EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 22.6.2022 COM(2022) 295 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE rajat ylittävistä ammattimaisista eurokäteisen maantiekuljetuksista euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden välillä 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta (asetuksen 26 artiklan mukaisesti)



KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE rajat ylittävistä ammattimaisista eurokäteisen maantiekuljetuksista euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden välillä 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta (asetuksen 26 artiklan mukaisesti) 1.Johdanto Rajat ylittävistä ammattimaisista eurokäteisen maantiekuljetuksista euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden välillä 16 päivänä marraskuuta 2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1214/2011 tuli voimaan 30. marraskuuta 2012. Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 26 artiklassa edellytetään, että komissio antaa asetuksen täytäntöönpanosta kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1. joulukuuta 2016 ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Kertomuksessa on tarkasteltava erityisesti mahdollisuutta ottaa käyttöön yhteiset koulutusvaatimukset arvokuljetusyritysten turvahenkilöstön aseenkantoa varten ja muuttaa kyseisen asetuksen 24 artiklaa direktiivin 96/71/EY perusteella. Siinä on myös otettava asianmukaisesti huomioon IBNS-järjestelmien alalla tapahtuva tekniikan kehitys, tutkittava, toisiko arvokuljetusten unionin ryhmäluvan myöntäminen lisäarvoa, ja arvioitava, onko asetusta (EU) N:o 1214/2011 tarpeen tarkistaa vastaavasti. Ensimmäinen uudelleentarkastelu toteutettiin vuonna 2016. Tämä uudelleentarkastelu perustuu kyselylomakkeisiin, joissa komissio tiedusteli työmarkkinaosapuolten ja alan muiden sidosryhmien sekä jäsenvaltioiden näkemyksiä asiasta. Kertomus perustuu kyselylomakkeisiin saatuihin vastauksiin. 2.Yleiset taustatiedot 2.1.Tausta 2.1.1.Rajat ylittäviin eurokäteisen kuljetuksiin sovellettavat yhteiset säännöt Euron käyttöönotto on lisännyt tarvetta valtioiden rajojen yli tapahtuviin käteisrahan maantiekuljetuksiin euroalueeseen kuuluvissa jäsenvaltioissa. Euroalueen pankkien, vähittäiskauppasektorin ja muiden ammattimaisten käteisrahan käsittelijöiden olisi voitava tehdä sopimuksia parhaan hinnan ja/tai palvelun tarjoavien arvokuljetusyritysten kanssa ja hyödyntää lähimmän kansallisen keskuspankin konttorin tai arvokuljetusyrityksen laskentakeskuksen käteispalveluita, vaikka se sijaitsisikin toisessa jäsenvaltiossa. Lisäksi jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro (”osallistuvat jäsenvaltiot”) ovat toimineet tai saattavat olla halukkaita toimimaan niin, että eurosetelit ja kolikot valmistetaan ulkomailla. Rajaseuduilla sijaitsevat vähittäiskauppiaat ja pankit haluavat ehkä hankkia käteisrahansa niitä lähinnä sijaitsevasta laskentakeskuksesta, joka ei ole välttämättä samassa jäsenvaltiossa. Yhteisen rahan perusperiaatteeseen kuuluu vapaus siirtää käteisrahaa osallistuvasta jäsenvaltiosta toiseen. Osallistuvissa jäsenvaltioissa tapahtuvien arvokuljetusten täydellistä yhdenmukaistamista ei ole pidetty mahdollisena, eikä ole pidetty tarkoituksenmukaisena perustaa järjestelmää, jossa yhden jäsenvaltion myöntämä lupa olisi voimassa kaikissa jäsenvaltioissa (ns. vastavuoroinen tunnustaminen). Sen vuoksi asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 asetetaan yhteisiä sääntöjä, jotka ovat voimassa kaikissa jäsenvaltioissa mutta joilla ei kuitenkaan rajoiteta tiettyjä asetuksessa erikseen mainittuja näkökohtia koskevia kansallisia sääntöjä. Kaikkia sääntöjä ei yhdenmukaisteta, koska yhteisiä sääntöjä sovelletaan ainoastaan rajat ylittäviin kuljetuksiin. 2.1.2.Asetuksen soveltaminen osallistuvissa jäsenvaltioissa ja euron käyttöönottoon valmistautuvissa jäsenvaltioissa tapahtuviin maantiekuljetuksiin Asetusta (EU) N:o 1214/2011 sovelletaan eurokäteisen maantiekuljetuksiin, koska ne ovat eurokäteisen yleisin (ja ehkä jopa ainoa) kuljetusjärjestely rajaseuduilla ja ainoa järjestely, jossa rajat ylittäviä arvokuljetuksia koskevat yhteiset säännöt katsottiin tarpeellisiksi. Asetus ei koske lento- ja merikuljetuksia. Asetusta (EU) N:o 1214/2011 sovelletaankin osallistuvien jäsenvaltioiden välisiin rajat ylittäviin kuljetuksiin tosiasiassa vain silloin, kun kyseisillä valtioilla on yhteinen maaraja. Rajojen ylittävyys voi tällaisissa kuljetuksissa muodostua yhdestä tai useammasta seuraavista kolmesta osatekijästä: arvokuljetusyrityksen kotijäsenvaltio, kohdejäsenvaltio (muu kuin kotijäsenvaltio), jossa arvokuljetusyritys kuljetuspalvelun tarjoaa, ja/tai kauttakulkujäsenvaltio, jonka kautta ajoneuvo kulkee joko päästäkseen kohdejäsenvaltioon tai palatakseen kotijäsenvaltioon. Rajat ylittävistä eurokäteisen kuljetuksista asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 annettuja sääntöjä sovelletaan vain suhteessa osallistuviin jäsenvaltioihin. Ennen kuin jäsenvaltio ottaa euron käyttöön, eurokäteistä on ehkä kuljetettava osallistuvista jäsenvaltioista euroon siirtymiseen valmistautuvaan jäsenvaltioon. Asetusta (EU) N:o 1214/2011 sovelletaan siis asetuksen (EU) N:o 55/2013 nojalla myös euron käyttöönottoa valmisteleviin jäsenvaltioihin. 2.2.Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 keskeiset osat 2.2.1.Lupa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin Koska käteisen kuljetustoimintaan saattaa liittyä arvokuljetusyritysten turvahenkilöstön ja väestön turvallisuuteen kohdistuvia uhkia, eurokäteisen kuljettaminen valtioiden rajojen yli edellyttää erityistä lupaa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin. Kansallisten viranomaisten on myönnettävä lupa viideksi vuodeksi, mikäli arvokuljetusyritys täyttää asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaiset edellytykset, kuten arvokuljetusten turvahenkilöstölle määritellyt vaatimukset tai arvokuljetusajoneuvojen yleiset vaatimukset sekä muut edellytykset. Arvokuljetusluvat rekisteröidään sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmään (Internal Market Information System, IMI), jotta ne ovat helposti viranomaisten saatavilla. Rajat ylittäviä arvokuljetuksia asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisesti suorittavalla arvokuljetushenkilöstöllä on oikeus vähimmäispalkkaan, jota kohdejäsenvaltioissa sovelletaan asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 mainituin edellytyksin.

2.2.2.Rajat ylittävät eurokäteisen kuljetukset Lupa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin antaa asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 asetetuin rajoituksin oikeuden rajat ylittäviin euroseteleiden ja -kolikoiden maantiekuljetuksiin, jotka suoritetaan päiväsaikaan. Lupa myönnetään vain, jos suurin osa noudoista tai toimituksista tapahtuu kohdejäsenvaltiossa ja eurokäteisen arvo on vähintään 80 prosenttia ajoneuvossa kuljetetun käteisen kokonaisarvosta. Huomionarvoista on, että eräät erityiset kuljetusjärjestelyt jätetään nimenomaisesti asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle siitä huolimatta, että ne kuuluvat rajat ylittävien eurokäteisen maantiekuljetusten määritelmän piiriin. Tällaisia järjestelyjä ovat muun muassa kahden paikan väliset kuljetukset, jotka suuntautuvat kansallisiin keskuspankkeihin tai käteisrahan valmistuspaikkoihin ja niistä pois. 2.2.3.Sovellettavat kuljetusjärjestelyt Asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 säädetään euroseteleitä varten viidentyyppisistä ja eurokolikoita varten kahdentyyppisistä kuljetusjärjestelyistä. Asetuksessa määritellään kunkin järjestelyn edellytykset, kuten ajoneuvojen panssarointi, älykkäiden setelinsuojausjärjestelmien (IBNS-järjestelmien) käyttö tai arvokuljetusten turvahenkilöstön läsnäolo. Osallistuvat jäsenvaltiot päättävät, mitä kuljetusjärjestelyjä niiden alueella sovelletaan. 