A4-0262/98

Päätöslauselma komission tiedonannosta tullietuusjärjestelmien hallinnosta (KOM(97)0402 - C4-0447/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(97)0402 - C4-0447/97),

- ottaa huomioon sisämarkkinaneuvoston 18. toukokuuta 1998 pitämässään kokouksessa tekemät päätelmät,

- ottaa huomioon kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietinnön ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnon (A4-0262/98);

1. Korostaa sitä merkittävää asemaa, joka Euroopan unionin sopimusperusteisilla ja itsenäisillä tullietuusjärjestelmillä on edunsaajina olevien maiden tukemisen ja taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen välineenä;

2. Katsoo, että näiden järjestelmien, joissa poiketaan kansainvälisen kaupan säännöistä, täytäntöönpanon on oltava moitteetonta, mikäli ne aiotaan säilyttää ja mikäli niiden avulla aiotaan saavuttaa tehokkaasti asetetut kehitystavoitteet; tuomitsee näin ollen ankarasti näiden järjestelmien kaikenlaisen vilpillisen hyödyntämisen ja esittää, että toteutetaan viipymättä kaikki mahdolliset toimenpiteet niiden soveltamisessa todettujen puutteiden poistamiseksi;

3. Osoittaa tyytyväisyyttään sen johdosta, että Euroopan unionissa tiedostetaan yhä paremmin erilaisten petosmuotojen olemassaolo, ja panee merkille, että viime vuosina on laadittu uusia oikeudellisia välineitä, joiden ansiosta Euroopan unioni voi koordinoidusti sen jäsenvaltioiden kanssa torjua petoksia tehokkaammin; esittää, että näitä sekä lainsäädäntöön että hallinnolliseen koordinointiin liittyviä ponnisteluja jatketaan ja lisätään;

4. Suhtautuu myönteisesti komission petostentorjunnan koordinointiyksikön (UCLAF) alaisen, kolmansista maista vastaavan erityisyksikön perustamiseen;

5. Korostaa, että Euroopan unionin on täydennettävä alueen sisällä toteutettavaa petostentorjuntaa vastaavin ulkoisin ponnisteluin yhdessä etuusjärjestelmien edunsaajamaiden kanssa antamalla uusia, petostentorjunnan kannalta aiheellisia oikeudellisia välineitä;

6. Katsoo tarpeelliseksi laatia edunsaajamaille ja sellaisille toimijoille, joiden on todettu syyllistyneen petoksiin, tehokas ja pelotteena toimiva seuraamusjärjestelmä, johon voisi sisältyä jopa etuuksien peruuttaminen;

7. Pitää tähän liittyen tervetulleena yhteisön yhteisen tullietuusjärjestelmän (GSP) yhteydessä vuonna 1995 käyttöön otettua seuraamusmenettelyä; korostaa ja pahoittelee, että sitä on tähän mennessä käytetty liian vähän, ja pyytää tämän menettelyn soveltamisalan ja täytäntöönpanomääräysten tarkistamista, jotta mahdollistetaan sen tehokas käyttö;

8. Pyytää, että etuusjärjestelmien edunsaajamaiden kanssa tehdyissä hallinto- ja tulliyhteistyösopimuksissa otettaisiin vakavasti huomioon petostentorjunnan tavoite, erityisesti täsmentämällä paremmin Euroopan unionin ja sen kumppanimaiden oikeudet ja velvollisuudet ja parantamalla unionin mahdollisuuksia paikan päällä tehtäviin tutkimuksiin ja laatimalla määräykset tehokkaiden seuraamusten täytäntöönpanemiseksi;

9. Pyytää sen vuoksi komissiota tekemään ehdotuksia vastuun oikeudenmukaisesta jakamisesta tapauksissa, joissa yhteisön tuojat joutuvat tullietuusjärjestelmiä sovellettaessa huonoon asemaan sellaisten todennettujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, joihin edunsaajamaiden viranomaiset syyllistyvät ja joita tuojat eivät voi kohtuullisin toimin havaita;

10. Korostaa tarvetta parantaa petosten paljastamisjärjestelmää siten, että petokset paljastuisivat mahdollisimman varhaisessa vaiheessa eli jo edunsaajamaissa; katsoo, että komission valtuuskunnilla on oltava tähän liittyen merkittävä ennaltaehkäisevä, paljastava ja pelotteena toimimiseen liittyvä tehtävä yhdessä jäsenvaltioiden edustajien kanssa;

11. Huomauttaa, että etuusjärjestelmien, erityisesti GSP-järjestelmän, etujen tehokkaampi hyödyntäminen riippuu suurelta osin järjestelmien täytäntöönpanossa taloudellisille toimijoille taattavasta suojasta; katsoo tähän liittyen, että riskien ei tule kohdistua ainoastaan Euroopan unionin toimijoihin;

12. Kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia tullietuusjärjestelmien soveltamisen vuoksi huonoon asemaan joutuvien yhteisön tuojien suojelemiseksi edunsaajamaiden viranomaisten päätösten sellaisia sääntöjenvastaisuuksia vastaan, joita tuojat eivät voi kohtuullisin toimin havaita;

13. Suhtautuu myönteisesti äskettäin käyttöön otettuun uuteen menettelyyn, jota kutsutaan alkuperää koskevien sitovien tietojen järjestelmäksi ja jonka pitäisi luoda etuusjärjestelmien käytössä parempi suoja eurooppalaisille toimijoille; pyytää komissiota laatimaan arvion tästä menettelystä, jotta voidaan varmistaa, saavuttaako se tehokkaasti sille asetetun tavoitteen;

14. Korostaa tarvetta tarkistaa alkuperään liittyvien perusteltujen epäilysten tapauksissa käytettävän ennakkovaroitusjärjestelmän soveltamisen ja täytäntöönpanon edellytykset, jotta järjestelmästä tulisi eurooppalaisten toimijoiden kannalta tehokkaampi, esimerkiksi jo ennen tutkimuksen aloittamista luovutettavien tietojen avulla; pyytää komissiota myös toteuttamaan tarpeellisia toimenpiteitä, joiden avulla voidaan estää tullietuusjärjestelmän ulkopuolisista maista peräisin olevien tuotteiden uudelleenlastaaminen edunsaajamaissa;

15. Korostaa, että on välttämätöntä kiireellisesti tarkistaa ja yksinkertaistaa alkuperäsääntöjä; korostaa erityisesti tarvetta laatia uusi poikkeuksia koskeva lähestymistapa, yleistää alueellinen kumulaatio, joka mahdollistaa tuotteiden maantieteelliseen alkuperään liittyvien säännösten laajentamisen asiaintilan tuntien, ja edistää sääntöjen yhdenmukaistamista niin Euroopan unionissa kuin kansainvälisellä tasollakin; kehottaa komissiota laatimaan viipymättä tähän liittyviä konkreettisia ehdotuksia;

16. Kiinnittää huomiota vähiten kehittyneiden maiden erityisen haavoittuvaan ja epätyydyttävään tilanteeseen suhteessa Euroopan unionin etuusjärjestelmien täytäntöönpanoon ja alkuperäsääntöjen soveltamiseen; pyytää, että vähiten kehittyneiden maiden pääsyä Euroopan unionin markkinoille parannetaan; sen vuoksi nykyisten järjestelmien tarkistuksissa näiden maiden erityistarpeet ja -velvoitteet on otettava erityisesti huomioon, jotta ne pystyisivät hyötymään yhteisön tullietuuksista paremmin;

17. Korostaa tarvetta parantaa kaikkien asianomaisten toimijoiden tiedottamista etuusjärjestelmien täytäntöönpanosta ja auttaa erityisesti edunsaajamaiden viranomaisia hallinnoimaan etuusjärjestelmiä tehokkaammin osana lisääntynyttä petostentorjuntaan liittyvää yhteistyötä Euroopan unionin kanssa;

18. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.