Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Asetuksen (EY) N:o 1655/2000 (LIFE) väliarviointi /* KOM/2003/0668 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Asetuksen (EY) N:o 1655/2000 (LIFE) väliarviointi 1. Tiivistelmä LIFE III -asetuksen 12 artiklan mukaan komissio tarkastelee vuoden 2003 syyskuuhun mennessä LIFE III -ohjelman toteutusta ja tuloksia ja julkaisee kertomuksen, johon liitetään tarvittaessa LIFE-tuen seuraavaa vaihetta koskevat ehdotukset. Komissio on tehnyt tämän arvioinnin LIFE-hankkeita koskevien tietojen ja niistä saatujen kokemusten perusteella. Avoimuuden ja puolueettomuuden vuoksi komissio päätti kuitenkin teettää oman arviointinsa lisäksi ulkopuolisen arvioinnin konsultilla, joka valittiin tarjouskilpailun perusteella. LIFE III -ohjelman ensimmäisenä toteutusvuonna (2000) toimintaa haittasi se, että asetuksen antaminen myöhästyi. Asetus annettiin vasta heinäkuussa 2000, ja uusien hankkeiden valinta pääsi käyntiin vasta vuonna 2001. Vuoden 2001 alussa komission ympäristöasioiden pääosastossa toteutettiin laaja hallinnonuudistus. LIFE-rahoitusvälineen hallinnointia varten luotiin yksi ainoa yksikkö. Aiemmin hallinnoinnista oli huolehtinut teemakohtaisesti viisi erillistä yksikköä. Vuosina 2001 ja 2002 LIFE-ohjelman hallintoa parannettiin luomalla mekanismeja ja ottamalla käyttöön työmenetelmiä, joilla voitiin keventää huomattavasti aiemmilta vuosilta periytyvää työtaakkaa (vähentää sellaisten hankkeiden määrää, jotka oli saatettu päätökseen mutta joista ei ollut tehty tilinpäätöstä, sekä maksamatta olevien maksusitoumusten määrää) sekä tehostaa meneillään olevien hankkeiden toteuttamista. Myös LIFE-ohjelman varainhoidon toteuttamista parannettiin samaan aikaan. Hallinnonuudistuksen jälkeen vuoden 2002 lopussa vapautui käyttöön hallintokapasiteettia, jota voitiin käyttää tulosten levittämisen ja käytön tehostamiseen sen jälkeen, kun oli huolehdittu ensisijaisesta tavoitteesta eli varmistettu paras mahdollinen hallinnointimenettely hankkeiden valintaa ja toteuttamista varten. LIFE III -ohjelma on nyt päässyt hyvään alkuun. Ulkopuolisen arvioinnin tulosten perusteella LIFE III on hyödyllinen ohjelma yhteisön ympäristöpolitiikan toteuttamisessa. Erityinen ympäristöalan rahoitusväline on hyödyllinen jatkossakin, mutta siihen on syytä tehdä joitakin muutoksia: * sen hallintoa on yksinkertaistettava, * sen painopisteet on asetettava kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman mukaan ja * sen tulosten käyttöä ja levitystä on parannattava. 2. Johdanto LIFE III -asetus tuli voimaan vuonna 2000, ja sen voimassaolo päättyy vuoden 2004 lopussa. Kuten asetuksen 12 artiklassa säädetään, tulosten väliarviointi on tehtävä vuoden 2003 puolivälissä. Arviointi koskee rahoitusvälineen hallinnointia ja sitä, miten se on edistänyt yhteisön ympäristöpolitiikkaa. Se perustuu komission käytössä olevaan tilastotietoon ja meneillään olevien hankkeiden konkreettisiin tuloksiin. Komission oman arvioinnin lisäksi teetettiin heinäkuussa 2003 ulkopuolinen arviointi. Arvioinnin päätarkoituksena on varmistaa julkisen varojen asianmukainen käyttö ja lisäksi parantaa yhteisön ympäristöpolitiikkaa ottamalla opiksi menneisyydestä, jotta voitaisiin tehdä oikeat valinnat tulevaisuutta varten. Ohjelman tulosten arviointi suhteessa yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteisiin on keskeisen tärkeää päätettäessä, jatketaanko ohjelmaa vai ei - ja jos jatketaan, miten ohjelmaa voitaisiin parantaa. 2.1. Tausta Ympäristöalan rahoitusväline LIFE (L'Instrument Financier pour L'Environnement) otettiin käyttöön vuonna 1992 jatkovaiheena ACNAT-, MEDSPA- ja NORSPA-ohjelmille, joissa rahoitettiin luonnonsuojeluun (ACNAT), Välimeren alueen ympäristöön (MEDSPA) ja Atlantin ja Pohjanmeren ympäristöön (NORSPA) liittyviä hankkeita. LIFE tarjosi johdonmukaiset, vakaat ja paremmin rahoitetut puitteet näille ympäristöalan toimille. Ympäristöalan rahoitusvälineen nykyvaihe (LIFE III) käynnistettiin 17. heinäkuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/2000. Sillä kumottiin asetus (ETY) N:o 1973/92 (LIFE I), jolla LIFE-rahoitusväline otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön ja jonka tilalle tuli myöhemmin 15. heinäkuuta 1996 annettu asetus (EY) N:o 1404/96 (LIFE II). 2.2. LIFE-ohjelman kuvaus Kestävän kehityksen tavoitteiden ja Euroopan parlamentin päätöksen N:o 2179/98/EY mukaisesti LIFE-ohjelman yleistavoitteena on edistää yhteisön ympäristöpolitiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanoa ja kehittämistä. Lisäksi LIFE-ohjelman on tarkoitus tukea sitä, että ympäristönäkökohdat otetaan huomioon EU:n politiikassa myös muilla aloilla, sekä johtaa uusiin ratkaisuihin ohjelman kattamissa ympäristöongelmissa. LIFE-ohjelmassa yhteisrahoitetaan jäsenvaltioiden, liittymässä olevien maiden, ehdokasmaiden ja tiettyjen EU:n ulkopuolisten maiden hankkeita. LIFE perustuu käytännön lähestymistapaan, jolla pyritään alun perin viidennessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa määritellyn yhteisön politiikan täytäntöönpanoon. LIFE-ohjelmaa on toteutettu kolmessa vaiheessa: " ensimmäistä vaihetta varten osoitettiin 400 miljoonaa euroa (1992-1995), " toista vaihetta varten osoitettiin 450 miljoonaa euroa (1996-1999), " nykyistä vaihetta (LIFE III) varten on osoitettu 640 miljoonaa euroa (2000-2004). LIFE muodostuu kolmesta teemakohtaisesta osasta: LIFE Luonto, LIFE Ympäristö ja LIFE Kolmannet maat. LIFE Luonto -hankkeiden erityistavoitteena on edistää yhteisön luonnonsuojelulainsäädännön täytäntöönpanoa (lintudirektiivi 79/409/ETY ja luontotyyppidirektiivi 92/43/ETY). Hankkeilla tuetaan erityisesti Natura 2000 -verkon luomista. LIFE Ympäristö -hankkeiden tavoitteena on edistää innovatiivisten ja integroitujen tekniikoiden kehittämistä sekä yhteisön ympäristöpolitiikan edelleenkehittämistä. Tätä varten myönnetään rahoitustukea demonstraatiohankkeille, EU:n uusien ympäristöalan toimien ja välineiden kehittämistä pohjustaville hankkeille sekä liitännäistoimenpiteiden toteuttamiselle. LIFE Luonto ja LIFE Ympäristö -varoilla yhteisrahoitetaan Euroopan unionissa toteutettavia hankkeita. Lisäksi näillä varoilla tuetaan EU:n ja liittymässä olevien maiden ja ehdokasmaiden välisten sopimusten mukaisesti ehdokasmaiden osallistumista ympäristö- ja luonnonsuojeluhankkeisiin, millä valmistellaan niiden liittymistä unioniin. LIFE Kolmannet maat -hankkeita toteutetaan Euroopan unionin sekä Välimeren ja Itämeren reunavaltioiden (ei kuitenkaan Keski- ja Itä-Euroopan liittymässä olevien maiden eikä ehdokasmaiden) välillä tehtyjen assosiaatiosopimusten mukaisesti. LIFE Kolmannet maat -ohjelman tavoitteena on edistää ympäristöalalla ja ympäristöpolitiikan ja -ohjelmien kehittämisessä tarvittavien valmiuksien ja hallinnollisten rakenteiden luomista. Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistaan vuosittain ehdotuspyyntö, jonka perusteella jäsenvaltiot ja kolmannet maat lähettävät komissiolle hanke-ehdotuksiaan. Komissio julkaisee ehdotusten määräpäivän virallisessa lehdessä ja arvioi saapuneet ehdotukset. Komissio vastaa LIFE-hankkeiden varainhoidon valvonnasta ja toteutuksen seurannasta sekä yleisestä tulosten hyödyntämisestä ja levityksestä. LIFE-hankkeisiin voivat osallistua kaikki luonnolliset ja oikeushenkilöt, ja hankkeiden on täytettävä seuraavat yleisperusteet: * niiden on vastattava yhteisön tasolla asetettuja prioriteetteja ja edistettävä edellä mainittuja tavoitteita sekä jäljempänä mainittuja erityisiä tavoitteita, * osallistujilla on oltava riittävät tekniset ja taloudelliset valmiudet, * hankkeiden on oltavat toteutamiskelpoisia teknisen sisältönsä, aikataulunsa ja talousarvionsa puolesta ja niiden ja tarjottava hyvä vastine käytetyille varoille. Vuosina 1992-2002 myönnettiin rahoitustukea yhteensä 1992:lle LIFE-hankkeelle: * 665:lle LIFE Luonto -hankkeelle (+ 79:lle vuonna 2003) * 1166:lle LIFE Ympäristö -hankkeelle (+ 104:lle vuonna 2003) * 161:lle LIFE Kolmannet maat -hankkeelle (+ 17:lle vuonna 2003). 2.3. Arvioinnin tarkoitus Arviointia edellytetään asetuksessa. Komissio ja ulkopuolinen arvioija tekivät arviointinsa samaan aikaan. 2.3.1. Arvioinnin tarkoitus ja komission toteuttamat arviointitoimet LIFE-asetuksen 12 artiklan mukaan LIFE III -ohjelman arviointi sisältää: * arvioinnin asetuksen täytäntöönpanosta ja määrärahojen käytöstä Tätä varten komissio esittää tässä kertomuksessa asetuksen täytäntöönpanoon ja määrärahojen käyttöön liittyvät tekniset ja taloudelliset tiedot (jaksossa 3). Arvioinnissa painotetaan asetuksen johdanto-osassa esille tuotuja näkökohtia eli LIFE-tuen tehostamista erityisenä rahoitusvälineenä, menettelyjen tehokkuuden ja avoimuuden parantamista, toimien tehokkaan seurannan takaamista, hallinnon yksinkertaistamista sekä tiedon ja tulosten levityksen parantamista. * arvioinnin vaikutuksesta yhteisön ympäristöpolitiikan kehittämiseen Komissio teetti ulkopuolisen arvioinnin siitä, miten LIFE-tuki on vaikuttanut yhteisön ympäristöpolitiikan kehittämiseen. Ulkopuolisen arvioijan tehtävät ja tärkeimmät päätelmät esitetään yhteenvedonomaisesti jaksossa 4. * tarvittaessa ehdotukset mahdollisista muutoksista toiminnan jatkamiseksi kolmannen vaiheen jälkeen Komissio tekee (jaksossa 5) käytettävissä oleviin arviointeihin perustuvat johtopäätökset siitä, pitäisikö toimintaa jatkaa ja missä muodossa. Johtuen LIFE II ja LIFE III -ohjelmien samankaltaisuudesta ja siitä, että LIFE III -asetusta alettiin panna täytäntöön vasta jokin aika sitten ja että LIFE III -ohjelmassa yhteisrahoitettavat hankkeet eivät ole vielä päättyneet, analyysi tuloksista ja niiden vaikutuksesta yhteisön ympäristöpolitiikkaan perustuu suurelta osin LIFE II -ohjelmassa rahoitettuihin hankkeisiin, jotka ovat samankaltaisia kuin nykyiset hankkeet. 2.3.2. Ulkopuolinen arviointi Oman arviointinsa lisäksi komissio julkaisi vuonna 2003 tarjouspyynnön teettääkseen LIFE III -ohjelman väliarvioinnin avoimuuden ja puolueettomuuden vuoksi myös ulkopuolisella konsultilla. Erityinen koordinointiryhmä seurasi konsultin työtä varmistaakseen arvioinnin riippumattomuuden. Tavoitteena oli arvioida, missä määrin LIFE-ohjelma on myötävaikuttanut ympäristöpolitiikan ja -lainsäädännön täytäntöönpanoon, päivittämiseen ja kehittämiseen ja sitä kautta saavuttanut tavoitteensa. Arvioinnin tekijää pyydettiin antamaan komissiolle objektiivinen arvio nykyisen ohjelman vahvuuksista ja heikkouksista sekä suosituksia siitä, miten ohjelmaa voidaan parantaa jatkossa. Arvioinnissa oli määrä tarkastella ensisijaisesti ohjelman soveltamisalaa, tehokkuutta, vaikutuksia, hyödyllisyyttä ja jatkuvuutta. Arvio koskee LIFE III -ohjelmaa. Se ei keskity hankkeiden arviointiin. Koska kyseessä on kuitenkin väliarviointi ja koska vain harvat LIFE III -hankkeet on toistaiseksi saatettu päätökseen, arvioinnin tekijä tarkasteli myös LIFE II -hankkeiden tuloksia, koska LIFE II ja LIFE III -hankkeet ovat keskenään hyvin samankaltaisia. Arviointi perustuu eri sidostahojen haastatteluihin komissiossa ja jäsenvaltioissa. 3. LIFE III -ohjelman täytäntöönpano LIFE-asetus annettiin niin myöhään vuonna 2000, että vuonna 2000 ei voitu järjestää tarjouspyyntöä, joten vuosien 2000 ja 2001 hankkeista järjestettiin yksi yhteinen tarjouspyyntö. 3.1. LIFE Luonto Johdanto Käynnistämisestään lähtien vuodesta 1992 LIFE Luonto -ohjelmalla on ollut hyvin erityinen asema EU:n luonnonsuojelupolitiikassa. Rahoitusta voidaan myöntää vain sellaisille hankkeille, jotka vastaavat ympäristölainsäädännön eli lintu- ja luontotyyppidirektiivien tavoitteita. Käytännössä hankkeiden tulisi edistää suojeltujen alueiden Natura 2000 -verkon luomista ja suojata näillä alueilla ja niiden ulkopuolella esiintyviä luetteloituja lajeja. LIFE Luonto -tuen keskeinen päämäärä mainitaan luontotyyppidirektiivin 3 artiklassa: "kyseisten luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai tarvittaessa ennalleen saattaminen". 3.1.1. LIFE-rahoitetut luonnonsuojeluhankkeet Vaikka LIFE-rahoitusväline on määrärahoiltaan suhteellisen vaatimaton (noin 0,07 % EU:n talousarviosta), se on ainoa EU:n rahoitusväline, joka kohdistuu suoraan luonnonsuojeluun ja jossa kaikki luonnonsuojelun näkökohdat yhdistyvät yksittäisissä hankkeissa. LIFE III -ohjelman Luonto-hankkeet sisältävät tyypillisessä tapauksessa useimmat tai kaikki seuraavista toimista: * Kaikkien eri sidosryhmien osallistuminen tiettyä aluetta tai alueita tai lajia koskevaan hankkeeseen. * Vahingoittuneiden alueiden ennallistaminen ja poikkeuksellisissa tapauksissa alueen uudelleenluominen. * Alueiden hoitosuunnitelmien tai lajeja koskevien toimintasuunnitelmien laatiminen ja toteuttaminen. * Olemassa olevien ja ennallistettujen alueiden suojelu (mukaan luettuina osto ja pitkäaikainen vuokraus). * Viranomaisten, asiantuntijoiden ja suuren yleisön valistaminen. * Elinympäristöjen ja lajien tieteellinen seuranta. LIFE III -ohjelmaan on sisällytetty uusia ehtoja, kun suojelualueiden osoittaminen on edistynyt. Rahoitusta saadakseen useimpien LIFE III Luonto -hankkeiden on sisällettävä konkreettisia toimia, kuten alueiden ennallistamis- tai parantamistoimia. Kaikkien hankkeiden on sisällettävä valistustoimia. EU:n luonnonsuojelupolitiikan kehittyessä vähitellen myös LIFE Luonto -ohjelma on kehittynyt. Alueiden osoittaminen ennakolta ei ollut ehtona LIFE I -ohjelmassa, mutta sitä seuranneissa vaiheessa tätä on edellytetty ehdottomasti. Puhtaasti teoreettiset hankkeet, esimerkiksi hoitosuunnitelmien laadinta ilman niiden toteuttamista, eivät LIFE III -ohjelmassa voi enää saada rahoitusta [1]. [1] Tästä ehdosta voidaan poiketa assosioituneiden ehdokasmaiden ja uusien jäsenvaltioiden osalta vuonna 2004. LIFE III -ohjelmassa on toistaiseksi ollut kolme valintakierrosta. Ehdotuksia on saatu yhteensä 680, joista 243 (36 %) on valittu yhteisrahoitettaviksi. >TAULUKON PAIKKA> Yksityiskohtaiset luvut ja LIFE-ohjelman aiempien vaiheiden luvut ovat liitteen taulukossa A. LIFE III -ohjelmassa on valittu rahoitettavaksi noin 80 hanketta vuosittain. Rahoitusta on myönnetty keskimäärin 1,8 miljoonaa euroa hanketta kohti. Yhteisön yhteisrahoituksen osuus LIFE III Luonto -hankkeissa on tähän asti ollut keskimäärin 54 %. Pääasiallisia tuensaajia ovat viranomaiset, erityisesti alueviranomaiset, koska ne ovat ympäristönsuojelun perinteisiä toimijoita. Niiden osuus tuesta on 73 %. Ympäristöjärjestöjen osuus on 25 %, mutta ne ovat usein hankkeiden kumppanina tieteellisten instituutioiden kanssa (ks. liitteen taulukko C). Jotta LIFE Luonto -ohjelman tulokset voitaisiin arvioida sen tavoitteisiin nähden, on välttämättä tarkasteltava, millä osa-alueilla hankkeita on toteutettu ja mitä toimia ne ovat käsittäneet. 3.1.2. Hankkeiden tyyppi ja kohteet (LIFE-ohjelman alusta alkaen) LIFE Luonto -hankkeet kohdistuvat joko ensisijaisesti lintuihin Natura 2000 -alueilla (18 %) tai ensisijaisesti luontotyyppeihin Natura 2000 -alueilla (74 %) taikka lajiensuojeluun Natura 2000 -alueiden ulkopuolella (8 %) [2]. [2] Vuosina 1998-2001 yhteisrahoitetut hankkeet. Natura 2000 -alueet Vuoden 2001 loppuun mennessä 10 prosenttia lähes 18 000:sta ehdotetusta Natura 2000 -alueesta oli ollut LIFE Luonto -hankkeen kohteena. Vain 2,5 % alueista oli ollut useamman kuin yhden hankkeen kohteena. Tämä vastaa LIFE-ohjelman tarkoitusta ohjelmana, josta myönnetään "käynnistysvaroja". Uudet hankkeet valitaan mahdollisuuksien mukaan siten, että hankkeisiin kuuluu uusia Natura 2000 -alueita. Jo käynnissä olevat hankkeet eivät ole tärkeysjärjestyksessä etusijalla. Luontotyypit ja lajit Hankkeiden yksityiskohtainen analyysi neljän vuoden ajalta osoittaa, että jopa 87 prosenttia yhteisön edun mukaisiksi katsotuista luontotyypeistä [3] on ollut vähintään yhden LIFE Luonto -hankkeen kohteena. Kaksi kolmasosaa luontotyypeistä on ollut kolmen tai useamman hankkeen kohteena. [3] Ts. luontotyyppidirektiivin liitteessä I lueteltuihin luontotyyppeihin. Suurin osa hankkeista kohdistuu - ainakin osittain - kosteikkoihin. Tällä tavoin LIFE-ohjelma edistää myös Ramsarin yleissopimuksen eli vesiperäisiä maita koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (1971) sekä kosteikkoja koskevan komission tiedonannon (1995) [4] tavoitteita. [4] Euroopan yhteisöjen komissio, 1995. Komissiom tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille kosteiden alueiden järkiperäisestä käytöstä ja säilyttämisestä (KOM(95) 0189 C4-0224/95). Lähes 28 % luontotyyppi- ja lintudirektiivien lajeista on ollut suoraan yhden tai useamman LIFE Luonto -hankkeen kohteena. Se, miten hankkeet kattavat eri lajeja, vaihtelee. Toisessa ääripäässä on 31 luetteloitua lajia, joista kukin on ollut vähintään viiden hankkeen kohteena. Lajit, jotka ovat olleet suoraan useamman kuin neljän hankkeen kohteena, ovat enimmäkseen nisäkkäitä ja lintuja, mutta niiden joukossa on myös yksi kehittynyt kasvilaji. Vaikka luontotyyppidirektiivin matelija-, sammakkoeläin-, kala-, selkärangaton- ja kasvilajeista vain melko pieni osa on ollut suoraan LIFE-hankkeiden kohteena, suuri enemmistö luontotyyppidirektiivin lajeista on hyötynyt välillisesti ennallistamis- tai parannustoimista, jotka ovat kohdistuneet näiden lajien elinympäristöihin ja -alueisiin. Monet LIFE Luonto -hankkeet ovat koskeneet hätätoimia, jotka kohdistuvat sukupuuton uhkaamien lajien koko maailmanlaajuiseen populaatioon. Natura 2000 -verkon ulkopuolisiin lajeihin kohdistuvia hankkeita on toteutettu enimmäkseen maissa, joissa on rikas biodiversiteetti, erityisesti Espanjassa. LIFE-hankkeiden kattavuus on ollut suhteellisen laaja ja riittävän merkittävä, jotta hankkeilla on voitu ehkäistä biodiversiteetin heikkenemistä Euroopan unionissa. Maat (LIFE III) LIFE Luonto-hankkeet jakautuvat EU:n jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: LIFE Luonto -hankkeiden lukumäärä ja keskimääräinen budjetti jäsenvaltioissa 2001-2003 >VIITTAUS KAAVIOON> Pohjoisissa jäsenvaltioissa toteutettavat hankkeet ovat usein laajempia kuin muualla. Eteläisissä jäsenvaltioissa, erityisesti Italiassa ja Espanjassa, on toteutettu paljon pieniä hankkeita. Ehto, jonka mukaan rahoitettavat alueet on osoitettava ennakolta, merkitsi sitä, että maat, joissa Natura 2000 -prosessi myöhästyi, eivät voineet esittää hanke-ehdotuksia yhtä hyvin kuin muut. Tämä koski erityisesti Ranskaa ja Saksaa. 3.1.3. Liitännäistoimenpiteet LIFE III -ohjelmassa on uutta se, että pieni osa määrärahoista varattiin LIFE Luonto -ohjelman "Co-op"- ja "Starter"-liitännäistoimenpiteille. Co-op-hankkeilla tuetaan kokemusten vaihtoa meneillään olevien ja aiempien hankkeiden välillä. Starter-hankkeilla valmistellaan kansainvälisiä LIFE Luonto -hankkeita. Tarjouspyynnön ensimmäisenä vuonna (2002) valittiin rahoitettavaksi neljä Co-op-hanketta (yhteensä 12 ehdotuksesta) ja 12 Starter-hanketta (yhteensä 46 ehdotuksesta). Co-op-hankkeiden tarjouspyyntö toistetaan vuosina 2003 ja 2004. 3.2. LIFE Ympäristö Johdanto Käynnistämisestään lähtien vuonna 1992 LIFE Ympäristö -tuella on pyritty edistämään EU:n ympäristöpolitiikkaa jäsenvaltioissa toteuttamalla konkreettisia demonstraatiohankkeita. Hankkeet on tavallisesti valittu niiden innovatiivisen luonteen perusteella ja sen mukaan, miten hyvin niiden tuloksia voidaan levittää ja siirtää. LIFE Ympäristö -hankkeiden päätarkoituksena on demonstroida uusia menetelmiä, tekniikoita ja järjestelmiä, jotka luovat tietä EU:n nykyisen ympäristöpolitiikan täytäntöönpanolle sen eri osa-alueilla tai politiikan jatkokehitykselle. 3.2.1. LIFE Ympäristö -tukea saaneet toimet Saatujen ehdotusten määrä on vaihdellut, mutta keskimääräinen rahoitus ehdotusta kohti on pysynyt vakaana vuodesta toiseen. >TAULUKON PAIKKA> LIFE III Ympäristö -toimet ovat demonstraatiohankkeita, joiden kohteet määritellään asetuksessa. LIFE Ympäristö -ohjelmassa rahoitettujen hankkeiden aihekohtainen jakautuminen osoittaa, että vuosina 2002-2003 varoja osoitettiin melko tasapuolisesti ohjelman yleisten aihepiirien kesken (kaupunkiympäristö ja suunnittelu, vesi, puhtaat tekniikat, jäte ja tuotteet). Eniten rahoitusta osoitettiin aihepiireihin jäte (23 %) ja tuotteet (22 %). >VIITTAUS KAAVIOON> 3.2.2. Hanketyypit / maantieteellinen jakautuminen Hankkeet eroavat maantieteellisesti siten, että pohjoisissa jäsenvaltioissa hankkeet ovat usein laajempia kuin eteläisissä. Eniten hankkeita rahoitetaan edelleen Espanjassa ja Italiassa, vaikka tämä suuntaus on tasaantumaan päin. >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> 3.3. LIFE Kolmannet maat Johdanto LIFE Kolmannet maat -ohjelmassa kannustetaan Euroopan unionin naapurivaltioita ja Itämeren ja Välimeren reunavaltioita laatimaan ja käynnistämään ympäristötoimia. Vuosina 1992-2003 rahoitettiin 178 hanketta. Yhteisön kokonaisrahoitus oli 60,7 miljoonaa euroa. 84 hanketta on saatettu päätökseen ja 94 on edelleen käynnissä, mukaan luettuina 17 vuonna 2003 käynnistettyä uutta hanketta. 3.3.1. LIFE III -ohjelmassa rahoitetut toimet LIFE Kolmannet maat -ohjelman erityistavoite on muuttunut LIFE II -vaiheen jälkeen. Tavoitteena on nyt edistää hallinnollisten valmiuksien ja rakenteiden luomista sekä politiikan ja toimintaohjelmien kehittämistä. Maantieteelliset tukikelpoisuusperusteet eivät ole muuttuneet LIFE II -ohjelman jälkeen, mutta Kypros ja Malta, joista on määrä tulla EU:n jäsenvaltioita, eivät vuodesta 2004 lähtien ole enää tukikelpoisia LIFE Kolmannet maat -tukeen. LIFE III -ohjelman käynnistämisen jälkeen on saatu 236 ehdotusta ja rahoitettu 61 hanketta. LIFE-ohjelmasta on maksettu tukea yhteensä 21,3 miljoonaa euroa eli keskimäärin 347 000 euroa hanketta kohti. LIFE III Kolmannet maat - Saadut ja rahoitetut ehdotukset ja EY:n kokonaisrahoitus >TAULUKON PAIKKA> 3.3.2. LIFE III -hankkeiden maantieteellinen jakautuminen ja tyypit LIFE III -hankkeet jakautuvat maantieteellisesti Itämeren alueen (Pietarin ja Kaliningradin alueet Venäjällä: viisi hanketta; LIFE-rahoitus 1,6 miljoonaa euroa) ja Välimeren alueen (Kroatiasta Marokkoon: 56 hanketta; LIFE-rahoitus 19,7 miljoonaa euroa) kesken. Hankkeiden maakohtainen jakaututuminen käy ilmi liitteen taulukosta I. Eniten hankkeita on rahoitettu Kroatiassa (7), Turkissa (7), Bosniassa ja Hertsegovinassa (6) ja Kyproksella (6). Egyptissä ei ole kuitenkaan ainuttakaan hanketta ja Syyriassa vain yksi. Kansainvälisten järjestöjen esittämiä seitsemää hanketta ollaan toteuttamassa Lähi-Idässä (erityisesti Libanonissa) ja Maghreb-maissa. Välimeren pohjoispuolella on enemmän hankkeita kuin eteläpuolella. "Valmiuksien luomisen" laajassa toimintakehyksessä useimmat LIFE Kolmannet maat -hankkeet koostuvat useista eri toimenpiteistä paikallisten tai kansallisten tarpeiden mukaan. Kaikkien LIFE III Kolmannet maat -hankkeiden tavoitteena on jokin tai jotkin seuraavista: * lainsäädännön kehittäminen tai mukauttaminen * henkilöstön kouluttaminen * ympäristöalan hallintorakenteiden luominen tai tehostaminen * tiedon keruuta, kartoitusta, tallentamista, seurantaa tai levitystä palvelevien rakenteiden luominen tai tehostaminen * suunnitteluprosessien määrittely, mukaan luettuina periaatteet, strategiat tai toimintasuunnitelmat * normien tai säännösten laatiminen * valistustoimet ja/tai * teknisten välineiden, kuten teknisten ohjeistojen, kehittäminen, tietotaidon siirto ja parhaiden toimintatapojen määrittely. Tukea voidaan myöntää paikallisella, kansallisella tai alueellisella tasolla. Se voidaan kohdentaa säännöstön yhdenmukaistamiseen EU-normien tai -lainsäädännön kanssa tai EU:n nykyisten ympäristöalan välineiden (esim. EMAS, CORINE, Natura 2000) täytäntöönpanoon. LIFE Kolmannet maat -hankkeet kattavat useimmat keskeiset ympäristökysymykset. Ne jakaantuvat yleisesti ottaen kolmeen ryhmään: ympäristön pilaantuminen (23 %), biodiversiteetti (20 %) ja jäte (11 %). Kuten alla olevasta kaaviosta käy ilmi, suurimman hankeryhmän muodostavat ympäristöalan hallintorakenteisiin liittyvät hankkeet (23 % eli kymmenen hanketta). Näissä hankkeissa tuetaan yleisesti ympäristöhallinnon edellyttämiä rakenteita. Niihin liittyy läheisesti toinen hankeryhmä, joka keskittyy erityisiin ympäristöalan välineisiin, kuten ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään ja EMASiin. Teemakohtaisten hankeryhmien ulkopuolelle jää kuusi hanketta ("Muut hankkeet"), jotka kohdistuvat ympäristökoulutuksen, maanmittauksen ja maaperävarojen kaltaisiin kysymyksiin. Vuoden 2003 hankkeet liittyvät ympäristövälineisiin ja -rakenteisiin (6), biodiversiteettiin ja luonnonvarojen hoitamiseen (5), kiinteään jätteeseen (3), veteen (1), ilman pilaantumiseen (1) ja ympäristökoulutukseen (1). >VIITTAUS KAAVIOON> 3.4. LIFE-hankkeiden hallinnointi komissiossa 3.4.1. Tekninen hallinto Hallinnon yksinkertaistaminen LIFE II -ohjelman hallintorakenne jaettiin viiteen yksikköön, jotka hallinnoivat toisistaan riippumatta LIFE Ympäristö -hankkeita, LIFE Luonto -hankkeita, LIFE Kolmannet maat -hankkeita, ehdokasmaiden LIFE-hankkeita ja LIFE-ohjelman rahoitusta. Helmikuussa 2001, kun LIFE III -ohjelman ensimmäinen valintakierros alkoi, komission ympäristöasioiden pääosastossa toteutettiin hallinnonuudistus, jonka yhteydessä kaikki LIFE-ohjelmaan liittyvät toimet koottiin hallinnon yksinkertaistamiseksi yhden ainoan yksikön alaisuuteen (ympäristöasioiden pääosaston yksikkö D1, LIFE). LIFE-ohjelmaa hallinnoivaa yksikköä avustavat ulkopuoliset työryhmät, jotka vastaavat hankkeiden seurannasta kentällä. LIFE-yksikön ja ympäristöasioiden pääosaston temaattisten yksiköiden välinen työkenttä on määritelty sopimuksin siten, että voidaan tukea temaattisten yksiköiden osallistumista hankkeiden valintaan ja tulosten käyttöön. Hallinnointiyksikkö on helpottanut LIFE-ohjelman kolmen alaohjelman hallinnon vähittäistä yhdenmukaistamista luomalla johdonmukaisia välineitä ja normeja. Erityisesti on kyse soveltamisoppaista, hallinnollisista vakiosäännöistä, hankkeiden valintaperusteista, hankkeiden esittely- ja seurantamenetelmistä, hallinnollisista välineistä, ulkopuolisten työryhmien palveluista sekä tulosten esittelemisestä ja käytöstä. Menettelyjen tehokkuus ja avoimuus Valintaperusteet ja -säännöt julkistetaan ennen valintaprosessia, ja ne ovat saatavilla Internetissä. Ohjelman esittelyjä on järjestetty kaikissa jäsenvaltioissa komission tuella. Jäsenvaltioita pyydetään antamaan lausuntonsa hankkeista ennen valintamenettelyn päättymistä ja osallistumaan komission kanssa järjestettäviin kokouksiin, jotta ne voivat kommentoida arviointeja ennen lausunnon antamista virallisessa kuulemisprosessissa LIFE-komiteassa (LIFE Ympäristö ja LIFE Kolmannet maat -hankkeet) ja luontotyyppidirektiivin komiteassa (LIFE Luonto-hankkeet). Hankkeiden arviointeja koskevat asiantuntijoiden ja komission kommentit ja hankkeiden saamat pistemäärät ovat saatavilla Internetissä (ESAP-järjestelmä). Jäsenvaltioilla on niihin suora pääsy. Toiminnan seuranta ja arviointi Toiminnan seurantaa ja arviointia varten luotiin yksi yhteinen tietokanta BUTLER. Tietokannan avulla kunkin hankkeen täsmällinen tilanne voidaan tarkistaa milloin tahansa ja hankkeita koskevat tilastotiedot voidaan koota analyysien tekemiseksi niiden vaikutuksesta kullakin toiminta-alalla. Kirjanpitotietojen antamista varten on otettu käyttöön vakiokaavake. Hankkeiden vetäjien käytössä on ollut vuodesta 2003 tietotekninen väline, jonka avulla he voivat laatia menoselvitykset. Hallinnollisia sääntöjä on mukautettu, jotta ne olisivat sopusoinnussa komission uuden varainhoitoasetuksen kanssa. Teknisiä ja varainhoitoa koskevia tarkastusmenettelyjä on standardoitu ja johdonmukaistettu ulkopuolisten tarkastusryhmien ja komission suorittamia tarkastuksia varten. Kaikkien hankkeiden loppuarviointi laaditaan nyt vakiomuotoisesti. Arvioinnit ovat saatavilla LIFE-verkkosivulla, jotta tuloksia voitaisiin levittää laajemmin ja edistää verkkojen luomista. Kun tekniset ja rahoitusta käsittelevät työryhmät työskentelevät saman yksikön alaisuudessa, teknisten ja varainhoidon arvioijien välillä syntyy pysyvämpi työsuhde. Komissio on käynnistänyt jälkiarviointeja joistakin hankkeista niiden vaikutuksen arvioimiseksi. Tulokset Omaksutut toimintaperiaatteet ovat parantaneet ohjelman varainhoidon tilannetta (ks. seuraava luku) ja johtaneet seuraaviin tuloksiin: * Kutakin hanketta seurataan jatkuvasti BUTLER-seurantavälineen avulla. Tiukempi suhtautuminen hankkeisiin, joista ei toimiteta tarvittavia tietoja määräaikoihin mennessä, on vähentänyt sellaisten hakkeiden määrää, joissa tuen maksaminen on kesken. Komissio antaa nyt takaisinperintämääräyksen automaattisesti lähetettyään kaksi kirjattua kirjettä, joihin se ei ole saanut vastausta kolmen kuukauden kuluessa. Meneillään olevien hankkeiden kokonaismäärä vähentyi näin ollen 1 100:sta vuoden 2001 alussa 800:aan vuoden 2003 alussa. * Maksamatta olevat määrät ovat vähentyneet. * Arviointien ajallista kestoa ja maksuaikoja on lyhennetty. * Kiistoja ja virallisia valituksia on ollut vain vähän. * Hankkeiden tekninen ja hallinnollinen seuranta on pakollista, ja hallinnonuudistuksen jälkeen suurin osa henkilöresursseista on osoitettu tähän. Toimet, joilla levitetään tuloksia ja edistetään ja luodaan verkkoja LIFE-rahoitusvälinettä varten, käynnistyivät vuoden 2002 loppupuolella, kun oli hyväksytty erityinen tiedotusstrategia. 3.4.2. Varainhoito LIFE-ohjelman varainhoidon hallinnossa edistyttiin paljon. Erityinen varainhoidosta vastaava yksikkö hoiti vuoteen 2001 varoja keskitetyltä pohjalta, mutta vuoden 2001 aikana varainhoidon hallintoa uudistettiin ja sitä varten ehdotettiin uutta järjestelyä. Tuloksena oli, että luotiin yksi ainoa LIFE-yksikkö, jonka alaisuuteen varainhoito keskitettiin kaikilta osin (kaavio 1). Uusi LIFE-yksikkö on perustamisestaan lähtien vastannut LIFE-ohjelman koko varainhoidon hallinnosta. LIFE-yksikön päällikkö on se vastuuhenkilö, joka on valtuutettu hyväksymään LIFE-ohjelman menot ja joka vastaa täysimääräisesti kaikista LIFE-talousarvion toteuttamiseen liittyvistä toimista. Näiden toimien osuus on noin kaksi kolmasosaa ympäristöasioiden pääosaston koko toimintabudjetista. Varainhoitohallinnon uudelleenjärjestely on johtanut parannuksiin kaikilla tasoilla, kuten seuraavista tiedoista käy ilmi. LIFE III -ohjelman talousarvio Rahoituskehys jaksolle 2000-2004 on 640 miljoonaa euroa. Eri alaohjelmiin osoitetut määrät [5]: [5] Ei sisällä unionin laajentumisesta johtuviin toimiin osoitettuja määriä. LUONTO: 47 % eli 300,8 miljoonaa YMPÄRISTÖ: 47 % eli 300,8 miljoonaa KOLMANNET MAAT: 6 % eli 38,4 miljoonaa. Budjettivallan käyttäjän hyväksymät vuosittaiset määrärahat käyvät ilmi talousarviomäärärahojen taulukosta (ks. liitteen taulukko J). Talousarviomäärärahoja jaetaan tukitoimenpiteille enintään 5 % käytettävissä olevista määrärahoista ja hankerahoituksesta. Liitteen taulukoista käyvät ilmi talousarviomäärärahat ja tukitoimenpiteiden ja hankkeiden kulutetut maksusitoumusmäärärahat kutakin vuotta ja toimea kohti. Vuoteen 2003 mennessä määrärahoiksi on osoitettu 75 % ympäristöalan rahoitusvälinettä koskevassa asetuksessa N:o 1655/2000 säädetystä kokonaistalousarviosta. Maksusitoumusmäärärahat LIFE III -ohjelma ei käynnistynyt vaikeuksitta, koska uusi LIFE-asetus annettiin myöhään. Tämä näkyy vuosien 2000 ja 2001 maksusitoumuksissa. Vuonna 2000 ei ollut mahdollista käynnistää ehdotuspyyntöä. Niinpä varat siirrettiin vuodelle 2001, minkä vuoksi hankkeisiin osoitettiin vuonna 2001 huomattavasti enemmän määrärahoja kuin vuonna 2002. Liitteen taulukoista käy ilmi, miten maksusitoumusmäärärahojen käytössä on edistytty LIFE III -ohjelman käynnistämisen jälkeen: vuonna 2000 maksusitoumusmäärärahoista käytettiin vain 83,18 % mutta vuonna 2002 jo 99,73 %. Luvun odotetaan pysyvän samalla tasolla vuonna 2003. LIFE Luonto -hankkeissa ja LIFE Ympäristö -hankkeissa käyttöaste oli lähes 100 %. LIFE Kolmannet maat -ohjelmaan osoitettua talousarviota ei voitu käyttää kokonaisuudessaan, koska riittävän laadukkaita hankkeita ei ollut tarpeeksi. LIFE Kolmannet maat -ohjelma edustaa kuitenkin vain pientä osaa kokonaistalousarviosta (6 %). Maksusitoumusmäärärahojen käyttö on kaiken kaikkiaan tyydyttävällä tasolla. Maksumäärärahat Myös maksumäärärahojen käyttö ja suorittaminen kehittyi myönteisesti, vaikka vertailu on mielekäs vain vuosien 2001 ja 2002 välillä edellä mainituista syistä. Taulukoista (taulukko N) käy selvästi ilmi, että suoritettujen maksujen osuus on noussut tuntuvasti vuoden 2002 jälkeen. LIFE Luonto -ohjelmassa osuus oli jo 96,57 % vuonna 2001, mutta LIFE Ympäristö -ohjelman ja LIFE Kolmannet maat -ohjelman tulokset olisivat voineet olla huomattavasti parempia. Tämä osuus nousi kuitenkin vuonna 2002 LIFE Ympäristö -ohjelmassa 76,51 prosentista 99,78 prosenttiin ja LIFE Kolmannet maat -ohjelmassa lähes kaksinkertaiseksi eli 47,28 prosentista 98,84 prosenttiin. Viiveet maksuissa Maksuviiveiden väheneminen on sekin hyvä varainhoidon tehokkuutta mittaava peruste. Kuten luvuista näkyy, vuosien 2000 ja 2002 välillä on edistytty tuntuvasti. Kehitys on merkittävää: vuonna 2002 71 % maksuista suoritettiin 60 päivän kuluessa, mikä on 69 prosentin lisäys vuoteen 2000 verrattuna. Vuonna 2000 vain 64 % maksuista suoritettiin 90 päivän kuluessa. Vuonna 2002 tämä osuus oli 82 %, eli lisäystä oli 28 %. Maksamatta olevat määrät Maaliskuussa 2001 oli kirjattuna 187 maksamatta olevaa määrää. Vuotta myöhemmin niitä oli vain 83 ja vuonna 2003 samana ajankohtana oli jäljellä vain 21 rauennutta maksusitoumusta. Syynä olivat esimerkiksi perintämääräykset, lisätietopyynnöt jne. Kaikkia tapauksia seurataan hyvin tarkkaan. Liittymässä olevat maat ja ehdokasmaat Vuonna 1999 (LIFE II) Romania liittyi LIFE-ohjelmaan, ja se on maksanut vuosittaisen "pääsylippunsa" osallistuakseen LIFE-ohjelmaan hankkein. Tämän jälkeen ohjelmaan ovat liittyneet Latvia, Slovenia, Unkari ja Viro. Näiden maiden osallistuminen määritellään yhteisymmärryspöytäkirjassa, joka tehdään maan ympäristöministeriön ja ympäristöasioista vastaavan Euroopan komission jäsenen välillä. Vuonna 2003 myös Slovakia liittyi LIFE-ohjelmaan ja osallistuu siihen täysimääräisesti tekemällä hanke-ehdotuksia. Viisi näistä kuudesta liittymässä olevasta maasta tai ehdokasmaasta hyötyy jo osallistumisesta LIFE-ohjelmaan, kuten voidaan päätellä liitteen taulukosta P. LIFE-ohjelmasta maiden hankkeisiin maksetun rahoituksen prosenttiosuus suhteessa niiden omaan rahoitukseen (mukaan luettuna PHARE) on kasvanut joka vuosi (2001: 151 %; 2002: 265 %; 2003: 312 % LIFE Luonto -hankkeissa ja 105 %, 150 % ja 221 % LIFE Ympäristö -hankkeissa). On kuitenkin huomattava, että jotkin maat hyötyvät laajemmin kuin muut ja että Romania on rahoittanut hankkeita suuremmalla summalla kuin minkä se on saanut LIFE-ohjelmasta. Tämä selittyy sillä, että valintaprosessissa ei oteta huomioon hankkeiden kansallisuutta vaan vain parhaimmat pisteet saaneet hankkeet valitaan. Vuodesta 2004 kaikki liittymistä valmistelevat maat voivat osallistua LIFE-ohjelmaan. 3.5. Uusi tiedotusstrategia LIFE III -asetuksessa painotetaan voimakkaasti tiedotusta keinona levittää ja siirtää LIFE-hankkeiden tuloksia muihin vastaaviin hankkeisiin ja ottaa LIFE-ohjelmasta opiksi muussa ympäristöalan politiikassa tai yhteisön lainsäädännössä. Edellisissä tiedotusstrategioissa ei ole kuitenkaan riittävästi painotettu ohjelman vahvuuksia, joihin kuuluvat hankkeiden lukuisat myönteiset ympäristötulokset, "tietämykseen perustuvan lähestymistavan" kehittäminen, voimassa olevan ympäristölainsäädännön täytäntöönpano ja uusien oikeudellisten välineiden kehittäminen. LIFE-asetuksen vaatimusten vuoksi käynnistettiin uusi LIFE-tiedotusstrategia maaliskuussa 2002. Tiedotusstrategian määrätietoisena tavoitteena on hyödyntää LIFE-ohjelman mahdollisuudet käyttämällä rajallisia budjetti- ja henkilöresursseja mahdollisimman hyvin. Strategialla pyritään parantamaan viestintää sekä osallistujiin päin (instituutiot, tuensaajat jne.) että välillisesti (tulosten potentiaaliset käyttäjät, potentiaaliset tuensaajat, ympäristöjärjestöt, asioista perillä olevat kansalaisryhmät) sekä myös yleisesti Euroopan kansalaisiin ja veronmaksajiin päin. Tiedotusstrategialla pyritään demonstroimaan LIFE-rahoitusvälineen merkitys ja hankkeiden tulosten siirrettävyys sekä niiden merkitys yhteisön kuudennen ympäristötoimintaohjelman kannalta. Tiedotusstrategian käynnistämisen jälkeen on otettu käyttöön useita eri tiedotustoimia: * LIFE-verkkosivusto (http://europa.eu.int/comm/environment/ life/home.htm) uudistettiin kesäkuussa 2002, jolloin se sai uuden ulkoasun. Samalla päivitettiin noin 350 hankekuvausta LIFE-hanketietokantaan, joka sisältää nyt hankkeiden tulokset, säädösviitteet ja hakumahdollisuuden avainsanoilla. Tehdyn selvityksen mukaan LIFE-sivustosta on tullut komission ympäristöpääosaston suosituin sivusto ja yksi koko komission eniten käytetyistä sivustoista vuonna 2002. Sillä vierailtiin keskimäärin 65 000 kertaa kuukaudessa, 20 % enemmän kuin vuonna 2001. * Monet LIFE-hankkeet olivat vuonna 2002 esillä neljillä ympäristöalan messuilla (Greenweek-Bryssel, TemTecma-Madrid, Open Day-Bryssel, Aquatech-Amsterdam), joilla LIFE-ohjelmaa esiteltiin erityisessä osastossa ja järjestetyissä konferensseissa ja esityksissä. * Marraskuussa 2002 LIFE-yksikkö alkoi julkaista sähköistä kuukausitiedotetta, joka toimitetaan yli 3 000 vastaanottajalle (lähinnä tuensaajia, instituutioita, erityisyleisöä). Se sisältää tietoa menestyksekkäistä LIFE-hankkeista, tapahtumista ja julkaisuista. * Vuoden 2002 aikana julkaistiin tiedote "LIFE, the Financial Instrument for the Environment", jonka on määrä toimia suurelle yleisölle jaettavana yleisesitteenä. * Niin ikään vuonna 2002 käynnistettiin julkaisusarja "Focus" esitteellä "LIFE and Water", jossa esitetään lyhyesti LIFE-hankkeiden tulokset vedenhoidon alalla. * Vuonna 2003 julkaistiin esitteet "LIFE and Natura 2000", "LIFE and the Rural Development" ja "LIFE and EMAS", joissa esiteltiin näillä osa-alueilla saatuja tuloksia. * Vuonna 2003 tuotettiin LIFE Ympäristö -ohjelman diasarja, jolla voidaan informoida alan yleisöä jäsenvaltioissa ja LIFE-ohjelmaan assosioituneissa maissa. * Vuosina 2002 ja 2003 julkaistiin vuosiyhteenveto ("Yearly Compilation") ja siihen liittyvät lehdistötiedotteet uusista LIFE-hankkeista yleisön informoimiseksi valintakierrosten tuloksista. * LIFE-yksikön henkilöstö osallistui useisiin LIFE-tapahtumiin ja -seminaareihin jäsenvaltioissa, liittymässä olevissa maissa, ehdokasmaissa ja muissa LIFE-ohjelmaan assosioituneissa maissa. Vuosina 2003 ja 2004 tiedotusstrategiaa kehitetään seuraavasti: * Luodaan mediakirjasto (video- , CD- ja valokuvamateriaalia LIFE-hankkeista). * julkaistaan neljä uutta esitettä, joiden aiheina ovat LIFE ja puhtaat teknologiat, LIFE ja vieräsperäiset lajit, LIFE ja jäte sekä LIFE ja lintudirektiivi. Lisäksi julkaistaan uudet uusien hankkeiden vuosiyhteenvedot lehdistötiedotteineen. * Hanketietokannan päivitys saatetaan päätökseen ja hakukonetta parannetaan. * LIFE-sivustoa päivitetään jatkuvasti. * LIFE-tiedotteen julkaisemista jatketaan. 4. Arviointitulokset Tässä jaksossa esitetään komission analyysi tuloksista ja ulkopuolisen arvioinnin tärkeimmät päätelmät seuraten asetuksen rakennetta, jossa on kolme erillistä temaattista osaa. 4.1. Komission päätelmät LIFE Luonto -ohjelman arvioinnissa komissio saattoi käyttää vuonna 2001 luomaansa tietokantaa. Tietokanta sisältää erityistä tietoa rahoitetuista hankkeista aina LIFE-ohjelman käynnistämisestä lähtien, minkä vuoksi sen avulla voidaan tehdä yleisarviointi tuloksista. Tietokantaa ollaan parhaillaan kehittämässä myös LIFE Ympäristö -ohjelman osalta, joten komissio saattoi käyttää arvioinnissaan toiminta-alakohtaista esimerkkiä (parkitsimot). Koska useimmat liittymässä olevat maat ja ehdokasmaat alkoivat osallistua LIFE Ympäristö ja LIFE Luonto -ohjelmiin vasta vuonna 2001, arviointi perustuu enimmäkseen nykyisissä 15 jäsenvaltiossa rahoitettuihin hankkeisiin. 4.1.1. LIFE Luonto LIFE Luonto -tuki ei voi koskaan korvata luonnonsuojelun yleistä rahoitustukea. Keskimääriset maksusitoumukset olivat vaatimattomat 47 miljoonaa euroa kunakin vuonna kaudella 1992-2003. Kun otetaan huomioon, että Natura 2000:n vuosittaiset kustannukset [6] ovat arviolta 3 400-5 700 miljoonaa euroa, LIFE Luonto -tuen tuomaa arvoa 10 prosentilla Natura 2000 -alueista on pidettävä huomattavana. [6] Viite: Työryhmän raportin 8 kohta. LIFE Luonto -hankkeiden ansiosta on voitu parantaa alueita koskevaa tieteellistä tietoa ja tarkistaa alueiden rajoja. LIFE Luonto -hankkeet ovat lisänneet ymmärrystä Natura 2000:sta ja johtaneet siihen, että se hyväksytään yhä enenevässä määrin etenkin Ranskassa, Irlannissa ja Suomessa, missä paikalliset sidosryhmät suhtautuivat skeptisesti Natura 2000:een. Ehto, jonka mukaan LIFE Luonto -tukea saavat alueet on osoitettava ennakolta, on kannustanut jäsenvaltioita osoittamaat Natura 2000 -alueet ripeämmin. LIFE-rahoitusvälineen ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa LIFE Luonto -ohjelmalla tuettiin jäsenvaltioita niiden täyttäessä luontotyyppidirektiivin 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan (käyttösuunnitelmien laatiminen kaikille Natura 2000 -alueille). LIFE Luonto -tuen ansiosta on myös voitu osallistua useisiin Euroopan neuvoston alaisuudessa julkaistuihin toimintasuunnitelmiin. Käyttösuunnitelmien laatimista ja päivittämistä on jatkettu myös useimmissa LIFE III -hankkeissa. LIFE Luonto -tuki on edistänyt huomattavasti seurantaohjelmien kehittämistä ja soveltamista. Näissä ohjelmissa tarkistetaan suojelutoimien vaikutus ja tarjotaan suuntaviivoja alueiden hoidolle. Tämä on auttanut jäsenvaltioita täyttämään luontotyyppidirektiivin mukaiset seurantavelvoitteensa. Hankkeista annettu palaute on johtanut pyyntöihin alueiden liittämisestä toisiinsa biologisten käytävien avulla. Tämä on keskeisen tärkeää, jotta voidaan taata Natura 2000 -verkon yhtenäisyys pitkällä aikavälillä. Hankkeet tarjovat yleensä arvokasta kenttätason tietoa Natura 2000 -alueiden tilasta ja biodiversiteetistä EU:ssa. LIFE Luonto -tukea on myös käytetty yhdessä muun rahoituksen ja muiden toimenpiteiden kanssa. Monet hankkeet ovat johtaneet maatalouden ympäristötoimenpiteiden toteuttamiseen (LIFE Luonto -tuen "käyntiin sysäävä" vaikutus) ja mukauttamiseen Natura 2000 -alueita varten [7]. Tukeen liittyvä maksuvirta voi taata kyseisten alueiden jatkuvan hoidon. Toiset LIFE Luonto -hankkeet edistävät valuma-alueiden hoitoa EU:n vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisesti. [7] LIFE ja maatalouden ympäristötoimenpiteet ... Hankkeet kattavat lajeja ja alueita edelleen vain osittain (ks. kohta 3.1.2) ehdotettujen hankkeiden tyypin ja ohjelman taloudellisten resurssien mukaan. Edelleen puuttuu asiantuntemusta joillain osa-alueilla ja teknistä valmiutta verkon ylläpitämiseksi. LIFE Luonto -hankkeiden on määrä edistää valmiuksien luomista. Verkottuminen - tiedonkulku eri Natura 2000 -alueilla toimivien sidostahojen välillä - on edelleen vasta alkuasteella. Uusilla vuonna 2002 käyttöön otetuilla Co-op-hankkeilla on kuitenkin tarkoitus puuttua erityisesti tähän ongelmaan. Aiemmin kiinnitettiin suhteellisen vähän huomiota käytännön toimiin pitempiaikaisemman rahoituksen hankkimiseksi, jotta LIFE-hankkeissa käynnistettyä suojelutyötä voitaisiin jatkaa. LIFE III -ohjelmassa tähän kiinnitetään enemmän huomiota, mutta hankkeiden pitkän aikavälin jatkuvuudesta huolehditaan edelleenkin liian vähän. Koska LIFE Luonto -tuki liittyy oleellisesti Natura 2000 -verkon luomiseen, LIFE Luonto -tuen asemaa tarkastellaan osana laajempaa kysymystä Natura 2000 -verkon rahoittamisesta. 4.1.2. LIFE Ympäristö Toistaiseksi on yhteisrahoitettu vain asetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja esittely- eli demonstraatiohankkeita. Vuonna 2004 komissio aikoo käynnistää useita hankkeita valmistellakseen uusia yhteisön toimia ja välineitä asetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Toistaiseksi ei ole voitu käyttää toiminta-aloittain koottuja tietoja, koska hankkeiden tulokset on aina arvioitu hankekohtaisesti. Piakkoin luotava keskitetty tietokanta, johon kaikkien hankkeiden tulokset kootaan, tekee tämän mahdolliseksi. Vaikka LIFE Ympäristö -ohjelman taloudellinen paino on melko vähäinen, se on osoittanut, että sillä on teknisesti merkittävä vaikutus. LIFE Ympäristö -ohjelma on osoittanut vaikutuksensa demonstroitaessa ympäristöpolitiikan toteutuskelpoisuutta kentällä. Tämä ruohonjuuritason lähentymistapa yhdessä toiminta-alakohtaisen strategian kanssa on tehnyt LIFE Ympäristö -ohjelmasta tehokkaan välineen, jolla voidaan edistää yhteisön politiikan täytäntöönpanoa kansallisella tasolla ja toiminta-aloittain ja avata uusia vaikutuskanavia. LIFE Ympäristö -ohjelman ehkä merkittävin saavutus on sen kyky panna kansallisella tasolla alulle muutoksia joidenkin merkittävien ympäristöongelmien ratkaisemisessa (esim. menestystarinat jätteenkäsittelyssä erityisesti paikallistasolla, puhtaat teknologiat jne.). LIFE Ympäristö -hankkeissa sovellettava kenttätason toimintamalli on auttanut paikallisia ja alueellisia toimijoita ottamaan ympäristökysymykset huomioon jokapäiväisessä toiminnassaan. LIFE Ympäristö -toiminta ankkuroituu erityisesti paikallisyhteisöihin, pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja aluehallintoon. Tästä on esimerkkinä seuraava tapaustutkimus. Tapaustutkimus: LIFE Ympäristö -ohjelman vaikutus parkitusalaan LIFE Ympäristö -ohjelmassa on alusta lähtien pyritty aktiivisesti puuttumaan parkitusalan ongelmiin. Ohjelmasta on vuodesta 1993 rahoitettu 25 hanketta, joiden toteuttajina on 21 eri tuensaajaa tällä toiminta-alalla. >VIITTAUS KAAVIOON> LIFE Ympäristö -ohjelmasta maksetut 9,2 miljoonaa euroa ovat tuottaneet tulokseksi 35,5 miljoonan euron kokonaisinvestoinnit. Hankkeet jakautuvat eri jäsenmaiden kesken (erityisesti niiden, joissa on parkitusteollisuutta). Parkitusalan LIFE Ympäristö -hankkeet kattavat tämänhetkisten BAT-tekniikoiden (parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden) kaikki soveltamismahdollisuudet, millä tuetaan ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanoa tällä alalla. >VIITTAUS KAAVIOON> LIFE Ympäristö -hankkeiden välillisen vaikutuksen arvioidaan olevan paljon suurempi kuin edellä olevista luvuista käy ilmi. Useimmat näissä hankkeissa demonstroiduista tekniikoista ja menetelmistä ovat nyt täydessä käytössä jäsenvaltioissa. 4.1.3. LIFE Kolmannet maat LIFE Kolmannet maat -ohjelma on herättänyt laajaa kiinnostusta Euroopan unionin naapurimaissa, kuten monet näistä maista saadut hanke-ehdotukset osoittavat. Näiden maiden on käynnistettävä ja kehitettävä uusia toimia, joilla ne voivat puuttua ympäristönsä tilan huononemiseen, ja LIFE Kolmannet maat -ohjelma on vastaus tähän tarpeeseen. LIFE III -asetuksessa määritelty lähestymistapa (tavoitteena kehittää valmiuksia, hankkeet kolmansien maiden laatimia, laaja aihepiiri, joka kattaa sekä luontoon että teollisuuteen liittyvät näkökohdat) ilmentää tarkasti näiden maiden huolenaiheita. Pohjoisessa (Itämeren maat, Välimeren pohjoispuoli) näyttää olevan paremmat valmiudet tuottaa hyviä hanke-ehdotuksia kuin etelässä (Maghreb-maat, Machrek-maat). Siksi pitäisi lisätä toimia hankkeiden edistämiseksi Välimeren eteläpuolella ja itäisen Välimeren maissa. Hankkeet valitaan tiiviissä yhteistyössä komission muiden osastojen kanssa, joita ovat erityisesti komission edustustot kyseisissä EU:n ulkopuolisissa maissa. Tämä lisää johdonmukaisuutta muiden yhteistyöohjelmien (SMAP, MEDA, CARDS, TACIS jne.) kanssa. LIFE Kolmannet maat -ohjelmasta tuetaan merkittävästi uusien ympäristötoimien kehittämistä ja toteuttamista Euroopan unionin naapurimaissa, koska näissä maissa käytössä olevat rakenteet eivät ole riittävän vankkoja tai tehokkaita. Hankkeiden vaikutus pitäisi kuitenkin määrittää tarkemmin ja hyödyntää paremmin menestyksekkäistä hankkeista saatuja opetuksia ja tätä kautta lisätä LIFE Kolmannet maat -ohjelman stimuloivaa vaikutusta. 4.1.4. LIFE ja politiikan kehittäminen LIFE-hankkeet tukevat määritelmänsä mukaan nykyistä ja tulevaa politiikkaa. LIFE Luonto -ohjelman vuorovaikutusta EU:n ympäristönsuojelu- ja maatalouspolitiikan kanssa selvitetään kahdessa julkaisussa. Julkaisussa "LIFE for Nature 2000" arvioidaan, missä määrin LIFE Luonto -ohjelma on kattanut Natura 2000 -alueita (ks. kohta 3.1.2 edellä). LIFE Luonto -ohjelma on merkinnyt asianmukaisen hoitosuunnitelman soveltamista ainakin 10 prosentilla alueista, jotka on nimetty Natura 2000 -alueiksi luontotyyppidirektiivin mukaisesti, kansallisten ja alueellisten suuntaviivojen kehittämistä alueiden hoitoa varten sekä yleistä perehdyttämistä Natura 2000 -tavoitteisiin. Julkaisussa "Natura 2000 and the EU agri-environmental measures" kuvataan LIFE-ohjelman ja maaseudun kehittämispolitiikan välistä synergiaa tarkastelemalla kenttätason tapaustutkimuksia. Tällaisissa LIFE-hankkeissa on tyypillisesti mukautettu Natura 2000 -alueiden hoitosuunnitelma maatalouden vaatimuksiin siten, että alueet voivat saada taloudellista tukea maatalouden ympäristötoimenpiteiden kautta. Joissain tapauksissa itse toimenpiteitä on mukautettu niin, että ne palvelevat ympäristönsuojelua paremmin, tai ehdotettu kokonaan uusia toimenpiteitä. LIFE Ympäristö -ohjelma on vaikuttanut välillisemmin myös muihin politiikan aloihin. Yhtenä esimerkkinä sellaisten tekniikoiden demosntrointi, joilla voidaan vähentää parkitusteollisuudessa syntyvää myrkyllistä jätettä (ks. kohta 4.1.2). 4.2. Ulkopuolinen arviointi ja käytännön suositukset Ulkopuolinen arviointi on tuonut esiin useita merkillepantavia seikkoja, jotka liittyvät rahoitusvälineen hallintaan sekä suoritteisiin ja hyötyihin kussakin sen kolmessa osassa. Yleistä Ulkopuolisen arvioinnin mukaan LIFE-ohjelma on ainoa väline, joka on ensisijaisesti tarkoitettu yhteisön ympäristöpolitiikan tueksi. LIFE täydentää muita yhteisön ohjelmia, joilla niin ikään tuetaan yhteisön ympäristöpolitiikkaa. Näitä muita ohjelmia ovat esimerkiksi tutkimusohjelmat, rakennerahastojen ohjelmat ja maaseudun kehittämisohjelmat. On olemassa runsaasti näyttöä siitä, että ohjelma edistää politiikan täytäntöönpanoa. On kuitenkin vähemmän selvää, edistääkö LIFE-ohjelma keskustelua ja politiikan tai lainsäädännön kehittämistä. Tämä ei ole yllättävää, koska ohjelma koostuu kolmesta hyvin erilaisesta temaattisesta osasta, joilla on kullakin omat tavoitteensa. Näistä vain LIFE Ympäristö -ohjelmassa on tavoitteena kehittää yhteisön politiikkaa. Toiset kaksi alaohjelmaa, LIFE Luonto ja LIFE Kolmannet maat, liittyvät nykyisen politiikan täytäntöönpanoon ja/tai valmiuksien kehittämiseen sitä varten. Ulkopuolisen arvioinnin mukaan kaikki LIFE-ohjelman osat ovat olleet ja ovat hyödyllisiä. Hallinnointi Arvioinnin mukaan LIFE-ohjelman hallinto näyttää olevan kustannustehokasta muihin EY:n ohjelmiin verrattuna. LIFE-ohjelmaa hallinnoidaan yleisesti ottaen tehokkaasti LIFE-yksikön käyttöönottamilla järjestelmällisillä ja johdonmukaisilla menettelyillä. Yksikkö on myös ottanut käyttöön joitain hyvin toimivia hallinnointivälineitä, erityisesti ESAP- ja BUTLER-tietokannat. Näitä tietokantoja tulisi pitää parhaina toimintatapoina, joista pitäisi ottaa mallia tulevassa LIFE-ohjelmassa tai sen seuraajassa. Arvioinnin mukaan monet sidosryhmät katsovat, että hallinnointimenettelyistä on tulossa byrokraattisia ja että niitä voitaisiin ehkä yksinkertaistaa. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - LIFE-yksikön hallinnointijaoston pitäisi tarkastella prosesseja uudelleen säännöllisesti, jotta niitä voitaisiin jatkuvasti parantaa määrittelemällä mahdollisuuksia niiden yksinkertaistamiseen. Useimmilla sidosryhmillä ei ollut voimakasta mielipidettä siitä, pitäisikö yhden ainoan yksikön olla vastuussa kaikista LIFE-aihepiireistä. Useimmat sidosryhmät katsoivat kuitenkin, että LIFE-ohjelmaa ja sen kolmea osiota tai LIFE-ohjelman seuraajaa tulisi hallinnoida komission ympäristöasioiden pääosastossa. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Hallinnointirakenteen muuttamisesta ei olisi tällä hetkellä hyötyä, mutta LIFE Kolmannet maat -ohjelman hallintoa pitäisi tarkastella EU:n laajentumisen näkökulmasta. Haku- ja valintamenettely Arvioinnissa todettiin, että useimmat sidosryhmät pitävät vuosittaista tarjouspyyntöä sopivana menettelynä, mutta katsovat, että tarjouspyyntö tulisi järjestää samana kuukautena joka vuosi. Näin hakijat voisivat suunnitella ehdotustensa aikataulun. Ulkopuolisessa arvioinnissa katsotaan, että vuosittain järjestettävä ehdotuspyyntö on sopiva, mutta että prosessia olisi mahdollisuuksien mukaan aiennettava kahdella kuukaudella. Monet sidosryhmät katsovat, että haku- ja valintaprosessi on liian byrokraattinen ja että sitä pitäisi yksinkertaistaa. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Erityistä huomiota tulisi kiinnittää sen varmistamiseen, että ehdotusten valintaperusteet vastaavat hakuohjeita ja myös hakulomakkeiden rakennetta. Tämä antaisi hakijoille osviittaa siitä, miten heidän ehdotuksensa arvioidaan, ja yksinkertaistaisi arvioijien tehtäviä. Muut sidosryhmät (erityisesti jäsenvaltioissa) ovat peräänkuuluttaneet suurempaa avoimuutta hankkeiden valintaprosessissa. Ulkopuolisen arvioinnin tekijä katsoo, että jos ESAP-tietokantaa, joka on ollut LIFE Ympäristö -tuesta vastaavien kansallisten viranomaisten käytössä, voisivat käyttää kaikki kansalliset viranomaiset, tämä olisi vastaus useimpiin jäsenvaltioiden pyyntöihin. LIFE Luonto Arviointi osoittaa, että LIFE Luonto -ohjelma on pystynyt hyvin tukemaan 20 000:n Natura 2000 -suojelualueen määrittelyä ja luomista koko EU:ssa. Ohjelman tärkein panos on liittynyt alueiden määrittelyyn, joka on nyt suurelta osin saatettu päätökseen, ja hoitosuunnitelmien kehittämiseen. Toistaiseksi LIFE-tukea on voitu myöntää käytännön suojelutoimiin kuitenkin vain noin 10 prosentilla Natura-alueista. Ulkopuolinen arvioija toteaa, että vaikka tämä on itsessään merkittävä ja arvokas saavutus, LIFE Luonto -ohjelman keskeisenä haasteena on saada aikaan kerrannaisvaikutuksia edistämällä toimintaa lopuilla 90 prosentilla. Kaikki sidosryhmät, joihin oltiin yhteydessä, katsoivat, että LIFE Luonto -ohjelma on ollut tarpeellinen ja hyvin tehokas väline lintu- ja luototyyppidirektiivien täytäntöönpanossa. Sidosryhmien mukaan voitaisiin toteuttaa enemmänkin toimia, jos käytettävissä olisi lisävaroja, mutta useimmat katsoivat, että LIFE Luonto -ohjelma soveltuu parhaiten "käyntiinpanohankkeiden" rahoittamiseen. Keskeisenä ongelmana on, ettei Euroopassa ole tarpeeksi kokenutta ja pätevää ympäristönsuojelualan työvoimaa monien uusien hankkeiden toteuttamiseksi. Näistä syistä ulkopuolinen arvioija toteaa seuraavaa: - LIFE Luonto -ohjelmalla tulisi edelleen olla merkittävä asema Natura 2000 -verkon toteuttamisessa ja tukemisessa. - Ohjelmalla pitäisi olla nykyistä keskeisempi merkitys rahoituslähteiden ohjaamisessa ympäristönsuojeluun, ja siinä pitäisi edistää ympäristönsuojelualan koulutusmateriaalin kehittämistä. Kyse voisi olla oppaista tai ohjeistoista, joilla täydennetään jo toteutettuja demonstraatiotoimia. - Hakijoita olisi kannustettava ehdottamaan hankkeita, joihin sisältyy enemmän yhteistyötä, jotta Natura 2000 -verkkoa voitaisiin kehittää todellisena alueiden verkkona ja sitä kautta levittää LIFE-hankkeiden hyötyjä. Arviointi osoittaa, että lintu- ja luontotyyppidirektiivi ovat yhtä tärkeitä liittymässä oleville maille, joista tulee piakkoin Euroopan unionin jäsenvaltioita. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Olisi tarkasteltava LIFE Luonto -ohjelman laajentamista siten, että sen piiriin kuuluu myös muita Mustanmeren reunavaltioita. Lisäksi ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Joitain vuosia LIFE-hankkeiden päättymisen jälkeen niiden tuloksia pitäisi järjestelmällisesti tarkastella, jotta voitaisiin arvioida, miten kestäviä ja toistettavia ne ovat. Tämä helpottaisi hankkeiden menestyksen kannalta kriittisten tekijöiden sekä sitä haittaavien esteiden määrittämistä ja tähän liittyvää tiedonlevitystä. LIFE Luonto -ohjelman arvioinnin ainoa merkittävä kritiikki kohdistuu ohjelman tulosten levittämiseen. Kritiikki liittyy enimmäkseen sidostahojen kokemuksiin LIFE II -ohjelmassa. LIFE-rahoitusvälineen kolmannessa vaiheessa on ryhdytty merkittäviin toimiin tiedotuksen parantamiseksi LIFE-edunsaajien välillä ja hankkeiden tulosten tunnettuuden lisäämiseksi erityisesti kehittämällä ja ottamalla käyttöön tiedotusstrategia. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Erityisen tiedotusstrategian tulisi olla keskeinen osa vastaavia tulevia ohjelmia. Ohjelman tulostenlevitystoimien tueksi pitäisi tarkastella markkinointialan spesialistien käyttöä. Tiedotteet "NEWSFLASH" ja "Natura 2000" näyttävät olevan erityisen hyödyllisiä levitettäessä tietoa viimeisimmästä kehityksestä ja tuettaessa hankkeiden vetäjien välisiä yhteyksiä. Myös tätä olisi pidettävä yhtenä parhaana toimintatapana. LIFE Ympäristö Ulkopuolinen arviointi osoittaa olevan vain vähän näyttöä siitä, että LIFE Ympäristö -ohjelma tukee "valmistelutoimia", joilla pohjustetaan joko EU:n tai jäsenvaltioiden politiikan testausta, päivittämistä ja kehittämistä. On kuitenkin vahvaa näyttöä siitä, että LIFE Ympäristö -ohjelma on demonstroinut ja todistanut useiden puhtaiden tekniikoiden käyttökelpoisuuden keskeisillä osa-alueilla, kuten vedenlaadun ja jätteenkierrätyksen parantamisessa. Näiden tekniikoiden käyttöönotosta tulee olemaan apua EU:n ympäristöpolitiikan täytäntöönpanossa. Arviointi osoittaa, että jäsenvaltiot arvostavat ohjelmaa ja katsovat, että LIFE-ohjelma täydentää niiden kansallisia ohjelmia täyttämällä aukkoja. Yleisesti katsotaan, että LIFE-hankkeet ovat tehokkaimmillaan silloin, kun yksityinen ja julkinen sektori toimivat yhteistyössä ja mukana on suurempia pk-yrityksiä. Sekä komissiossa että jäsenvaltioiden kesken on keskusteltu paljon siitä, miten innovointi pitäisi määritellä ja pitäisikö tukea vain sellaisia hankkeita, jotka ovat innovatiivisia Euroopan laajuudessa. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Pitäisi kiinnittää huomiota siihen, miten voidaan saada aikaan suurempi vaikutus Euroopan tasolla. Yhtenä vaihtoehtona on keskittää LIFE Ympäristö -rahoitus laajoihin monikansallisiin hankkeisiin, joilla on eurooppalainen ulottuvuus, ja jättää pienempien hankkeiden rahoitus jäsenvaltioiden vastuulle niiden omissa ohjelmissa. Toisena vaihtoehtona on jatkaa nykyisen tyyppisten hankkeiden rahoitusta, mutta varata sivuun budjetti, joka turvin seurataan hankkeen teknistä tuloksekkuutta ja "markkinoidaan" hankkeen tuloksia toistettavaksi koko EU:ssa. - Jos LIFE Ympäristö -ohjelmaa jatketaan nykymuodossaan, siinä pitäisi tehdä ero kahden eri hanketyypin välille: "Innovaatiohankkeet", joissa tuetaan jonkin tekniikan tai käytännön ensimmäistä kaupallista käyttöä Euroopassa, ja "levityshankkeet", joissa helpotetaan teknologiansiirtoa Euroopan laajuudessa tukemalla tekniikan tai käytännön ensimmäistä kaupallista käyttöä tietyssä maassa, kun tekniikkaa on jo demonstroitu muualla EU:ssa. Innovaatiohankkeita pitäisi tukea suuremmalla rahoituksella kuin levityshankkeita, ja jäsenvaltioiden pitäisi sitoutua levittämään levityshankkeidensa tuloksia. Monet jäsenvaltiot katsoivat, että ulkopuolisten asiantuntijoiden laatu vaihtelee suuresti. Useimmat sidosryhmät pitivät ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttöä kuitenkin tarpeellisena, koska katsottiin, että ehdotusten arviointiin tarvittava asiantuntemus ja kokemus ei ollut täysimääräisesti saatavilla komission sisällä. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Komission olisi tarkasteltava uudelleen ulkopuolisten asiantuntijoiden valintaperusteita. Lähes kaikki sidosryhmät katsoivat, että LIFE Ympäristö -hankkeiden tulosten levittämistä olisi parannettava EU:n tasolla. Vaikka kaikkiin hankkeisiin sisältyy tulosten levittämistä ja niissä tuotetaan tähän liittyviä suoritteita, kuten tapaustutkimuksia ja videotallenteita, hankkeisiin osallistuu vain harvoin markkinoinnin ammattilaisia. Lisäksi on selvää, ettei suoritteita hyödynnetä parhaalla mahdollisella tavalla. Tästä johtuu, että hankkeiden toistamisesta on vain vähän näyttöä. Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Menestyksekkäiden LIFE Ympäristö -hankkeiden tulosten levittämisessä olisi käytettävä markkinoinnin spesialisteja. LIFE Kolmannet maat Arvioinnissa tuodaan esille, että on olemassa vahvaa näyttöä siitä, että LIFE Kolmannet maat -ohjelma on hyvin hallinnoitu ja että nämä hankkeet tukevat merkittävästi valmiuksien kehittämistä EU:n ulkopuolisissa maissa. LIFE täyttää merkittävän tarpeen sikäli, että sillä voidaan vastata suhteellisen nopeasti ja joustavasti ympäristöalan tarpeisiin ja prioriteetteihin EU:n ulkopuolisissa maissa. Se on myös hyvin koordinoitu laajempien tukiohjelmien, kuten SMAP:n, CARDSin ja TACISin kanssa. Koordinoinnista huolehditaan EU:n edustustojen kautta kohdemaissa. Ohjelman alhaalta ylös suuntautuva lähestymistapa, jossa hankeideat tulevat tuensaajilta itseltään (bottom-up), on merkinnyt sitä, että LIFE-ohjelmalla on voitu puuttua viivyttelemättä kohdemaiden keskeisiin ympäristökysymyksiin. LIFE Kolmannet maat -ohjelman maantieteellinen kattavuus muuttuu vuoden 2004 laajentumisen jälkeen, kun kymmenen uutta maata, muun muassa Kypros ja Malta, liittyy Euroopan unioniin. LIFE Kolmannet maat -ohjelman maantieteellisen kattavuuden olisi tulevaisuudessa vastattava Euroopan komission kantaa ympäristöalan yhteistyöhön eurooppalaisten naapureiden kanssa. Komissio esitteli kantansa tiedonannossa "Yleiseurooppalainen ympäristöalan yhteistyö vuoden 2003 Kiovan kokouksen jälkeen". Ulkopuolisessa arvioinnissa suositetaan seuraavaa: - Olisi tarkasteltava, voidaanko LIFE Kolmannet maat -ohjelmaa laajentaa siten, että sen piiriin kuuluvat Serbia, Montenegro, Makedonia ja Mustaanmereen rajoittuvat läntiset uudet itsenäiset valtiot. 5. Päätelmät Seuraavat päätelmät perustuvat komission tekemään arviointiin ja analyysiin ja ulkopuolisen arvioinnin suosituksiin: * LIFE-ohjelman hallintoa olisi yksinkertaistettava, erityisesti valintamenettelyä, joka on edelleen hyvin työläs. Myös hankkeiden seuranta muodostaa raskaan hallinnollisen taakan. Komission näihin tehtäviin käyttämiä henkilöstöresursseja voitaisiin hyödyntää paremmin, jos aikaa käytettäisiin enemmän tulosten levitykseen ja hyödyntämiseen Euroopan unionin ympäristön laadun parantamiseksi. - Tästä syystä näyttää tarpeelliselta tarkastella uudelleen nykyisiä valinta- ja hallintomenettelyjä ja tutkia keinoja yksinkertaistaa niitä heikentämättä niiden luotettavuutta tai tehokkuutta. - Innovatiivisten hankkeiden määrää tulisi rajoittaa (jolloin suosittaisiin ohjelmia, jotka yhdistävät useita kansallisia tai monikansallisia hankkeita ja joissa näin varmistetaan verkkojen luominen jo suunnitteluvaiheessa). Tässä vaihtoehdossa voitaisiin yhdistää hajautetumman hallinnon edut sekä tulosten parempi levitys ja käyttö. - LIFE Ympäristö -ohjelmassa valmistelutoimien käynnistäminen (ks. edellä) voisi tehostaa ohjelman lähestymistapaa ja yksinkertaistaa keskushallintoa. * LIFE Luonto -ohjelma on toistaiseksi edelleen kattanut vain pienen osan Natura 2000 -verkosta tuoden Natura 2000 -hallinnointitavan tähän osaan. Ohjelman myönteinen arviointi viittaa siihen, että LIFE Luonto -tukea pitäisi jatkaa samaan tapaan. Asetusta ei ole tarpeen muuttaa lyhyenä siirtymäkautena. Seuraavat muutokset olisi kuitenkin toteutettava: - hankkeiden valintaperusteita olisi mukautettava tarkistamatta LIFE-asetuksen 2 artiklaa, jotta voitaisiin edistää hankkeita, joilla on: - suurimmat kerrannaisvaikutukset ja laajin maantieteellinen kattavuus (alueellisten tai kansainvälisten hoitosuunnitelmien käynnistäminen), - suurempi koulutusvalmius, jotta voidaan taata hankkeiden seuranta, ja - verkottavaa vaikutusta (Co-op-hankkeiden lujittaminen). Lisäksi pitäisi parantaa tulosten levittämistä ja käyttöä. * LIFE Ympäristö -ohjelman potentiaalia ei ole toistaiseksi hyödynnetty täysimääräisesti. Nykyistä asetusta voitaisiin käyttää paremmin edistämään ohjelmia, joilla valmistellaan uusia yhteisön toimia ja välineitä kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asetettujen painopisteiden mukaisesti. Nykyiset demonstraatiohankkeet koskevat liian monia kysymyksiä, mikä monimutkaistaa valintatehtävää ja vaikeuttaa tulosten arviointia tai järkevää käyttöä. - On tärkeää rajoittaa tukikelpoisten hankkeiden kenttä sellaisiin kysymyksiin, joissa tarve on suurin. Tähän päästään käynnistämällä ehdotuspyyntöjä, jotka kohdennetaan paremmin tämänhetkisten poliittisten painopisteiden mukaan. Ohjelman suuntaviivat mahdollistavat jo tämän, mutta mahdollisuutta ei ole toistaiseksi hyödynnetty. - Innovaatioperuste pitäisi määritellä tarkemmin ja sen pitäisi koskea vain innovatiivisia tekniikoita eikä jo käytössä olevan teknologian siirtoa, johon pitäisi soveltaa muita, soveltuvampia rahoitusvälineitä. * Myös LIFE Kolmannet maat -ohjelmaa voidaan jatkaan nykymuodossa, kunhan hankkeiden valmistelutoimia tehostetaan. * LIFE -ohjelman kaikissa kolmessa temaattisessa ohjelmassa olisi hyödynnettävä enemmän tuloksia erityisesti lisäämällä tiedotusta ja verkottamista. Ohjelman varoja olisi lisättävä ja siinä olisi tarkasteltava ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttöä. Komission päätelmät, joita ulkopuolinen arviointi tukee, ovat seuraavat: * LIFE-rahoitusväline on hyödyllinen ja sitä on perusteltua jatkaa. * LIFE III -vaiheen myötä käynnistettyjä organisaatioon ja hallintoon liittyviä toimia olisi jatkettava. * LIFE Ympäristö -ohjelman mahdollisuuksia olisi hyödynnettävä kaikilta osin kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman yhteydessä. * Tuloksia olisi käytettävä suuremmassa määrin kestävän kehityksen edistämiseksi. Siksi ehdotetaan, että asetuksen voimassaoloa jatketaan kolmeksi vuodeksi siten, että siinä otetaan huomioon arvioinnin aikana esille tuodut parannukset. Tarkistetussa asetuksessa olisi huolehdittava hankkeiden jatkuvuudesta ja siirtymisestä uusiin rahoitusnäkymiin vuoden 2006 jälkeen. Vuoden 2006 jälkeistä ajanjaksoa varten on otettava huomioon yhteisön uudet tavoitteet ja niitä varten osoitetut resurssit sekä se, mikä on ympäristötavoitteiden osuus yhteisön muissa varoissa. LIITE LIFE Luonto >TAULUKON PAIKKA> Huom.: (vuodet: EU 12/15/ehdokasmaat) >TAULUKON PAIKKA> Huom.: kansainväliset; hankkeen koko; budjetti kuten ehdotuksessa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIFE Ympäristö >TAULUKON PAIKKA> Taulukosta käy ilmi vuosina 2000-2002 myönnettyjen varojen toiminta-alakohtainen jakautuminen. Taulukko ei ole tyhjentävä ja koskee vain päätökseen saatettuja hankkeita. Taulukko F - Rahoitettujen LIFE Ympäristö -hankkeiden lukumäärä/vuosi maittain >TAULUKON PAIKKA> Taulukko G - LIFE Ympäristö -rahoitus LIFE Ympäristö -hankkeissa (EUR/maa) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Komission päätökset LIFE Kolmannet maat Taulukko H - LIFE Kolmannet maat. Hankkeiden valinta >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Määrärahat = vuosittaiset maksumäärärahat KMM = LIFE III -ohjelmassa kulutetut maksumäärärahat % M = kulutettujen maksumäärärahojen prosenttiosuus vuosittaisista määrärahoista >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Lähde: SINCOM - hankesitoumukset >TAULUKON PAIKKA>