KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2012 /* COM/2013/0548 final */





SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2012........................................................ 5 Tiivistelmä..................................................................................................................................... 5 1........... Johdanto........................................................................................................................ 7 2........... Petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet........................................................................... 7 2.1........ Ilmoitetut sääntöjenvastaisuustapaukset yhteensä............................................................. 7 2.2........ EU:n talousarvioon vaikuttavat petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet........................ 7 2.2.1..... Tulot.............................................................................................................................. 9 2.2.2..... Menot.......................................................................................................................... 10 2.2.2.1.. Luonnonvarat (Maatalous ja maaseudun kehittäminen ja kalatalous)............................... 12 2.2.2.2.. Koheesiopolitiikka (ohjelmakaudet 2007–2013 ja 2000–2006)..................................... 13 2.2.2.3.. Liittymistä valmisteleva politiikka (Liittymistä valmisteleva tuki ja liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA)) 13 2.2.2.4.. Komission suoraan hallinnoimat menot........................................................................... 14 2.2.3..... Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tulokset...................................................... 14 2.3........ Muiksi kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet.................................................. 14 2.3.1..... Tulot............................................................................................................................ 15 2.3.2..... Menot.......................................................................................................................... 16 3........... Takaisinperintä ja muut ennaltaehkäisevät ja korjaavat toimenpiteet................................ 17 3.1........ Menot: ennaltaehkäisevät mekanismit............................................................................ 17 3.1.1..... Keskeytykset vuonna 2012........................................................................................... 17 3.1.2..... Jäädyttämiset................................................................................................................ 18 3.2........ Menot: rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuonna 2012................................................ 18 3.3........ Omiin varoihin kuuluvien tulojen takaisinperintä.............................................................. 19 3.3.1..... Perinteiset omat varat.................................................................................................... 19 4........... EU:n petostentorjuntapolitiikka...................................................................................... 19 4.1........ Komission vuonna 2012 esittämät petostentorjuntapolitiikkaa koskevat aloitteet............. 19 4.1.1..... OLAFin uudistamista koskeva ehdotus (asetus (EY) N:o 1073/1999)............................ 19 4.1.2..... Ehdotus direktiiviksi unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin 20 4.1.3..... Euroopan syyttäjäviraston perustamista valmistelevat työt............................................... 21 4.1.4..... Aloitteet korruption torjumiseksi EU:ssa........................................................................ 21 4.1.5..... Tullin petostentorjuntapolitiikka..................................................................................... 21 4.1.5.1.. Keskinäinen hallinnollinen avunanto............................................................................... 21 4.1.5.2.. Yhteiset tullioperaatiot................................................................................................... 22 4.1.5.3.. Petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS)..................................................................... 22 4.1.6..... Alv-petosten torjunta.................................................................................................... 22 4.1.7..... Petostenvastaiset määräykset kansainvälisissä sopimuksissa........................................... 23 4.1.8..... Tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjunta................................................................. 23 4.1.8.1.. Komission toimintasuunnitelma savukkeiden ja alkoholin salakuljetuksen torjumiseksi EU:n itärajalla 23 4.1.8.2.. Tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus: Tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjuntaa koskeva pöytäkirja.................................................................................................................................... 23 4.1.8.3.. Sopimukset savukkeiden valmistajien kanssa................................................................. 24 4.1.9..... Julkisia hankintoja koskevat säännöt.............................................................................. 24 4.1.10... Komission petostentorjuntastrategia.............................................................................. 24 4.1.11... Herkules- ja Perikles-ohjelmat...................................................................................... 25 4.1.11.1.............................................................. Herkules II- ja Perikles-ohjelmien täytäntöönpano 25 4.1.11.2............................................................................ Monivuotinen rahoituskehys 2014–2020 25 4.2........ Petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea (COCOLAF) 26 4.3........ Euroopan parlamentin 10. toukokuuta 2012 antama päätöslauselma Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2010............................................... 26 5........... Jäsenvaltioiden toimenpiteet petosten ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi.................................................................................................................. 27 5.1........ Toimenpiteet petosten ja muiden EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi 27 5.2........ Toimenpiteet petosten ja muiden EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi maatalouden alalla......................................................................................................... 28 5.2.1..... Lainsäädännölliset ja hallinnolliset toimenpiteet............................................................... 28 5.2.2..... Uudet petostentorjunta- ja jäljittämisstrategiat................................................................ 29 5.2.3..... Petosindikaattorien käyttö............................................................................................. 29 5.2.4..... Raportointisäännösten täytäntöönpano........................................................................... 29 5.2.5..... Petosten havaitsemista ja syytteeseen asettamista sekä näihin liittyviä takaisinperintöjä koskevat puutteelliset tilastotiedot................................................................................................................... 29 5.3........ Operaatio ”Magna Grecia”........................................................................................... 30 5.4........ Vuoden 2011 suositusten täytäntöönpano...................................................................... 30 6........... Päätelmät ja suositukset................................................................................................ 31 6.1........ Kaksi politiikkaa ja operatiivista kehitystä koskevaa suuntausta...................................... 31 6.2........ Erilaiset petoksia koskevat lähestymistavat.................................................................... 32 6.3........ Petoksia koskevien yhteisten sääntöjen hyväksyminen.................................................... 32 6.4........ Merkittävimmät riskit on vahvistettu............................................................................... 33 6.5........ Petostentorjuntaelimet ja lainvalvontaelimet edelleen tuloksellisimpia petosten ja sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa…......................................................................................................... 34 6.6........ EU:n suojaaminen aiheettomilta maksuilta – EU:n lainsäädännössä perustetuilla ennaltaehkäisevillä ja korjaavilla mekanismeilla – on edelleen riittävää.............................................................................. 35 6.7........ Yleiset päätelmät.......................................................................................................... 35 LIITE 1 – Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet................................................................... 36 LIITE 2 – Muiksi kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet................................................ 37 LIITE 3 — Vuoden 2012 rahoitusoikaisut,jotka koskevat jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoituja varoja (miljoonaa euroa)......................................................................................................................................... 38 KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2012 Tiivistelmä Komissio esittää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tämän vuosikertomuksen EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta vuonna 2012 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 325 artiklan mukaisesti. Kertomus kattaa komission ja jäsenvaltioiden petostentorjuntatoimenpiteet sekä niiden tulokset. Kun näiden tietojen analysoinnissa on ilmennyt ongelmia tai riskejä, esitetään suosituksia näihin seikkoihin puuttumiseksi. Viimeaikaiset toimenpiteet EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi Komissio on vuoden 2012 aikana toteuttanut tai ehdottanut useita toimenpiteitä parantaakseen lainsäädäntö- ja hallintokehystä EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi. Niitä ovat – ehdotus direktiiviksi unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin; – Euroopan syyttäjäviraston perustamista valmistelevat työt; – tupakoinnin torjuntaa koskevan, Maailman terveysjärjestön (WHO) puitesopimukseen liitetyn tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjuntaa koskevan pöytäkirjan hyväksyminen ja – petostenvastaiset määräykset kansainvälisissä sopimuksissa ja hallinnollisen yhteistyön järjestelyissä. EU:n talousarvioon vaikuttavien petoksien ja muiden sääntöjenvastaisuuksien havaitseminen ja niistä ilmoittaminen Vuonna 2012 ilmoitettiin petoksiksi 1 231 sääntöjenvastaisuutta (sekä epäillyt että todetut petokset), jotka koskivat 392:ta miljoonaa euroa. Määrä säilyi laajasti ottaen samalla tasolla kuin edellisenä vuonna. Jäsenvaltioiden petoksiksi ilmoittamissa sääntöjenvastaisuuksissa on edelleen merkittäviä eroja, mikä voi viitata erilaisiin tulkintoihin sovellettaessa lainsäädäntökehystä sekä erilaisiin lähestymistapoihin petosten havaitsemisessa. Muiksi kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet ovat lisääntyneet erityisesti rahamäärinä tarkasteltuna. Lisäyksessä näkyy pääasiassa suuria summia koskevien sääntöjenvastaisuuksien vaikutus, mutta se johtuu myös ohjelmien päättyessä ilmoitetuista järjestelmällisistä sääntöjenvastaisuuksista. Ennaltaehkäisevät ja korjaavat toimenpiteet Komissio teki vuonna 2012 useita päätöksiä varmistaakseen, että EU:n varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti ja että EU:n taloudellisia etuja suojataan asianmukaisesti. Koheesiopolitiikan alalla tehtiin 187 päätöstä (yli 5 miljardin euron) maksatuksen keskeyttämisestä. Näistä 70 tapausta oli edelleen avoinna vuoden 2012 lopussa (yhteensä noin 1,7 miljardia euroa keskeytettyjä maksatuksia). Myös tuen jäädyttämisestä tehtiin neljä päätöstä (joiden käsittely oli kesken vuoden lopussa). Rahoitusoikaisuja tehtiin yli 3,7 miljardin euron edestä (suurin osa liittyi edelleen vuosien 2000–2006 ohjelmakauden päättymiseen) ja takaisinperintämääräyksiä annettiin 615 miljoonasta eurosta. Vuonna 2012 toteutetut toimet vahvistavat, että käytössä olevat mekanismit mahdollistavat EU:n taloudellisten etujen tehokkaan suojaamisen, mutta viime kädessä riski aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnän epäonnistumisesta siirretään asiasta vastaavalle jäsenvaltiolle. Petostentorjuntajärjestelmät maatalouden alalla Tämän vuoden kertomuksessa keskityttiin toimenpiteisiin ja sääntöjenvastaisuuksiin maatalousalalla. Analyysi osoitti, että jäsenvaltioiden varainhoidon valvonta ja riskinhallintajärjestelmät ovat parantuneet muun muassa säännösten ja suuntaviivojen, kansallisten ja alueellisten strategioiden, riski-indikaattoreiden käytön, hallinnollisten menettelyjen ja kansallisten viranomaisten välisen yhteistyön osalta. Jäsenvaltioiden toimittamat tilastotiedot petostentorjunnan tarkastuksista, rikosoikeudellisista menettelyistä ja tuloksista eivät kuitenkaan ole kattavia, minkä vuoksi on vaikea analysoida jäsenvaltioiden petostapausten tutkimuksen ja syytteeseen asettamisen laatua ja käyttää tätä tulevan politiikan perusteena. 1. Johdanto Komissio antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 325 artiklan 5 kohdan nojalla yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain selvityksen toteutetuista toimenpiteistä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi petolliselta menettelyltä ja muulta laittomalta toiminnalta. Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa todetaan, että EU ja jäsenvaltiot jakavat vastuun EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta ja petosten torjunnasta. Kansalliset viranomaiset hallinnoivat 80:tä prosenttia EU:n menoista ja keräävät perinteiset omat varat. Kyseisillä aloilla komissio valvoo toimintaa, asettaa vaatimuksia ja todentaa vaatimustenmukaisuuden. Tämän vuoksi komission ja jäsenvaltioiden tiivis yhteistyö on olennaisen tärkeää unionin taloudellisten etujen tehokkaaksi suojaamiseksi. Yksi tämän kertomuksen pääasiallista tavoitteista onkin arvioida, kuinka tehokasta tämä yhteistyö oli vuonna 2012 ja miten sitä voitaisiin parantaa. Kertomuksessa kuvataan vuonna 2012 EU:n tasolla toteutetut toimet sekä esitetään yhteenveto ja arviointi jäsenvaltioiden toimista petosten torjumiseksi. Se sisältää myös analyysin kansallisten ja unionin elinten merkittävimmistä saavutuksista EU:n menoihin ja tuloihin liittyvien petostapausten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa ja komissiolle ilmoittamisessa. Pääasiassa painotetaan petosten havaitsemista, jonka osalta tulokset osoittavat järjestelmien ja petostentorjuntaviranomaisten valmiudet torjua EU:n varojen kannalta haitallisia petoksia ja laitonta toimintaa. Kertomuksen liitteenä on viisi komission yksiköiden valmisteluasiakirjaa[1]. Asiakirjaan sääntöjenvastaisuuksien tilastollisesta analyysistä sisältyy taulukoita, joissa esitetään yhteenvetoina jokaisen jäsenvaltion petostentorjuntatoimenpiteiden pääasialliset tulokset. 2. Petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet 2.1. Ilmoitetut sääntöjenvastaisuustapaukset yhteensä Vuonna 2012 komissiolle ilmoitettiin 13 436 sääntöjenvastaisuustapausta (petokset ja muut kuin petokset), ja niihin liittyvät rahamäärät olivat yhteensä noin 3,4 miljardia euroa, joista noin 2,9 miljardia koskee EU:n talousarvion menoaloja. Havaitut sääntöjenvastaisuudet muodostavat 2,3 prosenttia menopuolen maksuista ja 2,1 prosenttia perinteisten omien varojen bruttomäärästä. Sääntöjenvastaisuudet lisääntyivät vuoteen 2011 verrattuna kuudella prosentilla lukumäärällisesti ja 77 prosentilla rahoitusmäärällisesti. Lisäys liittyy erityisesti sääntöjenvastaisuuksiin, joita ei ilmoitettu petoksiksi erityisolosuhteiden vuoksi (katso 2.3. kohta). 2.2. EU:n talousarvioon vaikuttavat petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä ja niihin liittyvät rahamäärät liittyvät petoksen laajempaan määritelmään eikä niiden pidä katsoa mittaavan petosten yleisyyttä. Jäsenvaltiot ilmoittivat vuonna 2012 petoksiksi 1 194 sääntöjenvastaisuustapausta, joihin liittyi yhteensä 390 miljoonaa euroa. Lisäksi 29 petokseksi ilmoitettua sääntöjenvastaisuutta koski suorina menoina hallinnoituja varoja, joihin liittyi 2 miljoonaa euroa, ja ehdokasvaltiot ilmoittivat petoksina 8 sääntöjenvastaisuutta, joihin liittyi noin miljoona euroa. Vuonna 2012 petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä[2] ja niiden vaikutus olivat käytännössä samalla tasolla kuin edellisenä vuonna. Alojen välillä on kuitenkin havaittu merkittäviä eroja, kuten taulukosta 1 ja kuviosta 1 on nähtävissä. Taulukko 1: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet[3] Liitteessä 1 esitetään kaikki vuonna 2012 petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet jäsenvaltioittain ja budjettialoittain (tulot ja menot). Kuvio 1: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet ja niihin liittyvät rahamäärät – 2008–2012 2.2.1. Tulot Tulopuolella vuonna 2012 petoksiksi ilmoitettujen tapausten määrä (682) on 20 prosenttia alhaisempi kuin keskimäärin vuosina 2008–2012 (851). Perinteisten omien varojen osalta todettujen tapausten rahallinen arvo yhteensä vuonna 2012 (77,6 miljoonaa euroa) on 22 prosenttia vähemmän kuin vuosina 2008–2012 keskimäärin (100 miljoonaa euroa)[4]. Tulliselvityksen yhteydessä suoritetut tullitarkastukset johtavat siihen, että tapaukset luokitellaan petoksiksi useammin kuin selvityksen jälkeen. Vuonna 2012 merkittävä osuus petostapauksista (32 prosenttia) havaittiin tulliselvityksen yhteydessä suoritetussa tullitarkastuksessa. Kaikista perinteisiin omiin varoihin liittyvistä petostapauksista 51 prosenttia havaittiin petostentorjuntaviranomaisten tarkastuksissa. Analyysi osoittaa petostapausten lukumäärän olevan laskussa vuosina 2008–2012, kuten käy ilmi jäljempänä olevasta kuviosta. Suurin määrä petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia ilmoitettiin Espanjassa, Italiassa, Saksassa ja Kreikassa (324–32), ja niihin liittyvien varojen määrä oli korkein Espanjassa (38–10 miljoonaa euroa)[5] , ja seuraavina olivat Belgia ja Italia. KUVIO 2: PERINTEISET OMAT VARAT – Petostapaukset ja niihin liittyvät varat (2008–2012) 2.2.2. Menot Talousarvion menopuolella petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärän lisääntyminen on suhteellisen vähäistä. Petoksiin liittyvien rahamäärien vaihtelu ei myöskään ole merkittävä, koska muutama laajempi tutkinta voi muuttaa tuloksia merkittävästi (esim. liittymistä edeltävä rahoitus – ks. kohta 2.2.5). Ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet liittyvät usein transaktioihin, jotka ovat toteutuneet muuna varainhoitovuonna kuin vuonna, jona ne havaittiin ja ilmoitettiin. Koska aikaa petoksen toteuttamisesta sen komissiolle ilmoittamiseen kuluu keskimäärin 3,5 vuotta[6], tätä kehitystä on vaikea selittää (esim. mahdollisten talouskriisivaikutusten osalta). Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä ja niihin liittyvät rahamäärät esitetään kuvioissa 3 ja 4 menoaloilla. Kuten aiempina vuosina, suurin osa petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia havaittiin koheesiopolitiikan alalla: 50 prosenttia kokonaismäärästä ja 63 prosenttia tapauksiin liittyvistä summista. Kuviot 3 ja 4: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet budjettialoittain (menot) – lukumäärä ja niihin liittyvät rahamäärät Havaitut toimintatavat eivät juuri poikenneet aiempina vuosina havaituista. Yleisimmin on kyse väärien tai väärennettyjen asiakirjojen tai ilmoitusten käytöstä ja varojen väärinkäytöstä (muuhun tarkoitukseen kuin mihin ne alun perin on tarkoitettu). Vain hyvin harvoihin petoksiksi ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyy korruptiota (kaikkiaan yhdeksän tapausta), mutta määrä on lisääntymässä. Neljä jäsenvaltiota ilmoitti havainneensa tällaisia tapauksia: Italia (6), Kypros, Viro ja Espanja (1). Kaikki tapaukset havaittiin koheesiopolitiikan alalla. Puolet vuonna 2012 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista havaittiin petostentorjuntaviranomaisten toimesta tai rikostutkinnan tai muun ulkoisen tarkastuksen yhteydessä. Puolet taas havaittiin alakohtaisten säännösten mukaisissa hallinnollisissa valvontajärjestelmissä. Tämä korostaa ulkoisten tarkastusten merkitystä petosten torjunnassa sekä hallinto- ja tarkastusviranomaisten välisen voimakkaan koordinoinnin tarvetta. Se osoittaa myös, että viimeksi mainittu on parantunut merkittävästi, sillä havaintoja tekivät lähes yksinomaan poliisin elimet ja oikeusviranomaiset. Petostentorjuntatutkimuksissa tai rikosoikeudellisissa tutkimuksissa havaitaan mahdollisia petostapauksia, joihin liittyy merkittävästi suurempia rahamääriä, mikä osoittaa näiden elinten valmiudet kohdentaa toimintaansa, mutta on osoitus myös niiden laajemmista tutkintavaltuuksista. Jäsenvaltioiden petoksiksi ilmoittamat sääntöjenvastaisuudet voidaan jaotella niiden monimutkaisuuden mukaan. Vuonna 2012 ilmoitetuista tapauksista kaksi prosenttia voidaan katsoa monimutkaisiksi[7], 40 prosenttia yksinkertaisiksi [8] ja 58 prosenttia verraten monimutkaisiksi[9]. Vaikka monimutkaisten tapausten osuus on säilynyt muuttumattomana verrattuna aiempiin vuosiin, kansalliset viranomaiset ovat havainneet suhteessa enemmän yksinkertaisia ja vähemmän verraten monimutkaisia tapauksia. Tämä yksinkertaisempien petosten lisääntyminen voi liittyä petospyrkimyksiin talouskriisin yhteydessä sellaisten edunsaajien toimesta, jotka eivät normaalioloissa syyllistyisi rikokseen. Suuntausta on seurattava tulevina vuosina ottaen huomioon ajan, joka kuluu petoksen toteuttamisesta sen havaitsemiseen. Kuvio 5: Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet – monimutkaisuus Petosten havaitsemisaste vaihtelee edelleen jäsenvaltioiden välillä (ks. liite 1). Suurimman määrän petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia havaitsivat ja ilmoittivat Italia, Puola, Romania, Tanska ja Saksa (109–51). Petoksiin liittyvien summien osalta suurimmat luvut ilmoittivat Italia, Romania ja Tšekki (119–54 miljoonaa euroa). Kreikka, Luxemburg, Malta ja Suomi eivät havainneet eivätkä ilmoittaneet petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia. Hyvin vähän tapauksia (alle kolme kaikilla menoaloilla) ilmoitettiin Belgiassa, Ranskassa, Kyproksessa, Alankomaissa ja Itävallassa. Erot johtuvat useasta tekijästä ja kuvaavat hyvin moninaisia lähestymistapoja, ei pelkästään jäsenvaltioiden välillä vaan myös saman valtion eri hallinnonalojen välillä. Joissakin jäsenvaltioissa käytetään huomattavia resursseja petosten torjuntaan, kun taas toisissa sovelletaan mieluusti rahoitusoikaisuja tutkimatta enempää mahdollista rikollista toimintaa. Viimeisten viiden vuoden aikana petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista 5 prosenttia on todettu petoksiksi (todettujen petosten osuus)[10]. 