yhdessä direktiiviehdotuksen ja asetuksen (EU) 2015/847 uudelleenlaadintaa koskevan ehdotuksen kanssa tavoitteen, joka koskee yhden yhteisen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n säännöstön luomista (toinen pilari). Sekä Euroopan parlamentti että neuvosto kannattavat toukokuussa 2020 annettua komission toimintasuunnitelmaa. Euroopan parlamentti kehotti 10. heinäkuuta 2020 antamassaan päätöslauselmassa vahvistamaan EU:n sääntöjä ja oli tyytyväinen suunnitelmiin uudistaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva EU:n institutionaalinen rakenne. Talous- ja rahoitusasioiden neuvosto (Ecofin) hyväksyi 4. marraskuuta 2020 päätelmät, joissa tuettiin jokaista komission toimintasuunnitelman pilaria.

Yhdenmukaistettujen sääntöjen tarve sisämarkkinoilla osoitetaan komission vuonna 2019 antamissa kertomuksissa. Näissä kertomuksissa tuodaan esille, että vaikka direktiivissä (EU) 2015/849 säädetyt vaatimukset ovat kattavia, ne eivät ole suoraan sovellettavissa eivätkä ne ole riittävän yksityiskohtaisia, minkä johdosta niiden soveltaminen on tapahtunut hajanaisella tavalla kansallisia linjauksia ja erilaisia tulkintoja noudattaen. Tällaisessa tilanteessa rajatylittäviä tilanteita ei ole pystytty hoitamaan tehokkaasti, eivätkä vaatimukset siis sovellu sisämarkkinoiden asianmukaiseen suojelemiseen. Tästä aiheutuu myös lisäkustannuksia ja -rasitteita rajatylittäviä palveluja tarjoaville toimijoille sekä sääntelyerojen hyväksikäyttöä. Edellä mainittujen ongelmien korjaamiseksi ja sääntelyerojen välttämiseksi kaikki yksityisellä sektorilla sovellettavat säännöt on siirretty tähän ehdotukseen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaksi asetukseksi, ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan institutionaalisen rakenteen järjestäminen kansallisella tasolla toteutetaan direktiivillä, koska jäsenvaltioilla on oltava siltä osin joustonvaraa. Tällä ehdotuksella ei kuitenkaan vain siirretä voimassa olevan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan direktiivin säännöksiä asetukseen, vaan säännösten sisältöön on tehty useita muutoksia, jotta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen soveltamista saadaan yhtenäisemmäksi ja johdonmukaisemmaksi kaikkialla EU:ssa: –uusien riskien lieventämiseksi ilmoitusvelvollisten luetteloon lisätään kryptovarapalvelun tarjoajat sekä muita aloja, kuten joukkorahoitusalustat ja sijoittamiseen perustuvia oleskeluoikeusjärjestelyitä välittävät toimijat; –sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi sisämarkkinoilla sisäisiä toimintaperiaatteita, valvontatoimenpiteitä ja menettelytapoja koskevia vaatimuksia selkiytetään myös konsernien osalta ja asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevista toimenpiteistä tehdään yksityiskohtaisempia asiakkaan riskitasoon perustuvine selkeine vaatimuksineen; –kolmansiin maihin liittyviä vaatimuksia tarkastellaan uudelleen sen varmistamiseksi, että unionin rahoitusjärjestelmälle uhan aiheuttaviin maihin sovelletaan tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä; –poliittisesti vaikutusvaltaisiin henkilöihin liittyviä vaatimuksia selkiytetään hieman erityisesti poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän osalta; –tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevista vaatimuksista tehdään suoraviivaisemmat riittävän läpinäkyvyyden varmistamiseksi koko unionin alueella, ja nimellisiin omistajiin sekä ulkomaisiin yhtiöihin liittyviä uusia vaatimuksia otetaan käyttöön sen riskin lieventämiseksi, että rikolliset piiloutuvat väliportaaseen; –epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamista koskevien ohjeiden selventämiseksi epäilyksen herättäviä merkkejä selkiytetään, mutta tiedonantovaatimuksiin ja yksityisten toimijoiden väliseen tietojenvaihtoon ei tehdä muutoksia; –erityisten henkilötietoryhmien käsittelyä koskevat vaatimukset otetaan käyttöön ja henkilötietojen säilytysaikaa lyhennetään, jotta varmistetaan täysi yhdenmukaisuus EU:n tietosuojasääntöjen kanssa; –haltijainstrumenttien väärinkäytön vähentämistä koskevia toimenpiteitä vahvistetaan ja käteisen käyttöä suurissa liiketoimissa rajoittava säännös lisätään, sillä nykyinen lähestymistapa, jossa suuriin käteismaksuihin liittyvien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten täytäntöönpano jää tavarakaupan harjoittajille, on osoittanut tehottomaksi. Kun asetukseen sisältyy suoraan sovellettavia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia sääntöjä, jotka ovat yksityiskohtaisempia kuin voimassa olevan direktiivin (EU) 2015/849 säännökset, lisätään rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien toimenpiteiden yhtenäistä soveltamista kaikissa jäsenvaltioissa ja luodaan johdonmukainen kehys, jota vasten rahanpesuntorjuntaviranomainen pystyy valvomaan näiden sääntöjen soveltamista tiettyjen ilmoitusvelvollisten suorana valvojana toimiessaan. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Ehdotuksen lähtökohtana on käytetty voimassa olevaa direktiiviä (EU) 2015/849, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/843. Ehdotuksessa noudatetaan nykyistä kattavaa riskiperusteista lähestymistapaa, mutta sitä syvennetään ja vahvistetaan, jotta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltaminen olisi tehokkaampaa ja jäsenvaltioiden välillä yhtenäisempää. Ehdotuksella lisätään direktiivillä (EU) 2018/843 tehtyjen muutosten pohjalta tosiasiallisen omistajuuden ja edunsaajuuden läpinäkyvyyttä koko sisämarkkinoilla puuttumalla niihin seikkoihin, joissa yksityiskohtaisuuden puute on antanut rikollisille mahdollisuuden heikoimman lenkin hyväksikäyttöön. Ehdotus on nähtävä osana pakettia, johon kuuluu sen ohella muita keskenään kaikilta osin johdonmukaisia lainsäädäntöehdotuksia. Tämä ehdotus vastaa rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisen toimintaryhmän (FATF) suosituksiin hiljattain tehtyjä muutoksia ja erityisesti muutoksia, jotka koskevat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltamisalaan kuuluvien yhteisöjen laajentamista käsittämään kryptovarapalvelun tarjoajat sekä toimenpiteitä, joita ilmoitusvelvollisten on toteutettava kohdennettujen talouspakotteiden kiertämisen riskin arvioimiseksi ja lieventämiseksi. Tällä ehdotuksella varmistetaan FATF:n laatimien normien mukaisesti haltijaosakkeista ja haltijaosakkeiden merkintäoikeuksista johtuvien riskien lieventämistä koskeva yhdenmukainen lähestymistapa koko unionissa. FATF:n laatimat normit ylitetään puuttumalla unionille ominaisiin tai unionin tasolla vaikuttaviin riskeihin, kuten sijoittamiseen perustuvista oleskeluoikeusjärjestelyistä tai suurista käteismaksuista johtuviin riskeihin. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva EU-lainsäädäntö on vuorovaikutuksessa monien, rahoituspalvelujen ja rikosoikeuden aloilla annettujen EU:n säädösten kanssa. Näihin kuuluu maksuja ja varainsiirtoja koskevaa EU-lainsäädäntöä (maksupalveludirektiivi, maksutilidirektiivi ja sähköistä rahaa koskeva direktiivi). Johdonmukaisuus muun EU-lainsäädännön kanssa on varmistettu esimerkiksi seuraavasti: –Kryptovarapalvelun tarjoajien lisääminen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen soveltamisalaan kuuluviksi yhteisöiksi ja virtuaalivarojen siirtoja koskevien tietovaatimusten asettaminen täydentävät uutta 24. syyskuuta 2020 hyväksyttyä digitaalista rahoitusta koskevaa pakettia, ja näillä varmistetaan EU:n kehyksen ja FATF:n laatimien normien täysi yhdenmukaisuus. –Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen soveltamisalaan kuuluvien yhteisöjen yksilöimisessä noudatettavalla lähestymistavalla varmistetaan myös yhdenmukaisuus hiljattain hyväksytyn, joukkorahoituspalvelun eurooppalaisista tarjoajista annetun asetuksen kanssa tuomalla kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät joukkorahoitusalustat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien EU-sääntöjen soveltamisalaan; kyseiseen asetukseen sisältyy muutamia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia suojatoimenpiteitä, jotka koskevat sen soveltamisalaan kuuluvia joukkorahoitusalustoja. –Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeviin sääntöihin on tehty muutoksia muun muassa säännöksillä, joiden avulla asiakkaan tuntemisvelvollisuus rajataan täsmällisemmin etäasiakassuhteiden aloittamisen yhteydessä, mikä on yhdenmukaista niiden muutosten kanssa, joita komissio on ehdottanut sähköistä tunnistamista koskevaan asetukseen eurooppalaista sähköistä henkilöllisyyttä koskevien puitteiden osalta, mukaan lukien eurooppalaiset digitaalisen identiteetin lompakot ja näihin liittyvät luottamuspalvelut, erityisesti attribuuttien sähköinen todistaminen. Tämä on digitaalisen rahoituksen strategian mukaista.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Tämä asetusehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 114 artiklaan, eli sen oikeusperusta on sama kuin voimassa olevalla rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevalla lainsäädännöllä. Kyseinen 114 artikla on asianmukainen, kun huomioon otetaan rahanpesusta ja terrorismin rahoituksesta aiheutuva merkittävä uhka sisämarkkinoille sekä tästä unionin laajuisesti mahdollisesti aiheutuvat taloudelliset tappiot, sisämarkkinoiden toiminnan häiriintyminen sekä maineelle aiheutuva vahinko rajatylittävällä tasolla. •Toissijaisuusperiaate Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti. Tässä ehdotuksessa ei mennä pidemmälle kuin on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Komission vuonna 2019 esittämässä rahanpesuntorjuntapaketissa tuotiin esille, miten rikolliset ovat pystyneet käyttämään hyväkseen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevissa jäsenvaltioiden järjestelmissä olevia eroja. Laittoman rahan virrat ja terrorismin rahoitus voivat vahingoittaa unionin rahoitusjärjestelmän vakautta ja mainetta sekä uhata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Toimenpiteillä, jotka toteutetaan ainoastaan kansallisella tasolla, saattaa olla haitallisia vaikutuksia sisämarkkinoihin, ja ne voivat lisätä hajanaisuutta. EU:n toimet ovat perusteltuja tasapuolisten toimintaedellytysten säilyttämiseksi koko unionissa niin, että yhteisöihin sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa yhtenäisiä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia velvoitteita. Rahanpesu ja terrorismin rahoitus on suurelta osin rajatylittävää, minkä vuoksi hyvä yhteistyö kansallisten valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten välillä on olennaista näiden rikosten estämiseksi. Monet yhteisöt, joita rahanpesun torjuntaan liittyvät velvoitteet koskevat, harjoittavat rajatylittävää toimintaa, joten kansallisten valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten toisistaan poikkeavat lähestymistavat estävät niitä saavuttamasta optimaalisia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia konsernitason käytäntöjä. •Suhteellisuusperiaate Suhteellisuusperiaate on otettu olennaisesti huomioon ehdotukseen liitetyssä vaikutustenarvioinnissa, ja kaikkia sääntelyn eri aloilla ehdotettuja vaihtoehtoja on arvioitu suhteellisuusperiaatteen tavoite huomioon ottaen. Rahanpesu ja terrorismin rahoitus ovat suurelta osin rajatylittävää toimintaa, mikä edellyttää EU:n säännöstön muodossa esitettyihin sääntöihin perustuvaa yhtenäistä ja johdonmukaista lähestymistapaa kaikissa jäsenvaltioissa. Esillä olevalla ehdotuksella ei pyritä kuitenkaan maksimaaliseen yhdenmukaistamiseen, sillä tämä ei olisi yhteensopivaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n järjestelmän olennaisesti riskiperusteisen luonteen kanssa. Jäsenvaltiot voivat edelleen ottaa vapaasti käyttöön tähän ehdotukseen sisältyviä sääntöjä tiukempia sääntöjä aloilla, joilla tämä on erityisten kansallisten riskien vuoksi perusteltua. •Toimintatavan valinta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus on asianmukainen toimintatapa yhtenäisen säännöstön luomiseksi, koska se on sovellettavissa suoraan ja välittömästi, mikä poistaa täytäntöönpanossa olevista eroista mahdollisesti johtuvat jäsenvaltioiden väliset eroavuudet säännöstön soveltamisessa. Suoraan sovellettavissa olevaa EU:n säännöstöä tarvitaan myös tiettyjen ilmoitusvelvollisten valvomiseksi EU:n tasolla, mitä esitetään tähän ehdotukseen liittyvässä rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustamista koskevassa asetusehdotuksessa. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Voimassa olevasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta EU-lainsäädännöstä ei ole tehty vielä täydellistä jälkiarviointia, sillä lainsäädäntöön on tehty hiljattain monia muutoksia. Direktiivi (EU) 2015/849 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2015, ja se oli saatettava jäsenvaltioissa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 26. kesäkuuta 2017. Direktiivi (EU) 2018/843 hyväksyttiin 30. toukokuuta 2018, ja se oli saatettava jäsenvaltioissa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 10. tammikuuta 2020. Jäsenvaltioiden lainsäädännön tarkastaminen on vielä kesken. Edellä mainitussa, heinäkuussa 2019 hyväksytyssä komission tiedonannossa ja siihen liittyvissä kertomuksissa arvioidaan kuitenkin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön vaikuttavuutta silloisessa muodossaan. •Sidosryhmien kuuleminen Ehdotuksen tukena käytetyssä kuulemisstrategiassa oli useita osia: –kuuleminen etenemissuunnitelmasta, jossa ilmoitettiin komission toimintasuunnitelmasta. Komission Anna palautetta -sivustolla 11. helmikuuta – 12. maaliskuuta 2020 järjestetty kuuleminen, johon saatiin 42 vastausta eri sidosryhmiltä; –kaikille kansalaisille ja sidosryhmille tarkoitettu julkinen kuuleminen toimintasuunnitelmassa esitetyistä toimista, joka alkoi 7. toukokuuta 2020 ja päättyi 26. elokuuta 2020. Kuulemisessa saatiin 202 virallista vastausta; –jäsenvaltioiden ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten kohdennettu kuuleminen. Jäsenvaltioilla oli tilaisuus esittää näkemyksensä useissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmän kokouksissa, ja EU:n rahanpesun selvittelykeskukset esittivät näkemyksiään rahanpesun selvittelykeskusten foorumin kokouksissa sekä kirjallisesti. Neuvottelujen tukena käytettiin jäsenvaltioiden ja toimivaltaisten viranomaisten kohdennettuja kuulemisia, jotka toteutettiin kyselylomakkein; –Euroopan pankkiviranomaiselta (EBA) pyydettiin lausunto maaliskuussa 2020; EBA antoi lausuntonsa 10. syyskuuta 2020; –Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi 23. heinäkuuta 2020 lausunnon komission toimintasuunnitelmasta;

–komissio järjesti 30. syyskuuta 2020 korkean tason kokouksen, johon osallistui kansallisten viranomaisten ja EU-viranomaisten edustajia, Euroopan parlamentin jäseniä sekä yksityisen sektorin, kansalaisjärjestöjen ja tiedeyhteisön edustajia. Sidosryhmien näkemys toimintasuunnitelmasta oli yleisesti positiivinen. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ehdotusta valmistellessaan komissio on tukeutunut tunnustetuista lähteistä kerättyyn laadulliseen ja määrälliseen näyttöön, jota on saatu muun muassa Euroopan pankkiviranomaisen antamasta teknisestä neuvonnasta. Jäsenvaltiolta saatiin tietoja myös rahanpesun torjuntaa koskevien sääntöjen täytäntöönpanosta kyselylomakkeiden avulla. •Vaikutustenarviointi Tähän ehdotukseen liittyy vaikutustenarviointi, joka toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnan käsiteltäväksi 6. marraskuuta 2020 ja hyväksyttiin kyseisessä lautakunnassa 4. joulukuuta 2020. Sama vaikutustenarviointi liittyy myös muihin tämän ehdotuksen kanssa esitettyihin lainsäädäntöehdotuksiin. Sääntelyntarkastelulautakunta ehdotti puoltavassa lausunnossaan vaikutustenarvioinnin esitystapaan useita parannuksia, jotka tehtiin. Komission laatimassa vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin kolmea ongelmaa: selkeiden ja yhtenäisten sääntöjen puuttuminen, epäyhtenäinen valvonta sisämarkkinoilla ja riittämätön toimien koordinointi ja tietojenvaihto rahanpesun selvittelykeskusten kesken. Kyseisistä ongelmista ensimmäinen on olennainen nyt esillä olevan ehdotuksen kannalta, ja sen suhteen tarkasteltiin seuraavia vaihtoehtoja: 1. EU-säännöt säilyvät ennallaan eikä niihin tehdä muutoksia; 2. ilmoitusvelvollisiin sovellettavien sääntöjen yhdenmukaisuutta lisätään ja jäsenvaltioiden annetaan määrittää toimivaltaisten viranomaisten valtuudet ja velvollisuudet tarkemmin; 3. niihin yhteisöihin, joita rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvät velvoitteet koskevat, sovellettavien sääntöjen sekä valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten valtuuksien ja velvoitteiden yhdenmukaisuutta lisätään; Vaikutustenarvioinnin tulosten perusteella kolmatta vaihtoehtoa pidetään parhaana. Kun säännöistä tehdään yhtenäisempiä ja yksityiskohtaisempia EU:n tasolla, saadaan tämänhetkistä hajanaisuutta vähennettyä niin ilmoitusvelvollisia koskevien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvien velvoitteiden kuin toimivaltaisten viranomaisten toiminnan osalta. Rajatylittävää toimintaa harjoittavat ilmoitusvelvolliset saavat näin tasapuoliset toimintaedellytykset rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen osalta, ja ne säästävät täytäntöönpanon kustannuksissa. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen havaitseminen tehostuu ja pelotevaikutus lisääntyy. Vaikutustenarvioinnin liitteessä VI tarkastellaan eri aloja, joilla sääntöjä olisi yhdenmukaistettava, mukaan lukien ilmoitusvelvollisten luettelo, asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet, asiakkaan tuntemisvelvollisuuden syntymisen kynnysarvo yksittäisissä liiketoimissa, rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeviin toimintaperiaatteisiin sekä valvontatoimenpiteisiin ja menettelytapoihin liittyvät vaatimukset, kryptovarapalvelun tarjoajat sekä tosiasiallisen omistajuuden ja edunsaajuuden läpinäkyvyys. Vaikutustenarvioinnin liitteessä VIII arvioidaan unionin rahoitusjärjestelmälle ja koko sisämarkkinoille uhan aiheuttaviin kolmansiin maihin sovellettavaa uutta tarkistettua lähestymistapaa, joka pannaan täytäntöön tällä ehdotuksella. Vaikutustenarvioinnin liitteessä IX arvioidaan suurten käteismaksujen ylärajan käyttöönottoa, joka pannaan täytäntöön tällä ehdotuksella. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Kuten edellä huomautetaan, vaikka voimassa olevasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta EU-lainsäädännöstä ei ole tehty vielä muodollista jälkiarviointia eikä sen toimivuutta ole tutkittu, tämän ehdotuksen osista voidaan nostaa esille useita seikkoja, joilla yksinkertaisuutta lisätään ja toimivuutta parannetaan. Ensinnäkin muutamien direktiiviin sisältyvien säännösten korvaaminen suoraan sovellettavissa olevilla yhtenäisemmillä asetuksen säännöksillä poistaa jäsenvaltioilta täytäntöönpanotoimien tarpeen ja helpottaa rajatylittävien yhteisöjen liiketoimintaa EU:ssa. Lisäksi tavarakaupan harjoittajien poistaminen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-sääntelyn soveltamisalasta, mikä liittyy ehdotukseen yli 10 000 euron käteismaksujen kieltämisestä, poistaa kyseisiltä toimijoilta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltamisesta yli 10 000 euron käteismaksujen yhteydessä aiheutuvan hallinnollisen rasituksen. Rahanpesun torjuntaa koskevien sääntöjen yhdenmukaisuuden lisääminen monilla yksittäisillä aloilla helpottaa konsernin laajuisten sisäisten toimintaperiaatteiden, valvontatoimenpiteiden ja menettelytapojen täytäntöönpanoa koko sisämarkkinoilla. •Perusoikeudet EU on sitoutunut varmistamaan perusoikeuksien korkeatasoisen suojelun. Ilmoitusvelvollisten suorittamaa henkilötietojen keruuta koskevat takeet otetaan erityisesti käyttöön asiaankuuluvien tietosuojavaatimusten täyttämisen varmistamiseksi etenkin erityisten arkaluonteisempien henkilötietoryhmien osalta. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tällä asetuksella ei ole talousarviovaikutuksia.

5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Ehdotukseen sisältyy yleinen suunnitelma yksittäisten tavoitteiden vaikutusten seuraamiseksi ja arvioimiseksi, ja siinä edellytetään, että komissio toteuttaa ensimmäisen uudelleentarkastelun viiden vuoden kuluttua asetuksen soveltamispäivästä (sekä tämän jälkeen joka kolmas vuosi) ja kertoo Euroopan parlamentille ja neuvostolle keskeisistä havainnoistaan. Tähän ehdotukseen liittyvä ehdotus rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaksi direktiiviksi sisältää samat arviointia koskevat säännökset, ja näiden kahden säädöksen arviointi voidaan yhdistää samaan kertomukseen. Uudelleentarkastelu on määrä toteuttaa komission paremman sääntelyn suuntaviivojen mukaisesti. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Kohde ja soveltamisala sekä ilmoitusvelvollisten luettelo Suurin osa määritelmistä siirretään voimassa olevasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta EU-lainsäädännöstä, mutta muutamia määritelmiä lisätään, mukautetaan tai saatetaan ajan tasalle. Voimassa olevan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön mukaisesti ilmoitusvelvollisiksi määriteltyjen ja siten rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien EU-sääntöjen soveltamisalaan kuuluvien yhteisöjen joukkoa muutetaan seuraavasti: mukautetaan kryptovarapalvelun tarjoajien määritelmä vastaamaan rahanpesun vastaisen toimintaryhmän antamaa määritelmää, eli sitä laajennetaan voimassaolevaan direktiiviin verrattuna; lisätään asetuksen (EU) 2020/1503 soveltamisalan ulkopuolelle jäävät joukkorahoituspalvelun tarjoajat; lisätään asunto- ja kulutusluottojen antajat sekä asunto- ja kulutusluottojen välittäjät, jotka eivät ole luottolaitoksia tai finanssilaitoksia, jotta voidaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset samantyyppisiä palveluja tarjoavien toimijoiden välillä; lisätään sijoittamiseen perustuvien oleskeluoikeusjärjestelyjen yhteydessä kolmansien maiden kansalaisten puolesta toimivat toimijat; poistetaan tavarakaupan harjoittajat (tähän saakka niillä on ollut velvollisuus ilmoittaa yli 10 000 euron käteismaksuista), lukuun ottamatta jalometalli- ja jalokivikauppiaita, joiden on jatkettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten noudattamista, koska niihin kohdistuu alaan liittyvä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riski. Sisäiset toimintaperiaatteet, valvontatoimenpiteet ja menettelytavat Vaatimus, jonka mukaan ilmoitusvelvollisilla on oltava toimintaperiaate niihin kohdistuvien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien tunnistamiseksi ja arvioimiseksi riskiperusteista lähestymistapaa käyttäen sekä näiden riskien lieventämiseksi, perustuu voimassa olevaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaan EU-lainsäädäntöön, mutta sitä on nyt selkiytetty. Ilmoitusvelvollisten on toteutettava johdon