Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta Euroopan yhteisön kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi tietoyhteiskunnassa"

(96/C 212/04)

Neuvosto päätti 7. maaliskuuta 1996 EY:n perustamissopimuksen 130 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 8. toukokuuta 1996. Esittelijänä oli Giampaolo Pellarini.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 30. toukokuuta 1996 pitämässään 336. täysistunnossa istunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 67 ääntä puolesta, 3 vastaan, ja 2 pidättyi äänestämästä.

1. Komission asiakirjan pääsisältö

1.1. Euroopan kansalaiset ja etenkin pk-yritykset voivat saada täyden hyödyn kokonaisvaltaisesta tietoyhteiskunnasta, mikäli niillä on käytössään kaikkialla monikielisiä välineitä tiedon luomiseksi sekä tietojen vaihtamiseksi ja hankkimiseksi.

1.2. Mahdollisuudet ovat rajattomat, mutta niiden toteuttaminen vaatii tehokkaita erityistoimia palvelujen suunnittelijoilta ja toimittajilta.

1.3. Ohjelmassa ehdotettujen kolmen toimintalinjan avulla voidaan luoda myönteinen ilmapiiri lingvistisen toiminnan kuten kieliteknologian tai kääntämisen laajentamiselle.

1.4. Toimintalinja 1: Euroopan kielellisten voimavarojen perusrakenteiden luomisen tukeminen

1.4.1. Komissio tukee Euroopan kielellisten voimavarojen yhdistyksen (ELRA) toiminnan käynnistämistä. Kyseisen järjestön tavoitteena on:

yhteisössä käytössä olevien kielellisten voimavarojen inventointi,

sellaisten rakenteiden luominen, jotka mahdollistavat kielellisten voimavarojen levittämisen yhteisössä,

yhteisön standardien soveltamisen edistäminen niiden yhteensopivuuden varmistamiseksi ja laatuvarmennuksen mahdollistamiseksi.

1.4.2. Lisäksi komissio osallistuu tarpeen mukaan asianomaisten eurooppalaisten järjestöjen yhteistoiminnan käynnistämisen rahoitukseen. Toiminta liittyy erityisesti standardeihin, tiedonlevitykseen ja verkkojen luomiseen.

1.5. Toimintalinja 2: Kieliteollisuuden toimintaan saattaminen ja kehittäminen

1.5.1. Tämän toimintalinjan tavoitteena on saada kieliteollisuus toimimaan edistämällä teknologian siirtoa ja kysyntää esittelyhankkein. Näiden hankkeiden määrä on rajattu ja niiden kustannukset jaetaan. Hankkeiden tarkoituksena on saada avainalat mukaan toimintaan.

1.6. Toimintalinja 3: Kehittyneiden kielityövälineiden käytön edistäminen Euroopan julkisella alalla

1.6.1. Toimintalinjan tavoitteena on edistää yhteistyötä jäsenvaltioiden hallintoelinten ja unionin toimielinten välillä monikielisen viestinnän kustannusten pienentämiseksi Euroopan julkisella alalla.

1.6.2. Erityisesti pyritään saattamaan yhteisön uusien työkielien työvälineet samalle tasolle muunkielisten työvälineiden kanssa.

2. Yleistä

2.1. Viimeisen catawba-intiaaniheimon jäsenen kuoltua Times kirjoitti:

"Maailmasta on taas hävinnyt yksi kieli, mikä kasvattaa kuolleiden kielten luetteloa. Suurin osa meistä ei ole kuullutkaan tästä luettelosta. Kielen häviäminen köyhdyttää kulttuuria ja vaikuttaa samoin kuin eläinlajin sukupuuttoon kuoleminen ellei enemmänkin, koska eläinlajeja on miljoonia, mutta kieliä on vain kuusi tuhatta, joista puolet häviää seuraavan sadan vuoden kuluessa."

2.2. Tämä tiivistää monikielisyyden ongelman ja tarjoaa mahdollisuuden tarkastella myönteiseltä kannalta komission ehdotusta kielellisen monimuotoisuuden kehittämiseksi tietoyhteiskunnassa.

2.3. Komission ehdotuksesta voidaan olla samaa mieltä periaatteellisella tasolla, vaikka siinä ei aseteta tavoitteeksi asteittaista yhdentymistä kulttuurin alalla Euroopassa, vaan rajoitutaan edistämään sellaisten välineiden ja teknologian kehittämistä, jotka helpottavat välillistä tiedonvaihtoa.

2.4. Monikielisyyden näkökohdat voidaan jakaa tiivistetysti kolmeen suureen ryhmään, jotka ovat tärkeysjärjestyksessä seuraavat:

suoran kommunikaation mahdollistaminen,

välillisten viestien ymmärtämisen helpottaminen (käännökset, jälkiäänitys, simultaanitulkkaus jne.),

kuolleiden tai käytöstä lähes poistuneiden kielien tulkitseminen (historiallinen ja tieteellinen näkökulma, joka rajoittuu pieneen kohderyhmään).

2.5. Tekstin tarkka tutkiminen ja erityisesti ohjelman kolme toimintalinjaa johtavat siihen lopputulokseen, että ohjelma on suunnattu vahvistamaan teknologis-lingvistisiä välineitä, jotka helpottavat tiedon omaksumista.

2.6. Tämä ei ole sinällään kielteistä, sillä ohjelma suuntautuu kielellisen alan teollisuuteen ja pyrkii edistämään sen laajenemista. Ohjelma liittyy monikielisyyden näkökulmien toiseen ryhmään (välillisten viestien ymmärtämisen helpottaminen) eikä siinä pohdita kielten opiskelua, joka on tärkeä tekijä suorassa kommunikaatiossa.

2.7. Tämä ei tarkoita että, ohjelma olisi tehoton, vaan yksinkertaisesti, että siinä käsitellään vain yhtä osaa laajemmasta asiasta, joka on erittäin tärkeä ja jota on tähän asti käsitelty rajatummalla tasolla.

2.8. Komitea on komission ehdotuksen tavoitteista samaa mieltä ja pitää niitä arvossa. Komitea haluaa kuitenkin huomauttaa komissiolle, neuvostolle ja parlamentille, että jos halutaan seurata perustamissopimusta ja erityisesti EU:n taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, on välttämätöntä olla valppaampi ja aloitteellisempi, jotta tuon yhteenkuuluvuuden tiellä olevat esteet voidaan ylittää.

2.9. Jo nykyisessä viidentoista jäsenvaltion EU:ssa on yksitoista työkieltä. Uusien jäsenvaltioiden odotettavissa oleva liittyminen kasvattaa merkittävästi valikoimaa muutaman vuoden kuluessa.

2.10. Voidaanko yhteenkuuluvuutta lisätä ja henkilöiden ja tavaroiden vapaata liikkuvuutta helpottaa ja siten saavuttaa voimakkaat ja tiiviit sisämarkkinat työskentelemällä monikielisyyden edistämisen puolesta?

2.11. Jos nykyisessä taloudellisesti, kulttuurisesti ja poliittisesti yhä kansainvälistyvämmässä maailmassa tärkeimpänä ongelmana on joustava kommunikointi, on tarpeen hyväksyä ennen vuotta 2000 eurooppalaisten käyttökielien politiikan asettamat haasteet.

2.12. On jo olemassa kansainvälisiä kieliä, esim. matematiikan, tekniikan ja tieteen kielet, joiden avulla voidaan viestiä yksiselitteisesti, mutta joiden käyttö rajoittuu asiantuntijoiden keskuuteen. Näillä kielillä ei ole luonnollisten kielten vivahteita.

2.13. Suurimmalle osalle ihmisistä suora kommunikointi kahden tai useamman kielen välillä edellyttää, että ainakin yksi kommunikointiin osallistuvista hallitsee täysin käytetyn kielen / käytetyt kielet, olivatpa ne kirjoitetussa tai puhutussa muodossa.

2.14. Joustavan viestinnän ongelma ratkeaa ajan kuluessa itsestään (ellei sitten päädytä poliittiseen päätökseen tai pakkoratkaisuun), siten että jokin käyttökielistä nousee yli muiden markkinalakien ohjaileman luonnollisen valinnan kautta.

2.14.1. Pakkoratkaisuista on useita esimerkkejä. Näihin ratkaisuihin on päädytty jonkin alueen valloituksen kautta tai siten, että jokin kansa on hallinnut lähes kaikkia muita, muunkielisiä eurooppalaisia kansoja.

2.15. Tällaisia menetelmiä ei enää käytetä. Lisäksi niitä ei voida edes ajatella tai hyväksyä eettisistä, historiallisista ja moraalisista syistä. Mutta jos ei kuitenkaan haluta sattuman ratkaisevan ongelmaa, poliittinen päätös vaikuttaa soveliaalta.

2.16. Joka tapauksessa on tarpeen ryhtyä konkreettisiin toimiin, jotta lyhyellä aikavälillä suurin osa Euroopan kansalaisista pystyy hallitsemaan kahta tai kolmea yhteisön kieltä. Tähän on pyrittävä tukemalla kouluopetusta, joka on edelleenkin kielten opetuksen tärkein väylä.

2.17. Käyttökieli on hyödyllinen, mutta siihen liittyy kielen liiallisen yhdenmukaistumisen ja yksinkertaistumisen vaara, joka on seurausta käyttökielen rinnalla elävien, eri kielistä peräisin olevien kulttuuriarvojen haalistumisesta ja katoamisesta.

2.18. Jos nämä kulttuuriarvot halutaan säilyttää, on tarpeen säilyttää ja suojella kielellistä monimuotoisuutta, koska siihen sisältyvät kulttuuri, perinteet ja tavat, jotka rikastuttavat monikansallista yhteiskuntaa. Tämä poliittinen suuntaus on täysin vastakkainen suuntaukselle, jossa pyritään säilyttämään vähemmistökieliä "intiaanireservaatti"-keinoin.

2.19. Eri kielillä käydyn kommunikoinnin ymmärtämiskapasiteetin lisääminen, myös teknologian käyttöä kehittämällä, on hyvä tavoite. Tosin se on osittainen, koska sitä ei voida pitää erillisenä tärkeässä ongelmassa, joka koskee eurooppalaisia käyttökieliä; näitä tulisi samanaikaisesti sekä kehittää että rikastuttaa.

Bryssel, 30. toukokuuta 1996.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Carlos FERRER