Komission tiedonanto vuoden 2011 - kalastusmahdollisuuksia koskeva kuuleminen /* KOM/2010/0241 lopull. */





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 17.5.2010 KOM(2010)241 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO Vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskeva kuuleminen KOMISSION TIEDONANTO Vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskeva kuuleminen 1. Johdanto 3 2. Uudet kehityssuuntaukset 3 3. Kalavarojen tila 4 3.1. Yleiskatsaus 4 3.2. Vaeltavat pelagiset kannat 5 3.3. Pohjanmeri, Skagerrak ja Kattegat 5 3.4. Skotlannin länsipuoli, Irlanninmeri ja Kelttienmeri 5 3.5. Biskajan lahti ja Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleinen alue 5 3.6. Syvänmeren lajit 6 3.7. Itämeri 6 3.8. Välimeri 6 4. Pyyntiponnistuksen asettaminen 6 4.1. TACien vahvistaminen 6 4.2. Pyyntiponnistus 7 5. Pitkän aikavälin suunnitelmiin perustuva hoito 8 6. Työskentelytapaan tehtävät muutokset silloin, kun pitkän aikavälin suunnitelmat eivät ole vielä voimassa 8 7. Ehdotusten aikataulu 9 8. Sidosryhmien vuoropuhelu 10 9. Päätelmät 10 JOHDANTO Tämä on viides vuotuinen tiedonanto, jossa vahvistetaan työskentelytapa, jota komissio noudattaa ehdottaessaan Euroopan kalastajien kalastusmahdollisuuksia (kiintiöt ja pyyntiponnistus) Euroopan vesillä. Tiedonannon perusteella kuullaan sidosryhmiä ja jäsenvaltioita. Ehdotukset noudattavat seitsemää pääperiaatetta. Kalastusmahdollisuudet on yhteisen kalastuspolitiikan (YKP)[1] päätavoitteiden mukaisesti vahvistettava tasolle, jolla varmistetaan luonnonvarojen ympäristöllisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävä hyödyntäminen. Vuosittaista vaihtelua on rajoitettava mahdollisuuksien mukaan, jotta voidaan taata kalastuksesta riippuvaisille toimijoille vakaat ja ennakoitavat puitteet ja välttää kiintiöiden tarpeettomat muutokset. Kansainvälisiä sitoumuksia on noudatettava. Tämä koskee myös sitoumusta kantojen elvyttämiseen siten, että päästään kestävään enimmäistuottoon[2]. Vuonna 2011 komissio aikoo muuttaa vuonna 2010 käytettyä työskentelytapaa vuodeksi 2015 sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Voimassa olevat pitkän aikavälin suunnitelmat on pantava täytäntöön. Ylihyödynnettyjen kantojen kalastusta on vähennettävä ja uhanalaisia kantoja on elvytettävä. Ehdotukset perustuvat tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) lausuntoon (joka perustuu yleensä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) lausuntoon). Varovaisuusperiaatetta on noudatettava: todisteiden puuttuminen ei ole todiste kestävyydestä. UUDET KEHITYSSUUNTAUKSET Vuonna 2011 aika on käymässä vähiin kestävää enimmäistuottoa (MSY) koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi viimeistään vuonna 2015. Monille tärkeille kannoille on nyt laadittu pitkän aikavälin suunnitelmat, joissa vahvistetaan Fmsy-tavoitteet. Nämä suunnitelmat olisi pantava täytäntöön. Komissio aikoo esittää asianmukaiset Fmsy-tavoitteisiin[3] perustuvat ehdotukset, jotta sekä uusien että olemassa olevien suunnitelmien MSY-tavoitteet voitaisiin yhdenmukaistaa. Kaikille kannoille ei ole vielä ehdotettu pitkän aikavälin suunnitelmia. Niiden kohdalla on asianmukaista edetä kohti kestävää enimmäistuottoa alentamalla kalastuskuolevuutta kalastuksen kestävän enimmäistuoton tasolle kalastusvuodesta 2011 kalastusvuoteen 2014 kaikkina neljänä vuotena yhtä paljon ja hyödyntämällä kantoja kestävän enimmäistuoton tasolla vuodesta 2015 alkaen. YKP:n täytäntöönpanossa omaksutun alueperustaisemman lähestymistavan mukaisesti komissio haluaisi kuulla sidosryhmiä mahdollisuudesta antaa ainoastaan yhtä jäsenvaltiota koskevien suurimpien sallittujen saaliiden (TACien) hallinnointi kyseisen jäsenvaltion vastuulle edellyttäen, että kyseinen jäsenvaltio sitoutuu noudattamaan pitkällä aikavälillä raportointivelvollisuuksia ja hyvää hallinnointikäytäntöä. TAC-yksiköiden mukauttamista biologisiin alueisiin on onnistuttu parantamaan vuosina 2008 ja 2009. Vuonna 2011 on tarkoitus tarkastella mahdollisuutta jakaa punakampelan TAC-alue alueilla VIId ja VIIe. KALAVAROJEN TILA Yleiskatsaus Kalavarojen