ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.7

Komission suunnitelmien riittämättömyys ilmenee myös verrattaessa niitä FSB:n ja EJRK:n suosituksiin. Sekä FSB että EJRK ovat järjestelmän vakauden turvaamiseksi suosittaneet, että komissio ottaisi käyttöön rahastojen arviointimekanismin, joka perustuu kelluvaan nettoarvoon siten, että rahaston arvo mukautuisi hintojen vaihteluun. Asetuksessa on sen sijaan säilytetty alkuperäinen kiinteän nettoarvon mekanismi, ja mahdollisia arvon haitallisia vaihteluita pyritään torjumaan ainoastaan pääomapuskurin avulla. ETSK katsoo, että näiden kahden markkinoita säätelevän tahon suositukset vastaavat paremmin periaatetta, jonka mukaan on turvattava rahoitusjärjestelmän vakaus, kuten oheisesta taulukosta ilmenee. Kiinteän nettoarvon rahamarkkinarahasto (CNAV – Constant Net Asset Value) (25 artikla) Komission ehdotus (4. syyskuuta 2013) Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) suositukset Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän (FSB) suositukset 30 artikla: Kunkin kiinteän nettoarvon rahamarkkinarahaston on otettava käyttöön nettoarvopuskuri, jonka on aina oltava vähintään 3 prosenttia kiinteän nettoarvon rahamarkkinarahaston omaisuuserien kokonaisarvosta, sekä pidettävä sitä yllä. Rahamarkkinarahastot velvoitetaan omaksumaan vaihtuvahintaisten rahasto-osuuksien arvon malli sekä käyttämään arvostuksessa pääsääntöisesti käypää arvoa (suositus A, kohta 2, s. 3). Vakaan tai kiinteän nettoarvon rahamarkkinarahastoilta tulisi edellyttää siirtymistä vaihtelevaan nettoarvoon silloin, kun se on mahdollista (suositus, kohta 2.2, s. 3). 31 artikla: Nettoarvopuskuria saa käyttää ainoastaan merkintöjen ja lunastusten yhteydessä tasoittamaan kiinteän osuus- tai osakekohtaisen nettoarvon ja osuus- tai osakekohtaisen nettoarvon välinen erotus. Jaksotettuun hankintamenoon perustuvaa arvostusmenetelmää tulisi käyttää ainoastaan tietyissä tapauksissa. (suositus A, kohta 2, s. 3). Vertailutaulukko (7) ETSK kehottaa kiinnittämään huomiota siihen, että tähän rinnakkaiseen pankkijärjestelmään on päätynyt sellaisia tuotteita, joita on jo laskettu liikkeeseen perinteisessä pankkijärjestelmässä ja siten säädelty. Näin vältetään pankkivalvonnan piiriin kuuluva tiukempi valvonta.
4.6.1.5

Ohjelmakauden 2014–2020 aikana komission on vahvasti viestittävä, että kaikkien unionin politiikkojen on oltava yhteydessä ilmastonmuutoksen lievittämiseen ja siihen sopeutumiseen. Sopeutuminen tulee näkyä selkeästi kaikissa kansallisissa strategisissa viitekehyksissä ja toimenpideohjelmissa. Tämän vuoksi ETSK ehdottaa, että hankkeiden hyväksymisen ehtona on ympäristötavoitteiden täyttyminen. Sellaisia hankkeita, joilla on kielteinen vaikutus ympäristönmuutoksen kannalta, on vähennettävä tai ne on lopetettava kokonaan. Koheesiopolitiikkaa koskevissa komission lainsäädäntöehdotuksissa, jotka tulevat voimaan vuonna 2014, mainitaan ilmastonmuutokseen sopeutuminen, mutta ETSK:n näkemyksen mukaan vaatimustasoa olisi nostettava.
1.6

Määräaikojen osalta ETSK ilmaisee lisäksi huolensa siitä, että ehdotetussa direktiivissä säädetään määräajaksi kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle 48 kuukautta. Tämä liian pitkä määräaika on ristiriidassa sen kanssa, että sähköisiin julkisiin hankintoihin on tarkoitus siirtyä vuoteen 2016 mennessä, ja se on epätarkoituksenmukainen, kun otetaan huomioon nykytilanne ja viimeaikainen teknologinen kehitys sekä talouden toimijoiden toiveet. Se voi johtaa eri jäsenvaltioita erottavan kuilun laajenemiseen ja kahden nopeuden Eurooppaan tällä alalla. Se voi jopa johtaa markkinoille pääsyn esteiden lisääntymiseen siihen saakka, kunnes kaikki jäsenvaltiot ovat panneet direktiivin täysimääräisesti täytäntöön. Sähköisen laskutuksen alalla on edistytty huomattavasti jopa maissa, jotka ovat vakavassa talous- ja rahoituskriisissä, kuten Italia ja Portugali, mikä osoittaa, että tämän tärkeän hankkeen toteuttaminen on mahdollista lyhyemmässä määräajassa. Määräaikojen lyhentäminen on mahdollista ja toivottavaa.
3.4

Tähän mennessä rahoitustukea on saanut ja sopeutusohjelmasta on sopinut seitsemän jäsenvaltiota: Kypros, Unkari, Romania, Latvia, Portugali, Kreikka ja Irlanti. Asetuksen (EY) N:o 1198/2006 muutoksen myötä tällainen yhteisrahoitusosuuden korotus voidaan myöntää mille tahansa muullekin jäsenvaltiolle, joka myöhemmin sitä pyydettyään pääsee osalliseksi jostakin asetuksen 76 artiklan 3 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetusta rahoitustukiohjelmasta.
1.7

Yhteisen kriisinratkaisumekanismin menettelyiden on joka tapauksessa oltava tehokkaita ja määrätietoisia, ja suunniteltuja välineitä on pystyttävä tarpeen tullen ja erityisesti hätätilanteissa käyttämään riittävän nopeasti sekä kansallisella tasolla että rajatylittävästi. On varmistettava, että mekanismi muodostaa yhdessä BRRD-direktiiviin sisältyvien toimenpiteiden kanssa kattavan ja tehokkaan kokonaisuuden ja että tilanteen tullen asianomaisia sääntöjä sovelletaan johdonmukaisesti. Aina kun se on mahdollista, on pyrittävä yksinkertaisuuteen. Kaikkiin oikeudellisiin ja muihin kysymyksiin on löydettävä asianmukainen vastaus.
4.4

Otettaessa käyttöön yhteistä lähestymistapaa saapumis- ja lähtöpaikoissa sovellettavaan riskienhallintaan on otettava huomioon, että tullille siirretty valvontavastuu perustuu tätä nykyä yli 60 säädökseen (6). Valvontaviranomaisille on puolestaan osoitettu joukko toisistaan riippuvaisia menettelyjä pistotarkastuksista, laboratoriotutkimuksista ja tulosten tulkinnasta aina riskien arviointiin sekä korjaaviin ja seuraamustoimenpiteisiin, joiden tavoitteena on parantaa markkinoilla olevien tuotteiden turvallisuutta ensimmäisessä (7) ja toisessa (8) sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa tarkoitetulla tavalla.
1.6

Kaikkien osapuolten on toimittava samansuuntaisesti. ESAlla on erityinen asema. Sen toiminta on hyvin menestyksekästä ja sen saavutukset ovat kiistattomat. Uudessa järjestelmässä ESAlla on perinteisen roolinsa lisäksi tehtävänä toimia EU:n sääntöjen mukaisten avaruushankkeiden sujuvoittajana. Käyttöön otetaan uusia menettelyitä ja yhteyksiä. Ne vaativat kaikkien toimijoiden – komission, ESAn ja jäsenvaltioiden – välistä pitkälle kehitettyä koordinointia ja hienosäätöä.
4.2.2

On kuitenkin ehdottoman välttämätöntä, että yrittäjyyskulttuuria edistetään nuorten keskuudessa jo hyvin varhain, kuten edellä jo todettiin. Kohderyhmissä, joiden keskuudessa edistetään yrittäjyyttä ja innovointia, vallitsee syyn ja seurauksen suhde. Nuoret motivoituvat ja reagoivat myönteisesti kannustimiin sellaisen kulttuurin ja ympäristön edistämiseksi, jotka rohkaisevat ”luomaan jotakin” itsenäisesti ja omalla vastuulla, ja innostuvat saavutuksista, jotka ovat todella heidän omiaan. Mitä aiemmin nuoret osallistuvat hankkeisiin, joiden yhteydessä he voivat käytännön tasolla oppia toimimaan yrittäjinä sekä näyttämään hyvää esimerkkiä yrittäjyyskulttuurista ja sellaisten yksilöiden välisestä yhteistyöstä, joiden tavoitteet ja arvot ovat yhteisiä, sitä parempia tulokset ovat tulevaisuudessa. Juuri siksi opettajien roolilla on asennoitumisen muuttamisen kannalta olennainen merkitys, minkä johdosta ETSK kannattaa aloitteita, joilla opettajakuntaa tuetaan käsitteen edistämisessä ja tunnetuksi tekemisessä. F1 in Schools (3) on hyvä esimerkki ohjelmasta, joka kannustaa yrittäjyyteen ja johon opettajat osallistuvat. ETSK muistuttaa myös päätelmistä aiheesta Entrepreneurship Education at School in Europe (4) annetussa raportissa, jossa luodaan katsaus erilaisiin EU:ssa sovellettaviin, yrittäjäkoulutuksen edistämiseen tähtääviin strategioihin.
3.7.3

Tämän huomattavan investointirahoituksen on ensi sijassa tultava yksityissektorilta, mutta tarvitaan erityistoimia yksityisinvestointien tukemiseksi maaseutualueilla, missä väestötiheys on liian alhainen houkuttelemaan sijoituksia. Euroopan investointipankki on jo rahoittanut eräitä hankkeita, ja sen on edelleen annettava paljon tämäntyyppistä tukea. Komission olisi panostettava erityisesti sen pohtimiseen, miten unionin toimielimet ja jäsenvaltiot voisivat parhaiten edistää laajakaistan käyttöönottoon suunnattavaa yksityissektorin rahoitusta.
6.1

ETSK:lla on epäilyksiä koordinoinnista 12 päivänä joulukuuta 2012 annetun asetuksen EY N:o 1215/2012 (12) kanssa. Sen tarkoituksena oli korvata kansallisten tuomioistuimen toimivallasta ja Euroopan unionissa annettujen tuomioiden vaikutuksista annettu asetus (EY) N:o 44/2001, eli niin sanottu Bryssel I –asetus. ETSK pohtii, selkeytetäänkö maksukyvyttömyysasetuksesta annetun ehdotuksen johdanto-osan 6 kappaleessa riittävästi kriteerejä Gourdain-oikeuskäytännöstä (13) johtuvalle toimivallan jakamiselle. Tässä oikeuskäytännössä näytettäisiin itse asiassa annettavan rajoittava tulkinta, vaikka tietyt Bryssel I -asetuksen soveltamisalaan kuuluvat toimet ovat määrääviä maksukyvyttömyysmenettelylle. Esimerkiksi se, käytetäänkö omistuksenpidätysehtoa vai ei, on määräävää velallisen omaisuuden laajuuden määrittämisessä. Kyse on merkittävästä asiasta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamista koskevan ilmoitetun tavoitteen osalta, koska varojen palauttaminen on avain vaikeuksissa olevien yritysten elvyttämisen onnistumiseen.
4.4.7

Lisäksi kohdan 82 f alakohdassa mainittu ympäristötavoitteissa edistymisen seuranta eurooppalaisessa ohjausjaksossa on omiaan lisäämään EU- ja jäsenvaltiotason poliittisten johtajien huomiota asiaan. Komissio viittaa myös siihen, kuinka jatkuva ympäristön kuormitus voi vaikuttaa kielteisesti myös makrotalouteen. Vaikuttavia todisteita tästä esitetään esimerkiksi vuonna 2006 julkaistussa ilmastonmuutoksen talousvaikutuksia käsittelevässä raportissa Stern Review on the Economics of Climate Change sekä vuonna 2010 julkaistussa ekosysteemien ja biologisen monimuotoisuuden taloudellisiin näkökohtiin keskittyvässä TEEB-aloitteen yhteenvetoraportissa The Economics of Ecosystems and Biodiversity.
1.6

ETSK on komission kanssa samaa mieltä tavoitteesta, jonka mukaan jokaisessa jäsenvaltiossa on oltava oma sääntelyviranomainen, jolla on tarkasti määritelty toimivalta ja joka varmistaa tiiviin yhteistyön muiden valtioiden vastaavien viranomaisten kanssa.
2.11

Globaalilla tasolla Yhdysvallat on ehdottomasti tärkein kilpailija. Sen vahvuutena on yhdenmukainen lainsäädäntökehys, yhteiset standardit ja vahva liittovaltiotason kysyntä (2) sekä vakiintuneet sisämarkkinat, joiden osuus on yli 42 prosenttia maailmanlaajuisesta liikevaihdosta ja joilla yritykset ovat teknisten turvallisuusvarusteiden osalta eturintamassa. Japanissa ja Israelissa on eturivin yrityksiä eräiden kehittyneiden varusteiden osalta etenkin tietotekniikan ja viestinnän aloilla, kun taas Venäjä ja Kiina ovat erittäin kehittyneitä fyysisen turvallisuuden perinteisillä aloilla.
3.2.4

Neljänneksi alueella on paljon arvokkaita raaka-aineita, ennen kaikkea energiavarantoja laajemman Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan alueella. Tärkeä seikka on hiljattain tapahtunut uusien maakaasuvarantojen löytyminen. Niiden odotetaan tarjoavan EU:lle uusia, entistä vakaampia energialähteitä. On kuitenkin tarpeen varmistaa turvallinen ympäristö ja parantaa meri-, lento- ja muita yhteysreittejä sekä Välimeren maiden kesken että niiden ja muun maailman välillä, painottaen erityisesti kauppamerenkulkua, joka on alueella tärkeä taloudellisen toiminnan muoto.
2.1

Viime vuosina kliinisiä lääketutkimuksia koskevien hakemusten määrä on laskenut EU:ssa huomattavasti (25 prosenttia vuosina 2007–2011), tutkimusten kustannukset ovat kasvaneet ja niiden aloittamisen keskimääräinen viive on noussut. Euroopan komission mukaan direktiivillä 2001/20/EY on ollut monia vaikutuksia kliinisten lääketutkimusten kustannuksiin ja toteutuskelpoisuuteen, mikä puolestaan on johtanut kliinisten tutkimusten vähenemiseen EU:ssa.
1.8

On syytä palauttaa mieliin, että solidaarisuusperiaatetta ei sovelleta pelkästään jäsenvaltiotasolla, vaan kyseessä on ihmisten ja ryhmien välistä kanssakäymistä hallitseva yleisperiaate. Solidaarisuuden henkeä on viljeltävä ja pidettävä vireillä, ja sen on ulotuttava rationaalisia argumentteja sekä kotouttamis- ja turvapaikkapolitiikkojen asettamia paineita pidemmälle, sillä se on kiinteä osa Euroopan unionin perusarvoja.
2.3

EU on jo tehnyt paljon köyhyyden vähentämiseksi ja etenkin vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi. Tästä huolimatta monilla maailman alueilla on edelleen suurta köyhyyttä. Samaan aikaan kansalaisliikkeet Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä ovat osoittaneet, että vakaa edistyminen vuosituhattavoitteissa on välttämätöntä. Euroopan komission mukaan EU:n on kehitysyhteistyöpolitiikassaan otettava huomioon se, että kehitysmaiden välillä on yhä enemmän eroja. EU voi myös tehdä tiiviimpää yhteistyötä yksityisen sektorin, säätiöiden, kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden sekä paikallis- ja alueviranomaisten kanssa näiden osallistuessa entistä laajemmin kehitysyhteistyöhön. EU:n ja sen jäsenvaltioiden on tulosten parantamiseksi ja EU:n tunnettavuuden lisäämiseksi varmistettava, että niiden näkemykset ja toimet ovat yhtenäisiä.
4.3.4

ETSK suhtautuu kuitenkin erittäin varauksellisesti lähestymistapaan, jossa määrärahojen myöntäminen on poikkeuksetta sidoksissa tuloksiin. Työllisyyspolitiikan ja laajemmin sosiaalipolitiikan alalla tuloksia on vaikeampi mitata eivätkä ne ole yhtä näkyviä kuin esimerkiksi liikennepolitiikassa. Tämä on totta erityisesti silloin, kun tuloksiksi katsotaan yksinomaan kylmät taloudelliset seikat, kuten työpaikat. Sen sijaan olisi edistettävä vaikeimmin autettavissa olevien kannalta asianmukaisia vaikutuksia, kuten kuljettu matka, ja vaikeasti mitattavissa olevia vaikutuksia (soft outcomes), kuten vapaaehtoistyö. Mikäli määrärahojen myöntämisestä tehdään tulossidonnaista, työmarkkinoilta pahiten syrjäytyneet ihmiset, joilla on heikommat mahdollisuudet saavuttaa myönteisiä tuloksia lyhyellä aikavälillä, saattavat päästä hyötymään määrärahoista vain rajoitetusti tai jäädä kokonaan ilman niitä. Lisäksi – ja jotta pystytään arvioimaan ESR:n osarahoittamien ohjelmien tuloksia – ESR-asetuksessa on ehdottomasti säädettävä asianmukaisista, osallistujille yhteisistä tulos- ja tuotosindikaattoreista, joiden avulla pystytään ottamaan huomioon mainitut hankaluudet vaikutusten mittaamisessa.
3.7

Komissio on kuvannut Pohjanmeren alueen vapaaehtoisia ja lakisääteisiä teollisuuskäytäntöjä ja -menettelyjä ”parhaiksi toimintakäytännöiksi”, ”unionin parhaiksi käytännöiksi”, ”viranomaisten vaatimuksissa ja ohjeissa määritellyiksi parhaiksi käytössä oleviksi käytännöiksi”, ”parhaiksi nykyisiksi standardeiksi”, ”huippuluokan käytännöiksi” ja ”tunnetuiksi maailmanlaajuisesti parhaiksi käytännöiksi”, ja alueella sovellettavan tavoiteasetteluun perustuvan sääntelyn katsotaan olevan kansainvälisesti korkeatasoista. ETSK on kuitenkin huolissaan siitä, että riskitaso on edelleen suhteellisen korkea, ja katsoo, että ehdotettu asetus parantaa yritysten turvallisuuskulttuuria.
4.6

Vaikka nykyinen lähestymistapa eli hinnanalennuksiin pakottaminen hintakattojen avulla on johtanut hintojen huomattavaan laskuun (ks. jäljempänä ETSK:n laatima taulukko), toimintatapa on lausunnon aiheena olevassa ehdotuksessa saavuttanut rajansa eikä ole kestäväpohjainen. Puhelut euroa/minuutti (ei sisällä alv:a) Tekstiviestit euroa/viesti (ei sisällä alv:a) Data euroa/kilotavu (ei sisällä alv:a) Tukkuhinta Soitetun puhelun vähittäishinta Vastaanotetun puhelun vähittäishinta Tukkuhinta Vähittäishinta Tukkuhinta Vähittäishinta Keskimääräinen hinta ennen 1.9.2007 0,7692 0,417 — — — — Asetus (EY) N:o 717/2007 enimmäishinta 1.9.2007–31.8.2008 0,30 0,49 0,24 — — — — enimmäishinta 1.9.2008–30.6.2009 0,28 0,46 0,22 — — — — enimmäishinta 1.7.2009–30.6.2010 0,26 0,43 0,19 0,04 0,11 1,00 — Asetus (EY) N:o 580/2008 enimmäishinta 1.7.2010–30.6.2011 0,22 0,39 0,15 0,04 0,11 0,80 — enimmäishinta 1.7.2011–30.6.2012 0,18 0,35 0,11 0,04 0,11 0,50 — enimmäishinta 1.7.2012–30.6.2013 0,14 0,32 0,11 0,03 0,10 0,30 0,90 Asetusehdotus KOM(2011) 402 enimmäishinta 1.7.2013–30.6.2014 0,10 0,28 0,10 0,03 0,10 0,20 0,70 enimmäishinta 1.7.2014–30.6.2015 0,06 0,24 0,10 0,02 0,10 0,10 0,50 enimmäishinta 1.7.2015–30.6.2016 0,06 0,24 0,10 0,02 0,10 0,10 0,50 enimmäishinta 1.7.2016–30.6.2022 0,06 Ei enimmäis-hintaa (1) Ei enimmäis-hintaa (1) 0,02 Ei enimmäis-hintaa (1) 0,10 Ei enimmäis-hintaa (1)
1.1

ETSK on johdonmukaisesti kannattanut komission ehdotuksia lainsäädännöksi, jolla pyritään vähentämään sekä suuronnettomuuksien vaarojen esiintymistiheyttä että niiden mahdollisia vaikutuksia. Siltä osin kuin kyseisten direktiivien soveltamisala riippuu – erityisesti vaarallisten aineiden luokituksen ja merkintöjen osalta – merkittävästi muusta EU:n lainsäädännöstä, ETSK yhtyy komission kantaan, jonka mukaan nyt tarvitaan uutta direktiiviä Yhdistyneiden Kansakuntien kehittämän ja ehdottaman maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetun luokitus- ja merkintäjärjestelmän (Globally Harmonised System of Classification and Labelling, GHS-järjestelmän) hiljattaisen hyväksymisen aiheuttamien muutosten vuoksi. Komitea on aiemmin antamassaan lausunnossa (1) tunnistanut ja käsitellyt perusteellisesti asiaan liittyviä vaikeuksia sekä sitä tosiseikkaa, että maailmankaupan edistämisen lisäksi odotettavissa on vain vähän hyötyä.
4.25

Tämän asian osalta komissio ei mainitse mitään keskeisiä syitä EU:n lainsäädännön yleisesti puutteelliselle soveltamiselle jäsenvaltioissa, joihin ETSK on puolestaan viitannut monissa yhteyksissä. Syynä tähän voi olla vain se, että kyse on ainoastaan poliittisesta asiakirjasta. Kun otetaan huomioon asian merkitys järkevämmän sääntelyn kannalta, on kuitenkin aiheellista tuoda esiin seuraavat näkökohdat: a) unionin säännösten sisällyttäminen virheellisesti tai epätäydellisesti kansallisiin lainsäädäntöihin, joiden puitteissa niitä pidetään usein epätoivottavina sekä kansallisille tavoille, tottumuksille ja eduille vastakkaisina b) kansallisten viranomaisten poliittisen tahdon puute noudattaa ja panna täytäntöön niiden lainsäädännölle ja kansalliselle perinteelle ”vieraina” pidettyjä säännöksiä c) jatkuva suuntaus lisätä maakohtaisesti unionin säädöksiin uusia tarpeettomia säännöksiä tai valita unionin säännöksistä vain osia (sääntelyn parantaminen [goldplating] ja parhaiden osien valikointi [cherry picking]); edellä todetun johdosta onkin suositeltavaa, että niiden vastaavuustaulukkojen lisäksi, jotka jäsenvaltioiden on laadittava toimielinten välisen sopimuksen (10) sekä komission ja EP:n välisen puitesopimuksen mukaisesti, jäsenvaltioita vaaditaan nimenomaisesti ilmoittamaan, mitkä niiden täytäntöönpanosäädösten säännöksistä johtavat ylisääntelyyn d) kansallisten viranomaisten osin puutteelliset erityisvalmiudet ymmärtää unionin säännöstöä ja panna se täytäntöön e) joidenkin tuomareiden ja oikeusjärjestelmän muiden toimijoiden (asianajajat, oikeushallinnonvirkamiehet jne.) toisinaan vähäinen erityiskoulutus unionin oikeutta koskevissa kysymyksissä, mikä johtaa joskus siihen, että kansallisen lainsäädännön osaksi saatettuja säännöksiä sovelletaan väärin tai että niitä ei sovelleta lainkaan ja että kansallisessa lainsäädännössä sovelletaan rinnakkaisia sääntöjä f) tarve laajentaa hallinnollisen yhteistyön toimenpiteitä, jotta kansalaisyhteiskunnan organisaatiot ja erityisesti kuluttajansuojajärjestöt otettaisiin mukaan toimintaan g) oikeudellisten seuraamusten suunnittelun ja yhdenmukaistamisen puuttuminen ja niiden jättäminen jäsenvaltioiden vastuulle.
1.3

ETSK on sitä mieltä, että delegoitujen säädösten yhteydessä tapahtuvan säädösvallan siirron on oltava ajallisesti määritelty. Delegoituja säädöksiä tulisi lisäksi käyttää vain aloilla, joilla päätökset on tehtävä nopeasti.
2.12

Vaikka keskittyminen luottoriskinvaihtosopimuksiin on perusteltua, vaarana on edelleen, että kiinnitetään huomiota ongelman oireisiin eikä sen syyhyn. Syynä on ratkaisematon poliittinen ja taloudellinen ongelma, jonka eteen rahaliitto on joutunut velkakriisin myötä. Ongelma on aiheuttanut taloudellista epävarmuutta. Luotonantajien on katettava riskinsä, kun taas opportunistit pyrkivät hyötymään epävarmuudesta. Nämä kaksi tahoa on vaikea erottaa toisistaan. Pankkiirit saattavat tehdä voittoja, mutta euroalueen valtiot tarjoavat niille siihen kaikki mahdollisuudet.
2.6

Väestöllinen huoltosuhde (4) on pysynyt EU:ssa käytännössä katsoen vakaana viimeiset kymmenen vuotta, sillä vuonna 1998 suhdeluku oli 49,2 % ja vuonna 2008 se oli 48,6 %. Tanskassa, Saksassa, Kreikassa, Italiassa ja Alankomaissa huoltosuhde on kyseisenä aikana kasvanut, kun taas Ranskassa ja Suomessa se on pysynyt vakaana. Muissa EU-maissa suhde on pienentynyt. Huoltosuhteen pieneneminen on ollut huomattavaa etenkin maissa, joissa lasten ja nuorten osuus on vähentynyt eniten.
Järjestelmän arkkitehtuurin valinnalla on keskeinen merkitys tietojen asianmukaiselle hallinnalle. Kun markkinoihin on asianmukaisen ajan kuluttua mukauduttu, on kustannuksiin osallistumisen aina liityttävä kaupalliseen hyödyntämiseen. Esimerkkinä tästä ovat eräät verkkopalvelut, jotka ovat tähän saakka olleet ilmaisia, mutta jotka ovat asteittain muuttuneet maksullisiksi. Periaatteena on, että julkishallintojen tarvitsemien tietojen on oltava ilmaisia ja kaikkien ulottuvilla ja että ohjelmia tulee voida muuttaa luottamuksellisuutta ja tietoturvaa koskevien edellytysten mukaisesti.

