Virallinen lehti nro C 085 , 17/03/1997 s. 0184



A4-0043/97 Päätöslauselma tiedottamisesta komissiolle komission vastuuvapauden lykkäämisen syistä EMOTR:n varainhoitovuoden 1992 tilinpäätöksen osalta (K(96)0417 - C4- 0259/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 206 artiklan, - ottaa huomioon varainhoitoasetuksen 89 artiklan, - ottaa huomioon 5. huhtikuuta 1995 antamansa päätöksen ((EYVL C 109, 1.5.1995, s. 51)) 4 kohdan varainhoitovuoden 1992 yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle, - ottaa huomioon komission 10. huhtikuuta 1996 ((EYVL L 117, 14.5.1996, s. 19)) ja 20. marraskuuta 1996 ((EYVL L 323, 13.12.1996, s. 26)) tekemät päätökset varainhoitovuoden 1992 tilinpäätöksestä, - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/97 varainhoitovuoden 1992 tilien ja tiettyjen varainhoitovuoden 1993 menojen tarkastamisesta ja hyväksymisestä 10 päivänä huhtikuuta 1996 ja 20 päivänä marraskuuta 1996 tehdyistä komission päätöksistä sekä komission vastauksen (C4-0063/97) ((EYVL C 52, 21.2.1997)), - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan väliaikamietinnön (A4- 0043/97), A. ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 206 artiklan 3 kohdan, joka velvoittaa komissiota ryhtymään kaikkiin aiheellisiin toimenpiteisiin, joita parlamentin vastuuvapauden myöntämistä koskevissa päätöksissä esitetyt huomautukset menojen käytöstä edellyttävät, B. katsoo, ettei vastuuvapautta voida myöntää varainhoitovuodelle ennen kuin Euroopan parlamentti on käsitellyt vastaavat päätökset tilinpäätöksistä ja kyseisen varainhoitovuoden aikana toteutuneisiin menoihin tehdyistä rahoitusta koskevista korjauksista, C. katsoo, että tilinpäätöksellä täytyy varmistaa se, ettei yhteisölle koidu menetyksiä menoeristä, joilla ei ole oikeudellista perustaa, D. ottaa huomioon, että Euroopan tuomioistuimen päätöksissä on toistuvasti vahvistettu, että komissiolla on oikeus hylätä menoeriä EMOTR:n tappioksi, jos väärin perustein suoritettujen summien suuruutta ei pystytä selvittämään, ja että todellisten menetysten suuruuden toteen näyttäminen on jäsenvaltioiden vastuulla, E. katsoo, että yhteisön lainsäädännön noudattamisen olisi oltava itsestäänselvyys eikä siihen saisi missään tapauksessa motivoida tai lahjoa yhteisön taloutta rasittavilla taloudellisilla myönnytyksillä, F. ottaa huomioon 17. huhtikuuta 1996 antamansa vastuuvapauden myöntämistä komissiolle EMOTR:n varainhoitovuoden 1991 ((()EYVL C 141, 13.5.1996, s. 107)) tilinpäätöksen osalta koskevan päätöslauselman 2 kohdan, jossa se hyväksyy kiinteämääräisten korjausten käytön oikeutettuna välineenä jäsenvaltioille suoritettujen maksuerien takaisinperinnässä silloin, kun nämä korjaukset on arvioitu objektiivisesti ja ne vastaavat todellisia menetyksiä, joita yhteisön taloudelle on koitunut jäsenvaltioiden perusteettomista tai säännönvastaisista menoista, G. ottaa huomioon saman päätöslauselman 3 kohdan, jossa se vaatii komissiota luopumaan välittömästi vuoden 1991 tilinpäätöksen yhteydessä tarkastellusta mahdollisuudesta neuvotella rahoitusta koskevista korjauksista muilla perusteilla kuin objektiiviseen tarkasteluun perustuvalla yhteisön taloudelle koituneiden menetysten toteen näyttämisellä; 1. On huolestunut vuoden 1992 tilinpäätöksen yhteydessä tarvittujen rahoitusta koskevien korjausten kokonaissummasta, joka oli noin 800 miljoonaa ecua, ja on siksi vakuuttunut siitä, että yhteisön lainsäädännön soveltamisessa maataloudessa tulee jatkossakin olemaan suuria ongelmia; 2. Toteaa, että komission määräämien rahoitusta koskevien korjausten olisi vastattava suuruudeltaan yhteisön taloudelle aiheutuneita todellisia menetyksiä eikä niistä saa neuvotella muilla perusteilla; huomauttaa komissiolle, että näiden ehtojen jatkuva laiminlyönti johtaa vastuuvapauden epäämiseen sekä siihen liittyviin poliittisiin seuraamuksiin; 3. Paheksuu komission edellä mainittua 10. huhtikuuta 1996 tekemää päätöstä, jossa se jättää huomiotta varainhoidon valvojan kieltäytymisen hyväksymismerkinnän antamisesta ja jolla se supisti Irlannille määrättyä naudanlihan valtion varastoihin liittyvän rahoituksen korjausta 30,3 miljoonalla eculla; paheksuu lisäksi rahoitusta koskevien korjausten rajaamista vuosiin 1990 ja 1991, jolloin vuodelle 1992 ei määrätä ollenkaan korjauseriä, vaikka tilintarkastustuomioistuimen käsityksen mukaan myös vuonna 1992 todettiin huomattavia puutteita; 4. Paheksuu sitä, että komission päätöksestä supistaa Kreikalle puuvilla-alan riittämättömän kirjanpidon takia määrättyä rahoituksen korjausta 96,2 miljoonalla eculla syntyy vaikutelma, että komission täytyy lahjoa jäsenvaltioita noudattamaan sääntöjä; 5. Luopuu oikeusvarmuuden takaamisen vuoksi vaatimasta komissiolta tarkistuksia näihin päätöksiin, mutta vaatii komissiota varaamaan seuraavaan tilinpäätöstä koskevaan päätökseen rahoitusta koskevan korjauksen, joka vastaa suuruudeltaan EMOTR:lle vuonna 1993 Kreikan puuvilla-alasta aiheutuneita menetyksiä; 6. On huolestunut sellaisten yhteisön talousarviolle mahdollisesti koituvien taloudellisten menetysten suuruudesta, joita komission tilinpäätösyksikön riittämätön henkilökunnan määrä voi aiheuttaa; 7. Toteaa, että ensimmäisen kerran vuoden 1992 tilinpäätöksessä käytetty sovittelumenettely hidasti päätösten tekoa entisestään ja ettei sen hyödyistä ole näyttöä; 8. Pidättyy antamasta vastuuvapautta koskevaa päätöstä, kunnes a) sen jo 17. huhtikuuta 1996 antamassa päätöslauselmassa esitetyt vaatimukset on täytetty ja tilinpäätöstä käsittelevää yksikköä on vahvistettu siirroilla 15 toimihenkilöllä, b) komissio on täydentänyt sääntöjään kiinteämääräisten korjausten laskemisesta siten, että nykyisten 2, 5 ja 10 prosentin korjausten lisäksi olisi neljäs, 25 prosentin korjaus, ja selventänyt näiden korjausten käytön perusteita, sekä tehnyt selväksi, että korjausten suuruus perustuu yhteisön talousarviolle koituneiden menetysten suuruuteen, jolloin yksittäisten valtioiden viranomaisten toimenpiteet puutteellisen kirjanpidon ratkaisemiseksi eivät enää ole perusteena korjausten suuruuden vahvistamiselle; 9. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle.