PERUSTELUT

1. EHDOTUKSEN TAUSTA

Unionin tuomioistuin antoi 27. syyskuuta 2012 tuomion yhdistetyissä asioissa C-113/10, C-147/10 ja C-234/10, Zuckerfabrik Jülich AG v Hauptzollamt Aachen, British Sugar plc v Rural Payments Agency, Tereos v Directeur général des douanes et droits indirects, jäljempänä ”Jülich-II-tuomio”, jolla kumotaan asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3. marraskuuta 2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1193/2009.

Asetuksella (EY) N:o 1193/2009, joka kumottiin kokonaan 27. syyskuuta 2012 annetulla tuomiolla, oikaistiin takautuvasti markkinointivuosien 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 tuotantomaksut, jotka komissio oli jo aiemmin vahvistanut sen jälkeen, kun tuomioistuin kumosi asetukset (EY) N:o 1762/2003, 1775/2004, 1686/2005 ja 164/2007 yhdistetyissä asioissa C-5/06 ja C-23/06–C-36/06, Zuckerfabrik Jülich and Others, jäljempänä ’Jülich I’, 8. toukokuuta 2006 antamassaan tuomiossa ja yhdistetyissä asioissa C-175/07–C-184/07, SAFBA ynnä muut, 6. lokakuuta 2008 antamassaan määräyksessä, jäljempänä ’SAFBA’.

Komissio oli alun perin vahvistanut kyseisten markkinointivuosien tuotantomaksut sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19. kesäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001, jäljempänä ’perusasetus’, mukaisesti. Siinä säädettiin markkinointivuosien 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 osalta järjestelmästä, jossa sokeriala rahoittaa itseään joustavilla tuotantomaksuilla.

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 mukaisesti säännelty sokerialan yhteinen markkinajärjestely perustui periaatteeseen, jonka mukaan tuottajilla on kunakin markkinointivuonna täysi taloudellinen vastuu kiintiöt ylittävien yhteisön tuotantoylijäämien kaupaksi saattamisesta aiheutuvista tappioista suhteessa sisäiseen kulutukseen, ja kullekin yritykselle myönnettyjen tuotantokiintiöiden mukaisesti eriytettyjen hinta- ja myyntitakuiden järjestelmään.

Taloudellisen vastuun periaate taattiin tuottajien osuudesta muodostuvalla perustuotantomaksulla, jota sovellettiin kaikkeen A- ja B-sokerin tuotantoon ja joka rajoitettiin kahteen prosenttiin valkoisen sokerin interventiohinnasta, ja B-maksulla, jota perittiin B-sokerin tuotannosta ja joka voi olla enintään 37,5 prosenttia viimeksi mainitusta hinnasta. Koska alan itserahoitustavoitetta ei voitu saavuttaa näitä prosenttirajoja käyttäen markkinointivuosittain, perusasetuksessa säädettiin tuottajilta perittävästä lisämaksusta. Perusasetuksen 15 artiklassa säädetään seikoista, jotka on otettava huomioon maksuja laskettaessa.

Tuomioistuin ei edellä mainituissa tuomioissaan kyseenalaistanut tuotantomaksujärjestelmää tai periaatetta, jonka mukaan sokerintuottajien oli kannettava täysi taloudellinen vastuu tappioista, jotka kunakin markkinointivuonna aiheutuu unionin sisäisen kulutuksen ylittävän kiintiötuotannon ylijäämien kaupaksi saattamisesta, ja sokerintuottajilta perittiin kiintiötuotannosta maksu, jonka komissio vahvisti markkinointivuosina 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 aiheutuneiden tappioiden kattamiseksi.

Tuomioistuin on kuitenkin katsonut, että komissio on toistuvasti laskenut väärin vuosimaksut, jotka on vahvistettu kyseiselle ajanjaksolle neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 mukaisesti. Lisäksi se katsoi, että komission asetuksessa (EY) N:o 1193/2009 käyttämä maksujenvahvistamismenetelmä oli virheellinen, koska se johti katettavien kustannusten arvioimiseen liian suuriksi ja näin ollen liian suurien maksujen perimiseen sokerintuottajilta.

Tuomioistuin katsoi, että koska asetus (EY) N:o 1193/2009 oli julistettu pätemättömäksi, yksityisillä on oikeus saada korvaus korkoineen jäsenvaltioiden asianomaisena ajankohtana perimistä summista, jotka on vahvistettu perusteettomasti sokerialan tuotantomaksuina pätemättömän asetuksen nojalla.

Tuomio jätti oikeudellisen tyhjiön markkinointivuosien 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 maksujen tarkan määrän suhteen. Kyseisille markkinointivuosille vahvistetut maksut olisi tuomion noudattamiseksi korvattava takautuvasti sovellettavilla uusilla maksuilla, jotka lasketaan tuomioistuimen validoiman menetelmän mukaisesti.

2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIEN TULOKSET

Komissio on esittänyt jäsenvaltioille useita työasiakirjoja, jotka liittyvät oikaistujen sokerimaksujen määrittämiseen ja 27. syyskuuta 2012 annetun tuomioistuimen tuomion noudattamiseen. Kyseiset asiakirjat toimitettiin maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitealle 6. joulukuuta 2012, 20. joulukuuta 2012 ja 24. tammikuuta 2013 sekä konsolidoitu versio 28. helmikuuta 2013.

Joukko jäsenvaltioita (DE, BE, LV, IT, FR, NL, UK, CZ) pyysi komissiota valmistelemaan maksujen oikaisemiseksi säädöksen, johon olisi sisällyttävä unionin talousarviosta suoritettavat korot, jotka liittyvät korvauksiin, jotka asianomaiset jäsenvaltiot ovat maksaneet tai maksavat asianomaisina vuosina liikaa maksuja maksaneille sokerintuottajille. Jotkin valtuuskunnat ehdottivat myös, että korko olisi laskettava yhdenmukaisena kantana Euroopan tasolla.

3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 266 artiklan mukaan toimielimen, jonka säädös on julistettu mitättömäksi, on toteutettava Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Asetuksen (EY) N:o 1193/2009 kumoamisen vuoksi asianomaiselle ajanjaksolle olisi vahvistettava uudet maksut.

Koska asetus (EY) N:o 1260/2001 on kumottu markkinointivuodesta 2006/2007 alkaen ja korvattu sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 318/2006, joka puolestaan on korvattu maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) annetulla asetuksella (EY) N:o 1234/2007, neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 ei voi enää olla oikeusperusta maksujen oikaisulle. Sen vuoksi komissiolla ei ole toimivaltaa antaa tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavaa oikaisevaa säädöstä.

SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta … maksujen vahvistamiseen … liittyvät toimenpiteet. Ehdotetun asetuksen luonne huomioon ottaen 43 artiklan 3 kohta näyttäisi oleva sopiva oikeusperusta oikaistujen sokerimaksujen vahvistamiseksi asiaankuuluville markkinointivuosille.

Vaikka tuomioistuin ei mitätöinyt sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2001/2002 annettua asetusta (EY) N:o 1837/2002, myös kyseiselle markkinointivuodelle vahvistettuja maksuja on pidettävä virheellisinä ottaen huomioon, että markkinointivuoden 2001/2002 maksujen vahvistamiseksi on käytetty samaa tuomioistuimen mitätöimää menetelmää. Sen vuoksi oikaisevassa säädöksessä olisi vahvistettava uudet maksut myös kyseiselle markkinointivuodelle.

Tuomioistuin täsmensi edellä mainituissa tuomioissaan kaikki seikat, jotka on otettava huomioon laskettaessa perusasetuksen 15 artiklassa tarkoitettua keskimääräistä tappiota, jota on käytettävä tuotantomaksuilla katettavan kokonaistappion arvioimiseksi. Keskimääräinen tappio on laskettava jakamalla maksettujen tosiasiallisten vientitukien kokonaismäärä (joka on pienempi kuin komission kumotussa asetuksessa (EY) N:o 1193/2009 laskema määrä) viedyillä kokonaismäärillä riippumatta siitä, vietiinkö ne vientituella vai ilman. Myös vietävä ylijäämä lasketaan käyttämällä kaikkia vientimääriä riippumatta siitä, onko vientitukea maksettu vai ei. Tuomioistuimen vahvistaman uuden menetelmän soveltaminen johtaa asianomaisen ajanjakson tuotantomaksuilla katettavien keskimääräisen tappion ja kokonaistappion huomattavaan pienenemiseen.

Sen vuoksi ehdotetussa asetuksessa vahvistetaan markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 sokerin tuotantomaksut, jotka on laskettu uudelleen tuomioistuimen vahvistamaa menetelmää käyttäen. Näin jäsenvaltiot voivat laskea sokerintuottajille maksettavat korvaukset niiden liikamaksujen osalta, jotka näiltä on samana ajanjaksona peritty.

Markkinointivuosien 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 tuotantomaksujen tarkistaminen vaikuttaa myös lisähintaan, joka sokerintuottajien oli maksettava juurikkaanviljelijöille sen erotuksen vuoksi, joka oli A- tai B-maksun enimmäismäärän ja kyseisten, markkinointivuosina 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 perittyjen tuotantomaksujen välillä.

Sokerinvalmistajat maksoivat nimittäin sokerialalla vuoteen 2006 voimassa olleen sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti tuotantomaksun, mutta perivät näistä kustannuksista 60 prosenttia takaisin juurikkaanviljelijöiltä maksamalla juurikkaasta alhaisemman hinnan. Jos tuotantomaksut vahvistettiin pienemmiksi kuin A- tai B-maksun enimmäistaso (eli 2 ja 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, perusasetuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaan sokerintuottajien oli maksettava sokerijuurikkaan myyjille 60 prosenttia kyseisen maksun enimmäismäärän ja tosiasiallisesti perittävän perustuotantomaksun tai B-maksun välisestä erotuksesta.

Sen vuoksi tässä oikaisevassa säädöksessä vahvistetaan tarkistetut lisähinnat, jotka sokerintuottajien olisi maksettava takaisin sokerijuurikkaan myyjille. Sokerijuurikkaan myyjille olisi palautettava ainoastaan vanhojen ja uusien lisähintojen välinen erotus.

Sokerin tuotantomaksujen palautus on niiden sokerin tuotantomaksujen oikaisu, jotka alun perin maksettiin EU:n omiin varoihin. Jäsenvaltioiden on vahvistettava uuden sokerin tuotantomaksuoikeudet uusien tuotantomaksujen perusteella neljän kuukauden kuluessa tämän säädöksen voimaantulosta.

4. TALOUSARVIOVAIKUTUS

Markkinointivuosien 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 sokerin tuotantomaksujen oikaisusta aiheutuu EU:n talousarvion omiin varoihin 295 541 212 euron negatiivinen korjaus. Jäsenvaltiot saattavat edellä mainitun määrän lisäksi vaatia komissiolta korvausta niihin korkoihin, jotka ne tosiasiallisesti maksavat kansallisen lainsäädännön mukaisesti asianomaisina vuosina liikaa perittyjä maksuja korvatessaan. Jäsenvaltiot maksattavat korkomenot EU:n talousarviosta erikseen esittämällä vastaavat maksutositteet.

5. LISÄTIEDOT

Komissio antaa tämän neuvoston asetusta koskevan ehdotuksen mukana lausunnon eräiden sellaisten seikkojen täsmentämiseksi, jotka liittyvät pääoman ja korkojen takaisinmaksuun, sokerijuurikkaan myyjille suoritettavaan palautukseen, kirjanpitoon ja korvausprosessin seurantaan.

2013/0252 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON ASETUS

sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006, lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002 ja 2004/2005 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19 päivänä kesäkuuta 2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/2001[1] ja erityisesti sen 15 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, 16 artiklan 5 kohdassa ja 18 artiklan 5 kohdassa valtuutetaan komissio vahvistamaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat perittävien maksujen määrää, lisämaksun kerrointa ja sokerijuurikkaan myyjille suoritettavaa palautusta.

(2) Komissio vahvisti tuotantomaksut markkinointivuosille 2001/2002[2], 2002/2003[3], 2003/2004[4], 2004/2005[5] ja 2005/2006[6].

(3) Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jos perustuotantomaksu on pienempi kuin 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä tai jos B-maksu on pienempi kuin 14 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä, tarvittaessa tarkistettuna kyseisen 5 kohdan mukaisesti, sokerinvalmistajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille 60 prosenttia kyseisen maksun enimmäismäärän ja perittävän maksun välisestä erotuksesta.

