Kuten neuvosto oli 29. toukokuuta 2017 hyväksytyissä neuvotteluohjeissa pyytänyt, komission yksiköt ovat arvioineet sopimuksen mahdollisia vaikutuksia kestävän kehityksen kannalta, erityisesti siltä osin kuin on kyse asianomaiselle väestölle koituvista eduista ja luonnonvarojen hyödyntämisestä Länsi-Saharassa, jäljempänä ’asianomaiset alueet’. Arviointi koskee muun muassa Länsi-Saharasta peräisin olevia kauppavirtoja, erityisesti kalastustuotteita, maataloustuotteita ja fosfaatteja. Se perustuu aiemmasta toiminnasta käytettävissä olevien tietojen analyysiin ja tulevaisuutta koskeviin ennusteisiin. Arviointi osoittaa, että EU–Marokko-assosiaatiosopimuksen mukaisten tullietuuksien myöntäminen on vaikuttanut kyseiseen väestöön myönteisesti, ja tämän vaikutuksen odotetaan säilyvän tai mahdollisesti jopa kasvavan tulevaisuudessa. Vaikutustenarviointi esitetään komission yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) kanssa laatimassa 11. kesäkuuta 2018 annetussa kertomuksessa, joka käsittelee Länsi-Saharan väestölle koituvia hyötyjä sekä kyseisen väestön kuulemista tullietuuksien laajentamisesta koskemaan Länsi-Saharasta peräisin olevia tuotteita.

Neuvosto valtuutti 29. toukokuuta 2017 komission aloittamaan neuvottelut oikeusperustan luomiseksi etuuskohtelun myöntämiseksi Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille ja hyväksyi neuvotteluohjeet. Vuonna 2017 käytiin kaksi neuvottelukierrosta. Pääneuvottelijat parafoivat sopimusluonnoksen 31. tammikuuta 2018. Osapuolet allekirjoittivat sopimuksen 25. lokakuuta 2018. Neuvosto hyväksyi Euroopan parlamentin hyväksynnän jälkeen 28. tammikuuta 2019 päätöksen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen tekemisestä luoden näin oikeusperustan sille, että Länsi-Saharan tuotteille myönnetään samat tullietuudet kuin Marokon tuotteille.

Assosiaatiosopimuksen voimaantulosta asti kyseisessä sopimuksessa määrättyjä kauppaetuuksia on tosiasiallisesti sovellettu Länsi-Saharan itsehallintoa vailla olevalta alueelta peräisin oleviin tuotteisiin. Euroopan unionin tuomioistuin on todennut 21. joulukuuta 2016 asiassa C-104/16 P antamassaan tuomiossa, ettei EU:n ja Marokon välistä assosiaatiosopimusta sovelleta Länsi-Saharaan.

EU–Marokko-assosiaatiokomitean on määrä hyväksyä päätös, joka koskee neuvoston 28. tammikuuta 2019 hyväksymän sopimuksen vaikutustenarvioinnin yksityiskohtaisia sääntöjä, erityisesti kestävän kehityksen osalta siltä osin kuin on kyse asianomaisille väestöille koituvista eduista ja Länsi-Saharan luonnonvarojen hyödyntämisestä, jäljempänä ’suunniteltu säädös’. Päätös on hyväksyttävä viimeistään kahden kuukauden kuluttua kyseisen sopimuksen voimaantulosta.

EU–Marokko-assosiaatiokomitea on assosiaatiosopimuksella perustettu elin, joka vastaa sopimuksen täytäntöönpanosta. Se on myös toimivaltainen päättämään sopimuksen hallinnoinnista. Assosiaatiokomitea hyväksyy päätöksensä osapuolten yhteisellä sopimuksella. Istuntojen välillä se voi, jos osapuolet niin sopivat, tehdä päätöksiä kirjallisella menettelyllä.

