FI Euroopan unionin virallinen lehti C 257/36

Alueiden komitean OMA-Aloitteinen lausunto aiheesta Tavoitteena vihreä kirja Euroopan Unionin tulevasta vuoristopolitiikasta: Eurooppalainen näkemys vuoristoalueista

(2008/C 257/07)

ALUEIDEN KOMITEA

— muistuttaa puheenjohtaja José Manuel Barroson vastanneen ensi kädeltä myönteisesti Euroopan vuoristoalueiden valtuutettujen järjestön AEM:n (Association of Elected Representatives from Mountainous Areas) kysymykseen unionin vuoristopolitiikkaa käsittelevän vihreän kirjan laatimisesta. Kysymys esitettiin 7. joulukuuta 2006 pidetyn alueiden komitean täysistunnon yhteydessä käydyssä järjestelmälliseen vuoropuheluun liittyneessä keskustelussa.

— toteaa, että vuoristoalueet kärsivät pysyvistä luonnonhaitoista ja maantieteellisistä haitoista, mutta niillä on luontoon ja inhimillisiin voimavaroihin liittyviä valtteja, joilla edistetään kasvua ja luodaan työpaikkoja.

— kehottaa Euroopan unionia käynnistämään todellisen yhdennetyn, kaikkia vuoristoalueita tukevan eurooppalaisen politiikan, jossa kunnioitetaan alueiden monimuotoisuutta.

— on valmis kannattamaan Euroopan komission ja EU:n jäsenvaltioiden ponnisteluja saavuttaa Lissabonissa ja Göteborgissa sovittujen, tarkistettujen strategioiden päämäärät siten, että laaditaan eurooppalainen toimintasuunnitelma vuoristoalueiden kilpailukyvyn ja kestävän kehityksen tukemiseksi.

— suosittaa Euroopan komissiolle, että se ottaa huomioon kolme pääteemaa: a. Lisätään vuoristoalueiden houkuttavuutta ja parannetaan niiden kulkuyhteyksiä, jotta alueille saadaan yrityksiä ja väestöä. Tavoitteeseen päästään etenkin parantamalla maa- ja tietoliikenneyhteyksiä, lisäämällä yhteyksiä Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin sekä tukemalla innovointia ja luovuutta tietotaidon, henkisen pääoman ja yrittäjähenkisyyden hyödyntämisessä. b. Tarkastellaan vuoristoalueita niiden omista resursseista käsin ja otetaan huomioon alueiden erityispiirteet, jotta ne pystyvät selviytymään pysyviin luonnonhaittoihinsa liittyvistä lisäkustannuksista ja säilyttämään yleishyödylliset palvelut. c. Kehitetään klustereita ja kilpailukeskuksia, jotta elinkeinoelämän eri osa-alueet pyrkivät yhdessä ja vakaasti päämääränä olevaan kestävään kehitykseen.

Esittelijä : Luis DURNWALDER (IT, PPE) Bolzano — Alto Adigen autonomisen maakunnan valtuuston puheenjohtaja

POLIITTISET SUOSITUKSET

ALUEIDEN KOMITEA

1. muistuttaa puheenjohtaja José Manuel Barroson vastanneen ensi kädeltä myönteisesti Euroopan vuoristoalueiden valtuutettujen järjestön AEM:n (Association of Elected Representatives from Mountainous Areas) kysymykseen unionin vuoristopolitiikkaa käsittelevän vihreän kirjan laatimisesta. Kysymys esitettiin 7. joulukuuta 2006 pidetyn alueiden komitean täysistunnon yhteydessä käydyssä järjestelmälliseen vuoropuheluun liittyneessä keskustelussa.

2. korostaa, että Lissabonin sopimuksessa (158 artiklassa) myönnetään, että vuoristoalueisiin on kiinnitettävä erityistä huomiota muiden pysyvistä luonnonhaitoista ja maantieteellisistä haitoista kärsivien alueiden joukossa, ja ne määritellään yhdeksi alueellisen yhteenkuuluvuuspolitiikan tavoitteeksi.

3. muistuttaa, että vuoristot ovat Euroopan unionin koko väestön elämän ja toiminnan kannalta olennaisia luonnonvaroineen ja kulttuurivarantoineen sekä kielellisen monimuotoisuutensa, tietotaitonsa ja taloudellisten voimavarojensa, kuten maatalouden, teollisuuden ja matkailun ansiosta.

4. panee merkille, että vuoristoalueita on 21:ssä Euroopan unionin jäsenvaltiossa: niiden osuus unionin pinta-alasta on 35,69 %, ja niillä asuu 17,73 % unionin väestöstä. (1)

5. huomauttaa, että maapallon vedenpinnan yläpuolisista alueista 26 % on vuoristoalueita, ja niillä asuu 10 % maapallon väestöstä. Vuoristoalueet ovat keskeinen osa maapallon kestävää kehitystä, kuten Rion Agenda 21:n luvussa 13 todetaan.

6. toteaa, että vuoristoalueiden kulkuyhteydet ovat ratkaiseva haaste todellisten yhtenäismarkkinoiden saattamiselle päätökseen sekä ihmisten, tavaroiden ja palveluiden vapaan liikkuvuuden toteutumiselle.

7. korostaa, että vuoristoalueiden erilaisuus jää taka-alalle tarkasteltaessa vuoristojen yhtenäisyyttä alueiden tai valtioiden rajat ylittävinä kokonaisuuksina, jotka koostuvat vuorista, laaksoista ja vuorten rinteistä, kaupunkialueista ja maaseudusta.

8. toteaa, että vuoristomaisema on uskomattoman monimuotoinen luonnoltaan ja erityisen hauras ja herkkä reagoimaan ilmastonmuutokseen. Siksi se on todellinen ilmastonmuutoksen ennakkovaroitusjärjestelmä.

9. toteaa, että vuoristoalueet ovat perinteisesti kestävän kehityksen kokeilualueita, joilla voidaan löytää innovatiivisia ratkaisuja pysyviin luonnonhaittoihin.

10. muistuttaa, että alue- ja paikallisyhteisöillä on runsaasti kokemusta vuoriston kestävästä kehityksestä.

11. palauttaa mieliin Euroopan parlamentin, alueiden komitean sekä talous- ja sosiaalikomitean lausunnoissaan ja tutkimuksissaan esiin tuomat pyrkimykset vuoristoalueiden arvostuksen lisäämiseksi unionin toimintalinjoissa.

12. toteaa, ettei unionilla ole vielä meripolitiikan tai kaupunkipolitiikan kaltaista kokonaisvaltaista vuoristopolitiikkaa tai yhteisön strategiaa.

Euroopan unionin hallintotavan parantaminen

13. huomauttaa, että vuoristoalueiden alue- ja paikallisyhteisöt puolustavat alueiden autonomiaa ja toissijaisuusperiaatteen noudattamista ja kannattavat alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa unionin hallinnossa.

14. toteaa, että vuoristoalueet kärsivät pysyvistä luonnonhaitoista ja maantieteellisistä haitoista, mutta niillä on luontoon ja inhimillisiin voimavaroihin liittyviä valtteja, joilla edistetään kasvua ja luodaan työpaikkoja.

15. huomauttaa, että unionin toimintalinjat on koottava yhdennettyyn, kestävää kehitystä tukevaan strategiaan, joka on mukautettavissa erilaisten vuoristoalueiden todellisuuteen.

16. toteaa, että EU:n on ryhdyttävä pikaisesti tasapainoisiin ja tasapuolisiin toimiin, jotta unionin kaupunki- ja rannikkoalueiden sekä erittäin harvaan asuttujen alueiden ja vuoristoalueiden monimuotoisuutta hyödynnetään kestävästi.

17. muistuttaa, että vuoriston asukkaat tekevät merkittävää työtä maiseman ja vuoriston luonnon tasapainon hyväksi.

18. kannattaa alueiden ja paikallisviranomaisten toimia sekä niiden muodostamia verkostoja, joissa vaihdetaan hyviä käytänteitä Lissabonissa ja Göteborgissa sovittujen tarkistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi sekä pyrittäessä päämääränä olevaan taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen.

19. muistuttaa, että Lissabonin strategia ja vuosiksi 2007–2013 laaditut koheesiopolitiikan suuntaviivat ovat vuoristoalueiden — kuten muidenkin alueiden — kannalta tarkoituksenmukaisia, sillä niillä vauhditetaan unionin maailmanlaajuista kilpailukykyä.

20. muistuttaa, että unionin toimintalinjoilla on alueellisen yhdentymisen kannalta tarkasteltuna alueiden ja valtioiden rajat ylittävä ulottuvuus.

21. painottaa tarvetta lähentää unionin politiikkoja ja hallintoa kansalaisten arkipäivään.

Yhdennetty lähestymistapa vuoristoalueisiin yleisenä periaatteena

22. korostaa, että tuotetaan Euroopan laajuista lisäarvoa, kun kiinnitetään huomiota vuoristoalueisiin ja otetaan huomioon niiden alueiden ja valtioiden rajat ylittävä ulottuvuus (Alpit, Pyreneet, Karpaatit, Iberian vuoret, Balkanvuoret, Välimeren alueen — myös saarten — vuoristot, Pohjois-Euroopan vuoristot, Keski-Euroopan vuoristot jne.).

23. tuo esiin vuoristoalueiden luonnonvarojen ja kulttuurivarannon tarjoamat edut.

24. muistuttaa monista vuoristoalueita tukevista yhdennetyistä kansallisista ja alueellisista toimintalinjoista.

25. ottaa huomioon Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen sekä Karpaatteja koskevan yleissopimuksen valmistelun käynnistymisen.

26. arvostaa Euroregioiden tekemää työtä ja työyhteisöjen työsarkaa rajaseuduilla, jossa ne toimivat välittäjinä ja piristävät alueiden toimintaa.

27. esittää toivomuksen, että unioni laatii todellisen yhdennetyn vuoristostrategian, jolla poikkialaisesti täydennetään valmisteilla olevan, alueellista yhteenkuuluvuutta käsittelevän vihreän kirjan ansiosta toivottavasti aikaan saatavaa edistystä.

Eri toimintalinjojen hyödyntäminen yhdennetyssä vuoristopolitiikassa

28. korostaa, että unionin vuoristopolitiikka sivuaisi hyvin monia unionin lainsäädännön alaan jo osittain kuuluvia alakohtaisia politiikkoja, joita ei kuitenkaan ole koskaan koordinoitu yhdennetysti.

29. luettelee keskeisiä politiikanlohkoja, jotka on otettava huomioon aktiivisessa vuoristopolitiikassa: — taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, johon liittyy alueidenvälinen sekä alueiden ja valtioiden rajat ylittävä yhteistyö — maatalous ja maaseudun kehittäminen — matkailu — teollisuus ja pk-yritykset — ilmastonmuutos, uusiutuvat energialähteet ja luonnonvarat (vesi, tuuli, korkealla vuoristossa paistava aurinko, puu, biomassa) — ympäristö, luonnon monimuotoisuus sekä luonnon- ja kulttuurimaisema — liikenne sekä tieto- ja viestintätekniikka, paikalliset kulkuyhteydet ja Euroopan laajuiset liikenneverkot — kilpailu, yhtenäismarkkinat, yleishyödylliset palvelut sekä julkisen ja yksityissektorin kumppanuus — tutkimus ja innovointi — kulttuurien ja kielten monimuotoisuus, perus- ja ammattikoulutus.

Euroopan unionin toimintasuunnitelma vuoristoalueiden hyväksi

30. kehottaa Euroopan unionia käynnistämään todellisen yhdennetyn, kaikkia vuoristoalueita tukevan eurooppalaisen politiikan, jossa kunnioitetaan alueiden monimuotoisuutta.

31. on valmis kannattamaan Euroopan komission ja EU:n jäsenvaltioiden ponnisteluja saavuttaa Lissabonissa ja Göteborgissa sovittujen, tarkistettujen strategioiden päämäärät siten, että laaditaan eurooppalainen toimintasuunnitelma vuoristoalueiden kilpailukyvyn ja kestävän kehityksen tukemiseksi.

32. neuvoo unionin toimielimiä ottamaan huomioon alueiden erityispiirteet toteuttaessaan säädöskäytännön parantamiseen liittyviä toimia.

33. kehottaa Euroopan komissiota tunnustamaan paikallis- ja alueyhteisöjen myönteisen ja moninaisen panoksen vuoristoalueiden kestävään kehitykseen ja sisällyttämään sen unionin uuteen vuoristopolitiikkaan.

34. suosittaa Euroopan komissiolle, että se ottaa huomioon kolme pääteemaa: a) Lisätään vuoristoalueiden houkuttavuutta ja parannetaan niiden kulkuyhteyksiä, silloin kun se voidaan tehdä aiheuttamatta vahinkoa ympäristölle, jotta alueille saadaan yrityksiä ja väestöä. Tavoitteeseen päästään etenkin parantamalla maa- ja tietoliikenneyhteyksiä, lisäämällä yhteyksiä Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin sekä tukemalla innovointia ja luovuutta tietotaidon, henkisen pääoman ja yrittäjähenkisyyden hyödyntämisessä. b) Tarkastellaan vuoristoalueita niiden omista resursseista käsin ja otetaan huomioon alueiden erityispiirteet, jotta ne pystyvät selviytymään pysyviin luonnonhaittoihinsa liittyvistä lisäkustannuksista ja säilyttämään yleishyödylliset palvelut. c) Kehitetään klustereita ja kilpailukeskuksia, jotta elinkeinoelämän eri osa-alueet pyrkivät yhdessä ja vakaasti päämääränä olevaan kestävään kehitykseen.

35. suosittaa, että Euroopan komissio kehittää vuoristoalueista innovoinnin, osaamisyhteiskunnan ja kestävän kehityksen kokeilualueita.

36. esittää toivomuksen, että vuoristoalueet voisivat edelleen kehittää perinteistään ammentavaa innovointitoimintaa ja parantaa pk-yritystensä kilpailukykyä.

37. ehdottaa Euroopan komissiolle ja EU:n jäsenvaltioille, että ne ottavat huomioon alueiden erilaiset työvoima- ja koulutustarpeet.

38. suosittaa Euroopan komissiolle, että se kehittäisi luonnonpuistoista saatujen kokemusten pohjalta yhdennetyn hallintamenetelmän eristyksissä olevia, korkealla ja keskikorkeudella sijaitsevia vuoristoalueita varten. Kyseisessä hallintamenetelmässä tulisi yhdistää etenkin Natura 2000 -verkon välineiden avulla toteutettava luonnonvarojen suojelupolitiikka sekä vuoristoalueiden tasapainoinen hyödyntäminen ja kehittäminen.

39. neuvoo Euroopan unionia sisällyttämään alueiden erityispiirteet väestönsuojelun järjestelyyn ja tiedostamaan, että luonnonkatastrofien ja luonnon asettamista rajoituksista johtuva riski on suuri ja edellyttää vuoristossa hyvin erilaista väestönsuojelun ja pelastuspalvelun toimintatekniikkaa kuin muualla.

40. kehottaa tarkastelemaan YMP:tä uudistettaessa maatalouden, laiduntamisen ja vuoristossa harjoitettavan viininviljelyn strategista tehtävää vaalittaessa maisemaa ja veden laatua sekä tuotettaessa laatutuotteita, joiden alkuperäalue on helposti jäljitettävissä. Tällaisella aiempaa territoriaalisemmalla uudella YMP:llä suosittaisiin laadukasta, heikosti kannattavaa tuotantoa, joka on olennainen osa eurooppalaista maataloutta ja jolla on ympäristön kannalta keskeinen sija.

41. kehottaa Euroopan komissiota, Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa tarjoamaan tasapainoista toimenpidekokonaisuutta tukemaan maitokiintiön poistamista erityisesti korkeilla ja keskikorkeilla vuoristoalueilla. Toimet olisi rahoitettava markkinajärjestelyihin varatuista varoista, joita ei enää käytetä, kuitenkin niin, ettei tämä haittaa suorien tukien järjestelmää. Jotta maanviljelys, laajaperäinen karjankasvatus ja maidontuotanto säilyvät korkeilla ja keskikorkeilla vuoristoalueilla, komitea kehottaa harjoittamaan toisen pilarin puitteissa nykyistä talouskeskeisempää toimintaa muun muassa kaupallisten mahdollisuuksien luomiseksi ja niin, että tuetaan sellaista maataloutta, jota harjoitetaan luonnon- ja maantieteellisistä haitoista kärsivillä alueilla ja joka vaikuttaa suotuisasti luontoon ja ympäristöön.

