EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 28.07.1998 
KOM( 1998) 475 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
EUROOPAN YHTEISÖSSÄ, 
EUROOPAN YHTEISÖÖN JA 
EUROOPAN YHTEISÖSTÄ 
TAPAHTUVIEN JÄTTEIDEN SIIRTOJEN 
VALVONNASTA JA TARKASTAMISESTA 
ANNETUN ASETUKSEN (ETY) N:0 259/93 
TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA 

I. JOHDANTO 
II. YHTEENVETO JÄSENVALTIOIDEN BASELIN YLEISSOPIMUKSEN 
SIHTEERISTÖN LAATIMAN KYSELYN PERUSTEELLA ANTAMISTA 
VASTAUKSISTA 
A. Baselin yleissopimuksen 13 artiklan erityismääräysten soveltaminen 
1. Toimivaltaisten viranomaisten ja yhteysyksikön nimeäminen 
2. Vaarallisten jätteiden määritelmä, jos se poikkeaa Baselin yleissopimuksen 
liitteissä I ja II lueteltujen jätteiden määritelmistä 
3. Jäsenvaltioiden tekemät päätökset olla kokonaan tai osittain hyväksymättä 
vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden maahantuontia kansalliseen 
toimivaltaansa kuuluvalla alueella tapahtuvaa käsittelyä varten 
4. Kansalliset päätökset rajoittaa vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden 
maastavientiä tai kieltää se 
5. Muut Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 4 kohdan nojalla vaadittavat tiedot 
6. Tietojen toimittaminen maastavietyjen vaarallisten jätteiden ja muiden 
jätteiden määristä, luokista, ominaisuuksista, määränpäästä, mahdollisista 
kauttakulkumaista sekä ilmoitukseen annetussa vastauksessa yksilöidyistä 
käsittelymenetelmistä 
7. Tietojen toimittaminen maahantuotujen vaarallisten jätteiden ja muiden 
jätteiden määristä, luokista, ominaisuuksista, alkuperästä ja 
käsittelymenetelmistä 
8. Tiedot jätteiden käsittelyistä, jotka eivät toteutuneet aiotulla tavalla 
9. Toimenpiteet valtioiden rajojen yli kuljetettujen vaarallisten jätteiden tai 
muiden jätteiden määrän vähentämiseksi 
10. Tiedot niistä toimenpiteistä, joihin sopimuspuoli on ryhtynyt Baselin 
yleissopimuksen täytäntöön panemiseksi 
11. Tiedot tilastoista 
12. Tiedot Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisista kahdenvälisistä, 
monenvälisistä ja alueellisista sopimuksista ja järjestelyistä, joihin sopimus­
puoli on liittynyt 
13. Tiedot vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden valtioiden rajojen yli 
tehdyissä kuljetuksissa tapahtuneista onnettomuuksista sekä toimenpiteistä, 
joihin niiden johdosta on ryhdytty 
14. Tiedot kansalliseen toimivaltaan kuuluvalla alueella käytetyistä 
käsittelyvaihtoehdoista 
15. Tiedot toimenpiteistä, joilla pyritään kehittämään tekniikoita, joiden avulla 
vaarallisia jätteitä ja muita jätteitä sekä niiden muodostumista voidaan 
vähentää ja ehkäistä 
16. Muut sopimuspuolten konferenssin tarpeellisiksi katsomat tiedot 
B. Muut Baselin yleissopimuksen sihteeristön kyselyssä kysytyt tiedot 
1. Tiedot Baselin yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien vaarallisten jätteiden 
ja muiden jätteiden tuotannosta 
2. Tiedot teknisistä voimavaroista 
3. Tiedot asiantuntijoiden ja välineiden saamisesta silloin, kun sopimuspuoli 
tarvitsee hätätapauksessa nopeata apua 
III. PÄÄTELMÄT 
JOHDANTO 
Asetus (ETY) N:o 259/93 muodostaa Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja 
Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvontaa koskevan yhteisön 
politiikan lainsäädäntökehyksen. Asetus on ollut voimassa toukokuusta 1994, ja sillä 
on määrä järjestää jätteiden siirtojen valvonta ja tarkastaminen, jotta otettaisiin 
huomioon tarve säästää, suojata ja parantaa ympäristön laatua. 
Asetus perustuu jätehuoltoa ja erityisesti jätteiden syntymisen ehkäisemistä sekä 
jätteiden hyödyntämistä ja loppusijoitusta koskevaan yhteisön toimintasuunnitelman, ja 
siinä säädetään useista normeista, joiden avulla koko yhteisön olisi voitava huolehtia 
itse jätteistään ja jäsenvaltioiden voitava pyrkiä tähän tavoitteeseen ottaen kuitenkin 
huomioon maantieteelliset edellytykset tai tietynlaisiin jätteisiin erikoistuneiden 
laitosten tarpeen. 
Jätteiden kuljetuksen valvomisen järjestämiseksi yhteisössä asetukseen on sisällytetty 
muun muassa: 
- luettelo asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle jätettävistä ja soveltamisalaan 
kuuluvista jätteistä, 
- jätteiden kuljetusta koskevat määritelmät ja yhteinen terminologia, 
- käsiteltäväksi tarkoitettujen tai hyödynnettävien jätteiden kuljetusta, maastavientiä, 
maahantuontia ja kauttakuljetusta koskevien normien vahvistaminen sekä 
- jäsenvaltioiden ja komission tiedonantovelvollisuus. 
Asetuksen 41 artiklassa säädetään, että 
"1. Jokaisen kalenterivuoden lopussa jäsenvaltioiden on laadittava kertomus Baselin 
yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja lähetettävä se Baselin 
sopimuksen sihteeristöön ja toimitettava jäljennös komissiolle. 
2. Komissio laatii joka kolmas vuosi näiden kertomusten pohjalta kertomuksen 
tämän asetuksen soveltamisesta yhteisössä ja sen jäsenvaltioissa. Se voi 
pyytää tätä varten lisätietoja direktiivin 91/692/ETY 6 artiklan mukaisesti." 
Jäsenvaltiot ovat velvoitteensa mukaisesti lähettäneet komissiolle kertomuksia 
jätteiden kuljetusten valvonnasta ja tarkastamisesta. 
Seuraavat kertomukset on vastaanotettu: 
Vuosi 1994: Ranska, Saksa, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, Portugali, 
Tanska, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi, Suomi, Itävalta ja Belgia. 
Vuosi 1995: Tanska, Alankomaat, Luxemburg, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, 
Espanja, Portugali, Italia, Itävalta, Belgia ja Suomi. 
Vuosi 1996: Ainoastaan Luxemburg ja Portugali ovat lähettäneet kertomuksen. 
Komissiolla on velvollisuus laatia nyt jäsenvaltioiden antamat tiedot sisältävä 
kolmivuotiskertomus. Kertomus kattaa vuodet 1994, 1995 ja 1996. Kertomuksen 
avulla olisi voitava arvioida jätteiden rajavalvonnan soveltamista koko yhteisön 
alueella. Koska jäsenvaltiot ovat kuitenkin toimittaneet ainoastaan osittaisia ja Baselin 
yleissopimuksen 13 ja 16 artiklaan perustuvia tietoja, tämän ensimmäisen 
kertomuksen seikkaperäisyys on kärsinyt jossain määrin. 
YHTEENVETO JÄSENVALTIOIDEN BASELIN YLEISSOPIMUKSEN 
SIHTEERISTÖN LAATIMAN KYSELYN PERUSTEELLA ANTAMISTA 
VASTAUKSISTA 
A. BASELIN YLEISSOPIMUKSEN 13 ARTIKLAN ERITYISMÄÄRÄYSTEN 
SOVELTAMINEN 
1. TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA YHTEYSYKSIKÖN NIMEÄMINEN 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan sopimuspuolet 
ilmoittavat toisilleen sihteeristön välityksellä toimivaltaisten viranomaisten ja/tai 
yhteysyksikön nimeämistä koskevat muutokset 5 artiklan mukaisesti. 
Jäsenvaltioiden toimivaltaisista viranomaisista julkaistiin luettelo vuonna 1996 (EYVL 
327,31.10.1996). 
2. VAARALLISTEN JÄTTEIDEN MÄÄRITELMÄ, JOS SE POIKKEAA BASELIN 
YLEISSOPIMUKSEN LIITTEISSÄ I JA II LUETELTUJEN JÄTTEIDEN 
MÄÄRITELMISTÄ 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan sopimuspuolet 
ilmoittavat toisilleen vaarallisten jätteiden kansallisia määritelmiä koskevat muutokset 
mainitun sopimuksen 3 artiklan mukaisesti. 
Espanja ilmoittaa, että sen kansalliset määritelmät eivät ole muuttuneet Baselin 
yleissopimuksessa esitetyistä määritelmistä. 
Belgia ilmoittaa, että sen vaarallisia jätteitä koskeva määritelmä on yhteisön 
lainsäädännön mukainen. Asetuksessa (ETY) N:o 259/93 ei lopulliseen käsittelyyn 
tarkoitettujen jätteiden rajan yli tapahtuvien siirtojen osalta erotella vaarallisia ja muita 
jätteitä. Sitä vastoin hyödynnettävät jätteet on määritelty asetuksen liitteissä II, III ja IV 
OECD:n nimikkeistön mukaisesti. 
Brysselin alueen osalta vaaralliset jätteet määritellään 7. maaliskuuta 1991 annetussa 
laissa. Määritelmä vastaa vaarallisista jätteistä annetun yhteisön direktiivin 
(91/689/ETY) määritelmää. 
Vallonian osalta vaaralliset jätteet määritellään vaarallisia ja myrkyllisiä jätteitä 
koskevassa 9. huhtikuuta 1992 annetussa asetuksessa sekä 10. heinäkuuta 1997 
tehdyssä päätöksessä. 
Tällaisia ovat jätteet, joilla on yksi tai useampi seuraavista vaarallisista 
ominaisuuksista: räjähtävä, hapettava, syttyvä, ärsyttävä, haitallinen, syöpää 
aiheuttava, syövyttävä, tartuntavaarallinen, lisääntymiselle vaarallinen, perimää 
vaurioittava ja ympäristölle vaarallinen. Tällaiset jätteet sisältyvät ohjeelliseen 
luetteloon jätteistä, joiden sijoittaminen luokkaan 1 ja 2 kuuluville kaatopaikalle 
voidaan sallia. 
Flanderin osalta viranomaiset ilmoittavat, että vaarallisten jätteiden määritelmää 
koskeva 24. toukokuuta 1995 tehty Flanderin hallituksen päätös on vaarallisia jätteitä 
koskevien Euroopan yhteisön neuvoston direktiivien (91/689/ETY ja 94/904/ETY) 
mukainen. 
Ranska ilmoittaa käyttävänsä sitä jätenimikkeistöä, joka on esitetty 16. toukokuuta 
1985 annetussa jätenimikkeistöä koskevassa ilmoituksessa, joka on julkaistu Journal 
Officiel de La République Françaisessa (Ranskan tasavallan virallinen lehti) 16. 
toukokuuta 1985. 
Saksa ilmoittaa, että jätteiden käsittelyä ja kierrätystä koskeva laki tuli voimaan 7. 
lokakuuta 1996. Lailla sekä erityistä valvontaa vaativien jätteiden luokittelua koskevalla 
määräyksellä on vaarallisia jätteitä koskeva luettelo, sellaisena kuin se on 
hyväksyttynä 22. joulukuuta 1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/904/EY, saatettu 
osaksi Saksan lainsäädäntöä. 
Jätteiden koodeilla ei viitata Baselin yleissopimuksen liitteissä I ja II esitettyyn 
luokkaan "Y". 
Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 259/93 ei loppusijoitettaviksi tarkoitettujen jätteiden 
kuljetuksissa rajojen yli erotella vaarallisia jätteitä ja mutta jätteitä. 
Hyödynnettäväksi tarkoitetut jätteet on puolestaan määritelty liitteissä II, III ja IV 
OECD:n nimikkeistön mukaisesti (vihreä, keltainen ja punainen luettelo). Toistaiseksi 
näiden luetteloiden ja Baselin yleissopimuksen liitteiden I ja II vertaileminen on lähes 
mahdotonta. Saksan viranomaisten mukaan vertailu helpottuu huomattavasti, kun 
työryhmä saa laadittua kattavammat luettelot vaarallisista jätteistä. 
