A4-0093/99

Päätöslauselma komission toisesta kertomuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahanpesudirektiivin täytäntöönpanosta (KOM(98)0401 - C4-0396/98)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission toisen kertomuksen (KOM(98)0401 - C4-0396/98),

- ottaa huomioon 10. kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä ((EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77.)),

- ottaa huomioon 21. kesäkuuta 1996 antamansa päätöslauselman ensimmäisestä komission kertomuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahanpesusta annetun direktiivin 91/308/ETY täytäntöönpanosta (KOM(95)0054 - C4-0137/95) ((EYVL C 198, 8.7.1996, s. 245.)),

- ottaa huomioon järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman suosituksen nro 26 ((EYVL C 251 15.8.1997, s. 1.)), yhteisen toiminnan sittemmin jo käyttöön otetun Euroopan oikeudellisen verkoston perustamisesta ((EYVL L 191 7.7.1998, s. 4.)) sekä yhteisen toiminnan rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamisesta, jäädyttämisestä, jäljittämisestä, takavarikosta ja menetetyksi tuomitsemisesta ((EYVL L 333, 9.12.1998, s. 1.)),

- ottaa huomioon oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnön ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan sekä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0093/99),

A. ottaa huomioon, että maailmassa vuosittain pestävän rahan määräksi on arvioitu 500 miljardia US-dollaria,

B. ottaa huomioon jäsenvaltioiden toimittamat puutteelliset tiedot käynnistettyjen oikeusmenettelyjen ja epäiltyjen, tuomittujen tai syytteestä vapautettujen henkilöiden sekä jäädytettyjen tai takavarikoitujen varojen määrästä,

C. ottaa huomioon, että käynnistetyistä oikeusmenettelyistä ja epäiltyjen, tuomittujen tai syytteestä vapautettujen henkilöiden sekä jäädytettyjen tai takavarikoitujen varojen määrästä käytettävissä olevista tiedoista voidaan päätellä, että rahanpesun vastainen rikosoikeudellinen järjestelmä toimii huonosti EU:ssa,

D. katsoo, että rahanpesua vastaan olisi taisteltava tavalla, joka kohdistaa samankaltaisilla markkinoilla toimijoihin yhtäläisiä taloudellisia rasitteita;

1. Kehottaa komissiota esittämään lainsäädäntöehdotuksen rahanpesudirektiivin tarkistamiseksi;

katsoo, että tällaisen lainsäädäntöehdotuksen olisi sisällettävä seuraavat asiat:

a) direktiivin soveltamisalan ulottaminen ammatteihin, jotka saattavat joutua mukaan rahanpesuun tai joutua rahanpesijöiden väärinkäytön kohteiksi, kuten kiinteistövälittäjät, taidekauppiaat, huutokaupat, kasinot, valuutanvaihtotoimistot, arvotavaran kuljettajat, notaarit, kirjanpitäjät, asianajajat, veroneuvojat ja tilintarkastajat ((Katso direktiivi 84/253/ETY lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä, EYVL L 126, 12.5.1984 s. 20.)), jotta

- näihin voidaan täysin tai osittain soveltaa direktiivissä annettuja säännöksiä, tai tarvittaessa

- näihin voidaan soveltaa myös määräyksiä, joissa otetaan huomioon näiden ammattien erityispiirteet, erityisesti niille ominainen vaitiolovelvollisuus,

b) toimenpiteet, joiden tavoitteena on varmistaa, että rahoitusalalle yleisesti asetettavat oikeudelliset vaatimukset ovat yhtäläiset kaikilla alan osa-alueilla ja että rahoitusalan taloudellisten toimijoiden kilpailuasemaan vaikutetaan käytännössä samalla tavalla;

2. Korostaa välttämättömyyttä tarkistaa direktiiviä perusteellisesti, ja vaatii komissiota ottamaan siinä yhteydessä huomioon seuraavat näkökohdat:

- direktiivin yksittäisten artiklojen jäsentelyn selkeyttäminen direktiivin luettavuuden ja ymmärrettävyyden parantamiseksi

- direktiivin soveltamisalan laajentaminen kattamaan varojen takavarikko laatimalla yhtenäiset, selkeät ja toimivat menettelysäännöt tuottojen takavarikointiin, jäädyttämiseen ja menetetyksi tuomitsemiseen (mahdollistamalla esimerkiksi takavarikointi tekijän läsnä- tai poissaolosta riippumatta, jos tämä on kuollut tai paennut, ottamalla huomioon mahdollisuudet helpottaa todistamista rikollisesti hankittujen varojen takavarikoinnissa ja ottamalla käyttöön oikeudenmukainen järjestelmä takavarikoitujen varojen jakamiseen jäsenvaltioille niiden tutkintaan osallistumisen mukaan; sen tutkiminen, onko menetetyksi tuomittua omaisuutta mahdollista käyttää korvausten maksamiseen rikoksen uhreille)

- jäsenvaltioiden tietojenkeruun yhdenmukaistaminen käynnistettyjen oikeusmenettelyiden ja epäiltyjen, tuomittujen ja syytteestä vapautettujen henkilöiden sekä jäädytettyjen tai takavarikoitujen varojen määrän osalta tilastojen luotettavuuden ja laadun parantamiseksi

- sellaisten henkilöiden koulutus- ja jatkokoulutusjärjestelmän parantamiseksi toteutettavat toimet, jotka harjoittavat rahanpesutarkoituksiin mahdollisesti käytettäviä ammatteja

- rangaistusvelvollisuuden käyttöönotto (rikosoikeudellisten, siviilioikeudellisten tai hallinto-oikeudellisten rangaistusten muodossa) törkeissä rekisterin pitämis- ja raportointivelvollisuuden rikkomuksissa;

