EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 7.6.2011 
SEK(2011) 801 lopullinen 
  
Suositus 
NEUVOSTON SUOSITUS 
Itävallan kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 
  
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto 
 
Itävallan tarkistetusta vakau sohjelmasta vuosiksi 2011–2014 
{SEK(2011) 728 lopullinen} 
 
 
FI 2   FI Suositus 
NEUVOSTON SUOSITUS 
Itävallan kansallisesta uudist usohjelmasta vuodelta 2011 
  
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto 
 
Itävallan tarkistetusta vakau sohjelmasta vuosiksi 2011–2014 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnast a tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 
121 artiklan 2 kohdan ja  148 artiklan 4 kohdan, 
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspo litiikan valvonnan ja 
yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1466/97
1 ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan, 
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen2, 
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon, 
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, 
sekä katsoo seuraavaa: (1) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivän ä maaliskuuta 2010 Euroopan komission 
ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työl lisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. 
Strategian lähtökohtana on tehostaa ta louspolitiikan koordinointia. Strategia 
keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun 
vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. 
(2) Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 su osituksen jäsenvaltio iden ja unionin 
talouspolitiikan laajoista suuntaviivoi sta (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä 
lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista
3. 
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin 
ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huom ioon kansallisessa talous- ja 
työllisyyspolitiikassaan. 
                                                 
1 EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. 
2 EUVL C [...], […..], s. […]. 
3 Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 
2011/308/EU. 
 
FI 3   FI (3) Komissio hyväksyi 12 päivänä tamm ikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen 
kasvuselvityksen. Tästä alkoi  uusi talouden ohjauksen ja hallinnan jakso EU:ssa ja 
ensimmäinen politiikan yhdennetyn etukäteis koordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka 
perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.  
(4) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivän ä maaliskuuta 2011 julkisen talouden 
vakauttamisen ja rakenneuudistuksen pai nopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta 
ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettujen neuvoston p äätelmien ja komission 
vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusijal le on asetettava 