tasolla kaikki toimenpiteet sisäisten toimintaperiaatteiden, valvontatoimenpiteiden ja menettelytapojen toteuttamiseksi, mukaan lukien vaatimustenmukaisuudesta vastaavan johtajan nimittäminen, sekä varmistettava vastuussa olevan henkilöstön asianmukainen koulutus. Vaatimusta henkilöstön jäsenen nimittämisestä vaatimustenmukaisuudesta vastaavan toimihenkilön tehtävään ja hänelle kuuluvia työtehtäviä selkiytetään. Konserneihin sovellettavia vaatimuksia selkiytetään, ja niitä täydennetään myöhemmin vähimmäisvaatimukset erittelevillä teknisillä sääntelystandardeilla, ja samoin selkiytetään niiden emoyritysten asemaa, jotka eivät itse ole ilmoitusvelvollisia, sekä edellytyksiä, joiden täyttyessä muiden organisaatioiden, kuten verkostojen ja kumppanuuksien, olisi sovellettava organisaation laajuisia toimenpiteitä. Konserneihin, joilla on kolmansissa maissa toimivia sivuliikkeitä, sovellettavat vaatimukset säilyvät ennallaan. Asiakkaan tuntemisvelvollisuus Valtaosa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevista säännöksistä siirretään voimassa olevasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta EU-lainsäädännöstä, mutta tässä ehdotuksessa tehdään muutamia asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia selvennyksiä ja tarkennuksia. Asiakkaan tuntemisvelvollisuuden perustavanlaatuista tavoitetta selkiytetään siten, että sillä pyritään saamaan riittävästi tietoa asiakkaista, jotta ilmoitusvelvolliset pystyvät määrittämään liikesuhteisiin tai yksittäisiin liiketoimiin liittyvän rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä ja tekemään päätöksen asiaankuuluvista riskiä lieventävistä toimenpiteistä, jotka niiden on toteutettava. Täsmällisempiä ja yksityiskohtaisempia säännöksiä annetaan asiakkaan tunnistamisesta ja asiakkaan henkilöllisyyden todentamisesta. Asetuksessa (EU) N:o 910/2014 säädettyjä sähköisen tunnistamisen käytön edellytyksiä selkiytetään. Rahanpesuntorjuntaviranomaiselle annetaan valta teknisten sääntelystandardien laatimiseen luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden tunnistamisessa käytettävistä vakiotiedoista, ja niiltä edellytetään tällaisten standardien laatimista; näihin teknisiin sääntelystandardeihin sisältyy yksittäisiä yksinkertaistettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä, joita ilmoitusvelvolliset voivat toteuttaa, kun kyseessä on komission laadittavaksi tulevassa ylikansallisessa riskiarvioinnissa yksilöity vähäisemmän riskin tilanne. Yksinkertaistettua ja tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä täsmennetään. Toimintaperiaatteet kolmansien maiden osalta Toimintaperiaatteita kolmansien maiden osalta mukautetaan. Komissio määrittää kolmannet maat joko ottaen huomioon asianomaisen kansainvälisten normien asettajan (FATF) tekemän julkisen määrityksen tai oman riippumattoman arviointinsa perusteella. Komission näin määrittämiin kolmansiin maihin kohdistuu kahdenlaisia seurauksia, jotka suhteutetaan niiden unionin rahoitusjärjestelmälle aiheuttamaan riskiin: i) kolmannet maat, joihin sovelletaan kaikkia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä ja ylimääräisiä maakohtaisia vastatoimia, ja ii) kolmannet maat, joihin sovelletaan maakohtaisia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä. Periaatteena on, että komissio määrittää FATF:n ”toimintakehotuksen” saaneet kolmannet maat suuririskisiksi kolmansiksi maiksi. Koska rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan järjestelmän vakavat strategiset puutteet ovat näissä maissa luonteeltaan pysyviä, niihin sovelletaan kaikkia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä sekä maakohtaisia vastatoimenpiteitä, joilla suhteellisesti lievennetään uhkaa. Periaatteena on, että komissio ottaa luetteloonsa kolmannet maat, joiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmissä on puutteita ja jotka FATF on määritellyt ”lisätyn valvonnan alaisiksi”, ja niihin sovelletaan maakohtaisia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä, jotka suhteutetaan riskeihin. Komissio voi ottaa luetteloonsa myös kolmansia maita, joita FATF ei ole sisällyttänyt omaan luetteloonsa mutta jotka muodostavat erityisen uhan unionin rahoitusjärjestelmälle ja joihin sovelletaan tämän uhan perusteella joko maakohtaisia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä tai, tilanteen mukaan, kaikkia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä ja vastatoimenpiteitä. Arvioidessaan kyseisistä kolmansista maista aiheutuvan uhan tasoa komissio voi hyödyntää rahanpesuntorjuntaviranomaisen teknistä asiantuntemusta. Rahanpesuntorjuntaviranomainen laatii rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeihin, suuntauksiin ja menetelmiin liittyvät ohjeet, kun riski ei ole laajuudeltaan maakohtainen vaan tulee pikemmin unionin ulkopuolisilta maantieteellisiltä alueilta, ja se neuvoo ilmoitusvelvollisia tämän mukaisesti mahdollisuudesta toteuttaa toimenpiteitä tällaisen riskin lieventämiseksi. Tällä kolmansiin maihin sovellettavalla tarkistetulla lähestymistavalla pyritään varmistamaan, että unionin rahoitusjärjestelmään ja sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan kohdistuvia ulkoisia uhkia saadaan lievennettyä tehokkaasti soveltamalla yhdenmukaistettua EU:n tason lähestymistapaa ja varmistamalla, että luetteloon sisällyttämiseen liittyvät seuraukset määritellään tarkemmin ja oikeasuhteisemmin riskialttiuden perusteella. Poliittisesti vaikutusvaltaiset henkilöt Poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä koskevat säännökset perustuvat voimassa olevaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaan lainsäädäntöön: jäsenvaltioilla on velvollisuus laatia luetteloja tehtävistä, joissa toimivat henkilöt katsotaan niiden alueella poliittisesti vaikutusvaltaisiksi henkilöiksi, ja ilmoitusvelvollisilla on velvollisuus kohdistaa poliittisesti vaikutusvaltaisiin henkilöihin tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä riskiperusteisen lähestymistavan pohjalta. Lainsäädännössä säädetään vaatimuksista, joita sovelletaan henkilöihin, jotka eivät toimi enää merkittävässä julkisessa tehtävässä. Tukeutuminen toiseen ilmoitusvelvolliseen ja toimintojen ulkoistaminen Ehdotuksessa selkiytetään voimassa olevien sääntöjen pohjalta edellytyksiä, joiden täyttyessä on mahdollista tukeutua toisen ilmoitusvelvollisen aiemmin toteuttamiin asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeviin toimenpiteisiin tai ulkoistaa nämä toiminnot muille yhteisöille tai palveluntarjoajille. Ehdotuksen mukaan ilmoitusvelvollinen on molemmissa tilanteissa viime kädessä vastuussa sääntöjen noudattamisesta. Riskiperusteista lähestymistapaa on sovellettava, eikä palveluntarjoajia, jotka ovat sijoittautuneet suuririskisiin kolmansiin maihin, puutteellisten torjuntajärjestelmien maihin tai muihin unionin rahoitusjärjestelmälle uhan aiheuttaviin maihin, saa käyttää, eikä niille saa ulkoistaa näitä toimintoja. Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot Ehdotuksen säännökset, jotka koskevat tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevia tietoja, perustuvat voimassa olevan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön säännöksiin, mukaan lukien tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan käsite sekä vaatimus siitä, että kaikkien yritysten ja muiden oikeushenkilöiden on hankittava ja säilytettävä riittävät, tarkat ja ajantasaiset tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa koskevat tiedot. Yritysten ja muiden oikeushenkilöiden tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamiseksi ehdotetaan yksityiskohtaisempia sääntöjä, ja tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamiseen esitetaään yhdenmukaistettua lähestymistapaa. Express trust ‑järjestelyjen ja muiden samankaltaisten oikeushenkilöiden tai oikeudellisten järjestelyjen osalta esitetään säännöksiä, joilla pyritään varmistamaan tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien yhdenmukainen tunnistaminen samanlaisissa tilanteissa kaikissa jäsenvaltioissa, ja komissiolle annetaan valta antaa täytäntöönpanosäädös. Ehdotukseen sisältyy tiedonantovelvollisuuksia nimellisten osakkeenomistajien ja nimellisten johtajien osalta, ja siinä esitetään EU:n ulkopuolisille oikeushenkilöille, jotka joko aloittavat liikesuhteen EU:hun sijoittautuneen ilmoitusvelvollisen kanssa tai hankkivat kiinteää omaisuutta unionissa, velvollisuutta rekisteröidä tosiasialliset omistajansa ja edunsaajansa unionissa. Ilmoitusvelvollisuudet

Säännökset epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamisesta rahanpesun selvittelykeskuksille (tai itsesääntelyelimelle, jos jäsenvaltio näin säätää) perustuvat voimassa olevan, rahanpesun ja terrorismin torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön säännöksiin. Liiketoimien yksilöimistä koskevia sääntöjä selkiytetään. Jotta ilmoitusvelvollisten olisi helpompi täyttää ilmoitusvelvollisuutensa ja jotta rahanpesun selvittelykeskusten analyysitoiminta ja yhteistyö sujuisivat tehokkaammin, rahanpesuntorjuntaviranomainen laatii teknisten sääntelystandardien luonnokset, joissa täsmennetään koko EU:lle yhteinen yhtenäinen malli epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamista varten. Tietosuoja EU:n yleistä tietosuoja-asetusta (asetus (EU) 2016/679) sovelletaan tässä ehdotuksessa tarkoitettuun henkilötietojen käsittelyyn. Ehdotuksessa selkiytetään edellytyksiä, joita sovelletaan ilmoitusvelvollisten käsitellessä erityisiä arkaluonteisempia henkilötietoryhmiä. Ilmoitusvelvollisten on säilytettävä tiettyjä henkilötietoja viiden vuoden ajan. Haltijainstrumenttien väärinkäytön riskin lieventämistä koskevat toimenpiteet Ehdotukseen sisältyy säännös, jolla estetään tavarakaupan harjoittajia ja palveluntarjoajia yksittäisissä ostoissa vastaanottamasta yli 10 000 euron käteismaksuja, ja samalla annetaan jäsenvaltioiden pitää voimassa matalampia ylärajoja suurille käteismaksuille. Kyseistä ylärajaa ei sovelleta yksilöiden välisiin yksityisiin liiketoimiin. Komission on arvioitava kyseisen ylärajan edelleen madaltamisen hyötyjä ja vaikutuksia kolmen vuoden kuluessa ehdotetun asetuksen soveltamisen alkamisesta. Nimettömien kryptovaralompakkojen tarjoaminen ja omistaminen kielletään. Noteeraamattomilta yrityksiltä kielletään haltijaosakkeiden liikkeeseenlasku, ja niitä vaaditaan rekisteröimään kyseiset osakkeet. Haltijaosakkeiden merkintäoikeuksien liikkeeseenlasku on sallittua vain, jos ne pidetään välittäjän hallinnassa. Loppusäännökset Ehdotuksessa esitetään säännöksiä, joiden mukaisesti komissio voi hyväksyä delegoituja säädöksiä SEUT-sopimuksen 290 artiklan nojalla. Asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja sitä aletaan soveltaa kolmen vuoden kuluttua sen voimaantulosta. Komission on tarkasteltava ja arvioitava asetusta viiden vuoden kuluessa sen soveltamisen alkamisesta ja sen jälkeen joka kolmas vuosi. 2021/0239 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa:

