KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE elohopeaa koskevan yhteisön strategian arvioinnista /* KOM/2010/0723 lopull. */





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 7.12.2010 KOM(2010) 723 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE elohopeaa koskevan yhteisön strategian arvioinnista KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE elohopeaa koskevan yhteisön strategian arvioinnista 1. JOHDANTO Komissio antoi 28. tammikuuta 2005 neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon elohopeaa koskevasta yhteisön strategiasta[1]. Strategiassa käsitellään useimpia elohopean elinkaareen liittyviä näkökohtia. Sen keskeisenä tavoitteena on pienentää elohopeatasoja sekä ihmisten altistumisen että ympäristön kannalta. Siinä määritellään 20 ensisijaista toimenpidettä, jotka olisi toteutettava sekä EU:n sisällä että kansainvälisesti. Strategia otettiin myönteisesti vastaan neuvoston päätelmillä 24. kesäkuuta 2005 ja Euroopan parlamentin päätöslauselmalla 14. maaliskuuta 2006. Tiedonannon 11 kohdan mukaisesti komissio on ilmoittanut, että se aikoo tehdä elohopeastrategian kokonaisarvioinnin vuoden 2010 loppuun mennessä. Arvioinnin tueksi komissio pyysi ulkopuolista konsulttia laatimaan kattavan selvityksen strategian täytäntöönpanosta[2]. Lisäksi Brysselissä pidettiin 18. kesäkuuta 2010 jäsenvaltioiden, teollisuuden sekä ympäristöjärjestöjen kanssa kokous sidosryhmien kuulemiseksi. Loppuraportissa on otettu huomioon sekä kokouksen aikana esitetyt kannanotot että heinä–elokuussa 2010 kirjallisina toimitetut huomautukset. Tämä arviointi perustuu kyseisen selvityksen tuloksiin sekä muihin komission käytettävissä olleisiin tietoihin. Samalla täytetään komission velvoite laatia kertomus monenvälisten toimien edistymisestä, kuten metallisen elohopean ja tiettyjen elohopeayhdisteiden ja -seosten viennin kieltämisestä sekä metallisen elohopean turvallisesta varastoinnista annetun asetuksen (EY) N:o 1102/2008[3] 8 artiklan 5 kohdassa edellytetään. Saman asetuksen 8 artiklan 2 kohdassa säädettyä velvoitetta raportoida meneillään olevista turvallisia loppusijoitusvaihtoehtoja koskevista tutkimustoimista vastaa tutkimusraportti Requirements for facilities and acceptance criteria for the disposal of metallic mercury, johon voi tutustua komission verkkosivustolla (ks. myös toimenpide 9 jäljempänä) . 2. KANSAINVÄLINEN KEHITYS Elohopea voi kulkeutua pitkiä matkoja, minkä vuoksi unionissa elävien ihmisten ja EU:n ympäristön elohopea-altistusta ei voida vähentää hyväksyttävälle tasolle pelkästään kansallisin toimenpitein. Sen vuoksi tarvitaan koordinoitua kansainvälistä toimintaa, jotta elohopeaongelma pystyttäisiin hoitamaan globaalisti tehokkaalla tavalla. Tämä on otettu huomioon myös elohopeastrategiassa, jonka toimenpiteistä seitsemän (toimenpiteet 14–20) on kohdennettu kansainvälisten toimien tukemiseen ja edistämiseen. EU on toistuvasti pyytänyt UNEP:n hallintoneuvostoa tekemään päätöksen neuvottelujen avaamisesta maailmanlaajuisesta elohopeaa koskevasta oikeudellisesti sitovasta välineestä. Helmikuussa 2009 hallintoneuvosto vihdoin päätti perustaa hallitustenvälisen neuvottelukomitean (INC), jonka tehtävänä on kehittää useimmat elohopean elinkaareen liittyvät näkökohdat kattava maailmanlaajuinen oikeudellisesti sitova väline. INC:n ensimmäinen istunto pidettiin Tukholmassa 7.–11. kesäkuuta 2010, ja koko neuvotteluprosessi on tarkoitus saattaa päätökseen vuoden 2013 alussa. Euroopan elohopeastrategian ja sen täytäntöönpanon tavoitteena on osallistua huomattavalla panoksella tähän prosessiin. Sen jälkeen, kun maailmanlaajuinen oikeudellisesti sitova väline on hyväksytty, komissio arvioi, olisiko EU:n elohopeastrategiaa arvioitava vielä uudelleen, jotta se vastaisi kaikilta osin uusia kansainvälisiä velvoitteita. 3. STRATEGIAN TÄYTÄNTÖÖNPANO Kokonaisuutena vuonna 2005 päätettyjen toimenpiteiden suhteen on edistytty merkittävästi. Seuraavassa esitellään edistysaskelet pääpiirteittäin kaikkien 20 toimenpiteen osalta. Tarkastelun helpottamiseksi toimenpiteiden kuvaukset esitetään kokonaisuudessaan liitteessä. 