FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 23.11.2005 
KOM(2005) 583 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN  PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seurauksista 
(asia C-176/03 komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto) 
 
FI 2   FI KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN  PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seurauksista 
(asia C-176/03 komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto) 
1. Tuomio, jonka Euroopan yhteisöjen t uomioistuin on antanut 13. syyskuuta 2005 
asiassa C-176/03, komissio vastaan neuvo sto, selkeyttää rikosoikeudellisia 
säännöksiä koskevan toimivallan jakautum ista ensimmäisen ja kolmannen pilarin 
välillä. Tuomion ansiosta voidaan ratkaista tämä jo pitkään epäselvyyttä aiheuttanut 
kysymys. Komissio pyrkii tässä tiedonannossa selvittämään tuomiosta aiheutuvat 
seuraukset. Tiedonannon liitteenä on luettelo as iakirjoista, joihin tuomio vaikuttaa. 
Tiedonannon tarkoituksena on muun muassa  ehdottaa menettelyä, jonka avulla 
voidaan korjata tilanne niiden asiakirjojen osalta, joilla on yhteisöjen tuomioistuimen 
tuomion perusteella väärä oikeusperusta.  Lisäksi tarkoituks ena on hahmotella 
suuntaviivoja komission aloiteoikeud en tulevaa käyttöä varten.  
1. E UROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN ASIASSA C-176/03  (KOMISSIO VASTAAN 
NEUVOSTO ) 13. SYYSKUUTA 2005  ANTAMAN TUOMION SISÄLTÖ JA VAIKUTUS  
1.1. Euroopan yhteisöjen tuomioistu imen asiassa C-176/03 13. syyskuuta 2005 
antaman tuomion sisältö 
2. Komissio oli pyytänyt tuomioistuinta  kumoamaan ympäristön suojelusta 
rikosoikeudellisin keinoin 27 pä ivänä tammikuuta 2003 tehdyn neuvoston 
puitepäätöksen 2003/80/YOS1, jolla jäsenvaltiot velvoitettiin säätämään 
rikosoikeudellisia seuraamuks ia puitepäätöksessä määritelly istä ympäristörikoksista. 
Komissio oli pyytänyt kumoamista, koska  tällaisen velvoitteen määrääminen 
jäsenvaltioille olisi tehtävä yhteisön säädöks ellä, jollaisen antami sta komissio olikin 
ehdottanut2. 
3. Yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että ”r ikoslainsäädäntö ei lähtökohtaisesti, kuten 
eivät myöskään rikosprosessia koskevat  säännöt, kuulu yhtei sön toimivaltaan”3. 
”Tämä viimeksi mainittu toteamus ei kuitenkaan estä yhteisön lainsäätäjää toteuttamasta jäsenvaltioiden rikosoikeuteen liittyviä toimenpiteitä
, jotka se katsoo 
tarpeellisiksi  säätämiensä ympäristönsuojelunormien täyden tehokkuuden 
takaamiseksi , kun se, että kansalliset vira nomaiset soveltavat tehokkaita, 
oikeasuhteisia ja varoittavia rikosoikeudellisia seuraamuksia, on välttämätön 
toimenpide  vakavien  ympäristöön kohdistuvien loukkausten torjunnassa.”4 
4. Tämän vuoksi puitepäätöksen 1–7 artikla (j oissa määritellään asianomaiset rikokset, 
vahvistetaan rikosoik eudellisten seuraamusten määrääm isen periaate ja säädetään 
osallisuutta ja yllytystä sekä rangaistuksia  ja liitännäisrangaistuksia koskevat säännöt 
                                                 
1 EUVL L 29, 5.2.2003, s. 55. 
2 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin 
keinoin KOM(2001) 139, 13.3.2001 (EYVL C 180 E, 26.6.2001) ja muutettu ehdotus KOM(2002) 544. 
3 47 kohta. 
4 48 kohta. 
 
FI 3   FI ja oikeushenkilöiden vastuu), joiden ”pääasiallisena kohteena on ympäristön 
suojelu”, olisi ”sekä tavo itteensa että sisältönsä vuoks i … voitu päte västi antaa 
EY 175 artiklan nojalla”5. ”Tämän vuoksi on todettava, et tä koska puitepäätöksellä 
loukataan EY 175 artiklalla yhteisölle annettua toimivaltaa, sillä rikotaan 
kokonaisuudessaan, sillä sitä ei voi jakaa osiin, EU 47 artiklaa”6, jossa määrätään 
yhteisön oikeuden ensisijaisuudesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
VI osastoon nähden, ja puitepäätös on tämän vuoksi kumottava. 
5. Huomattakoon, että yhteisöjen tuomiois tuin on ottanut jyrkemmän kannan kuin 
julkisasiamies. Tämä näet katsoi, että yhteisön lainsäätäjällä on toimivalta määrätä periaatteesta, jonka mukaan vakavista ympäristörikoksista on määrättävä 
rikosoikeudellisia seuraamuksia, mutta että se ei voi määritellä täsmällisesti ja 
konkreettisesti, millaisia näiden seuraamusten tulee olla. 
1.2. 13. syyskuuta 2005 annetun tuomion vaikutus 
6. Yhteisöjen tuomioistuin viittaa oike usperustan oikeellisuutta koskevassa 
analyysissaan klassiseen kriteeriin, joka koskee säädöksen tavo itetta ja sisältöä. 
Käsiteltävänä oleva kysymys liittyy yhteisön ympäristönsuojelupolitiikkaan. Kyseessä on kuitenkin periaatteelli nen tuomio, joka ulottuu selvästi 
ympäristöpolitiikkaa laaj emmalle. Samat perustelut ovat täysin sovellettavissa myös 
muihin yhteisön politiikkoihin ja neljään  vapauteen (henkilöiden, tavaroiden, 
palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus).  
7. On selvää, että rikosoikeutta sinänsä ei tässä tuomiossakaan pidetä yhteisön 
politiikan alana. Yhteisön toiminta rikosoi keuden alalla voi site n perustua ainoastaan 
implisiittiseen toimivaltaan, joka nojaut uu johonkin tiettyyn oi keusperustaan. Tästä 
seuraa, että rikosoikeudelli sia toimenpiteitä voidaan hyväksyä yhteisön säädöksen 
nojalla vain alakohtaisesti ja vain sillä edellytyksellä, et tä katsotaan tarpeelliseksi 
torjua yhteisön tavoitteiden täytäntö önpanoon kohdistuvat vakavat laiminlyönnit ja 
säätää rikosoikeudellisista toimenpiteistä, jotta voidaan taata yhteisön politiikan täysi 
vaikuttavuus tai jonkin va pauden toteutuminen.  
8. Kun asiaa tarkastellaan aineellisen oi keuden kannalta eli laajemmin kuin vain 
ympäristönsuojelun näkökulmasta, yhteisöjen tuomioistuimen päättelyä voidaan soveltaa kaikkiin yhteisön politiikkoihin ja  vapauksiin, joista on annettu pakottavia 
normeja (joihin olisi liitettävä rikosoikeude llisia seuraamuksia niiden toteutumisen 
takaamiseksi). 
9. Yhteisöjen tuomioistuin ei tee eroa erit yyppisten rikosoikeudellisten toimenpiteiden 
välillä, vaan tarkastelee asiaa niiden vaikutusten kannalta.  Yhteisön lainsäätäjän 
oikeus määrätä toteutettavaksi rikosoikeudellisia toimenpiteitä perustellaan tarpeella varmistaa, että yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan.  
10. Tämä tarve on todettava tapauskohtaisest i. On komission tehtävä arvioida sitä 
ehdotustensa yhteydessä. Jos komissio kuite nkin katsoo, että yhteisön oikeuden 
vaikuttavuuden takaaminen edellyttää joll akin tietyllä alalla rikosoikeudellisia 
toimenpiteitä, näihin toimenpiteisiin voi kyseisellä alalla ilmenevistä tarpeista 
                                                
 
5 51 kohta. 
6 53 kohta. 
 
