ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Pariisin sopimus on merkittävä saavutus, sillä se on yleinen, sitova ja tasapainoinen. Sopimuksen yleisenä tavoitteena on pitää lämpötilan nousu tällä vuosisadalla selvästi alle kahdessa celsiusasteessa ja pyrkiä rajoittamaan se puoleentoista celsiusasteeseen 1990-luvun tasoihin verrattuna. Se on erityisen tärkeä siksi, että siinä määritelty etenemisreitti kohti hiilestä irtautumista tarjoaa luotettavan ohjenuoran kaikille päättäjille kaikilla tasoilla, estää lukkiutumisen kalliisiin runsashiilisiin investointeihin ja antaa varmuuden ja selkeän suunnan yrityksille ja sijoittajille. Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) sopimuspuolten 22. kokouksessa (COP22) tehtävänä on pyrkiä ylläpitämään Pariisin myönteistä kehitystä ja toteuttamaan käytännössä sopimuksen eri mekanismit.
1.

on kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen perustamisesta, vuodesta 2008, alkaen tukenut tätä eurooppalaista liikettä, jonka päämääränä on energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin liittyvien, allekirjoittajatahoina olevien paikallisviranomaisten saavutettavaksi määritettyjen tavoitteiden avulla mahdollisuuksien mukaan ylittää Euroopan unionin päättämä tavoite CO2-päästöjen vähentämisestä 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus on tätä nykyä voimassa EU:n kaikissa jäsenvaltioissa yhtä lukuun ottamatta, ja sopimuksen allekirjoittaneet paikallis- ja alueyhteisöt, joita on yhteensä yli 6 000, edustavat kolmannesta unionin väestöstä. Allekirjoittajat ovat sitoutuneet vähentämään hiilidioksidipäästöjään keskimäärin 28 prosenttia.
9.

Euroopan komissio on yhdessä puheenjohtajavaltio Alankomaiden kanssa aloittanut Amsterdamin sopimuksen valmistelun ja ottanut siihen mukaan lukuisia sidosryhmiä. Komission tavoitteena on laatia ja panna täytäntöön kahdentoista temaattisen kumppanuuden puitteissa kolmen vuoden aikana toimintasuunnitelmia kaupunkien keskeisiä ongelmia käsittelevien integroitujen politiikkojen edistämiseksi. Kumppanuuksien on tarkoitus olla yksi kaupunkeja koskevan toimintaohjelman keskeisistä toteuttamisvälineistä. Niissä yhdistyy aiempaa suurempi määrä EU:n kaupunkialueisiin vaikuttavia alakohtaisia toimintapolitiikkoja. Kumppanuuksien ja prosessia seuraavan, EU:n kaupunkeja koskevasta toimintaohjelmasta vastaavan lautakunnan työn onnistumisen kannalta on lisäksi ratkaisevan tärkeää, että ne tekevät tiivistä yhteistyötä kaupunkien ja paikallis- ja aluetason viranomaisten, jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten (mm. AK:n) ja asiaankuuluvien paikallisten sidosryhmien kanssa. AK kehottaa keskittymään muutamaan tärkeään politiikanalaan, jotta olisi mahdollista saavuttaa näkyviä tuloksia ja osoittaa kaupunkeja koskevan EU:n toimintaohjelman lisäarvo. Kaksitoista määriteltyä painopistealaa eivät muodosta tyhjentävää luetteloa. Kumppanuuksia olisi muodostettava myös muissa aiheissa, joiden yhteydessä tarvitaan integroituja poliittisia lähestymistapoja; huomioon olisi otettava esimerkiksi kulttuuri- ja matkailu-ulottuvuus kaupunkikehityksessä, osallistumisen uudet osallistavat muodot, innovointi ja älykkäät kaupungit. Temaattisia painopisteitä voidaan kuitenkin arvioida kattavasti vasta sitten, kun kumppanuudet on muodostettu, sillä vasta tällöin voidaan todeta, onko Euroopan unionille keskeisiä aiheita, kuten nuorisotyöttömyys, nivottu mukaan ja miten. Komitea on tyytyväinen siihen, että neljä pilottikumppanuutta (ilmanlaatu, asuntorakentaminen, köyhyys kaupungeissa sekä muuttoliike ja pakolaisten kotouttaminen) on jo käynnistetty. Kumppanuuksien jatkon kannalta on erittäin tärkeää, että alun pitäen sovitaan merkittävästä sitoutumisesta, esimerkiksi puolivuosittaisesta raportoinnista komissiolle, parlamentille, neuvostolle ja AK:lle. AK painottaa myös mahdollisuutta, että temaattisista kumppanuuksista saadaan hyödyllistä antia EU:n tulevan lainsäädännön suunnittelua ja voimassa olevan lainsäädännön tarkistamista varten. Temaattisiin kumppanuuksiin odotetaan osallistuvan noin 15 kumppania, ja Alankomaat on jo varannut 50 000 euroa kunkin kumppanuuden tukemiseen. AK kehottaa komissiota tutkimaan tältä pohjalta mahdollisuutta rahoittaa teknistä tukea kiinnostuneiden paikallisviranomaisten kumppanuuteen liittymisen helpottamiseksi.
30.

suhtautuu näin ollen myönteisesti kahden erillisen valtamerienergia-alaa koskevan aloitteen sisällyttämistä Horisontti 2020 -puiteohjelmaan kuuluvaan sinisen kasvun ja vähähiilisen energiatalouden työohjelmaan vuosiksi 2016–2017 (LCE 15 ”Scaling up in the ocean energy sector to arrays” ja LCE 16 ”2nd generation of design tools for ocean energy devices and arrays development and deployment”).
4.

muistuttaa, että eurooppalainen kansalaisaloite on EU:n kansalaisten oikeus ja sitä tulisi käyttää Euroopan demokratiavajeeseen vastaamiseen ja kansalaisten ja unionin politiikan välisen kuilun umpeen kuromiseen. Kriisin jatkuessa EU:ssa sekä talouden että luottamuksen osalta on ehdottoman tärkeää hyödyntää kaikkia mahdollisuuksia avoimen vuoropuhelun käymiseksi kansalaisten kanssa sekä estää Eurooppa-hankkeen suosion hupeneminen. Tämä on myös tilaisuus palauttaa ja vahvistaa uudelleen kaikkien niiden nuorten eurooppalaisten luottamus, jotka ovat saattaneet menettää uskonsa Euroopan yhdentymisen ajatukseen. Osallistavan demokratian vahvistaminen on ainoa keino säilyttää EU:n tarkoitus ja päästä eroon demokratiavajeesta. Komitea panee merkille, että eurooppalaisella kansalaisaloitteella pyritään saamaan kansalaiset osallistumaan entistä suoremmin EU:n poliittisen asialistan muotoiluun ja antamaan heille näin oikeus tehdä lainsäädäntöaloitteita. Ylikansallisena välineenä eurooppalaisen kansalaisaloitteen tarkoituksena on myös virittää Euroopan laajuista keskustelua Euroopan kansalaisia huolettavista kysymyksistä.
3.

muistuttaa, että rakenneuudistukset vaikuttavat erityisen voimakkaasti vähiten kehittyneisiin alueisiin, joiden teollisuusrakenne on tavallisesti vähemmän kilpailukykyinen ja innovatiivinen ja joilla on korkea työttömyys, minkä johdosta tämäntyyppisiin alueisiin on kiinnitettävä erityistä huomiota.
24.

toteaa, että klassisen EU-tarkastelutavan mukaan alueitamme, kaupunkejamme ja kuntiamme asuttavat EU:n kansalaiset, jolloin syrjimättömyystoimissa keskitytään muiden jäsenvaltioiden kansalaisten oikeuksiin, mutta sosiologinen todellisuus, varsinkin suurissa kaupungeissa, on luonnollisesti paljon monitahoisempi. Yhteiskunnallinen integraatio onnistuu ainoastaan edustuksellisen ja osallistavan demokratian eri muotojen kautta. Se on yhteisen rinnakkaiselon tyyssija, minkä lisäksi se suojelee paikallista historia- ja kulttuuriperintöä. Näin ollen, mikäli halutaan ottaa kaikki asukkaat huomioon, täytyy ”kansalaisuuden” määritelmää laajentaa (ks. Euroopan neuvoston asiakirja White Paper on Intercultural Dialogue [2008]: ”Citizenship in the widest sense, is a right and indeed a responsibility to participate in the cultural, social and economic life and in public affairs of the community together with others”). Samalla kannalla on professori Antonio Papisca tarkastellessaan Nova Civitas -käsitettä.
29.

panee merkille UNISDR:n vuonna 2012 antaman Venetsian julistuksen Building resilience at the local level towards protected cultural heritage and climate change adaptation strategies (Selviytymiskyvyn parantaminen paikallistasolla suojellun kulttuuriperinnön ja ilmastonmuutoksen sopeutumisstrategioiden osalta) sekä tarpeen pohtia sitä, miten kulttuuriperintöä voidaan paremmin suojella katastrofeilta.
19.

katsoo kuitenkin, että vaikka määrärahat jakautuvat tuotannon ja levityksen/myynninedistämisen välillä siten, että viimeksi mainituille jäävät resurssit vaikuttavat rajallisilta, vertailukohtana ja tasapainottamista puoltavana perusteena ei voida käyttää esimerkiksi Yhdysvaltain kaltaisilla markkinoilla liikkuvia budjetteja. On yleisesti tiedossa ja hyväksytty, että Euroopan audiovisuaalisen tuotannon tukeminen on tärkeää ja että tuottajien on vaikeaa saada alkuvaiheessa riittävästi kaupallista tukea hankkeiden toteuttamiseen tarvittavien varojen kokoamiseksi. Tämän seurauksena osa elokuvista tehdään vajaalla rahoituksella, ja niiden laatu kärsii tästä. Myynninedistämis- ja julkaisukulujen nostaminen ei ratkaise elokuvan rahoitusvajeesta aiheutuvia ongelmia eikä mahdollista suuremman yleisön saavuttamista. Levitys- ja myynninedistämisbudjettien kasvattaminen absoluuttisina lukuina on toki toivottavaa, mutta se ei missään tapauksessa saa johtaa eurooppalaisten elokuvien tuotantoon osoitettujen määrärahojen vähenemiseen.
15.

Julkisen vallan ja yhteiskunnan suhde on muuttumassa perusteellisesti. Kansalaisilla on yhä enemmän vaikutuskykyä ja -valmiuksia, he asettavat yhä korkeampia vaatimuksia ja yhteiskunnan digitalisoituminen tekee heistä omatoimisempia (uudenlainen kansalaisuus). Toisaalta samat kansalaiset kantavat yhä enemmän yhteiskunnallista vastuuta. On olemassa yhä enemmän yrityksiä, jotka valmistavat jätteistä uusia tuotteita (engl. cradle-to-cradle), vastustavat raaka-aineiden tuhlausta ja tarjoavat työmarkkinoilla muita huono-osaisemmille mahdollisuuksia työllistyä. Kaupungit haluavat tehdä eri tasoilla yhä tiiviimpää yhteistyötä (Triple Helix -malliin perustuvan) Quadruple Helix -mallin mukaisesti. Kyse on viranomaisten, elinkeinoelämän, oppilaitosten ja sosiaalisten organisaatioiden yhteistyöstä yhteiskunnallisten haasteiden ratkaisemiseksi. Paikallisviranomaisilla on tässä yhteydessä usein ohjaava rooli, ja kysynnän käynnistäjänä (launching customer) tai ohjaavana tahona ne tarjoavat muille kumppaneille foorumin ratkaisujen etsimiseen. Kaupunki tarjoaa silloin paikan toteuttaa yhteistyökumppanien kanssa paikallisiin olosuhteisiin parhaiten soveltuvia hankkeita (living lab). Kaupungeilla, joissa on yliopistoja ja korkeakouluja, on lisäksi rooli yrittäjyyden edistämisessä ja kytkettäessä teknologisia mahdollisuuksia yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Taajama-alueista on tämän myötä tullut unionin toimintapolitiikan parhaita koekenttiä.
21.

uskoo vahvasti, että suoraan kiinteistöistä tapahtuvaan jätteenkeruuseen perustuvien järjestelmien tulisi olla pakollisia, mutta ne olisi myös suunniteltava niin, että ne kannustavat lajitteluun ja maksimoivat laadukkaiden kierrätysmateriaalien talteenoton. Tämä on toissijaisuusperiaatteen piiriin kuuluva kysymys, ja vaikka lajittelemattoman kuivan jätteen kierrätys on osoittautunut erittäin tehokkaaksi eräissä jäsenvaltioissa, on todettava, että keräysmenetelmät vaihtelevat kaupungeista maaseudulle ja valtiosta toiseen. Vaikka yhdenmukaisen ”vakiopolitiikan” soveltaminen on epäkäytännöllistä, vapaaehtoiselle tehostamiselle ja keräysmenetelmien yhdenmukaistamiselle on perusteita.
10.

myöntää, että kestävyystavoitteen saavuttaminen edellyttää rakennemuutoksia ja kalatalousalan monipuolistamista, ja korostaa, että valtiontukisäännöillä ja -toimenpiteillä tulee helpottaa näitä muutoksia ja erityisesti tukea onshore-talouden (jalostusteollisuus, kestävä vesiviljely, paikalliset kalatuotemarkkinat, uudet tuotteet, paikalliset toimitusketjut jne.), Euroopan merillä harjoitettavien uusien ja kestävien kalastuskäytäntöjen (etenkin on syytä mainita pienten rannikkokalastuslaivastojen ja pienimuotoisen kalastuksen asema, mutta erityistä huomiota on kiinnitettävä myös valikoivuutta, energiatehokkuutta jne. koskeviin parannuksiin, joita ovat toteuttaneet Euroopan unionissa kalastustuotteiden hankintaan osallistuvat kalastuslaivastojen muut osat etenkin, kun kyse on ihmisravinnoksi tarkoitetuista tuotteista) sekä laajemmin meri- ja vesiviljelytalouden kehittämistä. Valtiontuilla ei pidä tukea kestävän kehityksen vastaisia kalastuskäytäntöjä.
16.

kannattaa seuraavia tavoitteita: — Koulutusmahdollisuudet: On varmistettava, että kaikki romanilapset – kuuluvatpa he kiertäviin tai paikallaan pysyviin ryhmiin – suorittavat perusasteen koulutuksen ja että he saavat laadukasta opetusta ilman syrjintää ja eriytymistä yhdenvertaisen kohtelun ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen mukaisesti. On myös parannettava mahdollisuuksia osallistua varhaiskasvatukseen sekä alennettava keskiasteen koulutuksen keskeyttävien määrää. Lisäksi on edistettävä lukutaidottomuuden poistamista romaniväestön parissa. — Työllisyysmahdollisuudet: On vähennettävä romanien ja muun väestön työllisyyseroja, varmistettava täysimääräiset ja syrjimättömät mahdollisuudet päästä ammattikoulutukseen, osallistua työmarkkinoille ja toimia itsenäisenä ammatinharjoittajana sekä edistettävä mikroluotonsaantia ja julkisissa työvoimapalveluissa sovellettavia välitysstrategioita. — Terveydenhuoltomahdollisuudet: On varmistettava romaneille ja etenkin naisille ja lapsille normaali ja laadukas terveydenhuolto sekä ennaltaehkäisevät ja taatut sosiaalipalvelut, jotka ovat samantasoisia kuin muulle väestölle tarjottavat palvelut, sekä otettava heidät aktiivisesti mukaan heille kohdennettuihin terveysohjelmiin. Lisäksi on jatkettava tiettyjen terveysindikaattorien osoittamien, romaniväestön ja eurooppalaisten keskiarvon välillä vallitsevien erojen kaventamista. — Asumis- ja peruspalvelumahdollisuudet: On edistettävä syrjimätöntä asunnon saantia, yhteiskunnan tukemat asunnot mukaan luettuina, sekä mahdollisuuksia hyödyntää julkisia peruspalveluja, kuten vesi, sähkö ja kaasu, sekä vastattava myös kiertävien romaniryhmien erityistarpeisiin.
18.

panee tyytyväisenä merkille, että Moldovan tasavalta on hiljattain saanut päätökseen prosessinsa, jossa aluekehitykselle luotiin samantapaiset institutionaaliset ja lainsäädäntöpuitteet kuin EU:n jäsenvaltioissa. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että on muodostettu kehittämisalueita. Ne ovat toiminnallisia alueyksiköitä, joiden puitteissa aluekehityspolitiikkaa suunnitellaan, arvioidaan ja pannaan täytäntöön, ja ovat EU:n tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) mukaisia. Komitean mielestä on ilahduttavaa, että valtakunnan tasolla on perustettu kansallinen aluekehittämisen koordinointineuvosto ja kansallinen aluekehitysrahasto, joiden määrärahaosuus valtion budjetista on vuosittain 1 % (vuonna 2010 noin 8 miljoonaa euroa). Komitea korostaa niin ikään olevan tärkeää, että rahastovarojen jakoperusteena on avoin ja kestäväpohjainen aluekehittäminen.
11.

toteaa, että maailmanlaajuisen taantuman syvetessä ja eurooppalaisten yritysten kamppaillessa säilyttääkseen markkinaosuutensa maailmanmarkkinoilla, joilla kilpailu on yhä kovempaa, EU:n on näytettävä esimerkkiä ja kannettava kortensa kekoon sen varmistamiseksi, että kaupunkien matkustaja- ja tavaraliikenteen infrastruktuurien laatu antaa eurooppalaisille yrityksille etulyöntiaseman niiden kansainvälisiin kilpailijoihin nähden eikä heikennä niiden kilpailukykyä. On siis välttämätöntä pitää yllä syyskuussa 2007 julkaistun vihreän kirjan kaupunkiliikennealoitteelle antamaa nostetta ja tehdä EU:n konkreettisia toimintasitoumuksia asioiden edistämiseksi.
4.

Sosiaaliturvan alalla sovelletaan asetusta (ETY) N:o 1408/71 ja sitä koskevaa täytäntöönpanoasetusta (ETY) N:o 574/72. Niiden avulla on määrä yhteensovittaa jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä.
12.

katsoo, että jäsenvaltioille on annettava joustonvaraa hallinnointijärjestelmien määrittelyyn hallinnointielinten lukumäärän ja hallintotasojen (valtakunnallinen, alueellinen vai alueidenvälinen) suhteen. Vastapainoksi jäsenvaltioiden on perusteltava valintansa toissijaisuusperiaatteen näkökulmasta ja ottaen huomioon erityisesti valmiudet vastata tarpeisiin, jotka ovat keskittyneet tietyille, muita enemmän vaikutuksille alttiille alueille tai talouden aloille. Joka tapauksessa on varmistettava, että aluetaso osallistuu hallinnointimenettelyyn.
7.

on täysin samaa mieltä siitä, että tarvitaan hiilen hinnoitteluvälineitä, jotta tuetaan EU:n yhä kunnianhimoisempia ilmastotavoitteita, mutta on erittäin huolissaan niiden mahdollisista jakaumavaikutuksista ja korostaa, että kestävän kehityksen kaikki ulottuvuudet – taloudellinen, ekologinen, sosiaalinen ja kulttuurinen kestävyys – olisi otettava huomioon. Komitea kehottaa tässä yhteydessä noudattamaan ainakin kolmea periaatetta: — Solidaarisuus ja oikeudenmukaisuus EU:n jäsenvaltioiden kesken täytäntöönpanossa. Hiilen hinnoittelussa olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden väliset erot, mitä tulee paikallis- ja aluetalouksille aiheutuvan haasteen laajuuteen. — Solidaarisuus ja oikeudenmukaisuus jäsenvaltioiden sisällä. On puututtava hiilen hinnoitteluvälineistä heikommassa asemassa oleviin yhteiskuntaryhmiin ja pienituloisiin kotitalouksiin kohdistuviin vaikutuksiin paitsi kohtuuhintaisuuden myös tiettyjen hyödykkeiden tai palvelujen saatavuuden osalta niiden tarpeiden täyttämiseksi (esim. energia, jäähdytys ja lämmitys, kuljetukset ja liikkuminen). — Kyseisten toimenpiteiden alueellisten ja paikallisten vaikutusten huomioon ottaminen niin kaukaisilla tai syrjäisillä alueilla kuin yleisemminkin niillä EU:n alueilla, missä on jo käynnissä perinpohjaisia muutoksia sosiaalisessa ja taloudellisessa kehityksessä (”jälkeenjääneet alueet”, teolliset alueet, joilla on meneillään välttämätön siirtymäprosessi), sekä syrjäisimmillä ja maaseutualueilla.
—

kannustaa alueellisia ja valtiollisia viranomaisia laatimaan pitkän aikavälin liikennesuunnitelmia, joissa rautatiet ovat johtavassa asemassa aina, kun se on perusteltua, ja korostaa, että rautateitä on edistettävä keskeisenä tekijänä käsiteltäessä syrjäseutujen tai puutteellisemmin kehittyneiden alueiden liikenteellistä syrjäytymistä. Kun kyse on syrjäisimpien alueiden kaltaisista alueista, missä ei ole rautatieliikennettä, on suositeltavaa löytää vaihtoehtoisia ja näiden alueiden olosuhteisiin soveltuvia liikkuvuusratkaisuja.
14.

huomauttaa, että täysimääräiset hyödyt investoinneista digitaalisiin teknologioihin ja alustoihin on laajennettava Euroopan tasolle. Osaaviin asiantuntijoihin investointi on tarpeellinen ennakkoedellytys, vaikka se ei yksin riitä. Kansalaisia tulee kouluttaa ja varustaa heidät asianmukaisella digitaalisella osaamisella. Tarvitaan erityisiä toimenpiteitä ammattilaisten uudelleenkouluttamiseksi, jotta heidän erikoisosaamistaan voidaan hyödyntää uusissa digitaalisissa työtehtävissä. Eurooppalaisissa koulutusjärjestelmissä pitkälle vietyjen digitaalisten taitojen tarjoaminen nuorille oppijoille on pakollinen investointi tulevaisuuden työvoiman laadun takaamiseksi Euroopassa. On ilmeistä, että STEAM-aineiden (luonnontieteet, teknologia, insinööritieteet, taidealat ja matematiikka) opetuksen merkitys kasvaa. Digitaalinen Eurooppa -ohjelman täytäntöönpano täytyy hoitaa synergiassa digitaalisen koulutuksen toimintasuunnitelman kanssa.
Jotta voidaan taata varojen tehokas jakaminen unionin yleisestä talousarviosta, on tarpeen varmistaa, että kaikki toteutetut toimet saavat aikaan Euroopan tason lisäarvoa ja täydentävät jäsenvaltioiden toimia, ja olisi pyrittävä johdonmukaisuuteen, täydentävyyteen ja yhteisvaikutukseen sellaisten asiaan liittyvien toiminta-alojen rahoitusohjelmien kanssa, joilla on tiiviit yhteydet toisiinsa, erityisesti oikeusalan, perusoikeuksien ja arvojen rahaston puitteissa, eli oikeusalan ohjelman sekä Luova Eurooppa -ohjelman ja Erasmus+ -ohjelman kanssa, jotta voidaan hyödyntää kulttuurialan ristikkäisvaikutusten potentiaalia kulttuurin, median, taiteiden, koulutuksen ja luovan toiminnan aloilla. On saatava aikaan yhteisvaikutuksia muiden EU:n rahoitusohjelmien kanssa etenkin aloilla, jotka liittyvät työllisyyteen, sisämarkkinoihin, yrityksiin, nuorisoon, terveyteen, kansalaisuuteen, oikeusalaan, maahanmuuttoon, turvallisuuteen, tutkimukseen, innovointiin, teknologiaan, teollisuuteen, koheesioon, matkailuun, ulkosuhteisiin, kauppaan ja kehitysyhteistyöhön.

Jotta voidaan taata varojen tehokas jakaminen unionin yleisestä talousarviosta, on tarpeen varmistaa, että kaikki toteutetut toimet saavat aikaan Euroopan tason lisäarvoa ja täydentävät jäsenvaltioiden sekä paikallis- ja alueyhteisöjen toimia toissijaisuusperiaatteen aktiiviseen toteuttamiseen perustuvan lähestymistavan mukaisesti, ja olisi pyrittävä johdonmukaisuuteen, täydentävyyteen ja yhteisvaikutukseen sellaisten asiaan liittyvien toiminta-alojen rahoitusohjelmien kanssa, joilla on tiiviit yhteydet toisiinsa, erityisesti oikeusalan, perusoikeuksien ja arvojen rahaston puitteissa, eli oikeusalan ohjelman sekä Luova Eurooppa -ohjelman ja Erasmus+ -ohjelman kanssa, jotta voidaan hyödyntää kulttuurialan ristikkäisvaikutusten potentiaalia kulttuurin, median, taiteiden, koulutuksen ja luovan toiminnan aloilla. On saatava aikaan yhteisvaikutuksia muiden EU:n rahoitusohjelmien kanssa etenkin aloilla, jotka liittyvät työllisyyteen, sisämarkkinoihin, yrityksiin, nuorisoon, terveyteen, kansalaisuuteen, oikeusalaan, maahanmuuttoon, turvallisuuteen, tutkimukseen, innovointiin, teknologiaan, teollisuuteen, koheesioon, matkailuun, ulkosuhteisiin, kauppaan ja kehitysyhteistyöhön , ja edistettävä uusien yhteisvaikutusten syntymistä innovatiivisin monialaisin toimin .
Ohjelman yleistavoitteena on edistää institutionaalisia, hallinnollisia ja kasvua ylläpitäviä rakenteellisia uudistuksia jäsenvaltioissa antamalla kansallisille viranomaisille tukea toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on instituutioiden, hallinnon, julkishallinnon ja talous- ja sosiaalisektorin uudistaminen ja vahvistaminen vastauksena taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin, jotta voidaan lisätä yhteenkuuluvuutta, kilpailukykyä, tuottavuutta, kestävää kasvua, työpaikkojen luomista ja investointeja ja samalla auttaa jäsenvaltioita valmistautumaan euroalueen jäsenyyteen, erityisesti talouden ohjausprosessien yhteydessä, myös auttamalla unionin rahastojen tehokkaassa, tuloksellisessa ja läpinäkyvässä käytössä.”.

Ohjelman yleistavoitteena on edistää jäsenvaltioiden institutionaalisia, hallinnollisia ja kasvua ylläpitäviä rakenteellisia uudistuksia , joilla on eurooppalaista lisäarvoa unionin ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan kuuluvilla toimintapolitiikan aloilla, joilla ei ole ennestään teknisen avun ohjelmia, antamalla jäsenvaltioiden viranomaisille tukea toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on instituutioiden, hallinnon, julkishallinnon ja talous- ja sosiaalisektorin uudistaminen ja vahvistaminen vastauksena taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin, jotta voidaan lisätä yhteenkuuluvuutta, kilpailukykyä, tuottavuutta, kestävää kasvua, työpaikkojen luomista ja investointeja ja samalla auttaa jäsenvaltioita valmistautumaan euroalueen jäsenyyteen, erityisesti talouden ohjausprosessien yhteydessä, myös auttamalla unionin rahastojen tehokkaassa, tuloksellisessa ja läpinäkyvässä käytössä.”.
10.

katsoo, että toimet kansalaisten tietoisuuden lisäämiseksi on kohdistettava ennen kaikkea nuoriin, jotka ovat tähän mennessä kärsineet eniten talouskriisistä. Erityisesti on kiinnitettävä huomiota siihen, että he ovat menettäneet luottamuksensa yhdentymisprosessiin ja kansalaisuuteen, jotka eivät takaa heille heidän täysimääräistä henkilökohtaista ja ammatillista kehittymistään. Toteutettavien toimenpiteiden – joissa paikallis- ja alueviranomaisilla on keskeinen rooli – on käsitettävä Euroopan solidaarisuusjoukkojen perustamisen ohella erilaisia toimenpiteitä (työllistyminen, liikkuvuus, koulutus, osaamisen kehittäminen jne.) Eurooppa-neuvoston viime joulukuussa esittämän kehotuksen mukaisesti.
31.

korostaa, että on tärkeää, että kaupungit voivat myös ohjata kaupunkiliikenteen sääntelytoimilla sellaisten ajoneuvojen käyttöönottoa, joiden hiukkas- ja typpioksidipäästöt ovat alhaisia. Ympäristövyöhykkeiden käyttöönoton on perustuttava paikallisiin analyyseihin, ja siitä on päätettävä paikallistasolla. EU:n tehtävänä on luoda yhteisin toimintapuittein edellytykset ympäristövyöhykkeiden käyttöönotolle ja korostaa sitä yhtenä keinona parantaa ilmanlaatua. Paikallisten ja alueellisten tahojen tulee kuitenkin voida itse päättää, otetaanko ympäristövyöhykkeitä käyttöön ja missä laajuudessa.
Viiteasiakirja:

Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Action Plan on the Sendai Framework for Disaster Risk Reduction 2015-2030 – A disaster risk-informed approach for all EU policies (Toimintasuunnitelma katastrofiriskien vähentämistä koskevasta Sendain kehyksestä 2015–2030 – Katastrofiriskiin perustuva lähestymistapa kaikkia EU:n toimintapolitiikkoja varten [ainoastaan englanninkielisenä laitoksena]), SWD(2016) 205 final