2.2.2.1. Luonnonvarat (Maatalous ja maaseudun kehittäminen ja kalatalous) Tällä alalla vuonna 2012 petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä on kasvanut lähes 50 prosenttia verrattuna vuoteen 2011 (ks. taulukko 1). Tämä on seurausta siitä, että Tanska ilmoitti 56 tapausta, joissa toimintatapa oli sama ja jotka liittyivät samaan tutkimukseen. Tanskan ilmoittamat tulokset liittyvät yksinomaan Euroopan maatalouden tukirahastoon, mikä puolestaan osoittaa määrien ja summien lisääntyneen vuodesta 2011, kun taas Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston osalta tilanne on pysynyt vakaana. Lähes puolet petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista koskee rajoitusten, kiintiöiden tai kynnysarvojen ylityksiä ja pinta-alojen ilmoittamista liian suureksi tai harhautustarkoituksessa tehtyjä ilmoituksia. Monimutkaisten tapausten osuus havaituista petoksista on pienempi kuin muilla aloilla (noin 1 prosentti), kun taas yksinkertaisten tapausten osuus on suurempi (44 prosenttia). Toisin kuin muilla aloilla, yksinkertaisten petosten osuus pieneni vuonna 2012 (59 prosentista 44 prosenttiin). Maatalousalalla todettujen petosten osuus on hieman suurempi kuin kaikkien alojen keskiarvo: noin 6 prosenttia kaikista ajanjaksolla 2008–2012 ilmoitetuista tapauksista. 2.2.2.2. Koheesiopolitiikka (ohjelmakaudet 2007–2013 ja 2000–2006) Koheesiopolitiikka on edelleen talousarviomenojen osalta ala, jolla petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä on korkein, mutta tilanne on pysynyt vakaana viimeiset kolme vuotta. Vuonna 2012 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista suurin osa koski Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR), kun aiempina viitenä vuotena suurin osa on koskenut Euroopan sosiaalirahastoa (ESR). Varojen määrän osalta suurin osa on aina koskenut EAKR:a siitä tuettujen hankkeiden suuremman rahoitusmäärän vuoksi. Ensimmäistä kertaa petoksiksi ilmoitettuja sääntöjenvastaisuuksia havaittiin eniten EU:n lainsäädännön edellyttämissä valvontajärjestelmissä (59 prosenttia) rikostutkintojen tai petostentorjuntaviranomaisten sijaan. Tämä on merkittävä muutos verrattuna edelliseen ohjelmakauteen (2000–2006), jolloin havaintoja tapahtui lähes yksinomaan petostentorjuntatutkimuksissa tai rikosoikeudellisissa tutkimuksissa. Komission pyrkimykset lisätä tällä alalla tietoisuutta petoksista vaikuttavat kantaneen hedelmää kansallisten viranomaisten parissa, vaikka suuntauksen on vahvistuttava tulevina vuosina[11]. Rahamäärien osalta merkittävimmät tulokset liittyvät edelleen rikosoikeudellisiin ja petostentorjuntatutkimuksiin, joiden osuus on noin 64 prosenttia kokonaismäärästä. Toinen merkittävä kehityssuunta on petostapauksen havaitsemisesta sen ilmoittamiseen kuluvan ajan lyheneminen: keskimäärin siihen kuluu kahdeksan ja puoli kuukautta. Toisaalta sääntöjenvastaiset käytännöt havaitaan keskimäärin kahden vuoden ja seitsemän kuukauden kuluttua niiden alkamisesta. Koheesiopolitiikan alalla todettujen petosten osuus on keskimääräistä alhaisempi: noin 4 prosenttia ajanjaksolla 2008–2012 petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista. 2.2.2.3. Liittymistä valmisteleva politiikka (Liittymistä valmisteleva tuki ja liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA)) Liittymistä valmistelevan tuen alalla petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä laski edelleen vuonna 2012, mikä vahvistaa jo vuonna 2009 ilmenneen suuntauksen. EU-12-maat ovat lopettaneet asteittain osallistumisensa liittymistä valmistelevaan tukeen, ja se on lähes loppuunsaatettu lukuun ottamatta muutamaa hanketta ja CARDS-ohjelman (yhteisön avustusohjelma jälleenrakennusta, kehittämistä ja vakauttamista varten) maksamatta olevia määriä. Ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärän laskuun liittyi kuitenkin kyseisten rahamäärien merkittävä lisääntyminen, koska Romania ilmoitti kahdesta tapauksesta, jotka koskivat yhteensä 38,5:tä miljoonaa euroa. Ilman näitä kahta poikkeuksellista tapausta laskeva suuntaus olisi jatkunut myös rahamäärien osalta. Tuki maaseudun kehittämiseen on edelleen ala, jolla petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä on suurin. Nykyisen ohjelmakauden osalta liittymistä valmistelevaa tukivälinettä koskevia petoksiksi ilmoitettuja sääntöjenvastaisuuksia oli hieman vähemmän vuonna 2012. Tämä saattaa johtua täytäntöönpanoviiveestä. 2.2.2.4. Komission suoraan hallinnoimat menot Komission suoraan hallinnoimat menot analysoidaan komission yksiköiden antamia perintämääräyksiä koskevien tietojen perusteella keskitetysti suoraan hallinnoitujen menojen osalta. Komission suoriteperusteisen kirjanpitojärjestelmän (ABAC) mukaan komission yksiköt katsoivat vuonna 2012 26 takaisinperintätapausta petoksia koskeviksi ja ilmoittivat niistä OLAFille. Loput 1 648 takaisinperintätapausta katsottiin sääntöjenvastaisuuksiksi. Näiden tapausten taloudelliset vaikutukset ovat noin 2,7 miljoonaa euroa. 2.2.3. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tulokset OLAF käynnisti vuonna 2012 431 tutkimusta ja 287 koordinointitapausta ja saattoi päätökseen 465 tapausta (joista sata suosituksin). Kansallisille viranomaisille lähetettiin 54 suositusta oikeudellisten toimien käynnistämisestä ja niitä kehotettiin perimään takaisin 284 miljoonaa euroa, joista 165,8 miljoonaa euroa koski tuloja ja 118,2 miljoonaa euroa menoja (ks. taulukko 2). Taulukko 2: OLAFin tutkimusten jälkeen takaisin perittäväksi vaaditut määrät vuonna 2012 2.3. Muiksi kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet Komissiolle ilmoitettiin vuonna 2012 12 137 sääntöjenvastaisuustapausta (muut kuin petokset; noin 6 prosenttia enemmän kuin vuonna 2011), ja niihin liittyvät rahamäärät olivat noin 2,9 miljardia euroa (yli kaksi kertaa niin paljon kuin vuonna 2011). Suurimmat lisäykset olivat koheesiopolitiikan ja suorien menojen aloilla (ks. kohta 2.3.2), kuten taulukosta 3 on nähtävissä. Taulukko 3: Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet[12] Liitteessä 2 esitetään kaikki vuonna 2012 muiksi kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet jäsenvaltioittain tulojen ja menojen osalta. 2.3.1. Tulot Perinteisten omien varojen osalta muiden kuin petoksiksi vuonna 2012 ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä säilyi vakaana, mutta niitä koskevat summat olivat yhteensä 20 prosenttia enemmän kuin keskimäärin vuosina 2008–2012. KUVIO 6: PERINTEISET OMAT VARAT – Muut kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet ja niihin liittyvät varat (2008–2012) Tulliselvityksen jälkeiset tarkastukset olivat vuonna 2012 tärkein menetelmä sääntöjenvastaisuuksien havaitsemiseksi niin tapausten määrän kuin todettujen perinteisiä omia varoja koskevien summien osalta. Komissio on viime vuosina keskittynyt perinteisiä omia varoja koskevissa tarkastuksissa jäsenvaltioiden tullivalvontastrategioihin ja seuraa tiiviisti jäsenvaltioiden toimia, joita ne ovat toteuttaneet komission tarkastusten aikana tehtyjen havaintojen johdosta. Komissio on havainnut jäsenvaltioiden strategioissa painotuksen siirtyneen tulliselvityksen yhteydessä suoritetuista tullitarkastuksista tulliselvityksen jälkeisiin tarkastuksiin. Jäsenvaltioista saadut tiedot vahvistavat tämän. Vaikka tulliselvityksen jälkeiset tarkastukset ovat tehokas menetelmä sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa, tulliselvityksen yhteydessä suoritetut tullitarkastukset ovat edelleen tärkeitä petostapausten havaitsemiseksi (ks. kohta 2.2.1). 2.3.2. Menot Talousarvion menoaloilla muiksi kuin petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrän kasvu koskee pääasiassa suoria menoja ja selittyy lähes kokonaan sillä, että komission pääosastot ovat käyttäneet ABAC-järjestelmää paremmin, joten järjestelmästä saadaan täsmällisempiä tietoja. On pantava merkille, että suorien menojen osalta kaikki sääntöjenvastaisuudet kirjataan ilman kynnysarvojen soveltamista toisin kuin muilla aloilla. Summien suurentumisessa on kaksi merkittävää osa-aluetta: i) suorat menot, joiden osalta yksittäinen, arvoltaan noin 40 miljoonan euron sääntöjenvastaisuustapaus (joka korjattiin ja johti toimiin) selittää eron verrattuna vuoteen 2011, ja ii) koheesiopolitiikka, jonka osalta merkittävät summat voidaan osittain selittää vuosien 2007–2013 ohjelmakauden täytäntöönpanon vahvistumisella, mutta suurelta osin komission tilintarkastusyksiköiden viime vuosina havaitsemilla sääntöjenvastaisuuksilla, joista toimivaltaiset kansalliset yksiköt ilmoittivat vasta vuonna 2012. Noin 1,5 miljardia euroa liittyy Tšekin ja Espanjan muina kuin petoksina ilmoittamiin sääntöjenvastaisuuksiin (joiden osalta on myös tehty rahoitusoikaisut ja korjaavista toimenpiteistä on sovittu ja niitä on toteutettu). Tšekin osalta lähes puolet näistä summista on peräisin komission yksiköiden tilintarkastusten jälkeen tehdyistä rahoitusoikaisuista. Espanjan osalta puolet summista liittyy vuosien 2000–2006 ohjelmakauden päättämisprosessin yhteydessä komission vaatimiin ilmoituksiin sääntöjenvastaisuuksista[13]. 3. Takaisinperintä ja muut ennaltaehkäisevät ja korjaavat toimenpiteet EU:n taloudellisten etujen suojaamisessa merkittävä näkökohta on sellaisten mekanismien käyttö, joilla ennaltaehkäistään ja oikaistaan petoksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia, jotta voidaan varmistaa talousarvion toteutus moitteettoman taloudenhoidon periaatteiden mukaisesti[14]. Hallinnoinnissa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa komissio voi toteuttaa seuraavia toimia: · Ennaltaehkäisevät toimet: maksujen keskeyttäminen (maksujen määräaikojen lykkääminen yhdestä kuuteen kuukautta)[15]; välimaksujen jäsenvaltiolle suorittamisen jäädyttäminen kokonaan tai osittain[16]. · Korjaavat toimet: jos jäsenvaltio, jota asia koskee, ei toteuta vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi päättää rahoitusoikaisusta[17]. Menoihin, jotka eivät ole noudatettavien sääntöjen mukaisia, joko kohdistetaan perintämääräys tai ne vähennetään seuraavasta maksupyynnöstä. Tiedot jäsenvaltioiden suorasta takaisinperinnästä edunsaajilta ovat saatavilla vain osittain[18] ja ne sisältyvät komission yksiköiden valmisteluasiakirjaan ”Sääntöjenvastaisuuksien tilastollinen analyysi”. Muita hallintotapoja kuin hallinnointia yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa (erityisesti suoria menoja) koskevat tiedot liittyvät pääasiassa komission yksiköiden perintämääräyksiin tai maksupyynnöistä tehtäviin vähennyksiin. 3.1. Menot: ennaltaehkäisevät mekanismit 3.1.1. Keskeytykset vuonna 2012 Komissio teki vuonna 2012 187 päätöstä (yli 5 miljardin euron) maksatusten keskeyttämisestä koheesiopolitiikan alalla. Näistä 70 tapausta oli edelleen avoinna vuoden 2012 lopussa (yli 1,7 miljardia euroa). Taulukossa 4 esitetään vuonna 2012 käsitellyt keskeyttämistapaukset[19] ja siitä käy ilmi merkittävä ennaltaehkäisevä toiminta erityisesti EAKR:n ja koheesiorahaston osalta, joita koskee yli 60 prosenttia tapauksista ja noin 80 prosenttia rahamääristä. Taulukko 4: Komission yksiköiden vuonna 2012 käsittelemät keskeyttämistapaukset 3.1.2. Jäädyttämiset Kahden EAKR/koheesiorahasto-ohjelman osalta tehty maksujen jäädyttämispäätös Saksassa ja Italiassa oli voimassa vielä vuoden 2012 lopussa. Vuonna 2012 tehtiin kaksi maksujen jäädyttämispäätöstä, ja ne koskivat ESR:n maksuja Tšekille (edelleen käsittelyssä vuoden lopussa) ja Slovakialle. 