[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 27.5.2008

KOM(2008) 313 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

INTERNETIÄ KEHITTÄMÄSSÄ Toimintasuunnitelma internetin IP-yhteyskäytännön version 6 (IPv6) käyttöönottamiseksi Euroopassa

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

INTERNETIÄ KEHITTÄMÄSSÄToimintasuunnitelma internetin IP-yhteyskäytännön version 6 (IPv6) käyttöönottamiseksi Euroopassa

1. TAVOITE

Tämän toimintasuunnitelman tarkoituksena on tukea internetin IP-yhteyskäytännön seuraavan version (IPv6) laajaa käyttöönottoa seuraavista syistä:

- IPv6 on saatava käyttöön ajoissa, koska nykyisen version 4 mahdollistamat IP-osoitteet alkavat loppua

- IPv6:n tarjoama valtava osoiteavaruus luo perustaa innovaatioille IP-pohjaisissa palveluissa ja sovelluksissa.

2. TOIMINNAN PERUSTELUT

2.1. Valmistautuminen internetin käytön lisääntymiseen ja pohjan luominen tuleville innovaatioille

Yksi internetin rakenteen yhteisistä elementeistä on IP-yhteyskäytäntö, jonka mukaisesti jokaiselle internetiin liitettävälle laitteelle tai tavaralle annetaan yksilöivä numero, tietynlainen osoite, jota käyttäen se voi viestiä muiden laitteiden ja/tai tavaroiden kanssa. Osoitteen olisi yleisesti ottaen oltava ainutkertainen, jotta liitettävyys olisi kattavaa. IP:n nykyinen versio, IPv4, mahdollistaa jo yli 4 miljardia tällaista osoitetta[1]. Tämäkään ei kuitenkaan riitä vastaamaan internetin jatkuvan kasvun aiheuttamaan kysyntään. Tätä pitkän aikavälin ongelmaa silmällä pitäen internet-yhteisö kehitti laajemman version, IPv6:n, jota on otettu asteittain käyttöön 90-luvun loppupuolelta lähtien[2].

Euroopan komissio on aiemmin IPv6:sta antamassaan tiedonannossa[3] perustellut tarvetta ottaa uusi versio käyttöön Euroopassa jo varhaisessa vaiheessa. Tiedonanto on synnyttänyt IPv6-työryhmiä[4], jotka ovat edistäneet IPv6:n käyttöönottoa tutkimusverkoissa, tukeneet standardointia ja käynnistäneet koulutusta. Tiedonannon jälkeen rahoitettiin yli 30:ä IPv6:een liittyvää eurooppalaista tutkimushanketta. Euroopassa on nyt paljon asiantuntijoita, joilla on kokemusta IPv6:n käyttöönotosta. Edistymisestä huolimatta uuden yhteyskäytännön käyttöönotto on ollut hidasta, kun taas tuleva puute IP-osoitteista on entistä lähempänä.

2.2. Euroopan kilpailukyvyn ylläpitäminen

Nyt on aika vahvistaa toimintaa. Muutoin on vaarana, että monet toimijat eivät ehdi riittävästi valmistautua IPv6:n nopeutuvaan käyttöönottoon. Toimettomuus voisi myös entisestään viivästyttää IPv6:n käyttöönottoa, mikä haittaisi kaikkia käyttäjiä ja heikentäisi Euroopan teollisuuden kilpailuasemaa.

Tässä tiedonannossa analysoidaan nykytilannetta ja esitetään joukko toimenpiteitä, joilla IPv6 saadaan laajasti käyttöön Euroopassa vuoteen 2010 mennessä.

2.3. Lissabonin strategian tukeminen

Tämä toimintasuunnitelma on osa i2010-toimenpidekokonaisuutta, jolla toteutetaan Lissabonin strategiaa[5]. Se auttaa osaltaan arvioimaan EU:n suoriutumista internet-taloudessa ja vahvistaa valmiuksia kohdata tulevaisuuden haasteet, joita on tarkoitus käsitellä Eurooppa-neuvoston kevään 2009 kokouksessa.

3. NYKYTILANNE

3.1. Lisääntyvä pula IPv4-osoitteista tuottaa vaikeuksia käyttäjille ja jarruttaa innovaatioita

Kaikki internet-osoitteet ovat käytännössä aluksi IANA-organisaation[6] ( Internet Assigned Numbers Authority ) hallussa. IANA osoittaa laajoja osoitekokonaisuuksia viidelle alueelliselle internet-rekisterinpitäjälle[7], jotka puolestaan jakavat osoitteita pienempinä kokonaisuuksina niitä tarvitseville tahoille, esimerkiksi internet-palveluntarjoajille. Tässä ketjussa osoitteita jaetaan todetun tarpeen mukaan: osoitteiden jakautumista ei siis ole määritelty etukäteen.