(4) Määrät, jotka sokerinvalmistajien oli maksettava sokerijuurikkaan myyjille perustuotantomaksun enimmäismäärän ja B-maksun ja näiden perittyjen tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi, vahvistettiin markkinointivuosiksi 2002/2003[7], 2003/2004[8] ja 2005/2006[9] kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20 päivänä helmikuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 314/2002[10] 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(5) Sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen yhteydessä neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 kumottiin ja korvattiin markkinointivuodesta 2006/2007 alkaen sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20 päivänä helmikuuta 2006 annetulla asetuksella (EY) N:o 318/2006[11]. Asetuksella (EY) N:o 318/2006, joka sittemmin kumottiin ja korvattiin maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1234/2007[12] korvattiin järjestelmä, jossa sokeriala rahoitti tuotantokiintiöjärjestelmän joustavilla tuotantomaksuilla, uudella tuotantomaksujärjestelmällä, jonka tarkoituksena on rahoittaa sokerialalla sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvat menot.

(6) Tuomioistuin totesi[13] 8 päivänä toukokuuta 2008, että tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2002/2003 sokerialalle 7 päivänä lokakuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 1762/2003[14] ja sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2003/2004 14 päivänä lokakuuta 2004 annettu komission asetus (EY) N:o 1775/2004[15] ovat pätemättömiä. Tuomioistuin katsoi tuomiossaan, kaikki vietyjen tuotteiden määrät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä.

(7) Tuomioistuin totesi[16] myös, että tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14 päivänä lokakuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 1686/2005[17] on pätemätön.

(8) Komissio antoi tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi asetuksen (EY) N:o 1193/2009 asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006[18].

(9) Unionin yleinen tuomioistuin antoi 29 päivänä syyskuuta 2011 asiassa T-4/06 tuomion, jossa se totesi, että sokerialan lisämaksun kerrointen eriyttämiselle ei ole asianmukaista oikeusperustaa, ja kumosi asetuksen (EY) N:o 1686/2005 2 artiklan, sellaisena kuin se oli korvattuna komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 3 artiklalla.

(10) Tuomioistuin julisti 27 päivänä syyskuuta 2012 asetuksen (EY) N:o 1193/2009 pätemättömäksi ja totesi, että asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä vientitukien kokonaismäärään olisi pitänyt sisällyttää maksetut kokonaismäärät[19].

(11) Sen vuoksi tuotantomaksut olisi vahvistettava asianmukaiselle tasolle. Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu keskimääräinen tappio olisi kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20 päivänä helmikuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 314/2002[20] 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritellyn viennin osalta laskettava jakamalla maksetut vientituet viedyillä määrillä riippumatta siitä, vietiinkö ne vientituella vai ilman. Myös asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu vietävä ylijäämä olisi laskettava käyttämällä kaikkia vientimääriä riippumatta siitä, onko vientitukea maksettu vai ei.

(12) Koska markkinointivuoden 2001/2002 maksujen laskemiseksi on käytetty samaa tuomioistuimen mitätöimää menetelmää, myös kyseisen markkinointivuoden tuotantomaksut ja lisämaksun kerroin olisi oikaistava vastaavasti.

(13) Tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että oikaistuja tuotantomaksuja olisi sovellettava samoista päivämääristä, joina ne julistettiin pätemättömiksi.

(14) Koska sokerin tuotantomaksut vahvistetaan johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun uuden menetelmän mukaisesti, olisi vahvistettava takautuvasti myös määrät, jotka sokerinvalmistajien oli maksettava markkinointivuosilta 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 sokerijuurikkaan myyjille perustuotantomaksun enimmäismäärän ja maksettavien tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi.

(15) Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetulla menetelmällä uudelleen laskettu kattamaton kokonaistappio on markkinointivuoden 2001/2002 osalta 14 123 937 euroa. Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kerroin, jota sovelletaan kyseiseen markkinointivuoteen.

(16) Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2002/2003, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 2 prosenttia ja B-maksun suuruudeksi 16,371 prosenttia, joita olisi sovellettava kyseiseen markkinointivuoteen takautuvasti. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta ja B-maksusta saatavilla tuloilla. Sen vuoksi kyseiselle markkinointivuodelle ei ole tarvetta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa.

(17) B-maksun enimmäismäärän tarkistamisesta ja B-juurikkaan vähimmäishinnan muuttamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2002/2003 7 päivänä elokuuta 2002 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1440/2002[21] vahvistetaan markkinointivuodelle 2002/2003 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, kun taas johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tarkistettu B-maksu on 16,371 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Tämän eron vuoksi määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, olisi vahvistettava kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(18) Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua uutta laskentamenetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2003/2004, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 2 prosenttia ja B-maksun suuruudeksi 17,259 prosenttia. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta ja B-maksusta saatavilla tuloilla. Sen vuoksi kyseiselle markkinointivuodelle ei ole tarvetta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa.

(19) Asetuksessa (EY) N:o 1440/2002 vahvistetaan markkinointivuodelle 2003/2004 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, kun taas johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tarkistettu B-maksu on 17,259 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Tämän eron vuoksi määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, olisi vahvistettava kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(20) Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun laskentamenetelmän soveltaminen ei muuta perusmaksua eikä B-maksua markkinointivuoden 2004/2005 osalta. Uudella menetelmällä uudelleen laskettu kattamaton kokonaistappio on kyseisen markkinointivuoden osalta 57 648 788 euroa. Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kerroin. Johdanto-osan 9 kappaleessa tarkoitetusta tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että kertoimen olisi oltava yhdenmukainen unionin, sellaisena kuin se oli 30 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioille, ja unionin, sellaisena kuin se oli 1 päivänä toukokuuta 2004, jäsenvaltioille.

(21) Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2005/2006, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 1,2335 prosenttia eikä B-maksua tarvita. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta, eikä kyseiselle markkinointivuodelle ole tarpeen vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa.

(22) B-maksun enimmäismäärän tarkistamisesta ja B-juurikkaan vähimmäishinnan muuttamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2005/2006 5 päivänä elokuuta 2005 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1296/2005[22] vahvistetaan markkinointivuoden 2005/2006 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan kyseiseen markkinointivuoteen, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 1,2335 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, eikä B-maksua ole tarpeen vahvistaa. Näiden erojen vuoksi määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, on tarpeen vahvistaa kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(23) Oikeusvarmuuden vuoksi ja jotta eri jäsenvaltioiden asianomaisia toimijoita kohdeltaisiin yhdenmukaisesti, on tarpeen asettaa yhteinen päivämäärä, jona tässä asetuksessa vahvistetut maksut olisi todettava yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000[23] 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Sokerialan tuotantomaksut markkinointivuosien 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 osalta vahvistetaan liitteessä olevassa 1 kohdassa.

2. Markkinointivuosien 2001/2002 ja 2004/2005 lisämaksun laskemiseen tarvittavat kertoimet vahvistetaan liitteessä olevassa 2 kohdassa.

3. Määrät, jotka sokerinvalmistajien on maksettava markkinointivuosilta 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 sokerijuurikkaan myyjille A- ja B-maksujen vuoksi, vahvistetaan liitteessä olevassa 3 kohdassa.

2 artikla

Tämän asetuksen mukaisesti vahvistettujen maksujen asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 2 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu toteamispäivä on viimeistään tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan neljännen kuukauden viimeinen päivä.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

1 artiklan 1 kohtaa sovelletaan

– 16 päivästä lokakuuta 2002 markkinointivuoden 2001/2002 osalta,

– 8 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2002/2003 osalta,

– 15 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2003/2004 osalta,

– 18 päivästä lokakuuta 2005 markkinointivuoden 2004/2005 osalta, ja

– 23 päivästä helmikuuta 2007 markkinointivuoden 2005/2006 osalta.

1 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

– 16 päivästä lokakuuta 2002 markkinointivuoden 2001/2002 osalta, ja

– 18 päivästä helmikuuta 2005 markkinointivuoden 2004/2005 osalta.

1 artiklan 3 kohtaa sovelletaan

– 8 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2002/2003 osalta,

– 15 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2003/2004 osalta, ja

– 23 päivästä helmikuuta 2007 markkinointivuoden 2005/2006 osalta.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

LIITE

1) 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut sokerialan tuotantomaksut

|| 2001/2002 || 2002/2003 || 2003/2004 || 2004/2005 || 2005/2006

a) euroa tonnilta valkoista sokeria A- ja B-sokerin perustuotantomaksuna || 12,638 || 12,638 || 12,638 || 12,638 || 7,794

b) euroa tonnilta valkoista sokeria B-sokerin B-maksuna || 236,963 || 103,447 || 109,061 || 236,963 || -

c) euroa tonnilta kuiva-ainetta A- ja B-isoglukoosin perustuotantomaksuna || 5,330 || 5,330 || 5,330 || 5,330 || 3,394

d) euroa tonnilta kuiva-ainetta B-isoglukoosin B-maksuna || 99,424 || 46,017 || 48,261 || 99,424 || -

e) 12,638 euroa tonnilta sokeri/isoglukoosi-ekvivalenttina ilmaistua kuiva-ainetta A- ja B-inuliinisiirapin perustuotantomaksuna || 12,638 || 12,638 || 12,638 || 12,638 || 7,794

f) 236,963 euroa tonnilta sokeri/isoglukoosi-ekvivalenttina ilmaistua kuiva-ainetta B-inuliinisiirapin B-maksuna || 236,963 || 103,447 || 109,061 || 236,963 || -

2) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut lisämaksun laskemiseen tarvittavat kertoimet

Markkinointivuosi 2001/2002: 0,01839

Markkinointivuosi 2004/2005: 0,07294

3) 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut määrät, jotka sokerinvalmistajien on maksettava markkinointivuosilta sokerijuurikkaan myyjille A- ja B-maksujen vuoksi

|| 2002/2003 || 2003/2004 || 2005/2006

A-juurikkaan lisähinta* || || || 0,378

B-juurikkaan lisähinta* || 10,414 || 9,976 || 18,258

* Lisähinta A- tai B-maksun osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden (euroa)

RAHOITUSSELVITYS || FS/13/367494

6.2.2013.1

|| PVM: 15.4.2013

1. || BUDJETTIKOHTA: Ks. jäljempänä talousarvioennusteet. Luku 1.1 (Sokerialan yhteiseen markkinajärjestelyyn perustuvat maksut): 05 07 02 (Riitojen ratkaisu) || MÄÄRÄRAHAT: 123,4 milj. euroa 53,4 milj. euroa

2. || TOIMENPITEEN NIMI: NEUVOSTON ASETUS sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006

3. || OIKEUSPERUSTA: Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta

4. || TAVOITTEET: Tuomioistuin antoi 27. syyskuuta 2012 yhdistetyissä asioissa C-113/10, C-147/10 ja C-234/10 tuomion (Jülich-II-tuomio), jolla se kumosi 3. marraskuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009. Tämän asetuksen tarkoituksena on vahvistaa takautuvasti markkinointivuosien 2001/2002–2005/2006 sokerin tuotantomaksut, jotka lasketaan uudelleen tuomioistuimen vahvistamalla menetelmällä.

5. || VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON || 12 KK:n AJANJAKSO (milj. euroa) || KULUVA VARAIN-HOITOVUOSI 2013] (milj. euroa) || SEURAAVA VARAINHOITO-VUOSI 2014 (milj. euroa)

5.0 || MENOT - EU:N TALOUSARVIOSTA (TUET/INTERVENTIOT) - KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA - MUISTA LÄHTEISTÄ || 53,4 milj. euroa || 53,4 milj. euroa || –

5.1 || TULOT - EY:N OMAT VARAT (MAKSUT/TULLIT) – Ks. Huomautuksia - KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA || -214,1 milj. euroa || -214,1 milj. euroa || –

|| || 2015 || 2016 || 2017 || 2018

5.0.1 || MENOARVIO || || || ||

5.1.1 || TULOARVIO || || || ||

5.2 || LASKUTAPA: Ks. Huomautuksia

6.0 || MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION KYSEISEEN LUKUUN OTETUISTA MÄÄRÄRAHOISTA || Ei

6.1 || MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION LUKUJEN VÄLISILLÄ SIIRROILLA || Kyllä

6.2 || LISÄTALOUSARVION TARVE || Ei

6.3 || MYÖHEMPIIN TALOUSARVIOIHIN OTETTAVAT MÄÄRÄRAHAT || Ks. Huomautuksia

HUOMAUTUKSIA: Tuomioistuin antoi 27. syyskuuta 2012 yhdistetyissä asioissa C-113/10, C-147/10 ja C-234/10 tuomion (Jülich-II-tuomio), jolla se kumosi 3. marraskuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009. Tuomioistuin katsoi, että komissio on toistuvasti laskenut väärin vuosimaksut, jotka on vahvistettu kyseiselle ajanjaksolle. Sen mukaan yksityisillä, joilla on oikeus saada korvaus sokerialan tuotantomaksuina pätemättömän asetuksen nojalla perusteettomasti vahvistetuista summista, on unionin oikeuden perusteella oikeus saada niille myös korkoa. Oikaisusäädöksellä vahvistetaan takautuvasti markkinointivuosien 2001/2002–2005/2006 sokerin tuotantomaksut, jotka lasketaan uudelleen tuomioistuimen vahvistamalla menetelmällä. Tuomion mukaan toimijoille maksettavien korvausten on sisällettävä korot (eli EU:n on korvattava jäsenvaltioille hyvityskorot jäsenvaltioiden lainsäädännön sääntöjen mukaisesti ja perusteettoman edun periaatteen nojalla). Jäsenvaltioille takaisin maksettava kokonaismäärä on seuraavan suuruinen: Omat varat – pääoma 295,5 milj. euroa – 10,0 milj. euroa (korvattu jo vuonna 2009) x 75 % = 214,1 milj. euroa tuotantomaksuja keruumaksujen jälkeen. Hyvityskorot Omiin varoihin liittyvät määrät eivät sisällä haettuja hyvityskorkoja. Edellä esitetty arvio on laskettu siten, että se on 100 prosenttia vanhojen ja uusien tuotantomaksujen erotuksesta. Koska korot määritellään kansallisessa lainsäädännössä, niitä ei voida tällä hetkellä vahvistaa lopullisesti. 53,4 miljoonan euron rahoitusvaikutuksen arviointiperustana käytetyt korkokannat ovat seuraavissa asetuksissa julkaistut korkokannat: asetus (EY) N:o 2012/2001, asetus (EY) N:o 1852/2002, asetus (EY) N:o 1842/2003, asetus (EY) N:o 1751/2004, asetus (EY) N:o 956/2005, asetus (EY) N:o 1119/2005, asetus (EY) N:o 1668/2005, asetus (EY) N:o 1489/2006, asetus (EY) N:o 981/2007, asetus (EY) N:o 1190/2007, asetus (EY) N:o 999/2008, asetus (EY) N:o 1012/2009, asetus (EU) N:o 974/2010, asetus (EU) N:o 1036/2011, asetus (EU) N:o 938/2012. Määrä maksetaan budjettikohdasta 05 07 02. Jos tätä asetusta ei hyväksytä niin, että kyseiset maksut ehditään suorittaa varainhoitovuonna 2013, määrä on sisällytettävä vuoden talousarvion 2014 oikaisukirjelmään.

[1] EYVL L 178, 30.6.2001, s. 1.

[2] EYVL L 278, 16.10.2002, s. 13.

[3] EUVL L 254, 8.10.2003, s. 4.

[4] EUVL L 316, 15.10.2004, s. 64.

[5] EUVL L 271, 15.10.2005, s. 12.

[6] EUVL L 51, 20.2.2007, s. 17.

[7] EUVL L 254, 8.10.2003, s. 5.

[8] EUVL L 316, 15.10.2004, s. 65.

[9] EUVL L 51, 20.2.2007, s. 16.

[10] EYVL L 50, 21.2.2002, s. 40.

[11] EUVL L 58, 20.2.2006, s. 1.

[12] EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

[13] Yhdistetyt asiat C-5/06 ja C-23/06–C-36/06, Kok. 2008, I-03231.

[14] Ks. alaviite 3.

[15] Ks. alaviite 4.

[16] Yhdistetyissä asioissa C-175/07–C-184/07 6 päivänä lokakuuta 2008 annettu määräys, Kok. 2008, I-00142, ja C-466/06, ECR 2008, I-00140 ja C-200/06 6 päivänä lokakuuta 2008 annettu määräys, Kok. 2008, I-00137.

[17] Ks. alaviite 5.

[18] EUVL L 321, 8.12.2009, s. 1.

[19] Yhdistetyt asiat C-113/10, C-147/10 ja C-234/10, ei vielä julkaistu.

[20] EUVL L 50, 21.2.2002, s. 40.

[21] EYVL L 212, 8.8.2002, s. 3.

[22] EUVL L 205, 6.8.2005, s. 20.

[23] EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1.