FI 4   FI riippuen sisältyä jopa rikosoikeudellisi in seuraamuksiin turvautumisen periaate, 
rikoksen eli sen tunnusmerkistön määritte ly sekä mahdollisesti sovellettavien 
rikosoikeudellisten seur aamusten luonne ja taso7 tai muita rikosoikeuteen liittyviä 
seikkoja. Kyseiseen politiikan alaan tai yhteisön vapauteen liittyvät erityistarpeet 
muodostavat siten yhteyden EY:n perustami ssopimuksessa olevaan oikeusperustaan, 
jonka perusteella kys eiset toimenpiteet hyväksyt ään. Komissio ar vioi näiden 
tarpeiden pohjalta tapauskohtaisesti, millais ia yhteisön toimia on aiheellista toteuttaa 
rikosoikeuden alalla ja asettaa mahdollisuu ksien mukaan etusijalle horisontaaliset 
toimenpiteet, jotka eivät liity erityisesti kyseiseen alaan. Näin yhteisön lainsäätäjä 
voi, yhteisön oikeuden vaikuttavuuden n iin vaatiessa, rajo ittaa jäsenvaltioille 
annettua vapautta valita sovellettavat seuraamukset. 
2. T UOMION EDELLYTTÄMÄT TOIMENPITEET  
2.1. Tilanne tuomion antamisen jälkeen 
11. Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio selk eyttää toimivallanjakoa ensimmäisen ja 
kolmannen pilarin välillä niin, että  tilanne on nyt seuraavanlainen: 
– Rikosoikeudelliset määräykset, jotka ova t tarpeen yhteisön oikeuden tehokkaan 
täytäntöönpanon varmistamiseksi, anne taan EY:n perustamissopimuksen 
nojalla. Tämän ansiosta voidaan luopua menneinä vuosina useaan otteeseen käytetystä menettelystä, jossa tietyist ä asioista annetaan kaksi säädöstä 
(direktiivi tai asetus ja puitepäätös). Tois in sanoen, jos asianomaisella alalla on 
tarpeen antaa rikosoikeudellinen määr äys yhteisön oikeuden täytäntöönpanon 
takaamiseksi, se annetaan yksinomaan ensimmäisen pilarin perusteella, tai 
sitten katsotaan, etteivät rikosoikeudel liset toimenpiteet ole unionin tasolla 
tarpeen tai että horisontaalisella tasolla on jo olemassa riittävät määräykset, jolloin unionin tasolla ei ole tarp een antaa erityislainsäädäntöä.  
– Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI  osaston nojalla taas annetaan 
sellaiset horisontaaliset rikosoikeuden  säännökset, joiden  tarkoituksena on 
edistää oikeudellista ja poliisiyhteistyö tä laajassa merkityksessä eli myös 
oikeuden päätösten vastavuoroi seen tunnustamiseen tai 
saatavuusperiaatteeseen pe rustuvien toimenpiteid en sekä sellaisten 
rikosoikeuden lähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta, jotka liittyvät vapauden, turvallisuuden ja oikeuden al ueen luomiseen mutta eivät yhteisön 
politiikkoihin tai perusvapauksiin. Kä ytännössä yhteisöjen tuomioistuimen 
tuomio merkitsee sitä, että ne rikoso ikeuden ja rikosoikeudellisen menettelyn 
näkökohdat, jotka edellyttävät horisontaalisia toimenpite itä, eivät periaatteessa 
kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan. Tämä koskee rikosoikeuden ja rikosoikeudellisen menettelyn yleisiin sääntöihin liittyviä kysymyksiä sekä 
rikosoikeudellisissa asioi ssa tehtävää oikeudellista  ja poliisiyhteistyötä. 
                                                
 
7 Tässä viitataan erityisesti rikosoikeudellisten se uraamusten osalta yleisesti käytettyyn neljään 
yhdenmukaistamisen tasoon (ks. oikeus- ja sisäasioiden neuvoston päätelmät 24.–25. huhtikuuta 2002). 
 
FI 5   FI 2.2. EU:n politiikan johdonmukaisuus rikosoikeuden alalla 
Yhteisön lainsäätäjä voi kuitenkin tu rvautua rikosoikeuteen tavoitteidensa 
turvaamiseksi ainoastaan silloin, kun se on sekä tarpeellista että johdonmukaista. 
12. Tarpeellisuus.  Rikosoikeudellisten toimenpiteiden kä yttö on aina voitava perustella 
tarpeella taata asianomaisen yhteisön politiikan vaikuttavuus . Periaatteessahan 
vastuu yhteisön oikeuden asianmukaisesta  soveltamisesta kuuluu jäsenvaltioille. 
Joissakin tapauksissa on kuitenkin tarpeen säännellä jäsenvaltioiden toimintaa täsmentämällä erikseen joko i) käyttäyt yminen, joka johtaa rikosoikeudelliseen 
syytteeseen ja/tai ii) sovellettavan seuraamuks en laatu ja/tai iii) muut rikosoikeuteen 
liittyvät toimenpiteet asianomaisen alan mukaan. Kunkin kohdan osalta on 
tarkistettava, että tarpeellisuuden, toissijaisuuden ja oikeasuhteisuuden edellytykset täyttyvät. 
13. Johdonmukaisuus . Jotta voidaan välttää hajana isten ja epäjohdonmukaisten 
rikosoikeudellisten säännösten antaminen, on niiden rikosoikeuteen liittyvien toimenpiteiden, jotka annetaan alakohtaises ti yhteisön oikeusperustan nojalla, oltava 
johdonmukaisia unionin rikosoikeudellisen säädöskokonaisuuden kanssa riippumatta 
siitä, onko oikeusperusta ensimmäisessä va i kolmannessa pilarissa. Jos jollakin 
tietyllä alalla katsotaan tarpeelliseksi antaa erityissääntöjä EY:n perustamissopimuksessa määriteltyjen tavoitteiden toteuttamiseksi, on syytä 
tarvittaessa täsmentää näiden erityissääntöjen ja horisontaalisten sääntöjen keskinäinen suhde. On myös pyrittävä välttä mään tilanne, jossa jäsenvaltioille tai 
asianomaisille henkilöille syntyisi velvoi tteita, jotka ovat keskenään ristiriitaisia. 
Komission on valvottava tämän johdonmuka isuuden toteutumista valppaasti, 
aloiteoikeuttaan käyttäen. Myös Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi otettava 
tämä näkökohta huomioon sisäisessä organisaatiossaan. 
2.3. Tuomion vaikutus annettuihin säädöksiin ja tehtyihin ehdotuksiin 
14. Yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta seur aa, että liitteessä mainitut puitepäätökset 
ovat joko kokonaan tai osittain virheellisiä, koska ainakin osalla niiden  säännöksistä 
on väärä oikeusperusta. Nämä säädökset on monestakin syystä aiheellista oikaista 
nopeasti antamalla niille asianmukaiset oikeusperustat. Ensinnäkin yhteisöjen 
toimielinten on palautettava tilanteen lai llisuus myös niissä tapauksissa, joissa 
muutoksenhakua koskevat määräajat ovat jo umpeutuneet. Tämä velvollisuus koskee 
ennen muuta komissiota, joka on paitsi perussopimusten valvoja myös toimielimistä ainoa, jolla on valtuudet tehdä aloite yht eisön säädösten antamiseksi. Velvoite 
koskee kuitenkin yhtä lailla myös Euroopan parlamenttia ja neuvostoa, joilla on 
toimivalta hyväksyä yhteisön säädökset. Toinen syy liittyy oikeusvarmuuden vaatimuksiin. Puitepäätösten virheellinen oi keusperusta voisi jo issain tapauksissa 
heikentää kansallista tä ytäntöönpanolainsäädäntöä. 
15. Komissio on päättänyt nostaa yhteisöjen t uomioistuimessa kumoamiskanteen alusten 
aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkä isemistä koskevan rikosoikeudellisen 
kehyksen vahvistamisesta 12 päivän ä heinäkuuta 2005 tehtyä neuvoston 
puitepäätöstä 2005/667/YOS vastaan. Tämä on  ainoa tapaus, jossa komissiolla oli 
menettelyyn liittyvien määräaikojen ansiosta mahdollisuus tehdä kumoamiskanne. Komissio katsoi, että tässä tapauksessa päätös kumoamiskanteen nostamisesta on 
tarpeen täydentämään niitä oikeudellisia toimenpiteitä, joiden avulla kyseisen 
 
