EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 5.2.2019 COM(2019) 50 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE monivuotisia viljelykasveja koskevista Euroopan tilastoista 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1337/2011 toimivuudesta



KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE monivuotisia viljelykasveja koskevista Euroopan tilastoista 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1337/2011 toimivuudesta 1. TAUSTAA Monivuotisia viljelykasveja koskevista Euroopan tilastoista annettu asetus (EU) N:o 1337/2011 (jäljempänä ’asetus’) tuli voimaan 1. tammikuuta 2012. Sillä kumottiin seuraavat kaksi säädöstä: viininviljelyaloja koskevien tilastotietojen keruusta 5 päivänä helmikuuta 1979 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 357/79 ja tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmäpuulajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi 19 päivänä joulukuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/109/EY. Asetus (EU) N:o 1337/2011 kattaa kaksi monivuotisia viljelykasveja koskevaa rakenteellisten tietojen keruuta: ·hedelmätarhoja koskevan tiedonkeruun omenoista, päärynöistä, persikoista, nektariineista, appelsiineista, sitruunoista, pienistä sitrushedelmistä ja oliivipuista sekä syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä tuottavista viiniköynnöksistä ja ·viinitarhoja koskevan tiedonkeruun viinitarhoista, jotka tuottavat rypäleitä viinin valmistukseen ja rusinoiksi sekä kahteen käyttötarkoitukseen tarkoitettuja rypäleitä. Tähän mennessä tiedot on kerätty kolmeen otteeseen: hedelmätarhoista kahdesti (vuosina 2012 ja 2017) ja viinitarhoista kerran (vuonna 2015). Asetuksen 13 artiklassa säädetään, että ”komissio tarkastelee uudelleen tämän asetuksen toimivuutta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018 ja sen jälkeen joka viides vuosi. Tämän uudelleentarkastelun yhteydessä komissio arvioi kaikkien 4 artiklassa tarkoitettujen tietojen tuottamisen tarpeellisuutta. Jos komissio tämän arvioinnin perusteella katsoo, että joitakin näistä tiedoista ei enää vaadita, sillä on oikeus antaa 11 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla poistetaan joitakin tietoja liitteistä I ja II.” Tässä kertomuksessa esitetään yhteenveto asetuksen toimivuuden arvioinnissa tehdyistä tärkeimmistä havainnoista. Kertomuksessa viitataan vuoden 2020 Euroopan maataloustilastostrategiaan, jonka Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevä komitea hyväksyi 19. marraskuuta 2015 pitämässään 27. kokouksessaan, ja esitetään monivuotisia viljelykasveja koskevien rakenteellisten tilastojen uusi oikeudellinen kehys, jolla kumotaan asetus (EU) N:o 1337/2011, jonka toimivuus on tämän kertomuksen aiheena. 2. TÄRKEIMMÄT HAVAINNOT JA ARVIOINTI Asetuksen (EU) N:o 1337/2011 täytäntöönpano on jossain määrin ongelmallista, mikä käy ilmi vuosina 2012 ja 2017 toteutetun hedelmätarhoja koskevan tiedonkeruun ja vuonna 2015 toteutetun viinitarhoja koskevan tiedonkeruun kokemuksista, useiden asiantuntijaryhmien kokouksista saadusta palautteesta ja jäsenvaltioiden toimittamista laatukertomuksista. Käyttäjien tarpeet ovat myös muuttuneet viimeisen vuosikymmenen aikana. 2.1 Tietojenkeruuseen liittyvät ongelmat Tietojen ja laaturaporttien analysoinnin perusteella on selvää, että hedelmä- ja viinitarhoja koskevat tiedonkeruut ovat haasteellisia. 2.1.1 Hedelmätarhoja koskeva tiedonkeruu Muuttujien (lajikkeet, hedelmän väri, sadonkorjuuaika, ikä ja tiheys) ristiintaulukoinnilla on kaksi seurausta. Ensinnäkin jäsenvaltioiden on käytettävä erittäin suurta otantatiheyttä. Sellaisten maiden keskimääräinen otantatiheys, joilla ei ole hedelmätarharekisteriä, oli erittäin suuri – 54 prosenttia. Näistä maista viiden oli sen vuoksi järjestettävä laskenta kerätäkseen hedelmätarhoja koskevia tietoja. Toiseksi tietojen yksityiskohtaisen jaottelun vuoksi tiedonkeruu on kallista ja aikaa vievää. Hedelmätarhoja koskevan tiedonkeruun keskimääräiset kustannukset (viitevuotta kohti) ovat noin 220 000 euroa maata kohti ja vaihtelevat 2 500 eurosta 900 000 euroon. Tilastoviranomaisten työpanos vaihtelee 0,1 kokoaikavastaavasta (FTE) 6,2 kokoaikavastaavaan. Erittäin suuret otannat ja pitkät kyselylomakkeet, jotka edellyttävät useita pinta-alamittauksia, ovat erittäin rasittavia myös vastaajille.