(1)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849 on tärkein säädös, jonka avulla estetään unionin rahoitusjärjestelmän käyttöä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen. Direktiivissä säädetään kattavasta oikeuskehyksestä, jota on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2018/843, jolla puututtiin uusiin riskeihin sekä lisättiin tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevaa läpinäkyvyyttä. Näistä saavutuksista huolimatta kokemus on osoittanut, että lisäparannuksia olisi tehtävä, jotta riskejä saadaan lievennettyä riittävästi ja rikollisten yritykset unionin rahoitusjärjestelmän väärinkäyttöön tosiasiallisesti havaitaan. (2)Suurimmaksi haasteeksi direktiivissä (EU) 2015/849 yksityisen sektorin toimijoille eli niin kutsutuille ilmoitusvelvollisille asetettuja velvoitteita koskevien säännösten soveltamisessa on osoittautunut se, etteivät ne ole suoraan sovellettavissa ja kansallisiin linjauksiin perustuva lähestymistapa on hajanainen. Vaikka säännöksiä on ollut olemassa ja niitä on kehitetty yli kolmen vuosikymmenen aikana, niiden täytäntöönpano ei ole edelleenkään täysin yhdenmukaista yhdentyneiden sisämarkkinoiden vaatimusten kanssa. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että nykyisellään direktiivin (EU) 2015/849 soveltamisalaan kuuluvia seikkoja koskevat säännöt, joita ilmoitusvelvolliset voivat soveltaa suoraan, sisällytetään uuteen asetukseen, jotta päästään toivottuun yhtenäiseen soveltamiseen. (3)Tämä uusi säädös kuuluu kattavaan lainsäädäntöpakettiin, jolla pyritään vahvistamaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehystä unionissa. Tämä asetus sekä direktiivi [lisää viite – ehdotus kuudenneksi rahanpesuntorjuntadirektiiviksi, COM(2021) 423 final], asetus [lisää viite – ehdotus asetuksen (EU) 2015/847 uudelleenlaatimisesta, COM(2021) 422 final] ja asetus [lisää viite, ehdotus rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustamisesta, COM(2021) 421 final] muodostavat yhdessä lainsäädäntökehyksen. Lainsäädäntökehyksellä säännellään rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia, joita ilmoitusvelvollisten on noudatettava, ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva unionin institutionaalinen kehys, rahanpesuntorjuntaviranomaisten perustaminen mukaan lukien, pohjautuu siihen. (4)Rahanpesu ja terrorismin rahoitus tapahtuvat usein kansainvälisessä yhteydessä. Unionin tason toimenpiteiden vaikutukset olisivat erittäin rajallisia ilman kansainvälistä koordinointia ja yhteistyötä. Unionin tällä alalla toteuttamien toimenpiteiden olisi sen vuoksi oltava yhteensopivia kansainvälisellä tasolla toteutettujen toimenpiteiden kanssa ja vähintään yhtä tiukkoja. Unionin toiminnassa olisi edelleen otettava huomioon erityisesti rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisen toimintaryhmän, jäljempänä ’FATF’, suositukset sekä muiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan alalla toimivien kansainvälisten elinten välineet. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan tehostamiseksi asianomaiset unionin säädökset olisi tarvittaessa saatettava yhdenmukaisiksi FATF:n helmikuussa 2012 hyväksymien rahanpesun sekä terrorismin ja joukkotuhoaseiden leviämisen rahoituksen torjuntaa koskevien kansainvälisten normien, jäljempänä ’tarkistetut FATF:n suositukset’, sekä kyseisiin normeihin tehtävien muutosten kanssa. (5)Direktiivin (EU) 2015/849 hyväksymisen jälkeen unionin rikosoikeudelliseen kehykseen tehdyt muutokset ovat vahvistaneet rahanpesun, sen esirikosten ja terrorismin rahoituksen ehkäisemistä ja torjuntaa. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/1673 ansiosta on päästy yhteisymmärrykseen siitä, mitä ovat rahanpesurikos ja sen esirikokset. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2017/1371 on määritelty unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvat talousrikokset, joita olisi niin ikään pidettävä rahanpesun esirikoksina. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/541 ansiosta on päästy yhteisymmärrykseen siitä, mikä on terrorismin rahoituksesta muodostuva rikos. Koska kyseiset käsitteet on nyt selkiytetty unionin rikosoikeudessa, rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevissa unionin säännöissä ei ole enää tarpeen määritellä rahanpesua, sen esirikoksia eikä terrorismin rahoitusta. Sen sijaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan unionin kehyksen olisi oltava täysin johdonmukainen unionin rikosoikeudellisen kehyksen kanssa. (6)Teknologia jatkaa kehittymistään ja tarjoaa yksityiselle sektorille mahdollisuuksia kehittää uusia tuotteita ja järjestelmiä omaisuuden tai arvon vaihdantaa varten. Vaikka tämä on positiivinen ilmiö, siitä voi aiheutua uusia rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyviä riskejä, sillä rikolliset löytävät jatkuvasti keinoja käyttää heikkoja kohtia hyväksi laittomien varojen piilottelemiseksi ja siirtämiseksi ympäri maailmaa. Kryptovarapalvelun tarjoajat ja joukkorahoitusalustatovat alttiina sille, että uusia kanavia väärinkäytetäänä laittoman rahan siirtämiseen, ja niillä on otolliset mahdollisuudet havaita tällaisia siirtoja ja lieventää riskejä. Unionin lainsäädännön soveltamisalaa olisi siksi laajennettava kattamaan kyseiset yhteisöt kryptovaroja koskeviin FATF:n normeihin hiljattain tehtyjen muutosten mukaisesti. (7)Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla elimillä ja henkilöillä on keskeinen tehtävä toimia unionin rahoitusjärjestelmän portinvartijoina, ja niiden olisi siksi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen vaatimusten täyttämiseksi, jotta rikollisia estetään pesemästä laittomasta toiminnasta saamaansa tuottoa tai rahoittamasta terrorismia. Käyttöön olisi otettava myös toimenpiteitä täytäntöönpanon laiminlyöntiin tai kohdennettujen talouspakotteiden kiertämiseen mahdollisesti liittyvän riskin lieventämiseksi. (8)Rahoitusliiketoimia voidaan toteuttaa myös konsernin sisällä konsernin varainhoidon toimenpiteenä. Tällaisia liiketoimia ei kuitenkaan toteuteta suhteessa asiakkaisiin, eikä niissä edellytetä rahanpesun ja terrorismin torjuntaa koskevien toimenpiteiden toteuttamista. Oikeusvarmuuden takaamiseksi on välttämätöntä vahvistaa, että tätä asetusta ei sovelleta rahoitustoimintaan tai muihin rahoituspalveluihin, joita konserniin kuuluva yhtiö tarjoaa toiselle samaan konserniin kuuluvalle yhtiölle. (9)Itsenäisten lakimiesammattien harjoittajien olisi kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan, kun he hoitavat rahoitus- tai yritystoimintaan liittyviä liiketoimia, mukaan lukien veroneuvonnan antaminen, joissa on riskinä, että mainittujen lakimiesammattien harjoittajien palveluja käytetään väärin rikollisen toiminnan tuottaman hyödyn pesemiseen tai terrorismin rahoittamiseen. Ilmoitusvelvollisuudesta olisi kuitenkin poikettava sellaisten tietojen osalta, jotka on saatu ennen oikeuskäsittelyä, sen aikana tai sen jälkeen taikka selvitettäessä asiakkaan oikeudellista asemaa, minkä olisi kuuluttava asianajosalaisuuden piiriin. Tämän vuoksi lainopillisen neuvonnan olisi edelleen kuuluttava salassapitovelvollisuuden piiriin, paitsi jos lakimiesammatin harjoittaja osallistuu rahanpesuun tai terrorismin rahoittamiseen, lainopillista neuvontaa annetaan rahanpesua tai terrorismin rahoittamista varten tai lakimiesammatin harjoittaja tietää, että hänen asiakkaansa hakee lainopillista neuvontaa rahanpesua tai terrorismin rahoittamista varten. (10)Jotta Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, taattujen oikeuksien loukkaamattomuus voitaisiin turvata, ilmoitusvelvollisuuksien piiriin eivät saisi kuulua sellaiset tiedot, joita tilintarkastajat, ulkopuoliset kirjanpitäjät ja veroneuvojat, joilla joissakin jäsenvaltioissa on oikeus puolustaa tai edustaa asiakasta oikeuskäsittelyssä tai selvittää asiakkaan oikeudellista asemaa, saavat näitä tehtäviä suorittaessaan. (11)Direktiivi (EU) 2018/843 on ensimmäinen lainsäädäntöväline, jolla puututtiin kryptovaroista aiheutuviin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeihin unionissa. Siinä laajennettiin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehys sovellettavaksi kahdentyyppisiin kryptovarapalvelun tarjoajiin: virtuaalivaluuttojen ja fiat-valuuttojen välisiä vaihtopalveluja tuottaviin palveluntarjoajiin sekä lompakkopalvelujen tarjoajiin. Nopean teknologisen kehityksen ja FATF:n normien muuttumisen vuoksi tätä lähestymistapaa on tarkasteltava uudelleen. Ensimmäinen askel unionin lainsäädäntökehyksen täydentämiseksi ja ajan tasalle saattamiseksi on otettu asetuksella [lisää viite – ehdotus asetukseksi kryptovarojen markkinoista ja direktiivin (EU) 2019/1937 muuttamisesta, COM(2020)593 final], jossa säädetään vaatimuksista kryptovarapalvelun tarjoajille, jotka haluavat hakea toimilupaa tarjotakseen palvelujaan sisämarkkinoilla. Siinä annetaan myös kryptovarojen ja kryptovarapalvelun tarjoajien määritelmät, jotka kattavat toimintoja laajemmin. Asetuksen [lisää viite – ehdotus asetukseksi kryptovarojen markkinoista ja direktiivin (EU) 2019/1937 muuttamisesta, COM(2020)593 final] soveltamisalaan kuuluvien kryptovarapalvelun tarjoajien olisi kuuluttava myös tämän asetuksen soveltamisalaan, jotta mahdollista riskiä siitä, että kryptovaroja käytetään väärin rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, saadaan lievennettyä. (12)Joukkorahoitusalustoihin kohdistuvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskit ovat laaja-alaisia ja vaikuttavat koko sisämarkkinoihin. Tähän asti jäsenvaltioissa on otettu käyttöön toisistaan poikkeavia lähestymistapoja kyseisten riskien hallitsemiseksi. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2020/1503 yhdenmukaistetaan yritysten sijoitus- ja lainamuotoisten joukkorahoitusalustojen sääntelyä koko unionissa ja varmistetaan, että käytössä on riittävät ja johdonmukaiset suojatoimet mahdollisiin rahanpesua ja terrorismin rahoitusta koskeviin riskeihin puuttumiseksi. Kyseisiin suojatoimiin kuuluvat kaikkia mainituilla alustoilla toteutettuja rahoitusliiketoimia koskevat varainhoitoon ja maksuihin liittyvät vaatimukset. Joukkorahoituspalvelujen tarjoajien on joko haettava toimilupaa tai hakeuduttava maksupalveluntarjoajan tai luottolaitoksen kumppaniksi tällaisten liiketoimien suorittamista varten. Kyseisessä asetuksessa säädetään myös toimilupamenettelyyn ja johdon hyvämaineisuuden arviointiin liittyvistä suojatoimista sekä hankkeen toteuttajilta edellytettävistä asianmukaiseen huolellisuuteen liittyvistä menettelyistä. Komission edellytetään arvioivan viimeistään 10 päivänä marraskuuta 2023 kyseistä asetusta koskevassa kertomuksessaan, ovatko muut suojatoimet tarpeen. Tämän vuoksi on perusteltua jättää asetuksen (EU) 2020/1503 nojalla toimiluvan saaneet joukkorahoitusalustat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan unionin lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. (13)Joukkorahoitusalustoihin, joilla ei ole asetuksen (EU) 2020/1503 mukaista toimilupaa, ei sovelleta nykyisellään mitään sääntelyä tai niihin sovellettavat sääntelyperiaatteet vaihtelevat myös rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeihin puuttumista koskevien sääntöjen ja menettelyiden osalta. Johdonmukaisuuden lisäämiseksi ja sen varmistamiseksi, ettei kyseisessä ympäristössä esiinny hallitsemattomia riskejä, on välttämätöntä sisällyttää joukkorahoitusalustat, joilla ei ole asetuksen (EU) 2020/1503 mukaista toimilupaa ja joita siinä säädetyt suojatoimenpiteet eivät siten koske, rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien unionin sääntöjen soveltamisalaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien lieventämiseksi. (14)Direktiivillä (EU) 2015/849 lievennetään suurten käteismaksujen aiheuttamien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä tekemällä tavarakauppaa harjoittavista henkilöistä ilmoitusvelvollisia, kun ne suorittavat tai vastaanottavat yli 10 000 euron suuruisen maksun, ja samalla jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus tiukempien toimenpiteiden käyttöönottoon. Tällainen lähestymistapa on osoittautunut tehottomaksi, sillä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten ymmärtäminen ja soveltaminen on heikkoa, valvonta puutteellista ja rahanpesun selvittelykeskuksille ilmoitettujen epäilyttävien liiketoimien määrä vähäinen. Suurten käteissummien väärinkäytöstä aiheutuvan riskin lieventäminen asianmukaisella tavalla edellyttää unionin laajuista suurten käteismaksujen rajaamista 10 000 euroon. Tästä seuraa, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia velvoitteita ei enää tulisi soveltaa tavarakauppaa harjoittaviin henkilöihin. (15)Osa tavarakauppaa harjoittavista toimijoista on erityisen alttiina rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeille kauppaamiensa pienikokoisten, helposti kuljetettavien tavaroiden suuren arvon vuoksi. Tästä syystä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia olisi sovellettava jalometalli- ja jalokivikauppaa käyviin henkilöihin. (16)Sijoittamiseen perustuvia oleskeluoikeusjärjestelyjä välittävät toimijat ovat yksityisiä yhtiöitä, organisaatioita tai henkilöitä, jotka toimivat kolmannen maan kansalaisen puolesta ja ovat suoraan yhteydessä jäsenvaltioiden toimivaltaisiin viranomaisiin tai tarjoavat välityspalveluja kolmannen maan kansalaiselle, joka pyrkii saamaan oleskeluoikeuden jäsenvaltiossa jonkinlaista sijoitusta vastaan. Sijoitus voi olla esimerkiksi pääomansiirto, kiinteistön osto tai vuokraus, valtion velkakirjoihin sijoittaminen, yhtiöön sijoittaminen, lahjoitus yleistä etua edistävään toimintaan tai rahoitusosuus valtion talousarviossa. Sijoittamiseen perustuviin oleskeluoikeusjärjestelyihin liittyy rahanpesuun, korruptioon ja veronkiertoon liittyviä riskejä ja haavoittuvuuksia. Tällaisia riskejä paisuttavat jäsenvaltion oleskeluoikeuteen liittyvät rajatylittävät oikeudet. Tämän vuoksi sijoittamiseen perustuvia oleskeluoikeusjärjestelyjä välittäviin toimijoihin on sovellettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia velvoitteita. Tätä asetusta ei sovelleta sijoittamiseen perustuviin kansalaisuusjärjestelyihin, joissa sijoituksen vastineeksi annetaan kansalaisuus, sillä senkaltaisten järjestelyjen on katsottava vaarantavan unionin kansalaisten perustavan aseman ja jäsenvaltioiden välisen vilpittömän yhteistyön. (17)Asunto- ja kulutusluottojen tarjoajat ja välittäjät, jotka eivät ole luottolaitoksia tai finanssilaitoksia, eivät ole kuuluneet rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien unionin tason vaatimusten soveltamisalaan, mutta joissakin jäsenvaltioissa niihin on sovellettu tällaisia velvoitteita, koska ne ovat alttiita rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeille. Asunto- ja kulutusluottojen tarjoajat ja välittäjät voivat olla liiketoimintamallinsa perusteella alttiita huomattaville rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeille. On tärkeää varmistaa, että samanlaista toimintaa harjoittavat, tällaisille riskeille alttiit yhteisöt kuuluvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltamisalaan riippumatta siitä, pidetäänkö niitä luotto- tai finanssilaitoksina. Tämän vuoksi soveltamisalaan on tarkoituksenmukaista sisällyttää asunto- ja kulutusluottojen tarjoajat ja välittäjät, jotka eivät ole luotto- tai finanssilaitoksia mutta jotka ovat toimintansa johdosta alttiita rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeille. (18)Johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi on tarpeen selkiyttää, mihin sijoitusalan yhteisöihin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia sovelletaan. Vaikka yhteissijoitusyritykset kuuluvat jo direktiivin (EU) 2015/849 soveltamisalaan, on asiaankuuluvaa termistöä tarpeen yhdenmukaistaa voimassa olevan sijoitusrahastoja koskevan EU-lainsäädännön – erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/61/EU – kanssa. Koska rahastoja ei perusteta välttämättä oikeushenkilöiksi, niiden hoitajien sisällyttäminen tämän asetuksen soveltamisalaan on niin ikään välttämätöntä. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia olisi sovellettava riippumatta siitä, missä muodossa rahaston osuuksia tai osakkeita pidetään kaupan unionissa, tai siitä, missä osuuksia tai osakkeita tarjotaan suoraan tai välillisesti unioniin sijoittautuneille sijoittajille tai niitä luovutetaan tällaisille sijoittajille rahaston hoitajan aloitteesta tai lukuun. (19)On tärkeää, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia sovelletaan oikeasuhteisesti ja että vaatimusten asettaminen on oikeasuhteista siihen rooliin nähden, joka ilmoitusvelvollisilla voi olla rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estmisessä. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi voitava vapauttaa tämän asetuksen riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti tietyt toimijat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevista vaatimuksista, jos näiden toimijoiden harjoittamaan toimintaan liittyy vain vähäinen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riski ja jos niiden toiminta on luonteeltaan pienimuotoista. Tällaisten vapautusten läpinäkyvän ja johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi kaikkialla unionissa olisi otettava käyttöön mekanismi, jonka avulla komissio pystyy tarkistamaan myönnettyjen vapautusten välttämättömyyden. Komission olisi myös julkaistava nämä vapautukset vuosittain Euroopan unionin virallisessa lehdessä. (20)Johdonmukainen sisäisiä järjestelmiä ja valvontatoimenpiteitä koskevien sääntöjen kokonaisuus, jota sovelletaan kaikkiin sisämarkkinoilla toimiviin ilmoitusvelvollisiin, vahvistaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen noudattamista ja lisää valvonnnan tuloksellisuutta. Jotta varmistetaan rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien riskien riittävä lieventäminen, ilmoitusvelvollisilla olisi oltava käytössä sisäisen valvonnan kehys, joka koostuu riskiperusteisista toimintaperiaatteista, valvontatoimenpiteistä ja menettelytavoista sekä selkeästä vastuunjaosta koko organisaatiossa. Tämän asetuksen riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti näiden toimintaperiaatteiden, valvontatoimenpiteiden ja menettelytapojen olisi oltava oikeasuhteisia ilmoitusvelvollisen luonteeseen ja kokoon nähden sekä vastattava kyseiseen yhteisöön kohdistuvia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä.

(21)Asianmukainen riskiperusteinen lähestymistapa edellyttää, että ilmoitusvelvolliset yksilöivät liiketoimintansa luonteesta johtuvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskit, joita niihin kohdistuu, ja voivat näin lieventää riskejä tehokkaasti ja varmistaa, että niiden toimintaperiaatteet, menettelytavat ja sisäiset valvontatoimenpiteet ovat asianmukaisia kyseisiin liiketoiminnan luonteesta johtuviin riskeihin puuttumiseksi. Samassa yhteydessä ilmoitusvelvollisten olisi otettava huomioon asiakkaidensa sekä tarjottujen tuotteiden, palveluiden tai liiketoimien ominaispiirteet, asianomaiset maat tai maantieteelliset alueet ja käytetyt jakelukanavat. Riskien muuttuvan luonteen vuoksi riskinarviointia olisi päivitettävä säännöllisesti. (22)On aiheellista ottaa huomioon pienempien ilmoitusvelvollisten ominaisuudet ja tarpeet sekä varmistaa kohtelu, joka on asianmukainen niiden erityistarpeiden ja liiketoiminnan luonteen kannalta. Tähän voi kuulua tiettyjen ilmoitusvelvollisten vapauttaminen riskinarvioinnista, jos niiden toiminta-alaan liittyvät riskit ovat hyvin tiedossa. (23)FATF on laatinut normeja, joiden mukaisesti lainkäyttöalueilla voidaan yksilöidä ja arvioida mahdollisen vaatimusten noudattamatta jättämisen tai joukkotuhoaseiden leviämisen rahoittamiseen liittyvien kohdennettujen talouspakotteiden kiertämisen riskejä ja toteuttaa toimia näiden riskien lieventämiseksi. Nämä FATF:n laatimat uudet normit eivät korvaa tai kumoa voimassa olevia tiukkoja vaatimuksia, joiden mukaan valtioiden on pantava kohdennetut talouspakotteet täytäntöön, jotta ne noudattavat Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmia joukkotuhoaseiden leviämisen ja niiden leviämisen rahoittamisen ehkäisemisestä, estämisestä ja torjunnasta. Kyseiset voimassa olevat velvoitteet, sellaisina kuin ne on pantu täytäntöön unionissa neuvoston päätöksellä 2010/413/YUTP ja neuvoston päätöksellä (YUTP) 2016/849 sekä neuvoston asetuksella (EU) N:o 267/2012 ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/1509, ovat tiukkoja sääntöperusteisia velvoitteita, jotka sitovat kaikkia luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä unionissa. (24)Kansainvälisellä tasolla tapahtunutta viimeaikaista kehitystä vastaavasti tällä asetuksella otetaan käyttöön vaatimus ilmoitusvelvollisten tasolla yksilöidä, ymmärtää, hallita ja lieventää mahdollisen vaatimusten noudattamatta jättämisen riski tai joukkotuhoaseiden leviämisen rahoittamiseen liittyvien kohdennettujen talouspakotteiden kiertämisen riski . (25)On tärkeää, että ilmoitusvelvolliset toteuttavat johtonsa tasolla kaikki toimenpiteet sisäisten toimintaperiaatteiden, valvontatoimenpiteiden ja menettelytapojen käyttöön ottamiseksi sekä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten täytäntöönpanemiseksi. Johtoon kuuluva henkilö olisi nimettävä vastuuseen ilmoitusvelvollisen toimintaperiaatteiden, valvontatoimenpiteiden ja menettelytapojen täytäntöönpanosta, mutta yhteisön hallintoelimen olisi oltava viime kädessä vastuussa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten noudattamisesta. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien ilmoitusvelvollisen toimintaperiaatteiden, valvontatoimenpiteiden ja menettelytapojen päivittäiseen täytäntöönpanoon kuuluvat tehtävät olisi annettava vaatimustenmukaisuudesta vastaavalle toimihenkilölle. (26)Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien toimenpiteiden tehokas täytäntöönpano edellyttää myös, että ilmoitusvelvollisten työntekijät sekä niiden asiamiehet ja edustajat, jotka osallistuvat toimenpiteiden täytäntöönpanoon, ymmärtävät vaatimukset sekä yhteisössä käytössä olevat sisäiset toimintaperiaatteet, valvontatoimenpiteet ja menettelytavat. Tätä varten ilmoitusvelvollisten olisi otettava käyttöön toimenpiteitä, koulutusohjelmat mukaan lukien. (27)Myös yksittäisille henkilöille, joiden tehtävät liittyvät siihen, noudattaako ilmoitusvelvollinen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia, olisi tehtävä heidän osaamistaan, tietämystään, asiantuntemustaan, luotettavuuttaan ja menettelytapojaan koskeva arviointi. Jos työntekijällä on tehtäviä, jotka liittyvät siihen, noudattaako ilmoitusvelvollinen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaa kehystä, hänen toimintansa suhteissa asiakkaisiin, joiden kanssa hänellä on läheinen yksityinen tai ammatillinen suhde, voivat johtaa eturistiriitaan ja vaarantaa järjestelmän eheyden. Tällaisessa tilanteessa olevia työntekijöitä olisi tämän vuoksi estettävä hoitamasta tällaisten asiakkaiden osalta tehtäviä, jotka liittyvät rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan kehyksen noudattamiseen ilmoitusvelvollisessa. (28)Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien konsernin laajuisten toimintaperiaatteiden ja menettelytapojen johdonmukainen täytäntöönpano on keskeistä konsernin sisäisten rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien vahvan ja tehokkaan hallinnan kannalta. Tätä varten emoyhtiön olisi otettava käyttöön ja pantava täytäntöön konsernin laajuisia toimintaperiaatteita, valvontatoimenpiteitä ja menettelytapoja. Konserniin kuuluvilta ilmoitusvelvollisilta olisi edellytettävä tietojenvaihtoa, kun tällainen tietojenvaihto on olennaista rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseksi. Tietojenvaihdossa olisi sovellettava riittäviä suojatoimenpiteitä luottamuksellisuuden, tietosuojan ja tietojen käytön osalta. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtävänä olisi oltava sellaisten sääntelystandardien luonnosten laatiminen, joissa täsmennetään konsernin laajuisten menettelytapojen ja toimintaperiaatteiden vähimmäisvaatimukset, mukaan lukien konsernin sisäistä tietojenvaihtoa koskevat vähimmäisvaatimukset sekä sellaisten emoyhtiöiden asema ja vastuut, jotka eivät itse ole ilmoitusvelvollisia. (29)Konsernien lisäksi on muitakin organisaatioita, kuten verkostoja ja kumppanuuksia, joissa ilmoitusvelvollisilla voi olla yhteiset omistajat, yhteinen johto ja yhteinen vaatimustenmukaisuuden valvonta. Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi kaikilla aloilla liiallista rasitusta aiheuttamatta rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi määritettävä tilanteet, joissa tällaisiin organisaatioihin olisi sovellettava samankaltaisia organisaation laajuisia toimintaperiaatteita. (30)Joissakin tilanteissa ilmoitusvelvollisten sivuliikkeet ja tytäryritykset sijaitsevat kolmansissa maissa, joissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevat vähimmäisvaatimukset, tietosuojavelvoitteet mukaan lukien, ovat löyhempiä kuin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevassa unionin kehyksessä. Tällöin kyseisten sivuliikkeiden ja tytäryritysten olisi noudatettava unionin tasolla säädettyjä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia vaatimuksia, jotta unionin rahoitusjärjestelmän käyttö rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen voidaan estää täysin ja jotta voidaan varmistaa unionin kansalaisten henkilötietojen suojan mahdollisimman korkea taso. Jos kolmannen maan lainsäädännössä ei sallita kyseisten vaatimusten noudattamista esimerkiksi siksi, että konsernin mahdollisuudet saada, käsitellä tai vaihtaa tietoja on rajallinen kyseisen kolmannen maan riittämättömän tietosuojan tai pankkisalaisuuslainsäädännön vuoksi, ilmoitusvelvollisten olisi toteutettava lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kyseiseen maahan sijoittautuneet sivuliikkeet ja tytäryritykset hallitsevat riskejä tehokkaasti. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtäväksi olisi annettava sellaisten teknisten standardien luonnosten laatiminen, joissa täsmennetään, minkä tyyppisiä tällaiset lisätoimenpiteet olisivat. (31)Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat vaatimukset ovat olennaisia sen varmistamiseksi, että ilmoitusvelvolliset tunnistavat asiakkaan, todentavat tiedot ja seuraavat liikesuhteitaan asiakkaisiin näistä aiheutuvien rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien riskien osalta. Uusien ja vanhojen asiakkaiden täsmällinen tunnistaminen ja asiakkaita koskevien tietojen todentaminen ovat olennaisia kyseisiin asiakkaisiin liittyvien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien ymmärtämiseksi riippumatta siitä, onko asiakas luonnollinen henkilö vai oikeushenkilö. (32)Unionissa on välttämätöntä saada aikaan yhdenmukainen ja korkealaatuinen asiakkaan tuntemisvelvollisuus, joka perustuu asiakkaiden tunnistamista ja heidän henkilöllisyytensä todentamista koskeviin yhdenmukaisiin vaatimuksiin, jotta vähennetään jäsenvaltioiden välisiä eroja, luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset koko sisämarkkinoilla ja turvataan säännösten johdonmukainen soveltaminen koko unionissa. Samalla on olennaista, että ilmoitusvelvolliset soveltavat asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia vaatimuksia riskiperusteisesti. Riskiperusteinen lähestymistapa ei ole ilmoitusvelvollisille liian salliva vaihtoehto. Sen mukaan päätökset tehdään todistettujen riskien perusteella, jotta toimet voidaan kohdistaa tehokkaammin unioniin ja sen toimijoihin vaikuttaviin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeihin. (33)Ellei epäilyä rahanpesusta tai terrorismin rahoituksesta ilmene, ilmoitusvelvollisilta ei saisi edellyttää asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä, kun kyseessä ovat yksittäiset tai toisiinsa kytköksissä olevat liiketoimet, joiden arvo jää tietyn rajan alle. Vaikka 10 000 euron ylärajaa sovelletaan valtaosaan yksittäisistä liiketoimista, ilmoitusvelvollisilta, jotka toimivat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen kannalta suuremman riskin aloilla tai suorittavat suuremman riskin liiketoimia, olisi edellytettävä asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden soveltamista matalammilla kynnysarvoilla. Tällaisten alojen ja liiketoimien määrittämiseksi sekä kyseisiä aloja ja liiketoimia koskevien asianmukaisten kynnysarvojen määrittämiseksi rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi laadittava luonnokset tätä koskeviksi teknisiksi sääntelystandardeiksi. (34)Osa liiketoimintamalleista perustuu siihen, että ilmoitusvelvollisella on liikesuhde kauppiaaseen, joka tarjoaa sille maksutoimeksiantopalveluja, joiden kautta kauppias saa maksun tarjoamistaan tavaroista tai palveluista, mutta ei liikesuhdetta kauppiaan asiakkaaseen, joka antaa maksutoimeksiantopalvelulle luvan suorittaa yksittäisen tai kertaluonteisen maksutapahtuman kauppiaalle. Tällaisessa liiketoimintamallissa ilmoitusvelvollisen asiakkaaksi katsotaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia sääntöjä sovellettaessa kauppias, ei kauppiaan asiakasta. Ilmoitusvelvollisen olisi siis sovellettava asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä kauppiaaseen. (35)Vaikka direktiivillä (EU) 2015/849 yhdenmukaistettiin jossain määrin asiakkaan tuntemisvelvollisuuteen jäsenvaltioissa sovellettavia sääntöjä, siinä ei säädetty yksityiskohtaisesti ilmoitusvelvollisen noudatettaviksi tulevista menettelyistä. Koska tämä seikka on erittäin tärkeä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämisessä, on riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti tarkoituksenmukaista antaa täsmällisempiä ja yksityiskohtaisempia säännöksiä asiakkaan tunnistamisesta ja asiakkaan henkilöllisyyden todentamisesta riippumatta siitä, onko kyseessä luonnollinen henkilö vai oikeushenkilö, trustin kaltainen oikeudellinen järjestely vai muu yhteisö, joka on kansallisen lain mukaan oikeuskelpoinen. (36)Teknologian kehitys ja digitalisoinnin edistyminen antavat mahdollisuuden uusien ja vanhojen asiakkaiden tunnistamiseen ja asiakastietojen todentamiseen turvallisesti etänä tai sähköisen tunnistamisen avulla, ja asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden toteuttaminen etänä voi helpottua. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 910/2014 sekä sen muuttamisesta eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen osalta annetussa ehdotuksessa esitetyt tunnistamisessa käytettävät ratkaisut tarjoavat turvallisen ja luotettavan keinon niin uusien kuin vanhojenkin asiakkaiden tunnistamiseen ja asiakkaita koskevien tietojen todentamiseen, ja ne voivat helpottaa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden toteuttamista etänä. Kyseisessä asetuksessa määritetty sähköinen tunnistaminen olisi otettava huomioon, ja ilmoitusvelvollisten olisi hyväksyttävä se asiakkaan tunnistamismenettelyksi. Näihin tunnistamiskeinoihin voi liittyä perustason riski tai jopa sitä matalampi riski, kun asianmukaiset toimenpiteet riskien lieventämiseksi ovat käytössä. (37)Sen varmistamiseksi, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehyksellä estetään laittomien varojen pääsy rahoitusjärjestelmään, ilmoitusvelvollisten olisi riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti toteutettava asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet ennen liikesuhteen aloittamista uuden asiakkaan kanssa. Jotta tavanomainen liiketoiminta ei viivästyisi tarpeettomasti, ilmoitusvelvolliset voivat kuitenkin kerätä uudesta asiakkaasta tietoja liikesuhteen aloittamisen aikana. Luotto- ja finanssilaitokset voivat hankkia tarvittavat tiedot uusista asiakkaista heti liikesuhteen aloittamisen jälkeen edellyttäen, ettei liiketoimia aloiteta ennen kuin asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeva menettely on saatu onnistuneesti päätökseen. (38)Tallettajat, joiden varat on saatu rahanpesusta, olisi rajattava talletusten vakuusjärjestelmästä suoritettavien maksujen ulkopuolelle. Jotta estetään laittomien varojen palauttaminen tällaisille tallettajille, tilanteessa, jossa luottolaitos on todettu maksukyvyttömäksi tai todennäköisesti maksukyvyttömäksi tai jossa todetaan, että talletuksia ei kyetä maksamaan, luottolaitoksen olisi toteutettava asiakkailleen asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet valvojien valvonnassa. Luottolaitoksen olisi ilmoitettava rahanpesun selvittelykeskukselle kaikista epäilyttävistä liiketoimista, jotka ilmenevät asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä toteuttaessa. (39)Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeva menettely ei rajaudu asiakkaan henkilöllisyyden tunnistamiseen ja todentamiseen. Ennen liikesuhteen aloittamista tai yksittäisen liiketoimen suorittamista ilmoitusvelvollisten olisi arvioitava myös liikesuhteen tarkoitus ja luonne. Liikesuhteen tarkoitus voi selvitä sopimusta edeltävistä tai muista tarjottua tuotetta tai palvelua koskevista tiedoista, jotka toimitetaan uudelle asiakkaalle. Ilmoitusvelvollisten olisi kyettävä aina arvioimaan uuden liikesuhteen tarkoitus ja luonne yksiselitteisellä tavalla. Kun tarjottu palvelu tai tuote antaa asiakkaalle mahdollisuuden suorittaa erityyppisiä maksutapahtumia tai liiketoimia, ilmoitusvelvollisten olisi saatava riittävästi tietoa siitä, mitkä ovat asiakkaan aikeet liiketoimen suhteen. (40)Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehyksen tehokkuuden varmistamiseksi ilmoitusvelvollisten olisi riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti säännöllisesti tarkasteltava uudelleen asiakkailtaan saamiaan tietoja. Ilmoitusvelvollisten olisi otettava käyttöön myös seurantajärjestelmä, jolla voidaan havaita epätyypillisiä liiketoimia, jotka saattavat herättää epäilyksen rahanpesusta tai terrorismin rahoituksesta. Liiketoimien seurannan tehokkuuden varmistamiseksi ilmoitusvelvollisten harjoittaman seurannan olisi katettava lähtökohtaisesti kaikki asiakkaille tarjotut palvelut ja tuotteet sekä kaikki liiketoimet, jotka ilmoitusvelvollinen suorittaa asiakkaan puolesta tai joita se tarjoaa asiakkaalle. Kaikkia liiketoimia ei tarvitse kuitenkaan tarkastaa yksitellen. Seurannan perusteellisuudessa olisi noudatettava riskiperusteista lähestymistapaa, ja se olisi suunniteltava täsmällisten ja olennaisten kriteerien perusteella ottaen huomioon erityisesti asiakkaan ominaispiirteet ja asiakkaaseen liittyvän riskin taso, tarjotut tuotteet ja palvelut sekä kyseessä olevat maat tai maantieteelliset alueet. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi laadittava ohjeet sen varmistamiseksi, että liikesuhteiden ja liiketoimien seurannan perusteellisuus on riittävä ja oikeassa suhteessa riskitasoon nähden.

