[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 13.1.2009

KOM(2009) 1 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE YHTEISÖN TILASTO-OHJELMAN (2003–2007) JÄLKIARVIOINNISTA

{SEC(2009)14}

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE YHTEISÖN TILASTO-OHJELMAN (2003–2007) JÄLKIARVIOINNISTA

1. JOHDANTO

Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2367/2002/EY[1] yhteisön tilasto-ohjelmasta vuosiksi 2003–2007 tehtiin 16. joulukuuta 2002. Ohjelman ohjenuorana olivat yhteisön politiikan pääasialliset prioriteetit eli talous- ja rahaliitto, Euroopan unionin laajentuminen sekä kilpailukyky, kestävä kehitys ja sosiaalipoliittinen ohjelma. Sen rakenteen muodostivat eri tavoitteet eli Eurostatin tehtävänmääritys, korkealaatuisten tilastojen tuottaminen EU:n politiikan kaikkiin tarpeisiin sekä resurssien tehokas käyttö ja täytäntöönpano talousarvion näkökulmasta.

Päätöksen 4 artiklan mukaan ”ohjelmakauden päättyessä komissio antaa tilasto-ohjelmakomiteaa kuultuaan ohjelman täytäntöönpanosta arviointikertomuksen, jossa se ottaa huomioon riippumattomien asiantuntijoiden näkemykset. Kertomus laaditaan vuoden 2008 loppuun mennessä ja esitetään Euroopan parlamentille ja neuvostolle.”[2]

Tämä asiakirja muodostaa vaaditun arviointikertomuksen, ja siinä käsitellään varainhoitoasetukseen[3] ja sen soveltamissääntöihin[4] kirjattua velvoitetta, jonka mukaan ohjelmista on tehtävä arviointi henkilöstöresurssien ja taloudellisten resurssien osalta sekä saavutettujen tulosten osalta sen varmistamiseksi, että ne ovat asetettujen tavoitteiden mukaiset. Ohjelman arvioinnista pitäisi myös saada arvokasta tietoa tulevien viisivuotisten tilasto-ohjelmien kehittämistä ja niiden seurantajärjestelmien luomista varten.

Tämä kertomus perustuu Eurostatin vuonna 2006 laatimaan väliarviointiin sekä riippumattoman arvioijan laatimaan kertomukseen tilasto-ohjelmasta annetun asetuksen 4 artiklassa vaaditun mukaisesti. Luvussa 2 tehdään tiivistelmä päähavainnoista, jotka koskevat ohjelmassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamista, ja luodaan katsaus laaja-alaisiin kysymyksiin ja uusiin aloitteisiin, joita ohjelma ei alun perin kattanut. Luvussa 3 esitetään keskeiset suositukset ohjelman tulevaa suunnittelua ja toteutusta varten.

Riippumattomien konsulttien loppukertomus on liitteenä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa.

2. OHJELMAN TÄRKEIMMÄT SAAVUTUKSET

Tässä luvussa käsitellään ohjelman saavutuksia kaikilla tilastoaloilla ohjelman osastojen ja täytäntöönpanostrategioissa lueteltujen horisontaalisten tavoitteiden mukaisesti. Siinä myös raportoidaan toimista ja aloitteista, jotka eivät kuuluneet nimenomaisina tavoitteina tilasto-ohjelmaan, joistakin monialaisista toimista ja aloitteista sekä henkilöresurssien ja määrärahojen käytöstä.

TIIVISTELMÄ

Jäljempänä osastoittain[5] raportoitujen ohjelman yksityiskohtaisten saavutusten perusteella voidaan todeta, että lähes kaikki tavoitteet täytettiin. On syytä korostaa, että Euroopan tilastojärjestelmällä pystytään todistetusti takaamaan uusien ja esiin nousevien politiikan tarpeiden tukeminen tilastollisella lisätiedolla; esimerkkejä tästä ovat tietotarpeet EU:n laajentumisen yhteydessä vuosina 2004 ja 2007, energiatilastot, ympäristötilastot, turvapaikka- ja maahanmuuttotilastot, ulkomaisia tytäryrityksiä koskevat tilastot, bruttokansantuotetta ja yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä koskevat pikaennakot, eurooppalaiset sektoritilit sekä sosiaalista suojelua koskevat indikaattorit. Lisäksi valmisteilla on monivuotinen Euroopan yritys- ja kauppatilastojen uudenaikaistamisohjelma. Edistykseen on vaikuttanut myös intensiivinen työ, jota on tehty antamalla uutta lainsäädäntöä tai tarkistamalla vanhaa (varsinkin talous-, yritys- ja sosiaalitilastojen aloilla) mutta etenkin kehittämällä ja panemalla täytäntöön uusia menetelmiä ja välineitä. Tämä tulee erityisen hyvin esiin siinä, että uusien tilastojen tuottamiseen liittyvien toimien merkittävä määrä oli lähes yhtä suuri kuin tavanomaiseen tietojen tuottamiseen liittyvien toimien. Suhteellisen monissa toimissa keskityttiin Euroopan tilastojärjestelmän laadunvarmistukseen ja kehittämiseen, mikä osoittaa sen kykyä edistyä ja parantua edelleen. Tätä vahvistavat käytännesääntöjen kehittäminen ja täytäntöönpano, Eurostatin verkkosivulla olevien kaikkien tilastotietojen antaminen vapaaseen käyttöön sekä toimet, jotka liittyvät prioriteettien parempaan asettamiseen ja vastaustaakan keventämiseen.

SAAVUTUKSET TILASTOALOILLA

Tavaroiden vapaa liikkuvuus: Kehitettiin Intrastat- ja Extrastat-järjestelmiä koskevaa uutta lainsäädäntöä, jolla pyrittiin nostamaan raportointikynnyksiä, tehostamaan saatavilla olevan tiedon käyttöä ja yhdenmukaistamaan tilasto- ja tullijärjestelmiä; tarkoituksena on keventää yrityksille aiheutuvaa rasitetta.

Maatalous: Jäsenvaltioille annettiin huomattavaa tukea maatalouden ympäristötoimiin ja maaseudun kehittämiseen liittyvien indikaattoreiden parantamiseen sekä maatilarekistereiden kehittämiseen. Maatilojen rakennetutkimuksen alalla laadittiin uutta lainsäädäntöä, jolla pyrittiin keventämään vastaustaakkaa.

Henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus: Kehitettiin uutta lainsäädäntöä ja siihen liittyvä menetelmäkäsikirja, ja ulkomaisia tytäryhtiöitä koskevien tilastojen alalla toteutettiin ensimmäinen tiedonkeruu (ulkomaisten yritysten kyseisessä maassa ja kotimaisten yritysten ulkomailla sijaitsevia osakkuus- ja tytäryhtiöitä koskevat FATS-tilastot). Tietoyhteiskunnan alalla laadittiin puiteasetus, jonka jälkeen suoritettiin vuotuisia tiedonkeruita, joissa oli sekä kiinteitä että vaihtuvia kysymyksiä, jotta uusiin tietotarpeisiin pystytään reagoimaan nopeammin.

Viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka sekä muu henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvä politiikka: Vuonna 2007 annettiin uusi asetus muuttoliikkeitä ja kansainvälistä suojelua koskevista yhteisön tilastoista. Tässä yhteydessä tarkistettiin oleskelulupia koskevien tietojen sisältöä ja rakennetta, ja jäsenvaltioiden kanssa käytiin perinpohjaisia keskusteluja tilastomääritelmien ja -tietojen sekä metatietojen yhdenmukaistamisesta, jotta voitaisiin parantaa maahanmuutto- ja turvapaikkatietojen vertailukelpoisuutta.