2.2.4.Älykkäiden setelinsuojausjärjestelmien (IBNS-järjestelmien) rooli ja turmeltuneiden seteleiden pois vetäminen Asetuksella (EU) N:o 1214/2011 pyritään helpottamaan IBNS-järjestelmien käyttöä, koska sen odotetaan tekevän arvokuljetuksista turvallisempia arvokuljetusten turvahenkilöstölle ja kansalaisille. Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 nojalla toimivien arvokuljetusyritysten on vedettävä turmeltuneet setelit pois liikkeestä varmistaakseen, ettei tällaisia seteleitä enää käytetä maksutoimenpiteissä. 2.2.5.Kuljetuksiin sovellettavat kohdemaan säännöt: kansalliset poliisivoimat, yleistä turvallisuutta koskevat säännöt ja tuliaseiden kantaminen Arvokuljetuksia koskevista näkökohdista, joita asetuksen (EU) N:o 1214/2011 yhteiset säännöt eivät kata, säädetään kansallisessa lainsäädännössä, mikäli perussopimuksen yleisistä säännöistä (kuten syrjintäkiellon periaatteesta) ei muuta johdu. Rajat ylittäviä kuljetuksia suorittavan arvokuljetusyrityksen on noudatettava kansallista lainsäädäntöä kohdemaassa. Tällaiset kansalliset säännöt koskevat poliisivoimien asemaa (kuten ennakkoilmoituksia, saattueen asettamista tai etäseurantaa), käteisrahan toimitus- tai noutopaikoissa noudatettavaa turvallisuutta ja tuliaseita. 2.3.Ilmoitus- ja tiedotusvelvollisuudet Asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 asetetaan arvokuljetusluvan haltijoille, osallistuville jäsenvaltioille ja komissiolle useita erilaisia tiedotusvelvollisuuksia. Luvanhaltijan on ilmoitettava osallistuvalle jäsenvaltiolle, milloin rajat ylittävän kuljetuksen on tarkoitus alkaa. Osallistuvien jäsenvaltioiden on tiedotettava toisilleen asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisesti toimivien arvokuljetusyritysten ilmoittamasta rajat ylittävästä toiminnasta. Komissio julkaisee Europa-sivustolla kaikki tiedot osallistuvien jäsenvaltioiden tyyppihyväksymistä IBNS-järjestelmistä, kansalliset säännöt poliisivoimien asemasta ja käteisrahan toimitus- tai noutopaikoissa noudatettavasta turvallisuudesta sekä arvokuljetushenkilöstöä koskevat kansalliset koulutusvaatimukset, kansallista lupaviranomaista koskevat asiakirjat ja tiedot kohdemaan viranomaisista, joille rajat ylittävän kuljetuksen aloittamisesta on ilmoitettava. Komissio julkaisee myös osallistuvien jäsenvaltioiden valitsemat sovellettavat kuljetusjärjestelyt Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2.4.Sääntöjen noudattamista koskevat tarkastukset, seuraamukset ja turvatoimenpiteet hätätilanteessa Taatakseen rajat ylittävien arvokuljetusten korkeatasoisen turvallisuuden osallistuvat jäsenvaltiot voivat tarkastaa sääntöjen noudattamisen arvokuljetusyrityksissä, jotka toimivat niiden alueella asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisesti. Jos sääntöjä ei ole noudatettu, voidaan käyttää seuraamuksia asetuksen (EU) N:o 1214/2011 22 artiklassa säädetyin edellytyksin. Toimivaltaiset viranomaiset voivat lisäksi tehdä päätöksen väliaikaisista turvatoimenpiteistä, jos äkillinen ongelma vaikuttaa arvokuljetustoiminnan turvallisuuteen merkittävästi. 3.Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 ja vuoden 2016 kertomuksen suositusten täytäntöönpano 3.1.Rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien hakeminen ja myöntäminen 3.1.1.Rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien hakeminen ja myöntäminen Vuoden 2016 kertomuksen havaintoja vastaavasti lupien myöntämisessä noudatettava hallinnollinen menettely vaikuttaa toimivan sujuvasti. Kaiken kaikkiaan arvokuljetusyritykset eivät ilmoittaneet erityisistä ongelmista hakemukseen tarvittavien asiakirjojen ja todistusten toimittamisessa. Myöskään jäsenvaltioiden viranomaisilla ei ilmennyt erityisiä ongelmia rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien myöntämisessä. Kaikki kyselytutkimukseen vastanneiden arvokuljetusyritysten lupahakemukset johtivat lupien myöntämiseen, eikä lupien rekisteröimisessä IMI-järjestelmään ilmennyt merkittäviä häiriöitä. Suuri enemmistö kyselytutkimukseen osallistuneista jäsenvaltioiden viranomaisista ja enemmistö luvanhaltijoista pitää rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavan luvan viiden vuoden kestoa tarkoituksenmukaisena eikä näe tarvetta sen voimassaolon pidentämiselle. Yksi jäsenvaltio ja neljä kyselytutkimukseen vastanneista 11 arvokuljetusyrityksestä katsovat, että kymmenen vuotta olisi asianmukaisempi kesto arvokuljetusluvan voimassaololle. Useimpien sidosryhmien mielestä arvokuljetusten ryhmälupien myöntäminen ei yleisesti ottaen toisi lisäarvoa. Jäsenvaltiot totesivat kuulemisessa, että tällainen mahdollisuus merkitsisi lupien myöntämistä eri jäsenvaltioissa toimiville yrityksille tietämättä, noudatetaanko näiden jäsenvaltioiden säännöksiä. Toinen kuulemisessa mainittu vaikeasti hallinnoitava näkökohta liittyy rikkomisesta määrättäviin seuraamuksiin: jos lupa peruutettaisiin yhdeltä konserniin kuuluvalta yritykseltä, miten tämä vaikuttaisi konsernin muiden yritysten lupiin? Yhden kuulemiseen vastanneen jäsenvaltion ehdottama samaan konserniin kuuluviin yrityksiin sovellettava yksinkertaistettu menettely voisi kuitenkin tietyin edellytyksin olla sopivampi. Vaikka erilaiset kansalliset säännökset tekisivät ryhmälupien täytäntöönpanosta hankalaa, 11 vastanneesta arvokuljetusyrityksestä neljä katsoi, että nämä ryhmäluvat helpottaisivat niiden toimintaa. Komission mielestä tällaiset luvat johtaisivat yleisesti ottaen arvokuljetusyritysten ulkoisen ja sisäisen valvonnan puutteisiin ja hankaloittaisivat paikalla toteutettavia tarkastustoimenpiteitä. Sen vuoksi komissio katsoo, ettei arvokuljetusten ryhmälupien myöntäminen ole toteuttamiskelpoinen vaihtoehto lähitulevaisuudessa. 3.1.2.Arvokuljetuslupia koskevia lukuja ja numerotietoja

Arvokuljetuslupia on myöntänyt tähän mennessä yhteensä kahdeksan jäsenvaltiota (14 osallistuvasta jäsenvaltiosta). Vuoden kuluessa asetuksen (EU) N:o 1214/2011 voimaantulosta myönnettiin 11 lupaa. Tähän mennessä on rajat ylittäviin arvokuljetuksiin myönnetty 22 lupaa, jotka ovat tällä hetkellä voimassa: Ranskassa (3), Saksassa (6), Italiassa (3), Alankomaissa (1), Itävallassa (2), Espanjassa (1), Slovakiassa (4) ja Sloveniassa (2). Eniten lupia on myönnetty Saksassa (27 %) ja seuraavaksi eniten Slovakiassa (18 %), eli yhteensä niissä on myönnetty lähes puolet luvista. Kiinnostavaa on, ettei Belgiassa ja Luxemburgissa ole myönnetty lupia, vaikka molemmat jäsenvaltiot kuuluvat alueeseen, jolla on kuusi maantieteellisesti keskittynyttä rajaa alle 250 kilometrin etäisyydellä toisistaan. Alue on myös erittäin tiheään asuttu ja sinne on keskittynyt paljon yrityksiä, ja aluetta ympäröi yksi pieni ja kaksi suurta osallistuvaa naapurijäsenvaltiota. Kyselyyn saatujen vastausten mukaan 11 vastanneesta arvokuljetusyrityksestä neljä käyttää lupaansa päivittäin tai useita kertoja kuukaudessa. Kaksi arvokuljetusyritystä ei vastannut tähän kysymykseen, ja viisi yritystä ilmoitti, etteivät ne käyttäneet lupaansa. Useat arvokuljetusluvan haltijat ilmoittivat, että niiden luvat ovat vielä käyttämättä, koska liiketoimintamahdollisuudet, joita ne odottivat luvan ansiosta saavansa, eivät toteutuneet (kysyntää käteisen rajat ylittäville kuljetuspalveluille ei ollut). 3.1.3.Rajat ylittävästä arvokuljetustoiminnasta ilmoittaminen ja tiedottaminen ja sitä koskevat vaatimukset Kolme kyselyyn vastannutta jäsenvaltiota (13 vastanneesta jäsenvaltiosta) vahvisti, että ne olivat saaneet arvokuljetusyritykseltä ilmoituksen rajat ylittävien toimintojen aloittamisesta sen jälkeen, kun sille oli myönnetty lupa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin. Samaan aikaan neljä kyselyyn vastannutta jäsenvaltiota ilmoitti, että ne olivat saaneet toiselta euroalueen jäsenvaltiolta ilmoituksen siitä, että kyseisessä valtiossa toimiva arvokuljetusyritys valmistautuu suorittamaan rajat ylittävää arvokuljetustoimintaa niiden alueella. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden vastaukset vuoden 2021 kuulemiseen, voidaan todeta, että jäsenvaltioiden on vaikea hankkia selkeää yleiskuvaa niiden alueella tosiasiallisesti suoritetuista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Komissio on julkaissut kaikki asetuksen (EU) N:o 1214/2011 edellyttämät tiedot rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Komissio suositteli vuoden 2016 kertomuksessaan, että osallistuvien jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön asianmukaisia menettelyjä saadakseen paremman yleiskuvan alueellaan tapahtuvista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Tämä parantaisi laadullisesti tietoja, joita tarvitaan asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta ja mahdollisia lainsäädännöllisiä muutoksia koskevista vaihtoehdoista käytävää jatkokeskustelua varten. Vuoden 2021 kuulemisessa kävi kuitenkin ilmi, etteivät jäsenvaltiot olleet noudattaneet tätä suositusta. 3.2.IBNS-järjestelmien käyttö euroseteleiden kuljetuksissa ja IBNS-tekniikan kehitys Lähes puolet kyselyyn vastanneista arvokuljetusyrityksistä ilmoitti käyttävänsä IBNS-järjestelmiä rajat ylittävissä arvokuljetuksissa, kun se on pakollista kohde-, kauttakulku- tai kotimaassa. Belgia on ainoa osallistuva jäsenvaltio, jossa IBNS-järjestelmällä varustettuja ajoneuvoja on käytettävä setelikuljetuksissa. Useat vastanneet sidosryhmät katsovat, että IBNS-järjestelmien hyväksyntää tai sertifiointia olisi edelleen sujuvoitettava koko euroalueella voimassa olevan yhtenäisen IBNS-sertifioinnin avulla. Vaikka arvokuljetusyritykset käyttävät myös muita tekniikoita, yleisimmin käytetty IBNS-tekniikka on värjäyslaitteet, joiden odotetaan pysyvän suosituimpana tekniikkana lähivuosien markkinoilla. 3.3.Arvokuljetushenkilöstön palkkauksen on vastattava vähintään kohdejäsenvaltiossa maksettavaa vähimmäispalkkaa Arvokuljetusluvan haltijat eivät ilmoittaneet ongelmista asetuksen (EU) N:o 1214/2011 palkkaussääntöjen soveltamisessa.Asetuksen 24 artiklan mukaan rajat ylittävien arvokuljetusten turvahenkilöstöön sovelletaan kohdejäsenvaltion vähimmäispalkkaa ja ylityökorvauksia. Koska asiaankuuluvia direktiivin 96/71/EY säännöksiä, joita asetuksen (EU) N:o 1214/2011 24 artiklassa tarkoitetaan, on muutettu asetuksen voimaantulon ja tämän uudelleentarkastelun välisenä aikana, komissio toteaa, että tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvan arvokuljetusten henkilöstön oikeuksia on vahvistettu. Viittaus direktiiviin 96/71/EY on dynaaminen, mikä tarkoittaa, että siihen direktiivillä (EU) 2018/957 tehtyjä muutoksia sovelletaan 24 artiklan tekstiin ja näin ollen kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluvalle arvokuljetusten henkilöstölle taataan kaikki asiaankuuluvat oikeudet. Näin ollen rajat ylittäviä kuljetuksia suorittavalla arvokuljetusten turvahenkilöstöllä on nyt oikeus ”korvaukseen”, joka sisältää lainsäädännössä tai kohdejäsenvaltiossa yleisesti sovellettavissa työehtosopimuksissa ”pakolliseksi säädetyt korvauksen muodostavat tekijät”. 3.4.Koti-, kauttakulku- ja kohdejäsenvaltioiden lainsäädännön noudattaminen 3.4.1.Poliisivoimien asemaa koskevat säännöt ja käteisrahan toimitusta tai noutoa koskevat turvallisuussäännöt Komission tietoon ei ole tullut mitään merkittäviä tapahtumia tai ongelmia, jotka koskevat velvollisuutta noudattaa kohdejäsenvaltion sääntöjä poliisivoimien asemasta (kuten ennakkoilmoituksista, saattueen asettamisesta tai etäseurannasta) tai käteisrahan toimitus- tai noutopaikoissa noudatettavia turvallisuussääntöjä. Näin ollen komissio ei pidä tarpeellisena ehdottaa niitä koskevia muutoksia.