IPv4:n osoiteavaruus on jo huomattavan suurelta osin käytössä. Tammikuun 2008 lopulla IANA:n osoitevarastossa osoitteista oli vapaana noin 16 prosenttia, eli noin 700 miljoonaa IPv4-osoitetta. Laajalti hyväksyttyjen ja säännöllisesti päivitettävien arvioiden mukaan IANA:lta loppuvat osoitteet jossain vaiheessa vuosien 2010 ja 2011 välillä[8]. Uudet loppukäyttäjät tulevat kuitenkin saamaan osoitteita internet-palveluntarjoajaltaan jonkin aikaa tämän jälkeenkin, mutta eivät enää yhtä helposti.

Internetin toiminta kuitenkin jatkuu senkin jälkeen kun IANA:lla tai alueellisilla internet-rekisterinpitäjillä ei enää ole osoittaa uusia IPv4-osoitteita: jo myönnettyjä osoitteita voidaan käyttää ja tullaan todennäköisesti käyttämäänkin vielä huomattavan pitkään. IP-pohjaisten verkkojen kasvu ja niihin liittyvä innovointi kuitenkin vaikeutuu, ellei asiaan löydetä toimivaa ratkaisua. Internet-yhteisössä ja erityisesti alueellisten internet-rekisterinpitäjien keskuudessa pohditaan parhaillaan tapoja selviytyä tästä siirtymävaiheesta. Kaikki alueelliset rekisterinpitäjät ovat hiljattain julkistaneet asiasta kantansa ja haluavat nopeuttaa IPv6:n käyttöönottoa.

3.2. IPv4 on ainoastaan lyhytaikainen ratkaisu ja johtaa monimutkaistumiseen

Huoli IP-osoitteiden riittävyydestä tulevaisuudessa ei ole uusi asia. Internetin alkuaikoina, ennen alueellisten rekisterinpitäjien luomista ja ennen WWW-teknologian läpilyöntiä, osoitteita jaettiin varsin avokätisesti. Vaarana oli osoitteiden loppuminen jo hyvin nopeasti. Tästä syystä jakopolitiikkaan ja tekniikkaan tehtiin muutoksia, joilla jakoperusteet saatiin paremmin vastaamaan todellisia tarpeita.

Yksi IPv4:n keskeisistä menetelmistä on verkko-osoitteen NAT-muunnos[9] (Network Address Translation). NAT-muunnin yhdistää yksityisiä osoitteita käyttävän yksityisverkon (kotiverkon tai yritysverkon) julkiseen internetiin, joka edellyttää julkisia IP-osoitteita. Yksityiset osoitteet saadaan tähän tarkoitukseen varatusta osoiteavaruuden osasta. NAT-muunnin toimii eräänlaisena yhdysväylänä yksityisen verkon ja julkisen internetin välillä kääntämällä yksityiset osoitteet julkisiksi osoitteiksi. Menetelmällä voidaan siis vähentää IPv4-osoitteiden tarvetta. NAT-muunnoksen käytöllä on kuitenkin kaksi haittapuolta:

- Se vaikeuttaa laitteiden välistä suoraa yhteydenpitoa: tarvitaan välittäjäjärjestelmiä, jotta yksityisellä osoitteella varustetut laitteet tai tavarat voivat kommunikoida julkisen internetin kautta.

- Se lisää järjestelmän monimutkaisuutta, koska käytössä on todellisuudessa kaksi erillistä tietokonekategoriaa: julkisella osoitteella varustetut ja yksityisellä osoitteella varustetut. Tämä lisää usein verkkojen suunnittelun ja ylläpidon sekä sovellusten kehittämisen kustannuksia.

IPv4-osoitteiden saatavuutta voitaisiin ehkä parantaa myös muutamilla muilla toimenpiteillä. IPv4-osoitteille saattaisi kehittyä jälleenmyyntimarkkinat, jotka kannustaisivat organisaatioita myymään eteenpäin käyttämättömiä osoitteitaan. IP-osoitteet eivät kuitenkaan tarkkaan ottaen ole "omaisuutta". Niiden on oltava maailmanlaajuisesti tunnustettuja ollakseen myös globaalisti reititettävissä – tätä ei myyjä aina pystyisi takaamaan. Lisäksi niistä voi tulla hyvin kalliiksi hinnoiteltu voimavara. Toistaiseksi alueelliset rekisterinpitäjät ovat suhtautuneet hyvin skeptisesti tällaisten jälleenmyyntimarkkinoiden syntyyn.

Toisena vaihtoehtona olisi pyrkiä aktiivisesti perimään takaisin jo myönnettyjä, mutta alikäytettyjä osoitekokonaisuuksia. Näköpiirissä ei kuitenkaan ole minkäänlaista sopivaa mekanismia tällaisten osoitteiden palauttamisen varmistamista varten. Lisäksi takaisinkeruun kustannuksia on tarkasteltava suhteessa siihen missä määrin sillä pystyttäisiin pidentämään IANA:n hallussa olevan osoitevaraston elinkaarta[10].

Vaikka tällaisilla toimilla voitaisiin hankkia jonkin verran lisäaikaa, ennemmin tai myöhemmin IP-osoitteiden kysyntä kasvaa niin suureksi, ettei siihen voida vastata IPv4:n osoiteavaruuden puitteissa. Takertuminen IPv4:ään liian pitkäksi aikaa saattaisi tarpeettomasti monimutkaistaa ja hajanaistaa internetiä globaalilla tasolla. Näin ollen parempana strategiana on ottaa IPv6 käyttöön riittävän varhaisessa vaiheessa.

3.3. IPv6: paras tapa edetä

IPv6 tarjoaa osoiteongelmaan selkeän ja kauaskantoisen ratkaisun. IPv6:n mahdollistamien osoitteiden määrä on valtava[11]. IPv6:n ansiosta jokainen kansalainen, jokainen verkko-operaattori (myös ne jotka siirtyvät kokonaan IP-pohjaisiin seuraavan sukupolven verkkoihin) ja jokainen organisaatio maailmassa voi saada käyttöönsä tarvitsemansa määrän IP-osoitteita ja yhdistää minkä tahansa laitteen tai tavaran maailmanlaajuiseen internetiin.

IPv6 pystyy myös tukemaan erinäisiä ominaisuuksia, joita kaivattiin jo IPv4:än. Nämä liittyvät esimerkiksi palvelunlaatuun, automaattiseen kokoonpanon määritykseen, tietoturvaan ja liikkuvuuteen. Tällä välin monia näistä ominaisuuksista on kuitenkin jo kehitelty alkuperäiseen IPv4-yhteyskäytäntöön ja sen ympärille. IPv6:n tekee houkuttelevaksi tulevien sovellusten kannalta juuri valtava osoitemäärä, joka IPv4:ään verrattuna helpottaa sovellusten suunnittelua.

IPv6:n hyödyt näkyvät siis selkeimmin silloin, kun on voitava verkottaa helposti suuri määrä laitteita tai tavaroita, joiden on oltava näkyvissä ja tavoitettavissa internetin välityksellä. Komission rahoittamassa tutkimuksessa[12] osoitettiin tämä potentiaali useilla markkinalohkoilla, kuten kotiverkoissa, kiinteistönhoidossa, matkaviestinnässä, puolustus- ja turvallisuusalalla sekä autoteollisuudessa.

IPv6:n ripeä ja tehokas käyttöönotto tarjoaisi Euroopalle innovaatiopotentiaalia ja mahdollisuuden johtoasemaan internetin kehityksessä. Muut alueet, erityisesti Aasia, ovat jo osoittaneet suurta kiinnostusta IPv6:a kohtaan. Esimerkiksi Japanin kulutuselektroniikkateollisuus kehittää yhä enemmän IP-yhteensopivia tuotteita ja nimenomaan pelkästään IPv6-yhteyskäytännön pohjalta. Euroopan teollisuuden olisikin oltava valmis vastaamaan IPv6-pohjaisten palvelujen, sovellusten ja laitteiden tulevaan kysyntään ja turvaamaan näin kilpailuetunsa maailmanmarkkinoilla.

IPv6:n keskeinen etu IPv4:ään verrattuna on siis sen mahdollistama valtava ja helpommin hallinnoitava osoiteavaruus. Se ratkaisee odotettavissa olevan osoiteongelman pitkäksi aikaa eteenpäin. Se tarjoaa perustan innovaatioille ja sellaisten palvelujen ja sovellusten kehittämiselle ja käytölle, joiden toteuttaminen IPv4-ympäristössä saattaisi olla liian monimutkaista tai kallista. Se tuo valtaa myös käyttäjille, jotka voivat entistä helpommin liittää verkkonsa internetiin.

3.4. Mitä on tehtävä?

IPv6 ei ole suoraan yhteensopiva IPv4:n kanssa. IPv6:a ja IPv4:ä käyttävät laitteet voivat viestiä keskenään ainoastaan sovelluskohtaisten yhdysväylien kautta. Nämä eivät pysty tarjoamaan kestävää ratkaisua läpinäkyvän yhteentoimivuuden aikaansaamiseksi.

IPv6:a voidaan kuitenkin käyttää IPv4:n rinnalla samassa laitteessa ja samassa verkossa. Siirtymävaiheessa (joka arvioiden mukaan kestää 10–20 vuotta tai jopa kauemmin) IPv4:ä ja IPv6:a käytetään koneissa rinnakkain (teknisesti puhutaan dual stack -tekniikasta, jossa siis käytetään kahta protokollapinoa) ja dataa siirretään samoilla verkkoyhteyksillä käyttäen jompaa kumpaa yhteyskäytäntöä. Lisäksi muiden standardien ja tekniikoiden avulla (teknisesti puhutaan tunneloinnista) IPv6-paketteja voidaan välittää käyttäen IPv4:n osoite- ja reititysmekanismeja. Myös päinvastainen järjestely tulee olemaan mahdollinen[13]. Tämä luo teknisen perustan IPv6:n asteittaiselle käyttöönotolle.