tilasta kuuluu hyviä uutisia (liite Ia). • Niiden kantojen lukumäärä, joita ei kalasteta liikaa, on kasvanut vuoden 2005 kahdesta kannasta 11 kantaan vuonna 2010. • Kantoja, joiden kalastus on kehotettu lopettamaan, on tällä hetkellä 14 verrattuna aiempaan 20 kantaan. • Turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella olevien kantojen (joiden kalastusta ei ole kuitenkaan vielä kehotettu lopettamaan) lukumäärä on vähentynyt vuoden 2003 30 kannasta 22 kantaan vuonna 2010. • Vaikka suurimmat sallitut saaliit (TACit) on edelleen vahvistettu paljon tutkijoiden suosittelemia suuremmiksi, ylitys on laskenut noin 47 prosentista 34 prosenttiin vuonna 2010. Niiden kantojen lukumäärä, joista tutkijat eivät ole antaneet lausuntoa tietojen laadun tai muiden syiden vuoksi, on kuitenkin kasvanut (noin 35:stä 42:een). Tällaisia kantoja ovat Kelttienmeren lasikampela, turska ja meriantura sekä Englannin kanaalin länsiosan meriantura. Keisarihummerikantojen arviointi on sen sijaan edistynyt. Vaikka merkkejä tilanteen paranemisesta on havaittavissa, on tämä vasta vaatimaton alku. Kantojen elpyminen näyttää kaikkea muuta kuin varmalta, ja liikakalastuksen torjumiseksi on toteutettava edelleen toimia. Vaeltavat pelagiset kannat Vuonna 2010 käyttöön otettujen järjestelyjen ansiosta makrillisaaliit olisi voitu vahvistaa lähes 40 prosenttia suuremmiksi kuin kestävä saalis, joka olisi vahvistettu, jos EU:n, Norjan ja Färsaarten vuonna 2009 sopimaa pitkän aikavälin suunnitelmaa olisi sovellettu. EU, Norja, Färsaaret, Venäjä ja Islanti eivät päässeet yksimielisyyteen tämän kannan saaliiden määrästä vuonna 2010. Vaikka kannan tuottavuus on tällä hetkellä suuri, kanta voi heikentyä nopeasti, jollei asianmukaisiin hoitotoimiin palata. Mustakitaturskan ja Pohjanmeren sillin kantojen rekrytoituminen on hidasta, minkä vuoksi TACeja on tarkistettu. Pohjanmeri, Skagerrak ja Kattegat Tämän alueen tilanne on parantunut muita alueita enemmän. Turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella olevien kantojen lukumäärä on vähentynyt 8:sta 6:een, ja tällä hetkellä on 5 kantaa, joita ei kalasteta liikaa, verrattuna viime vuoden vaivaiseen kahteen kantaan. Vuoden 2010 TACit ylittivät tieteellisissä lausunnoissa suositetut määrät 17 prosenttia verrattuna 37 prosenttiin vuonna 2009. Niiden kantojen lukumäärä, joista tutkijat eivät ole antaneet lausuntoa, on kuitenkin kasvanut 10:stä 11:een. Skotlannin länsipuoli, Irlanninmeri ja Kelttienmeri Vuoden 2008 tapaan monet kannat ovat uhanalaisia. Yhteensä 48 kannasta koostuvien kalavarojen tila oli mahdollista arvioida 29 kannan kohdalla saaliiden ja muiden tietojen kirjaamiseen liittyvien laajojen ongelmien vuoksi. Niistä 18 kannasta, joiden kestävä enimmäistuotto oli mahdollista arvioida, 13:a kantaa kalastettiin liikaa. Kymmenen kannan kalastus kehotetaan lopettamaan. Merkkejä tilanteen paranemisesta on havaittavissa muun muassa Kelttienmeren sillin kohdalla. TACit ylittivät tieteellisissä lausunnoissa suositetut määrät 49 prosenttia. Biskajan lahti ja Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleinen alue Alueen 17 kannasta on laadittu vain joitakin arviointeja. Biskajanlahden meriantura on ainoa kanta, joka on turvallisten biologisten rajojen sisällä. Neljää kantaa kalastetaan liikaa ja kaksi kantaa (eteläinen kummeliturska ja sardelli) on turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella. TACit ylittivät tieteellisissä lausunnoissa suositetut määrät keskimäärin 55 prosenttia. Kolmen kannan kalastus on kehotettu lopettamaan. Eteläisen kummeliturskan TACit on ylitetty. Lisäksi kannan pyyntiponnistus ja kalastuskuolevaisuus ovat kasvaneet äskettäin. Näyttää siltä, ettei hoitosuunnitelman täytäntöönpanolla ole onnistuttu riittävässä määrin valvomaan saaliita tai alentamaan kalastuskuolevaisuutta. Syvänmeren lajit Useimpia kantoja koskevissa lausunnoissa todetaan, että kalastusta olisi joko vähennettävä tai ettei sitä saisi lisätä, jollei kestävyyttä ole osoitettu. Joidenkin kantojen, kuten keltaroussin, kalastus pitäisi kieltää kokonaan. Keilan, molvan ja pilkkupagellin kaltaisten muiden kantojen kalastusta voisi olla mahdollista kehittää tulevaisuudessa pitkän aikavälin kestävälle tasolle kalastusalueesta riippuen. Kesällä 2010 odotetaan uusia kaksivuotisia tieteellisiä lausuntoja, jotka kattavat vuodet 2011 ja 2012. Itämeri Kahta kantaa kalastettiin suurimman kestävän enimmäistuoton antavalla kalastuskuolevuuden tasolla tai sen alapuolella. Viittä muuta kantaa kalastetaan liikaa. Vuoden 2010 sovitut TACit ylittivät tieteellisissä lausunnoissa suositetut määrät keskimäärin 16 prosenttia verrattuna 22 prosenttiin vuonna 2009. Niiden kantojen lukumäärä, joista tutkijat eivät ole antaneet lausuntoa, on vähentynyt kolmesta kahteen. Välimeri Vaikka muun muassa STECF ja GFCM-SAC (Välimeren yleisen kalastusneuvoston neuvoa-antava tieteellinen komitea) ovat tehneet säännöllisesti pohjakalakantoja ja pieniä pelagisia kantoja koskevia tieteellisiä arviointeja viimeisen vuosikymmenen aikana, STECF laati vasta vuonna 2009 Välimeren kantoja koskevan yhteenvedon biologisten viitearvojen perusteella (liite Ib). Alueen 102 mahdollisesta lajista (ei sisällä rustokaloja, tonnikaloja ja tonnikalan kaltaisia lajeja) on arvioitu ainoastaan 16 lajia. Näistä 16 lajista on pystytty tunnistamaan ja arvioimaan 42 biologista kantaa. 18 muuta kantaa pystyttiin ainoastaan tunnistamaan. Sen sijaan kannan tila ja kalastuspaine eivät ole vielä tiedossa. Niistä 42 kannasta, joiden turvallisia biologisia rajoja pystyttiin arvioimaan, 40 prosenttia oli turvallisten biologisten rajojen sisällä ja 60 prosenttia niiden ulkopuolella. Liikalastusta kestävän enimmäistuoton suhteen oli mahdollista arvioida 46 kannan kohdalla: 54:ää prosenttia näistä kannoista kalastettiin liikaa ja 46 prosentin kohdalla liikakalastusta ei esiintynyt. PYYNTIPONNISTUKSEN ASETTAMINEN TACien vahvistaminen Liikakalastus ja kantojen heikkeneminen johtuvat osaksi siitä, että saaliit ja pyyntiponnistus on vahvistettu liian korkealle tasolle. Neuvoston komission ehdotuksesta vahvistamat TACit (joilla ei rajoiteta poisheitettyjä saaliita) ovat olleet noin 48 prosenttia korkeammat kuin se taso, jolla saaliit olisivat kestävällä pohjalla (liitteessä Ia oleva taulukko 4). Sen vuoksi on hyvä, että tämä luku on laskenut 34 prosenttiin vuonna 2010. Vastuullisen kalastuksen kehittämisessä on kuitenkin edelleen parantamisen varaa. Tätä muutosta tukee ja edistää käytännössä kestävän enimmäistuoton sisällyttäminen politiikkaan entistä paremmin (2 jakso). Komission ehdotukset ovat monissa tapauksissa eronneet tieteellisistä lausunnoista, koska TACin muutos on rajoitettu kiinteään prosenttiosuuteen. Täytäntöönpanon valvontaan liittyvien ongelmien ohella liian suuriksi vahvistetut kiintiöt ovat osaltaan vaikuttaneet meriluonnonvarojen säilymiseen vähäisinä. Pyyntiponnistus Useiden pitkän aikavälin suunnitelmien pyyntiponnistusta (Pohjan- ja Itämeren turska, Pohjanmeren punakampela ja meriantura, Englannin kanaalin länsiosan meriantura sekä eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin kannat) on mukautettava. Ponnistus on vähentynyt useimmilla alueilla suunnitelmien käyttöönoton jälkeen. Eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin ponnistuksen osalta tilanne ei ole kuitenkaan muuttunut alueilla VIIIc ja IXa[4] (liite II). Turskaa ja oikeasilmäkampeloita koskevien Pohjanmeren suunnitelmien[5] osalta siirtyminen aluskohtaisista merelläolopäivistä pyyntiponnistusryhmäkohtaisiin kilowattipäiviin saataneen päätökseen vuoden 2010 aikana. Pyyntiponnistuksen viitearvojen laskemista voi olla tarpeen vielä tarkentaa. Molemmat suunnitelmat vaikuttavat joidenkin säänneltyjen pyydysten ja alueiden pyyntiponnistukseen. Suunnitelmiin sisältyvien pyyntiponnistuksen mukauttamissääntöjen soveltamisessa niiden soveltamisalaan kuuluviin pyydyksiin ei ole toistaiseksi ollut sen suurempia ongelmia. Oikeasilmäkampeloita koskevaa suunnitelmaa tarkastellaan uudelleen vuonna 2010, ja turskaa koskevan suunnitelman uudelleentarkastelu on tarkoitus toteuttaa vuonna 2011. Vuoden 2011 pyyntiponnistusta jaettaessa noudatetaan voimassa olevia suunnitelmia. Jos kannoille on vahvistettu suunnitelma, johon sisältyy pyyntiponnistuksen