Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Uusi merenkulun strategia"



Virallinen lehti nro C 056 , 24/02/1997 s. 0009



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Uusi merenkulun strategia" (97/C 56/04) Komissio päätti 9. huhtikuuta 1996 perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 9. lokakuuta 1996. Esittelijänä oli Francis Whitworth. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 339. täysistunnossaan lokakuun 31. päivänä seuraavan lausunnon äänin 53 puolesta yhden pidättyessä äänestyksestä. 1. Johdanto ja taustaa 1.1. Vuodesta 1985 lähtien komissio on pyrkinyt luomaan yhteisön laivaliikennepolitiikalle kehykset. Sen tuolloiset ehdotukset keskittyivät neljään asetusluonnokseen, joista talous- ja sosiaalikomitea antoi yksityiskohtaisen kaksiosaisen lausunnon () sekä raportin. Kyseisissä asiakirjoissa painotettiin merenkulkuelinkeinon merkitystä yhteisölle ja yhtenäisen merikuljetuspolitiikan tarvetta yhteisön laivaliikenteen edistämiseksi, sekä annettiin erityiskommentteja asetusluonnoksista. 1.2. Seuraavat asetusluonnokset hyväksyttiin joulukuussa 1986 (): asetus (ETY) N:o 4055/86 palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen; asetus (ETY) N:o 4056/86 perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta soveltamisesta meriliikenteeseen (kilpailusäännöt); asetus (ETY) N:o 4057/86 kohtuuttomasta hinnoittelusta meriliikenteessä; asetus (ETY) N:o 4058/86 yhteensovitetusta toiminnasta vapaan valtameriliikenteeseen pääsyn turvaamiseksi. 1.3. Vuonna 1989 komissio antoi aiheesta "merikuljetusten myönteiset toimet" ehdotuksia, joissa annettiin luonnokset asetuksiksi yhteisön alusrekisterin perustamisesta (Euros-rekisteri), yhteisön laivanvarustajan määritelmästä sekä palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (kabotaasi). 1.4. Talous- ja sosiaalikomitea antoi myös lausunnon (), jossa se totesi mm., että "ehdotetut toimenpiteet eivät täytä läheskään komission omia tavoitteita Ilman myönteisiä ja erityisiä toimia jäsenvaltioille sälytetyn taakan helpottamiseksi työvoimakulujen ja yritysverotuksen osalta komission paketti ei riitä edistämään EY:n laivastoja ja pysäyttämään yhteisön merenkulkuteollisuuden heikkenemistä". 1.5. Myöhemmin hyväksyttiin asetus meriliikenteen kabotaasista (asetus (ETY) N:o 3577/92) (), mutta neuvostossa ei päästy yksimielisyyteen kahdesta muusta asetusluonnoksesta; tiedonannossa ehdotetaan niiden peruuttamista virallisesti. 1.6. Tällä välin ei ole tehty uusia ehdotuksia meriliikenteen myönteisiksi toimiksi, vaikka on annettu monia ehdotuksia merikuljetusten turvallisuutta koskevista toimista (komitea on yleensä kannattanut niitä lausunnoissaan). Komissio on perustanut yhteistyöelimen merenkulun eri osa-alueille (MIF) kehittämään teollisuuspoliittista näkökulmaa merenkulkuun liittyville aloille yleensä. 2. Komission asiakirja 2.1. Komission asiakirjan muotona on tiedonanto, jossa luonnostellaan useita politiikkavaihtoehtoja, joiden tavoitteena on tehostaa yhteisön laivaliikenteen asemaa kolmella pääsaralla: turvallisuus ja oikeudenmukainen kilpailu, avointen markkinoiden ylläpitäminen, kilpailukykyä edistävä politiikka. Asiakirjassa luetellaan useita mahdollisia toimenpiteitä, mutta tässä vaiheessa ei pyritä konkreettisiin ja yksityiskohtaisiin ehdotuksiin. Komission pyrkimys on selvästi muotoilla erityisiä ehdotuksia, jotka perustuvat yhteisön muiden toimielinten, jäsenvaltioiden ja muiden asiasta kiinnostuneiden tahojen reaktioihin tiedonannosta. 3. Komission analyysi 3.1. Asiakirjan sisältämässä analyysissä annetaan ymmärtää, että vaikka EY:n omistama tai valvoma osuus maailman laivakannasta on vuodesta 1985 lähtien laskenut suhteellisen vähän (ja että itse asiassa kyseinen aluskanta on tosiasiallisesti kasvanut), EY:n jäsenvaltioiden lipun alla kulkevien alusten osuus on jatkanut kovaa laskuaan. 3.2. Jatkuva ulosliputus on eniten vähentänyt EY:n merenkulkijoiden työllisyyttä. Samaan aikaan on kuitenkin noussut esiin maailmanlaajuinen puute pätevistä merenkulkijoista, eikä nykyinen uusien tulokkaiden määrä riitä alan tuleviin tarpeisiin. 3.3. Analyysissä todetaan näiden suuntausten olevan kilpailukyvyn kannalta epäedullisia ja annetaan esimerkkejä (joskus huomattavista) verojen ja miehistökustannusten eroista tiettyjen EY:n jäsenvaltioiden ja alhaisin kustannuksin toimivien "avoimen" rekisterin maiden välillä sekä myös yksittäisten EY-jäsenvaltioiden välillä. 3.4. Analyysissä painotetaan maailman merenkulun suotuisia näkymiä maailmankaupan ja kaupantekomahdollisuuksien kasvun myötä. (OECD:n ja muiden ennusteiden mukaan meritse tapahtuvat maailmankaupan kuljetukset kaksinkertaistuvat vuoteen 2010 mennessä). 3.5. Asiakirjassa painotetaan EY:n laivaliikenteen tarvetta sekä taloudellisen itsenäisyyden että erityisesti sen laajempien taloudellisten vaikutusten kannalta. Siinä määritellään tarkemmin useita laivaliikenteeseen liittyviä maissa olevia toimintoja, jotka vievät palveluja muualle maailmaan, luovat runsaasti työpaikkoja ja edistävät EY:n taloutta. Näillä aloilla on enemmän työpaikkoja ja "Core-ryhmän" () raportissa todettiin lisäarvosuhteen olevan 70/30. Pätevyys ja kokemus merenkulun alalta ovat kuitenkin korvaamattomia tälle toiminnalle samoin kuin laivaustoiminnan ja valvonnan sijoituspaikka, mikäli myös niitä ei siirretä ulkomaille. 3.6. Komissio korostaa merenkulun jatkuvaa maailmanlaajuistumista. Se toteaa, että EY:n ja jäsenvaltioiden toimenpiteet EY:n laivaliikennealan kilpailukyvyn nostamiseksi eivät toistaiseksi ole saaneet ulosliputuksen virtaa tai merenkulun työllisyyden laskua kääntymään toiseen suuntaan, mutta vakuuttaa, että EY:ssä vastauksena annetut toimintalinjaukset, joissa ei oteta huomioon nykyisiä maailmanlaajuisia suuntauksia ja standardeja, johtavat pääoman ja työvoiman pakoon edelleen EY:n jäsenvaltion lippujen alta. 4. Komission toimintaehdotukset 4.1. Komission asiakirjassa mainitaan useita keskustelunaiheita sekä kolmeen ryhmään jaoteltuja toimintaehdotuksia, joista tärkeimmät ovat seuraavat. 4.2. Turvallisuus ja oikeudenmukainen kilpailu kansainvälisesti tunnustettujen sääntöjen ja standardien yhtenevä soveltaminen minkä maan lipun alla tahansa purjehtiviin aluksiin, vapaaehtoisuuteen perustuvien IMO-päätöslauselmien tekeminen sitoviksi EY-lainsäädännön kautta, lippuvaltioiden hallintoelinten ja rekistereiden perustamista ja toimintaa koskevien IMO-ehtojen hyväksyminen, lippuvaltion velvoitteiden määrittely ja saattaminen voimaan, jäsenvaltioiden rekisterien yhteiset ehdot offshore-rekisterit mukaan lukien, entistä korkeampien standardien laatimisen tukeminen, esim. satamavaltion vahvistetut valvontatoimet, verokannustimet, eriytetyt satamamaksut korkeaan laatuun pyrkiville liikenteenharjoittajille, sakot alikuntoisille aluksille ja niitä käyttäville rahdin omistajille sekä pakollinen kolmatta osapuolta koskeva vastuuvakuutus. 4.3. Avointen markkinoiden ylläpitäminen monenkeskinen sopimus meriliikenteen avaamisesta kilpailulle ja kaupan esteiden poistamisesta, valtuudet komissiolle neuvotella kolmansien maiden kanssa, asetusten (ETY) N:o 4057/86 ja (ETY) N:o 4058/86 tarkistaminen, maailmanlaajuinen sopimus yleisistä kilpailukykyä koskevista periaatteista, kilpailusääntöjen soveltaminen EY:n liikenteessä. 