3.2. Menot: rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuonna 2012 Komission jäsenvaltioiden osalta vuonna 2012 toteuttamat korjaavat toimenpiteet lisääntyivät merkittävästi (”vahvistettu tai päätös annettu” +30 prosenttia ja ”toteutettu” +137prosenttia) pääasiassa koheesiopolitiikan alalla (ks. taulukko 5). Taulukko 5: Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät budjettialoittain – 2012–11 Liitteestä 3 käy ilmi vuonna 2012 toteutettujen rahoitusoikaisujen jakautuminen jäsenvaltioittain yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoiduissa ohjelmissa: noin 58 prosenttia 3,7 miljardista eurosta liittyy Espanjan osalta toteutettuihin rahoitusoikaisuihin[20]. 3.3. Omiin varoihin kuuluvien tulojen takaisinperintä Omiin varoihin kuuluvien tulojen osalta, jotka ovat EU:n talousarvion suurin tulonlähde, takaisinperintä koskee komission tarkastuskertomuksissa, Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksissa, jäsenvaltion hallinnollisesta virheestä tai huolellisuuden puutteesta takaisinperinnässä seuraavissa taloudellista vastuuta koskevissa asioissa, rikkomismenettelyissä ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa määrättyjä summia ja jäsenvaltioiden vapaaehtoisesti suorittamia määriä ja korkoja tai viivästyneitä maksuja, jotka koskevat omia varoja. Nämä määrät esitetään taulukossa 6. Taulukko 6: Omiin varoihin kuuluvien tulojen takaisinperintä[21] 3.3.1. Perinteiset omat varat Perinteiset omat varat muodostuvat pääasiassa muista kuin EU-maista tuotavien tavaroiden tuontitulleista ja vähäisemmässä määrin sokerimaksuista. Ne muodostavat 13 prosenttia EU:n kokonaistuloista vuonna 2012. Noin 98 prosenttia kaikista perinteisistä omista varoista kerätään ilman erityisiä ongelmia. Loput kaksi prosenttia koskevat petostapauksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia. Jäsenvaltiot ovat velvollisia perimään nämä varat takaisin ja kirjaamaan ne OWNRES-tietokantaan. Vuoden 2012 osalta takaisinperittävä määrä[22] on 444 miljoonaa euroa, joista jäsenvaltiot ovat jo perineet takaisin 208 miljoonaa euroa (vuoden takaisinperintäaste: 47 prosenttia). Lisäksi jäsenvaltiot jatkoivat edellisiltä vuosilta peräisin olevia tapauksia koskevia takaisinperintätoimiaan ja perivät takaisin yhteensä noin 83 miljoonaa euroa vuosina 1989–2011 havaittujen petosten ja sääntöjenvastaisuuksien osalta. Historiallinen takaisinperintäaste (1989–2009) on 77 prosenttia[23]. Petoksiin liittyvien määrien takaisinperintä on tavallisesti paljon vaikeampaa kuin sääntöjenvastaisuustapauksissa. Luokitteleminen petokseksi toimii siis indikaattorina tulevista perintätuloksista. Jäsenvaltioiden takaisinperintätoimia perinteisten omien varojen alalla valvotaan perinteisiin omiin varoihin kohdistuvilla tarkastuksilla sekä menettelyllä, jonka mukaan komissiolle on ilmoitettava kaikki sellaiset 50 000 euroa ylittävät määrät, joiden perimisen jäsenvaltio katsoo olevan mahdotonta. Jäsenvaltioiden katsotaan olevan taloudellisesti vastuussa perinteisten omien varojen perimättä jättämisestä, jos niiden takaisinperintätoimissa havaitaan puutteita. 4. EU:n petostentorjuntapolitiikka 4.1. Komission vuonna 2012 esittämät petostentorjuntapolitiikkaa koskevat aloitteet 4.1.1. OLAFin uudistamista koskeva ehdotus (asetus (EY) N:o 1073/1999) Komission muutetussa ehdotuksessa Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 muuttamisesta ja asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta[24] pyritään selventämään viraston tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden prosessuaalisia oikeuksia, vahvistamaan viraston tutkimusten tehokkuutta ja parantamaan yhteistyötä kumppaneiden kanssa (muut EU:n toimielimet ja elimet, jäsenvaltiot ja kansainväliset järjestöt). Ehdotuksella pyritään myös selventämään viraston valvontakomitean asemaa ja ottamaan käyttöön järjestely, jossa EU:n toimielimet vaihtavat määräajoin näkemyksiä viraston tutkimuspolitiikan painopisteistä. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission lokakuusta 2011 kesäkuuhun 2012 käydyissä epävirallisissa keskusteluissa luotiin perusta laajalle yhteisymmärrykselle, joka on nähtävissä neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistamassa kannassa, joka hyväksyttiin virallisesti 25. helmikuuta 2013[25] ja jonka Euroopan parlamentti hyväksyi 3. heinäkuuta[26]. Uusi asetus tulee todennäköisesti voimaan 1. lokakuuta 2013. 4.1.2. Ehdotus direktiiviksi unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin Komissio esitti vuonna 2012 ehdotuksen direktiiviksi unionin taloudellisten etujen suojaamisesta rikosoikeudellisin keinoin[27]. Direktiivillä pyritään vahvistamaan lainsäädäntökehystä EU:n talousarvion suojaamiseksi laittomalta varojen väärinkäytöltä. Direktiiviehdotuksella pyritään selventämään, yhdenmukaistamaan ja vahvistamaan jäsenvaltioiden rikoslainsäädäntöä EU:n talousarvioon kohdistuvien rikosten osalta. Jäsenvaltioiden kesken on havaittavissa merkittäviä eroja siinä, kuinka niiden (rikos)lainsäädännössä suojataan EU:n talousarviota. Yksi syy on siinä, että nykyisen lainsäädännön[28] yhdenmukaistaminen ja täytäntöönpano jäsenvaltioissa ei ole ollut riittävää. Ehdotuksella edistetään ennaltaehkäisevää vaikutusta aloitteilla, jotka koskevat rikosten ja seuraamusten yhdenmukaistamista aineellisessa rikosoikeudessa EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi. Tähän sisältyy: – rikosten – petos, korruptio, rahanpesu – määritteleminen laajalti Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen pohjalta; – petoksiin liittyvien rikosten määritelmien yhdenmukaistaminen (tarjouksen tekijöiden epärehellinen toiminta julkisissa hankinnoissa, varojen tai omaisuuden väärinkäyttö aiotun tarkoituksen vastaisesti); – vankeusrangaistusten vähimmäispituuksia koskevien sääntöjen laatiminen erityisen vakavista rikoksista kynnysarvojen perusteella toimenpiteen oikeasuhteisuuden varmistamiseksi; – sen ajan yhdenmukaistaminen, jonka kuluessa rikosten tutkinta, syytteeseen asettaminen, oikeudenkäynti ja tuomioistuimen päätöksen tekeminen on mahdollista; – muiden toimenpiteiden käyttöönotto EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi rikosoikeudellisin keinoin, myös lainkäyttövaltaa ja oikeushenkilöiden vastuuta koskevat säännöt. Ehdotus on toimitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Neuvosto hyväksyi yleisen lähestymistavan kesäkuussa 2013. Euroopan parlamentin asiasta vastaavien valiokuntien lausuntoja odotetaan vuoden 2013 loppupuoliskolla. 4.1.3. Euroopan syyttäjäviraston perustamista valmistelevat työt Vuonna 2012 petostentorjuntavirasto ja komission oikeusasioiden pääosasto toteuttivat laaja-alaisen jäsenvaltioiden, asiantuntijoiden ja sidosryhmien kuulemisen mahdollisuudesta perustaa Euroopan syyttäjänvirasto EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi[29]. Lainsäädäntöehdotus esitettiin 17. heinäkuuta 2013[30] ja siihen liittyy ehdotus Eurojustin uudistuksesta[31]. Petostentorjuntaviraston kokemukset ovat osoittaneet eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen tarpeen EU:n petostapausten tutkinnan parantamiseksi ja syytteeseen asettamisen nopeuttamiseksi. Keskitetty elin voisi paremmin taata tutkintojen ja syytteeseenasettamisprosessin jatkuvuuden ja tehokkuuden. Euroopan syyttäjänvirasto tulee olemaan todellinen tutkinta- ja syyttäjäelin, joka lisää EU:n talousarvioon kohdistuvien rikosten torjunnan tehokkuutta EU:n tasolla. Tällä korjataan unionin taloudellisten etujen suojaamista tällä hetkellä haittaava tutkinnan ja syytteeseen asettamisen vähäinen määrä taso. 4.1.4. Aloitteet korruption torjumiseksi EU:ssa Komissio esitteli vuonna 2011 EU:n yleisen korruptiontorjuntapolitiikan[32], jonka mukaan korruption torjuntaa olisi tehostettava useilla politiikan osa-alueilla. Komissio korosti tiiviimpää yhteistyötä, rikollisten varojen menetetyksi tuomitsemista koskevien sääntöjen uudistamista, julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön tarkistamista, rikostilastoinnin parantamista ja ehdollisuusperiaatteen soveltamisen lisäämistä yhteistyö- ja kehityspolitiikassa. Komissio on sitoutunut antamaan joka toinen vuosi EU:n korruptiontorjuntakertomuksen. Kertomuksen tavoitteena on tehostaa korruption vastaisia toimenpiteitä ja vahvistaa jäsenvaltioiden välistä luottamusta. Siinä on määrä myös tunnistaa EU:n kehityssuuntauksia, helpottaa parhaiden toimintatapojen vaihtoa ja valmistella EU:n tulevia poliittisia aloitteita. Ensimmäisessä kertomuksessa, joka on määrä antaa vuoden 2013 loppupuoliskolla, keskitytään laaja-alaisesti korruptioon julkisissa hankinnoissa. 4.1.5. Tullin petostentorjuntapolitiikka 4.1.5.1. Keskinäinen hallinnollinen avunanto Keskinäinen hallinnollinen avunanto tullipetosten torjumiseksi perustuu neuvoston asetukseen (EY) N:o 515/97[33]. Komissio toteutti vuonna 2012 vaikutustenarvioinnin tarkoituksenaan päivittää oikeuskehystä tullipetosten havaitsemisen ja torjumisen parantamiseksi edelleen. Komission odotetaan esittävän ehdotuksen vuoden 2013 aikana. 4.1.5.2. Yhteiset tullioperaatiot Yhteiset tullioperaatiot ovat jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tulliviranomaisten koordinoituja ja kohdennettuja ja kestoltaan rajattuja operatiivisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tavaroiden laittoman rajat ylittävän kaupan torjuminen. EU:n tulliviranomaisten ja komission välisen keskinäisen avunannon yhteydessä petostentorjuntavirasto tarjoaa tietotekniikka-alustan, sovellukset ja komentokeskuksen jäsenvaltioiden käyttöön yhteisiä tullioperaatioita varten. Petostentorjuntavirasto tuki vuonna 2012 neljää[34] jäsenvaltioiden toteuttamaa yhteistä tullioperaatiota. 4.1.5.3. Petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS) Petostentorjuntaviraston hallinnoiman petostentorjunnan tietojärjestelmän päätavoitteena on parantaa yhteistyötä kumppanien, kuten muiden toimielinten, jäsenvaltioiden, kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden, kanssa EU:n tullilainsäädännön asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Jäsenvaltiot käyttävät AFIS-järjestelmää petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamiseen ja ilmaisivat tyytyväisyytensä järjestelmään Lissabonissa toukokuussa 2012 pidetyssä AFIS-konferenssissa, jossa tarkasteltiin järjestelmän kehittämistä edelleen. Viestinnän parantamiseksi ja tietojen AFIS-järjestelmästä poiminnan helpottamiseksi toteutettiin kaksi tietotekniikkahanketta. Vuoden 2012 loppuun mennessä AFIS-järjestelmällä oli 10 180 rekisteröitynyttä loppukäyttäjää jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, kansainvälisten järjestöjen, komission ja muiden EU:n toimielinten 1 750 yksikössä, ja käyttäjät olivat lähettäneet 10 120 MAB-viestiä (AFIS-järjestelmän suojatussa viestipalvelussa). AFIS-järjestelmän keskinäisen avunannon tietokannassa ja moduuleissa on julkaistu 8 370 tapausta.[35] Kauttakulkutietoja koskevaan tietokantaan (ATIS) oli tullut tiedot seitsemästä miljoonasta uudesta passitusmenettelyssä olevasta lähetyksestä eli 35 miljoonasta tavaroiden liikkeestä. Sääntöjenvastaisuuksien hallintojärjestelmään (IMS) tuli 19 800 uutta ilmoitusta sääntöjenvastaisuuksista vuonna 2012 jäsenvaltioista ja ehdokasmaista, ja yhteensä ilmoituksia on saatu 152 000. 4.1.6. Alv-petosten torjunta Vastauksena Eurooppa-neuvoston 2. maaliskuuta 2012 esittämään pyyntöön ja Euroopan parlamentin 19. huhtikuuta 2012 antamaan päätöslauselmaan komissio antoi 6. joulukuuta 2012 tiedonannon veropetoksista ja veronkierrosta[36]. Tiedonannossa esitettiin toimintasuunnitelma veropetosten ja veronkierron torjumiseksi kolmansien maiden osalta. Toimintasuunnitelmassa neuvostoa ja jäsenvaltioita rohkaistaan edistämään nykyisiä aloitteita, myös nopean reagoinnin mekanismia ja käännetyn arvonlisäverovelvollisuuden soveltamista tiettyjen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. Neuvostossa päästiin hiljattain poliittiseen sopimukseen näistä aloitteista. Lisäksi toimintasuunnitelma johti EU:n alv-foorumin perustamiseen veronmaksajien vapaaehtoisen säännösten noudattamisen tukemiseksi sekä teknisen ja valmiuksia kehittävän tuen tarjoamiseksi edelleen jäsenvaltioille, ja siinä pyritään ottamaan käyttöön yhteinen riskianalyysi Eurofisc-verkoston kanssa (kohdennetun tiedon nopean tiedonvaihdon verkosto alv-petosten torjumiseksi) sekä neuvottelemaan kolmansien maiden kanssa arvonlisäveroa koskevista kahdenvälisistä hallinnollisen yhteistyön sopimuksista. 4.1.7. Petostenvastaiset määräykset kansainvälisissä sopimuksissa EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi, rikkomusten torjumiseksi ja tullilainsäädännön asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi EU:n kansainvälisiin sopimuksiin – kuten etuuskohtelukauppaa koskevat sopimukset, yhteistyösopimukset, muut kuin etuuskohtelusopimukset ja erilliset tullisopimukset – sisältävät määräyksiä tullin keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta ja etuuskohtelun valvontatoimenpiteistä. Vuoden 2012 lopussa voimassa oli 44 sopimusta, joihin sisältyi keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevia määräyksiä ja jotka koskivat 62:ta kolmatta maata, ja kahdenvälisiä tai alueellisia neuvotteluja käytiin 88 muun maan kanssa (myös joidenkin EU:n suurimpien kauppakumppanien kanssa)[37]. Vuonna 2012 EU solmi vapaakauppasopimuksia (FTA) Keski-Amerikan alueen[38] ja Andien sopimuksen maiden[39] kanssa. Vapaakauppasopimusta koskevat neuvottelut Singaporen kanssa saatettiin päätökseen joulukuussa 2012. Talouskumppanuussopimuksia alettiin soveltaa vielä neljään AKT-maahan[40]. Kaikkiin edellä mainittuihin sopimuksiin sisältyy tullin keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevia määräyksiä ja etuuskohtelun täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä. 4.1.8. Tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjunta 4.1.8.1. Komission toimintasuunnitelma savukkeiden ja alkoholin salakuljetuksen torjumiseksi EU:n itärajalla Savukkeiden salakuljetus aiheuttaa EU:lle ja sen jäsenvaltioille merkittäviä tulonmenetyksiä, ja näiden on arvioitu olevan vuosittain yli 10 miljardia euroa tulleina ja verotuloina. Raskaasti verotettavien tavaroiden, etupäässä savukkeiden ja alkoholin, salakuljetus on yksi itärajalla yleinen rikollinen ilmiö. Komissio esitteli kesäkuussa 2011 toimintasuunnitelman, jolla on tarkoitus tehostaa savukkeiden ja alkoholin salakuljetuksen torjuntaa alueella[41]. Komissio on ottanut asian tarkasteluun itäisten naapurien kanssa, koordinoinut alueen jäsenvaltioiden toimintaa ja tarjonnut teknistä apua Herkules III -ohjelman kautta[42]. Analyysi on kuitenkin osoittanut, että savukkeiden salakuljetus on ongelma kaikkialla unionissa. Tämän vuoksi komissio esitteli 6. kesäkuuta 2013 EU:n yleisen strategian tiedonannossaan savukkeiden salakuljetuksen tehokkaammasta torjunnasta[43]. Tiedonantoon liittyy toimintasuunnitelma, jossa yhdennetään itärajan toimintasuunnitelman mukaisia käynnissä olevia toimia. 4.1.8.2. Tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus: Tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjuntaa koskeva pöytäkirja Komissio tukee voimakkaasti tupakoinnin torjuntaa koskevan Maailman terveysjärjestön (WHO) puitesopimuksen tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjuntaa koskevaa pöytäkirjaa, joka on EU:n taloudellisten etujen suojaamista koskevan komission velvoitteen mukainen, myös savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunnan. Komissio koordinoi EU:n kantaa ja edusti yhdessä neuvoston puheenjohtajavaltion kanssa EU:ta pöytäkirjaa koskeneissa neuvotteluissa. Pöytäkirja hyväksyttiin marraskuussa 2012, ja se on avoinna sopimuspuolten allekirjoituksia varten tammikuuhun 2014 saakka. Voimaantultuaan sen odotetaan edistävän merkittävästi tupakkatuotteiden laittoman kaupan torjuntaa. EU:n ja sen jäsenvaltioiden olisi allekirjoitettava ja ratifioitava pöytäkirja mahdollisimman pian. 4.1.8.3. Sopimukset savukkeiden valmistajien kanssa Komissio ja jäsenvaltioiden edustajat järjestivät vuonna 2012 erilliset kokoukset neljän savukkeiden valmistajan kanssa[44] tarkastellakseen yhteistyösopimusten täytäntöönpanoa. Philip Morris Internationalin (PMI) kanssa päästiin sopimukseen, jonka mukaan valmistaja maksaa lisämaksua (takavarikointimaksua) kaikille jäsenvaltioille heti, kun kaikkien jäsenvaltioiden edustajat, EU ja yritys ovat allekirjoittaneet asiasta sopimuksen. Kaikki jäsenvaltiot eivät vielä ole allekirjoittaneet sopimusta. 4.1.9. Julkisia hankintoja koskevat säännöt Petokset liittyvät usein julkisiin hankintoihin. Tämän vuoksi komissio sisällytti uusia säännöksiä ehdotuksiinsa julkisia hankintoja koskeviksi direktiiveiksi[45], jotka se antoi 20. joulukuuta 2011: – eturistiriidan käsitteen käyttöönotto, – sellaisten tarjoajien sulkeminen tarjouskilpailun ulkopuolelle, joiden johtajat on tuomittu korruptiosta tai muusta vakavasta petoksesta ja – yleinen hallinnointikehys, joka käsittää seuranta- ja ilmoitusvelvoitteet julkisia hankintoja koskevien petosten osalta erityisesti kun on kyse EU:n varoista. Komission ehdotuksia on tarkasteltu perusteellisesti Euroopan parlamentissa ja neuvostossa. Neuvosto ei hyväksynyt aiempaa ehdotusta[46] kansallisen julkisia hankintoja tarkastelevan valvontaelimen perustamisesta, mutta se on korvattu tietyillä seurantaa ja komissiolle ilmoittamista koskevilla velvoitteilla erityisesti kun on kyse korruptiosta. Jos ehdotukset hyväksytään, niillä parannetaan merkittävällä tavalla hallinnointia sekä julkisia hankintoja koskeviin sääntöihin kohdistuvien rikkomisten torjuntaa ja seurantaa, erityisesti kun ne koskevat eturistiriitoja. 4.1.10. Komission petostentorjuntastrategia Kesäkuussa 2011 hyväksytty komission petostentorjuntastrategia[47] on suunnattu lähinnä komission yksiköille. Sillä pyritään saamaan kustannustehokkuus ja yksinkertaistaminen tasapainoon sen kanssa, että olisi mahdollisuus mukauttaa nykyisiä petostentorjuntatoimenpiteitä uusien petosjärjestelmien torjumiseen. Komissio perustaa toimintansa petostentorjuntaviraston kokemuksiin väitettyjen petosten tutkimuksista. Komission petostenvastaisen strategian täytäntöönpano on edennyt hyvin, varsinkin mitä tulee seuraaviin kolmeen ensisijaiseen tavoitteeseen, jotka pyritään saavuttamaan vuoden 2013 loppuun mennessä: – uuden monivuotisen rahoituskehyksen alaisiin meno-ohjelmia koskeviin komission ehdotuksiin sisällytetään asianmukaiset petostentorjuntasäännökset; – laaditaan petostentorjuntastrategioita komission yksiköiden tasolla; – julkisia hankintoja koskevia direktiivejä tarkistetaan[48]. Petostentorjuntavirasto täydentää näiden ensisijaisten toimien täytäntöönpanoa tarjoamalla muiden yksiköiden käyttöön sisäisen petostentorjuntasivuston sekä ohjausta, koulutusta ja toiminnan koordinointia. 4.1.11. Herkules- ja Perikles-ohjelmat 4.1.11.1. Herkules II- ja Perikles-ohjelmien täytäntöönpano Herkules II -ohjelmassa keskityttiin vuonna 2012 vahvistamaan lainvalvontaviranomaisten teknisiä ja operatiivisia valmiuksia torjua EU:hun kohdistuvia petoksia. Tämä toteutettiin tarjoamalla teknistä tukea (7,35 miljoonaa euroa), koulutusta, myös digitaalisen aineiston rikostutkintakoulutusta (3,25 miljoonaa euroa), oikeudellista koulutusta (0,7 miljoonaa euroa) ja tietoteknistä tukea jäsenvaltioiden viranomaisille tietojen hankintaan (2,95 miljoonaa euroa). Esitetyt määrät vastaavat vuonna 2012 käytettävissä olleita määrärahoja. Vuonna 2012 komissio (OLAF) osallistui euroseteleiden ja -kolikoiden suojaamista petoksilta ja rahanväärennykseltä koskevan Perikles-ohjelman 16 toimeen, joihin kuului muun muassa konferensseja, seminaareja ja henkilövaihtoja joko jäsenvaltioiden ja/tai komission (OLAF) järjestäminä. Tapahtumat koskivat erityisesti asiasta vastaavien viranomaisten yhteistyön vahvistamista, ja niissä keskusteltiin ohjelmista hakijamaiden ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden, Euroopan keskuspankin ja Europolin kanssa. Vuonna 2012 Perikles-ohjelman talousarvio oli miljoona euroa, josta sidottiin 94,75 prosenttia. 4.1.11.2. Monivuotinen rahoituskehys 2014–2020 Komissio antoi monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä joulukuussa 2011 ehdotukset kahden ohjelman jatkamisesta petosten torjunnan ja ehkäisyn tehostamiseksi: Herkules III[49] ja Perikles 2020[50]. Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunta ja neuvoston petostentorjuntaa käsittelevä työryhmä tarkastelivat vuonna 2012 molempia ehdotuksia. Puheenjohtajamaa Tanskan johdolla neuvoston työryhmä valmisteli komission ehdotusta koskevan sopimuksen, joka ei kattanut yhteisrahoituksen prosentuaalisia osuuksia ja ohjelman kokonaismäärärahoja. Talousarvion valvontavaliokunta antoi mietintönsä ehdotuksista marraskuussa 2012. Euroopan parlamentti ja neuvosto aloittivat vuonna 2013 neuvottelut puheenjohtajamaa Irlannin johdolla tavoitteena sopimukseen pääseminen. 4.2. Petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea (COCOLAF) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 325 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot järjestävät yhdessä komission kanssa toimivaltaisten viranomaistensa kiinteän ja säännöllisen yhteistoiminnan. Yhteensovittamistoimien merkittävä foorumi on petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea (COCOLAF)[51]. Vuonna 2012 komiteaa kuultiin kaksi kertaa petostentorjuntaa koskevista tärkeimmistä lainsäädännöllisistä ja poliittisista aloitteista. Komitea esitti näkemyksensä EU:n pyrkimyksistä vahvistaa EU:n taloudellisten etujen suojaa ja hyväksyi yleisesti nykyiset aloitteet, erityisesti EU:hun kohdistuvien petosten torjunnan oikeusperustan yhdenmukaistamisen osalta. COCOLAFin rakennetta ja nykyisiä asiantuntijaryhmiä tarkistetaan vuonna 2013 ryhmien yleisen toiminnan parantamiseksi ja selkeän näkemyksen tarjoamiseksi komissiota (OLAF) ja jäsenvaltioita koskevista toiminnoista. 4.3. Euroopan parlamentin 10. toukokuuta 2012 antama päätöslauselma Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2010 Euroopan parlamentti antoi 10. toukokuuta 2010 päätöslauselman komission vuoden 2010 kertomuksesta[52]. Päätöslauselma sisältää talousarvion kaikkia toimintalohkoja koskevia konkreettisia kehotuksia, huomautuksia ja ehdotuksia. Se on osoitettu komissiolle ja jäsenvaltioille, ja siinä käsitellään monenlaisia kysymyksiä, kuten tullimaksujen ja alv-maksujen menetyksiä, sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamista kaikilla aloilla jäsenvaltioissa ja julkisia hankintoja. Siinä pahoitellaan sitä, että komission kertomuksessa ei tarkastella petoksia syvällisemmin vaan keskitytään laajasti sääntöjenvastaisuuksiin, ja kritisoidaan joidenkin jäsenvaltioiden tietyillä aloilla ilmoittamien sääntöjenvastaisuuksien vähäistä määrää. Euroopan parlamentti oli tyytyväinen edistymiseen takaisin perityissä määrissä koheesiopolitiikan osalta sekä siihen, että Bulgaria on edistynyt huomattavasti liittymistä valmistelevien varojen kansallisten valvontajärjestelmien vahvistamisessa. Parlamentti oli tyytyväinen myös yhteisen tullioperaatio Siroccon tuloksiin sekä petostentorjuntaviraston koordinoiman Herkules II -ohjelman tehokkuuteen. Komissio on toimittanut parlamentille seurantakertomuksen, jossa se esittää toteutettavat toimet parlamentin ilmaisemiin huoliin vastaamiseksi. Komissio korosti erityisesti, että 325 artiklan mukaisesti annettavassa kertomuksessa keskitytään vastedes syvällisemmin petoksiksi katsottuihin sääntöjenvastaisuuksiin, mutta painotti myös, että kaikki sääntöjenvastaisuudet (myös muut kuin petoksiksi katsotut) on tärkeää sisällyttää kertomukseen sen tehtävän täyttämiseksi ja laajemman kuvan antamiseksi petollisista sääntöjenvastaisuuksista. Parlamentin suositusten mukaisesti komissio on jo lisännyt petoksiksi katsottujen sääntöjenvastaisuuksien analyysia vuoden 2011 kertomuksessa ja edelleen tässä kertomuksessa. Koska parlamentti oli huolissaan siitä, että tietyt jäsenvaltiot ilmoittivat tiettyjen varojen osalta vain vähän tai ei lainkaan petostapauksia, komissio on ottanut yhteyttä kyseisiin jäsenvaltioihin tarkastellakseen puutteellisen ilmoittamisen ongelmia. Osa ongelmaa on kuitenkin se, että joissakin jäsenvaltioissa petosten havaitsemista on edelleen parannettava. Lukuisia toimenpiteitä on toteutettu jäsenvaltioiden ohjaamiseksi ja tukemiseksi, jotta nämä parantaisivat petosten havaitsemista ja ilmoittamista. Komissio tarkastaa jäsenvaltioiden takaisinperintämenettelyt ja jäädyttää maksut, jos puutteita havaitaan. Takaisinperintä parantui maatalouden alalla osittain siksi, että puolet perimättä jääneistä maksuista jää nyt jäsenvaltioiden vastuulle, jos ne eivät ole toteuttaneet takaisinperintää ajoissa, tai kokonaan, jos ne ovat laiminlyöneet maksujen tarkastamisen (50 prosentin sääntö). Komissio on myös ehdottanut lainsäädäntökehyksen vahvistamista edelleen monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 yhteydessä. Lisäksi komissio esitteli toimia, joita se aikoo toteuttaa koheesiopolitiikan varojen osalta osana yhteistä petostentorjuntastrategiaansa. Strategiaan kuuluvat petosriskinarviointi, petosten havaitseminen sekä sisäiset ja ulkoiset toimet petoksia koskevan tietoisuuden lisäämiseksi (koheesiopolitiikan täytäntöönpanosta vastaavissa komission yksiköissä ja jäsenvaltioissa). 5. Jäsenvaltioiden toimenpiteet petosten ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi Jäsenvaltiot ilmoittavat vuosittain komissiolle tärkeimmät toimenpiteet, joita ne ovat toteuttaneet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 325 artiklan perusteella torjuakseen EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavia petoksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia. Vuoden 2012 aikana jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön sekä yleisiä että erityisiä toimenpiteitä vahvistaakseen EU:n taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ennaltaehkäisemistä ja torjuntaa. Lähes puolet jäsenvaltioista kuitenkin toimitti tietoja, joista on havaittavissa, että niiden valmiudet havaita petoksia, asettaa syytteeseen sekä toteuttaa takaisinperintää ovat rajallisia. Lisäksi petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamiskäytännöt vaihtelevat jäsenvaltioissa ja niiden välillä. 5.1. Toimenpiteet petosten ja muiden EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi Jäsenvaltioiden ilmoittamat hallinnolliset toimenpiteet koskevat pääasiassa hallintoviranomaisten, -virastojen ja -elinten lisääntynyttä seurantaa, perusteellisempia tilintarkastuksia ja päivitettyjä ohjeita tai menettelyjä koskevia käsikirjoja[53]. Muut toimenpiteet koskevat toimivaltaisten viranomaisten yhteistyön parantamista, tarkastusten tehostamista[54], strategisen yhteistyön edistämistä komission kanssa petosten ja korruption torjumiseksi[55], koulutustarjontaa[56] ja yhteyksien turvallisuuden parantamista[57]. Yleisemmät toimenpiteet koskevat julkisia hankintoja koskevien säädösten parantamista[58] ja aiheettomien maksujen takaisinperintää[59]. 5.2. Toimenpiteet petosten ja muiden EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi maatalouden alalla Vuonna 2012 keskityttiin erityisesti maatalouteen. Ilmoitukset käsittivät tietoja petostentorjuntatutkimuksista, lainsäädännöllisistä ja hallinnollisista toimenpiteistä ja strategioista, petosindikaattoreista, petostentorjuntatutkimusten yhteydessä takaisinperityistä määristä sekä tietoja petostentorjuntatutkimuksiin nimetystä ja siihen osallistuvasta henkilöstöstä. 5.2.1. Lainsäädännölliset ja hallinnolliset toimenpiteet Monet jäsenvaltiot[60] ilmoittivat vuosina 2011–2012 uusista lainsäädännöllisistä ja hallinnollisista toimenpiteistä, joilla parannettiin maatalousrahastojen petostentorjuntaa ja riskinhallintaa. Eräät jäsenvaltiot ilmoittivat toimenpiteistä, jotka koskivat koko maataloustuen hallinnointia[61]. Toimenpiteet koskevat pääasiassa menojen tukikelpoisuutta, paikalla tehtäviä tarkastuksia ja todennuksia Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa (EAFRD) varten, paremmin kohdennettuja tarkastuksia nuorten viljelijöiden ja epäsuotuisten alueiden järjestelmien riskinarvioinnin perusteella sekä tarkastusmenettelyjen parantamista tiukemmalla valvonnalla. Useat jäsenvaltiot[62] ilmoittivat toimenpiteistä, joilla parannetaan niiden rahoitusvalvontaa kansallista lainsäädäntöä tarkistamalla ja tukijärjestelmiä päivittämällä (maaseudun kehittämispolitiikka, suorien tukien järjestelmät). Eräät jäsenvaltiot[63] ilmoittivat parannuksista kansalliseen lainsäädäntöönsä tai yhdenmukaistamisesta EU:n lainsäädännön kanssa sääntöjenvastaisuuksien käsittelyssä, kuten sääntöjenvastaisuuksien määritelmissä, ilmoitusmenettelyissä, rahoitusoikaisuissa tai takaisinperinnässä, sekä petosten ja tutkintamenettelyjen selkeämmästä määrittelystä. Neljä jäsenvaltiota[64] ilmoitti parannuksista kansallisissa rekistereissä ja tietojen hallinnoinnissa ristiintarkastusten helpottamiseksi. Muut[65] ilmoittivat parannuksista riskinhallintajärjestelmiinsä organisaatiorakennetta, sisäisiä valvontajärjestelmiä ja tarkastuksia koskevia ohjeita parantamalla tai uusista riskianalyyseistä vakavien ja järjestäytyneiden veropetosten torjumiseksi. Tehokkuuden ja vaikuttavuuden osalta suurin osa jäsenvaltioista[66] ilmoitti uusien lainsäädännöllisten tai hallinnollisten toimenpiteiden johtaneen parempiin tuloksiin, myös varhaisempaan havaitsemiseen, aiheettomien maksujen vähenemiseen, sääntöjenvastaisuuksien havaitsemiseen yhä useammin ennen maksamista sekä hyväksyttyjen tukikelpoisten maksujen suurempaan osuuteen. Jotkut jäsenvaltiot painottivat paikan päällä tehtävien tarkastusten vähenemistä sekä resurssien parempaa hyödyntämistä uusien riskianalyysien ansiosta. Suurin osa jäsenvaltioista ilmoitti toteuttaneensa toimenpiteitä tilinpäätösraportoinnin luotettavuuden ja johdonmukaisuuden parantamiseksi. 5.2.2. Uudet petostentorjunta- ja jäljittämisstrategiat Suurin osa jäsenvaltioista[67] ilmoitti käyttävänsä nyt yhtä tai useampaa seuraavista: kansalliset strategiat, alueelliset strategiat, tiettyyn toimintatyyppiin perustuvat strategiat riskien pienentämiseksi sekä maatalousrahastojen menoihin kohdistuvien petosten parempi torjunta ja havaitseminen. 5.2.3. Petosindikaattorien käyttö Lähes kaikki jäsenvaltiot[68] mainitsivat käyttävänsä yleisiä petosindikaattoreita, kuten sääntöjenvastaisuuksien, operaatioiden, toimintatapojen, talouden alojen tai maantieteellisten alueiden luokkia. Lisäksi suurin osa jäsenvaltioista[69] ilmoitti käyttävänsä myös omia erityisiä indikaattoreitaan, kuten edunsaajien henkilöllisyyttä, menettelyjen avoimuutta, muutoksia tuen määrissä edelliseen markkinointivuoteen verrattuna, väärien tai epäilyttävien tietojen toimittamista tai pyrkimystä salata tietoja. 5.2.4. Raportointisäännösten täytäntöönpano Monet jäsenvaltiot[70] ilmoittivat ottaneensa käyttöön suuntaviivat petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien erottamiseksi toisistaan ja järjestäneensä henkilöstökoulutusta eron selventämiseksi. Niistä kolme[71] ilmoitti, ettei ollut ottanut käyttöön suuntaviivoja, koska nykyiset säännökset ja menettelyt ovat riittäviä. Asetuksen (EY) N:o 1848/2006 mukaisia ilmoittamiskäytäntöjä koskevaan kyselyyn annetut vastaukset osoittavat, että käytännöt vaihtelevat sekä jäsenvaltioiden välillä että myös saman jäsenvaltion eri elinten välillä. Viimeksi mainittu ei koske pelkästään liittovaltioita tai pelkästään maatalous- tai kalastusalaa tai koheesiopolitiikkaa[72]. 5.2.5. Petosten havaitsemista ja syytteeseen asettamista sekä näihin liittyviä takaisinperintöjä koskevat puutteelliset tilastotiedot Lähes puolet jäsenvaltioista[73] toimittaa edelleen vain rajallisia tietoja hallinnollisten petostentorjuntatarkastusten ja petostapausten toteamiseksi käynnistettyjen menettelyjen määristä. Bulgariassa, Tanskassa, Italiassa, Puolassa ja Romaniassa käynnistettiin eniten petostentorjuntatutkimuksia. Vastaavasti suurin osa jäsenvaltioista ei toimita tarpeeksi tietoja tuomioistuimen päätöksellä loppuun saatetuista rikosoikeudellisista menettelyistä. Lisäksi lähes puolet jäsenvaltioista[74] toimitti puutteellisia tietoja hallinnollisten tarkastusten jälkeen takaisinperityistä petoksiin liittyvistä määristä. Tilanne on vieläkin epätyydyttävämpi mitä tulee takaisinperittyjä määriä koskeviin tietoihin[75] ja taloudellisiin seuraamuksiin rikosoikeudellisten tutkimusten yhteydessä. Tästä on pääteltävissä, että viime vuonna esitettyä suositusta rikosoikeudellisten tutkimusten tulosten seurannasta koheesiopolitiikan alalla on noudatettu vain osittain. 5.3. Operaatio ”Magna Grecia” Italian talouspoliisi Guardia di Finanza (GDF) toteutti vuosina 2011 ja 2012 23 tutkimusta, jotka koskivat Pohjois-Italian Calabrian alueella rakennerahastoista kaudella 2000–2006 rahoitusta hankkeilleen saaneita edunsaajia. Jokainen tutkimus kattoi useamman kuin yhden hankkeen. Sääntöjenvastaisuuksia havaittiin 18 tapauksessa. Tutkimusten aikana tutkittiin hankkeita, joiden arvo oli yli 23,5 miljoonaa euroa, ja 16 miljoonaan euroon todettiin liittyvän sääntöjenvastaisuuksia. Kolmekymmentä henkilöä, myös neljä virkamiestä, asetettiin syytteeseen petoksesta, aineiston väärentämisestä julkisissa ja yksityisissä toimissa, julkisten varojen väärinkäytöstä, väärennettyjen laskujen käytöstä, kirjanpitoaineiston piilottamisesta tai hävittämisestä ja rahanpesusta. GDF vaati yhteensä noin 4,5 miljoonan euron arvoisten tavaroiden takavarikointia. Tutkimus oli seurausta petostentorjuntaviraston vuonna 2010 käynnistämästä perusteellisesta analyysistä, jota jatkettiin yhdessä vuonna 2011 riski-indikaattorien täsmentämiseksi sekä tietojen ja GDF:n paikallisen tietämyksen yhdentämiseksi. Operaatio osoitti innovatiivisen lähestymistavan tehokkuuden, koska tutkimukset oli mahdollista kohdentaa edunsaajiin, jotka vastasivat määriteltyjä riski-indikaattoreita. 5.4. Vuoden 2011 suositusten täytäntöönpano Unionin taloudellisten etujen suojelemista koskevassa vuoden 2011 kertomuksessa komissio antoi jäsenvaltioille suosituksia, jotka koskevat erityisesti petoksiksi tai muiksi kuin petoksiksi ilmoitettuja sääntöjenvastaisuustapauksia, sääntöjenvastaisten määrien takaisinperintää, rikosoikeudellisten tutkimusten tulosten seurantaa ja petostilastojen parantamista. Näiden suositusten täytäntöönpano, joka on osa vuotta 2012 koskevaa raportointia, oli kokonaisuudessaan asianmukaista, vaikka kaikkia huolenaiheita ei ole otettu täysimääräisesti huomioon. Yhteistyössä toteutetun hallinnon alalla suurin osa jäsenvaltioista ilmoitti, että niiden tavoitteena on sekä petosten torjunta että havaitseminen riskianalyysin perusteella. Jäsenvaltiot, joilta pyydettiin selitystä havaittujen petosten vähäiseen määrään joko maatalousalalla[76] tai koheesiopolitiikassa[77], selittävät tätä edelleen petostentorjuntajärjestelmiensä laadulla ja todellisten petosten vähäisellä määrällä. Monet jäsenvaltiot paransivat valvontajärjestelmiään ottaakseen huomioon suuririskiset alat suosituksen mukaisesti. Erityisesti koheesiopolitiikan alalla Bulgariassa tarkistettiin lainsäädäntöä uusien varainhoidon valvonnan tarkastusten mahdollistamiseksi suuririskisten julkisia hankintoja koskevien sopimusten osalta. Romaniassa on nyt käynnistetty pilottijärjestelmä petosten ja eturistiriitojen selvittämiseksi jälkikäteen. Slovakiassa pyrittiin sisällyttämään julkiset valitukset ja tiedotusvälineiden raportit riskianalyyseihin. Ranskassa on saatettu päätökseen sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmän (IMS) käyttöönotto koheesiopolitiikan alalla. Koska myös Kroatia on ottanut järjestelmän täysimääräisesti käyttöön lokakuusta 2012 alkaen valmistautuessaan jäsenyyteen, se on nyt täysin toiminnassa kaikissa jäsenvaltioissa. Tulojen osalta monet jäsenvaltiot[78] toimivat myönteisesti komission suositusten suhteen ja kohdensivat tullitarkastukset suuririskiseen tuontiin, ja monet kehittivät tietoteknisiä välineitä tukemaan prosessia[79]. Koheesiopolitiikan osalta 74 prosenttia jäsenvaltioista ilmoitti toteuttavansa toimenpiteitä parantaakseen hallinnointi- ja valvontajärjestelmiään suosituksen mukaisesti[80]. Jäsenvaltiot ovat yleisesti kiinnittäneet erityistä huomiota julkisiin hankintoihin ja tukikelpoisuuteen komission huomautettua näiden alojen erityisestä virhealttiudesta.[81] Latviassa ja Liettuassa on muutettu julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä sekä sääntöjenvastaisuuksien toteamista ja luokittelua sekä takaisinperintää koskevaa lainsäädäntöä. Suomessa on toteutettu toimenpiteitä tukikelpoisuustarkastusten yksinkertaistamiseksi. Viimeisessä suosituksessa jäsenvaltioita kehotettiin seuraamaan rikosoikeudellisten tutkimusten tuloksia ja parantamaan petostilastojaan. Jotkut tänä vuonna raportoidut (tai raportoimatta jätetyt) jatkotoimet osoittavat todeksi komission perustellun huolen siitä, että ongelmaa ei ole ratkaistu tyydyttävällä tavalla. Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Latviassa, Liettuassa, Slovakiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on joko otettu tai otetaan parhaillaan käyttöön tietoteknisiä tai muita järjestelmiä petostilastojen parantamiseksi. Muut jäsenvaltiot vaikuttavat tyytyväisiltä nykyisiin järjestelmiinsä. 6. Päätelmät ja suositukset 6.1. Kaksi politiikkaa ja operatiivista kehitystä koskevaa suuntausta Tässä kertomuksessa esitetään kaksi merkittävää suuntausta, jotka koskevat jäsenvaltioiden ja komission petostentorjuntaa. Toinen liittyy uusien petostentorjuntatoimenpiteiden käyttöönottoon ja toinen saavutettuihin operatiivisiin tuloksiin. Poliittisella tasolla komissio ja jäsenvaltiot esittivät vuonna 2012 useita merkittäviä aloitteita niin lainsäädännöllisellä kuin hallinnollisella tasolla. Tämä myönteinen edistyminen korostaa toimivaltaisten viranomaisten kasvavaa mielenkiintoa EU:n (ja yhteisrahoituksen osalta kansallisiin) taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia ja muita laittomia toimia kohtaan. Vaikka kansallisen tason toimia on jo toteutettu, EU:n tason aloitteet, erityisesti EU:n taloudellisten etujen suojaamista koskeva direktiiviehdotus ja julkisten hankintojen uusi sääntöpaketti odottavat vielä lainsäätäjän hyväksyntää, ja jotkut, kuten rahoitusnäkymiä kaudella 2014–2020 koskeva uusi paketti ovat edenneet neuvotteluissa. Operatiivisella tasolla tilanne petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien osalta vuonna 2012 vaikuttaa yleisesti vakaalta verrattuna vuoteen 2011, ja ainoastaan maatalousalalla tapausten määrä on lisääntynyt merkittävästi. Lisääntyminen johtuu yksinomaan yksittäisen jäsenvaltion (Tanskan) toimista ja sitä tasoittaa vastaavantasoinen vähentyminen liittymistä valmistelevalla alalla. Vuonna 2012 toteutettujen toimenpiteiden hyödyt havaitaan tulevina vuosina. 6.2. Erilaiset petoksia koskevat lähestymistavat Jäsenvaltioiden lähestymistavat ovat edelleen hyvin moninaisia, ja kuuden valtion ryhmä (Tšekki, Tanska, Saksa, Italia, Puola ja Romania[82]) johtaa petosten havaitsemisvalmiuksien osalta menopuolella ja viisi valtiota (Belgia, Saksa, Kreikka, Italia ja Espanja[83]) tulopuolella (perinteiset omat varat). Muiden jäsenvaltioiden osalta tulokset ovat tulopuolella yhdenmukaisempia kuin menopuolella, jossa merkittävät EU:n varojen edunsaajat, kuten Kreikka, Ranska ja Espanja, ovat osoittaneet hyvin rajallisia valmiuksia todeta petoksia. Jäsenvaltiot suhtautuvat petoksiin ja käsittelevät petosten havaitsemista eri tavoin. Toisistaan poikkeavat asenteet johtuvat pääasiassa lainsäädännöllisistä ja organisatorisista eroista, joita on sekä jäsenvaltioiden että saman valtion eri hallinnonalojen välillä. Suositus 1 Kansallisten koordinointiyksiköiden osoittaminen petostentorjuntaan lisäisi johdonmukaisuutta lähestymistavoissa jäsenvaltioiden sisällä ja niiden välillä. Jäsenvaltioita kehotetaan pikaisesti nimeämään tai perustamaan petostentorjunnan koordinointivirastonsa (AFCOS), ellei sellaista jo ole. 6.3. Petoksia koskevien yhteisten sääntöjen hyväksyminen Tällä hetkellä petoksista määrättävät seuraamukset ovat joissakin jäsenvaltioissa niin vähäisiä, ettei niillä voida sanoa olevan lainkaan ennaltaehkäisevää vaikutusta. Monet unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavat petokset jäävät rankaisematta, koska lainsäädännössä tutkimukseen ja syytteeseen asettamiseen sallittu aika on ylittynyt. Ehdotuksessa direktiiviksi unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin tarkastellaan näitä ongelmia ja esitetään vähimmäisvanhentumisajan säätämistä. Vakavista petostapauksista olisi rangaistava vähintään kuuden kuukauden vankeudella ja enintään viiden vuoden vankeudella. Suositus 2 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että petosseuraamuksilla on ennaltaehkäisevä vaikutus ja että tutkimuksia ja syytteeseen asettamista voidaan toteuttaa riittävän pitkään. Jäsenvaltioiden olisi nopeasti hyväksyttävä ja pantava täytäntöön direktiivi EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta rikosoikeudellisin keinoin. 6.4. Merkittävimmät riskit on vahvistettu Kuten aiempina vuosina, yksi viranomaisten suurimmaksi ongelmaksi määrittämä sääntöjenvastaisuuksien ala on julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rikkominen. Tämäntyyppisiin rikkomisiin on joissakin tapauksissa liittynyt myös korruptiota. Suositus 3 Lainsäätäjien olisi hyväksyttävä julkisia hankintoja koskevien direktiivien uudistuspaketti ja jäsenvaltioiden olisi pikaisesti pantava se täytäntöön, jotta voidaan vastata kasvaneeseen riskiin tällä alalla. Aiempien vuosien analyysien mukaisesti koheesiopolitiikka (erityisesti lähentymistavoitteisiin liittyvät toimenpideohjelmat) on edelleen ala, jolla todetaan eniten petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia. Suositus 4 Koska tietyt jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet hyvin vähäisen määrän petoksiksi katsottuja sääntöjenvastaisuuksia koheesiopolitiikan alalla, komissio suosittelee erityisesti Kreikalle, Ranskalle ja Espanjalle petosten toteamisen tehostamista. Kun tarkastellaan edelleenkin koheesiopolitiikkaa vuodesta 2008 vuoteen 2012, petoksiksi todettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä oli vuoteen 2010 saakka suurempi ESR:n kuin EAKR:n yhteydessä. Vuodesta 2011 tilanne on ollut päinvastainen. Kun tarkastellaan tapausten taloudellista vaikutusta, se on kohdistunut suurimpien investointien ensisijaisille aloille liikenteeseen, ympäristöön ja sosiaaliseen infrastruktuuriin. Suositus 5 Toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon kertomukseen ja siihen liittyviin komission yksiköiden valmisteluasiakirjoihin sisältyvät analyysien tulokset suunnitellessaan tarkastuksia ja valvontaa. Maaseudun kehittämisen osalta todettujen petosten määrä on pysynyt suhteellisen vakaana verrattuna vuoteen 2011, mutta se on alhaisempi kuin aiempien ohjelmakausien aikana vastaavissa välineissä (rakennerahastot ja liittymistä valmisteleva tuki). Viranomaisten huomio vaikuttaa kuitenkin edelleen kiinnittyvän Euroopan maatalouden tukirahastoon. Suositus 6 Jäsenvaltioiden on tehostettava toimintaansa maaseudun kehittämisen investointihankkeiden osalta aiempien ohjelmakausien aikana todettujen havaintojen kaltaisten riskitekijöiden osalta. 6.5. Petostentorjuntaelimet ja lainvalvontaelimet edelleen tuloksellisimpia petosten ja sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisessa… Tulopuolella tullitarkastukset ovat osoittautuneet merkittäviksi petostapausten havaitsemisessa tulliselvityksen yhteydessä. Suositus 7 Jäsenvaltioiden olisi varmistettava tullivalvontastrategioita kehitettäessä samanaikaisesti tulliselvitysten jälkeisten tarkastustoimien kanssa, että niillä on tulokselliset riskinarviointijärjestelmät, jotka mahdollistavat suuririskisen tuonnin kohdennetut tarkastukset tulliselvityksen yhteydessä. Menopuolella petosten menestyksekäs havaitseminen (erityisesti kun taloudellinen merkitys on suuri) on edelleen suurelta osin tulosta petostentorjuntaelinten tai lainvalvontaviranomaisten toteuttamista tutkimuksista. Niiden myönteinen vaikutus on erityisen ilmeinen jäsenvaltioissa, jotka ovat pyrkineet muodostamaan yhteistyötä EU:n varojen hallinnosta vastaavien hallintoelinten ja lainvalvontaelinten välille. ... mutta hallinto- ja tarkastusviranomaisten asema vahvistuu… Jäsenvaltioiden hallintoelimet havaitsevat petoksia entistä paremmin, erityisesti vähemmän monimutkaisten tapausten osalta. Eräät jäsenvaltiot ilmoittivat ottaneensa käyttöön riskianalyysiin perustuvia tarkastuksia ja valvontaa sekä tietoteknisiä välineitä tehostaakseen petosten havaitsemista. Tarkastusten ja valvonnan kohdentaminen erityisesti petoksiin on erityisen tärkeää tällaisiin tarkastuksiin liittyvien kustannusten vuoksi, tuloksellisuuden maksimoimiseksi. Suositus 8 Komissio suosittelee, että kaikki jäsenvaltiot ottavat käyttöön ja kehittävät tarkastuksia ja valvontaa ja järjestävät ja parantavat erityisesti hallintoviranomaisten ja petostentorjuntaelinten välistä yhteistyötä sekä parantavat riskianalyysejä ja tietoteknisiä välineitä. … erityisesti petosten ehkäisemisessä. Tänä taloudellisesti tiukkana aikana petostentorjuntatoimenpiteiden merkitystä ei pidä aliarvioida ja hallintoviranomaisten, -virastojen ja -elinten asemaa olisi vahvistettava erityissäännöksillä monivuotista rahoituskehystä 2014–2020 koskevissa lainsäädäntöehdotuksissa. Suositus 9 Komissio suosittelee, että lainsäätäjät hyväksyvät monivuotisen rahoituskehyksen petostentorjuntaa koskevat säännökset niiden nykymuodossa ja että ne pannaan pikaisesti ja asianmukaisesti täytäntöön kansallisella tasolla. 6.6. EU:n suojaaminen aiheettomilta maksuilta – EU:n lainsäädännössä perustetuilla ennaltaehkäisevillä ja korjaavilla mekanismeilla – on edelleen riittävää Takaisinperintöjen ja rahoitusoikaisujen analyysi vahvistaa, että kaikki nykyiset ennaltaehkäisevät ja korjaavat mekanismit suojaavat tehokkaasti EU:n taloudellisia etuja. Mekanismeilla varmistetaan, että EU:n varat käytetään hyväksyttyihin hankkeisiin, erityisesti aloilla, joilla toiminta rahoitetaan yhdessä ja joilla riski perimättä jäämisestä siirretään jäsenvaltion talousarvioon. 6.7. Yleiset päätelmät Ilmeisin ja merkittävin ongelma liittyy edelleen siihen, että jäsenvaltiot suhtautuvat petoksiin eri tavoin, kuten myös kyselyyn saaduista vastauksista kootut tilastot osoittavat. Oikeudellisten menettelyjen tulosten seurannassa tilanne ei ole vieläkään tyydyttävä merkittävästä yleisestä edistymisestä huolimatta. Komissio päättelee tästä, että viime vuonna esitettyä suositusta rikosoikeudellisten tutkimusten tulosten seurannasta koheesiopolitiikan alalla on noudatettu vain osittain. Euroopan syyttäjäviraston perustaminen tulee parantamaan merkittävästi petostentorjuntaa. Euroopan syyttäjävirasto korjaa kansallisten viranomaisten rajalliset valmiudet puuttua petokseen sen havaitsemisen jälkeen sekä varmistaa johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden. Euroopan syyttäjävirasto seuraa järjestelmällisesti toimivaltaansa kuuluvia tapauksia niiden tuomioistuinkäsittelyyn saakka. Tästä seuraa, että tuomioiden ja takaisin perittyjen summien määrä kasvaa. Tuomioiden lisääntyneen todennäköisyyden vuoksi mahdolliset rikoksentekijät eivät ryhdy petoksiin ja petosten ja niihin liittyvien summien määrä vähenee aikaa myöten. LIITE 1 – Petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet (Petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien määrä mittaa jäsenvaltioiden EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien petosten ja muun laittoman toiminnan torjunnan tuloksia; sitä ei pidä tulkita petosten yleisyydeksi niiden alueella)[84] LIITE 2 – Muiksi kuin petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet LIITE 3 — Vuoden 2012 rahoitusoikaisut, jotka koskevat jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoituja varoja (miljoonaa euroa)[85] [1] i) 325 artiklan täytäntöönpano jäsenvaltioissa vuonna 2012; ii) Omiin varoihin, luonnonvaroihin, koheesiopolitiikkaan ja liittymistä valmistelevaan tukeen liittyvien vuonna 2012 ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien tilastollinen analyysi; iii) EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta laadittuun komission kertomukseen perustuvat suositukset – petostentorjunta, 2011; iv) Vuonna 2012 ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien tilastolliset analyysimenetelmät; v) Vuosikatsaus sekä tiedot Herkules II ‑ohjelman tuloksista vuonna 2012. [2] Katso määritelmät liitteessä IV (Menetelmät). [3] Liittymistä valmistelevan tuen kokonaismaksujen osalta petoksiksi ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvien määrien korkea prosentuaalinen osuus (taulukon 1 viimeinen sarake) johtuu yksinomaan siitä, että alan maksut vuonna 2012 olivat hyvin vähäisiä (0,5 miljoonaa euroa), koska tukiohjelmat on lähes kokonaisuudessaan saatettu päätökseen. Havaitut ja petoksiksi ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet vuonna 2012 koskevat aiempina varainhoitovuosina rahoitettuja toimintoja. [4] Vertailtavuuden varmistamiseksi vuosien 2008–2011 numerotiedot perustuvat kyseisten vuosien kertomuksissa käytettyihin tietoihin. [5] Ks. liite 1. [6] Petollisen toiminnan aloittamisesta sen havaitsemiseen kuluu keskimäärin kaksi vuotta ja seitsemän kuukautta. Tämän jälkeen kuluu keskimäärin seitsemän tai kahdeksan kuukautta ennen kuin siitä ilmoitetaan komissiolle. [7] Rikos, joka kestää pidempään ja jonka toteuttamiseen osallistuu vähintään kolme tahoa. [8] Yhden henkilön toteuttama yksittäinen rikos. [9] Useamman kuin yhden henkilön toteuttama yksittäinen teko tai yksittäisen tahon pidempään kestänyt toiminta. [10] Todettujen petosten osuus on todettujen petosten kokonaismäärän osuus kaikista petoksiksi ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista (epäillyt ja todetut petokset) viiden vuoden ajanjaksolla. [11] Komission koheesiopolitiikasta vastaavat yksiköt ovat panneet yhteistyössä OLAFin kanssa täytäntöön yhteistä petostentorjuntastrategiaa vuodesta 2008 alkaen. Sen päätavoitteena on vahvistaa jäsenvaltioiden valmiuksia ehkäistä ja todeta petoksia. [12] Ks. alaviite 3. [13] Nämä ovat pääasiassa sääntöjenvastaisia määriä, jotka eivät sisälly ilmoituksiin, eivätkä ne näin ollen muodosta mahdollisia menetyksiä EU:n talousarviolle. [14] Tässä jaksossa esitetyt tiedot perustuvat komission julkaisemiin tilinpäätöstietoihin, esim. unionin tilinpäätöstä koskevassa liitetiedossa nro 6 esitettyihin tietoihin, koska Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastusta ei vielä ole saatettu päätökseen. [15] Jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmien merkittäviä puutteita koskevat tapaukset ohjelmakaudella 2007–2013 tai vakaviin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvät todennetut menot. [16] Sovelletaan kolmessa tapauksessa: a) näyttöä vakavista puutteista hallinnointi- ja valvontajärjestelmässä eikä korjaavia toimenpiteitä ole toteutettu, b) todennetut menot liittyvät vakaviin sääntöjenvastaisuuksiin tai c) jäsenvaltio on rikkonut vakavalla tavalla hallinnointi- ja valvontavelvoitteitaan. [17] Rahoitusoikaisuissa sovellettavassa menettelyssä on kolme keskeistä vaihetta: a) tekeillä olevat rahoitusoikaisut: määrä muuttuu, jos jäsenvaltio ei virallisesti hyväksy, b) rahoitusoikaisut, joista on tehty päätös/jotka on vahvistettu: määrä vahvistetaan jäsenvaltion hyväksynnällä tai komission päätöksellä, c) toteutetut rahoitusoikaisut: rahoitusoikaisut on toteutettu ja aiheettomasti maksetut menot oikaistu. [18] Peräkkäiset muutokset lainsäädäntökehykseen ovat muuttaneet merkittävästi raportointisääntöjä kuluvalla ohjelmakaudella. [19] EAKR:n osalta vuonna 2012 käsiteltyihin 116 tapaukseen sisältyy 69 uutta keskeyttämistapausta, joista päätettiin vuoden aikana. [20] Espanjan osalta toteutetuista 2 172 miljoonan euron rahoitusoikaisuista 90 prosenttia liittyy EAKR-rahoitteisiin ohjelmiin. [21] Omien varojen pääomamäärä on nettomäärä. [22] Koskee ainoastaan tapauksia, joihin liittyvä perinteisten omien varojen määrä ylittää 10 000 euroa. [23] Laskennassa otetaan huomioon ainoastaan päätetyt tapaukset, joiden osalta jäsenvaltiot ovat saaneet takaisinperinnän päätökseen. [24] KOM(2011) 135 lopull. [25] 2013/C 89 E/01, ISSN 1977-091X. [26] P7_TA(2013)0308. [27] COM(2012) 363 final. [28] Vuonna 1995 tehty yleissopimus taloudellisten etujen suojaamisesta ja sen vuoden 1996 ja vuoden 1997 pöytäkirjat. [29] Lissabonin sopimuksen 86 artiklan perusteella. [30] COM(2013) 532 [31] Euroopan oikeudellisen yhteistyön yksikkö rajat ylittävissä rikosasioissa. [32] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle korruption torjumisesta EU:ssa, 6.6.2011, KOM(2011) 308 lopull. [33] http://ec.europa.eu/anti_fraud/documents/eu-revenue/consolidated_r515_97_en.pdf. [34] Kolme koski huumeita ja yksi käteisrahan valvontaa. [35] CIS, FIDE, CIGINFO, MARINFO, YACHTINFO. [36] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle, Toimintasuunnitelma veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi, COM(2012) 722 final, 6. joulukuuta 2012. [37] Esim. Kanadan, Intian, Malesian ja Mercosurin alueen. [38] Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua ja Panama. [39] Peru ja Kolumbia. [40] Madagaskar, Mauritius, Seychellit ja Zimbabwe. [41] SEC(2011) 791. [42] Ks. kohta 4.1.11 jäljempänä. [43] COM(2013) 324 final. [44] Philip Morris International, Inc. (PMI), Japan Tobacco (JTI), British American Tobacco (BAT) ja Imperial Tobacco Limited (ITL). [45] Ehdotus direktiiviksi julkisista hankinnoista, KOM(2011) 896 lopull. – 2011/0438 (COD), ja ehdotus direktiiviksi vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista, KOM(2011) 895 lopullinen – 2011/0439 (COD). http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/modernising_rules/reform_proposals_en.htm. . [46] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi käyttöoikeussopimusten tekemisestä, KOM(2011) 897 lopull. — 2011/0437 (COD). [47] KOM(2011) 376 lopull. [48] Ks. kohta 4.1.9. [49] KOM(2011) 914 lopull. [50] KOM(2011) 913 lopull. [51] COCOLAF perustettiin 23. helmikuuta 1994 tehdyllä komission päätöksellä 94/140/EY, jota on sen jälkeen muutettu 25. helmikuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä. [52] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2012-0196+0+DOC+XML+V0//FI. [53] Bulgaria, Tšekki, Saksa, Viro, Kreikka, Espanja, Liettua, Luxemburg, Romania, Slovakia ja Ruotsi. [54] Saksa, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta (Englanti ja Skotlanti). [55] Italia. [56] Bulgaria. [57] Tanskassa varmennetaan kaikkien kansalaisten ja yritysten yhteyksissä julkisiin viranomaisiin käyttämät sähköiset allekirjoitukset. [58] Bulgaria, Tšekki, Latvia ja Puola. [59] Belgia, Tšekki, Slovenia ja Ruotsi. [60] Belgia, Bulgaria, Tšekki, Tanska, Irlanti, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania, Slovakia ja Slovenia. [61] Belgia (Vallonia), Tšekki ja Slovakia. [62] Irlanti, Kreikka, Espanja, Italia ja Latvia. [63] Irlanti, Kreikka, Espanja, Italia ja Latvia. [64] Saksa, Latvia, Unkari ja Puola. [65] Belgia (Vallonia), Irlanti, Espanja ja Liettua. [66] Belgia, Bulgaria, Tšekki, Kreikka, Espanja, Italia, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Itävalta, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia ja Yhdistynyt kuningaskunta. [67] Belgia, Bulgaria, Tanska, Saksa, Viro, Irlanti, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros, Unkari, Alankomaat, Itävalta, Portugali, Romania ja Slovakia. [68] Kaikki paitsi Luxemburg. [69] Viittä lukuun ottamatta (Belgia, Tanska, Alankomaat, Slovenia ja Ruotsi). [70] Bulgaria, Viro, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros, Latvia, Unkari, Alankomaat, Portugali, Romania, Slovakia, Slovenia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [71] Belgia (ALV), Itävalta ja Puola. [72] Ks. kohta 2.2.9 komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa 325 artiklan täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa vuonna 2012, joka on tämän kertomuksen liitteenä, s. 11–12, yhteenveto jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista. [73] Belgia, Irlanti, Kreikka, Ranska, Kypros, Latvia, Luxemburg, Malta, Portugali, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [74] Saksa, Kreikka, Italia, Liettua, Luxemburg, Unkari, Puola, Portugali, Romania, Slovenia ja Slovakia. [75] Vain kahdeksan jäsenvaltiota toimitti tietoja (Bulgaria, Tanska, Saksa, Italia, Puola, Portugali, Romania, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta). [76] Saksa, Ranska, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta. [77] Ranska, Kypros, Malta ja Alankomaat. [78] Bulgaria, Tšekki, Saksa, Irlanti, Ranska, Italia, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Alankomaat, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [79] Belgia, Bulgaria, Tšekki, Ranska, Irlanti, Italia, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Alankomaat ja Ruotsi. [80] Belgia, Bulgaria, Tšekki, Saksa, Viro, Kreikka, Kypros, Italia, Latvia, Liettua, Luxemburg, Unkari, Malta, Alankomaat, Puola, Portugali, Romania, Slovakia, Suomi ja Ruotsi. [81] Bulgaria, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Unkari, Alankomaat, Portugali, Puola, Romania, Slovakia ja Suomi. [82] Niiden tulokset ovat 75 prosenttia petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien kokonaismäärästä. [83] Niiden tulokset ovat 79 prosenttia petoksiksi ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien kokonaismäärästä. [84] Alankomaiden osalta ks. maataloutta koskevat luvut komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta ”Sääntöjenvastaisuuksien tilastollinen analyysi”, kohta 3.4.1. [85] Rivien ja sarakkeiden summat eivät välttämättä vastaa esitettyjen lukujen summaa pyöristyksen vuoksi.