42. kehottaa EU:n toimielimiä ottamaan unionin politiikkojen yhteydessä huomioon vuoristometsien ja niiden kestävän hoidon strategisen merkityksen, kun ajatellaan metsien omalle ympäristölleen ja etenkin lähiasutukselle antamaa tehokasta suojaa sekä myös panosta luonnonvarojen ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen torjuttaessa ilmastonmuutosta, säilytettäessä ilman ja veden laatu, suojeltaessa maisemia sekä edistettäessä vuoristoalueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä.

43. yhtyy toteamukseen, että Euroopassa ei nykyisin hyödynnetä metsätalouden ympäristötehtävän eikä alan tuotteiden koko potentiaalia (energia, rakentaminen, rakennusmateriaalit).

44. kehottaa unionin toimielimiä sisällyttämään unionin alueiden tarkasteluun vuoristoalueiden energiavaltit ja niiden kyvyn tuottaa energiaa uusiutuvista energialähteistä (vesivoima, aurinko- ja tuulienergia, biomassa ja puu) sekä passiivisen rakennuskapasiteetin.

45. kehottaa unionin toimielimiä, valtakunnallisia ja alueellisia pankkeja sekä yleiseurooppalaista hiilirahastoa tai Bluenext-järjestelmää ottamaan huomioon ympäristön laatua parantavat vuoristoelementit (metsät, alppiniityt ja vuoriston laidunmaat), jotka toimivat hiilidioksidinieluina ja joita on mahdollista hyödyntää rahallisesti sertifiointijärjestelmän tai päästövähennyshyvitysten muodossa.

46. palauttaa mieliin, että Euroopan laajuisiin energia-, liikenne- ja tietoliikenneverkkoihin on sisällytettävä todellinen alueellinen ulottuvuus ja niissä on otettava huomioon verkkojen halkomien alueiden maantieteelliseen sijaintiin, ympäristöön ja väestöön liittyvät realiteetit, jotta verkot kehittyisivät todellisiksi mantereen laajuisiksi eurooppalaisiksi yhteysverkoiksi, joille paikallisväestö antaa tukensa.

47. ehdottaa, että unionin pohtiessa kestävää kaupunkiliikennettä kiinnitettäisiin huomiota vuoristokaupunkien liikennekokeiluihin paikallisliikenteen järjestämisestä yhdennetysti ja kestävästi.

48. painottaa tarvetta luoda pysyviä kulkuyhteyksiä vuoristoalueiden väestön ja suurten asutuskeskusten välille, jotta saavutetaan unionin tarkistetut kasvu- ja työllisyystavoitteet.

49. kehottaa Euroopan komissiota tekemään kaikkensa digitaalikuilun kaventamiseksi sekä nopeiden maanpäällisten tai satelliittivälitteisten tiedonsiirtoyhteyksien tarjoamiseksi kaikille unionin alueille ja kaikille kansalaisille sekä yhteyksien kehittämiseksi pian suurnopeusyhteyksiksi etenkin tietoyhteiskuntaan osallistumista edistävän i2010-aloitteen yhteydessä.

50. suosittaa, että ulko- ja naapuruuspolitiikkaan sisällytetään tiettyjen kansainvälisten geopoliittisten kysymysten vuoristoulottuvuus ottamalla huomioon sellaiset haasteet kuin vesi- ja luonnonvarat, kulttuurisen monimuotoisuuden kunnioittaminen ja peruskoulutus, kestävä talouskehitys ja muuttoliikkeet.

51. neuvoo Euroopan komissiota alueellistamaan viestintästrategiansa, jotta se olisi lähempänä unionin kansalaisten arkea.

52. neuvoo sisällyttämään unionin toimintaperiaatteisiin sekä yhteisön päätöksentekoprosessiin ja komitologiamenetelmään nykyistä vankemman alueellisen ulottuvuuden unionissa toteutettavan demokratian tehostamiseksi.

53. kehottaa Euroopan parlamenttia kartoittamaan Euroopan unionin vuoristotoimien talousarviovaikutukset.

54. suosittaa, että koheesiopolitiikkaa koordinoidaan vuoristoalueilla kumppanuuspohjalta, jotta estetään toiminnan hajanaisuus ja parannetaan rakennerahastotoimien strategista ulottuvuutta.

55. ehdottaa, että alueisiin vaikuttavien muiden yhteisön politiikkojen toimintasuunnitelmien ohjelmoinnista sovitaan niin ikään asianomaisten vuoristoalueiden kanssa ja määritellään näin laaja-alaiset, yhdennetyt ja kumppanuuteen perustuvat strategiat.

56. kannattaa neuvostoon kokoontuneiden maankäytöstä vastaavien ministereiden pyrkimystä tutkia aluepoliittisen toimintasuunnitelman yhteydessä ilmastonmuutoksen vaikutusta vuoristoihin ja kehottaa Euroopan komissiota sisällyttämään tämän kysymyksen lainsäädäntätyöhönsä ja säädösehdotuksiinsa.

57. antaa tukensa koheesiopolitiikan keskeiselle asemalle unionin vuoristostrategiassa sekä alueellisen yhteenkuuluvuustavoitteen ja Interreg-ohjelmien edelläkävijäasemalle.

58. kehottaa jäsenvaltioita ja niiden parlamentteja ottamaan EAYY-asetuksen hyväksymismenettelyn yhteydessä huomioon, miten tärkeää on luoda yhteinen oikeusväline vuoristoalueiden alueellisen yhteistyön edistämiseksi.

59. korostaa tarvetta ottaa kilpailu- ja sisämarkkinapolitiikoissa huomioon yleishyödyllisten palveluiden sekä julkisen ja yksityissektorin kumppanuuksien ratkaiseva asema vuoristoalueiden elinkeinoelämässä. On myös tärkeää vastata tällaisten pysyvistä luonnonhaitoista kärsivien alueiden jatkuvista taloudellisista ja sosiaalisista lisäkustannuksista, jotta vältetään vuoristoalueiden väestökato ja arvostetaan alueiden valtteja.

60. kehottaa Euroopan komissiota kuulemaan kaikkia Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen ja Karpaattien yleissopimuksen vaikutuspiiriin kuuluvia toimijoita ja tarkkailijoita, jotta voidaan tarkastella sopimusten hallintoa, arvioida niiden tavoitteita ja päättää tältä pohjalta ensin mainittuun sopimukseen liitettävien pöytäkirjojen ratifioinnista ja jälkimmäisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja ratifioinnista sekä — mikäli asiakirjat päätetään ratifioida ja allekirjoittaa — ryhtyä näiden valtakunnan rajat ylittävien yleissopimusten keskeiseksi toimijaksi.

61. ehdottaa, että vuoristoalueita muistettaisiin eurooppalaisella teemavuodella ja että komissio järjestäisi joka toinen vuosi Euroopan laajuisen vuoristoaluekonferenssin yhteistyössä alueiden komitean kanssa, samaan tapaan kuin vuonna 2002.

62. kehottaa Euroopan parlamenttia ja neuvostoa antamaan vuoristokysymykset selkeästi yhden ainoan komissaarin vastuulle jo komission jäsenten nimeämistä edeltävissä kuulemistilaisuuksissa. Kyseinen komission jäsen koordinoisi muiden vastuualueidensa lisäksi niitä komission toimia, jotka liittyvät tähän laaja-alaiseen alueelliseen haasteeseen.

63. kehottaa Euroopan komissiota tekemään vihreässä kirjassa ehdotuksia unionin tulevista vuoristopolitiikoista sekä ottamaan ne lähtökohdiksi yhdennetylle ja kumppanuuteen perustuvalle unionin vuoristostrategialle, jonka hallintaan osallistuvat Euroopan komissio ja jäsenvaltiot sekä alue- ja paikallisviranomaiset yhdessä talous- ja yhteiskuntaelämän sekä ympäristöalan toimijoiden kanssa. Myös vuoristoseutujen alueyhteisöjä edustavien kansallisten ja eurooppalaisten järjestöjen tulisi osallistua toimintaan.

Bryssel 19. kesäkuuta 2008 Alueiden komitean puheenjohtaja Luc VAN DEN BRANDE

(1) Tutkimus Mountain Areas in Europe: Analysis of mountain areas in EU member states, acceding and other European countries, Nordregio, aluepolitiikan PO, tammikuu 2004.

http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf/montagne/mount1.pdf.