Komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamiseen liittyvästä yhteistyöstä komission ja EU:n jäsenvaltioiden tuomioistuinten välillä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro C 101 , 27/04/2004 s. 0054 - 0064



Komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamiseen liittyvästä yhteistyöstä komission ja EU:n jäsenvaltioiden tuomioistuinten välillä (2004/C 101/04) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) I. TIEDONANNON SOVELTAMISALA 1. Tämä tiedonanto koskee komission ja EU:n jäsenvaltioiden tuomioistuinten yhteistyötä näiden soveltaessa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa. Tässä tiedonannossa "EU:n jäsenvaltioiden tuomioistuimet" (jäljempänä "kansalliset tuomioistuimet") tarkoittavat EU:n jäsenvaltion tuomioistuimia, jotka voivat soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa ja joilla on valtuudet esittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle pyyntö EY:n perustamissopimuksen 234 artiklassa tarkoitetun ennakkoratkaisun saamiseksi(1). 2. EY:n perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamiseksi yksityisten osapuolten välisissä oikeusasioissa, kuten sopimuksiin tai vahingonkorvauksiin liittyvissä asioissa, voidaan vedota kansallisiin tuomioistuimiin. Ne voivat toimia myös julkisina täytäntöönpanoviranomaisina tai vetoomustuomioistuimina. Kansallinen tuomioistuin voidaankin nimetä asetuksen (EY) N:o 1/2003 (jäljempänä "asetus")(2) 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi jäsenvaltion kilpailuviranomaiseksi (jäljempänä "kansallinen kilpailuviranomainen"). Siinä tapauksessa kansallisten tuomioistuinten ja komission yhteistyöhön sovelletaan tämän tiedonannon lisäksi myös tiedonantoa kilpailuviranomaisten verkoston sisäisestä yhteistyöstä(3). II. EY:N KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMINEN KANSALLISISSA TUOMIOISTUIMISSA A. KANSALLISTEN TUOMIOISTUIMIEN TOIMIVALTA EY:N KILPAILUSÄÄNTÖJÄ SOVELLETTAESSA 3. Jos asia kuuluu kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan(4), niillä on valta soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa(5). Tämän lisäksi tulisi muistaa että EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla kuuluvat oikeusjärjestyksen perusteisiin ja että niillä on yhteisölle annettujen tehtävien toteuttamisen ja erityisesti yhteismarkkinoiden toimivuuden kannalta olennainen merkitys(6). Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoo että mikäli kansallisilla tuomioistuimilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti velvollisuus soveltaa omasta aloitteestaan kansallista oikeusjärjestystä koskevia sitovia sääntöjä joihin osapuolet eivät ole viitanneet, vastaava velvoite koskee myös sitovan yhteisön lainsäädännön, kuten EY:n kilpailulainsäädännön soveltamista. Tilanne on sama mikäli kansallinen lainsäädäntö sallii kansallisille tuomioistuimille liikkumavaran itse päättää mikäli ne haluavat omasta aloitteestaan soveltaa sitovia lain sääntöjä: kansallisten tuomioistuinten on sovellettava EY:n kilpailusääntöjä, vaikka osapuoli jolla on intressi niiden soveltamiseen ei olisikaan nojannut niihin, mikäli kansallinen lainsäädäntö sallii tällaisen soveltamisen kansallisessa tuomioistuimessa. Yhteisön lansäädäntö ei kuitenkaan määrää kansallisia tuomioistuimia ottamaan omasta aloitteestaan esille yhteisön lainsäädännön rikkomista koskevaa asiaa mikäli tämä pakottaisi ne hylkäämään niille tarkoitetun passiivisen roolin menemällä osapuolten itse määrittelemää kiistaa pidemmälle vetoamalla muihin tosiasioihin ja olosuhteisiin kuin niihin joihin osapuoli on niihin sääntöihin perustuvassa hakemuksessaan perustanut vaatimuksensa(7). 4. Kansallisessa lainsäädännössä määritellyistä tehtävistään riippuen kansallisiin tuomioistuimiin voidaan vedota perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamiseksi hallinnollisissa, siviili- tai rikosasioissa(8). Varsinkin silloin, kun luonnollinen tai oikeushenkilö pyytää kansallista tuomioistuinta turvaamaan yksilöllisiä oikeuksiaan, kansallisilla tuomioistuimilla on perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanossa erityinen tehtävä, joka poikkeaa komission tai kansallisten kilpailuviranomaisten tehtävästä yleisen edun valvojina(9). Kansallisilla tuomioistuimilla onkin oikeus panna perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla täytäntöön toteamalla sopimukset mitättömiksi tai myöntämällä vahingonkorvauksia. 5. Kansallisilla tuomioistuimilla on oikeus soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa ilman velvollisuutta soveltaa samanaikaisesti kansallista kilpailulainsäädäntöä. Jos kansallinen tuomioistuin kuitenkin soveltaa kansallista kilpailulainsäädäntöä sopimuksiin, yritysten yhteenliittymien päätöksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka saattavat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan(10), tai jos ne soveltavat kansallista kilpailulainsäädäntöä perustamissopimuksen 82 artiklassa kiellettyihin väärinkäyttötapauksiin, niiden on sovellettava kyseisiin sopimuksiin, päätöksiin tai menettelytapoihin myös EY:n kilpailusääntöjä(11). 6. Asetuksessa kansallisia tuomioistuimia ei pelkästään valtuuteta soveltamaan EY:n kilpailusääntöjä. Kansallisen kilpailulainsäädännön rinnakkainen soveltaminen sopimuksiin, yritysten yhteenliittymien päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei saa johtaa erilaiseen lopputulokseen kuin EY:n kilpailulainsäädännön soveltaminen. Asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, että sopimuksia, päätöksiä tai yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joita ei ole kielletty EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tai jotka täyttävät sen 81 artiklan 3 kohdan ehdot, ei voida kieltää myöskään kansallisen kilpailulainsäädännön nojalla(12). Toisaalta yhteisöjen tuomioistuin on antamassaan tuomiossa todennut, että sopimuksia, päätöksiä tai yhdenmukaistettuja menettelytapoja, jotka ovat perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan määräysten vastaisia ja jotka eivät täytä sen 81 artiklan 3 kohdan ehtoja, ei voida saattaa voimaan kansallisen lainsäädännön nojalla(13). Asetuksen 3 artiklassa ei säädetä samankaltaista yhdenmukaistamisvelvoitetta, joka koskisi kansallisen lainsäädännön ja EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan rinnakkaista soveltamista yritysten yksipuolisiin toimiin. Säännösten ollessa ristiriitaisia yhteisön lainsäädäntöä koskeva yleinen ensisijaisuusperiaate edellyttää kuitenkin, että kansalliset tuomioistuimet jättävät soveltamatta kaikkia sellaisia kansallisia oikeussäännöksiä, jotka ovat ristiriidassa jonkin yhteisön säännön kanssa, riippumatta siitä, onko nämä kansalliset oikeussäännökset annettu aikaisemmin vai myöhemmin kuin kyseinen yhteisön sääntö(14). 7. EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamisen lisäksi kansallisilla tuomioistuimilla on myös toimivalta soveltaa EU:n toimielinten antamia säädöksiä, jotka ne ovat antaneet EY:n perustamissopimuksen mukaisesti tai perustamissopimuksen toimeenpanoa varten käyttöön otettujen toimenpiteiden mukaisesti, jos kyseiset säädökset ovat suoraan sovellettavissa. Kansalliset tuomioistuimet voivat näin ollen joutua panemaan täytäntöön perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamista tietyntyyppisiin sopimuksiin, päätöksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin koskevia komission päätöksiä tai asetuksia(15). Soveltaessaan näitä EY:n kilpailusääntöjä kansalliset tuomioistuimet toimivat yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja näin ollen niiden on noudatettava yhteisön lainsäädännön yleisiä periaatteita(16). 8. Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltaminen kansallisissa tuomioistuimissa edellyttää usein monimutkaisia taloudellisia ja oikeudellisia arviointeja(17). EY:n kilpailusääntöjä soveltavia kansallisia tuomioistuimia sitovat yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntö ja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamista tietyntyyppisiin sopimuksiin, päätöksiin tai yhdenmukaistettuihin käytäntöihin koskevat komission asetukset(18). Myös tapaukset, joissa komissio on soveltanut perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa tietyssä asiassa, sitovat kansallisia tuomioistuimia niiden soveltaessa EY:n kilpailusääntöjä samassa asiassa komission kanssa samanaikaisesti tai sen jälkeen(19). Kansalliset tuomioistuimet voivat ilman, että se vaikuttaisi yhteisöjen tuomioistuimen tekemään lopulliseen EY:n perustamissopimuksen tulkintaan, tukeutua komission asetuksiin ja päätöksiin, joissa on samankaltaisia elementtejä kuin niiden käsiteltävänä olevassa asiassa, komission tiedonantoihin ja suuntaviivoihin, jotka koskevat EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamista(20), ja kilpailupolitiikkaa koskevaan vuosikertomukseen(21). B. EY:N KILPAILUSÄÄNTÖJEN SOVELTAMISEEN KANSALLISISSA TUOMIOISTUIMISSA LIITTYVIÄ MENETTELYTAPAKYSYMYKSIÄ 9. Kansallinen lainsäädäntö kattaa suurimman osan EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa kansallisissa tuomioistuimissa koskevista menettelytapaehdoista ja sanktioista, joita ne voivat määrätä sääntöjen rikkomistapauksissa. EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpanoehtoja määritetään kuitenkin jossakin määrin myös yhteisön lainsäädännössä. Näillä yhteisön säännöksillä kansallisille tuomioistuimille voidaan antaa tiettyjä mahdollisuuksia esimerkiksi pyytää komission lausuntoa kysymyksistä, jotka liittyvät EY:n kilpailusääntöjen soveltamiseen(22) tai ne voivat luoda sääntöjä joilla on pakollinen vaikutus niillä käsiteltävinä oleviin asioihin esimerkiksi sallien komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten esittää kirjallisia huomautuksia(23). Näitä yhteisön säännöksiä sovelletaan kansallisiin sääntöihin nähden ensisijaisina. Siitä syystä kansallisten tuomioistuinten on sivuutettava sellaiset kansalliset säännöt, jotka sovellettuina olisivat näiden yhteisön lainsäädännön säännösten kanssa ristiriidassa. - Mikäli sellaiset yhteisön lainsäädännön säännökset ovat suoraan sovellettavaa oikeutta, ne ovat suora oikeuksien ja velvoitteiden lähde niille joita asia koskee, ja niitä tulee täydellisesti ja yhtäläisesti soveltaa kaikissa jäsenvaltioissa niiden voimaantulopäivästä lukien(24). 10. Jos yhteisön lainsäädännössä ei ole menettelyjä ja sanktioita koskevia säännöksiä, joita kansallisten tuomioistuinten on EY:n kilpailusääntöjä soveltaessaan noudatettava, nämä soveltavat kansallista menettelytapalainsäädäntöä ja määräävät toimivaltuuksiensa puitteissa kansallisen lainsäädännön mukaisia sanktioita. Näitä kansallisia säädöksiä sovellettaessa on kuitenkin noudatettava yhteisön lainsäädännön yleisperiaatteita. Tässä yhteydessä on hyödyllistä muistuttaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka mukaisesti: a) yhteisön lainsäädännön rikkomistapauksien varalta kansallisessa lainsäädännössä on säädettävä sanktioita, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia(25); b) jos yhteisön lainsäädännön rikkominen aiheuttaa vahinkoa yksityishenkilölle, tämän tulisi joillakin ehdoilla voida hakea vahingonkorvauksia kansallisessa tuomioistuimessa(26); c) kansallisten tuomioistuinten yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanemisessa noudattamia menettelyjä ja määräämiä sanktioita koskevat säännöt - eivät saa tehdä täytäntöönpanoa kohtuuttoman vaikeaksi tai käytännössä mahdottomaksi (tehokkuusperiaate)(27) eivätkä ne - saa olla epäedullisempia kuin vastaavan kansallisen lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevat säännöt (vastaavuusperiaate)(28). Yhteisön lainsäädännön ensisijaisuuden perusteella kansallinen tuomioistuin ei saa soveltaa kansallisia sääntöjä, jotka eivät ole näiden periaatteiden mukaisia. C. EY:N KILPAILUSÄÄNTÖJEN RINNAKKAINEN TAI PERÄKKÄINEN SOVELTAMINEN KOMISSIOSSA JA KANSALLISISSA TUOMIOISTUIMISSA 11. Kansallinen tuomioistuin voi soveltaa EY:n kilpailulainsäädäntöä sopimukseen, päätökseen, yhdenmukaistettuun käytäntöön tai yksipuolisiin toimiin, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, komission kanssa samanaikaisesti tai komission jälkeen(29). Seuraavissa kohdissa esitetään pääpiirteittäin joitakin velvoitteita, joita kansallisten tuomioistuinten on tällaisissa tapauksissa noudatettava. 12. Kun kansallinen tuomioistuin tekee päätöksen ennen komissiota, sen on vältettävä tekemästä päätöstä, joka olisi ristiriidassa komission harkitseman päätöksen kanssa(30). Tätä tarkoitusta varten kansallinen tuomioistuin voi kysyä komissiolta, onko sillä vireillä asiaa, joka koskee samoja sopimuksia, päätöksiä tai käytäntöjä(31), ja jos vastaus on myönteinen, missä vaiheessa asian käsittely on ja mitä komissio todennäköisesti kyseisessä tapauksessa päättää(32). Kansallinen tuomioistuin voi oikeusvarmuuden takaamiseksi myös harkita menettelyjensä viivyttämistä, kunnes komissio on tehnyt oman päätöksensä(33). Komissio pyrkii puolestaan asettamaan etusijalle asiat, joissa se on päättänyt aloittaa komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 2 artiklan 1 kohdan mukaisen menettelyn ja jotka ovat tällä tavoin keskeytettyjen kansallisten menettelyjen kohteena erityisesti, jos näistä riippuu riita-asian ratkaisu. Jos kansallisella tuomioistuimella ei kuitenkaan ole järkevää syytä epävarmuuteen komission harkitsemasta päätöksestä tai jos komissio on jo tehnyt päätöksen samankaltaisessa asiassa, kansallinen tuomioistuin voi tehdä käsiteltävänään olevassa asiassa kyseisen harkittavana olevan tai aiemman päätöksen mukaisen päätöksen ilman velvollisuutta kysyä komissiolta edellä mainittuja tietoja tai odottaa komission päätöstä. 13. Kun komissio tekee päätöksen tietyssä asiassa ennen kansallista tuomioistuinta, tämä ei voi tehdä komission päätöksen vastaista päätöstä. Komission päätöksen sitova vaikutus ei luonnollisesti vaikuta yhteisöjen tuomioistuimen tulkintaan yhteisön lainsäädännöstä. Jos kansallinen tuomioistuin näin ollen epäilee komission päätöksen laillisuutta, se ei voi tällä perusteella välttää kyseisen päätöksen sitovuutta ennen kuin yhteisöjen tuomioistuin on antamassaan tuomiossa toisin päättänyt(34). Jos kansallinen tuomioistuin aikoo antaa komission päätöksen vastaisen tuomion, sen on näin ollen pyydettävä yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua (EY:n perustamissopimuksen 234 artikla). Sen jälkeen yhteisöjen tuomioistuin päättää, onko komission päätös yhteisön lainsäädännön mukainen. Jos yhteisöjen tuomioistuimissa kuitenkin nostetaan EY:n perustamissopimuksen 230 artiklassa tarkoitettu komission päätöstä koskeva kanne ja kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan asian ratkaisu riippuu komission päätöksen pätevyydestä, kansallisen tuomioistuimen tulisi keskeyttää menettelynsä, kunnes yhteisöjen tuomioistuimet ovat antaneet lopullisen tuomion päätöksen mitätöintiä koskevassa asiassa, paitsi jos se katsoo, että asian olosuhteissa on perusteltua esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymys komission päätöksen pätevyydestä(35). 14. Jos kansallinen tuomioistuin keskeyttää menettelyn esimerkiksi odottaakseen komission päätöstä (tämän tiedonannon 12 kohdassa kuvattu tilanne), yhteisöjen tuomioistuinten antamaa lopullista tuomiota päätöksen mitätöimistä koskevassa asiassa tai ennakkoratkaisua koskevassa menettelyssä (13 kohdassa kuvattu tilanne), sen velvollisuus on tutkia, onko sen osapuolten oikeuksien turvaamiseksi määrättävä väliaikaisia toimenpiteitä(36). III. KOMISSION JA KANSALLISTEN TUOMIOISTUINTEN YHTEISTYÖ 15. EY:n perustamissopimuksen 234 artiklassa määrätään kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen välisestä yhteistyömekanismista, mutta perustamissopimuksessa ei ole kansallisten tuomioistuinten ja komission yhteistyötä koskevia nimenomaisia määräyksiä. Tulkinnassaan EY:n perustamissopimuksen 10 artiklasta, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan helpottamaan yhteisön päämäärän toteutumista, yhteisöjen tuomioistuimet ovat katsoneet, että eurooppalaisille toimielimille ja jäsenvaltioille asetetaan tällä perustamissopimuksen määräyksellä yhtäläinen velvoite toimia lojaalissa yhteistyössä edistääkseen EY:n perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamista. Näin ollen perustamissopimuksen 10 artiklasta johtuu, että komission on avustettava kansallisia tuomioistuimia näiden soveltaessa yhteisön lainsäädäntöä(37). Myös kansalliset tuomioistuimet voidaan velvoittaa avustamaan komissiota täyttämään velvollisuutensa(38). 16. On myös syytä muistuttaa kansallisten tuomioistuinten ja kansallisten viranomaisten, erityisesti kansallisten kilpailuviranomaisten, yhteistyöstä sovellettaessa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa. Vaikka tähän kansallisten viranomaisten yhteistyöhön sovelletaankin pääasiassa kansallisia sääntöjä, asetuksen 15 artiklan 3 kohdassa säädetään kansallisten kilpailuviranomaisten mahdollisuudesta esittää huomautuksia oman jäsenvaltionsa kansallisille tuomioistuimille. Tämän tiedonannon 31 ja 33-35 kohtaa sovelletaan asiaankuuluvin osin kyseisiin huomautuksiin. A. KOMISSIO TUOMIOISTUINTEN ULKOPUOLISENA ASIANTUNTIJANA (AMICUS CURIAE) 17. Voidakseen avustaa kansallisia tuomioistuimia EY:n kilpailusääntöjen soveltamisessa komissio on sitoutunut auttamaan kansallisia tuomioistuimia silloin, kun nämä pitävät kyseistä apua tarpeellisena voidakseen tehdä päätöksen tietyssä asiassa. Asetuksen 15 artiklassa viitataan kyseisen avun yleisimpiin tyyppeihin, jotka ovat jäsenvaltion tuomioistuimen pyyntö, joka koskee tietojen toimittamista (21-26 kohta) tai komission lausuntoa (27-30 kohta), ja komission mahdollisuus esittää huomautuksia (31-35 kohta). Koska asetuksessa edellytetään tämäntyyppisen avun antamista, sitä ei voida rajoittaa millään jäsenvaltion omalla säännöllä. Jos tähän liittyviä yhteisön menettelytapasääntöjä ei kuitenkaan ole, mutta ne ovat tarpeen tämäntyyppisen avun mahdollistamiseksi, jäsenvaltioiden on otettava käyttöön asianmukaiset menettelytapasäännöt, joiden mukaisesti kansalliset tuomioistuimet ja komissio pystyvät täysin hyödyntämään asetuksen tarjoamia mahdollisuuksia(39). 18. Kansalliset tuomioistuimet voivat toimittaa kirjalliset pyyntönsä osoitteella Euroopan komissio Kilpailun pääosasto (DG COMP) B - 1049 Bryssel Belgia tai lähettää ne sähköisessä muodossa osoitteella comp-amicus@cec.eu.int 19. On hyvä muistaa, että kansallisten tuomioistuinten kanssa tehtävän yhteistyön muodosta riippumatta komissio kunnioittaa niiden riippumattomuutta. Näin ollen komission tarjoama apu ei sido kansallista tuomioistuinta. Komission on myös varmistettava, että se noudattaa velvollisuutta täyttää salassapitovelvollisuutensa ja varmistaa oman toimivuutensa sekä itsenäisyytensä(40). Täyttäessään velvoitettaan EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisesti kansallisten tuomioistuinten auttamisessa EY:n kilpailusääntöjen soveltamisessa, komissio on sitoutunut apua antaessaan säilyttämään puolueettomuutensa ja objektiivisuutensa. Komission kansallisille tuomioistuimille toimittama apu kuuluukin sen velvollisuuksiin puolustaa yleistä etua. Näin ollen sen tarkoituksena ei ole toimia kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan asian osapuolten yksityisten etujen puolustajana. Tästä syystä komissio ei kuule osapuolia ennen kuin se antaa apuaan kansalliselle tuomioistuimelle. Jos jokin tuomioistuimen käsiteltävänä olevan asian osapuoli on ottanut yhteyttä komissioon kysymyksistä, jotka on tuotu kansallisen tuomioistuimen ratkaistaviksi, se ilmoittaa tästä kansalliselle tuomioistuimelle riippumatta siitä, ovatko yhteydenotot tapahtuneet ennen vai jälkeen kansallisen tuomioistuimen esittämän yhteistyöpyynnön. 20. Komissio julkaisee kilpailupolitiikkaa koskevassa vuosikertomuksessa yhteenvedon tämän tiedonannon mukaisesta yhteistyöstään kansallisten tuomioistuinten kanssa. Se voi myös julkaista lausuntonsa ja huomautuksensa verkkosivustollaan. 1. Komission velvollisuus toimittaa tietoja kansallisille tuomioistuimille 21. Komission velvollisuus auttaa kansallisia tuomioistuimia EY:n kilpailulainsäädännön soveltamisessa ilmenee pääasiassa komission velvollisuutena toimittaa hallussaan olevia tietoja kansallisille tuomioistuimille. Kansallinen tuomioistuin voi esimerkiksi pyytää komissiolta sillä olevia asiakirjoja tai menettelyä koskevia tietoja saadakseen selville, onko tietty asia komission käsiteltävänä, onko komissio aloittanut menettelyn tai onko se jo muodostanut kantansa. Kansallinen tuomioistuin voi myös kysyä komissiolta, milloin tämä todennäköisesti tekee päätöksen, jotta se voisi määritellä ehdot, joilla menettely mahdollisesti päätetään keskeyttää, tai tarpeen päättää väliaikaisista toimenpiteistä(41). 22. Varmistaakseen kansallisten tuomioistuinten kanssa tehtävän yhteistyön tehokkuuden komissio pyrkii toimittamaan pyydetyt tiedot kansalliselle tuomioistuimelle yhden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Jos komissio joutuu pyytämään kansalliselta tuomioistuimelta sen pyyntöä koskevia lisäselvityksiä tai jos komission on kuultava niitä, joita tietojen toimittaminen suoraan koskee, kyseinen määräaika alkaa ajankohdasta, jolloin komissio saa tarvittavat tiedot. 23. Toimittaessaan tietoja kansallisille tuomioistuimille komission on pidettävä voimassa EY:n perustamissopimuksen 287 artiklassa luonnollisille ja oikeushenkilöille annetut takuut(42). Perustamissopimuksen 287 artiklassa kielletään komission jäseniä, sen virkamiehiä tai muita sen henkilöstöön kuuluvia ilmaisemasta salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvat tiedot voivat olla sekä luottamuksellisia tietoja että liikesalaisuuksia. Liikesalaisuudet ovat tietoja, joiden saattaminen julkisuuteen mutta myös pelkkä toimittaminen muulle henkilölle kuin tietojen antajalle saattaa vakavasti vahingoittaa tämän etuja(43). 24. Luettaessa perustamissopimuksen 10 ja 287 artiklaa yhdessä ei voida päätellä, että komission olisi ehdottomasti kiellettyä toimittaa kansallisille tuomioistuimille salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja. Yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä vahvistetaan, että lojaalin yhteistyön velvoite edellyttää komission toimittavan kansalliselle tuomioistuimelle kaikki sen pyytämät tiedot, vaikka ne kuuluisivat salassapitovelvollisuuden piiriin. Tarjotessaan yhteistyötä kansallisille tuomioistuimille komissio ei kuitenkaan saa missään tapauksessa vaarantaa perustamissopimuksen 287 artiklan mukaisten takuiden noudattamista. 25. Näin ollen ennen kuin komissio toimittaa salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja kansalliselle tuomioistuimelle, se muistuttaa tuomioistuinta tämän yhteisön lainsäädännön mukaisesta velvollisuudesta kunnioittaa perustamissopimuksen 287 artiklasta luonnollisille ja oikeushenkilöille johtuvia oikeuksia. Komissio kysyy myös kansalliselta tuomioistuimelta, voiko se taata ja takaako se salassa pidettävien tietojen ja liikesalaisuuksien suojaamisen. Jos kansallinen tuomioistuin ei pysty antamaan tällaista takuuta, komissio ei toimita sille liikesalaisuuden piiriin kuuluvia tietoja(44). Vain siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin on taannut, että se suojaa luottamukselliset tiedot ja liikesalaisuudet, komissio toimittaa sille pyydetyt tiedot ja ilmoittaa, mitä osaa tiedoista salassapitovelvollisuus koskee, ja mitä osaa se ei koske, jolloin tätä osaa koskevat tiedot voidaan paljastaa. 26. On muitakin poikkeustapauksia, joissa komissio ei voi toimittaa tietoja kansallisille tuomioistuimille. Komissio voi kieltäytyä toimittamasta tietoja kansallisille tuomioistuimille erittäin tärkeistä syistä, jotka liittyvät tarpeeseen turvata yhteisön edut tai välttää sen toiminnan ja riippumattomuuden häiriintyminen erityisesti tavalla, joka vaarantaa sille asetettujen tehtävien hoitamisen(45). Sen vuoksi komissio ei toimita kansallisille tuomioistuimille sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä hakeneen yrityksen vapaaehtoisesti toimittamia tietoja ilman kyseisen yrityksen suostumusta. 2. Lausuntopyyntö asioissa, jotka koskevat EY:n kilpailusääntöjen soveltamista 27. Kun kansallista tuomioistuinta pyydetään soveltamaan EY:n kilpailusääntöjä asiassa, joka sillä on käsiteltävänä, se voi ensin hakea neuvoa perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamista koskevasta yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännöstä tai siihen liittyvistä komission asetuksista, päätöksistä, tiedonannoista ja suuntaviivoista(46). Jos nämä välineet eivät sisällä riittäviä tietoa, kansallinen tuomioistuin voi pyytää komissiolta lausuntoa kysymyksistä, jotka koskevat yhteisön kilpailusääntöjen soveltamista. Kansallinen tuomioistuin voi pyytää komission lausuntoa kysymyksistä, jotka ovat luonteeltaan taloudellisia, tosiasioihin liittyviä tai oikeudellisia(47). Viimeksi mainittu kysymys ei luonnollisesti poista kansallisen tuomioistuimen mahdollisuutta tai velvollisuutta pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta perustamissopimuksen 234 artiklan mukaista ennakkoratkaisua yhteisön lainsäädännön tulkinnasta tai sen soveltuvuudesta kyseiseen asiaan. 28. Voidakseen antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllisen lausunnon komissio voi pyytää siltä lisätietoja(48). Varmistaakseen kansallisten tuomioistuinten kanssa tehtävän yhteistyön tehokkuuden komissio pyrkii toimittamaan pyydetyn lausunnon kansalliselle tuomioistuimelle neljän kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Jos komissio on pyytänyt kansalliselta tuomioistuimelta lisätietoja voidakseen laatia lausuntonsa, määräaika alkaa lisätietojen vastaanottamisajankohdasta. 29. Antaessaan lausuntonsa komissio rajoittuu toimittamaan kansalliselle tuomioistuimelle tosiasiatiedot taikka pyydetyn taloudellisen tai oikeudellisen selvityksen kiinnittämättä huomiota kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevaan asiaan liittyviin seikkoihin. Yhteisön lainsäädäntöä koskevasta yhteisöjen tuomioistuinten sitovasta tulkinnasta poiketen komission lausunto ei ole kansallista tuomioistuinta oikeudellisesti sitova. 30. Kuten tämän tiedonannon 20 kohdassa on todettu, komissio ei kuule osapuolia ennen lausunnon laatimista kansalliselle tuomioistuimelle. Tuomioistuimen on käsiteltävä komission lausuntoa asiaa koskevien kansallisten menettelytapasääntöjen mukaisesti, joissa on otettava huomioon yhteisön lainsäädännön yleiset periaatteet. 3. Komission huomautusten esittäminen kansalliselle tuomioistuimelle 31. Asetuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti kansalliset kilpailuviranomaiset ja komissio voivat esittää huomautuksia perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä kansalliselle tuomioistuimelle, jota on pyydetty soveltamaan kyseisiä määräyksiä. Asetuksessa erotetaan kirjalliset huomautukset, joita kansalliset kilpailuviranomaiset ja komissio voivat esittää omasta aloitteestaan, ja suulliset huomautukset, joiden esittäminen on mahdollista vain kansallisen tuomioistuimen luvalla(49). 32. Asetuksen mukaisesti komissio esittää huomautuksia vain, jos perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan johdonmukainen soveltaminen sitä edellyttää. Koska tämä on komission esittämän huomautuksen tarkoitus, komissio rajoittaa huomautuksensa sisällön kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan asian taustalla olevien tosiasioiden taloudelliseen ja oikeudelliseen analyysiin. 33. Jotta komissio pystyisi esittämään hyödyllisiä huomautuksia, kansallisia tuomioistuimia voidaan pyytää toimittamaan sille jäljennökset kaikista asian arvioinnissa tarvittavista asiakirjoista tai varmistamaan niiden toimitus. Asetuksen 15 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti komissio käyttää huomautuksia laatiessaan vain kyseisiä asiakirjoja(50). 34. Koska asetuksessa ei säädetä menettelytavoista, joiden mukaisesti huomautukset on esitettävä, jäsenvaltioiden menettelytapasäännöt ja -käytännöt määräävät, mitä menettelyjä asiassa noudatetaan. Mikäli jäsenvaltio ei ole vielä vahvistanut asiaankuuluvaa menettelytapasäännöstöä, kansallisen tuomioistuimen on päätettävä, millaiset menettelytapasäännöt soveltuvat huomautusten esittämiseen asiasta, joka sillä on käsiteltävänä. 35. Menettelytapojen tulisi vastata tämän tiedonannon 10 kohdassa esitettyjä periaatteita. Ne merkitsevät muun muassa, että menettelytapasäännöt, joita on noudatettava esitettäessä huomautuksia perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä, a) on laadittava yhteisön lainsäädännön yleisten periaatteiden mukaisiksi ja erityisesti asian osapuolten perusoikeuksia kunnioittaviksi; b) eivät saa tehdä huomautusten esittämistä kohtuuttoman vaikeaksi tai käytännössä mahdottomaksi (tehokkuusperiaate)(51) eivätkä ne c) saa tehdä kyseisten huomautusten esittämistä vaikeammaksi kuin huomautusten esittäminen sellaisissa menettelyissä, joissa sovelletaan vastaavaa kansallista lainsäädäntöä (vastaavuusperiaate). B. KANSALLISET TUOMIOISTUIMET HELPOTTAMASSA KOMISSION TEHTÄVÄÄ EY:N KILPAILUSÄÄNTÖJEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA 36. Koska lojaalin yhteistyön velvoite merkitsee myös sitä, että jäsenvaltioiden viranomaiset auttavat eurooppalaisia toimielimiä saavuttamaan EY:n perustamissopimuksen tavoitteita(52), asetuksessa annetaan kolme esimerkkiä tällaisesta avusta: (1) niiden asiakirjojen toimittaminen, jotka ovat tarpeen asian arvioimiseksi silloin, kun komissio haluaa esittää huomautuksia (ks. 33 kohta), (2) perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamiseksi annettujen tuomioiden toimittaminen ja (3) kansallisten tuomioistuinten rooli komission tarkastuksissa. 1. Perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamiseksi annettujen tuomioiden toimittaminen 37. Asetuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot toimittavat komissiolle jäljennöksen kaikista kansallisten tuomioistuinten kirjallisista tuomioista, joissa päätetään perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamisesta, viipymättä sen jälkeen, kun koko tuomio on annettu osapuolille tiedoksi kirjallisesti. Perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamisesta annettujen kansallisten tuomioiden ja niihin liittyvien kansallisissa tuomioistuimissa noudatettuja menettelyjä koskevien tietojen toimittaminen antaa komissiolle ensisijaisesti tilaisuuden saada hyvissä ajoin tiedot asioista, joita koskevien huomautusten esittäminen voi olla asianmukaista, mikäli joku osapuolista hakee tuomioon muutosta. 2. Kansallisten tuomioistuinten rooli komission tarkastuksissa 38. Kansallisilla tuomioistuimilla voi olla osuutensa myös komission tarkastuksissa, jotka koskevat yrityksiä ja yritysten yhteenliittymiä. Kansallisten tuomioistuimien rooli riippuu siitä, tehdäänkö tutkimuksiin liittyvät tarkastukset yrityksen tiloissa vai muualla. 39. Jos tarkastukset tehdään yritysten tiloissa, kansallinen lainsäädäntö voi edellyttää kansallisen tuomioistuimen lupaa, joka mahdollistaa kansalliselle täytäntöönpanoviranomaiselle komission avustamisen, jos kyseinen yritys vastustaa tarkastuksia. Lupaa voidaan pyytää myös turvaamistoimenpiteenä. Käsitellessään pyyntöä kansallisella tuomioistuimella on valtuudet tarkistaa, että komission tarkastuspäätös on pätevä ja että suunnitellut pakkokeinot eivät ole tarkastuksen kohteeseen nähden mielivaltaisia eivätkä liiallisia. Tarkistaessaan pakkokeinojen oikeasuhteisuutta kansallinen tuomioistuin voi pyytää komissiolta joko suoraan tai kansallisen kilpailuviranomaisen kautta yksityiskohtaisia selvityksiä erityisesti niistä syistä, joiden perusteella komissio epäilee perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan rikkomista, sekä epäillyn rikkomisen vakavuudesta ja asianomaisen yrityksen osallisuudesta(53). 40. Jos tarkastukset tapahtuvat muualla kuin yrityksen tiloissa, asetuksessa edellytetään kansallisen tuomioistuimen lupaa ennen kuin komission tällaisen tarkastuksen suorittamista koskeva päätös voidaan panna täytäntöön. Tällaisessa tapauksessa kansallinen tuomioistuin voi tarkistaa, että komission tarkastuspäätös on pätevä ja että pakkokeinot eivät ole mielivaltaisia eivätkä liiallisia ottaen huomioon erityisesti epäillyn rikkomisen vakavuuden, etsittyjen todisteiden tärkeyden, asianomaisen yrityksen osallisuuden sekä sen, että on kohtuullisen todennäköistä, että tarkastuksen kohdetta koskevia kirjanpito- ja liikeasiakirjoja säilytetään tiloissa, joihin lupaa pyydetään. Kansallinen tuomioistuin voi pyytää komissiolta joko suoraan tai kansallisen kilpailuviranomaisen välityksellä yksityiskohtaista selvitystä seikoista, joita tarvitaan, jotta se voi tarkistaa pakkokeinojen oikeasuhteisuuden(54). 41. Kansallinen tuomioistuin ei voi kummassakin 40 ja 41 kohdassa mainituista tapauksista kyseenalaistaa komission päätöksen lainmukaisuutta eikä tarkastuksen tarpeellisuutta eikä se voi vaatia tietoja komission hallussa olevista asiakirjoista(55). Lojaalin yhteistyön vaatimus edellyttää myös, että kansallinen tuomioistuin tekee päätöksensä kohtuullisessa ajassa, joka mahdollistaa komission tarkastuksen tehokkaan toteuttamisen(56). IV. LOPPUSÄÄNNÖKSET 42. Tämän tiedonannon julkaisemisen tarkoituksena on auttaa kansallisia tuomioistuimia soveltamaan EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa. Tiedonanto ei ole kansallisia tuomioistuimia sitova eikä se vaikuta EU:n jäsenvaltioiden eikä luonnollisten tai oikeushenkilöiden yhteisön lainsäädännön mukaisiin oikeuksiin eikä velvollisuuksiin. 43. Tämä tiedonanto korvaa vuoden 1993 tiedonannon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamiseen liittyvästä yhteistyöstä kansallisten tuomioistuimien ja komission välillä(57). (1) Perusteita, joiden mukaisesti arvioidaan, mitkä yksiköt voidaan katsoa EY:n perustamissopimuksen 234 artiklassa tarkoitetuiksi tuomioistuimiksi, on esitetty esimerkiksi asiassa C-516/99, Schmid (Kok. 2002, s. 4573, 34 kohta): "yhteisöjen tuomioistuin ottaa huomioon useita seikkoja, joita ovat muun muassa kyseisen toimielimen lakisääteisyys, pysyvyys, sen tuomiovallan pakottavuus, menettelyn kontradiktorisuus, toimiminen oikeussääntöjen soveltajana ja riippumattomuus". (2) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1). (3) Tiedonanto yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 43). Tässä tiedonannossa "kansallisella kilpailuviranomaisella" tarkoitetaan jäsenvaltion nimeämää asetuksen 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua viranomaista. (4) Kansallisen tuomioistuimen toimivalta riippuu kansallisista, eurooppalaisista ja kansainvälisistä toimivaltasäännöistä. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1) sovelletaan kaikkiin siviili- tai kauppaoikeuden alaan kuuluviin kilpailuasioihin. (5) Ks. asetuksen 6 artikla. (6) Ks. EY:n perustamissopimuksen 2 ja 3 artikla, asia C-126/97 Eco Swiss (Kok. 1999, s. I-3055, 36; asia T-34/92 Fiatagari UK and New Holland Ford (Kok. 1994 II-905, 39 ja asia T-128/98 Aéroports de Paris (Kok. 2000, sII-3929, 24). (7) Yhdistetyt asiat C-430/93 ja C-431/93, van Schijndel (Kok. 1995, s. I-4705, 13-15 ja 22 kohta). (8) Asetuksen (EY) N:o 1/2003 johdanto-osan 8 kappaleen viimeisen virkkeen mukaisesti asetusta sovelletaan kansalliseen lainsäädäntöön, jossa säädetään rikosoikeudellisia rangaistuksia luonnollisille henkilöille, vain siltä osin kuin tällaiset rangaistukset ovat keino panna täytäntöön yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt. (9) Asia T-24/90, Automec (Kok. 1992, s. II-2223, 85 kohta). (10) Tarkempia tietoja vaikutuksesta kaupankäynnin käsitteeseen on asiasta julkaistussa tiedonannossa (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 81). (11) Asetuksen 3 artiklan 1 kohta. (12) Ks. myös tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 2). (13) Asia 14/68, Walt Wilhelm (Kok. 1969, s. 1) ja yhdistetyt asiat 253/78 ja 1-3/79, Giry ja Guerlain (Kok. 1980, s. 2327, 15-17 kohta). (14) Asia 106/77, Simmenthal (Kok. 1978, s. 629, 21 kohta) ja asia C-198/01, Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) (Kok. 2003, s. 49 kohta). (15) Kansallista tuomioistuinta voidaan esimerkiksi pyytää panemaan täytäntöön asetuksen 7-10, 23 tai 24 artiklan nojalla tehtyjä komission päätöksiä. (16) Ks. esim. asia 5/88, Wachauf (Kok. 1989, s. 2609, 19 kohta). (17) Yhdistetyt asiat C-215/96 ja C-216/96, Bagnasco (Kok. 1999, s. I-135, 50 kohta). (18) Asia 63/75, Fonderies Roubaix (Kok. 1976, s. 111, 9-11 kohta) ja asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 46 kohta). (19) Ks. myös 11-14 kohta EY:n kilpailusääntöjen rinnakkaisesta tai peräkkäisestä soveltamisesta kansallisissa tuomioistuimissa ja komissiossa. (20) Asia 66/86, Ahmed Saeed Flugreisen (Kok. 1989, s. 803, 27 kohta) ja asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 50 kohta). Tähän tiedonantoon on liitetty luettelo komission kilpailupolitiikan alalla antamista suuntaviivoista, tiedonannoista ja asetuksista, erityisesti asetuksista, jotka koskevat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamista tietyntyyppisiin sopimuksiin, päätöksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin. Komission päätökset, joissa sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa (vuoden 1964 jälkeen), ovat saatavilla Internet-osoitteessa http://www.europa.eu.int/comm/ competition/antitrust/cases/. (21) Yhdistetyt asiat C-319/93, C-40/94 ja C-224/94, Dijkstra (Kok. 1995, s. I-4471, 32 kohta). (22) Lisätietoja kansallisten tuomioistuinten mahdollisuudesta pyytää komissiolta lausuntoa on 27-29 kohdassa. (23) Ks. lisätietoja huomautusten antamisesta 31-35 kohdassa. (24) Asia 106/77 Simmenthal (Kok. 1978 s. 629, 14 ja 15 kohta. (25) Asia 68/88, komissio v. Kreikka (Kok. 1989, s. 2965, 23-25 kohta). (26) Korvausten hakemisesta yrityksen syyllistyttyä rikkomukseen katso asia C-453/99, Courage ja Crehan (Kok. 2001, s. 6297, 26 ja 27 kohta). Vahingonkorvauksista jäsenvaltion tai viranomaisen, joka on osa valtionhallintoa, syyllistyttyä rikkomukseen ja tällaiseen valtion vastuuseen sovellettavista ehdoista katso esimerkiksi yhdistetyt asiat C-6/90 ja C-9/90, Francovich (Kok. 1991, s. I-5357, 33-36 kohta); asia C-271/91, Marshall v. Southampton and South West Hampshire Area Health Authority (Kok. 1993, s. I-4367, 30, 34 ja 35 kohta); yhdistetyt asiat C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du Pêcheur ja Factortame (Kok. 1996, s. I-1029); asia C-392/93, British Telecommunications (Kok. 1996, s. I-1631, 39-46 kohta) ja yhdistetyt asiat C-178/94, C-179/94 ja C-188/94 - 190/94, Dillenkofer (Kok. 1996, s. I-4845, 22-26 ja 72 kohta). (27) Ks. esim. asia 33/76, Rewe, (Kok. 1976, s. 1989, 5 kohta) ja asia 45/76, Comet, (Kok. 1976, s. 2043, 12 kohta) sekä asia 79/83, Harz, (Kok. 1984, s. 1921, 18 ja 23 kohta). (28) Ks. esim. asia 33/76, Rewe (Kok. 1976, s. 1989, 5 kohta), asia 158/80, Rewe (Kok. 1981, s. 1805, 44 kohta), asia 199/82, San Giorgio (Kok. 1983, s. 3595, 12 kohta) ja asia C-231/96, Edis, (Kok. 1998, s. I-4951 36 ja 37 kohta). (29) Asetuksen 11 artiklan 6 kohdan ja 35 artiklan 3 ja 4 kohdan säännökset yhdessä estävät perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamisen samanaikaisesti sekä komissiossa että kansallisessa tuomioistuimessa vain, jos tämä on nimetty kansalliseksi kilpailuviranomaiseksi. (30) Asetuksen 16 artiklan 1 kohta. (31) Komissio julkistaa asetuksen 7-10 artiklan mukaisen päätöksen tekemistä koskevan menettelyn aloittamisen (ks. myös EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamisessa noudatettavista menettelyistä [päiväys] annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 2 artiklan 2 kohta (EUVL L 123, 27.4.2004). Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan menettelyn aloittaminen on komission sitova toimi, joka osoittaa sen aikovan tehdä päätöksen (asia 48/72, Brasserie de Haecht (Kok. 1973, s. 77, 16 kohta). (32) Asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 53 kohta), yhdistetyt asiat C-319/93, C-40/94 ja C-224/94, Dijkstra (Kok. 1995, s. I-4471, 34 kohta). Katso tätä aihetta koskevia lisätietoja tämän tiedonannon 21 kohdasta. (33) Ks. asetuksen 16 artiklan 1 kohta sekä asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 47 kohta) ja asia C-344/98, Masterfoods (Kok. 2000, s. I-11369, 51 kohta). (34) Asia 314/85, Foto-Frost (Kok. 1987, s. 4199, 12-20 kohta). (35) Ks. asetuksen 16 artiklan 1 kohta ja asia C-344/98, Masterfoods (Kok. 2000, s. I-11369, 52-59 kohta). (36) Asia C-344/98, Masterfoods (Kok. 2000, s. I-11369, 58 kohta). (37) Asia C-2/88 Imm., Zwartveld (Kok. 1990, s. I-3365, 16-22 kohta) ja asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 53 kohta). (38) Asia C-94/00 Roquette Frères (Kok. 2002, s. 9011, 31 kohta) (39) Ks. lisätietoja tällaisten kansallisten menettelytapasääntöjen yhdenmukaisuudesta yhteisön lainsäädännön yleisten periaatteiden kanssa tämän tiedonannon 9 ja 10 kohdasta. (40) Ks. lisätietoja näitä velvoitteista esim. tämän tiedonannon 23-26 kohdasta. (41) Asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 53 kohta) ja yhdistetyt asiat C-319/93, C-40/94 ja C-224/94, Dijkstra (Kok. 1995, s. I-4471, 34 kohta). (42) Asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 53 kohta). (43) Asia T-353/94, Postbank (Kok. 1996, s. II-921, 86 ja 87 kohta) ja asia 145/83, Adams (Kok. 1985, s. 3539, 34 kohta). (44) Asia C-2/88, Zwartveld (Kok. 1990, s. I-4405, 10 ja 11 kohta) ja asia T-353/94, Postbank (Kok. 1996, s. II-921, 93 kohta). (45) Asia C-2/88, Zwartveld (Kok. 1990, s. I-4405, 10 ja 11 kohta) ja asia C-275/00, First and Franex (Kok. 2002, s. I-10943, 49 kohta) sekä asia T-353/94, Postbank (Kok. 1996, s. II-921, 93 kohta). (46) Ks. tämän tiedonannon 8 kohta. (47) Asia C-234/89, Delimitis (Kok. 1991, s. I-935, 53 kohta) ja yhdistetyt asiat C-319/93, C-40/94 ja C-224/94, Dijkstra (Kok. 1995, s. I-4471, 34 kohta). (48) Vrt. asia 96/81, komissio v. Alankomaat (Kok. 1982, s. 1791, 7 kohta) ja asia 272/86, komissio v. Kreikka (Kok. 1988, s. 4875, 30 kohta). (49) Asetuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti tämä ei rajoita jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisille niiden oman jäsenvaltion lainsäädännössä annettuja laajempia valtuuksia esittää tuomioistuimille huomautuksia. (50) Ks. myös asetuksen 28 artiklan 2 kohta, jossa komissiota kielletään ilmaisemasta tietoja, jotka se on saanut ja jotka ovat salassa pidettäviä. (51) Yhdistetyt asiat 46/87 ja 227/88, Hoechst (Kok. 1989, s. 2859, 33 kohta). Ks. myös asetuksen 15 artiklan 3 kohta. (52) Asia C-69/90, komissio v. Italia (Kok. 1991, s. 6011, 15 kohta). (53) Ks. asetuksen 20 artiklan 6-8 kohta ja asia C-94/00, Roquette Frères (Kok. 2002, s. 9011). (54) Asetuksen 21 artiklan 3 kohta. (55) Asia C-94/00, Roquette Frères (Kok. 2002, s. 9011, 39 ja 62-66 kohta). (56) Ks. myös edellä 91 ja 92 kohta. (57) EYVL C 39, 13.2.1993, s. 6. LIITE RYHMÄPOIKKEUKSIA KOSKEVAT KOMISSION ASETUKSET, TIEDONANNOT JA SUUNTAVIIVAT Tämä luettelo on saatavilla päivitettynä myös Euroopan komission kilpailun pääosaston kotisivulla: http://europa.eu.int/comm/ competition/antitrust/legislation/ A. Muut kuin toimialakohtaisept säännöt 1. Yleisluontoiset tiedonannot - Komission tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta (EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5) - Komission tiedonanto vähämerkityksisistä sopimuksista, jotka eivät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla rajoita tuntuvasti kilpailua (de minimis -sopimukset) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL C 368, 22.12.2001, s. 13) - Tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa tarkoitetusta kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitteestä (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 81). - Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 2). 2. Vertikaaliset sopimukset - Komission asetus (EY) N:o 2790/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (EYVL L 336, 29.12.1999, s. 21) - Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista (EYVL C 291, 13.10.2000, s. 1) 3. Horisontaaliset yhteistyösopimukset - Komission asetus (EY) N:o 2658/2000, annettu 29 päivänä marraskuuta 2000, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin (EYVL L 304, 5.12.2000, s. 3) - Komission asetus (EY) N:o 2659/2000, annettu 29 päivänä marraskuuta 2000, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten ryhmiin (EYVL L 304, 5.12.2000, s. 7) - Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin (EYVL C 3, 6.1.2001, s. 2) 4. Teknologian siirtoa koskevat lisenssisopimukset - Asetus (EY) N:o 773/2004, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2004, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta teknologiansiirtosopimusten ryhmiin (EUVL L 123, 27.4.2004) - Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta teknologiansiirtosopimuksiin (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 2). B. Toimialakohtaiset säännöt 1. Vakuutusala - Komission asetus (EY) N:o 358/2003, annettu 27 päivänä helmikuuta 2003, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vakuutusalan sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (EYVL L 53, 28.2.2003 s. 8) 2. Moottoriajoneuvoala - Komission asetus (EY) N:o 1400/2002, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2002, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla (EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30) 3. Televiestintä- ja postiala - Suuntaviivat Euroopan talousyhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta televiestintäalalla (EYVL C 233, 6.9.1991, s. 2) - Komission tiedonanto kilpailusääntöjen soveltamisesta postialalla ja tiettyjen postipalveluja koskevien valtion toimenpiteiden täytäntöönpanemisesta (EYVL C 39, 6.2.1998, s. 2) - Komission tiedonanto kilpailusääntöjen soveltamisesta telealan liittymäsopimuksiin - Puitteet, asian kannalta merkitykselliset markkinat ja periaatteet (EYVL C 265, 22.8.1998, s. 2) - Komission ohjeet markkina-analyysiä ja huomattavan markkinavoiman arvioimista varten sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevassa yhteisön sääntelyjärjestelmässä (EYVL C 165, 11.7.2002, s. 6) 4. Liikenneala - Komission asetus (ETY) N:o 1617/93 perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta aikataulujen yhteistä suunnittelua ja yhteensovittamista, yhteisen lentoliikenteen harjoittamista, neuvotteluja säännöllisen lentoliikenteen matkustaja- ja rahtimaksuista sekä lähtö- ja saapumisaikojen jakamista lentoasemilla koskevien sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (EYVL L 155, 26.6.1993, s. 18) - Selvennys komission suosituksiin kilpailusääntöjen soveltamiseksi uusiin liikenneinfrastruktuureihin liittyviin hankkeisiin (EYVL C 298, 30.9.1997, s. 5) - Komission asetus (EY) N:o 823/2000, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2000, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta linjaliikennettä harjoittavien varustamoiden sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (konsortiot) (EYVL L 100, 20.4.2000, s. 24)