Hyvin yksityiskohtaisten tietojen keruuseen kansallisella tasolla tehdyt suuret investoinnit eivät valitettavasti tuota täyttä hyötyä tiedonkäyttäjille, sillä kaikkia kerättyjä tietoja ei voida julkaista tilastosalaisuuden vuoksi. Asetuksen liitteessä I tarkoitetut lajikeryhmät – erityisesti omenien ja päärynöiden osalta – eivät edusta hyvin lajikkeiden jakautumista EU:ssa. Syötäviksi tarkoitettujen omenien viljelyalasta 34 prosenttia on luokiteltu ryhmään ”Muut”. Päärynöillä vastaava luku on 18 prosenttia. Ongelma on vieläkin suurempi Pohjois- ja Itä-Euroopassa, joissa joidenkin maiden kaikki hedelmätarhat kuuluvat luokkaan ”Muut”. Vapaaehtoisten tietojen kerääminen teolliseen jalostukseen tarkoitettuja omenia, päärynöitä ja persikoita tuottavista puista on vaikeaa, sillä useissa tapauksissa viljelijöiden vuotuiset päätökset siitä, myyvätkö ne hedelmät kulutukseen vai teolliseen jalostukseen, perustuvat hedelmäpuun lajikkeen sijaan säähän, markkinaolosuhteisiin ja laatunäkökohtiin. 2.1.2 Viinitarhoja koskeva tiedonkeruu Asetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetään, että muita kuin syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä koskevat tiedot on ”laadittava käyttäen tietoja, jotka ovat saatavilla viinitilarekisterissä, joka on pantu täytäntöön asetuksen (EY) N:o 1234/2007 185 a artiklan mukaisesti kaikkien siinä mainittujen tilojen osalta ja joka on määritelty asetuksen (EY) N:o 436/2009 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa”. Asetuksen mukainen viinitilarekisterin ja viinitarhoja koskevan tiedonkeruun välinen pakollinen yhteys aiheuttaa ongelmia useissa jäsenvaltioissa, sillä rekisterit eivät ole aina ajan tasalla eivätkä sisällä kaikkia asetuksessa lueteltuja muuttujia. Velvoite käyttää rekisteriä ainoana tietolähteenä on ongelmallinen myös Euroopan tilastoja koskevien käytännesääntöjen näkökulmasta. Tämä johtuu siitä, että 6.2 kohdassa todetaan, että tilastotietojen lähteiden valinnan on perustuttava tilastolliseen harkintaan, ja 12.1 kohdassa edellytetään, että tietolähteet arvioidaan ja niiden luotettavuus varmistetaan säännöllisesti. 2.2. Käyttäjien tarpeet Pääosastojen kuulemisessa vahvistettiin, että komissiolla on oltava tarkkaa tietoa tiettyjen monivuotisten viljelykasvien viljelmien tuotantomahdollisuuksista EU:ssa. Yhteisen maatalouspolitiikan asianmukaisen hallinnoinnin varmistamiseksi komissio edellyttää säännöllistä tietojen tuottamista monivuotisista viljelykasveista. Tietojen seulonnassa kävi kuitenkin ilmi, että rasitteen – erityisesti hedelmätarhoja koskevasta tietojenkeruusta aiheutuvan rasitteen – vähentämiseksi voidaan toteuttaa merkittäviä toimenpiteitä.

Seuraavia muuttujia ei enää tarvitse sisällyttää rakennetilastotietoihin, joita tuotetaan toimien seurantaa varten: •omenien ja päärynöiden lajikkeet •persikoiden, nektariinien ja syötäväksi tarkoitettujen viinirypäleiden hedelmän väri ja •persikoiden, nektariinien, aprikoosien, appelsiinien ja pienten sitrushedelmien sadonkorjuuaika. Ikää ja tiheyttä koskevia muuttujia ei myöskään tarvitse enää ristiintaulukoida, vaan ne voidaan kerätä erikseen. Tiedot voidaan kerätä 6–7 vuoden välein, sillä hedelmä- ja viinitarhojen rakenne on suhteellisen vakaa. Asetuksen mukaan tiedot oli kerättävä jäsenvaltioissa, joiden viinin viljelyala on vähintään 500 hehtaaria. Hedelmätarhojen osalta kynnys oli kansallisella tasolla 1 000 hehtaaria kutakin hedelmäpuulajia kohti. Jotta kynnys olisi yhtenäinen muiden viinialan toimenpiteiden ja rekisterien kanssa, sen pitäisi olla 1 000 hehtaaria myös viinintuotantoon tarkoitettujen viinitarhojen osalta. Politiikassa tarvitaan tietoja, jotka edustavat entistä paremmin alueellisia alueita. Asetuksen mukaisesti hedelmäpuita koskevat tiedot kerättiin NUTS 1 -tasolla ja viinintuotantoon tarkoitettuja viinitarhoja koskevat tiedot NUTS 2 -tasolla. Koska nämä tiedot ovat tärkeitä hedelmä- ja viinitarhojen alueellisen potentiaalin analysoimista varten sekä markkinoiden hallinnan yhteydessä että kriisitilanteissa, kaikki hedelmä- ja viinitarhoja koskevien rakennetietojen on oltava NUTS 2 -tasolla. 3. VUODEN 2020 EUROOPAN MAATALOUSTILASTOSTRATEGIA JA MAATALOUSTILASTOJEN UUSI SUKUPOLVI: VAIKUTUKSET ASETUKSEEN (EU) N:o 1337/2011 Eurostat on vuodesta 2014 lähtien tehnyt tehokasta yhteistyötä tiedonkäyttäjien (pääasiassa muiden komission yksiköiden ja EU:n toimielinten) sekä kansallisten tilastolaitosten kanssa vuodesta 2020 lähtien toteutettavan maataloustilastostrategian laatimiseksi. Maataloustilastostrategian tavoitteena on ·tuottaa tehokkaasti käyttäjien tarpeita vastaavia tilastoja ·välttää vastaajille ja tilastojärjestelmille aiheutuvan rasitteen merkittävää lisäämistä ja asettaa saataville yhä useampia tilastoja ·parantaa maataloustilastojen alatasojen yhdenmukaisuutta