Lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä"



Virallinen lehti nro C 082 , 19/03/1996 s. 0021



Lausunto aiheesta ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä (96/C 82/06) Neuvosto päätti 17. marraskuuta 1995 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 ja 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta. Maa- ja kalatalousjaosto, jonka tehtävänä oli valmistella komitean työt tästä aiheesta, laati lausuntonsa 30. marraskuuta 1995 (Esittelijä: José Bento Gonçalves). Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi seuraavan lausunnon 331. täysistunnossaan 20. ja 21. joulukuuta 1995 (joulukuun 20. päivän kokouksessa) äänin 89 puolesta, 58 vastaan ja 16 tyhjää ääntä. 1. Johdanto 1.1. Komitea pahoittelee, että komission ehdotuksessa ei ole hyväksytty yhteisön hedelmä- ja vihannesalan politiikan kehityksestä ja tulevaisuudesta annettua komission tiedonantoa neuvostolle ja Euroopan parlamentille () koskevassa komitean 26. tammikuuta 1995 antamassa lausunnossa () esitettyjä ehdotuksia, jotka ovat edelleen täysin päteviä ja ajankohtaisia. 1.2. Komitean mielestä komission ehdotuksen jakelu ei myöskään ole ollut riittävää. Tämän vuoksi maa- ja kalatalousjaoston on täytynyt työskennellä ilman ehdotuksen kaikkia kieliversioita ja kiireessä näinkin tärkeässä aiheessa. 2. Yleistä 2.1. Tehdyt sitoumukset 2.1.1. Ehdotuksessa seurataan komission tiedonannossa esitettyjä laajoja yleisiä suuntaviivoja. Siinä ei oteta täysin huomioon Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean ja alaa edustavien järjestöjen näkemyksiä. 2.1.2. Komission ehdotuksessa kunnioitetaan vain osittain YMP:in kolmea pääperiaatetta: markkinoiden yhtenäisyyttä, rahoituksellista solidaarisuutta, yhteisön suosituimmuusperiaatetta, eikä se myöskään täytä syyskuussa 1993 pidetyssä, silloisen kahdentoista jäsenvaltion ulko- ja maatalousministerien jättikokouksessa sovittuja sitoumuksia. Tässä kokouksessa hyväksyttiin seuraava julistus: "Niiden alojen osalta, joilla yhteisiä markkinajärjestelyjä ei ole vielä muutettu, neuvosto ja komissio sitoutuvat antamaan sellaiset säännökset, jotka ovat tarpeen maatilatulojen ja yhteisön suosituimmuusperiaatteen ylläpitämiseksi. Koko maatalousalalla sovelletut ehdot sekä maataloudelliset ja rahoitukselliset periaatteet otetaan näillä aloilla huomioon." 2.1.2.1. Tämä julistus oli seurausta yleisistä suuntaviivoista ja sopimuksista, joista sovittiin YMP-uudistusta koskevien pitkällisten neuvottelujen aikana ja joiden tarkoituksena oli hillitä taatun hintatuen aiheuttamia maatilatuotannon ylijäämiä. Nämä ylijäämät kävivät hyvin kalliiksi talousarviolle ja ne olivat haitaksi sekä elintarvikealan kilpailukyvylle että kansainväliselle kaupalle. Tähän aikaan vallitsi poliittinen yksimielisyys siitä, että alat, joilla tällaista epätasapainoa ei esiintynyt (noin 30 % EU:n maatilatuotannosta), uudistettaisiin Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimusten allekirjoittamisen jälkeen niiden periaatteiden pohjalta, jotka olivat yhdenmukaiset vuoden 1992 uudistuksen periaatteiden kanssa. 2.1.3. Lisäksi ehdotuksessa tehdään ero tuotteiden, alueiden ja jäsenvaltioiden välillä ja rangaistaan ankarasti taloudellisesti heikoimpia yhteisöjä antamatta niille vaihtoehtoja tulojen vähenemisen varalta. Olisi esitettävä näiden alueiden tuottajien tuloihin liittyviä suoria tukitoimia ehdotuksesta johtuvan hintojen alenemisen korvaamiseksi, etenkin strategisesti tärkeille paikallisille tuotteille. 2.1.4. Yhteisen markkinajärjestelyn kustannukset 2.1.4.1. Nykyinen markkinajärjestely edustaa alle neljää prosenttia EAKR:n talousarviosta. 2.1.4.2. Laajoille Euroopan alueille, erityisesti Välimeren maille, koituvia sosiaalisia, taloudellisia ja väestöön liittyviä vaikutuksia ei ole otettu huomioon. 2.1.4.3. YMP:n talousarvioon vaikuttava alan kustannukset ovat niin vähäisiä, että ne vesittävät kaikki kustannuksiin liittyvät perustelut. Komissio ei ota huomioon 1,8 miljoonaa maatilaa joista vain 2,5 % on 1,3 hehtaaria suurempia jotka antavat kodin ja työpaikan miljoonille perheille, joiden tulot perustuvat pääasiassa hedelmien ja vihannesten tuotantoon. 2.1.4.4. Olisi myös mainittava EU:n valtavien alueiden hylkäämisen vaikutus ja hylkäämistä seuraava väestön siirtyminen suurimpiin, jo täynnä oleviin väestökeskuksiin sen etsiessä työtä, jota ei enää ole saatavilla entisellä seudulla. 2.1.4.5. Väestön siirtymisen ennakoitavissa olevaa haittavaikutusta maanviljelyyn, ympäristönsuojeluun ja luonnonvarojen säilyttämiseen on riittävästi korostettu komitean 26. tammikuuta 1995 antamassa lausunnossa (kohta 2.4 2.4.3). Täten komitea katsoo, että on tarpeen luoda rahoitukselliset korvausjärjestelmät ympäristötoimien ylläpitämiseksi ja maaseudun työllisyyden turvaamiseksi. 2.1.4.6. Tässä lausunnossa ehdotettujen muutosten kustannukset eivät saa ylittää yhteisön talousarviossa mainittua määrärahaa. 2.1.5. On myös otettava huomioon WTO-neuvotteluissa tehdyt sitoumukset ja erityisesti yhteisön suosituimmuuden asteittainen väheneminen. Tämän vähenemisen ei kuitenkaan tule johtaa EU:n hedelmien ja vihannesten omavaraisuusasteen yleiseen laskemiseen alle 40 prosentin strategisen kynnysarvon (katso komitean 26. 1. 1995 antaman lausunnon 2.5 ja 2.6 kohta) (). 3. Erityistä 3.1. I osasto Tuotteiden luokittelu (2 10 artikla) 3.1.1. Komitea kannattaa laajalti 2 10 artiklassa annettuja laatustandardeja, paitsi sitä johon viitataan 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja joka tulisi poistaa markkinahäiriöiden välttämiseksi. 3.1.2. Nämä standardit auttavat parantamaan markkinoiden avoimuutta ja edistävät kuluttajien tietämystä terveydellisistä näkökohdista ja tuotteiden säilömistavoista. 3.1.3. Kuluttajia silmällä pitäen on tarpeen soveltaa tuotemerkintöjä koskevia standardeja varsinkin tuotteen ravintoarvon, alkuperämaan ja aistinvaraisten ominaisuuksien osalta. 3.2. II osasto Tuottajajärjestöt (11 18 artikla) 3.2.1. Komitea pyytää komissiota ottamaan huomioon komitean 26. tammikuuta 1995 antaman lausunnon 3.1 kohdassa esitetyt huomautukset sekä takaamaan tuottajajärjestöjen avulla säännölliset toimitukset jalostusteollisuudelle. 3.2.1.1. Komission ehdotusta on kannatettava ottaen huomioon, että siinä katsotaan tarpeelliseksi vahvistaa tuottajajärjestöjen asemaa kilpailun yhä lisääntyessä markkinoilla ja kysynnän kasvaessa. Komitea epäilee kuitenkin, voidaanko tätä tavoitetta saavuttaa ehdotetulla organisaatio-, rahoitus- ja oikeusrakenteella. 3.2.1.2. Miljoonat maaseudun kotitaloudet kaikkialla EU:ssa tulevat taloudellisesti lähes täysin riippuvaisiksi tuottajajärjestöjen joustavasta toiminnasta. Samoin tuottajajärjestöjen organisaatiorakenteeseen ja tunnustamismenettelyihin liittyvät tietyt kysymykset on turvattava ja selvennettävä, erityisesti: valvonta ja avunanto, tarkastukset, avoimuus, ammattimaisuus ja koulutus, nopeus, rahoituksen saatavuuden takaaminen sekä tae siitä, että tuottajajärjestöjen jäsenille ei koidu vahinkoa siitä, jos jäsenet (julkiset tai yksityiset) eivät kykene täyttämään velvollisuuksiaan. Täten olisi hyödyksi varmistaa: a) tuottajajärjestöjen oikeudellinen asema muihin taloudellisiin toimijoihin nähden; b) pakolliset kirjanpitostandardit ja tilinpidon julkistaminen; c) vaatimus kirjanpidon virallisista tarkastuksista ja virallisesta ylläpidosta; d) nämä kustannukset rahoitetaan sataprosenttisesti rahoitustuella ensimmäisten kuuden siirtymävuoden aikana, ja tämän jälkeen toimintarahastosta yhteisrahoituksella. 3.2.1.3. Ehdotuksessa kuvattu organisaatiorakenne on erittäin epäedullinen tuottajille. Se tulee myös olemaan liian rajoittava ja vaikeasti sovellettavissa erityisesti sellaisten pienviljelijöiden tuottajajärjestöihin, jotka toimivat alueilla, joista puuttuu yrityskulttuuri. 3.2.1.3.1. Olisi toivottavaa, että nämä ongelmat ratkaistaisiin rahoittamalla uusien tuottajajärjestöjen toiminta kokonaan EMOTR:sta kohdassa 3.2.1.5 mainitun ajan, jonka jälkeen tuottajajärjestöjen omarahoitusosuus nousisi vähitellen 50 %:iin. 3.2.1.3.2. EMOTR-tuki olisi myös toivottavaa uusien ja vanhojenkin tuottajajärjestöjen hallinnon rahoittamiseksi, mikäli ne sijaitsevat seuduilla, joissa ne edustavat vain pientä osaa kokonaistuotannosta. 3.2.1.4. Mukauttamisohjelmat (12 14 artikla) 3.2.1.4.1. Kuten komitean 26. tammikuuta 1995 antamassa lausunnossa () ehdotettiin, komitea kannattaa EAKR:n kokonaan rahoittaman erikoisrahoitusmekanismin perustamista vaadittujen muutosten tekemiseksi mukauttamisohjelmien avulla siirtymäkauden aikana: siirtymäajan tulisi kestää komission ehdotuksen mukaan vähintään viisi vuotta ja siihen tulisi kuulua seuraavat toimenpiteet: rakenteellisten puutteiden korjaaminen alueellisella tasolla; tuottajajärjestöjen tukeminen tuottajaketjujen muodostamisessa ja/tai järjestöjen yhteensulautumisessa; markkinoiden tarpeisiin huonosti soveltuvien rakenteiden uudelleenjärjestely ja alan tutkimuksen kehityksen hyväksikäyttö; tiettyjen erittäin pienten alueiden erikoistuotteiden tukeminen; alan tilastotietojen keräämisen ja käsittelyn parantaminen. 