Ehdotus Neuvoston asetus (EY) yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta /* KOM/98/0158 lopull. - CNS 98/0112 */



Virallinen lehti nro C 170 , 04/06/1998 s. 0085



98/0112 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o . . . ./. . annettu . . . yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta (98/C 170/07) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että neuvosto on yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetulla asetuksella N:o 25 perustanut Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) (1), jäljempänä `rahasto`, joka on osa Euroopan unionin talousarviota; kyseisessä asetuksessa säädetään periaatteista, joita yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamiseen olisi sovellettava, yhtenäismarkkinoiden tasolla, kun hintajärjestelmät on yhtenäistetty ja maatalouspolitiikka on yhteisön politiikkaa, siitä aiheutuvat rahoitukselliset seuraamukset jäävät yhteisön vastattaviksi; tämän periaatteen mukaisesti, sellaisena kuin siitä on säädetty asetuksen N:o 25 2 artiklan 2 kohdassa, vientituet viennille kolmansiin maihin, maatalousmarkkinoiden säätelyyn tähtäävät interventiot, maaseudun kehittämistoimenpiteet, eläinlääkintäalan erityistoimet, sellaisina kuin niistä on säädetty tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyssä neuvoston päätöksessä 90/424/ETY (2), sekä yhteisestä maatalouspolitiikasta tiedottamiseen tarkoitetut toimenpiteet rahoitetaan rahastosta perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi, rahaston tukiosastosta olisi rahoitettava erityisesti maatalousmarkkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn menot, ne maaseudun kehittämistoimenpiteet, jotka liittyvät markkinoiden tukemiseen, tietyt kalastusalan menot, tietyt eläinlääkintäalan menot sekä yhteisestä maatalouspolitiikasta tiedottamiseen tarkoitetut toimenpiteet, rahaston ohjausosastosta olisi rahoitettava tiettyjen maaseudun kehittämistoimenpiteiden menot sellaisilla alueilla, joiden kehitys on jälkeenjäänyttä, sekä maaseudun kehittämistä koskevan yhteisöaloitteen menot, rahaston hallinto uskotaan komissiolle, ja säädetään jäsenvaltioiden ja komission tiiviistä yhteistyöstä Euroopan maatalouden ohjaus- ja takuurahasto -komiteassa, vastuu rahaston tukiosaston menojen valvonnasta on ensisijaisesti jäsenvaltioilla, jotka nimeävät menojen maksamisesta huolehtivat viranomaiset ja elimet; jäsenvaltioiden on hoidettava tämä tehtävä täysipainoisesti ja tehokkaasti; komissio, jolla on vastuu yhteisön talousarvion toteuttamisesta, tarkastaa edellytykset, joiden mukaisesti maksut ja tarkastukset on suoritettu; komissio voi rahoittaa menot vain silloin, kun nämä edellytykset antavat kaikki tarvittavat takuut yhteisön sääntöjen noudattamisesta; yhteisön menojen hajautetussa hallintojärjestelmässä on ratkaisevaa, että komissiolla on rahoituksesta vastuullisena toimielimenä oikeus ja mahdollisuus suorittaa kaikki ne menojen hallintoa koskevat tarkastukset, jotka se katsoo tarpeellisiksi, ja että jäsenvaltioiden ja komission välillä vallitsee täysi ja todellinen avoimuus sekä keskinäinen avunanto, komissio voi tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä kohtuullisessa määräajassa määrittää EMOTR:n tukiosaston osalta yleiseen tiliin otettavat kokonaismenot vain, jos sillä on tyydyttävät takeet kansallisten tarkastusten riittävyydestä ja avoimuudesta, sekä siitä, että maksajavirastot tarkastavat toteuttamiensa maksuhakemusten laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden; olisi annettava säännöksiä maksajavirastojen hyväksymisestä jäsenvaltiossa, ja komissio laatii sovellettavia perusteita koskevat suuntaviivat; lisäksi kansallisten tarkastusten avoimuus, erityisesti hyväksymis-, maksattamis- ja maksamismenettelyjen osalta, edellyttää tarvittaessa niiden viranomaisten ja laitosten lukumäärän rajoittamista, joille annetaan valtuudet näihin tehtäviin, ottaen huomioon kunkin jäsenvaltion perustuslain säännökset, yhteisön hajautettu varainhoito edellyttää erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen jälkeen useiden maksajavirastojen nimeämistä; tämän vuoksi on tarpeen, että hyväksyessään useamman kuin yhden maksajaviraston jäsenvaltio määrää yhden asianosaisen varmistamaan varainhoidon yhdenmukaisuuden, hoitamaan komission ja eri hyväksyttyjen maksajavirastojen väliset yhteydet sekä toimittamaan komission käyttöön komission pyytämät, useiden maksajavirastojen toimia koskevat tiedot mahdollisimman nopeasti, jäsenvaltioiden on otettava rahavarat käyttöön maksajavirastojen tarpeiden mukaisesti, ja komissio maksaa ennakot maksajavirastojen maksamien menojen kirjanpidon perusteella; maatalouden kehittämistoimenpiteitä varten olisi säädettävä todellisista ennakkomaksuista ohjelmien toimeenpanemiseksi; ennakkomaksut olisi käsiteltävä ennakkomaksujen niiden rahoitusmekanismien mukaisesti, jotka on perustettu ottaen huomioon viitekauden aikana maksetut menot, tämän vuoksi olisi laadittava kaksi päätöstä, joista toinen koskee rahaston tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä, ja toisessa määritetään seuraamukset sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tuloksista, mukaan lukien varainhoitoa koskevat korjaukset, sääntöjenmukaisuutta koskevat tarkastukset ja niitä seuraavat tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat korjaukset eivät tämän vuoksi enää liity varainhoitovuoden talousarvion toteuttamiseen; on tarpeen määrittää pisin mahdollinen kausi, johon seuraamukset sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tuloksista voivat kohdistua; maaseudun kehittämistoimenpiteiden monivuotisuuden vuoksi kyseisen enimmäisajan soveltaminen niihin ei kuitenkaan ole mahdollista, on toteutettava toimenpiteitä sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja niitä koskevien seuraamusten toteuttamiseksi sekä tällaisten sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien seurauksena menetettyjen summien takaisinperimiseksi; on syytä päättää tällaisten sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien rahoituksellisista seuraamuksista vastattavaksi ottamisesta, yhteisön menoja on valvottava tiiviisti; jäsenvaltioiden omasta aloitteestaan tekemien ja edelleen olennaisen tärkeiden tarkastusten täydentämiseksi on syytä säätää komission virkamiesten tekemistä tarkastuksista sekä komission mahdollisuudesta kääntyä jäsenvaltioiden puoleen, komissiolle toimitettavien tietojen tuottamisessa on käytettävä tietotekniikkaa niin suuressa määrin kuin mahdollista; komissiolla on tarkastustensa yhteydessä oltava menoja koskevien sekä asiakirjoina että tiedostoina olevien tietojen täysi ja esteetön saatavuus, yhteisörahoituksen merkittävyyden vuoksi neuvostolle ja Euroopan parlamentille on toimitettava säännöllisin väliajoin tietoja rahoituskertomusten muodossa, ja yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 729/70 on muutettu merkittävästi useaan otteeseen (3); kyseiseen asetukseen tehtävien uusien muutosten yhteydessä kaikki asiaa koskevat säännökset olisi selkeyden ja järkiperäistämisen vuoksi muotoiltava uudelleen, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR), jäljempänä `rahasto`, on osa Euroopan unionin yleistä talousarviota. Siihen kuuluu kaksi osastoa: - tukiosasto, - ohjausosasto. 