3. Korostaa välttämättömyyttä muuttaa myös direktiivin liitteenä olevaa lausuntoa ja vaatii komissiota laajentamaan siinä yhteydessä rahanpesurikoksien alkurikosten määrää rahanpesua sekä rikosvälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamista, jäljittämistä, jäädyttämistä tai takavarikointia ja menetetyksi tuomitsemista koskevan yhteisen toiminnan mukaisesti; suosittaa tässä yhteydessä, että kyseiset muutokset laaditaan aiempaa ymmärrettävämmällä tavalla;

4. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita käsittelemään elektronisten maksutekniikoiden ja Internetin käyttöä rahanpesutarkoituksiin tutkimalla erityisen lainsäädännön mahdollisuuksia;

5. Katsoo, että aina kun rahanpesun vastustaminen edellyttää henkilötietojen kokoamista, oikeutta yksityisyyteen on suojeltava soveltamalla täysimääräisesti ja oikein direktiivejä 95/46/EY ((Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.)) ja 97/66/EY ((Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/66/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla, EYVL L 24, 30.1.1998, s. 1.));

6. Kehottaa jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta estetään jäsenvaltion tai kolmannen maan lain mukaisesti perustettujen peiteyhtiöiden käyttö rahanpesuun tapauksissa, joissa tällaisella toiminnalla on riittävän läheinen yhteys Euroopan unioniin;

7. Kehottaa jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota varmistamaan, että niillä jäsenvaltioiden alueilla, joilla yhteisön lakia ei sovelleta tai joilla sitä sovelletaan vain rajoitetusti, rahanpesun kieltävää lainsäädäntöä sovelletaan toteuttamalla sitä yhteistyö- ja avunantovelvollisuutta, joka jäsenvaltioilla on yhteisöä kohtaan ja jota EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa asetettu velvoite ilmentää;

8. Kehottaa kaikkia asianomaisia toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta varmistetaan kohtuullisten rahanpesun vastustamisen standardien soveltaminen kolmansiin maihin nähden;

9. Pyytää neuvostoa esittämään Euroopan parlamentille Europol-sopimuksen 34 artiklan mukaisesti yksityiskohtaisen kertomuksen Europolin toiminnasta rahanpesun alalla; vaatii ottamaan Europolin kokonaisvaltaisesti mukaan poliisiviranomaisten rahanpesuepäilyjä koskevien tietojen kansainväliseen vaihtoon;

10. Vaatii Euroopan oikeudellisen verkoston laajamittaista sisällyttämistä rajat ylittävään oikeusmenettelyyn etenkin rahanpesun tunnistamisessa sekä varojen jäljittämisessä, jäädyttämisessä, takavarikoinnissa ja menetetyksi tuomitsemisessa sekä rahanpesijöiden jäljittämisessä, ja pyytää lisäksi, että kaikille EU:n tuomareille ja yleisille syyttäjille annetaan kattavaa tietoa avunsaantimahdollisuuksista tämän verkoston välityksellä;

11. Kehottaa Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskusta kiinnittämään enemmän huomiota rahanpesuun liittyvien tietojen keräämiseen;

12. Kehottaa komissiota tulevassa ehdotuksessaan uudeksi rahanpesudirektiiviksi käsittelemään kysymystä rahanpesumahdollisuuksista siirryttäessä kansallisten setelien ja kolikkojen käytöstä euron käyttöön;

13. Uskoo, että 'esipesu' voi olla siirtymisen yhteydessä ongelma ja että toteutettuja toimenpiteitä ja valvontaa on jatkettava siirtymisen jälkeen, jotta esipesty raha voidaan jäljittää;

14. Vaatii komissiota ja Euroopan keskuspankkia harkitsemaan toimenpiteitä, joilla minimoitaisiin se riski, että rahanpesuun käytetään nimellisarvoltaan suuria euroseteleitä; kehottaa siksi pitämään 500 euron setelien määrän mahdollisimman pienenä;

15. Kehottaa komissiota ja Euroopan keskuspankkia tekemään ehdotuksia, joilla minimoitaisiin se riski, että rahanpesua tapahtuu elektronisen rahan käytön yhteydessä;

16. Uskoo, että yhtenäismarkkinoiden, yhteisen rahan ja laajentumisen yhteydessä kaikkien jäsenvaltioiden ja liittymistä valmistelevien maiden on välttämättä ilmaistava sitoutuvansa rahanpesun torjumiseen ratifioimalla ainakin Strasbourgin yleissopimus;

17. Painottaa 15 000 euron raja-arvon asettamisen merkitystä (kaikkia tämän rajan ylittäviä uusia pankkitilejä ja liiketoimia valvotaan) epäilyttävien liiketoimien tunnistamisen tehostamiseksi; uskoo, että tätä raja-arvoa on jatkuvasti tarkistettava sen varmistamiseksi, että sen avulla voidaan puuttua mahdollisimman moniin epäilyttäviin liiketoimiin;

18. Suosittelee vahvasti, että osana rahanpesun torjuntaa Euroopassa jäsenvaltiot jatkavat ponnistelujaan «veroparatiisien» saamiseksi yhteisön säännöstössä määritellyn järjestelmän piiriin;

19. Korostaa koko yhteisön säännöstön täytäntöönpanon ratkaisevan tärkeää merkitystä ehdokasmaissa ottaen erityisesti huomioon pankkisalaisuuden poistamisen (erityisesti numeropankkitilien osalta) kaikkialla EU:ssa;

20. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Europolille, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukselle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille.