Suositus NEUVOSTON SUOSITUS euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta /* COM/2012/0301 final - 2012/ () */





Suositus NEUVOSTON SUOSITUS euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[1], ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat[2], ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroryhmällä on perustamisestaan lähtien ollut keskeinen rooli ja erityinen vastuu euroalueen talouden ohjausjärjestelmässä. Talouskriisi on tuonut euroalueen läheiset yhteydet selvästi esiin ja korostanut tarvetta johdonmukaiseen politiikan kokonaisviritykseen, jossa otetaan huomioon euroa rahayksikkönään käyttävien maiden väliset voimakkaat heijastusvaikutukset, jotta tehokkailla politiikan koordinointijärjestelyillä voidaan vastata nopeasti taloudellisen ympäristön muutoksiin. (2) Neuvosto on antanut maakohtaisia suosituksia kullekin jäsenvaltiolle, jonka rahayksikkö on euro. Nämä suositukset koskevat kansallisen tason taloudellisia haasteita, ja samalla ne ovat keskeinen tekijä, jolla koko euroalueen vakautta ja kasvua määritetään. Euroa rahayksikkönään käyttävät jäsenvaltiot ovat myös Euro Plus ‑sopimuksen nojalla sitoutuneet pitkälle meneviin politiikan lisäuudistuksiin, joilla pyritään lisäämään kilpailukykyä, edistämään työllisyyttä, lisäämään julkisen talouden kestävyyttä ja vahvistamaan rahoitusvakautta. Euroa rahayksikkönään käyttävät jäsenvaltiot ja kahdeksan muuta jäsenvaltiota allekirjoittivat 2 päivänä maaliskuuta 2012 talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyn sopimuksen, jossa ne sopivat, että kaikista merkittävistä talouspolitiikan uudistuksista, joita ne suunnittelevat toteuttavansa, keskustellaan etukäteen ja että tarvittaessa ne koordinoivat kyseisiä uudistuksia keskuudessaan. Etukäteiskoordinoinnilla, jota euroalueella toteutetaan, sekä toimittamalla alustavat talousarviosuunnitelmat ja keskustelemalla merkittävistä talouspolitiikan uudistussuunnitelmista pystytään osaltaan ottamaan huomioon kansallisten toimien heijastusvaikutukset koko euroalueeseen. (3) Kotimaisia julkisen talouden ohjausjärjestelmiä vahvistavat, hyvin suunnitellut julkisen talouden kehykset ovat keskeinen osatekijä julkisen talouden moitteettomassa hoidossa, ja ne vaikuttavat osaltaan julkisen talouden kestävyyteen koko euroalueella. Euroalueen valtioiden tai hallitusten päämiehet sitoutuivat vuoden 2011 heinäkuussa ja lokakuussa ottamaan käyttöön jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista annetussa direktiivissä säädetyt kansalliset julkisen talouden kehykset jo vuoden 2012 loppuun mennessä, direktiivissä säädetystä aikataulusta edellä, ja menemään direktiivin vaatimuksia pidemmälle. Lisäksi allekirjoittamalla sopimuksen talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta euroalueen jäsenvaltiot ja kahdeksan euroalueen ulkopuolista jäsenvaltiota sitoutuivat 2 päivänä maaliskuuta 2012 edelleen vahvistamaan kansallista julkisen talouden ohjausjärjestelmäänsä erityisesti ottamalla käyttöön valtion julkisen talouden rahoitusasemaa koskevia sitovia sääntöjä, joilla keskipitkän aikavälin tavoite saavutetaan. (4) Julkisen talouden vakauttaminen on keskeinen osatekijä strategiassa, jolla euroalueen kriisi voitetaan. EU:n julkisen talouden kehys antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden eritahtiseen vakauttamiseen niiden julkisen talouden liikkumavaran ja makrotalouden olosuhteiden mukaan. Vakaus- ja kasvusopimuksessa ja talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehdyssä sopimuksessa keskitytään rakenteellisiin rahoitusasemiin, ja siksi on mahdollista ottaa huomioon suhdannekierron ja kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutukset julkisen talouden kokonaisrahoitusasemiin. Sitä, onko liiallisen alijäämän korjaamista koskeviin neuvoston suosituksiin vastattu tuloksellisin toimin, arvioidaan rakenteellisesti. Vakauttamistoimien asianmukaisella koostumuksella on ratkaiseva merkitys, jotta voidaan lisätä luottamusta vakauttamisen pysyvään luonteeseen euroalueella ja rajoittaa vakauttamisen kasvua hidastavaa lyhytaikaista vaikutusta. Kasvua tukevat menot, erityisesti investointimenot, on asetettava etusijalle. Useissa euroalueen jäsenvaltioissa voitaisiin määrittää tuottavia investointihankkeita, joissa sekä yksityiset että yhteiskunnalliset hyödyt olisivat nykyisiä matalia korkoja suuremmat. Erityisesti terveydenhuoltoon liittyvien pitkäaikaisten etuuksien uudistuksia tarvitaan kiireesti tukemaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä. Asianmukaisella veropolitiikalla, kuten siirtämällä verorasitusta pois työstä, laajentamalla veropohjia ja tehostamalla veropetosten torjuntaa, voitaisiin myötävaikuttaa vakauttamiseen ja samalla lisätä kilpailukykyä ja parantaa kasvun edellytyksiä. (5) Vakaus ja rahoitusjärjestelmän toimivuus ovat ennakkoehtoja, kun euroalueella pyritään välttämään hitaaseen kasvuun perustuva ns. menetetyn vuosikymmenen skenaario ja lisäämään sijoittajien luottamusta. Koska pankkien taseiden velkavivun purkaminen on välttämätöntä, on tärkeää varmistaa, että se tapahtuu hyvässä järjestyksessä ja pitäen yllä riittävää reaalitalouden luototusta. Finanssimarkkinoiden nousevan pirstoutumistrendin vastustamiseksi on edistyttävä valvontarakenteiden ja ‑käytäntöjen yhdentämisessä sekä valtioiden rajat ylittävässä kriisinhallinnassa. (6) Euroalueen sisäisten makrotalouden epätasapainotilojen purkaminen on euroalueen kestävän kasvun ja vakauden kannalta ratkaisevaa. Epätasapainotilojen korjaaminen on alkanut, mutta sitä on jatkettava määrätietoisesti. Epätasapainotiloja korjaavien toimien toteuttaminen on kiireellisempää alijäämämaissa, joissa uudistukset ovat välttämättömiä, jotta voidaan parantaa kilpailukykyä ja helpottaa resurssien uudelleenkohdentamista avoimille sektoreille. Samaan aikaan ylijäämämaat voivat osaltaan vaikuttaa tasapainottamiseen poistamalla kotimaiseen kysyntään, suljettuihin toimintoihin ja investointimahdollisuuksiin liittyviä tarpeettomia lainsäädännöllisiä ja muita rajoituksia, (7) Jotta talousliittoa voidaan kehittää edelleen, on tunnustettava euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden talouksien keskinäisriippuvuus ja hyödyt, joita rahaliiton vakaus voi tuoda rahaliiton jäsenille ja EU:lle laajemminkin. Euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioiden on jatkossa tarpeen syventää yhdentymistä voidakseen edetä täydelliseen talous- ja rahaliittoon[3], SUOSITTAA, että euroa rahayksikkönään käyttävät jäsenvaltiot toteuttaisivat vuosina 2012–2013 jäsenvaltiokohtaisesti ja yhdessä, erityisesti euroryhmän toteuttaman talouspolitiikan koordinoinnin yhteydessä ja rajoittamatta neuvoston toimivaltaa koordinoida jäsenvaltioiden talouspolitiikkaa, toimia, joilla ne 1) vahvistavat euroryhmän työskentelymenetelmiä niin, että sen on mahdollista ottaa vastuu euroalueen