Virallinen lehti nro C 379 , 07/12/1998 s. 0094



A4-0387/98 Päätöslauselma Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisestä «transatlanttisesta talouskumppanuudesta» Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle: Uusi transatlanttinen markkina-alue (KOM(98)0125 - C4-0271/98), - ottaa huomioon 22. marraskuuta 1990 annetun transatlanttisen julistuksen EU:n ja USA:n suhteista ((Euroopan yhteisöjen tiedote 11-1990, 1.5.3 kohta.)), - ottaa huomioon 3. joulukuuta 1995 Madridissa hyväksytyn uuden transatlanttisen toimintaohjelman (New Transatlantic Agenda, NTA) sekä siihen liittyvän EU:n ja USA:n yhteisen toimintasuunnitelman, - ottaa huomioon transatlanttiseen liike-elämän vuoropuhelusta (Transatlantic Business Dialogue, TABD) 9. marraskuuta 1996 annetun Chicagon julistuksen ja Roomassa 6. ja 7. marraskuuta 1997 sekä Charlottessa 5. - 7. marraskuuta 1998 pidetyn TABD-konferenssin tulokset, - ottaa huomioon EU:n ja USA:n 16. joulukuuta 1996, 28. toukokuuta 1997, 5. joulukuuta 1997 ja 18. toukokuuta 1998 pidettyjen huippukokousten tulokset sekä niitä edeltäneet korkean tason virkamiesryhmän raportit, - ottaa huomioon 5. ja 6. toukokuuta 1997 Washingtonissa aiheesta «Bridging the Atlantic: People to people links» järjestetyn NTA-konferenssin tulokset, - ottaa huomioon työllisyyskysymyksistä 24. huhtikuuta 1998 Lontoossa pidetyn transatlanttisen vuoropuhelun tulokset, - ottaa huomioon puheenjohtajien 28. kesäkuuta 1998 Houstonissa antaman lausunnon Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltain edustajainhuoneen valtuuskuntien 49. kokouksessa, - ottaa huomioon 25. ja 26. syyskuuta 1998 Washingtonissa pidetyn transatlanttisen kuluttajavuoropuhelun tulokset, - ottaa huomioon WTO:n 13. joulukuuta 1996 Singaporessa ja 19. toukokuuta 1998 Genevessä antamat julistukset, - ottaa huomioon 15. toukokuuta 1997 WTO:n Helmsin-Burtonin lakia koskevan riitojenratkaisumenettelyn keskeyttämisestä ((EYVL C 167, 2.6.1997, s. 150.)), 18. syyskuuta 1997 komission ja Yhdysvaltojen hallintoviranomaisten välillä Helms-Burtonin laista käytävistä neuvotteluista ((EYVL C 304, 16.10.1997, s. 116.)), 20. marraskuuta 1997 uudesta transatlanttisesta agendasta (EU:n ja Yhdysvaltojen suhteet) ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 181.)), 15. tammikuuta 1998 transatlanttisista kauppa- ja taloussuhteista ((EYVL C 34, 2.2.1998, s. 139.)) ja 16. syyskuuta 1998 transatlanttisista suhteista ja Echelon-järjestelmästä ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 17.)) antamansa päätöslauselmat, - ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan 24. kesäkuuta 1998 järjestämän julkisen kuulemistilaisuuden aiheesta «eksterritoriaaliset lait unilateraalisina sanktioina», - ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietinnön ja ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan sekä kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0387/98), A. katsoo, että EU:lla ja Yhdysvalloilla on tiettyjä yhteisiä arvoja ja että niiden suhteet perustuvat yhteisiin intresseihin talouden, politiikan ja turvallisuuden alalla ja yhtenevään käsitykseen maailmanlaajuisista vastuista, riippuvuuksista ja tarpeista, B. katsoo, että EU:lla ja USA:lla on samat arvot demokratiasta, ihmisoikeuksista, talousfilosofiasta ja yhteiskunnallisesta vakaudesta aina ympäristönsuojeluun ja kulttuurien suvereniteettiin sekä yhteinen turvallisuuspolitiikka, C. katsoo, että transatlanttinen suhde on yksi avoimimmista ja riippumattomimmista suhteista maailmassa ja edustaa molemmille osapuolille tärkeintä taloudellista kytköstä, mitä tulee kauppaan, investointeihin ja teknologian vaihtoon, D. katsoo, että työllisyys riippuu Atlantin molemmilla puolilla merkittävässä määrin tavaroiden, palvelujen, pääomien ja ihmisten vapaan liikkuvuuden ylläpitämisestä EU:n ja USA:n välillä, E. ottaa huomioon, että Luxemburgissa 27. huhtikuuta 1998 kokoontunut ulkoasiainministerien neuvosto käsitteli komission tiedonantoa ja että se sai osakseen laajaa kannatusta eräiltä neuvoston jäseniltä, kun taas toiset toivat esiin erityisiä huolenaiheitaan, ja Ranska oli edelleen vastustavalla kannalla ((Neuvoston lehdistötiedote, 27.4.1998.)); ottaa huomioon, että neuvosto kuitenkin päätti jatkaa monenvälistä ja vahvistettua kahdenvälistä yhteistyötä koskevia ponnisteluja vähentämällä asteittain tavaroiden, palvelujen ja pääomien virtoja haittaavia esteitä tai poistamalla ne asteittain, mutta pidemmälle menevät uuden transatlanttisen markkina-alueen käsitteen puitteissa muotoillut ajatukset palvelujen vapaakauppa-alueen perustamisesta ja kahdenvälisestä riitojen ratkaisumenettelystä on hylätty, ja että komissio näin ollen hyväksyi 16. syyskuuta 1998 luonnoksen transatlanttista taloudellista kumppanuutta koskevaksi toimintasuunnitelmaksi, F. toteaa, että 9. marraskuuta 1998 neuvosto hyväksyi tämän transatlanttista talouskumppanuutta koskevan toimintasuunnitelman, jossa määritellään Yhdysvaltain kanssa yhteisen toiminnan alueita - sekä monen- että kahdenvälisen - ja annetaan komissiolle lupa käydä neuvotteluja, joiden perusteella Yhdysvaltain kanssa voitaisiin tehdä kahdenkeskisiä sopimuksia kaupan teknisten esteiden, palvelujen, julkisten hankintojen ja henkisen omaisuuden alalla ((Neuvoston lehdistötiedote 12560/98, 9.11.1998.)), G. on huolissaan siitä, että EU:n ja USA:n väliset neuvottelut käydään institutionaalisesti epäsuhtaisissa puitteissa, koska Eurooppa ei ole toteuttanut kauppapolitiikkaa, joka on riittävän parlamentaarisen valvonnan alainen, kuten parlamentti oli pyytänyt Amsterdamissa, H. katsoo, että rahoitusmarkkinoiden lisääntyvä epävakaus ja tiettyjen kansantalouksien lama (varsinkin Itä-Aasiassa) tuo korostetusti esiin tarpeen vahvistaa yhteistyötä EU:n ja USA:n välillä, mutta että tällaista yhteistyötä on harjoitettava samanaikaisesti muiden kumppanien kanssa, joiden kanssa Euroopalla on kestävät suhteet, I. ottaa huomioon Yhdysvaltain asettamia kauppavaihdon ja investoinnin esteitä koskevan komission vuosittaisen kertomuksen, jossa tuodaan esiin lukuisia esimerkkejä Yhdysvaltain harjoittamasta protektionismista, J. ottaa huomioon, että neuvosto ei odottanut parlamentin lausuntoa, ennen kuin se antoi komissiolle neuvotteluvaltuudet, K. paheksuu neuvoston valtuuksien myöntämistä koskevaa päätöstä ja odottaa, että parlamenttia vastaisuudessa kuullaan säännösten mukaisesti tärkeistä kansainvälisistä sopimuksista ennen neuvotteluvaltuuksien antamista, L. toteaa, että transatlanttista talouskumppanuutta koskevassa aloitteessa olisi pyrittävä kestävän kehityksen vahvistamiseen; transatlanttisten talous-, kauppa- ja investointisuhteiden päämääränä pitäisi olla taloudellisten etujen tervehenkinen tuottaminen, ei pelkästään yrityksille, vaan myös työntekijöille ja kuluttajille; 1. Korostaa sekä kauppa- ja taloussuhteet että turvallisuus- ja puolustussuhteet käsittävien transatlanttisten suhteiden tärkeyttä; katsoo, että niitä on tarkasteltava säännöllisesti transatlanttisten kumppanien välillä mahdollisesti ilmenneiden ongelmien ratkaisemiseksi; 2. Korostaa, että tulevaisuudessa EU:n ja Yhdysvaltain (kahden- ja monenväliset) taloussuhteet perustuvat kestävään kehitykseen; tämä merkitsee ympäristöongelmien sisällyttämistä yhteiseen politiikkaan ja sitä, että ympäristövaikutusten arvioinnin merkitys kasvaa; 3. Tuomitsee jyrkästi Yhdysvaltain uhkaukset asettaa Euroopan unionille lukuisia yksipuolisia pakotteita kostona muutetuista banaanijärjestelyistä; on sitä mieltä, että Yhdysvaltain mahdolliset valitukset olisi suunnattava ennemminkin WTO:n riitojenratkaisuelimen ratkaistavaksi, koska muussa tapauksessa monenkeskiset kauppajärjestelyt sekä uusi transatlanttinen talouskumppanuus voisivat vaarantua; vaatii etenkin, että uudessa transatlanttisessa talouskumppanuudessa tarkoitettu toimintasuunnitelma pannaan pöydälle siksi, kunnes yhteisön tuotteita uhkaavat pakotteet perutaan; 4. Pitää tervetulleena transatlanttisen talouskumppanuuden luomista koskevaa ehdotusta sellaisena kuin se on määritelty EU:n ja USA:n huippukokouksessa hyväksytyssä yhteisessä lausunnossa (Lontoossa 18. toukokuuta 1998) ja komission esittämässä toimintasuunnitelman luonnoksessa ja katsoo, että tämä prosessi on toteutettava siten, että asianomaiset parlamentin elimet osallistuvat siihen; korostaa niiden kahdenvälisten aloitteiden tärkeyttä, joita on toteutettu, jotta varmistetaan kansalaisyhteiskunnan osallistuminen transatlanttiseen vuoropuheluun (työntekijöiden, kuluttajien ja liike-elämän vuoropuhelut), ja kehottaa komissiota vahvistamaan näitä aloitteita; 5. Kiinnittää huomiota siihen, että transatlanttinen talouskumppanuus on osa uudessa transatlanttisessa toimintaohjelmassa määriteltyä laajempaa suhdetta ja että Euroopan parlamentin tulisi olla riittävästi mukana kaikissa transatlanttissa aloitteissa; 6. Panee merkille, että transatlanttinen talouskumppanuus tullaan toimeenpanemaan yhteistyötoimien ja virallisten kauppaneuvottelujen kautta yhteisen toimintasuunnitelman yhteydessä, tunnistaen yhteisten toimien (sekä kahdenvälisten että monenvälisten) alueita, ja tiettyjen tulosten saavuttamiselle asetetun aikataulun rajoissa; 7. Panee kuitenkin merkille, että transatlanttista talouskumppanuutta koskeva toimintasuunnitelma, sellaisena kuin neuvosto sen hyväksyi 9. marraskuuta 1998, eroaa merkittävästi komission 18. syyskuuta 1998 toimittamasta luonnoksesta, johon parlamentissa käytävä keskustelu perustuu, etenkin seuraavien kohtien osalta: Monenkeskinen toiminta - toimintasuunnitelmaan ei sisälly sitoumusta GATS-sopimuksen käyttäjäystävällisyyden tutkimiseen erityisesti pohtimalla mahdollisuutta ottaa käyttöön ns. negatiivinen luettelo kaikista kansallisen kohtelun sääntöön ja ilman ehtoja tapahtuvaan markkinoille pääsyyn liittyvistä poikkeuksista, - tavoite, joka koskee julkisten hankintojen ottamista mukaan tulevien WTO-neuvottelujen esityslistalle, on jätetty mainitsematta, Kahdenkeskinen toiminta - siinä ei mainita teknisten vaatimusten «toiminnallisuuden vastaavuutta» keinona helpottaa kauppaa tavaroihin liittyvien vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten yhteydessä, - viittaukset palvelujen saantia koskevaan kahdenväliseen status quo -tilaan on jätetty mainitsematta, - hankintoja ja henkistä omaisuutta koskevan yhteistyön tavoitteita on muutettu merkittävästi, - sähköisen kaupan helpottamiseen liittyviä «julkisia poliittisia tavoitteita» ei ole mainittu; Viralliset kauppaneuvottelut 8. Korostaa oikeudellisten näkökohtien merkitystä transatlanttisissa suhteissa kansainvälisen oikeuden normien tiukan noudattamisen ja kahdenkeskisten suhteiden vakauttamisen kautta konkreettisista aiheista tehdyillä erityisillä sopimuksilla; 9. On täten pahoillaan siitä, että Yhdysvaltojen kanssa käytäviä neuvotteluja varten valitun uuden epäyhtenäisen lähestymistavan tuloksena on useita alakohtaisia sopimuksia EY:n perustamissopimuksen 113 artiklan menettelyn mukaisesti ja tämän vuoksi Euroopan parlamentti ei voi suoraan vaikuttaa niiden sisältöön; 10. Korostaa, että on tärkeää saavuttaa myönteisiä tuloksia tavaroiden kaupan teknisten esteiden alalla erityisesti tiettyjä tuotteita ja aloja koskevien uusien vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten (MRA) sekä sääntelyä koskevan vuoropuhelun vahvistamisen avulla; vaatii, että USA:n kanssa mahdollisesti tehtävien vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten on vastattava sitä korkeaa tasoa, joka EU:ssa vallitsee kuluttajien, ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, turvallisuuden ja ympäristön suojelun alalla, ja mahdollistettava sen kehittyminen tulevaisuudessakin; 11. Pyytää neuvottelujen aloittamista USA:n kanssa tavoitteena luoda geenimuuntelusta vapaiden ja luonnonmukaisten elintarvikkeiden kategoria; muistuttaa mieliin, että EU päätti luonnonmukaisia elintarvikkeita koskevista periaatteista vuonna 1991 ja että geenimuuntelusta vapaiden elintarvikkeiden tuoteryhmä on keskustelun alaisena, kun taas USA:ssa keskustellaan kansallisista luonnonmukaisten elintarvikkeiden standardeista; 12. Pyytää jäsenvaltioita ja komissiota ryhtymään tarvittaviin toimiin, jotta WTO:n ja transatlanttisten suhteiden puitteissa käytävät neuvottelut eivät vaikuttaisi yhteisön säännöstöön eivätkä varsinkaan yleishyödyllisiin palveluihin, joilla varmistetaan Euroopan unionin taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus; 13. Käyttää tilaisuutta hyväkseen ja muistuttaa, että Euroopan kuluttajat suhtautuvat edelleen erittäin suurella varauksella uuselintarvikkeisiin ja niiden merkintään; 14. Kehottaa EU:ta ja Yhdysvaltoja sisällyttämään ohjelmaan eläinten hyvinvoinnin ja määräämään sellaisista kauppatoimista, joilla todella pyritään eläinten hyvinvointiin liittyvien normien parantamiseen; 15. Katsoo, että vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten täytäntöönpanoon pitäisi liittyä kyseisten teollisuuden alojen ja ammattiliittojen asianmukainen kuuleminen ja että vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten laajentamiseen uusille aloille ja uusiin tuotteisiin sekä teknisten tai muiden sääntelyä koskevien vaatimusten «toiminnallisen vastaavuuden» tunnustamiseen tulisi liittyä komission ja perustamissopimuksen 113 artiklan mukaisen erityiskomitean välisen kuulemisen lisäksi myös riittävä tiedottaminen Euroopan parlamentille ja sen riittävä osallistuminen; 16. Katsoo erityisesti, että vastavuoroista tunnustamista koskeviin sopimuksiin liittyvän «puitesopimuksen» aikaansaaminen edustaisi merkittävän tärkeää kansainvälistä sopimusta vuonna 1984 annetun Stuttgartin julistuksen tarkoittamassa mielessä ja edellyttäisi Euroopan parlamentin osallistumista menettelyyn; 17. Katsoo edelleen, että kahdenvälisissä palveluja koskevissa neuvotteluissa tulisi pyrkiä luomaan molempien osapuolten yrityksille ja kuluttajille uusia tilaisuuksia vaatimusten ja kelpoisuusehtojen ym. vastavuoroisen hyväksymisen kautta ja että Euroopan parlamentille tulisi tiedottaa riittävästi aloista, jotka tulisivat kuulumaan vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten piiriin; panee merkille, että parhaillaan harkitaan tiettyjen palvelujen, erityisesti arkkitehti- ja insinööripalvelujen, ottamista mukaan neuvotteluihin, ja pyytää komissiota varmistamaan, että talous- ja sosiaalikomiteaa sekä kyseisiä ammattijärjestöjä ja -liittoja kuullaan ennen neuvotteluprosessin aloittamista; 18. Korostaa, että EU:n ja USA:n kahdenvälisen palvelualan vapauttamisen tulisi noudattaa tiukasti monenvälisesti sovittuja sääntöjä, erityisesti GATS-sopimuksen VII artiklaa; 19. Tukee EU:n ja USA:n markkinoiden suurempaa vapauttamista julkisten hankintojen osalta vastavuoroisuuden perusteella ja julkisia hankintoja koskevaan WTO-sopimukseen ja EU:n ja USA:n vuonna 1995 tekemään sopimukseen liittyviin sitoumuksiin tehtyjen poikkeusten poistamista vähitellen; muistuttaa tässä yhteydessä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan laatimasta mietinnöstä ((A4-0113/95)), jossa korostettiin tarvetta seurata tiiviisti sopimuksen täytäntöönpanoa ja tiedottaa Euroopan parlamentille tästä aiheesta; kiinnittää huomiota tarpeeseen varmistaa kahdenvälisten sopimusten yhteensopivuus kansainvälisissä - esimerkiksi Rion, Kioton jne. - julistuksissa määriteltyjen vaatimusten kanssa; 20. Korostaa henkistä omaisuutta koskevien neuvottelujen tärkeyttä; näissä neuvotteluissa ei pyritä vain aikaansaamaan helpotuksia patenttioikeuksien hankkimiseen ja täytäntöönpanoon liittyvissä menettelyissä vaan myös lisäämään alkuperää osoittavien merkintöjen suojelua; 21. Korostaa, että suunniteltujen neuvottelujen on määrä johtaa sitoumuksiin, jotka ovat yhteensopivia yhteisön säännöstön, varsinkin uudistetusta yhteisestä maatalouspolitiikasta (YMP) ja kulttuuripolitiikoista johtuvien velvoitteiden, Euroopan yhteisön perinteisten kumppaneittensa kanssa erityisesti Lomén sopimuksen ja assosiointisopimusten puitteissa solmimien talous- ja kauppasopimusten sekä 30. maaliskuuta 1998 alkaneen laajentumisprosessin kanssa; 22. Pitää kiinni siitä, että tämä uusi kumppanuus ei saa kyseenalaistaa Euroopan unionin jäsenvaltioissa voimassa olevaa sosiaalilainsäädäntöä; Yhteistyötoimet 23. Katsoo, että EU:n ja USA:n tulisi tehdä tiivistä yhteistyötä monenvälisissä järjestöissä ja erityisesti WTO:ssa vuoden 1999 ministerikonferenssin valmistelussa; pitää erityisen myönteisenä ehdotusta säännöllisen ja järjestelmällisen vuoropuhelun käynnistämisestä ministeri- ja virkamiestasolla; 24. Kiinnittää huomiota siihen, että unionin tulisi lähteä mukaan uusiin WTO-neuvotteluihin itsenäisen kannan pohjalta; kuitenkin tulisi etsiä EU:n ja USA:n yhteisiä lähestymistapoja, mukaan lukien erityisesti riitojen ratkaisua koskeva erityinen vuoropuhelu, yleinen pysähtyneisyyden tila, WTO-sopimusten täytäntöönpano, palvelut, maatalous ja kaupan helpottaminen, teollisuustuotteiden tullit, kaupan tekniset esteet, henkinen omaisuus, investointi, kilpailu, julkiset hankinnat, kauppa ja ympäristö, WTO:hon liittyminen, kehitysmaat, sähköinen kauppa ja työtä koskevat perusstandardit; 25. Tukee EU:n ja USA:n yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa toteutettavia monenvälisiä toimia, joilla edistetään kansainvälisesti tunnustettuja keskeisiä työtä koskevia perusstandardeja ja pyritään sopimukseen ILOn julistuksesta ja seurantamekanismista, ja hylkää siten työtä koskevien standardien käytön protektionistisiin tarkoituksiin; 26. Huomauttaa, että Yhdysvaltain ja EU:n on välttämättä vaadittava ILO:n ja WTO:n välisten suhteiden vakiinnuttamista Singaporessa joulukuussa 1996 pidetyn WTO:n konferenssin tekemien päätelmien mukaisesti ja uuden transatlanttisen talouskumppanuuden puitteissa; 27. Katsoo, että EU:n ja USA:n yhteistyö kansainvälisissä rahoituslaitoksissa on ensisijaisen tärkeää vallitsevan rahoituskriisin ratkaisemiseksi; katsoo lisäksi, että olisi pyrittävä monenväliseen sopimukseen rahoitusyritysten vakavaraisuusmääräyksistä; 28. Kiinnittää huomiota tarpeeseen ottaa yhteisessä toimintasuunnitelmassa (niiden toimien lisäksi, jotka sisältyvät neuvoteltaviin virallisiin sopimuksiin) käsiteltäväksi joukko kahdenvälisiä aloitteita, jotka koskevat transatlanttisten suhteiden kannalta erityisen tärkeitä kysymyksiä; 29. Katsoo tässä yhteydessä, että sääntelyä koskevan yhteistyön alalla säännösten laatimisen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa kuulemiseen tulisi sisältyä tehostettu teknisen ja tieteellisen tiedon vaihto komission kanssa; pyytää komissiota: - toimittamaan Euroopan parlamentille tietoja komiteoista ja asiantuntijaryhmistä niitä perustettaessa ja tietoja niiden toimintatavoista ja valtuuksista, - tiedottamaan Euroopan parlamentille säännöllisesti niiden toiminnasta, - tiedottamaan parlamentille mahdollisimman varhaisessa vaiheessa lainsäädäntöehdotusten laadinnasta ja kuulemaan sitä virallisesti; 30. On huolestunut asiantuntijakomiteoille toimintasuunnitelmassa annetusta määräävästä asemasta ja kehottaa komissiota antamaan parlamentille niiden valintakäytäntöjä ja valtuutuksen luonnetta koskevan kertomuksen; 31. Pitää lisäksi myönteisenä ehdotusta luoda varojärjestelmä elintarviketurvallisuuden alalla tietojen vaihdon varmistamiseksi lainsäädännön suunnittelun varhaisessa vaiheessa; tukee ehdotusta EU:n ja Yhdysvaltain vaarallisia tuotteita koskevien varojärjestelmien yhdistämiseksi ja katsoo, että kolmansien maiden, etenkin kehitysmaiden, pitäisi myös hyötyä tästä järjestelmästä; 32. Korostaa tarvetta edistyä investointien alalla ja muistuttaa edellä mainitusta 16. syyskuuta 1998 antamastaan päätöslauselmasta, jossa todetaan, että EU ei hyväksy USA:n eksterritoriaalista lainsäädäntöä ja erityisesti Helms-Burtonin ja d'Amaton lakeja, ja pyytää Yhdysvaltain kongressia toimimaan nopeasti tällaisen lainsäädännön poistamiseksi; 33. Korostaa, että on tärkeää ottaa kansalaiset suoraan mukaan transatlanttisiin suhteisiin kestävän perustan luomiseksi ja korostaa tässä yhteydessä, että EU:n ja USA:n on tarpeen antaa jatkuvaa taloudellista tukea kansalaisten välisiin yhteyksiin («people-to-people links»); 34. Kehottaa EU:n hallituksia ja USA:ta laajentamaan yhteistyötä koulutuksen, ammattikoulutuksen ja nuoriso-ohjelmien alalla sekä lisäämään tietoa vaihtomahdollisuuksista ja poistamaan jäljellä olevat esteet työpaikkavaihdolta ja tutkintojen ja oppiarvojen vastavuoroiselta tunnustamiselta, koska henkilöiden vapaa liikkuvuus on maailmanlaajuistumisen välttämätön osa; 35. Tukee kilpailun alalla tehtävää yhteistyötä ja erityisesti EU:n ja USA:n sopimuksia kilpailulakien soveltamisesta ja «näkökantojen huomioonottamisesta» (positive comity), ja pyytää komissiota tutkimaan tällaisen yhteistyön vahvistamisen mahdollisuuksia; 36. Katsoo, että uuden transatlanttisen talouskumppanuuden puitteissa olisi mahdollisimman pian tarkasteltava uudelleen polkumyynnin ja vientituen vastaisten tullien tehtävää transatlanttisessa kaupassa ja että transatlanttinen liike-elämän vuoropuhelu voisi hyödyllisellä tavalla vaikuttaa tähän prosessiin; korostaa, että transatlanttisella tasolla käytävässä keskustelussa olisi vähitellen siirryttävä käsittelemään myös kiistanalaisempia kysymyksiä; 37. Katsoo, että pk-yrityksiä koskevaan politiikkaan liittyvien parhaiden käytäntöjen vaihto voi tuoda molemminpuolista hyötyä; korostaa tässä yhteydessä mahdollisuutta soveltaa lainsäädäntöä valikoiden tiettyihin USA:n pk-yritysryhmiin, mikä mahdollistaa tiettyjen pk-yritysten alojen räätälöidyn tuen; 38. Katsoo, että mittayksikköjen lähentämistä koskevan direktiivin ETY/80/181 täytäntöönpano aiheuttaa suuria kustannuksia USA:han vieville eurooppalaisille yrityksille, ja pyytää siksi, että tehtäisiin aloite sen edistämiseksi, että Yhdysvallat hyväksyisivät nopeasti metrijärjestelmän; Transatlanttisen talouskumppanuuden organisatorinen kehys 39. Pitää myönteisenä ehdotuksia luoda nykyisten uuden transatlanttisen toimintaohjelman rakenteiden pohjalta organisatorinen kehys transatlanttista talouskumppanuutta koskevassa lausunnossa ja toimintasuunnitelmassa määriteltyjen uusien lähestymistapojen kehittämiseksi; 40. Katsoo, että tämä pyrkimys edellyttäisi useammin ja säännöllisesti järjestettäviä ministerikokouksia sekä korkean tason virkamiesryhmän tehtävien tarkempaa määrittelemistä ja järjestämistä sekä erityisten työryhmien tai komiteoiden perustamista, erityisesti vastavuoroisen tunnustamisen alueella; 41. Muistuttaa kuitenkin edellä mainitusta 15. tammikuuta 1998 antamastaan päätöslauselmasta, jossa korostetaan parlamentaaristen elinten tehtävää neuvotteluprosessien seurannassa (mukaan lukien «hallinnolliset järjestelyt») ja huomautetaan, että «demokraattista vastuuta koskevista kysymyksistä tulee olennaisen tärkeitä, kun keskinäinen taloudellinen riippuvaisuus sekä sääntelyn yhdenmukaistuminen Atlantin molemmin puolin kehittyvät täyteen mittaansa»; 42. Pitää näin ollen kiinni tarpeesta parantaa huomattavasti sen ja Yhdysvaltain kongressin välistä yhteisparlamentaarista yhteistyötä rakentaen nykyisen Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltain kongressin välisistä suhteista vastaavan valtuuskunnan kokemuksen perustalle; Euroopan parlamentin ja Yhdysvaltain kongressin «parlamentaarisen sekavaliokunnan» tulisi siksi osallistua tiiviisti transatlanttisen talouskumppanuuden perustamiseen ja täytäntöönpanoon; 43. Korostaa sitä, että EU ja Yhdysvallat ovat sitoutuneet transatlanttista talouskumppanuutta koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä lisäämään ponnistelujaan kahdenkeskiseen kauppaan liittyvien asioiden ja riitojen ratkaisemiseksi osallistuen näin uudessa transatlanttisessa toimintasuunnitelmassa vuodelle 1995 suunniteltuun luottamusta lisäävään hankkeeseen; 44. Tuomitsee siten jyrkästi Yhdysvaltain aloitteet asettaa yksipuolisia kauppapakotteita Euroopan unionia vastaan banaanijärjestelyitä koskevan riidan seurauksena; katsoo, että Yhdysvaltain yksipuoliset pakotteet horjuttaisivat WTO:n monenkeskisiä sääntöjä, joita Yhdysvallat väittää puolustavansa, ja että EU:n pitäisi vastata pakotteisiin samalla mitalla; Lisäksi 45. Muistuttaa, että on tärkeää ottaa huomioon Amerikkojen välistä vapaakauppa-aluetta (AFTA) koskevien neuvottelujen kehittyminen sekä Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan alueellisten ryhmittymien (Mercosur, Andien yhteisö ja Keski-Amerikan yhteisö), Chilen, Meksikon ja Kanadan väliset sopimukset; 46. Kehottaa komissiota ja neuvostoa tiedottamaan parlamentille täysimittaisesti ja tarvittaessa luottamuksellisesti neuvotteluvaltuuksista; 47. Kehottaa komissiota ja neuvostoa ottamaan parlamentin transatlanttista talouskumppanuusaloitetta koskevan kannan aiheellisella tavalla huomioon antaessaan neuvotteluille suuntaviivoja; korostaa, että parlamentin on keskusteltava tulevaisuudessa sekä lopullisesta toimintasuunnitelmasta että tulevan EU:n ja Yhdysvaltain huippukokouksen tuloksista, seurattava tarkoin mahdollisia myöhempiä neuvotteluja ja tarvittaessa annettava suosituksia työjärjestyksensä 90 artiklan 5 kohdan pohjalta; 48. Vaatii tekemään sellaisen toimielinten välisen sopimuksen, joka johtaa nykyisten Luns- ja Luns-Westerterp-menettelyjen tarkistamiseen, jotta taataan se, että Euroopan parlamentille annetaan enemmän tietoa neuvotteluista ja ulkoisten sopimusten teosta ja se osallistuu niihin aktiivisemmin; 49. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän lausunnon komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja Yhdysvaltain kongressille ja hallitukselle.