talousarvioiden tervehdyttäminen ja julk isen talouden kestävyyden palauttaminen, 
työttömyyden vähentäminen työmarkkinauudistusten avulla sekä uudet kasvua edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvalt ioita toteuttamaan näihin painopisteisiin 
perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jo tka sisällytetään niiden vakaus- tai 
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin. 
(5) Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus 
-sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittä mään sitoumuksensa niin ajoissa, että 
ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lä hentymisohjelmiin ja kansallisiin 
uudistusohjelmiin. 
(6) Itävalta toimitti vuosiksi 2011–2014 laaditun tarkistetun vakausohjelmansa 
27 päivänä huhtikuuta 2011 ja vuonna 2011 laaditun kansallisen uudistusohjelmansa 2 päivänä toukokuuta 2011. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. 
(7) Itävallan talous oli kriisin alkaessa terveellä pohjalla, sillä se ei ollut kriisiä 
edeltäneenä aikana kärsinyt suurista epät asapainotekijöistä tai vääristymistä. Siitä 
huolimatta talous- ja rahoituskriisi sy säsi talouden syvimpään taantumaan 
vuosikymmeniin. Kaiken kaikkiaan BK T:n määrä supistui vuonna 2009 lähes 4 
prosenttia. Kriisin seurauksena työllis yysaste laski vuonna 2009 noin 1 prosentin, 
mikä merkitsi työttömyysprosentin nousua 4,8:aan (vuotta aiemmi n se oli ollut 3,8 
prosenttia). Kriisi myös pysäytti vaihtotas een ylijäämän jatkuvan kasvun. Talous- ja 
rahoituskriisillä oli vaikut uksensa myös julkiseen talouteen. Elvytyspakettien 
hyväksymisen ja automaattisten vakautta jien täysimääräisen toiminnan seurauksena 
julkisen talouden al ijäämä oli 4,1 prosenttia suht eessa BKT:hen vuonna 2009 ja 4,6 
prosenttia vuonna 2010. Vastaavasti julkisen velan määrä kasvoi ensin 69,6:een prosenttiin vuonna 2009 ja 72,3 prosenttiin  vuonna 2010 suhteessa BKT:hen. Koska 
useimmat elvytystoimenpiteistä olivat luonteeltaan pysyviä, heti taloudellisten 
edellytysten parannut tua oli tarpeen vakauttaa julk ista taloutta. Vuotta 2011 
koskevassa talousarviolaissa on hyväksytty vakauttamispaketti, jonka vaikutus on 
lähes 1 prosentti suhteessa BKT:he n. Vuoden 2009 kolmannesta neljänneksestä 
lähtien talous on elpynyt krii sistä tasaista tahtia ulkom aisen kysynnän vilkastumisen 
ja erityisesti Saksan taloudellisen toimi nnan vahvistumisen myötä. Kaiken kaikkiaan 
BKT:n määrä kasvoi 2 prosenttia vuonna 2010.  
(8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N: o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen 
tarkistetun vakausohjelman arvioinnin perustee lla sitä mieltä, että julkisen talouden 
ennusteiden perustana oleva makrot alouden skenaario on uskottava mutta 
ohjelmakauden lopun osalta liian suot uisa. Vakausohjelman viimeisimmässä 
tarkistuksessa esitetyn julkisen tal ouden keskipitkän aikavälin strategian 
päätavoitteena on supistaa julkisen talouden alijääm ää vähitellen vuoden 2010 4,6 
 
FI 4   FI prosentista suhteessa BKT:hen 2,4 pr osenttiin vuonna 2014, pääasiassa menojen 
hillitsemisen avulla. Näihin tavoitteisiin kohdi stuu riskejä, jotka johtuvat siitä, että 
vakautusuraa kansallisen tason alapuolella  tukevia toimenpiteitä  ei ole määritelty, 
sekä siitä, että joistakin liittovaltiotasoll a hyväksytyistä toimenpiteistä saatavat 
säästöt eivät toteudu. Esimerki ksi verovilpin vastaisen kampanjan ennakoitu tuotto 
näyttää hyvin epävarmalta. Toisaalta m yönteinen riskitekijä on monivuotinen 
menokehys, joka otettiin käyttöön liittoval tion hallituksen osalta vuonna 2009 ja joka 
näyttää edistäneen ta lousarviomenettelyn ennustettavuu tta keskipitkällä aikavälillä, 
vaikkakin vain liittovaltion tasolla. Ohjelmassa edellytetään BKT:hen suhteutetun 
julkisen talouden velan kasvavan vuode n 2010 72,3 prosentista  75,5 prosenttiin 
vuonna 2013 ja laskevan sitten 75,1 pr osenttiin vuonna 2014. Tähän ennusteeseen 
liittyy kuitenkin joitakin riskejä, jotk a liittyvät valtionhallinnon ulkopuolisiksi 
luokiteltujen valtionyhtiöiden kasvavaan ve lkaan ja pankkisektorille kohdennetuista 
tukitoimenpiteistä mahdollisesti aiheutuvaan lisärasitteeseen. Velkasuhde voi kuitenkin samanaikaisesti muuttua pienemmäksi, sillä on todennäköistä, että kriisin aikana julkista tukea saaneet pankit maksavat tuen takaisin ohjelmassa oletettua aikataulua nopeammin. 
(9) Ohjelman mukaan julkisen talouden al ijäämän odotetaan laskevan 3 prosentin 
viitearvoa alhaisemmaksi vuonna 2013 neuvosto n asettaman määräajan mukaisesti. 
Ohjelmassa vuosiksi 2011–2013 suunniteltujen vuotuisten julkisen  talouden toimien 
vaikutus on kuitenkin ke skimäärin 0,35 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on 
huomattavasti vähemmän kuin neuvoston It ävallalta edellyttämä 0,75 prosenttia 
suhteessa BKT:hen. 
(10) Vaikka Itävallalla on korkeat asoinen kansallinen vakaussopimus, julkisen talouden 
suhteiden uudistamisen jatkaminen val tionhallinnon eri taso jen välillä toisi 
mukanaan merkittäviä säästöjä, tukisi julkis en talouden vakauttamista ja vapauttaisi 
resursseja kasvua edistäviin investoint eihin tutkimuksen ja kehityksen sekä 
koulutuksen kaltaisilla alo illa. On yleisesti tunnust ettua, että suhteet ovat 
nykyisellään monimutkaiset: sen lisäksi, että  useimmista yksittäisistä veroista 
saatavat tulot jaetaan eri aluetasojen kesk en sovitussa suhteessa, myös päätöksenteko 
on monilla aloilla jaettu eri hallintotasoje n kesken. Tulojen hankinta ja käyttäminen 
ei monissa toiminnoissa kuulu yhden ja saman hallintotason vastuulle. Selkeitä esimerkkejä tällaisista julk isen talouden suhteista jo htuvasta tehottomuudesta on 
nähtävissä terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla. 
(11) Itävallan keskimääräinen ve rokiila kuuluu EU:n korkeim piin. Muihin EU-maihin 
verrattuna työntekijöiden  sosiaaliturvamaksut ovat hyvin korkeat. Työhön 
kohdistuva verorasitus keveni, kun vuonna  2008 alennettiin matalapalkkaisten 
työntekijöiden työttöm yysvakuutusmaksuja ja vuonna 2009 toteutettiin 
tuloverouudistus, mutta tämä ei pystynyt es tämään verokiilan hienoista levenemistä 
sekä matala- että keskituloisten t yöntekijöiden kohdalla verrattuna viime 
vuosikymmenen alkuvuosiin. Verokiilalla on kielteinen vaikutus työllisyyteen, erityisesti matalapalkkaisiin ja ma talan koulutustason työntekijöihin.  
(12) Iäkkäiden työntekijöiden työllisyysaste on Itävallassa edelleen selvästi EU:n 
keskiarvoa alhaisempi, vaikka se v iime vuosikymmenellä nousikin selvästi. 
Varhaiseläkejärjestelmät ja työkyvyttömyys eläkkeet ovat vielä laajassa käytössä. 
Vuonna 2010 kaikista uusista eläkkeistä yhteensä 72 prosenttia myönnettiin ennen 
lakisääteisen eläkeiän saavuttamista. To inen iäkkäiden työntekijöiden matalaan 
 