FI 6   FI puitepäätöksen tilanne voidaan korjata. Ka nne on luonteeltaan va rotoimenpide, sillä 
sen tarkoituksena on taata laillisuus ja oikeusva rmuus tässä tilanteessa. Kanne 
menettää merkityksensä, kun kyseisen puitep äätöksen oikeusperustan tarkistamista 
koskeva ehdotus hyväksytään.  
16. Voimassa olevan lainsäädännön oikaiseminen tuomion perusteella voi tapahtua 
monella eri tavalla. Yksi ta pa olisi käydä voimassa olevat  säädökset läpi pelkästään 
siltä kannalta, että ne saatettaisiin yhdenmukaisiksi ensimmäisen ja kolmannen 
pilarin keskinäisen toimivaltajaon kanssa, sellaisena kuin se on yhteisöjen tuomioistuimen tuomion perusteella. Täss ä tapauksessa komissio ei sisällyttäisi 
ehdotuksiinsa säännöksiä, jotka poikkeavat sisällö ltään jo hyväksyt yistä säädöksistä, 
edes silloin kun säädökset eivä t sen mielestä ole tyydyttäviä.  Tämä vaihtoehto tarjoaa 
yksinkertaisen ja nopean ratkaisun. Sen a vulla voidaan säily ttää yhteisön oikeuden 
sisältö ja turvata vapauden, turvallisuude n ja oikeuden alueen luomisen kannalta 
tärkeiden oikeudellisten säännösten oikeus varmuus. Ratkaisu edellyttää kuitenkin, 
että Euroopan parlamentti ja  neuvosto suostuvat siihen, etteivät ne aloita tämän 
erityismenettelyn yhteydessä näiden s äädösten sisältöä koskevaa keskustelua. 
Kaikkien kolmen toimielimen olisi siis  sovittava menettelytavoista etukäteen. 
17. Jos tällaiseen sopimukseen ei päästä, komi ssio voisi aloiteoikeut ensa nojalla paitsi 
oikaista jo hyväksyttyjen säädösten oi keusperustat myös suosia sellaisia 
sisältöratkaisuja, jotka ovat sen näkem yksen mukaan yhdenmukaisia yhteisön edun 
kanssa. 
18. Tämä ratkaisu ei kuitenkaan sovellu va sta vireillä olevien ehdotusten käsittelyyn. 
Komissio tekee näin ollen ehdotuksiinsa muut oksia, jos se on tarpeen. Tämän jälkeen 
ehdotusten käsittely etenee niiden oikeusperustan mukaan määräytyvän 
päätöksentekomenettelyn mukaisesti. 
19. Tämän tiedonannon liitteenä on lu ettelo niistä hyväksytyist ä säädöksistä ja tehdyistä 
ehdotuksista, joita saattaa olla tarpeen muuttaa tuomion vuoksi.  
 
FI 7   FI LIITE  
Luettelo säädöksistä ja ehdotu ksista, joihin Euroopan yhteis öjen tuomioistuimen asiassa 
C-176/03 antama tuomio vaikuttaa  
Säädös  Oikeusperusta (EY:n perustamissopimus) 
Annetut säädökset  
Kumottu säädös : Neuvoston puitepäätös 
2003/80/YOS, tehty 27 päivänä tammikuuta 2003, ympäristön suojelusta 
rikosoikeudellisin keinoin (EUVL L 29, 
5.2.2005, s. 55)  175 artiklan 1 kohta
8 
Neuvoston puitepäätös 2000/383/YOS, 
tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton 
yhteydessä (EYVL L 140, 14.6.2000, s. 1)  ja 
Neuvoston puitepäätös, tehty 6 päivänä 
joulukuuta 2001, rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä tehdyn puitepäätöksen 2000/383/YOS 
muuttamisesta (EYVL L 329, 14.12.2001, 
s. 3) 123 artiklan 4 kohta 
Neuvoston puitepäätös 2001/413/YOS, 
tehty 28 päivänä toukokuuta 2001, muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan 
liittyvien petosten ja väärennysten 
torjunnasta (EYVL L 149, 2.6.2001, s. 1)  57 artiklan 2 kohta ja 95 artikla 
Neuvoston direktiivi 91/308/ETY, annettu 
10 päivänä kesäkuuta 1991, rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen 
estämisestä (EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77),  
ja Neuvoston puitepäätös 2001/500/YOS, 
tehty 26 päivänä kesäkuuta 2001, rahanpesusta, rikoksen tekovälineiden ja 47 artiklan 2 kohta ja 95 artikla 
                                                 
8 Komissio on esittänyt tämän oikeusperustan nojalla ehdotuksen direktiiviksi ympäristönsuojelusta 
rikosoikeudellisin keinoin (KOM(2001) 139, 13.3.2001, EYVL C 180 E, 26.6.2001) ja muutetun 
ehdotuksen (KOM(2002 544). 
 
