Suositus

NEUVOSTON PÄÄTÖS

jolla muutetaan12 päivänä heinäkuuta 2011 annettua neuvoston päätöstä 2011/xxx/EU, joka on osoitettu Kreikalle julkisen talouden valvonnan lujittamiseksi ja syventämiseksi ja jolla vaaditaan Kreikkaa toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 126 artiklan 9 kohdan ja 136 artiklan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) SEUT-sopimuksen 136 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrätään mahdollisuudesta toteuttaa toimenpiteitä, jotka koskevat niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, ja joilla tehostetaan kyseisten jäsenvaltioiden talousarvioita koskevan kurinalaisuuden yhteensovittamista ja sen valvontaa.

(2) SEUT-sopimuksen 126 artiklassa määrätään, että jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä, ja vahvistetaan tätä tarkoitusta varten liiallisia alijäämiä koskeva menettely. Vakaus- ja kasvusopimus, jonka korjaavalla osiolla pannaan täytäntöön liiallisia alijäämiä koskeva menettely, tarjoaa tukikehyksen julkisen talouden rahoitusaseman ripeään tervehdyttämiseen tähtääville hallitusten politiikoille, joissa otetaan huomioon talouden tilanne.

(3) Neuvosto päätti 27 päivänä huhtikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’, 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Kreikassa oli liiallinen alijäämä.

(4) Neuvosto antoi 10 päivänä toukokuuta 2010 päätöksen 2010/320/EU[1], joka on osoitettu Kreikalle SEUT-sopimuksen 126 artiklan 9 kohdan ja 136 artiklan nojalla julkisen talouden valvonnan lujittamiseksi ja syventämiseksi ja jolla vaaditaan Kreikkaa toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, joita pidetään tarpeellisina liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi viimeistään vuonna 2014. Neuvosto vahvisti liiallisen alijäämän korjaamiseksi sopeutusuran, jonka mukaan julkisen talouden alijäämä saa olla enintään 18 508 miljoonaa euroa vuonna 2010, 17 065 miljoonaa euroa vuonna 2011, 14 916 miljoonaa euroa vuonna 2012, 11 399 miljoonaa euroa vuonna 2013 ja 6 385 miljoonaa euroa vuonna 2014.

(5) Kreikalle osoitettua 10 päivänä toukokuuta 2010 annettua neuvoston päätöstä 2010/320/EU on muutettu huomattavasti useaan otteeseen[2]. Koska siihen oli tarkoitus tehdä uusia muutoksia, se laadittiin selkeyden vuoksi uudelleen 12 päivänä heinäkuuta.

(6) Kun otetaan huomioon talousarvion toteuttamisen syyskuuhun saakka, syyskuussa 2011 kävi selväksi, että Kreikan alijäämä olisi politiikan pysyessä muuttumattomana huomattavasti vuodelle 2011 asetettua alijäämätavoitetta suurempi, mikä vaarantaisi ohjelman yleisen uskottavuuden. Lokakuussa 2011 Kreikan hallitus ilmoitti toimenpiteistä, joiden tavoitteena on minimoida vuonna 2011 tapahtunut talousarviosta poikkeaminen, ja antoi vuoden 2012 talousarvioesityksen, jonka tavoitteena on pysyä neuvoston päätöksessä vuodelle 2012 vahvistetussa tavoitteessa. Näistä toimenpiteistä on tarkoitus säätää lokakuun 2011 loppuun mennessä. Niistä on keskusteltu laajasti Kreikan viranomaisten ja komission yksiköiden välillä.

(7) Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella olisi aiheellista muuttaa 12 päivänä heinäkuuta 2011 annettua päätöstä 2011/xxx/EU monelta osin säilyttäen kuitenkin liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettu määräaika muuttumattomana,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Muutetaan päätöksen 2011/xxx/EU 2 artikla seuraavasti:

1. Lisätään 6 kohdan jälkeen uusi kohta seuraavasti:

”6 a. Kreikan on viipymättä hyväksyttävä ja toteutettava seuraavat toimenpiteet:

a) Sen on vähennettävä verovapautuksia ja erityisesti alennettava verottoman henkilökohtaisen tulon rajaa vähintään 2 831 miljoonan euron lisätulojen saamiseksi vuonna 2012.

b) Sen on otettava käyttöön kiinteistöjä koskeva pysyvä maksu, joka kannetaan sähkölaskujen yhteydessä, vähintään 1 667 miljoonan euron lisätulojen saamiseksi vuonna 2011 ja vielä suurempien lisätulojen saamiseksi sitä seuraavina vuosina.

c) Sen on alettava viipymättä soveltaa valtion virkamiesten tarkistettua palkkataulukkoa, jolla supistetaan menoja vähintään 101 miljoonaa euroa vuonna 2011 ja jonka ansiosta vuonna 2012 saadaan säästöjä vähintään 552 miljoonaa euroa, keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian ansiosta saavutettavien säästöjen lisäksi (kesäkuussa 2011 vahvistettu ja vuoteen 2015 ulottuva keskipitkän aikavälin finanssipoliittinen strategia). Uudistuksen on katettava kaikki julkishallinnon työntekijät, lukuun ottamatta niitä, joihin sovelletaan erityisiä palkkajärjestyjä. Nettosäästöissä otetaan huomioon tämän toimenpiteen vaikutus tuloveroon ja sosiaaliturvamaksuihin sekä erityisille työntekijäluokille maksettaviin bonuksiin.

d) Se on leikattava perus- ja lisäeläkkeitä sekä eläkkeelle jääville maksettavia kiinteämääräisiä kertakorvauksia vähintään 219 miljoonan euron säästötavoitteen saavuttamiseksi vuonna 2011 ja 446 miljoonan euron säästöjen saavuttamiseksi vuonna 2012 keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian ansiosta saavutettavien säästöjen lisäksi.

e) Sen on rajoitettava ”vihreän rahaston” menot viiteen prosenttiin rahaston talletuksista 360 miljoonan euron säästötavoitteen saavuttamiseksi vuonna 2012.

f) Sen on annettava ministeriön päätökset tai kiertokirjeet, jotka liittyvät keskipitkän aikavälin finanssipoliittisessa strategiassa tarkoitettuihin maakaasun valmisteveroa, lämmitysöljyä ja ajoneuvoveroja koskeviin toimenpiteisiin.

g) Sen on annettava ministeriön päätökset, joilla yhdenmukaistetaan terveydenhuoltoalan etuuksien sääntelyä useiden sosiaaliturvarahastojen osalta.

h) Sen on annettava lainsäädäntö, jota sovelletaan solidaarisuuslisän kantamiseen veronpidätyksen kautta.

i) Se on annettava ministeriön päätökset, joita sovelletaan yksikköjen toiminnan lakkauttamiseen, yhdistämiseen tai huomattavaan supistamiseen. Tämä koskee seuraavia: KED, ETA, ODDY, National Youth Institute, EOMEX, IGME, OSK, DEPANOM, THEMIS, ETHYAGE ja ERT. Lisäksi se koskee 35:tä pienempää yksikköä.

j) Sen on annettava keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian säästötavoitteita noudattaen ministeriön päätös, jossa täsmennetään työkyvyttömyyseläkettä myönnettäessä sovellettavat perusteet.

k) Sen on annettava laki perus- ja lisäeläkkeiden indeksoinnin jäädyttämisestä vuoden 2015 loppuun asti.

(l) Sen on saatettava päätökseen lääkkeiden positiiviluettelo, jossa vahvistetaan sosiaaliturvarahastojen maksamat hinnat.

m) Sen on siirrettävä yksityistämisrahastoon (HRADF, Hellenic Republic Asset Development Fund) seuraavat omaisuuserät: Alpha Bank (0,619 % osakkeista); Kreikan keskuspankki (1,234 % osakkeista); Piraeus Bank (1,308 % osakkeista); Pireuksen satamaviranomainen (23,1 % osakkeista); Thessalonikin satamaviranomainen (23,3 % osakkeista); Elefsinan, Lavrion, Igoumentsian, Alexandropoulisin, Volosin, Kavalan, Korfun, Patrasin, Rafinan ja Heraklionin satamaviranomaiset (100 %); Ateenan vesi- ja viemäriyhtiö (27,3 %); Thessalonikin vesi- ja viemäriyhtiö (40 %); alueelliset valtionlentokentät (toimilupaoikeuksien siirtäminen); Etelä-Kavalan rannikon edustalla oleva maakaasun varastointilaitos (nykyisten ja tulevien toimilupien oikeuksien siirtäminen); Kreikan moottoritiet (nykyisten ja tulevien toimilupien oikeuksien siirtäminen); Egnatia odos (100 %); Kreikan posti (90 %); OPAP, SA (29 %); 4 valtion omistuksessa olevaa rakennusta.

n) Sen on nimitettävä oikeudelliset, tekniset ja taloudelliset neuvonantajat vähintään 14:ää edellä mainittua yksityistämishanketta varten, jotka on tarkoitus toteuttaa vuoden 2012 loppuun mennessä.

o) Työmarkkinaosapuolten kanssa käydyn vuoropuhelun perusteella ja ottaen huomioon työpaikkojen luomista ja säilyttämistä sekä yritysten kilpailukyvyn parantamista koskeva tavoite sen on toteutettava lisätoimenpiteitä palkkojen mukauttamiseksi taloudelliseen tilanteeseen. Erityisesti sen on lakkautettava ammatti- ja toimialakohtaisten sopimusten ulottaminen ulkopuolisiin ja ns. suosituimmuusperiaatteen soveltaminen keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian soveltamisaikana siten, että yrityskohtaiset sopimukset tulevat vallitseviksi toimiala- ja ammattikohtaisiin sopimuksiin verrattuna, yrityskohtaisten työehtosopimusten allekirjoittajina voivat olla joko ammattiyhdistykset, tai jollei liittoa ole olemassa yritysten tasolla, yritysneuvostot taikka muut työtekijöiden edustajat yritysten koosta riippumatta.”.

2. Korvataan 7 kohdan a alakohta seuraavasti:

”a) Sen on laadittava vuoden 2012 talousarvio keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian tavoitteita ja neuvoston päätöksessä vahvistettuja alijäämätavoitteita noudattaen; sen on päivitettävä ja julkistettava keskipitkän aikavälin finanssipoliittisessa strategiassa vahvistettuja useita toimenpiteitä koskevat tiedot ja säädettävä talousarvion toteuttamisen edellyttämät veroja ja menoja koskevat lait samaan aikaan kuin talousarvio hyväksytään.”.

3. Korvataan 7 kohdan d alakohta seuraavasti:

”d) Sen on arvioitava keskushallinnon toimintaa koskevan riippumattoman selvityksen ensimmäisen vaiheen tulokset ja laadittava tämän perusteella toimintasuunnitelma selvityksessä annettujen konkreettisten poliittisten suositusten panemiseksi täytäntöön. Näissä suosituksessa on täsmennettävä, kuinka julkisen sektori toimintaa saadaan yksinkertaistettua ja tehostettua entisestään, määriteltävä selkeästi ministeriötason yksiköiden vastuualueet ja työnjako, poistettava päällekkäiset toimivaltuudet ja parannettava ministeriöiden välistä ja sisäistä liikkuvuutta. Lisäksi olemassa olevia sosiaalisia ohjelmia koskeva keskeneräinen selvitys on saatettava päätökseen.”.

4. Lisätään 7 kohtaan alakohdat seuraavasti:

”i) Sen on nimitettävä neuvonantajat sellaisia vuodelle 2012 suunniteltuja muita yksityistämishankkeita varten, joita ei mainita tämän artiklan 6 a kohdan n alakohdassa; sen on nopeutettava valtion maiden omistusoikeuden rekisteröintiä sekä matkailijoiden asuntoja ja maankäyttöä koskevan sekundaarilainsäädännön antamista; sen on perustettava julkisessa omituksessa olevista kiinteistöistä vastaava uusi pääsihteeristö, joka huolehtii sellaisista valtion omistuksessa olevista kiinteistöistä, jotka eivät ole yksityistettävissä, yhteistyössä vasta yhdistyneen KED/ETA:n (KED kiinteistövirasto ja ETA matkailualan kiinteistövirasto) kanssa, joka puolestaan valmistelee kaupallisten ja vaihdettavissa olevien omaisuuserien yksityistämistä. Tavoitteena on parantaa kiinteistöomaisuuden hoitoa, poistaa kiinteistöomaisuuteen kohdistuvat rasitukset ja valmistella kiinteistöomaisuutta yksityistämistä varten. HRDAFin on perustettava kuusi kiinteistösalkkua. Lisäksi on säädettävä lakkautettujen yksiköiden irtaimen ja kiinteän omaisuuden siirtämisestä valtiolle.

j) Sen on uudistettava verotulojen hallinnointia seuraavien toimien avulla: oman yksikön avaaminen suuria veronmaksajia varten; esteiden poistaminen tehokkaan verohallinnon tieltä panemalla täytäntöön uuteen verolakiin sisältyvät tärkeimmät uudistukset, mukaan luettuna sellaisten virkamiesten korvaaminen toisilla, jotka eivät yllä tulostavoitteisiin, ja arvioimalla uudelleen verotarkastajien pätevyyttä; huomattavien riitatapausten nopeutettua ratkaisemista (90 päivän kuluessa) varten äskettäin perustetun uuden hallinnollisten riitojen ratkaisuelimen toiminta; ainakin 31 verotoimiston toimintojen keskittäminen ja yhdistäminen.

k) Sen on tehostettava menojen valvontaa seuraavien toimien avulla: vakinaisten tilinpitäjien nimittäminen kaikkiin ministeriöihin; koko julkishallinnon kattavien maksusitoumusrekistereiden perustamisprosessin jatkaminen.

(l) Sen on julkaistava vuoteen 2015 ulottuva keskipitkän aikavälin henkilöstösuunnitelma, jossa noudatetaan sääntöä, jonka mukaan kutakin viittä palveluksesta poistuvaa työntekijää kohden voidaan palkata vain yksi uusi työntekijä ja jota on sovellettava koko julkishallintoon ilman alakohtaisia poikkeuksia; lisäksi sen on siirrettävä noin 15 000 hallinnon eri yksiköissä tällä hetkellä työskentelevää työntekijää työvoimareserviin ja sijoitettava noin 15 000 työntekijää varhaiseläkkeelle. Työvoimareserviin ja varhaiseläkkeelle sijoitetuille työntekijöille maksetaan 60 prosenttia heidän peruspalkastaan (ylityökorvaukset ja muut ylimääräiset maksut pois luettuina) enintään 12 kuukauden ajan. Tämä 12 kuukauden jakso voidaan pidentää enintään 24 kuukauteen, kun kyseessä on lähellä eläkeikää oleva henkilöstö.

m) Sen on tarkistettava raskaiksi ja rasittaviksi ammateiksi luokiteltujen ammattien luetteloa ja lyhennettävä sitä siten, että se kattaa enintään 10 prosenttia työvoimasta. Sen on tarkistettava perusteellisesti julkisten oheis-/lisäeläkejärjestelmiin liittyvien rahastojen toiminta, mukaan luettuina sosiaaliturvarahastot ja kertakorvausjärjestelmät, jotta eläkemenot saataisiin vakautettua ja jotta varmistettaisiin se, ettei näillä järjestelmillä ole vaikutuksia talousarvioon ja varmistettaisiin järjestelmän keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyys. Tarkistuksella on saavutettava seuraavat tulokset: olemassa olevien rahastojen lukumäärää vähennetään entisestään; alijäämäisten rahastojen epätasapainot poistetaan; juoksevat menot vakautetaan kestävälle tasolle 1 päivästä tammikuuta 2012 toteuttavien asianmukaisten mukautusten avulla; oheisjärjestelmien pitkän aikavälin kestävyys varmistetaan ottamalla käyttöön tiukka yhteys rahastojen saamien maksujen ja niiden maksamien etuuksien välillä.”.

5. Lisätään 8 kohtaan alakohdat seuraavasti:

”c) Sen on käynnistettävä olemassa olevien sosiaalisten ohjelmien selvityksen toinen vaihe, jossa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin tiettyjä ohjelmia ja jossa tavoitteena on vähentää liiallista hajanaisuutta, saada aikaan säästöjä ja lisätä tehokkuutta.

d) Sen on sisällytettävä kaikki lääketieteellinen toiminta sähköiseen lääkemääräysjärjestelmään (lääkkeet, lähetteet, diagnosointi, kirurgia), olivatpa sitten kyseessä kansalliseen terveydenhoitojärjestelmään kuuluvat laitokset ja palveluntarjoajat, joiden kanssa EOPYY on tehnyt sopimuksen, tai sosiaaliturvarahastot; julkiseen terveydenhuoltojärjestelmään kuuluvien laitosten ja palveluntarjoajien on laadittava kuukausittain yksityiskohtaisia tarkastusraportteja; sen on sovellettava muissa jäsenvaltioissa saatujen kokemusten perusteella alempaa omavastuuosuutta sellaisiin geneerisiin lääkkeisiin, joiden hinta on huomattavasti viitehintaa alhaisempi (alle 60 prosenttia merkkilääkkeen hinnasta); sosiaaliturvarahastojen on julkaistava vuosikertomus lääkemääräyksistä; kaikkien sairaaloiden on otettava käyttöön maksusitoumusrekisterit.

e) Sen on otettava käyttöön kansallisessa terveydenhuoltojärjestelmässä käytettävien farmaseuttisten tuotteiden ja sairaan- ja terveydenhoidon tarvikkeiden uusi keskitetty hankintajärjestelmä tavaranhankintojen koordinointikomitean välityksellä ja tarjouseritelmäkomitean avustuksella käyttäen yhdenmukaista sairaan- ja terveydenhuollon tarvikkeiden ja farmaseuttisten tuotteiden koodijärjestelmää.

f) Menojen valvonnan tehostamiseksi sen on annettava lainsäädäntöä, jolla yksinkertaistetaan lisätalousarvioiden esittämis- ja hyväksymismenettelyä.”.

6. Lisätään 9 kohta seuraavasti:

”9. Kreikan on toteutettava seuraavat toimenpiteet kesäkuun 2012 loppuun mennessä:

a) Sen on valmisteltava vuosien 2012 ja 2013 talousarvioiden yhteydessä toteutettavia toimenpiteitä ja käynnistettävä julkisia menoja koskeviin ohjelmiin liittyvä selvitys voidakseen yksilöidä toimenpiteitä, joiden vaikutus on vähintään 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Selvitystä laadittaessa on käytettävä ulkopuolista teknistä apua, ja siinä on keskityttävä eläkkeisiin ja sosiaalisiin tulonsiirtoihin (siten, että sosiaalisen suojelun perustaso säilyy). Lisäksi on pyrittävä vähentämään puolustusmenoja vaarantamatta kuitenkaan maan puolustusvalmiuksia, toteuttamaan keskus- ja paikallishallinnon rakenneuudistus, mukauttamaan erityisiä palkkajärjestelyjä sekä järkeistämään entisestään lääkealan menoja ja sairaaloiden toimintamenoja sekä rahana annettavia sosiaalietuuksia.”.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.

Tehty

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] Neuvoston päätös 2010/320/EU (EUVL L 145, 11.6.2010, s. 6).

[2] Neuvoston päätös 2010/486/EU, annettu 7 päivänä syyskuuta 2010 (EUVL L 241, 14.9.2010, s. 12); neuvoston päätös 2011/57/EU, annettu 20 päivänä joulukuuta 2010 (EUVL L 26, 29.1.2011, s. 15); neuvoston päätös 2011/257/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011 (EUVL L 110, 29.4.2011, s. 26).