mukauttaminen tieteellisen lausunnon perusteella, eikä STECF ole antanut erityistä lausuntoa, komissio tekee ehdotuksen mahdollisimman pitkälti suunnitelman perusteella. Komissio aikoo kuulla sidosryhmiä ja jäsenvaltioita erikseen pyyntiponnistuksen hallinnoinnista Kelttien merellä. Itämeren pyyntiponnistus on siirtynyt viime vuosina lännemmäksi ja vähentynyt 14 prosenttia vuosina 2002–2008. Pyydyksissä on siirrytty sääntelemättömiin pyydyksiin, joilla kalastetaan enimmäkseen pelagisia lajeja. Vuoden 2011 pyyntiponnistusta jaettaessa noudatetaan voimassa olevaa turskasuunnitelmaa. Itämeren turskasuunnitelmaa[6] on tarkoitus arvioida vuoden 2010 loppupuolella. Koillis-Atlantin syvänmeren lajien pyyntiponnistusta koskevat päätökset perustuvat vuonna 2009 annettuun asiaa koskevaan NEAFC:n suositukseen, joka koskee vuosia 2010, 2011 ja 2012 ja jonka mukaan käytetty ponnistus ei saa ylittää 65 prosenttia kyseisten lajien osalta syvänmerenkalastuksessa edellisten vuosien aikana käytetystä ponnistuksesta. PITKÄN AIKAVÄLIN SUUNNITELMIIN PERUSTUVA HOITO Pitkän aikavälin suunnitelmat pysyvät komission politiikan ytimenä. Niin pitkän aikavälin suunnitelmia koskevat yhteisön asetukset kuin kansainvälisten sopimusten yhteydessä laaditut suunnitelmat on pantava täytäntöön. Nämä suunnitelmat ovat osoittautuneet tehokkaammiksi kantojen hoidossa ja parantaneet päätöksentekoa. Vuonna 2009 ei tullut voimaan yhtään uutta suunnitelmaa. Vuonna 2010 on odotettavissa, että - sardellia ja läntistä piikkimakrillia koskevat suunnitelmat hyväksytään, - komissio tekee ehdotuksen Skotlannin länsipuolista koljaa ja Kelttienmeren silliä koskevista suunnitelmista, - pohjoista kummeliturskaa, eteläistä kummeliturskaa ja keisarihummeria sekä Biskajanlahden merianturaa koskevien suunnitelmien tarkistaminen jatkuu vuonna 2010, - Itämeren turskaa koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta laaditaan arvio. Vuonna 2010 on tarkoitus sisällyttää pitkän aikavälin hoitoon myös lisää kantoja, muun muassa lohi ja Itämeren pelagiset kannat sekä tietynlainen Välimeren kalastus. Jos neuvosto ja komissio ovat ennen näiden suunnitelmien hyväksymistä ilmoittaneet pyyntisääntöjä koskevista erityisistä aikomuksistaan, komissio tekee asiaa koskevat ehdotukset. TYÖSKENTELYTAPAAN TEHTÄVÄT MUUTOKSET SILLOIN, KUN PITKÄN AIKAVÄLIN SUUNNITELMAT EIVÄT OLE VIELÄ VOIMASSA Aiempaa työskentelytapaa on muutettava jonkin verran, jotta Fmsy-tavoitteet voidaan ottaa paremmin huomioon (liite III). Niiden kantojen TACeja, joita kalastetaan liikaa mutta jotka ovat turvallisten biologisten rajojen sisällä, ehdotetaan muutettavaksi siten, että kestävää enimmäistuottoa vastaava kalastuskuolevuus saavutetaan viimeistään vuonna 2015. TACin muutoksia koskevaa rajaa on tarkoitus korottaa 15 prosentista 25 prosenttiin, jotta kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttaminen ei vaarantuisi. Niiden kantojen olemassa olevaa sääntöä, joita kalastetaan liikaa ja jotka ovat lisäksi turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella, on tarkoitus muuttaa siten, että kestävää enimmäistuottoa koskeva tavoite saavutetaan viimeistään vuonna 2015. Tarvittaessa sovelletaan tavoitetta alentaa kalastuskuolevuutta vähintään 30 prosenttia. Vuonna 2009 pyydettiin tieteellistä lausuntoa siitä, miten sellaisia kantoja, joille ei ole olemassa saalisvaihtoehtoja, koskevat TACit tulisi vahvistaa. Täydellistä vastausta ei ole vielä saatu. Sen vuoksi liitteessä IV oleva pyyntö esitetään uudelleen sekä ICESille että STECF:lle (1 kohtaan on lisätty pieni selvennys). Lisäksi on tarkoitus keskustella jäsenvaltioiden, alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien, ICES:in ja STECF:n kanssa sellaisten kantojen, joista ei ole saatavissa tieteellistä lausuntoa (”luokka 11”), TACeja vahvistettaessa sovellettavasta tilapäisestä menettelystä. Jäsenvaltioiden olisi tehtävä tietojen ristiintarkastuksia ja parannettava tietojen toimittamista. Tietojenkeruujärjestelmä[7] tuo parannuksia joihinkin tietoihin liittyviin seikkoihin lisäämällä pakollisen tietojenkeruun (merellä tehtävät tutkimukset mukaan