3.1. Päästöjen vähentäminen Toimenpide 1: IPPC-direktiivin täytäntöönpano Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskeva direktiivi 2008/1/EY[4] (IPPC-direktiivi, hyväksytty ensimmäisen kerran vuonna 1996) on elohopeapäästöjen vähentämisen kannalta keskeinen oikeudellinen väline. Tapa, jolla jäsenvaltioiden lupaviranomaiset ovat direktiiviä soveltaneet, sekä parhaan käytettävissä olevan tekniikan (BAT) vähäinen soveltaminen lupien yhteydessä ovat kuitenkin johtaneet siihen, ettei kaikkia mahdollisuuksia elohopeapäästöjen vähentämiseksi ole täysin hyödynnetty. Sen vuoksi komissio on kiinnittänyt erityistä huomiota tilanteen korjaamiseen IPPC-direktiiville suoritetun yksityiskohtaisen tarkistuksen yhteydessä. Tämän tarkistuksen tuloksena on uusi teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi. Niinpä uudessa, 8. marraskuuta 2010 hyväksytyssä teollisuuden päästöjä koskevassa direktiivissä, joka jatkossa korvaa IPPC-direktiivin, annetaan paljon aiempaa suurempi merkitys parhaalle käytettävissä olevalle tekniikalle ja siihen liittyville päästötasoille. Ne ovat nyt komission hyväksyttävä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (BAT) koskevina päätelminä, joilla on oikeusvaikutus. Lupaviranomaisten mahdollisuutta poiketa parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan liittyvistä päästötasoista rajoitetaan, ja tälle poikkeamiselle on esitettävä direktiivissä esitettyjen tiukkojen kriteerien mukaiset perustelut. Odotettavissa on, että tämän tuloksena elohopeaan perustuvia tekniikoita korvataan muilla tekniikoilla yhä nopeammin ja elohopeapäästöt vähenevät monilla teollisuuden aloilla, erityisesti sementin tuotannossa, ei-rautametalleihin liittyvässä teollisuudessa, suurissa polttolaitoksissa, jätteenpoltossa ja kloori-alkaliteollisuudessa. Toimenpide 2: BAT-referenssiasiakirjojen (BREF-asiakirjat) kehitys Tämä prosessi on käynnissä. Kloori-alkaliteollisuutta, suuria polttolaitoksia sekä ei-rautametalleihin liittyvää teollisuutta koskevia BREF-asiakirjoja arvioidaan parhaillaan tiiviissä yhteistyössä sidosryhmien kanssa. Tässä yhteydessä tarkastelun kohteena ovat erityisesti elohopeapäästöt etenkin siltä osin kuin on kyseessä elohopeakennojen käytöstä poistaminen kloori-alkaliteollisuudessa. Toimenpide 3: pienimuotoisesta hiilenpoltosta peräisin olevat päästöt Selvitys eri vaihtoehtojen kustannuksista ja ympäristötehokkuudesta pyrittäessä vähentämään pienten polttolaitosten ilmaan vapauttamia elohopeapäästöjä ( Costs and environmental effectiveness of options for reducing mercury emissions to air from small-scale combustion installations ) valmistui joulukuussa 2005[5]. Selvityksen mukaan pienet polttolaitokset tuottavat arviolta 16 prosenttia EU:n elohopeapäästöjen koko määrästä. Näiden tulosten perusteella Euroopan komissio esitti ehdotuksessaan teollisuuden päästöjä koskevaksi direktiiviksi, että suuria polttolaitoksia koskevien sääntöjen soveltamisen kynnysarvoa laskettaisiin 50 MW:sta 20 MW:iin (kokonaislämpöteho). EU:n lainsäätäjä säilytti kuitenkin 50 MW:n kynnysarvon ja sisällytti direktiiviin lausekkeen, jonka mukaan komission arvioi vuoden 2012 loppuun mennessä tarvetta valvoa kyseisen kynnysarvon alittavia päästöjä ja tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen. Komissio tekee näin aikanaan. Toimenpide 4: hammasamalgaamijätteen käsittely Hammasamalgaami on EU:ssa elohopean toiseksi suurin käyttöalue. Komission päätöksessä 2000/532/EY[6] hammashoidon amalgaamijäte luonnehditaan vaaralliseksi jätteeksi, minkä vuoksi siihen sovelletaan hiljattain laaditun jätealan puitedirektiivin[7] säännöksiä. Komissio on arvioinut jäsenvaltioiden hammashoitoloiden nykyisiä käytänteitä vuonna 2005 suoritetun kyselytutkimuksen avulla. Sen päätelmänä oli, että vaikka monissa jäsenvaltioissa amalgaamierottimien asentaminen on pakollista ja niillä on keräysjärjestelmät, näin ei ole koko unionissa. Hammashoitoloista peräisin oleviin elohopeapäästöihin sovelletaan myös EU:n vesilainsäädäntöä. Vesialan puitedirektiivin[8] liitteessä X elohopea luokitellaan vaaralliseksi prioriteettiaineeksi, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisen aineen päästöjen ja häviöiden lopettamiseksi kerralla tai vaiheittain. Lisäksi direktiivissä 2008/105/EY[9] vahvistetaan vesialan puitedirektiivin yhdistetyn lähestymistavan mukaisesti vesipolitiikan alan ympäristölaatunormit tietyille prioriteettiaineille, mukaan luettuina elohopea ja sen yhdisteet. Jos nämä vaatimukset eivät täyty, jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä niiden täyttämiseksi vesialan puitedirektiivin 11 artiklan mukaisesti. 3.2. Tarjonnan vähentäminen Toimenpide 5: elohopean vientikielto EU:n lainsäätäjä antoi 22. lokakuuta 2008 asetuksen (EY) N:o 1102/2008[10] metallisen elohopean ja tiettyjen elohopeayhdisteiden ja -seosten viennin kieltämisestä sekä metallisen elohopean turvallisesta varastoinnista. Vientikielto tulee voimaan 15. maaliskuuta 2011. Asetukseen perustuvien raportointivelvoitteiden ja tietojenvaihdon ansiosta on mahdollista arvioida kiellon vaikuttavuutta ja siitä maailmanlaajuisiin elohopeamarkkinoihin kohdistuvia vaikutuksia. 