EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 20.09.1996 
KOM(96) 454 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
AMMATTITAUTEJA KOSKEVASTA 
EUROOPPALAISESTA LUETTELOSTA 

JOHDANTO 
Euroopan yhteisöjen komissio antoi 22 päivänä toukokuuta 1990 ammattitauteja 
koskevan eurooppalaisen luettelon hyväksymisestä suosituksen, jolla saatettiin ajan 
tasalle samasta aiheesta 23 päivänä heinäkuuta 1962 annettu suositus. Tässä 
suosituksessa pyydetään jäsenvaltioita muun muassa ilmoittamaan komissiolle tätä 
asiaa koskevista toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä. 
Näiden tietojen perusteella komissiota pyydetään tutkimaan suosituksen soveltamista 
jäsenvaltioissa sen määrittämiseksi, onko tarpeen tehdä ehdotus velvoittavista 
säännöksistä. 
SOVELTAMISALA 
Työntekijöitä vaivaavista patologisista tiloista voidaan erottaa työperäiset sairaudet, työn 
pahentamat sairaudet tai sairaudet, joilla on korkeampi esiintyneisyys työolojen vuoksi 
(työhön liittyvät sairaudet) ja tilat, jotka eivät mitenkään liity työhön. 
Ammattitauteihin kuuluvat kaikki patologiset tilat, jotka johtuvat pitkään jatkuneesta 
altistumisesta työssä esimerkiksi suurelle rasitukselle tai työmateriaaleihin, -välineisiin tai 
-ympäristöön kuuluville haitallisille tekijöille. Ammattitauteja määritellään ensisijaisesti 
etiologisten ominaisuuksien, toisin sanoen hitaasti vaikuttavien työperäisten syiden 
mukaan (toisin kuin onnettomuudet, joissa syy vaikuttaa nopeasti) eikä nosologisten 
ominaisuuksien mukaan, koska viimeksi mainitut eivät ole suurimmassa osassa tapauksia 
määriteltyjä. 
On olemassa sairauksia, joita esiintyy ainoastaan työntekijöillä ja tiloja, joita esiintyy 
yleisesti ottaen väestössä vain vähän. Näillä sairauksilla voi olla erittäin selvä yhteys 
ammattiin tai määrättyyn työperäiseen altistumiseen. On kuitenkin myös sairauksia, joiden 
esiintyneisyys on kohonnutta tietyssä osassa väestöä, esimerkiksi krooninen bronkiitti 
(keuhkoputkentulehdus) alueilla, joiden ilma on saastunutta, jolloin on vaikea määrittää 
työnteon ja sairauden välistä syy-yhteyttä. 
Tiettyjen sairauksien osalta on mahdollista määrittää tietty syy, kun taas toiset johtuvat 
useista haitallisista tekijöistä. Lisäksi on olemassa sairauksia, jotka aiheutuvat 
työympäristöön kuuluvista etiologisista tekijöistä, kuten huonosta asennosta tai toistuvasta 
ruumiillisesta rasituksesta taikka henkisestä stressistä, ja jotka siten perustellusti voitaisiin 
hyväksyä ammattitaudeiksi. 
On selvää, että ammattitautien vaikutukset ja seuraukset Euroopan yhteisössä ovat erittäin 
merkittävät, ei ainoastaan taloudellisessa mielessä, vaan myös niihin liittyvien 
inhimillisten kärsimysten vuoksi. 
Monissa maissa on analysoitu ammattitaudeista johtuvia kustannuksia taloudelliselta 
kannalta, ja on nähtävissä, että kyseessä ovat erittäin suuret summat, joilla on vaikutusta 
asianomaisiin henkilöihin, yrityksiin ja sosiaaliturvajärjestelmiin, ja tämän seurauksena 
koko yhteiskuntaan. 
YHTEISÖN TOIMET 
Vuodesta 1962 alkaen komissio on antanut jäsenvaltioille kolme ammattitauteja koskevaa 
suositusta. 
jJComissio antoi 23 päivänä heinäkuuta 1962 jäsenvaltioille suosituksen1 ammattitauteja 
koskevan eurooppalaisen luettelon hyväksymisestä. 
Tämän suosituksen perusteluissa todetaan ammattitaudeista, että jäsenvaltioiden on 
hyväksyttävä lainsäädäntöönsä "luettelojärjestelmä", jossa luetellaan rajoittavasti 
työperäisiksi hyväksytyt sairaudet. 
Jäsenvaltioiden lainsäädännöissä olevat sairausluettelot erosivat toisistaan monista syistä: 
esimerkiksi luetteloinnin ja korvausten soveltamisedellytysten osalta. 