Liikenne: Tietojen kattavuutta ja laatua parannettiin kaikkien liikennemuotojen osalta, ja käyttöön otettiin toimia eri indikaattoreiden, kuten tieliikennettä, yhdistelmäliikennettä ja suorituskykyä koskevien indikaattoreiden, säännöllistä toimittamista ja laadun parantamista varten.

Talous- ja rahapolitiikka: Kansantalouden tilinpidon alalla Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmää (EKT95) koskevan asetuksen täytäntöönpanoa jatkettiin päivittämällä tiedonsiirto-ohjelma ja seuraamalla noudattamista. BKT-pikaennakkoja laadittiin aikataulun mukaisesti, ja vuotuiset ja neljännesvuosittaiset sektoritilit julkaistiin ensimmäistä kertaa vuosina 2006 ja 2007. Bruttokansantulosta ja arvonlisäverosta kertyviä omia varoja koskevien tilastojen validointitoimia jatkettiin. Kansantalouden tilinpitoa koskevan menetelmän tarkistus käynnistettiin kansainvälisellä ja yhteisön tasolla. Liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn ja yleisemmin ottaen julkisen talouden tilastoihin liittyviä menetelmäpuitteita kehitettiin edelleen, ja neljännesvuosittaisia ja vuosittaisia julkisen talouden yhdennettyjä tilastoja levitettiin. Suoria ulkomaisia sijoituksia, palvelujen kansainvälistä kauppaa ja maksutaseita koskevia tilastoja ja vastaavia metatietoja, maksutaseiden osalta myös neljännesvuosittaisia tietoja, levitettiin ja laadukkaita raportteja tuotettiin. Maksutasetilastojen tiedonkeruujärjestelmää tarkistettiin niin, että otettiin huomioon pankkien muuttuneet raportointikynnykset. Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n maksutasekäsikirjan ja ulkomaista varallisuutta koskevan käsikirjan laatimiseen osallistuttiin merkittävällä panoksella. Lyhyen aikavälin tilastojen osalta asetusta muutettiin, ja indikaattoreiden saatavuutta ja ajantasaisuutta parannettiin merkittävästi. Euroopan talouden pääindikaattoreiden kattavuuden, sarjojen pituuden ja ajantasaisuuden kehittämiseksi ja parantamiseksi toteutettiin toimia. Hintatilastojen alalla menetelmiin liittyvät toimet ja parannettu strateginen ohjaus ovat tuoneet lisäparannuksia yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä koskevien tietojen ajantasaisuuteen ja laatuun. Ostovoimapariteetteja koskeva asetus hyväksyttiin vuonna 2007.

Työllisyys: Ansiotuloja ja työvoimakustannuksia koskevan yhdennetyn järjestelmän keskeiset osatekijät otettiin käyttöön; näihin kuuluvat myös neljännesvuosittainen työvoimakustannusindeksi ja joka neljäs vuosi tehtävä yksityiskohtainen rakennetutkimus työvoimakustannuksista ja ansiotuloista. Jatkuva neljännesvuosittainen työvoimatutkimus toteutettiin kaikissa jäsenvaltioissa, komissio antoi uuden asetuksen avoimia työpaikkoja koskevista tilastoista, ja työmarkkinapolitiikkaa koskevaa tietokantaa kehitettiin edelleen.

Yhteinen kauppapolitiikka: Maksutasetietojen laadun parantamiseksi käynnistettiin useita toimia, ja ulkomaankauppaan liittyviä kestävää kehitystä koskevia indikaattoreita päivitettiin. Maksutasetilastojen yhdenmukaistaminen kansantalouden tilinpidon ja ulkomaankauppatilastojen kanssa edistyi.