Äskettäin on luotu merkittäviä satelliittivalvontasovelluksia. My Ocean -ohjelmaan kuuluvat korkealla maata kiertävät satelliitit havaitsivat el Niñon toistumisen vuonna 2009. GMES-järjestelmään olennaisena osana kuuluva MACC-ohjelma (Monitoring Atmosphere Composition and Climate) puolestaan tarjosi tietoja Islannista peräisin olevan tuhkapilven leviämistä koskevien simulaatioiden laatimiseen. Toisen GMES-järjestelmään kuuluvan ohjelman, SAFER:in (Services and Applications for Emergency Responses), tavoitteena on tarjota yksityiskohtaisia karttoja kuuden tunnin kuluessa maanjäristyksen, tulvan tai maanvyöryn kaltaisten luonnonkatastrofien tapahduttua. Tällaiset kartat voivat olla erittäin hyödyllisiä pelastuspalveluiden toiminnalle. G-Mosaic -ohjelma (Pilot servicces for security) huolehtii turvallisuuteen liittyvästä aluevalvonnasta. Esimerkkejä sen toiminnasta ovat ydinvoimaloiden ja laittoman maahanmuuton valvonta sekä rajavalvonta samoin kuin sodan aiheuttamien vahinkojen ja tarpeiden analysoiminen.
2.6

EU:n TEN-T-politiikka on muotoutunut aikavälillä 1990–1995, ja se määriteltiin Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 1996 tekemällä päätöksellä. Tämän jälkeen yhteistä etua palveleviin liikenneinfrastruktuurihankkeisiin on investoitu 400 miljardia euroa, minkä yhteydessä on kuitenkin mainittava, että useiden hankkeiden loppuunsaattaminen on viivästynyt huomattavasti. Etenkin ensimmäisellä kaudella (1996–2003) pääosa toteutetuista hankkeista suhteessa ensisijaisten hankkeiden kokonaismäärään oli jäsenvaltioiden toteuttamia maantiehankkeita. Selkeissä tapauksissa on viivyttelemättä rakennettava lisää ympäristöystävällisempien liikennemuotojen infrastruktuureita.
Liikkuvuuden edistäminen: Muuttuvat taloudelliset olosuhteet vaativat runsaasti innovatiivista sopeutumiskykyä myös työmarkkinoilla. Nopeasti muuttuviin rakenteisiin on kyettävä reagoimaan järkevästi. Joustoturva-käsitteen mukaisesti on varmistettava, että työntekijöillä on sellaiset valmiudet vastata työelämän uusiin haasteisiin, että siirtyminen hyvästä työpaikasta toiseen on mahdollista. Vallitsevassa kriisitilanteessa on kiinnitettävä erityishuomiota työllistymiskyvyn säilyttämiseen. Tärkeää on luoda ja säilyttää työpaikkoja, sen sijaan että tyydyttäisiin pelkästään tukemaan työttömiä. On lisäksi käytettävä kaikki keinot, jotta työmarkkina- ja työllisyyspoliittiset toimet todella johtavat siihen, että menetetyistä työpaikoista siirrytään juuri luotuihin uusiin työpaikkoihin, eivätkä siihen, että työelämästä siirrytään työttömyyskortistoon tai työntekijät joutuvat aiempaa huonompien työpaikkojen ansaan.
2.3

Vaikka järjestelmä on rajoittunut tiettyihin aloihin ja sitä on analysoitu ja tutkittu perusteellisesti alakohtaisesti, se on komitean mukaan mahdollistanut seuraavat seikat: — Valmistajien on helpompi asemoida tuotteensa markkinoille, koska ne on todettu laadukkaiksi ja energiatehokkaiksi, ja saada katetta investoinneilleen, joiden ansiosta laitteista on voitu tehdä parempia ja innovatiivisempia. — Kuluttajat voivat tehdä valistuneita valintoja ja muuttaa kulutustapojaan. — Yhteiskunta voi parantaa ympäristön tilaa, käyttää luonnonvaroja kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti ja vähentää kulutusta.