(41)Tämän asetuksen johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtäväksi olisi annettava asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien teknisten sääntelystandardien luonnosten laatiminen. Näissä teknisissä sääntelystandardeissa olisi määritettävä tiedot, jotka ilmoitusvelvollisten olisi vähintään saatava, jotta ne voivat aloittaa uuden liikesuhteen asiakkaan kanssa tai arvioida olemassa olevia liikesuhteita kuhunkin asiakkaaseen liittyvän riskitason mukaisesti. Lisäksi teknisten sääntelystandardien luonnosten olisi oltava riittävän selkeitä niin, että markkinatoimijat pystyvät kehittämään turvallisia, helppokäyttöisiä ja innovatiivisia keinoja asiakkaan henkilöllisyyden todentamiseksi ja asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi myös etänä teknologianeutraaliuden periaatetta kunnioittaen. Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset. Nämä erityistehtävät vastaavat asetuksessa [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustamisesta, COM(2021) 421 final] säädettyjä rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtäviä ja vastuita. (42)Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden yhdenmukaistamisella olisi pyrittävä saamaan yhtenäinen ja kauttaaltaan toimiva käsitys vanhoihin ja uusiin asiakkaisiin liittyvistä riskeistä riippumatta siitä, missä liikesuhde on unionissa solmittu; toimenpiteiden yhdenmukaistaminen auttaa tämän tavoitteen saavuttamisessa. Olisi myös varmistettava, etteivät ilmoitusvelvolliset käytä asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä saamiaan tietoja sellaisiin riskien vähentämiskäytäntöihin, joista voi seurata muiden lainsäädännön velvoitteiden, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/92/EU tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2015/2366/EU säädettyjen velvoitteiden, kiertäminen niin, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämistä koskevat unionin tavoitteet jäävät saavuttamatta. Jotta asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden noudattamista voidaan valvoa asianmukaisesti, on tärkeää, että ilmoitusvelvolliset kirjaavat ylös toteutetut toimet ja asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevan menettelyn aikana saadut tiedot riippumatta siitä, aloitetaanko uusi liikesuhde ja ovatko ilmoitusvelvolliset toimittaneet ilmoituksen epäilyttävästä liiketoimesta, kun ne ovat kieltäytyneet liikesuhteesta. Jos ilmoitusvelvollinen tekee päätöksen olla aloittamatta liikesuhdetta uuteen asiakkaaseen, päätöksen perustelut olisi liitettävä asiakkaan tuntemisvelvollisuuden osalta säilytettäviin tietoihin. Näin valvontaviranomaiset pystyvät arvioimaan, ovatko ilmoitusvelvolliset mitoittaneet asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat käytäntönsä asianmukaisesti ja miten ilmoitusvelvollisen altistuminen riskeille muuttuu, ja näin saadaan myös koottua tilastotietoja siitä, miten ilmoitusvelvolliset kaikkialla unionissa ovat soveltaneet asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia sääntöjä. (43)Vanhojen asiakkaiden uudelleentarkastelu toteutetaan jo nykyisessä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehyksessä riskiperusteisesti. Koska tiettyihin välittäjänä toimiviin rakenteisiin liittyy suurempi rahanpesun, sen esirikosten ja terrorismin rahoituksen riski, tämän lähestymistavan perusteella ei ehkä kuitenkaan ole aina mahdollista havaita ja arvioida riskejä riittävän ajoissa. Sen vuoksi on tärkeää varmistaa, että myös vanhojen asiakkaiden selkeästi määriteltyjä erityisryhmiä seurataan säännöllisesti. (44)Riski itsessään on luonteeltaan vaihteleva, ja muuttujat voivat yksinään tai yhdessä lisätä tai vähentää mahdollista riskiä. Tämä puolestaan vaikuttaa siihen, mikä on ennalta ehkäisevien toimenpiteiden, kuten asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden, asianmukainen taso. (45)Tilanteissa, joissa riski on vähäisempi, ilmoitusvelvollisten olisi voitava soveltaa yksinkertaistettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä. Tämä ei tarkoita vapauttamista asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta eikä niiden toteuttamatta jättämistä. Kyseessä on yksinkertaistettu tai pelkistetty joukko tarkastustoimenpiteitä, joilla olisi kuitenkin katettava kaikki asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevan normaalin menettelyn osatekijät. Ilmoitusvelvollisten pitäisi kuitenkin pystyä harventamaan asiakkaiden tai liiketoimien tarkastusväliä tai perusteellisuutta riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti tai luottamaan asianmukaisiin olettamiin liikesuhteen tarkoituksesta tai pelkkään tuotteiden käyttöön. Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevissa teknisissä sääntelystandardeissa olisi määritettävä ne yksinkertaistetut toimenpiteet, joita ilmoitusvelvolliset voivat toteuttaa, kun kyseessä on komission ylikansallisessa riskiarvioinnissa yksilöity vähäisemmän riskin tilanne. Teknisiä sääntelystandardeja laatiessaan rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi otettava asianmukaisesti huomioon sosiaalisen ja taloudellisen osallisuuden säilyttäminen. (46)Olisi otettava huomioon, että tietyissä tilanteissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riski on suurempi. Vaikka kaikkien asiakkaiden henkilöllisyys ja liiketoimintaprofiili olisi selvitettävä soveltamalla asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia vaatimuksia säännöllisesti, on tapauksia, joissa tarvitaan erityisen perusteellisia menettelyjä asiakkaan tunnistamiseksi ja henkilöllisyyden todentamiseksi. Tämän vuoksi on välttämätöntä laatia yksityiskohtaiset säännöt tällaisista tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevista toimenpiteistä, mukaan lukien rajatylittävissä kirjeenvaihtajasuhteissa sovellettavat erityiset tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet. (47)Rajatylittäville kirjeenvaihtajasuhteille vastapuolena toimivan kolmannen maan laitoksen kanssa on ominaista jatkuvuus ja toistuvuus. Kaikkiin rajatylittäviin kirjeenvaihtajapankkipalveluihin ei liity yhtä suurta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskiä. Tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden perusteellisuus olisi tämän vuoksi määritettävä riskiperusteisen lähestymistavan periaatteita soveltamalla. Riskiperusteista lähestymistapaa ei pitäisi kuitenkaan soveltaa, kun ollaan tekemisissä sellaisen vastapuolena toimivan kolmannen maan laitoksen kanssa, jolla ei ole fyysistä toimipaikkaa siellä, minne se on sijoittautunut. Koska pöytälaatikkopankkeihin liittyy suuri rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riski, luotto- ja finanssilaitosten olisi pidättäydyttävä kirjeenvaihtajasuhteista pöytälaatikkopankkeihin. (48)Tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden yhteydessä ylimmän johdon hyväksynnän saaminen liikesuhteen aloittamiselle ei välttämättä kaikissa tilanteissa merkitse sitä, että hyväksyntä on saatava hallitukselta. Olisi oltava mahdollista, että tällaisen hyväksynnän antaa henkilö, jolla on riittävästi tietoa yhteisöön kohdistuvasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskistä sekä riittävä toimivalta tehdä riskialttiuteen vaikuttavia päätöksiä. (49)Unionin rahoitusjärjestelmän moitteettoman toiminnan suojaamiseksi rahanpesulta ja terrorismin rahoitukselta komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 290 artiklan mukaisesti niiden kolmansien maiden määrittämiseksi, joiden kansallisessa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmässä on sellaisia puutteita, jotka aiheuttavat uhan unionin sisämarkkinoiden eheydelle. Unionin ulkopuolelta tulevat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen uhat ovat luonteeltaan muuttuvia teknologian ja rikollisten käytettävissä olevien keinojen jatkuvan kehittymisen myötä, mikä edellyttää, että oikeudelliseen kehykseen tehdään nopeita mukautuksia jatkuvasti, jotta voidaan tehokkaasti puuttua olemassa oleviin riskeihin ja estää uusien riskien syntyminen. Komission olisi otettava huomioon rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan alan kansainvälisiltä järjestöiltä ja kansainvälisten normien asettajilta saatavat tiedot, kuten FATF:n julkiset lausumat, keskinäiset arviointikertomukset, yksityiskohtaiset arviointikertomukset ja julkaistut seurantakertomukset, ja tarvittaessa mukautettava arviointejaan niissä esitettyihin muutoksiin. (50)Kansainväliseltä normien asettajalta (FATF) ”toimintakehotuksen” saaneiden kolmansien maiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevassa lainsäädäntökehyksessä ja institutionaalisessa kehyksessä sekä niiden täytäntöönpanossa on pysyviä merkittäviä strategisia puutteita, ja niistä aiheutuu todennäköisesti suuri riski unionin rahoitusjärjestelmälle. Merkittävien strategisten puutteiden pysyvä luonne, joka ilmentää kolmannen maan sitoutumisen puutetta tai kyseisten puutteiden korjaamatta jättämistä, kertoo näistä kolmansista maista aiheutuvan uhan olevan tavallista suurempi, mikä edellyttää riskejä lieventäviä tehokkaita, johdonmukaisia ja yhdenmukaistettuja toimia unionin tasolla. Tämän vuoksi ilmoitusvelvollisia olisi vaadittava soveltamaan kaikkia käytettävissä olevia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä yksittäisissä liiketoimissa ja liikesuhteissa, joissa on mukana kyseisiä suuririskisiä kolmansia maita, niihin liittyvien riskien hallitsemiseksi ja lieventämiseksi. Suuren riskin vuoksi on lisäksi perusteltua soveltaa erityisiä ylimääräisiä vastatoimia joko ilmoitusvelvollisen tai jäsenvaltioiden tasolla. Tällaisella lähestymistavalla vältettäisiin tarvittavien vastatoimien määrittämisessä olevaa vaihtelua, joka altistaa koko unionin rahoitusjärjestelmän riskeille. Rahanpesuntorjuntaviranomainen pystyy antamaan teknisen asiantuntemuksensa ansiosta hyödyllistä tietoa komissiolle asianmukaisten vastatoimien määrittämistä varten. (51)Rikolliset voivat käyttää hyväkseen puutteita, joita esiintyy rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevassa lainsäädäntökehyksessä ja institutionaalisessa kehyksessä FATF:n ”lisätyn valvonnan alaisiksi” määrittelemissä kolmansissa maissa. Tästä aiheutuu todennäköisesti unionin rahoitusjärjestelmälle riski, jota on hallittava ja lievennettävä. Kyseisten kolmansien maiden sitoutuminen havaittujen puutteiden korjaamiseen ei poista riskiä, mutta antaa perusteet riskiä lieventäville toimille, jotka eivät ole yhtä tiukkoja kuin suuririskisiin kolmansiin maihin sovellettavat toimet. Näissä tapauksissa unionin ilmoitusvelvollisten olisi sovellettava yksittäisissä liiketoimissa ja liikesuhteissa kyseisiin kolmansiin maihin sijoittautuneiden luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kanssa, tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä, jotka on kohdennettu kussakin maassa havaittuihin erityisiin puutteisiin. Tällainen sovellettaviksi tulevien tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden yksityiskohtainen määrittäminen auttaisi riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti myös varmistamaan, että toimenpiteet ovat oikeassa suhteessa riskitasoon nähden. Tällaisen johdonmukaisen ja oikeasuhteisen lähestymistavan varmistamiseksi komission olisi pystyttävä määrittämään, mitä erityisiä tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä vaaditaan maakohtaisen riskin lieventämiseksi. Rahanpesuntorjuntaviranomainen voi antaa komissiolle teknisen asiantuntemuksensa ansiosta hyödyllistä tietoa asianmukaisten tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden määrittämistä varten. (52)Maat, jotka eivät ole saaneet julkista toimintakehotusta tai joita kansainvälisten normien asettajat eivät ole asettaneet lisätyn valvonnan alaisiksi, saattavat silti aiheuttaa uhan unionin rahoitusjärjestelmän eheydelle. Näiden riskien vähentämiseksi komissiolla olisi oltava mahdollisuus toteuttaa toimia määrittämällä selkeiden kriteerien pohjalta rahanpesuntorjuntaviranomaisen tuella kolmannet maat, jotka aiheuttavat erityistä ja vakavaa uhkaa unionin rahoitusjärjestelmälle joko siksi, etteivät niiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmät täytä vaatimuksia, tai siksi, että näissä järjestelmissä on pysyviä merkittäviä strategisia puutteita, sekä laatimalla asiaankuuluvat riskejä lieventävät toimenpiteet. Komission olisi määritettävä kyseiset kolmannet maat. Komission olisi vaadittava unionin rahoitusjärjestelmälle aiheutuvan riskin tason perusteella joko kaikkien tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden ja maakohtaisten vastatoimien soveltamista, kuten suuririskisten kolmansien maiden tapauksessa, tai maakohtaisten tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden soveltamista, kuten sellaisten kolmansien maiden tapauksessa, joiden järjestelmät eivät täytä vaatimuksia. (53)Koska kyseisten kolmansien maiden käyttämissä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehyksissä tai kehysten täytäntöönpanossa voi tapahtua muutoksia esimerkiksi sen tuloksena, että maa sitoutuu korjaamaan havaitut puutteet tai toteuttamaan asiaankuuluvia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia toimenpiteitä, mikä voi muuttaa kyseisestä maasta aiheutuvan uhan luonnetta ja riskin tasoa, komission olisi tarkasteltava uudelleen näitä erityisiä tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä säännöllisin väliajoin sen varmistamiseksi, että ne ovat edelleen oikeasuhteisia ja riittäviä. (54)Unionin rahoitusjärjestelmään mahdollisesti kohdistuvat ulkoiset uhat, joita havaitaan yksittäisillä unionin ulkopuolisilla maantieteellisillä alueilla, eivät johdu pelkästään kolmansista maista, vaan ne voivat aiheutua myös tietyistä asiakkaaseen kytkeytyvistä riskitekijöistä tai tuotteista, palveluista, liiketoimista tai jakelukanavista. Tämän vuoksi unionin ilmoitusvelvollisiin mahdollisesti kohdistuvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen suuntaukset, riskit ja menetelmät on määritettävä. Rahanpesuntorjuntaviranomaisella on parhaat mahdollisuudet havaita unionin ulkopuolelta tulevaa uudentyyppistä rahanpesua ja terrorismin rahoitusta ja seurata sen kehittymistä pystyäkseen antamaan unionin ilmoitusvelvollisille ohjausta sen suhteen, edellyttääkö näiden riskien lieventäminen tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden soveltamista. (55)Suhteet henkilöihin, jotka ovat tai ovat olleet merkittävässä julkisessa tehtävässä unionissa tai kansainvälisellä tasolla, ja erityisesti suhteet yksittäisiin henkilöihin, jotka ovat lähtöisin maista, joissa lahjonta on laajalle levinnyttä, saattavat aiheuttaa rahoitusalalle tuntuvia maineeseen liittyviä ja oikeudellisia riskejä. Kansainvälisten korruptiontorjuntatoimien vuoksi on myös perusteltua kiinnittää erityistä huomiota tällaisiin henkilöihin sekä soveltaa asianmukaisia tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä sellaisten henkilöiden osalta, jotka toimivat tai ovat toimineet merkittävässä julkisessa tehtävässä, sekä sellaisten henkilöiden osalta, jotka toimivat korkeassa asemassa kansainvälisissä järjestöissä. Tämän vuoksi on tarpeen täsmentää toimenpiteet, joita ilmoitusvelvollisten olisi sovellettava liiketoimissa tai liikesuhteissa poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden kohdalla. Riskiperusteisen lähestymistavan noudattamisen helpottamiseksi rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtäväksi olisi annettava ohjeiden antaminen tiettyyn poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden ryhmään, heidän perheenjäseniinsä tai heidän läheisiksi yhtiökumppaneikseen tiedettyihin henkilöihin liittyvien riskien tason arvioimisesta. (56)Jotta unionissa voidaan tunnistaa poliittisesti vaikutusvaltaiset henkilöt, jäsenvaltioiden olisi laadittava luettelot tehtävistä, joita kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaan pidetään merkittävinä julkisina tehtävinä. Jäsenvaltioiden olisi pyydettävä kutakin alueillaan akkreditoitua kansainvälistä järjestöä laatimaan luettelo merkittävistä julkisista tehtävistä kyseisessä kansainvälisessä järjestössä ja pitämään se ajan tasalla. Komission tehtäväksi olisi annettava koko unionin alueella voimassa olevan luettelon kokoaminen ja julkaiseminen henkilöistä, jotka toimivat merkittävissä julkisissa tehtävissä unionin toimielimissä tai muissa elimissä. (57)Vaikka asiakas ei toimisi enää merkittävässä julkisessa tehtävässä, häneen liittyvä riski voi olla edelleen tavallista suurempi esimerkiksi siksi, että hänellä voi olla edelleen epävirallista vaikutusvaltaa tai koska hänen aiemman ja nykyisen tehtävänsä välillä on yhteys. On olennaista, että ilmoitusvelvolliset ottavat huomioon kyseisten riskien jatkumisen ja soveltavat yhtä tai useampaa tiukennettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevaa toimenpidettä niin kauan, että henkilöstä ei katsota aiheutuvan enää riskejä, ja joka tapauksessa vähintään 12 kuukauden ajan siitä, kun henkilö on lakannut toimimasta merkittävässä julkisessa tehtävässä. (58)Vakuutusyhtiöillä ei ole useinkaan asiakassuhdetta vakuutuksen edunsaajaan. Niiden olisi kuitenkin kyettävä havaitsemaan suuririskiset tilanteet, joissa vakuutuksesta maksettavat varat ohjautuvat poliittisesti vaikutusvaltaiselle henkilölle. Jotta tällainen tilanne voidaan havaita, olisi vakuutuksen sisällettävä kohtuulliset toimenpiteet edunsaajan tunnistamiseksi samaan tapaan kuin jos edunsaaja olisi uusi asiakas. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa maksuajankohtana tai ajankohtana, jolloin vakuutus siirretään, mutta ei myöhemmin. (59)Läheisiä yksityisiä tai ammatillisia suhteita voidaan väärinkäyttää rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen. Tästä syystä poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä koskevia toimenpiteitä olisi sovellettava myös heidän perheenjäseniinsä tai heidän läheisiksi yhtiökumppaneikseen tiedettyihin henkilöihin. Perheenjäsenten ja läheisiksi yhtiökumppaneiksi tiedettyjen henkilöiden asianmukainen määrittäminen voi riippua poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön maassa vallitsevista sosioekonomisista ja kulttuurisista rakenteista. Tätä taustaa vasten rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtävänä olisi oltava ohjeiden antaminen kriteereistä, joita käyttäen läheisiksi yhtiökumppaneiksi katsottavat henkilöt olisi määritettävä. (60)Poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä, heidän perheenjäseniään ja heidän läheisiä yhtiökumppaneitaan koskevat vaatimukset ovat luonteeltaan ennalta ehkäiseviä eivätkä rikosoikeudellisia, eikä niitä saisi tulkita siten, että kaikkia poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä pidetään rikolliseen toimintaan osallistuvina. Kieltäytyminen liikesuhteesta henkilön kanssa pelkästään sillä perusteella, että hän on poliittisesti vaikutusvaltainen henkilö, on tämän asetuksen kirjaimen ja hengen vastaista.