politiikan kokonaisvirityksestä vastaten nopeasti talouden ympäristössä tapahtuviin muutoksiin ja johtaa euroa rahayksikkönään käyttävien jäsenvaltioihin sovellettavan lujitetun valvontakehyksen puitteissa talouspolitiikan koordinointia; 2) tekevät euroryhmässä aitoa politiikkayhteistyötä jakamalla tietoa ja keskustelemalla talousarvioesityksistä ja mittavia uudistuksia koskevista suunnitelmista, joilla on mahdollisia heijastusvaikutuksia euroalueella; varmistavat, että toteutetaan vakaan ja vankan euroalueen kannalta välttämättömiä uudistuksia ja pannaan täytäntöön suositukset, joita neuvosto on antanut euroa rahayksikkönään käyttäville yksittäisille jäsenvaltioille, ja joilla sen lisäksi, että niillä vastataan kansallisen tason haasteisiin, on vaikutusta euroalueeseen kokonaisuudessaan; 3) vahvistavat julkisen talouden kurinalaisuutta ja finanssipolitiikan instituutioita sekä kansallisella että sitä alemmilla tasoilla, mikä lisää markkinoiden luottamusta julkisen talouden keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyyteen euroalueella; aikaistavat vuoden 2012 loppuun julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista annetun direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä euroalueen valtioiden tai hallitusten päämiesten vuoden 2011 heinäkuussa ja lokakuussa ja 2 päivänä maaliskuuta 2012 tekemän sopimuksen mukaisesti ja vahvistavat edelleen julkisen talouden ohjausjärjestelmää, erityisesti sisällyttämällä kaikissa euroalueen jäsenvaltioissa kansalliseen lainsäädäntöön sääntöjä, jotka koskevat rakenteellisesti tasapainoista talousarviota ja automaattisia korjausmekanismeja; 4) varmistavat finanssipolitiikan yhdenmukaisen kokonaisvirityksen euroalueella toteuttamalla neuvoston suositusten ja päätösten mukaista julkisen talouden vakauttamista maakohtaisen makrotalouden tilanteen huomioon ottavien vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen mukaisesti; jäsenvaltioiden, joiden riskipreemiot ovat merkittävät ja mahdollisesti vielä nousevat, olisi rajoitettava poikkeamista nimellistä rahoitusasemaa koskevista tavoitteista, myös odotettua huonommissa makrotalouden olosuhteissa; muiden jäsenvaltioiden olisi annettava automaattisten vakauttajien vaikuttaa rakenteellisen sopeutusuran mukaisesti ja oltava valmiina tarkastelemaan uudelleen vakauttamisvauhtia, jos makrotalouden olosuhteet heikkenevät edelleen; valtioiden tulojen ja menojen koostumuksessa tulisi näkyä menoerien ja tulonlähteiden kasvuvaikutus; erityisesti kaikki käytettävissä oleva julkisen talouden liikkumavara olisi suunnattava julkisten investointien edistämiseen euroalueella ottaen huomioon myös maiden väliset erot rahoituksen hinnassa; 5) toteuttavat toimia parantaakseen rahoitusjärjestelmän toimivuutta ja vakautta euroalueella; nopeuttavat etenemistä kohti yhdennetympää finanssiarkkitehtuuria, joka kattaa pankkivalvonnan ja valtioiden rajat ylittävän kriisinratkaisun; 6) toteuttavat rakenneuudistuksia, jotka – yhdessä eriytetyn finanssipolitiikan virityksen kanssa – edistäisivät euroalueen sisäisten makrotalouden epätasapainotilojen purkamista hyvässä järjestyksessä, ja kansallisen tason toimia, joissa otetaan huomioon maakohtainen tilanne ja neuvoston suositukset yksittäisille euroalueen jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] COM(2012) 301. [2] P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047. [3] Ks. asiakirja COM(2012) 299, 2.1 kohta.