2. Tukiosastosta rahoitetaan: a) vientituet viennille kolmansiin maihin, b) maatalousmarkkinoiden säätelyyn tähtäävät interventiot, c) muut kuin tavoite 1 -ohjelmien mukaiset maaseudun kehittämistoimenpiteet, lukuun ottamatta maaseudun kehittämistä koskevaa yhteisöaloitetta, d) muut kuin tavoite 1 -ohjelman mukaiset kalastuslaivastojen uudelleenjärjestelyjä koskevat liitännäistoimenpiteet ja kaikki muut kuin tavoite 1 ja 2 -alueen mukaiset kalastuslaivastojen rakennetoimenpiteet kalastusalan voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti, e) yhteisön rahoitusosuus eläinlääkintäalan erityistoimenpiteistä, eläinlääkintäalan tarkastustoimenpiteistä ja eläintautien hävittämistä ja valvomista koskevista ohjelmista (eläinlääkintätoimenpiteet) sekä kasvien terveyttä koskevista toimenpiteistä, f) yhteisestä maatalouspolitiikasta tiedottamiseen tarkoitetut toimenpiteet. 3. Ohjausosastosta rahoitetaan ne maaseudun kehittämistoimenpiteet, jotka eivät kuulu 2 kohdan c alakohtaan. 4. Rahasto ei ota vastattavakseen jäsenvaltioiden ja rahaston tuen saajien maksamista hallintokuluihin ja henkilöstöön liittyvistä menoista. 2 artikla 1. Yhteisön sääntöjen mukaisesti maatalousmarkkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn osana myönnetyt vientituet viennille kolmansiin maihin rahoitetaan 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. 2. Yhteisön sääntöjen mukaisesti maatalousmarkkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä aloitetut maatalousmarkkinoiden säätelemiseen tähtäävät interventiot rahoitetaan 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. 3. Neuvosto antaa tarvittaessa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden rahoittamista koskevan menettelyn. 3 artikla 1. Muut kuin tavoitteeseen 1 kuuluvat yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutettavat maaseudun kehittämistoimenpiteet rahoitetaan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. 2. Yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutettavat kalastusalan toimenpiteet rahoitetaan 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti. 3. Yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutettavat eläinlääkintäalaa ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet rahoitetaan 1 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti. 4. Yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutettavat tiedottamistoimenpiteet rahoitetaan 1 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti. 5. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi: a) niitä viranomaisia ja elimiä koskevat tiedot, jäljempänä `maksajavirastot`, jotka on hyväksytty maksamaan 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut menot, b) jos hyväksytään useampia kuin yksi maksajavirasto, sitä viranomaista tai elintä, jäljempänä `koordinaatioelin`, koskevat tiedot, jonka vastuulla on komission saataville asetettavien tietojen kokoaminen ja niiden toimittaminen komissiolle sekä yhteisön sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen edistäminen. 2. Maksajavirastot ovat jäsenvaltioiden viranomaisia tai elimiä, jotka toimivaltaansa kuuluvien maksujen osalta antavat riittävät takeet siitä, että: a) menojen korvattavuus ja niiden yhdenmukaisuus yhteisön sääntöjen kanssa tarkastetaan ennen maksun hyväksymistä, b) suoritetut maksut merkitään kirjanpitoon tarkasti ja yksityiskohtaisesti, c) vaaditut asiakirjat esitetään yhteisön sääntöjen mukaisessa määräajassa ja muodossa. 3. Suoritetuista maksuista todisteena olevien asiakirjojen ja edellä kuvattujen fyysisten ja hallinnollisten tarkastusten täytäntöönpanoon liittyvien asiakirjojen on oltava maksajavirastojen hallussa. Jos nämä asiakirjat ovat menojen hyväksymisestä vastaavien elinten hallussa, näiden on toimitettava maksajavirastolle kertomukset suoritettujen tarkastusten määrästä, niiden sisällöstä ja niiden tulosten perusteella toteutetuista toimenpiteistä. 4. Yhteisörahoitus voi koskea ainoastaan hyväksytyille maksajavirastoille aiheutuvia menoja. 5. Jäsenvaltioiden on valtiosääntönsä edellyttämät määräykset ja hallinnolliset rakenteensa huomioon ottaen rajoitettava hyväksyttyjen maksajavirastojen määrä pienimpään mahdolliseen määrään, jolla 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut menot voidaan maksaa riittävin hallinnollisin ja kirjanpitoa koskevin edellytyksin. 6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle seuraavat maksajavirastoja koskevat tiedot: a) niiden nimi ja perussäännöt, b) hallinnolliset ja kirjanpitoa ja sisäistä tarkastusta koskevat ehdot, joiden mukaisesti yhteisön sääntöjen täytäntöönpanoon liittyvät maksut suoritetaan yhteistä maatalouspolitiikkaa noudattaen, c) hyväksymisasiakirja. Komissiolle on ilmoitettava kaikista muutoksista viipymättä. 7. Jos hyväksytty maksajavirasto ei täytä yhtä tai useampaa hyväksymisen edellytystä, hyväksyminen peruutetaan, ellei kyseinen elin ole tehnyt tarvittavia mukautuksia ongelman merkittävyyden mukaan vahvistettavassa määräajassa. Jäsenvaltion, jota asia koskee, on ilmoitettava tästä komissiolle. 8. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5 artikla 1. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden käyttöön 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen menojen kattamiseksi tarvittavat määrärahat ennakkomaksuina viitekauden aikana maksettujen ennakoiden perusteella. Komissio voi myöntää 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaiset ennakkomaksut ohjelman toimeenpanemiseksi kyseisten ohjelmien hyväksymisen yhteydessä, ja ennakkomaksut katsotaan myöntämispäätöstä seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä toteutuneeksi menoksi. 2. Ennen mainittujen toteutuneiden menojen perusteella maksettavien ennakkomaksujen saamista jäsenvaltioiden on asetettava kyseisten menojen korvaamisen edellyttämät rahavarat käyttöön hyväksyttyjen maksajavirastojen tarpeiden mukaisesti. 3. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle määräajoin hyväksyttyjä maksajavirastoja ja koordinaatioelimiä koskevat ja rahaston tukiosastosta rahoitettuihin toimiin liittyvät tiedot: a) menoilmoitukset ja ennakkoarviot rahoitustarpeista, b) tilinpäätökset yhdessä niiden tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi tarvittavien tietojen sekä toimitettujen tilien täydellisyyttä, tarkkuutta ja todenperäisyyttä koskevan todistuksen kanssa. 2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tilien todistusta koskevat säännöt, annetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7 artikla 1. Komissio vahvistaa rahastokomitea kuultuaan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt päätökset. 2. Komissio päättää myönnettävistä kuukausittaisista ennakoista hyväksyttyjen maksajavirastojen maksamien menojen perusteella. Lokakuun menojen katsotaan liittyvän lokakuuhun, mikäli ne maksetaan 1-15 päivänä lokakuuta ja marraskuuhun, mikäli ne maksetaan 16-31 päivänä lokakuuta. Ennakot maksetaan jäsenvaltiolle viimeistään sitä kuukautta, jona meno on toteutettu, seuraavan toisen kuukauden kolmantena työpäivänä. Lisäennakoita voidaan maksaa, jos rahastokomitealle annetaan siitä tieto seuraavan kuulemisen yhteydessä. 3. Komissio tarkastaa ja hyväksyy maksajavirastojen tilit ennen kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden 30 päivää huhtikuuta 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös koskee toimitettujen tilien täydellisyyttä, tarkkuutta ja todenperäisyyttä. Se ei rajoita myöhempien päätösten tekemistä 4 kohdan mukaisesti. 