FI Euroopan unionin virallinen lehti C 140/18

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

2012/C 140/06

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

MUUTOSHAKEMUS

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

9 ARTIKLASSA TARKOITETTU MUUTOSHAKEMUS

”WACHAUER MARILLE”

EY-N:o: AT-PDO-0117-1473-29.06.2011

SMM ( ) SAN ( X )

1. Eritelmän kohdat, joita muutos koskee:

—  Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus — ☒ Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä —  Yhteys maantieteelliseen alueeseen — ☒ Merkinnät —  Kansalliset vaatimukset — ☒ Muu (valvontaelin)

2. Muutosten tyyppi:

—  Yhtenäisen asiakirjan tai yhteenvedon muutos — ☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, kun yhtenäistä asiakirjaa tai yhteenvetoa ei ole julkaistu —  Eritelmän muutos, joka ei edellytä julkaistun yhtenäisen asiakirjan muutosta (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 3 kohta) —  Eritelmän väliaikainen muutos, joka johtuu viranomaisten asettamista pakollisista terveys- tai kasvinsuojelutoimista (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 4 kohta)

3. Muutokset:

3.1 Tuotteen kuvaus:

Kuvauksen parantaminen ja selventäminen.

Kyseessä ovat aprikoosimuotojen ”Kegelmarillen”, ”Ovalmarillen” (tai ”Rosenmarillen”) ja ”Ananasmarillen” hedelmät. Niiden valintaa ja viljelyä ovat vuosina 1900–1960 perinteisesti harjoittaneet Wachaun alueen aprikoosinviljelijät ja aprikoosipuita tuottavat taimitarhat. Yleisimmin viljelty lajike on alueelle tyypillinen Klosterneuburger (Kegelmarille).

Kegelmarillen: Hedelmä on keskisuuri ja keskipainoinen, tavanomaisessa sadossa hedelmien paino on keskimäärin 45–60 g. Ominaispaino on yleensä yli 1,0. Muoto on kartiomainen tai suippokärkinen. Hedelmän kuori on pohjaväriltään hunajankeltainen, hedelmän puoliväliin tai yli puolenvälin punertuva, ja siinä on usein ruskehtavia tai punertavia pilkkuja.

Tuntomerkit: Kartion muotoinen, toispuolinen, voimakkaasti punertava. Hedelmäliha on tasaisesti oranssi tai punertavan oranssi, kiinteä ja mehukas eikä muutu jauhoiseksi.

Ovalmarillen (tai Rosenmarillen): Hedelmä on keskisuuri tai suuri ja keskipainoinen; tavanomaisessa sadossa hedelmien keskipaino on 40–65 g. Ominaispaino on yleensä alle 1,0. Muoto on soikea tai hyvin pyöreä, molemmat puolet puoliksi pyöristyneet. Hedelmän kuori on oranssinkeltainen, kevyesti nukkainen ja aurinkoon päin oleva puoli on aina hedelmän puoliväliin asti punertunut, usein punapilkkuinen. Tuntomerkit: Hedelmän soikea muoto ja oranssinkeltainen perusväri lisänä kaunis punerrus.

Ananasmarillen: Hedelmän koko vaihtelee Knödel-aprikoosin (Knödelmarille – Knödel on itävaltalainen ruokalaji) koon ja ison tavallisen aprikoosin koon välillä. Tavanomaisessa sadossa hedelmien keskipaino on 30–70 g ja ominaispaino noin 1,0. Muoto on hyvin pyöreä. Hedelmän kuori on nukkainen, keskikeltainen ja usein heikosti punertava tai punapilkkuinen.

Tuntomerkit: Aprikoosinkeltainen pyöreähkö hedelmä, ei lainkaan tai heikosti punertava.

Wachaun alueen aprikooseille (Wachauer Marille) on tyypillistä suuri pektiini-, happo- ja sokeripitoisuus.

Perustelut:

