FI Euroopan unionin virallinen lehti C 218/118

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta kaupan pitämisen vaatimusten osalta”

KOM(2010) 738 lopullinen – 2010/0354 COD

2011/C 218/23

Esittelijä: Antonio POLICA

Euroopan parlamentti päätti 27. tammikuuta 2011 ja neuvosto 18. tammikuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohdan sekä II osaston osalta myös 118 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta kaupan pitämisen vaatimusten osalta

KOM(2010) 738 lopullinen – 2010/0354 COD.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 6. huhtikuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 4.–5. toukokuuta 2011 pitämässään 471. täysistunnossa (toukokuun 4. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 152 puolesta ja 5 vastaan 10:n pidättyessä äänestämästä.

1. Tiivistelmä komitean huomioista ja suosituksista

1.1 ETSK suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen johdonmukaisesta maataloustuotteiden laatupolitiikasta, jonka tavoitteena on auttaa viljelijöitä välittämään parempaa tietoa maataloustuotteiden laadusta, ominaispiirteistä ja ominaisuuksista ja taata asianmukainen kuluttajavalistus. Lisäksi komitea on vakuuttunut, että laatupaketti voi osaltaan lisätä työllistymis- ja yritystoimintamahdollisuuksia maaseutualueilla estämällä autioitumista sekä edistämällä kulttuuristen erityispiirteiden säilyttämistä, ihmisten ja ympäristön välisen suhteen parantamista ja luonnonvarojen entistä parempaa hallinnointia.

1.2 Komitea kannattaa maataloustuotteiden erityispiirteet huomioonottavien järjestelmien (alkuperänimitykset, suojatut maantieteelliset merkinnät, aidot perinteiset tuotteet) parantamista siten, että niiden ehtoja yksinkertaistetaan ja järkevöitetään ja mallia vahvistetaan. Komitea toivoo lisäksi, että suojaa epäreiluja kauppatapoja vastaan vahvistetaan, ja katsoo, että kaupan pitämisen vaatimusten yleinen soveltaminen edistää osaltaan tällaista kehitystä.

1.3 ETSK katsoo aiempien lausuntojensa (1) tapaan, että jäljitettävyys eli mahdollisuus seurata tuotetta läpi tuotantoketjun tuotannosta myyntiin on tärkeä väline, joka mahdollistaa kaikkien niiden ehtojen tehokkaan toteuttamisen, jotka hyväksytään erityisten kaupan pitämisen vaatimusten tultua voimaan. Tiedon antaminen merkinnöissä ei yksinään riitä, vaan on varmistettava myös mahdollisuus vertailla niissä esitettyjä tietoja objektiivisesti.

1.4 Sen ohella, että varmistetaan tietojen totuudenmukaisuus tehokkaiden jäljitettävyysvälineiden avulla, on myös lisättävä niiden tehokkuutta ja varmistettava se antamalla merkinnöissä selkeitä, täydellisiä ja ymmärrettäviä tietoja ja pyrkimällä oikeanlaiseen tasapainoon ottaen huomioon kuluttajien oikeus täydellisiin tietoihin ja kirjasinkokoon liittyvä merkintöjen luettavuus. Näin voidaan välttää tietojen liiallinen mutkikkuus, teknisyys ja pituus, jotka saattavat johtaa kuluttajia harhaan tai vaikuttaa siten, ettei tietoja lueta lainkaan.

1.5 Tarkastusten asianmukaisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi suositellaan, että myös laskuissa ja yleisesti kaikissa tuotteisiin liittyvissä asiakirjoissa mainitaan perustiedot, jotka sisältyvät ala- tai tuotekohtaisiin kaupan pitämisen vaatimuksiin. Erityistä huomiota tulee kiinnittää kolmansista maista unioniin tuotaviin tuotteisiin, jotta voidaan torjua ja ehkäistä epäreiluja kauppatapoja. (2)

1.6 Valvontaverkostoa tarvitaan, jotta voidaan tarkistaa, ovatko tuotteet nykyisten ja uusien sääntöjen mukaisia, ja soveltaa asianmukaisia hallinnollisia seuraamuksia, mikäli kaupan pitämisen vaatimuksia on rikottu. Sen lisäksi olisi toteutettava toimia ja aloitteita alan toimijoiden vastuullisuuden lisäämiseksi ja sääntöjen kunnioittamisen kulttuurin levittämiseksi yhä laajemmalle.

1.7 Komitea katsoo, että delegoitujen säädösten käyttäminen kaupan pitämisen vaatimusten vahvistamiseksi noudattaa Lissabonin sopimukseen sisältyvän lainsäädännön yksinkertaistamisen tavoitetta ja on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaista. Lisäksi se noudattaa komission tähän asti soveltamaa lähestymistapaa, ja komitea on sen hyväksynyt vastaavissa tapauksissa (3). Kyseistä välinettä suositellaan kuitenkin käytettäväksi harkiten, sillä jos sitä ei hyödynnetä valikoidusti ja erityispiirteet huomioon ottaen, se saattaa aiheuttaa häiriöitä aloilla, joilla jo sovelletaan täsmällisiä kaupan pitämisen vaatimuksia. Tämä koskee ennen kaikkea tuoreita hedelmiä ja vihanneksia. (4)

1.8 Merkinnöissä pakollisesti annettaviin tietoihin liittyen on ilman muuta myönteistä, että otetaan käyttöön oikeudellinen perusta ”maataloustuotannon paikan” (5) pakolliselle merkinnälle kaikilla aloilla. Tämä vastaa kuluttajien odotuksia avoimuudesta ja tiedonsaannista, ja sillä vältetään näin muut, mahdollisesti harhaanjohtavat viittaukset. Sen sijaan määrittely tapauskohtaisesti ”asianmukaisella maantieteellisellä tasolla” ei vaikuta kovin johdonmukaiselta. Olisi ennemminkin suotavaa, kuten komitea on jo osin toivonut aiemmin (6), että merkinnässä ilmoitettaisiin ”maataloustuotannon paikka”, jolla tarkoitetaan viljely- tai kasvatuspaikkaa, tai maa, josta jalostamaton tai jonkin elintarvikkeen valmistuksessa käytetty maataloustuote on peräisin.

1.9 Parlamentti ja neuvosto ovat ilmoittaneet selkeästi olevansa valmiita sääntelemään Euroopan kansalaisille suunnattuja peruselintarvikkeita ja suojelemaan niitä lainsäädännön keinoin: unioni on tehnyt alalla jo aiemmin paljon työtä, ja sillä on laajat tekniset ja oikeudelliset valmiudet jatkaa tätä työtä. Komitea vastustaa etenkin mukautumista (7) muissa kansainvälisissä organisaatioissa hyväksyttyihin asiaankuuluviin kaupan pitämisen vaatimuksiin automaattisesti ilman ennakkoarviointia ja -analyysia, jonka avulla voidaan varmistaa niiden tehokkuus ja johdonmukaisuus uudessa sääntelyjärjestelmässä.

1.10 Komitea kannattaa ehdotuksen oikeudellisiin periaatteisiin kuuluvaa suhteellisuusperiaatetta, mutta on huolissaan siitä, että sen soveltaminen vapaaehtoisten laatuilmaisujen alalla saattaa johtaa vähemmän sitoviin tarkastuksiin ja vaatimusten noudattamisen tason laskuun. Tavoitteena tulisi olla byrokratian yksinkertaistaminen ja vähentäminen kuitenkin niin, että samalla säilytetään asianmukainen, kuluttajia suojaava tarkastusjärjestelmä.

1.11 Ehdotukseen sisältyvät toimenpiteet olisivat tehokkaampia, jos niistä levitettäisiin laajasti tietoa kuluttajille suoraan ja alakohtaisten järjestöjen kautta. Tiedotusvälineitä käytetään yleisesti myynnin edistämiseen, mutta ei riittävästi siihen, että unionin kansalaiset saisivat entistä paremmin tietoa heitä suojaavista säännöistä ja pystyisivät tekemään entistä tietoisempia ostovalintoja.

2. Johdanto: komission asiakirja

2.1 Laatupaketin tarkoituksena on parantaa sekä maataloustuotteiden laadusta annettua unionin lainsäädäntöä että kansallisten ja yksityisten laadunvarmennusjärjestelmien toimintaa, jotta ne olisivat yksinkertaisempia, avoimempia ja ymmärrettävämpiä, mukautettavissa innovaatioihin ja vähemmän hankalia tuottajien ja hallinnon kannalta.

2.1.1 Laatupaketti nivoutuu harmonisesti unionin muihin politiikkoihin. Komission hiljattain antamassa tiedonannossa maatalouspolitiikasta vuoden 2013 jälkeen otettiin esille muun muassa vaatimus säilyttää monipuolinen maataloustoiminta maaseutualueilla ja parantaa kilpailukykyä. Myös tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” mainitaan unionin painopisteitä määriteltäessä, että talouden kilpailukyvyn lisääminen on strateginen tavoite ottaen huomioon, että laatu on yksi Euroopan maatalouden kilpailukyvyn vahvuuksista.

2.2 Komissio julkaisi vuonna 2009 tiedonannon maataloustuotteiden laatupolitiikasta (KOM(2009) 234 lopullinen), jossa määriteltiin seuraavat strategiset suuntaviivat:

— Parannetaan maataloustuotteiden ominaisuuksista käytävää tiedonvaihtoa tuottajien, ostajien ja kuluttajien välillä.

— Parannetaan maataloustuotteiden laatua koskevien Euroopan unionin toimintapoliittisten välineiden yhtenäisyyttä.

— Vähennetään monimutkaisuutta ja tehdään eri järjestelmien ja merkintävaatimusten ymmärtämisestä ja käytöstä helpompaa viljelijöille, tuottajille ja kuluttajille.

2.3 Laatupakettiin sisältyvät seuraavat asiakirjat:

2.3.1 Ehdotus asetukseksi laatujärjestelmien hallinnoinnin yksinkertaistamiseksi siten, että järjestelmät kootaan yhteen säädökseen. Asetuksella varmistetaan johdonmukaisuus välineiden kesken ja tehdään järjestelmistä sidosryhmille helpommin ymmärrettäviä.

2.3.2 Ehdotus asetukseksi kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista, jolla pyritään lisäämään avoimuutta ja yksinkertaistamaan sovellettavia menettelyjä.

2.3.3 Suuntaviivat maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden sertifiointiohjelmien laatimista ja toimintaa koskevista parhaista käytännöistä.

2.3.4 Suuntaviivat suojatun alkuperänimityksen (SAN) ja suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM) saaneita tuotteita ainesosina sisältävien elintarvikkeiden merkinnöistä.

2.4 Alkuperänimitykset ja maantieteelliset merkinnät:

Ehdotuksessa säilytetään maataloustuotteita ja elintarvikkeita koskeva laatujärjestelmä ja lujitetaan sitä, mutta viinien, väkevien juomien ja maustettujen viinien maantieteellisten merkintöjen järjestelmää ei yhdennetä tähän järjestelmään. Lisäksi nykyistä rekisteröintimenettelyä lyhennetään, otetaan käyttöön yhteiset vähimmäissäännöt virallisista tarkastuksista ja säilytetään asetuksen soveltamisala ennallaan (ihmisravinnoksi tarkoitetut maataloustuotteet ja tietyt muut tuotteet).

2.5 Aidot perinteiset tuotteet:

Ehdotuksessa säilytetään mahdollisuus nimen varaukseen, mutta mahdollisuus rekisteröintiin varaamatta nimeä poistuu. Rekisteröintijärjestelmää yksinkertaistetaan, perinteellisyyden edellytykseksi asetetaan 50 vuotta ja järjestelmä rajoitetaan koskemaan valmisaterioita ja jalostettuja tuotteita.

2.6 Vapaaehtoiset laatuilmaisut:

Ehdotuksen tavoitteena on sisällyttää asetukseen vapaaehtoiset laatuilmaisut, joiden tarkoituksena on tuoda esille tuotteelle lisäarvoa tuovia ominaisuuksia, sekä tukea eräitä kaupan pitämisen erityisiä vaatimuksia (vapaana kasvatetun siipikarjan liha, kukkahunaja, ensimmäisestä kylmäpuristuksesta saatu oliiviöljy) mukauttamalla ne EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen lainsäädäntökehykseen.

2.7 Kaupan pitämisen vaatimukset:

Ehdotuksen mukaan yleisenä sääntönä on, että komissio hyväksyy kaupan pitämistä koskevat vaatimukset delegoiduilla säädöksillä. Kaikilla sektoreilla otetaan käyttöön oikeudellinen perusta, jonka mukaan merkinnässä on ilmoitettava kunkin sektorin erityispiirteiden mukainen tuotantopaikka asianmukaisella maantieteellisellä tasolla. Asiaa tutkitaan tapauskohtaisesti ja tarkastelu aloitetaan maitoalalta.

2.8 Ehdotuksen mukaan kaikkien järjestelmien tarkastuksista vastaavat ensisijaisesti kansalliset toimivaltaiset viranomaiset. Yksittäisten jäsenvaltioiden toteuttamia tarkastuksia on lisäksi valvottava korkeimmalla mahdollisella eli unionin tasolla, jotta elintarvikelainsäädäntöön liittyvien järjestelmien uskottavuus säilyy koko Euroopan unionissa kyseisessä asetuksessa säädettyjen periaatteiden mukaisesti.

3. Yleistä

3.1 Komission ehdotuksen tarkoituksena on antaa tuottajille sopivat välineet, joilla kuluttajille voidaan välittää tietoa tuotteen ominaispiirteistä ja tuotannon ominaisuuksista ja suojata heitä epäreiluilta kauppatavoilta. Ehdotus on merkittävä askel eteenpäin laatua koskevissa päätöksissä.

3.2 Jäljitettävyys on tärkeä väline, jonka avulla tuotetta voidaan seurata tuotantoketjussa, ja se tarjoaa merkinnöissä annettavien tietojen rinnalla kuluttajille myös selkeitä, täydellisiä ja ymmärrettäviä tietoja kaupan pidettävästä tuotteesta. Jäljitettävyys koostuu siis prosesseista ja kuljetuksista todisteina olevista sertifioinneista, rekisteröinneistä ja kaupallisista asiakirjoista, jotka kaikilla tuotantoketjuun osallistuvilla tulee olla hallussaan ja jotka niiden tulee esittää valvontaelinten mahdollisesti niitä pyytäessä.

3.3 Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä riskianalyysin perusteella tarkastuksia varmistaakseen, että tuotteet ovat nykyisten ja uusien sääntöjen mukaisia, ja sovellettava asianmukaisia hallinnollisia seuraamuksia. Komitea suosittaa tehokkaan valvontaverkoston ylläpitämistä siten, että laajennetaan ja käytetään niiden kansallisten valvontaviranomaisten toimivaltuuksia, jotka jo nyt huolehtivat kaupan pitämisen vaatimusten noudattamisesta aloilla, joille tällaisia vaatimuksia on asetettu.

3.4 Tarkastusjärjestelmän puitteissa toteutettavan, myös analyysejä käyttävän valvonnan lisäksi suositetaan toteutettavaksi toimia ja aloitteita alan toimijoiden vastuullisuuden lisäämiseksi ja sääntöjen kunnioittamisen kulttuurin levittämiseksi yhä laajemmalle.

3.5 Merkinnässä pakollisesti ilmoitettavan maataloustuotannon paikkaan liittyen ehdotus on liian yleisluonteinen, sillä sen mukaan se on määriteltävä tapauskohtaisesti asianmukaisella maantieteellisellä tasolla. Jos tämä kriteeri säilytetään, eteen voi tulla ääritilanne, jossa elintarvikkeen merkinnässä mainitaan vain yleisesti ”tuotettu EU:ssa”. Tämä jättäisi ulkopuolelle kolmansista maista peräisin olevat tuotteet, mutta ei olisi kuitenkaan missään nimessä yhteensopiva suunnitteilla olevissa kaupan pitämisen vaatimuksissa tavoitteena olevan kuluttajille tiedottamiseen ja avoimuuteen tähtäävän kunnioitettavan pyrkimyksen kanssa.

3.6 Delegoitujen säädösten yleinen käyttö, sellaisena kuin se sisältyy ehdotukseen kaupan pitämisen nykyisten ja uusien vaatimusten muuttamisesta ja lisäämisestä, ei anna vielä mahdollisuutta arvioida käsiteltävää kokonaisuutta riittävän syvällisesti. On tietenkin myönteistä, että kaupan pitämisen tulevien vaatimusten yleinen sisältö on hahmoteltu yksityiskohtaisesti ja että jo nyt on luotu puitteet kaikille aikarajoille, tiedoille ja merkinnöille, joiden tulee aina sisältyä myytäväksi tarjotun tuotteen kaikkiin prosesseihin, käsittelyihin ja kuljetuksiin. Vaikka niiden toteuttavuudesta on annettu myönteisiä arvioita, jotka ovat saaneet tukea laadituista vaikutustenarvioinneista, niiden todellisesta toteuttamisesta eikä varsinkaan niiden tehokkuudesta alakohtaisesti tai tuotekohtaisesti ole vielä tietoa. Tällainen arvio voidaan tehdä vasta, kun vaatimuksia on jo konkreettisesti sovellettu.

3.7 Laatupakettiin sisältyvät ehdotukset ovat osa kokonaista laatuhanketta. Tämä tarkoittaa, että eri välineitä tulee pitää toisiaan täydentävinä ja niiden tulee toimia yhteisvaikutteisesti. On kuitenkin huolehdittava siitä, ettei yhteen välineeseen tehtävä muutos vaikuta kielteisesti tai ei-toivotusti muihin välineisiin.

4. Erityistä

4.1 Ehdotetun asetuksen 112 b artiklan 3 kohdan säännös, jonka mukaan kaupan pidettäväksi tarkoitettu tuote katsotaan kaupan pitämisen yleisvaatimuksen mukaiseksi, jos se on jonkin liitteessä XII b luetellun kansainvälisen organisaation vahvistaman standardin mukainen, vaikuttaa epäjohdonmukaiselta laatupolitiikan tavoitteen toteuttamisen kannalta. Komitea vastustaakin tätä säännöstä, joka ei anna minkäänlaista mahdollisuutta tutkia varsinaisesti sitä, täyttyvätkö tässä oleellisen osin kaupan pitämisen yleiset ja erityiset vaatimukset, joita pidetään välttämättöminä Euroopan kansalaisten ja kilpailun suojelun kannalta.

4.2 Ehdotetun asetuksen 112 k artiklassa säädettyjen poikkeusten kohdalla ei anneta riittävää selvitystä siitä, mistä syystä kansallinen viranomainen voi tehdä poikkeuksia tai pitää voimassa kansalliset säännöt. Tämä koskee erityisesti levitettäviä rasvoja ja viininvalmistusmenetelmiä. Jos kuitenkin motiivina on nykykäytännön vakiinnuttaminen, jotta voidaan estää suunnitteilla olevista kaupan pitämisen vaatimuksista poikkeavien uusien järjestelmien leviäminen, komitea kannattaa valintaa, mutta kehottaa lisäämään ehdotuksen tekstiin tätä tulkintaa vahvistavan selvennyksen.

4.3 Ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta sisältyy säännös, joka antaa komissiolle mahdollisuuden vahvistaa delegoiduilla säädöksillä erityiset kaupan pitämisen vaatimukset kaikille liitteessä I luetelluille tuotteille sekä maatalousperäiselle alkoholille. Delegoitujen säädösten käytössä on suositeltavaa noudattaa asianmukaista varovaisuutta, sillä jos niitä ei käytetä erityispiirteet huomioon ottaen, ne saattavat aiheuttaa häiriöitä aloilla, joilla jo sovelletaan täsmällisiä kaupan pitämisen vaatimuksia. Tämä koskee ennen kaikkea tuoreita hedelmiä ja vihanneksia.

4.4 Lopuksi todettakoon, että koska alkuperäiseen asetukseen (EY) N:o 1234/2007 tehdyt poistot ja lisäykset ovat monimutkaisia, ne tulisi osoittaa tarkkaan, jotta loppukäyttäjien, pääasiassa tuottajien ja kuluttajien, olisi helpompi lukea asetusta ja ymmärtää sitä, jolloin myös helpotettaisiin asetuksen yhdenmukaista ja moitteetonta soveltamista.

Bryssel 4. toukokuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) ”Yhteisön maatalousmalli: tuotannon laatu ja kuluttajille suunnattu viestintä kilpailukykytekijöinä”, EUVL C 18, 19.1.2011, s. 5–10.

(2) ”Tuotujen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden terveysturva”, EUVL C 100, 30.4.2009, s. 60–64.

(3) ”Maaseuturahaston tuki maaseudun kehittämiseen – YMP:n suorat tukijärjestelmät”, EUVL C 107, 6.4.2011, s. 30–32.

(4) Asetus (EY) N:o 1580/2007 sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1221/2008.

(5) KOM(2010) 738 lopullinen, 112 e artiklan 3 kohdan c alakohta.

(6) EUVL C 77, 31.3.2009, s. 81, kohta 1.3, ja EUVL C 354, 28.12.2010, s. 35, kohta 5.5.18.

(7) KOM(2010) 738 lopullinen, 112 b artiklan 3 kohta ja liite XII b.