4. Komissio päättää menoista, jotka jätetään 2 ja 3 artiklassa tarkoitetun yhteisörahoituksen ulkopuolelle, jos se toteaa, ettei kyseisiä menoja ole toteutettu yhteisön sääntöjen mukaisesti. Ennen rahoituksesta kieltäytymistä koskevan päätöksen tekemistä komission tarkastuksen tuloksista ja sen jäsenvaltion, jota asia koskee, antamista vastauksista on toimitettava kirjalliset tiedoksiannot, joiden perusteella molemmat osapuolet pyrkivät sopimukseen jatkotoimenpiteistä. Jollei sopimukseen päästä, jäsenvaltio voi pyytää käynnistämään menettelyn, jossa pyritään molempien osapuolten kantojen yhteensovittamiseen neljän kuukauden kuluessa ja jonka tuloksista toimitetaan komissiolle kertomus, jonka se tutkii ennen rahoituksesta kieltäytymistä koskevan päätöksen tekemistä. Komissio tekee ulkopuolelle jätettävistä menoista arvion erityisesti todetun epäyhdenmukaisuuden merkittävyyden perusteella. Komissio ottaa tällöin huomioon rikkomuksen laadun ja vakavuuden sekä yhteisölle aiheutuneen taloudellisen vahingon. Edellä 2 artiklassa mainittujen niiden menojen rahoituksesta, jotka on suoritettu aikaisemmin kuin 24 kuukautta ennen komission asianomaiselle jäsenvaltiolle toimittamaa tarkastusten tuloksia koskevaa kirjallista tiedoksiantoa, ei voida kieltäytyä. Edellä olevaa 5 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta niihin rahoituksellisiin seuraamuksiin, jotka aiheutuvat: a) jäljempänä 8 artiklan 2 kohdan mukaisista sääntöjenvastaisuuksista, b) kansallisten tukien tai niiden rikkomusten seurauksena, joiden osalta on käynnistetty perustamissopimuksen 93 ja 169 artiklassa tarkoitetut menettelyt. 5. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset säännöt koskevat erityisesti 5 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua 2, 3 ja 4 kohdan mukaista ennakkomaksujen käsittelyä sekä mainituissa kohdissa tarkoitettuihin päätöksiin liittyviä menettelyjä. 8 artikla 1. Jäsenvaltiot toteuttavat kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti toimenpiteet, jotka ovat tarpeen: a) rahastosta rahoitettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja niiden asianmukaisuuden varmistamiseksi, b) sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi ja käsittelemiseksi, c) sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien vuoksi menetettyjen summien takaisinperimiseksi. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto näiden päämäärien saavuttamiseksi toteutetuista toimenpiteistä ja erityisesti selvitykset hallinnollisten ja oikeudellisiin käsittelyihin liittyvien menettelyjen tilasta. 2. Mikäli takaisinperintä ei ole täydellinen, yhteisö vastaa sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien rahoituksellisista seuraamuksista, lukuun ottamatta jäsenvaltioiden hallintoelinten tai elinten aiheuttamista sääntöjenvastaisuuksista tai laiminlyönneistä aiheutuvia rahoituksellisia seuraamuksia. Takaisinperityt summat maksetaan hyväksytyille maksajavirastoille, ja niiden on vähennettävä ne rahastosta rahoitettavista menoista. Takaisinperittyjen tai myöhässä maksettujen summien korot on maksettava rahastoon. 3. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tämän artiklan soveltamista koskevat yleiset säännöt. 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava komission käyttöön kaikki rahaston moitteettoman toiminnan kannalta tarpeelliset tiedot ja toteutettava kaikki toimenpiteet, jotka ovat omiaan helpottamaan tarkastuksia, joiden toteuttamisen komissio arvioi olevan tarpeen yhteisörahoituksen hoidossa, mukaan lukien tarkastukset paikalla. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ne ovat antaneet yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvien yhteisön säädösten soveltamiseksi, sikäli kuin kyseisillä säädöksillä on rahoituksellisia vaikutuksia rahastoon. 