Sosiaalipolitiikka, yleissivistävä ja ammatillinen koulutus ja nuoriso: Sosiaalista osallisuutta ja sosiaalista suojelua koskevia indikaattoreita tarkistettiin, ja suurin osa vastaavasta tiedosta toimitettiin. Koulutusta ja elinikäistä oppimista koskevista tilastoista annettiin puiteasetus, ja toteutettiin ammatillista koulutusta koskeva kyselytutkimus, jonka tiedot julkaistiin vuonna 2007, sekä aikuiskoulutusta koskeva pilottikyselytutkimus. Euroopan kotitaloustutkimuksen valmistelut käynnistettiin; kyseessä on sosiaalitilastojen yhdennetty ohjelma, jolla pyritään järkeistämään olemassa olevia ja suunniteltuja eurooppalaisia sosiaalitutkimuksia ja vastaamaan poliittisiin tarpeisiin lisäkysymysten kautta. Väestölaskentoja ja asumiskyselyjä koskevaa puiteasetusta valmisteltiin, ja valtakunnallisen ja alueellisen tason väestöennusteita toimitettiin.

Kulttuuri: Kulttuuritilastojen eri ulottuvuuksista julkaistiin menetelmiä koskeva raportti ja tilastollinen taskukirja.

Kansanterveys: Komissio teki ehdotuksen kansanterveyttä ja työturvallisuutta koskevasta puiteasetuksesta, ja Euroopan yhteisön terveysindikaattoreiden tuottamiseksi käynnistettiin toimia. Terveyttä koskeva eurooppalainen haastattelututkimus käynnistettiin, ja eri lisäkysymyksiä, esimerkiksi terveystilanteeseen liittyviä, valmisteltiin. Terveystilinpitojärjestelmään liittyvät ensimmäiset tietosarjat julkaistiin, ja Euroopan työtapaturmatilastoja ja ammattitautitilastoja parannettiin.

Kuluttajansuoja: Kuluttajia koskevia useita julkaisuja laadittiin, ja elintarviketurvallisuutta koskevia tietoja asetettiin saataville. Elintarvikkeiden turvallisuuden ja ravitsemuspolitiikan seurantaa varten määritettiin indikaattoreita, ja EU:lle relevanttien tietojen löytämiseksi arvioitiin tietolähteitä.

Teollisuus: Toiminta keskittyi palvelusektoriin ja yrittäjyyteen liittyviin tilastoihin. Yritystoiminnan rakennetilastojen oikeusperustan uudelleenlaadinnan myötä mukaan sisällytettiin yritysdemografia ja yrityspalvelut, vähemmän merkityksellisiä vaatimuksia poistettiin ja käyttöön otettiin lisäkysymyksiä ja Euroopan laajuiset otantajärjestelmät. Yritysrekistereistä annettiin uusi asetus, ja monikansallisia konserneja koskevan yhteisön rekisterin perustamista koskevat työt aloitettiin. Toimialoja ja tuotteita koskevat uudet luokitukset hyväksyttiin. Energiatilastoja koskevan asetuksen valmistelua varten käytiin tiiviitä neuvotteluita. Lisäksi käynnistettiin hintojen avoimuutta koskevan direktiivin uudelleenlaadinta, vahvistettiin sähkön ja lämmön yhteistuotantoa koskevat raportointivaatimukset ja osallistuttiin merkittävästi EU:n vuotuiseen hiilidioksidi-inventaariota koskevaan raportointiin.

Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus: NUTS-alueluokituksen tarkistus saatettiin päätökseen laajentumisen jälkeen, ja Urban Audit -kaupunkitutkimuksen vahvistettu tiedonkeruu käynnistettiin. Yhteenkuuluvuusraporttia varten vaaditut tiedot toimitettiin.

Tutkimus ja teknologian kehittäminen: Useita menetelmä- ja tutkimushankkeita saatiin päätökseen tai aloitettiin, kuten tilastotietojen salassapidon valvontaa koskevat uudet menetelmät, kausitasoituksia koskevat ohjeet ja menetelmä eri lähteiden sisällyttämiseksi Euroopan tilastojärjestelmään; joissakin näissä hankkeissa käytettiin uusia yhteistyövälineitä. Useita tutkimuksia yhteisön innovaatioista, tohtorintutkinnon suorittaneiden urakehityksestä sekä tutkimuksesta ja kehittämisestä toteutettiin, ja tietojen saatavuutta laajennettiin.

Ympäristö: Jätetilastoja koskevia tietoja toimitettiin ensimmäistä kertaa asetuksen nojalla. Uutta yhteisön kemikaalipolitiikkaa koskeva valvontaväline kehitettiin yhdessä muiden yksiköiden kanssa. Kestävään kehitykseen liittyvän indikaattoriluettelon täydellinen tarkistus saatiin päätökseen. Ympäristötilien tuottamiseksi suoritettiin useita tiedonkeruita, ja siihen liittyviä metodologisia toimia toteutettiin.

Kehitysyhteistyö (ja muut ulkoiset toimet): Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluville maille annettiin monenlaista teknistä apua ja tukea asiaan liittyvien komission yksiköiden kautta. Eurostat tarjosi teknistä apua komission yksiköille AKT-maiden, Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden aluetason merkittäviä tilastoyhteistyötoimia varten ja osallistui ohjauskomiteoiden toimintaan ja muihin korkean tason tilastokokouksiin.

Kaikkia ohjelman tavoitteita ei saavutettu aivan täysin. Tämä koskee erityisesti audiovisuaalialan tilastoja, jotka päätettiin hylätä politiikan muutoksen vuoksi, kulttuuritilastoja, joissa tavoitteisiin ei täysin päästy resurssirajoitusten vuoksi, sekä kotona tapahtuvia tapaturmia koskevaa menetelmätukea, joka siirrettiin toisen komission yksikön vastuulle.

HORISONTAALISET TAVOITTEET

Horisontaaliset tavoitteet liittyvät siihen, että Eurostat on komission, muiden Euroopan yhteisön toimielinten ja laajemman käyttäjäyhteisön palveluksessa ja edistää Euroopan tilastojärjestelmän ylläpitoa ja kehittämistä, lisää henkilöstön motivaatiota ja työtyytyväisyyttä, parantaa tuotteidensa ja palvelujensa laatua sekä lisää sisäistä tuottavuutta.

Tavoitteisiin päästiin suurelta osin kehittämällä tietotekniikkainfrastruktuuria, suunnittelemalla ja toteuttamalla laadunvarmistuspuitteet, parantamalla työskentelyoloja henkilöstökyselyjen tulosten perusteella, käynnistämällä Euroopan tilastokoulutusohjelma, kehittämällä sisäistä tiedotusta ja ulkoisia levitysstrategioita sekä vahvistamalla Euroopan tilastojärjestelmän hallintorakennetta.

LAAJA-ALAISET KYSYMYKSET

Laajentuminen

Ohjelmakaudella uusien jäsenvaltioiden integroituminen yhteisön tilastojärjestelmään sekä tiedonkeruun/-levityksen että toimintarakenteiden osalta saatiin suureksi osaksi päätökseen. Tämän integroitumisen vahvistamiseksi tarjottiin tehokasta teknistä apua, jolla myös autettiin nykyisiä ehdokasmaita, jotta ne pystyvät esittämään neuvotteluprosessin tueksi relevantteja tilastotietoja ja valmistautumaan paremmin tulevaan liittymiseen.

Vastaustaakan keventäminen

Useissa toteutetuissa toimissa keskityttiin vuotuisen tilasto-ohjelmoinnin parantamiseen, prioriteettien asettamiseen sekä rasitteen ja kustannusten mittaamiseen tietyillä tilastoaloilla (kuljetustilastot, lyhyen aikavälin tilastot, Intrastat, yritystilastot). Näiden toimien tuloksena marraskuussa 2006 julkaistiin komission tiedonanto vastaustaakan vähentämisestä, yksinkertaistamisesta ja priorisoinnista yhteisön tilastojen alalla. Rasitteen ja kustannusten mittaamista jatkettiin käynnistämällä toimia, jotka kattoivat kaikki jäsenvaltiot ja voimassa olevat säädökset, sekä muilla aloitteilla, joita toteutettiin valituilla tilastoalueilla (olemassa olevien tietojen ja eurooppalaisten otosten parempi hyödyntäminen). Ensimmäiset paremman sääntelyn puitteissa saadut tulokset osoittavat, että tilastollisesta raportoinnista johtuva hallinnollinen rasite on suhteellisen pieni.

Euroopan tilastojärjestelmän kehittäminen

Eurostat ja jäsenvaltiot päättivät vuonna 2006 käynnistää Euroopan tilastojärjestelmän toimintaa koskevan pohdintaprosessin (nk. Krakovan toimintasuunnitelma), jossa käsiteltäisiin oikeudellisia ja institutionaalisia puitteita, tilastohaasteita sekä Euroopan tilastojärjestelmän resurssinhallintaa ja ohjelmointia. Tätä varten perustettiin korkean tason työryhmiä. Ensimmäinen tulos oli ehdotus Euroopan tilastolainsäädännön tarkistamisesta. Lisäksi perustettiin uusi verkostomekanismi, jonka kautta kanavoidaan tietoa ja resursseja Euroopan tilastojärjestelmässä (nk. ESSnet-verkosto). Siihen on sisällytetty joidenkin jäsenvaltioiden toteuttamia hanketoimia, ja tuloksia voivat hyödyntää kaikki Euroopan tilastojärjestelmän yhteistyökumppanit.

Käytännesääntöjen täytäntöönpano

Euroopan tilastoja koskevat käytännesäännöt hyväksyttiin vuonna 2005, ja ne perustuvat sellaisten riittävien käytäntöjen, resurssien ja valmiuksien takaamiseen, joilla voidaan tuottaa korkealaatuisia tilastoja ja vahvistaa kansallisten tilastolaitosten ja Eurostatin riippumattomuutta, integriteettiä ja tilivelvollisuutta. Kattavia itsearviointeja täydennettiin vuosina 2006–2008 tehdyillä vertaisarvioinneilla, joissa käsiteltiin erityisesti institutionaalista ympäristöä ja tiedonlevitystapoja sekä kansallisten tilastolaitosten koordinointitehtäviä kansallisissa tilastojärjestelmissä. Kaikista tarkasteluista saadut tulokset esitettiin tiivistettynä komission laatimassa raportissa. Eurooppalaisen tilastohallinnoinnin neuvoa-antavan lautakunnan (ESGAB), joka valvoo käytännesääntöjen täytäntöönpanoa, perustaminen saatiin päätökseen.

Laadunhallinta

Tällä alalla toteutettiin monenlaisia toimia, kuten säännöllisesti järjestetyt laatukonferenssit ja koko Euroopan tilastojärjestelmää koskevat laadunhallinta-aloitteet, mukaan lukien tilastollisten menetelmien ja tuotosten tarkistuslistan (DESAP) sekä tiedonlaadun arviointimenetelmien ja -välineiden käsikirjan (DATQAM) kehittäminen; tiedonlaatuun liittyvien näkökohtien seurantaa ja laaturaportoinnin yhdenmukaistamista voitaisiin tosin vielä vahvistaa. Jäsenvaltioille annettiin tukea niiden laatualoitteissa, ja tuloksena saatuja hyviä toimintatapoja levitettiin.

