Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI direktiivien 89/666/ETY, 2005/56/EY ja 2009/101/EY muuttamisesta keskus-, kauppa- ja yhtiörekistereiden yhteenliittämisen osalta /* KOM(2011) 79 lopullinen - 2011/00380(COD) */





FI || EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 24.2.2011 KOM(2011) 79 lopullinen 2011/0038 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI direktiivien 89/666/ETY, 2005/56/EY ja 2009/101/EY muuttamisesta keskus-, kauppa- ja yhtiörekistereiden yhteenliittämisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) SEK(2011) 223 lopullinen SEK(2011) 222 lopullinen PERUSTELUT 1. Tausta Finanssikriisi on korostanut jälleen kerran, kuinka tärkeää on, että finanssimarkkinat ja yhtiöiden hallintotapa ja liiketoiminta ovat kauttaaltaan avoimet. Maaliskuun 25. päivänä 2010 annetuissa kilpailukykyneuvoston päätelmissä vahvistettiin, että ajantasaisten ja luotettavien yritystietojen parempi saatavuus voisi parantaa luottamusta markkinoihin, edistää talouden elpymistä ja parantaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä.[1] Kaupparekisterit[2] ovat keskeisessä asemassa tämän tavoitteen saavuttamisessa, sillä niihin rekisteröidään, niiden avulla selvitetään ja niissä säilytetään yritystietoja, kuten tietoja yhtiön oikeudellisesta muodosta, kotipaikasta, pääomasta, oikeudellisista edustajista ja tilinpäätöksestä. Lisäksi yritystiedot asetetaan niiden kautta julkisesti saataville. Yritykset laajentavat yhä enemmän toimintaansa kansallisten rajojen yli hyödyntäen sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Tietotekniikan alalla tapahtuneen kehityksen ansiosta kansalaisten ja yhtiöiden on entistä helpompi ostaa ja myydä tavaroita ja palveluita ulkomailla. Ylikansallisissa ryhmittymissä ja monissa rakenneuudistustoimissa, kuten yritysten sulautumisissa ja jakautumisissa, on mukana yhtiöitä monista EU:n jäsenvaltioista. Tämän vuoksi yritystietoja halutaan saada käyttöön entistä enemmän yli kansallisten rajojen joko kaupallisissa tarkoituksissa tai oikeussuojan saatavuuden parantamiseksi. Yritystietojen saaminen toisesta maasta edellyttää, että kaupparekisterit tekevät yhteistyötä yli kansallisten rajojen. Ne tekevät jo jonkin verran yhteistyötä, mutta se rajoittuu tietyntyyppisiin tietoihin eikä kata kaikkia jäsenvaltioita. Tämän vuoksi se ei riitä täyttämään sisämarkkinoilla harjoitettavan yritystoiminnan tietotarpeita. Rajojen yli ulottuva tehokas yhteistyö kaupparekistereiden välillä on kuitenkin olennaista myös muista kuin sisämarkkinoiden sujuvaan toimintaan liittyvistä syistä. Se alentaa myös rajojen yli toimivien yhtiöiden kustannuksia. Komissio antoi vuonna 2007 hallinnollisen rasituksen keventämistä koskevan toimintaohjelman[3] parantaakseen EU:n yhtiöiden liiketoimintaympäristöä. Maaliskuussa 2007 kokoontunut Eurooppa-neuvosto[4] antoi tukensa komission toimintaohjelmalle. Vuonna 2008 toteutettiin mittava hallintomenojen määritysoperaatio, jossa yhtiöoikeus katsottiin yhdeksi painopistealoista.[5] Hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevä riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmä antoi täyden tukensa kaupparekistereiden välisen yhteentoimivuuden toteuttamiselle kaikkialla Euroopassa.[6] Kaupparekistereiden yhteenliittäminen on yksi sisämarkkinoiden toimenpidepakettia koskevassa tiedonannossa[7] esitetyistä ehdotuksista, joiden tarkoituksena on luoda yritysten kannalta suotuisa oikeudellinen ympäristö ja verojärjestelmä ja jotka voivat tukea myös Eurooppa 2020 -strategiaa[8] parantamalla luottamusta sisämarkkinoihin. 2. Ehdotuksen tavoitteet Tämän ehdotuksen tavoitteena on parantaa luottamusta Euroopan sisämarkkinoihin varmistamalla kuluttajille, velkojille ja muille liiketoimintakumppaneille turvallisempi liiketoimintaympäristö, vahvistaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä keventämällä hallinnollista rasitusta ja lisäämällä oikeusvarmuutta sekä parantaa julkishallinnon toimintaa edistämällä kaupparekistereiden välistä yhteistyötä Euroopassa rajatylittävissä sulautumisissa ja yhtiöiden kotipaikan siirroissa sekä ulkomaisten sivukonttoreiden rekisteröintitietojen päivittämisessä silloin, kun yhteistyömekanismit puuttuvat tai ovat rajalliset. Direktiiviin 2009/101/EY tehtävillä muutoksilla pyritään sen vuoksi helpottamaan virallisten yritystietojen saantia toisesta maasta perustamalla sähköinen rekisteriverkosto ja määrittämällä yhteiset, ajantasaiset vähimmäistiedot, jotka kolmansien on asetettava saataville sähköisessä muodossa jokaisessa jäsenvaltiossa. Direktiiviin 89/666/ETY[9] tehtävillä muutoksilla pyritään varmistamaan, että yhtiön kaupparekisteri antaa eri puolilla Eurooppaa sijaitsevien ulkomaisten sivuliikkeiden kaupparekisterille ajantasaisia tietoja yhtiön asemasta. Direktiiviin 2005/56/EY[10] tehtävillä muutoksilla on tarkoitus parantaa kaupparekistereiden välisen yhteistyön puitteita rajatylittävissä sulautumisissa. Vaikka asetuksissa (EY) N:o 2157/2001[11] ja (EY) N:o 1435/2003[12] edellytetään kaupparekistereiden tekevän yhteistyötä rajojen yli eurooppayhtiöiden (SE) ja eurooppaosuuskuntien (SCE) sääntömääräisen kotipaikan siirroissa, kyseisiä asetuksia lienee aiheellista muuttaa niiden tulevan uudelleentarkastelun yhteydessä. On syytä ottaa huomioon, että Euroopan oikeusportaalista[13] on tarkoitus kehittää keskeinen yhteyspiste, jonka kautta voi tutustua oikeudellisiin tietoihin, oikeudellisiin ja hallinnollisiin laitoksiin, rekistereihin, tietokantoihin ja muihin EU:ssa tarjottaviin palveluihin. Tämä ehdotus täydentää oikeusportaalihanketta, ja sillä pyritään helpottamaan yritystietojen saantia portaalin kautta. 3. Oikeusperusta Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 50 artiklan 2 kohdan g alakohta. 4. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Eurooppalaisten kaupparekistereiden jo lähes kaksi vuosikymmentä harjoittamasta vapaaehtoisesta yhteistyöstä saatu kokemus osoittaa, että ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävässä määrin itsesääntelyn avulla. Kyseisiä tavoitteita ei voida saavuttaa myöskään jäsenvaltioiden toimin, sillä rekistereiden väliselle rajat ylittävälle yhteistyölle tarvitaan yhteiset säännöt ja ehdot. Jos säännöt ja ehdot määritettäisiin kansallisella tasolla, ne voisivat olla ristiriidassa keskenään eivätkä edistäisi asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Ehdotetut muutokset eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen kaupparekistereiden välisten toimivien yhteydenpitomekanismien luomiseksi kyseisillä aloilla. Tarkistukset ovat oikeassa suhteessa kyseiseen tavoitteeseen. EU:n tason toimet ovat sen vuoksi välttämättömiä ja perusteltuja. 5. Intressitahojen kuuleminen Euroopan komissio antoi 5. marraskuuta 2009 vihreän kirjan[14] ja tilannekatsauksen[15] kaupparekistereiden yhteenliittämisestä. Tilannekatsauksessa esiteltiin kaupparekistereiden ja muiden viranomaisten välisten yhteistyömekanismien nykytilaa. Vihreä kirja täydensi katsausta esittelemällä tulevia toimintalinjavaihtoehtoja. Vihreän kirjan pohjalta järjestettiin julkinen kuuleminen 5. marraskuuta 2009 ja 31. tammikuuta 2010 välisenä aikana. Lähes kaikki vastaajat ilmoittivat tukevansa kaupparekistereiden yhteenliittämisen parantamista EU:ssa. Vastaajat olivat suurelta osin yksimielisiä siitä, että rekisteriverkostosta saataisiin todellista lisäarvoa markkinoiden avoimuuden kannalta vain, jos se liittäisi yhteen kaikkien 27 jäsenvaltion kaupparekisterit. Ottaessaan kantaa rekistereiden välisen yhteydenpidon helpottamiseen menettelyissä, jotka ulottuvat valtioiden rajojen yli (sulautumat, kotipaikan siirrot, ulkomaisten sivuliikkeiden rekisteröinti jne.), useimmat vastaajat kannattivat ratkaisua, joka mahdollistaisi kaupparekistereiden välisen automaattisen tiedonsiirron. Kilpailukykyneuvosto ilmaisi 25. toukokuuta 2010 antamissaan päätelmissä[16] tyytyväisyytensä kaupparekistereiden yhteenliittämisen parantamista koskevaan komission suunnitelmaan. Kilpailukykyneuvosto korosti, että kaikkien jäsenvaltioiden olisi osallistuttava verkostoon, että verkoston kautta olisi välitettävä luotettavia, ajantasaisia ja standardoituja tietoja ja että rekistereiden välisellä yhteistyöllä olisi oltava oikeusperusta. Lisäksi kaupparekistereiden välillä olisi oltava selkeät viestintäkanavat, joilla varmistetaan rekistereiden yhteistyön sujuvuus kansallisten rajojen yli ulottuvissa menettelyissä. Pitkällä aikavälillä voitaisiin selvittää mahdollisuutta liittää kaupparekisteriverkosto avoimuusdirektiivillä (direktiivi 2004/109/EY) luotuun sähköiseen verkostoon, jossa säilytetään säänneltyjä pörssiyhtiötietoja. Euroopan parlamentti antoi 7. syyskuuta 2010 päätöslauselman[17], jossa se ilmoitti tukevansa hanketta yleisesti ottaen ja korosti, että hankkeesta saadaan hyötyä Euroopan talousalueen yhdentymisen syvenemisen kannalta vain, jos kaikki jäsenvaltiot osallistuvat verkostoon. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea[18] sekä alueiden komitea[19] antoivat hankkeesta myönteiset lausunnot. 6. Vaikutusten arviointi Vaikutusten arvioinnista vastaava lautakunta hyväksyi raportin 15. syyskuuta 2010 antamallaan lausunnolla. Vaikutustenarviointiraporttiin on tehty joitakin parannuksia lautakunnan kommenttien perusteella. Kyse on erityisesti teknisten ratkaisujen paremmasta yhdistämisestä verkostoon ja analyysista aiheutuvista liitännäiskustannuksista. Hankkeen kustannukset riippuvat kuitenkin valitusta tieto- ja viestintäteknisestä ratkaisusta. Tämä valinta on tehtävä hankkeen toteutusvaiheessa. Kaupparekistereiden yhteenliittämiseen liittyvät kysymykset ryhmiteltiin kolmeen jaksoon. 