(61)Jotta vältetään asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien menettelyjen päällekkäisyys, on asianmukaista antaa ilmoitusvelvollisille mahdollisuus tukeutua muiden ilmoitusvelvollisten keräämiin asiakastietoihin tiettyjä suojatoimenpiteitä edellyttäen. Jos ilmoitusvelvollinen tukeutuu toisen ilmoitusvelvollisen keräämiin tietoihin, lopullisen vastuun asiakkaan tuntemisvelvollisuudesta olisi säilyttävä sillä ilmoitusvelvollisella, joka päättää tukeutua toisen ilmoitusvelvollisen toteuttamiin asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeviin toimenpiteisiin. Myös toimenpiteet toteuttaneella ilmoitusvelvollisella olisi oltava oma vastuunsa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten noudattamisesta, mukaan lukien velvollisuus ilmoittaa epäilyttävistä liiketoimista ja säilyttää tietoja. (62)Ilmoitusvelvolliset voivat ulkoistaa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden toteuttamiseen liittyviä tehtäviä asiamiehelle tai ulkopuoliselle palveluntarjoajalle, paitsi jos nämä ovat sijoittautuneet suuririskisiksi nimettyihin kolmansiin maihin, joiden järjestelmät eivät vastaa vaatimuksia tai jotka aiheuttavat uhan unionin rahoitusjärjestelmälle. Kun on kyse sopimukseen perustuvasta asiamiessuhteesta tai ulkoistamisesta ilmoitusvelvollisten ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltamisalaan kuulumattomien ulkopuolisten palveluntarjoajien välillä, asiamiesten tai ulkoistamispalveluiden tarjoajien kaikki velvollisuudet, jotka liittyvät rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan, voivat johtua vain osapuolten välisestä sopimuksesta eivätkä tästä asetuksesta. Sen vuoksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten noudattamisen olisi oltava kokonaan ilmoitusvelvollisen vastuulla. Ilmoitusvelvollisen olisi varmistettava erityisesti riskiperusteisen lähestymistavan noudattaminen, jos palveluntarjoaja, jolle ulkoistaminen on tehty, osallistuu asiakkaan etätunnistukseen. (63)Jotta kolmanteen osapuoleen tukeutuminen ja ulkoistaminen sujuisivat tehokkaasti, on noudatettavia edellytyksiä selkiytettävä. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtävänä olisi oltava ohjeiden laatiminen edellytyksistä, joiden nojalla kolmansiin osapuoliin tukeutuminen ja ulkoistaminen voi tapahtua, sekä osapuolten tehtävistä ja vastuista. Jotta varmistetaan, että kolmansiin osapuoliin tukeutumisessa ja ulkoistamisessa noudatettavia käytäntöjä valvotaan kaikkialla unionissa, ohjeissa olisi esitettävä selkeästi, miten valvojien olisi otettava tällaiset nämä käytännöt huomioon ja tarkastettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten noudattaminen ilmoitusvelvollisten turvautuessa kyseisiin käytäntöihin. (64)Tosiasiallisen omistajuuden ja edunsaajuuden käsite otettiin käyttöön direktiivillä (EU) 2015/849 monimutkaisten yritysrakenteiden läpinäkyvyyden lisäämiseksi. Rikollisten jäljittämisessä on tärkeää, että tosiasiallisista omistajista ja edunsaajista saadaan riittävästi tarkkoja ja ajantasaisia tietoja, sillä rikolliset saattaisivat muutoin pystyä salaamaan henkilöllisyytensä tällaisten peittävien rakenteiden taakse. Jäsenvaltioiden edellytetään nykyään varmistavan, että sekä yritykset että muut oikeushenkilöt, kuten myös express trust -järjestelyt ja muut samankaltaiset oikeudelliset järjestelyt, hankkivat riittävät, tarkat ja ajantasaiset tiedot tosiasiallisista omistajistaan ja edunsaajistaan ja pitävät ne hallussaan. Jäsenvaltioiden edellyttämä läpinäkyvyyden taso kuitenkin vaihtelee. Sääntöjä tulkitaan eri tavoin, ja tämän seurauksena tietyn yhteisön tai järjestelyn tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamisessa käytetään erilaisia menetelmiä. Tämä johtuu muun muassa siitä, että yhteisön tai järjestelyn välillinen omistus lasketaan eri tavoin. Tämä heikentää läpinäkyvyyttä, joka oli tarkoitus saavuttaa. Sääntöjä on tämän vuoksi selkiytettävä, jotta tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan määritelmä olisi yhdenmukainen ja sitä sovellettaisiin yhdenmukaisesti kaikkialla sisämarkkinoilla. (65)Yritysten ja muiden oikeushenkilöiden tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamisesta olisi laadittava yksityiskohtaiset säännöt, ja tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan määritelmä olisi yhdenmukaistettava. Tietty prosenttiosuus osakkeista tai omistusoikeus ei kerro automaattisesti tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia, mutta sen olisi oltava yksi tekijöistä, jotka on otettava huomioon. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava päättää, että alle 25 prosentin osuus voi olla osoituksena omistuksesta tai määräysvallasta. Tilanteessa, jossa omistajan osuus osakkeista on 25 prosenttia plus yksi, tai osuus äänioikeuksista on 25 prosenttia tai osuus muusta omistusoikeudesta on 25 prosenttia, omistusoikeuteen perustuvaa määräysvaltaa olisi arvioitava jokaisella omistuksen tasolla, toisin sanoen kyseistä kynnysarvoa olisi sovellettava omistajarakenteen jokaiseen yhtymäkohtaan ja omistusrakenteen jokainen yhtymäkohta ja niiden yhdistelmä olisi tutkittava asianmukaisesti. (66)Tosiasiallisen omistajan tai edunsaajan mielekäs tunnistaminen edellyttää sen määrittämistä, käytetäänkö määräysvaltaa muilla keinoin. Omistusoikeuteen perustuvan määräysvallan määrittäminen on välttämätöntä, muttei riittävää, joten tarvitaan muitakin tarkastuksia tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan määrittämiseksi. Sen selvittäminen, käyttääkö joku luonnollinen henkilö määräysvaltaa muilla keinoin, ei ole vain testi, joka on tehtävä sen jälkeen, kun omistusoikeuden määrittäminen on osoittautunut mahdottomaksi. Omistusoikeuteen perustuva määräysvalta ja muilla keinoin käytettävä määräysvalta olisi selvitettävä rinnakkain. Muilla keinoin käytettävään määräysvaltaan voi kuulua oikeus nimittää tai erottaa yli puolet yrityksen hallituksen jäsenistä; mahdollisuus käyttää merkittävää vaikutusvaltaa yrityksen päätöksissä; omistajien, jäsenten tai yrityksen kanssa tehtyihin muodollisiin tai epämuodollisiin sopimuksiin perustuva määräysvalta sekä äänestysjärjestelyt; yhteydet yrityksen johtajien taikka yrityksen omistajien tai siinä määräysvaltaa käyttävien henkilöiden perheenjäseniin ja muodollisten tai epämuodollisten nimellisten järjestelyjen käyttö. (67)Tosiasiallisen läpinäkyvyyden varmistamiseksi tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien sääntöjen soveltamisalaan olisi kuuluttava mahdollisimman laaja kirjo oikeushenkilöitä ja järjestelyjä, jotka ovat sijoittautuneet jäsenvaltioiden alueelle tai jotka on perustettu jäsenvaltioissa. Tähän kuuluvat myös muut oikeushenkilöt kuin yritykset ja trustien kaltaiset järjestelyt. Koska jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä on eroja, näihin laajoihin ryhmiin kuuluu monia erilaisia organisaatiorakenteita. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle luettelo, josta käy ilmi, minkä tyyppisten yritysten ja muiden oikeushenkilöidentosiasialliset omistajat ja edunsaajat tunnistetaan yritysten tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Komission olisi annettava jäsenvaltioille suosituksia erityisistä säännöistä ja kriteereistä, joilla muiden oikeushenkilöiden kuin yritysten tosiasialliset omistajat ja edunsaajat tunnistetaan. (68)Express trust -järjestelyjen ja muiden samankaltaisten oikeushenkilöiden, kuten säätiöiden, tai samankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien johdonmukaisen tunnistamisen varmistamiseksi on laadittava tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat yhdenmukaistetut säännöt. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle luettelo, josta käy ilmi, minkä tyyppisten express trust ‑järjestelyn kaltaisisten oikeushenkilöiden ja oikeudellisten järjestelyjentosiasiallinen omistaja ja edunsaaja tunnistetaan express trust ‑järjestelyjen ja muiden samankaltaisten oikeushenkilöiden tai oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Komissiolla olisi oltava valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksellä luettelo jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisista oikeudellisista järjestelyistä ja oikeushenkilöistä, joiden rakenne tai toiminta on samankaltaista kuin express trust -järjestelyillä. (69)Johdonmukainen lähestymistapa edellyttää tosiasiallisen omistajuuden ja edunsaajuuden läpinäkyvyyttä koskevan järjestelmän osalta myös sen varmistamista, että tosiasiallisista omistajista ja edunsaajista kerätään samat tiedot kaikkialla sisämarkkinoilla. On tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön täsmälliset vaatimukset kussakin tapauksessa kerättäville tiedoille. Tällaisia tietoja ovat tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa koskevat vähimmäishenkilötiedot, oikeushenkilöön tai oikeudelliseen järjestelyyn kohdistuvan omistusoikeudenluonne ja suuruus sekä tiedot oikeushenkilöstä tai oikeudellisesta järjestelystä. (70)Tosiasiallisen omistajuuden ja edunsaajuuden läpinäkyvyyttä koskeva toimiva kehys perustuu siihen, että yrityksillä tai muilla oikeushenkilöillä on tieto luonnollisista henkilöistä, jotka ovat niiden tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia. Unionissa kaikkien yritysten ja muiden oikeushenkilöiden olisi siten hanki