Käyttäjäpalaute ja tiedonlevitys

Merkittävä virstanpylväs oli Eurostatin tilastotietoja maksuton levittäminen verkkosivun kautta 1. lokakuuta 2004 alkaen. Tämän tuloksena portaalin kävijämäärät kasvoivat merkittävästi, näkyvyys tiedotusvälineissä kasvoi ja metatiedot katettiin täydellisesti. Julkaisuohjelmaa ja -kalenteria parannettiin, ja erilaisia käyttäjätutkimuksia toteutettiin. Jäsenvaltioiden käyttäjätukea varten kehitettiin yhteistyöjärjestely, ja käyttäjäpalautetta seurattiin säännöllisesti. Käyttäjien kanssa käytävän vuoropuhelun edistämiseksi perustettiin eurooppalainen tilastoja käsittelevä neuvoa-antava komitea.

Infrastruktuurin kehittäminen

Tiedonsaannin helpottamiseksi ja verkkosivun toiminnan parantamiseksi avattiin uusi verkkosivu ja tarkistettiin viitetietokantaa. Infrastruktuuria kehitettiin siten, että jäsenvaltiot käyttivät tietojen toimittamiseen yhä enenevässä määrin keskitettyä vastaanottopistettä, mikä lisäsi tehokkuutta ja turvallisuutta. Lisäksi kansainvälisellä areenalla toteutettu aloite yhteisten standardien ja suuntaviivojen kehittämiseksi tilastotietojen ja metatietojen sähköistä tiedonvaihtoa varten (SDMX) hyötyi Eurostatin johtavasta asemasta.

HENKILÖSTÖRESURSSIEN JA TALOUDELLISTEN RESURSSIEN KÄYTTÖ

Henkilöstöresurssit kasvoivat kertomuksen kattamalla kaudella tasaisesti noin 15 prosenttia, mikä johtui pääasiassa laajentumisesta. Noin 82 prosenttia henkilöresursseista liittyy tilastojen tuotantoon, ja loppujen työkenttänä on hallinnollinen ja poliittinen tuki. Suhde on pysytellyt suhteellisen vakaana vuosien mittaan, vaikka viime vuosina onkin tapahtunut hienoista kasvua. Ohjelman täytäntöönpanon kokonaisbudjetti kyseisellä kaudella oli 220,6 miljoonaa euroa.

Resurssitilanne oli yleisesti ottaen tyydyttävä ohjelmakaudella, koska uusia tilastotehtäviä, kuten laajentumiseen ja uusiin poliittisiin vaatimuksiin liittyviä, tasapainottivat tuottavuuden kasvu ja saadut vähäiset lisäresurssit.

3. SUOSITUKSIA TULEVIA TOIMIA VARTEN

Yhteisön tilasto-ohjelman jälkiarviointiraportissa (1998–2002) annetut suositukset otettiin huomioon suurelta osin pantaessa täytäntöön tässä kertomuksessa käsiteltyä tilasto-ohjelmaa. Kahden suosituksen osalta toimia aloitettiin muttei saatettu päätökseen. Ne liittyvät Eurostatin suorituskyvyn mittaamisen parantamista koskevaan suositukseen sekä taitojen ja tietojen kartoittamista ja hallintaa Euroopan tilastojärjestelmän tasolla koskevaan suositukseen.

Riippumattomat asiantuntijat laativat seuraavat suositukset tämän tilasto-ohjelman arvioinnin aikana (tarkempia tietoja liitteenä olevassa raportissa).

PARANNETAAN YHTEISÖN TILASTO-OHJELMAN JA VUOTUISTEN TYÖOHJELMIEN YHTEYTTÄ

Yhteisön tilasto-ohjelman tarkoituksena on olla puiteohjelma, jossa muotoillaan strateginen näkemys viisivuotiskaudeksi ja varmistetaan yhdessä vuotuisten työohjelmien kanssa tilasto-ohjelman joustavuus ja asiaankuuluvuus koko kauden ajan. Vuotuisissa työohjelmissa olisi viitattava yhteisön tilasto-ohjelmaan ja mainittava se nimenomaisesti ja käytettävä sitä perustana. Tilasto-ohjelmaan sisältyvien keskeisten tavoitteiden olisi tultava näkyviin vastaavissa hierarkkisissa tavoitteissa vuotuisissa ohjelmissa. Näin on mahdollista hyödyntää kummankin ohjelman potentiaali täysimääräisesti ja taata strategisten tavoitteiden parempi seuranta.

PARANNETAAN YHTEISÖN TILASTO-OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANON SEURANTAA

Eurostatissa on jo useita seurantavälineitä, kuten tietojen laadun, verkkosivun ja säädösten noudattamisen seuranta sekä käyttäjätyytyväisyyskyselyt ja henkilöstökyselyt. Nämä välineet eivät kuitenkaan vielä kuulu osana yhdennettyyn järjestelmään, eikä tilasto-ohjelman tavoitteiden saavuttamista seurata lainkaan. Tilasto-ohjelman yleinen seuranta olisi toteutettava määrittämällä keskeiset indikaattorit, jotka tarjoavat riittävästi tietoa toiminnallisten ja strategisten tavoitteiden saavuttamisesta ohjelmakaudella. Käytössä olevia seurantatoimia olisi järkeistettävä, ja ne olisi integroitava seurantajärjestelmään.

TASAPAINOTETAAN KYSYNTÄ JA RESURSSIT

Eurostatin tehtävänä on toimia välittäjänä Euroopan tason tärkeimpien käyttäjien (pääasiassa muut komission yksiköt) ja kansallisten tilastolaitosten ja muiden kansallisten tiedontuottajien välillä. Yhdessä näiden kanssa otettiin käyttöön monia välineitä, joilla yhteistyötä tehostettiin. Käyttäjät tarvitsevat jatkossa entistä enemmän usein toimitettavia ja tarkkoja tietoja, kun ryhdytään toteuttamaan uusia poliittisia toimia ja nykyisen politiikan täytäntöönpanoa ja arviointia on seurattava. Euroopan tilastojärjestelmässä ei voida kuitenkaan rajattomasti hyödyntää tuottavuuden lisäämistä, jotta voitaisiin täyttää monimutkaisten tietojen lisääntyvä kysyntä. Tilanne vaatii strategista pohdintaa, jossa käsitellään kysyntää yhdessä tuotantojärjestelmien nykyaikaistamisen ja prosessien yhdenmukaistamisen kanssa; mahdollisesti olisi myös tarkasteltava resurssien (henkilöstön ja määrärahojen) lisäämistä koko Euroopan tilastojärjestelmässä. Koko järjestelmää koskevan haasteen käsittelemiseksi olisi parannettava prioriteettien asettelua, yksinkertaistettava lainsäädäntöä, arvioitava uusien tarpeiden vaikutuksia edeltä käsin ja tarkistettava resurssitarpeita.

LISÄTÄÄN LUOTTAMUSTA JA YHTEISTYÖTÄ EUROOPAN TILASTOJÄRJESTELMÄSSÄ

Eri sidosryhmien välinen luottamus ja yhteistyökumppanuus ovat ratkaisevat tärkeitä tilastojärjestelmän toimivuuden kannalta. Eurostat toimii kansallisten tilastolaitosten ja komission yksiköiden välittäjänä ja joutuu käsittelemään järjestelmän eri toimijoiden toisinaan vastakkaisia etuja. Olemassa on useita elimiä ja institutionaalisia välineitä, joilla voidaan tukea kaikkien toimijoiden vuoropuhelua ja edistää näin luottamusta ja yhteistyökumppanuutta. Luottamus ja yhteistyö ovat järjestelmän kulmakivet, ja Eurostatin olisi vahvistettava niitä edelleen tulevaisuudessa.

[1] EYVL L 358, 16.12.2002.

[2] EYVL L 358, 16.12.2002, s. 2.

[3] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1995/2006, annettu 13. joulukuuta 2006.

[4] Komission asetus (EY, Euratom) N:o 478/2007, annettu 23. huhtikuuta 2007, asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 muuttamisesta.

[5] Perustamissopimuksen mukaisesti.