luettuina) kohteena olevien lajien lukumäärää. Näitä puutteita olisi käsiteltävä YKP:n valvontajärjestelmän tämänhetkisen uudistuksen yhteydessä. Uudistuksessa tarkastellaan myös VMS-järjestelmän parantamista ja sähköisen kalastuspäiväkirjan täytäntöönpanon nopeuttamista. Sallitut kalastusmahdollisuudet riippuvat kalavarojen tilasta, johon ei vaikuta pelkästään pyydetty ja aluksesta purettu saalis vaan myös pyydetty ja pois heitetty saalis. Komissio kiinnittää erittäin suurta huomiota poisheittämisen vähentämiseen, sillä osoitettujen ja dokumentoitujen parannusten ansiosta TACit voidaan vahvistaa korkeammalle tasolle. Komissio aikookin tarkastella poisheittämisen vähentämistä koskevista aloitteista saatuja tuloksia vuonna 2010. EHDOTUSTEN AIKATAULU Suunniteltu aikataulu on seuraava: Kalastusmahdollisuuksia koskeva asetus | Lausunto saatavilla | Komission ehdotus | Neuvoston suunniteltu hyväksyntä | Mustameri | Marraskuu | Lokakuu (+) | Joulukuu | Itämeri | Toukokuu | Syyskuun alku | Lokakuu | Syvänmeren lajit | Heinäkuu | Syyskuun loppu | Marraskuu | Atlantin valtameri, Pohjanmeri ja muut alueet | Heinäkuu (*) | Lokakuun loppu | Joulukuu | (+) valmistuu marraskuussa (*) valmistuu lokakuussa Tästä tiedonannosta on tarkoitus keskustella jäsenvaltioiden kanssa kesäkuussa 2010 pidettävässä neuvoston kokouksessa. SIDOSRYHMIEN VUOROPUHELU Komissio arvostaa suuresti sidosryhmien panosta kalastusmahdollisuuksia vahvistettaessa. Viime vuoden kuulemisessa sidosryhmät toivat esille seuraavat pääkohdat, jotka olisi otettava huomioon kalastusmahdollisuuksia koskevassa tiedonannossa: i) sosioekonomista analyysia olisi kehitettävä; ii) kalastusmahdollisuuksia vahvistettaessa huomioon olisi otettava muut EU:n asetukset ja direktiivit; ja iii) kalavarojen tilaa kuvattaessa olisi sovellettava alueperusteita lähestymistapaa. Nämä huomautukset on otettu mahdollisuuksien mukaan huomioon. Sosiaaliset ja taloudelliset seikat on kuitenkin mahdollista ottaa huomioon pelkästään pitkän aikavälin suunnitelmia laadittaessa eikä vuotuisten lausuntojen antamisen yhteydessä. Alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia kuultiin tiettyjä kantoja koskevia hoitotoimenpiteitä suunniteltaessa kuten Porcupinematalikon keisarihummerin suojelun yhteydessä. Luoteisten vesialueiden toimikunta (North-Western WatersRAC, NWWRAC) ehdotti kalastuksen kausittaista kieltämistä. STECF ja komissio kannattivat ehdotusta. Alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat ovat kiinnittäneet huomiota myös monia kantoja koskevien tietojen puutteisiin. Luotettavien lausuntojen antaminen edellyttää asianmukaisia tietoja kalastuksesta ja kannoista. Sidosryhmiä kannustetaan varmistamaan, että olemassa olevat saalisraportti- ja tiedonkeruujärjestelmät pannaan täytäntöön täysimääräisesti. Tämä tavoitteen saavuttamiseksi sidosryhmiä pyydetään osallistumaan tietojen laadun arviointiin. Oikeat tiedot ovat olennaisen tärkeitä kalastuksenhoidon toimivuuden kannalta. Luotettavan tietoperustan myötä sidosryhmät pystyvät myös antamaan komissiolle parempia lausuntoja kestävistä kalastusmenetelmistä. PÄÄTELMÄT Komissio pyytää jäsenvaltioita, alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia ja neuvoa-antavaa kalatalous- ja vesiviljelykomiteaa (ACFA) esittämään näkemyksensä edellä kuvaillusta menettelystä, jota komissio aikoo soveltaa vuonna 2011, jotta se pystyisi täyttämään velvollisuutensa yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisen kestävän kalastuksenhoidon alalla. Komissio voi hyödyntää sidosryhmien lausuntoja kuitenkin vain silloin, kun ne on laadittu soveltamalla kestävään kalastukseen näyttöön perustuvaa lähestymistapaa; tämä tarkoittaa, että sidosryhmien lausuntojen tueksi on esitettävä tietoja. Jotta kuulemisten tulokset olisivat ajoissa saatavilla, komissio pyytää, että tätä tiedonantoa koskevat kannanotot esitettäisiin 1. kesäkuuta 2010 mennessä. Jäsenvaltioiden kanssa on tarkoitus käydä poliittisen tason keskustelu kalastusneuvoston kokouksessa 28. ja 29. kesäkuuta. LIITE Ia – Koillis-Atlantin ja sen lähivesien kannat Taulukko 1. Kannan tilaa koskevat tieteelliset lausunnot | Kalakantojen lukumäärä | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Keski–arvo | Turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella | 30 | 29 | 26 | 26 | 26 | 28 | 27 | 22 | 27 | Turvallisten biologisten rajojen sisällä | 12 | 10 | 14 | 11 | 12 | 13 | 12 | 15 | 12 | Kannan tila ei ole puutteellisten tietojen vuoksi selvillä | 48 | 53 | 53 | 57 | 58 | 55 | 57 | 60 | 55 | Kalakantojen lukumäärä | Taulukko 2. Liikakalastusta koskevat tieteelliset lausunnot | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Keski–arvo | Kantaan kohdistuvan kalastuksen taso suhteessa kestävän enimmäistuoton tasoon on tiedossa | 34 | 23 | 32 | 33 | 35 | 39 | 33 | Kantaa kalastetaan liikaa | 32 | 21 | 30 | 29 | 30 | 28 | 28 | Kantaa kalastetaan kestävän enimmäistuoton tasolla | 2 | 2 | 2 | 4 | 5 | 11 | 4 | Kalakantojen lukumäärä | Taulukko 3. Kiireelliset tieteelliset lausunnot | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Keski–arvo | Kalastuksen lopettamista koskevat tieteelliset lausunnot | 24 | 13 | 12 | 14 | 20 | 18 | 17 | 14 | 17 | Taulukko 4. TACien ja kestävien saaliiden välinen ero | Kalakantojen lukumäärä | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Keski–arvo | TACien ylijäämä kestäviin saaliisiin verrattuna[8] (%) | 46% | 49% | 59% | 47% | 45% | 51% | 48% | 34% | 47% | Taulukko 5. Yhteenveto kalastusmahdollisuuksia koskevista tieteellisistä lausunnoista | Kalakantojen lukumäärä | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Keski–arvo | Kannat, joiden koko ja kalastuskuolevuus on ennalta arvioitavissa | 40 | 34 | 40 | 31 | 29 | 30 | 34 | 36 | 34 | Kannat, joista on saatavissa kalastusmahdollisuuksia koskevia tieteellisiä lausuntoja | 59 | 52 | 54 | 65 | 61 | 62 | 63 | 60 | 60 | Kannat, joista tieteellistä lausuntoa ei ole saatavissa | 31 | 40 | 39 | 29 | 35 | 34 | 33 | 42 | 35 | LIITE Ib – Välimeren kannat Taulukko 1 – Välimeren kantojen tilaa koskevat tieteelliset lausunnot | Lkm. | % | Turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella | 17 | 28,3 | Turvallisten biologisten rajojen sisällä | 25 | 41,7 | Kannan tila ei ole puutteellisten tietojen vuoksi selvillä | 18 | 30,0 | Kantojen kokonaismäärä (16 lajista) | 60 | 100 | Edellä olevien perusteiden mukaan luokitellut kannat | 16 | 15,7 | Muut kannat, joita ei ole otettu huomioon erittäin puutteellisten tietojen vuoksi | 86 | 84,3 | Huomioon otetut kannat | 102 | 100 | Taulukko 2 – Välimeren kantojen liikakalastusta koskevat tieteelliset lausunnot | Lkm. | % | Kantaa kalastetaan liikaa | 25 | 54,3 | Kantaa kalastetaan kestävän enimmäistuoton tasolla | 21 | 45,7 | Kalastuksen taso suhteessa kestävän enimmäistuoton tasoon on tiedossa | 46 | 76,7 | Kalastuksen taso suhteessa kestävän enimmäistuoton tasoon ei ole tiedossa | 14 | 23,3 | Kantojen kokonaismäärä (16 lajista) | 60 | 100 | Perusteiden mukaan luokitellut kannat | 16 | 15,7 | Muut kannat, joita ei ole otettu huomioon puutteellisten tietojen vuoksi | 86 | 84,3 | Huomioon otetut kannat | 102 | 100 | LIITE II – Pyyntiponnistus jota säännellään monivuotisin suunnitelmin (jäsenvaltioiden STECF:lle ilmoittamat tiedot) [pic] Kaavio 1. Säännelty pyyntiponnistus Itämeren länsiosassa (ICES-osa-alueet 22–24) [pic] Kaavio 2. Säännelty pyyntiponnistus Itämeren keskiosassa (alueet 25–28)[9] [pic] Kuvio 3. Säännelty pyyntiponnistus Kattegatissa (IIIaS). [pic] Kaavio 4. Säännelty pyyntiponnistus Pohjanmerellä, Skagerrakissa ja Englannin kanaalin itäosassa (IV, IIIa ja VIId). [pic] Kaavio 5. Säännelty pyyntiponnistus Irlanninmerellä (VIIaN). [pic] Kaavio 6. Säännelty pyyntiponnistus Skotlannin länsipuolella (VI). [pic] Kaavio 7. Säännelty pyyntiponnistus Englannin kanaalin länsiosassa (VIIe). [pic] Kaavio 8. Säännelty pyyntiponnistus Pyreneiden niemimaan Atlantin puoleisilla vesillä (VIIIc ja IXa). LIITE III – TACeja koskevat säännöt TAC-päätökset on tehtävä STECF:in toimittamien sellaisten tieteellisten lausuntojen perusteella, joissa on jo otettu huomioon biologiset, sosiaaliset ja taloudelliset näkökohdat. Olisi sovellettava erilaisia sääntöjä, jotka riippuvat kutakin kantaa koskevasta riskitasosta. Kannat ovat erittäin uhanalaisia, kun ne vähenevät alle ”ennalta varautumistason (Bpa)” eli biomassan, jolla kannan tuottavuus uhkaa tulevaisuudessa alentua, tai kun kalastuskuolevuuden taso on korkeampi kuin ”varovaisuusperiaatteen mukainen kalastuskuolevuuden taso” (Fpa). Kalastuskuolevuuden taso (F) on yhtä kuin vuosittainen saalis jaettuna kannan keskimääräisellä koolla vuoden aikana. Jos kanta on pienempi kuin Bpa tai jos sitä kalastetaan Fpa:ta korkeammalla tasolla, se on ”turvallisten rajojen ulkopuolella” ja toisin päin. Kun TAC koskee monia lajeja, sovelletaan uhanalaisimpia lajeja koskevaa sääntöä. Aiemmin sovellettuihin sääntöihin tehdyt muutokset on lihavoitu seuraavassa taulukossa. Luokka | Tieteellinen lausunto | TACia vahvistettaessa toteutettava toimi | 1 | Kantaa hyödynnetään kestävän enimmäistuoton tasolla. | Pyritään vahvistamaan TAC ennalta arvioidun saaliin mukaiseksi, joka vastaa kalastuskuolevuutta, jolla voidaan päästä pitkällä aikavälillä korkeimpaan mahdolliseen tuottoon, mutta TACia ei muuteta yli 25:tä prosenttia. | 2 | Kestävään enimmäistuottoon verrattuna liiallisesti hyödynnetyt kannat, jotka kuitenkin ovat turvallisten biologisten rajojen sisällä. | Pyritään vahvistamaan TAC korkeampaan arvoon seuraavista: a) ennalta arvioitu saalis, joka vastaa enimmäistuoton saamista pitkällä aikavälillä[10], tai b) saalis, joka vastaa kalastuskuolevuuden alenemista neljänneksellä nykyisen kalastuskuolevuuden ja kalastuskuolevuuden, jolla päästäisiin pitkällä aikavälillä korkeimpaan tuottoon, välisestä erotuksesta, mutta TACia ei muuteta yli 25:tä prosenttia. | 3 | Turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella oleva kanta. | Pyritään vahvistamaan TAC korkeimpaan arvoon seuraavista: a) ennalta arvioitu saalis, joka vastaa enimmäistuoton saamista pitkällä aikavälillä tai b) saalis, joka vastaa kalastuskuolevuuden alenemista suuremmalla arvolla seuraavista: i) 30 % ii) neljännes nykyisen kalastuskuolevuuden ja kalastuskuolevuuden, jolla päästäisiin pitkällä aikavälillä korkeimpaan tuottoon, välisestä erotuksesta, mutta TACia ei muuteta yli 30:tä prosenttia, jollei kalastuskuolevuus nouse. | 4 | Kantaan sovelletaan pitkän aikavälin suunnitelmaa, ja tutkijat neuvovat pitämään saaliin suunnitelman mukaisena. | TAC on vahvistettava asiaa koskevaa suunnitelmaa noudattaen. Tämä luokka on ensisijainen muihin luokkiin nähden. | 5 | Kanta on lyhytikäinen eikä yhden vuoden ennustetta voida antaa. | Vahvistetaan väliaikainen TAC, jota muutetaan, kun uusia tietoja tulee vuoden mittaan saataville. | 6* | Kannan tilaa ei tiedetä tarkalleen, ja STECF suosittelee asianmukaista saalistasoa. | TAC pyritään vahvistamaan STECF:n lausunnon mukaiseksi, mutta TACia ei muuteta yli 15:tä prosenttia. | 7* | Kannan tilaa ei tiedetä tarkalleen, ja STECF suosittelee vähentämään pyyntiponnistusta. | TACia olisi alennettava enintään 15 prosenttia, ja STECF:iä olisi pyydettävä antamaan lausunto asianmukaisesta pyyntiponnistustasosta. | 8* | Kannan tilaa ei tiedetä tarkalleen, ja STECF:n lausunnon mukaan kanta on lisääntymässä. | TACia olisi korotettava enintään 15 prosenttia. Pyyntiponnistus ei lisäänny §. | 9* | Kannan tilaa ei tiedetä tarkalleen, ja STECF:n lausunnon mukaan kanta on vähenemässä. | TACia olisi alennettava enintään 15 prosenttia. Pyyntiponnistus vähenee §. | 10 | STECF antaa lausunnon, jonka mukaan saalistaso olisi asetettava nollaksi tai vähennettävä mahdollisimman alhaiselle tasolle, taikka vastaavan lausunnon. | TACia olisi alennettava vähintään 25 prosenttia. Olisi toteutettava elvyttämistoimenpiteitä, jotka sisältävät pyyntiponnistuksen alentamisia ja valikoivampien pyydysten käyttöönottoa. | 11 | STECF ei ole antanut lausuntoa tai kannan tilaa ei tiedetä tarkalleen eikä STECF ole antanut lausuntoa siitä, onko kanta vähenemässä vai lisääntymässä. | TACeja olisi mukautettava viimeaikaisiin todellisiin saalistasoihin, mutta niitä ei pitäisi muuttaa enempää kuin 15 prosenttia vuodessa tai jäsenvaltioiden olisi laadittava täytäntöönpanosuunnitelma lausunnon pikaista antamista varten. Pyyntiponnistus ei lisäänny §. | * Tätä sääntöä voidaan muuttaa. Komissio on pyytänyt ICESiltä lausuntoa liitettä IV koskevista uusista vaihtoehdoista. Lopullinen sääntö vahvistetaan lausunnon perusteella. § Tapauksen mukaan. LIITE IV – Luokkia 6–9 koskeva pyyntö ICESille Kun kyseessä ovat kannat, luonnostaan lyhytikäisiä lajeja lukuun ottamatta, joista ei ole mahdollista antaa saalisarvioon perustuvaa lausuntoa ennalta varautumistason suhteen, ICESiä pyydetään I) antamaan lausuntonsa jäljempänä olevan säännön soveltamista vastaavasta TACista; II) arvioimaan jäljempänä olevan säännön soveltamisen seurauksia varovaisuusperiaatteen ja kestävän enimmäistuoton noudattamisen suhteen; III) tarvittaessa antamaan lausuntonsa vaihtoehtoisesta säännöstä ja vastaavista TACeista, jotka parantaisivat varovaisuusperiaatteen, kestävän enimmäistuoton tai TACien vakauttamisen noudattamista. Tällaiset lausunnot voitaisiin antaa tapauskohtaisesti. Sääntö: 1. Kun on olemassa todisteita siitä, että kantaa kalastetaan liikaa verrattuna kalastuskuolevuuteen, jolla kestävä enimmäistuotto saavutetaan, (tai kanta on laskenut aiempaan verrattuna alhaiselle tasolle) TACia on alennettava suurimman kestävän enimmäistuoton antavalle kalastuskuolevuuden tasolle (Fmsy) mutta enintään 15 prosenttia. 2. Kun on olemassa todisteita siitä, että kantaa kalastetaan liian vähän verrattuna kalastuskuolevuuteen, jolla kestävä enimmäistuotto saavutetaan, TACia on korotettava suurimman kestävän enimmäistuoton antavalle kalastuskuolevuuden tasolle (Fmsy) mutta enintään 15 prosenttia. 3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännökset ovat ensisijaisia seuraaviin kohtiin verrattuna. 4. Kun kantojen määrää koskevat tiedot osoittavat, ettei kantojen määrä ole muuttunut, kyseisiä tietoja ei ole saatavilla tai kyseiset tiedot eivät ilmennä riittävästi kantojen määrän muutoksia, TAC on säilytettävä ennallaan. 5. Kun ICES katsoo, että kantojen määrästä saatavilla tiedot ovat edustavia, on sovellettava seuraavaa sääntöä: a. Jos kantojen määrän arvioitu keskiarvo kahden viime vuoden aikana on vähintään 20 prosenttia suurempi kuin kantojen määrän arvioitu keskiarvo kolmen edellisen vuoden aikana, TACia on korotettava 15 prosenttia. b. Jos kantojen määrän arvioitu keskiarvo kahden viime vuoden aikana on vähintään 20 prosenttia pienempi kuin kantojen määrän arvioitu keskiarvo kolmen edellisen vuoden aikana, TACia on alennettava 15 prosenttia. Kun TACeja ei ole rajoitettu ja on sovellettava 1 kohdan tai 5 kohdan b alakohdan mukaista alennusta, ICES antaa lausuntonsa TACien alentamisen asianmukaisesta tasosta, jotta saaliita saadaan vähennettyä toivotulla tavalla. ICES päättää kussakin tapauksessa asianmukaisesta Fmsy-arvosta. [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 2 artikla (EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59). [2] EU:n kalastusalan kestävyyden edistäminen kestävän enimmäistuoton avulla. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille (KOM(2006) 360 lopullinen). [3] Kalastuksen kestävän enimmäistuoton taso (Fmsy) on se kalastustoiminnan määrä, jolla kannasta saadaan enimmäistuotto pitkällä aikavälillä heikentämättä kantojen tuotantokykyä lyhyellä aikavälillä. [4] Neuvoston asetus (EY) N:o 2166/2005, annettu 20 päivänä joulukuuta 2005 (EUVL L 345, 28.12.2005, s. 5). [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 676/2007, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007 (EUVL L 157, 19.6.2007, s. 1). [6] Neuvoston asetus (EY) N:o 1098/2007, annettu 18 päivänä syyskuuta 2007 (EUVL L 248, 22.9.2007, s. 1). [7] Neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008, annettu 25 päivänä helmikuuta 2008. (EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1). [8] Kestävä saalis tarkoittaa ICES:in ja STECF:n varovaisuusperiaatetta noudattaen suosittamaa saalista. [9] Näihin lukuihin sisältyy pyyntiponnistus alueilla, joilla sovelletaan poikkeuksia (ks. asetus (EY) N:o 1268/2009). [10] Mitattuna kalastuskuolevuudella, joka vastaa marginaalista 10 prosentin tuottoa siitä marginaalisesta tuotosta, joka saadaan, kun kalastuskuolevuus on lähellä nollaa (F0.1).