Komission Kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 täytäntöönpanosta vuosina 1997-1998 (Komission 20. kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanosta) /* KOM/2001/0767 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 täytäntöönpanosta vuosina 1997-1998 (Komission 20. kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanosta) Sisällysluettelo >TAULUKON PAIKKA> TIIVISTELMÄ Tässä raportissa esitetään kehityssuuntauksia ja tilastotietoja, jotka liittyvät jäsenvaltioiden vuosina 1997-1998 suorittamiin tarkastuksiin ja täytäntöönpanotoimiin asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ajo- ja lepoaikoja sekä taukoja koskevien säännösten osalta. Raportti perustuu jäsenvaltioilta saatuihin tilastotilastoihin ja sisältää myös jäsenvaltioiden näkemyksiä asetuksen täytäntöönpanosta. Kaikki jäsenvaltiot toimittivat komissiolle tarkastelujaksoa koskevia tietoja - jotkin tosin vasta komission uhattua niitä rikkomisesta johtuvalla menettelyllä. Kreikka, jonka tietoja ei voitu sisällyttää edelliseen raporttiin, toimitti epätäydelliset tiedot. Sen sijaan Itävalta. joka toimitti vain osittaiset tiedot edellistä raporttia varten, antoi nyt kattavat tilastotiedot. Yleisesti ottaen tietoja annettaessa noudatettiin tällä kerralla hieman entistä paremmin tietojen toimittamista varten laaditun vakiolomakkeen muotoa, ja tiedot olivat hieman aiempaa yksityiskohtaisempia, vaikka jotkin jäsenvaltiot ilmoittivat edelleen pelkästään yhteenlaskettuja määriä, eivätkä niiden vastaukset siksi olleet yhdenmukaisia muiden kanssa. Tämä viivästytti raportin laadintaa ja haittasi lisäksi tilastotietojen nopeaa ja asianmukaista vertailua. Saadut tiedot osoittavat, että täytäntöönpanoon liittyvien tarkastusten kokonaismäärä lisääntyi EU:ssa. Useimmat jäsenvaltiot tekivät entistä enemmän tarkastuksia, joskin Tanskan, Saksan ja Luxemburgin tiedot osoittivat tarkastettujen työpäivien lukumäärän pienentyneen näissä maissa. Myös yritysten tiloissa tehtyjen tarkastusten määrä on yleisesti ottaen lisääntynyt. Sitä vastoin tiellä tehtävien tarkastusten määrä väheni useimmissa jäsenvaltioissa. Täytäntöönpanotoimien määrä ylitti enimmäkseen vaadittavan vähimmäismäärän. Vain kahdessa maassa ei päästy vaadittavaan 1 prosentin tarkastusasteeseen: Portugalin ja Luxemburgin tarkastusaste laski 1997-1998 alle vähimmäistason. Kaiken kaikkiaan useimmat jäsenvaltiot ylittivät vaivatta 1 prosentin perusvaatimuksen. Irlannissa, Espanjassa ja Ranskassa tarkastusaste oli yli 2 prosenttia, ja kaikkein tiheimmin tarkastuksia tehtiin Saksassa, jonka tarkastusaste oli yli 4 prosenttia. Valvonnan tehostuminen on yleisesti ottaen johtanut siihen, että havaittujen rikkomusten määrä on lisääntynyt. Joissakin tapauksissa rikkomusten määrän kasvu kuitenkin johtuu tilastotietojen keruun ja vertailun parannuksista. Samoin se on merkki siitä, että täytäntöönpanoviranomaiset ovat kohdentaneet toimiaan tehokkaammin. Kirjattujen rikkomusten määrä kasvoi Itävallassa, Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Eniten rikotaan edelleen ajoaikasäännöksiä, mutta myös lepoaikoihin ja taukoihin liittyvät rikkomukset ovat lisääntyneet. Toisaalta liikenteen aikatauluihin ja työvuorolistoihin liittyvien rikkomusten määrä väheni tarkastelujakson aikana. Todettakoon myös, että useimmat jäsenvaltiot ovat toimittaneet entistä kattavammat tiedot tällaisista rikkomuksista. Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamissa rikkomustilastoissa oli kuitenkin sotkettu tietoja keskenään: ensinnäkin rikkomukset, joissa oli kysymys kuuden vuorokautisen ajoajan ylittämisestä, oli sisällytetty viikoittaista lepoaikaa koskevien rikkomusten kokonaismäärään; toiseksi yli 4,5 tunnin tauottoman ajoajan ylittämisestä aiheutuneet rikkomukset yli sisällytetty liian lyhyitä taukoja koskeviin lukuihin. Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet erilaisia toimia. Jotkin valtiot, kuten Ranska ja Belgia, ovat ottaneet palvelukseen lisää tarkastajia ja parantaneet tarkastajien koulutusta vahvistaakseen täytäntöönpanoviranomaisten valmiuksia. Suomessa on tieliikennelakiin tehdyllä muutoksella lisätty työsuojelutarkastajien valtuuksia yhdessä poliisin kanssa suoritettavien tarkastusten yhteydessä. Irlannissa on siirrytty tiellä tehtävissä tarkastuksissa aiemmasta toimintamallista, jossa käytettiin tarkastuspisteitä ajopiirturien tarkastamista varten, uuteen käytäntöön, jossa tarkastuspisteissä suoritetaan useita eri toimenpiteitä. Tämän uuden toimintamallin avulla on hyvin tehokkaasti saatu toiminnalle näkyvyyttä julkisuudessa, mikä puolestaan on lisännyt säännösten noudattamista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on tehty tavanomaisten tarkastusten lisäksi nk. "hiljaisia tarkastuksia", jotka perustuvat kuljettajan tietämättä rekisteröityviin ajoneuvon käyttö- ja sijaintitietoihin. Näillä on selvitetty kuljettajien ajoaikamääräysten noudattamista. Alankomaissa on otettu käyttöön tiukemmat kansalliset normit henkilö- ja tavaraliikenteen ajo- ja lepoaikojen osalta. Alankomaiden soveltamassa täytäntöönpanopolitiikassa pyritään edistämään asetuksen (ETY) N:o 3820/85 noudattamista kehittämällä entistä toimivampia ennalta ehkäiseviä menetelmiä rankaisutoimenpiteiden sijaan. Ranskassa vakavista tai toistuvista liikennemääräysten rikkomisista on edelleen seuraamuksena yhteisön luvan oikeaksi todistetun jäljennöksen tai liikenneluvan tilapäinen tai pysyvä peruuttaminen. Sen lisäksi on otettu rangaistuksena käyttöön ajoneuvon asettaminen liikennöintikieltoon. Saksassa rangaistusasteikkoa koskevaa lainsäädäntöä tarkistettiin vuoden 1999 alussa, mutta uusia rangaistuksia ei panna täytäntöön kaikissa 16 osavaltiossa samanaikaisesti. Vaikka rangaistuksia koskevia lukuja on vaikea vertailla täsmällisesti, on ilmeistä, että eri jäsenvaltioiden välillä on edelleen suuria eroja. Useimmat jäsenvaltiot ovat onnistuneet lisäämään huomattavasti tarkastusten tehokkuutta uudistamalla täytäntöönpanoelinten tietokonelaitteita ja -ohjelmistoja. Toisaalta annetuista tiedoista käy ilmi tarve toteuttaa toimia, joilla varmistetaan, että seuraamukset ovat sisämarkkinoilla tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Yhteistyöstä voidaan todeta, että Benelux-jäsenvaltioissa on suoritettu säännöllisesti yhdenmukaistettuja tarkastuksia tarkastelujakson aikana. Lisäksi koordinoituja tarkastuksia ovat tehneet yhdessä Tanska, Saksa ja Ruotsi, Ruotsi, Norja, Tanska ja Suomi sekä Pohjois-Irlanti ja Irlannin tasavalta. Todetusta yhteistyön tehostumisesta huolimatta saadut tiedot viittaavat siihen, että yhteistyön tekeminen on edelleen pikemminkin poikkeus kuin sääntö: useimmat jäsenvaltiot näyttävät toimivan yhteistyössä muiden kanssa vain satunnaisesti. Edellä selostetun perusteella komissio aikoo tiivistäen esitettynä: * toteuttaa toimet, jotka ovat tarpeen tietojen toimittamisen tehostamiseksi * harkita direktiivin 88/599/EY muuttamista siten, että lisätään tarkastusten tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta, korotetaan täytäntöönpanon vähimmäistasoja sekä mahdollisesti määritetään tietyt seuraamusten vähimmäistasot yksittäisille rikkomustyypeille. * saattaa asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ajan tasalle [1] [1] Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta. KOM(2001) 573 lopullinen, 12.10.2001. * selvittää, tarvitaanko yhteisön sääntöihin lisää muutoksia erityisesti digitaalisen ajopiirturin tulevan käyttöönoton johdosta * tukea ja edistää yhteistyötä sekä tiedon- ja henkilöstön vaihtoa jäsenvaltioiden välillä. 1. JOHDANTO Tämä ajanjaksoa 1997-1998 koskeva raportti on järjestyksessä neljäs asetukseen (ETY) N:o 3820/85 [2] liittyvien komission raporttien sarjassa. Se perustuu tietoihin, jotka yhteisön jäsenvaltiot ovat toimittaneet käyttäen 22. helmikuuta 1993 annetun komission päätöksen [3] mukaista vakiolomaketta. [2] EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1. [3] EYVL L 72, 25.3.1993, s. 33. Kaikki jäsenvaltiot toimittivat tietonsa vakiolomaketta läheisesti muistuttavassa muodossa. Jäsenvaltioiden vastaukset olivat kattavia - vaikkakaan eivät kaikilta osin yhdenmukaisia - lukuun ottamatta Kreikan vastausta, jonka tiedot olivat epätäydellisiä. Portugalin, Alankomaiden, Kreikan, Ranskan, Tanskan, Belgian, Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan vastaukset myöhästyivät. Vakiolomakkeen käyttö on helpottanut annettujen tilastotietojen analysointia ja niiden vertailua edellisen tarkastelujakson tietojen kanssa. Raportissa mainitaan myös erilaiset kansalliset toimet, joiden toteuttamisesta jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, ja lisäksi siinä selostetaan viimeaikaista kehitystä yhteisön tasolla. 2. KANSALLISET TOIMET 2.1. Sääntelytoimenpiteet Saksassa tehtiin kesäkuussa 1998 joitakin puhtaasti muotoseikkoihin liittyviä muutoksia Fahrpersonalgesetz-lakiin (laki kuljetushenkilöstöstä). Saksan Fahrpersonalverordnung-asetuksen (kuljetushenkilöstöasetus) uusin versio sekä 6. kesäkuuta 1990 annettu asetus 23. marraskuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/599/ETY [4] mukaisista tarkastuksista asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja asetuksen (ETY) N:o 3821/85 [5] täytäntöön panemiseksi toimitettiin komissiolle jo vuosien 1995-1996 raporttia varten. Tämän jälkeen Saksan kuljetushenkilöstöasetusta ei ole muutettu, eikä 6. kesäkuuta 1990 annettua asetusta ole vielä mukautettu 23. marraskuuta 1988 annettuun neuvoston direktiiviin 88/599/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2135/98 [6]. Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan ajo- ja lepoaikoja koskevaan kirjanpitoon niiden ajoneuvojen osalta, joiden suurin sallittu painoa on 2,8-3,5 tonnia. [4] EYVL L 325, 29.11.1988, s. 55. [5] EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8. [6] EYVL L 274, 9.10.1998, s. 1. Irlannissa on annettu joitakin säädöksiä ja määräyksiä, joilla on lisätty täytäntöönpanosta vastaavan henkilöstön määrää. Alankomaissa puolestaan on muutettu henkilö- ja tavaraliikenteen ajo- ja lepoaikoja koskevaa kansallista lainsäädäntöä. Käyttöön on otettu tiukemmat kansalliset normit EU:n lainsäädännön mukaisesti. 2.2 Hallinnolliset toimenpiteet Belgian hallitus lisäsi vuonna 1998 tarkastajien määrää. Lisäksi toteutettiin erityisiä toimia, joilla uusittiin asianomaisen tarkastusviraston (Direction des Contrôles) tietokoneita sekä parannettiin tarkastajien koulutusta (A.D.R.-asetus). Suomessa lisättiin 1. tammikuuta 1999 voimaan tulleella tieliikennelain muutoksella työsuojelutarkastajien valtuuksia poliisin kanssa suoritettavien tarkastusten yhteydessä. Lisäksi työsuojelutarkastajien suorittamia tarkastuksia koskevat tiedot ovat vuoden 1998 alusta alkaen olleet saatavissa suoraan tietokoneitse. Samoin edellä mainittujen lisäksi myös tulli- ja rajavartijat luetaan 15. elokuuta 1999 alkaen kuljettajien ajo- ja lepoaikoja noudattamista tarkastaviksi viranomaisiksi. Ranskassa hallinnollisia seuraamuksia käsittelevät komiteat ehdottivat, että alueellisten poliisipäällikköjen olisi annettava rangaistukset paikallisille yrityksille, jotka rikkovat vakavasti tai toistuvasti liikennettä koskevia määräyksiä. Tällaisia rangaistuksia ovat muun muassa yhteisön luvan oikeaksi todistetun jäljennöksen tai liikenneluvan tilapäinen tai pysyvä peruuttaminen. Rangaistusjärjestelmää soveltaen Ranskassa peruutettiin pysyvästi 163 jäljennöstä yhteisön luvasta ja 232 liikennelupaa. Väliaikaisesti peruutettiin 530 jäljennöstä yhteisön luvasta ja 257 liikennelupaa. 30. elokuuta 1999 alkaen Ranskassa on myös ollut mahdollista asettaa yksi tai useampia ajoneuvoja liikennöintikieltoon. Ranska on lisännyt täytäntöönpanoviranomaisten resursseja: virkailijoiden määrää lisättiin 382:sta 405:een, ja vuonna 1998 alueellisten tarkastajien määrä nostettiin 48:aan. Tarkastustyössä käytettyjen ajoneuvojen määrää on lisätty 102:een. Irlannissa on toteutettu toimia, joilla on päivitetty tietokanta- ja muita tietokoneohjelmia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa panostettiin kuljettajien ajoaikojen noudattamisen tavanomaisten tarkastusten lisäksi edelleen voimakkaasti tietyillä kohdealueilla toteutettuihin sekä epäilyksenalaisiin kuljettajiin ja liikenteenharjoittajiin kohdistettuihin valvontatoimiin. Näistä suuressa osassa käytettiin ns. 'hiljaisista tarkastuksista' (6 711 tarkastusta 1997 ja 5 984 tarkastusta 1998) kerättyjä tietoja. Näissä tarkastuksissa ajoneuvon käyttö ja sijainti rekisteröityvät ilman, että kuljettaja tietää asiasta, ja tämän jälkeen kuljettajan piirturilevyt tarkastetaan perusteellisesti sen toteamiseksi, onko kaikki tiedot kirjattu. Tällaisten tarkastusten avulla on saatu selville tapauksia, joissa on järjestelmällisesti rikottu kuljettajien työaikasääntöjä. 3. RANGAISTUKSET 3.1 Rangaistusasteikot Itävalta, Tanska, Suomi, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta antoivat tiedot asetuksen (ETY) N:o 3820/85 rikkomiseen liittyvistä rangaistusasteikoista. Saksa toimitti erittäin yksityiskohtaisen taulukon kansallisesta lainsäädännöstä. Sakkorangaistusten suuruuden voidaan edelleen todeta vaihtelevan huomattavasti jäsenvaltioiden välillä (ks. liite A). Itävallassa sakkojen määrä vaihtelee 36 eurosta 2 180 euroon. Tanskassa puolestaan määrätään kuljettajalle vähintään 54 euron ja kuljetusyritykselle vähintään 134 euron sakko jokaisesta neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 säännösten rikkomisesta. Sakon määrä riippuu rikkomuksen luonteesta ja vakavuudesta. Suomessa rangaistukset kohdistetaan kuljettajaan tai tämän työnantajaan sen mukaan, millaisesta rikkomuksesta on kysymys. Rikkomuksista määrätään päiväsakkoja, joiden suuruus määräytyy rikkomuksen tyypin ja vakavuuden mukaan. Lisäksi yksittäisen päiväsakon suuruus riippuu rikkomuksen tekijän tuloista ja tämän huollettavina olevien henkilöiden määrästä. Ajo- ja lepoaikoja koskevien sääntöjen rikkomisesta määrätään 6-12 päiväsakkoa. Esimerkiksi piirturilevyn käytön laiminlyömisestä on rangaistuksena 8 päiväsakkoa, ja piirturilevyn käytöstä säännösten vastaisesti puolestaan 6 päiväsakkoa. Saksa toimitti erittäin yksityiskohtaisen taulukon rangaistuksista ja paikan päällä määrättävistä sakoista. Rikkomisista rangaistaan rikkomuksen tyypin ja siihen syyllistyneiden henkilöiden mukaan. Ajo- ja lepoaikoja sekä taukoja koskevien säännösten rikkomisesta määrättävät sakot vaihtelevat kuljetushenkilöstön osalta 15 eurosta 31 euroon. Työnantajan vähimmäissakko on 61 euroa. Sakot kuljettajille, jotka eivät noudata työaikojen tallentamista koskevaa säännöstä, vaihtelevat 15 eurosta 153 euroon. Työantajille sakko samasta rikkomuksesta on 153-1 534 euroa. Liikenteen aikataulua ja miehistön työvuorolistaa koskevien säännösten rikkomisesta määrätään sakkoa 51-128 euroa kuljettajalle ja vähintään 511 euroa työantajalle. Irlannissa enimmäisrangaistus on 1 270 euroa sakkoa ja/tai 6 kuukautta vankeutta. Ruotsissa sovelletaan yleistä 133 euron sakkoa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa enimmäissakot kuljettajille sekä niille, jotka aiheuttavat tai sallivat kuljettajien työaikaan ja ajopiirtureihin liittyvät rikkomukset, ovat 315-7 874 euroa. Pohjois-Irlannissa on kesäkuusta 1996 sovellettu samaa 7 874 euron suuruista enimmäissakkoa. Sakon lisäksi piirturilevyn väärentämisestä ja piirturin sinetin muuttamisesta tai väärentämisestä on säädetty enintään kahden vuoden vankeusrangaistus. 3.2 Muutokset Belgian yleisten syyttäjien kollegio (College van Procureurs-generaal) on tehnyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 23. tammikuuta 1997 (asiassa Eckehard Pastoors ja Trans-Cap GmbH vastaan Belgian kuningaskunta, C-29/95 [7]) antaman tuomion johdosta päätöksen, jonka mukaan belgialaiset tarkastajat eivät enää saa vaatia koko rikkomisesta määrätyn vakuuden välitöntä maksua kuljettajilta, joilla ei ole vakinaista asuinpaikkaa Belgiassa ja jotka valitsevat sen vaihtoehdon, että heitä vastaan jatketaan tavanomaista rikosoikeudellista menettelyä. [7] Kok. 1997, s. I-285. Ranskassa on laajennettu rangaistusjärjestelmää lisäämällä siihen yhtenä seuraamuksena ajoneuvon asettaminen hallinnolliseen ajokieltoon. Muutoksen myötä maassa on 30. elokuuta 1999 alkaen ollut mahdollista asettaa ajoneuvoja liikennöintikieltoon vakavissa tai toistuvissa liikennemääräysten rikkomistapauksissa. Saksan lainsäädännön rangaistusasteikkoa tarkistettiin vuoden 1999 alussa. Uusia asteikkoja ei kuitenkaan panna täytäntöön kaikissa 16 osavaltioissa samanaikaisesti. 4. JÄSENVALTIOIDEN VÄLISET SUHTEET JA YHTEISTYÖ Vaikka vakiolomakkeeseen, jota käytetään tietojen toimittamisessa, ei sisällykään tällaista kohtaa, muutamat jäsenvaltiot esittivät tarkastuksia koskevia huomautuksia. 4.1 Yhdenmukaistetut tarkastukset Jäsenvaltioita kehotetaan 23. marraskuuta 1988 annetussa direktiivissä 88/599/ETY vaihtamaan tietoja ja antamaan keskinäistä apua täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamista koskevissa asioissa. Belgia ilmoitti, että se on säännöllisesti toteuttanut yhdenmukaistettuja tarkastuksia naapurijäsenvaltioidensa kanssa ja että erityisesti yhteistyö Benelux-jäsenvaltioiden kanssa on parantunut. Tanska suoritti tarkastelujakson aikana kuusi edellä mainitun neuvoston direktiivin 5 artiklan mukaista yhteensovitettua tarkastusta yhdessä Saksan ja Ruotsin kanssa. Nämä tarkastukset tehtiin eri jäsenvaltioista peräisin olleille ajoneuvoille. Neljä tarkastuksista tehtiin 7., 9., 14. ja 16. helmikuuta 1997 Rødbyhavnissa ja kaksi 19. ja 26. marraskuuta 1998 Helsingørissä, missä tarkastettiin valtionsatamaan saapuvia ajoneuvoja. Tarkastuksissa kirjattiin 109 rikkomusta, joista 87 oli asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja 22 asetuksen (ETY) N:o 3281/85/ETY rikkomisia. Ruotsi ilmoitti tehneensä yhdenmukaistettuja tarkastuksia Norjan, Tanskan ja Suomen kanssa. Pohjois-Irlannin tarkastusviranomaiset toteuttivat kolme yhteistä täytäntöönpanotoimenpidettä yhdessä Irlannin tasavallan viranomaisten kanssa. 4.2 Tiedonvaihto Jäsenvaltiot eivät esittäneet tähän osa-alueeseen liittyviä erityisiä huomautuksia. Benelux-jäsenvaltiot ovat kuitenkin viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana järjestäneet säännöllisesti kokouksia, jotka ovat koskeneet tietojen ja henkilöstön vaihtoa. Luxemburgiin on perustettu komission tuella hallintoelin, joka koordinoi keskitetysti tällaisia toimia. Viime aikoina myös eräät muut maat ovat päättäneet osallistua näihin kokouksiin. Ranska on jo tullut mukaan, ja sittemmin myös Espanja, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa ovat ilmaisseet olevansa kiinnostuneita näistä toimista. 5. YHTEENVETOTAULUKOT 5.1 Tarkastukset: yhteenveto Tosiasiallisesti tarkastettujen työpäivien määrä suhteessa vaadittuun tarkastettavien työpäivien vähimmäismäärään >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Taulukosta 5.1 ja liitteen B taulukoista 3.1-3.4 puuttuvat santarmien, valtiovarainministeriön (tullin) ja työvoimaministeriön suorittamia tarkastuksia koskevat luvut. (2) Tiedoista puuttuu muiden maiden kansalaisia koskevien tarkastusten kokonaismäärä. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan (ei kansalaisuuden) mukaan. (4) Kreikan lukuja ei sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. 5.2 Rikkomukset: yhteenveto Kirjattujen rikkomusten määrä: asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artikla Katsaus jäsenvaltioittain >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) * Seuraavia viranomaisten kirjaamia rikkomuksia ei ole sisällytetty edellä olevaan taulukkoon eikä liitteen B taulukoihin 4.1-4.4, koska niitä ei ole asianmukaisesti eritelty: Santarmit: 12 417 Valtiovarainministeriö: 3 111 Työvoimaministeriö: 248 YHTEENSÄ: 15 776 Luvuista puuttuvat lisäksi ne 6 173 rikkomusta, jotka on kirjattu asetuksen (ETY) N:o 3821/85 perusteella. (2) Tanskan tiedoissa ei ole tehty eroa kotimaisen, muista ETY-maista tulevan ja kolmansista maista tulevan liikenteen välillä. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Ranska ei toimittanut eriteltyjä lukuja henkilöliikenteessä ja tavaraliikenteessä todetuista rikkomuksista, vaan se antoi tiedot yritysten tiloissa tehdyissä tarkastuksissa todettujen rikkomusten (73 815) ja tiellä tehdyissä tarkastuksissa todettujen rikkomusten (96 150) määrästä. (4) Tietoja ei toimitettu. (5) Irlanti toimitti rikkomuksia koskevat tiedot ainoastaan kotimaisen ja muista yhteisön jäsenvaltioista tulevan liikenteen osalta. Kirjattujen rikkomusten määrä: Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artikla Katsaus rikkomustyypeittäin (sis. kotimaisen sekä ETY:stä ja kolmansista maista tulevan henkilö- ja tavaraliikenteen). >TAULUKON PAIKKA> * Näihin lukuihin eivät sisälly Belgian santarmien, valtiovarainministeriön ja työministeriön kirjaamat rikkomukset, koska niitä ei ollut asianmukaisesti eritelty. ** Näihin lukuihin sisältyvät myös Yhdistyneen kuningaskunnan 8 artiklan alle kirjaamat rikkomukset, joissa oli kyse kuuden vuorokautisen ajoajan ylityksistä (6 artikla). *** Belgian toimittamat tiedot sisälsivät 6 173 rikkomusta, jotka oli kirjattu asetuksen (ETY) N:o 3821/85 perusteella. Tätä määrää ei ole sisällytetty tähän taulukkoon. 6. PÄÄTELMÄT JA HUOMAUTUKSET 6.1. Jäsenvaltioiden päätelmät ja huomautukset Itävalta ilmoitti, että sellaisten ajoneuvojen kokonaismäärä, joihin sovelletaan asetusta (ETY) N:o 3820/85, lisääntyi vuosina 1996-1998. Samoin kasvoivat paikallisten viranomaisten tarkastamien kuljettajien ja työpäivien lukumäärät. Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen määrä lisääntyi 9,2 prosenttia. Tiellä tarkastettujen kuljettajien määrä puolestaan kasvoi 49 prosenttia ja työpäivien määrä 40,7 prosenttia. Kirjattujen rikkomusten määrä 1997-1998 oli 13,5 prosenttia aiempaa suurempi. Belgia lisäsi tarkastusten määrää ottamalla palvelukseen lisää tarkastajia. Lisäksi toteutettiin erityisiä toimia tietokonelaitteiden ja -ohjelmien käytön tehostamiseksi asianomaisessa tarkastusvirastossa (Direction des Contrôles) sekä tarkastajien kouluttamiseksi (A.D.R.-asetus). Kuljettajien osalta yleisimpiä olivat edelleen ajo- ja lepoaikoja koskevat rikkomukset: näiden osuus kaikista havaituista rikkomuksista kasvoi 41,5 prosentista (1997) 45,55 prosenttiin (1998). Belgia katsoi yhteistyön muiden jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden yksikköjen kanssa parantuneen ja laajentuneen. Erityisesti Benelux-maat tekivät keskenään merkittävää yhteistyötä tarkastuksissa. Suomi ilmoitti, että tehtyjen tarkastusten määrä ylitti vuosina 1997-1998 selvästi direktiivissä 88/599/ETY säädetyn vähimmäistason. Liikkuva poliisi ja työsuojelutarkastajat tarkastivat yhteensä 345 783 piirturilevyä, mikä merkitsee sitä, että tarkastettujen työpäivien määrän osuus tarkastelujakson työpäivien kokonaismäärästä oli 1,6 prosenttia. Suomen raportissa todettiin lisäksi, että tietoja oli pystytty kokoamaan ja vertailemaan aiempaa tehokkaammin. Työsuojelutarkastajien suorittama tietojen kerääminen tehostui, kun vuonna 1998 otettiin käyttöön uusia tietokonelaitteistoja. Suomi ilmoitti, että suoritetuissa tarkastuksissa ei tehty eroa henkilö- ja tavaraliikenteen välillä. Suomen toimittamien tietojen mukaan kutakin tiellä tarkastettua ajoneuvoa kohti tutkittiin keskimäärin kolme piirturilevyä, ja yritysten tiloissa tehtyjen tarkastusten yhteydessä tutkittiin 14 piirturilevyä kutakin kuljettajaa kohti. Liikkuvan poliisin tilastot osoittavat, että vuonna 1997 syytteeseen johti 845 kirjattua rikkomusta, ja vuonna 1998 vastaava luku oli 661. Näiden rikkomusten lisäksi kumpanakin vuotena ilmeni vähäisempiä rikkomuksia, jotka johtivat varoitukseen mutta joita ei rekisteröity. Tällaisia rikkomuksia olivat useimmiten jakson kirjauskytkimen virheellinen käyttö tai käytön laiminlyönti. Ranska ilmoitti toivovansa, että digitaalinen ajopiirturi saadaan pian käyttöön, koska se merkitsee huomattavaa parannusta asetuksen (ETY) N:o 3820/85 täytäntöönpanoa koskeviin tarkastuksiin ajo- ja lepoaikasäännösten osalta. Lisäksi se on ensimmäinen askel kohti täytäntöönpanotoimenpiteiden järjestelmällisempää ja laaja-alaisempaa tarkistamista. Ranska muistutti, että se esitti vuoden 1997 lopussa muistion, joka sisälsi ehdotuksia asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamiseksi siten, että voitaisiin yhdenmukaistaa eräiltä osin tieliikenteen sosiaalilainsäädäntöä. Ranska ehdotti pääasiassa edellä mainittuun asetukseen tehtäviä tarkistuksia, jotka koskisivat erityisesti enimmäisajoajan lyhentämistä ja enimmäislepoajan pidentämistä. Lisäksi kysymyksiä, joita Ranskan mielestä olisi tarkasteltava huolellisesti, ovat lepoaikoja koskevien poikkeuksien vähentäminen sekä vaatimusten mukaisiin vuorokautisiin ajoaikoihin ja taukoihin sovellettavia poikkeuksia koskevan lainsäädännön parantaminen. Saksan viranomaisten vuosina 1997-1998 suorittamien tarkastusten määrä ylitti selvästi vähimmäisvaatimukset. Tarkastetuista ajoneuvoista ja kuljettajista huomattavan suuri määrä oli ulkomaisia. Tämä selittyy Saksan mukaan sillä, että kauttakulkuliikenteen määrä on Saksassa on ylivoimaisesti EU:n suurin. Tiellä tehtyjen tarkastusten kokonaismäärä väheni tarkastelujakson 1997-1998 aikana hieman vuosien 1995-1996 määrästä (-2,7 %). Erityisen paljon vähenivät EU:n ulkopuolelta tulleiden ajoneuvojen tarkastukset (-20 %). Sen sijaan kotimaisten ja muista jäsenvaltioista peräisin olleiden ajoneuvojen tarkastusten määrä pysyi lähes entisellään. Toisaalta keskiarvojen tarkempi tarkastelu paljasti tarkastusten määrän rajun vähenemisen vuonna 1998 verrattuna vuoden 1997 määriin (-39 % saksalaisten, -23 % muiden EU-maiden ja -23 % EU:n ulkopuolisten maiden ajoneuvojen osalta). Tämän voidaan katsoa johtuvan ainakin osittain Itävallan vastaisen rajan avautumisesta (Schengenin sopimus). Saksa ilmoitti myös, että henkilöliikenteen yritysten tiloissa tarkastettujen ajopäivien määrä oli vähentynyt. Sen sijaan tavaraliikenteen ja omaan lukuun tapahtuvan kuljetustoiminnan vastaavien tarkastusten määrät eivät juuri muuttuneet. Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 todettujen rikkomisten määrä vähentyi Saksassa verrattuna 1995-1996 kirjattujen rikkomisten määrään (lasku 4-20 %). Ainoat poikkeukset tästä suuntauksesta olivat EU:n ulkopuolisista maista tullut henkilöliikenne sekä saksalaisten kuljettajien hoitama tavaraliikenne. Kaiken kaikkiaan ajo- ja lepoaikojen noudattamisessa ei tapahtunut merkittävää muutosta. Toisin sanoen rikkomuksia tehdään edelleen suuri määrä, mikä heikentää huomattavasti Saksan tieliikenteen turvallisuutta. Saksa pyysi lisäksi, että EU:n tasolla pyrittäisiin löytämään ratkaisu työnantajien/rahtaajien toimintaa koskevaan todistustaakkaan liittyvässä ongelmassa, jotta työsuhteessa olevia kuljettajia voitaisiin suojella paremmin. Lisäksi Saksa suositteli tietojen antamiseen käytettävän vakiolomakkeen muuttamista, jotta tuleviin kertomuksiin voitaisiin saada tarkempia tietoja muun muassa asetuksen (ETY) N:o 3821/85 rikkomisista ja jäsenvaltioiden välisestä tiedonvaihtoon liittyvästä yhteistyöstä. Irlanti ilmoitti, että maan tuomioistuimet antoivat vuosina 1997-1998 useita päätöksiä, joiden perusteella liikennetarkastajien oli tarpeen palata liikenteenharjoittajien toimitiloihin tekemään syytteeseenpanoon liittyviä haastatteluja. Tämän vuoksi tiellä tehtäviä tarkastuksia varten oli käytettävissä 33 prosenttia vähemmän tarkastajia. Tiellä tehtävissä tarkastuksissa on siirrytty vuodesta 1997 alkaen aiemmasta toimintamallista, jossa tarkastuspisteitä käytettiin ajopiirtureiden tarkastamista varten, uuteen käytäntöön, jossa tarkastuspisteissä suoritetaan useita eri toimenpiteitä. Tarkastusten kokonaismäärä lisääntyi, samoin tiellä tehtäviin tarkastuksiin käytettyjen päivien määrä. Uuden toimintamallin avulla saatiin hyvin tehokkaasti näkyvyyttä julkisuudessa, mikä puolestaan lisäsi säännösten noudattamista. Entistä monipuolisemmat toimenpiteet uudenlaisissa tarkastuspisteissä johtivat kuitenkin siihen, että tarkastettujen ajoneuvojen määrä väheni verrattuna niiden tavanomaisiin tarkastuksiin, joita liikennetarkastajat tekivät maanlaajuisesti osana viikoittaisia tehtäviään. Irlanti ilmoitti myös, että tietokanta- ja muiden tietokoneohjelmien päivittämistä varten oli palkattu konsulttiyritys. Alankomaat toi esille, että sen täytäntöönpanokäytännön painopiste on enemmän ennalta ehkäisyssä kuin seuraamustoimenpiteissä. Alankomaiden kansallinen liikennetarkastusvirasto RVI jatkoi ennalta ehkäisevien menetelmien kehittämistä ja pyrki näin edistämään asetuksen (ETY) N:o 3820/85 noudattamista. Tavoitteena oli päästä liikenteenharjoittajien kanssa sopimukseen siitä, miten nämä huolehtisivat yrityksissään sääntöjen noudattamisesta. Sopimuksen noudattamatta jättäminen rangaistava teko. Tässä järjestelmässä jokainen yritys tarkastetaan ainakin kerran tietyn sovitun ajanjakson aikana. Jos tarkastuksissa havaitaan vakavia rikkomuksia, on seurauksena välittömästi rikosprosessi. Jos tiellä suoritettavissa tarkastuksissa havaitaan rikkomuksia, jotka on kirjattava virallisesti, käynnistetään niin ikään välittömästi rikosoikeudellinen menettely. Tietoja tällaisista rikkomuksista käytetään kohdennettujen tarkastusten tekemiseksi yrityksissä. Ruotsi toi esille tarpeen yhdenmukaistaa rangaistusasteikkoja EU:n sisällä ja ehdotti, että rikosoikeudellinen menettely olisi rikkomistapauksissa toteutettava kuljettajan kotimaassa. Lisäksi se vaati, että olisi laadittava luettelo kunkin jäsenvaltion yhteyshenkilöistä. Yhdistynyt kuningaskunta tähdensi, että sen toimittamat tiedot eivät anna täysin oikeaa kuvaa kuljettajien ajoaikasäännösten noudattamista koskevien täytäntöönpanotoimien laajuudesta. Esitetyt luvut koskivat ajoneuvotarkastusviraston (Vehicle Inspectorate) ja (Pohjois-Irlannissa) ympäristöministeriön toteuttamia kuljettajien ajoaikojen valvontatoimia. Sen sijaan poliisi ei kyennyt toimittamaan numerotietoja ajoaikojen valvontatoimistaan vuosien 1997-1998 raporttia varten. Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta toi päätelmissään ja huomautuksissaan esille, että kuuden vuorokautisen ajoajan ylittäminen on katsottu samaksi kuin viikoittaista lepoaikaa koskeva rikkomus ja että yli 4,5 tunnin tauoton ajoaika vastaa liian lyhyttä taukoa. Näin ollen välttääkseen samojen rikkomusten laskemisen kahteen kertaan se sisällytti kirjatut kuuden vuorokautisen ajoajan ylittämiset viikoittaista lepoaikaa koskevien rikkomusten kokonaismäärään ja yli 4,5 tunnin tauottomasta ajoajasta aiheutuneet rikkomukset liian lyhyitä taukoja koskeviin lukuihin. 6.2 Komission päätelmät ja huomautukset Asetus (ETY) N:o 3820/85 muodostaa edelleen yhteisen perustan tieliikenteen harjoittajien enimmäisajoaikojen ja lepoaikojen määräämiselle yhteisössä. Asianmukaisesti ja yhtenäisesti sovellettuna se voi parantaa liikenneturvallisuutta, liikenteen tehokkuutta sekä tervettä kilpailua unionissa. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että jäsenvaltioilla on edelleen eriäviä käsityksiä tämän lainsäädännön täytäntöönpanosta. Vaikka kaikki jäsenvaltiot toimittivat tiedot lähes vakiomuodossa, tiedot eivät vieläkään ole yhtenäisiä. Tarkastusten ja valvonnan voimaperäisyys ja tiheys vaihtelevat, ja niitä suorittavat eri viranomaiset, jotka toimivat usein eri kansallisten sääntöjen perusteella. Myös rikkomuksista aiheutuvissa seuraamuksissa on eroja. Komissio katsookin, että tarvitaan lisää yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä, jotta voidaan taata koordinoidut toimintatavat täytäntöönpanossa. Uusia lainsäädäntöaloitteita onkin jo tehty. Lisäksi komissio jatkaa kaikkien jäsenvaltioiden tilanteen seuraamista. 6.2.1 Tiedot entistä kattavampia, mutta puuttuvien tai puutteellisten tietojen ongelma ei ole kokonaan poistunut Useimpien jäsenvaltioiden toimittamat tiedot olivat entistä seikkaperäisempiä. Itävalta ja Suomi toimittivat aiempaa yksityiskohtaisempia tietoja asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artiklaa koskevista rikkomuksista. Kaikesta huolimatta tietojen myöhästymiset ja puutteet niiden kattavuudessa vaikeuttivat edelleen tietojen laajaa vertailua. Syyt tähän vaihtelivat maittain. Kreikka toimitti komission raporttia varten epätäydelliset tiedot, joista puuttuivat kirjattujen rikkomusten tyypit ja määrä, kansalliset toimet sekä rangaistukset. Belgia toimitti edelleen eri viranomaisten rekisteröimiä tietoja, joita ei ollut kokonaisuudessaan koottu vakiomuodossa. Ranska puolestaan ei edelleenkään erottele kotimaisia ja ulkomaisia toimijoita kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan, mikä voi aiheuttaa epätarkkuuksia vertailuissa. 6.2.2 Lähes kaikki jäsenvaltiot saavuttivat vaaditun tarkastusten vähimmäismäärän Täytäntöönpanoon liittyvien tarkastusten kokonaismäärä EU:ssa on kasvanut edelleen, joskin jäsenvaltioiden välillä on jossain määrin eroja. Tarkastusten määrä kasvoi Itävallassa, Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Entistä vähemmän tarkastuksia suoritettiin sen sijaan Tanskassa, Saksassa ja Luxemburgissa. Itävallan toimittamien tietojen perusteella maassa tehtyjen tarkastusten määrä oli kasvamaan päin. Tämä johtui kuitenkin enimmäkseen siitä, että Itävalta toimitti nyt laadittavaa raporttia varten tiedot sekä vuodelta 1997 että 1998, kun se edellistä raporttia varten antoi ainoastaan vuoden 1996 tiedot. Saksassa tarkastukset vähenivät, vaikka niitä suoritettiinkin edelleen huomattavasti yli vaaditun minimin. Portugalissa tarkastusaste pysyi lähes samana (aikaisemmin 0,38 %, nyt 0,39 %), mutta se ei edelleenkään vastannut perusvaatimusta, joka on 1 prosenttia työpäivien kokonaismäärästä. Merkille pantavaa on, että Luxemburgissa tarkastusaste pieneni 1,29 prosentista 0,87 prosenttiin, joka on alle vaaditun vähimmäistason. Yleisesti ottaen useimmat jäsenvaltiot ylittivät kuitenkin helposti 1 prosentin vähimmäisvaatimuksen. Irlannissa ja Espanjassa taso oli edelleen yli 2 prosenttia. Ranskassa puolestaan tarkastusaste nousi alle 2 prosentista yli 2 prosenttiin. Unionin korkein tarkastusaste, yli 4 prosenttia, oli Saksassa. 6.2.3 Liikenteen aikatauluja ja työvuorolistaa koskevien säännösten rikkomiset vähenivät, mutta kaikkien muiden säännösten rikkomiset lisääntyivät Asetuksen 6 artiklan (ajoajat), 7 artiklan (tauot) ja 8 artiklan (lepoajat) säännösten rikkomiset lisääntyivät. Ajoaikarikkomusten osuus kaikista kirjatuista rikkomuksista säilyi entisellä korkealla tasolla (39,5 %, kun vastaava osuus vuosina 1995-1996 oli 38,4 %). Ajoaikarikkomusten määrä ylitti tarkastelujaksona edelleen lepoaikoja koskevien rikkomusten määrän ja oli aiempaan tapaan suurin rikkomusten luokka. Taukosäännösten rikkomisten kokonaismäärä kasvoi edellisestä raportista. Sen sijaan näiden rikkomusten osuus kaikista rikkomuksista laski vuosina 1995-1996 kirjatusta 29,4 prosentista 27,8 prosenttiin. Lepoaikarikkomusten osuus kasvoi 32,1 prosenttiin kaikista rikkomuksista. Sen sijaan liikenteen aikataulua ja työvuorolistaa koskevien rikkomusten osuus pieneni 1995-1996 vuosien 4 prosentista 0,6 prosenttiin vuosina 1997-1998. Useimmat jäsenvaltiot toimittivat entistä kattavammat tiedot edellä mainituista rikkomuksista. Espanja toimitti tätä raporttia varten entistä enemmän tietoa rikkomuksista, jotka liittyivät kolmansista maista peräisin olevaan henkilö- ja tavaraliikenteeseen. Sen sijaan Yhdistyneen kuningaskunnan tiedot aiheuttivat jonkin verran epäselvyyksiä, koska niissä jotkin ajoaikarikkomukset oli katsottu lepoaikoja tai taukoja koskeviksi rikkomuksiksi. 6.2.4 Kirjattujen rikkomusten määrä on lisääntynyt useimmissa jäsenvaltioissa Kaiken kaikkiaan rekisteröityjen rikkomusten määrä EU:ssa kasvoi. Entistä enemmän rikkomuksia kirjattiin Itävallassa, Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Muissa jäsenvaltioissa määrä väheni. Joissakin maissa, kuten Itävallassa ja Belgiassa, rikkomusten määrän kasvu saattaa johtua tarkastusten lisäämisestä. Eräissä muissa maissa, kuten Suomessa, se voi yksinkertaisesti olla seurausta tietojen keruun ja vertailun tehostumisesta. Kolmanneksi, kuten Irlannin tapauksessa, se voi myös olla osoitus siitä, että täytäntöönpanoviranomaiset ovat kohdistaneet toimensa aiempaa tehokkaammin. Jäsenvaltioiden toimittamista rikkomuksia koskevista tiedoista käy ilmi muun muassa, että useimmissa niistä jäsenvaltioista, joissa rikkomusten määrä kasvoi, kuten Itävallassa, Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, myös tarkastettujen työpäivien kokonaismäärä lisääntyi. Kahdessa maassa (Saksassa ja Luxemburgissa) kirjattujen rikkomusten määrä lisääntyi siitä huolimatta, että tarkastuksia tehtiin aiempaa vähemmän. Näiden maiden osalta havaittujen rikkomusten määrän lisääntyminen näyttääkin johtuvan ensisijaisesti rikkomusten yleistymisestä. Tanskan tiedot osoittavat sekä maassa suoritettujen tarkastusten että tehtyjen rikkomusten määrän vähentyneen. Sen sijaan Espanjassa ja Portugalissa kirjattujen rikkomusten määrä väheni, vaikka tarkastettujen työpäivien kokonaismäärä lisääntyi. Alankomaat jatkoi vuosina 1997-1998 ennalta ehkäisevien toimenpiteiden toteuttamista. Siitä huolimatta maa ilmoitti havaittujen rikkomusten määrän lisääntyneen. Rikkomusten määrä ei kuitenkaan kasvanut samassa suhteessa kuin tarkastettujen työpäivien määrä. EU:ssa havaittujen rikkomusten kokonaismäärä näyttää siis kaiken kaikkiaan lisääntyneen. On kuitenkin huomattava, että tarkastusten lisääminen tai vähentäminen ei ilman muuta johda kirjattujen rikkomusten määrän vastaavaan kasvuun tai pienenemiseen. Tarve tehostaa ja yhtenäistää täytäntöönpanoa on kysymys, jota komissio tarkastelee myös jatkossa. 6.2.5 Rikkomusten havaitsemisaste vaihtelee suuresti Suhde havaittujen rikkomusten kokonaismäärän ja tarkastettujen työpäivien kokonaismäärän välillä paljastaa suuria eroja siinä, miten onnistuneesti jäsenvaltiot kohdistavat tarkastuksensa mahdollisiin säännösten rikkojiin. Tarkastelujakson 1997-1998 aikana tässä onnistuivat parhaiten Saksa ja Itävalta. Saksassa kirjattiin 6,8 rikkomusta 100 tarkastettua työpäivää kohti, Itävallassa puolestaan 5,9. Eräissä muissa jäsenvaltioissa havaitsemisten määrä vaihteli yli yhdestä rikkomuksesta (Tanska, Italia, Luxemburg ja Alankomaat) yli kahteen rikkomukseen (Ranska, Suomi, Portugali) 100 työpäivää kohti. Belgiassa, Irlannissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaitsemisaste jäi sen sijaan alle 1 prosentin. Tämä suhde osoittaa, minkälaisia hyötyjä voitaisiin saada vaihtamalla kokemuksia ja ottamalla koko unionissa käyttöön tehokkaimmat sekä kansallisiin oloihin soveltuvimmat parhaat toimintatavat. 6.2.6 Digitaalinen ajopiirturi pian käyttöön 24. syyskuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2135/98 [8] muutetaan tieliikenteen valvontalaitteista annettua asetusta (ETY) N:o 3821/85 sekä asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanosta annettua direktiiviä 88/599/ETY. Muutosasetus mahdollistaa uuden digitaalisen ajopiirturin käyttöönoton. Digitaalisen ajopiirturin on määrä tulla pakolliseksi kaikissa jäsenvaltioissa vuoden 2003 loppuun mennessä. [8] EYVL L 274, 9.10.1998, s. 1. Ajopiirturin mukauttamista käsittelevä komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden, täytäntöönpanoelinten, työmarkkinaosapuolten sekä valmistajien edustajista, hyväksyi maaliskuussa 2000 asiakirjan, jossa vahvistettiin digitaalisen ajopiirturin tekniset eritelmät. Mainittu komitea ei kuitenkaan 19. syyskuuta 2001 kyennyt antamaan puoltavaa lausuntoa eräistä puhtaasti teknisluonteisista muutoksista maaliskuussa 2000 hyväksyttyihin eritelmiin. Kun lausuntoa ei ole annettu, toteutettavat toimenpiteet on alistettava neuvoston hyväksyttäviksi asetuksessa (ETY) N:o 3821/85 säädetyn komiteamenettelyn mukaisesti. Lisäksi lainsäädännön täytäntöönpanoasiantuntijoiden ryhmä, joka toimi komission neuvonantajana digitaaliseen ajopiirturiin liittyvissä kysymyksissä, sai tehtäväkseen tarkastella, kuinka voimassa olevaa tieliikenteeseen sovellettavaa sosiaalilainsäädäntöä voidaan parhaiten soveltaa laskennallisesti uutta ajopiirturia käytettäessä. Ryhmä esitti työnsä tulokset komissiolle heinäkuussa 2001. Ryhmä käsittelee selvityksessään asetuksen (ETY) N:o 3820/85 yhteistä tulkintaa, asetukseen (ETY) N:o 3821/85 tarvittavia muutoksia sekä näihin liittyviä kysymyksiä, jotka koskevat tiellä ja yrityksissä tehtäviä tarkastuksia. Komissio pohtii parhaillaan ryhmän esittämiä suosituksia. 6.2.7 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tulkintaa tarkentavat edelleen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot. Tarkasteltu ajanjakso ulottuu vuoden 2001 alkuun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoo 28. syyskuuta 2000 asiassa C-193/99 [9], G. E. Hume, antamassaan tuomiossa, että asetuksen (ETY) N:o 3280/85 8 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että kuljettajan, joka päättää siirtää viikoittaisen lepoaikansa sitä viikkoa seuraavalle viikolle, jonka perusteella oikeus lepoaikaan on syntynyt, on pidettävä tällä seuraavalla viikolla kaksi viikoittaista lepoaikaa yhtäjaksoisesti ja keskeytyksettä. [9] Kok. 2000, s. I-7809. Tässä asiassa oli kysymys nimenomaan seuraavalle viikolle siirrettävän viikoittaisen lepoajan ja kyseisen seuraavan viikon viikoittaisen lepoajan suhteen määrittämisestä. Kysymystä tarkasteltaessa on huomattava, että edellä mainitun asetuksen 8 artiklan 5 kohta edellyttää ensimmäisen lepoajan olevan "yhteydessä" toiseen lepoaikaan. Tuomioistuin toteaa kyseisen ilmaisun eri kielitoisintojen vertailun osoittavan, että siirretty viikoittainen lepoaika on pidettävä yhdessä seuraavan viikon lepoajan kanssa. Lisäksi on tärkeää huomata, että asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa säädetään pääsäännöksi 45 tunnin yhtäjaksoinen viikoittainen lepoaika, jota voidaan tietyin edellytyksin lyhentää, jolloin kukin lepoajan lyhennys on korvattava lyhennystä vastaavalla yhtäjaksoisella lepoajalla ennen kyseistä viikkoa seuraavan kolmannen viikon loppua. Tuomioistuin toteaa, että koska 8 artiklan 5 kohdassa sallitaan viikoittaisen lepoajan siirtäminen ja poiketaan näin yleisestä järjestelmästä, sitä ei voida tulkita laajentavasti. Lisäksi sen soveltamisala on määritettävä siten, että otetaan huomioon asetuksen tavoitteet, eli työolojen ja liikenneturvallisuuden parantaminen. Kun 8 artiklan 5 kohta tulkitaan tällä tavalla, taataan tämän tavoitteen mukainen toiminta. 6.2.8 Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on myös antanut tuomion ajopiirturin käytöstä (asetus (ETY) N:o 3821/85) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 18. tammikuuta 2001 asiassa C-297/99 [10], Skills Motor Coaches Ltd, B. J. Farmer, C. J. Burley ja B. Denman, antama tuomio koski tieliikenteen valvontalaitteiden käyttöä. Tuomiossa todetaan, että kuljettajan velvollisuus merkitä kaikki muut työskentelyajat koskee myös aikaa, jonka kuljettaja käyttää siirtymisiin, jotka ovat tarpeen sellaisen ajoneuvon haltuunottamiseksi, joka sijaitsee muualla kuin kuljettajan kotipaikassa tai työnantajan toimipaikassa, sekä aikaa, jonka kuljettaja on käyttänyt asetuksen (ETY) N:o 3821/85 soveltamisalaan kuulumattomaan ajotehtävään ennen sellaisen ajoneuvon haltuunottoa, johon kyseistä asetusta sovelletaan [10] Kok. 2001, s. I-573. 6.2.9 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttaminen Vuosien varrella sekä kansalliset toimivaltaiset viranomaiset että tieliikenteen alan toimijat ovat tuoneet esiin voimassa olevan asetuksen heikkouksia. Lisäksi 2. lokakuuta 2000 pidetyssä liikenneneuvoston kokouksessa komissio totesi, että jäsenvaltiot ovat yksimielisiä tarpeesta tehdä asetukseen teknisiä muutoksia. Neuvosto pyysikin komissiota esittämään mahdollisimman pikaisesti ehdotuksen asetuksen muuttamiseksi. Komissio työskentelee paraikaa aktiivisesti asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamiseksi. Ehdotus uudeksi asetukseksi (KOM(2001) 573) annettiin 12. lokakuuta 2001. Ensisijaisena tavoitteena on saada aikaan selvä ja johdonmukainen säädösteksti, jossa on selkeytetty ja yksinkertaistettu nykyisin voimassa olevaan asetukseen sisältyviä sääntöjä sekä saatettu ne ajan tasalle. Komission tavoitteena on laajentaa asetuksen soveltamisalaa ajantasaistamalla ja tarkentamalla nykyisin voimassa olevia vapautuksia ja poikkeuksia siten, että otetaan huomioon yksityissektorin kasvava rooli sellaisilla aloilla, joiden palveluista aiemmin huolehti julkinen sektori. Lisäksi tarkoituksena on huolehtia siitä, että voimassa olevia säännöksiä kyetään soveltamaan laskennallisesti digitaalisissa ajopiirtureissa. 6.2.10 Komissio aikoo myös tehostaa täytäntöönpanoa sekä parantaa tarkastusten ja seuraamusten täytäntöönpanoa, tehokkuutta ja yhtenäisyyttä tiukentamalla direktiiviä 88/599/ETY Komission työohjelmassa kaavaillaan direktiivin 88/599/ETY tiukentamista. Kyseinen direktiivi velvoittaa nykyisin jäsenvaltiot tarkastamaan 1 prosentin kuljettajien työpäivistä, jotta voitaisiin varmistaa ajo- ja lepoaikavaatimusten noudattaminen. Komissio aikoo kasvattaa tätä vaadittavaa tarkastusosuutta - tarvittaessa asteittain - lisätäkseen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamien tarkastusten määrää sekä tehostaakseen ja yhdenmukaistaakseen tarkastuksia. 6.2.11 Neuvosto vahvisti yhteisen kannan maantieliikenteen alalla työskentelevien työajan käyttöönotosta Komissio antoi 18. marraskuuta 1998 ehdotuksen toimenpidekokonaisuudesta (KOM 662/98) [11], jonka tarkoituksena on saattaa eräät alat, jotka nykyisin jäävät työajan järjestelyistä 23. marraskuuta 1993 annetun direktiivin 93/104/EY [12] soveltamisalan ulkopuolelle, kyseisen direktiivin soveltamisalan piiriin. Asiasta keskusteltiin jäsenvaltioiden jyrkkien erimielisyyksien vuoksi pitkään, mutta neuvosto pääsi siitä lopulta poliittiseen yksimielisyyteen 22. joulukuuta 2000. Neuvoston yhteinen kanta julkaistiin ja annettiin Euroopan parlamentille 23. maaliskuuta 2001. [11] EYVL C 43, 17.2.1999, s. 1. [12] EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18. Neuvoston yhteisessä kannassa jätetään itsenäiset kuljettajat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Lisäksi sen sisältämät yötyötä koskevat säännöt ovat vähemmän tiukkoja. Direktiivin toinen käsittely Euroopan parlamentissa saatiin päätökseen kesäkuussa 2001. Parlamentti haluaa, että direktiivin soveltamisalaan sisällytetään uudelleen kaikki kuljettajat ja että yötyötä koskevien sääntöjen osalta palataan komission alkuperäiseen ehdotukseen. Neuvoston ja Euroopan parlamentin välinen sovittelumenettely näiden kahden toimielimen erilaisten kantojen sovittamiseksi yhteen käynnistyi syksyllä 2001. 6.2.12 Loppuhuomautukset Ajo- ja lepoaikoja koskevien sääntöjen asianmukainen soveltaminen on kaikkien edun mukaista. Komissio jatkaa tämän alan kehityksen seuraamista taatakseen sosiaalilainsäädännön yhtenäisen ja asianmukaisen täytäntöönpanon sekä edistääkseen hyvien toimintatapojen käyttöä. Tätä varten komission ehdotus (KOM(2001) 573 lopullinen), joka koskee asetusta (ETY) N:o 3820/85, sisältää säännökset perustettavasta pysyvästä komiteasta, jonka välityksellä voidaan vaihtaa näkemyksiä kyseisen asetuksen soveltamisesta ja joka mahdollistaa tarvittaessa nopean päätöksenteon. Lisäksi komission tarkoituksena on jatkossakin kannustaa jäsenvaltioita toteuttamaan lisää yhteistyöhankkeita sekä edistää tietojen ja henkilöstön vaihtoa. Näiden toimien avulla voidaan tehostaa täytäntöönpanotoimia sekä lisätä tietämystä siitä, miten edellä mainittu asetus on pantava täytäntöön. Liite A >TAULUKON PAIKKA> Huom. Belgian, Italian ja Espanjan tiedot perustuvat näistä maista olevien kansallisten asiantuntijoiden vuonna 1995 toimittamiin lukuihin. Ranskan ja Alankomaiden luvut ovat samat kuin edellisessä raportissa, koska näistä maista ei ole tullut ilmoituksia niiden lainsäädännön muutoksista. Taulukossa olevien lisäksi muista jäsenvaltioista ei toimitettu tietoja. Liite B Tilastotiedot 1. Tarkastelujakso: 1. tammikuuta 1997- 31. joulukuuta 1998. 2. Suoritettavien tarkastusten vähimmäismäärää koskeva laskelma (direktiivin 88/599/ETY 2 artikla) [13] [13] EYVL L 325, 29.11.1988, s. 55. >TAULUKON PAIKKA> (1) Kreikan lukuja ei sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. (2) Luvut koskevat valtiossa rekisteröityjen yli 1 524 kiloa painavien tavarankuljetusajoneuvojen ja julkisiin palveluihin käytettävien suurten ajoneuvojen kokonaismäärää. Osa näistä ajoneuvoista ei kuuluisi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan. Luvuista ei ole kuitenkaan käytettävissä erittelyä. 3. Tarkastukset 3.1 Tiellä suoritetut tarkastukset >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tilastotiedot koskevat ajoneuvojen kokonaismäärää, jota ei ole eritelty tavaraliikenteen tai henkilöliikenteen ajoneuvoihin. (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. 3.2 Yritysten tiloissa tarkastetut kuljettajat >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tanska ei toimittanut näitä tietoja. (2) Tavaraliikenteen luku on omaan lukuun ja toisen lukuun suoritetun liikenteen summa. 3.3 Tiellä tarkastetut työpäivät >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tilastotiedot koskevat ajoneuvojen kokonaismäärää, jota ei ole toimitetuissa tiedoissa (kokonaan tai osittain) eritelty tavaraliikenteen tai henkilöliikenteen ajoneuvoihin. (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. 3.4 Yritysten tiloissa tarkastetut työpäivät >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tavaraliikenteen luku on omaan lukuun ja toisen lukuun suoritetun liikenteen summa. 4. Rikkomukset Kirjattujen rikkomusten määrä 4.1 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artikla: ajoajat >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tiedot koskevat ainoastaan vuotta 1997, sillä vuodelta 1998 ei toimitettu eriteltyjä lukuja. Kokonaismäärään on sisällytetty 1 805 vuonna 1998 kirjattua rikkomusta (ks. taulukko 5.2). (2) Tanska ei toimittanut eriteltyjä tietoja. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Tavara- ja henkilöliikenteestä ei toimitettu eriteltyjä tietoja. (4) Tietoja ei toimitettu. (5) Ajoaikarikkomukset yhteensä ilman erittelyä rikkomustyypeittäin. * Nämä rikkomukset on kirjattu lepoaikarikkomuksia koskevaan taulukkoon, kohtaan 'viikko'. 4.2 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 7 artikla: tauot >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tanska ei toimittanut eriteltyjä tietoja. (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Tavara- ja henkilöliikenteessä kirjatuista rikkomuksista ei toimitettu eriteltyjä tietoja. (3) Tietoja ei toimitettu. 4.3 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 8 artikla: lepoajat >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Tanska ei toimittanut eriteltyjä tietoja. (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. (3) Tietoja ei toimitettu. (4) Nämä luvut sisältävät myös rikkomukset, jotka koskevat kuuden vuorokautisen ajoajan ylittämistä. 4.4 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 14 artikla: liikenteen aikataulu ja työvuorolista >TAULUKON PAIKKA> Huom. (1) Belgian toimittamat tiedot koskivat kirjattuja asetuksen (ETY) N:o 3821/85 rikkomisia. Tämän vuoksi Belgian lukuja (6 173 rikkomusta) ei ole sisällytetty tähän taulukkoon. (2) Tietoja ei toimitettu. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. (4) Eriteltyjä lukuja ei toimitettu. (5) Toimitetut luvut eivät ole täydellisiä, koska 2 040:ntä vuonna 1997 kirjattua rikkomusta ja 3 385:ttä vuonna 1998 kirjattua rikkomusta ei kyetty sijoittamaan taulukon luokkiin. Nämä luvut on kuitenkin sisällytetty kirjattujen rikkomusten kokonaismäärään (ks. taulukko 5.2).