[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 15.11.2005

KOM(2005) 574 lopullinen

2004/0146 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti

neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön lennonjohtajan lupakirjasta

2004/0146 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti

neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi yhteisön lennonjohtajan lupakirjasta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1. TAUSTA

Ehdotus (asiakirja KOM(2004) 473 lopullinen – 2004/0146 (COD)) toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle: | 12.7.2004 |

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: | 9.3.2005 |

Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä: | 8.3.2005 |

Muutettu ehdotus (asiakirja KOM(2005) 293 lopullinen) toimitettiin eteenpäin: | 24.6.2005 |

Yhteinen kanta vahvistettiin : | 14.11.2005 |

2. KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE

Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön lennonjohtajan lupakirjasta on yksi yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan lainsäädäntöpaketin keskeisistä osista. Lupakirjalla edistetään lennonjohtajien erityispätevyyksien tunnustamista yhteisön tasolla. Hyvät, yhdenmukaiset pätevyydet ovat myös osa yhteisön laajempaa turvallisuuspolitiikkaa, ja niillä edistetään entistä joustavampaa työvoiman organisointia, jolla on merkitystä varsinkin rajatylittävässä palvelujen tarjonnassa ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen määrittelyssä ja hallinnoinnissa.

3. HUOMAUTUKSET YHTEISESTÄ KANNASTA

Yhteisen kannan teksti ei pelkästään edusta neuvoston nykyistä kantaa, vaan siihen on myös sisällytetty osa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemistä tarkistuksista. Teksti heijastaakin toimielinten välisiä keskusteluja, joiden ansiosta kompromissiteksti saatiin aikaan.

Neuvoston yhteisessä kannassa on tehty useita muutoksia komission ehdotukseen. Komission mielestä ne eivät kuitenkaan muuta ehdotuksen tavoitteita.

Useimmat muutokset koskevat ehdotuksen muotoa, ja niissä korvataan sanoja, lausekkeita tai artikloja. Esimerkiksi ehdotuksen 7 artikla on jaettu kahteen artiklaan, 6 ja 7 artiklaan, mikä muuttaa artiklojen järjestystä muuttamatta kuitenkaan niiden sisältöä. Muut ovat teknisiä muutoksia, joilla joskus selvennetään ja usein täsmennetään menettelykysymyksiä. Nämä muutokset selittyvät lähinnä sillä, että yksityiskohtaisella sääntelyllä on vankat perinteet siviili-ilmailun alalla. Monet jäsenvaltiot olivat itse asiassa sitä mieltä, että lupakirja-asioita olisi paras käsitellä asetuksen muodossa. Parhaana esimerkkinä yksityiskohtaisuudesta on liite I, jossa käsitellään seikkaperäisesti lupakirjassa esitettäviä tietoja sekä lupakirjaan käytettävän paperin väriä ja laatua.

Parlamentti tuki ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä monia yhteisessä kannassa tehdyistä muutoksista, ja komissio teki ehdotukseensa vastaavat muutokset. Yhtenä esimerkkinä on 3 artiklan vaatimus, jonka mukaan kansallisten valvontaviranomaisten on oltava riippumattomia paitsi koulutuksen tarjoajista (kuten komission ehdotuksessa edellytettiin) myös lennonvarmistuspalvelujen tarjoajista.

Neuvosto ei ole tehnyt kovinkaan monta sisällöllistä muutosta, ja niitä voidaan pitää komission alkuperäisessä ja muutetussa ehdotuksessa asetettujen tavoitteiden mukaisina.

1. Komissio voi hyväksyä johdanto-osan eri kappaleisiin tehdyt muutokset, joissa tähdennetään turvallisuuden suurta merkitystä, liikkuvuuden edistämistä, riittävän sosiaalisen suojelun tarvetta ja Euroopan tason työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun vakiintuneiden rakenteiden käyttöä (johdanto-osan 9 a ja 17 kappale), kuten komission muutetussa ehdotuksessakin esitetään.

2. Ikään ja koulutukseen liittyviä ammattiin pääsyä koskevia ehtoja (5 artiklan 1 kohdan a alakohta) on joustavoitu, jotta useammalla ryhmällä olisi mahdollisuus päästä kyseiseen ammattiin. Muutos voidaan hyväksyä, koska pätevyysvaatimukset on säilytetty samalla tasolla kuin ennenkin. Jäsenvaltioiden tehtäväksi jää päättää, millä ehdoilla hakija pääsee koulutukseen, jolla pätevyysvaatimukset täytetään. Yhteisen kannan 5 artiklassa esitetty enimmäisikää koskeva vaatimus ei muuta komission ehdotusta, koska sillä ei ollut tarkoitus muuttaa kansallista sosiaaliturvalainsäädäntöä.

3. Yhdenmukaistetuista pätevyysvaatimuksista seuraa liikkumisvapaus. Komissio voi hyväksyä liikkuvuutta edistävät muutokset, kuten muutoksen, jolla rajoitetaan kansallisten valvontaviranomaisten mahdollisuuksia ottaa käyttöön ”kansallisia merkintöjä” 7 artiklan 4 kohdan nojalla. Kyseinen muutos on parlamentin ensimmäisen käsittelyn ja komission ehdotuksen mukainen.

4. Neuvoston 8 artiklan 3 kohdassa tekemä muutos antaa, toisin kuin komission ehdotus, jäsenvaltioille mahdollisuuden nostaa kielitaitovaatimukset tavanomaiselta toiminnalliselta tasolta (taso 4 liitteessä III esitetyllä arviointiasteikolla) edistyneelle tasolle (taso 5 liitteessä samalla asteikolla), jos ne voivat osoittaa, että tason nostaminen on välttämätöntä toiminnallisista turvallisuussyistä. Tämä muutos on parlamentin ensimmäisen käsittelyn mukainen, ja komissio hyväksyi sen muutettuun ehdotukseensa, koska kyseinen poikkeus on asianmukaisesti perusteltava pakottavilla turvallisuussyillä.

5. Neuvosto on joustavoinut lääketieteellisten vaatimusten soveltamista edellyttämällä, että kansallisten vaatimusten on oltava sekä Eurocontrolin että ICAOn vaatimusten mukaisia. Koska Eurocontrolin vaatimuksia ei ole hyväksytty virallisesti, kuten komission ehdotusta annettaessa voitiin odottaa, komissio voi hyväksyä viittauksen kyseisiin kahteen kansainväliseen asiakirjaan, jotka toimivat kansallisia vaatimuksia sitovina normeina. Viittausten olisi kuitenkin oltava muodollisesti päteviä, ja niissä olisi ilmoitettava kyseisten kansainvälisten asiakirjojen versiot.

6. Ehdotuksen 11 artiklassa asetettujen kirjanpitovaatimusten poistaminen voidaan hyväksyä, koska useimpiin koulutuksen tarjoajiin sovelletaan yhteisön lainsäädännön muissa osissa annettuja vastaavia säännöksiä.

7. Komissio voi tukea 15 artiklaan tehtyjä muutoksia, joilla edistetään lennonjohtajien liikkumisvapautta. Neuvosto menee pitemmälle kuin komission ehdotus, joka perustuu tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevaan lainsäädäntöön. Uudessa artiklassa ei rajoituta pelkkään lupakirjojen tunnustamiseen, vaan se johtaa lupakirjan tärkeiden osien automaattiseen tunnustamiseen. Lupakirjan haltijalla on myös oikeus vaihtaa vanha lupakirjansa sen jäsenvaltion myöntämään uuteen lupakirjaan, jossa hän tulee työskentelemään. Lisäksi viranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon paitsi tutkinto myös kokemus ja pätevyydet.

8. Täytäntöönpanotoimia koskevat viittaukset on keskitetty uuteen 16 artiklaan, mikä merkitsee sitä, että komissio menettää mahdollisuutensa muuttaa kielitaitovaatimuksia komiteamenettelyllä. Komissio hyväksyy tämän rajoituksen.

9. Siirtymäjärjestelyjä koskevassa uudessa artiklassa vahvistetaan nykyisten lupakirjan haltijoiden oikeudet. Vaikka näiden haltijoiden lupakirjojen voimassaoloa ei aseteta kyseenalaiseksi, heidän on pidennettävä niiden voimassaoloa direktiivissä asetettujen vaatimusten mukaisesti. Komissio hyväksyy tämän muutoksen, jolla varmistetaan riittävä oikeusvarmuus.

4. PÄÄTELMÄT

Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että 14.11.2005 vahvistettu yhteinen kanta ei muuta komission ehdotuksen päämääriä tai lähestymistapaa. Näin ollen se voi tukea yhteistä kantaa ennen kaikkea sen vuoksi, että siinä otetaan asianmukaisesti huomioon Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ehdottamat tarkistukset ja komission muutettu ehdotus. Yhteisen kannan teksti heijastaa toimielinten välisiä keskusteluja, joiden ansiosta kompromissiteksti saatiin aikaan.

5. KOMISSION LAUSUMA

Komissio antoi yhteisen kannan vahvistamisen yhteydessä yksipuolisen lausuman (ks. liite I).

LIITE I

Komission lausuma

Komissio suorittaa vaikutuksenarvioinnin siitä, pitäisikö pätevyyttä ja lupakirjoja koskevat vaatimukset ulottaa muihinkin ilmaliikenteen hallinnan turvallisuusketjun ammatteihin.