6.1. Ajantasaisten yritystietojen puuttuminen ulkomaisten sivuliikkeiden rekisteristä Direktiivissä 89/666/ETY säädetään, että yhtiöiden on julkistettava tietyt tiedot ja asiakirjat, kun ne avaavat sivuliikkeen toisessa jäsenvaltiossa. Yhtiöt eivät kuitenkaan useinkaan päivitä kyseisiä tietoja. Tietojen jättäminen päivittämättä saattaa vaikuttaa kriittisesti kuluttajien ja liikekumppaneiden suojaan, kun sivuliikkeen kaupparekisterille ei ilmoiteta yhtiön purkamisesta tai maksukyvyttömyydestä. Eräiden tutkimusten mukaan noin 15 prosenttia tutkittujen ulkomaisten yhtiöiden sivuliikkeistä oli sellaisia, joilla ei ole olemassa olevaa yhtiötä takanaan, ts. tällä hetkellä mahdollisesti jopa 16 800 sivuliikettä voi olla tässä tilanteessa. Kaupparekistereiden välisen yhteistyön puuttuminen aiheuttaa hallinnosta rasitetta yhtiöille, sillä niiden on päivitettävä ulkomaisen sivuliikkeen rekisterin sisältö. Ratkaisun löytäminen tähän ongelmaan voisi tuottaa mahdollisesti jopa 69 miljoonan euron säästöt. Vaikutusten arvioinnissa todetaan lopuksi, että EU:n lainsäädännössä olisi oltava oikeudellinen vaatimus, jonka mukaan rekistereiden on tehtävä yhteistyötä sähköisesti ulkomaisten sivuliikkeiden rekisteröinnin ajantasaistamiseksi, ja että komission olisi määritettävä tällaiseen yhteistyöhön liittyvät tekniset yksityiskohdat delegoidulla säädöksellä. 6.2. Ongelmat yhteistyössä, jota rekisterit tekevät rajatylittävissä sulautumis- ja kotipaikan siirtomenettelyissä EU:n lainsäädännössä edellytetään nimenomaisesti, että kaupparekisterit tekevät yhteistyötä rajojen yli rajatylittävissä sulautumis- ja kotipaikan siirtomenettelyissä. Vaikka kyseiset säännökset voivat vauhdittaa rekisteröintimenettelyitä ja lisätä oikeusvarmuutta, niiden soveltamiseen liittyy edelleen joitakin käytännön ongelmia, sillä niissä ei anneta ohjeita ilmoituksen lähetystavasta eikä käännöskysymyksestä. Kaupparekistereiden väliset ilmoitukset lähetetään käytännössä yleensä tavallisena postina ilmoituksen antavan viranomaisen maan kielellä. Vaikutusten arvioinnissa todetaan, että EU:n lainsäädännöllä olisi siirrettävä komissiolle valta määrittää rajatylittäviin sulautumis- ja kotipaikan siirtomenettelyihin liittyvät tekniset yksityiskohdat delegoidulla säädöksellä. 6.3. Ongelmat yritystietojen saannissa toisesta maasta Yritystietojen saanti maassa, jossa yhtiö on rekisteröity, on helppoa. Kyseisten tietojen saanti toisesta jäsenvaltiosta voi kuitenkin olla vaikeaa teknisten tai kielellisten esteiden vuoksi. Käytössä on jo järjestelmä, jonka puitteissa rekisterit voivat tehdä vapaaehtoista yhteistyötä (eurooppalainen kaupparekisteripalvelu), mutta järjestelmä ei kata kaikkia 27 jäsenvaltiota ja maiden välillä on vaihtelua siinä, millaisia tietoja ne asettavat saataville verkostoon. Lisäksi se, että yhtiöillä ei ole yksilöivää tunnistetta, vaikeuttaa niiden tunnistamista ja jäljittämistä rajat ylittävissä tilanteissa (esim. sulautumisissa tai konserneissa). Myöskään sitä, kuinka tihein väliajoin yritystiedot ajantasaistetaan, ei ole tällä hetkellä yhdenmukaistettu, eikä tietojen käyttäjien saatavilla ole tietoja yritystietojen oikeudellisesta arvosta (ts. siitä, voivatko kolmannet luottaa niihin) eri jäsenvaltioissa. Vaikutusten arvioinnin mukaan paras vaihtoehto nykytilanteen parantamiseksi olisi se, että EU:n oikeudessa edellytettäisiin jäsenvaltioiden osallistuvan sähköiseen rekisteriverkostoon sekä määritettäisiin verkoston kautta lähetettävät tiedot ja rekisteröityjen tietojen päivitystiheys ja että komissio määrittää yhteistyöhön liittyvät tekniset yksityiskohdat delegoidulla säädöksellä. 7. Ehdotuksen perustelut 7.1. 1 artikla: direktiivin 89/666/ETY muuttaminen Kyseisen artiklan 1 kohdan mukaisesti sivuliikkeillä (samoin kuin yhtiöillä) on oltava yksi eurooppalainen tunniste, joka mahdollistaa niiden selkeän tunnistamisen ja yhdistämisen oikeaan yhtiöön. Saman artiklan 2 kohdassa säädetään ulkomaisen sivuliikkeen rekisterin velvollisuudesta lähettää rekisteröityihin tietoihin tehtyjä muutoksia koskevat tiedot sähköisesti emoyhtiön rekisterille. Jäsenvaltioiden olisi voitava päättää myös jatkossa, kuinka ne suhtautuvat kyseisenkaltaiseen ilmoitukseen, ts. katsovatko ne sen oikeudellisesti arvokkaaksi tiedoksi vai yksittäiseksi tiedoksi. Jäsenvaltioiden olisi joka tapauksessa varmistettava, että purettujen ulkomaisten yhtiöiden sivuliikkeet poistetaan rekisteristä mahdollisimman pian. Kyseisen artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään delegoiduista säädöksistä ja tietosuojasta. 7.2. 