Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa. Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet.

Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta.

Ehdotetut toimenpiteet on suunniteltu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja ne ovat yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa.

Tieteellisten lausuntojen mukaan pohjankatkaravun saaliita olisi vähennettävä. Norjan kanssa käytyjen neuvottelujen perusteella on aiheellista muuttaa ICES-alueella IIIa ja Norjan vesillä linjan 62º N eteläpuolella sovellettavia pohjankatkaravun saalisrajoituksia.

Alueiden VIa(N) ja VIa(S) sekä VIIb ja c, joilla sovelletaan suurimpia sallittuja saaliita (TACeja), sillikantoja koskevien tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan vahvistaa TAC, jotta voitaisiin kerätä kalastukseen liittyvää tietoa kyseisiltä kahdelta kalastuksenhoitoalueelta. Tällä voitaisiin parantaa kyseisistä kannoista tulevaisuudessa laadittavien tieteellisten lausuntoja laatua.

Ehdotetuilla muutoksilla on tarkoitus muuttaa asetusta (EU) 2016/72 jäljempänä esitetyllä tavalla.

Ehdotuksessa otetaan huomioon palaute, jota on saatu sidosryhmiltä, neuvoa-antavilta toimikunnilta, kansallisilta viranomaisilta, kalastusalan organisaatioilta sekä kansalaisjärjestöiltä.

Irlanninmeren (VIIa) merianturaa koskevien olemassa olevien tieteellisten selvitysten on jo pitkään havaittu olevan puutteellisia. Tilanteen korjaamiseksi on ehdotettu tieteellisen selvityksen laatimista kyseisestä kannasta. Nykyinen TAC on vahvistettu hyvin alhaiselle tasolle, ja kalastusala pitää sitä kiistanalaisena. Ristiriita arvioinnin ja kannan todellisen runsauden välillä johtaisi "pullonkaulalajien" esiintymiseen purkamisvelvoitteen täytäntöönpanossa. Kyseisen kannan tilanteen arvioimiseksi tarvitaan näin ollen lisäselvityksiä.

Jäsenvaltio voi osoittaa tieteellisen tutkimuksen tukemiseen kaksi lisäprosenttia sille myönnetystä kiintiöstä, ja kyseinen saalismäärä voidaan saattaa myyntiin. Koska ICES-alueen VIIa merianturan TAC on hyvin alhainen, tällainen määrä kansallisen kiintiön lisänä ei kuitenkaan riittäisi sellaisen tieteellisen selvityksen tarpeisiin, jolla saataisiin tieteellistä arviointia varten tarvittavat tiedot.

Ehdotuksen tieteellinen arviointi osoittaa, että tällaiseen hankkeeseen myönnettävän lisäkiintiön jälkeenkin kutevan kannan biomassa kasvaisi, vaikka kasvu jäisikin pienemmäksi. STECF totesi päätelmissään, että koko kannan levinneisyyttä koskeva selvitys, joka toteutettaisiin useamman vuoden aikana, olisi arvioinnin kannalta hyödyllinen. Siksi tällainen lisäkiintiö olisi myönnettävä yhdelle tai useammalle tieteelliseen hankkeeseen osallistuvalle alukselle ja yksinomaan hankkeen keston ajaksi, edellyttäen, että jäsenvaltiot, joilla on merianturan kiintiö ICES-alueella VIIa, sen hyväksyvät.

ICES laatii parhaillaan lajia squalus acanthias (piikkihai) koskevaa tieteellistä lausuntoa. Kyseisen lajin ilmoituskoodi perustuu niin ikään tähän latinankieliseen nimeen. Neuvoston asetuksessa (EU) 2016/72 oleva englanninkielinen nimi (spurdog/dogfish) ei kuitenkaan vastaa lajin latinalaista nimeä. Englanninkielinen nimi olisi sen vuoksi oikaistava siten, että se vastaa latinankielistä nimeä (picked dogfish).

Piikkihain (squalus acanthias) kalastusmahdollisuudet on nykyisin vahvistettu 0 tonniksi. Piikkihaita (squalus acanthias) pyydetään kuitenkin edelleen huomattavia määriä eräissä kalastuksissa, ja se on purkamisvelvoitteen täysimääräisen täytäntöönpanon kannalta todellinen pullonkaulalaji. Purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon helpottamiseksi on valmisteltu hanke, joka mahdollistaa piikkihain (squalus acanthias) saaliiden reaaliaikaisen välttämisen. STECF totesi arvioinnissaan, että ehdotuksella voitaisiin edistää kannan elvyttämistä sisällyttämällä siihen toimia, joilla kannustetaan saaliiden välttämistä. Hankkeeseen osallistuvien alusten olisi saatava purkaa rajoitettu määrä kuolleita piikkihaita (squalus acanthias), jotka eivät olisi jääneet eloon, vaikka ne olisi päästetty välittömästi takaisin mereen. Tämä ei lisäisi kuolevuutta eikä sillä olisi kielteisiä vaikutuksia kannan elpymiseen. Sen varmistamiseksi, että kannan pitkän aikavälin elpyminen ei vaarannu, aluksesta purettaville määrille olisi varotoimenpiteenä asetettava vuotuinen 270 tonnin enimmäismäärä, ja kukin hankkeeseen osallistuva alus saisi purkaa kuukausittain enintään kaksi tonnia. Hankkeeseen voisivat osallistua kaikki halukkaat jäsenvaltiot, ja siihen sisältyisi kyseisten jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto piikkihaisaaliiden (squalus acanthia) pyyntialueista. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava osallistuvien alusten luettelo komissiolle. Kiintiö myönnettäisiin ainoastaan hankkeen keston ajaksi.

Maaliskuussa 2016 pidetyssä ICCAT:n istuntojen välisessä kokouksessa sovittiin, että unioni voisi myöntää osan luonnonvaraisena pyydetyn tonnikalan ylimääräisestä kasvatuskapasiteetistaan Portugalille, jotta Portugali voisi tulevaisuudessa harjoittaa tonnikalankasvatusta. Vastaavalle kapasiteetille olisi siksi vahvistettava yläraja.

Komission ehdotuksen tarkoituksena on myös muuttaa Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2016 annettua neuvoston asetusta (EU) 2015/2072 turvallisten biologisten rajojen sisällä olevia kalakantoja koskevien tietojen mukauttamiseksi. Uusimpien tieteellisten lausuntojen mukaan Pohjanlahden kilohailikanta on turvallisten biologisten rajojen sisällä, kun taas Riianlahden silakkakanta alittaa turvalliset biologiset rajat.





2016/0203 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON ASETUS

asetusten (EU) 2016/72 ja (EU) 2015/2072 muuttamisesta tiettyjen kalastusmahdollisuuksien osalta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Neuvoston asetuksessa (EU) 2016/72 vahvistetaan unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2016.

(2)Vuoden alkupuolella sovitaan eräistä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten kiintiöiden siirroista. Tämän vuoksi olisi varmistettava, että voimassa on oikeudelliset säännökset, joilla mahdollistetaan tällaisten siirtojen toteuttaminen ja vastaavien kalastusmahdollisuuksien jakaminen asianomaisille jäsenvaltioille.

(3)ICES-alueiden VIa(N) ja VIa(S) sekä VIIb ja c sillikantoja koskevien tieteellisten lausuntojen perusteella kyseisille kannoille voitaisiin vahvistaa suurimmat sallitut saaliit (TACit) kalastukseen liittyvän tiedon keräämiseksi mainituilta kahdelta kalastuksenhoitoalueilta. Tällä voitaisiin parantaa kyseisistä kannoista tulevaisuudessa laadittavien tieteellisten lausuntoja laatua.

(4)ICESin tieteellisen lausunnon mukaan pohjankatkaravun saaliita olisi vähennettävä. Norjan kanssa käytyjen neuvottelujen perusteella todettiin, että on aiheellista muuttaa ICES-alueella IIIa ja Norjan vesillä linjan 62º N eteläpuolella sovellettavia pohjankatkaravun saalisrajoituksia.