Yhdistynyt kuningaskunta on toimittanut samanlaiset tiedot kuin Saksa. 
Viranomaiset ilmoittavat, että hävitettäviksi tarkoitetut jätteet kuuluvat asetuksen (ETY) 
N:o 259/93 soveltamisalaan. Asetuksessa ei erotella vaarallisia jätteitä ja muita 
jätteitä. 
Hyödynnettäväksi tarkoitetut jätteet on puolestaan määritelty liitteissä II, III ja IV 
OECD: n nimikkeistön mukaisesti. Toistaiseksi näiden luetteloiden ja Baselin 
yleissopimuksen liitteiden I ja II vertaileminen on mahdotonta. Vertailu helpottuu, kun 
työryhmä saa laadittua kattavammat luettelot vaarallisista jätteistä. 
Portugali ilmoittaa julkaisseensa uuden jätehuoltolakinsa marraskuussa 1995 (laki n:o 
310/95). Portugalin viranomaisten mukaan siinä käytetään yhteisön direktiiveissä 
käytettyjä jätteiden ja vaarallisten jätteiden määritelmiä. Myös kansalliset jätteitä ja 
vaarallisia jätteitä koskevat luettelot vastaavat komission päätöksellä 94/3/ETY ja 
neuvoston direktiivillä 94/4/ETY vahvistettuja luetteloita. 
Ruotsi ilmoittaa, että sen vaarallisia jätteitä koskeva kansallinen määritelmä vastaa 
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 259/93 säädettyä määritelmää. 
Suomi ilmoittaa, että jätteiden ja vaarallisten jätteiden määritelmiä muutettiin, kun 
jätelaki (1072/93) ja jäteasetus (1390/93) tulivat voimaan. 
Vaaralliset jätteet on määritelty yksityiskohtaisesti jäteasetuksessa. Vaarallisten 
jätteiden määritelmän (jätteet, jotka aiheuttavat vaaraa ihmisten terveydelle tai 
ympäristölle kemiallisten tai muiden ominaisuuksiensa vuoksi) mukaisesti kaikki 
liitteissä II ja III mainitut ja liitteessä IV mainittuja ominaisuuksia sisältävät jätteet 
luokitellaan vaarallisiksi. 
Liitteet II,III ja IV vastaavat neuvoston direktiivin 91/689/ETY liitteitä I, II ja III. 
Suomen viranomaiset ilmoittavat, ettei rajojen yli kuljetettavien jätteiden kansallista 
määritelmää ole muutettu jätteiden kansainvälistä tarkastamista koskevaan lakiin 
verrattuna. 
Toimivaltaiset viranomaiset huomauttavat neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 
tulleen voimaan 1. tammikuuta 1995, mikä merkitsi jätteiden kansainvälistä 
tarkastamista koskevan lain kumoamista. 
Itävalta ilmoittaa, että vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden maastavienti edellyttää 
jätehuoltoa koskevan liittovaltion lain 35 pykälän mukaista vientilupaa, millä 
varmistetaan Baselin yleissopimuksen 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti 
kaikkien jätteiden valvominen. Liittovaltion jätehuoltolain 35 pykälässä edellytetään, 
että tuojamaan toimivaltainen viranomainen antaa kirjallisen suostumuksen ja että 
kyseiset jätteet käsitellään ympäristön huomioon ottavalla tavalla (Baselin 
yleissopimuksen 4 artikla). OECD:n vihreään luetteloon on tehty ainoastaan yksi 
poikkeus useiden jätteiden osalta tapauksessa, jossa jätteet viedään jonkin OECD-
valtion valtuutettuun kierrätyslaitokseen. Myös tällaisia jätteiden osalta on kuitenkin 
vahvistettu vaatimukset, joita on noudatettava. 
Lupa Baselin yleissopimuksen liitteissä I ja II lueteltujen jätteiden tai jätteitä koskevan 
kansallisen määritelmän mukaan vaaralliseksi luokiteltavien jätteiden vientiin 
myönnetään jätehuoltoa koskevan liittovaltion lain 35 artiklan ja 35 a artiklan 
mukaisesti. 
Itävallan jätelaissa (ÖNORM S2100) ei viitata Baselin yleissopimuksen liitteissä I ja II 
esitettyihin "Y"-luokkiin. Vaarallisia jätteitä koskevassa kansallisessa määritelmässä, 
sellaisena kuin se on esitettynä vaarallisia jätteitä koskevassa asetuksessa (Fédérale 
Loi Gazette 1991/49), määritellään vaaralliset jätteet kansallisen jätelain perusteella. 
Italia, Kreikka, Tanska, Luxemburg, Alankomaat ja Irlanti eivät ole toimittaneet 
tietoja. 
3. JÄSENVALTIOIDEN TEKEMÄT PÄÄTÖKSET OLLA KOKONAAN TAI 
OSITTAIN HYVÄKSYMÄTTÄ VAARALLISTEN JÄTTEIDEN TAI MUIDEN 
JÄTTEIDEN MAAHANTUONTIA KANSALLISEN TOIMIVALTANSA ALUEELLA 
TAPAHTUVAA KÄSITTELYÄ VARTEN 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti osapuolten on 
ilmoitettava toisilleen sihteeristön välityksellä tekemänsä päätökset olla kokonaan tai 
osittain hyväksymättä vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden maahantuontia 
kansallisen toimivaltansa alueella tapahtuvaa käsittelyä varten. 
Espanja ilmoittaa, ettei se ole tehnyt virallisia ja yleisiä päätöksiä jätteiden tuonnin 
kieltämiseksi osittain tai kokonaan. Kaikki siirrot arvioidaan erikseen. 
Belgia toteaa, että loppusijoitettaviksi tarkoitettujen jätteiden maahantuontiin 
sovelletaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 3, 4, 19 ja 20 artiklaa. Myös 
talteenottoon ja kierrätykseen sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 259/93 6, 7, 8, 9, 10, 
21 ja 22 artiklaa. 
Belgian viranomaiset eivät myönnä lupaa jätteiden tuonnille, jos jätteiden käsittelylupa 
puuttuu, jos ilmoitus on puutteellinen tai jos kyse on laittomasta kaupasta. 
Ranskassa jätteet on luokiteltu eri tavoin kuin asetuksessa (ETY) 259/93. Jätteet 
erotellaan ensinnäkin sen mukaan, aiheutuuko niistä haittaa vai ei (viranomaisten 
mukaan jälkimmäiseen ryhmään kuuluvat kotitalousjätteet, tavanomaiset 
teollisuusjätteet sekä ei-rautametallit). 
Ranskan viranomaiset ilmoittavat, että 23. maaliskuuta 1990 annetun asetuksen 90-
267, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1992, mukaan kotitalousjätteiden 
maahantuonti kaatopaikalle sijoittamista varten on kielletty, lukuun ottamatta tuontia, 
josta on nimenomaisesti määrätty jätehuoltosuunnitelmissa. Lisäksi muu kuin 
kaatopaikalle sijoitettavaksi tarkoitettujen jätteiden tuonti edellyttää ennakkolupaa. 
Toimenpiteen seurauksena kotitalousjätteiden tuonti on vähentynyt selvästi vuodesta 
1991. Vuonna 1994 tuotiin 5 600 tonnia kotitalousjätettä. 
Tavanomaiset teollisuusjätteet kuuluvat nykyään OECD:n vihreään luetteloon, eikä 
niitä varten tarvita enää (vuonna 1995) lupaa vaan niistä on ainoastaan tehtävä 
ilmoitus. 
Ranskan viranomaiset ilmoittavat, että aiemmissa kertomuksissa ei-rautametallit 
laskettiin haittaa aiheuttaviin jätteisiin. Koska ne eivät ole jalostamattomina myrkyllisiä, 
ne poistettiin luokituksesta vuonna 1994, eivätkä ne näin ollen sisälly haittaa 
aiheuttavien jätteiden tuontiin ja vientiin. 
Haittaa aiheuttavien jätteiden osalta viranomaiset ilmoittavat, että lähes kaikki ovat 
lähtöisin Euroopan unionista (95,8 prosenttia) ja loput OECD-maista. 
Saksa ilmoittaa soveltavansa Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan 
yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä 
helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 säännöksiä, ja 
erityisesti 19 artiklan 1 kohtaa ja 21 artiklan 1 kohtaa. 
Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan sekä käsiteltäväksi että hyödynnettäväksi 
tarkoitettujen vaarallisten jätteiden maahantuonti on kielletty seuraavilla asetuksilla: 
- asbestia (kieltoa) koskevalla vuonna 1992 annetulla asetuksella n:o 3 kielletään 
amfiboliasbesti, ja 
- terveydelle vaarallisten aineiden valvontaa koskevalla asetuksella 4(2) kielletään 2-
naftyyliamiinin, bentsidiinin, 4-aminodifenyylin, niiden suolojen sekä kaikkien 
muiden sellaisten aineiden tuonti, joissa näiden yhdisteiden kokonaispitoisuus on 
suurempi kuin 0,1 prosenttia. 
Portugali ilmoittaa soveltavansa 1. helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen 
(ETY) N:o 259/93 säännöksiä erityisesti 4, 7, 19 ja 21 artiklan osalta sekä lain n:o 
310/95 7 pykälää. 
Alankomaille tehtiin vuonna 1994 1 331 ilmoitusta, joista 382 koski tuontia, 715 
vientiä ja 234 kauttakuljetusta. Vuoden 1995 lukuja ei ole ilmoitettu. 
Vuonna 1994 Alankomaat kieltäytyi myöntämästä lupaa hävitettäviksi tarkoitettujen 
vaarallisten jätteiden tuonnille 15 tapauksessa. Tapauksissa oli kyse PCB:tä 
sisältävistä jätteistä, öljyjä sisältävästä lietteestä, valokuvausjätteistä, maalijäämiä 
sisältävistä liuottimista, orgaanisia epäpuhtauksia sisältävistä hapoista sekä rikkiä 
sisältävistä hapoista. 
Vuonna 1995 vaarallisten jätteiden tuonti kiellettiin yhdeksän kertaa: kahdessa 
tapauksessa kyse oli hävitettäviksi tarkoitetuista jätteistä ja seitsemässä jätteiden 
talteenotosta. Jätteiden alkuperä on ilmoitettu ainoastaan muutamissa tapauksissa. 
Kyse oli PCB:tä sisältävistä jätteistä, nesteytetystä kaasuista, saastuneesta 
maaperästä ja rikkiä sisältävistä jätteistä. 
Alankomaiden viranomaiset ilmoittavat, että maahan tuodaan ainoastaan OECD-
maista lähtöisin olevia Baselin yleissopimuksen liitteessä 1 yksilöityjä jätteitä. Jätteet 
tuodaan hävitettäviksi ja hyödynnettäväksi. 
Ruotsi ilmoittaa, että se sallii jätteiden tuonnin tai viennin ainoastaan, jos 
vastaanottavalla laitoksella on kaikki jätteiden käsittelyyn tarvittavat luvat. 
Tanska ja Suomi ilmoittavat, etteivät ne ole tehneet asiasta virallisia päätöksiä. 
Myös Itävalta ilmoittaa, ettei se ole tehnyt kieltoja koskevia virallisia päätöksiä. 
Tuontiluvat myönnetään tapauskohtaisesti, jos vastaanottavalla kierrätys- tai 
käsittelylaitoksella on asianmukaiset luvat ja tarvittava kapasiteetti. 
Italia, Kreikka, Luxemburg ja Irlanti eivät ole toimittaneet tietoja. 
4. KANSALLISET PÄÄTÖKSET RAJOITTAA VAARALLISTEN JÄTTEIDEN TAI 
MUIDEN JÄTTEIDEN MAASTAVIENTIÄ TAI KIELTÄÄ SE 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaan osapuolten on 
ilmoitettava tekemänsä päätökset rajoittaa vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden 
maastavientiä tai kieltää se. 
Espanja ilmoittaa soveltavansa asetusta (ETY) N:o 259/93, jolla lopullista käsittelyä 
varten tapahtuva vienti rajoitetaan EFTA-maihin (14 artikla). Myös vienti AKT-maihin 
on kiellettyä 18 artiklan nojalla. Muuta talteenottoa varten tapahtuvaan vientiin 
sovellettavat säännökset riippuvat vastaanottajamaasta. 
Käytännössä Espanjan vienti rajoittuu Euroopan unionin maihin. 
Belgia ilmoittaa, että asetusta (ETY) N:o 259/93 on sovellettu 7. päivästä toukokuuta 
1994. 
Näin ollen jätteiden hävittämiseen sovelletaan asetuksen 3, 4, 14, 15 ja 18 artiklaa. 
Jätteiden talteenottoon ja kierrätykseen sovelletaan 6, 7, 8, 9,10,16,17 ja 18 artiklaa. 
Belgian viranomaiset eivät myönnä vientilupaa jätteille seuraavissa tapauksissa: 
- vastaanottava viranomainen kieltäytyy 
- ilmoitus on puutteellinen 
- siirto tapahtuu ottamatta huomioon kansallista lainsäädäntöä (läheisyys- ja 
omavaraisuusperiaate kansallisella ja yhteisön tasolla). 
Ranska ei vastaa kysymykseen suoraan. Se on kuitenkin lähettänyt vientiä koskevia 
taulukoita, jotka ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto XI, Jätehuolto, 200 rue de la Loi, 
B-1049Brysseli. 
8 
Saksa ilmoittaa soveltavansa asetuksen (ETY) N:o 259/93 säännöksiä ja erityisesti se 
14-18 artiklaa. Näin ollen jätteiden vienti hävitettäväksi on kiellettyä, lukuun ottamatta 
vientiä niihin EFTA-maihin, jotka ovat myös Baselin yleissopimuksen sopimuspuolia. 
Asetuksen (ETY) N:o 259/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 
120/97, mukaan myös Euroopan unioniin kuuluvien maiden liitteessä V (keltainen ja 
punainen jäteluettelo) esitettyjen jätteiden vienti talteenottoa tai kierrätystä varten on 
kielletty 1. päivästä tammikuuta 1998 muihin kuin OECD-maihin. 
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa soveltavansa asetuksen (ETY) N:o 259/93 
säännöksiä, joiden mukaan huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden vienti maihin, jotka 
eivät kuulu yhteisöön eivätkä EFTA-maihin (ja jotka ovat myös Baselin 
yleissopimuksen osapuolia) on kielletty. Asetuksella kielletään myös jätteiden vienti 
talteenottoa varten, lukuun ottamatta OECD-maita, Baselin yleissopimuksen osapuolia 
ja maita, joiden kanssa Euroopan yhteisö on tehnyt kahden- tai monenvälisiä 
sopimuksia. 
Portugali ilmoittaa toimivansa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 mukaisesti, 
erityisesti 4, 7,14,16,17 ja 18 artiklan osalta. 
Luxemburg ilmoittaa, että jätehuoltoa koskevan 17. kesäkuuta 1994 annetun lain 
nojalla (sekä hävitettäväksi, talteenotettavaksi että kierrätettäväksi tarkoitettujen) 
jätteiden vienti EY:n ulkopuolisiin maihin edellyttää erityislupaa ja vienti muihin kuin 
OECD-maihin on kokonaan kielletty. 
Alankomaat kielsivät vuonna 1994 vaarallisten jätteiden viennin 45 tapauksessa ja 
lisäksi 73 tapauksessa osaksi vuotta. Kertomuksessa ei ilmoiteta, mihin maihin jätteet 
oli tarkoitus viedä. Kiellot perustuivat pääosin Alankomaiden 
monivuotissuunnitelmaan, jonka mukaan vienti on kielletty, jos talteenotto voidaan 
toteuttaa myös Alankomaissa. 
Vuoden 1995 osalta Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat kieltäneensä vaarallisten 
jätteiden viennin 16 tapauksessa ja asettaneensa vientirajoituksia 60 muussa 
tapauksessa. Tapausten eroja ei selvitetä tarkemmin. 62 tapauksessa oli kyse 
vaarallisten jätteiden käsittelystä ja 14:ssa talteenotosta. Myös niissä kieltojen 
pääasiallinen peruste oli se, että jätteiden talteenotto, polttaminen mukaan lukien, oli 
mahdollista toteuttaa myös Alankomaissa. 
Ruotsi sallii jätteiden viennin ainoastaan jos vastaanottavalla laitoksella on tarvittavat 
luvat niiden käsittelyyn. 
Suomi ilmoittaa, että se on soveltanut asetuksen (ETY) N:o 259/93 säännöksiä 
asetuksen tultua voimaan 1. tammikuuta 1995 ja että sitä ennen ei ollut jätteiden 
viennin kieltäviä virallisia sääntöjä. 
Suomen ympäristöministeriön 15. syyskuuta 1995 tekemä päätös (1127/95) tuli 
voimaan 1. lokakuuta 1995. Päätöksessä kielletään vaarallisten jätteiden vienti 
talteenottoa varten muihin kuin OECD-maihin. 
Itävalta ilmoittaa, että lupa huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden vientiin voidaan 
myöntää ainoastaan Baselin yleissopimuksen osapuolille (jätehuoltoa koskevan 
liittovaltion lain 1992/715 35 a pykälä). 
Vientilupa myönnetään ainoastaan seuraavissa tapauksissa: 
- jos maassa ei ole mahdollisuuksia huolehtia jätteistä tai jos kuljetus jätteistä 
huolehtivaan laitokseen on pidempi kuin kuljetus vastaavantasoiseen ulkomaiseen 
laitokseen ja 
- jos ympäristön kannalta turvallinen huolto voidaan taata Itävallan normien mukaan. 
Kuitenkin vasta asetuksen (ETY) N:o 259/93 tultua voimaan 1. tammikuuta 1995 on 
ollut voimassa jätteiden vientiä koskeva yleinen kielto, lukuun ottamatta hävitettäväksi 
tarkoitettujen jätteiden vientiä EY-maihin tai niihin EFTA-maihin, jotka ovat 
allekirjoittaneet Baselin yleissopimuksen. 
Lupa vaarallisten jätteiden vientiin talteenottoa tai kierrätystä varten voidaan myöntää 
ainoastaan Baselin yleissopimuksen allekirjoittajamaihin tai OECD-maihin [OECD:n 
päätös C(92)39 lopullinen] tapahtuvalle viennille. Lupa myönnetään ainoastaan, jos: 
- aine tarvitaan raaka-aineeksi (kierrätystä koskeva kansallinen määritelmä on 
tiukempi kuin Baselin yleissopimuksen liitteessä IV olevan B kohdan määritelmä) 
- jos ympäristöä suojeleva jätehuolto voidaan taata (Itävallan normien mukaan) 
- jos vientiä kieltäviä kansainvälisiä sopimuksia ei ole voimassa. 
Italia, Kreikka, Tanska ja Irlanti eivät ole toimittaneet tietoja. 
5. MUUT BASELIN YLEISSOPIMUKSEN 13 ARTIKLAN 4 KOHDAN NOJALLA 
VAADITTAVAT TIEDOT 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 2 kohdan e alakohdassa todetaan, että 
sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen sihteeristön välityksellä kaikki muut tämän 
artiklan 4 kohdan nojalla vaadittavat tiedot; 4 kohdassa määrätään, että 
sopimuspuolet varmistavat kansallisten lakiensa ja määräystensä mukaisesti, että 
jokaisesta vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden maan rajan ylittävää siirtoa 
koskevasta ilmoituksesta ja siihen annetusta vastauksesta lähetetään jäljennös 
sihteeristölle, milloin sopimuspuoli, joka katsoo, että kyseinen siirto saattaa vaikuttaa 
sen ympäristöön, on sitä pyytänyt. 
Espanja ilmoittaa, että 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja tilanteita ei ole esiintynyt 
Espanjassa tarkastettujen kuljetusten yhteydessä. 
Luxemburg ilmoittaa vievänsä jätteitä ainoastaan Euroopan unionin maihin, ja että 
tällaista vientiä varten on luotu ilmoitusjärjestelmä. 
Alankomaat ei ole tehnyt ilmoituksia. 
Belgia, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta ja Itävalta ilmoittavat, ettei ilmoitettavia 
tapauksia ole ollut. 
Ranska, Italia, Kreikka, Portugali, Tanska, Ruotsi, Suomi ja Irlanti eivät ole 
toimittaneet tietoja. 
10 
6. TIETOJEN TOIMITTAMINEN MAASTAVIETYJEN VAARALLISTEN JÄTTEIDEN 
JA MUIDEN JÄTTEIDEN MÄÄRISTÄ, LUOKISTA, OMINAISUUKSISTA, 
MÄÄRÄNPÄÄSTÄ, MAHDOLLISISTA KAUTTAKULKUMAISTA SEKÄ 
ILMOITUKSEEN ANNETUSSA VASTAUKSESSA YKSILÖIDYISTÄ 
KÄSITTELYMENETELMISTÄ 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaan 
sopimuspuolet toimittavat kansallisten lakiensa ja määräystensä mukaisesti 
sihteeristön välityksellä 15 artiklan nojalla perustetulle sopimuspuolten konferenssille 
ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä edellistä kalenterivuotta koskevan 
selvityksen, josta tulee käydä ilmi seuraavat tiedot: 
b) tiedot vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden maasta toiseen tapahtuneista 
maastavienneistä, joihin asianomainen sopimuspuoli on osallistunut mukaan 
luettuna 
i) maastavietyjen vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden määrä, luokka, 
ominaisuudet, määränpää, mahdolliset kauttakulkumaat sekä ilmoitukseen 
annetussa vastauksessa yksilöity käsittelymenetelmä. 
Espanja, Belgia, Ranska, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, Portugali, 
Tanska, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi, Suomi ja Itävalta ovat toimittaneet tiedot 
taulukon muodossa ja ne ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto XI, Jätehuolto, 200 rue 
de la Loi, B-1049 Brysseli. 
Tanska Tanskan viranomaiset ilmoittavat Tanskan rekisterin muuttuneen, mikä johtuu 
jätteiden siirtoja koskevan yhteisön asetuksen (ETY) N:o 259/93 saattamisesta osaksi 
Tanskan lainsäädäntöä. 
Asetus tuli Tanskassa voimaan 6. toukokuuta 1994, jolloin myös uusi rekisteri otettiin 
käyttöön. Uuden rekisterin käyttöönotto kesken vuotta aiheutti vuoden 1994 tietoja 
koskevia ongelmia. Vuoden 1994 tiedoissa noudatettiin näin ollen kansallista vanhaa 
luokitusjärjestelmää, johon sisältyivät sekä hävitettäväksi että talteenottavaksi 
tarkoitetut jätteet. Niinpä luvut kuvaavat kaikkia ympäristöviraston sallimia mutta eivät 
välttämättä vuoden 1994 aikana tapahtuneita kuljetuksia. 
Vuoden 1995 luvuissa on noudatettu OECD:n uutta luokitusta, ja ne kertovat 
kuljetettujen jätteiden todellisen määrän. Rekisteri on itse asiassa koottu asetuksessa 
(ETY) N:o 259/93 säädettyjen ilmoitusten perusteella. 
Kreikka ja Irlanti eivät ole toimittaneet tietoja. 
7. TIETOJEN TOIMITTAMINEN MAAHANTUOTUJEN VAARALLISTEN 
JÄTTEIDEN JA MUIDEN JÄTTEIDEN MÄÄRISTÄ, LUOKISTA, 
OMINAISUUKSISTA, ALKUPERÄSTÄ JA KÄSITTELYMENETELMISTÄ 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaan 
sopimuspuolten on ilmoitettava maahantuotujen vaarallisten jätteiden ja muiden 
jätteiden määrä, luokka, ominaisuudet, alkuperä ja käsittelymenetelmät. 
Espanja, Belgia, Ranska, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Portugali, Tanska, 
Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi, Suomi ja Itävalta ovat toimittaneet tiedot 
taulukon muodossa ja ne ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto XI, Jätehuolto, 200 rue 
de la Loi, B-1049 Brysseli. 
11 
Italia ei ole toimittanut jätteiden tuontia koskevia tietoja. Ministeriön mukaan 
alueviranomaiset ovat määränpään osalta toimivaltaisia viranomaisia. Italian 
viranomaiset ilmoittavat kuitenkin sellaisen asetuksen allekirjoittamisesta, jonka 
mukaan alueviranomaisten on ilmoitettava tiedot, ja muiden kuin vaarallisten jätteiden 
maahantuojat voidaan saada selville hiljattain perustetun rekisteröintijärjestelmän 
avulla. 
Kreikka ja Irlanti eivät ole toimittaneet tietoja. 
8. TIEDOT JÄTTEIDEN KÄSITTELYISTÄ, JOTKA EIVÄT TOTEUTUNEET 
AIOTULLA TAVALLA 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan b alakohdan iii alakohdan mukaan 
sopimuspuolten on ilmoitettava jätteiden käsittelyt, jotka eivät toteutuneet aiotulla 
tavalla. 
Espanja, Belgia, Saksa, Portugali, Luxemburg, Alankomaat ja Ruotsi eivät ole 
ilmoittaneet tällaisista tapauksista. 
Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmoittanut tapauksista vuoden 1994 osalta. Sitä 
vastoin vuonna 1995 tapauksia oli neljä, ja ne koskivat kaikki Saksasta tulleita 
hävitettäväksi tarkoitettuja huoltamojätteitä. Kaikissa tapauksissa jätteiden kuvaus oli 
virheellinen tai epätäsmällinen, minkä vuoksi jätteet palautettiin viejälle. Tapaukset 
sattuivat 28. toukokuuta, 18. elokuuta, 25. elokuuta ja 13. syyskuuta. Kuljetettujen 
jätteiden määrät olivat 20 tonnia; 21,86 tonnia; 19,78 tonnia ja 23,71 tonnia. 
Tanska ilmoittaa ainoastaan yhdestä kuljetuksesta, joka ei toteutunut aiotulla tavalla 
vuonna 1995. Joulukuussa 1995 noin 1 400 tonnia Saksasta talteenottoa varten 
(polttaminen energia talteenottaen, Baselin yleissopimuksen liitteessä IV olevan B 
osan toiminta R1) lähetettyjä muovijätteiksi (OECD:n valvontajärjestelmän vihreän 
luettelon GH010) luokiteltuja jätteitä kuljetettiin Saksasta Tanskan kautta Färsaarille. 
Kuljetuksen aikana Tanskan tarkastusviranomaiset luokittelivat jätteet kuitenkin 
kotitalousjätteiksi (jotka kuuluvat OECD:n tarkastusjärjestelmän keltaisen luettelon 
luokkaan AD 160 ja Baselin yleissopimuksen liitteen II mukaan luokkaan Y46), jotka 
on asetuksen (ETY) N:o 259/93 mukaan ilmoitettava viranomaisille. Niinpä jätteet 
palautettiin viejälle vuonna 1996, kuten yhteisön säännöstössä säädetään. 
Vuoden 1994 aikana ei ollut tapauksia. 
12 
Suomi ei ole ilmoittanut tällaisista tapauksista vuoden 1994 osalta. Sitä vastoin 
vuonna 1995 tapauksia oli kolme: 
- Tammikuussa 1995 suomalainen yhtiö lähetti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 18 
tonnia käsiteltäväksi tarkoitettuja elohopeajätteitä sisältäneen kontin. Vastaanottava 
yhtiö totesi, että osa jätteistä (noin 1,4 tonnia) koostui epäorgaanisista suoloista, 
joihin ei sisältynyt elohopeaa. Kyseinen osa palautettiin Suomeen. 
- Kesäkuussa 1995 Suomi lähetti 500 tonnia kupariarsenidia Etelä-Afrikkaan 
saatuaan tähän ennalta Etelä-Afrikalta luvan. Etelä-Afrikan viranomaiset muuttivat 
kuitenkin mieltään, ja kuljetus keskeytettiin Belgiassa ja palautettiin Suomeen. 
- Myös heinäkuussa 1995 sattui yksi tapaus. Kuljettajan virheen vuoksi 1,3 tonnia 
paristoja ja 11 tonnia syanidia sisältäviä jätteitä sisältänyt kontti hylättiin Helsingin 
edustalle. Koska vastaanottava yhtiö oli lopettanut toimintansa kyseiseltä kaudelta, 
viejä palautti lastin suomalaiselle yhtiölle. Tätä ennen englantilainen yhtiö oli 
käsitellyt asianmukaisesti 16 tonnista paristoja ja 78 tonnista syanidia sisältäviä 
jätteitä. 
Itävalta. Viranomaisten tietoon ei tullut tapauksia vuonna 1994. 
Vuonna 1995 sattui yksi tapaus. CIANICin suolakuljetuksissa suolat kovettuivat 
huonon pakkauksen vuoksi. Käsittelylaitos palautti tuotteet, joka tuotiin uudestaan 
maahan, pakattiin uudestaan ja vietiin uudestaan maasta maanalaiseen varastoon 
lopullista käsittelyä varten. 
Ranska, Italia, Kreikka ja Irlanti eivät ole toimittaneet tietoja. 
9. TOIMENPITEET VALTIOIDEN RAJOJEN YLI KULJETETTUJEN 
VAARALLISTEN JÄTTEIDEN TAI MUIDEN JÄTTEIDEN MÄÄRÄN 
VÄHENTÄMISEKSI 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan b alakohdan iv alakohdan mukaan 
sopimuspuolet toimittavat kansallisten lakiensa ja määräystensä mukaisesti 
sihteeristön välityksellä 15 artiklan nojalla perustetulle sopimuspuolten konferenssille 
ennen kunkin kalenterivuoden päättymistä edellistä kalenterivuotta koskevan 
selvityksen, josta tulee käydä ilmi seuraavat tiedot: toimenpiteet maan rajan 
ylittävien vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden määrän vähentämiseksi. 
Espanja ilmoittaa, että vaarallisia jätteitä koskevassa yleissuunnitelmassa vuosille 
1995-2000 vahvistetaan muun muassa jätteiden määrän minimointia ja vähentämistä 
koskevat tavoitteet, ja asetetaan vuodeksi 2000 vaarallisten jätteiden syntymisen 
vähentämistä koskeva vähimmäistavoite vuoden 1994 tietoihin verrattuna. Tavoitetta 
on määrä tarkistaa heti kun jätteiden ominaisuuksia ja määrää koskevat tiedot 
saadaan vuodelta 1995. 
Suunnitelmaan sisältyvät seuraavat toimenpiteet ohjelman kehittämiseksi: 
• erityinen puiteluotto (MIBOR - kolme pistettä). 
• alakohtaisille suunnitelmille tai yrityksille yhdessä itsehallintoalueen kanssa 
myönnettävä tuki (50 prosenttia) 
• pk-yritysten tukeminen (EMGRISAn ja muiden itsehallintoalueiden yritysten kautta) 
13 
• kokeiluhankkeiden tukeminen (50 prosenttiin asti) yhdessä itsehallintoalueen 
kanssa. 
Vaarallisia jätteitä koskevassa kansallisessa suunnitelmassa esitetään myös, että 
vuonna 2000 uudelleenkäyttö- ja kierrätysasteen olisi oltava vähintään 20 prosenttia 
vuoden 1994 tietoihin verrattuna. 
Niinpä itsehallintoalueet tukevat tietyssä määrin tällaisia toimia ja ovat jopa 
perustaneet tähän tarkoitukseen keskuksia, kuten 'puhtaan tuotannon' Katalonian 
aloitekeskuksen. 
Myös julkisen jätehuoltoyrityksen EMGRISAn tavoitteena on tukea pieniä ja 
keskisuuria yrityksiä jätteiden määrän minimoimishankkeiden kehittämisessä. 
Jätteiden talteenotto-, kierrätys-, uudelleenkäyttö- ja käsittelymenetelmiä koskevia 
tietoja on pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xhsta. 
Espanjan viranomaiset esittävät seuraavat huomautukset: 
• Kaikki menetelmät on sisällytetty samaan liitteeseen, koska tietyillä laitoksilla on 
lupa käyttää sekä liitteessä IV olevassa A kohdassa että B kohdassa määrättyjä 
menetelmiä. 
• Tiedot ovat valtuutetuista keskuksista vuonna 1995. 
• Myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden huollosta huolehtivien keskusten kapasiteetilla 
tarkoitetaan laitoksen kapasiteettia, kun luvut ovat pyöristettyjä, ja vuonna 1994 
käsiteltyjen jätteiden määrää, kun luvut ovat desimaalilukuja tai täsmällisiä lukuja. 
• Kun käsittelykeskuksen alla on sama nimi ilman osoitetta, kyseessä on samaan 
keskukseen kuuluva eri käsittelylinja. 
Kaytetyt lyhenteet: 
T/A: tonnia/vuosi 
K/D: kilogrammaa/paiva 
m3/A: kuutiometriaVvuosi 
L/A: litraa/vuosi 
RTPs: myrkylliset ja vaaralliset jatteet 
Belgia ilmoittaa saattaneensa asetuksen (ETY) N:o 259/93 osaksi kansallista 
lainsäädäntöään koko alueellaan. Belgia huomauttaa seuraavaa: 
Ympäristönormit: 
Flanderin viranomaiset ilmoittavat, että yksi Flanderin politiikan toimenpiteistä on 
jätteiden syntymisen ehkäiseminen ja niiden määrän vähentäminen sekä jätteiden 
sisältämien vaarallisten aineiden syntymisen ehkäiseminen ja niiden määrän 
vähentämien (20. huhtikuuta 1994 annetun jätehuoltoa koskevan asetuksen 5 pykälä). 
Vallonian viranomaiset ilmoittavat, että jätteiden määrän vähentämiseen tähtäävän 
Vallonian jätesuunnitelman perusteella hävitettäväksi tarkoitettujen jätteiden 
maahantuonti ja maastavienti on kielletty. 
14 
Taloudelliset toimenpiteet: 
Jätevero. 
Flanderissa on ympäristövero, joka koskee jätteiden loppukäsittelyä, ja ensisijaisesti 
poltettavia jätteitä ja jätteiden sijoittamista kaatopaikalle. Kierrätettävien jätteiden 
osalta on poikkeuksia. Vero on hyvä keino vähentää jätteiden syntymistä niiden 
lähteillä ja edistää näin jätteiden syntymisen ehkäisemistä. 
Teollisuudessa toteutetut toimenpiteet: 
Flanderin viranomaiset ilmoittavat osallistuvansa PRESTI-ohjelmaan (jätteen 
syntymisen ehkäiseminen puhdasta teknologiaa edistämällä). Ohjelmaa ei ole 
suunnattu yksittäiselle teollisuuden alalle vaan koko teollisuudelle. 
Muut toimenpiteet: 
Flanderin ja Vallonian viranomaiset ilmoittavat kehittävänsä ja tuottavansa 
teknologiaa, jolla pyritään minimoimaan vaarallisten jätteiden syntyminen, ja 
teknologiaa, jolla pyritään tekemään vaaralliset jätteet vaarattomiksi. 
Muut Belgian viranomaisten toimittamat tiedot, jotka koskevat rajojen yli kuljetettavien 
jätteiden määrän vähentämistä, ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xl:sta. 
Ranska ei ole vastannut kysymykseen. Ranskan viranomaisten vuoden 1994 osalta 
esittämä asiakirja ei täytä asetuksen (ETY) N:o 259/93 41 artiklassa säädettyjä 
vaatimuksia (joiden mukaan jokaisen kalenterivuoden lopussa jäsenvaltioiden on 
laadittava kertomus Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja 
lähetettävä se Baselin sopimuksen sihteeristöön ja toimitettava jäljennös 
komissiolle) vaan jätteitä ja materiaalien talteenottoa koskevan 15. heinäkuuta 1975 
annetun muutetun lain n:o 75-633 23 pykälän 4 momenttiin sisältyvät vaatimukset. 
Komission on näin ollen mahdotonta käyttää toimitettuja tietoja Baselin 
yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdassa ja erityisesti 13 artiklan 3 kohdan b alakohdan 
iv alakohdassa esitettyjen vaatimusten täyttämiseksi. 
Asiakirjassa ilmoitetaan, että 23. maaliskuuta 1990 annetun asetuksen n:o 90-267, 
sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1992, mukaan kotitalousjätteiden tuonti 
kaatopaikalle sijoittamista varten on kielletty, lukuun ottamatta 
jätehuoltosuunnitelmassa nimenomaisesti määrättyjä poikkeuksia. Lisäksi muiden kuin 
kaatopaikalle sijoitettavien kotitalousjätteiden tuonti edellyttää ennakkolupaa. Niinpä 
kotitalousjätteiden tuonti väheni 430 000 tonnista 5 600 tonniin vuosina 1991-1994. 
Käsiteltäväksi tarkoitettuja jätteitä tuotiin maahan 32 473 tonnia, mikä oli 7,5 prosenttia 
koko tuonnista vuonna 1994. Tämän käsittelyn osuus on laskenut selvästi verrattuna 
vuoteen 1993, ja muodosti 46,8 prosenttia kyseisen vuoden tuonnista. 
Muut tiedot ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xl:sta. 
Saksa huomauttaa seuraavaa: 
- ympäristönormit 
- jätteiden määrän vähentämistä tai niiden syntymisen ehkäisemistä koskevat 
vaatimukset 
- teollisuuden toteuttamat toimenpiteet. 
Jätteiden tuottamista on vähennettävä jätehuoltolain 1 a pykälän mukaan sekä 
kyseisen lain 14 pykälän 1 momentin 3 ja 4 kohdan sekä 2 momentin kolmannen 
virkkeen 2-5 kohdan nojalla annettujen asetusten mukaisesti. Tämä ei vaikuta 
luvanvaraisten laitosten toimijoiden velvollisuuteen välttää jätteiden tuottamista 
15 
käyttämällä asianmukaisia menetelmiä sekä käyttämällä uudelleen tai kierrättämällä 
jäämäaineita päästöjen valvontaa koskevan lain 5 pykälän 1 momentin 3 kohdan 
mukaisesti. 
Jätteet on käytettävä uudelleen tai kierrätettävä 3 pykälän 2 momentin kolmannen 
virkkeen mukaisesti tai siltä osin kuin sitä edellytetään jätehuoltoa koskevan lain 14 
pykälän nojalla annetussa asetuksessa. 
Kaikilla talteenottolaitoksilla on oltava lupa jätehuoltolain mukaisesti ja kaikilla 
kierrätyslaitoksilla päästöjen valvontaa koskevan lain mukaisesti. 
Muut tiedot ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xl:sta. 
Portugali ilmoittaa, että ympäristö- ja teollisuusministeriöt ovat laatimassa useita 
selvityksiä, joiden avulla Portugaliin on määrä luoda lähitulevaisuudessa järjestelmä, 
jolla teollisuusjätteistä huolehditaan asianmukaisesti. Järjestelmän avulla on tarkoitus 
minimoida EY:n muihin jäsenvaltioihin vietävien jätteiden määrä. 
Tanska korostaa, että jätteiden ja vaarallisten jätteiden rajan yli tapahtuvien siirtojen 
vähentäminen kuuluu osana kokonaisvaltaisiin ponnisteluihin jätteiden tuottamisen 
vähentämiseksi. Tanskan aloitteita selostetaan puhdasta teknologiaa ja kierrätystä 
koskevassa toimintasuunnitelmassa. 
Luxemburg ilmoittaa, että 17. kesäkuuta 1994 annetulla jätehuoltolailla (1 pykälä) 
velvoitetaan noudattamaan seuraavia keskeisiä tavoitteita: jätteiden syntymisen 
ehkäiseminen, määrän vähentäminen, hyödyntäminen ja käsittely. 
Jätteiden tuottajien on myös laadittava jätehuoltosuunnitelma. 
Taloudellisten toimenpiteiden osalta ympäristöministeri ja ammattialojen järjestö 
(Chambre des Métiers) organisoivat vuonna 1995 Superdreckskëscht fir Betribehn, 
jolla tuetaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä jätehuollossa jätteiden syntymisen 
ehkäisemiseksi, määrän vähentämiseksi ja kierrättämiseksi. 
Teollisuusyritysten on laadittava jätehuoltosuunnitelmia, joilla on kaksi tavoitetta: 
jätteiden syntymisen ehkäiseminen ja kierrätys. 
Muut tiedot ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xl:sta. 
Alankomaat ilmoittaa taulukkoja apunaan käyttäen, että jätteiden vienti muihin maihin 
hävitettäväksi on vähentynyt jatkuvasti vuodesta 1989. Sitä vastoin maasta 
talteenottoa varten vietyjen jätteiden määrä on kasvanut jatkuvasti samana aikana. 
Vaarallisten jätteiden tuonti kasvoi 153 900 tonnista 247 500 tonniin vuosina 1994-
1995. Kasvu johtuu erityisesti yhteisön muista jäsenvaltioista lähtöisin olevan 
saastuneen maa-aineksen tuonnista, sillä Alankomaiden puhdistusteknologia on 
erittäin kehittynyttä. 
Kuljetettujen jätteiden määrän vähentämiseksi toteutetuista erityistoimenpiteistä ei ole 
ilmoitettu (Hollannin viranomaisten esittämä asiakirja ei täytä asetuksen (ETY) N:o 
259/93 41 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, joiden mukaan jokaisen kalenterivuoden 
lopussa jäsenvaltioiden on laadittava kertomus Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 
3 kohdan mukaisesti). 
Suomi huomauttaa seuraavaa: 
a) Ympäristönormit/jätteiden määrän vähentämistä tai niiden syntymisen 
ehkäisemistä koskevat vaatimukset 
16 
- Jätelaissa (1072/93), jota on sovellettu 1. päivästä tammikuuta 1994, asetetaan 
yleinen veloite, jonka mukaan jätteiden tuottamista on vähennettävä ja niiden 
määrää ja haitallisia ominaisuuksia on rajoitettava. Valtioneuvosto voi tätä yleistä 
velvoitetta soveltaakseen antaa yleisiä asetuksia tuotteiden merkinnöistä ja 
varastoinnista, tuotannon rajoittamisesta, tuonnista, viennistä, myynnistä, 
luovuttamisesta tai käytöstä. 
- Valtioneuvoston päätös eräitä vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 
(105/95) tuli voimaan 1. maaliskuuta 1995. Sillä asetetaan rajoituksia paristojen 
ja akkujen haitallisille aineille ja otetaan käyttöön raskasmetalleja sisältävien 
paristojen ja akkujen merkintäjärjestelmä sekä velvoitetaan niiden erilliseen 
talteenottoon. 
b) Taloudelliset toimenpiteet 
Suomen hallitus myöntää tukea ympäristönsuojeluhankkeille. Etusijalle asetetaan 
hankkeet, joiden tavoitteena on jätteiden tuottamisen ehkäiseminen ja haittojen 
vähentäminen. 
Itävalta huomauttaa seuraavaa: 
a) Ympäristönormit / jätteiden määrän vähentämistä tai niiden syntymisen 
ehkäisemistä koskevat vaatimukset: 
1. Loppukäsittelyä koskeva kansallinen toimintaohjelma 
Jätteiden ja niiden sisältämien saastuttavien aineiden määrä on liittovaltion 
jätehuoltolain hengen mukaan pidettävä mahdollisimman alhaisella tasolla 
(ehkäisyperiaate). 
Jätteet on kierrätettävä siinä määrin kuin se on ekologisesti edullista ja teknisesti 
toteutettavissa, jos lisäkustannukset eivät ole suhteettomat muihin 
ympäristöystävällisiin jätteiden käsittelymenetelmiin verrattuna ja jos kierrätetyille 
aineille on olemassa (tai voidaan luoda) markkinat. Kierrätykseen soveltumattomat 
jätteet on käsiteltävä biologisin, lämpöön perustuvin tai fysikaalis-kemiallisin 
menetelmin tapauksesta riippuen. Kiinteät jätteet on varastoitava siten, että niiden 
vaikutukset ympäristöön ovat mahdollisimman vähäiset (varovaisuusperiaate). 
2. Alakohtaiset suunnitelmat 
Alakohtaiset suunnitelmat laaditaan tavanomaisesti yhteistyössä liittovaltion 
ympäristö-, perheasiain ja nuorisoministeriön sekä asianomaisten eturyhmien kanssa. 
Näiden jätehuoltosuunnitelmien perustavoitteena on laatia jätteiden määrän 
minimoimista koskevia toimintasuunnitelmia ja ottaa käyttöön innovatiivisia 
kierrätysmenetelmiä, jotka on suunniteltu erityisesti vaarallisille jätteille ja joissa 
käytetään parasta saatavilla olevaa teknologiaa. 
Nämä erityiset jätehuoltosuunnitelmat otetaan huomioon myös ympäristörahastoja 
koskevien lakien mukaista rahoitustukea myönnettäessä. 
3. Käsittely 
Mahdollisten ongelmien ehkäisemiseksi liittovaltion ympäristöministeriö aikoo antaa 
asetuksia, joilla määritellään käytettävä tekniikka ja jätehuoltoa koskevan lain mukaan 
luvanvaraisten laitosten käytössä tarvittavat laitteet. Asetuksissa voidaan myös 
täsmentää päästörajat ottaen huomioon paras käytettävissä oleva teknologia. 
17 
4. Kaatopaikat 
Kaatopaikkoja koskeva asetusta sovelletaan heti muutetun vesilain tultua voimaan 
(viimeistään 1. tammikuuta 1997). 
Lain muutoksilla kaatopaikat mukautetaan uusiin normeihin. 
5. Jätteiden polttolaitokset 
Tähän asti kaikkien jätteiden polttolaitosten on täytynyt noudattaa puhdasta ilmaa 
koskevan lain perusteella annetun höyrypolttimia koskevan asetuksen säännöksiä 
(dioksiinipäästöjen rajana on 0,1 nanogrammaa TE/Nm3). Vaarallisten jätteiden 
polttamista koskeva yhteisön direktiivi tulee uudelleen voimaan 1. tammikuuta 1997. 
Ympäristöministeriö ja talousasianministeriö valmistelevat jätteiden polttamista 
koskevaa lakia, jolla yhteisön direktiivin säännökset saatetaan osaksi kansallista 
oikeusjärjestystä. Laissa määritellään myös kehittynein teknologia vaarallisten 
jätteiden ja muiden jätteiden polttamista varten. 
6. Mekaanis-biologinen käsittely 
Itävallan viranomaiset aikovat myös määritellä kehittyneimmät tekniikat tällaista 
käsittelyä varten. 
7. Erityiskäsittelylaitokset 
Liittovaltion ympäristöministeriö on säätänyt asetuksella elinkaarensa päässä olevien 
autojen, valokuvausjätteiden, jääkaapeista peräisin olevien jätteiden sekä 
asbestijätteiden ympäristöystävällisestä käsittelystä. 
8. Jätehuoltosuunnitelma 
Ympäristöministeriön on jätehuoltosuunnitelmaa koskevan lain tavoitteiden (jätteiden 
määrän laadullinen ja määrällinen vähentäminen, jätteiden kierrätys teknisesti ja 
taloudellisesti asianmukaisella tavalla sekä jätteiden loppukäsittely) saavuttamiseksi 
julkaistava jätehuoltosuunnitelma. Niinpä jätehuoltosuunnitelma on laadittu vuosina 
1992 ja 1995. Lisäksi jätehuoltosuunnitelman toimenpiteitä koskeva kertomus on 
esitetty parlamentille ensimmäistä kertaa. 
Jätehuoltolain mukaan jätehuoltosuunnitelmaan on sisällyttävä vähintään: 
• jätehuoltotilanteen kartoitus 
• jätehuoltolakiin perustuvat konkreettiset normit (jätehuollon tavoitteet ja periaatteet), 
joilla on tarkoitus: 
- vähentää jätteiden määrää ja saastuttavuutta 
- kierrättää ekologisesti ja taloudellisesti 
- käsitellä jätteet, joita ei voida kierrättää tai välttää 
• liittohallituksen toteuttamat toimenpiteet näiden tavoitteiden saavuttamiseksi 
• vaarallisten jätteiden käsittelyyn tarvittavien laitosten alueellinen jakautuminen. 
9. Omavaraisuuspolitiikka 
- Jätteiden vienti 
Jätehuoltoa koskevassa yleislaissa täsmennetään, että liittovaltion ympäristöministeriö 
myöntää vientilupia ainoastaan, jos Itävallassa ei ole laitoksia, joiden kapasiteetti 
riittäisi tiettyjen jätteiden käsittelyyn, tai (erittäin harvoissa tapauksissa) jos viennillä 
18 
voidaan välttää liian pitkät kuljetukset ja jos vastaanottava laitos täyttää Itävallan 
normeja vastaavat normit. 
- Saastuttaja maksaa -periaate 
Saastuttaja maksaa -periaate on jätehuoltolakiin sisältyvä perusperiaate, jota on 
sovellettu jo useissa asetuksissa. Erityisesti tuottajien vastuun on ulotuttava myös 
tuotteen talteenottoon ja käsittelyyn. Tuottajilla on keskeinen asema, sillä he tekevät 
ratkaisevat päätökset, jotka koskevat heidän tuotteistaan aiheutuvien jätteiden 
mahdollista huoltoa. Koska tuottajat tuntevat tuotteidensa koostumuksen, ne voivat 
arvioida niihin liittyvien jätteiden ympäristövaikutukset. 
Tuottajan fyysinen vastuu merkitsee, että tuottajan on kannettava tuotannostaan 
kokonaisvastuu, tuotannosta aiheutuvat jätteet mukaan lukien. 
Jätteet voidaan kerätä, kierrättää, ottaa talteen tai käsitellä ympäristön kannalta 
asianmukaisella tavalla. Tuottajan taloudellinen vastuu tarkoittaa, että tuottajan on 
vastattava jätteiden käsittelykustannuksista. 
- Jätteiden pakkaamista koskeva asetus 
Tuottajat, maahantuojat tai jälleenmyyjät ovat olleet 1. päivästä lokakuuta 1993 
velvollisia ottamaan maksutta takaisin kuluttajapakkauksensa ja käyttämään ne 
uudelleen tai ottamaan ne talteen, jollei niitä varten ole olemassa kansallista keräys-
tai talteenottojärjestelmää. Niinpä kierrätys kasvoi 50 prosenttia vuonna 1995. 
- Paristoja koskeva asetus 
Tällä 1. syyskuuta 1991 voimaan tulleella asetuksella asetetaan rajoitukset elohopean 
ja kadmiumin määrille sekä säädetään myyjän velvollisuudesta ottaa takaisin paristot. 
- Erityislamppuja koskeva asetus 
Asetuksella on 1. päivästä tammikuuta 1991 huolehdittu loistelamppujen järjestetystä 
keräämisestä siten, että kauppiailla on velvollisuus ottaa niitä takaisin. 
- Jääkaappeja koskeva asetus 
Valmistajilla, maahantuojilla tai jälleenmyyjillä on ollut 1. päivästä marraskuuta 1993 
velvollisuus ottaa takaisin käytetty jääkaappi uuden jääkaapin myymisen yhteydessä; 
tällöin ostaja maksaa asianmukaisesta käsittelystä. 
- Esitys elektroniikkalaitteista syntyvää jätettä koskevaksi asetukseksi. 
b) Taloudelliset toimenpiteet 
Ympäristörahastoja koskeva laki: 
Koska useimmat tuotantojärjestelmän muutokset merkitsevät huomattavia 
kustannuksia, ympäristö-, nuoriso- ja perheasiainministeriö myöntää yrityksille 
taloudellista tukea, jotta ne voivat muuttaa tekniikkaansa ja ottaa käyttöön parhaan 
käytettävissä olevan teknologian jätteiden syntymisen ehkäisemiseksi ja niiden 
käsittelemiseksi. 
Ministeriö tukee jopa 80 prosentilla ympäristötoimia parantavia toimenpiteitä. 
19 
c) Teollisuuden toimenpiteet: 
• Kaikilla yli sadan työntekijän yrityksillä on oltava jätehuoltosuunnitelma. 
Tavoitteena on vähentää jätteiden määrää, edistää kierrätystä ja uudelleenkäyttöä 
sekä käsitellä kaikenlaiset jätteet ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla. 
Helpottaakseen teollisuuden jätteiden määrän vähentämistä liittovaltion ympäristö-, 
nuoriso- ja perheasiainministeriö on laatinut useita eri tuotannonaloja koskevia 
suuntaviivoja (esimerkiksi maatalousjätteet, puutavarajätteet, sairaalajätteet, lakat, 
halogenoidut liuottimet, maalijätteet, elintarviketeollisuuden jätteet ja tekstiilituotannon 
jätteet). 
• Vanhoja autoja koskeva vapaaehtoinen sopimus: 
Elinkaarensa päässä olevia autoja koskeva uusi sopimus tehtiin vuonna 1995. 
Itävallan autoteollisuus sitoutuu vastedes lisäämään kierrätetyn materiaalin määrää 
nykyisestä 75 prosentista 95 prosenttiin ja parantamaan kierrätyksen teknistä 
toteutettavuutta ajoneuvojen suunnitteluvaiheessa esimerkiksi rajoittamalla erilaisten 
käytettävien materiaalien määrää tai käyttämällä kierrätettyjä materiaaleja. 
Autovalmistajat sitoutuvat tällä vapaaehtoisella sopimuksella ottamaan elinkaarensa 
päässä olevat autot takaisin uuden tai käytetyn auton myynnin yhteydessä. 
Myyjät ovat jopa sopineet ottavansa autot takaisin erityisin markkinaehdoin (joko 
tekemällä voittoa tai vastaamalla kierrätyskustannuksista uuden auton ostosta 
riippumatta). 
• Muut toimenpiteet: 
Vaarallisten jätteiden syntymisen vähentämiseksi on kemikaaleja koskevalla lailla 
(liittovaltion virallinen lehti 326/1987) kielletty viime vuosina esimerkiksi PCB/PCT-, 
CFC- ja CHC-aineiden ja kadmiumin käyttö kokonaan tai osittain. 
• Vuoden 1995 uudet määräykset: 
- freoneja (CFC) koskeva uusi määräys (liittovaltion virallinen lehti 1995/750), jolla 
kielletään freonien tavanomainen käyttö vuodesta 2000 alkaen ja käyttö 
jääkaapeissa vuodesta 2002 alkaen 
- vaarallisia aineita koskeva muutettu määräys, joka tuli voimaan 1. heinäkuuta 
1995 (liittovaltion virallinen lehti 1995/442). 
Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, Kreikka, Ruotsi ja Irlanti eivät ole toimittaneet 
tietoja. 
10. TIEDOT NIISTÄ TOIMENPITEISTÄ, JOIHIN SOPIMUSPUOLI ON RYHTYNYT 
BASELIN YLEISSOPIMUKSEN TÄYTÄNTÖÖN PANEMISEKSI 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan sopimuspuolet 
toimittavat kansallisten lakiensa ja määräystensä mukaisesti sihteeristön välityksellä 
15 artiklan nojalla perustetulle sopimuspuolten konferenssille ennen kunkin 
kalenterivuoden päättymistä edellistä kalenterivuotta koskevan selvityksen, josta 
tulee käydä ilmi muun muassa tiedot niistä toimenpiteistä, joihin sopimuspuoli on 
ryhtynyt tämän yleissopimuksen toteuttamiseksi. 
Espanja ilmoittaa soveltavansa asetusta (ETY) N:o 259/93 ja saattaneensa Baselin 
yleissopimuksen määräykset osaksi kansallista lainsäädäntöään. 
20 
Belgia ilmoittaa soveltavansa asetusta (ETY) N:o 259/93 sekä Baselin 
yleissopimuksen ja Baselissa 22. maaliskuuta 1989 vahvistettujen yleissopimuksen 
liitteiden I, II, III, IV, V, Vb ja VI ratifiointia koskevaa 6. elokuuta 1993 annettua lakia. 
Saksa on saattanut Baselin yleissopimuksen määräykset osaksi kansallista 
lainsäädäntöään, mukaan lukien yleissopimuksen allekirjoittaminen ja ratifioiminen 30. 
syyskuuta 1994. Saksa on myös pannut täytäntöön asetuksen (ETY) N:o 259/93 
liitteiden II, III ja IV muuttamisesta 42 artiklan 3 kohdan mukaisesti tehdyn komission 
päätöksen 94/721/EY sekä 22. joulukuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen 
94/404/ETY, jossa vahvistetaan vaarallisten aineiden luettelo. 
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa saattaneensa asetuksen (ETY) N:o 259/93 
osaksi kansallista lainsäädäntöään jätteiden rajojen yli tapahtuvia kuljetuksia 
koskevilla asetuksilla vuonna 1994 (Statutory Instrument n:o1137', 1994). 
Portugali ilmoittaa soveltavansa asetusta (ETY) N:o 259/93 ja panneensa Baselin 
yleissopimuksen määräykset täytäntöön. 
Tanska ilmoittaa saattaneensa osaksi kansallista lainsäädäntöään Baselin 
yleissopimuksen, asetuksen (ETY) N:o 259/93 sekä asetuksen (ETY) N:o 259/93 
liitteiden II, III ja IV muuttamisesta 42 artiklan 3 kohdan mukaisesti 21. lokakuuta 1994 
tehdyn komission päätöksen 94/721/EY. 
Suomi ilmoittaa soveltavansa täysin Baselin yleissopimusta jätteiden rajan yli 
tapahtuvien siirtojen valvonnan osalta. Jätelain (1072/93) ja jäteasetuksen (1390/93) 
voimaantulo on mahdollistanut Baselin yleissopimuksen yleisperiaatteiden, kuten 
jätteiden syntymisen vähentämisen ja omavaraisuusperiaatteen, tehokkaamman 
soveltamisen. 
Vuoden 1995 alusta jätteiden siirrot on tehty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 
säännösten mukaisesti. 
Itävalta ilmoittaa, ettei sen lainsäädäntöön ole tehty virallisia muutoksia. 
Ranska, Italia, Kreikka, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi ja Irlanti eivät ole 
toimittaneet tietoja. 
11. TIEDOT TILASTOISTA 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaan sopimuspuolten 
on toimitettava tiedot sopimuspuolen kokoamista tilastoista, jotka koskevat 
vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden tuotannon, kuljetuksen ja käsittelyn 
aiheuttamia terveys- ja ympäristövaikutuksia. 
Espanja ilmoittaa, että tilanne on seuraava: 
- Vaaralliset jätteet: arvioita ei ole tehty. Luvun voidaan kuitenkin arvioida olevan 
samanlainen kuin vuonna 1994 (viranomaiset eivät ole kuitenkaan ilmoittaneet 
vuoden 1994 lukua). 
- Kotitalousjätteet: vuonna 1995 syntyneiden jätteiden määrä oli 14 914 235 tonnia. 
21 
Saksa. Saksan viranomaiset ilmoittavat, että jätehuoltolain 2 pykälän 2 momentin 
mukaan jätehuolto on järjestetty siten, ettei se vahingoita kansanterveyttä. 
Belgia, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska, Luxemburg ja Suomi ilmoittavat, ettei 
tietoja ole saatavilla. 
Itävalta ilmoittaa, että liittovaltion ympäristövirasto voi toimittaa tiedot Internetin kautta 
osoitteessa: "http:// www.ubavie.gv.at/info". 
Ranska, Italia, Kreikka, Portugali, Alankomaat, Ruotsi ja Irlanti eivät ole 
toimittaneet tietoja. 
12. TIEDOT BASELIN YLEISSOPIMUKSEN 11 ARTIKLAN MUKAISISTA 
KAHDENVÄLISISTÄ, MONENVÄLISISTÄ JA ALUEELLISISTA SOPIMUKSISTA 
JA JÄRJESTELYISTÄ, JOIHIN SOPIMUSPUOLI ON LIITTYNYT 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan e alakohdan mukaan sopimuspuolten 
on toimitettava tiedot Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisista 
kahdenvälisistä, monenvälisistä ja alueellisista sopimuksista ja järjestelyistä, joihin 
sopimuspuoli on liittynyt. 
