Aiempina vuosina kaikkein aktiivisin kamari on ollut Portugalin Assembleia da República, mutta vuonna 2016 lausuntoja antoi eniten Italian Senato della Repubblica. Sen 81 lausuntoa muodostivat noin 13 prosenttia kaikista annetuista lausunnoista. Muut kansalliset parlamentit tai kamarit, jotka antoivat vähintään 10 lausuntoa, olivat Romanian Camera Deputaților (70 lausuntoa), Portugalin Assembleia da República (57 lausuntoa), Saksan Bundesrat (47 lausuntoa), Tšekin Senát (46 lausuntoa), Romanian Senat (43 lausuntoa), Ranskan Assemblée nationale (33 lausuntoa), Italian Camera dei Deputati (27 lausuntoa), Ranskan Sénat (25 lausuntoa), Ruotsin Riksdag (23 lausuntoa), Tšekin Poslanecká sněmovna (19 lausuntoa), Puolan Senat (17 lausuntoa), Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lords (17 lausuntoa), Espanjan Cortes Generales (13 lausuntoa) ja Itävallan Bundesrat (11 lausuntoa).

Komissio hyväksyi 8. maaliskuuta 2016 ehdotuksen työntekijöiden lähettämisestä vuonna 1996 annetun direktiivin kohdennetusta tarkistamisesta. Tarkistamisen yhteydessä on pääasiallisesti tarkoitus varmistaa, että vapaus tarjota palveluja unionissa toteutetaan niin, että samalla taataan tasapuoliset toimintaedellytykset yrityksille ja työntekijöiden oikeuksien kunnioittaminen. Ehdotus sisältää muutoksia pääasiassa kolmella alalla, jotka ovat lähetettyjen työntekijöiden palkkaus (alihankintatapaukset mukaan lukien), vuokratyöntekijöitä koskevat säännöt ja pitkäaikainen lähettäminen. Ehdotuksessa erityisesti vaaditaan, että kaikkia vastaanottavan jäsenvaltion palkkausta koskevia pakottavia sääntöjä on sovellettava myös kyseiseen jäsenvaltioon lähetettyihin työntekijöihin.

Vastauksessaan komissio selitti, että hakijaa kohti määritelty solidaarisuusmaksu kattaa turvapaikanhakijan vastaanottamisesta vuosien aikana kertyvät kustannukset. Komissio toi myös esiin maksun ennaltaehkäisevän vaikutuksen, sillä ehdotuksella tähdätään siihen, että kaikki jäsenvaltiot osallistuisivat täysipainoisesti tähän jakomekanismiin.

Komissio totesi, että ilman huoltajaa olevien alaikäisten on päästävä nopeasti turvapaikkamenettelyn piiriin. Tämän vuoksi ehdotuksessa on tarkennettu, että vastuu kuuluu omaisten puuttuessa jäsenvaltiolle, jossa ensimmäinen kansainvälisen suojelun hakemus on jätetty, ellei tämä ole todistetusti alaikäisen hakijan edun vastaista. Komissio korosti, että tässäkin keskeisellä sijalla on oltava periaate, jonka mukaan kaikissa Dublin-asetuksen piiriin kuuluvissa menettelyissä on otettava ensisijaisesti huomioon lapsen etu.

Huomioihin ehdotuksen oikeusperustasta komissio vastasi toteamalla, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 78 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät toimenpiteistä, jotka koskevat yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, johon sisältyvät perusteet ja menettelyt turvapaikkaa tai toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaisemiseksi. Voimassa olevan Dublin III -asetuksen (EU) 604/2013 tavoin myös asetuksen uudelleenlaadittua tekstiä koskeva ehdotus perustuu tähän määräykseen.

·Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tietyistä digitaalisen sisällön toimittamista koskeviin sopimuksiin liittyvistä seikoista ja ehdotus direktiiviksi tietyistä tavaroiden verkkokauppaa ja muuta etämyyntiä koskeviin sopimuksiin liittyvistä seikoista

Komissio hyväksyi joulukuussa 2015 digitaalisten sisämarkkinoiden strategian mukaisesti kaksi ehdotusta, joilla parannetaan kuluttajansuojaa muiden jäsenvaltioiden verkkokaupoissa tehtävien ostosten yhteydessä ja autetaan yrityksiä laajentamaan verkkomyyntiään. Molempien ehdotusten päätavoitteena on poistaa rajat ylittävää verkkokauppaa vaikeuttavat sopimusoikeuteen liittyvät esteet niin yritysten kuin kuluttajienkin hyödyksi.

Komissio vastaanotti 11 lausuntoa ehdotuksesta direktiiviksi tietyistä digitaalisen sisällön toimittamista koskeviin sopimuksiin liittyvistä seikoista ja 12 lausuntoa ehdotuksesta direktiiviksi tietyistä tavaroiden verkkokauppaa ja muuta etämyyntiä koskeviin sopimuksiin liittyvistä seikoista; kahdeksassa lausunnossa käsiteltiin molempia ehdotuksia. Yksi molempia ehdotuksia koskeneista lausunnoista oli perusteltu lausunto, jonka antoi Ranskan Sénat.

Useimmat kansalliset parlamentit olivat lausunnoissaan samaa mieltä siitä, että EU:n tasolla on varmistettava asianmukainen kuluttajansuoja digitaalisen sisällön toimittamisen alalla. Tietyt kansalliset parlamentit kommentoivat tietyistä digitaalisen sisällön toimittamista koskeviin sopimuksiin liittyvistä seikoista tehdyn direktiiviehdotuksen yhdenmukaisuutta muun kuluttajansuojan, immateriaaliomaisuuden tai tietoturvan alalla annetun EU-lainsäädännön kanssa. Lisäksi kommentoitiin toimittajien mahdollisuutta vapautua vastuusta digitaalisen sisällön virheellisyydestä ja sitä, että ehdotukseen on sisällytetty digitaalisen sisällön toimittaminen vastikkeena tietojen luovuttamisesta.

Komissio totesi vastauksissaan, että yhteisillä säännöillä täytetään oikeudellinen tyhjiö ja turvataan oikeusvarmuus samalla, kun niillä ehkäistään sisämarkkinoiden sirpaloituminen. Vaikka ehdotuksessa ei aseteta digitaalisen sisällön tuotteille lainmukaista takuujaksoa, sillä ne eivät kulu käytössä, ehdotuksen mukainen rajoittamaton todistustaakan kääntäminen nostaisi kuluttajansuojan erittäin korkealle tasolle. Komissio totesi digitaalista sisältöä koskevan ehdotuksen ja yleisen tietosuoja-asetuksen välisestä suhteesta, että ehdotuksen mukaan direktiivi ei vaikuta tietosuojasääntöihin, ei myöskään niihin, jotka koskevat alaikäisten suojelua.

Tavaroiden verkkokauppaa ja muuta etämyyntiä koskevasta ehdotuksesta jotkin kansalliset parlamentit toivat esiin, että uusia sääntöjä sovellettaisiin vain tavaroiden verkkokauppaan ja muuhun etämyyntiin, muttei henkilökohtaiseen myyntiin. Lisäksi kansalliset parlamentit kommentoivat todistustaakan kääntämistä, korvausvastuuta sekä ehdotettua takuuaikaa koskevia uusia sääntöjä.

Komissio painotti vastauksissaan tarvetta poistaa kuluttajasopimuksia koskevien kansallisten lakien väliset erot keskeisten kysymysten, esimerkiksi takuuajan keston ja todistustaakan kääntämisen suhteen. Komissio myös korosti olevan tärkeää on varmistaa, että kaikkialla EU:ssa säännellään johdonmukaisesti sekä verkkokauppaa ja etämyyntiä että henkilökohtaista myyntiä. Komissio kertoi lisäksi aloittaneensa EU:n kuluttaja- ja markkinaoikeuden toimivuustarkastuksen, joka kattaa kuusi direktiiviä, myös takuudirektiivin. Lopuksi komissio painotti, että kuluttajansuoja säilyy yleisesti korkeana kaikissa jäsenvaltioissa, sillä joissakin jäsenvaltioissa mahdollista kuluttajansuojan heikkenemistä tietyissä asioissa tasoitettaisiin ehdotuksen muilla säännöillä. Esimerkiksi kuluttajansuojaa parannetaan pidentämällä todistustaakan kääntämistä koskevaa määräaikaa kuudesta kuukaudesta kahteen vuoteen.