2 artikla: direktiivin 2005/56/EY muuttaminen Kyseisen artiklan 1 kohta sisältää pienehkön muutoksen, jolla täsmennetään, että kaupparekisterit lähettävät rajatylittäviä sulautumismenettelyjä koskevat ilmoitukset toisilleen sähköisesti, ja jolla komissiolle annetaan valta määrittää rekistereiden väliseen yhteydenpitoon liittyvät tekniset yksityiskohdat delegoiduilla säädöksillä. Delegoituja säädöksiä ja tietosuojaa koskevista yksityiskohdista säädetään 2 ja 3 kohdassa. 7.3. 3 artikla: direktiivin 2009/101/EY muuttaminen Kyseisen artiklan 1 kohdalla varmistetaan, että jäsenvaltioiden kaupparekistereissä olevat asiakirjat ja tiedot ovat aina ajantasaisia. Jäsenvaltioiden on pidettävä huolta siitä, että rekisteröidyt tiedot päivitetään viimeistään 15 kalenteripäivän kuluttua niiden muuttamisesta. Noudattaakseen tätä vaatimusta jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhtiöt toimittavat muutokset riittävän ajoissa ja että muutos rekisteröidään viipymättä. Kyseisen artiklan 2 kohdan tarkoituksena on ottaa käyttöön yksilöivä tunniste, jota kaikki eurooppalaiset pääomayhtiöt käyttävät ja joka helpottaisi niiden tunnistamista Euroopan tasolla ja yhtiöiden ja niiden ulkomaisten sivuliikkeiden tunnistamista. Myös muut rekisterit voisivat käyttää kyseistä tunnistetta esimerkiksi pörssiyhtiöiden, rahoituslaitosten tai monikansallisten konsernien tunnistamiseen. Artiklan 3 kohdalla parannetaan yhtiöitä koskevien yhteisten, rekisteröityjen vähimmäistietojen saamista toisesta maasta edellyttämällä, että jäsenvaltiot asettavat 2 artiklassa luetellut, direktiivin vaatimusten mukaisesti rekisteröidyt asiakirjat ja tiedot saataville yhteen eurooppalaiseen sähköiseen keskusjärjestelmään, esim. keskusverkkopalveluun, joka mahdollistaa tiedonhaun EU:n kaikissa kaupparekistereissä. Koska jäsenvaltioiden välillä on 2 artiklassa lueteltujen tietojen lisäksi eroja myös 3 artiklan 5–7 kohdan täytäntöönpanossa, jokaiseen tiedonsiirtoon olisi liitettävä lisätietoja niistä kansallisen yhtiöoikeuden säännöksistä, joita sovelletaan rekisteröityjen yritystietojen oikeudelliseen arvoon, ja erityisesti siitä, missä määrin kolmannet voivat luottaa kyseisiin tietoihin (yleinen luotettavuus). Kyseisen artiklan 4 ja 6 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta varmistaa kaupparekistereidensä yhteentoimivuus ja perustaa samalla sähköinen verkosto. Yhteistyöhön liittyvien yksityiskohtien suunnittelu olisi annettava asiantuntijoiden tehtäväksi, ja ne olisi hyväksyttävä delegoitujen säädösten muodossa. Artiklan 5 kohdassa määritetään tietosuojavaatimukset. 2011/0038 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivien 89/666/ETY, 2005/56/EY ja 2009/101/EY muuttamisesta keskus-, kauppa- ja yhtiörekistereiden yhteenliittämisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 50 artiklan 2 kohdan g alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[20], ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua[21], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Yritykset laajentavat yhä enemmän toimintaansa kansallisten rajojen yli hyödyntäen sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Ylikansallisissa ryhmittymissä ja monissa rakenneuudistustoimissa, kuten sulautumisissa ja jakautumisissa, on mukana yhtiöitä monista eri jäsenvaltioista. Tämän vuoksi tarve yritystietojen saamiseen muista maista kasvaa koko ajan. Virallisten yritystietojen saaminen muista maista ei kuitenkaan aina ole helppoa. (2) Julkistamisvaatimuksista, jotka koskevat toisen valtion lainsäädännön alaisten, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden jäsenvaltioon avaamia sivuliikkeitä, 21 päivänä joulukuuta 1989 annetussa yhdennessätoista neuvoston direktiivissä 89/666/ETY[22] on luettelo asiakirjoista ja tiedoista, jotka yhtiöiden on julkistettava sivuliikkeensä rekisterissä. Rekistereillä ei kuitenkaan ole lakisääteistä velvollisuutta vaihtaa tietoja ulkomaisista sivuliikkeistä. Tämä aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta kolmansille maassa, jossa sivuliike sijaitsee, jos yhtiötä koskevia tärkeitä muutoksia ei merkitä rekisteriin. (3) Rajatylittävien sulautumisten ja sääntömääräisen kotipaikan siirtojen kaltaisten toimien vuoksi kaupparekistereiden on välttämätöntä tehdä päivittäistä yhteistyötä. Pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista 26 päivänä lokakuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/56/EY[23] edellytetään, että rekisterit tekevät yhteistyötä rajojen yli. Käytettävissä ei kuitenkaan ole vakiintuneita viestintäkanavia, jotka voisivat nopeuttaa menettelyitä, helpottaa kieliongelmien ratkaisemista ja parantaa oikeusvarmuutta. (4) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 48 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi 16 päivänä syyskuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/101/EY[24] varmistetaan muun muassa, että rekisteriin tallennetut asiakirjat ja tiedot ovat saatavilla paperilla tai sähköisessä muodossa. Kansalaisten ja yhtiöiden on kuitenkin edelleen tehtävä maakohtaisia hakuja, mikä johtuu erityisesti siitä, että nykyinen vapaaehtoinen yhteistyö rekistereiden välillä on osoittautunut riittämättömäksi. (5) Keskus-, kauppa- ja yhtiörekistereiden yhteenliittäminen katsottiin sisämarkkinoiden toimenpideohjelmaa koskevassa komission tiedonannossa[25] yhdeksi niistä toimenpiteistä, joiden avulla voidaan luoda yritysten kannalta suotuisa oikeudellinen ympäristö ja verojärjestelmä. Yhteenliittämisen odotetaan parantavan eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä keventämällä hallinnollista rasitusta ja lisäämällä oikeusvarmuutta sekä edistämällä siten kriisin päättymistä Eurooppa 2020 ‑strategiassa[26] määritettyjen ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti. Yhteenliittäminen parantaa todennäköisesti myös rekistereiden välistä viestintää rajojen yli tieto- ja viestintäteknisten innovaatioiden käytön myötä. (6) Kaupparekistereiden yhteenliittämisestä 25 päivänä maaliskuuta 2010 annetuissa neuvoston päätelmissä[27] vahvistettiin, että yhtiöitä koskevien ajantasaisten ja luotettavien tietojen parempi saatavuus voisi parantaa luottamusta markkinoihin, edistää talouden elvyttämistä ja parantaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä. (7) Euroopan parlamentti korosti kaupparekistereiden yhteenliittämisestä 7 päivänä syyskuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa[28], että hankkeesta saadaan hyötyä Euroopan talousalueen yhdentymisen syvenemisen kannalta vain, jos kaikki jäsenvaltiot osallistuvat verkostoon. (8) Euroopan sähköisen oikeuden toimintasuunnitelmassa[29] todetaan, että olisi kehitettävä Euroopan oikeusportaali, joka toimii keskeisenä yhteyspisteenä, jonka kautta voi tutustua oikeudellisiin tietoihin, oikeudellisiin ja hallinnollisiin laitoksiin, rekistereihin, tietokantoihin ja muihin palveluihin, ja pidetään keskus-, kauppa- ja yritysrekistereiden yhteenliittämistä tärkeänä tekijänä. (9) Yritystietojen saantia rajojen yli voidaan parantaa vain, jos kaikki jäsenvaltiot sitoutuvat luomaan sähköisen rekisteriverkoston ja toimittavat yritystietojen käyttäjille tietoja standardoidulla tavalla (samankaltainen sisältö ja yhteentoimivat tekniikat) kaikkialla unionissa. Käyttäjien olisi voitava saada tietoja sähköiseen verkostoon kuuluvan eurooppalaisen sähköisen keskusjärjestelmän kautta. (10) Jäsenvaltioissa tapahtuvassa henkilötietojen käsittelyssä, mukaan lukien henkilötietojen välitys sähköisen verkoston kautta, olisi noudatettava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[30]. (11) Yhtiöiden voimassa olevan rekisterinumeron lisäksi olisi otettava käyttöön yksilöivä tunniste, joka helpottaa useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa esimerkiksi sivuliikkeiden tai tytäryhtiöiden kautta toimivien yhtiöiden tunnistamista. (12) Kuten yhtiöillä, myös sivuliikkeillä olisi oltava rekisterinumeron lisäksi myös yksilöivä tunniste, joka mahdollistaa niiden yksiselitteisen tunnistamisen Euroopan talousalueella. Sen, että direktiiviä 89/666/ETY muutetaan tämän seikan osalta, pitäisi mahdollistaa selkeän yhteyden muodostaminen yhtiöiden ja niiden ulkomaisten sivuliikkeiden välille, mikä on välttämätöntä yhtiön rekisterissä ja ulkomaisen sivuliikkeen rekisterissä olevien tietojen säännöllisen ajantasaistamisen kannalta. Rekisteröityjen tietojen johdonmukaisuudella pyritään varmistamaan, että kolmansien käytettävissä on ajantasaisia tietoja niiden kotijäsenvaltiossa sijaitsevista sivuliikkeistä. Vaikka jäsenvaltioiden olisi voitava päättää menettelyistä, joita ne noudattavat suhteessa niiden alueella rekisteröityihin sivuliikkeisiin, niiden on varmistettava vähintään se, että purettujen yhtiöiden sivuliikkeet poistetaan rekisteristä ilman aiheetonta viivytystä. (13) Myös direktiiviä 2005/56/EY olisi muutettava, jotta voidaan varmistaa, että rekistereiden välinen viestintä tapahtuu sähköisen rekisteriverkoston kautta. (14) Jotta voidaan varmistaa, että unionissa rekisteröityjen asiakirjojen ja tietojen laadussa ei ole merkittäviä eroja, jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että direktiivin 2009/101/EY 2 artiklan nojalla rekisteröidyt tiedot ajantasaistetaan ja että ajantasaistus julkistetaan viimeistään 15. kalenteripäivän kuluttua rekisteröityjen tietojen muuttamisesta. Lisäksi kaikkien verkoston kautta lähetettyjen asiakirjojen ja tietojen liitteenä olisi oltava selkeät tiedot niiden oikeudellisesta arvosta kolmansien suojan parantamiseksi muissa jäsenvaltioissa. (15) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti sähköisen verkoston hallinnoinnin, hoidon, käytön, edustamisen ja rahoituksen osalta, niiden ehtojen osalta, joiden täyttyessä Euroopan talousalueen ulkopuoliset maat voivat osallistua sähköiseen verkostoon, vähimmäisturvallisuusstandardien osalta, yksilöivän tunnisteen käytön osalta, sähköisessä verkostossa käytettävien kielten osalta, sen menetelmän osalta, jota käytetään tietojen välittämiseen rekistereiden välillä siten, että varmistetaan tietojen saanti rajojen yli, sähköisen verkoston jäsenten käyttämien tieto- ja viestintätekniikoiden yhteentoimivuuden osalta, sellaisen asiakirjojen ja tietojen säilyttämistä ja hakemista koskevien formaattien, sisältöjen ja rajojen määrittelemisen osalta, joka mahdollistaa automaattisen tietojenvaihdon, sääntöjen noudattamatta jättämisestä koituvien seurausten osalta, yhtiön ja sen ulkomaisen sivuliikkeen välisen yhteyden tunnistamismenetelmän osalta, yhtiön rekisterin ja sivuliikkeen rekisterin välisessä tiedonvälityksessä käytettävän menetelmän ja sitä koskevien teknisten standardien osalta, rekistereiden välistä tiedonvälitystä koskevien teknisten standardien osalta sekä niiden vakiolomakkeiden osalta, joita rekisterit käyttävät ilmoittaessaan rajatylittävistä sulautumisista. Verkoston hallinnointiin olisi sisällytettävä käyttäjille suunnattu palautemekanismi, jotta käyttäjien tarpeet voidaan ottaa huomioon. Valta hyväksyä delegoituja säädöksiä on tarpeen siirtää komissiolle määräämättömäksi ajaksi, jotta sääntöjä voidaan mukauttaa tarvittaessa. (16) Koska tämän direktiivin tavoitteita, joita ovat yritystietojen rajat ylittävän saatavuuden parantaminen, sen varmistaminen, että sivuliikkeiden rekisterissä säilytetään ajantasaisia tietoja, ja selkeiden viestintäkanavien luominen rekistereiden välille rajatylittäviä rekisteröintimenettelyitä varten, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi toteuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. (17) Sen vuoksi direktiivejä 89/666/ETY, 2005/56/EY ja 2009/101/EY olisi muutettava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutokset direktiiviin 89/666/ETY Muutetaan direktiivi 89/666/EY seuraavasti: (1) Lisätään 1 artiklaan 3 kohta seuraavasti: ”3. Sivuliikkeillä on oltava yksilöivä tunniste, joka mahdollistaa niiden yksiselitteisen tunnistamisen Euroopan talousalueella.”. (2) Lisätään 5 a artikla seuraavasti: ”5 a artikla 1. Sivuliikkeen rekisterin on ilmoitettava viipymättä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/101/EY(*) 4 a artiklassa tarkoitetun sähköisen verkoston kautta yhtiön rekisterille kaikista muutoksista, joita tämän direktiivin 2 artiklassa lueteltuihin asiakirjoihin ja tietoihin on tehty. 2. Jäsenvaltioiden on määritettävä oikeudellinen menettely, jota noudatetaan tämän artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2009/101/EY 4 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten vastaanoton yhteydessä. Kyseisillä menettelyillä on varmistettava, että purettujen tai muusta syystä rekisteristä poistettujen yhtiöiden sivuliikkeet suljetaan ilman aiheetonta viivytystä. 3. Komissio hyväksyy 11 a artiklan mukaisesti sekä 11 b ja 11 c artiklan mukaisin edellytyksin delegoituja säädöksiä, joissa määritetään seuraavat seikat: a) menetelmä, jota käytetään yhtiön ja sen sivuliikkeen välisen yhteyden tunnistamiseen; b) yhtiön rekisterin ja sivuliikkeen rekisterin välisessä tiedonvälityksessä käytettävä menetelmä ja tiedonvälitystä koskevat tekniset standardit. ______ (*) EUVL L 258, 1.10.2009, s. 11.”. (3) Lisätään III a jakso seuraavasti: ”III a JAKSO DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET 11 a artikla 1. Siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi valta antaa 5 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. 2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 11 b ja 11 c artiklassa säädettyjä ehtoja. 11 b artikla 1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 11 a artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. 2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, ilmoittaa asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee. 3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 11 c artikla 1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella. 2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä. Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle aikomuksestaan olla vastustamatta säädöstä. 3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.”. (4) Lisätään III b jakso seuraavasti: ”III b JAKSO TIETOSUOJA 11 d artikla Tämän direktiivin puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY(*). ______ (*) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.”. 2 artikla Muutokset direktiiviin 2005/56/EY Muutetaan direktiivi 2005/56/EY seuraavasti: (1) Korvataan 13 artikla seuraavasti: ”13 artikla 1. Kukin jäsenvaltio, jonka lainsäädännön alaisia sulautumiseen osallistuvat yhtiöt olivat, määrittää kansallisessa lainsäädännössä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/101/EY(*) 3 artiklan mukaisesti alueellaan sovellettavat järjestelyt, joiden mukaan rajatylittävän sulautumisen toteuttamista koskevat tiedot julkistetaan julkisessa rekisterissä, johon kunkin yhtiön on talletettava asiakirjansa. Rekisterin, johon rajatylittävän sulautumisen tuloksena muodostettava yhtiö rekisteröidään, on viipymättä ilmoitettava direktiivin 2009/101/EY 4 a artiklassa tarkoitetun sähköisen verkoston kautta rekisterille, johon kunkin yhtiön oli talletettava asiakirjansa, että rajatylittävä sulautuminen on tullut voimaan. Vanha rekisteröinti poistetaan tarvittaessa kyseisen ilmoituksen saavuttua muttei sitä aikaisemmin. 2. Komissio hyväksyy 17 a artiklan mukaisesti sekä 17 b ja 17 c artiklan mukaisin edellytyksin delegoituja säädöksiä, joissa määritetään seuraavat seikat: a) rekistereiden välistä tiedonvälitystä koskevat tekniset standardit; b) vakiolomakkeet rajatylittävästä sulautumisesta annettavaa ilmoitusta varten. _____ (*) EUVL L 258, 1.10.2009, s. 11.”. (2) Lisätään 17 a, 17 b ja 17 c artikla seuraavasti: ”17 a artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi valta hyväksyä 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. 2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 17 b ja 17 c artiklassa säädettyjä ehtoja. 17 b artikla Säädösvallan siirron peruuttaminen 1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. 2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, ilmoittaa asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee. 3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 17 c artikla Delegoitujen säädösten vastustaminen 1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella. 2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä. Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle aikomuksestaan olla vastustamatta säädöstä. 3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.”. (3) Lisätään 17 d artikla seuraavasti: ”17 d artikla Tietosuoja Tämän direktiivin puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY(*). ______ (*) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.”. 3 artikla Muutokset direktiiviin 2009/101/EY Muutetaan direktiivi 2009/101/EY seuraavasti: (1) Lisätään 2 artiklaan kohta seuraavasti: ”Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin ja tietoihin tehtävät muutokset julkistetaan 15 kalenteripäivän määräajassa.”. (2) Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Yhtiöillä on oltava yksilöivä tunniste, joka mahdollistaa niiden yksiselitteisen tunnistamisen Euroopan talousalueella.”. (3) Lisätään 3 a artikla seuraavasti: ”3 a artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot, jotka on toimitettu niiden rekisteriin, ovat saatavissa kenen tahansa pyytäjän pyynnöstä sähköisessä muodossa jokaisessa jäsenvaltiossa käytettävissä olevan yhteisen eurooppalaisen sähköisen järjestelmän kautta. 2. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että jokaiseen niiden rekisterissä olevaan, 1 kohdan mukaisesti lähetettyyn asiakirjaan ja tietoon liitetään selkeä tieto niistä kansallisen lainsäädännön säännöksistä, joiden mukaan kolmannet voivat vedota kyseisiin asiakirjoihin ja tietoihin 3 artiklan 5, 6 ja 7 kohdan mukaisesti. 3. Maksut, jotka peritään asiakirjoista ja tiedoista, eivät saa ylittää niistä aiheutuvia hallinnollisia kustannuksia.”. (4) Lisätään 4 a artikla seuraavasti: ”4 a artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rekisterit ovat yhteentoimivia ja muodostavat sähköisen verkoston, jäljempänä ’sähköinen verkosto’. 2. Yhtiön rekisterin on ilmoitettava viipymättä sähköisen verkoston kautta sivuliikkeensä rekisterille kaikista muutoksista, joita on tehty direktiivin 89/666/ETY(*) 2 artiklassa lueteltuihin asiakirjoihin ja tietoihin. 3. Komissio hyväksyy 13 a artiklan mukaisesti sekä 13 b ja 13 c artiklan mukaisin edellytyksin delegoituja säädöksiä, joissa määritetään seuraavat seikat: a) sähköisen verkoston hallinnointia, hoitoa, toimintaa ja edustamista koskevat säännöt; b) sähköisen verkoston rahoittaminen; c) ehdot, joiden täyttyessä Euroopan talousalueeseen kuulumattomat maat voivat osallistua sähköiseen verkostoon; d) sähköisen verkoston vähimmäisturvallisuusstandardit; e) yksilöivän tunnisteen käyttö; f) sähköisessä verkostossa käytettävät kielet; g) menetelmä, jota käytetään tietojen lähettämiseen rekistereiden välillä siten, että varmistetaan 3 a artiklan mukaisesti tietojen saanti rajojen yli, mukaan lukien yhteisen eurooppalaisen sähköisen järjestelmän valinta; h) sähköisen verkoston jäsenten käyttämien tieto- ja viestintätekniikoiden yhteentoimivuus, mukaan lukien maksurajapinta; i) sellainen asiakirjojen ja tietojen säilyttämistä ja hakemista koskevien formaattien, sisältöjen ja rajojen määritteleminen, joka mahdollistaa automaattisen tietojenvaihdon; j) seuraukset, joita koituu siitä, jos a–i alakohdan mukaiset edellytykset eivät täyty, ja tavat, joilla edellytysten täyttämistä valvotaan. _____ (*) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 36.”. (5) Lisätään 7 a artikla seuraavasti: ”7 a artikla Tämän direktiivin puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY(*). ______ (*) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.”. (6) Lisätään 4 a luku seuraavasti: ”4 A LUKU DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET 13 a artikla 1. Siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi valta hyväksyä 4 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. 2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 13 b ja 13 c artiklassa säädettyjä edellytyksiä. 13 b artikla 1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 13 a artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. 2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, ilmoittaa asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee. 3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 13 c artikla 1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella. 2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä. Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle aikomuksestaan olla vastustamatta säädöstä. 3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.”. 4 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2014. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle nämä säännökset kirjallisina sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 5 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 6 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] Kaupparekistereiden yhteenliittämistä koskevat neuvoston päätelmät, 9678/10. [2] Perusteluissa käytetty termi ”kaupparekisteri” kattaa kaikki niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 48 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/101/EY 3 artiklassa tarkoitetut keskus-, kauppa- ja yhtiörekisterit (EUVL L 258, 1.10.2009, s. 11). [3] Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Toimintaohjelma hallinnollisen rasituksen keventämiseksi Euroopan unionissa (KOM(2007) 23 lopullinen). [4] Brysselissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, 7224/07. [5] Cap Gemini, Deloitte, Ramboll Management: Final Report for Priority Area Annual Accounts / Company Law. [6] Hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevän riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmän (”Stoiber-ryhmä”) 10. heinäkuuta 2008 antama lausunto yhtiöoikeuden/tilinpäätösten painopistealasta. [7] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – Kohti kilpailukykyistä sosiaalista markkinataloutta (KOM(2010) 608 lopullinen). [8] Eurooppa-neuvoston päätelmät 13/10. annettu 17. kesäkuuta 2010. [9] Yhdestoista neuvoston direktiivi 89/666/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1989, julkistamisvaatimuksista, jotka koskevat toisen valtion lainsäädännön alaisten, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden jäsenvaltioon avaamia sivuliikkeitä (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 36). [10] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/56/EY, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista (EUVL L 310, 25.11.2005, s. 1). [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 2157/2001, annettu 8 päivänä lokakuuta 2001, eurooppayhtiön (SE) säännöistä (EYVL L 294, 10.11.2001, s. 1). [12] Neuvoston asetus (EY) N:o 1435/2003, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2003, eurooppaosuuskunnan (SCE) säännöistä (EUVL L 207, 18.8.2003, s. 1). [13] https://e-justice.europa.eu/home.do [14] Vihreä kirja – Kaupparekistereiden yhteenliittäminen (KOM(2009) 614 lopullinen). [15] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SEC(2009) 1492). [16] 9678/10. [17] Euroopan parlamentin päätöslauselma kaupparekistereiden yhteenliittämisestä, annettu 7. syyskuuta 2010 (2010/2055(INI)). [18] CES296-2010_PA. [19] CdR 20/2010. [20] EUVL C , , s. . [21] Lausunto …. EUVL C … [22] EYVL L 395, 30.12.1989, s. 36. [23] EUVL L 310, 25.11.2005, s. 1. [24] EUVL L 258, 1.10.2009, s. 11. [25] KOM(2010) 608 lopullinen. [26] Eurooppa-neuvoston päätelmät 13/10. annettu 17. kesäkuuta 2010. [27] 9678/10. [28] A7-0218/2010. [29] 2009/C 75/01. [30] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.