FI Euroopan unionin virallinen lehti C 309/126

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden rooli yhteisön koheesio- ja aluekehityspolitiikan soveltamisessa”

(2006/C 309/26)

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 13.—14. heinäkuuta 2005 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia lausunnon aiheesta Kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden rooli yhteisön koheesio- ja aluekehityspolitiikan soveltamisessa.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. kesäkuuta 2006. Esittelijä oli Marzena Mendza-Drozd.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 5.—6. heinäkuuta 2006 pitämässään 428. täysistunnossa (heinäkuun 6. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 47 ääntä puolesta ja 36 vastaan 6:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1 Koheesiopolitiikka on jo kauan kiinnostanut suuresti Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa: se on useaan otteeseen lausunut näkemyksensä aiheesta ja käsitellyt rakennerahastoja ja koheesiorahastoja (1) koskevia asetuksia sekä yhtä niiden soveltamisen keskeisistä periaatteista, nimittäin kumppanuusperiaatetta.

1.2 Komitean kiinnostus kumppanuusperiaatteeseen on aina perustunut Euroopan komission kanssa yhteiseen vakaumukseen, että ”koheesiopolitiikan tehokkuus riippuu pitkälti siitä, otetaanko taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat sekä muut asianomaiset kansalaisyhteiskunnan organisaatiot kunnolla mukaan.” (2)

1.3 ETSK katsoo kuitenkin, että kansalaisyhteiskunnan toimijoiden osallistumista koheesiopolitiikan toteuttamiseen on vielä lisättävä huomattavasti. Laatimalla lausunnon komitea haluaa osaltaan parantaa kumppanuusperiaatteen noudattamista seuraavalla kaudella. Se toivoo, että komissio ja neuvosto voivat vielä tehdä tarpeelliset muutokset ja ryhtyä konkreettisiin toimiin sen valmistamiseksi, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot osallistuvat koheesiopolitiikan toteuttamiseen. Komitea toivoo, että tämä lausunto on –jäsenvaltioissa parhaillaan laadittavia ohjelma-asiakirjoja ajatellen — myös hyödyllinen apuväline kansalaisyhteiskunnan organisaatioille niiden kanssakäymisessä valtiollisten ja alueviranomaisten kanssa.

2. Kansalaisyhteiskunnan organisaatiot

2.1 Komitea suosittaa, että kansalaisyhteiskunnan laajan määritelmän mukaan kansalaisyhteiskunta on kaikkien niiden organisatoristen rakenteiden kokonaisuus, joiden jäsenet tavoittelevat yhteistä etua (3) ja jotka täyttävät komitean aikaisemmissa lausunnoissa (4) määritellyt edustavuuskriteerit. Tällainen käsitys kattaa ennen kaikkea seuraavat kansalaisyhteiskunnan organisaatiot: — työmarkkinaosapuolet: ammattijärjestöt ja työnantajajärjestöt — valtiovallasta riippumattomat organisaatiot, joiden virallisissa ja laillisissa perussäännöissä määritellään niiden toiminnan ja tehtävien tavoitteet: yhdistykset, yhteiskunnallis-ammatilliset organisaatiot, liitot, foorumit, verkostot, säätiöt (jotka eroavat monissa jäsenvaltioissa yhdistyksistä vain oikeudelliselta muodoltaan). Nämä erilaiset organisaatiomuodot voidaan luokitella joko ”voittoa tavoittelemattomiin” tai ”kolmannen sektorin” organisaatioihin, ja niiden toimintakenttään kuuluvat ympäristönsuojelu, kuluttajansuoja, paikalliskehitys, ihmisoikeudet, sosiaalipalvelut, sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen, yritystoiminnan kehittäminen, osuus- ja yhteisötalous ja paljon muuta.

2.2 Komitea on tietoinen siitä, että kansalaisyhteiskunnan käsitteen ymmärtäminen näin laajasti voi aiheuttaa vaikeuksia sen käytännön toiminnalle, erityisesti kun on kyse koheesiosta. Komitea katsoo, että selkeästi määritelty edustavuus antaisi kansalaisyhteiskunnan organisaatioille nykyistä paremmin oikeuden osallistua koheesiopolitiikan toteuttamisen eri vaiheisiin. Kansalaisyhteiskunnan eurooppalaisten organisaatioiden edustavuutta käsittelevässä lausunnossaan komitea esittää tietyt edustavuuden peruskriteerit ja kehottaa noudattamaan niitä (5) erityisesti silloin kun on kyse unionitason suunnittelusta tai seurannasta. Komitea katsoo kuitenkin, että myös jäsenvaltio- tai aluehallintotasolla voidaan määrittää vastaavat kriteerit komitean ehdotusten pohjalta erityisesti, kun on kyse ohjelmoinnista ja seurannasta. Komitean mielestä niihin voisi sisältyä esimerkiksi seuraavia kriteerejä: — asiantuntemus jäsenten käytettävissä — yleishyödyllinen toiminta — riittävä määrä jäseniä toiminnan tehokkuuden ja asiantuntemuksen varmistamiseksi sekä demokraattiset menettelyt (vastuuhenkilöiden valinta, keskustelut ja sisäinen tiedotus, päätöksenteon avoimuus, varainhoidon avoimuus jne.) — riittävät varat ja taloudellinen riippumattomuus itsenäisen toiminnan mahdollistamiseksi — riippumattomuus ulkopuolisista intresseistä ja paineista — avoimuus erityisesti varainkäytön ja päätöksentekoprosessiensa osalta.

2.3 Edustavuus on keskeinen näkökohta. Sitä arvioitaessa tulisi kuitenkin ottaa huomioon myös ETSK:n edellä mainitussa lausunnossa esitetyt laadulliset kriteerit. Koheesiorahastoista rahoitettavia hankkeita koskevan politiikan muotoilussa ja hankkeiden tukikelpoisuuden määrittelyssä tulisi myös tehdä selvä ero osallistumisen ja kuulemisen välillä. Rahoituksen kannalta tukikelpoisia ovat kaikki organisaatiot, jotka voivat edistää tietyn aihealueen tavoitteiden saavuttamista.

2.4 Koheesiopolitiikan toteuttamisen tehostamiseksi tulisi komitean mielestä pyrkiä kaikin tavoin hyödyntämään nykyistä enemmän kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden potentiaalia, sillä niillä voi olla useimmiten toimintansa tavoitteiden mukaisesti vahvuuksia, jotka ovat tärkeitä koheesiopolitiikan toteuttamisessa. Niillä on — kokemusta ja pätevyyttä talous- ja yhteiskuntaelämän alalla — alueellisten ja paikallisten tarpeiden hyvä tuntemus — suorat yhteydet kansalaisiin ja jäseniinsä ja näin ollen mahdollisuus toimia heidän viestinviejänään — suorat yhteydet kohderyhmiin ja niiden tarpeiden tuntemus — kyky paikallisyhteisöjen ja vapaaehtoisten aktivoimiseen — hyvin tehokasta toimintaa ja valmius soveltaa uudenaikaisia menetelmiä — mahdollisuus valvoa julkishallinnon toimintaa — hyvät yhteydet tiedotusvälineisiin.

2.5 Lisäksi yhteiskunnallista luottamusta nauttivien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistuminen on komitean mielestä yleisesti ottaen kansalaisten lähin kosketuskohta EU:hun, ja se voi edistää käytettävissä olevien rakennerahastovarojen hyödyntämisprosessin avoimuutta. Sen vuoksi kansalaisyhteiskunnan toimijoiden osallistuminen voi tehdä päätöksistä avoimempia ja yksinomaan sisällöllisiin kriteereihin perustuvia. Näiden organisaatioiden osallistuminen voi myös varmistaa sen, että toteutetuilla toimilla tosiaan vastataan yhteiskunnallisiin tarpeisiin. Lisäksi kansalaisyhteiskunnan organisaatiot voivat olla tärkeä kumppani keskusteltaessa unionin tulevista politiikoista, joista yksi on koheesiopolitiikka, sillä ne tuovat keskustelun paikallistasolle lähemmäs kansalaisia.

2.6 Komitea kiinnittää huomiota myös kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden mahdollisuuksiin — niiden ominaispiirteiden ja sääntömääräisten tavoitteiden mukaisesti — esimerkiksi seuraavilla konkreettisilla aloilla: — työmarkkinoiden, työllisyyden ja yritystoiminnan aloilla — missä ne voivat parantaa painopistealojen määrittämistä ja edistää talouskasvuun vaikuttavien toimien toteuttamista — talouselämän muutoksissa — missä niiden asiantuntemus voi auttaa torjumaan kielteisiä ja suunnittelemattomia sekä riittämättömästi huomioon otettuja vaikutuksia — ympäristönsuojelussa — missä ne voivat taata strategisten tavoitteiden, painopistealojen ja hankkeiden valintakriteerien määrittämisen kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti — sosiaalista syrjäytymistä ja sukupuolten tasa-arvoa koskevissa kysymyksissä — missä niiden käytännön tietouden avulla voidaan varmistaa, että rakennerahastotoimia toteutetaan yhdenvertaisten mahdollisuuksien periaatteen ja alan säännösten mukaisesti sekä yhteiskunnallinen ulottuvuus huomioon ottaen — paikalliskehityksessä — missä niiden hankkima ongelmien ja tarpeiden tuntemus on ensimmäinen askel ongelmien ratkaisemiseen ja tarpeiden täyttämiseen — rajatylittävässä yhteistyössä — missä ne voivat olla erittäin hyvä kumppani hankkeiden toteutuksessa — julkisten varojen käytön seurannassa, myös korruptiotapausten havaitsemisessa ja tunnetuksi tekemisessä.

3. Kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden rooli koheesiopolitiikan toteuttamisessa

3.1 Komitea kannattaa Euroopan komission ja neuvoston ehdotuksia, joiden mukaan kumppanuusperiaatetta tulee noudattaa koheesiopolitiikan toteuttamisen kaikissa vaiheissa eli suunnittelusta alkaen koko toteuttamisen ajan aina vaikutusten arviointiin asti. Komitea korostaa niin ikään, että kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistumisen avulla voidaan parantaa politiikan toteuttamisen laatua ja saavuttaa toivottuja tuloksia. Komitean näkemyksen mukaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistuminen pitäisi varmistaa seuraavissa vaiheissa: — suunnittelu unionitasolla — suunnittelu valtiotasolla (jäsenvaltioiden strategisten viitekehysten ja toimintaohjelmien laatiminen) — rakennerahastojen tunnetuksi tekeminen sekä tiedottaminen niiden hyödyntämismahdollisuuksista — rakennerahastotoimien toteuttaminen — rahastojen hyödyntämisen seuranta ja arviointi.

3.2 Lisäksi komitea kiinnittää huomiota siihen, että kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla voi olla kolminainen tehtävä koheesiopolitiikan toteuttamisprosessissa: ensinnäkin neuvonantorooli tavoitteiden ja painopistealojen määrittämisessä, toiseksi tehtävä julkisviranomaisten ja täytäntöönpanoviranomaisten toiminnan valvojana ja kolmanneksi toimeenpanotehtävä rakennerahastovaroista rahoitusta saavien hankkeiden toteuttajina ja kumppaneina.

3.3 Vaikka komitea muistuttaa suhtautuvansa rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöistä antamassaan lausunnossa (6) kriittisesti kumppanuusperiaatteen käsittelyyn, se tähdentää arvostavansa sitä, että kansalaisyhteiskunta ja valtiovallasta riippumattomat organisaatiot mainitaan nyt ensimmäistä kertaa komission ehdotuksessa (7). Komitea oli huolissaan siitä, että neuvoston hyväksymisprosessissa luovuttiin tästä sanamuodosta ja rajoituttiin ilmaisuun ”muu asianmukainen elin” (any other appropriate body). Sitä tyytyväisempi se on nyt siihen, että asiakirjojen viimeisimpään versioon (huhtikuulta 2006) on sisällytetty lauseke, jonka mukaan kansalaisyhteiskuntaa, ympäristönsuojeluorganisaatioita, valtiovallasta riippumattomia organisaatioita sekä sukupuolten tasa-arvoa edistäviä organisaatioita edustavat toimijat kuuluvat siihen toimijaryhmään, joita kumppanuusperiaate koskee. Komitea toivoo, että nämä muutokset tehtiin sen kyseisenä ajankohtana esittämien huomioiden ansiosta.

4. Suunnittelu unionitasolla

4.1 Koska suunnittelu unionitasolla on rakennerahastotoimien toteuttamisen ensimmäinen vaihe, komitea korostaa kaikkien juuri tällä tasolla järjestettyjen kuulemisten merkitystä. Komission hiljattain järjestämät, yhteisön strategisia suuntaviivoja vuosiksi 2007–2013 koskevat kuulemiset vahvistavat kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kiinnostuksen näihin kysymyksiin (8). Komitea, joka itse pyrkii saamaan kansalaisyhteiskunnan muut organisaatiot mukaan työhön, katsoo, että tällaista aktiivisuutta tulee hyödyntää strategisten asiakirjojen laatimisessa mahdollisimman paljon.

4.2 Lisäksi komitea katsoo, että kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden aktiivinen osallistuminen voisi olla erittäin arvokasta kaikissa Euroopan tasolla toimivissa neuvoa-antavissa elimissä. Komitea on tietoinen siitä, että erityisesti tässä yhteydessä edustavuuskysymys ja asianmukaisten kriteerien määrittämisen tarve ovat ilmeisen tärkeitä. Erityisesti komitean hiljattain määrittämien, eurooppalaisia valtiovallasta riippumattomia organisaatioita koskevia kriteereitä (9) voidaan soveltaa erinomaisin tuloksin.

5. Rakennerahastotoimien suunnittelu valtiotasolla

5.1 Vaikka Euroopan komission suunnitteleman yksinkertaistamisen avulla voidaan varmasti parantaa koheesiopolitiikan avoimuutta, ETSK kiinnittää uudelleen huomiota komission ehdotuksiin sisältyviin vaaroihin. Komitea on huolissaan ennen kaikkea siitä, että valtion- ja aluehallinto unohtaa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot. Nämä viranomaiset eivät ole aina valmiita kutsumaan tämäntyyppisiä toimijoita rakennerahastojen koko hyödyntämisprosessiin (tämä vahvistetaan myös ympäristönsuojelujärjestöjen (10) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (11) laatimissa raporteissa), mikä rajoittaa yhteiskunnan mahdollisuuksia valvoa varojen käyttöä.

5.2 Kokemukset keskeisten ohjelma-asiakirjojen laatimisesta vuosiksi 2004–2006 eivät valitettavasti anna aihetta optimismiin. Niitä kuvataan Brian Harveyn (12) European Citizen Action Service -järjestölle laatimassa raportissa, tosin vain uusien jäsenvaltioiden valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden osalta. Kuulemispäivien toistuva muuttaminen, merkittävät muutokset suunnitteluasiakirjoihin kuulemisen päättymisen jälkeen (esimerkiksi ympäristövaikutusten arviointi), kuulemisprosessin liian myöhäinen aloittaminen ja siihen liittyen liian lyhyt aika havaintojen esittämiseen ovat vain muutamia epäkohtia, joihin kansalaisyhteiskunnan edustajat kiinnittivät huomiota. Tilanne oli vielä pahempi tapauksissa, joissa asiakirjojen laatiminen annettiin sellaisten konsulttitoimistojen tehtäväksi, joilla ei ollut mitään yhteyksiä kansalaisyhteiskunnan organisaatioihin.

5.3 Tällaisen toiminnan vuoksi paitsi kiinnostus kuulemisprosessiin vähenee, mutta myös, mikä vielä tärkeämpää, menetetään tilaisuus tehdä olennaisia muutoksia suunnitteluasiakirjoihin. Tässä yhteydessä komitea korostaa painokkaasti, että tarkoituksenmukaisesti toteutetussa kuulemisprosessissa tulee varmistaa paitsi mainittujen asiakirjojen saatavuus kaikille asianomaisille organisaatioille, myös asianmukaisesti aikaa (joka ei häiritse työskentelyn aikataulua mutta on riittävä asiakirjoihin tutustumiseen) mahdollisten huomioiden esittämiseen.

5.4 Myönteiset kokemukset ovat esimerkkejä hyvistä käytänteistä ja osoitus siitä, että koko prosessi voidaan toteuttaa asianmukaisesti ja tehokkaasti. Esimerkkinä mainittakoon kansallista kehittämissuunnitelmaa koskevan kuulemisen järjestämistapa Puolassa vuonna 2005, jolloin valtion viranomaiset hyväksyivät kuulemisen toimittamista, siinä edistymisen dokumentointia, esitettyjen huomioiden kirjaamista sekä niiden hyväksymisen tai hylkäämisen perustelemista koskevat yksityiskohtaiset periaatteet.

5.5 Eri maista saadut tiedot osoittavat myös, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot eivät yleensä osallistu suunnitteluasiakirjojen laatimisesta vastaavien työryhmien toimintaan, mikä rajoittaa merkittävästi niiden mahdollisuuksia esittää huomioita jo heti alkuvaiheesta.

5.6 Komitean näkemyksen mukaan komission määrittämät vähimmäisvaatimukset (tai ainakin suuntaviivat), joita jäsenvaltioiden täytyy noudattaa järjestäessään kuulemisia, ja vaatimus esittää tietoja prosessin etenemisestä voisivat parantaa tilannetta. Tällaisilla komission toimilla voitaisiin rajoittaa ainakin vähän sellaisten tilanteiden vaaraa, joissa hyvä suunnitelma kansalaisyhteiskunnan kansalliseen kehityssuunnitelmaan osallistumiseksi jää jossakin jäsenvaltioista vain sanoiksi paperilla.

6. Rakennerahastojen tunnetuksi tekeminen

6.1 Komitea katsoo, että rakennerahastoja koskevan tiedon saanti on parantunut jonkin verran viime vuosien aikana; esimerkiksi asiasta julkaistaan nykyään tietoa virallisissa sivustoissa. ETSK korostaa kuitenkin, että vain harvat maat hyödyntävät muita, tarkasti kohderyhmille suunnattuja tunnetuksi tekemisen ja tiedottamisen muotoja, kuten lehdistöä, televisiota tai seminaareja ja konferensseja. Kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden mahdollisuuksien hyödyntäminen voisi parantaa tilannetta huomattavasti.

6.2 Rakennerahastojen tunnetuksi tekeminen ei komitean näkemyksen mukaan ole valitettavasti sen tehokkaampaa aluetasolla. Tunnetuksitekemis- ja tiedotussuunnitelmat laaditaan ilman kuulemisia tai vain oman julkisuuskuvan ylläpitämiseksi, vaikka kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kutsuminen tähän prosessiin ja niiden eri ympäristöistä ja ongelmakentistä hankkiman perehtyneisyyden hyödyntäminen voisi edistää realististen tunnetuksitekemis- ja tiedotussuunnitelmien laatimista.

6.3 Kun otetaan huomioon, että rakennerahastovaroja osoitetaan konkreettisiin yhteiskunnallis-taloudellisiin tarkoituksiin ja että tunnetuksi tekemiseen ja tiedottamiseen tarkoitetut varat ovat vain keino edistää tavoitteiden saavuttamista, tulee kiinnittää erityishuomiota tunnetuksitekemis- ja tiedotustoimien tehokkuuteen.

6.4 On tietysti vaikeaa osoittaa kertakaikkisesti, mikä on edunsaajien tavoittamisen kannalta tehokkain tapa käyttää tunnetuksi tekemiseen ja tiedottamiseen osoitettuja varoja. Hyviä esimerkkejä tunnetuksitekemis- ja tiedotustoimista voidaan löytää sekä toimeenpanosta vastaavien elinten itse toteuttamista toimista että mainostoimistoille tai pr-yrityksille annetuista toimeksiannoista. Voidaan kuitenkin myös osoittaa tapauksia, joissa kumpikaan näistä vaihtoehdoista ei ole tehokas keino asianomaisten edunsaajien tavoittamiseksi tai joissa tarjottu tuote ei sovellu vastaanottajien tarpeisiin.

6.5 Tämän vuoksi joudutaan usein absurdeihin tilanteisiin, joissa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot joutuvat tunnetuksi tekemiseen osoitettujen varojen puutteen vuoksi toteuttamaan omia tiedotusaloitteitaan omalla kustannuksellaan.

6.6 Näin ollen sen varmistaminen, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot saavat käyttöönsä tunnetuksi tekemiseen ja tiedottamiseen suunnattuja varoja, on yksi niiden tehokkaan hyödyntämisen edellytys. Nämä toimijat näet pystyvät toteuttamaan vastaanottajien tarpeisiin soveltuvia tiedottamistoimia ja ovat valmiita toteuttamaan tietyt toimet usein pienemmin kustannuksin.

6.7 ETSK on tietoinen siitä, että rakenne- ja koheesiorahastojen tunnetuksi tekemistä ei voi rajoittaa sen määrittämiseen, kuka siitä vastaa ja kuka siitä huolehtii. Keskeistähän ovat tavoitteet, jotka rakennerahastovarojen käytöllä halutaan saavuttaa, ja ongelmat, joiden ratkaisemiseen pyritään. Komitean mielestä tätä kysymystä täytyy käsitellä nykyistä laajemmin ja siitä tulee käydä julkista keskustelua ennen rakennerahasto- ja koheesiorahastovarojen käyttämistä.

7. Rakennerahastotoimien toteuttaminen

7.1 ETSK on jo aiemmissa lausunnoissaan kiinnittänyt huomiota yleisten tukien merkitykseen. Tässä yhteydessä komitea haluaa korostaa olevansa huolissaan siitä, että 10 uudesta jäsenvaltiosta yleisten tukien järjestelmä hyväksyttiin vain Tšekissä, ja sielläkin järjestelmän merkitystä rajoittaa se, että julkishallinto on asettanut sille useita muodollisia esteitä. Komitea pelkää, että tällainen tilanne toistuu seuraavalla ohjelmakaudella. Sen vuoksi se painottaa, että tätä mahdollisuutta hyödyntäneiden maiden kokemukset ovat hyvin myönteisiä erityisesti niissä tapauksissa, joissa pyritään tavoittamaan erityisen epäsuotuisassa asemassa olevia ryhmiä, esimerkiksi pitkäaikaistyöttömiä.

7.2 Seuraava kysymys koskee, kuten komitea on jo aiemmin todennut, kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden mahdollisuuksia saada teknistä tukea. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa tekniseen apuun osoitetut määrärahat (Euroopan aluekehitysrahasto mukaan luettuna) on käytetty suuressa määrin tällaisten organisaatioiden saamiseksi mukaan rakennerahastotoimien toteuttamiseen. Teknisen avun määrärahoista on rahoitettu esimerkiksi sellaisten katto-organisaatioiden toimintaa, jotka tarjoavat neuvonta- ja koulutuspalveluja valtiovallasta riippumattomille organisaatioille, jotta ne voivat toteuttaa ohjelmia ja hankkeita rakennerahastotuen avulla. Tämä ei ole kuitenkaan yleinen tilanne. ETSK katsoo siis, että siellä missä ei vielä ole näin tehty, kansalaisyhteiskunnan organisaatiot tulisi todeta nimenomaisesti oikeutetuiksi tekniseen tukeen (13).

7.3 Lisäksi komitea kiinnittää huomiota siihen, että vaatimukset hankkeiden osarahoittamisesta julkisista varoista saattavat asettaa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot epäsuotuisaan tilanteeseen. Se rajoittaa näin niiden mahdollisuuksia saada varoja rakennerahastoista ja näin ollen niiden mahdollisuuksia toteuttaa hankkeita. Komitea korostaa painokkaasti, että sen mielestä kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden omien eli yksityisten varojen täytyy voida olla osa rakennerahastohankkeiden yhteisrahoitusta (jäsenvaltiotasolla). Komitea kehottaa täydentämään säädöstä siten, että se kattaa myös valtiovallasta riippumattomat organisaatiot, jotka ovat useissa tapauksissa rakennerahastoista rahoitettavien hankkeiden toteuttajia.

7.4 Komitean näkemyksen mukaan tulee myös varmistaa, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot määritellään toimintaohjelmissa nimenomaisesti lopullisiksi tuensaajiksi. Tämä ei valitettavasti ole yleinen käytäntö. Kuitenkin kokemukset niistä maista, esimerkiksi Espanjasta, joissa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot voivat hyödyntää rahastoja, osoittavat niiden tehokkuuden muun muassa sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa, matkailun kehittämisessä ja paikalliskehityksessä. Komitean mielestä sen varmistaminen, että kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla on mahdollisuus toteuttaa rakennerahastoista rahoitettuja hankkeita, on erityisen tärkeää Lissabonin strategian tavoitteiden ja vuosiksi 2007–2013 annettujen strategisten suuntaviivojen tavoitteiden saavuttamisen kannalta.

7.5 Komitea on tietoinen siitä, että viime kädessä koheesiopolitiikan toteuttamisen kannalta ratkaiseva merkitys on sillä, minkä tyyppisille hankkeille annetaan yhteisrahoitusta. Juuri näiden hankkeiden avulla edistetään — tai ei edistetä — yhteiskunnallis-taloudellista koheesiota. Komitea katsoo, että hankkeiden valintaprosessista vastaavat elimet voivat hyödyntää kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden valmiuksia, ottaen huomioon erityisesti, että eri edut voivat olla ristiriidassa keskenään, sillä nämä organisaatiot tuntevat perusteellisesti paikalliset ja alueelliset tarpeet ja ongelmat.

8. Rahastojen hyödyntämisen seuranta ja arviointi

8.1 ETSK on täysin vakuuttunut siitä, että seuranta ja arviointi ovat hyvin tärkeitä tekijöitä rakennerahastotoimien toteuttamisessa, sillä ne varmistavat paitsi varojen tehokkaan hallinnoinnin, myös koheesiopolitiikan toivottujen tavoitteiden ja tulosten saavuttamisen. Näin ollen tulee pyrkiä kaikin tavoin siihen, että siellä missä tämä ei ole vielä yleinen käytäntö, toteuttamisprosessia ja tavoitteiden saavuttamista koskeva kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden arvio voitaisiin esitellä ja ottaa huomioon päätöksiä tehtäessä. Sen vuoksi on välttämätöntä, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot ovat edustettuina kansallisten strategisten viitekehysten ja yksittäisten toimintaohjelmien toteuttamista seuraavissa komiteoissa.

8.2 Jo vuonna 2003 antamassaan, kumppanuusperiaatetta käsittelevässä lausunnossa (14) ETSK kiinnittää huomiota siihen, että seurantakomiteoihin kokoonpanoa koskevat tiedot vaihtelevat huomattavasti eri maissa. Vaikka komitean aikomus ei olekaan pyrkiä yhtenäistämään käytettyjä ratkaisumalleja, se haluaisi saada varmuuden siitä, että kaikki jäsenvaltiot noudattavat tiettyjä vähimmäisvaatimuksia.

8.3 Tietyissä uusissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi Puolassa ja Tšekissä, on onnistuttu turvaamaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistuminen melkein kaikkien seurantakomiteoiden toimintaan. Valtiovallasta riippumattomat organisaatiot itse ehdottivat valintamenettelyä, jossa kehotetaan asiaankuuluvasti pätevöityneitä ehdokkaita jättämään hakemuksensa, jossa voidaan äänestää Internetin avulla ja jossa valitaan eniten ääniä saaneet ehdokkaat. ETSK on tietoinen siitä, että tilanne ei ole tällainen kaikissa jäsenvaltioissa. Eivät edes myönteiset kokemukset (jotka ovat usein tulosta protesteista) välttämättä takaa samanlaisia tuloksia seuraavalla ohjelmakaudella. Kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistumisen laajuus ja laatu riippuu siis tällä hetkellä eniten kulloisenkin hallituksen hyvästä tahdosta eikä selvästi määriteltyjen periaatteiden noudattamisen tarpeesta. ETSK katsoo, että tulevaisuudessa valtion- ja alueviranomaisten tulee ottaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden rooli huomioon, mikä perustuu ensinnäkin velvollisuuteen noudattaa konkreettisia säännöksiä (tai suuntaviivoja) ja toiseksi itse kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden (pääasiassa valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden) kykyyn organisoida toimintaansa ja nimetä omia edustajiaan eri tehtäviin. ETSK korostaa, että kansalaisyhteiskunnan toimijoiden asema ja valtion viranomaisten kunnioitus niiden roolia kohtaan voidaan saavuttaa vain sellaisella kiistämättömällä edustavuudella, joka antaa toimijoille oikeutuksen ja siten mahdollisuuden osallistua niiden toiminnan piiriin kuuluviin rakennerahasto-ohjelmiin.

8.4 Lisäksi ETSK katsoo, että tulisi pyrkiä kaikin tavoin siihen, että tehostettaisiin seurantakomiteoiden toimintaa, jotta ne eivät olisi vain muodollisia elimiä tai — kuten usein sattuu — julkishallinnon jo tekemien päätösten esittelypaikkoja. Olisi syytä varmistaa, että ne ovat todellinen keskustelufoorumi ja parhaiden ratkaisujen etsintätilaisuus. Yksi keino siihen on komitean mielestä kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistuminen, sillä ne voivat tuoda keskusteluun uusia näkemyksiä.

8.5 Komitea kiinnittää huomiota siihen, että yleisimmin esille tuotuja rakennerahastojen seurantaan osallistumiseen liittyviä ongelmia ovat asiakirjojen rajallinen saatavuus, näiden tehtävien täyttämiseen tarvittavien varojen puute sekä avoimuuden puute kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden edustajien valinnassa. Tällaiset havainnot ovat komitean mielestä hyvin tärkeä merkki siitä, että tulisi ryhtyä toimiin tilanteen muuttamiseksi seuraavalla ohjelmakaudella. Komitea katsoo, että jäsenvaltioiden ja/tai alueiden talous- ja sosiaalineuvostot, milloin sellaisia on, voisivat toimia niiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden neuvonantajina, jotka sitä pyytävät.

8.6 ETSK katsoo niin ikään, että seurantakomitean toimintaan osallistuvilla kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden edustajilla tulee olla mahdollisuus saada koulutusta ja myös kulukorvauksia (esimerkiksi matkakulujen osalta), jotta he voivat täyttää tehtävänsä tehokkaasti.

9. Komitean suositukset

9.1 Komitea on jo useaan kertaan ottanut kantaa koheesiopolitiikkaan ja rakennerahastoihin ja kiinnittänyt huomiota kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden keskeiseen rooliin. Myös monet muut toimielimet ovat ottaneet asiaan kantaa. Kolmanteen koheesiokertomukseen sisältyy kohta, jonka mukaan ”hyvän hallintotavan edistämiseksi työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan edustajien tulee osallistua tarkoituksenmukaisten menettelyjen kautta entistä enemmän toimien suunnitteluun, toteuttamiseen ja seurantaan”. Komitea toivoo, että tämä näkemys tulee esiin lopullisissa säännöissä ja seuraavalla ohjelmakaudella. ETSK toivoo myös, että Euroopan komissio laatii jäsenvaltioille suuntaviivat, jotka perustuvat tähän lausuntoon sisältyviin huomioihin.

9.2 Komitea katsoo, että olisi hyvin tarkoituksenmukaista tehdä erityinen selvitys jäsenvaltioissa tällä hetkellä käytetyistä ratkaisuista, joilla taataan kumppanuusperiaatteen tehokas noudattaminen. ETSK pohtii myös, olisiko mahdollista perustaa komitean yhteyteen kumppanuusperiaatteen seurantaelin.

9.3 Komitea on kuitenkin tietoinen siitä, että sen suositusten ja ehdotusten huomioon ottaminen riippuu pääasiassa jäsenvaltioista. Sen vuoksi se kehottaa eri maiden sekä valtion- että aluehallintoa varmistamaan, että kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistumista koheesiopolitiikan toteuttamisessa lisätään riippumatta siitä, missä muodossa säännökset hyväksytään.

10. Ottaen edellä mainitun huomioon komitea esittää seuraavat suositukset komissiolle ja neuvostolle sekä esittää seuraavan kehotuksen jäsenvaltioille (mikä tarkoittaa valtiollisia ja alueellisia viranomaisia) ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioille:

10.1 Suunnittelu unionitasolla

— Komitea, joka on jo kauan ollut Euroopan komissiolle, parlamentille ja neuvostolle neuvoja antava elin, korostaa pyrkivänsä toiminnassaan saamaan myös muita organisaatioita mukaan työhönsä, jotta sen lausunnoissa otettaisiin mahdollisimman laajalti huomioon kansalaisyhteiskunnan edustajien huomiot ja näkökannat.

— Komitea esittää järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan eurooppalaisten organisaatioiden edustavuutta käsittelevässä lausunnossaan tietyt edustavuuden peruskriteerit (15) ja kehottaa noudattamaan niitä. Selkeästi määritelty edustavuus antaisi kansalaisyhteiskunnan toimijoille nykyistä paremmin oikeuden osallistua koheesiopolitiikan toteuttamiseen.

— Komitea ehdottaa vuosiksi 2007–2013 annettujen strategisten suuntaviivojen täydentämistä määrittämällä kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistumisen puitteet.

— Komitea toivoo, että unionitason kuulemisia koskevissa yleisissä säännöksissä (huhtikuulta 2006) turvataan myös muiden eurooppalaisten edustavien organisaatioiden oikeus osallistua niiden toteuttamiseen.

— Komitea kehottaa komissiota ja neuvostoa korostamaan selkeästi rajatylittävää yhteistyötä koskevissa säädöksissä, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot voivat olla toteutettavien toimien kumppaneita.

— Komitea kehottaa komissiota tekemään tunnetuksi ja soveltamaan koheesiopolitiikkaan liittyviä kuulemisia koskevia vähimmäisvaatimuksia sekä hyödyntämään nykyistä enemmän sähköisiä tiedotusvälineitä.

10.2 Suunnittelu valtiotasolla

— Komitea kehottaa komissiota laatimaan suuntaviivat, jotka koskevat jäsenvaltioissa laadittaviin strategisiin asiakirjoihin liittyvää kuulemisprosessia. Komitean mielestä keskeisen tärkeää on paitsi yhteiskunnallisten toimijoiden kuulemista koskevan suunnitelman esittäminen myös palautteen saaminen sen toteuttamisesta.

— Komitea kannustaa jäsenvaltioita sekä ohjelma-asiakirjojen laatimisesta vastaavia jäsenvaltioiden ja alueiden viranomaisia sitoutumaan asianmukaisen kuulemisprosessin toteuttamiseen. Siinä tulee ottaa huomioon muun muassa seuraavat tekijät: kansalaisyhteiskunnan organisaatioille varattu riittävä aika huomioiden esittämiseen, kuulemisen kohteena olevien asiakirjojen saatavuus, kuulemisprosessin etenemisen dokumentoiminen ja esitettyjen huomioiden kirjaaminen.

— Komitea kannustaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioita osallistumaan aktiivisesti erityisesti kuulemisprosessiin.

— Komitea kannustaa jäsenvaltioita ja ohjelma-asiakirjojen laatimisesta vastuussa olevia valtiollisia ja alueellisia viranomaisia kuuntelemaan tarkkaavasti kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden esittämiä lausuntoja ja huomioita sekä ottamaan ne huomioon laatimissaan asiakirjoissa.

10.3 Rakennerahastojen tunnetuksi tekeminen

— Komitea katsoo, että jäsenvaltioiden valtakunnallisten ja alueviranomaisten tulisi hyödyntää nykyistä enemmän kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden tarjoamia mahdollisuuksia kutsumalla ne mukaan rakennerahastojen tunnetuksi tekemistä koskevien suunnitelmien laatimiseen sekä tukea ruohonjuuritason aloitteita osoittamalla niille rakennerahastojen tunnetuksi tekemistä ja niistä tiedottamista varten tarvittavat määrärahat.

— Komitea kehottaa valtio- tai aluetasolla toimivia kansalaisyhteiskunnan organisaatioita tiedottamaan aktiivisesti omassa toimintaympäristössään koheesiopolitiikan tavoitteista ja rakennerahastojen tarjoamista mahdollisuuksista.

10.4 Rakennerahastotoimien toteuttaminen

— Komitean mielestä tulee ryhtyä toimiin, joilla kannustetaan jäsenvaltioita hyödyntämään yleisten tukien järjestelmää. Tehtävän hoitamiseen vaikuttaa sopivan parhaiten Euroopan komissio ja sen ohella kulloisenkin maan kansalaisyhteiskunnan organisaatiot.

— Komitea kehottaa erityisesti niitä jäsenvaltioita, jotka eivät eri syistä ole toistaiseksi päättäneet ottaa yleisten tukien järjestelmää käyttöön, hyödyntämään muiden hyviä kokemuksia ja soveltamaan menetelmää kaudella 2007–2013.

— ETSK:n näkemyksen mukaan tulee pyrkiä kaikin tavoin siihen, että lausunnon kohdassa 2.2 esitetyt kelpoisuuskriteerit täyttävillä kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla olisi mahdollisuus saada teknistä tukea.

— Lausunnon kohdassa 2.2 esitetyt kelpoisuuskriteerit täyttävillä kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla voi olla myönteinen rooli, minkä vuoksi komitea kehottaa jäsenvaltioiden valtakunnallisia ja alueellisia viranomaisia yksinkertaistamaan teknisen tuen saamista koskevaa hakemusmenettelyä.

— Komitea kehottaa jäsenvaltioita ottamaan talousarvion laatimisessa huomioon lausunnon kohdassa 2.2 esitetyt kelpoisuuskriteerit täyttävien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden (työmarkkinaosapuolten ja valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden) omat varat osana hankkeiden yhteisrahoitusta.

— Komitea kehottaa jäsenvaltioita määrittämään toimintaohjelmissa lausunnon kohdassa 2.2 esitetyt kelpoisuuskriteerit täyttävät kansalaisyhteiskunnan organisaatiot nimenomaisesti lopullisiksi edunsaajiksi. Samalla ETSK kehottaa komissiota huolehtimaan siitä, että jäsenvaltioiden esittelemissä asiakirjoissa varmistetaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden mahdollisuus saada rakennerahastotukea.

— Lisäksi komitea kehottaa jäsenvaltioita hyödyntämään lausunnon kohdassa 2.2 esitetyt kelpoisuuskriteerit täyttävien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden tietoja ja kokemuksia hankkeita valittaessa ja korostaa, että tulee pyrkiä välttämään mahdollisia intressiristiriitoja.

— ETSK pitää niin ikään tärkeänä useiden sellaisten muodollisten ja teknisten esteiden poistamista tai rajoittamista, jotka heikentävät lausunnon kohdassa 2.2 esitetyt kelpoisuuskriteerit täyttävien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden mahdollisuuksia hyödyntää rakennerahastoja.

10.5 Rahastojen hyödyntämisen seuranta ja arviointi

— Komitean mielestä komission tulisi esittää suuntaviivoja, jotka koskevat kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistumista seuranta- ja arviointiprosessiin, ja erityisesti pitää niitä seurantakomiteoiden täysivaltaisina jäseninä. Samalla tulee ottaa huomioon, että on välttämätöntä säilyttää osallistuvien henkilöiden ja organisaatioiden objektiivisuus ja puolueettomuus.

— Komitea odottaa, että jäsenvaltioiden esittämiin kertomuksiin sisällytetään tietoa siitä, miten kumppanuusperiaatetta noudatetaan seurantakomiteoiden toiminnassa.

— Komitea kehottaa jäsenvaltioita turvaamaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden mahdollisuudet saada koulutusta, jotta taataan seurantakomiteoiden jäsenten tehtävän tehokas täyttäminen.

Komitea kehottaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioita säilyttämään jatkuvan yhteydenpidon seurantakomiteoissa toimiviin edustajiinsa ja varmistamaan vastavuoroisen tiedonkulun.

Bryssel 6. heinäkuuta 2006. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Anne-Marie SIGMUND

(1) Viimeisimmät lausunnot ovat ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus eurooppalaisesta rajaseutuyhteistyöyhtymästä (ERY)” (EUVL C 255, 14.10.2005, s. 76), ”Rahastot (yleiset säännökset)” (EUVL C 255, 14.10.2005, s. 79), ”Euroopan aluekehitysrahasto” (EUVL C 255, 14.10.2005, s. 91), ”Asetus Euroopan sosiaalirahastosta” (EUVL C 234, 22.9.2005, s. 27), ”Kumppanuus rakennerahastotoimien toteutuksessa” (EUVL C 10, 14.1.2004, s. 21), ”Kolmas taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä kertomus” (EUVL C 302, 7.12.2004, s. 60) ja ”Kasvua ja työllisyyttä tukeva koheesiopolitiikka: yhteisön strategiset suuntaviivat vuosiksi 2007—2013”.

(2) Lausunto aiheesta ”Ehdotus: neuvoston asetus Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä”, EUVL C 255, 14.10.2005, s. 79.

(3) Lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: EU:n ja ehdokasmaiden kansalaisyhteiskuntien välinen vuoropuhelu”, EUVL C 28, 3.2.2006, s. 97.

(4) Lausunto aiheesta ”Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan eurooppalaisten organisaatioiden edustavuus kansalaisvuoropuhelun yhteydessä”, EUVL C 88, 11.4.2006, s. 41.

(5) Eurooppalaisen järjestön on täytettävä seuraavat yhdeksän kriteeriä, jotta sitä voitaisiin pitää edustavana:

— Järjestöllä on oltava pysyvät rakenteet yhteisön tasolla.

— Jäsenten asiantuntemuksen on oltava suoraan järjestön käytettävissä.

— Järjestön on edustettava eurooppalaisen yhteiskunnan intressien mukaisia yleisiä asioita

— Järjestön on muodostuttava jäsenorganisaatioista, jotka tunnustetaan kulloisessakin jäsenvaltiossa edustamiensa intressien kannalta edustaviksi.

— Järjestöllä on oltava jäsenorganisaatioita suuressa osassa EU:n jäsenvaltioita.

— Järjestön on oltava vastuuvelvollinen toimistaan organisaation jäsenille (accountability).

— Järjestöllä on oltava mandaatti edustaa ja toimia Euroopan tasolla.

— Järjestön on oltava riippumaton eikä se saa ottaa vastaan määräyksiä ulkopuolisilta tahoilta.

— Järjestön on oltava avoin, erityisesti varainkäytön ja päätöksentekoprosessiensa osalta.

(6) Lausunto aiheesta ”Ehdotus: neuvoston asetus Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä”, EUVL C 255, 14.10.2005, s. 79.

(7) KOM(2004) 492 lopullinen.

(8) ”Working document of Directorate General Regional Policy summarising the results of the public consultation on the Community Strategic Guidelines for Cohesion, 2007-2013”, 7. lokakuuta 2005.

(9) Lausunto aiheesta ”Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan eurooppalaisten organisaatioiden edustavuus kansalaisvuoropuhelun yhteydessä”, EUVL C 88, 11.4.2006, s. 41.

(10) ”Best available practices. Public participation in programming, implementation, monitoring of EU funds”, Institute of Environmental Economics, CEE Bankwatch Network, Friends of the Earth Europe, syyskuu 2004.

(11) ”Partnership in the 2000-2006 programming period — Analysis of the implementation of the partnership principle — Discussion paper of DG Regio”, marraskuu 2005.

(12) Brian Harvey, ”llusion of inclusion”, ECAS.

(13) Lausunto aiheesta ”Ehdotus: neuvoston asetus Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä”, EUVL C 255, 14.10.2005, s. 79.

(14) Lausunto aiheesta ”Kumppanuus rakennerahastotoimien toteutuksessa”, EUVL C 10, 14.1.2004, s. 21.

(15) Eurooppalaisen järjestön on täytettävä seuraavat yhdeksän kriteeriä, jotta sitä voitaisiin pitää edustavana:

— Järjestöllä on oltava pysyvät rakenteet yhteisön tasolla.

— Jäsenten asiantuntemuksen on oltava suoraan järjestön käytettävissä.

— Järjestön on edustettava eurooppalaisen yhteiskunnan intressien mukaisia yleisiä asioita.

— Järjestön on muodostuttava jäsenorganisaatioista, jotka tunnustetaan kulloisessakin jäsenvaltiossa edustamiensa intressien kannalta edustaviksi.

— Järjestöllä on oltava jäsenorganisaatioita suuressa osassa EU:n jäsenvaltioita.

— Järjestön on oltava vastuuvelvollinen toimistaan organisaation jäsenille (accountability).

— Järjestöllä on oltava mandaatti edustaa ja toimia Euroopan tasolla.

— Järjestön on oltava riippumaton eikä se saa ottaa vastaan määräyksiä ulkopuolisilta tahoilta.