FI 8   FI rikoksen tuottaman hyödyn 
tunnistamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä tai ta kavarikoimisesta ja 
menetetyksi tuomitsemisesta (EYVL L 182, 
5.7.2001, s. 1)  
Neuvoston direktiivi 2002/90/EY, annettu 
28 päivänä marraskuuta 2002, laittomassa maahantulossa, kautta kulussa ja maassa 
oleskelussa avustamisen  määrittelystä, ja 
Neuvoston puitepäätös, tehty 28 päivänä marraskuuta 2002, rikosoikeudellisten puitteiden vahvistamisesta laittomassa maahantulossa, kautta kulussa ja maassa 
oleskelussa avustamisen ehkäisemistä 
varten (EYVL L 328, 5.12.2002, ss. 17 ja 1)  61 artiklan a kohta ja 63 artiklan 3 kohdan 
b alakohta 
Neuvoston puitepäätös 2003/568/YOS, tehty 22 päivänä heinäkuuta 2003, lahjonnan torjumisesta yksityisellä 
sektorilla (EUVL L 192, 31.7.2003, s. 54)  95 artikla 
Neuvoston puitepäätös 2005/222/YOS, 
tehty 24 päivänä helmikuuta 2005, tietojärjestelmiin kohdistuvista 
hyökkäyksistä (EUVL L 69, 16.3.2005, 
s. 67)  95 artikla 
Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivi 2005/35/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja säännösten rikkomisista määrättävistä seuraamuksista, ja  Neuvoston puitepäätös 2005/667/YOS, tehty 12 päivänä heinäkuuta 2005, alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä koskevan rikosoikeudellisen 
kehyksen vahvistamisesta (EUVL L 255, 
30.9.2005, ss. 11 ja 164)  80 artiklan 2 kohta 
Tehdyt ehdotukset9 
                                                 
9 Muistutuksena mainittakoon, että: - Ehdotus neuvoston puitepäätökseksi rasismin ja muukalaisvihan 
vastaisesta toiminnasta (komission 29.11.2001 esittämä ehdotus, EYVL C 75 E, 23.6.2002, s. 269): puitepäätösehdotus on tuomioistuimen 13.9.2005 antamasta tuomiosta seuraavan pilarien välisen 
toimivaltajaon mukainen. Jos syrjinnän torjumiseksi kuitenkin halutaan määrätä rikosoikeudellisia 
seuraamuksia, on annettava EY:n perustamissopimuksen 13 artiklaan perustuva direktiivi.  - Helleenien tasavallan aloite neuvoston puitepäät öksen tekemiseksi ihmisen elinten ja kudosten 
laittoman kaupan ehkäisystä ja torjunnasta (EUVL C 10 0, 26.4.2003, s. 27) sekä Saksan liittotasavallan 
aloite neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi rikosoikeudellisesta suojasta petoksellista tai muuta 
 
FI 9   FI Ehdotus Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta 
suojaamisesta (EYVL C 240 E, 28.8.2001, 
s. 125)
10 280 artiklan 4 kohta 
Ehdotus Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiiviksi teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamiseen tähtäävistä rikosoikeudellisista toimenpiteistä ja ehdotus neuvoston puitepäätökseksi tekijänoikeuksien loukkausten ehkäisemistä koskevan rikosoikeudellisen 
kehyksen vahvistamisesta (KOM(2005) 276 
lopullinen)  95 artikla 
 
                                                                                                                                                         
vilpillistä kilpailumenettelyä vastaan tehtäessä julk isia hankintasopimuksia yhteismarkkinoilla (EYVL 
C 253, 4.9.2000, s. 3): aloitteiden käsittely on keskeytetty. 
10 Tilanne on tämän ehdotuksen osalta erilainen siksi,  että Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen 
suojaamisesta tehtyjä yleissopimuksia ei välttämättä tarvitse oikaista tuomion vuoksi. Tosin yhtäkään 
kyseisistä säädöksistä (yleissopimus ja kolme pöytäk irjaa) ei ole ratifioitu kaikissa 25 jäsenvaltiossa.