Espanja ilmoittaa, että tiedot vastaavat vuoden 1993 tietoja, jotka on toimitettu Baselin 
yleissopimuksen sihteeristölle. 
Belgia ilmoittaa, ettei se ole liittynyt sopimuksiin tai järjestelyihin. 
Saksa ilmoittaa tehneensä kahdenvälisiä kansallisia sopimuksia Liettua, Namibian, 
Valko-Venäjän, Zimbabwen ja Kazakstanin kanssa jätteiden tuomisesta Saksaan. 
Kazakstanin kanssa on myös tehty sopimuksia erilaisten jätteiden viennistä. 
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa, ettei se ole liittynyt sopimuksiin tai järjestelyihin 
vuosina 1994 tai 1995. 
Portugali. Portugalin viranomaisten mukaan sovelletaan EY:n sopimuksia ja OECD:n 
päätöstä C(92)39/lopullinen. 
Tanska ilmoittaa, ettei se ole liittynyt Baselin yleissopimuksen 11 artiklan mukaisiin 
kahdenvälisiin, monenvälisiin tai alueellisiin sopimuksiin. 
Ruotsi ilmoittaa, että OECD:n päätöstä (92)39 lukuun ottamatta se ei ole tehnyt 
muiden maiden kanssa kahdenvälisiä alueellisia tai monenvälisiä sopimuksia. 
Suomi ilmoittaa tehneensä sopimuksen Saksan kansa vuodeksi 1994. Vuonna 1995 
ei ole tehty sopimuksia tai järjestelyjä. 
Itävalta ilmoittaa, ettei se ole liittynyt sopimuksiin tai järjestelyihin vuosina 1994 tai 
1995. 
Ranska, Italia, Kreikka, Luxemburg, Alankomaat ja Irlanti eivät ole toimittaneet 
tietoja. 
22 
13. TIEDOT VAARALLISTEN JÄTTEIDEN JA MUIDEN JÄTTEIDEN VALTIOIDEN 
RAJOJEN YLI TEHDYISSÄ KULJETUKSISSA TAPAHTUNEISTA 
ONNETTOMUUKSISTA SEKÄ TOIMENPITEISTÄ, JOIHIN NIIDEN JOHDOSTA 
ON RYHDYTTY 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan f alakohdan mukaan sopimuspuolten on 
toimitettava tiedot vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden maan rajan ylittävässä 
siirrossa tapahtuneista onnettomuuksista sekä toimenpiteistä, joihin niiden johdosta 
on ryhdytty. 
Espanja ilmoittaa, ettei sen tietoon ole tullut jätteiden siirrossa tai käsittelyssä 
tapahtuneita onnettomuuksia. 
Belgia, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska ja Luxemburg eivät ole havainneet 
onnettomuuksia alueellaan. 
Saksa ilmoittaa kahdesta vuonna 1995 tapahtuneesta onnettomuudesta, jotka 
johtuivat jätteiden huonosta pakkaamisesta. Ensimmäisessä tapauksessa 
puhdistuksesta aiheutuneet jätteet palautettiin viejälle. Toisessa tapauksessa jätteet 
kuljetettiin aiottuun käsittelylaitokseen sen jälkeen kun ne oli pakattu uudelleen. 
Vuonna 1994 ei tapahtunut onnettomuuksia. 
Itävalta ilmoittaa, ettei vuonna 1994 tapahtunut onnettomuuksia. Vuonna 1995 
tapahtui kuitenkin yksi onnettomuus huonosti pakattujen vaarallisten jätteiden 
kuljetuksen yhteydessä. 
Ranska, Italia, Kreikka, Portugali, Alankomaat, Ruotsi, Suomi ja Irlanti eivät ole 
toimittaneet tietoja. 
14. TIEDOT KANSALLISEEN TOIMIVALTAAN KUULUVALLA ALUEELLA 
KÄYTETYISTÄ KÄSITTELYVAIHTOEHDOISTA 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan g alakohdan mukaan sopimuspuolten 
on toimitettava tiedot niiden toimivallan alueella toimivista käsittelyvaihtoehdoista. 
Espanja,, Belgia, Ranska ja Saksa ovat toimittaneet tiedot taulukon muodossa ja ne 
ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto XI, Jätehuolto, 200 rue de la Loi, B-1049 
Brysseli. 
Portugali ilmoittaa, että tiedot saa osoitteesta LA UNIDADE DE TRATAMENTO DE 
RESIDUOS INDUSTRIES DE SINES-BACIAS 9 E 10 
Instituto da Agua- Delegaçao de Santo André; Bairro Azul, Colectiva B12; Apartado 
64; 7501 SANTO ANDRE CODEX; p. (069) 71224/5/6; f. (069) 73817. 
Tanska ilmoittaa, että vaarallisten jätteiden käsittelyä varten on keskuskäsittelylaitos 
KOMMUNEKEMI A/S. Yhtiöllä on korkeassa lämpötilassa polttamiseen ja energian 
talteenottoon perustuva polttojärjestelmä, fysikaalis-kemiallinen käsittelyjärjestelmä 
sekä vaarallisten jätteiden kaatopaikka. KOMMUNEKEMI käsittelee noin 100 000 
tonnia vaarallisia jätteitä vuodessa. 
23 
Lisäksi vaarallisten jätteiden kierrätyksestä huolehtii 75 erikoistunutta pientä yritystä. 
Luxemburg ilmoittaa, että maassa toimii yksi käsittelykeskus, Ronnebierg Jean 
Lamesch et Cie, B.P. 75, L-3201 Bettembourg, jonka lupa päättyy vuoden 1994 
lopussa, ja joka on käsitellyt 23 595 tonnia paikallisesti syntyneitä vaarallisia jätteitä. 
Itävalta ilmoittaa, että liittovaltion jätehuoltosuunnitelman (johon sisältyy luettelo 
Itävallan jätteidenkäsittelylaitoksista) saa liittovaltion ympäristövirastosta osoitteesta: 
UBA Wien, A-1099 Spittelauer Lande 5, Itävalta. 
Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, Kreikka, Alankomaat, Suomi, Ruotsi ja Irlanti 
eivät ole toimittaneet tietoja. 
15. TIEDOT TOIMENPITEISTÄ, JOILLA PYRITÄÄN KEHITTÄMÄÄN TEKNIIKOITA, 
JOIDEN AVULLA VAARALLISIA JÄTTEITÄ JA MUITA JÄTTEITÄ SEKÄ NIIDEN 
MUODOSTUMISTA VOIDAAN VÄHENTÄÄ JA EHKÄISTÄ 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan h alakohdan mukaan sopimuspuolten 
on toimitettava tiedot toimenpiteistä, joilla pyritään kehittämään vaarallisia jätteitä ja 
muita jätteitä vähentävää ja/tai niiden tuotantoa poistavaa teknologiaa. 
Belgia. Brysselin viranomaiset ilmoittavat, että tammikuusta 1993 on IBGE:n 
yhteydessä toiminut puhtaan teknologian yksikkö. Sen tavoitteena on edistää 
ympäristöystävällisempien tuotantomenetelmien ja -tekniikoiden kehittämistä Brysselin 
pk-yrityksissä. 
Tämä tapahtuu muun muassa tukemalla julkaisuja (esimerkiksi Bruxelles Techno-
Clean -tiedote) tai toimialakohtaisia valistuskampanjoita (esimerkiksi kuivapesu- tai 
autonkoriteollisuuden alalla). 
Vallonian viranomaiset eivät ole toimittaneet tietoja. 
Flanderin hallituksen 12. lokakuuta 1994 tekemän päätöksen mukaisesti on 
käynnistetty jätteiden syntymisen ehkäisemistä ja puhtaan teknologian edistämistä 
koskeva ohjelma. Tämän Presti-ohjelman avulla pyritään auttamaan yrityksiä 
toteuttamaan ehkäiseviä toimenpiteitä niiden ympäristönsuojelutavoitteiden 
saavuttamiseksi, jotka esitettiin Flanderin hallituksen 20. helmikuuta 1991 tekemällä 
päätöksellä hyväksytyssä tuotannossa muodostuvia jätteitä koskevassa 
suunnitelmassa vuosiksi 1991-1995. 
Saksa ilmoittaa käytettyinä toimenpiteinä puhtaan tuotannon, kierrätyksen, jätteiden 
määrän vähentämisen ja jätteiden käsittelyn täsmentämättä mainittuja toimenpiteitä. 
Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa käytettyinä toimenpiteinä jätteiden määrän 
minimoinnin kierrätyksen avulla, uudelleenkäytön, teollisuuden suorittaman 
talteenoton (WMR3)-EPSRC/OTI sekä ympäristöteknologian parasta käytäntöä 
koskevan ohjelman (ETBPP). 
Portugali ilmoittaa, että maahan on perustettu PEDIP-erityisrahasto, jolla pyritään 
kehittämään vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden tuotannon minimoivaa 
teknologiaa. 
24 
Tanska ilmoittaa, että maan hallitus hyväksyi vaarallisten jätteiden tai muiden jätteiden 
vähentämistä ja/tai poistamista koskevien kansallisten suunnitelmien viimeisimmät 
versiot vuonna 1993. Suunnitelmia on kahdenlaisia: 
- puhdasta teknologiaa koskeva toimintasuunnitelma 
- jätteitä ja kierrätystä koskeva toimintasuunnitelma. 
Tanskan parlamentti on myöntänyt ensimmäisen suunnitelman toteuttamiseen 85 
miljoonaa ja toisen suunnitelman toteuttamiseen 20 miljoonaa Tanskan kruunua 
vuodessa. 
Suunnitelmia on tarkoitus tarkistaa vuonna 1997. 
Suomi ilmoittaa, että viime vuosina toteutettujen toimenpiteiden lisäksi jätelain 
(1972/93) ja jäteasetuksen (1390/93) voimaantulo 1. tammikuuta 1994 on 
mahdollistanut Baselin yleissopimuksen yleisperiaatteiden, kuten vaarallisten jätteiden 
minimoinnin, tehokkaamman soveltamisen. 
Espanja, Italia, Kreikka, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi, Itävalta ja Irlanti eivät 
ole toimittaneet tietoja. 
16. MUUT SOPIMUSPUOLTEN KONFERENSSIN TARPEELLISIKSI KATSOMAT 
TIEDOT 
Baselin yleissopimuksen 13 artiklan 3 kohdan i alakohdan mukaan sopimuspuolten 
on toimitettava muut konferenssin asiaan kuuluviksi katsomat tiedot. 
Jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet tietoja. 
B. MUUT BASELIN YLEISSOPIMUKSEN SIHTEERISTÖN KYSELYSSÄ 
KYSYTYT TIEDOT 
1. TIEDOT BASELIN YLEISSOPIMUKSEN SOVELTAMISALAAN KUULUVIEN 
VAARALLISTEN JÄTTEIDEN JA MUIDEN JÄTTEIDEN TUOTANNOSTA 
Espanja on toimittanut vuosia 1990, 1991, 1992, 1993 ja 1994 koskevat tiedot, jotka 
ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xl.sta. 
Vuonna 1995 syntyneiden jätteiden osalta Espanjan viranomaiset ilmoittavat, että 
kotitalousjätteiden määrä oli 14 914 235 tonnia. Vaarallisten jätteiden tuotantoa 
koskevia tietoja ei ole vielä saatavilla, mutta niitä koskeva selvitys on parhaillaan 
käynnissä. 
Belgia ilmoittaa, että vuonna 1994 Valloniassa tuotettiin 167 315 tonnia, Flanderissa 
1 255 582 tonnia ja Brysselin alueella yhteensä 11 464 tonnia vaarallisia jätteitä, 1 025 
tonnia öljyjä ja 135 tonnia PCB:tä. Vuonna 1993 Brysselin alueella tuotettiin 2 917 
tonnia vaarallisia jätteitä, 200 tonnia öljyjä ja 61 tonnia PCB.tä. 
Vuonna 1995 Brysselissä tuotettiin 23 002 tonnia ja Flanderissa 1 090 499 tonnia. 
Valloniaa koskevia tietoja ei ole toimitettu. 
Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Portugali, Luxemburg ja Itävalta ovat 
toimittaneet tiedot, jotka ovat pyynnöstä saatavilla Pääosasto Xl:sta. 
25 
Suomi ilmoittaa, että viimeisimmät tiedot Suomessa syntyneiden jätteiden määristä 
ovat peräisin vuodelta 1992. 
Ranska, Italia, Kreikka, Tanska, Alankomaat, Ruotsi ja Irlanti eivät ole toimittaneet 
tietoja. 
2. TIEDOT TEKNISISTÄ VOIMAVAROISTA 
Baselin yleissopimuksen 16 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaan sopimuspuolten 
on ilmoitettava: 
teknisen avunannon ja koulutuksen voimavarat, 
saatavana oleva tekninen ja tieteellinen osaaminen, 
neuvonanto- ja asiantuntijavoimavarat ja 
voimavarojen saatavuus. 
Belgia. Tietoja ei ole saatavilla. 
Espanja, Saksa, Luxemburg ja Itävalta ovat toimittaneet tiedot, jotka ovat pyynnöstä 
saatavilla Pääosasto Xl:sta. 
Suomi ilmoittaa, että täsmällisiä tietoja ei ole saatavilla, mutta useat laitokset, 
teknilliset korkeakoulut, tutkimuslaitokset ja yksityiset yhtiöt kehittävät alan 
asiantuntemustaan. 
Koska laitosten määrä kasvaa jatkuvasti, Suomen viranomaiset eivät voi toimittaa 
täsmällistä luetteloa. 
Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, Portugali, Kreikka, Tanska, 
Alankomaat, Ruotsi ja Irlanti eivät ole toimittaneet tietoja. 
3. TIEDOT ASIANTUNTIJOIDEN JA VÄLINEIDEN SAAMISESTA SILLOIN, KUN 
SOPIMUSPUOLI TARVITSEE HÄTÄTAPAUKSESSA NOPEATA APUA 
Euroopan yhteisön jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet tietoja. Saksa täsmentää, että 
tehtävä ei kuulu hallitukselle, mutta että liittovaltion hallintovirasto voi toimittaa kaikki 
tiedot. 
III. PÄÄTELMÄT 
Huolimatta siitä, että kaikkien jäsenvaltioiden on pitänyt soveltaa asetuksen 
säännöksiä 6. päivästä toukokuuta 1994 (lukuun ottamatta kolmea Euroopan 
yhteisöön viimeksi liittynyttä jäsenvaltiota, Itävaltaa, Suomea ja Ruotsia, joiden osalta 
velvoite alkoi 1. päivästä tammikuuta 1995; Itävallalla oli siirtymäkausi 1. päivään 
tammikuuta 1997), jäsenvaltioiden Euroopan komissiolle toimittamat asetuksen 
soveltamista koskevat tiedot ovat osoittautuneet riittämättömiksi verrattuna 
asetuksesta johtuviin veloitteisiin ja ne ovat jopa tietyissä tapauksissa puuttuneet 
kokonaan. 
26 
Jäsenvaltioiden Baselin yleissopimuksen sihteeristön laatiman kyselyn perusteella 
toimittamat tiedot ovat niukkoja ja melko yleisiä niille esitettyjen erityiskysymysten 
osalta, lukuun ottamatta muutamia harvoja poikkeuksia, kuten Itävaltaa. 
Näin ollen: 
- Jäsenvaltiot ilmoittavat yleensä, että vaarallisten jätteiden kansallinen määritelmä 
vastaa yhteisön lainsäädännön määritelmää. 
- Mitä tulee jäsenvaltioiden tekemiin päätöksiin olla kokonaan tai osittain 
hyväksymättä jätteiden maahantuontia kansallisen toimivaltansa alueella 
tapahtuvaa käsittelyä varten, jäsenvaltioiden vastauksissa tyydytään useimmiten 
mainitsemaan Baselin yleissopimuksen sovellettavat artiklat. Samanlainen vastaus 
annettiin kysyttäessä kansallisista päätöksistä rajoittaa jätteiden maastavientiä tai 
kieltää se. Useimmat jäsenvaltiot toimittivat kuitenkin asianmukaisesti tiedot, jotka 
koskevat maastavietyjen ja maahantuotujen vaarallisten jätteiden ja muiden 
jätteiden määrää, luokkaa, ominaisuuksia, alkuperää sekä käytettyjä 
käsittelymenetelmiä. 
- Kaikki jäsenvaltiot eivät vastanneet tyydyttävällä tavalla kysymykseen, joka koski 
toimenpiteitä valtioiden rajojen yli kuljetettujen jätteiden määrän vähentämiseksi. 
Kuusi jäsenvaltiota ei toimittanut tietoja, ja loput vastasivat kysymykseen 
ainoastaan osittain. 
- Seitsemän jäsenvaltiota ei käsitellyt lainkaan kyselyssä pyydettyjä tietoja niistä 
toimenpiteistä, joihin sopimuspuolet ovat ryhtyneet Baselin yleissopimuksen 
täytäntöönpanemiseksi, ja muut ilmoittivat ainoastaan saattaneensa Baselin 
yleissopimuksen osaksi kansallista lainsäädäntöään. 
- Tilastoista pyydettyihin tietoihin ei yleisesti ottaen vastattu lainkaan. 
- Ainoastaan puolet jäsenvaltioista vastasi kysymykseen, joka koski Baselin 
yleissopimuksen mukaisia sopimuksia ja järjestelyjä. Samoin puolet vastasi 
kysymykseen vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden valtioiden rajojen yli 
tehdyissä kuljetuksissa tapahtuneista onnettomuuksista sekä toimenpiteistä, joihin 
niiden johdosta on ryhdytty. 
- Seitsemän jäsenvaltiota ei toimittanut pyydettyjä tietoja niiden kansalliseen 
toimivaltaan kuuluvalla alueella käytetyistä käsittelyvaihtoehdoista, ja muut 
vastasivat suppeasti. 
- Ainoastaan kuusi jäsenvaltiota vastasi kysymykseen toimenpiteistä, joilla pyritään 
kehittämään jätteitä ja/tai niiden tuotantoa vähentävää teknologiaa. 
Myös vastaukset kysymyksiin, jotka koskivat teknisiä voimavaroja sekä 
asiantuntijoiden ja välineiden saamista silloin, kun valtiot tarvitsevat hätätapauksessa 
nopeata apua, olivat hyvin niukkoja. 
Lisäksi Baselin yleissopimuksen sihteeristön laatimaan kyselyssä ei käsitellä kaikkia 1. 
helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 mukaisesti 
jäsenvaltioihin sovellettavia velvoitteita. Asetuksen 41 artiklan nojalla komission on 
laadittava kertomus asetuksen täytäntöönpanosta yhteisössä ja sen jäsenvaltioissa. 
27 
Asetuksen täytäntöönpanoon sisältyy jäsenvaltioiden kannalta huomattavasti 
suurempia velvoitteita kuin Baselin yleissopimuksessa mainitut velvoitteet. 
Komissio toteaa, että monia asetuksesta johtuvia velvoitteita ei ole käsitelty 
jäsenvaltioiden kertomusten perustana olleessa kyselyssä. 
Niinpä komissiolla ei läheisyysperiaatteen osalta ole käytettävissään tietoja 
yhtenäisestä jätteidenkäsittelylaitosten verkosta, joka jäsenvaltioiden on perustettava, 
jotta yhteisö voi itse huolehtia jätteistään ja jotta jäsenvaltiot pääsevät kukin erikseen 
lähemmäksi tätä tavoitetta (asetuksen (ETY) N:o 259/93 4 artiklan 3 kohdan b 
alakohta). 
Komissiolla ei myöskään ole käytettävissään tietoja jäsenvaltioiden toteuttamista 
toimenpiteistä, joilla jätteiden siirrot kielletään kokonaan tai osittain tai joilla niitä 
vastustetaan järjestelmällisesti ja joista on ilmoitettava komissiolle (4 artiklan 3 kohdan 
a alakohdan i alakohta). 
Sille ei myöskään ole annettu tietoja mahdollisista poikkeuksista 
läheisyysperiaatteesta tai hyödyntämisen ensisijaisuuden ja omavaraisuuden 
periaatteista yhteisön tai kansallisella tasolla, kun kyse on vaarallisista jätteistä, joita 
lähettäjäjäsenvaltio tuottaa vuosittain niin pienen määrän, ettei sen ole kannattavaa 
rakentaa uusia erikoistuneita käsittelylaitoksia (4 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii ja iii 
alakohta). 
Jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet mitään tietoja jätteistä, jotka eivät kuulu asetuksen 
soveltamisalaan (1 artiklan 2 kohta), tai asetuksen liitteessä II esitettyjen muiden kuin 
vaarallisten jätteiden tarkastamisesta ja siirroista (1 artiklan 3 kohdan d alakohta). 
Komissio on tehnyt kaksi päätöstä liitteiden muuttamisesta: 21. lokakuuta 1994 tehty 
ensimmäinen päätös koskee asetuksen liitteiden II, III ja IV muuttamista 42 artiklan 3 
kohdan mukaisesti ja 14. marraskuuta 1996 tehty toinen päätös liitteen II muuttamista 
asetuksen 42 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 
Jäsenvaltioiden kertomuksia käsitellessään komissio ei ole saanut tietoja tiettyjen 
toimivaltaisten viranomaisten, joiden toimivaltaan erikoistuneet hyödyntämislaitokset 
kuuluvat, päätöksistä olla vastustamatta tietynlaisten jätteiden siirtoa tiettyyn 
hyödyntämislaitokseen eivätkä tällaisten päätösten peruuttamisista, jotka on myös 
ilmoitettava komissiolle (9 artiklan 1 ja 2 kohta). Näitä tietoja on kuitenkin saatu 
hajanaisesti, ja ne on sitä mukaa toimitettu jäsenvaltioille. 
Komissio ei voi luonnollisestikaan kyselyn avulla saada tietoja asetuksen 9 artiklan 4 
kohdasta johtuvasta velvoitteesta; kyseisen kohdan mukaan jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle ilmoituksen tekijän ja 
vastaanottajan tekemien jätteiden hyödyntämistä koskevien sopimusten 
tarkastamisesta. 
Komissiolle ei ole annettu tietoja jäsenvaltioiden perustamista jätteiden siirtojen 
valvonta- ja tarkastamisjärjestelmistä (13 artiklan 2 ja 3 kohta) eikä se ole saanut 
vahvistusta 20. heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätöksen, jolla määritellään 
asetuksessa säädetty valvontamenettely jätteiden tiettyjen OECD:n ulkopuolisiin 
maihin tehtävien siirtojen osalta, täytäntöönpanosta (17 artikla). 
28 
Komissiolla ei myöskään ole tietoa niiden yhteisön lähtö- ja tulotulliasemien määrästä, 
jotka jäsenvaltiot voivat nimetä jätteiden siirtoja varten. 
Tästä asetuksen täytäntöönpanoa koskevasta ensimmäisestä kertomuksesta saadut 
kokemukset osoittavat, ettei suurin osa jäsenvaltiosta ole huolehtinut riittävästä 
seurannasta voidakseen ilmoittaa komissiolle asetuksen mukaisesti toteuttamistaan 
toimenpiteistä. 
Komissio on tosin tietoinen siitä, että seurannan puute saattaa osittain johtua Baselin 
yleissopimuksen sihteeristön laatimasta kyselystä, jossa ei valitettavasti ole käsitelty 
kaikkia asetuksesta johtuvia velvoitteita. 
Tältä osin komissio katsoo, että asetukseen sisältyy useita seikkoja, joita varten 
jäsenvaltioiden tiedot ovat ehdoton edellytys johdonmukaisen kokonaiskuvan 
saamiselle yhteisön jätehuoltopolitiikasta, ja aikoo 41 artiklan 2 kohdan perusteella 
pyytää lisätietoja sellaisen kyselyn avulla, jossa käsitellään kaikkia edellä tarkasteltuja 
kysymyksiä. 
29 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 475 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 07 14 11 15 
Luettelonumero : CB-CO-98-484-FI-C 
ISBN 92-78-38523-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
3o