3.3. Kysynnän vähentäminen Erityisen tärkeiksi on määritelty hammasamalgaami ja mittalaitteet, sillä ne sisältävät huomattavan määrän tuotteisiin vielä nykyään sisältyvästä elohopeasta. Toimenpide 6: hammasamalgaamin käyttö Komissio kuuli hammasamalgaamin käytöstä kahta tiedekomiteaa, terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevää tiedekomiteaa (SCHER) ja kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevää tiedekomiteaa (SCENIHR). Komiteoiden lausuntojen[11],[12] perusteella ei ollut mahdollista tehdä johtopäätöstä siitä, olisiko hammasamalgaamin käytön rajoittamiseksi aiheellista toteuttaa vielä uusia sääntelytoimia. Koska kuitenkin jotkin jäsenvaltiot ovat jo rajoittaneet huomattavasti hammasamalgaamin käyttöä kansallisissa terveydenhoitojärjestelmissään ja koska hammasamalgaami on elohopean toiseksi suurin käyttöalue EU:ssa, komissio on päättänyt laatia elohopean tämän käytön osalta täyden elinkaariarvion. Arvioinnin tulosten odotetaan olevan käytettävissä vuoden 2011 lopulla. Toimenpide 7: elohopeaa sisältävät mitta- ja valvontalaitteet EU:n lainsäätäjä antoi 25. syyskuuta 2007 direktiivin 2007/51/EY[13] neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta siltä osin kuin kyse on tiettyjen elohopeaa sisältävien mittalaitteiden markkinoille saattamista koskevista rajoituksista. Yleiseen myyntiin tarkoitettuja kuumemittareita sekä muita elohopeaa sisältäviä mittalaitteita (esim. painemittarit, ilmanpainemittarit, verenpainemittarit, muut lämpömittarit kuin kuumemittarit) ei saa enää saattaa markkinoille. Direktiiviin sisältyy tarkistuslauseke voimassa olevien rajoitusten mahdollista laajentamista varten niin, että ne koskisivat myös muita elohopeaa sisältäviä mittalaitteita. Parhaillaan on käsiteltävänä kyseisen markkinoille saattamista koskevan rajoituksen laajentaminen niin, että se koskisi myös muita terveydenhoidon laitteita sekä ammatti- ja teollisuuskäyttöön tarkoitettuja mittalaitteita. Lainsäädäntökehys on kuitenkin muuttunut, kun direktiivi 76/769/ETY on kumottu ja uusien markkinoille saattamista koskevien rajoitusten on nyt noudatettava asetuksessa (EY) N:o 1907/2006[14] (REACH-asetus) säädettyjä menettelyjä. Edellä mainittu direktiivi 2007/51/EY on sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 552/2009[15], liitteessä XVII ”Tiettyjen vaarallisten aineiden, seosten ja esineiden valmistuksen, markkinoille saattamisen ja käytön rajoitukset” olevaan 18a kohtaan. Euroopan komission esitettyä pyynnön, joka perustui tarkistuslausekkeessa mainittuun velvoitteeseen rajoittaa elohopeaa sisältäviä mittalaitteita, Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) arvioi uuden tieteellisen näytön ja laati kertomuksen, jossa ehdotettiin uusia rajoituksia terveydenhoidon laitteissa ja muuhun ammatti- ja teollisuuskäyttöön tarkoitetuissa laitteissa olevan elohopean osalta. Prosessi näkemyksen muodostamiseksi ECHA:n laatimasta rajoittamiskertomuksesta alkoi julkisella kuulemisella 24. syyskuuta 2010. Asianomaisten REACH-komiteoiden odotetaan toimittavan lausuntonsa komissiolle syyskuussa 2011. Sen jälkeen komissio päättää, tulevatko rajoitukset voimaan EU:ssa ja milloin ne tulevat voimaan. Tähän liittyen SCENIHR on hiljattain antanut lausunnon[16], jossa vahvistetaan, että terveydenhoidossa käytettäville elohopeaverenpainemittareille on olemassa luotettavia vaihtoehtoja. Toimenpide 8: muut tuotteet ja sovellukset Vaihtoehtoja elohopean käytölle tuotteissa ja sovelluksissa sekä elohopean kulkeutumista yhteiskunnassa tarkastelevassa tutkimusraportissa[17] ( Options for reducing mercury use in products and applications and the fate of mercury already circulating in society ) käsitellään yleisimpiä elohopeasovelluksia, ja siihen sisältyy arvio eri vaihtoehdoista, joilla elohopeasta yhteiskunnalle aiheutuvia vaikutuksia voitaisiin vähentää. Tutkimus kattaa myös toimenpiteen 10. Sen jälkeen, kun hehkulamput kiellettiin asteittain EU:n markkinoilla vuonna 2005 annetulla ekomuotoiludirektiivillä, sellaisena kuin sitä on muutettu vuonna 2009[18], komissio tarkasteli jatkuvasti yleistyvien energiatehokkaiden lamppujen elohopeapitoisuutta. Komissio hyväksyi 24. syyskuuta 2010 direktiivin 2002/95/EY (ns. RoHS-direktiivi) liitettä muuttavan päätöksen[19], jolla pienennettiin merkittävästi tällaisissa elohopeaa sisältävissä lampuissa sallittuja määriä. Näihin lamppuihin sovelletaan myös erillistä keräystä ja käsittelyä koskevia sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin 2002/96/EY[20] säännöksiä. Lisäksi komissio pyysi terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevältä tiedekomitealta (SCHER) lausuntoa tiettyjen energiansäästölamppujen sisältämästä elohopeasta. SCHER katsoi, että pienloistelamppujen käytöllä voidaan muihin tarkasteltuihin lampputyyppeihin verrattuna vähentää selvästi, joskin rajoitetusti, lampuista ja valaistusenergiaa tuottavista hiilivoimalaitoksista peräisin olevia elohopean kokonaispäästöjä[21]. Lisäksi SCHER piti epätodennäköisenä, että kyseisten lamppujen särkymisestä aiheutuisi terveysriskiä aikuisille. Lapsille aiheutuvasta riskistä SCHER ei kyennyt esittämään päätelmää, koska altistumisesta ei ole tietoja. Joulukuussa 2008 komissio esitti sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevan direktiivin ja RoHS-direktiivin uudelleenlaatimista, jonka tarkoituksena on muun muassa jätteiden sisältämien vaarallisten aineiden (ml. elohopea) pitoisuuksien vähentäminen edelleen sekä tehokkaammat keräys- ja kierrätystavoitteet. RoHS-direktiivistä päästiin sopimukseen yhteispäätösmenettelyn ensimmäisessä käsittelyssä marraskuussa 2010, kun taas ehdotus sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaksi direktiiviksi on vielä Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä. Romuajoneuvoista annetussa direktiivissä 2000/53/EY[22] (sellaisena kuin sitä on viimeksi muutettu vuonna 2010) säädetään yleisestä kiellosta, joka koskee elohopean käyttöä ajoneuvojen materiaaleissa ja osissa. Kiellosta on vielä myönnetty poikkeus ajovalolampuille ja kojetaulun näyttövalaisimissa käytettäville loistelampuille, mutta poikkeus on voimassa vain 1. heinäkuuta 2012 asti (ajoneuvon tyyppihyväksynnän päivämäärä). Paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetussa direktiivissä 2006/66/EY[23] on alennettu merkittävästi paristoissa ja akuissa olevan elohopean suurinta sallittua pitoisuutta edelliseen paristodirektiiviin 91/157/ETY (kumottu) verrattuna. 3.4. Ylijäämät ja varastot Toimenpide 9: varastointi Metallisen elohopean ja tiettyjen elohopeayhdisteiden ja -seosten viennin kieltämisestä sekä metallisen elohopean turvallisesta varastoinnista annetussa asetuksessa (EY) N:o 1102/2008 säädetään, että tietyistä paljon elohopeaa tuottavista lähteistä, erityisesti kloori-alkaliteollisuudesta, peräisin oleva elohopea on katsottava jätteeksi ja sijoitettava. Metallisen elohopean turvalliseen varastointiin sovellettavia erityisiä perusteita laaditaan parhaillaan, ja komission on tarkoitus hyväksyä ne vuoden 2011 alussa. Lisäksi Euroopan kloori-alkaliteollisuus on allekirjoittanut vapaaehtoisen sopimuksen, jossa se sitoutuu lähettämään ylijäämäelohopeaa ainoastaan tiukat turvallisuusnormit täyttäviin varastointipaikkoihin. Asetuksessa (EY) N:o 1102/2008 säädettyjen raportointivelvoitteiden ansiosta komissio voi seurata tiiviisti sitoumuksen täyttämistä. Noudattaen velvoitettaan seurata meneillään olevaa turvallisia loppusijoitusvaihtoehtoja, myös metallisen elohopean kiinteyttämistä, koskevaa tutkimusta (ks. asetuksen 8 artiklan 2 kohta) komissio on tilannut konsulttiselvityksen, joka valmistui syksyllä 2010[24]. On todennäköistä, että kiinteyttämistekniikoiden osalta saavutettu edistyminen, jonka tulokset ovat juuri tulossa markkinoille, vaikuttaa 4 artiklan 3 kohdan mukaisten, metallisen elohopean varastointiin sovellettavien vaatimusten ja perusteiden kehittymiseen. Työ on edelleen kesken tämän tiedonannon hyväksymisajankohtana. Toimenpide 10: yhteiskunnassa jo käytössä oleviin tuotteisiin sisältyvä elohopea Tähän toimenpiteeseen liittyvää työtä käsitellään toimenpiteen 8 yhteydessä. 3.5. Altistumiselta suojelu Toimenpide 11: kaloissa ja äyriäisissä oleva elohopea Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) on kehittänyt pitkälle hiotut välineet, joilla voidaan laskea tiettyjen erityisväestöryhmien elohopea-altistus tarkoilla elintarvikemäärillä. Uuteen elintarvikkeiden kulutustiedot kattavaan tietokantaan[25] sisältyy tietoja lasten ja aikuisten kulutuksesta yksilötasolla, ja siihen on tallennettu jokaisen osallistujan ikä, sukupuoli ja paino. Jos elohopeasta saadaan uutta tietoa, altistuminen voidaan arvioida edistyneellä tavalla uutta elintarvikekulutustietokantaa käyttäen. Jäsenvaltioiden viranomaiset ovat antaneet elintarvikkeisiin sisältyvän elohopean osalta yksityiskohtaisempaa kulutusneuvontaa komission ilmoituksen pohjalta (ks. myös toimenpide 12). Parantaakseen edelleen elohopealle mahdollisesti altistuvien työntekijöiden suojelua komissio antoi direktiivin 2009/161/EU[26] kolmannen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luettelon laatimisesta. Luettelo sisältää viiteraja-arvot myös elohopealle ja kaksiarvoisille epäorgaanisille elohopeayhdisteille. Toimenpide 12: tiedottaminen elintarvikkeissa olevasta elohopeasta Toimenpiteen 11 yhteydessä hankittujen tietojen pohjalta komissio antoi 21. huhtikuuta 2008 jäsenvaltioille ilmoituksen[27] kaloissa ja kalastustuotteissa olevasta metyylielohopeasta. Ilmoituksessa annetaan ohjeet siitä, paljonko sellaisiin ryhmiin, joilla altistumiseen liittyy erityisen suuri riski (raskaana olevat ja imettävät naiset, pienet lapset), kuuluvat henkilöt saisivat enintään nauttia tiettyjä kaloja. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava näitä ohjeita kuluttajaneuvontaa antaessaan. 3.6. Ongelman tutkiminen Toimenpide 13: elohopeatutkimuksen painopisteet EU on rahoittanut vuodesta 2005 joukon elohopeatutkimuksen painopisteisiin liittyviä tutkimushankkeita. Tietoja seitsemännen puiteohjelman ja muiden tutkimusta rahoittavien mekanismien kautta rahoitetuista hankkeista on saatavilla EU:n tutkimus- ja kehitystietopalvelusta (Cordis)[28]. Seitsemännen puiteohjelman ympäristöohjelmassa on hiljattain allekirjoitettu avustussopimus maailmanlaajuista elohopean havainnointijärjestelmää ( Global Mercury Observation System , GMOS) koskevaa viisivuotista tutkimushanketta varten. Hankkeen kokonaiskustannukset ovat 8,8 miljoonaa euroa, ja siihen kuuluu 24 osanottajaa 24:stä maasta. Komissio osallistuu tämän 1. marraskuuta 2010 virallisesti käynnistyneen hankkeen rahoitukseen 6,8 miljoonalla eurolla. GMOS-hankkeen tavoitteena on tuottaa keskeistä tietoa elohopean kulkeutumisesta ilmakehässä koko maailman osalta elohopeapäästöjen vähentämisstrategioiden vaikuttavuuden arvioimista varten. Tästä on suuri apu arvioitaessa harjoitetun politiikan onnistumista pitkällä aikavälillä, niin Euroopan tasolla kuin maailmanlaajuisestikin. EU:n ympäristöalan rahoitusvälinettä (Life) on käytetty metallisen elohopean turvallista sijoittamista selvittävän pilottihankkeen rahoittamiseen[29]. Lisäksi Euroopan komissio käynnisti vuonna 2009 selvityksen EU:n elohopeapolitiikkaan liittyvästä tieteellisestä tuesta. Hankkeen tarkoituksena on tuottaa komissiolle elohopeaa koskeva vankka tieteellinen tietopohja analysoimalla ja tiivistämällä politiikan kannalta merkityksellisiä tutkimustuloksia. Siinä kootaan yhdeksi luetteloksi eri tutkimushankkeissa saadut elohopeaa koskevat tulokset viime vuosilta. Selvityksestä odotetaan tuloksia kesällä 2011. 3.7. Kansainvälisten toimien tukeminen ja edistäminen EU on tukenut aktiivisesti UNEP:n elohopeaohjelmaan kuuluvia toimia, erityisesti niitä, joihin UNEP:n hallintoneuvoston helmikuussa 2009 tekemä päätös 25/5[30] perustuu. Päätös 25/5 oli alkuna kolme–nelivuotiselle neuvotteluprosessille, jonka toivotaan tuottavan tulokseksi maailmanlaajuisen oikeudellisesti sitovan välineen (ks. myös 2 luku ja toimenpiteet 17 ja 18). Globaalilla tasolla Euroopan komissio on antanut tukea Maanhavainnointiryhmälle ( Group on Earth Observation ), joka hiljattain aloitti uuden tehtävän seurantasuunnitelman laatimiseksi elohopeaa koskevan maailmanlaajuisen havainnointijärjestelmän kehittämistä varten. Toimenpide 14: osallistuminen kansainvälisiin foorumeihin ja toimiin Edellä esitetyn lisäksi Euroopan komissio ja useat jäsenvaltiot ovat mukana joissakin kansainvälisissä toimissa, joilla pyritään lisäämään tietoisuutta ja etsimään ratkaisuja elohopeaongelmaan. Tähän liittyen Euroopan komissio järjesti lokakuussa 2006 konferenssin Brysselissä. EU ja sen jäsenvaltiot ovat jäseninä ja osanottajina useissa sellaisissa kansainvälisissä toimintayhteisöissä, joissa elohopeakysymystä käsitellään[31]. Aloitteita on tehty myös jäsenvaltiotasolla, esimerkkinä Yhdistyneen kuningaskunnan kolmivuotinen elohopeakysymyksiin liittyvä tiedonvaihtoaloite Ikimp[32] ( Integrating Knowledge to Inform Mercury Policy ). Toimenpide 15: hiilenpolton aiheuttamien päästöjen vähentämisen rahoitus kolmansissa maissa Euroopan komissio on antanut miljoonan euron määrärahan UNEP:lle hiilenpolton aiheuttamien elohopeapäästöjen vähentämistä energia-alalla koskevan hankkeen toteutusta varten. Parhaillaan käynnissä olevaa hanketta johtaa Kansainvälisen energiajärjestön IEA:n puhtaan hiilen tekniikan keskus ( Clean Coal Centre )[33], ja sen painopiste on maissa, jotka ovat hyvin riippuvaisia kiinteistä polttoaineista (erityisesti Kiina, Intia, Venäjä ja Etelä-Afrikka). Lisäksi Euroopan komissio julkaisi vuonna 2010 puhtaita hiiliteknologioita koskevan avoimen ehdotuspyynnön hiilestä riippuvaisille maille, nopeasti kehittyvän talouden maille ja kehitysmaille kohdennettavia avustuksia varten[34]. Avustukset on tarkoitettu pääasiassa valmiuksien kehittämistoimia ja tutkimuksia varten, ja niiden kokonaismääräraha on kolme miljoonaa euroa. Vaikka hanke ei liitykään pelkästään elohopeaan, se auttaa määrittelemään päästöjen valvontatekniikoilla saavutettavia yhteishyötyjä hiileen perustuvalla energia-alalla. Toimenpide 16: elohopean tuonnille ilmoitettu ennakkosuostumus Elohopeayhdisteiden viennissä ja tuonnissa on vaadittu ilmoitettu ennakkosuostumus jo vuodesta 2003, mistä säädetään vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista annetussa asetuksessa (EY) N:o 304/2003 (korvattu asetuksella (EY) N:o 689/2008[35]). Näin pannaan täytäntöön Rotterdamin yleissopimus kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä. Ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelyä sovellettiin myös tuotaessa elohopeayhdisteitä torjunta-ainekäyttöön. Toimenpide 17: valtiosta toiseen tapahtuvasta ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta tehtyyn UNECE:n yleissopimukseen liitetty raskasmetalleja koskeva pöytäkirja EU ja 20 jäsenvaltiota ovat valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan UNECE:n yleissopimukseen liitetyn raskasmetalleja koskevan pöytäkirjan osapuolia. Euroopan komissio kannustaa pontevasti niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä ratifioineet pöytäkirjaa, ratifioimaan sen mahdollisimman pian. Syyskuussa 2008 EU esitti tiettyjen elohopeaa sisältävien tuotteiden sisällyttämistä pöytäkirjan liitteeseen VI. Yleissopimuksen toimeenpaneva elin päättää joulukuussa 2010 neuvotteluprosessin mahdollisesta avaamisesta sekä neuvotteluvaltuutuksen sisällöstä. On tärkeää varmistaa, että raskasmetalleja koskevan pöytäkirjan nojalla käytävissä neuvotteluissa otetaan huomioon tulevaan UNEP:n oikeudellisesti sitovaan elohopeavälineeseen liittyvä kehitys. Toimenpide 18: tuki UNEP:n maailmanlaajuiselle elohopeaohjelmalle Euroopan komissio on mukana elohopeaa koskevan maailmanlaajuisen kumppanuuden ( Global Mercury Partnership ) neuvoa-antavassa ryhmässä ja on virallisesti jäsenenä hiilenpolton elohopeapäästöjä koskevalla kumppanuusalueella, kun taas Saksa on jäsen elohopeajätteen käsittelyä koskevassa ryhmässä ja Italia elohopean kaukokulkeutumista ja kulkeutumisen päätepistettä koskevaa tutkimusta käsittelevässä ryhmässä. UNEP:n hallintoneuvoston päätöksessä 25/5 elohopeaa koskeva maailmanlaajuinen kumppanuus määritellään yhdeksi pääasialliseksi mekanismiksi, jonka kautta voidaan toteuttaa elohopeaan liittyviä välittömiä toimia elohopeaa koskevaa maailmanlaajuista oikeudellisesti sitovaa välinettä koskevan neuvotteluprosessin aikana. Toimenpide 19: elohopea kullankaivuualalla Vuonna 2010 Euroopan komissio aikoo antaa UNEP:lle 1,5 miljoonaa euroa Guyanan kilpeä koskevan rahoitusvälineen ( Guiana Shield Facility ) perustamista varten[36]. Kyseessä on monen avunantajan yhteinen rahoitusmekanismi, jolla rahoitetaan pääasiassa Guyanan kilven ekologisen alueen ekologisen eheyden turvaamiseksi tarvittavia toimia[37]. Sen kautta rahoitetaan kentällä toteutettavia hankkeita, joissa käsitellään muun muassa laitonta ja sääntelemätöntä kullankaivuuta. Sitä harjoittavat Ranskan Guyanaan, Surinamiin, Guyanaan, Venezuelaan ja Kolumbiaan levittäytyneet pienessä mittakaavassa toimivat kullankaivajat ( garimpeiros ). Toimenpide 20: elohopean tarjonnan vähentäminen kansainvälisesti UNEP:n hallintoneuvoston hallitustenväliselle neuvottelukomitealle päätöksen 25/5 muodossa antama valtuutus kattaa muun muassa elohopean tarjonnan vähentämisen, valmiuksien kehittämisen ympäristön kannalta järkevää varastointia varten sekä elohopean kansainvälisen kaupan vähentämisen. EU on jo edistänyt kokonaistavoitetta antamalla elohopean vientikieltoa koskevan asetuksen. (ks. toimenpide 5). Neuvotteluprosessissa EU aikoo puhua oman toimintamallinsa puolesta ja selvittää, kuinka se voitaisiin ottaa tarkoituksenmukaisella tavalla huomioon tulevassa oikeudellisesti sitovassa välineessä. 4. PÄÄTELMÄT Elohopeastrategian täytäntöönpanossa on jo edistytty pitkälle, ja tuloksia on saatu lähes kaikissa toimenpiteissä. Elohopeapäästöjen vähentämisen osalta on voimassa uusi lainsäädäntökehys suuria pistekuormituslähteitä varten. Teollisuuden päästöjä koskevan uuden direktiivin täytäntöönpano antaa EU:lle mahdollisuuden toteuttaa ne huomattavat päästövähennykset, jotka voidaan saavuttaa parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa soveltamalla. Tämä edellyttää kuitenkin jäsenvaltioilta kunnianhimoista ponnistusta direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöön panemiseksi, mitä komissio aikoo tukea ja seurata tiiviisti. Tuotteissa olevan elohopean kysynnän osalta jatketaan meneillään olevaa työtä nykyisten markkinoille saattamista koskevien rajoitusten laajentamiseksi niin, että ne koskevat myös muita terveydenhoitoalalla käytettäviä laitteita, erityisesti verenpainemittareita, ja muita ammatti- ja teollisuuskäyttöön tarkoitettuja laitteita. Komissio näkee, että hammasamalgaamiongelmaa on tutkittava lisää. Tästä syystä komissio aikoo toteuttaa vuonna 2011 tutkimuksen, jossa kysymystä selvitetään perusteellisesti ottaen huomioon kaikki hammasamalgaamin elinkaareen liittyvät näkökohdat. Kansainvälistä toimintaa pidetään tärkeänä tulevina vuosina. Koska elohopeaongelma on luonteeltaan maailmanlaajuinen, EU:n sisäisellä lainsäädännöllä ei yksin voida taata tehokasta suojaa Euroopan kansalaisille. Sen vuoksi komissio aikoo panostaa voimakkaasti UNEP:n tuella järjestettäviin elohopeaa koskevasta maailmanlaajuisesta oikeudellisesti sitovasta välineestä käytäviin neuvotteluihin. EU:lla on tässä yhteydessä paljon annettavaa, koska sillä on jo tehokkaat EU-tason välineet. Sen jälkeen kun kansainvälinen väline on saanut muotonsa, Euroopan komissio arvioi, mitkä elohopean elinkaareen liittyvät seikat edellyttävät vielä EU-tason toimia, tarvittaessa myös uusia lainsäädäntöehdotuksia, ja ottaa tässä huomioon vientikieltoa koskevasta asetuksesta vuonna 2013 laadittavan arvion sekä strategiaan liittyvät uudet saavutukset. Tämä koskee erityisesti konsulttiselvityksessä ehdotettuja uusia tuonti- ja vientirajoituksia, joita on arvioitava ottaen huomioon kansainvälisellä tasolla neuvotellut velvoitteet. LIITE Elohopeaa koskevan yhteisön strategian toimenpiteet (koko teksti) 1. PÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMINEN Toimenpide 1. Komissio arvioi IPPC-direktiivin vaikutukset elohopeapäästöihin ja lisätoimenpiteiden (kuten yhteisön päästörajojen) tarpeen. Arviointi tehdään IPPC- ja EPER[38]-raportointitietojen perusteella ja liittyen vuoden 2010 loppuun mennessä tehtävään strategian laajempaan arviointiin. Tällöin tarkastellaan myös, millaisia myönteisiä vaikutuksia on niillä direktiivin 2001/80/EY mukaisesti viimeistään 1. tammikuuta 2008 toimeenpantavilla rajoituksilla, joilla vähennetään suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvia rikkidioksidipäästöjä. Toimenpide 2. Komissio kannustaa jäsenvaltioita ja teollisuutta antamaan enemmän tietoa elohopeapäästöistä ja niiden ennaltaehkäisy- ja torjuntatoimenpiteistä, jotta BREF-asiakirjoissa voitaisiin tehdä päätelmiä sen tueksi, miten päästöjä voidaan vähentää edelleen. Kloori-alkaliteollisuutta koskevan BREF-asiakirjan toiseen laitokseen sisällytetään tietoja elohopeakennojen käytöstäpoiston aiheuttamasta päästöriskistä. Toimenpide 3. Komissio tekee vuonna 2005 tutkimuksen vaihtoehtoisista keinoista, joilla pienimuotoisesta hiilenpoltosta peräisin olevia elohopeapäästöjä voidaan vähentää. Tutkimuksella täydennetään laajempaa CAFE-ohjelmassa tehtävää arviointia. Toimenpide 4. Komissio tarkastelee vuonna 2005, miten jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön hammasamalgaamijätteen käsittelyä koskevat vaatimukset, ja ryhtyy tarvittaviin toimiin varmistaakseen lainsäädännön asianmukaisen soveltamisen. 2. TARJONNAN VÄHENTÄMINEN Toimenpide 5. Edistääkseen aktiivisesti kohdassa 10 mainittuja kansainvälisiä toimia, joiden tavoitteena on lopettaa vähitellen elohopean primaarituotanto ja estää ylijäämiä pääsemästä uudelleen markkinoille, komissio aikoo ehdottaa asetuksen (EY) N:o 304/2003 muuttamista siten, että elohopean vienti yhteisöstä lopetetaan vaiheittain vuoteen 2011 mennessä. 3. KYSYNNÄN VÄHENTÄMINEN Toimenpide 6. Komissio aikoo pyytää lyhyellä aikavälillä lääkinnällisiä laitteita käsittelevää asiantuntijaryhmää tarkastelemaan elohopean käyttöä hammasamalgaamissa ja pyytää lausuntoa terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevältä tiedekomitealta voidakseen harkita, tarvitaanko uusia sääntelytoimenpiteitä. Toimenpide 7. Komissio aikoo ehdottaa vuonna 2005 direktiivin 76/769/ETY[39] muuttamista siten, että sellaisten elohopeaa sisältävien mittaus- ja valvontalaitteiden, jotka eivät ole sähkö- tai elektronisia laitteita, markkinoille saattamista kuluttajien ja terveydenhuollon käyttöön rajoitetaan. Toimenpide 8. Komissio tarkastelee lyhyellä aikavälillä niitä harvoja vielä jäljellä olevia tuotteita ja sovelluksia EU:ssa, joissa käytetään vähäisiä määriä elohopeaa. Ehdotetun REACH-asetuksen[40] hyväksymisen jälkeen näiden jäljellä olevien käyttökohteiden ehdoksi voidaan asettaa lupa tai korvaavien aineiden arviointi. 4. YLIJÄÄMÄT JA VARASTOT Toimenpide 9. Komissio toteuttaa toimenpiteitä, jotta kloori-alkaliteollisuuden hallussa olevan elohopean varastointi voidaan hoitaa elohopean viennin lopettamisaikataulun tahdissa vuoteen 2011 mennessä. Komissio aikoo aluksi tutkia mahdollisuuksia teollisuuden kanssa tehtävään sopimukseen. Toimenpide 10. Komissio tutkii lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä tarkemmin, mitä pitäisi tehdä yhteiskunnassa jo käytössä oleville elohopeatuotteille. 5. ALTISTUMISELTA SUOJELU Toimenpide 11. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen tutkii lyhyellä aikavälillä tarkemmin, mikä on erityyppisten kalojen ja äyriäisten määrä haavoittuvien populaatioiden ravinnossa (esim. lapset ja raskaana olevat naiset). Toimenpide 12. Komissio tarjoaa lisätietoa elintarvikkeissa olevasta elohopeasta, kun uusien selvitysten tulokset saadaan. Kansallisia viranomaisia kannustetaan tarjoamaan paikallisiin olosuhteisiin sovitettua neuvontaa. 6. ONGELMAN TUTKIMINEN Toimenpide 13. Elohopeatutkimuksen painopisteet otetaan huomioon 7. tutkimuspuiteohjelmassa ja muiden soveltuvien rahoitusmekanismien kautta. 7. KANSAINVÄLISTEN TOIMIEN TUKEMINEN JA EDISTÄMINEN Toimenpide 14. Yhteisön, jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien pitäisi käsitellä elohopeaongelmaa osallistumalla kansainvälisiin keskusteluihin ja toimiin sekä tekemällä kahdenvälisiä sopimuksia ja toteuttamalla hankkeita (esim. teknologiansiirto) kolmansien maiden kanssa. Toimenpide 15. Komissio aikoo harkita erityisrahoitusjärjestelyä tutkimus- ja pilottihankkeille, joilla on tarkoitus vähentää hiilenpolton aiheuttamia elohopeapäästöjä maissa, joiden riippuvuus kiinteistä polttoaineista on suuri (esim. Kiina, Intia ja Venäjä). Toimintamalli olisi samanlainen kuin CARNOT-ohjelmassa, josta tuetaan kiinteiden polttoaineiden puhdasta ja tehokasta käyttöä. Toimenpide 16. Yhteisön olisi tuettava aloitetta, jonka mukaan Rotterdamin yleissopimuksen PIC-menettelyä sovelletaan elohopeaan. Toimenpide 17. Yhteisön ja jäsenvaltioiden pitäisi edelleen tukea toimia, joiden perustana on valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan UNECE:n yleissopimukseen liitetty raskasmetalleja koskeva pöytäkirja. Toimenpide 18. Yhteisön, jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien olisi tuettava YK:n ympäristöohjelman UNEP:n Global Mercury Programme -ohjelmaa esimerkiksi arvioimalla materiaaleja ja tarjoamalla teknistä tietämystä, henkilöstöä ja rahoitusta. Toimenpide 19. Yhteisön ja jäsenvaltioiden pitäisi tukea maailmanlaajuisia toimia, joiden tavoitteena on vähentää elohopean käyttöä kullankaivuussa (esim. UNDP/GEF/UNIDO Global Mercury Project). Lisäksi niiden on tarkasteltava mahdollisuuksia tukea yksittäisiä kehitysmaita kehitysyhteistyötoiminnan eri välineillä ottaen huomioon kansalliset kehittämisstrategiat. Toimenpide 20. Elohopean tarjonnan vähentämiseksi kansainvälisesti yhteisön olisi tuettava elohopean primaarituotannon asteittaista lopettamista ja kannustettava muita maita estämään ylijäämien uudelleenpääsy markkinoille. Toimintamalli olisi samanlainen kuin otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevassa Montrealin pöytäkirjassa. Tavoitteen tueksi asetusta (EY) N:o 304/2003 aiotaan muuttaa siten, että elohopean vienti yhteisöstä lopetetaan vuoteen mennessä 2011. [1] KOM(2005) 20 lopullinen. [2] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/review_mercury_strategy2010.pdf. [3] EUVL L 304, 14.11.2008, s. 75. [4] EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8. [5] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/. [6] EYVL L 226, 6.9.2000, s. 3. [7] Direktiivi 2008/98/EY, EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3. [8] Direktiivi 2000/60/EY, EYVL L 327, 22.12.2000. [9] EUVL L 348, 24.12.2008, s. 84. [10] EUVL L 304, 14.11.2008, s. 75. [11] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_089.pdf. [12] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_016.pdf. [13] EUVL L 257, 3.10.2007. [14] EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1. [15] EUVL L 164, 26.6.2009, s. 7. [16] http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_025.pdf. [17] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/study_report2008.pdf. [18] Direktiivi 2009/125/EY, EUVL L 285, 31.10.2009, s. 10. [19] EUVL L 251, 25.9.2010, s. 28. [20] EUVL L 37, 13.2.2003, s. 24. [21] http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/environmental_risks/docs/scher_o_124.pdf. [22] EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34. [23] EUVL L 266, 26.9.2006, s. 1. [24] http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/. [25] http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexfooddb.htm. [26] EUVL L 338, 19.12.2009. [27] Euroopan komission ilmoitus kaloissa ja kalastustuotteissa olevasta metyylielohopeasta, päivätty 21. huhtikuuta 2008. ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/information_note_mercury-fish_21-04-2008.pdf. [28] http://cordis.europa.eu/search. [29] Mersade-hanke (http://www.mayasa.es/ing/mersade.asp); MERSADE LIFE06 ENV/ES/PREP/03. [30] http://www.chem.unep.ch/mercury/GC25/GC25Report_English_25_5.pdf. [31] Näitä ovat mm. UNEP:n elohopeaohjelma, UNECE:n LRTAP-yleissopimukseen (valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskeva yleissopimus) liitetty raskasmetalleja koskeva pöytäkirja, OSPAR-yleissopimus ja Baselin yleissopimus. [32] http://www.mercurynetwork.org.uk/. [33] http://www.iea-coal.org.uk. [34] https://webgate.ec.europa.eu/europeaid/online-services/index.cfm?ADSSChck=1281432803820&do=publi.detPUB&searchtype=AS&Pgm=7573841&debpub=&orderby=upd&orderbyad=Desc&nbPubliList=15&page=1&aoref=129199 [35] EUVL L 204, 31.7.2008, s. 14. [36] http://ec.europa.eu/europeaid/documents/aap/2010/af_aap_2010_dci-env.pdf. [37] http://www.guianashield.org. [38] Komission päätös N:o 2000/479/EY Euroopan epäpuhtauspäätösrekisterin (EPER) laatimisesta ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY 15 artiklan mukaisesti (EYVL L 192, 28.7.2000). [39] Neuvoston direktiivi 76/769/ETY tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä, EYVL L 262, 27.9.1976. [40] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoittamisesta (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta ja direktiivin 1999/45/EY ja {pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan} asetuksen (EY) muuttamisesta, KOM(2003) 644 lopullinen, 29.10.2003.