Neuvosto hyväksyi neuvoston päätöksellä (EU) 2019/217, joka annettiin 28. tammikuuta 2019, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välistä assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen tekemisen assosiaatiosopimuksessa määrättyjen tullietuuksien laajentamiseksi koskemaan Länsi-Saharasta peräisin olevia tuotteita.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

Säädös, joka assosiaatiokomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla sopimuksen 83 artiklan mukaisesti.

EU–Marokko-assosiaatiokomitea on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyllä Euro–Välimeri-sopimuksella.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Tämä ehdotus on nykyisen kauppapolitiikan mukainen. Se vastaa myös Euroopan naapuruuspolitiikan yleisiä tavoitteita sekä unionin Marokon suhteen harjoittamaa yleistä politiikkaa, jonka tavoitteena on lujittaa etuoikeutettua kumppanuutta kyseisen maan kanssa, tämän vaikuttamatta Länsi-Saharaa koskevan Yhdistyneiden kansakuntien prosessin lopputulokseen.

Sopimuksessa edellytetyn tietojen vaihdon lisäksi Marokko on suostunut perustamaan mekanismin tilastotietojen keräämiseksi Länsi-Saharasta peräisin olevien tuotteiden unioniin suuntautuneesta viennistä. Nämä tiedot on tarkoitus saattaa komission sekä jäsenvaltioiden tullien käyttöön kuukausittain.

Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artiklan 3 kohta ja 4 kohdan ensimmäinen alakohta.

4.3.Päätelmät

Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

5.SUUNNITELLUN SÄÄDÖKSEN JULKAISEMINEN

Koska assosiaatiokomitean päätöksellä täydennetään assosiaatiokomitean sisäistä sääntöä, on aiheellista julkaista päätös Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun se on hyväksytty.

2019/0204 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyllä Euro–Välimeri-sopimuksella perustetussa assosiaatiokomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta tietojen vaihtoon mainittua sopimusta muuttavan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen vaikutusten arvioimiseksi

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosioinnista tehty Euro–Välimeri-sopimus, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, tehtiin unionin puolesta 24 päivänä tammikuuta 2000 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 2000/204/EY, EHTY, ja sopimus tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2000.

(2)Neuvosto hyväksyi 28 päivänä tammikuuta 2019 annetulla päätöksellään (EU) 2019/217 Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen tekemisen assosiaatiosopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta, jäljempänä ’pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttaminen’, assosiaatiosopimuksessa määrättyjen tullietuuksien laajentamiseksi koskemaan Länsi-Saharan tuotteita.

(3)Assosiaatiosopimuksen 81 artiklan mukaisesti on perustettu assosiaatiokomitea, jonka tehtävänä on sopimuksen hallinto. Saman sopimuksen 83 artiklan nojalla assosiaatiokomitea on päätösvaltainen sopimuksen hallintoon liittyvissä kysymyksissä sekä niillä aloilla, joilla assosiaationeuvosto on siirtänyt sille toimivaltansa.

(4)Assosiaatiokomitean on annettava kahden kuukauden kuluessa pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisen jälkeen päätös asianomaisen sopimuksen vaikutusten arvioimista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, erityisesti kestävän kehityksen osalta siltä osin kuin on kyse asianomaiselle väestölle koituvista eduista ja Länsi-Saharan, jäljempänä ’asianomaiset alueet’, luonnonvarojen hyödyntämisestä.

(5)On aiheellista vahvistaa assosiaatiokomiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska suunniteltu päätös tulee olemaan unionia sitova.

(6)Jotta varmistetaan sopimuksesta kyseiseen väestöön ja asianomaisten alueiden luonnonvarojen käyttöön aiheutuvien vaikutusten seuranta, sopimuksessa määrätään selvästi kehyksestä ja menettelystä, joiden avulla osapuolet voivat tietoja säännöllisesti vaihtamalla arvioida sopimuksen vaikutuksia sen täytäntöönpanon aikana. Euroopan unioni ja Marokko ovat sopineet vaihtavansa keskenään tietoja EU–Marokko-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaatiokomiteassa vähintään kerran vuodessa. On siis paikallaan määrittää kyseistä arviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt assosiaatiokomitean hyväksyttäviksi.