Wachauer Marillen jäljittelemättömän laadun on aina katsottu perustuvan alueen ilmasto- ja maaperäoloihin sekä yli satavuotiseen viljelyperinteeseen. Niinpä suojatun alkuperänimityksen Wachauer Marillen aprikooseiksi, joilla on jäljittelemätön maku ja aromi, on kuvattu ainoastaan lajikkeet, ”joiden valintaa ja viljelyä ovat harjoittaneet Wachaun alueen aprikoosinviljelijät ja aprikoositaimitarhat noin vuodesta 1900 alkaen (vuosina 1900–1960)”. Tämä osittain jo alkuperäiseen eritelmään ja osittain sen täydennykseen sisältyvä muotoilu ilmaisee selvästi, että Wachauer Marille -lajikkeiksi saadaan ilmoittaa ainoastaan määritellyllä alueella kyseisenä aikana viljellyt, mainittuihin muotoluokkiin kuuluvat aprikoosilajikkeet. Viime aikoina yksittäistapauksissa viljellyt niin kutsutut uudet lajikkeet (esim. ranskalaiset ja kalifornialaiset lajikkeet) eivät ole verrattavissa hyviksi osoittautuneisiin alueelle tyypillisiin lajikkeisiin. Kuvausta tarkentamalla voidaan siten täyttää edelleen kuluttajien laatuodotukset ja säilyttää Wachauer Marillen erityisyys ja hyvä maine.

3.2 Maantieteellinen alue:

Tässä kohdassa aikaisemmin annettuja tietoja olisi tarkennettava maininnalla kahdesta uudesta kunnasta:

Wachaun-Mauternin-Kremsin alue. Alue sijaitsee Waldviertelin eteläreunalla rajoittuen Tonavaan ja seuraten sitä Dunkelsteinerwaldin pohjoisosaan asti. Wachauer Marillen viljelyalueeseen kuuluvat seuraavat kunnat: Aggsbach-Markt, Albrechtsberg, Bergern im Dunkelsteinerwald, Droß, Dürnstein, Emmersdorf, Furth, Gedersdorf, Krems, Maria-Laach, Mautern, Mühldorf, Paudorf, Rohrendorf bei Krems, Rossatz-Arnsdorf, Schönbühel-Aggsbach, Senftenberg, Spitz, Stratzing, Weinzierl am Wald ja Weißenkirchen.

Perustelut:

Kuntaluettelo (Schönbühel–Aggsbachia ja Emmersdorfia lukuun ottamatta) esitetään jo alkuperäiseen hakemukseen sisältyvässä kuvauksessa. Se siis sisällytetään yhteenvetoon vain selkeyden parantamiseksi. Kumpikaan nyt uutena lisättävä kunta, Schönbühel–Aggsbach tai Emmersdorf, ei kuulunut maantieteellisesti tai hallinnollisesti hakijaryhmittymään ennen sen uudelleenorganisointia, minkä vuoksi niitä ei mainita alkuperäisessä hakemuksessa. Molemmat kunnat sijaitsevat kuitenkin myös Wachaun alueella, ja ne voidaan yhdistää samaan aprikoosinviljelyperinteeseen ja samoihin erityisiin ilmasto-olosuhteisiin kuin muutkin kunnat, joten on perusteltua katsoa, että ne kuuluvat hyväksyttyyn tuotantoalueeseen.

3.3 Alkuperätodisteet:

Koska tuote-eritelmään ei ole tähän asti sisältynyt todisteita alkuperästä, on pidetty tarkoituksenmukaisena lisätä siihen tietoja tuotteen jäljitettävyydestä.

Tuotteen jäljitettävyys taataan seuraavilla toimenpiteillä:

— tiedot viljelyaloista

— tiedot istutetuista lajikkeista

— tiedot satomääristä

— SAN-tuotteiden erottaminen muista tuotteista sijoittamalla korjattu sato erilleen muista tuotteista ja merkitsemällä pakkaukset.

3.4 Tuotantomenetelmä:

Virkkeestä ”Kasvien lisäysaineisto tuotetaan paikallisissa taimitarhoissa tai aprikoosinviljelijät tuottavat sen itse” poistetaan sana ”paikallisissa”.

Perustelut:

Sanan ”paikallinen” pois jättäminen ei vaikuta lajikeominaisuuksiin, mutta se vaikuttaisi niin, että myös alueen ulkopuolella sijaitsevat taimitarhat voisivat tuottaa lisäysaineistoa.

Korvataan lause ”Perusrunkoina käytetään alueen maaperäoloihin erityisesti sopeutuneita aprikoosin siementaimia, kirsikkaluumua ja muita luumuja” seuraavasti:

”Perusrunkoina käytetään alueen maaperäoloihin erityisesti sopeutuneita aprikoosin siementaimia, kirsikkaluumua ja muita soveltuvia Prunus-suvun lajeja”.

Perustelut:

Koska erityisesti aprikoosinviljelyssä pyritään jatkuvasti löytämään paremmin soveltuvia perusrunkoja, ei ole suotavaa rajoittua vain tietyntyyppisiin luumupuihin, vaan koetoiminnan olisi katettava kaikki Prunus-lajit ja hyviksi osoittautuvia olisi alettava käyttää lisäysaineiston tuotannossa.

Korvataan lause ”Metrin korkuisina aprikoosipuiden latvus leikataan pyöreäksi, pyramidin muotoiseksi tai maljamaiseksi (puiden tiheys 5–7 m × 4–6 m eli 250–500 puuta/ha).” seuraavasti:

”Aprikoosipuiden latvus leikataan pyöreäksi (pyramidin muotoon tai maljamaiseksi); myös latvuksen taivuttamista vaakatasoon käytetään.”

Perustelut:

Pyramidin muotoinen latvus ja maljamainen latvus ovat pyöreitä latvusmuotoja, ja sen vuoksi on selkeämpää mainita ne ainoastaan sulkeissa pyöreän latvuksen yhteydessä. Jotta voitaisiin hyötyä tuotantoa järkeistävästä viljelytekniikan kehityksestä, tarkoitus on nyt myös sallia latvuksen muotoilu tasaiseksi (esim. säleikkö), etenkin kun hedelmien laadun kannalta ei ole ratkaisevaa, onko oksat muotoiltu pyöreäksi vai tasaiseksi latvukseksi. Lisäksi poistetaan ilmaus ”metrin korkuisina” sekä sulkeissa oleva virkkeen osa ”(puiden tiheys 5–7 m × 4–6 m eli 250–500 puuta/ha)” eikä korvata niitä uudella tekstillä. Tähän asti edellytettiin melko suurta istutusväliä, ja sen vuoksi tarvittiin voimakaskasvuisia perusrunkoja, jotta käytettävissä oleva tila täyttyisi puilla, joilla on laaja oksisto ja jotka kasvavat 8 metrin korkuisiksi ja sitäkin korkeammiksi. Verrattain korkeat eli metrin korkuiset perusrungot vaikuttivat myös osaltaan tähän puiden suureen korkeuteen. Viljelytekniset toimet, kuten puiden leikkaus ja erityisesti aprikoosin sadonkorjuu (poiminta on tehtävä useaan kertaan), vaikeutuvat suuresti, jos puut kasvavat hyvin korkeiksi. Jotta saataisiin matalampia puita, joilla on pienempi oksisto, tarvitaan heikompikasvuisia perusrunkoja, jotka puolestaan edellyttävät pienempää istutusväliä. Aprikoositarhoissa viljeltiin aikaisemmin pitkään lisäkasveja (esim. peruna), minkä vuoksi puiden oli oltava korkeita, mutta näin ei enää tehdä. Ei ole odotettavissa, että puiden istutusväliä koskevien vaatimusten poistaminen heikentäisi laatua.

Liitteeseen 9 (kuvaus) sisältyvät Itävallan valvottua luonnonmukaista hedelmänviljelyä koskevat ohjeet eivät enää ole voimassa. Sen vuoksi niihin viittaava lause ”Puiden viljely- ja hoitotoimet vastaavat integroidun maanviljelyn menetelmiä” korvataan seuraavasti:

”Puiden viljely- ja hoitotoimien tavoitteena on laadukkaiden aprikoosien tuotanto kestävän maatalouden vaatimusten mukaisesti.”

Hakemuksen jättämisajankohtana sovellettiin ÖPUL-edistämisohjelman puitteissa hedelmien integroidun tuotannon pinta-alapalkkiojärjestelmää, jota koskevat säännöt tarkistettiin vuosittain. Nyt kyseinen edistämisohjelma lähenee päätöstään. Samalla loppuu ohjelmaa varten laadittujen ohjeiden soveltaminen. Toisaalta Wachauer Marillen viljelyä koskevat ÖPUL-ohjeet eivät ole koskaan olleetkaan sitovia. Esimerkkinä mainittakoon maan peittämistä koskeva vaatimus: Peltomyyrien valtaisan lisääntymisen seurauksena puissa ilmeni suuria vaurioita ja nuoria puita kuoli. Kun tarkastellaan aprikoosinviljelyä menneellä vuosisadalla, voidaan todeta, että maa pidettiin tuolloin perinteisesti paljaana, sillä peltomyyrä ei viihdy tällaisessa maassa. Suunnilleen kahden viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana koneistuminen on kuitenkin mahdollistanut sen, että sato voidaan korjata maan ollessa viherkatteen peittämä. Tällöin maan kantokyky säilyy, vaikka korjuuaika olisi sateinen. Sadonkorjuun jälkeen maa tosin muokataan jälleen, ja tämä on – koska elokuut ovat usein erittäin kuivia – hyvin hyödyllinen toimenpide aprikoosipuiden ravinteiden saannin kannalta. Tällainen maanmuokkaustapa ei ole mahdollinen nykyisessä integroitua maanviljelyä koskevassa ohjelmassa.