IP-yhteyskäytännön käytön yleismaailmallisen luonteen vuoksi IPv6:n käyttöönotto vaatii huomiota monilta toimijoilta eri puolilta maailmaa. Prosessin keskeiset sidosryhmät ovat seuraavat:

- Internetiin liittyvät organisaatiot (kuten ICANN, alueelliset internet-rekisterinpitäjät ja IETF), joiden on hallinnoitava yhteisiä IPv6-resursseja ja -palveluja (jaettava IPv6-osoitteita, vastattava DNS-verkkotunnusjärjestelmän palvelimista jne.) ja jatkettava tarvittavien standardien ja spesifikaatioiden laatimista.Tällä hetkellä (tilanne toukokuussa 2008) jaetut IPv6-osoitteet keskittyvät Eurooppaan (RIPE: 49 %) ja nopeasti kasvaviin Aasiaan ja Pohjois-Amerikkaan (APNIC: 24 %, ARIN: 20 %)[14]. Alle puolet näistä osoitteista näkyy julkisessa internetissä (eli näkyy oletusarvotonta reititystä käyttävien järjestelmien reititystaulukossa).DNS-järjestelmässä yhä useampi juuripalvelin ja ylätason nimipalvelin tukee IPv6:a. Esimerkiksi .eu-nimipalvelimissa IPv6-valmiuden asteittainen käyttöönotto aloitetaan vuoden 2008 aikana.

- Internet-palveluntarjoajat , joiden on ajan mittaan pystyttävä tarjoamaan asiakkailleen IPv6-yhteyksiä ja IPv6-pohjaisia palveluja.On viitteitä siitä, että alle puolet internet-palveluntarjoajista pystyy tarjoamaan jonkinlaista IPv6-yhteysmahdollisuutta. Vain muutaman internet-palveluntarjoajan vakiotarjontaan kuuluu IPv6-asiakasliittymä (suunnattu pääasiassa yrityskäyttäjille) ja IPv6-osoitteiden myöntäminen[15]. IPv6:a käyttävien autonomisten järjestelmien (tyypillisesti internet-palveluntarjoajien ja suurten loppukäyttäjien) osuus arvioidaan 2,5 prosentiksi[16].Vastaavasti IPv6-liikenteen määrä näyttäisi olevan suhteellisen pieni. Internetin yhdysliikennepisteissä (joista noin joka viides tukee IPv6:a) IPv6:n suhde IPv4:ään on alle 0,1 prosenttia[17]. Tässä ei kuitenkaan oteta huomioon internet-palveluntarjoajien välistä suoraa liikennettä ja tunneloitua IPv6-liikennettä, joka saattaa päällisin puolin näyttää IPv4-liikenteeltä. Hiljattain tehtyjen mittausten mukaan tällainen tunneloitu IPv6-liikenne näyttäisi olevan lisääntymässä.

- Infrastruktuurin (kuten verkkolaitteistojen, käyttöjärjestelmien, verkkosovellusohjelmistojen) toimittajat , joiden on sisällytettävä IPv6-valmius tuotteisiinsa.Monet laite- ja ohjelmistovalmistajat ovat päivittäneet tuotteitaan tukemaan IPv6:a[18]. Kehitettävää on kuitenkin vielä tietyissä toiminnoissa ja suorituskyvyssä sekä IPv4:ä vastaavassa käyttäjätuessa.Kuluttajalaitteistojen, kuten internet-yhteyteen käytettävien pienten reitittimien ja kotimodeemien, valtaosa ei kuitenkaan vielä tue IPv6:a.

- Sisällön ja palvelujen (kuten verkkosivusto-, pikaviesti-, sähköposti-, tiedostojenjako- ja internet-puhelupalvelujen) tarjoajat , joiden on pysyttävä tavoitettavissa ja mahdollistettava IPv6:n käyttö palvelimillaan.IPv6-yhteensopivia verkkosivustoja on maailmanlaajuisesti vielä hyvin vähän. Maailman käytetyimmistä sivustoista tuskin yhtäkään ylläpidetään myös IPv6-versiona. IPv6-yhteyskäytännön kautta tavoitettavia sisältöjä ja palveluja ei internetissä käytännössä ole juuri lainkaan, mikä muodostaa huomattavan esteen uuden yhteyskäytännön omaksumiselle.

- Yritys- ja kotisovellusten (kuten yritysohjelmistojen, älykorttien, vertaisohjelmistojen, siirtojärjestelmien, anturiverkostojen) tuottajat , joiden on varmistettava ratkaisujensa IPv6-yhteentoimivuus ja yhä enenevässä määrin kehitettävä tuotteita ja tarjottava palveluja, joissa hyödynnetään IPv6:n ominaisuuksia.Tällä hetkellä ei ole olemassa juuri lainkaan pelkästään IPv6:a varten rakennettuja sovelluksia. Yhtenä oletuksena on ollut, että IP:n käytön leviäminen johtavana verkkoyhteyskäytäntönä toisi IPv6:a uusille aloille, kuten logistiikkaan ja liikenteenohjaukseen, matkaviestintään ja ympäristön seurantaan. Näin ei kuitenkaan vielä ole mainittavassa määrin käynyt.

- Loppukäyttäjät (kuluttajat, yritykset, korkeakoulut ja julkishallinto), joiden on hankittava IPv6-yhteensopivia tuotteita ja palveluja ja muutettava oma verkkonsa tai kodin internet-liittymä IPv6-yhteensopivaksi.Monilla kotikäyttäjillä on tiedostamattaan IPv6-valmiuksin varustettuja laitteita, mutta koska sovelluksia ei ole tarjolla, he eivät saa hyödynnettyä IPv6:n tarjoamia mahdollisuuksia.Yritykset ja julkishallinnot ovat haluttomia tekemään toimivaan verkkoon muutoksia ilman selkeää tarvetta. Näin ollen IPv6:lla ei ole paljonkaan näkyvää käyttöä yksityisissä verkoissa.Varhaisia omaksujia ovat olleet korkeakoulut ja tutkimuslaitokset. Kaikki EU:n kansalliset tutkimus- ja koulutusverkot toimivat myös IPv6:lla. Eurooppalainen Géant-verkko[19] on IPv6-yhteensopiva, ja noin prosentti sen liikenteestä on puhtaasti IPv6-pohjaista.

IPv6:n käyttöönoton edellyttämien toimenpiteiden määrä ja laatu vaihtelee toimijoittain ja riippuu kustakin yksittäisestä tapauksesta. Siksi onkin käytännössä mahdotonta arvioida luotettavasti IPv6:n käyttöönoton kokonaiskustannuksia[20]. Hankkeista saadut kokemukset osoittavat, että kustannukset saadaan pidettyä kurissa, kun käyttöönotto on vaiheittaista ja suunnitelmallista. On suositeltavaa ottaa IPv6 käyttöön asteittain, mahdollisesti laitteisto- ja ohjelmistopäivitysten, organisaatiomuutosten ja koulutushankkeiden yhteydessä (vaikka ne päällisin puolin eivät näyttäisikään liittyvän IPv6:een). Tämä edellyttää organisaatiossa yleistä tietoisuutta asiasta, jotta tarjolla olevia synergioita ei menetetä. Kustannukset ovat huomattavasti suuremmat, jos IPv6:een siirrytään erillisenä hankkeena ja tiukoissa aikarajoissa.

IPv6:een tullaan siirtymään olemassa olevien IPv4-verkkojen rinnalla. Standardit ja teknologia mahdollistavat eri toimijoiden tasaisen ja vaiheittaisen siirtymisen IPv6:een. Tämä auttaa pitämään kustannukset hallinnassa. Käyttäjät voivat käyttää IPv6-sovelluksia ja tuottaa IPv6-liikennettä tarvitsematta odottaa, että heidän internet-palveluntarjoajansa pystyy tarjoamaan erityistä IPv6-liittymää. Internet-palveluntarjoajat voivat kasvattaa IPv6-valmiuksiaan ja tarjota niihin perustuvia palveluja todetun kysynnän perusteella.

3.5. Asiaa vietävä eteenpäin Euroopan tasolla

Tällä hetkellä useimmat sidosryhmät eivät ole täysin selvillä IPv6:n käyttöönoton hyödyistä. Hyödyt ovat kauaskantoisia ja riippuvat myös muiden sidosryhmien päätöksistä IPv6:n käyttöönoton aikataulusta ja toteutustavasta.

Mitä useampi käyttäjä hyödyntää IPv6:a, sitä houkuttelevampi vaihtoehto siitä tulee myös muille. Käyttäjämäärän lisääntyessä tarjolle tulee enemmän ja laadukkaampia tuotteita ja palveluja alhaisempaan hintaan. Myös yleinen tietämys IPv6:n toiminnasta ja hallinnoinnista kasvaa. Tuloksena syntyy laitetoimittajien ja palveluntarjoajien ekosysteemi, jossa ne vahvistavat toisiaan ja joka lisää luottamusta järjestelmää kohtaan ja nopeuttaa käyttöönottoa. Samankaltaiset markkinavoimat vaikuttavat kuitenkin myös IPv4:ään, jonka kohdalla vastaava ekosysteemi on toiminut jo monta vuotta ja jättää jälkeensä valtavan laite- ja sovellusperinnön.

Yhteistä liikettä IPv6:een siirtymiseksi on vaikea käynnistää, koska sidosryhmillä ei ole helppoa tapaa ottaa huomioon muiden päätöksiä. IPv6:n käyttöönottoa ohjaamassa tai koordinoitua pääsuunnitelmaa laatimassa ei ole mitään yksittäistä tahoa. IPv6:n käyttöönotto on pääosin hajautettu ja markkinavetoinen prosessi globaalissa mittakaavassa. Tässä tilanteessa monet sidosryhmät ovat omaksuneet IPv6:een odottavan kannan ja valitsevat ”tutun ja turvallisen” IPv4-vaihtoehdon. Kokonaisseurauksena on ollut edellä kuvailtu IPv6:n käyttöönoton viivästyminen. Tässä tilanteessa voitaisiin järkevillä poliittisilla toimilla aktivoida markkinoita rohkaisemalla myönteisessä hengessä ihmisiä ja organisaatioita etenemään asiassa. Toimet ovat tuloksellisempia, jos ne voidaan toteuttaa yhdessä koko Euroopan tasolla.

4. TOIMENPITEET: IPV6 LAAJASTI KÄYTTÖÖN EUROOPASSA VUOTEEN 2010 MENNESSÄ

Euroopan olisi otettava tavoitteekseen IPv6:n laaja käyttöönotto vuoteen 2010 mennessä. Käytännössä ainakin 25 prosentilla käyttäjistä olisi oltava mahdollisuus kytkeytyä IPv6-pohjaiseen internetiin ja käyttää tärkeimpiä sisällön- ja palveluntarjoajiaan huomaamatta merkittävää eroa IPv4:än verrattuna.

4.1. Toimenpiteet sisällön, palvelujen ja sovellusten IPv6-yhteensopivuuden edistämiseksi

- Komissio pyrkii jäsenvaltioiden kanssa mahdollistamaan IPv6:n käytön julkisen sektorin verkkosivustoilla ja julkishallinnon sähköisissä palveluissa. Tätä varten olisi sovittava yhteisistä käyttöönottotavoitteista. Toiminnassa on tarkoitus hyödyntää jo olemassa olevia välineitä, kuten sähköisen hallinnon i2010-toimintasuunnitelmaa sekä IDABC-ohjelmaa[21]. Omalta osaltaan komissio muuntaa Europa- ja Cordis-verkkosivustonsa IPv6-yhteensopiviksi vuoteen 2010 mennessä.

- Komissio pyytää sisällön- ja palveluntarjoajia, muun muassa Euroopan 100:a käytetyintä verkkosivustoa, muuttamaan tarjontansa IPv6-yhteensopivaksi vuoteen 2010 mennessä. Se aikoo helpottaa yhteistyötä kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan sisältyvillä aihekohtaisilla verkostoilla, joissa on mukana laitetoimittajia, internet-palveluntarjoajia sekä sisällön ja palvelujen tarjoajia.

- Komissio pyytää sellaisia alan toimijoita, jotka nyt ovat omaksumassa IP-teknologiaa ydinliiketoimintaansa, harkitsemaan IPv6:n ottamista pääasialliseksi yhteyskäytännökseen sovellusten ja laitteiden (kuten anturien, kameroiden jne.) kehittämisessä. Tässä yhteydessä komissio kaavailee tukevansa IPv6:een liittyvien sovellusten testausta ja validointia kokeiluhankkeissa, joita voitaisiin rahoittaa kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta alkaen vuodesta 2009.

- Komissio on antanut rahoitustukea standardointitoimille verkkojen yhteentoimivuuden parantamiseksi. Tässä yhteydessä komissio on halukas tukemaan standardointitoimia, jotka liittyvät IPv6-verkossa toimiviin yhteyskäytäntöihin (esim. Session Initiation Protocol). Lisäksi komissio kehottaa eurooppalaisia standardointielimiä kehittämään oppaita parhaista käytännöistä IPv6:ta tukevien internet-palvelujen käyttöönotossa.

- Komissio kannustaa seitsemännen puiteohjelman tutkimushankkeissa mahdollisuuksien mukaan IPv6:n käyttöä silloin kun hankkeessa on tehtävä valinta eri yhteyskäytäntöjen välillä.

4.2. Toimenpiteet IPv6-liittymien ja -tuotteiden kysynnän lisäämiseksi julkisin hankinnoin

Julkisessa kuulemisessa[22] todettiin julkiset hankinnat tehokkaaksi tavaksi nopeuttaa siirtymistä IPv6:een. Esimerkiksi Yhdysvaltain hallitus määräsi vuonna 2005 kaikki liittovaltiotason virastot päivittämään runkoverkkonsa IPv6:een vuoden 2008 puoliväliin mennessä[23].

- Komissio kannustaa jäsenvaltioita valmistelemaan IPv6:n käyttöä omissa verkoissaan ja varmistamaan ulkoisia verkonpitosopimuksia uusiessaan, että niissä otetaan huomioon siirtyminen IPv6-yhteyksiin ja että kaikki hankitut laitteistot ovat IPv6-yhteensopivia. Komissio kokoaa yhteen tietohallintopäälliköitä jäsenvaltioista vaihtamaan kokemuksia ja seuraamaan kehitystä.

- Vastaavasti komissio määrää IPv6-valmiudet keskeiseksi vaatimukseksi omien verkkolaitteistojensa ja -palvelujensa uusimissyklissä. Se tulee toteuttamaan tarvittavia sisäisiä kokeiluja ja kehityshankkeita IPv6:een valmistautumiseksi.

4.3. Toimenpiteet IPv6:n käyttöönoton valmistelemiseksi riittävän ajoissa

Siirtyminen IPv6:een vie jonkin aikaa ja edellyttää verkoissa IPv4:n ja IPv6:n rinnakkaiskäyttöä, mikä nostaa esiin tiettyjä haasteita. Kaikkien toimijoiden on valmistauduttava kehittämään ja ottamaan käyttöön IPv6-yhteensopivia ratkaisuja; mitä pikemmin, sen parempi. Organisaatioiden ei tulisi odottaa, että niiden internet-palveluntarjoaja tarjoaa puhtaasti IPv6-pohjaisia liittymiä, vaan aloittaa IPv6:n käytön mahdollistaminen jo omasta verkostaan.

- Komissio toteuttaa eri käyttäjäryhmille kohdennettuja tiedotuskampanjoita. Ne voidaan parhaiten toteuttaa julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyönä ja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

- Komissio aikoo rahoittaa ns. erityisiä tukitoimia (seitsemännessä puiteohjelmassa) käyttöönottoon liittyvän käytännön osaamisen levittämiseksi.

- Komissio tukee jatkossakin standardointitoimia, jotka liittyvät IPv6:n yhteentoimivuuteen, siirtymävaiheeseen ja saatavuuteen, linjassa IPv6-yhteyskäytäntöjen olemassaolevien testauspuitteiden kanssa.

- Komissio kannustaa internet-palveluntarjoajia tarjoamaan täysin IPv6-pohjaisia yhteyksiä asiakkailleen vuoteen 2010 mennessä ja päivittämään IPv6:een laitteet, joita ne toimittavat asiakkailleen.

- Komissio pyytää jäsenvaltioita tukemaan IPv6-teknologian sisällyttämistä alan jatkokoulutusohjelmiin ja korkeakoulujen tietoliikennekursseihin jne. Komissio käynnistää tähän liittyvän tutkimuksen ja aikoo järjestää asiasta konferenssin vuonna 2009.

4.4. Tietoturvaan ja yksityisyyden suojaan liittyvät toimenpiteet

Tietoturva ei hoidu IPv6:ssa IPv4:ä paremmin tai huonommin, mutta kylläkin eri tavalla. IPv4:n ja IPv6:n rinnakkaiskäytössä tietoturvakysymykset saattaisivat käydä varsin monimutkaisiksi toteutuksen ja järjestelmäsuunnittelun kannalta[24].

Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, että IP-osoitetta voidaan pitää henkilötietona, joka kuuluu tietosuojadirektiivien soveltamisalaan[25]. Tietosuojaan IPv6:ssa liittyen on nostettu esiin muutamia ongelmakohtia erityisesti 29 artiklan mukaisessa tietosuojatyöryhmässä[26]. Yksi ongelmakohdista on ratkaistu standardilla. Tilannetta on kuitenkin seurattava järjestelmäsuunnittelu- ja toteutusvaiheessa.

- Komissio levittää tietoa parhaista toimintatavoista ja tekee laitetoimittajien kanssa yhteistyötä täyden IPv6-toiminnallisuuden saavuttamiseksi. Tarvittaessa komissio käyttää apuna Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston ENISAn asiantuntemusta.

- Komissio seuraa IPv6:n laajan käyttöönoton vaikutuksia yksityisyyden suojaan ja tietoturvaan erityisesti kuulemalla eri sidosryhmiä, kuten tietosuoja- ja lainvalvontaviranomaisia.

5. TOIMINTASUUNNITELMAN TOTEUTTAMINEN

Toimintasuunnitelma on tarkoitus toteuttaa seuraavan kolmen vuoden aikana. Komissio seuraa IPv6:n käyttöönottoa ja suorittaa toteutustutkimuksen mitatakseen IPv6:n saatavuutta ja toimivuutta käyttäjien näkökulmasta Euroopassa.

Komissio seuraa edelleen internetin hallintoon liittyvien organisaatioiden toimintaa, esimerkiksi meneillä olevaa keskustelua IPv4-osoitteiden jakoperiaatteista rekisterinpitäjien kesken, ja osallistuu toimintaan tarpeen mukaan.

Komissio raportoi kehityksestä säännöllisesti korkean tason i2010-ryhmälle. Lisäksi se julkistaa edistymisraportteja verkkosivuillaan ja muilla tavoin.

Vuonna 2010 komissio tarkastelee tilannetta uudelleen ja päättää mahdollisista jatkotoimista.

[1] IPv4 määritellään asiakirjassa RFC 791 vuodelta 1981. RFC on lyhenne sanoista ”Request for Comments” (kommenttipyyntö). Lisätietoa asiasta on internetin perustekniikkaa kehittävän IETF-yhteisön (Internet Engineering Task Force) sivuilla osoitteessa http://www.ietf.org.

[2] RFC 2460, 1998. http://www.ietf.org/html.charters/OLD/ipv6-charter.html ja http://www.ietf.org/html.charters/6man-charter.html.

[3] KOM(2002) 96 ”Internetin seuraava sukupolvi – tärkeimmät toimenpiteet siirryttäessä Internetin uuteen IPv6-yhteyskäytäntöön” http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52002DC0096:FI:HTML.

[4] Esim. http://www.ipv6tf.org.

[5] KOM(2005) 229 lopullinen ”i2010 - Kasvua ja työllisyyttä edistävä eurooppalainen tietoyhteiskunta”.

[6] IANA:n tehtäviä hoitaa tällä hetkellä ICANN Internet Corporation for Assigned Names and Numbers ; http://www.icann.org/general/iana-contract-17mar03.htm.

[7] AfriNIC (Afrikka), APNIC (Aasia ja Tyynenmeren alue), ARIN (Pohjois-Amerikka ja Karibia), LACNIC (Latinalainen Amerikka) ja RIPE NCC (Eurooppa, Lähi-Itä ja osa Keski-Aasiasta).

[8] http://www.potaroo.net/tools/ipv4/index.htmlhttp://www.tndh.net/~tony/ietf/ipv4-pool-combined-view.pdfAiempi arvio ja selvitys tehdyn analyysin perusteista:http://www.cisco.com/web/about/ac123/ac147/archived_issues/ipj_8-3/ipv4.html.

[9] RFC 2663, 1994.

[10] Esimerkiksi yhden sen kokoisen osoitekokonaisuuden takaisinsaaminen, jollaisia IANA nykyisellään myöntää alueellisille rekisterinpitäjille, siirtäisi osoitteiden loppumisajankohtaa eteenpäin vain noin kolmella viikolla.

[11] Lukumääräisesti 3,4 kertaa 1038.

[12] Impact of IPv6 on Vertical Markets , lokakuu 2007. http://ec.europa.eu/information_society/policy/ipv6/docs/short-report_en.pdf.

[13] Ks. RFC:t 2893, 3056, 4214 ja 4380.

[14] http://www.ripe.net/rs/ipv6/stats/index.html.

[15] http://www.sixxs.net/faq/connectivity/?faq=ipv6transithttp://www.sixxs.net/faq/connectivity/?faq=native.

[16] http://bgp.he.net/ipv6-progress-report.cgi.

[17] Amsterdamin internet-yhdysliikennepisteen liikenneanalyysin mukaan vuoden 2007 aikana 10 ensimmäisenä kuukautena päiväkohtainen keskimääräinen IP-liikenne oli 177 gigabittiä sekunnissa, josta IPv6-liikennettä oli 47 megabittiä sekunnissa eli 0,03 prosenttia; http://www.ripe.net/ripe/meetings/ripe-55/presentations/steenman-ipv6.pdf.

[18] http://www.ipv6-to-standard.org/IPv6 Forumilla on lisäksi ohjelma, jossa määritellään vapaaehtoista IPv6 Ready -tunnusta.http://www.ipv6ready.org/pdf/IPv6_Ready_Logo_White_Paper_Final.pdfhttp://www.ipv6ready.org/logo_db/approved_list_p2.phphttp://www.ipv6ready.org/logo_db/approved_list.php.

[19] Géant on yleiseurooppalainen tietoliikenneverkko, joka yhdistää 30 miljoonaa tutkimus- ja koulutusalan käyttäjää Euroopassa ja muualla maailmassa. http://www.geant.net/ .

[20] Yhdessä tutkimuksessa on pyritty tähän ja arvioitu Yhdysvaltain taloudelle aiheutuvat siirtymäkustannukset 25 vuoden aikana 25 miljardiksi Yhdysvaltain dollariksi (vuoden 2003 arvoissa laskettuna). Tutkimukseen liittyy kuitenkin useita metodologisia epävarmuustekijöitä. http://www.nist.gov/director/prog-ofc/report05-2.pdf.

[21] Ohjelma koskee yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden yhteentoimivaa toimittamista julkishallinnolle, yrityksille ja kansalaisille. http://ec.europa.eu/idabc/en/document/5101/3.

[22] Helmikuussa 2000 järjestetty lausuntokierros: ftp://ftp.cordis.europa.eu/pub/fp7/ict/docs/ipv6-public-consultation-report_en.pdf .

[23] OMB Memorandum 05-22, Transition Planning for Internet Protocol Version 6 (IPv6) , http://www.whitehouse.gov/omb/memoranda/fy2005/m05-22.pdf.

[24] http://www.ipv6forum.com/dl/white/NAv6TF_Security_Report.pdf.

[25] Asia C-275/06, Promusicae v. Telefonica, tuomio 29. tammikuuta 2008, kohta 45. Direktiivit 95/46/EY ja 2002/58/EY.

[26] Opinion 2/2002 on the use of unique identifiers in telecommunication terminal equipments: the example of IPV6. http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/docs/wpdocs/2002/wp58_en.pdf. Ongelmana oli, että järjestelmäkonfiguraation helpottamiseksi osa IPv6-osoitteesta muodostui rajapintatunnisteesta (Ethernetin MAC-osoitteesta). Asia ratkaistiin sallimalla koneiden luoda osa osoitteessa satunnaismenetelmällä, ks. RFC 4941.