4.4. Kilpailukykyä edistävä politiikka kannustimet EY:n merenkulkijoiden palvelukseen ottamiseksi ja kouluttamiseksi, mukaanlukien komission ja jäsenvaltioiden myöntämä taloudellinen tuki, työvoimaa tuottavien maiden koulutusjärjestelmien tutkiminen, IMO varmistamaan STCW-standardien () asianmukainen täytäntöönpano, satamaviranomaisvalvonnan avulla ILO:n vaatimusten noudattamisen entistä tarkempi valvonta kaikkien lippujen alla, T& K:n kehittäminen ja koordinoiminen merenkulkualalla, valtion tukeen laivaliikenteelle voi oikeuttaa 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainittu poikkeus, valtion tuen tulisi vähentää työvoimakustannuksia ja veroja, yhteisön näkökulman tulee perustua syrjimättömyyteen ja taloudelliseen kytkentään, valtion tuen tulee liittyä EY:n merenkulkijoiden työllistämisen ja EY:n alusten hallinnoimisen todelliseen kustannuseroon, veronmaksun keskeyttäminen EY:n merenkulkijoiden työllistämiseksi edelleen ja tarvittavien sijoitusten varmistamiseksi, nykyisten valtion tukien kartoitus ja suuntaviivat jäsenvaltioille, taloudellisten hyötyjen tutkiminen. 5. Yleistä 5.1. Talous- ja sosiaalikomitea pahoittelee, ettei EY:n merenkulkualan kilpailukyvyn tehostaminen ole edistynyt sen jälkeen, kun komitea antoi lausuntonsa vuonna 1989. Lausunnossa mainittiin seuraavaa: "Yhteisön tulisi ryhtyä ajoissa myönteisiin toimiin ja käyttää erityistoimenpiteitä miehistökustannusten vähentämiseksi, tuottamatta haittaa asianomaisille merenkulkijoille: poistamalla EY:n alusten kaikkien merenkulkijoiden tulojen tulovero, ja vähentämällä EY:n aluksilla palvelevien merenkulkijoiden työllistämiseen liittyviä työnantajien ja työntekijöiden sosiaaliturvakustannuksia mahdollisimman paljon, jotta nettopalkan ja bruttokulujen välinen ero saadaan mahdollisimman pieneksi. Komission tulee kehittää väline, joka sallisi: yleisen verotaakan alentamisen jäsenvaltioissa sijaitsevilta laivaliikenneyrityksiltä ja jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivilta aluksilta, laivaliikennetoiminnasta kansainvälisillä markkinoilla saatujen tuottojen suotuisan kohtelun, verotussyistä, mukaanlukien alusten myyntivoitto, joustavat verovähennykset uusien ja käytettyjen alusten ostokuluista laivaliikenteen uudelleeninvestointien helpottamiseksi." 5.2. Talous- ja sosiaalikomitea on viimeisten kuuden vuoden aikana käyttänyt jokaisen mahdollisuuden muistuttaa komissiota näkökannoistaan, mutta tuona ajanjaksona ei ole ryhdytty minkäänlaisiin toimenpiteisiin yllämainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 5.3. On annettava tunnustus siitä, että komission toiminta merenkulun turvallisuuden ja erityisesti satamaviranomaisten valvontatoimien alalla (komitea tuki kyseisiä aiheita lausunnoissaan) on jonkin verran hyödyttänyt EY:n laivaliikennettä. Komissio on vaatinut EY:n satamissa käyviä kilpailijamaiden aluksia noudattamaan vähintään kansainvälisiä vähimmäisstandardeja rakenteiden, toiminnan ja miehistön osalta. 5.4. Koska komitean ehdottamiin myönteisiin toimiin ei kuitenkaan ole ryhdytty, on helppo huomata seurauksena oleva EY:n rekistereissä olevan tonniston ja EY:n merenkulkijoiden työllisyyden jatkuva lasku. 5.5. Siksi talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen uuteen, vaikkakin myöhäiseen aloitteeseen ja antaa tunnustusta siitä, että siinä avulla todella yritetään käsitellä joitakin vuonna 1989 annetussa lausunnossa mainittuja aiheita. 5.6. Talous- ja sosiaalikomitea uskoo kilpailukykyisen ja tehokkaan merenkulkualan olevan korvaamaton osa EY:n talouden maailmanlaajuista kilpailukykyä. Syynä tähän on talouden riippuvuus teollisuuden tavaroiden ja raaka-aineiden merikuljetuksista sekä merenkulkuun liittyvien alojen koko kirjon vaikutus talouteen laajemmin, kuten yllä kohdassa 3.5 todettiin. 5.7. Talous- ja sosiaalikomitean perustavoite tällä alalla on yksinkertaisesti se, että yhteisön laivanvarustajien omistamien ja valvomien laivastojen tulisi mahdollisimman pitkälle olla yhteneväisiä kilpailukyvyltään, niiden tulisi olla rekisteröityjä jäsenvaltioiden lipun alla ja niiden miehistön tulisi olla yhteisön merenkulkijoita ehdoin, jotka ovat yhteneväisiä yhteisön sosiaalilainsäädännön ja työllisyysstandardien kanssa. 5.8. Myös rahtaajat ja rahdin vastaanottajat, joista EY:n kaupankäynnin korkeasuhdanne on suuresti riippuvainen, ovat innokkaita varmistamaan turvallisten ja tehokkaiden alusten toimittamat luotettavat palvelut kohtuuhintaan kilpailukykyisellä markkinapaikalla, mikä on EY:n yleisen kilpailukyvyn edun mukaista. 5.9. Merenkulkualan työpaikkojen ainutlaatuinen liikkuva luonne yhdessä kehitysmaista saatavan alhaisia kustannuksia aiheuttavan merenkulkuhenkilöstön kanssa sekä avointen ja "toisten" rekisterien tinkimätön kehitys ovat tuoneet EY:ssä rekisteröidylle ja erityisesti EY-miehistöä käyttävälle laivaliikenteelle kilpailijoita, joiden kustannukset ovat merkittävästi alemmat. Laivaliikenneala ei mitenkään pysty vastaamaan kilpailuun ilman myönteisiä toimia, joita esim. TSK on esittänyt aiemmissa lausunnoissaan ja joita komissio nyt näyttää harkitsevan. Komissio viittaa näihin maailmanlaajuisten suuntausten ja standardien realiteetteihin, kuten on todettu yllä kohdassa 3.6. 5.10. Ainakin joidenkin jäsenvaltioiden laivaliikenteen olosuhteet houkuttelevat EY:n ulkopuolelta tulevia sijoituksia. Tästä voi olla jotain hyötyä EY-miehistön muodossa, mutta se hyödyttää varmasti työllisyyttä maissa, kasvattaa merenkulkuun liittyvien alojen palvelujen kysyntää sekä tukee EY:n asemaa maailman merenkulun keskuksena. Lisäksi on hyödyllistä, että korkeatasoisesti hallinnoiduissa rekistereissä on entistä enemmän aluksia. 5.11. Tätä taustaa vasten tulisi ryhtyä seuraaviin toimiin: tasataan toimintamuotojensa ja miehistönsä osalta standardit alittavan ja tästä syystä alhaisin kustannuksin selviytyvän laivaliikenteen kilpailuetu asettamalla sille sanktioita, varmistetaan, että EY:n laivaliikenne toimii vapailla markkinoilla ja voi kilpailla rahdista ja matkustajista tasavertaisin ehdoin, vähennetään EY:n laivaliikenteen harjoittajien kustannustaakkaa (erityisesti verotuksellisin keinoin ja vähentämällä sosiaalimenoja), jota niiden kilpailijoilla ei ole. 5.12. Komission ehdotukset osuvat yllä mainittuihin kolmeen toimeen. Jos ehdotukset muunnetaan konkreettisiksi, riittävän laajoiksi ja menestyksekkäästi toteutettaviksi välineiksi, ne tukevat EY:n valvonnassa olevan laivaliikenteen kotiuttamista, houkuttelevat alalle uutta pääomaa sijoituksina ja johtavat uuden toiminnan aloittamiseen EY:ssä kaikki erittäin toivottavia tavoitteita. 5.13. Tähän mennessä ehdotukset ovat vain luonnostelmia; siksi monista asioista tarvitaan lisäselvennyksiä ja lisää yksityiskohtia sekä täsmällisiä tosiseikkoja ja lukuja, joihin jotkin väitteet ja perustelut pohjautuvat. Vaikka avointen markkinoiden ylläpitämistä koskevien asetusten edunsaajat määriteltiin vuoden 1986 paketissa, komission tulee erityisesti osoittaa tarkemmin, minkälaiset EY:n laivanvarustajat ja laivaliikenteen harjoittajat ovat oikeutettuja niihin tukiin, joita komissio odottaa olevan tuloksena ehdottamistaan kilpailukykyä tehostavista myönteisistä toimista. 5.14. Ehdotuksia tarkastellaan yksityiskohtaisesti seuraavassa luvussa. 6. Erityistä 6.1. Turvallisuus ja oikeudenmukainen kilpailu 6.1.1. Komission asiakirjassa (s. 16) mainitussa OECD:n tutkimuksessa korostetaan, kuinka suuren kustannusedun alikuntoisella aluksella laivaliikennettä harjoittava voi saada jättäessään kansainväliset säännöt ja standardit huomioimatta. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää turvata IMO:n ja ILO:n puitteissa sopimus laivanrakennusta, laivaliikennettä ja ylläpitoa sekä työllistämisen perusehtoja koskevien kansainvälisten standardien nostamisesta ja varmistaa satamaviranomaisten entistä tehokkaamman valvonnan avulla, että kaikki EY:n alueella sijaitsevissa satamissa käyvät alukset noudattavat näitä standardeja. 