Itävallassa lakiin perustuvat maataloustuotantoa koskevat määräykset (hyvä maatalouskäytäntö) sallivat lisäksi vain sellaisen elintarviketuotannon, joka takaa elintarvikkeiden mahdollisimman suuren turvallisuuden kuluttajien ja ympäristön kannalta. Kyseisten määräysten soveltamisen pitäisi siis riittää ilman, että laatu kärsii.

Lause ”Joka tapauksessa maa pidetään heinäkuun alusta viherkasvuston peitossa, jotta se kantaa hyvin sadonkorjuun aikana” poistetaan kokonaan, sillä sen yhteydessä ei ole mainintaa tuotteen ominaisuuksiin kohdistuvista vaikutuksista.

Poistetaan kappale ”Taudit ja tuholaiset eivät ole pysyvä ongelma, ja niiden torjumiseksi tarvitaan toimenpiteitä vain satunnaisesti. Useimmissa aprikoositarhoissa ei käytetä minkäänlaisia kasvinsuojelutoimia. Hallamittarit saadaan pidettyä poissa lokakuun lopulta lähtien liimanauhan avulla. Kaarnakuoriaiset otetaan kiinni alkoholipyydyksillä. Aprikoosilla ei ole tuholaisia, jotka vaurioittaisivat itse hedelmää. Kemiallista rikkakasvien torjuntaa ei yleensä käytetä, eikä sitä tarvita.”

Perustelut:

Uusien tuholaisten ja kasvitautien ilmaantuminen edellyttää säännöllisiä torjuntatoimia. Viimeaikaiset kokemukset rikkakasvien torjunnasta ovat osoittaneet, että niin kemiallinen kuin mekaaninenkin torjunta tehostaa viljelykasvien ravinteiden ja veden ottoa.

Lause ”Sadosta 70 prosenttia myydään teollisuudelle, tuottajaosuuskunnille ja kauppoihin ja noin 30 prosenttia myydään suoraan tilalta tai myyntikojuista” korvataan seuraavasti:

”Suurin osa myynnistä tapahtuu suoraan tilalta tai myyntikojuista. Osa sadosta menee kauppaan ja myydään käsiteltynä ja jalostettuna.”

Perustelut:

Kaupan pitämisen kanavat ovat muuttuneet, ja nykyisin suurin osa sadosta menee suoraan tilalta tai myyntikojuista tapahtuvaan myyntiin kun aikaisemmin 70 prosenttia sadosta myytiin teollisuudelle, tuottajaosuuskunnille ja kauppoihin.

3.5 Merkinnät:

Poistetaan lause ”Kaupan pidettävät hedelmälaatikot varustetaan yhtenäisellä merkinnällä”.

Perustelut:

Pakkauksia, mainontaa ym. seikkoja, jotka vaikuttavat tuotteesta markkinoilla saatavaan kuvaan, mukautetaan jatkuvasti kuluttajien mielenkiinnon ylläpitämiseksi ja tuotekuvan välittämiseksi. Markkinoiden vaatimuksiin mukautumisen helpottamiseksi luovutaan yhtenäistä merkintää koskevasta vaatimuksesta.

3.6 Valvontaelin:

Valvontaelin suorittaa valvontaa suojattuja alkuperätuotteita koskevan valvontaohjelman mukaisesti. Se on laatinut valvontasuunnitelman, jonka mukaisesti kyseinen valvontaohjelma pannaan täytäntöön suojatun alkuperänimityksen Wachauer Marille osalta.

SGS Austria Controll-Co. GmbH Diefenbachgasse 35 1150 Wien ÖSTERREICH P. +43 151225670 F. +43 151225679 Sähköposti: sgs.austria@sgs.com

Perustelut:

Lainsäädännön muuttaminen muun muassa siten, että suojattua alkuperänimitystä koskevan valvonnan toteuttamisesta osavaltion kuvernöörin suorittamina virallisina valvontoina siirrytään hyväksyttyjen yksityisten valvontaelinten suorittamaan valvontaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”WACHAUER MARILLE”

EY-N:o: AT-PDO-0117-1473-29.06.2011

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi:

Wachauer Marille

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Itävalta

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotelaji:

Luokka 1.6 Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Kyseessä ovat aprikoosimuotojen ”Kegelmarillen”, ”Ovalmarillen” (tai ”Rosenmarillen”) ja ”Ananasmarillen” hedelmät. Niiden valintaa ja viljelyä ovat vuosina 1900–1960 harjoittaneet perinteisesti Wachaun alueen aprikoosinviljelijät ja aprikoosipuita tuottavat taimitarhat.

Yleisimmin viljelty lajike on alueelle tyypillinen Klosterneuburger (Kegelmarille).

Kegelmarillen: Hedelmä on keskisuuri ja keskipainoinen, hedelmän paino tavanomaisessa sadossa on 45–60 g. Ominaispaino on yleensä yli 1,0. Muoto on kartiomainen tai suippokärkinen. Hedelmän kuori on perusväriltään hunajankeltainen, hedelmän puoliväliin tai yli puolenvälin punertuva, ja siinä on usein ruskehtavia tai punertavia pilkkuja.

Tuntomerkit: Kartion muotoinen, toispuolinen, voimakkaasti punertava. Hedelmäliha on tasaisesti oranssi tai punertavan oranssi, kiinteä ja mehukas eikä muutu jauhoiseksi.

Ovalmarillen (tai Rosenmarillen): Hedelmä on keskisuuri tai suuri ja keskipainoinen, tavanomaisessa sadossa hedelmän paino on keskimäärin 40–65 g. Ominaispaino on yleensä alle 1,0. Muoto on soikea tai hyvin pyöreä, molemmat puolet puoliksi pyöristyneet. Hedelmän kuori on oranssinkeltainen, kevyesti nukkainen ja aurinkoon päin oleva puoli on aina hedelmän puoliväliin asti punertunut, usein punapilkkuinen. Tuntomerkit: Hedelmän soikea muoto ja oranssinkeltainen perusväri lisänä kaunis punerrus.

Ananasmarillen: Hedelmän koko vaihtelee Knödelaprikoosin (Knödelmarille – Knödel on itävaltalainen ruokalaji) koon ja ison tavallisen aprikoosin koon välillä. Tavanomaisessa sadossa hedelmien paino on keskimäärin 30–70 g ja ominaispaino noin 1,0. Muoto on hyvin pyöreä. Hedelmän kuori on nukkainen, keskikeltainen ja usein heikosti punertava tai punapilkkuinen.

Tuntomerkit: Aprikoosinkeltainen pyöreähkö hedelmä, ei lainkaan tai heikosti punertava.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

—

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

—

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

—

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Wachaun-Mauternin-Kremsin alue. Se sijaitsee Waldviertelin eteläreunalla rajoittuen Tonavaan ja seuraten sitä Dunkelsteinerwaldin pohjoisosaan asti. Wachauer Marillen viljelyalue käsittää seuraavat kunnat: Aggsbach-Markt, Albrechtsberg, Bergern im Dunkelsteinerwald, Droß, Dürnstein, Emmersdorf, Furth, Gedersdorf, Krems, Maria-Laach, Mautern, Mühldorf, Paudorf, Rohrendorf bei Krems, Rossatz-Arnsdorf, Schönbühel-Aggsbach, Senftenberg, Spitz, Stratzing, Weinzierl am Wald ja Weißenkirchen.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

Useamman ilmaston yhtymäkohta (Pannonian sekä Waldviertelin ilmasto; Tonavan välitön läheisyys). Päivä- ja yölämpötilojen suuret erot, erityisesti aprikoosien kypsymisaikaan. Nimeä ”Marille” on käytetty alueella jo vuonna 1509. Laajassa mitassa Marillen kaupallinen tuotanto alkoi Wachaussa vuoden 1890 paikkeilla (viinin- ja pellavanviljelyn ohella), ja samoihin aikoihin alkoi myös erikoislajikkeiden ja sopivien perusrunkojen valinta. Siitä asti aprikoosinviljely on perinteisesti ollut tärkeä elinkeino alueella. Keväisin maiseman täyttävät kukkivat aprikoosipuut, ja sen vuoksi aprikoosinviljelyllä on suuri merkitys myös Wachaun matkailulle.

5.2 Tuotteen erityisyys:

Hedelmän maku ja aromi sekä suuri sokeri-, happo- ja pektiinipitoisuus

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Wachauer Marillen jäljittelemätön laatu perustuu alueen ilmasto- ja maaperäoloihin sekä yli satavuotiseen viljelyperinteeseen. Ilmaston erityispiirteillä on suora yhteys hedelmän maku- ja aromiaineiden muodostumiseen sekä hedelmän koostumukseen.

Eritelmän julkaisutiedot:

(asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

http://www.patentamt.at/Markenschutz/Schutzrechte/Herkunftsangabe/

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.