3.4.2.Tuliaseiden kantaminen Rajat ylittävien arvokuljetusten aikana sovelletaan tuliaseiden kantamista koskevia kohdejäsenvaltion kansallisia sääntöjä. Niissä on suuria eroja: toiset jäsenvaltiot sallivat tuliaseiden kantamisen ja toiset puolestaan vaativat sitä tai kieltävät sen tai sallivat eri vaihtoehtojen yhdistämisen kunkin yksittäisen kuljetusjärjestelyn mukaan. Kaksi neljästä kyselyyn vastanneesta arvokuljetusyrityksestä, jotka käyttivät lupiaan, totesi, että tällaiset erot vähentävät joitakin mahdollisuuksia suorittaa rajat ylittäviä arvokuljetuksia. Yksi arvokuljetusyritys (joka toimii Italiassa ja Vatikaanissa) totesi, ettei sillä ole ongelmia, koska säännöt ovat samat molemmissa valtioissa. Toinen arvokuljetusyritys totesi, että sen ei periaatteessa ole ollut vaikea noudattaa naapurimaassa sovellettavia sääntöjä. Kyselyyn vastanneet jäsenvaltiot vahvistivat, että yhteiset koulutusvaatimukset eivät tuota lisäarvoa tuliaseiden kantamista koskevissa kansallisissa lainsäädännöissä esiintyvien erojen vuoksi. 3.5.Kohdejäsenvaltion säätämät kuljetusjärjestelyt Koska osallistuva jäsenvaltio voi valita, mitä eurosetelien kuljetusjärjestelyä sen alueella sovelletaan rajat ylittävissä arvokuljetuksissa, kuljetusjärjestelyille on syntynyt hyvin epäyhtenäinen toimintaympäristö. Tämä johtaa toisinaan tilanteisiin, joissa kotijäsenvaltion ja kohdejäsenvaltion soveltamat kuljetusjärjestelyt soveltuvat heikosti yhteen, jolloin rajat ylittävät arvokuljetukset edellyttävät toimittajaosapuolelta huomattavia investointeja tai ovat sille kannattamattomia, kun niitä suoritetaan vain satunnaisesti. Esimerkiksi arvokuljetuksissa käytettävät IBNS-välineet ovat pakollisia Belgiassa mutta eivät Saksassa. Itävallassa toimivat arvokuljetusyritykset kuljettavat euroseteleitä IBNS-järjestelmällä varustetuissa tavanomaisen näköisissä panssaroimattomissa arvokuljetusajoneuvoissa, mutta kun ne kuljettavat seteleitä Saksaan, ne tarvitsevat täyspanssaroidun arvokuljetusajoneuvon, jossa on kolme arvokuljetusten turvahenkilöstöön kuuluvaa henkilöä. Kolme kyselyyn vastannutta jäsenvaltiota katsoi, että viimeisimmässä uudelleentarkastelussa esitetty ehdotus, jonka mukaan kotijäsenvaltioperiaatteen soveltamista kuljetusjärjestelyihin olisi harkittava, voisi olla hyödyllinen ja lisätä rajat ylittäviin arvokuljetuksiin liittyviä mahdollisuuksia: rajat ylittäviä arvokuljetuksia koskevan luvan kysyntä ja rajat ylittävien arvokuljetusten määrä kasvaisivat käytännössä. 3.6.Sääntöjen noudattamista koskevat tarkastukset, mahdolliset seuraamukset ja osallistuvien jäsenvaltioiden toteuttamat erikoistoimenpiteet Komission tietoon ei tuotu sääntöjen noudattamista koskeviin tarkastuksiin ja satunnaistarkastuksiin liittyviä ongelmia, mutta sen käsityksen mukaan joissakin osallistuvissa jäsenvaltioissa ei ole riittävästi tietoja niiden alueella tosiasiassa tapahtuvista arvokuljetuksista. Komissiolle ei myöskään ilmoitettu hätätilanteessa toteutettuja turvatoimenpiteitä tai tapauksia, joissa on sovellettu seuraamuksia. Komissio katsoo, että asiaa koskevat asetuksen (EU) N:o 1214/2011 säännöt ovat tarkoituksenmukaiset. 3.7.Tiedotuskampanja, jolla edistetään asetuksen (EU) N:o 1214/2011 tehokkuutta ja mahdollisesti lisätään arvokuljetuslupien määrää Vuoden 2016 kertomuksessa suositeltiin, että asetuksen (EU) N:o 1214/2011 tehostamiseksi ja arvokuljetuslupien määrän mahdolliseksi lisäämiseksi toteutettaisiin käteisrahan kysyntäpuolelle (pankeille, supermarketeille, vähittäiskauppiaille) ja arvokuljetusyrityksille kohdistettu tiedotuskampanja, jonka tavoitteena on yhteen sopivien kuljetusjärjestelyjen parempi hyödyntäminen. Yksikään kyselyyn vastanneista jäsenvaltioista ei ole vielä noudattanut tätä suositusta. 3.8.Arvokuljetusten ympäristövaikutukset Arvokuljetusyritykset huomauttivat vuoden 2021 kuulemiseen antamissaan vastauksissa, että ne eivät ole viime aikoina toteuttaneet erityisiä viherryttämistoimenpiteitä lisätäkseen arvokuljetuksiensa ympäristöystävällisyyttä, koska tällaiset toimenpiteet eivät todennäköisesti lisäisi rajat ylittävää toimintaa. Useat yritykset lisäsivät, että ne käyttävät toiminnassaan uusimpia ajoneuvomalleja, jotka ovat ympäristöystävällisempiä. 4.Päätelmät 4.1.Uudelleen tarkasteltavat näkökohdat, jotka mainitaan erityisesti 26 artiklassa Kertomuksen päätelmät asetuksen (EU) N:o 1214/2011 26 artiklassa säädetyistä kohdista, jotka edellyttävät erityistä tarkastelua, ovat seuraavat:

1) tällä hetkellä ei ole tarvetta asettaa yhteisiä koulutusvaatimuksia arvokuljetusten turvahenkilöstön aseenkantoa varten, koska tuliaseiden kantamista koskevat kansalliset säännöt poikkeavat toisistaan; 2) asiaankuuluvia direktiivin 96/71/EY säännöksiä, joita 24 artiklassa tarkoitetaan, on muutettu asetuksen voimaantulon ja tämän uudelleentarkastelun välisenä aikana niin, että lähetettyjen työntekijöiden oikeuksia on vahvistettu. Palkkausta koskevaa 24 artiklaa ei ole tarpeen muuttaa, koska viittaus direktiiviin 96/71/EY on dynaaminen ja näin ollen kaikkia muutosdirektiivistä (EU) 2018/957 johtuvia asiaankuuluvia oikeuksia sovelletaan yhtä lailla asianomaiseen arvokuljetusten henkilöstöön; 3) järjestelmään, joka sallii ryhmälupien myöntämisen, ei ole tarvetta, ja 4) IBNS-järjestelmässä ei ole tapahtunut merkittävää teknistä muutosta, joka edellyttäisi asetuksen (EU) N:o 1214/2011 tarkistamista. Komission ei ole siis ole tähän mennessä tarvinnut käyttää oikeuttaan antaa IBNS-järjestelmää koskevia delegoituja säädöksiä, eikä ole ilmennyt tarvetta antaa delegoituja säädöksiä muistakaan turvaominaisuuksista, kuten ajoneuvojen panssaroinnista ja luodinkestävistä liiveistä. 4.2.Rajat ylittävien ammattimaisten eurokäteisen maantiekuljetusten optimointi Asetus (EU) N:o 1214/2011 tuli voimaan 29. marraskuuta 2012. Osallistuvien jäsenvaltioiden on otettava käyttöön menettelyjä saadakseen paremman yleiskuvan alueellaan tosiasiassa tapahtuvista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Vain 22 lupaa on tällä hetkellä voimassa kahdeksassa 14:stä osallistuvasta jäsenvaltiosta, mikä vaikuttaa kuitenkin viittaavan siihen, ettei asetusta (EU) N:o 1214/2011 ole pantu täysitehoisesti täytäntöön. Tämä johtuu erityisesti siitä, että yhdellä maantieteellisesti keskittyneellä raja-alueella, jolle on ominaista sekä erittäin tiheä asutus että yritysten voimakas keskittyminen (Benelux- ja naapurimaat), vaikuttaa olevan hyvin vähän rajat ylittävää kuljetustoimintaa. Asetuksen parempi täytäntöönpano, joka johtaisi rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien lisääntymiseen ja rajat ylittäviä arvokuljetuksia suorittavien yritysten suurempaan valikoimaan, täyttäisi myös mahdollisen varautumissuunnittelun tarpeen. Arvokuljetuksia koskevan asetuksen täytäntöönpanoa voitaisiin parantaa laatimalla yksinkertaistettu rajat ylittävien kuljetusten määritelmä ja soveltamalla kuljetusjärjestelyihin niin sanottua kotijäsenvaltioperiaatetta. 4.2.1.Rajat ylittävien maantiekuljetusten määritelmän parantaminen Luvanhaltijoiden vähäiseen määrään saattaa olla syynä rajat ylittävien kuljetusten nykyinen määritelmä (asetuksen (EU) N:o 1214/2011 1 artiklan b alakohta), sillä rajat ylittävät potentiaaliset arvokuljetukset eivät kuulu sen piiriin. Määritelmän osana on noudatettava enemmistösääntöä, jonka mukaan suurin osa arvokuljetusajoneuvon saman päivän aikana suorittamista eurokäteisen toimituksista tai noudoista on suoritettava kohdejäsenvaltion alueella, jotta kuljetus luokiteltaisiin asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaiseksi rajat ylittäväksi arvokuljetukseksi. Tämä vaikeuttaa lähinnä kotijäsenvaltiossaan arvokuljetuksia suorittavien pienempien arvokuljetusyritysten pääsyä rajat ylittävien arvokuljetusten markkinoille, koska ”satunnaiset” (vähemmistöön jäävät) arvokuljetukset kohdejäsenvaltiossa eivät täytä rajat ylittävän luvan edellytyksiä. Tämä nimittäin estää niitä testaamasta ulkomaanmarkkinoita ja hankkimasta uusia asiakkaita. Sama näkökohta pätee 1 artiklan b alakohdassa asetettuun rajoitukseen, jonka mukaisesti luvan edellytyksenä on, että arvokuljetusajoneuvossa kuljetetun muun käteisen kuin eurokäteisen osuus on enintään 20 prosenttia samassa arvokuljetusajoneuvossa kuljetetun käteisrahan kokonaisarvosta. Tämän kertomuksen yhteydessä järjestettyihin kuulemisiin saatujen vastausten mukaan rajat ylittävän maantieliikenteen määritelmän parantaminen voisi lisätä toimintaa alalla. 4.2.2.Kuljetusjärjestelyjen soveltaminen Yhtenä ehdotuksena rajat ylittävien arvokuljetusten potentiaalin hyödyntämisestä voisi olla kotijäsenvaltioperiaatteen soveltaminen kuljetusjärjestelyihin. Osallistuvassa kotijäsenvaltiossaan luvan saanut arvokuljetusyritys kykenisi tällöin käyttämään arvokuljetusajoneuvojaan kohdemaahan suuntautuviin rajat ylittäviin arvokuljetuksiin jonkin asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 säädetyn kuljetusjärjestelyn perusteella. Tällaisella menettelytavalla arvokuljetusyritykset säästyisivät tarpeettomilta taloudellisilta investoinneilta (kuten siirtymiseltä IBNS-järjestelmään ja arvokuljetusajoneuvojensa monipuolistamiselta), joita niiden olisi nykyisin tehtävä noudattaakseen kotijäsenvaltion kuljetusjärjestelyjen kanssa yhteen sopimattomia kohdejäsenvaltion kuljetusjärjestelyjä. Tähän kertomukseen liittyvän kuulemisen tulokset kuitenkin osoittavat, että kansalliset säännökset heijastavat kunkin maan sisäisiä riskimalleja, joita voi olla vaikea yhdenmukaistaa. Jos kotijäsenvaltioperiaatetta sovelletaan, vaarana saattaa olla myös, että useat yritykset heikosti säännellyistä jäsenvaltioista yrittävät toimia tiukasti säännellyissä jäsenvaltioissa, mikä vääristäisi kilpailua. 4.2.3.Arvokuljetusluvan soveltamisalan laajentaminen Tähän kertomukseen liittyvässä kuulemisessa kerättiin sidosryhmien näkemyksiä mahdollisuudesta laajentaa arvokuljetusluvan soveltamisalaa niin, että se kattaa myös euroalueella toteutetut muuntyyppiset ammattimaiset rajat ylittävät arvokuljetukset, jotka eivät kuulu nykyisten arvokuljetuksia koskevien asetusten soveltamisalaan. Kaikki tähän kysymykseen vastanneet sidosryhmät olivat yhtä mieltä siitä, että soveltamisalan laajentaminen ei ole tarpeen. 5.Suosituksia tulevista toimista Tämän uudelleentarkastelun tulokset ovat hyvin samanlaiset kuin vuoden 2016 kertomuksessa esitetyt tulokset, joten tässä kertomuksessa esitetyt suositukset vastaavat asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanoa koskevassa vuoden 2016 uudelleentarkastelussa esitettyjä suosituksia: ·Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi lisättävä toimiaan asianmukaisten menettelyjen käyttöön ottamiseksi, jotta ne saavat paremman yleiskuvan alueellaan tapahtuvista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Tämä parantaisi laadullisesti tietoja, joita tarvitaan asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta ja harkittavana olevista mahdollisista lainsäädännöllisistä muutosehdotuksista käytävää jatkokeskustelua varten. ·Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 tehostamiseksi ja arvokuljetuslupien määrän mahdolliseksi lisäämiseksi olisi toteutettava käteisrahan kysyntäpuolelle (pankeille, supermarketeille, vähittäiskauppiaille) ja arvokuljetusyrityksille kohdistettu tiedotuskampanja, jonka tavoitteena on yhteen sopivien kuljetusjärjestelyjen parempi hyödyntäminen.