3.2.1.5. Toimintarahasto (15 artikla) 3.2.1.5.1. Siirtymäkauden tulisi kestää kuusi vuotta. 3.2.1.5.2. Kaikki markkinoilta vetämiset rahoitetaan sataprosenttisesti EMOTR:sta. 3.2.1.5.3. Ehdotusta olisi muutettava jakamalla rahasto kahteen osaan: 1. Osa A, kaikkien markkinoilta vetämisten korvaamiseksi. 2. Osa B, 15 artiklan 4 kohdassa kuvattujen toimintaohjelmien rahoittamiseksi 16, 17 ja 18 artiklan säännösten mukaisesti. Siinä säädetään myös lisästä tuottajalle maksettavaan vähimmäishintaan, sitrushedelmien lisäksi myös muille jalostukseen tarkoitetuille tuotteille 15 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. 3.2.1.5.4. Markkinoilta vetämisten määrää olisi rajoitettava seuraavasti: ensimmäisenä vuotena 50 % tuottajajärjestöjen markkinoimasta kokonaismäärästä vähennettynä 5 %:lla kunakin seuraavana kuutena vuotena, jolloin saavutetaan 20 %:n lopullinen taso seitsemännestä vuodesta eteenpäin. 3.2.1.5.5. Komitea ottaa uudelleen esille komitean aiemman suosituksen, että yhteisen markkinajärjestelyuudistuksen olisi mahdollistettava yhteisrahoitus tuottajien suojelemiseksi luonnonmullistuksilta, erityisesti raekuurojen, pakkasen jne. aiheuttamien vahinkojen varalta otettaviin vakuutuksiin () kohdistetun rahallisen avun sekä pakkasenestolaitteiston asentamisen ja raekuurojen vastaisen sadon verkotuksen muodossa. 3.2.1.6. Erikoistuotteet (17 artikla) 3.2.1.6.1. Komitea arvioi, että on tarpeen toteuttaa erityisohjelmia, joiden avulla voidaan tasapainottaa pysyvästi maanviljelijöiden tuloja sekä parantaa ja nykyaikaistaa tuotantoa ja markkinointia jalostustukien ja maanviljelijöiden tulotukien avulla joillakin EU:n alueilla. 3.3. III osasto Toimialakohtaiset järjestöt ja sopimukset (19 21 artikla) 3.3.1. Komitea hyväksyy komission ehdotuksen, mutta suosittelee, että valvotaan markkinalakien noudattamista, otetaan huomioon kunkin jäsenvaltion ominaispiirteet ja saatetaan ehdotuksen soveltaminen valinnaiseksi jäsenvaltioissa. 3.4. IV osasto Interventiojärjestelyt (22 29 artikla) 3.4.1. II osastoa koskevassa 3.2.1 kohdassa esitetyt huomautukset pätevät myös tässä kohdin. Sen vuoksi komitea suosittelee seuraavia muutoksia: a) 22 artiklan 3 kohta Eri tuottajajärjestöjen tulisi nostaa markkinoilta vetämisten enimmäismäärä 20 prosenttiin markkinoidusta tuotannosta. b) 22 artiklan 4 kohta Siirtymäkautta olisi pidennettävä kuuteen vuoteen siten, että lopullinen järjestelmä tulee voimaan seitsemäntenä vuotena. c) 25 artikla Yhteisön vetäytymiskorvausten olisi kunkin tuotteen osalta perustuttava markkinointivuoden 1995/1996 aikaisten vetäytymishintojen kuukausittaisen keskiarvon painotettuun keskiarvoon. Ehdotuksen 25 artiklan 1 kohdan toinen kohta olisi siksi poistettava. d) Liitteen II tuoteluettelo olisi saatettava ajan tasalle. Se on säilynyt lähes muuttumattomana siitä lähtien, kun yhteisössä oli ainoastaan yhdeksän jäsenvaltiota. e) IV osaston loput artiklat olisi muutettava II osastoon tehtäviksi ehdotettujen muutosten mukaisiksi. 3.4.2. Väestön terveydentilan ja oikean ravitsemuksen kannalta on tärkeää, että hedelmiä ja vihanneksia syödään nykyistä enemmän. Komission tulisi siksi tukea laajaa yleisölle suunnattua tiedotuskampanjaa, jossa korostetaan hedelmien ja vihannesten syömisen ravitsemusfysiologista hyötyä; siten edistettäisiin kulutusta eikä interventioihin olisi pakko ryhtyä. 3.5. V osasto Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa (30 36 artikla) 3.5.1. Komitea on huolissaan WTO-sopimusten vaikutuksesta tulohintajärjestelmän tehokkuuteen. Mitään ei varsinkaan tiedetä kolmansien maiden kanssa tehtyjen suosituimmuussopimusten laajuudesta ja sisällöstä, joissa annetaan edullisemmat myönnytykset kuin WTO-sopimuksissa. Niinpä komission olisi edistettävä tällä alalla tehtyjä suosituimmuussopimuksia koskevien tietojen julkaisemista ja niiden ulottamista muihin maihin soveltamalla suosituinta valtiota koskevaa lauseketta. 3.5.2. Komitean mielestä selkeä ja vakaa perusta kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa on välttämätön uudistuksen onnistumiselle. Komitea toistaa kehotuksen säilyttää yhteisön suosituimmuusasema WTO-sopimuksen täsmällisten ehtojen nojalla. 3.5.3. Taloudellisten alojen välinen rahoituksellinen solidaarisuus, sellaisena kuin se on säilynyt unionin perustamissopimuksessa, pakottaa komission myöntämään korvauksia niille aloille, joita rokotetaan muiden alojen nauttimilla taloudellisilla ja muunlaisilla etuisuuksilla. Tuoreiden hedelmien ja vihannesten alaa voitaisiin rangaista vakavasti, minkä vuoksi on välttämätöntä perustaa tuottajien tuloja tukeva järjestelmä, kuten tämän lausunnon 2.1.3 kohdassa on ehdotettu. 3.5.4. Sosiaalinen, terveydellinen ja ympäristöllinen "polkumyynti", jota eräät kolmannet maat saattavat harjoittaa, voi johtaa kilpailun vääristymiin, mikä koskettaa eurooppalaisia tuottajia ja aiheuttaa vakavia seurauksia EU:n kuluttajille. Tässä yhteydessä ei myöskään pidä unohtaa maaseutuväestön työttömyyden pahentumista, sillä tällä väestönosalla on hyvin vähäiset mahdollisuudet ammatilliseen uudelleensuuntautumiseen. Tämän vuoksi olisi näiden seurausten välttämiseksi harkittava seuraavien kohtien toteuttamista: a) tulohinnan tehokas, selkeä valvonta; b) laadun sekä tuotantotietojen ja säilöntämenetelmien tehokas, selkeä valvonta; c) samat tuotemerkintöjä koskevat vaatimukset kuin muilla samankaltaisilla EU:n tuotteilla. 3.6. VI osasto Kansalliset ja yhteisön tarkastukset (37 40 artikla) 3.6.1. Komitea kannattaa kansallisten ja yhteisön tarkastusten lisäämistä ja erityisen tarkastajakunnan perustamista. 3.7. VII osasto Yleiset säännökset (42 52 artikla) 3.7.1. Komitea hyväksyy tämän osaston, lukuun ottamatta asetuksen (ETY)N:o 1035/72 kumoamista kuivattuja pähkinöitä ja johanneksenleipäpuuta koskevien erityistoimien osalta. Bryssel, 20. joulukuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () COM(94) 360 final. () EYVL N:o C 102, 24. 4. 1995. () EYVL N:o C 313, 30. 11. 1992. () EYVL N:o C 303, 14. 11. 1995, 2 luku. () EYVL N:o C 303, 14. 11. 1995, s. 60, 2.4 (b). () Maatalouden tilanne EU:ssa. Kertomus 1994. LIITE I Talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat muutosehdotukset hylättiin käsittelyssä. Kohta 1 Muutetaan teksti alusta kohtaan 2.1.2 asti kuulumaan seuraavasti: "1. Johdanto 1.1. Komitea on yleisesti tyytyväinen ehdotukseen. 1.2. Nykyinen hedelmä- ja vihannesalan markkinajärjestely on johtanut ylituotantoon ja ruoan tuhoamiseen, mitä ei voida hyväksyä. 1.3. Näin ei saisi enää tapahtua. 1.4. Tukiohjelmat tulisi erottaa yksittäisten tuotteiden tuesta. 1.5. Erityistä tukea tarvitsevien alueiden maanviljelijöitä tulisi auttaa aluerahaston kautta. Tälläinen apu tulisi suunnata ympäristönsuojeluun. 2. Yleistä 2.1. Kohdan 1 varaukset koskevat kaikkea seuraavassa esitettävää." Perustelu Nykyisessä markkinajärjestelyssä tukea saavat vain 14 hedelmä- ja vihanneslajia (esim. kukkakaalille ja persikoille maksetaan tukea, mutta kaalille ja kirsikoille ei). Järjestely aiheuttaa tuhlausta, sillä se perustuu tahalliseen ruoan tuhoamiseen (tätä kutsutaan "markkinoilta vetämiseksi" tai "vetäytymiseksi"). Tuki- sekä ruoan tuhoamisrahat kanavoidaan tuottajajärjestöjen kautta. Kuten tilintarkastustuomioistuin taas äskettäin osoitti (), eri jäsenmaiden kansalliset viranomaiset ovat olleet täysin kyvyttömiä valvomaan tätä monimutkaista järjestelmää. Tuomioistuin huomautti myös, että vaikka muutkin markkinoilta vetämisen muodot ovat sallittuja, "käytännössä suurin osa tuhotaan" (). Komissio määrää markkinoilta vedettävät tuotemäärät (). Esim. vuonna 1994 vedettiin markkinoilta 16 % kaikista aprikooseista sekä 6 % appelsiineista. Irrottamalla maanviljelijöille maksettava tuki tuotetuesta nämä 14 tuotetta voitaisiin palauttaa muiden hedelmien ja vihannesten normaaleille markkinoille. Viljelijöitä ja ympäristöä tuettaisiin suorasti tarpeen mukaan ja paljolta haaskuulta vältyttäisiin. Äänestystulos Puolesta: 57, vastaan: 64, tyhjiä ääniä: 10. Kohta 2.1.3 Poistetaan. Perustelu Ehdotus ei erottele tuotteita, alueita tai jäsenvaltioita. Ehdotuksen mukaan tukea voidaan myöntää kaikille tuotteille, alueille ja jäsenvaltioille. Ehdotuksen seurauksena ei ole syytä pelätä yleistä hintojen alenemista. Siksi ei myöskään ole syytä turvautua suoran tulotuen muodossa maksettaviin kompensaatioihin. Äänestystulos Puolesta: 50, vastaan: 70, tyhjiä ääniä: 16. Kohta 2.1.4 Poistetaan neljäs ja viides alakohta. Perustelu Valtavien alueiden autioituminen ja väestön joukkomuutto ei ole todennäköistä. Ei ole syytä olettaa, että ehdotus aiheuttaa tuotannon, viennin ja työllisyyden alenemista. Äänestystulos Puolesta: 54, vastaan: 63, tyhjiä ääniä: 17. Kohta 3.2.1.1 Lisätään loppuun seuraavaa: "Viljelijöitä ei pitäisi velvoittaa markkinoimaan tuotteitaan tuottajajärjestöjen valvonnassa, vaan heidän tulisi voida vastata kysyntään vapaasti." Perustelu Komission ehdottama velvoite, jonka mukaan viljelijöiden tulisi markkinoida 90 100 % tuotannostaan tuottajajärjestöjen sääntöjen mukaisesti on turhan rajoittava. Äänestystulos Puolesta: 53, vastaan: 66, tyhjiä ääniä: 10. Kohta 3.2.1.3.1 Lisätään seuraava teksti uudeksi kohdaksi 3.2.1.3.1. "Ei ole perusteltua vaatia tuottajia antamaan koko tuotantoaan joka voi muodostua eri viljelykasveista yhden nimenomaisen tuottajajärjestön hoidettavaksi. Muutkin kauppiaat, joilla on vakiintuneet ja ammattimaiset markkinointitoiminnot, tulisi päästää toimintarahaston piiriin." Perustelu Direktiiviehdotuksessa annetaan tuottajajärjestöille lähes monopoliasema, vaikka komissio on itsekin tietoinen niiden puutteista. Komitea ilmaisee huolensa tuottajajärjestöistä edellisissä kohdissa. Äänestystulos Puolesta: 58, vastaan: 69, tyhjiä ääniä: 3. Kohta 3.2.1.5.1 Poistetaan sanat "kuusi vuotta" ja korvataan ne sanoilla "neljä vuotta". Äänestystulos Puolesta: 62, vastaan: 70, tyhjiä ääniä: 4. Kohta 3.2.1.5.2 Poistetaan ja korvataan seuraavalla tekstillä: "Komitea vastustaa sitä, että jäsenvaltiot voisivat oman harkintansa mukaan vastata markkinoilta vetämisestä, koska tämä voisi vääristää kilpailua." Perustelu Sataprosenttisen EMOTR-rahoituksen tulisi jatkossakin rajoittua II liitteessä mainittuihin 14 tuotteeseen. Äänestystulos Puolesta: 68, vastaan: 75, tyhjiä ääniä: 5. Kohta 3.2.1.5.2 Poistetaan teksti ja korvataan se seuraavasti: "Komitea suosittelee jaettua rahoitusjärjestelmää, jossa kansallisen tuen osuus on 20 %." Äänestystulos Puolesta: 60, vastaan: 78, tyhjiä ääniä: 10. Kohta 3.2.1.5.3 Poistetaan. Perustelu Rahaston jakaminen markkinoilta vetämisen korvaamiseen ja muihin toimintoihin rajoittaa tarpeettomasti sen joustavaa käyttöä. Äänestystulos Puolesta: 56, vastaan: 74, tyhjiä ääniä: 11. Kohta 3.4.1 a) 22 artiklan 3 kohta Korvataan prosenttiluku "20" prosenttiluvulla "10". Perustelu Markkinoilta vetämiskelpoisen kokonaistuotannon prosentuaalista määrää pitäisi vähentää asteittain. Äänestystulos Puolesta: 66, vastaan: 70, tyhjiä ääniä: 2. Kohta 3.4.1 Poistetaan kohta d). Perustelu Nykyisen 14 tuotetta käsittävän luettelon laajentaminen ei ole toivottavaa. Äänestystulos Puolesta: 65, vastaan: 74, tyhjiä ääniä: 6. Kohta 3.4.2 Lisätään uusi kohta 3.4.2. "3.4.2. 29 artikla Artiklaa tulisi muuttaa siten, että siinä ei sallittaisi tuen maksamista silloin kun tuotteet tuhotaan. Tässä tapauksessa voitaisiin kuitenkin sallia esim. neljän vuoden siirtymäkausi." Perustelut EU:n kansalaiset eivät hyväksy tuen maksamista silloin kun ruokataloustuotteita tuhotaan. Koska tämä vaihtoehto on nykyisin suurelta osin käytössä "markkinoilta vetämisessä", on jätettävä jonkin verran sopeutumisaikaa. 29 artiklassa on useita muita mahdollisuuksia tuotteiden markkinoilta vetämiseen. Äänestystulos Puolesta: 69, vastaan: 80, tyhjiä ääniä: 4. Kohta 3.5.3 Poistetaan. Perustelu Mahdollista alueellista epätasa-arvoa tulisi poistaa tukemalla aktiivisemmin tuottajajärjestöjen toimintarahastoja. Äänestystulos Puolesta: 67, vastaan: 73, tyhjiä ääniä: 8. LIITE II Talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat läsnäolleet tai äänioikeutensa siirtäneet jäsenet äänestivät komitean lausunnon puolesta: ABEJÓN RESA, d'AGOSTINO, ATAÍDE FERREIRA, BAEZA SANJUÁN, BAGLIANO, BARROS VALE, BASTIAN, BELABED, BENTO GONÇALVES, BERNABEI, BERNARD, BETELU BAZO, BIES PERE, BLESER, BREDIMA SAVOPOULOU, BRIESCH, BURANI, CAL, CARROLL, CASSINA, CEBALLO HERRERO, CHAGAS, CHEVALIER, COLOMBO, CONNELLAN, DANTIN, DECAILLON, DELAPINA, DRILLEAUD, DUNKEL, EWERT, FARNLEITNER, FERNANDEZ, FOLIAS, FORGAS I CABRERA, GAFO FERNÁNDEZ, KALLIO, KAZAZIS, KIELMAN, KIENLE, KONITZER, KORFIATIS, KORYFIDIS, LAUR, LERIOS, LIOLIOS, LIVERANI, MALOSSE, MANTZOURANIS, MARGALEF MASIÁ, MASUCCI, MAYAYO BELLO, MEGHEN, MENGOZZI, MERCÉ JUSTE, MERIANO, MOLINA VALLEJO, MUÑÍZ GUARDADO, NIELSEN L., NILSSON, NOORDWAL, OLSSON, OSENAT, PANERO FLÓREZ, PAPAMICHAÏL, PASOTTI, de PAUL de BARCHIFONTAINE, PÉ, PELLARINI, PELLETIER R., PEZZINI, PRICOLO, QUEVEDO ROJO, RODRÍGUEZ de AZERO y del HOYO, RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO, SANTIAGO, SANTILLÁN CABEZA, SEQUEIRA, SKLAVOUNOS, STÖLLNBERGER, STRASSER, TIXIER, TSIRIMOKOS, VEVER, VINAY, VOGLER, WILMS, ZARKINOS, ZUFIAUR NARVAIZA. Seuraavat läsnäolleet tai äänioikeutensa siirtäneet jäsenet äänestivät komitean lausuntoa vastaan: ANDREWS, ASPINALL, Jocelyn BARROW, BEALE, BOISSERÉE, BROOKES, DAVISON, van DIJK, DRIJFHOUT-ZWEIJTZER, ELSTNER, ENGELEN-KEFER, ETTL, FRERICHS, FUCHS, GARDNER, GEUENICH, GIESECKE, GUILLAUME, HAAZE, HAGEN, JANSSEN, JASCHICK, JOHANSEN, KANNISTO, KARGAARD, de KNEGT, KOOPMAN, KRITZ, KUBENZ, LEMMETTY, LEVITT, LINDMARK, LITTLE, LÖNNBERG, LÖW, LYONS, MADDOCKS, MOBBS, MORELAND, MORGAN, NIELSEN B., NYBERG, OLAUSSON, PETERSEN, PIETTE, REGNELL, SANDERSON, SARALEHTO, SCHMITZ, SIMPSON, SIRKEINEN, STOKKERS, STRAUSS, STRÖM, WALKER, WESTERLUND, WHITWORTH, WRIGHT. Seuraavat läsnäolleet tai äänioikeutensa siirtäneet jäsenet pidättyivät äänestämästä: BUNDGAARD, van den BURG, BURKHARD, DE NORRE, ETTY, EULEN, GAUDER, GREEN, HAMRO-DROTZ, HERNÁNDEZ BATALLER, KONTIO, MAIER, PARDON, TÜCHLER, VERHAEGHE, ZÖHRER. LIITE III Talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Asento kuluttajien kategoria Kuluttajien kategoria: tukee vetäytymiskorvausten supistamisehdotuksia ja on markkinoilta vetämisen asteittaisen poistamisen kannalla, hyväksyy hedelmien ja vihannesten laatuluokittelun, mutta ei esim. pienien, halpojen ja lievästi vahingoittuneiden tuotteiden markkinoilta vetämistä. Nämä ovat mahdollisesti ainoita tuotteita, joihin pienituloisilla kuluttajilla on varaa, vastustaa ehdotusta, jonka mukaan tuottajien on markkinoitava 90 100 % tuotteistaan tuottajajärjestöjen kautta sekä ehdotusta, joka antaa tuottajajärjestöille valtuudet vetää markkinoilta tuotteita, jotka eivät vielä sisälly sääntöihin sekä vetää markkinoilta lisäeriä pienikokoisista tuotteista. Viljelijöillä tulisi olla vapaus kaupanteossa täyttää kuluttajien vaatimukset, kannattaa viljelijöille myönnettävää ympäristötukea sekä pienviljelijöille myönnettävää suoraa tulotukea alueilla, joilla on erityisiä ongelmia.