Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(1) II osan I osaston 2 lukua "Tietty käyttötarkoitus" koskevat ohjeet

(2002/C 207/02)

Näissä ohjeissa esitetyt viittaukset ovat viittauksia kyseiseen lukuun.

Alustavat huomautukset

Tulliliittoa koskevasta toimintasuunnitelmasta annetun komission tiedonannon ja jäsenvaltioiden tullihallintojen edustajien esittämän pyynnön mukaisesti olisi sekä viranomaisia että taloudellisia toimijoita varten laadittava ohjeet tullimenettelyjen yksinkertaistamis- ja nykyaikaistamisprosessin täydentämiseksi.

Nämä ohjeet eivät ole oikeudellisesti sitova asiakirja ja niiden luonne on selittävä. Ne on tarkoitettu helpottamaan tavaroiden tiettyä käyttötarkoitusta koskevien uudistettujen säännösten asianmukaista soveltamista jäsenvaltioissa.

2 LUKU

TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS

291 artiklan 1 kohta

(Tietyn käyttötarkoituksen järjestelmän soveltaminen/soveltamisala)

Tätä lukua sovelletaan tavaroihin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen edullisella tullikohtelulla tai alennetuin tullein tai tullitta niiden tietyn käyttötarkoituksen perusteella, silloin kun on säädetty, että ne ovat tietyn käyttötarkoituksen perusteella tullivalvonnassa.

Tietyn käyttötarkoituksen järjestelmää voidaan soveltaa sekä edullisiin tullikohteluihin että tariffin ulkopuolisiin toimenpiteisiin, joilla on vaikutusta tuontitulleihin koodeksin 21 ja 82 artiklan mukaisesti. Järjestelmää ei kuitenkaan sovelleta automaattisesti vaan ainoastaan niiltä osin ja siinä määrin kuin sen soveltamisesta säädetään joko yhteisön tai kansallisissa säännöksissä. Esimerkiksi maataloutta, kalastusta tai polkumyyntiä koskevat säännökset voivat koskea tietyn käyttötarkoituksen järjestelmän osittaista tai täysimääräistä soveltamista.

Näitä säännöksiä ei sovelleta, mikäli tavaroihin niiden tietyn käyttötarkoituksen perusteella sovellettava tulli ei ole alhaisempi kuin tulli, jota kyseisiin tavaroihin muutoin sovellettaisiin.

292 artiklan 2 kohta

(Liitteen 67 mallin mukainen hakemus)

Hakija voi hakea lupaa useampaan kuin yhteen tullimenettelyyn (yhdistetty lupa). Tällöin tavarat voidaan asettaa asianomaisiin eri tullimenettelyihin vaihtoehtoisesti (esimerkiksi sisäinen jalostus - tullinpalautusjärjestelmä tai tietty käyttötarkoitus) tai peräkkäin (esimerkiksi ensiksi väliaikainen maahantuonti ja sen jälkeen tietty käyttötarkoitus).

292 artiklan 5 kohta

(Yhteisölupa)

Yhteisölupaa koskeva hakemus on jätettävä tulliviranomaisille, jotka on nimetty siihen paikkaan, jossa hakijan pääkirjanpitoa pidetään menettelyn tarkastuksen helpottamiseksi ja jossa ainakin osa lupaan sisältyvistä toiminnoista suoritetaan, tai muussa tapauksessa paikkaan, jossa tavaroille osoitetaan määrätty tietty käyttötarkoitus.

Pääkirjanpito voi olla sellainen tullauskirjanpidoksi katsottava kirjanpito, jonka perusteella tulliviranomaiset voivat valvoa ja seurata menettelyä. Toimijan/hakijan pääkirjanpidon ei näin ollen kaikissa tapauksissa tarvitse olla sama kuin tullauskirjanpito.

Tämä lisäksi 292 artiklan 5 kohtaa sovelletaan rajoittamatta toimivaltaisten tulliviranomaisten nimeämistä koskevien kansallisten sääntöjen soveltamista.

292 artiklan 7 kohta

(Lupapäätös)

Hakijalle on ilmoitettava päätöksestä myöntää lupa tai syyt, joiden vuoksi hakemus on hylätty, 30 päivän kuluessa hakemuksen tekemisestä tai päivästä, jona tulliviranomaiset/tullihallinnot ovat vastaanottaneet pyytämänsä puuttuvat tiedot tai lisätiedot. Tätä määräaikaa ei sovelleta yhteisölupaan, jollei ennakkokuulemista ole korvattu yksinkertaisella ilmoituksella 292 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

Hakemuksen jättöpäivänä voidaan pitää päivää, jona tulliviranomaiset ovat vastaanottaneet hakemuksen.

Edellä mainitun 30 päivän määräajan määrittämisessä sovelletaan määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71(2).

293 artiklan 1 kohta

(Liitteen 67 mallin mukainen lupa)

Liitteen 67 mallin mukainen lupa on tarkoitettu kattamaan taloudellisesti vaikuttavat tullimenettelyt ja tietyn käyttötarkoituksen menettelyn.

(Henkilöt, joille lupa voidaan myöntää)

- Tiettyä käyttötarkoitusta koskeva lupa voidaan periaatteessa myöntää kenelle tahansa yhteisöön sijoittautuneelle henkilölle, joka täyttää säädetyt edellytykset (erityisesti 293 artiklan 1 kohdan b alakohta); tämä edellyttää erityisesti tehokkaan tullivalvonnan varmistamista kaikissa tapauksissa. Lupa voidaan näin ollen myöntää paitsi toimijoille, jotka osoittavat määrätyn tietyn käyttötarkoituksen kaikille tai osalle tavaroista, myös toimijoille, jotka ainoastaan siirtävät tavarat muille luvan saaneille toimijoille.

- Luvan saanut henkilö (luvanhaltija) sitoutuu osoittamaan tavaroille määrätyn tietyn käyttötarkoituksen. Tämä velvoite voidaan siirtää muille henkilöille koodeksin 82 artiklan 2 kohdan sekä koodeksin soveltamisasetuksen 296 artiklan 2-6 kohdan tai 297 artiklan mukaisesti.

- Luvanhaltijan ei tarvitse välttämättä olla tavaroiden omistaja.

- Tulliviranomaiset voivat määrätä, että tavaroiden asettaminen määrätyn tietyn käyttötarkoituksen menettelyyn edellyttää vakuuden antamista.

293 artiklan 4 kohta

(Luvan voimassaolo)

Luvan voimassaoloaika saa olla enintään kolme vuotta siitä päivästä, jona lupa tulee voimaan, paitsi jos muulle voimassaoloajalle on asianmukaisesti perustellut pätevät syyt.

Tavarat voidaan asettaa menettelyyn ainoastaan luvan voimassaoloaikana. Määräaika, jona tavaroille on osoitettava määrätty tietty käyttötarkoitus, voi kuitenkin päättyä luvan voimassaoloajan päättymisen jälkeen.

294 artiklan 3 kohta

(Taannehtiva lupa)

Esimerkki "ilmeisestä laiminlyönnistä": Henkilön voidaan katsoa syyllistyvän ilmeiseen laiminlyöntiin erityisesti, jos kyseinen henkilö tai tämän edustaja ei ole noudattanut menettelyvaatimuksia, jotka periaatteessa ovat luvan myöntämisen edellytyksenä, vaikka kyseinen henkilö olisi voinut tietää vaatimusten olemassaolosta, tai jos kyseinen henkilö on jo aikaisemmin ollut vastaavassa tilanteessa, mistä syystä hän oli tietoinen asianomaisen luvan saamiseen liittyvistä oikeudellisista vaatimuksista.

Arvioitaessa sitä, onko kyseessä "ilmeinen laiminlyönti", on otettava huomioon erityisesti säännösten monimutkaisuus sekä taloudellisen toimijan kokemus alalta ja huolellisuus.

Esimerkki taannehtivasta luvasta:

Yritys tuo 1. helmikuuta 2002 maahan muita kuin yhteisötavaroita, jotka luovutetaan vapaaseen liikkeeseen. Tämän jälkeen yrityksen asiakas menee vararikkoon. Yritys löytää kuitenkin uuden asiakkaan, joka haluaa osoittaa tavaroille käyttötarkoituksen, johon voidaan soveltaa tietyn käyttötarkoituksen järjestelmää, ja jolla on asianmukainen tiettyä käyttötarkoitusta koskeva lupa.

Tässä tilanteessa voidaan myöntää poikkeuksellisesti lupa soveltaa kyseisiin tavaroihin taannehtivasti tietyn käyttötarkoituksen järjestelmää.

Yritys hakee näin ollen taannehtivaa lupaa 1. heinäkuuta 2002. Tulliviranomaiset voivat myöntää 294 artiklan 3 kohdan nojalla kyseisen luvan, jonka voimassaolo alkaa 1. helmikuuta 2002.

Taannehtivan luvan soveltamiseen liittyy kuitenkin tiettyjä edellytyksiä:

- säännöstä ei saisi soveltaa yleisesti vaan ainoastaan poikkeustapauksissa, ja toimijan on esitettävä näyttö taloudellisesta tarpeesta,

- hakemus ei saa liittyä petosyritykseen tai ilmeiseen laiminlyöntiin,

- on noudatettava 293 artiklan 4 kohdassa säädettyjä voimassaoloaikoja,

- menettelylle asetettujen vaatimusten täyttyminen on vahvistettava hakijan kirjanpidon perusteella ja sen perusteella on muun muassa voitava valvoa menettelyä,

- tavaroiden tilanne on saatettava säännönmukaiseksi mitätöimällä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus ja laatimalla uusi vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus tietyn käyttötarkoituksen perusteella 251 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti.

300 artiklan 1 kohdan a alakohta

(Tietyn käyttötarkoituksen menettelyn päättäminen)

Tavarat pysyvät yleensä tullivalvonnassa ja tuontitullien alaisina, kunnes niille on ensin osoitettu määrätty tietty käyttötarkoitus. Menettely päätetään osoittamalla määrätty tietty käyttötarkoitus. Tämän jälkeen tuonnissa ei voi enää syntyä tullivelkaa. Luvan haltija voi tämän jälkeen käyttää tavarat haluamallaan tavalla, esimerkiksi myydä ja siirtää tavarat toimijalle, jolla ei ole tiettyä käyttötarkoitusta koskevaa lupaa.

Mikäli kyseessä ovat tavarat, jotka soveltuvat toistuvaan käyttöön, tullivalvontaa voidaan kuitenkin jatkaa enintään kahdella vuodella siitä päivästä, jona tietty käyttötarkoitus ensimmäisen kerran osoitettiin. Tullivalvontajaksoa pidennetään ainoastaan, mikäli tulliviranomaiset katsovat, että se on asianmukaista väärinkäytösten ehkäisemiseksi. Päätös tehdään tapauskohtaisesti ja mahdollisesti riskianalyysin tuloksen perusteella. Jatketun tullivalvontajakson aikana tavarat ovat ehdollisesti tuontitullien alaisia ja tullivelka voi syntyä koodeksin 203 tai 204 artiklan mukaisesti, jolloin velallisena on tiettyä käyttötarkoitusta koskevan asianmukaisen luvan haltija.

Riittävän oikeusvarmuuden takaamiseksi luvasta on käytävä selvästi ilmi tullivalvonnan päättymisajankohtaa koskevat tiedot. Tietoja ei vaadita silloin, kun tavarat eivät sovellu kaikenlaiseen toistuvaan käyttöön ja kun tullivalvonta johtuu selvästi sovellettavasta lainsäädännöstä (esim. teurastettavaksi tarkoitetut hevoset).

Esimerkkejä tilanteista, joissa voidaan katsoa, että tavaroille on ensin osoitettu määrätty tietty käyttötarkoitus:

- tiettyjen ilma-alusluokkien rakentamista, huoltoa, muuntamista tai varustamista varten tarkoitetut tavarat, kun kyseinen ilma-alus siirretään kolmannelle osapuolelle tai se palautetaan jälleen omistajansa käyttöön huollon, korjauksen tai muuntamisen jälkeen,

- siviili-ilma-alukset, sen jälkeen kun julkinen rekisteriviranomainen on rekisteröinyt ne kyseistä käyttötarkoitusta varten,

- kokoamiseen käytettävät ajoneuvon osat, kun ajoneuvon kokoaminen on suoritettu loppuun ja ajoneuvo on siirretty toiselle henkilölle,

- tiettyjen alusluokkien tai poraus- tai tuotantolauttojen rakentamista, korjaamista, huoltoa, muuntamista tai varustamista varten tarkoitetut tavarat, kun alus tai lautta siirretään kolmannelle osapuolelle tai palautetaan omistajansa käyttöön huollon, korjauksen tai muuntamisen jälkeen,

- tavarat, jotka toimitetaan suoraan alukselle aluksen varustamista varten, toimitushetkellä.

Huomautus:

Määrätyn tietyn käyttötarkoituksen osoittaminen tavaroille ensimmäistä kertaa ei välttämättä merkitse sitä, että tietyn käyttötarkoituksen menettely on päätetty. Menettely katsotaan päättyneeksi vasta, kun tavarat eivät sovellu toistuvaan käyttöön tai kun tulliviranomaiset ovat päättäneet olla jatkamatta tullivalvontaa sen päivän jälkeen, jona tietty käyttötarkoitus ensimmäisen kerran osoitettiin (ks. edellä).

(1) Asetusten konsolidoidut toisinnot ovat käytettävissä EUR-Lexissä osoitteessa:

http://europa.eu.int/eur-lex/fi/consleg/reg/fi_register_0210.html

(2) EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.