Euroopan parlamentin päätöslauselma kalastusalan taloudellisen tilanteen parantamisesta (2006/2110(INI))



Virallinen lehti nro 306 E , 15/12/2006 s. 0417 - 0424



P6_TA(2006)0390 Kalastusalan taloudellisen tilanteen parantaminen Euroopan parlamentin päätöslauselma kalastusalan taloudellisen tilanteen parantamisesta (2006/2110(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon joulukuussa vuonna 2002 toteutetun yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen sekä erityisesti 17. tammikuuta 2002 antamansa päätöslauselman komission vihreästä kirjasta yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta [1], - ottaa huomioon 6. heinäkuuta 2005 esittämänsä kannan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan kalatalousrahastosta [2], - ottaa huomioon Euroopan kalatalousrahastosta 27. heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 [3], - ottaa huomioon 9. maaliskuuta 2006 annetun komission tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle "Kalastusalan taloudellisen tilanteen parantaminen" (KOM(2006)0103), - ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan 3. toukokuuta 2006 järjestämän julkisen kuulemistilaisuuden, jossa käsiteltiin polttoainehintojen nousun vaikutuksia Euroopan kalastuselinkeinoon, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön (A6-0266/2006), A. ottaa huomioon kalastusalan strategisen merkityksen eri jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin sosioekonomiselle tilanteelle, kalataloustuotteiden yleiselle saatavuudelle sekä elintarvikesektorin tasapainolle; ottaa lisäksi huomioon, että kalastusala edistää merkittävästi rannikkoyhteisöjen sosioekonomista hyvinvointia, paikallista kehitystä, työllisyyttä, taloudellisen toiminnan ja työpaikkojen säilymistä ja/tai luomista toiminnan kaikissa vaiheissa, tuorekalan saatavuutta sekä paikallisten kulttuuriperinteiden säilymistä, B. ottaa huomioon, että on olemassa yhteinen kalastuspolitiikka, jonka on otettava vastuu kustannusten rahoittamisesta ja erityisesti tällä alalla tehdyistä päätöksistä ja toteutetuista toimista, C. katsoo, että rahoituskehyksen 2007-2013 enimmäismääriä on noudattava, vaikka olisi kuitenkin ollut toivottavaa osoittaa kalatalousalalle asianmukaisemmat määrärahat, D. ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden kalastuslaivastoihin kuului vuonna 2004 yhteensä lähes 90000 alusta ja että ne työllistivät suoraan noin 190000 kalastajaa, E. katsoo, että yhteisessä kalastuspolitiikassa on otettava huomioon ne merkittävät erot, joita eri jäsenvaltioiden välillä esiintyy kalastuslaivastojen, niiden osien, pyyntilajien, pyyntivälineiden, tuottavuuden, kuluttajien mieltymysten sekä henkeä kohti kulutetun kalamäärän kohdalla; katsoo, että tämän ohella on otettava huomioon kalastustoiminnan erityispiirteet, jotka johtuvat alan yhteiskunnallisesta rakenteesta sekä eri kalastusalueiden välisistä rakenteellisista ja luontaisista eroista, F. katsoo, että kalavarojen säilymisellä on olennainen merkitys pyrittäessä pitkällä aikavälillä varmistamaan kalastustoiminnan säilyminen sekä kalastusalan elinkelpoisuus, G. ottaa huomioon, että kalastusalan toiminta on keskittynyt ennen kaikkea alueille, joissa talous on epävakaa ja joista suurin osa kuuluu tavoitteen 1 alueisiin; katsoo lisäksi, että alan tämänhetkisellä kriisillä on merkittävä vaikutus näiden alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, H. katsoo, että yhteisellä kalastuspolitiikalla olisi tuettava kalastusalan kestävää kehitystä, I. ottaa huomioon, että tietyillä kalastuksen aloilla kalastuksesta toimeentulonsa saavan väestön tulotaso on huomattavasti alhaisempi kuin muiden väestönosien ja että tätä eriarvoisuutta kärjistää se, että tulotaso on sidoksissa kalastusalan epävarmuuteen, kalan hinnanvaihteluihin sekä tiettyjen tuotantotekijöiden kustannuksiin; ottaa huomioon, että tämän vuoksi yhteisön politiikoilla on taattava kalastuksesta toimeentulonsa saavan väestön kohtuullinen elintaso erityisesti tasapainottamalla paremmin tuloja ja yritysten kustannuksia, J. ottaa huomioon, että kalastusalan ammattilaisten epävarma tulonsaanti on sidoksissa markkinoinnissa noudatettaviin sääntöihin, ensimyyntihinnan muodostustapaan sekä toiminnan epäsäännöllisyyteen, minkä vuoksi sekä jäsenvaltioiden että yhteisön on säilytettävä tietyt julkiset tuet, K. ottaa huomioon, että polttoaineiden hintojennousu vaikuttaa suoraan ja negatiivisesti miehistöjen saamiin tuloihin palkkojen ja saaliiden ensimyyntitulojen välisen suhteen vuoksi, mikä johtaa palkkojen jopa 25 prosentin laskuun, L. ottaa huomioon, että useiden kalastusalan yritysten taloudellinen tilanne on huonontunut viime vuosina niin paljon, että moni näistä yrityksistä on lakkauttanut toimintansa tulotason laskiessa ja että tällä on ollut mitä moninaisimpia kielteisiä sosioekonomisia vaikutuksia, M. katsoo, että tulotason lasku johtuu kalastustoimintaan suunnatuista rajoituksista (joita ovat mm. kapasiteetin vähentäminen, suurimmat sallitut saaliit, pyyntikiintiöt, alueet, joilla kalastus on kielletty, kalakantojen elvytyssuunnitelmat sekä niiden päivien määrän vähentäminen, jolloin pyynti on sallittu) sekä siitä, että kalastusalan rakenteesta johtuen ensimyyntihinnat pyritään pitämään alhaisina (tarjonnan alhainen keskittyminen, kysynnän yhä lisääntyvä keskittyminen, lisäarvon epätasainen jakautuminen, kalastustuotteiden tuonnin asteittainen kasvu sekä vesiviljelytuotannon kasvu), N. ottaa huomioon, että kalastusalan tämänhetkinen taloudellinen ja sosiaalinen kriisi koskee eritasoisesti kaikkia kalastuslaivastoja, O. ottaa huomioon, että kalastusalalta on viime vuosikymmenen aikana hävinnyt 35 prosenttia työpaikoista, 20 prosenttia aluksista ja 28 prosenttia pyyntisaalismäärästä huolimatta vuoden 2002 yhteisen kalastuspolitiikan tarkistuksen aikana tehdyistä yrityksistä tämän suuntauksen muuttamiseksi, P. katsoo, että kalastusalan taloudellisen kannattavuuden takaamiseksi sen mukauttamiseen on syytä yhdistää sosioekonomisia toimia, jotka on suunnattu erityisesti paremman turvallisuustason saavuttamiseen laivaston nykyaikaistamisen kautta, alan ammattilaisten korkean koulutustason varmistamiseen ja merellä työskentelevien työ- ja elinolojen parantamiseen, Q. ottaa huomioon, että kalastustuotteiden kauppataseen alijäämä kolmansien maiden kanssa on ollut jo useita vuosia jatkuvassa nousussa ja että nykyisin EU tuo alueelleen yli 40 prosenttia kuluttamistaan kalastustuotteista, R. katsoo, että myyntidynamiikka estää kustannustekijöiden heilahtelujen heijastumisen kalan hintaan ja että keskimääräiset ensimyyntihinnat ovat polkeneet paikallaan tai jopa laskeneet vuoden 2000 jälkeen ilman, että tämä olisi laskenut tuorekalan kuluttajahintoja, S. ottaa huomioon, että joissain tapauksissa kalastustuotteiden nykyinen yhteinen markkinajärjestely ei ole onnistunut myötävaikuttamaan riittävästi ensimyyntihintojen nousuun eikä johtanut lisäarvon tasapuoliseen jakautumiseen kalastusalan arvonnousuun pyrittäessä, T. ottaa huomioon, että kalastuslaivaston koon sopeuttaminen kalavarojen nykyiseen tasoon on johtanut kalastusalusten käytöstä poistoon epäjohdonmukaisesti ottamatta huomioon kalastuslaivastojen erityispiirteitä, kalavaroja tai kalan kysyntää eri maiden kuluttajien keskuudessa; ottaa lisäksi huomioon, että tällä on ollut huomattavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia, U. ottaa huomioon, että kalastusponnistusten vähentäminen on vaikuttanut eräisiin jäsenvaltioihin enemmän kuin toisiin ja että tiettyjen jäsenvaltioiden laivastot ovat tehneet yhteisön keskiarvon ylittäviä kokonaisvähennyksiä ja toiset päinvastoin lisänneet kalastusponnistuksiaan, V. ottaa huomioon, että tiettyjen kalastusmenetelmien käytön lopettaminen johtaa automaattisesti monen pienimuotoisen kalastustavan häviämiseen, millä on merkittäviä sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia, W. ottaa huomioon, että jo kolme vuotta jatkuneella polttoainehintojen nousulla on ollut erityisen kielteisiä vaikutuksia kalastusalaan ja että se on kärjistänyt huomattavasti nykyistä kriisiä sekä kaventanut alan toimintamarginaalia ja heikentänyt sen taloudellista toimintakykyä, mikä on johtanut kalastajien tulotason jyrkkään laskuun, X. ottaa huomioon, että polttoaineiden hinta on noussut vuosina 2004-2006 lähes 100 prosenttia ja että polttoaineiden osuus eräillä kalastuksen osa-alueilla on nykyisin lähes puolet kalastusalan yritysten kokonaistoimintakustannuksista, Y. ottaa huomioon, että eräiden tutkimusten mukaan polttoainehintojen nousu saattaisi hävittää tuhansia kalastusalan yrityksiä ja mahdollisesti tuhansia työpaikkoja, Z. ottaa huomioon, että eri jäsenvaltiot ovat toteuttaneet erityisiä toimenpiteitä maksaakseen korvauksia kalastuslaivastoilleen polttoainehintojen noususta aiheutuneista menetyksistä, etenkin perustamalla takuurahastoja ja edullisempia luottoja, AA. ottaa huomioon, että suuntaus polttoainehintojen nousuun on luonteeltaan rakenteellista, AB. ottaa huomioon, että valtionavusta tehtäviä ilmoituksia koskevien poikkeusten osalta komissio ehdottaa kalastusalan "de minimis" -säännön nostamista kolmen vuoden ajaksi edunsaajaa kohden noin 30000 euroon, joka on vähemmän kuin muilla aloilla, AC. ottaa huomioon, että Brysselissä 15. ja 16. joulukuuta 2005 kokoontunut Eurooppa-neuvosto laski komission ehdotukseen verrattuna Euroopan kalatalousrahaston kauden 2007-2013 määrärahat noin 4,9 miljardista eurosta noin 3,8 miljardiin euroon heikentäen täten yhteisön kalatalousalalle osoittamia taloudellisia määrärahoja entisestään, AD. ottaa huomioon, että Luxemburgissa 19. kesäkuuta 2006 tehdyssä maatalous- ja kalastusneuvoston Euroopan kalatalousrahastoa koskevassa poliittisessa sopimuksessa ei oteta huomioon parlamentin 6. heinäkuuta 2005 esittämän edellä mainitun kannan avainnäkemyksiä ja että siihen on sisällytetty edellä mainitussa komission tiedonannossa esitetyt ehdotukset, Komission tiedonanto 1. pahoittelee, että komission tiedonanto on annettu kovin myöhään ja ettei tiedonanto ole tarpeeksi kunnianhimoinen; katsoo, että esitetyt ehdotukset ovat itse asiassa riittämättömiä ja eräissä tapauksissa jopa epätarkoituksenmukaisia, kun otetaan huomioon kalastusalan nykyisen kriisin - jonka komissio toteaa ja sellaiseksi luonnehtii - laajuus ja vakavuus; 2. pahoittelee, että suositellussa politiikassa korostetaan polttoainehintojen jyrkästä noususta johtuvaa kalastusalan sosioekonomisen tilanteen huononemista, jotta voitaisiin vauhdittaa kalastusalusten käytöstä poistamista ja niiden toiminnan lopullista lakkauttamista; 3. pahoittelee, että ehdotetuilla toimilla ei ole todellista sosioekonomista ulottuvuutta ja että sen sijaan ne ovat toimia, joissa ei oteta mitenkään huomioon niiden täytäntöönpanon seurauksia alusten miehistöille; 4. kiinnittää huomiota seikkaan, että komission tiedonantoon ei sisälly johdonmukaista analyysia kalastusalan, etenkään kalastusponnistusten, nykytilasta; 5. katsoo, että useiden esitettyjen ehdotusten vaikutukset kalastusalan taloudelliseen tilanteeseen ovat keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä parhaimmassakin tapauksessa vain vähäpätöiset; Välittömät toimenpiteet 6. pahoittelee, että hätäavun ja rakenneuudistustukien osalta komissio vastustaa edelleen mahdollisten korvausten ja toimintatukien myöntämistä; katsoo näin ollen tarpeelliseksi toteuttaa sellaisia konkreettisia ja välittömiä toimia, joilla pyritään kalastusalalla vastaamaan polttoainehintojen heilahtelun aiheuttamaan lisääntyneeseen epävarmuuteen kehittämällä toimia, joilla tuetaan niistä aiheutuvia kustannuksia; kehottaa perustamaan tähän tarkoitukseen yhteisörahoitteisen takuurahaston, jolla voidaan taata vakaat polttoainehinnat; kehottaa lisäksi myöntämään kalastusalan yrityksille väliaikaisia korvauksia; 7. katsoo tarpeelliseksi hyödyntää kaikki varainhoitovuotta 2006 koskevan yhteisön talousarvion suomat mahdollisuudet ja rahoitusmarginaalit pyrittäessä rahoittamaan ylimääräisiä tukitoimenpiteitä, joilla kalastusalaa autetaan selviämään polttoainehintojen nousun aiheuttamista vaikeuksista varsinkin siinä tapauksessa, ettei muunlaisia toimia aiota panna täytäntöön; 8. kehottaa komissiota - jotta yhteisön vesien ulkopuolella pyytävän sellaisen EU:n laivaston kilpailukyky taattaisiin, jonka on kilpailtava samoilla markkinoilla kuin kolmansien maiden laivastot, vaikka yhteisön alusten kustannukset voivat olla yli 300 prosenttia korkeammat kuin muiden - tutkimaan alan ehdotuksia sellaisen kehyksen luomiseksi, jolla näille yrityksille voidaan myöntää verohelpotuksia; 9. kehottaa komissiota pitämään polttoainehintojen aiheuttamaa kriisiä tällaisena odottamattomana ja kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) piiriin kuuluvana tapahtumana kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17. joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999 [4] 16 artiklan säännösten mukaisesti, jotta mahdollistetaan samojen lyhyen aikavälin tukien myöntäminen kuin silloin, kun on kyse kalastustoiminnan väliaikaisesta keskeytymisestä, jolloin tuen myöntämiseen ei sovelleta kapasiteetin vähentämiseen liittyviä kriteerejä tai biologisia kriteerejä; muistuttaa tässä mielessä jo kauan sitten tehdyistä sitoumuksista; 10. kehottaa komissiota pidentämään pelastamistukien voimassaoloaikaa 12 kuukauteen; 11. korostaa, että julkinen apu olisi kohdistettava myös alusten miehistöjen etujen suojaamiseen, tarpeiden tyydyttämiseen ja ongelmien ratkaisemiseen; 12. on pettynyt komission äskettäin ilmoittamaan säädökseen, jossa "de minimis" -tukien enimmäismäärä nostetaan vain 30000 euroon kolmeksi vuodeksi kalastusalalla; palauttaa mieliin alan ja monien jäsenvaltioiden hallintojen jatkuvat pyynnöt lisätä kyseisiä tukia 100000 euroon ja vertaa tätä lukua äskettäin muille tuotantoaloille sovittuun enimmäismäärään, joka on 200000 euroa; korostaa "de minimis" -säännössä mainitun tuen määrän nostamiseksi tehtyjä sitoumuksia kalastusalalla ja pyytää komissiota kiireellisesti tarkistamaan ylöspäin äskettäin tehtyä sopimusta; 13. kehottaa komissiota sallimaan kalatalouden ohjauksen tai Euroopan kalatalousrahaston piiriin kuuluvien tukien maksamisen aikaistamisen sellaisten rahoitusmahdollisuuksien luomiseksi, joilla voidaan minimoida toimintakustannusten noususta aiheutuvat menetykset; Keskipitkän ja pitkän aikavälin toimenpiteet Kalastuslaivastojen uudistaminen ja nykyaikaistaminen 14. ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka mukaan tulevien rakenneuudistusohjelmien yhteydessä voitaisiin harkita pyyntivälineiden uudistamiseen, laitehankintaan ja moottoreiden vaihtamiseen suunnattuja investointeja rakenneuudistuksen vauhdittamiseksi, energiatehokkuuden parantamiseksi ja energiasäästöjen mahdollistamiseksi; 15. katsoo, että tiettyjen jäsenvaltioiden rakenneuudistussuunnitelmien olisi muodostettava olennainen osa kalastusalan rakenneuudistusta; 16. katsoo, että komission ja jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä kattava suunnitelma laivaston energiankulutuksen vähentämiseksi, mukaan lukien vähemmän energiaa käyttävien kalastusvälineiden kehittäminen, puhtaammat moottorit ja pitkällä aikavälillä riippuvuuden vähentäminen fossiilisista polttoaineista; 17. pahoittelee vision puutetta Euroopan kalatalousrahaston lähestymistavassa tukea moottoreiden vaihtamista; katsoo, että sellaiset toimet, kuten tuen kytkeminen moottorin vaihtamiseen yli 12 metriä pitkissä aluksissa siten, että teho laskee 20 prosenttia, tekevät tietyt kalastustoiminnat käytännössä kannattamattomiksi ja voivat vaikuttaa turvallisuuteen samalla, kun ne voivat edistää petosten lisääntymistä siten, että moottorin teho ilmoitetaan todellista alhaisemmaksi; 18. katsoo, että Euroopan kalatalousrahaston olisi edelleen myönnettävä tukea kalastuslaivastojen uudistamiseen ja nykyaikaistamiseen sekä erityisesti toimiin, joista hyötyisivät ennen kaikkea pienimuotoinen rannikkokalastus ja pienimuotoinen kalastus; toteaa, että näitä toimia voisivat olla kalastusalusten moottoreiden vaihtaminen turvallisuuden lisäämiseksi, ympäristönsuojelu ja polttoainesäästöt sekä yli 20 vuotta vanhojen kalastusalusten vaihtaminen, koska niiden turvallista toimintaa ei enää kyetä takaamaan; Rannikkokalastus 19. kehottaa komissiota tunnustamaan rannikkokalastuksen ja pienimuotoisen kalastuksen erityisen luonteen yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä sekä tutkimaan, miten nykyisillä välineillä kyetään vastaamaan alan vaatimuksiin sekä sopeuttamaan tarvittaessa nämä välineet alan vaatimuksiin; 20. kehottaa komissiota tekemään ehdotuksen rannikkokalastuksen ja pienimuotoisen kalastuksen hyväksi perustettavasta yhteisön tukiohjelmasta, joka mahdollistaa toimien koordinoinnin ja muista nykyisistä rahoitusvälineistä peräisin olevan rahoituksen kanavoinnin pyrittäessä löytämään ratkaisuja alalle ominaisiin ongelmiin; Markkinointi 21. on tyytyväinen siihen, että komissio aikoo laatia perusteellisen arvion kalastustuotteiden nykyisestä markkinajärjestelystä; katsoo, että kalastustuotteiden yhteistä markkinajärjestelyä on perusteellisesti tarkistettava haluttaessa parantaa kalan ja kalastustuotteiden myyntiä ja nostaa niiden lisäarvoa; 22. katsoo, että on olennaista, että kalastajat otetaan entistä suoremmin mukaan kalastustuotteiden jalostukseen ja markkinointiin tulopohjan laajentamiseksi ja elintason parantamiseksi; kehottaa komissiota laatimaan tässä tarkoituksessa ehdotuksia kalastustuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisesta sekä ottamaan käyttöön mekanismeja, joilla voidaan nostaa ensimyyntihintoja ja edistää lisäarvon tasapuolista ja tarkoituksenmukaista jakautumista arvoketjussa; 23. on pettynyt, koska monissa tapauksissa ala ei ole käyttänyt riittävästi hyväksi nykyiseen yhteiseen markkinajärjestelyyn sisältyviä mahdollisuuksia parantaa kilpailukykyä, ja pyytää komissiota yhteistyössä kansallisten hallintojen ja tuottajien eri edustajajärjestöjen kanssa antamaan kyseisille mahdollisuuksille ja yhteisen markkinajärjestelyn tulevassa tarkistuksessa mahdollisesti sisällytettäville muille mahdollisuuksille mahdollisimman paljon julkisuutta; 24. katsoo, että on tärkeää harkita, hyväksytäänkö muita samankaltaisia intervention muotoja, kuten takuuhintaa tai maksimituloverotusta, jotta voidaan taata paras mahdollinen lisäarvon jakautuminen välikäsien marginaalia vähentämällä; 25. korostaa, että rakennerahastoilla on voitava edistää kalastusalan uudistamista ja markkinointi-infrastruktuurin luomista; 26. tukee aloitetta, jolla on tarkoitus laatia yhteisön kalastustuotteiden kauppaa koskevat käytännesäännöt; 27. on samaa mieltä siitä, että ympäristömerkeillä voitaisiin edistää tuotteiden monipuolistumista ja kannustaa kestävää kalastustuotteiden kauppaa; 28. kehottaa komissiota tutkimaan esimerkiksi kuluttajatukien kaltaisia mekanismeja, joilla voitaisiin edistää jalostettujen ja lisäarvoltaan parempien kalastustuotteiden (etenkin säilykkeiden) myyntiä, kuten tehdään eräiden maataloustuotteiden kohdalla; 29. kehottaa komissiota varmistamaan yhteisön kalastustuotteiden, kuten säilykkeiden, menekinedistämisen yhteisön ulkopuolella siten, että rahoitetaan kansainvälisissä esittelytilaisuuksissa tai messuilla tapahtuvaa kyseisten tuotteiden jakelua; 30. katsoo, että komission olisi syytä laatia selvitys yhteisön vesiviljelytuotteiden ja yhteisöön tuotujen vesiviljelytuotteiden vaikutuksesta kalan hintaan ja erityisesti sen ensimyyntihintaan; 31. kehottaa komissiota toteuttamaan toimenpiteitä, joiden nojalla sisämarkkinoille tuodut ja siellä myydyt kalastustuotteet tulisi alistaa samoille säännöille kuin yhteisön kalastustuotteet; 32. katsoo, että investoinnit parantamaan kalan käsittelyä aluksella, etenkin tuki investoinnille jäähdytysjärjestelmiin, voisi helpottaa ensimyyntihintojen parantamista; Rahoitus 33. on huolissaan kalastusalalle ja erityisesti Euroopan kalatalousrahastolle vuosien 2007-2013 rahoituskehyksestä osoitetun rahoituksen riittämättömyydestä sekä katsoo, että rahoitusta on välttämättä nostettava kalastusalan kriisiin vastaamiseksi; Kalavarojen kestävyys 34. kehottaa uudelleen komissiota ryhtymään kokonaisvaltaisesti meriympäristön suojelua ja kalakantojen elvyttämistä koskeviin toimenpiteisiin siten, että niissä otetaan nykyisten hallinnointimenetelmien ohella huomioon erityisesti muut sellaiset tekijät, joilla on huomattava vaikutus meriympäristöön ja kalavarojen tilaan (näitä tekijöitä ovat mm. rannikoiden ja meren saastuminen, teollisuuden ja maatalouden päästöt, merenpohjan ruoppaukset sekä meriliikenne); kehottaa komissiota tekemään yhteisöaloitteen tältä osin; 35. huomauttaa, että on ensisijaisen tärkeätä löytää tasapaino sosioekonomisen tilanteen ja ympäristöön liittyvän kestävyyden välillä ja korostaa samalla tarvetta toteuttaa tuki- tai korvausmekanismi, jolla tuetaan kalakantojen elvytyssuunnitelmien taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista kärsimään joutuneita kalastajia, tai muita ekosysteemien suojelua lisääviä toimenpiteitä erityisesti epäsuotuisimmilla alueilla; 36. korostaa, että tarvitaan sääntelykehys, jotta kalastusponnistukset mukautettaisiin saatavilla oleviin kalavaroihin, ottaen erityisesti huomioon ongelma, joka koskee suuria aluksia, jotka käyttävät suurta pyydystä pienillä vesistöalueilla; 37. katsoo, että pyyntiponnistusten ja kapasiteetin vähentäminen on toteutettava pitäen silmällä alan pitkän aikavälin säilymistä; 38. on vakuuttunut, että Euroopan kalatalousalaa koskevia sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia ei pystytä ratkaisemaan ilman parempaa kalastustoiminnan hallinnointia, joka johtaa kalakantojen elpymiseen, koska ilman kaloja ei voida kalastaa; 39. katsoo, että jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen sopeuttamisessa nykyisiin kalavaroihin on otettava huomioon jo toteutettu pyyntiponnistusten vähentäminen; 40. muistuttaa, että kaikki kalavarojen elvyttämistoimet on hyväksyttävä yhteistyössä kalastajien kanssa ja että niiden on perustuttava kalastusta koskevaan tieteelliseen tutkimukseen; 41. kehottaa komissiota erottamaan kalastusmenetelmät ja tavan, joita niitä sovelletaan; korostaa, että tiettyjä kalastusmenetelmiä, joita pidetään haitallisina teollisessa käytössä, voidaan harjoittaa pienimuotoisessa kalastuksessa kestävän kalastuksen mukaisesti ja mahdollistaa näin tällä hetkellä katoamassa olevien kalastajayhteisöjen säilyminen; 42. kehottaa komissiota tunnustamaan, että kalastustoiminnat eivät ole eristäytyneet toisistaan vaan ovat osa laajempaa järjestelmää alueellisella tasolla; korostaa, että yhdelle kalastustoiminnalle asetetut rajoittavat toimenpiteet (kiellot tai rajoitukset) luovat epätasapainoa ja johtavat kalastusponnistusten siirtämiseen toisiin lajeihin, millä on vakavia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia kalastusyhteisöille ja mikä aiheuttaa sellaisten lajien liikakalastusta, joita jo kalastettiin täysipainoisesti; Laiton kalastus 43. katsoo, että on elintärkeää toteuttaa toimia, joilla pyritään vahvistamaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa; kehottaa jäsenvaltioita parantamaan valvontajärjestelmiään tältä osin; katsoo, että parannettuja valvontatoimia unionin rajoilla tarvitaan, jotta estettäisiin laittomasti pyydetyn kalan pääsy unioniin; 44. kehottaa komissiota tarkistamaan nykyisen yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä, jotka koskevat laittomia, ilmoittamattomia ja sääntelemättömiä saaliita; katsoo, että tarvitaan ehdottomasti sääntöjä, joilla estetään, että huomattava osuus saaliista heitetään pois; Tutkimus 45. katsoo tarpeelliseksi edistää Euroopan kalatalousrahastosta ja yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstraation seitsemännestä puiteohjelmasta rahoitettavia investointeja, joilla voidaan vähentää kalastusalan energiaintensiteettiä ja lisätä energiatehokkuutta; 46. katsoo tarpeelliseksi arvioida polttoainetyyppien muuttamisen mahdollisuuksia sekä sitä, millaista synergiaa maataloussektorin kanssa voitaisiin saada aikaan energiakysymyksissä; 47. korostaa, että on tärkeätä, että yhteisön seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa asetetaan selvästi etusijalle vesiluonnonvarat ja kalastus ja että niille myönnetään riittävä rahoitus; Yhteisen kalastuspolitiikan hallinnointi 48. ottaa huomioon komission ehdotukset kalastuksen taloudellisesta hallinnoinnista mutta muistuttaa, että kalastuskiintiöiden ja -oikeuksien jakaminen kuulu yksistään jäsenvaltioiden toimivaltaan; Osallistuminen yhteisen kalastuspolitiikan hallinnointiin 49. katsoo, että alueellisilla neuvoa-antavilla toimikunnilla voi olla merkittävä rooli kalastajien osallistumisessa yhteiseen kalastuspolitiikkaan liittyvään päätöksentekoon; katsoo tarpeelliseksi myöntää näille toimikunnille yhteisön tukea niiden toimintaan, jota olisi arvioitava uudelleen viiden vuoden kuluttua; 50. korostaa tarvetta tukea kalastajien ammattiryhmiä ja -järjestöjä, jotka ovat valmiita vastuunjakoon yhteistä kalastuspolitiikkaa sovellettaessa (yhteishallinnointi); 51. vaatii yhteisen kalastuspolitiikan hajauttamista edelleen, jotta lisätään kalastajien ja heidän edunvalvontajärjestöjensä sekä kalastusyhteisöjen osallistumista yhteiseen kalastuspolitiikkaan sekä kalastuksen hallinnoinnin parantamiseen; 52. panee merkille, että tarvitaan todellinen kalastusmarkkinajärjestö, joka käsittää tehokkaan valvontajärjestelmän, ympäristömerkkijärjestelmän ja oikeudelliset säännöt kalastusalalle; * * * 53. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. [1] EYVL C 271 E, 7.11.2002, s. 401. [2] EUVL C 157 E, 6.7.2006, s. 324. [3] EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1. [4] EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10. --------------------------------------------------