6.1.2. Jäsenvaltioiden tulisi pyrkiä näihin yhteisiin tavoitteisiin kansainvälisissä elimissä ja, kuten TSK:n lausunnoissa on aikaisemmin todettu, komissio voisi toimia asiassa koordinoijana. Kuten marraskuussa 1993 annetussa lausunnossa merenkulun turvallisuudesta todettiin, asianomaisten vapaaehtoisuuteen perustuvien IMO-päätöslauselmien muuttaminen sitoviksi kansainvälisiksi välineiksi on suotavampaa kuin kyseisten päätöslauselmien saattaminen voimaan vain EY:n tasolla. Jälkimmäistä toimintatapaa voidaan tietysti erityistapauksissa tarkastella, mikäli yleinen toimintalinja ei ole osoittautunut menestyksekkääksi. On kuitenkin vaara, että tämä voi johtaa alueellistumiseen. 6.1.3. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa täysin komission ehdotuksia hyväksyä IMO:n välineet, jotka määrittelevät lippuvaltiohallintojen ja -rekisterien perustamisen ja toiminnan perusteet. Lippuvaltiovalvonnan maailmanlaajuista standardia tulee parantaa ja EY:n ulkopuolisia maita tulee rohkaista parantamaan lippuhallintonsa laatua. Monikansallisen asiantuntijaryhmän luominen auttamaan tehtävän toteuttamisessa voisi hyvin olla myönteinen aloite; se voitaisiin parhaiten toteuttaa IMO:n turvissa (ja kustannuksella). 6.1.4. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa myös ehdotusta, jonka mukaan EY:n tulisi ensin hoitaa omat asiansa kuntoon hyväksymällä yhteisön väline, joka perustuu IMO:n standardeihin ja joka hallinnoi jäsenvaltioiden rekistereitä; talous- ja sosiaalikomitean mielestä on tärkeää, että tämä muodostaa osan "yhteisön säännöstöä" ennen kuin ainuttakaan nykyisistä jäsenehdokkaista hyväksytään. On myöskin tärkeää, että niin kutsuttujen toissijaisten rekistereiden ("second registers") laillisuus ja toiminta tutkitaan tässä yhteydessä, koska niiden tulisi noudattaa samoja standardeja. "Jäsenvaltion laivanvarustaja" -määritelmästä tulee tehdä päätös pitäen mielessä Euroopan tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, että sijoittautumisoikeus sallii siirtymisen jäsenvaltiosta toiseen. Jotkin "yhteisön laivanvarustaja" -määritelmään liittyvät, nyt hylättyä välinettä koskevat ajatukset saattavat olla tärkeitä. 6.1.5. Olisi ponnisteltava kaikin mahdollisin keinoin, jotta varmistetaan satamaviranomaisten valvonnan ja siihen liittyvien järjestelyjen jatkuva tehostuminen. Komission ja jäsenvaltioiden tulisi epäröimättä uudistaa nykyasetukset saatujen kokemusten perusteella ja tarpeen vaatiessa asettaa entistä tehokkaampia sanktioita. 6.1.6. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa kaikkia käytännön toimenpiteitä, joilla vaalitaan laatua laivaliikenteen alalla. Se yhtyy käsitykseen, että tällaisia toimia voisivat olla mm. verotukselliset ja taloudelliset edut liikenteenharjoittajille, jotka tähtäävät korkeisiin laatustandardeihin sekä ympäristö- ja turvallisuusstandardit huomioonottaviin satamamaksuihin. Tehokkaiden itsesääntelykäytänteiden edistämistä tulisi rohkaista, ja öljy- ja kemianteollisuuden tarkastustoimia on suositeltava. Jo öljyvahinkoja koskevat kansainväliset sopimukset velvoittavat näitä alalla toimijoita. Kuten komissio ehdottaa, kolmannen osapuolen kattava pakollinen vastuuvakuutus tulisi yleisesti ottaen tutkia perusteellisesti. 6.1.7. Olisi myös erittäin hyödyllistä, mikäli rahdinomistajien enemmistö saataisiin tehokkaasti taistelemaan alikuntoisten alusten käyttöä vastaan. Vastuuntuntoiset rahdinomistajat ponnistelevat jo nyt melkoisin kustannuksin varmistaakseen, että heidän rahtinsa kuljetetaan hyvämaineisilla aluksilla. Monilla aloilla rahtaajat eivät kuitenkaan voi vaikuttaa aluksen valintaan. Siksi erityisten sanktioiden määrääminen tällä alueella tulisi tehdä erittäin varovaisesti, ja ne tulisi kohdistaa vastuuttomaan vähemmistöön, joka tarkoituksellisesti vuokraa standardit alittavassa kunnossa olevia aluksia. Sanktiot voitaisiin määrätä esimerkiksi jatkuvasti erittäin alikuntoiseksi havaittujen, satamaviranomaisten "mustalla listalla" olevien alusten vuokraajille. Lisäksi tulisi aloittaa rakentava vuoropuhelu asianomaisten tahojen välillä, jotta nähdään, voidaanko löytää käytännöllisiä ja oikeudenmukaisia järjestelyjä. 