2. Tilikirjojen ja kaikkien muiden rahastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien asiakirjojen, mukaan lukien tiedot, jotka on laadittu tai joita säilytetään ATK-muodossa, on aina oltava niiden virkamiesten saatavilla, jotka komissio on valtuuttanut tekemään tarkastuksia paikalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti toteutettujen tarkastusten suorittamista, perustamissopimuksen 188 c artiklan säännösten soveltamista sekä perustamissopimuksen 209 artiklan c kohdan mukaisesti järjestettyjen tarkastusten tekemistä. He voivat erityisesti tarkastaa: a) hallinnollisten käytäntöjen yhdenmukaisuuden yhteisön sääntöjen kanssa, b) tarpeellisten perusteena olevien asiakirjojen olemassaolon ja niiden vastaavuuden rahastosta rahoitettujen toimien kanssa, c) edellytykset, joilla rahastosta rahoitetut toimet toteutetaan ja tarkastetaan. Komissio ilmoittaa tarkastuksesta hyvissä ajoin etukäteen jäsenvaltiolle, jota tarkastus koskee tai jonka alueella tarkastus tehdään. Sen jäsenvaltion virkamiehet, jota asia koskee, voivat osallistua näihin tarkastuksiin. Komission pyynnöstä ja jäsenvaltion suostumuksella kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat tässä asetuksessa tarkoitettuihin toimiin liittyvät tarkastukset ja selvitykset. Komission virkamiehet voivat osallistua niihin. Tarkastusmahdollisuuksien parantamiseksi komissio voi niiden jäsenvaltioiden suostumuksella, joita asia koskee, järjestää näiden jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille mahdollisuuden osallistua tiettyihin tarkastuksiin tai selvityksiin. 3. Neuvosto antaa tarvittaessa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tämän artiklan soveltamista koskevat yleiset säännöt. 10 artikla Komissio antaa joka vuosi ennen 1 päivää heinäkuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahoituskertomuksen rahaston hallinnosta kuluneen varainhoitovuoden aikana ja erityisesti rahaston menojen määrän kehityksestä ja laadusta sekä yhteisörahoituksen toteuttamisen edellytyksistä. 11 artikla Rahaston hallinnossa komissiota avustaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto -komitea, jäljempänä `rahastokomitea`, jäljempänä 12-15 artiklassa vahvistetuin edellytyksin. 12 artikla Komitea muodostuu jäsenvaltioiden ja komission edustajista. Kutakin jäsenvaltiota edustaa rahastokomiteassa enintään viisi virkamiestä. Rahastokomitean puheenjohtajana toimii komission edustaja. 13 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komitean puheenjohtaja vie asian rahastokomitean käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole rahastokomitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa. 14 artikla 1. Rahastokomiteaa on kuultava: a) tapauksissa, joissa sen kuulemisesta on säädetty, b) komission tulevaa varainhoitovuotta koskevaan ennakkoarvioon ja tarvittaessa täydentäviin ennakkoarvioihin otettavien rahaston määrärahojen arvioimisesta, c) rahastoa koskevien neuvostolle esitettävien kertomusten luonnoksista. 2. Rahastokomitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. Sille tiedotetaan säännöllisesti rahaston toiminnasta. 15 artikla Puheenjohtaja kutsuu rahastokomitean koolle. Komitean sihteerintehtävistä huolehtii komissio. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 16 artikla Kumotaan asetus (ETY) N:o 729/70. Viittaukset kumottuun asetukseen katsotaan viittauksiksi tähän asetukseen, ja niitä on luettava liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 17 artikla Poistetaan neuvoston päätöksen 90/424/ETY 15 artiklan kolmas alakohta ja 40 artikla. 18 artikla Toimenpiteet, joilla helpotetaan siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 729/70 säädetyistä järjestelyistä tässä asetuksessa vahvistettuihin järjestelyihin, vahvistetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 19 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen toteutettuihin menoihin. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty . . . Neuvoston puolesta . . . (1) EYVL 30, 20.4.1962. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna (ETY) N:o 728/70 (EYVL L 94, 28.4.1970, s. 9). (2) EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. (3) EYVL L 94, 28.4.1970, s. 13. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1287/96 (EYVL L 125, 8.6.1995, s. 1). LIITE >TAULUKON PAIKKA>