Suosituksessa todettiin, että nämä eroavaisuudet voivat aiheuttaa merkittäviä eroja 
työntekijöille myönnettävässä suojassa niin ammattitautien ehkäisyn kuin korvausten 
myöntämisenkin osalta. 
Suosituksessa todettiin, että olisi siis toivottavaa, että jäsenvaltiot hyväksyisivät yhteisen 
eurooppalaisen luettelon sairauksista tai niiden aiheuttajista. 
Kansallisten luetteloiden tarkka tutkiminen osoitti, että oli mahdollista yhdistää yhteen 
luetteloon yhdessä tai useammassa kansallisessa luettelossa esiintyvät sairaudet tai niiden 
aiheuttajat. 
Näiden syiden perusteella komissio suositti jäsenvaltioita muun muassa: 
a)ottamaan käyttöön suosituksen liitteenä olevan eurooppalaisen luettelon ammattitauteihin 
liittyvissä laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä luettelona ammattitaudeista, 
joista voidaan maksaa korvausta jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, ja tämän vuoksi 
täydentämään kcvauskelpoisia ammattitauteja koskevaa kansallista luetteloa tai 
taulukkoa; 
b)ottamaan lisäksi käyttöön laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä oikeuden 
korvaukseen ammattitauteja koskevan lainsäädännön nojalla silloin, kun asianomainen 
työntekijä esittää riittävän todisteen siitä, että hän on työnsä vuoksi sairastunut tautiin, 
jota ei esiinny kansallisessa luettelossa. 
EYVL 31.8.1962 s 2188. 
2. Komissio antoi 27 päivänä heinäkuuta 1966 jäsenvaltioille suosituksen (66/464/ETY)2 
erityisille vaaroille alttiiden työntekijöiden lääkärintarkastuksista. 
Sen perusteluiden 4 kohdassa todetaan, että on suotavaa pitää ammattitauteja koskevaa 
eurooppalaista luetteloa perustana eurooppalaiselle luettelolle erityisistä vaaroista, jotka 
velvoittavat työntekijöiden säännöllisiin lääkärintarkastuksiin, ja että on toivottavaa, että 
lääkärintarkastus ulotetaan myös liitteenä olevan luettelon mahdollisina pidettyihin 
vaaroihin, erityisesti hyödyllisen tiedon saamiseksi. 
3. Vuonna 1990 komissio päätti saattaa ajan tasalle ammattitauteja koskevan 
eurooppalaisen luettelon seuraavista syistä: 
- vuonna 1962 ja 1966 annettujen suositusten jälkeen kunkin jäsenvaltion 
korvauskelpoisia eri ammattitauteja koskeviin luetteloihin on tullut muutoksia. 
Tämä johtuu useista syistä, kuten teknisestä kehityksestä, uusien aineiden käyttöön 
ottamisesta, erilaisista toimista ja vaihtelevammista oloista työpaikoilla. 
- "ammattitaudinomaisten" tautien eli niiden, joiden ajatellaan olevan läheisesti 
yhteydessä tiettyihin toimiin, mutta joita ei ole vielä hyväksytty korvauskelpoisiksi 
jäsenvaltioissa, määrä vaihtelee koko ajan. 
Komissio on tutkinut huolellisesti oikeudellista välinettä ajan tasalle saattamiseksi. 
Ottaen huomioon, että kyseessä on luettelo korvauskelpoisista sairauksista - alue, joka 
kuuluu jäsenvaltioiden päätäntävaltaan - komissio on valinnut välineeksi suosituksen 
(90/326/ETY)3, joka on annettu 22 päivänä toukokuuta 1990 ammattitauteja koskevan 
eurooppalaisen luettelon hyväksymisestä. Siinä suositetaan jäsenvaltioita sisällyttämään 
mahdollisimman pian suosituksen liitteessä I oleva eurooppalainen luettelo tieteellisesti 
hyväksyttyjä, korvaukseen oikeutettuja ja ehkäisytoimenpiteitä vaativia ammattitauteja 
koskeviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin. 
Tämän suosituksen liitteessä II on myös täydentävä luettelo taudeista, joita epäillään 
ammattitaudeiksi, joista olisi tehtävä ilmoitus ja joiden sisällyttämistä liitteessä I olevaan 
eurooppalaiseen luetteloon voidaan harkita tulevaisuudessa. 
Tämän vuoksi jäsenvaltioita suositetaan ottamaan käyttöön laeissa, asetuksissa ja 
hallinnollisissa määräyksissä ammattitautien korvausoikeus niiden työntekijöiden osalta, 
jotka kärsivät sairaudesta, jota ei esiinny liitteessä I olevassa luettelossa, mutta jonka 
työperäisyys ja työhön liittyminen voidaan vahvistaa, erityisesti jos tämä sairaus esiintyy 
liitteessä II. 
Jäsenvaltioita suositetaan rohkaisemaan parhaansa mukaan kaikkien työperäisten 
sairauksien ilmoittamista, ammattitauteja koskevien erilaisten ehkäisevien toimenpiteiden 
kehittämistä ja parantamista sekä kansallisessa luettelossa oleviin ammattitauteihin 
2 EYVL 17.8.1966, s.2753 
3 EYVL N:o L 160 26.6.1990, s.39 
liittyvien tietojen levittämistä, varmistamaan riittävä koulutus henkilöille, jotka ovat 
vastuussa tästä suosituksesta johtuvien kansallisten säännösten täytäntöönpanosta, 
perustamaan ammattitautien epidemiologiaa koskeva tiedonkeräysjärjestelmä ja 
edistämään tutkimusta ammatteihin liittyvien sairauksien alueella. 
Tätä suositusta ei sovelleta sairauksiin, joiden työperäisyyttä ei ole hyväksytty. 
Jäsenvaltioiden tehtävänä on vahvistaa kunkin ammattitaudin hyväksymistä koskevat 
perusteet voimassaolevan lainsäädäntönsä tai kansallisen käytännön mukaisesti. 
On tarpeen huomauttaa, että vaikka suositus ei periaatteessa olekaan velvoittava, 
ennakkoratkaisussa C 322/88 Salvatore Grimaldi vastaan le Fonds des Maladies 
Professionnelles de Belgique (Belgian ammattitautien rahasto)4, Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin antoi seuraavan tuomion: 
"Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan viidennen alakohdan 
mukaisesti ammattitauteja koskevan eurooppalaisen luettelon hyväksymisestä 23 päivänä 
heinäkuuta 1962 annetulla komission suosituksella ja ammattitautiin sairastuneille 
myönnettävistä korvauksista 20 päivänä heinäkuuta 1966 annetulla komission 
suosituksella 66/462 ei itsessään voida antaa yksityisille oikeusalamaisille oikeuksia, joita 
he voisivat käyttää hyväkseen kansallisissa tuomioistuimissa. Kansallisten tuomioistuinten 
on kuitenkin otettava suositukset huomioon antaessaan tuomioita niiden käsiteltäväksi 
annetuissa oikeudenkäyntiasioissa, erityisesti silloin kun ne voivat selventää muiden 
kansallisten tai yhteisön säännösten tulkintaa." 
VUONNA 1990 ANNETUN SUOSITUKSEN SEURANTA 
Komission 22 päivänä maaliskuuta 1990 annetun suosituksen hyväksymisen jälkeen 
komissio on seurannut sen soveltamista eri jäsenvaltioissa, ja jäsenvaltioiden edustajien 
kanssa järjestetyissä useissa tapaamisissa suosituksen eri puolien arvioimiseksi on voitu 
todeta, että liitteessä I luetellut ammattitaudit on jo sisällytetty useimpiin jäsenvaltioiden 
säännöksiin, jotka käsittelevät oikeutta sairaudesta johtuviin korvauksiin, vaikkakin on 
todettava, että niiden lähtökohdat ovat usein hyvin erilaiset. 
Lisäksi tiettyjen sairauksien osalta pitkältä aikaväliltä kerättyjen epidemiologisten tietojen 
perusteella on voitu osoittaa, että niiden ja tietyissä työympäristöissä esiintyville tekijöille 
ja aineille alttiiksi joutumisella on selvä yhteys. 
Ottaen huomioon lisätutkimusten tarpeen syy-yhteyksien osoittamiseksi, tällä hetkellä 
suosituksen liitteessä II olevat tietyt työperäisiksi epäillyt sairaudet voitaisiin sisällyttää 
liitteeseen I tulevina vuosina sen jälkeen, kun jäsenvaltioiden kanssa on tutkittu 
huolellisesti olemassa olevat tiedot. 
Helpottaakseen jäsenvaltioita määrittelemään liitteessä I lueteltujen ammattitautien 
hyväksymisperusteet komissio on lisäksi julkaissut vuonna 1994 asiakirjan "ohjeita 
ammattitautien diagnostisoinnin helpottamiseksi". 
Tuomio 13.12.1989, Kok.l989,s.4407 
5 
Tämä asiakirja jatkaa Euroopan komission vuonna 1962 annetun ensimmäisen suosituksen 
jälkeen vuonna 1963 julkaiseman asiakirjan "lääketieteellistä tietoa ammattitauteja 
koskevassa eurooppalaisessa luettelossa olevista sairauksista" viitoittamalla tiellä. 
Ammattitautien diagnostisointia helpottamaan tarkoitetuissa ohjeissa annetaan tietoa syy-
yhteyksistä sairauksien ja työpaikoilla tapahtuvan altistumisen välillä sekä kuvataan 
tiettyjen aineiden myrkyllisiä vaikutuksia; lisäksi asiakirjaan sisältyy analyysi altistumisen 
perusteista, joilla voidaan määrittää sairauden akuutti tai krooninen luonne. 
Tämä asiakirja toimii tietolähteenä osapuolille, joita asia koskee (lääkäreille, 
työterveydenhuoltajille, työmarkkinaosapuolille, kansallisille hallintoelimille ja niin 
edelleen), sillä ammattitautien ilmoittamis-, hyväksymis- ja korvausmenetelmät eri 
jäsenvaltioissa ovat selvästi vielä kaukana yhdenmukaisesta. 
Komissio on vuodesta 1991 lähtien tutkinut tapoja tämän ongelman ratkaisemiseksi 
laatiakseen menetelmän, jota voitaisiin soveltaa vertailukelpoisten tilastotietojen 
keräämiseen. 
Asiantuntijaryhmä laati tästä aiheesta kertomuksen vuonna 1994 toteutettuaan tutkimuksen 
suosituksen liitteissä I ja II oleviin ammattitauteihin liittyvistä järjestelmistä. Tähän 
kertomukseen sisältyi myös ehdotus yhdenmukaistetuista yhteisön tilastoista, jotka 
johtaisivat ammattitautien ehkäisyä koskevien toimenpiteiden käyttöön ottamiseen, ottaen 
huomioon kyseisen ehdotuksen laatimiseen aktiivisesti osallistuneiden jäsenvaltioiden 
mielipiteet. 
Näiden toimien seurauksena tammikuussa 1995 komissio käynnisti koehankkeen 
saadakseen jäsenvaltioissa hyväksyttyjä ammattitauteja koskevat tiedot vertailukelpoisiksi. 
Koehankkeen ensimmäisessä vaiheessa kerättiin tietoa kaikista niistä vuoden 1995 aikana 
hyväksytyistä tapauksista, jotka liittyivät ammattitauteja koskevan eurooppalaisen luettelon 
liitteessä 1 olevaan 31 yleisimpään tautiin. 
Ottaen huomioon jäsenvaltioiden erilaiset hyväksymisjärjestelmät, on varauduttu myös 
tulosten arviointihankkeeseen sen varmistamiseksi, ovatko kyseiset tulokset todella 
vertailukelpoisia epidemiologiselta ja tilastolliselta kannalta; tämä hanke aloitetaan vuoden 
1996 loppupuolella. 
Edeltävinä vuosina komissio on lisäksi pohtinut sellaisten riittävien epidemiologisten 
tietojen saatavuutta, joita voitaisiin käyttää tietyissä tapauksissa syy-yhteyksien 
määrittämiseen niiden vaarallisten aineiden osalta, jotka aiheuttavat ammattitauteja. 
Komissio on myös tietoinen luotettavien tietojen saamiseen liittyvistä ongelmista sekä 
näiden tietojen vähäisestä saatavuudesta. 
Tämän vuoksi komissio teki syyskuussa 1995 sopimuksen yliopistollisen laitoksen kanssa 
sellaisen hankkeen kehittämiseksi, jonka tavoitteena on laatia tulevista 
"toimintaohjeista"tehtävän perusanalyysin tavoitteiksi ja laatia pohja ammattitauteihin 
liittyvän tiedonkeruun yhdenmukaistamista koskeville suosituksille, ja ammattitauteihin 
liittyvää epidemiologista tutkimusta varten kerättävien tietojen laatua ja määrää koskevien 
suositusten tekemiseksi. 
Tämän hankkeen tulokset saadaan vuoden 1997 lopussa ja niiden pitäisi olla erittäin 
hyödyllisiä luotettavamman menetelmän laatimiseksi tiettyjen tekijöiden ja sairauksien 
välisten sellaisten syy-yhteyksien määrittämistä varten, joita ei vielä täysin tunneta. 
NYKYINEN TILANNE JÄSENVALTIOISSA 
Suosituksen soveltamista koskeva tilanne jäsenvaltioissa, sellaisena kuin se on esitetty 
suosituksen liitteessä III, ei ole yleisesti ottaen muuttunut merkittävästi. 
On kuitenkin otettava huomioon, että vuonna 1990 jotkut jäsenvaltiot (esimerkiksi Belgia 
ja Italia) ryhtyivät muuttamaan lainsäädäntöään tällä alueella ja että 1 päivänä tammikuuta 
1995 Euroopan yhteisöön liittyi kolme uutta jäsenvaltiota - Itävalta, Suomi ja Ruotsi -
joilla on edelleen siirtymäaikaa lainsäädäntönsä mukauttamiseksi yhteisön lainsäädäntöön. 
On myös pidettävä mielessä, että aika, joka on kulunut vuonna 199Ô annetusta 
suosituksesta tähän päivään asti, ei ole luultavasti riittävän pitkä jäsenvaltioissa 
toteutettaviin syvällisiin lainsäädännöllisiin muutoksiin kansallisiin 
sosiaaliturvajärjestelmiin vaikuttavalla alalla, eikä teknisestä ja tieteellisestä edistyksestä 
johtuvien uusien tietojen saamiseksi. 
Lisäksi tiettyjen liitteessä II olevien sairauksien, joiden työperäi syyttä epäillään, 
mahdollinen lisääminen liitteeseen I edellyttää syvällisiä keskusteluja jäsenvaltioiden 
kanssa, ottaen huomioon uudet tiedot, joilla voidaan vahvistaa varma yhteys syyn ja 
seurauksen välillä. 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Edellä esitettyjen tietojen perusteella komissio toteaa, että: 
jäsenvaltiot ovat toteuttaneet merkittävän ponnistuksen yhdenmukaistaakseen 
lainsäädäntönsä suosituksen liitteessä I olevien määräysten mukaisesti 
tällä hetkellä liitteessä II olevien tiettyjen sairauksien sisällyttäminen liitteeseen 
I edellyttää myöhempää perusteellista arviointia, joka voidaan tehdä suosituksen 
liitteiden muuttamisen yhteydessä, ottaen huomioon teknisen ja tieteellisen tiedon 
kehittymisestä johtuvat uudet tiedot ja tilanteen kehittyminen jäsenvaltioissa 
asiakirja "ohjeita ammattitautien diagnosoinnin helpottamiseksi" voi toimia 
arvokkaana apuvälineenä jäsenvaltioille suosituksen yhdenmukaisessa 
soveltamisessa 
liitteessä I lueteltua 31 ammattitautia koskevan koehankkeen tuloksista voi olla 
apua tilastojen osalta sellaisen menetelmän laatimisessa, jonka avulla saataisiin 
vertailukelpoisia ja luotettavampia tietoja tältä alalta koko Euroopan yhteisöstä 
7 
jäsenvaltioiden on tarpeen pyrkiä ammattitauteja koskevan epidemiologisen tiedon 
keräysjärjestelmän luomiseen; komission aloittaman hankkeen tuloksista voi olla 
apua tässä 
yhdistetyn korvausjärjestelmän, joka mahdollistaisi tietyissä tapauksissa sellaisten 
työperäisten sairauksien korvaamisen, jotka eivät esiinny kansallisessa luettelossa, 
jos työntekijä toimittaa itse todisteen sairautensa työperäi syy destä, laajempi 
käyttöönotto jäsenvaltioissa olisi erittäin myönteistä, ja se mahdollistaisi 
keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä nykyisen tarkkaan korvauskelpoisten 
ammattitautien luetteloon perustuvan järjestelmän poistamisen käytöstä, 
ja tämän vuoksi voidaan lopuksi todeta, että: 
komissio ei tällä hetkellä pidä tarpeellisena tehdä ehdotusta velvoittavista 
säännöksistä vuonna 1990 annetun suosituksen korvaamiseksi, koska se vaikuttaisi 
olevan ennenaikaista. Se aikoo kuitenkin harkita tätä näkökohtaa saatettaessa 
ammattitauteja koskeva luettelo ajan tasalle, joka voidaan tehdä ennen vuotta 
2000, jotta voitaisiin ottaa huomioon tieteellinen ja tekninen edistyminen sekä 
niiden edellä mainittujen käynnissä olevien toimien ja hankkeiden tulokset, joilla 
pyritään kehittämään muun muassa ammattitauteja koskevien tietojen keräämistä 
ja vertailtavuutta ja tautien epidemiologista analyysiä. 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 454 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 05 04 
Luettelonumero : CB-CO-96-464-FÏ-C 
ISBN 92-78-08908-7 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg