Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottoreiden päästöraja-arvoihin ja tyyppihyväksyntään liittyvistä vaatimuksista /* COM/2014/0581 final - 2014/0268 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA · Yleinen tausta Liikkuvien työkoneiden alaan kuuluu suuri valikoima näihin koneisiin asennettuja polttomoottoreita pienten kädessä pidettävien laitteiden, rakennuskoneiden ja generaattorikoneistojen polttomoottoreista lähtien moottorivaunujen, vetureiden ja sisävesialusten polttomoottoreihin saakka. Nämä moottorit vaikuttavat merkittävästi ilman pilaantumiseen ja synnyttävät karkean arvion mukaan 15 prosenttia typen oksidien päästöistä ja 5 prosenttia hiukkaspäästöistä Euroopan unionin alueella. Nykyiset päästöraja-arvot on vahvistettu näille moottoreille direktiivissä 97/68/EY. Tätä direktiiviä on muutettu lukuisia kertoja, mutta useissa teknisissä tarkasteluissa on todettu, että nykymuotoisessa lainsäädännössä on puutteita. Direktiivin soveltamisala on liian suppea, sillä tietyt moottoriluokat jäävät sen ulkopuolelle. Uusia päästövaiheita otettiin viimeksi käyttöön, kun direktiiviä muutettiin vuonna 2004, eivätkä ne enää vastaa tekniikan nykytilaa. Lisäksi tiettyjen moottoriluokkien päästöraja-arvot ovat keskenään epäsuhtaisia. Hiljattain on myös saatu luotettavaa näyttöä dieselpakokaasupäästöjen haitallisista terveysvaikutuksista, erityisesti hiukkasten (eli dieselnoen) osalta. Yksi päähavainnoista on se, että hiukkasten koko on olennainen tekijä havaittavien terveysvaikutusten taustalla. Ainoa keino puuttua tähän seikkaan on asettaa hiukkasten lukumäärään perustuvia raja-arvoja. Näin ollen olisi asianmukaista ottaa tieliikennesektorin kehitystä vastaavalla tavalla tärkeimmissä moottoriluokissa käyttöön uusi päästövaihe (vaihe V), joka kohdistuisi hiukkasmassan raja-arvojen ohella hiukkasten lukumäärän raja-arvoihin. · Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Ehdotuksella pyritään suojelemaan ihmisten terveyttä ja ympäristöä ja varmistamaan liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Ehdotuksella pyritään myös puuttumaan kilpailukykyä ja lainsäädännön noudattamista koskeviin näkökohtiin. EU:n ilmanlaatupolitiikan mukaisena tavoitteena on asteittain vähentää markkinoille tuotavien uusien moottoreiden päästöjä ja korvata ajan saatossa iäkkäämmät ja enemmän saastuttavat moottorit. Tämän odotetaan johtavan kokonaispäästöjen merkittävään vähenemiseen, mutta vähennykset vaihtelevat moottoriluokittain sen mukaan, miten tiukkoja asianomaiset vaatimukset jo tällä hetkellä ovat. Ehdotuksen odotetaan myös lieventävän jäsenvaltioihin kohdistuvaa painetta lisäsääntelyyn, joka saattaisi vahingoittaa sisämarkkinoita. Tämän lisäksi ehdotuksen tarkoituksena on poistaa ulkomaankaupan esteitä sääntöjä yhdenmukaistamalla ja vähentämällä erilaisista päästövaatimuksista johtuvia sääntelyllisiä esteitä. Erityisesti pyrkimyksenä on lähentää EU:n ja USA:n vaatimuksia. Ehdotuksella parannetaan lisäksi Euroopan teollisuuden kilpailukykyä yksinkertaistamalla nykyistä tyyppihyväksyntälainsäädäntöä, lisäämällä avoimuutta ja keventämällä hallinnollista rasitusta. · Voimassa olevat aiemmat säännökset Liikkuvien työkoneiden moottoreiden nykyisistä päästövaatimuksista säädetään liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 16 päivänä joulukuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/68/EY (EYVL L 59, 27.2.1998, s. 1). Tässä ehdotusluonnoksessa ja siihen liittyvissä täytäntöönpano- ja delegoiduissa säädöksissä säilytetään tämänhetkiset edellä mainitussa säädöksessä asetetut vaatimukset ja parannetaan niitä teknisessä tarkastelussa todettujen useiden merkittävien puutteiden pohjalta. Nykysäädökseen verrattuna ehdotettavassa asetuksessa – otetaan EU:n ilmanlaatutavoitteiden saavuttamiseksi käyttöön uusia päästöraja-arvoja, jotka heijastavat tekniikan kehittymistä ja EU:n maantiesektorin politiikkoja; – laajennetaan säädöksen soveltamisalaa (EU:n ja kansainvälisten) markkinoiden yhdenmukaisuuden parantamiseksi ja markkinoiden vääristymien riskin minimoimiseksi; – otetaan käyttöön toimenpiteitä, kuten paremman markkinavalvonnan edellytyksiä, joilla yksinkertaistetaan hallinnollisia menettelyitä ja parannetaan täytäntöönpanoa. · Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Tarkasteltavana olevan aloitteen tavoitteena on parantaa ympäristön suojelua päivittämällä nykyisiä päästöraja-arvoja ja laajentamalla tarvittaessa niiden soveltamisalaa. Samalla sen tarkoituksena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja poistaa tarpeettomia rasitteita sisämarkkinoilla ja kansainvälisillä markkinoilla toimivilta yrityksiltä. Näin ollen aloite on täysin johdonmukainen suhteessa Eurooppa 2020 -strategiaan ja linjassa EU:n kestävän kehityksen strategian kanssa. Näissä puitteissa tarkasteltavana oleva aloite kytkeytyy seuraaviin erityisempiin politiikkoihin ja tavoitteisiin: – EU:n kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma[1], jolla pyritään saavuttamaan ”sellainen ilmanlaatu, että siitä ei aiheudu merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tai riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle”. – Ilman pilaantumista koskeva teemakohtainen strategia[2], jossa muotoillaan EU:lle kokonaisvaltainen poliittinen toimintakehys ilmansaasteiden ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheuttamien haittavaikutusten vähentämiseksi vuoteen 2020 saakka. – Kansallisia päästörajoja koskeva direktiivi 2001/81/EY, jossa säädetään oikeudellisesti sitovista rajoista sallituille kokonaispäästöille jäsenvaltioiden tasolla useiden ilman epäpuhtauksien osalta. Mainitun direktiivin nojalla raportoitujen virallisten tietojen mukaan 12 jäsenvaltiota ylitti nämä rajat vuonna 2010 ja tietyistä parannuksista huolimatta lainsäädännön noudattaminen tuottaa todennäköisesti ongelmia myös jatkossa. – Ilmanlaatudirektiivi 2008/50/EY, jossa asetetaan oikeudellisesti sitovat rajat ulkoilman merkittävien epäpuhtauksien, kuten hiukkasten ja typpidioksidin, pitoisuuksille. – Vuonna 2011 julkaistu liikennettä koskeva valkoinen kirja[3], erityisesti puhtaamman sisävesi- ja rautatieliikenteen osalta. Tiukemmat vaatimukset liikkuvien työkoneiden polttomoottoreille edistäisivät kaikkien edellä mainittujen politiikkojen tavoitteita. Tämän lisäksi ehdotus on yhteydessä vuonna 2012 toteutettuun teollisuuspolitiikan päivitykseen[4] ja voisi osaltaan merkittävästi edistää teknistä yhdenmukaistamista EU:n ja USA:n välisissä kauppaneuvotteluissa (transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuudesta). 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI · Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Ehdotusta laatiessaan komissio kuuli sidosryhmiä eri tavoin: – Internetissä järjestettiin avoin julkinen kuuleminen ehdotuksen kaikista osa-alueista. Vastauksia saatiin EU:n jäsenvaltioiden kansallisilta ja alueellisilta viranomaisilta (ministeriöiltä, virastoilta), ammattijärjestöiltä, teollisuusyrityksiltä, kansalaisjärjestöiltä ja työmarkkinaosapuolilta. – Internetissä pidetyn avoimen julkisen kuulemisen ohessa järjestettiin Brysselissä 14. helmikuuta 2013 sidosryhmien kuuleminen, jossa oli läsnä noin 80 osallistujaa. – Ulkopuolisten konsulttien aikaisemmin toteuttamien useiden vaikutustenarviointia koskevien tutkimusten valossa sidosryhmiä pyydettiin osallistumaan prosessiin ja lähettämään kommentteja. – Ehdotusta on käsitelty lukuisissa koneiden päästöjä käsittelevän komission asiantuntijatyöryhmän kokouksissa, joissa teollisuus, kansalaisjärjestöt sekä jäsenvaltiot ja komissio ovat kaikki yhdessä edustettuina. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Avoin julkinen kuuleminen alkoi 15. tammikuuta 2013 ja päättyi 8. huhtikuuta 2013 (kuuleminen kesti 12 viikkoa). Tätä tarkoitusta varten perustettiin erityinen WWW-sivu[5], ja komission yksiköt laativat 15-sivuisen kuulemisasiakirjan, jossa selostetaan ehdotuksen avainkysymyksiä, tutkimustuloksia ja mahdollisia toimintavaihtoehtoja. Kaiken kaikkiaan komissio sai 69 vastausta. Tulosten yksityiskohtainen analyysi on sisällytetty vaikutustenarviointiraportin liitteeseen II, ja yksittäiset vastaukset ovat luettavissa kuulemiseen käytetyllä WWW-sivulla. · Asiantuntijatiedon käyttö Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Ehdotusta valmisteltaessa oli arvioitava erilaisia toimintavaihtoehtoja sekä niihin liittyviä taloudellisia, yhteiskunnallisia ja ympäristövaikutuksia. Käytetty menettely Komissio on toteuttanut erilaisia tutkimuksia ja kuullut säännöllisesti sidosryhmiä seikoista, jotka koskevat uusien raja-arvojen toteutettavuutta ja tarvetta ottaa käyttöön tekniseen kehitykseen perustuvia uusia pakokaasupäästövaiheita. Vaikutustenarviointi pohjaa seuraaviin ulkopuolisiin tutkimuksiin[6]: – Direktiivin tekninen tarkastelu, jonka Yhteinen tutkimuskeskus (JRC) toimitti kahdessa osassa ja jonka osa 1 sisältää yleisesityksen liikkuvien työkoneiden päästökartoituksista. Osassa 2 keskitytään muun muassa tarkastelemaan kipinäsytytysmoottoreita (pieniä bensiinimoottoreita ja moottorikelkkojen moottoreita) ja analysoidaan rakennus- ja maatalouskoneiden päästökartoituksia ja markkinaosuuksia. – Vaikutustenarviointia koskevassa tutkimuksessa, jonka toteutti ARCADIS N.V., arvioidaan JRC:n teknisessä tarkastelussa esitettyjen toimintavaihtoehtojen vaikutuksia. Samojen toimeksisaajien suorittamassa lisätutkimuksessa tarkasteltiin erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yrityksiin) kohdistuvia vaikutuksia. Yhteiskunnallisten ja taloudellisten vaikutusten ohella tässä tutkimuksessa arvioitiin myös ympäristö- ja terveysvaikutuksia. – Tutkimuksessa, jonka toteuttajia olivat Risk & Policy Analysis (RPA) ja Arcadis, arvioidaan liikkuvien työkoneiden sektorin tämänhetkistä osuutta kasvihuonekaasupäästöistä. Tutkimuksessa selvitetään lisäksi, onko ajatus vaihtuvanopeuksisten moottoreiden päästöraja-arvojen ulottamisesta koskemaan vakionopeusmoottoreita mahdollista toteuttaa, ja pohditaan vaihtoehtoa, jossa pakokaasupäästöjen raja-arvot yhtenäistettäisiin USA:n päästöraja-arvojen kanssa. – Liikenteen ja liikkumisen pääosaston tilaamassa PANTEIA-tutkimuksessa[7] analysoidaan tilannetta sisävesiliikenteen sektoreilla ja arvioidaan erityistoimenpiteitä sisävesiliikenteen päästöjen vähentämiseksi. Yksiköiden välinen ohjausryhmä, joka kokoontui neljästi vuonna 2013, seurasi vaikutustenarviointia koskevaa työtä ja toimitti tietoja sitä varten. Kaikkia asianomaisia komission yksiköitä pyydettiin osallistumaan tähän ryhmään. JRC tuki analyyttistä työtä lisäksi tutkimushankkeella, jossa käsiteltiin hiukkasten lukumäärän raja-arvojen vaikutuksia tietyissä moottoriluokissa. Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Edellä mainituista tutkimuksista laaditut raportit ovat saatavilla yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston WWW-sivustolla. · Vaikutusten arviointi Kolmea keskeistä toimintavaihtoehtoa analysoitiin yksityiskohtaisesti. Kukin toimintavaihtoehto koostuu erilaisista alavaihtoehdoista, jotka koskevat yhtäältä niitä moottoriluokkia ja moottorien sovelluksia, jotka jo kuuluvat EU:n liikkuvia työkoneita koskevan lainsäädännön soveltamisalaan, ja toisaalta niitä, jotka voitaisiin tulevaisuudessa ottaa sen soveltamisalan piiriin. Yksi vaihtoehto on skenaario, jossa toiminta säilytetään ennallaan; sen ohella muut vaihtoehdot ovat seuraavat: Vaihtoehto 2 Lainsäädännön soveltamisala ja raja-arvot saatetaan yhtenäisiksi USA:n standardien kanssa. Vaihtoehto 3 Lähennytään maantiesektorin tavoitetasoja tärkeimmissä päästölähteissä. Vaihtoehto 4 Parannetaan tavoitetasoa tehostamalla valvontasäännöksiä. Analyyttisessä mallissa otettiin kuitenkin jo huomioon se mahdollisuus, että paras vaihtoehto olisi yhdistelmä eri vaihtoehtojen osatekijöistä. Kustannus-hyötyanalyysi toteutettiin yksittäisissä moduuleissa, jotka antavat mahdollisuuden osatekijöiden uudelleenryhmittelyyn. Lainsäädännön ulkopuolisia vaihtoehtoja (esimerkiksi vapaaehtoista sopimusta teollisuuden kanssa) harkittiin, mutta alkuvaiheen analyysissä tehtiin päätelmä, jonka mukaan tällainen lähestymistapa ei soveltuisi aloitteen tavoitteiden saavuttamiseen. Tämä päätös perustuu näkemykseen, että liikkuvien työkoneiden moottoreiden päästöraja-arvot eivät todennäköisesti ole tehokkaita eivätkä pysty takaamaan tasapuolisia toimintaedellytyksiä kaikille talouden toimijoille, elleivät ne ole oikeudellisesti sitovia. Vaikutustenarviointi esiteltiin 20. marraskuuta 2013, minkä jälkeen vaikutustenarviointilautakunta hyväksyi sen. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ · Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotuksessa päivitetään merkittävästi liikkuvien työkoneiden moottoreiden tyyppihyväksyntäjärjestelmää päästöjä koskevien teknisten vaatimusten osalta vahvistamalla tiukempia tasoja sekä ottamalla käyttöön niin sanottu kaksitahoinen lähestymistapa. Ehdotuksessa kaavailluissa delegoiduissa säädöksissä täsmennetään uusien vaiheen V moottorien päästörajoja koskevien pakollisten vaatimusten yksityiskohdat. Tämän ehdotuksen nojalla hyväksyttäviin delegoituihin säädöksiin sisällytetään erityisesti seuraavat seikat: – testisyklien yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset; – tekniset testaus- ja mittausmenettelyt; – tämän asetuksen nojalla myönnettäviä poikkeuksia koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt ja vaatimukset; – tyyppihyväksyntämenettelyjä koskevat yksityiskohtaiset säännökset. · Oikeusperusta Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla. · Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Koska ehdotus sisältää muutoksia EU:n nykyiseen lainsäädäntöön, ainoastaan EU voi tehokkaasti ratkaista kyseeseen tulevat asiakysymykset. Lisäksi on niin, että kyseisiä toimintatavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla jäsenvaltioiden toimin. Euroopan unionin toimet ovat välttämättömiä, jotta vältetään esteiden syntyminen sisämarkkinoille eritoten liikkuvien työkoneiden moottorien alalla ja koska ilman pilaantuminen on kansainvälinen ilmiö. Vaikka merkittävimpien ilman epäpuhtauksien vaikutukset ovat vakavimmat lähellä niiden syntypaikkaa, vaikutukset ilmanlaatuun eivät rajoitu vain paikalliselle tasolle, ja rajat ylittävä ympäristön pilaaminen on vakava ympäristöongelma, jonka edessä kansalliset ratkaisut voivat osoittautua tehottomiksi. Ilman pilaantumisen ongelman ratkaiseminen edellyttää yhtenäistä toimintaa EU:n tasolla. Päästöraja-arvojen ja tyyppihyväksyntämenettelyjen asettaminen kansallisella tasolla saattaisi johtaa 28 erilaisesta järjestelmästä koostuvan tilkkutäkin syntymiseen, mikä merkitsisi vakavaa estettä unionin sisäkaupalle. Lisäksi valmistajille, jotka toimivat useilla markkinoilla, voisi langeta merkittäviä hallinnollisia ja taloudellisia rasitteita. Näin ollen tarkasteltavana olevan aloitteen tavoitteita ei voida saavuttaa ilman toimia EU:n tasolla. EU:n tasolla omaksuttavan yhdenmukaisen lähestymistavan odotetaan lisäksi olevan valmistajien ja loppukäyttäjien kannalta kaikkein kustannustehokkain menetelmä päästövähennysten saavuttamiseen. Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen mukainen. · Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Kuten vaikutustenarvioinnista käy ilmi, ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska se ei ylitä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja taata samalla korkeatasoinen suoja yleiselle turvallisuudelle ja ympäristölle. Lainsäädännön yksinkertaistaminen vähentää merkittävästi kansallisille viranomaisille ja toimialalle koituvia hallinnollisia kustannuksia. · Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä: Direktiiviä 97/68/EY on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta. Selkeyden, ennakoitavuuden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen edistämiseksi komissio ehdottaa, että direktiivi 97/68/EY korvataan asetuksella ja pienellä määrällä delegoituja ja täytäntöönpanosäädöksiä. Asetuksen avulla varmistetaan lisäksi se, että asianomaisia säännöksiä sovelletaan sellaisenaan valmistajiin, hyväksyntäviranomaisiin ja teknisiin tutkimuslaitoksiin ja että säännöksiä voidaan päivittää paljon nopeammin ja tehokkaammin teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi. Ehdotuksessa sovelletaan niin sanottua kaksitahoista lähestymistapaa, jota on jo käytetty muissa säädöksissä moottoriajoneuvojen EU-tyyppihyväksynnän alalla. Tässä lähestymistavassa lainsäätäminen tapahtuu kahdessa vaiheessa: · Olennaisista säännöksistä säädetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklaan perustuvalla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. · Olennaisten säännösten täytäntöönpanoa koskevat tekniset eritelmät puolestaan vahvistetaan delegoiduissa säädöksissä, jotka komissio hyväksyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tyyppihyväksyntää koskevien tietojen vaihtoon tarkoitetun sähköisen tietokannan perustamiseen liittyvät kustannukset on jo arvioitu YK:n Euroopan talouskomission (UNECE) kesäkuussa 2006 tilaamassa toteutettavuustutkimuksessa[8], ja autojen osalta EU:ssa on jo olemassa eurooppalainen tyyppihyväksyntöjen vaihtojärjestelmä (ETAES). Vaikka toteutettavuustutkimusta ei tehty julkisessa käytössä olevalle tietokannalle, voidaan kuitenkin olettaa, että kustannusarvio antaa luotettavan kuvan tietokannan perustamiseen liittyvistä kustannuksista. Tutkimuksessa arvioitiin, että kertaluonteiset aloituskustannukset olisivat 50 000 euron ja 150 000 euron välillä ja että kuukausittaiset toimintakustannukset olisivat 5 000 euron ja 15 000 euron välillä palveluntarjoajan kanssa tehdyn sopimuksen keston mukaan. Mikäli tukipalvelu olisi tarpeen, sen toimintakustannukset olisivat tutkimuksen mukaan kuukausitasolla edellä mainitun kaltaiset. 5. LISÄTIEDOT · Simulaatio, kokeiluvaihe ja siirtymäaika Ehdotukseen kuuluu yleisiä ja erityisiä siirtymäaikoja, joiden tarkoituksena on antaa moottorien ja koneiden valmistajille sekä hallinnoille riittävästi valmistautumisaikaa. Nykyisistä päästöstandardeista uuteen päästövaiheeseen siirtymiseksi ehdotetaan vastikään laadittua siirtymissuunnitelmaa, joka on hallinnollisesti moottorien ja koneiden valmistajien kannalta huomattavasti aikaisempaa yksinkertaisempi ja vähentää samalla olennaisesti kansallisten hyväksyntäviranomaisten rasitusta. Moottoreiden käytön aikaisten päästöominaisuuksien valvontaa varten ehdotetaan kokeiluohjelmia asianmukaisten testausmenettelyjen kehittämiseksi. · Yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä. Liikkuvien työkoneiden moottoreiden päästöjä koskeva direktiivi, joka on erittäin monimutkainen, sisältää 15 liitettä ja jota on muutettu 8 kertaa ilman, että sitä olisi laadittu uudelleen, kumotaan. Ehdotus yksinkertaistaa julkisten viranomaisten hallinnollisia menettelyjä. Ehdotus sisältyy yhteisön säännöstön ajantasaistamista ja yksinkertaistamista koskevaan komission jatkuvaan ohjelmaan ja sen lainsäädäntöohjelmaan viitenumerolla 2010/ENTR/001. · Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. · Euroopan talousalue Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa asiaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. 2014/0268 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottoreiden päästöraja-arvoihin ja tyyppihyväksyntään liittyvistä vaatimuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[9], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä[10], sekä katsovat seuraavaa: (1) Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla on taattava tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus. Tässä tarkoituksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/68/EY[11] säädettiin toimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden aiheuttamaa ilman pilaantumista. On asianmukaista tehdä työtä unionin sisämarkkinoiden kehityksen ja toiminnan eteen. (2) Sisämarkkinoiden olisi perustuttava avoimiin, yksinkertaisiin ja yhdenmukaisiin sääntöihin, joilla varmistetaan oikeusvarmuus ja selkeys, mistä voivat hyötyä sekä yritykset että kuluttajat. (3) Moottoreiden tyyppihyväksyntää koskevan unionin lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja sen antamisen nopeuttamiseksi on otettu käyttöön uusi sääntelymalli. Sen mukaan lainsäätäjä vahvistaa keskeiset säännöt ja periaatteet ja luovuttaa komissiolle vallan antaa delegoituja säädöksiä teknisistä yksityiskohdista. Aineellisten vaatimusten osalta tässä asetuksessa olisi sen vuoksi vahvistettava ainoastaan kaasu- ja hiukkaspäästöjä koskevat keskeiset säännökset ja annettava komissiolle valta vahvistaa tekniset eritelmät delegoiduissa säädöksissä. (4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 167/2013[12] on jo hyväksytty sääntelykehys maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen hyväksyntää ja markkinavalvontaa varten. Koska toimialat ovat samankaltaiset ja koska asetuksen (EU) N:o 167/2013 soveltamisesta on saatu myönteisiä kokemuksia, monet kyseisellä asetuksella perustetut oikeudet ja velvoitteet olisi syytä ottaa huomioon myös liikkuvien työkoneiden kohdalla. Erillisen säännöstön vahvistaminen on kuitenkin olennaisen tärkeää, jotta voidaan kattavasti huomioida liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden erityiset vaatimukset. (5) Tässä asetuksessa olisi säädettävä liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden päästöraja-arvoista ja EU-tyyppihyväksyntämenettelyihin liittyvistä aineellisista vaatimuksista. Tämän asetuksen asianomaisten vaatimusten keskeiset osatekijät perustuvat tuloksiin komission tekemästä vaikutustenarvioinnista 20 päivältä marraskuuta 2013, jossa analysoitiin eri vaihtoehtoja kokoamalla yhteen talouteen, ympäristöön, turvallisuuteen ja yhteiskuntaan liittyvät mahdolliset edut ja haitat. Analyysissa oli mukana sekä laadullisia että määrällisiä näkökohtia. Eri vaihtoehtojen vertailun jälkeen parhaina pidetyt vaihtoehdot valittiin tämän asetuksen perustaksi. (6) Tämän asetuksen tarkoituksena on vahvistaa yhdenmukaiset säännöt liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden tyyppihyväksynnälle Euroopan unionissa ja varmistaa siten sisämarkkinoiden toiminta. Näitä tarkoituksia varten olisi vahvistettava uusia teknologista kehitystä heijastavia päästöraja-arvoja, joilla varmistettaisiin lähentyminen unionin maantiesektorin politiikkojen kanssa ja jotka tukisivat unionin ilmanlaatutavoitteiden saavuttamista ja liikkuvien työkoneiden päästöjen vähentämistä niin, että koneiden päästöt olisivat oikeasuhteisemmalla tasolla maantieajoneuvojen päästöihin verrattuna. Unionin lainsäädännön soveltamisalaa tällä toimialalla olisi laajennettava, jotta parannettaisiin markkinoiden yhdenmukaisuutta EU:ssa ja kansainvälisesti ja minimoitaisiin markkinoiden vääristymien riskiä. Tämän lisäksi asetuksella pyritään yksinkertaistamaan nykyistä oikeudellista kehystä, esimerkiksi yksinkertaistamalla hallinnollisia menettelyjä, sekä parantamaan yleisiä täytäntöönpanon edellytyksiä, erityisesti vahvistamalla markkinavalvonnan sääntöjä. (7) Työkoneiden moottoreille sekä henkilö- ja tavarankuljetusajoneuvojen apumoottoreille säädettävien vaatimusten tulisi noudattaa periaatteita, jotka on vahvistettu komission 5 päivänä kesäkuuta 2002 antamassa tiedonannossa nimeltä ”Lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskeva toimintasuunnitelma”. (8) Seitsemännessä yleisessä unionin ympäristöalan toimintaohjelmassa, joka hyväksyttiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1386/2013/EU[13], palautetaan mieliin, että Unioni on sopinut sellaisen ilmanlaadun saavuttamisesta, josta ei aiheudu merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tai riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Unionin lainsäädännössä on vahvistettu asianmukaiset ilmanlaatua koskevat päästöraja-arvot ihmisten terveyden ja erityisesti herkkien väestöryhmien suojaamiseksi sekä kansalliset päästörajat.[14] Komissio antoi 4 päivänä toukokuuta 2001 tiedonannon, jolla pantiin alulle Puhdasta ilmaa Eurooppaan (CAFE) -ohjelma, minkä jälkeen komissio hyväksyi 21 päivänä syyskuuta 2005 tiedonannon ilman pilaantumista koskevasta teemakohtaisesta strategiasta. Teemakohtaiseen strategiaan sisältyy muun muassa päätelmä, jonka mukaan liikenteen alan (ilma-, meri- ja maaliikenne), kotitalouksien ja energia-alan, maatalouden ja teollisuuden päästöjä on saatava vähennettyä edelleen, jotta Euroopan unionin ilmanlaatua koskevat tavoitteet voidaan saavuttaa. Tässä yhteydessä liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden päästöjen vähentämisen tehtävää tulee lähestyä kokonaisstrategian yhtenä osana. Vaiheen V päästöraja-arvot ovat yksi niistä toimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään todellisessa käytössä syntyviä päästöjä, kuten hiukkaspäästöjä, sekä typen oksidien (NOx) ja hiilivetyjen kaltaisten otsonia muodostavien yhdisteiden päästöjä. (9) Maailman terveysjärjestö (WHO) luokitteli 12 päivänä kesäkuuta 2012 dieselmoottorien pakokaasut kansainvälisen syöväntutkimuskeskuksensa (IARC) toimesta ”ihmisille syöpää aiheuttaviksi” (ryhmä 1), koska on olemassa riittävät todisteet siitä, että dieselmoottorien pakokaasuille altistumisella on yhteys kohonneeseen keuhkosyöpäriskiin. (10) Euroopan unionin ilmanlaatua koskevien tavoitteiden saavuttaminen edellyttää jatkuvaa ponnistelua moottorien päästöjen vähentämiseksi. Siksi valmistajien olisi saatava selkeää tietoa tulevista päästöraja-arvoista ja riittävästi aikaa niiden saavuttamiseen sekä tarvittavien teknisten valmiuksien kehittämiseen. (11) Päästörajoja asetettaessa on tärkeää ottaa huomioon niiden vaikutukset markkinoiden ja valmistajien kilpailukykyyn, liiketoiminnalle aiheutuvat suorat ja välilliset kustannukset sekä innovaatioiden edistämisestä, paremmasta ilmanlaadusta, pienenevistä terveydenhuoltokustannuksista ja elinajanodotteen pitenemisestä saatavat hyödyt. (12) Liikkuvien työkoneiden moottoreiden päästöt muodostavat merkittävän osan ihmisen aiheuttamista tiettyjen haitallisten ilmaa pilaavien aineiden kokonaispäästöistä. Moottoreiden, jotka synnyttävät huomattavan osuuden ilmaa pilaavista typen oksideista (NOx) ja hiukkasista, olisi kuuluttava uusien päästörajasääntöjen soveltamisalaan. (13) Komission olisi tarkasteltava toistaiseksi sääntelemättömiä päästöjä, joita syntyy uusien polttoaineiden, moottoritekniikoiden ja päästöjenrajoitusjärjestelmien yleistyvän käytön seurauksena. Komission olisi tarvittaessa myös annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotus tällaisten päästöjen sääntelemiseksi. (14) On aiheellista rohkaista vaihtoehtoisilla polttoaineilla toimivien ajoneuvojen, joiden typen oksidi- ja hiukkaspäästöt voivat olla vähäisiä, käyttöönottoa. Tämän takia hiilivetyjen kokonaismäärää koskevia raja-arvoja tulisi mukauttaa niin, että metaanittomat hiilivedyt ja metaanipäästöt otettaisiin huomioon. (15) Jotta mikrohiukkaspäästöjen (joissa hiukkasten koko on 0,1 μm tai alle) valvonta voitaisiin varmistaa, komissiolle olisi annettava valtuudet hyväksyä lähestymistapa, jossa hiukkaspäästöjä tarkasteltaisiin hiukkasten määrän perusteella, nykyisin käytettävän hiukkasmassan tarkasteluun perustuvan lähestymistavan ohella. Hiukkaspäästöjen hiukkasten määrän tarkasteluun perustuva lähestymistapa olisi toteutettava Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) hiukkasmittausohjelman (Particulate Measurement Programme, PMP) tulosten perusteella, ja sen olisi oltava yhdenmukainen olemassa olevien pitkälle menevien ympäristötavoitteiden kanssa. (16) On aiheellista mainita, että näiden ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi asetettavat hiukkasmäärien rajat vastaavat todennäköisesti korkeimpia suoritustasoja, jotka hiukkassuodattimilla nykyisin saavutetaan parasta saatavilla olevaa tekniikkaa käyttäen. (17) Komission olisi hyväksyttävä maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetut testaussyklit käytettäväksi testausmenettelyissä, joihin päästöjä koskevat EU:n tyyppihyväksyntäsäännökset perustuvat. Kannettavien päästöjenmittauslaitteistojen käyttöä todellisten käytönaikaisten päästöjen valvonnassa tulisi myös harkita. (18) Jotta voidaan entistä paremmin valvoa todellisessa käytössä syntyviä päästöjä ja valmistella käytönaikaista vaatimustenmukaisuusmenettelyä, olisi hyväksyttävä kannettavien päästömittauslaitteistojen käyttöön perustuvat testausmenetelmät päästövaatimusten valvontaan asianmukaisen määräajan puitteissa. (19) Jälkikäsittelyjärjestelmän asianmukainen toiminta, erityisesti typen oksidien tapauksessa, on perusedellytys pilaantumista aiheuttavien aineiden päästöille vahvistettujen raja-arvojen noudattamiselle. Tässä yhteydessä olisi säädettävä toimenpiteistä, joilla taataan reagenssien käyttöön perustuvien järjestelmien asianmukainen toiminta. (20) Jäsenvaltioissa olisi sallittava niiden moottoreiden markkinoille saattaminen, jotka ovat päästöraja-arvoja ja EU-tyyppihyväksyntämenettelyjä koskevien uusien sääntöjen mukaisia ja kuuluvat kyseisten uusien sääntöjen soveltamisalaan; tällaisiin moottoreihin ei tule soveltaa minkäänlaisia muita kansallisia päästövaatimuksia. Hyväksyntöjä myöntävän jäsenvaltion tulee ryhtyä tarvittaviin tarkistustoimenpiteisiin varmistaakseen sen, että kunkin EU-tyyppihyväksynnän mukaisesti tuotetut moottorit tunnistetaan. (21) Rajoitettu määrä poikkeuslupia olisi myönnettävä sellaisiin erityistarpeisiin vastaamiseksi, jotka liittyvät asevoimiin, logistisiin toimitusrajoituksiin, prototyyppien kenttätestaukseen ja koneiden käyttöön räjähdysvaarallisissa tiloissa. (22) Tämän asetuksen markkinavalvontasäännöksissä vahvistetut kansallisten viranomaisten velvoitteet ovat seikkaperäisempiä kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008[15] vastaavat säännökset. (23) Jotta voidaan varmistaa, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta, joka on yksi EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän kulmakivistä, on pantu täytäntöön asianmukaisesti ja että se toimii moitteettomasti, tehtävään nimitetyn toimivaltaisen viranomaisen tai tähän tarkoitukseen nimitetyn teknisen tutkimuslaitoksen, jolla on asianmukainen pätevyys, olisi säännöllisesti tehtävä tarkastuksia valmistajien luona. (24) Unioni on sopimuspuolena Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimuksessa pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus). (25) Tästä seuraa, että ne YK:n Euroopan talouskomission säännöt ja niihin tehdyt muutokset, joiden puolesta unioni on äänestänyt tai joita se on sitoutunut noudattamaan päätöstä 97/836/EY soveltaessaan, tulee tunnustaa samanarvoisiksi tämän asetuksen nojalla myönnettävien EU-tyyppihyväksyntöjen kanssa. Vastaavasti komissiolle on annettava valtuudet hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotta määritetään, mitä E-sääntöjä sovelletaan EU-tyyppihyväksyntöihin. (26) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti[16]. (27) Komissiolle olisi tämän asetuksen täydentämiseksi teknisillä yksityiskohdilla siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä, jotka koskevat moottoriperheitä, luvattomia muutoksia, käytönaikaisten päästöominaisuuksien valvontaa, teknisiä testejä ja mittausmenettelyitä, tuotannon vaatimustenmukaisuutta, moottorin pakokaasujen jälkikäsittelyjärjestelmän erillistä toimitusta, kenttätestattavia moottoreita, vaarallisissa tiloissa käytettäviä moottoreita, moottorien tyyppihyväksyntöjen vastaavuutta, alkuperäisille laitevalmistajille ja loppukäyttäjille annettavia tietoja, itsetestausta, teknisiä tutkimuslaitoksia koskevia standardeja ja arviointeja, täysin tai osin kaasumaisilla polttoaineilla toimivia moottoreita, hiukkasten lukumäärän mittausta sekä testisyklejä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (28) Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava säännöt tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. (29) Jotta jatkuva tekninen kehitys sekä tutkimus- ja innovaatioalan uusimmat tulokset otetaan huomioon, on asianmukaista tunnistaa uusia mahdollisuuksia liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden ilmaa pilaavien aineiden päästöjen vähentämiseen. Näissä arvioinneissa olisi keskityttävä niihin moottoriluokkiin, jotka sisällytetään ensimmäistä kertaa tämän asetuksen soveltamisalaan, ja niihin moottoriluokkiin, joiden päästöraja-arvot säilyvät tässä asetuksessa muuttumattomina. (30) Selkeyden, ennakoitavuuden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen vuoksi ja moottoreiden ja koneiden valmistajien rasitteen vähentämiseksi tämän asetuksen olisi sisällettävä vain rajallinen määrä täytäntöönpanovaiheita uusien päästötasojen ja tyyppihyväksyntämenettelyjen käyttöönottoa varten. Vaatimusten määritteleminen hyvissä ajoin on olennaista sen varmistamiseksi, että valmistajilla on riittävästi aikaa kehittää, testata ja ottaa käyttöön sarjatuotannossa olevia moottoreita koskevia teknisiä ratkaisuja ja että valmistajilla ja jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisilla on riittävästi aikaa ottaa käyttöön tarvittavat hallinnolliset järjestelmät. (31) Direktiiviä 97/68/EY on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta. Selkeyden, ennakoitavuuden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen edistämiseksi direktiivi 97/68/EY olisi korvattava yhdellä asetuksella ja pienellä määrällä delegoituja ja täytäntöönpanosäädöksiä. Asetuksella voidaan varmistaa se, että asianomaisia säännöksiä sovelletaan sellaisenaan valmistajiin, hyväksyntäviranomaisiin ja teknisiin tutkimuslaitoksiin ja että säännöksiä voidaan päivittää paljon nopeammin ja tehokkaammin teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi. (32) Tällä asetuksella vahvistetun uuden sääntelyjärjestelmän soveltamisesta seuraa, että direktiivi 97/68/EY olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2017. Tämän määräajan puitteissa toimialalla pitäisi olla riittävästi aikaa mukautua tässä asetuksessa vahvistettuihin uusiin säännöksiin sekä tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettaviin teknisiin eritelmiin ja hallinnollisiin säännöksiin. (33) Koska jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, nimittäin vahvistaa yhdenmukaisia sääntöjä liikkuviin työkoneisiin asennettaviin moottoreihin sovellettavia päästöraja-arvoja ja EU-tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeville hallinnollisille ja teknisille vaatimuksille, ja koska kyseiset tavoitteet voidaan niiden laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan kaasu- ja hiukkaspäästöjä koskevat raja-arvot ja ne hallinnolliset ja tekniset vaatimukset, jotka koskevat kaikkien 2 artiklan 1 kohdassa mainittujen moottorityyppien ja moottoriperheiden EU-tyyppihyväksyntää. Tässä asetuksessa vahvistetaan lisäksi sellaisten liikkuviin työkoneisiin asennettavien tai asennettavaksi tarkoitettujen moottoreiden markkinavalvontaa koskevat vaatimukset, jotka ovat EU-tyyppihyväksynnän alaisia. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin 4 artiklassa mainittuihin moottoreihin, jotka on asennettu tai jotka on tarkoitus asentaa liikkuviin työkoneisiin, kolmansiin maihin vietäväksi tarkoitettuja moottoreita lukuun ottamatta. 2. Tätä asetusta ei sovelleta moottoreihin, jotka on tarkoitettu seuraaviin käyttökohteisiin: (a) käyttövoimaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY[17] 3 artiklan 13 kohdassa määriteltyihin ajoneuvoihin; (b) käyttövoimaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 167/2013[18] 3 artiklan 11 kohdassa määriteltyihin maa- ja metsätaloudessa käytettäviin ajoneuvoihin; (c) paikallaan seisoviin koneisiin; (d) merialuksiin, joiden käyttö edellyttää voimassa olevaa purjehduslupaa tai turvallisuuskirjaa; (e) käyttövoimaksi sisävesialuksiin, joiden nettoteho on alle 37 kW; (f) huviveneisiin, jotka määritellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/53/EU [19] mukaisesti; (g) ilma-aluksiin; (h) mihin tahansa huviajoneuvoihin, moottorikelkkoja, mönkijöitä ja rinnakkain istuttavia maastoajoneuvoja lukuun ottamatta; (i) yksinomaan kilpailukäyttöön tarkoitettuihin ajoneuvoihin ja koneisiin; (j) ajoneuvojen tai koneiden pienoismalleihin tai pienoiskokoisiin jäljennöksiin siinä tapauksessa, että näiden mallien tai jäljennösten nettoteho on alle 19 kW. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan (1) ’liikkuvalla työkoneella’ kaikkia korilla varustettuja tai korittomia, pyörällisiä tai pyörättömiä liikkuvia koneita, siirrettäviä laitteita tai ajoneuvoja, joita ei ole tarkoitettu matkustajien tai tavaroiden kuljetukseen maanteillä; liikkuvia työkoneita voivat olla myös sellaisten ajoneuvojen alustaan asennetut koneet, jotka on tarkoitettu matkustajien tai tavaroiden kuljetukseen maanteillä; (2) ’EU-tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että moottorityyppi tai moottoriperhe täyttää tämän asetuksen asianmukaiset hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; (3) ’ilmaa pilaavilla kaasumaisilla aineilla’ hiilimonoksidia (CO), hiilivetyjä (HC) ja typen oksideja (NOx), joita ovat typpimonoksidit (NO) ja typpidioksidit (NO2), jotka ilmoitetaan typpidioksidivastaavuutena (NO2); (4) ’hiukkasilla’ tiettyyn suodatinmateriaaliin jääviä aineita sen jälkeen, kun moottorin pakokaasu on laimennettu puhtaalla, suodatetulla ilmalla siten, että lämpötila on enintään 325 K (52 °C); (5) ’hiukkasten lukumäärällä’ sellaisten kiinteiden hiukkasten lukumäärää, joiden läpimitta on suurempi kuin 23 nm; (6) ’moottorilla’ energiamuunninta, joka ei ole kaasuturbiini ja jossa polttoaine palaa suljetussa tilassa tavalla, joka synnyttää laajenevia kaasuja, joita hyödynnetään suoraan mekaanisen voiman tuotannossa, ja jolle voidaan myöntää EU-tyyppihyväksyntä; siihen kuuluu II ja III luvun noudattamiseksi edellytettävä päästöjenrajoitusjärjestelmä ja moottorijärjestelmän elektronisen ohjausyksikön (taikka -yksiköiden) ja voimalaitteen tai ajoneuvon muun hallintayksikön välillä oleva tietoliikenneliitäntä (laitteisto ja viestit); (7) ’moottorityypillä’ sellaisten moottoreiden ryhmää, jotka eivät eroa toisistaan moottorin olennaisten ominaisuuksien osalta; (8) ’moottoriperheellä’ valmistajan luomaa sellaisten moottorityyppien ryhmittelyä, joilla on suunnittelultaan samanlaiset pakokaasupäästöominaisuudet ja jotka ovat sovellettavien päästöraja-arvojen mukaiset; (9) ’perusmoottorilla’ moottorityyppiä, joka on valittu moottoriperheestä siten, että sen päästöominaisuudet edustavat tälle moottoriperheelle tyypillisiä päästöominaisuuksia; (10) ’puristussytytysmoottorilla’ moottoria, joka toimii puristussytytysperiaatteella; (11) ’kipinäsytytysmoottorilla' moottoria, joka toimii kipinäsytytysperiaatteella; (12) ’kaksipolttoainemoottorilla’ moottoria, joka on suunniteltu toimimaan samanaikaisesti nestemäisellä polttoaineella ja kaasumaisella polttoaineella siten, että kumpaakin polttoainetta annostellaan erikseen ja yhden polttoaineen kulutuksen määrä suhteessa toisen polttoaineen kulutuksen määrään voi vaihdella toiminnan mukaisesti; (13) ’yksipolttoainemoottorilla’ moottoria, joka ei ole 12 kohdassa määritelty kaksipolttoainemoottori; (14) ’nestemäisellä polttoaineella’ polttoainetta, joka on nestemäisessä tilassa standardiolosuhteissa[20]; (15) ’kaasumaisella polttoaineella’ mitä tahansa polttoainetta, joka on täysin kaasumainen standardiolosuhteissa20; (16) ’kaasuenergiasuhteella’ kaksipolttoainemoottorin tapauksessa kaasumaisen polttoaineen energiasisällön suhdetta molempien polttoaineiden energiasisältöön; yksipolttoainemoottorien tapauksessa kaasuenergiasuhde on arvoltaan joko 1 tai 0 polttoainetyypin mukaan; (17) ’vaihtuvanopeuksisella moottorilla’ moottoria, joka ei ole 18 kohdassa määritelty vakionopeusmoottori; (18) ’vakionopeusmoottorilla’ moottoria, jonka tyyppihyväksyntä on rajoitettu vakionopeuskäyttöön, pois lukien ne moottorit, joiden vakionopeuden säätimen toiminto on poistettu tai pois käytöstä; vakionopeusmoottorissa voi olla joutokäyntinopeus, jota voidaan käyttää käynnistyksessä taikka sammutuksessa; vakionopeusmoottori voi olla varustettu säätimellä, joka on mahdollista asettaa eri nopeuksille silloin, kun moottori on pysähdyksissä; (19) ’vakionopeuskäytöllä’ moottorin käyttöä säätimellä, joka valvoo automaattisesti käyttäjän ohjaussyötettä ja pitää moottorin käyntinopeuden samana myös kuormituksen vaihdellessa; (20) ’kannettavalla kipinäsytytysmoottorilla’ kipinäsytytysmoottoria, joka täyttää vähintään yhden seuraavista vaatimuksista: (a) moottoria käytetään laitteessa, jota käyttäjä kantaa koko ajan, kun laitetta käytetään tarkoitukseensa, (b) moottoria käytetään laitteessa, joka toimii eri asennoissa, esimerkiksi ylösalaisin tai sivuttain, laitteen käyttötarkoituksen saavuttamiseksi, (c) moottoria käytetään laitteessa, jossa moottorin ja laitteen yhteinen kuivapaino on alle 20 kiloa, ja ainakin yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy: (i) käyttäjä joko tukee tai kantaa laitetta koko ajan, kun sitä käytetään tarkoitukseensa, (ii) käyttäjä tukee laitetta tai säätää sen asentoa koko ajan, kun laitetta käytetään tarkoitukseensa, (iii) moottoria käytetään generaattorissa tai pumpussa; (21) ’käyttövoimamoottorilla’ moottoria, jonka tarkoituksena on antaa suoraan tai välillisesti käyttövoimaa jollekin 1 kohdassa määriteltyjen liikkuvien työkoneiden tyypille; (22) ’apumoottorilla’ moottoria, joka on asennettu tai tarkoitettu asennettavaksi liikkuvaan työkoneeseen ja joka ei ole käyttövoimamoottori; (23) ’nettoteholla’ moottorin tehoa, joka mitataan testipenkissä kampiakselin tai vastaavan päästä E-säännössä nro 120 säädetyn polttomoottorien tehon mittausmenetelmän mukaisesti 24 artiklan 2 kohdassa mainittua vertailupolttoainetta käyttämällä; (24) ’vertailuteholla’ nettotehoa, jota tulee käyttää moottoriin sovellettavien päästöraja-arvojen määrittämiseen; (25) ’nettonimellisteholla’ valmistajan ilmoittamaa moottorin nettotehoa nimellisnopeudella; (26) ’suurimmalla nettoteholla’ nettotehon suurinta arvoa moottorityypin nimellisen täyden kuormituksen tehokäyrällä; (27) ’nimellisnopeudella’ moottorin sitä käyttönopeutta, jolla valmistajan lausunnon mukaan saavutetaan nimellisteho; (28) ’moottorin valmistuspäivällä’ päivämäärää (joka ilmaistaan kuukautena ja vuotena), jolloin moottori läpäisee tuotantolinjalta valmistumisen jälkeen viimeisen tarkastuksen ja on valmis toimitettavaksi tai varastoitavaksi; (29) ’siirtymäajalla’ 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun vaiheen V pakollisen täytäntöönpanon päivämäärän jälkeistä kahdeksantoista kuukauden ajanjaksoa; (30) ’siirtymäajan moottorilla’ moottoria, jonka valmistuspäivämäärä edeltää 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja moottorien markkinoille saattamisen päivämääriä ja joka täyttää jonkin seuraavista vaatimuksista: (a) moottori on tämän asetuksen voimaantulopäivänä sovellettavassa asianmukaisessa lainsäädännössä määriteltyjen uusimpien sovellettavien päästöraja-arvojen mukainen, tai (b) moottori ei kuulunut unionin tason sääntelyn piiriin tämän asetuksen voimaantulopäivänä; (31) ’koneen valmistuspäivällä’ koneen lakisääteisessä merkinnässä mainittua vuotta tai, jos lakisääteistä merkintää ei ole, vuotta, jona kone läpäisee tuotantolinjalta valmistumisen jälkeen lopputarkastuksen; (32) ’sisävesialuksella’ alusta, joka kuuluu direktiivin 2006/87/EY soveltamisalaan; (33) ’generaattorikoneistolla’ itsenäisesti toimivaa liikkuvaa työkonetta, joka ei ole osa voimalinjaa ja joka on ensi sijassa tarkoitettu tuottamaan sähkötehoa; (34) ’paikallaan seisovalla koneella’ konetta, joka on tarkoitus asentaa pysyvästi yhteen paikkaan ensimmäisellä käyttökerralla ja jota ei ole tarkoitus siirtää maantiekuljetuksella tai muulla tavalla, paitsi silloin, kun se toimitetaan valmistuspaikasta paikkaan, johon se ensi kertaa asennetaan; (35) ’pysyvästi asennetulla’ kohdetta, joka on pultattu kiinni tai muulla tavalla lujasti kiinnitetty alustaan tai muuhun kiinnityspintaan niin, että sen irrottaminen edellyttää työkalujen tai laitteiden käyttöä, jolloin moottoria on mahdollista käyttää vain yhdessä rakennuksen, rakenteen, laitoksen tai laitteiston kohdassa; (36) ’pienoismalleilla ja pienoiskokoisilla jäljennöksillä’ koneiden tai ajoneuvojen malleja tai jäljennöksiä, jotka on valmistettu alkuperäisiä koneita ja ajoneuvoja pienempään kokoon viihdetarkoituksia varten; (37) ’moottorikelkalla’ omalla käyttövoimallaan kulkevaa konetta, joka on tarkoitettu maastossa liikkumiseen ensisijaisesti lumen päällä, joka kulkee lumeen kosketuksissa olevilla teloilla, jota ohjataan lumeen kosketuksissa olevalla suksella (tai suksilla) ja jonka kuormittamaton enimmäismassa on ajokunnossa 454 kg (painoon lasketaan mukaan vakiovarusteet, jäähdytysnesteet, voiteluaineet, polttoaineet, työkalut ja 75 kilon painoinen kuljettaja, mutta ei valinnaisia varusteita); (38) ’mönkijällä’ moottoriajoneuvoa, jolle moottori antaa käyttövoiman ja joka on ensisijaisesti tarkoitettu liikkumiseen päällystämättömillä pinnoilla vähintään neljällä matalapainerenkaisella pyörällä ja jossa on joko vain kuljettajan käyttöön tarkoitettu satulaistuin taikka kuljettajan käyttöön tarkoitettu satulaistuin ja istuin enintään yhdelle matkustajalle sekä ohjaustanko; (39) ’rinnakkain istuttavalla maastoajoneuvolla’ omalla käyttövoimallaan kulkevaa, kuljettajan ohjaamaa, niveletöntä ajoneuvoa, joka on ensisijaisesti tarkoitettu liikkumiseen päällystämättömillä pinnoilla vähintään neljällä pyörällä, jonka kuormittamaton vähimmäismassa on ajokunnossa 300 kg (tähän painoon lasketaan mukaan vakiovarusteet, jäähdytysnesteet, voiteluaineet, polttoaineet, työkalut ja 75 kilon painoinen kuljettaja mutta ei valinnaisia varusteita) ja jonka rakenteellinen enimmäisnopeus on vähintään 25 km/h; ajoneuvo on lisäksi tarkoitettu henkilöiden ja/tai lastin kuljetukseen sekä laitteiden vetämiseen ja työntämiseen, sitä ohjataan muulla säätimellä kuin ohjaustangolla, ja se soveltuu huvi- tai hyötykäyttöön ja voi kuljettaa enintään kuutta henkilöä (ajoneuvon kuljettaja mukaan lukien), jotka istuvat rinnakkain yhdellä tai useammalla istuimella, jotka eivät ole satulaistuimia; (40) ’moottorivaunulla’ raideliikenteen kulkuneuvoa, jonka tarkoitus on antaa itselleen käyttövoimaa joko suoraan omien pyöriensä kautta tai välillisesti muiden raideliikenteen kulkuneuvojen pyörien kautta ja joka on nimenomaisesti tarkoitettu tavaroiden tai matkustajien tai näiden molempien kuljetukseen ja joka ei ole veturi; (41) ’veturilla’ raideliikenteen kulkuneuvoa, jonka on tarkoitus antaa suoraan omien pyöriensä kautta tai välillisesti muiden raideliikenteen kulkuneuvojen pyörien kautta käyttövoimaa itselleen sekä muille rahdin, matkustajien ja varusteiden kuljetukseen tarkoitetuille raideliikenteen kulkuneuvoille ja jota itseään ei ole suunniteltu taikka tarkoitettu rahdin tai matkustajien kuljetukseen (veturin käyttöhenkilöstöä lukuun ottamatta); (42) ’raideliikenteen apukulkuneuvolla’ raideliikenteen kulkuneuvoa, joka ei ole 40 kohdassa määritelty moottorivaunu eikä 41 kohdassa määritelty veturi vaan jokin muu raideliikenteen kulkuneuvo, kuten kiskoihin tai muuhun rautatieinfrastruktuuriin liittyvien huolto-, rakennus- tai nostotöiden suorittamiseen nimenomaisesti tarkoitettu kulkuneuvo; (43) ’raideliikenteen kulkuneuvolla’ liikkuvien työkoneiden tyyppiä, jota käytetään yksinomaan raiteilla; (44) ’asettamisella saataville markkinoilla’ 6 kohdassa määritellyn moottorin toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua taikka käyttöä varten maksua vastaan tai ilmaiseksi; (45) ’markkinoille saattamisella’ 6 kohdassa määritellyn moottorin asettamista ensimmäisen kerran saataville unionin markkinoilla; (46) ’valmistajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista moottorien EU-tyyppihyväksyntä- taikka lupamenettelyn osa-alueista ja moottorituotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta ja joka myös vastaa valmistettujen moottorien markkinavalvontaa koskevista seikoista, riippumatta siitä, osallistuuko tämä henkilö suoraan kaikkiin hyväksyntämenettelyn kohteena olevan moottorin suunnittelu- ja valmistusvaiheisiin; (47) ’valmistajan edustajalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan itseään asioissa, jotka liittyvät hyväksyntäviranomaiseen tai markkinavalvontaviranomaiseen, ja toimimaan valmistajan puolesta tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa; (48) ’tuojalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa markkinoille 6 kohdassa määritellyn moottorin kolmannesta maasta, riippumatta siitä, onko moottori jo asennettu koneeseen; (49) ’jakelijalla’ toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka ei ole valmistaja tai tuoja ja joka asettaa 6 kohdassa määritellyn moottorin saataville markkinoilla; (50) ’talouden toimijalla’ joko 46 kohdassa määriteltyä valmistajaa, 47 kohdassa määriteltyä valmistajan edustajaa, 48 kohdassa määriteltyä tuojaa tai 49 kohdassa määriteltyä jakelijaa; (51) ’alkuperäisellä laitevalmistajalla’ liikkuvan työkoneen valmistajaa; (52) ’hyväksyntäviranomaisella’ jäsenvaltion viranomaista, jonka jäsenvaltio on perustanut tai nimennyt ja ilmoittanut komissiolle ja jolla on toimivalta kaikilla moottorityyppien tai moottoriperheiden hyväksyntää koskevilla osa-alueilla ja lupamenettelyssä ja jolla on toimivalta myöntää ja tarvittaessa peruuttaa tai evätä hyväksyntätodistuksia, toimia muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimetä tekniset tutkimuslaitokset ja varmistaa, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta; (53) ’teknisellä tutkimuslaitoksella’ organisaatiota tai elintä, jonka jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia hyväksyntäviranomaisen puolesta, vaikkakin näistä tehtävistä voi huolehtia myös hyväksyntäviranomainen itse; (54) ’markkinavalvonnalla’ kansallisten viranomaisten toimintaa ja toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla saataville asetetut moottorit täyttävät unionin yhdenmukaistamislainsäädännössä asetetut vaatimukset ja että nämä moottorit eivät vaaranna terveyttä tai ympäristöä tai uhkaa muita yleisten etujen suojelun osa-alueita; (55) ’markkinavalvontaviranomaisella’ jäsenvaltion viranomaista, joka on vastuussa markkinavalvonnan toteuttamisesta kyseisen valtion alueella; (56) ’kansallisella viranomaisella’ hyväksyntäviranomaista tai muuta viranomaista, joka osallistuu liikkuviin työkoneisiin asennettavien moottoreiden markkinavalvontaan, rajavalvontaan tai markkinoille saattamiseen ja on niistä vastuussa jäsenvaltiossa; (57) ’loppukäyttäjällä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka ei ole valmistaja, alkuperäinen laitevalmistaja, tuoja tai jakelija ja joka on vastuussa moottorin käytöstä silloin, kun se on asennettu tietyntyyppiseen liikkuvaan työkoneeseen; (58) ’ilmoituslomakkeella’ asiakirjaa, jossa määrätään tiedot, jotka hakijan on annettava; (59) ’valmistusasiakirjoilla’ kaikkien hakijan tekniselle tutkimuslaitokselle tai hyväksyntäviranomaiselle toimittamien tietojen, piirustusten, valokuvien jne. kokonaisuutta; (60) ’hyväksyntäasiakirjoilla’ valmistusasiakirjoja sekä teknisen tutkimuslaitoksen tai hyväksyntäviranomaisen siihen tehtäviensä suorittamisen yhteydessä lisäämiä testausselosteita tai muita asiakirjoja; (61) ’hyväksyntäasiakirjojen hakemistolla’ asiakirjaa, johon on luetteloitu hyväksyntäasiakirjojen sisältö asianmukaisesti numeroituna tai muutoin merkittynä siten, että kaikki sivut voidaan helposti tunnistaa; (62) ’estostrategialla’ päästöjenrajoitusstrategiaa, joka vähentää päästöjenrajoitustoimien tehokkuutta ympäröivissä olosuhteissa tai moottorin käyttöolosuhteissa joko koneen tavanomaisen toiminnan aikana tai EU-tyyppihyväksynnän testausmenettelyjen ulkopuolella; (63) ’päästöjenrajoitusjärjestelmällä’ laitetta, järjestelmää tai rakenteen osaa, jota käytetään päästöjen rajoittamiseen tai vähentämiseen; (64) ’polttoainejärjestelmällä’ kaikkia polttoaineen annosteluun ja seostamiseen osallistuvia osia; (65) ’elektronisella ohjausyksiköllä’ moottorissa olevaa elektronista laitetta, joka on osa päästöjenrajoitusjärjestelmää ja joka ohjaa moottorin parametreja moottorin antureilta saamiensa tietojen mukaisesti; (66) ’pakokaasujen jälkikäsittelyjärjestelmällä’ katalysaattoria, hiukkassuodatinta, typen oksidien poistojärjestelmää, yhdistettyä typen oksidien poistojärjestelmää ja hiukkassuodatinta tai muuta päästöjä vähentävää laitetta, joka on osa päästöjenrajoitusjärjestelmää ja joka on asennettu virtaussuunnassa moottorin pakoventtiilien alapuolelle, pakokaasujen kierrätysjärjestelmää ja turboahtimia lukuun ottamatta; (67) ’pakokaasujen kierrätyksellä’ sellaista tekniikkaa, joka on osa päästöjenrajoitusjärjestelmää ja jolla vähennetään päästöjä siten, että palotilasta tulevat pakokaasut johdetaan takaisin moottoriin ja sekoitetaan tuloilmaan joko ennen palamistapahtumaa tai sen aikana, lukuun ottamatta venttiiliajoituksen käyttöä palotilaan jäävän ja tuloilmaan ennen palotapahtumaa tai sen aikana sekoittuvan pakokaasun määrän lisäämiseksi; (68) ’luvattomalla muuttamisella’ moottorin päästöjenrajoitusjärjestelmän, mukaan lukien tämän järjestelmän ohjelmistot tai muut loogiset ohjausyksiköt, poiskytkemistä, säätämistä tai muuttamista, jonka tahallisena tai tahattomana vaikutuksena on moottorin päästöominaisuuksien huononeminen; (69) ’testisyklillä’ jaksoa, joka muodostuu useista testipisteistä, joille kullekin on määritetty nopeus ja vääntömomentti, joita moottorin on noudatettava silloin, kun sitä testataan vakiotilaisissa tai muuttuvatilaisissa käyttöolosuhteissa; (70) ’vakiotilaisella testisyklillä’ testisykliä, jossa moottorin nopeus ja vääntömomentti pidetään nimellisissä vakioarvoissa, joita on rajallinen määrä. Vakiotilaiset testisyklit ovat joko erillisten moodien testejä tai porrastettujen moodien testejä; (71) ’muuttuvatilaisella testisyklillä’ testisykliä, joka muodostuu sekunneittain vaihtelevien normalisoitujen nopeus- ja vääntömomenttiarvojen sarjasta; (72) ’itsetestauksella’ tekniseksi tutkimuslaitokseksi nimetyn valmistajan omissa tiloissaan suorittamaa testausta, testitulosten kirjaamista ja päätelmät sisältävän selosteen toimittamista hyväksyntäviranomaiselle tiettyjen vaatimusten noudattamisen arvioimista varten; (73) ’kampikammiolla’ moottorin sisäisiä tai ulkopuolisia suljettuja tiloja, jotka ovat yhteydessä öljypohjaan sisäisillä tai ulkoisilla putkilla, joiden kautta kaasut ja höyryt voivat haihtua; (74) ’regeneraatiolla’ sellaista tapahtumaa, jonka aikana päästötasot muuttuvat silloin, kun jälkikäsittelyn suorituskykyä palautetaan tarkoituksellisesti ennalleen, ja joka luokitellaan joko jatkuvaksi regeneraatioksi tai ajoittaiseksi regeneraatioksi; (75) ’päästökestojaksolla’ tuntimäärää, joka käytetään huononemiskertoimien määrittämiseen; (76) ’huononemiskertoimilla’ niiden kertoimien joukkoa, jotka osoittavat päästökestojakson alku- ja loppuhetken päästöjen suhteen; (77) ’virtuaalisella testauksella’ päätöksenteon apuvälineenä käytettäviä tietokonesimulaatioita, laskelmat mukaan lukien, joiden avulla osoitetaan moottorin suorituskyvyn taso ilman, että olisi tarvetta käyttää tosiasiallista fyysistä moottoria; (78) ’välinopeussovelluksella’ sovellusta, joka on tarkoitettu sellaisiin kipinäsytytysmoottoreihin, jotka eivät ole kannettavia ja joissa asennetun moottorin on tarkoitus käydä nopeuksilla, jotka ovat selvästi alle 3600 kierrosta minuutissa; (79) ’nimellisnopeussovelluksella’ sovellusta, joka on tarkoitettu sellaisiin kipinäsytytysmoottoreihin, jotka eivät ole kannettavia, ja jossa asennetun moottorin on tarkoitus käydä nimellisnopeudella, jolla sen kierrosluku on nimellisesti 3600 tai suurempi. Komissiolle siirretään 55 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, jotka koskevat 7, 8, 19, 27, 74 ja 76 kohdassa esitettyjen määritelmien yksityiskohtaisia teknisiä eritelmiä. Nämä delegoidut säädökset annetaan viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. 4 artikla Moottoriluokat Tämän asetuksen tarkoituksia varten sovelletaan seuraavia moottoriluokkia, jotka jaetaan edelleen liitteessä I esitettyihin alaluokkiin. (1) ”luokka NRE”, johon kuuluvat seuraavat: (k) moottorit, jotka on tarkoitettu liikkuviin työkoneisiin, jotka on tarkoitettu tai jotka soveltuvat kulkemaan tai olemaan kuljetettavina maantiellä tai muulla tavalla ja joita ei ole suljettu pois 2 artiklan 2 kohdan nojalla ja jotka eivät kuulu mihinkään muuhun 2–10 kohdassa mainittuun luokkaan, (l) moottorit, joiden vertailuteho on alle 560 kW ja joita käytetään luokkien IWP, RLL tai RLR sijasta; (2) ”luokka NRG”, johon kuuluvat moottorit, joiden vertailuteho on yli 560 kW ja joita käytetään yksinomaan generaattorikoneistoissa. Sellaiset generaattorikoneistoihin tarkoitetut moottorit, joilla ei ole ensimmäisessä alakohdassa esitettyjä ominaisuuksia, sisällytetään luokkiin NRE tai NRS niiden ominaisuuksien mukaan; (3) ”luokka NRSh”, johon kuuluvat kannettavat kipinäsytytysmoottorit, joiden vertailuteho on alle 19 kW ja joita käytetään yksinomaan kannettavissa koneissa; (4) ”luokka NRS”, johon kuuluvat kipinäsytytysmoottorit, joiden vertailuteho on alle 56 kW ja jotka eivät kuulu luokkaan NRSh; (5) ”luokka IWP”, johon kuuluvat seuraavat: (m) yksinomaan sisävesialuksissa niiden käyttövoiman lähteenä käytettävät tai niiden käyttövoiman lähteeksi tarkoitetut moottorit, joiden vertailuteho on vähintään 37 kW, (n) moottorit, joiden vertailuteho on yli 560 kW ja joita käytetään luokan IWA moottorien sijasta ja joiden tulee täyttää 23 artiklan 8 kohdan vaatimukset; (6) ”luokka IWA”, johon kuuluvat yksinomaan sisävesialuksissa avustaviin tarkoituksiin käytettävät tai tarkoitetut moottorit, joiden nettoteho on yli 560 kW. Sellaiset sisävesialuksiin tarkoitetut apumoottorit, joilla ei ole ensimmäisessä alakohdassa esitettyjä ominaisuuksia, sisällytetään luokkiin NRE tai NRS niiden ominaisuuksien mukaan; (7) ”luokka RLL”, johon kuuluvat yksinomaan vetureissa niiden käyttövoiman lähteenä käytettävät tai niiden käyttövoiman lähteeksi tarkoitetut moottorit; (8) ”luokka RLR”, johon kuuluvat yksinomaan moottorivaunuissa niiden käyttövoiman lähteenä käytettävät tai niiden käyttövoiman lähteeksi tarkoitetut moottorit; (9) ”luokka SMB”, johon kuuluvat kipinäsytytysmoottorit, joita käytetään yksinomaan moottorikelkoissa. Sellaiset moottorikelkkoihin tarkoitetut moottorit, joilla ei ole ensimmäisessä alakohdassa esitettyjä ominaisuuksia, sisällytetään luokkaan NRE; (10) ”luokka ATS”, johon kuuluvat kipinäsytytysmoottorit, joita käytetään yksinomaan mönkijöissä ja rinnakkain istuttavissa maastoajoneuvoissa. Mönkijöissä ja rinnakkain istuttavissa maastoajoneuvoissa käytettävät muut kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut moottorit sisällytetään luokkaan NRE. Tiettyyn luokkaan kuuluvaa vaihtuvanopeuksisessa sovelluksessa käytettäväksi tarkoitettua moottoria voidaan myös käyttää saman luokan vakionopeuksisessa sovelluksessa käytettäväksi tarkoitetun moottorin sijasta. Vakionopeuksisissa sovelluksissa käytettävien luokkaan IWP kuuluvien vaihtuvanopeuksisten moottoreiden tulee lisäksi soveltuvin osin täyttää 23 artiklan 7 tai 8 kohdassa asetetut vaatimukset. Raideliikenteen apukulkuneuvojen moottorit ja moottorivaunujen apumoottorit sisällytetään luokkiin NRE tai NRS niiden ominaisuuksien mukaan. II LUKU YLEISET VELVOITTEET 5 artikla Jäsenvaltioiden velvoitteet 1. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä hyväksyntäviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia hyväksyntää koskevissa kysymyksissä, ja markkinavalvontaviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia markkinavalvontaa koskevissa kysymyksissä tämän asetuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisten viranomaisten perustamisesta ja nimeämisestä. 2. Hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisia koskevassa ilmoituksessa on ilmoitettava viranomaisten nimet, osoitteet, myös sähköiset osoitteet, ja vastuualueet. Komissio julkaisee WWW-sivustollaan luettelon ja yksityiskohtaiset tiedot hyväksyntäviranomaisista. 3. Jäsenvaltioiden tulee sallia ainoastaan sellaisten jo koneisiin asennettujen tai vielä asentamattomien moottoreiden markkinoille saattaminen, joilla on voimassa oleva tämän asetuksen mukaisesti myönnetty EU-tyyppihyväksyntä. Jäsenvaltioiden tulee sallia ainoastaan sellaisilla moottoreilla varustettujen koneiden markkinoille saattaminen, joilla on voimassa oleva tämän asetuksen mukaisesti myönnetty EU-tyyppihyväksyntä. 4. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa taikka estää moottoreiden markkinoille saattamista perustein, jotka koskevat sellaisia moottoreiden rakenteellisia tai toiminnallisia seikkoja, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan, jos moottorit täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. 5. Jäsenvaltioiden tulee organisoida ja toteuttaa markkinavalvontaa ja tarkastuksia markkinoille tuleville moottoreille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008[21] III luvun mukaisesti. 6 artikla Hyväksyntäviranomaisten velvoitteet 1. Hyväksyntäviranomaisten on varmistettava, että EU-tyyppihyväksyntää hakevat valmistajat täyttävät tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. 2. Hyväksyntäviranomaisten tulee myöntää EU-tyyppihyväksyntä ainoastaan sellaisille moottorityypeille tai moottoriperheille, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. 3. Hyväksyntäviranomaisten on julkistettava 41 artiklassa tarkoitetussa unionin keskushallinnon verkkoympäristössä rekisteri kaikista moottorityypeistä ja moottoriperheistä, joille ne ovat myöntäneet EU-tyyppihyväksynnän, ja sisällytettävä rekisteriin vähintään seuraavat tiedot: tavaramerkki, valmistajan tunnus, moottoriluokka, tyyppihyväksynnän numero ja tyyppihyväksynnän ajankohta. 7 artikla Markkinavalvontatoimenpiteet Markkinavalvontaviranomaisten tulee suorittaa EU-tyyppihyväksynnän kohteena oleville moottoreille asiakirjojen tarkastuksia ja tarvittaessa moottorien fyysisiä ja laboratoriotarkastuksia riittävässä laajuudessa ja sopivien otosten perusteella. Tarkastuksia tehdessään niiden on otettava huomioon vahvistetut riskien arvioinnin periaatteet, mahdolliset valitukset ja muut olennaiset tiedot. Markkinavalvontaviranomaiset voivat vaatia talouden toimijoita asettamaan saataville sellaiset asiakirjat ja tiedot, joita ne pitävät tarpeellisina tehtäviensä suorittamiseksi. Kun talouden toimijat esittävät testausselosteita tai vaatimustenmukaisuustodistuksia, markkinavalvontaviranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon tällaiset selosteet tai todistukset. 8 artikla Valmistajien velvoitteet 1. Valmistajien on varmistettava se, että niiden markkinoille saatettavat moottorit on valmistettu ja hyväksytty tämän asetuksen II ja III luvussa asetettujen vaatimusten mukaisesti. 2. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden valmistajien on moottoreiden hyväksymistä varten nimettävä yksi yksittäinen unioniin sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa kanssakäymisessä hyväksyntäviranomaisen kanssa. 3. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden valmistajien on nimettävä markkinavalvontaa varten yksi yksittäinen unioniin sijoittautunut edustaja, joka voi olla joko 2 kohdassa tarkoitettu edustaja tai toinen edustaja. 4. Valmistajat ovat vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn osa-alueista ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta riippumatta siitä, osallistuvatko valmistajat suoraan moottorin kaikkiin rakennusvaiheisiin. 5. Tämän asetuksen mukaisesti valmistajien on varmistettava, että niillä on käytössään menettelyt, joiden avulla sarjatuotanto pysyy hyväksyttyä tyyppiä koskevien vaatimusten mukaisena. Muutokset moottorin rakenteessa tai sen ominaisuuksissa ja muutokset niissä vaatimuksissa, joiden mukainen moottorin on ilmoitettu olevan, tulee ottaa huomioon VI luvun mukaisesti. 6. Valmistajien on valmistamiinsa moottoreihin 31 artiklan mukaisesti kiinnitettävien merkintöjen lisäksi merkittävä nimensä, rekisteröity kauppanimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä unionissa sijaitseva osoite, josta valmistaja voidaan tavoittaa, markkinoilla saataville asetettaviin moottoreihin taikka, jos tämä ei ole mahdollista, moottorin pakkaukseen tai moottorin mukana olevaan asiakirjaan. 7. Valmistajien on varmistettava, että varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät sinä aikana, jona ne ovat vastuussa moottorista, vaaranna II ja III luvussa asetettujen vaatimusten noudattamista. 9 artikla Valmistajien velvoitteet sellaisten valmistamiensa tuotteiden osalta, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia 1. Valmistajien, jotka katsovat tai joilla on syytä epäillä, että niiden markkinoille saattama moottori ei ole tämän asetuksen mukainen, tulee välittömästi tehdä tutkimus vaatimustenvastaisuuden luonteesta ja esiintymistodennäköisyydestä. Niiden on ryhdyttävä tutkimuksen tulosten perusteella korjaaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että tuotannossa olevat moottorit saatetaan hyväksyttyä tyyppiä taikka perhettä koskevien vaatimusten mukaisiksi viipymättä. Mikäli 38 artiklan säännökset ovat oikeassa suhteessa vaatimustenvastaisuuden luonteeseen ja esiintymistodennäköisyyteen nähden, niitä on sovellettava. Ensimmäisessä alakohdassa esitettyjen vaatimusten estämättä valmistajan ei ole tarvetta ryhtyä korjaaviin toimenpiteisiin, kun on kyse moottoreista, jotka ovat tämän asetuksen vaatimusten vastaisia siksi, että niihin on tehty markkinoille saattamisen jälkeen muutoksia, joihin valmistaja ei ole antanut lupaa. 2. Valmistajan on välittömästi tiedotettava asiasta hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista korjaavista toimenpiteistä. 3. Valmistajien on pidettävä 21 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat ja jäljennökset 30 artiklassa tarkoitetuista vaatimustenmukaisuustodistuksista hyväksyntäviranomaisten saatavilla 10 vuoden ajan moottorin markkinoille saattamisen jälkeen. 4. Valmistajien tulee kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimittaa tälle viranomaiselle hyväksyntäviranomaisen välityksellä jäljennös moottorille annetusta EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta kielellä, jota pyynnön esittänyt viranomainen vaivattomasti ymmärtää. 10 artikla Markkinavalvontaan liittyvät valmistajan edustajien velvoitteet Valmistajan edustajan, joka on nimetty markkinavalvontaa varten, on suoritettava valmistajalta saamassaan toimeksiannossa määritellyt tehtävät. Tässä toimeksiannossa edustaja on valtuutettava ainakin seuraaviin toimiin: (1) saamaan käyttöönsä 20 artiklassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat ja 30 artiklassa tarkoitetut vaatimustenmukaisuustodistukset, jotta ne on mahdollista asettaa hyväksyntäviranomaisten saataville 10 vuoden ajan moottorin markkinoille saattamisen jälkeen; (2) antamaan hyväksyntäviranomaisen perustellusta pyynnöstä tälle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat moottorin tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi tarpeen; (3) tekemään hyväksyntä- tai markkinavalvontaviranomaisten kanssa niiden pyynnöstä yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan toimeksiannon piiriin kuuluvien moottoreiden aiheuttamien vakavien turvallisuusriskien poistamiseksi. 11 artikla Tuojien velvoitteet 1. Tuojien tulee saattaa markkinoille ainoastaan vaatimusten mukaisia moottoreita, jotka ovat saaneet EU-tyyppihyväksynnän. 2. Ennen EU-tyyppihyväksynnän saaneen moottorin markkinoille saattamista tuojien on varmistettava, että 21 artiklan 9 kohdan mukaiset hyväksyntäasiakirjat ovat saatavilla ja että moottorissa on tarvittavat merkinnät ja että moottori on 8 artiklan 6 kohdan mukainen. 3. Tuojien on pidettävä 10 vuoden ajan moottorin markkinoille saattamisen jälkeen vaatimustenmukaisuustodistuksen jäljennös hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisten saatavilla ja varmistettava, että 21 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat voidaan pyynnöstä asettaa kyseisten viranomaisten saataville. 4. Tuojien on merkittävä oma nimensä, rekisteröity kauppanimensä taikka rekisteröity tavaramerkkinsä sekä osoite, josta tuojaan saadaan yhteys, moottoriin tai, jos se ei ole mahdollista, moottorin pakkaukseen tai moottorin mukana olevaan asiakirjaan. 5. Tuojien on asetettava saataville ohjeita ja tietoja 41 artiklassa edellytetyllä tavalla. 6. Tuojien on varmistettava, että sinä aikana, jona ne ovat vastuussa moottorista, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna II ja III luvussa asetettujen vaatimusten noudattamista. 12 artikla Tuojien velvoitteet sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia 1. Tuojien, jotka katsovat tai joilla on syytä epäillä, että moottori ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, ja etenkin, että moottori ei vastaa sen tyyppihyväksyntää, ei tule jakaa moottoreita ennen kuin ne on saatettu vaatimustenmukaisiksi. Lisäksi niiden on tiedotettava asiasta valmistajalle, markkinavalvontaviranomaisille sekä hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle. 2. Tuojien, jotka katsovat tai joilla on syytä epäillä, että niiden markkinoille saattama moottori ei ole tämän asetuksen mukainen, tulee välittömästi tehdä tutkimus vaatimustenvastaisuuden luonteesta ja esiintymisen todennäköisyydestä. Niiden on ryhdyttävä tutkimuksen tulosten perusteella korjaaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että tuotannossa olevat moottorit saatetaan hyväksyttyä tyyppiä taikka perhettä koskevien vaatimusten mukaisiksi viipymättä. Mikäli 38 artiklan säännökset ovat oikeassa suhteessa vaatimustenvastaisuuden luonteeseen ja esiintymistodennäköisyyteen nähden, niitä voidaan soveltaa. 3. Tuojien on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava kyseiselle viranomaiselle kaikki sellaiset tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen moottorin vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, kielellä, jota tämä viranomaisen vaivattomasti ymmärtää. 13 artikla Jakelijoiden velvoitteet 1. Kun jakelijat asettavat moottorin saataville markkinoilla, niiden on noudatettava asiaankuuluvaa huolellisuutta tämän asetuksen vaatimusten suhteen. 2. Ennen moottorin asettamista saataville markkinoilla jakelijoiden tulee tarkistaa, että moottorissa on vaadittavat lakisääteiset merkinnät tai EU-tyyppihyväksyntämerkki, että vaadittavat asiakirjat, ohjeet ja turvallisuustiedot ovat saatavissa alkuperäisen laitevalmistajan ymmärtämällä kielellä ja että tuoja ja valmistaja ovat noudattaneet 11 artiklan 2 ja 4 kohdassa ja 31 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetettuja vaatimuksia. 3. Jakelijoiden on varmistettava, että varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät sinä aikana, jona ne ovat vastuussa moottorista, vaaranna II ja III luvussa asetettujen vaatimusten noudattamista. 14 artikla Jakelijoiden velvoitteet sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia 1. Siinä tapauksessa, että jakelijat katsovat tai niillä on syytä epäillä, että moottori ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, niiden ei tule jakaa moottoreita ennen kuin moottorit on saatettu vaatimusten mukaisiksi. 2. Jakelijoiden, jotka katsovat tai joilla on syytä epäillä, että niiden jakamat moottorit eivät ole tämän asetuksen mukaisia, tulee tiedottaa asiasta valmistajalle taikka sen edustajalle sen varmistamiseksi, että korjaaviin toimenpiteisiin, jotka ovat tarpeen tuotannossa olevien moottoreiden saattamiseksi hyväksytyn tyypin tai perheen mukaisiksi, ryhdytään 9 artiklan 1 kohdan tai 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 3. Jakelijoiden on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä varmistettava, että valmistaja antaa kansalliselle viranomaiselle 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot tai että maahantuoja antaa kansalliselle viranomaiselle 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. 15 artikla Tapaukset, joissa valmistajien velvoitteita sovelletaan tuojiin ja jakelijoihin Tuojaa taikka jakelijaa pidetään tätä asetusta sovellettaessa valmistajana, ja siihen sovelletaan 8–10 artiklan mukaisia valmistajan velvoitteita silloin, kun se asettaa moottorin saataville markkinoilla omalla nimellään tai tavaramerkillään tai kun se muuttaa moottoria tavalla, joka saattaa vaikuttaa moottorin sovellettavien vaatimusten noudattamiseen. 16 artikla Talouden toimijoiden tunnistetiedot Talouden toimijoiden on pyynnöstä esitettävä hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille viiden vuoden ajan markkinoille saattamisesta lukien tunnistetiedot seuraavista tahoista: (a) kaikki talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet niille moottorin; (b) kaikki talouden toimijat, joille ne ovat toimittaneet moottorin. III LUKU AINEELLISET VAATIMUKSET 17 artikla EU-tyyppihyväksynnän pakokaasupäästövaatimukset 1. Valmistajien on varmistettava, että moottorityypit ja moottoriperheet suunnitellaan, valmistetaan ja kootaan niin, että tämän asetuksen II ja III luvuissa asetetut vaatimukset täyttyvät. 2. Liitteessä III vahvistetusta moottoreiden markkinoillesaattamispäivästä alkaen moottorityypit ja moottoriperheet eivät saa ylittää liitteessä II asetettuja pakokaasupäästöjen raja-arvoja, joista käytetään nimitystä ”vaihe V”. Mikäli yhteen moottoriperheeseen, joka määritellään delegoidussa säädöksessä vahvistettujen parametrien mukaisesti, kuuluu useampi kuin yksi teholuokka, perusmoottoriin (tyyppihyväksynnän osalta) ja kaikkiin samaan perheeseen kuuluviin moottorityyppeihin (tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta) sovelletaan asianomaisten teholuokkien osalta seuraavia vaatimuksia: – niiden on täytettävä kaikkein tiukimmat päästöraja-arvot; – ne tulee testata käyttämällä testisyklejä, jotka vastaavat kaikkein tiukimpia päästöraja-arvoja; – niihin on sovellettava varhaisimpia sovellettavia tyyppihyväksynnän ja markkinoille saattamisen päivämääriä, jotka asetetaan liitteessä III. 3. Moottorityyppien ja moottoriperheiden pakokaasupäästöt on mitattava 23 artiklassa asetettujen testisyklien pohjalta ja 24 artiklan testien ja mittausten suorittamista koskevien säännösten mukaisesti. 4. Moottorityypit ja moottoriperheet on suunniteltava sillä tavalla, että niiden luvaton muuttaminen on vaikeaa, ja niissä ei saa käyttää minkäänlaista estostrategiaa. 5. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 55 artiklan mukaisesti yksityiskohtaisista teknisistä eritelmistä, jotka koskevat moottoriperheen määrittelyssä käytettäviä parametreja, sekä yksityiskohtaisista teknisistä säännöksistä, jotka koskevat 4 kohdassa mainittua moottorin luvattoman muuttamisen vaikeuttamista. Kyseiset delegoidut säädökset annetaan viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. 18 artikla Käytössä olevien moottoreiden päästöjen valvonta 1. Käytössä olevien moottorityyppien tai moottoriperheiden ilmaa pilaavia kaasu- ja hiukkaspäästöjä tulee valvoa testaamalla liikkuviin työkoneisiin asennettuja moottoreita niiden normaalien käyttösyklien aikana. Tällainen testaus on suoritettava asianmukaisesti huolletuille moottoreille, ja testauksessa on noudatettava säännöksiä, jotka koskevat eri moottoriluokkien moottoreiden valintaa, testausmenettelyitä ja tulosten raportointia. Komissio toteuttaa kokeiluohjelmia, joiden tarkoituksena on kehittää asianmukaisia testausmenettelyitä niille moottoriluokille ja -alaluokille, joilla tämänkaltaisia testausmenettelyitä ei vielä ole käytössä. 2. Komissiolle siirretään valta antaa 55 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä niistä yksityiskohtaisista järjestelyistä, jotka koskevat 1 kohdassa mainittuja moottorien valintaa, testausmenettelyitä ja tulosten raportointia. Kyseiset delegoidut säädökset annetaan viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. IV LUKU EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYT 19 artikla EU-tyyppihyväksynnän hakeminen 1. Valmistajien tulee jättää moottorityypin tai moottoriperheen EU-tyyppihyväksyntää koskevat hakemukset jäsenvaltion hyväksyntäviranomaiselle. Hakemuksen mukaan on liitettävä 20 artiklassa mainitut valmistusasiakirjat. 2. Moottori, joka on valmistusasiakirjoissa kuvatun moottorityypin taikka moottoriperheen tapauksessa perusmoottorin ominaisuuksien mukainen, on saatettava hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen saataville. 3. Jos kyseessä on moottoriperhettä koskeva EU-tyyppihyväksyntähakemus ja jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että jätetty hakemus ei 2 kohdassa tarkoitetun valitun perusmoottorin osalta täysin vastaa valmistusasiakirjoissa kuvattua moottoriperhettä, on toimitettava hyväksyttäväksi vaihtoehtoinen ja tarvittaessa hyväksyntäviranomaisen määrittämä ylimääräinen perusmoottori. 4. Yhtä moottorityyppiä tai moottoriperhettä koskevaa hakemusta ei saa jättää useammalle kuin yhdelle jäsenvaltiolle. Jokaisesta hyväksyttävästä moottorityypistä tai moottoriperheestä on tehtävä erillinen hakemus. 20 artikla Valmistusasiakirjat 1. Hakijan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle valmistusasiakirjat. 2. Valmistusasiakirjojen sisältö tulee määritellä täytäntöönpanosäädöksessä, ja niiden on sisällettävä seuraavat aineistot: (o) ilmoituslomake; (p) kaikki moottoria koskevat olennaiset tiedot, piirustukset, valokuvat ja muut tiedot; (q) kaikki muut tiedot, joita hyväksyntäviranomainen pyytää hakemusmenettelyn yhteydessä. 3. Valmistusasiakirjat voidaan toimittaa paperilla tai teknisen tutkimuslaitoksen ja hyväksyntäviranomaisen hyväksymässä sähköisessä muodossa. 4. Komissiolle annetaan valta vahvistaa ilmoituslomakkeen ja valmistusasiakirjojen mallit täytäntöönpanosäädöksillä. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset annetaan 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. V LUKU EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYJEN TOTEUTTAMINEN 21 artikla Yleiset säännökset 1. Hakemuksen vastaanottavan hyväksyntäviranomaisen on myönnettävä EU-tyyppihyväksyntä kaikille sellaisille moottorityypeille taikka moottoriperheille, jotka vastaavat kaikkia seuraavia edellytyksiä: (r) valmistusasiakirjoissa esitettyjä yksityiskohtia; (s) tämän asetuksen vaatimuksia; (t) 25 artiklassa tarkoitettuja tuotantojärjestelyitä. 2. Hyväksyntäviranomaiset eivät saa soveltaa minkäänlaisia muita pakokaasupäästöjä koskevia tyyppihyväksyntävaatimuksia liikkuviin työkoneisiin, joihin moottori on asennettu, jos moottori täyttää tässä asetuksessa määritetyt vaatimukset. 3. Hyväksyntäviranomaiset eivät saa myöntää EU-tyyppihyväksyntää moottorityypille tai moottoriperheelle, joka ei täytä tässä asetuksessa asetettuja vaatimuksia, liitteessä III kullekin moottorialaluokalle asetettujen moottorin tyyppihyväksyntäpäivämäärien jälkeen. 4. EU-tyyppihyväksyntätodistukset on numeroitava komission täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaman yhdenmukaistetun järjestelmän mukaisesti. 5. Kunkin jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen on (u) lähetettävä kuukausittain muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille luettelo niistä EU-tyyppihyväksynnöistä, jotka se on myöntänyt, evännyt tai peruuttanut kyseisen kuukauden aikana, sekä päätösten perustelut; (v) ilmoitettava viipymättä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille epäämistään tai peruuttamistaan moottorien hyväksynnöistä ja päätöstensä perusteluista; (w) vastaanotettuaan pyynnön toisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomaiselta lähetettävä kuukauden sisällä – jäljennös moottorin tai moottoriperheen EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta, mikäli sellainen on olemassa, sekä hyväksyntäasiakirjat kustakin moottorityypistä tai -perheestä, jonka se on hyväksynyt tai jolta se on evännyt tai peruuttanut hyväksynnän, ja/tai – luettelo myönnettyjen EU-tyyppihyväksyntöjen mukaisesti valmistetuista moottoreista 35 artiklassa kuvatulla tavalla. 6. Kunkin jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen on lähetettävä vuosittain, ja lisäksi saatuaan asiaa koskevan pyynnön, komissiolle jäljennös tietolomakkeesta, joka koskee edellisen ilmoituksen jälkeen hyväksyttyjä moottorityyppejä tai -perheitä. 7. Jos komissio sitä pyytää, hyväksyntäviranomaisen on toimitettava komissiolle myös 5 kohdassa tarkoitetut tiedot. 8. Edellä olevien 5–7 kohdan vaatimusten katsotaan tulevan täytetyiksi silloin, kun asianmukaiset tiedot ladataan 42 artiklassa tarkoitettuun unionin keskushallinnon verkkoympäristöön. Jäljennös voidaan myös toimittaa suojattuna sähköisenä tiedostona. 9. Hyväksyntäviranomaisen on koottava hyväksyntäasiakirjat, jotka sisältävät valmistusasiakirjat sekä teknisen tutkimuslaitoksen tai hyväksyntäviranomaisen toimiensa yhteydessä siihen liittämät testausselosteet ja kaikki muut asiakirjat. Valmistusasiakirjoihin on liitettävä hakemisto, jossa esitetään asiakirjapaketin sisältö numeroituna tai muutoin sillä tavalla merkittynä, että jokainen sivu on helposti löydettävissä ja kunkin asiakirjan muoto on helposti tunnistettavissa ja että asiakirjoista käyvät ilmi EU-tyyppihyväksynnän eri hallinnolliset vaiheet, eritoten muutosten ja päivitysten ajankohdat. Hyväksyntäviranomaisen on pidettävä hyväksyntäasiakirjoissa olevat tiedot saatavilla 10 vuoden ajan kyseisen EU-tyyppihyväksynnän voimassaolon päättymisen jälkeen. 10. Komissiolle annetaan valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä seuraavat: (a) menetelmä 4 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaistetun numerointijärjestelmän perustamiseksi; (b) yhtenäinen muoto 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetulle tietolomakkeelle, joka kunkin jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen tulee täyttää kustakin moottorityypistä tai moottoriperheestä, jolle se on myöntänyt EU-tyyppihyväksynnän; (c) malli 5 kohdan c alakohdassa tarkoitetulle luettelolle, joka kunkin jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen tulee täyttää myönnettyjen EU-tyyppihyväksyntöjen mukaisesti valmistetuista moottoreista; (d) yhtenäinen muoto 6 kohdassa tarkoitetulle tietolomakkeelle, joka kunkin jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen tulee täyttää moottorityypeistä tai moottoriperheistä, jotka on hyväksytty edellisen ilmoituksen jälkeen. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset annetaan 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. 22 artikla EU-tyyppihyväksyntätodistusta koskevat erityiset säännökset 1. EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa on oltava liitteinä seuraavat: (a) edellä 21 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat; (b) testien tulokset; (c) vaatimustenmukaisuustodistukset allekirjoittamaan valtuutettujen henkilöiden nimet ja nimikirjoitusnäytteet sekä asema yrityksessä. 2. Komissio vahvistaa mallin EU-tyyppihyväksyntätodistukselle. 3. Hyväksyntäviranomaisen on kunkin moottorityypin osalta (a) täytettävä kaikki asiaankuuluvat EU-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, myös siihen liitetty testausselostesivu; (b) laadittava hyväksyntäasiakirjojen hakemisto; (c) toimitettava hakijalle täytetty todistus liitteineen viipymättä. 4. Jos kyseessä on EU-tyyppihyväksyntä, jonka osalta on 33 artiklan mukaisesti asetettu tyyppihyväksynnän voimassaoloa koskevia rajoituksia tai jossa tämän asetuksen tietyistä säännöksistä poiketaan, EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa tulee mainita kyseiset rajoitukset tai poikkeukset. 5. Komissiolle annetaan valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä malli 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulle EU-tyyppihyväksyntätodistukselle ja testausselostesivulle. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset annetaan 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. 23 artikla EU-tyyppihyväksynnässä vaadittavat testit 1. Tässä asetuksessa asetettujen teknisten vaatimusten noudattaminen on osoitettava nimettyjen teknisten tutkimuslaitosten suorittamin asianmukaisin testein. Tekniset testaus- ja mittausmenettelyt sekä näiden testien suorittamiseen vaadittavat erityiset laitteet ja työkalut vahvistetaan 24 artiklassa. 2. Valmistajan on asetettava hyväksyntäviranomaisen saataville sellainen määrä moottoreita, jota vaadittavien testien suorittaminen asianomaisten delegoitujen säädösten mukaisesti edellyttää. 3. Vaadittavat testit on suoritettava moottoreilla, jotka edustavat hyväksyttäväksi haettua tyyppiä. Ensimmäisen alakohdan vaatimusten estämättä valmistaja voi hyväksyntäviranomaisen suostumuksella valita moottorin, joka ei edusta hyväksyttäväksi haettua tyyppiä mutta jossa yhdistyy vaadittavaan suoritustasoon nähden joukko mahdollisimman epäsuotuisia ominaisuuksia. Valintaprosessissa voidaan käyttää päätöksenteon apuvälineenä virtuaalisia testausmenetelmiä. 4. EU-tyyppihyväksyntätestien suorittamisessa sovellettavat syklit vahvistetaan liitteessä IV. EU-tyyppihyväksyntään kuuluvat kuhunkin moottorityyppiin sovellettavat testisyklit on merkittävä EU-tyyppihyväksynnän ilmoituslomakkeeseen. 5. Perusmoottori testataan dynamometrillä käyttämällä soveltuvaa liitteen IV taulukoissa IV-1–IV-10 esitettyä NRSC-testisykliä. Valmistaja voi valita, suoritetaanko tämä testi erillisten moodien vai porrastettujen moodien menetelmällä. Jäljempänä 7–8 kohdassa mainittuja tapauksia lukuun ottamatta tiettyyn luokkaan kuuluvaa vaihtuvanopeuksista moottoria, jota käytetään saman luokan vakionopeuksisessa sovelluksessa, ei ole tarpeen testata soveltamalla vakionopeuksista vakiotilaista testisykliä. 6. Kun on kyse vakionopeusmoottorista, jossa on säädin, joka voidaan asettaa eri nopeuksille, 5 kohdan vaatimusten tulee täyttyä kullakin sovellettavissa olevalla vakionopeudella, ja EU-tyyppihyväksynnän ilmoituslomakkeesta on käytävä ilmi nopeudet, joita sovelletaan kussakin moottorityypissä. 7. Kun on kyse luokkaan IWP kuuluvasta moottorista, joka on tarkoitettu sekä vaihtuvanopeuksisiin että vakionopeuksisiin sovelluksiin, 5 kohdan vaatimusten tulee täyttyä erikseen kunkin soveltuvan vakiotilaisen testisyklin osalta, ja EU-tyyppihyväksynnän ilmoituslomakkeesta on käytävä ilmi kaikki ne vakiotilaiset testisyklit, joiden osalta nämä vaatimukset täyttyivät. 8. Kun on kyse luokkaan IWP kuuluvasta moottorista, jonka vertailuteho on yli 560 kW ja joka on tarkoitettu käytettäväksi luokan IWA moottorin sijasta 4 artiklan toisen alakohdan mukaisesti, 5 kohdan vaatimusten tulee täyttyä erikseen kunkin liitteen IV taulukoissa IV-5 ja IV-6 vahvistetun soveltuvan vakiotilaisen testisyklin osalta, ja tyyppihyväksynnän ilmoituslomakkeesta on käytävä ilmi kaikki ne vakiotilaiset testisyklit, joiden osalta nämä vaatimukset täyttyivät. 9. Sellaisia moottoreita, jotka tyyppihyväksytään 32 artiklan 4 kohdan nojalla, lukuun ottamatta, luokkaan NRE kuuluvien vaihtuvanopeuksisten moottoreiden, joiden nettoteho on vähintään 19 kW mutta enintään 560 kW, tulee täyttää 5 kohdan vaatimukset, ja tämän lisäksi ne on testattava dynamometrillä liitteessä IV olevassa taulukossa IV-11 määritellyn muuttuvatilaisen testisyklin mukaan. 10. Alaluokkiin NRS-v-2b ja NRS-v-3 kuuluvien moottoreiden, joiden suurin nopeus on enintään 3400 r/min, tulee täyttää 5 kohdan vaatimukset, ja tämän lisäksi ne on testattava dynamometrillä liitteessä IV esitetyssä taulukossa IV-12 määritellyn muuttuvatilaisen testisyklin mukaan. 11. Komissiolle annetaan valta hyväksyä 55 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset tekniset eritelmät ja ominaisuudet tässä artiklassa tarkoitetuille vakiotilaisille ja muuttuvatilaisille testisykleille. Kyseiset delegoidut säädökset annetaan viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. 12. Komissiolle annetaan valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä EU-tyyppihyväksynnässä vaadittaville testeille yhtenäinen muoto. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset annetaan 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. 24 artikla EU-tyyppihyväksyntää koskevien mittausten ja testien toteuttaminen 1. Pakokaasupäästöjen laboratoriotestituloksia tulee kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien moottoreiden osalta tarkistaa siten, että niihin sisällytetään liitteessä V määriteltyihin päästökestojaksoihin soveltuvat huononemiskertoimet. 2. Moottorityypin tai moottoriperheen tulee täyttää tässä asetuksessa asetetut päästörajat, jotka koskevat seuraavaan luetteloon sisällytettyjä asianmukaisia vertailupolttoaineita tai -polttoaineyhdistelmiä: – diesel; – bensiini; – bensiini-öljysekoitus kaksitahtisiin kipinäsytytysmoottoreihin; – maakaasu/biometaani; – nestekaasu; – etanoli. 3. Mittausten ja testien toteuttamiseksi teknisten vaatimusten on täytyttävä seuraavien osatekijöiden osalta: (a) testauslaitteet ja -menettelyt (b) päästömittauksissa ja päästönäytteiden otannassa käytettävät laitteet ja menettelyt; (c) tietojen arviointi- ja laskentamenetelmät; (d) huononemiskertoimien määrittämismenetelmä; (e) luokkiin NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh kuuluvien ja liitteessä II määriteltyjä vaiheen V päästörajoja noudattavien moottoreiden osalta: i. menetelmä kampikammion kaasupäästöjen huomioimiseen, ii. menetelmä jälkikäsittelyjärjestelmien ajoittaisen regeneraation huomioimiseen; (f) niiden luokkiin NRE, NRG, IWP, IWA, RLL ja RLR kuuluvien elektronisesti ohjattujen ja liitteessä II määriteltyjä vaiheen V päästörajoja noudattavien moottoreiden osalta, joissa elektronista ohjausta käytetään syötettävän polttoainemäärän ja polttoainesyötön ajoituksen määrittämiseen tai joissa elektronista ohjausta käytetään typen oksidien vähentämiseen käytettävän päästöjenrajoitusjärjestelmän aktivointiin, deaktivointiin tai modulointiin: i. tekniset vaatimukset, jotka koskevat päästöjenrajoitusstrategioita, myös näiden strategioiden osoittamiseksi edellytettäviä asiakirjoja, ii. tekniset vaatimukset, jotka koskevat typen oksidien rajoittamistoimenpiteitä, mukaan lukien menetelmä näiden teknisten vaatimusten osoittamiseksi, iii. tekniset vaatimukset, jotka koskevat asianomaiseen NRSC-sykliin liittyvää aluetta, jonka puitteissa säädellään päästömäärää, jonka sallitaan ylittää liitteen II raja-arvot, iv. teknisen tutkimuslaitoksen valvonta-alueelta päästöjen penkkitestin aikana valitsemat ylimääräiset mittauspisteet. 4. Komissiolle annetaan valta hyväksyä tämän asetuksen 55 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan seuraavat: (a) edellä 1 kohdassa tarkoitettu menetelmä, jolla päästöjä koskevia laboratoriotestituloksia tarkistetaan siten, että niihin sisällytetään huononemiskertoimet; (b) edellä 2 kohdassa lueteltuja vertailupolttoaineita koskevat tekniset ominaisuudet hyväksyntätestejä ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden todentamista varten; (c) edellä 3 kohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset ja ominaisuudet mittausten ja testien toteuttamiseen; (d) hiukkasten lukumäärän mittausmenetelmä, jossa otetaan huomioon E-säännön nro 49 muutossarjan 06 vaatimukset; (e) yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset liitteessä II tarkoitettujen täysin ja osin kaasumaisilla polttoaineilla toimivien moottoreiden testaukseen. 25 artikla Tuotantojärjestelyjen vaatimustenmukaisuus 1. EU-tyyppihyväksynnän myöntävän hyväksyntäviranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet todentaakseen, tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa, että riittävät järjestelyt on toteutettu sen varmistamiseksi, että tuotannossa olevat moottorit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia tämän asetuksen vaatimusten osalta. 2. Moottoriperheelle EU-tyyppihyväksynnän myöntävän hyväksyntäviranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet todentaakseen, että valmistajan antamat vaatimustenmukaisuustodistukset ovat 30 artiklan vaatimusten mukaisia. Tätä varten hyväksyntäviranomaisen on todennettava, että riittävä määrä otannalla poimittuja vaatimustenmukaisuustodistuksia on 30 artiklan vaatimusten mukaisia ja että valmistaja on toteuttanut riittävät järjestelyt sen varmistamiseksi, että vaatimustenmukaisuustodistusten tiedot ovat oikeita. 3. EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on toteutettava kyseisen hyväksynnän osalta tarvittavat toimenpiteet todentaakseen, tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa, että tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut järjestelyt riittävät yhä jatkossa varmistamaan, että tuotannossa olevat moottorit ovat edelleen hyväksytyn tyypin mukaisia ja että vaatimustenmukaisuustodistukset vastaavat edelleen 30 artiklan vaatimuksia. 4. Todentaakseen, että moottori on hyväksytyn tyypin mukainen, EU-tyyppihyväksynnän myöntänyt hyväksyntäviranomainen voi tehdä minkä tahansa EU-tyyppihyväksynnän edellytyksenä olevista tarkastuksista tai testeistä valmistajan tiloista, tuotantolaitos mukaan luettuna, otetuille näytteille. 5. Kun EU-tyyppihyväksynnän myöntänyt hyväksyntäviranomainen toteaa, että tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja järjestelyitä ei sovelleta, että ne poikkeavat merkittävästi yhdessä sovituista järjestelyistä ja valvontasuunnitelmista, että niiden soveltaminen on lopetettu tai että niitä ei enää pidetä riittävinä, vaikka tuotantoa yhä jatketaan, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet voidakseen varmistaa sen, että tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevaa menettelyä noudatetaan asianmukaisesti, tai peruutettava EU-tyyppihyväksyntä. 6. Komissiolle annetaan 55 artiklan mukaisesti valta hyväksyä delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset toimenpiteet, jotka hyväksyntäviranomaisten on toteutettava, ja yksityiskohtaiset menettelyt, joita hyväksyntäviranomaisten on noudatettava, sen varmistamiseksi, että tuotannossa olevat moottorit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseiset delegoidut säädökset annetaan viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2016]. VI LUKU EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET JA VOIMASSAOLO 26 artikla Yleiset säännökset 1. Valmistajan on viipymättä ilmoitettava EU-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntäasiakirjojen yksityiskohdissa tapahtuneista muutoksista. Tämä hyväksyntäviranomainen päättää, mitä 27 artiklassa vahvistetuista menettelyistä on noudatettava. Tarvittaessa hyväksyntäviranomainen voi valmistajaa kuultuaan päättää, että on myönnettävä uusi EU-tyyppihyväksyntä. 2. EU-tyyppihyväksynnän muutosta koskeva hakemus on toimitettava yksinomaan alkuperäisen EU-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle. 3. Jos hyväksyntäviranomainen katsoo muutoksen edellyttävän tarkastusten tai testien uusimista, sen on ilmoitettava asiasta valmistajalle. Jäljempänä 27 artiklassa tarkoitettuja menettelyitä sovelletaan vain siinä tapauksessa, että hyväksyntäviranomainen katsoo näiden tarkastusten tai testien perusteella, että EU-tyyppihyväksynnän vaatimukset täyttyvät edelleen. 27 artikla EU-tyyppihyväksyntöjen tarkistukset ja laajennukset 1. Jos hyväksyntäasiakirjoihin sisällytetyissä yksityiskohdissa on tapahtunut muutoksia mutta tarkastusten tai testien uusiminen ei ole tarpeen, muutosta nimitetään ”tarkistukseksi”. Näissä tapauksissa hyväksyntäviranomaisen on annettava julkisuuteen hyväksyntäasiakirjojen tarkistetut sivut tapauksen mukaan ja merkittävä kukin tarkistettu sivu siten, että muutoksen laatu ja uusi myöntämispäivämäärä käyvät selvästi ilmi. Hyväksyntäasiakirjojen konsolidoidun, päivitetyn toisinnon, johon on liitetty yksityiskohtainen kuvaus muutoksista, katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen. 2. Muutosta nimitetään ”laajennukseksi” silloin, kun hyväksyntäasiakirjoihin sisällytetyissä yksityiskohdissa on tapahtunut muutoksia ja tämän lisäksi on kyseessä jokin seuraavista tilanteista: (a) lisätarkastukset tai -testit ovat tarpeen; (b) jokin EU-tyyppihyväksyntätodistuksen sisältämä tieto, lukuun ottamatta sen liitteiden sisältämiä tietoja, on muuttunut; (c) uusia tämän asetuksen delegoiduissa säädöksissä asetettuja vaatimuksia ryhdytään soveltamaan hyväksyttyyn moottorityyppiin tai moottoriperheeseen. Laajennuksen tapauksessa hyväksyntäviranomaisen on annettava julkisuuteen päivitetty EU-tyyppihyväksyntätodistus, jossa on aiemmin myönnettyjen laajennusten numeroita järjestyksessä seuraava laajennusnumero. Hyväksyntätodistuksesta on käytävä selvästi ilmi laajennuksen peruste ja uusi myöntämispäivämäärä. 3. Aina silloin, kun annetaan julkisuuteen muutettuja sivuja tai konsolidoitu, päivitetty toisinto, hyväksyntätodistuksen liitteenä olevien hyväksyntäasiakirjojen hakemistoa tulee vastaavasti muuttaa niin, että siitä käy ilmi viimeisimmän laajennuksen taikka tarkistuksen päivämäärä tai päivitetyn toisinnon viimeisimmän konsolidoinnin päivämäärä. 4. Moottorityypin tai moottoriperheen EU-tyyppihyväksyntään ei vaadita muutosta, jos 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut uudet vaatimukset ovat teknisesti merkityksettömiä kyseisen moottorityypin tai moottoriperheen kannalta päästöominaisuuksien näkökulmasta. 28 artikla Muutosten antaminen ja niistä ilmoittaminen 1. Laajennuksen tapauksessa kaikki asiaankuuluvat EU-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, sen liitteet ja hyväksyntäasiakirjojen hakemisto on päivitettävä. Päivitetty todistus liitteineen on annettava hakijalle viipymättä. 2. Tarkistuksen tapauksessa hyväksyntäviranomaisen on viipymättä annettava hakijalle tapauksen mukaan tarkistetut asiakirjat tai konsolidoitu päivitetty toisinto sekä hyväksyntäasiakirjojen tarkistettu hakemisto. 3. Hyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava kaikista EU-tyyppihyväksynnän muutoksista muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille 21 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti. 29 artikla Voimassaolon päättyminen 1. EU-tyyppihyväksynnät ovat voimassa toistaiseksi. 2. Moottorin EU-tyyppihyväksynnän voimassaolo lakkaa seuraavissa tapauksissa: (a) uudet hyväksyttyyn moottorityyppiin sovellettavat vaatimukset tulevat pakollisiksi markkinoille saattamisessa, eikä EU-tyyppihyväksyntää ole mahdollista päivittää vastaavasti; (b) hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen tuotanto lopetetaan vapaaehtoisesti kokonaan; (c) hyväksynnän voimassaolo päättyy 33 artiklan 6 kohdan mukaisen rajoituksen vuoksi; (d) hyväksyntä on peruutettu 25 artiklan 5 kohdan, 37 artiklan 1 kohdan tai 38 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 3. Kun hyväksynnän voimassaolo lakkaa jonkin yhden moottoriperheeseen kuuluvan moottorityypin osalta, kyseisen moottoriperheen EU-tyyppihyväksynnän voimassaolo jatkuu muilta osin. 4. Kun tietyn moottorityypin tuotanto lopetetaan kokonaan, valmistajan tulee ilmoittaa tästä sille hyväksyntäviranomaiselle, joka oli myöntänyt EU-tyyppihyväksynnän kyseiselle moottorille. Vastaanotettuaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen moottorille EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on kuukauden kuluessa ilmoitettava siitä muiden jäsenvalti