FI Euroopan unionin virallinen lehti C 147/21

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomusmenettelystä asiassa COMP/F-1/38.338 – Kovat lyhyttavarat – neulat

(laadittu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 artiklan mukaisesti – EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21)

2009/C 147/14

Päätösluonnoksen perusteella voidaan todeta seuraavaa:

Asian käsittely aloitettiin Entaco Ltd:n edustajan toimittamien tietojen ja komission 7. ja 8. marraskuuta 2001 useiden yhteisössä sijaitsevien kovien ja pehmeiden lyhyttavaroiden valmistajien ja Saksan kiinnitystarviketeknologian tuottajien yhdistyksen VBT:n tiloissa neuvoston asetuksen N:o 17 (1) 14 artiklan 3 kohdan nojalla suorittamien tarkastusten perusteella. Tarkastuskäyntien aikana ja niiden jälkeen asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla lähetettyjen tietopyyntöjen kautta komissio sai asiakirjatodisteita, joiden mukaan seuraavat yritykset olivat sopimuksin ja yhdenmukaistetuin menettelytavoin rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa:

William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH & Co. KG (Prym) Coats plc (nykyisin: Coats Holdings Ltd) ja J & P Coats Ltd (Coats), Entaco Group Ltd ja Entaco Ltd. (Entaco)

Komissio lähetti 15. maaliskuuta 2004 väitetiedoksiannon Prymille, Entacolle ja Coatsille asetuksen (EY) N:o 2842/98 (2) 2 artiklan mukaisesti. Entaco vastaanotti sen 16. maaliskuuta 2004, Coats ja Prym puolestaan 17. maaliskuuta 2004. Väitetiedoksiantoon oli vastattava 13. toukokuuta 2004 mennessä. Coatsin ja Prymin määräaikaa jatkettiin 28. toukokuuta 2004 asti.

Entacon vastaus vastaanotettiin 5. toukokuuta 2004. Coatsin ja Prymin vastaukset vastaanotettiin 28. toukokuuta 2004.

Asiakirjoihin tutustuminen mahdollistettiin lähettämällä CD-Rom, joka sisälsi komission aineistossa olevat asiakirjat. Osapuolet vastaanottivat sen 26. maaliskuuta 2004.

Coats pyysi 13. huhtikuuta ja 5. toukokuuta 2004 päivätyillä kirjeillä oikeutta saada tutustua komission aineistossa oleviin muihin tietoihin väittäen, että eräät muut Prymin ja VBT:n toimitiloissa kopioiduista asiakirjoista voivat olla merkityksellisiä Coatsin puolustuksen kannalta. Lisäksi Coats arvosteli sitä, että jotkin väitetiedoksiannon kappaleet oli poistettu, vaikka ne viittasivat merkityksellisiin asiakirjoihin.

Ilmoitin 3. toukokuuta ja 7. toukokuuta 2004 päivätyillä kirjeillä hyväksyväni sen, että Coatsille lähetetään lähes kaikki Prymin toimitiloissa kopioidut asiakirjat, jotka Prymin mukaan eivät olleet luottamuksellisia. Lupasin myös liittää väitetiedoksiantoon lähes kaikki Coatsin mainitsemat kappaleet. Näin ollen asiasta vastaava komission yksikkö myönsi oikeuden tutustua näihin lisätietoihin pyyntöä seuraavina päivinä.

VBT:n toimitiloissa kopioitujen asiakirjojen osalta olin kuitenkin sitä mieltä, että ne eivät liittyneet siinä määrin käsiteltävänä olevaan asiaan, että niiden luovuttaminen olisi ollut perusteltua. Sen vuoksi hylkäsin Coatsin pyynnön. Coats ei esittänyt tästä vastalauseita.

Osapuolten pyynnöstä tässä asiassa järjestettiin suullinen kuuleminen 18. kesäkuuta 2004.

Suullisen kuulemisen jälkeen kukin osapuoli sai ei-luottamuksellisen toisinnon muiden osapuolten vastauksista. Kaikille osapuolille ilmoitettiin, että vastausten voitaisiin katsoa sisältävän uusia todisteita, jotka ovat yhteydessä väitetiedoksiannossa esitettyihin väitteisiin. Osapuolille annettiin mainittujen tietojen vastaanottamisesta neljä viikkoa aikaa toimittaa lisähuomautuksia.

Coats toimitti 28. heinäkuuta lisäasiakirjoja useista kysymyksistä, jotka oli otettu esille tai joita oli selvennetty suullisessa kuulemisessa. Prym teki samoin 30. heinäkuuta 2004.

Coats lähetti 19. elokuuta 2004 komissiolle muistion, jossa esiteltiin lyhyesti yrityksen merkittävimmät vastalauseet komission menettelystä.

Komission päätösluonnos sisältää ainoastaan väitteet, joista osapuolilla on ollut tilaisuus esittää huomautuksensa.

Edellä esitetyn perusteella katson, että tässä asiassa on noudatettu täysin osapuolten oikeuksia tulla kuulluiksi.

Bryssel 19. lokakuuta 2004. Karen WILLIAMS

(1) Neuvoston asetus N:o 17, annettu 6 päivänä helmikuuta 1962, perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYV 13, 21.2.1962, s. 204).

(2) Komission asetus (EY) N:o 2842/98, annettu 22 päivänä joulukuuta 1998, kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä (EYVL L 354, 30.12.1998, s. 18).