6.1.8. Vaikka talous- ja sosiaalikomitea kannattaa täysin sitä, että laivaustoiminnan vaadittujen vähimmäisstandardien tulisi perustua ILOn ja IMOn kansainvälisesti hyväksyttyihin standardeihin, sen mielestä minkään strategiaohjelman yhteydessä suunnitellun toimen ei tulisi heikentää jäsenvaltioiden nykystandardeja. 6.2. Avointen markkinoiden ylläpitäminen 6.2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission sitoutumiseen turvata avoimet markkinat ja oikeudenmukaiset kilpailuolosuhteet maailmanlaajuisesti monenkeskisten neuvottelujen tuloksena. Tästä on osoituksena komission tuki meriliikennepalveluja käsittelevälle GATS-neuvotteluryhmälle. 6.2.2. Vaikka komission ehdotusta toimia maailmanlaajuisten markkinoiden avaamisen koordinoijana pidetään myönteisenä osoituksena komission vallankäytöstä ja asemasta, sen aikomukseen osallistua kahdenkeskisiin laivaliikennettä koskeviin neuvotteluihin suhtaudutaan varauksellisesti. Olisi varmistettava, että komission toiminta tällä alalla ei ole ristiriidassa sen nimenomaisen monenkeskisyyteen sitoutumisen kanssa ja että komissio tukee samanaikaisesti jäsenvaltioiden ponnisteluja. 6.2.3. On esitetty näkemys, että asetus (ETY) N:o 4057/86 on joiltakin osin puutteellinen ja että sen nykynäkemys laajasta linjaliikenteestä vaikuttaa vanhentuneelta. Talous- ja sosiaalikomitea vaatii kuitenkin varovaisuutta, kun vuonna 1986 annettuun asetuspakettiin tehdään muutosehdotuksia. Uhkana on, että prosessissa voidaan heikentää asetusten avulla huolella aikaansaatua kompromissien ja myönnytysten välistä tasapainoa, joka on myötävaikuttanut alan avaamiseen kilpailulle sekä suoralla toiminnalla että toimimalla pelotteena. Välineiden tinkimättömämpi soveltaminen voisi olla asianmukaisempi tapa. 6.2.4. Yhteisön kilpailusääntöjä arvioitaessa on lähestyttävä harkitusti laivaajien ja laivaliikenteen harjoittajien kaupallisia ja investointitarpeita suunnitellun konferenssijärjestelmän sisällä ja sen ulkopuolella. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission vaatimusta kilpailusääntöjen kansainvälisestä yhteensopivuudesta. Se painottaa kuitenkin tarvetta tehdä ero yritysten kilpailukielteisten käytäntöjen ja markkinoiden avoimuutta rajoittavien hallitusten toimien aiheuttamien kilpailuvääristyminen välillä. Olisi annettava tunnustusta julkisten palvelujen turvaamisesta syrjäseuduilla, joille yksityinen sektori ei muuten ehkä toimittaisi palveluita, koska ei olisi kaupallisesti kannattavaa. 6.2.5. Talous- ja sosiaalikomitea on tietoinen linjaliikenteen rahtihintojen määräämistä ja kapasiteetinhallintaohjelmia koskevista erilaisista näkemyksistä. Asetuksesta (ETY) N:o 4056/86 on tullut entistä riidanalaisempi lainsäädännön osa, erityisesti linjojen uusien yhteistyömuotojen valossa. Talous- ja sosiaalikomitea toteaa, että varustamot kiistävät asiakirjan tässä osassa esitetyt tosiasiat, koska niiden mielestä asia on esitetty yksipuolisesti ja sisältää monia tärkeitä epätarkkuuksia. Rahtaajat sen sijaan hyväksyvät sen täysin. Komission on tarkasteltava asian kaikkia näkökohtia tasapuolisesti ja sen tulisi odottaa eurooppalaisten tuomioistuimien meneillään olevan käsittelyn tulosta. 6.3. Kilpailukykyä edistävä politiikka 6.3.1. Talous- ja sosiaalikomitea on erityisen tyytyväinen komission ehdotuksiin jäsenvaltioiden koulutusohjelmista ja työllisyyden kannustamisesta, erityisesti merenkulun koulutuskustannusten sisällyttämisestä kansallisiin koulutusjärjestelmiin. Se kannattaa täysin komission näkemystä siitä, että on EY:n yleisen edun mukaista pitää EY:n merenkulkijoiden määrä sekä EY:n laivaliikenteessä että siihen liittyvillä teollisuudenaloilla mahdollisimman suurena. 6.3.2. Toimien kiireellisyyttä tällä rintamalla lisää pätevän päällystön ja erityistehtävissä toimivan miehistön jäsenten nykyinen ja kasvavaksi ennustettu puute joissakin jäsenvaltioissa, mikä on todettu komission asiakirjassa viitatussa BIMCO ISF-tutkimuksessa. Tässä yhteydessä talous- ja sosiaalikomitea odottaa komission ottavan huomioon MIF:n (merenkulun eri osa-alueiden yhteistyöelimen) henkilöresurssityöryhmän raportin sekä meriliikenteen sekakomitean 14. kesäkuuta 1996 antaman lausunnon. 6.3.3. On kuitenkin mahdotonta houkutella sopivia tulokkaita tehostettuun koulutusohjelmaan, ellei heitä saada vakuuttumaan siitä, että ura merenkulkualalla on turvallinen ja antaa kohtuulliset tulevaisuudennäkymät sekä mahdollisuuden jatkaa töitä myöhemmin maissa. Tämän vuoksi ohjelma on riippuvainen tehokkaiden myönteisten toimien menestyksekkäästä toteutuksesta alalla. 6.3.4. On varmistettava, että pätevyyskirja- ja koulutusrakenne vastaavat täysin hiljattain tarkistettujen STCW-säännösten vaatimuksia. 6.3.5. Talous- ja sosiaalikomitea toivoo erityisesti tehokkaita toimia varmistamaan, että kolmannen maailman tärkeimpien työvoimaa tuottavien maiden merenkulun koulutusjärjestelmät vastaavat täysin nykyisiä ja tarkistettuja STCW-vaatimuksia. Komission suunnittelema tutkimus tuntuisi hyödylliseltä ensiaskeleelta. 6.3.6. EY:n laivaliikenteen kilpailukyvylle tuntuvia etuja tuova yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmien käytännön panos olisi erittäin tervetullut. MIF:n tulisi kehittää ja valvoa sitä, mutta myös EY:n laivaliikennealan tehokas panos on tärkeää. 6.3.7. Yllä kohdassa 5.1 muistutetaan mieliin, että vuonna 1989 antamassaan lausunnossa TSK pyrki löytämään erityistoimia, joilla pystyttäisiin vähentämään EY:n henkilöstökuluja poistamalla joitakin jäsenvaltioiden määräämiä palkkojen sivukuluja, joita alan kilpailijoiden ei tarvitse maksaa. Komitea pyrki myös kevyempiin jäsenvaltioiden verojärjestelyihin, joka on sovitettu laivaliikenteen talouden realiteetteihin. Nämä rasitteet ovat vaikuttaneet merkittävästi EY-tonniston ulosliputukseen, ja niiden merkitys voidaan todeta komission asiakirjan liitteen 1 taulukoista. Aiheesta tekemänsä tutkimuksen osana komission tulisi kerätä lisää (eri julkaisuista saatavaa) yksityiskohtaista tietoa. 6.3.8. Talous- ja sosiaalikomitea on siksi erittäin tyytyväinen komission ehdotukseen, että yleisen taloudellisen tuen sijasta tukitoimia tulisi kohdistaa palkkojen sivukuluihin sekä EY:n laivaliikenteen harjoittajien maksamiin veroihin ja veronluonteisiin maksuihin, jotta EY:n laivaliikenteen kehitystä ja alan työllisyyttä voidaan edistää suoraan. 6.3.9. Yllä oleva väite on mainittu komission asiakirjan luvussa "Valtion tuki laivaliikenteelle". Ei voida kuitenkaan liikaa korostaa sitä, että laivaliikenneala ei hae suoraa tukea tai subventioita julkisista varoista, mikä komission lausumasta politiikasta huolimatta on yhä liian yleinen käytäntö ilmaliikenteen alalla, vaan pelkästään jäsenvaltioiden eri tavoin määräämän taloudellisen ja verotaakan lieventämistä. Viimeksimainituista on seurauksena kustannustaakka, joka ei koske EY:n ulkopuolelta toimivia, matalapalkkaisia merenkulkualan työntekijöitä palkkaavia laivaliikenteen harjoittajia. 6.3.10. Monien ehtojen tulisi täyttyä yhteisön lähestymistavassa valtion tukeen, tai tässä tapauksessa paremminkin valtion määräämän taloudellisen ja verotaakan lieventämiseen. Yhteisön toimien tulisi olla avoimia, syrjimättömiä eivätkä ne saisi vääristää kilpailua. Jäsenvaltioiden ylin valta verojärjestelyissä tulee säilyttää. Tulisi aloittaa suuntaviivojen tarkistuksesta, ne voitaisiin tällä kerralla ehkä kohdistaa EY:n sisällä toimivien yritysten erityisten lisäkustannusten hyvittämiseen, laivojen omistamisen todellisiin kuluihin, hallintoon ja toimintaan. Näin kyseiset alukset voisivat kilpailla vähintään vastaavin ehdoin kuin niiden kilpailijat maailmalla. Olisi kuitenkin vältettävä tarpeettoman monimutkaisten ja byrokraattisten toimenpiteiden käyttöönotto. 6.3.11. Komissio näyttää huomanneen varustamotoiminnan ja laivaliikenteen hallinnoimisen valtavat seurannaisvaikutukset nykypäivän maailmassa sekä EY:n laivaliikennettä harjoittavien yritysten tarpeelliseksi havaitsemien institutionaalisten järjestelyjen monimutkaisuuden. Se tunnustaa myös EY:n laivaliikenteen sisäisistä investoinneista saatavat hyödyt. Kaikki nämä toimet vaikuttavat eri asteisesti EY:n laivaliikenteen taloudelliseen voimaan tarjoamalla työtä maalla ja merellä sekä tehostamalla EY:n asemaa tämän erittäin kansainvälisen teollisuudenhaaran maailmanlaajuisena keskuksena. 6.3.12. Siksi talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission lausumaa siitä, että jäsenvaltioiden tulisi varmistaa tuen keskittäminen kokonaisuuksille, jotka vaikuttavat kestävään taloudelliseen toimintaan EY:ssä, ja että taloudellisen yhteyden tulisi olla ensiarvoisen tärkeä asia. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä yhteyttä tietyn lipun alla purjehtimiseen ei kuitenkaan pidä hylätä, koska tämä on juuri se seikka, jolla on selvästi määriteltävä yhteys turvallisuusstandardien ja työehtokäytäntöjen kanssa. Tämän mukaisesti talous- ja sosiaalikomitea ehdottaa, että tarkistaessaan suuntaviivojaan komission tulisi pyrkiä varmistamaan, että toiminta suunnataan tämän lausunnon osassa 5 mainittujen tavoitteiden, erityisesti kohdassa 5.7 todetun perustavoitteen saavuttamiseen. EY:ssä laivaliikennettä harjoittaville yritysluokille ja niiden laivoille myönnettävä tuki olisi selvästi porrastettava niiden henkilöstöpolitiikan sekä sen mukaan, kuinka paljon ne vaikuttavat EY:n työllisyyteen ja sisäisiin investointeihin. 6.3.13. Lisäksi on tehtävä selvä ero laivaliikennettä harjoittaville yrityksille annettavan tuen ja yleisten, laivaliikennealan ulkopuolelle suunnattujen valtiontukijärjestelmien välillä, esimerkkeinä mainittakoon tuki laivanrakennus- ja -korjausteollisuudelle. 6.3.14. Kuten komission asiakirjassa todetaan, jäsenvaltioiden nykyisten verojärjestelmien vaikutukset merenkulkuyrityksiin vaihtelevat suuresti. Siksi talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission nykyisiä toimia, joiden tarkoituksena on kartoittaa tämänhetkinen tilanne eri jäsenvaltioissa. Myös merenkulkualan tuomaa taloudellisen hyödyn määrää jäsenvaltioissa tutkivasta komission hankkeesta saadaan varmasti hyödyllistä ja valaisevaa tietoa. 6.3.15. Lopuksi talous- ja sosiaalikomitea muistuttaa, että mikäli komissio ja neuvosto olisivat panneet täytäntöön talous- ja sosiaalikomitean vuonna 1989 antamat suositukset myönteisistä toimista, EY:n laivaliikenneala olisi tällä hetkellä paremmassa kunnossa kuin nyt. Talous- ja sosiaalikomitea painottaa uudelleen, kuinka ehdottoman tärkeää on ryhtyä tehokkaisiin toimiin kustannuseron vähentämiseksi, mikäli EY:n laivaliikennealan yritysten halutaan jatkavan toimintaansa, alukset halutaan pitää edelleen EY:n rekistereissä tai jopa houkutella niitä takaisin ja EY:n merenkulkijoiden työllisyys halutaan turvata tulevaisuudessa. Bryssel, 31. lokakuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL N:o C 344, 31.12.1985, s. 31 () EYVL N:o L 378, 31.12.1986, s. 1, 4, 14 ja 21 () EYVL N:o C 56, 7.3.1990, s. 70 () Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/92, 7. joulukuuta 1992 palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (kabotaasi) (EYVL N:o L 364, 12.12.1992, s. 7). () Merenkulkuasioiden asiantuntijoista koostunut ryhmä, joka perustettiin avustamaan komissaaria strategia-asiakirjan laatimisessa. () Merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskeva kansainvälinen yleissopimus ("Standard of Training, Certification and Watch-Keeping for Seafarers").