FI 5   FI työllisyysasteeseen vaikuttava tekijä  on naisten edelleen melko alhainen 
lakisääteinen eläkeikä (60 v.). Itävallan väestökehitys huomioon ottaen todellisen 
eläkeiän nostaminen ja edellytyksien parantaminen iäkkäiden työntekijöiden 
jatkamiselle pidempään työmarkkinoilla on tärkeää sekä julkisen talouden kestävyydestä huolehtimiseksi että työvo iman tarjonnan lisäämiseksi, sillä 
työvoiman on ennustettu alkavan supistua vuodesta 2020 alkaen.  
(13) Naisten työllisyysaste on Itävallassa melko korkea, mutta osa-aikatyötä tekevien 
osuus on yksi suurimmista EU:ssa. Nais ten työpaikat ovat keskittyneet ennen 
kaikkea matalapalkka-aloille. Nämä mallit ovat johtaneet EU:n toiseksi suurimpaan, 25,4 prosentin palkkaeroon sukupuolten välill ä. Se on myös yksi tekijöistä, jotka 
vaikuttavat naisten melko kor keaan köyhyysriskiin. Yhtenä s yynä siihen, että naiset 
tekevät osa-aikatyötä, on lasten ja va nhusten hoitovelvollisuuksien epätasainen 
jakautuminen naisten ja miesten kesken sekä lastenhoito- ja pitkäaikaishoitopalvelujen puute.  
(14) Koulutusjärjestelmälle on luonteenomaista, e ttä oppilaiden on päätettävä varhaisessa 
vaiheessa, 10-vuotiaina, tulevasta koulutus väylästään. Lisäksi väylien välillä 
siirtyminen on rajoitettua ja puolipäiväinen  koulunkäynti yleistä. Tästä saattaa olla 
seurauksena, etteivät muita heikom massa asemassa olevat, varsinkaan 
maahanmuuttajataustaiset nuoret, saavut a parhaita mahdollisia koulutustuloksia. 
Varhaisessa vaiheessa tehtävät valinnat määrittävät suurelta osin tulevan koulutusväylän, minkä vuoksi korkea-asteen  koulutukseen on vaikeampaa päästä 
enää myöhemmässä vaiheessa. Kaikille  10–14-vuotiaille yhteinen koulumuoto 
parantaisi koulutusjärjestelmän tarjoa mien mahdollisuuksien tasapuolisuutta ja 
auttaisi pienentämään koulunkäynnin keskeyttämisprosenttia. 
(15) Kilpailu palvelualoilla, er ityisesti verkkopalvelujen al alla kuten televiestinnän, 
liikenteen, yleishyödyllisten palvelujen sekä  vähittäiskaupan ja as iantuntijapalvelujen 
alalla, ei ole riittävän kehittynyttä. Tuottavuuden kasvu on ollut vaisua, eikä 
markkinarakenne ole edistänyt ostovoi maa eikä kulutuskysyntää. Kuluttajien 
valinnanmahdollisuuksia ja palvelujen koht uuhintaisuutta parannettaisiin edistämällä 
kilpailua markkinoille pääsyn helpottamisen avulla, vähent ämällä elinkeinojen ja 
ammattien sääntelyä sekä varmistamalla kilpailukykyinen hinnoittelu. Palveludirektiivin täytäntöönpanossa on Itävallassa pitkähköjä viivästymisiä. Viivästyksiin puuttuminen saattaisi edis tää kasvun käynnistymistä. Erityisesti 
direktiivin tärkeimmät periaatteet täytän töön panevan liittovaltiotason lain, ns. 
horisontaalisen säädöksen, käsi ttely on edelleen kesken.  
(16) Itävalta on tehnyt useita sitoumuks ia Euro Plus -sopimuksen nojalla4. Sitoumukset 
koskevat kolmea sopimuksen neljästä osa-alueesta. Julkisen talouden osalta toimenpiteet kohdistuvat tarp eeseen korottaa tode llista eläkeikää sekä julkisten 
menojen pitämiseen tehokkaammin halli nnassa valtionhallinnon eri tasoilla. 
Työllisyyden osalta tärkeimpänä tavoitteena on nuorisotyöttömyyden torjunta, ja kilpailukyvyn osalta investoiminen edell een tutkimukseen ja tekniseen koulutukseen 
sekä kokopäiväkoulujen mallien kehittämiseen. Sopimuksen nojalla esitetyt aloitteet 
ovat kansallisen uudistusohjelman sekä julk isen talouden kehystä koskevan lain ja 
vakausohjelman mukaisia. Vaikka näillä toim enpiteillä pyritään ratkaisemaan eräitä 
                                                
 
4 Lisätietoa Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyistä sitoumuksista on asiakirjassa SEC(2011) 728. 
 
FI 6   FI maan tärkeimmistä sosioekonomisista haaste ista, sitoumukset olisivat kuitenkin 
hyvin voineet koskea myös muita haasteita, joita on esimerkiksi finanssipolitiikan, 
koulutuksen, kilpailun ja innovoinnin aloilla.  Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt 
sitoumukset on arvioitu ja otettu huomioon suosituksissa.  
(17) Komissio on arvioinut Itävallan vakausohj elman ja kansallisen uudistusohjelman 
sekä Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyt sitoumukset5. Se on ottanut huomioon 
niiden merkityksen Itävallan finanssipolit iikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan 
kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut , ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden 
mukaisia, koska talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa Euroopan 
unionissa kokonaisuudessaan an tamalla EU:n tason pano s tuleviin kansallisiin 
päätöksiin. Se katsoo, että ottaen huomioon talouden suotuisan tilanteen julkisen 
talouden vakauttamistoimia olisi tehos tettava, erityisesti vuonna 2012, ja että 
valtionhallinnon eri tasojen vä listen julkisen talouden s uhteiden uudistamista olisi 
jatkettava. Työmarkkinoiden dynaamisuude n kannalta olisi hyödyllistä kaventaa 
verokiilaa, parantaa koulutustuloksia ja torjua työmarkkinoiden jakautumista 
sukupuolen mukaan. Myös kilpailun li sääminen ja innovoinnin edistäminen 
parantaisivat kilpailukykyä.  
(18) Neuvosto on tutkinut Itävallan tarkis tetun vakausohjelman vuodelta 2011 edellä 
esitetyn arvioinnin perust eella ja ottaen huomi oon myös Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan  7 kohdan nojalla 2 päivänä joulukuuta 
2009 annetun neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto6 on esitetty erityisesti 
jäljempänä 1 ja 2 kohdassa esitetyssä suosituksessa, 
SUOSITTAA, että Itävalta toteu ttaisi vuosina 2011–2012 toimia, joilla se 
(1) hyödyntää käynnissä olevaa talouden elpymistä nopeuttaakseen liiallisen alijäämän 
korjaamista; tätä varten hyväksyy ja to teuttaa tarvittavat toimenpiteet, myös 
kansallista tasoa alemmalla tasolla, varmist aakseen, että julkisen talouden toimien 
vaikutus on vuosittain keskimäärin vähi ntään 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen 
vuosina 2012 ja 2013;  
(2) toteuttaa toimia vahvistaakseen kans allista julkisen talouden kehystä 
yhdenmukaistamalla edelleen valtionhallinnon  eri tasojen välisiä  lainsäädäntöön, 
hallintoon, tulojen hankintaan ja käyttä miseen liittyviä vastuita, erityisesti 
terveydenhuollon alalla;  
(3) toteuttaa työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti 
toimenpiteitä, joilla lakkautetaan vä hitellen nykyinen, pitkän vakuutuskauden 
hankkineita henkilöitä koskeva varhaiseläkejärjestelmä ja joilla edistetään naisten 
lakisääteisen eläkeiän nostamista, jotta va rmistetaan eläkejärjestelmän kestävyys ja 
asianmukaisuus; soveltaa tiukasti työkyvyttö myyseläkkeen saannin edellytyksiä; 
(4) toteuttaa työmarkkinoille osallistumisen  lisäämiseen tähtääviä toimenpiteitä, 
esimerkiksi seuraavia: alentaa ilman talousarviovaikutuksia veroihin ja 
sosiaaliturvaan liittyvää rasitusta erityise sti matala- ja keskipalkkaisten osalta; 
toteuttaa naisten ja miesten yhdenvertaista kohtelua työmarkkinoilla koskevan 
                                                 
5 SEC(2011) 728. 
6 Lausunnosta on säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa. 
 
FI 7   FI kansallisen toimintasuunnitelman esimerki ksi parantamalla hoitopalvelujen ja 
kokopäiväisten koulupaikkojen saatavuu tta, jotta parannetaan naisten 
mahdollisuuksia tehdä halutessaan kokoaikai sta työtä, ja pienentämällä sukupuolten 
välistä suurta palkkaeroa; toteuttaa toimia koulutustulosten parantamiseksi ja 
koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemiseksi; 
(5) toteuttaa lisätoimia kilpailun edistämiseksi varsinkin palvelualoilla väljentämällä 
markkinoille pääsyn esteitä, poistamalla perusteettomia elinkeinojen ja ammattien rajoituksia sekä laajenta malla kilpailuviranomaisten  toimivaltaa; jouduttaa 
palveludirektiiviin liittyvän puuttuvan hor isontaalisen säädöksen hyväksymistä. 
Tehty Brysselissä 
 Neuvoston puolesta 
 Puheenjohtaja