PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Yhdistynyt kuningaskunta erosi Euroopan unionista (EU) 31. tammikuuta 2020. Erosopimuksen mukaisesti se on nykyisin EU:n ulkopuolinen maa.

EU ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat kuitenkin yhdessä sopineet vuoden 2020 loppuun ulottuvasta siirtymäkaudesta, jonka aikana muun muassa EU:n arvonlisäverolainsäädäntöä sovelletaan edelleen Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

EU:n arvonlisäverolainsäädäntöä ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 1. tammikuuta 2021 alkaen. Erosopimukseen kuuluvan Irlantia/Pohjois-Irlantia koskevan pöytäkirjan, jäljempänä ’pöytäkirja’, perusteella Pohjois-Irlanti kuuluu kuitenkin edelleen tavaroita koskevan EU:n arvonlisäverolainsäädännön piiriin, jotta vältetään tiukka rajavalvonta Irlannin ja Pohjois-Irlannin välillä. Sen sijaan palvelujen osalta Pohjois-Irlannin katsotaan olevan yhdessä muun Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa EU:n ulkopuolella.

Tämä johtaa väistämättä kaksinkertaiseen tai sekamuotoiseen arvonlisäverojärjestelmään Pohjois-Irlannissa, sillä siellä sijaitsevien tavaroiden luovutuksiin, yhteisöhankintoihin ja tuontiin sovelletaan yhdenmukaistettuja EU:n sääntöjä alv-direktiivin V osastossa säädettyjen, verollisten liiketoimien paikkaa koskevien sääntöjen mukaisesti, kun taas siellä suoritettuihin palveluihin ei sovelleta EU:n arvonlisäverojärjestelmää.

Jotta EU:n arvonlisäverojärjestelmä toimisi moitteettomasti, on olennaisen tärkeää, että 214 artiklassa luetellut verovelvolliset, jotka Pohjois-Irlannissa suorittavat tavaroiden luovutuksia (myös niin sanottuja yhteisöluovutuksia) tai yhteisöhankintoja (mukaan lukien oikeushenkilöiden, jotka eivät ole verovelvollisia, suorittamat yhteisöhankinnat), rekisteröidään arvonlisäverovelvollisiksi EU:n sääntöjen mukaisesti. Tämä on tarpeen myös, jotta voidaan varmistaa sellaisten vapaaehtoisten erityisjärjestelmien moitteeton toiminta, joita sovelletaan muille kuin verovelvollisille palveluja suorittaviin tai tavaroiden etämyyntiä harjoittaviin verovelvollisiin.

Tästä näkökulmasta on tärkeää, että kyseiset verovelvolliset (ja tapauksen mukaan oikeushenkilöt, jotka eivät ole verovelvollisia) rekisteröidään Pohjois-Irlannissa erillisellä EU:n sääntöjen mukaisesti myönnettävällä EU:n arvonlisäverotunnisteella, joka eroaa Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaisesti myönnettävistä Yhdistyneen kuningaskunnan arvonlisäverotunnisteista (joiden etuliite on ”GB”). On mahdollista, että tämä EU:n arvonlisäverotunniste on annettava Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettavan arvonlisäverotunnisteen lisäksi esimerkiksi silloin, kun yritys sekä luovuttaa tavaroita että suorittaa palveluja Pohjois-Irlannissa.

Pohjois-Irlantiin suuntautuvaan ja sieltä lähtevään tavarakauppaan osallistuville yrityksille olisi erityisesti oltava selvää ja helposti ymmärrettävää, milloin sovelletaan EU:ssa voimassa olevia sääntöjä ja milloin Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa olevia sääntöjä. EU:n arvonlisäverotunnisteella on tärkeä rooli EU:n arvonlisäverojärjestelmän toiminnassa. Sillä esimerkiksi perustellaan niin sanottujen yhteisöluovutusten vapautusta (VIES-järjestelmän kautta) sekä määritetään sovellettavat arvonlisäveron palautusmenettelyt (EU:n alv-palautusjärjestelmä tai 13. direktiivi), arvonlisäveroryhmä, kolmenväliset liiketoimet ja ketjuliiketoimet (”väliportaan toimija”), call off -varastojärjestelyt, tullimenettely 42, turvaverkko (yhteisöhankinnan paikka arvonlisäverotunnisteen myöntäneessä jäsenvaltiossa).

Sen vuoksi ehdotetaan, että Pohjois-Irlannissa käytettävillä arvonlisäverotunnisteilla on erityinen etuliite ”XI”. Uusi erityinen etuliite on tarpeen, koska Pohjois-Irlannilla ei ole erityistä ISO 3166 alpha-2 koodia, jolla alv-direktiivin 215 artiklan mukaisesti määritetään arvonlisäverotunnisteiden etuliitteet EU:ssa. ISO:n mukaan on kuitenkin mahdollista käyttää X-koodeja sellaisten alueiden osalta, joilla ei ole erityistä koodia. Sen vuoksi koodi ”XI” on looginen valinta.

Todettakoon, että vaikka alv-direktiivin 214 artiklassa säädetään yleisestä velvollisuudesta yksilöidä arvonlisäverovelvolliset (ja tapauksen mukaan oikeushenkilöt, jotka eivät ole verovelvollisia), alv-direktiivin 272 artiklassa säädetyin edellytyksin on myös mahdollista jättää tietyt verovelvolliset tämän ja muiden velvoitteiden ulkopuolelle. Yhdistynyt kuningaskunta voisi sen vuoksi päättää rajoittaa tunnistamisen erityisellä etuliitteellä niihin Pohjois-Irlannissa toimiviin kauppiaisiin, jotka tosiasiallisesti harjoittavat EU:n sisäistä tavarakauppaa, ja sulkea sen ulkopuolelle esimerkiksi yritykset, jotka toimittavat tavaraa ainoastaan kotimaassa.

Kuten edellä on jo mainittu, arvonlisäverotunnisteella (jossa on oikea maakohtainen etuliite) on tärkeä merkitys EU:n sisäisessä kaupassa. Voimassa oleva arvonlisäverotunniste, jossa on oikea etuliite, on nykyään aineellinen edellytys alv-direktiivin 138 artiklassa säädetyn vapautuksen soveltamiselle niin sanottuihin tavaroiden yhteisöluovutuksiin. Hakijoiden on myös voitava käyttää EU:n alv-palautusjärjestelmää.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Ehdotettu koodin ”XI” käyttö on linjassa sen suunnitellun käyttötarkoituksen kanssa. Sitä on tarkoitus käyttää tulli- ja valmisteverotarkoituksiin Pohjois-Irlannin osalta.

•Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Ehdotus on yhdenmukainen pöytäkirjan yleisen täytäntöönpanon kanssa, koska sillä varmistetaan, että Pohjois-Irlannin erityisasemaa valmistellaan hyvissä ajoin ja asianmukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan erottua EU:sta.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta