EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 06.02.1998 
KOM(1998) 39 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
euron tiedotusstrategiasta 

M EUROA KOSKEVAT VIESTINTAHANKKEET: TAVOITTEET JA 
TEHTÄVÄT 
Talous- ja rahaliiton alkaminen 1. tammikuuta 1999 ja Euroopan yhteisen rahan, euron, 
kitkaton käyttöönotto ovat Euroopan unionin ensisijainen tavoite. Tavoite saavutetaan 
toteuttamalla tehokkaita viestintä- ja tiedotushankkeita, kuten jo korostettiin euroon 
siirtymisen suunnitelmaa koskevassa vihreässä kirjassa, jonka komissio hyväksyi 
toukokuussa 1995. 
Koska EMUun siirtymisprosessissa edetään tänä vuonna ratkaisevaan vaiheeseen, 
komissio haluaa muistuttaa tällä viestintähankkeita koskevalla tiedonannollaan, että 
hankkeet ovat erittäin merkittäviä. Tiedonanto on osoitettu jäsenvaltioiden ja Euroopan 
parlamentin ohella myös alue- ja paikallisviranomaisille, yksityisellä sektorilla toimiville 
elinkeinonharjoittajille sekä lukuisille muille ryhmille, joiden toimintaan euron 
käyttöönotto vaikuttaa. 
Tämä tiedonanto perustuu lähinnä komission saamiin kokemuksiin kahden viime vuoden 
aikana toteutetuista tiedotus- ja viestintähankkeista. 
1.0 Tulevaisuuden haasteet 
Aloittaessaan oman viestintästrategian toteuttamisen vuoden 1996 alussa yhdessä 
Euroopan parlamentin kanssa ja osana kansalaisten tiedotusohjelmaa (Prince) komissiolla 
oli kaksi tavoitetta: vahvistaa koko Euroopan unionin alueella ajatusta siitä, että EMU 
toteutetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti ja saada pankit, 
rahoituspalvelujen tarjoajat sekä suuryritykset tietoisiksi siitä, että euroon siirtymiseen oli 
valmistauduttava viipymättä. Nämä tavoitteet voitiin saavuttaa komission ja Euroopan 
parlamentin suunnittelemilla tiedotus- ja viestintähankkeilla, jotka perustuvat valtion- ja 
hallitusten päämiesten päätöksiin. 
Jotta euroon siirryttäisiin tulevaisuudessakin mutkattomasti, tämänhetkisissä 
viestintästrategioissa on keskityttävä erityisempiin tavoitteisiin: 
- selvitettävä euron merkitys mahdollisimman monelle kansalaiselle, jotta euro 
hyväksyttäisiin ja sen käyttöönotto helpottuisi. Kansalaisille on myös selitettävä, 
miksi Euroopassa päädytään EMUun ja mitä euro tuo mukanaan kansalaisille 
- annettava kaikille kansalaisille mahdollisuus tutustua uuteen rahaan, omaksua sen 
arvo ja käyttää sitä helposti ja luottavaisesti. Tämän hankkeen kohteena on suuri 
yleisö. Tavoitteen saavuttamiseksi hankkeita on myös kohdistettava erityisiin 
kohderyhmiin, esimerkiksi kuluttajiin 
- kannustettava kaikilla talouden sektoreilla toimivia pieniä ja keskisuuria yrityksiä 
aloittamaan euroon valmistautumisen auttamalla niitä tiedostamaan hyvän 
valmistautumisen tuomat edut ja ne haitat, joita aiheutuisi valmistelujen 
viivästymisestä siirryttäessä lopullisesti euroon 1. tammikuuta 2002 
- saada yhteisön ulkopuolisten maiden poliitikot, viranomaiset ja talouden toimijat 
ymmärtämään EMUn merkitys. 
1.1 Viestintähankkeista ovat vastuussa monet eri tahot. 
Viestintästrategialla on kunnianhimoiset tavoitteet. Niiden saavuttamiseksi on 
toteutettava hyvin suunniteltuja, jatkuvia ja asianmukaisesti rahoitettuja 
tiedotushankkeita usean vuoden ajan ja kaikilla yhteiskunnan tasoilla 
yhteiseurooppalaisista hankkeista paikallishankkeisiin. Viestintästrategioiden avulla on 
välitettävä helposti omaksuttavia konkreettisia tietoja, mutta myös selitettävä euron 
käyttöönoton seuraukset kaikille kansalaisille. Euroon siirtyminen on poliittisesti ja 
käytännön kannalta sitä helpompaa mitä useampi kansalainen hyväksyy ajatuksen. Koko 
väestön valmistaminen euron käyttöönottoon ei ole ainoastaan valtion viranomaisten 
tehtävä: 
• tiedonvälittäjät ja mielipidevaikuttajat - joiden keskuudessa on eri alojen 
organisaatioita ja ammatillisia organisaatioita, eurooppalaisia ammattiliittoja, 
kuluttajaliittoja ja koko joukko julkisia elimiä - ovat välttämättömiä käytännön tiedon 
lähteitä, ja niiden hankkeita on kannustettava ja tuettava 
• yritysten on selitettävä työntekijöilleen, osakkeenomistajilleen, alihankkijoilleen ja 
asiakkailleen, milloin, miten ja mihin ne käyttävät euroa siirtymävaiheen aikana ennen 
euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönottoa 1. tammikuuta 2002. Yritysten on myös 
selitettävä, miten euro vaikuttaa niiden toimintaan ja mitä ratkaisevia etuja siitä on 
yrityksen työntekijöille esimerkiksi palkkojen ja eläkkeiden osalta 
• pankkien on selitettävä asiakkailleen, että he voivat suorittaa maksutoimintoja 
euroissa siirtymävaiheen aikana eli 1. tammikuuta 1999 alkaen ja autettava 
asiakkaitaan perehtymään euroina ilmaistuihin summiin 
• kuluttajien auttaminen perehtymään euroon, tottumaan euroina ilmaistuihin arvoihin ja 
käyttämään euroa vaivattomasti on loppujen lopuksi kaikenkokoisten 
vähittäiskauppojen edun mukaista 
• rahoituspalvelujen tarjoajien, etenkin vakuutus- ja eläkealalla on selitettävä, miten 
euro vaikuttaa heidän tuotteisiinsa. 
2.0 Viestinnän haasteet: tehtävät ja vastuut 
2.1 Jäsenvaltiot ovat keskeisessä asemassa 
Jotta viestintähankkeet olisivat uskottavia ja tehokkaita, ne on suunniteltava kulttuurin, 
kielen ja kansalaisten huolenaiheiden mukaisesti. Parhaimpia ovat kansalaisia lähimpänä 
olevat tiedonlähteet ja lähteet, joita kansalaiset kunnioittavat ja joihin he luottavat. 
Viestintävastuu. lankeaakin lähinnä jäsenvaltioille, joiden on tiedotuksessa käytettävien 
menetelmien ja tuotteiden lisäksi kannustettava alue- ja paikallisviranomaisia, 
yleishyödyllisiä järjestöjä ja kansalaisjärjestöjen verkostoja, kuten ammattiliittoja, 
ammatillisia organisaatioita ja kuluttajajärjestöjä toimimaan euroa koskevan tiedon 
välittäjinä ja kanavina. 
Useimmat jäsenvaltioista ovat aloittaneet euroa koskevia kansallisia tiedotushankkeita 
yhteistyössä Euroopan unionin kanssa. Komissio järjesti 30. lokakuuta 1997 Brysselissä 
kokouksen euroa koskevasta tiedotuksesta vastuussa oleville kansallisten 
3-
hallintoyksiköiden edustajille. Kokouksessa kävi ilmi, että jäsenvaltioissa toteutetaan 
moninaisia euroa koskevia tiedotushankkeita. 
2.2 EU:n toimielinten kanssa solmittu yhteistyökumppanuus tuo 
tiedotustoimintaan yhtenäisyyttä 
Unionin toimielimet ja lukuisat jäsenvaltiot ovat olleet vuodesta 1996 tiiviissä 
yhteistyössä suunnitellakseen euroa koskevia tiedotushankkeita. Vuonna 1998 tehtäneen 
kymmenen yhteistyösopimusta, jotka perustuvat jäsenvaltion, komission ja Euroopan 
parlamentin kesken tehtäviin kolmenvälisiin aiesopimuksiin. Tätä yhteistyötä tuetaan 
sopimuksilla, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat halutessaan saada yhteisön rahoitusta 
omille viestintähankkeilleen. Tiedotushankkeiden koordinoinnista vastaa jäsenvaltion, 
komission ja Euroopan parlamentin edustajista koostuva kolmenvälinen 
koordinointiyksikkö. 
Yhteensä kaksi kolmasosaa euroa koskeviin viestintähankkeisiin vuonna 1998 varatuista 
yhteisön talousarviomäärärahoista osoitetaan näihin yhteistyösopimuksiin, joilla on 
seuraavia etuja: 
- niillä taataan, että kussakin jäsenvaltiossa toteutetaan yhtenäisiä ja maan oloihin 
muokattuja viestintähankkeita 
- niiden avulla vältetään jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten hankkeiden 
päällekkäisyys 
- niiden ansiosta suuri yleisö ymmärtää, että kansalliset hankkeet ovat osa unionin 
yhteistä toimintaa. 
2.3 Komission tehtävä: tiedon välittäminen, tiedotuksen edistäminen ja 
koordinointi 
Komissio on hankkinut euroa koskevassa tiedotus- ja viestintätoiminnassa merkittävästi 
kokemusta, jonka se antaa jäsenvaltioiden käyttöön. Seuraavien neljän vuoden aikana 
komissio voikin tiiviissä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa 
• tarjota jäsenvaltioille ja kaikille euroa koskevaan viestintään osallistuville tahoille 
merkittävän määrän tiedotusaineistoa: teknisiä raportteja, suurelle yleisölle 
tarkoitettuja kysymysten ja vastausten muodossa olevia asiakirjoja, videonauhoja, 
kuvia euroseteleistä ja -kolikoista jne. 
• edistää ja kannustaa jäsenvaltioiden ja valtiosta riippumattomien järjestöjen 
viestintähankkeita 
• taata euroa koskevan tiedotuksen ja unionissa jaettavan tiedon yhtenäisyys 
• järjestää ja tukea monikansallisia viestintähankkeita. Puhtaasti kansalliset hankkeet 
tutkitaan ja rahoitetaan jäsenvaltioissa. 
• järjestää tiedotushankkeita yhteisön ulkopuolisissa maissa. 
B/ VIESTINTÄHANKKEIDEN KÄYTÄNNÖLLINEN LÄHTÖKOHTA 
4-
3.0 Onnistuneista hankkeista tukea uusille hankkeille 
Viimeisten kahden vuoden aikana toteutetut komission viestintähankkeet ovat 
saavuttaneet suurta suosiota: 
• Niiden ansiosta rahan tärkeimmät käyttäjät ovat saaneet tietoa 1. tammikuuta 1999 
alkavasta EMUsta. 
• Ne ovat osaltaan auttaneet rahoituslaitoksia ja suuryrityksiä tiedostamaan nopean ja 
hyvän valmistautumisen merkityksen. Tutkimusten mukaan yli 50 prosenttia näistä 
tahoista on aloittanut valmistautumisen. 
• Niiden ansiosta lukuisat järjestöt ovat voineet osallistua pyöreän pöydän kokouksiin ja 
asiantuntijaryhmiin sekä euron teknisiä näkökohtia, kuten kaksoishinnoittelua, 
pankeille aiheutuvia kustannuksia, euron oikeudellista asemaa sekä erilaisia 
kirjanpidollisia ongelmia koskeviin tutkimuksiin ja neuvotteluihin. Näin eri 
osapuolten välillä on voitu saada aikaan yksimielisiä ratkaisuja. 
• Ne ovat kannustaneet moninaisia julkisia elimiä - liike-elämää edustavia järjestöjä, 
ammattiliittoja jne. - aloittamaan omia euroa koskevia tiedotushankkeitaan. 
Yhteisön toimielimet, jäsenvaltiot ja lukuisat aktiiviset kansalaisryhmittymät voivat 
käyttää hyödyksi jo toteutetuista hankkeista saatuja tuloksia. 
3.1 EMUn aikataulun merkitys viestintästrategioille 
EMUn ratkaisevat päivämäärät vahvistettiin perustamissopimuksessa ja joulukuussa 
1995 järjestetyssä Eurooppa-neuvoston Madridin kokouksessa. Viestintästrategioita 
laadittaessa on keskityttävä kolmeen päivämäärään: 
• 2.-3. toukokuuta 1998 valtion- ja hallitusten päämiesten tasolla kokoontuva neuvosto 
nimeää ne jäsenvaltiot, jotka osallistuvat talous- ja rahaliittoon 1. tammikuuta 1999. 
Tuolloin ilmoitetaan myös rahaliittoon osallistuvien maiden valuuttojen bilateraaliset 
vaihtokurssit euroon nähden. Koska EMU tulee saamaan tiedotusvälineissä 
ennennäkemättömän suurta huomiota, suuri yleisö ymmärtää lopultakin euroon 
siirtymisen merkityksen ja vääjäämättömyyden. Sekä laadullisen että määrällisen 
tiedon kysyntä kasvaa hetkessä, ja kaikkien euroalueeseen kuuluvissa maissa ja 
toistaiseksi euroalueen ulkopuolelle jäävissä maissa toimivien julkisten ja yksityisten 
tiedonvälittäjien on valmistauduttava siihen. 
• 1. tammikuuta 1999 eurosta tulee rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden yhteinen 
raha ja näiden maiden valuuttojen ja euron väliset muuntokertoimet vahvistetaan 
lopullisesti. Erityisesti euroalueeseen osallistuvien maiden kansalaiset tulevat 
tarvitsemaan apua sopeutuakseen tähän uuteen ympäristöön, jossa euroa -jota ei vielä 
ole olemassa käteisrahana - käytetään rahoitusmarkkinoilla ja tietyissä talouden 
toiminnoissa, jossa rahapolitiikasta päättää Euroopan keskuspankki ja jossa jopa 
eräiden maiden liikelaitokset ryhtyvät käyttämään vähitellen kaksoishinnoittelua. 
• 1. tammikuuta 2002 on päivämäärä, jolloin eurosetelit ja -kolikot otetaan käyttöön. 
Hyvissä ajoin ennen tätä päivämäärää olisikin aloitettava tehokkaita 
-5 
viestintähankkeita, jotta kansalaiset voisivat käyttää uutta rahaa helposti ja 
luottavaisesti. 
4.0 Kohderyhmät 
4.1 Suuri yleisö 
• Julkisia tiedotuskampanjoita on tietenkin tehostettava ja lisättävä vuonna 1998 ja 
niiden toteuttamista jatkettava vuoden 2002 alkuun saakka. Niiden kohderyhmät on 
myös määriteltävä entistäkin paremmin, jotta tiettyjen väestöryhmien tarpeiden 
kehittyminen voitaisiin ottaa huomioon. 
Ensiksikin olisi selvitettävä euroon siirtymistä koskevaa suunnitelmaa, sillä useita 
ihmisiä hämmentää se seikka, että euro otetaan käyttöön tilirahana kolme vuotta ennen 
kuin sitä aletaan käyttää seteleinä ja kolikkoina. Kansalaisille on siis selitettävä, miten 
euroa käytetään siirtymävaiheen aikana. 
Siirtymävaihe on välttämätön, sillä sen aikana kansalaisia valmistetaan ottamaan 
eurosetelit ja -kolikot käyttöön sekä poistamaan kansalliset valuutat käytöstä. 
Hallitukset sekä kaikki palveluja kuluttajille tarjoavat talouden toimijat ovat 
merkittävän ja vaikean haasteen edessä. Kansalaisen on opittava uuden rahan arvo ja 
liitettävä se merkittäväksi osaksi omaa elämäänsä: euro on läsnä elintarvikkeiden ja 
kulutustavaroiden hintojen ohella myös palkoissa ja eläkkeissä. Kansalaiset muuttavat 
aluksi järjestelmällisesti euroina ilmaistut määrät kansallisiin rahayksiköihin ja tulevat 
tekemään näin pitkään. Tiedotuksen lopullisena tavoitteena onkin saada kaikki 
kansalaiset perehtymään uuteen arvoasteikkoon, jotta heidän ei enää tarvitsisi 
turvautua muuntotoimenpiteisiin. 
Realistisesti ajatellen koko väestöä on kuitenkin vaikea saada ymmärtämään kaikki 
tämä kahden vuoden aikana. Mitä taitavampia ja päättäväisempiä tiedotuskampanjat 
ovat sitä helpompi koko väestön on siirtyä euron käyttöön. 
• Eräisiin väestöryhmiin on kiinnitettävä erityistä huomiota: kuluttajansuojelu on 
taattava erityisillä tiedotushankkeilla. Komissio järjestääkin ensi helmikuun 26. 
päivänä tätä tarkoitusta varten pyöreän pöydän kokouksen, jossa tutkitaan 
mahdollisuutta perustaa paikallisia seurantakeskuksia, joiden tehtävänä on arvioida 
euroa koskevien kansallisten tiedotushankkeiden vaikutusta. 
Tiedotus on myös räätälöitävä eri väestöryhmien erityistarpeiden mukaiseksi, olipa 
sitten kyse muita heikommassa asemassa olevista väestöryhmistä (iäkkäät henkilöt, 
vammaiset, lukutaidottomat), nuorista (etenkin kouluikäisistä) tai naisista. 
4.2 Pienet ja keskisuuret yritykset 
Lukuisat pk-yritykset ryhtyvät todennäköisesti valmisteluihin myöhään ja hidastelevat 
muutosten edessä. Valmisteluissa myöhästyminen ja muutosten hitaus saattavat häiritä 
pk-yritysten asiakkaina olevien suuryritysten toimintaa. Viestintäkampanjat onkin 
aloitettava hyvissä ajoin ja niiden on oltava yhtenäisiä ja päättäväisiä: 
-6 
• 
• jotta pk-yritykset tiedostaisivat välttämärtömimpien muutosten merkityksen: yritysten 
on muutettava muun muassa tietokone-, kirjanpito-, laskutus- ja 
markkinointijärjestelmänsä 
jotta pk-yritykset saisivat helposti käyttöönsä erilaisia välineitä, joiden avulla ne 
voivat vastata yhteiseen rahaan siirtymisen aiheuttamiin teknisiin haasteisiin 
• jotta pk-yrityksiä kannustettaisiin hyödyntämään enemmän euron tuomia strategisia 
etuja, jotka ilmenevät uusina tuotteina ja uusina markkinoina. 
Pk-yrityksille tarkoitetut kampanjat ovat lähinnä hallitusten, pankkien ja ammatillisten 
organisaatioiden vastuulla. Suuryritykset ovat kuitenkin myös tärkeässä asemassa, sillä 
niiden oma menestyminen riippuu usein alihankkijoina toimivien pk-yritysten kyvystä 
mukautua euron luomaan uuteen ympäristöön. 
Komissio jatkaa omalta osaltaan yhteistyötä niiden järjestöjen kanssa, jotka ovat pk-
yritysten merkittäviä tiedonvälittäjiä. 
4.3 Paikallis- ja aluehallinto, kunnanvaltuutetut ja valtionhallinnon 
vastuuhenkilöt 
• Valmistelutyöt ovat edenneet valtionhallinnossa paljon pidemmälle kuin 
paikallisyhteisöissä ja hajautetuissa hallintoyksiköissä. Tilanne on huolestuttava, sillä 
alue- ja paikallisviranomaiset ovat paljon läheisemmässä ja säännöllisemmässä 
yhteydessä kansalaisiin. Koska jäsenvaltioiden julkishallinnon yksiköt ovat jo 
julkaisseet euroon siirtymistä koskevat suunnitelmansa, alueellisilla yhteisöillä ja 
kunnanvaltuutetuilla on käytössään puitteet, joiden perusteella ne voivat laatia omia 
suunnitelmiaan. Niillä on kuitenkin omat erityiset tiedotus- ja viestintätarpeensa, jotka 
valtion viranomaisten on täytettävä. 
Suoraan yleisön kanssa asioiville vastuuhenkilöille on ehdottomasti järjestettävä 
koulutusta. Komissio on valmis auttamaan jäsenvaltioita laatimaan tarvittavia 
tiedotus-ja koulutusmateriaaleja. 
• EU:n toimielimissä työskentelevien henkilöiden on myös osoitettava omaavansa 
erinomaiset tiedot EMUsta asioidessaan kansallisten hallintovirkamiesten tai 
yksityisen sektorin edustajien kanssa. Suoraan yleisön kanssa asioivien henkilöiden on 
vieläkin tärkeämpää kyetä kertomaan EMUsta ja sen eduista. Komissiossa on laadittu 
sen omaa henkilöstöä varten tiedotussuunnitelma, jota ehdotetaan käytettävän myös 
muissa EU:n toimielimissä. 
4.4 Yhteisön ulkopuoliset maat 
Eurolla on hyvät mahdollisuudet muodostua merkittäväksi varantovaluutaksi ja 
kansainvälisissä liiketoimissa käytettäväksi valuutaksi. Koska poliittinen päättäväisyys 
EMUn toteuttamiseksi on maailmalla yhä laajemmin tiedossa, EMUsta pyydetään yhä 
enemmän tietoa. Siksi onkin välttämätöntä aloittaa yhteisön ulkopuolisille maille 
tarkoitettu viestintähanke. Etusijalla ovat EU:n uudet jäsenehdokkaat, unionin 
yhteistyökumppanit Välimeren alueella ja maat, joilla on erityisen merkittävät 
kauppasuhteet (esim. assosiaatiosopimusten perusteella) unioniin, sekä maat, jotka ovat 
mahdollisesti EU:n merkittäviä markkina-alueita (lähinnä Yhdysvallat ja Japani). 
-7-
Ei kuitenkaan pidä unohtaa, että näissä maissa asuvat EU:n kansalaiset tarvitsevat myös 
tietoa eurosta. He saattavat joutua vastaamaan lukuisiin EMUa koskeviin kysymyksiin, 
joten heille olisi annettava tarvittavaa aineistoa. 
5.0. Tiedotuskampanjoiden vaikutuksen ja tehokkuuden arvioiminen 
Euroa koskevien viestintästrategioiden on oltava joustavia ja niitä on voitava muokata eri 
tarpeiden mukaisesti. Eri tilanteissa tarvitaan erilaista tietoa, sillä myös kohderyhmät 
vaihtelevat. Viestintästrategiaa olisi aina arvioitava säännöllisesti sen tehokkuuden 
mittaamiseksi, jotta mahdolliset puutteet voitaisiin havaita ja korjata. Arvioinnin olisi 
jatkuttava prosessin loppuun. 
Euron käyttöönotto on Euroopan unionin tärkeimpiä tavoitteita. Se on myös komission 
tärkein tavoite eikä sitä saavuteta ilman tehokkaita tiedotushankkeita. Vuonna 1998 alkaa 
ratkaiseva vaihe talous- ja rahaliiton toteuttamisessa, ja siksi vuosi 1998 on erityisen 
merkittävä myös euroa koskevalle viestintäkampanjalle. Komission ja Euroopan 
parlamentin tiedotustoimintaa onkin lisättävä ja se on kohdistettava suureen yleisöön. 
Tiedotuksen avulla kansalaiset on saatava ymmärtämään, miksi Eurooppaan ollaan 
luomassa talous- ja rahaliittoa ja perehdytettävä heidät uuteen rahaan, jotta he voisivat 
käyttää sitä saumattomasti ja luottavaisesti. Siksi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa 
toteutettavan Euroopan unionin viestintäkampanjan on kyettävä vastaamaan kaikkia 
EU:n kansalaisia koskevaan haasteeseen. Viestintäkampanja on ehdoton edellytys tämän 
historiallisen hankkeen onnistumiselle. 
LIITE 1 
EUROA KOSKEVAN TIEDOTUSSTRATEGIAN YKSITYISKOHDAT 
(KOHDERYHMÄT, MENETELMÄT JNE.) 
9-
SISÄLTÖ 
1. VIESTINNÄN MERKITYS EUROON SIIRTYMISEN 
ONNISTUMISESSA 12 
2. SAAVUTUKSET 13 
2.1 Kansalliset viranomaiset, EU:n virkamiehet ja sosioekonomisten 
ryhmien edustajat ovat jo aloittaneet merkittävän viestintätoiminnan 13 
2.1.1 Euroopan parlamentti 13 
2.1.2 Komissio 13 
2.1.3 Jäsenvaltiot 13 
2.1.4 Tiedonvälittäjien toiminta 14 
2.2 Tiedotus- ja viestintähankkeiden ensimmäinen vaihe on jo tuottanut 
tuloksia 14 
2.2.1 Koko joukko tavoitteita on jo saavutettu 14 
2.2.2 Eräitä kokemuksesta saatuja opetuksia 15 
3. TIEDOTUS-JA VIESTINTÄHANKKEIDEN NÄKYMÄT 16 
3.1 Toukokuusta 1998 tammikuuhun 1999 16 
3.2 Siirtymävaiheen loppu 17 
4. EURON TIEDOTUS-JA VIESTINTÄSTRATEGIA 18 
4.1 Yleiset periaatteet ja tiedotushankkeiden toteuttajien tehtävät 18 
4.1.1 Toissijaisuus ja yhteistyökumppanuus 18 
4.1.1.1 Jäsenvaltioiden tärkein tehtävä 18 
4.1.1.2 Euroopan parlamentti 19 
4.1.1.3 Komission tehtävä 19 
4.1.1.4 Talouden toimijoiden tehtävä 19 
4.1.1.5 Tiedonvälittäjien tehtävä 20 
4.1.2 Hajautettu tiedotus ja tiedon tuominen kansalaista lähelle 20 
4.2 Ensisijaiset kohderyhmät 22 
-10-
4.2.1 Suuri yleisö , 22 
4.2.2 Pienet ja keskisuuret yritykset - etenkin liike- ja 
käsityöläisyritykset edellyttävät erityistoimia 22 
4.2.3 Kunnat, kunnanvaltuutetut sekä valtion ja kuntien 
hallintovirkamiehet 23 
4.2.4 Euroopan unionin virkamiehet ja muut toimihenkilöt 24 
4.2.5 Viestintä- ja tiedotustoiminta on aloitettava myös yhteisön 
ulkopuolisissa maissa 24 
4.3 Tiedon sisältö 25 
4.3.1 Konkreettisen tiedon merkitys 25 
4.3.2 Erityistiedon välittäminen toistaiseksi euroalueen 
ulkopuolelle jääville jäsenvaltioille (ns. 'pre-ins') 26 
4.3.3 Mielipidemittaus ja tiedotuksen vaikutuksen arviointi 26 
5. VIESTINTÄSTRATEGIASSA KÄYTETTÄVÄT KEINOT JA 
JOUKKOVIESTIMET 27 
5.1 Radio ja televisio 27 
5.2 Esitteet 27 
5.3 Internet, CD-rom-levyt ja levykkeet 27 
5.4 Kansalaisten vastauspalvelut 28 
5.5 Konferenssit ja seminaarit 28 
5.6 Tiedon tuominen mahdollisimman lähelle kansalaisia 28 
5.7 Erityisasemassa oleville väestöryhmille tarkoitetut pilottihankkeet 28 
6. PÄÄTELMÄT 29 
11-
Tämän asiakirjan tarkoituksena on edistää ja tehostaa euron käyttöönottoon liittyvän 
tiedotuksen ja viestinnän merkityksen tiedostamista. Asiakirjassa luodaan katsaus tähän 
mennessä jo toteutettuihin toimenpiteisiin, jotta niistä saatuja kokemuksia voitaisiin 
käyttää hyväksi mietittäessä esimerkiksi tulevien toimenpiteiden toteuttamisaikataulua, 
ensisijaisia kohderyhmiä, tiedotuksen sisältöä ja tiedotuksessa käytettäviä keinoja. Siinä 
esitetään strategian pääkohdat ja eritellään EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden ja talouden 
toimijoiden tehtävät strategian toteuttamisessa. 
1. VIESTINNÄN MERKITYS EUROON SIIRTYMISEN ONNISTUMISESSA 
Rahaa käytetään lukuisissa jokapäiväiseen elämään liittyvissä toimissa. Raha on 
myös talouden mekanismien perusta ja siihen liittyy erilaisia arvoja ja ihanteita. 
Onnistuminen Euroopan yhteisen rahan käyttöönotossa edellyttää näin ollen työtä 
kahdella keskeisellä toiminta-alalla: 
• teknisiä valmistelutoimenpiteitä, joilla taataan euron leviäminen tasaisesti koko 
talouteen 
• kansalaisten valmistamista, jotta he ymmärtäisivät ja hyväksyisivät euron ja 
osaisivat käyttää sitä. 
Euroa koskevat tiedotus- ja viestintähankkeet ovat olennainen osa edellä mainittuja 
toimenpiteitä ja ne edistävät omalta osaltaan toimenpiteiden onnistumista. Euron 
viestintästrategian kaksi tärkeintä tehtävää määriteltiin samansuuntaisesti jo 
käytännön järjestelyjä yhtenäisvaluutan käyttöön ottamiseksi koskevassa komission 
vihreässä kirjassa, joka julkaistiin 31. toukokuuta 1995. Vihreässä kirjassa esitetyt 
tehtävät ovat yhä ajankohtaisia: 
• edistää ja tukea tarvittavia valmisteluja kaikilla talouden osa-alueilla 
• saada yhteiselle rahalle kansalaisten tuki. 
Euron käyttöönotto ei rajoitu ainoastaan teknisiin sääntöihin. Jäsenvaltioista ja 
yksilöistä riippuen rahaan liittyy myös koko joukko arvoja ja ihanteita, joiden 
vuoksi suuren yleisön ja talouden toimijoiden valmistaminen euron käyttöönottoon 
ei voi rajoittua ainoastaan käytännön järjestelyihin. 
Tiedotus- ja viestintähankkeissa on siis otettava huomioon mielipidetiedustelut sekä 
kansalaisten epäluulot ja huolenaiheet. Kansalaisten on voitava luottaa siihen, että 
he saavat eurosta selkeää, kattavaa ja kansantajuista tietoa, joka tarjoaa vastauksia 
heidän kysymyksiinsä ja auttaa heitä valmistautumaan yhteisen rahan 
käyttöönottoon. Tämä on Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden aloittamien 
viestintähankkeiden tärkein tavoite. 
Euroa esitellään ja sen merkitystä selvitetään Euroopan kansalaisille monin eri 
tavoin. Lähestymistavat vaihtelevat eri kulttuurien ja eri kansallisten käytäntöjen 
mukaisesti, ja niissä onkin noudatettava erityistä varovaisuutta, sillä yhteisestä 
rahasta puhuminen saattaa aiheuttaa voimakkaita tunnereaktioita. Eräät jäsenvaltiot 
ovat esimerkiksi korostaneet euron ja Euroopan välistä yhteyttä esittämällä euron 
osana eurooppalaisten yhteistä kulttuuriperintöä tai tekijänä, joka tuo Eurooppaan 
lisää vakautta. Euro on myös esitetty eurooppalaisen talous-, yhteiskunta- ja 
kulttuurimallin säilyttäjänä. Eurosta tiedottaminen merkitsee usein sitä, että myös 
itse Euroopan unionista on annettava lisää tietoa. 
12-
2. SAAVUTUKSET 
2.1 Kansalliset viranomaiset, EU:n virkamiehet ja sosioekonomisten 
ryhmien edustajat ovat jo aloittaneet merkittävän viestintätoiminnan. 
Työ on aloitettu Euroopan parlamentissa, komissiossa, jäsenvaltioissa ja 
erityisen dynaamisissa tiedonvälityskeskuksissa (pankeissa, konsulaateissa, 
ammattiliitoissa, yhdistyksissä jne.). 
2.1.1 Euroopan parlamentti 
Euroopan parlamentti on ollut alusta alkaen mukana aloitteissa, joiden 
tarkoituksena on toteuttaa euroa koskevia viestintähankkeita ja pyrkinyt 
viemään eteenpäin kansalaisten tarpeisiin vastaavan tiedotusstrategian 
laatimista. Parlamentin elimet osallistuvat tämän strategian suuntaviivojen 
määrittelemiseen ja strategian osana toteutettujen hankkeiden seurantaan. 
Parlamentti toimii yhteistyössä jäsenvaltioiden ja komission kanssa kaikissa 
niissä maissa, jotka haluavat kehittää euroa koskevia viestintäsuunnitelmiaan 
yhdessä Euroopan unionin kanssa. 
2.1.2 Komissio 
Komission viestintähankkeet perustuvat kolmeen johtoajatukseen: 
toissijaisuuteen, yhteistyökumppanuuteen ja progressiivisuuteen. 
Julkaistuaan käytännön järjestelyjä yhtenäisvaluutan käyttöön ottamiseksi 
koskevan vihreän kirjan toukokuussa 1995 komissio aloitti yhdessä 
Euroopan parlamentin kanssa ensisijaisen tiedotushankkeen nimeltä Euro. 
Euroopan yhteinen raha, joka on osa Euroopan kansalaisille suunnattua 
Prince-tiedotusohjelmaa. Komissio aloitti niin ikään jo vuonna 1996 
tiedonvälittäjille tarkoitettuja valistus- ja tiedotushankkeita. Niihin on 
käytetty kahden vuoden aikana jo lähes 50 miljoonaa ecua eli kolme 
neljäsosaa määrärahoista, jotka komissio on myöntänyt ensisijaisille 
tiedotushankkeille. Tämä tiivis alkuvaiheen toiminta näkyy useina erilaisina 
saavutuksina: 
- euroon liittyvän viestinnän tärkeimpien perusteiden laatiminen 
(lähdeasiakirjojen laatiminen, euron logo ja valuuttatunnus, 
eurokolikoiden ja -seteleiden ulkoasusuunnitelmista tiedottaminen 
suurelle yleisölle jne.) 
- tiedotusaineiston tuottaminen ja kehittäminen (tiedotuslehti Infëuro* 
Group€uro, kuvakokoelma, videofilmit, Europa-palvelimen Internet­
sivujen euroalue, Quest-tietokanta EU:n 11 kielellä, näyttelyt, 
yhteistyökumppanuus tiedonvälittäjien ja mielipidevaikuttajien kanssa 
jne.). 
2.1.3 Jäsenvaltiot 
Komission tiedotushankkeet ovat kannustaneet merkittävästi jäsenvaltioita 
aloittamaan asteittain omia tiedotus- ja viestintähankkeitaan. Monet ovat 
jopa aloittaneet hallituksen laajoja viestintähankkeita, joita toteutetaan 
- 13 -
television ja laajan, jaettavan tiedotusaineiston avulla. Useissa 
jäsenvaltioissa on avattu euroa käsittelevä maksuton puhelinpalvelu ja 
erityinen Internet-sivu. 
Hankkeiden koordinaattorina toimiva komissio kutsui Brysseliin euroon 
liittyvästä viestinnästä vastuussa olevat kansallisten hallintojen 
tiedotuspäälliköt. Tällöin kävi ilmi, että jäsenvaltioissa toteutetaan monia 
erilaisia euroon liittyviä viestintähankkeita. Hankkeiden intensiivisyys on 
kuitenkin erilaista eri jäsenvaltioissa. Kieleen liittyvien näkökohtien lisäksi 
tiedotushankkeita toteutetaan hyvinkin erilaisilla tavoilla jäsenvaltiosta ja 
kansalaisten yleisestä euroon liittyvästä mielipiteestä riippuen. Useimmissa 
jäsenvaltioissa tiedotushankkeita toteutetaan yhteistyössä Euroopan 
komission ja Euroopan parlamentin kanssa. 
2.1.4 Tiedonvälittäjien toiminta 
Lukuisat suorassa yhteydessä suureen yleisöön olevat tiedonvälittäjät ovat jo 
välittäneet tietoa eurosta erityismateriaalin avulla. Nämä tiedotushankkeet on 
suunnattu sekä erityisille kohderyhmille että suurelle yleisölle. 
Rahoituslaitosten ja pankkien toiminta ansaitsee erityismaininnan: lukuisat 
pankit ovat jo jakaneet asiakkailleen hyvinkin yksityiskohtaisia 
tiedotuslehtisiä euroon siirtymisestä. Näissä asiakirjoissa asiakkaille 
kerrotaan EMU-prosessin tärkeimmistä institutionaalisista vaiheista ja 
käsitellään kysymyksiä, jotka liittyvät säästöihin ja rahoitustuotteisiin euron 
käyttöönoton jälkeen. Pankit ovat myös järjestäneet konferensseja, jotka 
vetävät eri paikkakunnilla puoleensa paljon yleisöä, niin pk-yritysten johtoa 
kuin yksityishenkilöltäkin. 
Merkittäviä mielipidevaikuttajia ovat myös Euroopan suuret ammatilliset 
organisaatiot, jotka ovat jakaneet monipuolista ja yksityiskohtaista tietoa 
asiakkailleen. Järjestöjen tiedotustoiminnasta ovat osoituksena esimerkiksi 
pk-yrityksille suunnatut erittäin hyödylliset oppaat. Komissio on osallistunut 
monien näiden hankkeiden rahoitukseen kansallisella ja alueellisella tasolla 
kaikissa jäsenvaltioissa. Komissio on myös tukenut euroneuvontakeskusten 
toimintaa. Ne toteuttivat vuonna 1997 pk-yrityksille tarkoitetun euroa 
koskevan valistus-ja tiedotushankkeen (yhteydet 5 300 000 yritykseen). 
2.2 Tiedotus- ja viestintähankkeiden ensimmäinen vaihe on jo tuottanut 
tuloksia 
2.2.1 Koko joukko tavoitteita on jo saavutettu 
Tärkeimmät talouden toimijat ovat nyt vakuuttuneita siitä, että euroon 
siirrytään 1. tammikuuta 1999 ja siitä, että talous- ja rahaliitto alkaa 
väistämättä. 
Tämä pätee myös euroon käyttöön liittyviin avaintahoihin. 
Rahoituslaitokset, julkishallinto ja koko joukko suuryrityksiä ovat 
muuttaneet rakenteitaan euron mukaisesti ja tehneet tarvittavia investointeja. 
14 
Ne ovatkin arvokkaita ja tehokkaita tiedonvälittäjiä asiakkailleen ja euron 
käyttäjille. 
Euro voidaan lisäksi nyt tunnistaa seteleinä ja kolikkoina, ja sille on annettu 
valuuttatunnus €. 
2.2.2 Eräitä kokemuksesta saatuja opetuksia 
Ensimmäisen viestintävaiheen kokemukset tarjoavat hyödyllisiä vinkkejä 
viestintähankkeiden vetäjille tulevaisuuden hankkeiden suunnasta. 
Yhteisön toimielimillä on esimerkiksi käytössään suurin osa lähdetiedosta, 
joka koskee yhteiseen rahaan siirtymisen yleisiä näkökohtia ja sen 
vaikutuksia eri aloille. Toimielimet voivatkin antaa yleiseen käyttöön kaiken 
tämän tietoaineiston sekä euroon liittyvän viitemateriaalin ja erityisiin tai 
teknisiin aiheisiin liittyvät tutkimuksensa. Koska toimielimillä on lisäksi 
yhteydet muun muassa kaikkiin julkisiin ja ammatillisiin tahoihin koko 
Euroopan unionissa, ne tuntevat nämä parhaiten ja voivat jakaa niille tietoa 
kunkin tahon hankkeista, kokemuksista ja jopa uudistuksista, jotta julkiset ja 
ammatilliset osapuolet saisivat aikaan mahdollisimman monipuolisia 
aloitteita. 
Jäsenvaltioissa on lukuisia tiedonvälittäjiä, joten ne voivat vielä paremmin 
jakaa tietoa suurelle yleisölle ja muokata tiedon sisältöä kansallisten 
kulttuuripiirteiden mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat myös muokata tietoa 
ottaakseen huomioon euroon siirtymistä koskevien omien suunnitelmiensa 
erityispiirteet. 
Valtion viranomaiset eivät tietenkään voi yksin vastata kaikkiin yhteistä 
rahaa koskeviin kyselyihin. Yleisöön suoraan yhteydessä olevat yritykset, 
pankit ja rahoituslaitokset tuovat oman merkittävän lisänsä julkisiin 
tiedotushankkeisiin. Monet ovatkin jo ymmärtäneet, että on niiden oman 
edun mukaista tiedottaa eurosta henkilöstölle, asiakkaille ja alihankkijoille. 
Tämän lisäksi on tietenkin tuettava kansalaisten keskuudessa syntyviä 
spontaaneja hankkeita. 
Suuri yleisö osoittaa kasvavaa uteliaisuutta euroa kohtaan. Yleisö on jo 
yleisesti ottaen varma siitä, että euro otetaan käyttöön. Yritysmaailma ja 
suuri yleisö, valtuutetut ja julkisen sektorin hallintahenkilöstö tarvitsevatkin 
nyt konkreettista ja käytännön tietoa eurosta. Tiedon on vastattava 
kansalaisia askarruttaviin kysymyksiin ja koskettava suoraan heidän 
jokapäiväistä elämäänsä. 
Komissio, jäsenvaltiot ja tiedonvälittäjät ovat nyt toteuttaneet euroa 
koskevia tiedotus- ja viestintähankkeita kahden vuoden ajan mitä 
erilaisimmissa muodoissa (konferenssit, näyttelyt, Internet-sivut, 
esitteet, euron tunnus jne.). 
Hankkeet ovatkin jo tuottaneet seuraavia myönteisiä tuloksia: 
• Tällä hetkellä uskotaan yleisesti, että euroon siirrytään 1. 
tammikuuta 1999 ja että rahaliitto alkaa vääjäämättömästi 
• Rahoituslaitokset, suuryritykset ja julkishallinto, jotka ovat euron 
käytön osalta avainasemassa, ovat jo aloittaneet tarvittavat 
valmistelut euron käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta 1999. 
• Euro on saanut oman kuvan (setelit, kolikot ja tunnus). 
Katsaus näihin hankkeisiin tarjoaa erittäin hyödyllistä aineistoa 
määriteltäessä tulevaisuudessa toteutettavaa euron viestintästrategiaa, 
jossa korostuvat toissijaisuusperiaate, tiedonvälittäjät sekä 
konkreettinen ja vastaanottajaa lähellä oleva viestintä. 
3. TIEDOTUS- JA VIESTINTÄHANKKEIDEN NÄKYMÄT 
Perustamissopimuksessa vahvistetut puitteet ja laajat toimielinten väliset tapaamiset 
sekä joulukuussa 1995 järjestetyssä Eurooppa-neuvoston Madridin kokouksessa 
hyväksytty suunnitelma luovat käytännössä perustan euroa koskevalle tiedotus- ja 
viestintätoiminnalle. Euroa koskevan viestintästrategian tulisikin niveltyä useaan 
merkittävään ajanjaksoon'. 
3.1 Toukokuusta 1998 tammikuuhun 1999 
Tähän ajanjaksoon sisältyy kaksi merkittävää päivämäärää: 
• 2. toukokuuta 1998 on historiallinen ja poikkeuksellisen tärkeän 
mediatapahtuman viestintäarvon omaava päivämäärä, sillä silloin valtion-
ja hallitusten päämiesten tasolla kokoontuva neuvosto nimeää ne 
jäsenvaltiot, jotka täyttävät edellytykset euron käyttöön ottamiseksi 1. 
tammikuuta 1999. Tapahtuma aiheuttaa suotuisan "sokin" suurelle 
yleisölle. Koska tapahtuma saa suurta huomiota tiedotusvälineissä, 
kansalaiset ymmärtävät sen myötä lopullisesti, että euroon siirtyminen on 
lähellä ja lopullista. Tapahtuma lisää omalta osaltaan voimakkaasti tiedon 
kysyntää, johon jäsenvaltioiden, yhteisön toimielinten sekä kansalaisten 
ja rahan välillä toimivien merkittävien "välittäjien" (rahoituslaitokset, 
markkinat jne.) ja alueellisten yhteisöjen on oltava valmiita vastaamaan. 
• 1. tammikuuta 1999 on päivämäärä, jolloin euro otetaan käyttöön ja 
jolloin vahvistetaan lopullisesti euron ja kansallisten rahayksiköiden 
väliset muuntokurssit. Tämä on käännekohta talous- ja rahaliiton 
toteuttamisessa. 
Nämä kaksi institutionaalista käännekohtaa, jotka saavat suuren huomion 
tiedotusvälineissä, herättävät suuren yleisön ja talouden toimijoiden 
keskuudessa euroa kohtaan kiinnostusta, jota ei saa lannistaa. Siksi suurelle 
yleisölle suunnatut viestintähankkeet onkin aloitettava kaikissa niissä 
jäsenvaltioissa, joissa näin ei ole vielä tehty. 
Euron käyttöönottoon liittyvät viimeiset käytännön näkökohdat 
(eurokolikoiden ja -setelien sekä kansallisten kolikoiden ja seteleiden 
-16-
rinnakkaiskäytön kesto, kaksoishinnoittelu, muuntokustannukset vuosien 
1999cs2002 siirtymävaiheen aikana jne.) ratkaistaan 2. toukokuuta 1998 
mennessä. Sen jälkeen suuren yleisön ja talouden toimijoiden esittämiin 
kysymyksiin voidaan vastata täsmällisesti. Edellä mainituista näkökohdista 
järjestetään lisäksi pyöreän pöydän kokous Brysselissä 26. helmikuuta 1998. 
Komissio puolestaan valmistaa suuren yleisön käyttöön kaikki euroon 
liittyvät perussäädökset ja lähdeaineiston, jotka on 2. toukokuuta 1998 
mennessä jo saatu valmiiksi. Yleisöllä on siis suoraan käytössään sekä 
sähköisesti että paperilla täydellinen tietoaineisto eurosta. Yleisöön 
yhteydessä olevat tiedonvälittäjät voivat myös tarjota omia, niille esitettäviin 
kysymyksiin muokattuja vastauksiaan. 
Koko ajanjakson ajan yrityksiin - erityisesti pk-yrityksiin - on kiinnitettävä 
erityistä huomiota lähinnä siksi, että eräät niistä ovat jo tuolloin päättäneet 
siirtyä käyttämään euroa. Ne vaikuttavat myös osaltaan suuren yleisön 
mielipiteeseen. 
3.2 Siirtymävaiheen loppu 
Siirtymävaiheen (1999os2001) aikana kaikilla on mahdollisuus perehtyä 
euron käyttöönottoon. Vuosi 2001 on ajankohta, joka vaatii toisen laajan 
tiedotuskampanjan, jotta kaikki kansalaiset ja talouden toimijat voisivat 
valmistautua euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönottoon ja kansallisista 
rahayksiköistä luopumiseen. 
Tammikuun 1 päivän 2002 tapahtumiin valmistavien viestintähankkeiden on 
tarjottava kansalaisille ja talouden toimijoille mahdollisuus tutustua niihin 
käytännön vaikutuksiin, joita aiheutuu euron konkreettisesta käyttöönotosta 
käteisrahana. Tähän liittyy useita eri vaiheita: ensiksikin ajanjakso, jonka 
kuluessa jokainen oppii muuntamaan kansallisissa rahayksiköissä ilmaistut 
summat euroiksi. Toisessa vaiheessa voitaneen keskittyä erityisesti euroissa 
ilmaistujen arvoasteikkojen opettelemiseen, jotta kansalaiset voisivat 
omaksua uudessa rahassa ilmaistut tavaroiden ja palvelujen arvot ilman, että 
joutuvat muuntamaan ne kansallisiksi rahayksiköiksi. Tämän ajanjakson 
aikana onkin toteutettava tehokkaita paikallisia viestintähankkeita, joiden 
kohteena ovat tietyt erityistä huomiota vaativat väestöryhmät (vanhukset, 
erilaiset vammaisryhmät, lukutaidottomat jne.). 
Vuodesta 1999 vuoteen 2001 kestävä siirtymävaihe olisi käytettävä 
tiedotushankkeiden lisäämiseen, sillä yleisö ja kaikki talouden toimijat 
- erityisesti yritykset - tarvitsevat institutionaalisen ympäristön vuoksi 
erittäin paljon tietoa ja ovat valmiit sitä vastaanottamaan. Toinen 
laajamittainen tiedotushanke on toteutettava vuoden 2001 kuluessa, 
juuri ennen kuin eurosetelit ja -kolikot otetaan käyttöön käteisrahana 
kansalliset rahat vedetään pois liikkeestä. Hanketta on jatkettava 
vuoteen 2002 saakka. 
17 
4. EURON TIEDOTUS- JA VIESTINTÄSTRATEGIA 
4.1 Yleiset periaatteet ja tiedotushankkeiden toteuttajien tehtävät 
4.1.1 Toissijaisuus ja yhteistyökumppanuus 
4.1.1.1 Jäsenvaltioiden tärkein tehtävä 
Jäsenvaltiot ovat keskeisessä asemassa kansalaisia ja talouden toimijoita 
koskevassa viestintästrategiassa. Tämä johtuu suoraan 
toissijaisuusperiaatteesta: kansallisen ympäristön huomioiva lähestymistapa 
on kulttuuristen ja kieleen kuuluvien erityispiirteiden sekä rahaan liittyvien 
mielipiteiden vuoksi ensisijaisen tärkeää viestinnän onnistumiselle. 
Jäsenvaltiot aloittelevat parhaillaan järjestelyjä tähän kaikkia kansalaisia 
koskevaan merkittävään haasteeseen vastaamiseksi. Jotta euroa koskeva 
viestintä olisi johdonmukaista, järjestelyissä otetaan julkisten viranomaisten 
tiedotustoimien lisäksi huomioon mahdollisimman tehokkaasti muun muassa 
eri alueiden, yhdistysten, tiedonvälittäjien, suurten valtionyritysten ja 
yksityisyritysten, ammatillisten järjestöjen ja ammattiliittojen tarpeet ja 
niiden omat aloitteet. 
Tältä osin yhteisön toimielimet ovat ehdottaneet jäsenvaltioille erityistä 
yhteistyökumppanuutta näiden järjestelyjen tehostamiseksi. 
Yhteistyökumppanuuteen kuuluvat: 
- jäsenvaltion, komission ja Euroopan parlamentin kesken tehtävät 
kolmenväliset aiesopimukset 
- erityisiä viestintäsuunnitelmia koskevat rahoitussopimukset 
- yhteistyökumppanien toiminnan koordinointi ja kansallisen yksikön 
perustaminen koordinoinnin toteuttamiseksi. 
Vuonna 1998 sopimuksia tehdään kymmenessä EU:n viidestätoista 
jäsenvaltiosta. Ne ovat jäsenvaltioiden keino saada unionin rahoitustukea 
kansallisella tasolla aloitettuihin euroa koskeviin viestintähankkeisiin. 
Rahoitussopimukset asetetaan yhteisössä etusijalle: ne vievät kaksi 
kolmasosaa ensisijaiseen tiedotushankkeeseen Euro, Euroopan yhteinen 
raha varatuista talousarviomäärärahoista. Tämän menettelyn avulla voidaan 
taata, että kussakin jäsenvaltiossa toteutetaan juuri sille maalle sopivaa 
viestintätoimintaa ja varmistetaan samalla, että ne noudattavat yhteisen 
viestintästrategian suuntaviivoja. 
Kunkin jäsenvaltion hallituksen erityishankkeiden lisäksi 
rahoitussopimukset kattavat suuren yleisön osuuden, jonka ansiosta voidaan 
vastata kunkin jäsenvaltion suuren yleisön esittämiin kyselyihin, ja 
tarvittaessa audiovisuaalisen ja radiotoimintaan liittyvän osuuden, jonka 
ansiosta voidaan rahoittaa koko väestön valistamiseksi tarvittavat 
tiedotushankkeet joukkoviestimissä 
18 
4.1.1.2 Euroopan parlamentti 
Euroopan parlamentti on se yhteisön toimielimistä, joka edustaa kaikkia 
unionin kansalaisia. Sillä onkin merkittävä tehtävä euron 
tiedotusstrategiassa, jonka määrittelemiseen se myös osallistuu. Parlamentin 
elimet ovat osallistuneet ja tulevat osallistumaan yhteisön toiminnan 
kehittämiseen ja jäsenvaltioiden kanssa toteutettavaan 
yhteistyökumppanuuteen. Parlamentin jäseniä kehotetaan osallistumaan 
aktiivisesti jäsenvaltioissa toteutettavan tiedotustoimintaan 
liittyviin/kuuluviin tapahtumiin ja hankkeisiin. 
4.1.1.3 Komission tehtävä 
Komissiossa valmistaudutaan antamaan siellä oleva asiantuntemus kaikkien 
niiden tiedonvälittäjien käyttöön, jotka sitä tarvitsevat, ja toimittamaan näille 
teknisiä tietoja yhteisestä rahasta tiedotus- ja viestintähankkeita, muun 
muassa teknisiä raportteja, tiedonantoja, kysymyksiä/vastauksia ja 
perusteluja varten. Tiedonvälittäjät muokkaavat ja käyttävät saamaansa 
tietoa omissa tiedotushankkeissaan. Komission on osallistuttava eurosta 
järjestettäviin konferensseihin ja tapahtumiin silloin kun se on 
tarkoituksenmukaista. 
Komissio aikoo tehostaa ja kannustaa euroa koskevaa viestintää. Tämä 
tapahtuu lähinnä niin, että komissio hallinnoi jäsenvaltioiden kanssa tehtyjä 
sopimuksia sekä osallistuu ja seuraa niihin liittyvien hankkeiden 
toteuttamista. 
Komission on myös valvottava, että euroa koskeva tiedotus on yhtenäistä eri 
puolilla Euroopan unionia. Tämän vuoksi komissio osallistuu kaikkien 
jäsenvaltioiden kansallisia rahoitussopimuksia koordinoivien yksiköiden 
toimintaan. Jäsenvaltioiden tiedotuspäälliköiden kokousten ansiosta 
kansalliset vastuuhenkilöt voivat lisäksi verrata suoraan omassa maassaan 
toteutettavaa eurotiedotusta muiden jäsenvaltioiden eurotiedotukseen, mikä 
helpottaa "hyvien kansallisten käytäntöjen" vaihtamista. 
Komissiolla on lisäksi merkittävä tehtävä järjestää ja tukea monikansallisia 
ja yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnattuja hankkeita. Yhteisön 
ulkopuolisiin maihin suunnattuja hankkeita voidaan toteuttaa joko suoraan 
yhteisön nykyisten hankkeiden kautta tai yhteisön ulkopuolisissa maissa 
sijaitsevien komission edustustojen sekä tiedotus- ja lehdistöosastojen 
välityksellä yhdessä jäsenvaltioiden suurlähetystöjen kanssa. Näiden 
edustustojen komission ja jäsenvaltioiden henkilöstölle on annettava 
erityiskoulutusta ja -tiedotusta tätä toimintaa varten. Suurlähetystöillä ja 
konsulaateilla on myös keskeinen rooli tiedon jakamisessa yhteisön 
ulkopuolisissa maissa asuville EU:n kansalaisille. 
4.1.1.4 Talouden toimijoiden tehtävä 
Teolliset ja kaupalliset valtion- tai yksityisyritykset, pk-yritykset ja 
liikkeenharjoittajat ovat talouden toimeliaisuuden perusta. Ne ovatkin 
19-
keskeisessä asemassa välitettäessä yleisölle tietoa yhteiseen rahaan 
siirtymisestä. Ne voivat välittää tietoa monin eri tavoin: 
• suurilla laskuttajilla (energian- ja vedenjakelua ja tietoliikennepalveluja 
harjoittavilla julkisilla tai yksityisillä tahoilla jne.) on ensisijainen 
opetustehtävä kuluttajiin nähden, koska ne lähettävät näille jo hyvin 
varhaisessa vaiheessa laskunsa euroina ja tarjoavat näin viitearvoja 
arvoasteikkojen käyttämiselle 
• euroon varhaisessa vaiheessa siirtyvien suuryritysten on valmistettava ja 
autettava alihankkijoitaan (usein pk-yrityksiä) tekemään samoin 
• suureen yleisöön jatkuvasti yhteydessä olevat liikkeenharjoittajat antavat 
kuluttajille tietoa ja ohjaavat näitä tekemään jokapäiväiset ostoksensa 
euroissa. 
Matkailu on euron käyttöönoton kannalta erityisen mielenkiintoinen sektori. 
Matkailualan yrittäjät voivat osaltaan edistää tehokkaasti tiedotusta euron 
käytännön näkökohdista. 
4.1.1.5 Tiedonvälittäj ien tehtävä 
Viestintäverkostot - jotka koostuvat eri kansallisista yhdistyksistä, liitoista, 
julkisista ja osittain julkisista järjestöistä ja alueellisista yhteisöistä - sekä 
euroneuvontakeskukset ja kaikki yhteisön muut verkostot auttavat 
tarjoamaan erityisille kohderyhmille täysin niiden tarpeisiin muokattua 
tietoa. 
Sen vuoksi niitä onkin kannustettava ja tuettava niiden euroa koskevaa 
viestintätoimintaa. Tämä tapahtuu lähinnä tarjoamalla niille tietoja, joita ne 
voivat muokata ja käyttää omiin tarkoituksiinsa. 
Kansalliset hankkeet on toteutettava suoraan jäsenvaltioiden ja kansallisten 
viranomaisten ohjauksessa. Rahoitusvastuu niistä on otettava kansallisella 
tasolla joko maan hallituksen tai muiden erityistahojen toimesta. Hankkeiden 
rahoitukseen voidaan käyttää myös rahoitussopimusten perusteella jaettuja 
yhteisön hajautettuja varoja tai rahoittajina voivat viime kädessä toimia 
myös komission edustustot, jos tätä varten on käytettävissä 
talousarviovaroja. Komissio ei Euroopan tasolla rahoita yhteisöjen 
talousarviosta puhtaasti kansallisia hankkeita, lukuun ottamatta hankkeita, 
jotka ovat erityisen uudistuksellisia tai toimivat hyvinä esimerkkeinä muille 
hankkeille. 
4.1.2 Hajautettu tiedotus ja tiedon luominen kansalaista lähelle 
EU:n kansalaisten on tärkeää saada tietoa eurosta omalla paikkakunnallaan, 
mikä on mahdollista niin, että viestintähankkeita toteutetaan hajautetusti 
mahdollisimman lähellä kansalaisia. Kaikkien jäsenvaltioissa käytettävissä 
olevien verkostojen (hajautettujen hallintoyksiköiden, rahoituslaitosten 
-20-
toimipisteiden, eräiden yritysten sivukonttoreiden, suurten laskuttajien jne.) 
on osallistuttava tähän toimintaan. 
Yhteistyökumppanuuden toteuttaminen kansallisella tasolla kolmitahoisten 
(jäsenvaltio, komissio ja Euroopan parlamentin edustaja) 
koordinointiyksiköiden välityksellä auttaa muokkaamaan tietoa paikallisen 
kysynnän mukaisesti. 
Tämän tavoitteen saavuttaminen riippuu käytetyistä viestintäkeinoista: uusi 
teknologia (maksuttomat puhelinpalvelut, Internet jne.) ja eräiden 
jäsenvaltioiden jo toteuttamat paikalliset tiedotushankkeet (mm. kiertävät 
näyttelyt, "infobussit" ja osallistuminen suuriin urheilu- tai 
kulttuuritapahtumiin rahoitusedellytysten sen salliessa) helpottavat tiedon 
välittämistä lähelle kansalaisia. 
Euroa koskevassa viestinnässä on noudatettava 
toissijaisuusperiaatetta ja sen hallinnoinnin on perustuttava: 
• 
• yhteistyökumppanuuteen jäsenvaltioiden kanssa, jolloin viesti ja 
viestintäkeinot voidaan mukauttaa kansallisiin kulttuureihin ja 
rakenteisiin 
yhteistyökumppanuuteen tiedonvälittäjien kanssa; ne välittävät eri 
kohderyhmille suunnattua tietoa ja niiden tehtävänä on välittää 
käytännön tietoa ja erityisnäkökohtiin keskittyvää tietoa eurosta. 
Komission toiminta puolestaan perustuu seuraaviin johtoajatuksiin: 
• euroa koskevan tiedon, perusmateriaalin ja teknisen tuen 
toimittaminen tiedonvälittäjille ja erityisille kohderyhmille 
• osallistuminen euroa koskevien kansallisten viestintäsuunnitelmien 
määrittelemiseen ja toteuttamiseen yhteistyökumppanuuden kautta 
ja tekemällä yhteisrahoitussopimuksia jäsenvaltioiden kanssa 
• 
• eurotiedotushankkeiden yhtenäistäminen yhteisön tasolla ja 
jäsenvaltioiden välisten yhteyksien ja tiedonvaihdon edistäminen 
monikansallisten hankkeiden sekä yhteisön ulkopuolisiin maihin 
suunnattujen euroa koskevien tiedotus- ja viestintähankkeiden 
tukeminen ja niihin osallistuminen. 
Viestintähankkeissa on korostettava tiedon välittämistä hajautetusti 
mahdollisimman lähelle kansalaisia, jotta kaikki Euroopan 
kansalaiset saisivat mahdollisimman helposti vastauksia heitä 
askarruttaviin kysymyksiin. 
21 
4.2 Ensisijaiset kohderyhmät 
Tähän mennessä toteutetut tiedotus- ja viestintähankkeet ovat lähinnä 
kohdistuneet rahoitusalan toimijoihin ja valtion viranomaisiin, jotka joutuvat 
ensimmäisinä tekemään euron käyttöönottoon liittyviä teknisiä valmisteluja 
ja jotka ovat myös tärkeimpiä tiedonvälittäjiä. Myös monet suuryritykset 
ovat lähteneet liikkeelle. Kaikki nämä osapuolet valmistautuvat aktiivisesti 
euron käyttöönottoon. 
Viestintätoimintaa on tuettava ja tehostettava ja suunnattava se eräisiin 
ensisijaisiin kohderyhmiin: 
4.2.1 Suuri yleisö 
Suuri yleisö (kokonaisuudessaan ja erityisesti kuluttajat, palkansaajat, 
säästäjät, eläkeläiset, sosiaalietuuksien saajat, naiset, nuoret jne.) haluaa 
saada tietoa euroon siirtymisprosessista ja sen vaikutuksista. Suuren yleisön 
hyväksyntä onkin viime kädessä edellytys yhteisen rahan käyttöönoton 
onnistumiselle. Suurta yleisöä ei kuitenkaan voi käskeä hyväksymään euro-
hanketta: yleisön hyväksyntä on voitettava jatkuvilla, yleisöä lähellä 
toteutettavilla tiedotushankkeilla, joissa yhteisestä rahasta esitetään erittäin 
konkreettisia näkökohtia. 
Ensivaiheen tavoitteena on saada kaikki kansalaiset 1. tammikuuta 1999 
mennessä tietoiseksi euron käyttöönotosta, merkittävistä ajankohdista (1. 
tammikuuta 1999, 1. tammikuuta 2002) ja euron käyttöehdoista 
siirtymävaiheen aikana (maksut, sekit, sopimusten jatkuminen, verotus, 
julkisen hallinnon, erityisesti sosiaaliturvamaksujen maksuvirrat jne.). 
Koulujärjestelmällä ja erityisesti opettajilla on merkittävä tehtävä nuorille 
suunnatussa tiedotus- ja viestintätoiminnassa. Nuoret välittävätkin 
käytännössä usein euroa koskevaa tietoa vanhemmille henkilöille ja auttavat 
näitä perehtymään euroon ja hyväksymään sen. Komissio aikoo lähiaikoina 
käynnistää hankkeen tämän asian tiimoilta. 
Erityiskohderyhmille, kuten iäkkäille/vanhuksille, sokeille ja 
näkörajoitteisille, lukutaidottomille ja äärimmäisen köyhille on tarjottava 
sisällöltään muokatumpaa ja erityisempää tietoa. Valtion viranomaisilla on 
merkittävä vastuu lähestyttäessä näitä väestöryhmiä. Tiedotuksessa on 
käytettävä luotettavia ja kokeneita tiedonvälittäjiä, joilla on käytössään 
asianmukaiset tiedotusmenetelmät. 
4.2.2 Pienet ja keskisuuret yritykset - etenkin liike- ja käsityöläisyritykset 
edellyttävät erityistoimia 
Pienten ja keskisuurten yritysten siirtyminen euroon edellyttää - kuten 
suuren yleisönkin osalta - tiedostamista ja valmistautumista euron 
käyttöönottoon. Eräät suuryritykset ovat rakenteensa, kokonsa (yrityksessä 
on suunnitteluyksikkö) tai ammatilliseen verkostoon osallistumisensa 
ansiosta saaneet tietoa euron käyttöönotosta ja ryhtyneet valmistelutoimiin. 
Näin ei yleensä ole pk-yritysten osalta ja vielä vähemmän pienyritysten, 
-22-
yhden miehen yritysten ja käsityöläisten osalta, joille euroon siirtyminen 
tuntuu varsin kaukaiselta. Pk-yritysten johtajilla on oltava vankat yleistiedot 
euroon liittyvistä suunnitelmista ja euron käyttömahdollisuuksista. 
Näiden toimenpiteiden lisäksi pk-yrityksiä - samoin kuin kaikkia muitakin 
EU:n kansalaisia - on kannustettava aloittamaan tekniset valmistelunsa 
euroon siirtymiseksi. Vuodesta 1998 alkaen tehostettavalla viestinnällä pk-
yritykset on saatava tietoisiksi siitä, että euron käyttöönotto edellyttää niiltä 
strategista ajattelua (kohderyhmät ja kilpailustrategia, jopa uudet markkinat) 
ja valmistelutoimia, jotka on toteutettava hyvissä ajoin ennen 31. joulukuuta 
2001. Koska pk-yritykset ovat keskeisiä/tärkeitä talouden toimijoita, nämä 
valmistelutoimet ovat olennainen edellytys talous- ja rahaliiton 
onnistumiselle. Pk-yritykset työllistävät lisäksi lähes kaksi kolmasosaa 
Euroopan työntekijöistä, joten ne voivat vaikuttaa merkittävästi 
palkansaajiinsa ja asiakkaisiinsa. Tämä pätee etenkin liiketoiminnan 
harjoittajiin, jotka ovat päivittäin yhteydessä suureen yleisöön. Kaupan ala 
voikin osaltaan suoraan tiedottaa kuluttajille euroon siirtymisestä, rauhoittaa 
heitä ja auttaa heitä uuden rahan hyväksymisessä. 
Pankit, kirjanpitoalan ammattilaiset, kauppakamarit ja ammatilliset järjestöt 
sekä euroneuvontakeskukset ja muut erityiset tiedotusverkostot ovat 
avainasemassa pk-yrityksille suunnattavassa yleisessä ja teknisessä 
tiedotuksessa. Myös suuryrityksille lankeaa erityinen vastuu pienistä ja 
keskisuurista yrityksistä, jotka ovat niiden asiakkaita ja alihankkijoita. Tämä 
vastuu koskee erityisesti alihankintaa, jossa suuryritysten siirtyminen 
käyttämään euroa merkitsee sitä, että niiden on autettava alihankkijoitaan ja 
saatava ne toimimaan samoin. 
Ohjelmistoyritysten valmistautumista vastaamaan pk-yritysten kysyntään on 
tuettava, jotta vältettäisiin pullonkaulat vuonna 2001 ja alan markkinoiden 
kyllästyminen, mikä aiheuttaisi lisäkustannuksia ohjelmistopalveluja 
käyttäville yrityksille. Tätä tuetaan osaltaan Brysselissä 2. lokakuuta 1997 
järjestetyn pyöreän pöydän kokouksen kaltaisilla tietotekniikkaa 
käsittelevillä ohjelmistoyritysten ja niiden palvelujen käyttäjien tapaamisilla 
("Euro IT forum"). 
Komissio edistää ja pitää jatkossakin yllä tiedonvälittäjien kanssa luotuja 
suhteita pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä ohjelmistoyrityksiin. 
4.2.3 Kunnat, kunnanvaltuutetut sekä valtion ja kuntien 
hallintovirkamiehet 
Kuntien ja valtuutettujen valmistautuminen euron käyttöönottoon ei ole 
edennyt niin pitkälle kuin keskushallinnossa. Niillä on kuitenkin erittäin 
hyvä kosketus suureen yleisöön ja niiden puoleen käännytään helposti eri 
kysymyksissä. Valtuutettujen ja kuntien valmistautumista euron 
käyttöönottoon voidaan helpottaa julkaisemalla valtion viranomaisten 
suunnitelmia euroon siirtymisestä kaikissa jäsenvaltioissa ja vahvistamalla 
selkeästi ja lopullisesti euroon siirtymisen tarkat kansalliset edellytykset. 
23-
Kuntien ja valtuutettujen valmistautumista on myös edistettävä erityisillä 
tiedotus- ja viestintähankkeilla. 
Valtion hallintovirkamiehille on tarjottava edelleenkin kohdennettua tietoa ja 
koulutusta eurosta julkishallinnon perinteisten tiedotusmenetelmien avulla. 
Varsinkin yleisöön suoraan yhteydessä oleville virkamiehille on järjestettävä 
erityiskoulutusta. Eräät jäsenvaltiot ovatkin jo kehittäneet muun muassa 
euroon siirtymistä koskevia "kouluttajien koulutuspaketteja". 
Hallintovirkamiesten on kyettävä omalla toimialallaan käyttämään ja 
jakamaan yhteistyökumppaneidensa (yritysten, yhdistysten, suuren yleisön 
jne.) tarvitsemaa tietoa. Samoin on meneteltävä myös paikallisten 
hallintovirkamiesten osalta. 
Komissio auttaa jäsenvaltioita kehittämään tämän tavoitteen saavuttamiseksi 
tarvittavat menetelmät. 
4.2.4 Euroopan unionin virkamiehet ja muut toimihenkilöt 
Koska Euroopan komission virkamiehet ja muu henkilöstö toimivat euroon 
siirtymisprosessin polttopisteessä, heillä on oltava täydelliset tiedot euron 
käyttöönoton käytännön järjestelyistä ja vaikutuksista. Tätä edellytetään 
etenkin niiltä toimihenkilöiltä, jotka ovat suoraan yhteydessä yleisöön: 
heidän on kyettävä selittämään asiakkailleen, mikä talous- ja rahaliitto on ja 
mitkä ovat sen hyvät puolet. 
Komissio sitoutuu laatimaan omaa henkilöstöään koskevan 
tiedotussuunnitelman, jossa käytetään kaikkia saatavilla olevia 
viestintäkeinoja (tiedotteita ja tiedotusasiakirjoja, tavanomaisia sisäisen 
viestinnän keinoja ja erityisesti komission sisäistä tietoverkkoa (intranet) 
nimeltä Europa Plus). Tätä toimintaa ehdotetaan laajennettavan myös muihin 
Euroopan unionin toimielimiin. 
Komissio järjestää Euroopan unionin virkamiehille ja muulle henkilöstölle 
erityistä koulutus- ja tiedotustoimintaa. 
4.2.5 Viestintä- ja tiedotustoiminta on aloitettava myös yhteisön 
ulkopuolisissa maissa 
Yhteisen rahan käyttöön ottaminen Euroopassa nostaa euron yhdeksi 
maailman merkittävimmän talousmahdin valuutaksi. Maailmalla ei enää 
epäillä eurooppalaisten poliittista tahtoa ottaa käyttöön yhteinen raha, ja 
yhteisön ulkopuolisissa maissa toimivat Euroopan komission edustustot 
ovatkin havainneet kasvavaa mielenkiintoa euroa kohtaan ja saaneet asiasta 
kyselyjä. Yhteisön ulkopuolelle onkin suunnattava viestintäkampanjoita 
väärinkäsitysten välttämiseksi ja oikean kuvan välittämiseksi tästä 
kansainvälisten valuuttamarkkinoiden kannalta merkittävästä tapahtumasta. 
Jotkut jäsenvaltiot ja komissio ovat jo aloittaneet Euroopan ulkopuolella 
tiedotushankkeita, joiden kohderyhmänä ovat lähinnä suuret kansainväliset 
rahoituskeskukset (New York, Tokio, Toronto, Chicago, Hongkong, 
Singapore jne.). Näitä hankkeita on jatkettava ja vahvistettava ja ne on 
24 
suunnattava järjestelmällisesti myös muihin yhteisön ulkopuolisissa maissa 
sijaitseviin kohderyhmiin esimerkiksi: 
• EU:n uusiin jäsenehdokkaisiin ja sen yhteistyökumppaneina oleviin 
Välimeren maihin 
• yhteisön ulkopuolisissa maissa sijaitseviin kauppakumppaneihin ja 
yrityksiin, joilla on etuoikeutetut kauppasuhteet yhteisöön 
(assosiaatiosopimukset jne.) ja lisäksi niille markkina-alueille, jotka 
saattavat olla merkittäviä Euroopan unionille. 
Yhteisön ulkopuolisissa maissa toteutettavissa tiedotushankkeissa on 
otettava huomioon myös näissä maissa asuvat EU:n kansalaiset. Heidän on 
EU:n kansalaisina saatava kattavaa tietoa yhteiseen rahaan siirtymisestä. He 
joutuvat myös ammatissaan ja yksityiselämässään kohtaamaan euroa 
koskevia kysymyksiä, joihin heidän on kyettävä vastaamaan. 
Komissio osallistuu yhdessä jäsenvaltioiden kanssa euroa koskeviin 
selvityksiin ja euron tunnettuuden edistämiseen yhteisön ulkopuolisissa 
maissa. Hankkeita voidaan toteuttaa konkreettisesti Euroopan komission 
edustustojen (lähinnä lehdistö- ja tiedotusosastojen) sekä jäsenvaltioiden 
suurlähetystöjen ja konsulaattien välisiä yhteistyörakenteita hyväksi 
käyttäen. 
Tämä toiminta edellyttää, että ulkomaanedustustoissa työskentelevälle 
diplomaattihenkilöstölle annetaan tietoa eurosta ja että heitä koulutetaan 
järjestelmällisesti. 
Suuri yleisö (mukaan lukien eräät erityisasemassa olevat 
väestöryhmät), pienet ja keskisuuret yritykset, kunnat ja 
kunnanvaltuutetut, valtionhallinnon henkilöstö ja yhteisön ulkopuoliset 
maat ovat tällä hetkellä komission, jäsenvaltioiden ja tiedonvälittäjien 
toteuttamien tiedotushankkeiden tärkeimmät kohderyhmät. 
4.3 Tiedon sisältö 
Brysselissä 30. lokakuuta 1997 järjestetyssä jäsenvaltioiden 
tiedotuspääl 1 iköiden kokouksessa kävi ilmi, että on vaikeaa määritellä ne 
keinot tai tiedot, joilla olisi sama myönteinen vaikutus kaikissa 
jäsenvaltioissa. Joitakin yhteisiä periaatteita voidaan kuitenkin esittää. 
4.3.1 Konkreettisen tiedon merkitys 
Suuri yleisö hyväksyy euron ainoastaan, jos se saa selkeitä vastauksia 
kysymyksiinsä "miksi?", "milloin?" ja "miten?". Euro hyväksytään vain, jos 
suuri yleisö ymmärtää ja omaksuu euron sekä oppii käyttämään sitä. 
Tiedottamisen on näin ollen oltava konkreettista ja selkeää: euroseteleistä ja 
-kolikoista on esitettävä piirroksia, on kerrottava euron käytön 
mahdollisuuksista ja käytännön vaikutuksista jokapäiväiseen elämään 
-25-
(tuloihin, eläkkeisiin, säästöihin, sopimuksiin jne), ihmisille on opetettava se 
"arvo", jonka euro saa sen jälkeen kun muuntokurssit vahvistetaan 1. 
tammikuuta 1999. Tietojen on oltava hyödyllisiä ja käyttökelpoisia. 
Tiedon on myös oltava täsmällistä. Asiaan perehtymättömät tahot välittävät 
toisinaan virheellistä tietoa. Tämä aiheuttaa yleisön keskuudessa 
hämmennystä ja vaikuttaa vahingollisesti koko euroon siirtymisen 
prosessiin. Komissio huolehtii siitä, että kaikki viestintätoiminnan osapuolet 
saavat käyttöönsä lähdemateriaalia, jonka avulla ne voivat tarkistaa 
tietojensa todenmukaisuuden. 
Konkreettisten tietojen välittäminen tosin helpottuu huomattavasti sen 
jälkeen kun euron käyttöönottoa koskevat viimeiset tekniset säännöt 
vahvistetaan yhteisön tasolla ja/tai jäsenvaltion sisällä (kaksoishinnoittelu, 
muuntokustannukset, kansallisten rahojen poistamiseen tarvittava aika, 
euron käyttömahdollisuudet asioitaessa viranomaisten kanssa jne.). 
4.3.2 Erityistiedon välittäminen toistaiseksi euroalueen ulkopuolelle 
jääville jäsenvaltioille (ns. 'pre-ins') 
Ne jäsenvaltiot, joita ei valita ensimmäisinä euroalueelle toukokuun 1998 
Eurooppa-neuvostossa, joutuvat laatimaan maidensa julkista mielipidettä 
varten erityistä tiedotusmateriaalia. Olosuhteista riippuen jäsenvaltiot voivat 
muun muassa selittää kansalaisilleen euroalueen ulkopuolelle jäämisestä 
aiheutuvia käytännön vaikutuksia, tiedottaa toimenpiteistä, jotka on 
toteutettava maan liittymiseksi euroalueeseen ensimmäisinä osallistuvien 
jäsenvaltioiden joukkoon, sekä antaa euroa koskevia tietoja. Riippumatta 
siitä valitseeko tai voiko jäsenvaltio valita euron käyttöönoton ja vaikka 
jäsenvaltio ei kuuluisikaan euroalueeseen ensimmäisinä liittyvien valtioiden 
joukkoon, sen talous- ja kauppasuhteet euroalueen maihin aiheuttavat sen, 
että maan kansalaiset ja yritykset joutuvat harjoittamaan liiketoimiaan 
euroissa. Jotta nämä eivät joutuisi epäedulliseen asemaan "ensimmäisen 
aallon" jäsenvaltioiden kansalaisiin ja yrityksiin nähden, niillä on oltava 
käytössään todenmukaista ja käytännöllistä tietoa yhteisestä rahasta. 
Toistaiseksi euroalueen ulkopuolelle jäävät jäsenvaltiot ovat joka 
tapauksessa erityisryhmä, jonka tiedontarpeet (euroa koskevan tiedon 
luonne, välitettävän tiedon määrä ja sisältö) ovat erilaiset kuin muissa 
jäsenvaltioissa. 
4.3.3 Mielipidemittaus ja tiedotuksen vaikutuksen arviointi 
Euron käyttöönottoa koskevaa tiedotus- ja viestintästrategiaa on kehitettävä 
ja muokattava eri tilanteisiin. Tehokkaan toimintasuunnitelman lisäksi 
tarvitaan tiedotustoiminnan, sen laadun ja vaikutuksen arviointimenetelmiä. 
Tiedotushankkeiden vaikutuksen arvioinnin ansiosta uudet hankkeet voidaan 
määritellä paremmin ja saavuttaa parempia tuloksia. 
Kokemus on osoittanut, miten vaikeaa on määritellä eurotiedotuksessa 
käytettävät menetelmät tai sisältö niin, että niillä olisi sama myönteinen 
26 
vaikutus kaikissa jäsenvaltioissa. Seuraavat yleiset periaatteet voidaan 
kuitenkin esittää: 
• käytännöllisen ja konkreettisen tiedon merkitys 
• euron hyväksymisen edistäminen suuren yleisön keskuudessa 
• tarve jakaa erityistietoa toistaiseksi euroalueen ulkopuolelle jääville 
valtioille 
• mielipidemittaukset ja jo toteutettujen tiedotushankkeiden 
vaikutuksen arviointi. 
5. VIESTINTÄSTRATEGIASSA KÄYTETTÄVÄT KEINOT JA JOUKKOVIESTIMET 
5.1 Radio ja televisio 
Radio ja televisio ovat tärkeimpiä viestimiä suurelle yleisölle suunnatussa 
viestinnässä. Niiden onkin oltava oleellinen osa kaikkia 
viestintäsuunnitelmia ja erityisesti sellaisia suunnitelmia, joista tehdään 
yhteisrahoituspäätös. Viestintämenetelmät vaihtelevat luonnollisesti 
kansallisen yleisön omien erityispiirteiden ja viranomaisten omaksumien 
käytäntöjen mukaisesti. 
Yhteisö voi harkita tuen lisäämistä esimerkiksi seuraaville hankkeille: 
satelliittilähetykset "Europe by Satellite" -verkon kautta (suora yhteys lähes 
700 televisioasemaan Euroopassa), haastattelujen järjestäminen, 
studiolähetykset, kuva-aineiston välittäminen jne. 
5.2 Esitteet 
Mielipidetutkimukset osoittavat, että kansalaiset ovat edelleen kiinnostuneita 
paperijulkaisuista (esitteistä, lehtisistä jne.). Kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat jo 
aloittaneet viestintäsuunnitelmiensa toteuttamisen, ovat päättäneet jakaa 
esitteitä paikallisissa toimipisteissä (kaupungintalojen, postien, pankkien 
jne.) tai/ja liittää lisälehtisiä suuriin kansallisiin tai alueellisiin päivä- tai 
viikkolehtiin. Edellä esitetyistä toissijaisuusperiaatteeseen liittyvistä syistä 
komission ei laadi suuria määriä suurelle yleisölle tarkoitettuja esitteitä. 
Komissiossa laaditaan kuitenkin vaatimattomampia tiedotteita, joita 
tiedonvälittäjät voivat käyttää hyväksi. Komissio tukee myös kaikkia niitä 
jäsenvaltioita, jotka aikovat julkaista suurelle yleisölle tarkoitettuja esitteitä, 
toimittamalla niiden tarvitsemaa tietoa ja materiaalia. 
5.3 Internet, CD-rom-levyt ja levykkeet 
Euro viestinnässä käytetään laajasti nykyaikaisia viestintämenetelmiä, joiden 
avulla tietoa voidaan jakaa tehokkaasti ja usein taloudellisesti. 
27 
Euroa koskevaa käytännön tietoa ja erityistietoa tullaan syöttämään runsaasti 
Internet-sivuille, joiden välityksellä tietoa voidaan levittää hyvinkin laajalle. 
Europa-palvelimen Internet-sivuilta löytyykin "Quest"-tietokanta, joka 
tarjoaa vastauksia lukuisiin suuren yleisön mutta myös eräiden 
erityiskäyttäjien mahdollisiin käytännön ja konkreettisiin kysymyksiin. 
Jäsenvaltioiden, keskuspankkien, komission, Euroopan rahapoliittisen 
instituutin ja yksityisten tahojen ylläpitämien Internet-sivujen välille olisi 
luotava linkkejä, jotta käyttäjät voisivat saada näiden yhteyksien avulla 
käyttöönsä kaiken euroa koskevan tiedon Euroopassa. 
5.4 Kansalaisten vastauspalvelut 
Jäsenvaltioita on kannustettava ryhtymään järjestelyihin, joiden avulla euroa 
koskeviin kansalaisten kysymyksiin voidaan antaa suoria ja nopeita 
vastauksia esimerkiksi puhelimen, faksin, Internetin ja minitelin välityksellä. 
Komissio voi osaltaan toimittaa tarvittavaa tiedotusmateriaalia 
tämänkaltaisten palvelujen aloittamiseksi. 
5.5 Konferenssit ja seminaarit 
Konferenssien ja seminaarien lukumäärä on lisääntynyt, ja niissä käsitellään 
nykyisin erityisille kohderyhmille tarkoitettuja teknisiä aiheita. 
Konferensseja ja seminaareja järjestetään jo yli 1 000 vuodessa ja komissio 
osallistuu niiden järjestämiseen lähettämällä niihin virkamiehiä 
esitelmöimään/luennoimaan tai "Group€uron" luennoitsijoiden välityksellä. 
Lisäksi Brysselissä järjestettäviin vierailuohjelmiin kuuluu vastedes 
useimmiten euroa käsittelevä osuus. 
5.6 Tiedon tuominen mahdollisimman lähelle kansalaisia 
Tiedon tuominen kansalaisia lähelle, heidän omalle paikkakunnalleen on 
varmin keino saada heihin suora yhteys. Eräät jäsenvaltiot ovat korostaneet 
erityisesti tätä tapaa ja käyttäneet "infobusseja" ja kiertäviä näyttelyitä, jotka 
ovat osoittautuneet erityisen tehokkaiksi viestintämenetelmiksi. Muitakin 
jäsenvaltioita kannustetaan edistämään tällaisia hankkeita. Euroopan 
komissio voi mahdollisuuksiensa mukaan antaa hankkeille teknistä tukea. 
Komissio tutkii lisäksi, olisiko tarpeen perustaa paikallisia tai kansallisia 
euron seurantakeskuksia ja olisiko mahdollista liittää ne nykyisten yhteisön 
tiedonvälityskeskusten yhteyteen. Näissä keskuksissa seurattaisiin euroon 
siirtymistä ja valvottaisiin erityisesti sitä, että kuluttajat saavat eurosta 
riittävästi tietoa. 
5.7 Erityisasemassa oleville väestöryhmille tarkoitetut pilottihankkeet 
Perinteisten tai tavanomaisten viestintävälineiden vaikutus on hyvin heikkoa 
eräisiin erityisasemassa oleviin väestöryhmiin (sokeisiin ja näkörajoitteisiin, 
lukutaidottomiin, asunnottomiin tai äärimmäisen köyhiin). Jotta euroa 
koskevan tiedon välittyminen voitaisiin taata myös näille ryhmille, onkin 
käytettävä aivan uusia, erityisesti kyseisten ryhmien tilanteeseen muokattuja 
viestintävälineitä. Tämä edellyttääkin, että perustetaan "luottamuksellisia 
-28-
tiedonvälittäjiä", jotka tuntevat näiden väestöryhmien tarpeet, ovat niitä 
lähellä ja joilla on käytössään asianmukaiset tiedotuskeinot tai 
viestintäkanavat. Komissio aloittaa valmistelutyöt yhdessä jäsenvaltioiden 
kanssa määritelläkseen näille väestönosille suunnatun viestinnän 
edellyttämän erityisen lähestymistavan. Viestinnän suunnittelussa 
keskitytään erityisesti viestinnän sisältöön, viestimiin sekä 
viestintähankkeiden toteuttamisympäristöön. 
Kaikkia käytettävissä olevia viestimiä on käytettävä aktiivisesti. 
Viestinnässä on keskityttävä radioon ja televisioon, jotka ovat erityisen 
tehokkaita suurelle yleisölle suunnatussa joukkoviestinnässä. 
Viestintämenetelmät, joilla tieto tuodaan mahdollisimman lähelle 
vastanottajaa, olisi niin ikään asetettava etusijalle. 
6. PÄÄTELMÄT 
Komissio, jäsenvaltiot ja tiedonvälittäjät ovat nyt toteuttaneet Euroopan 
parlamentin tuella euroa koskevia tiedotus- ja viestintähankkeita kahden 
vuoden ajan mitä erilaisimmissa muodoissa (konferenssit, näyttelyt, Internet­
sivut, esitteet, euron tunnus jne.). Hankkeet ovatkin jo tuottaneet seuraavia 
myönteisiä tuloksia: 
• Tällä hetkellä uskotaan yleisesti, että euroon siirrytään 1. tammikuuta 1999 
ja että rahaliitto alkaa vääjäämättömästi 
• Rahoituslaitokset, suuryritykset ja julkishallinto, jotka ovat euron käytön 
osalta avainasemassa, ovat jo aloittaneet tarvittavat valmistelut euron 
käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta 1999. 
Katsaus näihin hankkeisiin tarjoaa erittäin hyödyllistä aineistoa määriteltäessä 
tulevaisuudessa toteutettavaa euron viestintästrategiaa, jossa korostuvat 
toissijaisuusperiaate, tiedonvälittäjät sekä konkreettinen ja vastaanottajaa 
lähellä oleva viestintä. 
Toukokuun 2. päivän 1998 ja tammikuun 1. päivän 1999 välinen ajanjakso 
sekä vuodet 1999-2001 olisi käytettävä tiedotustoiminnan lisäämiseen, sillä 
yleisö on institutionaalisen ympäristön vuoksi erittäin kiinnostunut ja halukas 
ottamaan tietoa vastaan. Toinen laajamittainen tiedotusaalto on toteutettava 
vuoden 2001 kuluessa. 
Komission, jäsenvaltioiden ja tiedonvälittäjien tiedotushankkeiden tärkein 
kohderyhmä on vastedes suuri yleisö, pienet ja keskisuuret yritykset, kunnat, 
valtuutetut, julkishallinnon henkilöstö sekä yhteisön ulkopuoliset maat. 
Kokemus on osoittanut, miten vaikeaa on määritellä eurotiedotuksessa 
käytettävät menetelmät tai tiedotuksen sisältö niin, että se soveltuisi kaikkien 
jäsenvaltioiden eri kohderyhmien kulttuurisiin erityispiirteisiin ja taustaan. 
Seuraavat yleiset periaatteet voidaan kuitenkin esittää: 
-29-
• käytännöllisen ja konkreettisen tiedon merkitys; euroneuvontakeskukset 
voisivat järjestää pk-yrityksille koulutusta ja auttaa niitä yritysanalyyseissä 
• euron ymmärtämiselle ja hyväksymiselle otollisen ilmapiirin luominen 
suuren yleisön keskuuteen 
• mielipidemittaukset ja jo toteutettujen tiedotushankkeiden vaikutuksen 
arviointi. 
Euroa koskevien viestintämenetelmien on puolestaan noudatettava 
toissijaisuusperiaatetta ja niiden hallinnoinnin on perustuttava: 
• yhteistyökumppanuuteen jäsenvaltioiden kanssa jäsenvaltion, komission ja 
Euroopan parlamentin välillä tehtävien kolmenkeskisten sopimusten 
mukaisesti; näin viestintäsuunnitelmia voidaan kehittää niin, että viestit ja 
viestintäkeinot on mukautettu kansallisiin kulttuureihin ja rakenteisiin 
• yhteistyökumppanuuteen tiedonvälittäjien kanssa; nämä välittävät eri 
kohderyhmille suunnattua tietoa. 
Komission toiminta puolestaan perustuu seuraaviin johtoajatuksiin: 
• euroa koskevan tiedon, perusmateriaalin ja teknisen tuen toimittaminen 
tiedonvälittäjille ja erityisille kohderyhmille 
• osallistuminen euroa koskevien kansallisten viestintäsuunnitelmien 
määrittelemiseen ja toteuttamiseen yhteistyökumppanuuden kautta ja 
tekemällä yhteisrahoitussopimuksia jäsenvaltioiden kanssa 
• eurotiedotushankkeiden yhtenäistäminen yhteisön tasolla ja jäsenvaltioiden 
välisten yhteyksien ja tiedonvaihdon edistäminen 
• monikansallisten hankkeiden sekä yhteisön ulkopuolisiin maihin 
suunnattujen euroa koskevien tiedotus- ja viestintähankkeiden tukeminen ja 
niihin osallistuminen. 
Viestintähankkeissa on korostettava tiedon välittämistä hajautetusti 
mahdollisimman lähelle kansalaisia, jotta kaikki Euroopan kansalaiset saisivat 
mahdollisimman helposti vastauksia heitä askarruttaviin kysymyksiin. 
Kaikkia käytettävissä olevia viestimiä on käytettävä aktiivisesti. Viestinnässä on 
keskityttävä radioon ja televisioon, jotka ovat erityisen tehokkaita suurelle yleisölle 
suunnatussa joukkoviestinnässä. 
-30-
LIITE 2 
RAHOITUSSELVITYS 
RAHOITUSSELVITYS 
TOIMENPITEEN NIMI 
Tiedotushanke - Euro, Euroopan yhteinen raha: tiedotusstrategian 
muuttaminen 
BUDJETTIKOHTA 
B3-306: Euroopan kansalaisten tiedotusohjelma (Prince) - Määrättyyn 
politiikkaan liittyvät tiedotustoimet 
OIKEUSPERUSTA 
Komission itsenäinen päätös. 
TOIMENPITEEN KUVAUS 
Toimenpiteen yleistavoite 
Euron tiedotusstrategian yleistavoitteina on valmistaa kaikkia kansalaisia 
siirtymään yhteiseen rahaan sekä edistää ja auttaa talouden ja 
rahoitusmarkkinoiden toimijoita julkisella ja yksityisellä sektorilla 
valmistautumaan euron käyttöönottoon ja ryhtymään euroon siirtymisen 
edellyttämiin järjestelyihin. 
Toimenpiteen kesto 
Euroa koskeva ensisijainen tiedotushanke toteutetaan vuosina 1996-2001. 
Tämä tiedonanto kattaa vuodet 1999-2001. 
MENOJEN LUOKITUS 
Ei-pakollinen 
Jaksotetut määrärahat 
MENOLAJI 
Yhteisrahoitus jäsenvaltioiden ja kansalaisia edustavien tahojen kanssa ja 
palvelujen tarjoamista koskevat sopimukset 
RAHOITUSVAIKUTUKSET 
Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa 
32-
Tärkeimmät menopuolen momentit ovat ensimmäisten vuosien 
kokemuksen perusteella seuraavat: 
- yhteistyökumppanuus jäsenvaltioiden kanssa 
- tiedotus yhteisön ulkopuolisissa maissa 
- yhteistyökumppanuus kansalaisia edustavien tahojen kanssa 
- tapaamiset, neuvottelut, konferenssit 
- tiedotusvälineet 
- tutkimukset, mielipidekyselyt 
- muut 
Toiminnan kokonaiskustannukset vuosina 1999-2002 ovat 100 
miljoonaa ecua. 
33-
Prince (miljoonaa ecua) 
Aiemmin ja tana vuonna 
YHTEENSA 1996 
18,7 1997 
30,8 1998 
30 Tulevaisuudessa 
1999 
38 2000 
32 2001 
30 Yht. 
100 
Yhteistyökumppanuus jäsenvaltioiden kanssa on keskeisessä asemassa. Vuoteen 
1997 saakka hankkeiden yhteisrahoitusosuus, joka katettiin unionin 
talousarviosta, oli pääsääntöisesti 50 prosenttia. Toissijaisuusperiaatteen 
mukaisesti jäsenvaltioiden on vähitellen osallistuttava enemmän erityisesti 
suurelle yleisölle tarkoitettujen kampanjoiden rahoitukseen. Näin ollen 
jäsenvaltioiden tulisi myöntää jatkuvasti lisää varoja euroa koskevaan viestintään. 
Säilyttämällä vuonna 1998 saavutettu rahoitustaso (21 milj. ecua) yhteisön 
talousarviosta olisi kuitenkin osallistuttava riittävällä osuudella hankkeiden 
rahoitukseen, jotta EU:n toimielinten asema, painopisteet ja tiedotusvälineet 
otettaisiin huomioon. Tämä tilanne johtaa käytännössä yhteisön rahoitusosuuden 
pienenemiseen suhteessa siihen kokonaisrahoitukseen, jonka jäsenvaltiot ovat 
osoittaneet euroa koskevaan viestintään. 
Tiedotus ensimmäisessä aallossa euroalueen ulkopuolelle jäävissä jäsenvaltioissa 
ja yhteisön ulkopuolisissa maissa on hyvin vähäistä vuonna 1998 määrärahojen 
puutteen vuoksi. Tämä tiedotus lisääntyy kuitenkin vuodesta 1999. sillä yhteisön 
ulkopuolisissa maissa toteutettavaa tiedotusta varten pyydetyt määrärahat 
koskevat ainoastaan maita, joissa ei toteuteta muita yhteisön ohjelmia, joihin 
kuuluu tiedottamista koskeva osio. 
Yhteistyökumppanuus kansalaisia edustavien tahojen kanssa on yhä keskeisessä 
asemassa monikansallisissa hankkeissa, joita toteutetaan Euroopan 
ammattiliittojen kaltaisten järjestöjen toimesta. Keskeisessä asemassa ovat myös 
EMUun liittyvät neuvottelut, tapaamiset ja konferenssit. 
Tiedotukseen tarvittavan tiedotusaineiston tuottaminen lakkaa määrärahojen 
puutteen vuoksi lähes kokonaan vuonna 1998. EU.n toimielinten onkin vuodesta 
1999 eteenpäin alettava muokata tiedotuksessa käytettävää perusmateriaalia. 
Myös mielipidetiedusteluja on muutettava ja niitä on seurattava vieläkin 
tarkemmin vuonna 2001. 
Jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettavien hankkeiden lisäksi komission 
on toteutettava omia lähinnä monikansallisia tiedotushankkeita. 
PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEET 
-34-
Kaikki sopimukset tehdään tarjouskilpailumenettelyjen ja nykyisen 
varainhoitoasetuksen mukaisesti. 
Yhteistyökumppanuudesta jäsenvaltioiden kanssa tehdään aiesopimuksia, joissa 
vahvistetaan viestintäsuunnitelmien rahoitusta koskevien 
yhteisrahoitussopimusten allekirjoitusehdot. 
Kansalaisia edustaville tahoille maksettavien tukien osalta noudatetaan komission 
nykyisiä sääntöjä. Samalla otetaan kuitenkin huomioon, että näitä sääntöjä ollaan 
parhaillaan tarkistamassa. 
KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI 
Erityistavoitteet 
Pyritään varmistamaan onnistuminen yhteiseen rahaan 
siirtymisprosessissa niin, että tarvittavaan tiedotukseen varataan riittävästi 
aikaa sekä asianmukaiset tilat ja paikat. 
Tammikuun 1. päivästä 1999 alkaen olisi keskityttävä valmistamaan 
suurta yleisöä euroon siirtymisen käytännön näkökohtiin ja tarjottava 
kansalaisille heidän toimintaansa ja tarpeitaan vastaavaa tietoa ja 
vastauksia heidän kysymyksiinsä. 
Talous- ja rahoitusalan toimijoille tarkoitettuja hankkeita olisi myös 
lisättävä ja taattava, että tieto kulkee pk-yrityksille ja vastaa näiden 
tarpeita. 
Tarjottava hankkeiden tärkeimmille toteuttajille eli julkiselle hallinnolle ja 
julkisille toimielimille, jotka ovat yhteydessä yleisöön, ne välineet ja 
tiedot, joita nämä tarvitsevat selvittäessään euron merkitystä kansalaisille. 
Euroopan yhteisen rahan merkitys on selvitettävä ja ymmärrettävä myös 
muualla maailmassa. 
Kohderyhmät 
- suuri yleisö (kaikki eri väestöryhmät, etenkin kuluttajat, säästäjät, 
eläkeläiset, sosiaalietuuksien saajat, naiset, nuoret jne.). Erityisille 
kohderyhmille - kuten vanhuksille, sokeille ja näkövammaisille, 
lukutaidottomille ja erityisen huono-osaisille väestöryhmille - on 
tarjottava niiden tarpeisiin muokattua tietoa 
- pk-yritykset, erityisesti mikroyritykset, yhden hengen yritykset, 
käsityöläiset ja kauppiaat 
- kunnat, kunnanvaltuutetut ja virkamiehet 
- yhteisön ulkopuoliset maat, unionin kumppaneina toimivat valtiolliset ja 
valtiosta riippumattomat järjestöt sekä unionin ulkopuolella asuvat EU:n 
kansalaiset. 
35-
Toimenpiteen perustelut 
Raha on erittäin arkaluontoinen ja tärkeä asia kansalaisille, ja niinpä 
yhteiseen rahaan siirtymisessä onnistuminen edellyttää erityisesti 
epävarmuustekijöiden vähentämistä, tärkeimpien toimijoiden valistamista 
sekä julkisen mielipiteen hyväksynnän ja tuen saamista kaikille prosessin 
vaiheille. 
Toimenpiteen seuranta ja arviointi 
Toimenpiteen seuranta ja arviointi suoritetaan jatkuvan seurannan sekä 
ulkopuolisten arviointitoimien avulla. 
Säännöllisesti suoritettava eurobarometri-tutkimus tarjoaa aineksia, joiden 
avulla voidaan seurata julkisen mielipiteen suhtautumista yhteiseen rahaan 
ja sen kehitystä. Eurobarometria olisi täydennettävä eri kohderyhmille 
suunnatuilla mielipidetutkimuksilla. 
Kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joiden kanssa tehdyt sopimukset on pantu 
täytäntöön, on otettu käyttöön jatkuva seuranta- ja arviointijärjestelmä. 
Järjestelmä perustuu seurantayksikön perustamiseen, kerran kuukaudessa 
ilmestyviin raportteihin ja eri paikkakunnille suuntautuviin 
arviointikäynteihin. 
Mitä tulee yhteistyökumppanuuteen kansalaisia edustavien tahojen kanssa, 
edunsaajat laativat kunkin tukea saavan hankkeen sisältöä ja rahoitusta 
koskevan raportin, joka arvioidaan. 
HALLINTOMENOT 
Toimenpiteen aiheuttama henkilöstötarve komissiossa 
Lisähenkilöstöä ei tarvita. 
Toimenpiteen aiheuttamat henkilöstömenot yhteensä 
Toimenpide ei lisää henkilöstömenoja. 
Lisääkö toimenpide muita toimintamenoja? 
Ei lisää. 
- 36 -
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 39 lopullinen 
/\i3 Ax\-I\. A-lVJ /\ X 
FI 09 01 16 
Luettelonumero : CB-CO-98-050-F1-C 
ISBN 92-78-30726-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg