(2)Espanjaa koskeva vuoden 2020 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2020. Siinä arvioitiin Espanjan edistymistä neuvoston 9 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 26 päivänä helmikuuta 2020. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Espanjan makrotaloudessa on epätasapainoja. Kotimaisen ja ulkomaisen velan (sekä julkisen että yksityisen) suuri määrä on edelleen haavoittuvuustekijä tilanteessa, jossa työttömyys on edelleen korkea, ja tämä tilanne vaikuttaa muihin maihin.

(3)Maailman terveysjärjestö julisti 11 päivänä maaliskuuta 2020 covid-19-epidemian virallisesti maailmanlaajuiseksi pandemiaksi. Pandemia on kansalaisten, yhteiskuntien ja talouden kannalta vakava kansanterveysuhka. Se asettaa kansalliset terveydenhuoltojärjestelmät kovan paineen alaisiksi ja vahingoittaa globaaleja toimitusketjuja, heiluttaa rahoitusmarkkinoita, häiritsee kulutuskysyntää ja vaikuttaa kielteisesti useilla eri aloilla. Se uhkaa ihmisten työpaikkoja ja toimeentuloa sekä yritysten liiketoimintaa. Pandemia on aiheuttanut merkittävän talouden häiriön, jolla on jo vakavia vaikutuksia Euroopan unionissa. Komissio antoi 13 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon, jossa kehotetaan toteuttamaan kriisin talousvaikutusten lieventämiseksi koordinoituja taloudellisia toimia, joihin osallistuvat kaikki kansallisen ja unionin tason toimijat.

(4)Useat jäsenvaltiot ovat julistaneet hätätilan tai ottaneet käyttöön hätätoimenpiteitä. Hätätoimenpiteiden olisi oltava ehdottoman oikeasuhteisia, välttämättömiä, ajallisesti rajoitettuja ja eurooppalaisten ja kansainvälisten normien mukaisia. Niihin olisi sovellettava demokraattista valvontaa ja riippumatonta laillisuusvalvontaa.

(5)Komissio antoi 20 päivänä maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista. Lauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Tiedonannossaan komissio oli neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-epidemian aiheuttama vakava talouden taantuma, tämänhetkiset olosuhteet mahdollistavat lausekkeen aktivoinnin. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23 päivänä maaliskuuta 2020. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityskaaren. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

(6)On toimittava herkeämättä, jotta voidaan rajoittaa ja hillitä pandemian leviämistä, parantaa kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien kantokykyä, lieventää sosioekonomisia seurauksia toteuttamalla yrityksille ja kotitalouksille suunnattuja tukitoimia ja varmistaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden kannalta asianmukaiset olosuhteet työpaikoilla, kun taloudellista toimintaa käynnistetään uudelleen. Unionin olisi hyödynnettävä käytettävissään olevia välineitä kaikilta osin tukeakseen jäsenvaltioiden toimia näillä osa-alueilla. Samaan aikaan jäsenvaltioiden ja unionin olisi yhdessä valmisteltava toimenpiteitä, joita tarvitaan, jotta yhteiskunnassa ja taloudessa voidaan palata normaaliin ja jotta päästään takaisin kestävään kasvuun. Toimenpiteissä olisi otettava huomioon muun muassa vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos ja hyödynnettävä kaikki kriisistä saadut kokemukset.

(7)Covid-19-kriisi on korostanut sisämarkkinoiden tarjoamaa joustavuutta sopeutua poikkeuksellisiin tilanteisiin. Poikkeustoimenpiteet, jotka estävät sisämarkkinoita toimimasta normaalisti, on kuitenkin poistettava heti, kun ne eivät enää ole välttämättömiä. Näin voidaan varmistaa nopea ja sujuva siirtyminen elpymisvaiheeseen sekä palauttaa tavaroiden, palvelujen ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus. Vallitseva kriisi on osoittanut, että terveydenhuoltoalalla tarvitaan kriisivalmiussuunnitelmia, joihin kuuluvat muun muassa parannetut hankintastrategiat, monipuoliset toimitusketjut ja välttämättömien tarvikkeiden strategiset varastot. Niillä on tärkeä merkitys laadittaessa laajempia kriisivalmiussuunnitelmia.

(8)Jotta jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastojen käyttämättä olevat varat lieventääkseen covid-19-pandemian poikkeuksellisia vaikutuksia, unionin lainsäätäjä on jo tehnyt muutoksia lainsäädäntöön. Näillä muutoksilla lisätään joustavuutta sekä yksinkertaistetaan ja virtaviivaistetaan menettelyjä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tilivuonna 2020–2021 kassavirtapaineiden vähentämiseksi hyödyntää 100 prosentin yhteisrahoitusosuutta unionin talousarviosta. Espanjaa kannustetaan hyödyntämään näitä mahdollisuuksia kaikilta osin, jotta se voi auttaa niitä yksittäisiä henkilöitä ja aloja, joihin haasteet eniten vaikuttavat.

(9)Pandemian sosioekonomiset seuraukset jakautuvat todennäköisesti epätasaisesti Espanjan eri alueiden välillä erilaisen erikoistumisen vuoksi. Tämä koskee esimerkiksi alueita, jotka ovat eniten riippuvaisia matkailusta, kuten Välimeren rannikko, Andalusia tai Baleaarit ja Kanariansaaret. Näillä alueilla yli neljännes työpaikoista liittyy matkailualaan. Tähän liittyy huomattava riski, että alueelliset erot Espanjassa kasvavat. Kun otetaan huomioon, että riskinä on myös jäsenvaltioiden välisen lähentymisprosessin väliaikainen taantuminen, tämänhetkinen tilanne edellyttää kohdennettuja toimia.

(10)Espanja toimitti vuoden 2020 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2020 vakausohjelmansa 1 päivänä toukokuuta 2020. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

(11)Espanjaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä.

(12)Neuvosto suositti 13 päivänä heinäkuuta 2018 Espanjalle sen varmistamista, että nettomääräisten julkisten perusmenojen (3) nimellinen kasvu on enintään 0,6 prosenttia vuonna 2019, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,65 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kokonaisarviointi vahvistaa, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poiketaan merkittävästi vuonna 2019. Tämä on merkityksellinen tekijä perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditussa komission kertomuksessa, jossa arvioidaan, noudattaako Espanja velkakriteeriä vuonna 2019.

(13)Vuoden 2020 vakausohjelmassa hallitus ennakoi julkisen talouden rahoitusaseman, joka vuonna 2019 oli 2,8 prosenttia alijäämäinen, heikkenevän niin, että vuonna 2020 alijäämä on 10,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen supistui 95,5 prosenttiin vuonna 2019, mutta vuoden 2020 vakausohjelman mukaan sen odotetaan kasvavan 115,5 prosenttiin vuonna 2020. Covid-19-pandemian aiheuttama suuri epävarmuus vaikuttaa makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin.

(14)Espanja on covid-19-pandemian seurauksena toteuttanut osana unionin koordinoitua lähestymistapaa budjettitoimenpiteitä terveydenhuoltojärjestelmänsä kapasiteetin lisäämiseksi, pandemian hillitsemiseksi ja avun tarjoamiseksi niille ihmisille ja aloille, joihin kriisi on erityisesti vaikuttanut. Vuoden 2020 vakausohjelman mukaan kyseiset budjettitoimenpiteet ovat 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Alijäämää kasvattavien toimenpiteiden suuruus vastaa pääpiirteissään komission arvioita, kun otetaan huomioon automaattisista vakauttajista johtuvien kustannusten erilainen kohtelu. Toimenpiteisiin sisältyy toimia terveydenhuoltopalvelujen vahvistamiseksi ja palkkatuen tarjoamiseksi työntekijöille, joiden työaikaa on lyhennetty. Lisäksi Espanja on ilmoittanut yritysten maksuvalmiutta tukevista toimenpiteistä, vaikka niillä ei olekaan suoria budjettivaikutuksia. Vuoden 2020 vakausohjelmassa niiden arvioidaan olevan 9,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näihin toimenpiteisiin kuuluu erityisesti lainatakauksia (8,8 % suhteessa BKT:hen). Espanjan toteuttamat toimenpiteet ovat kaiken kaikkiaan niiden suuntaviivojen mukaisia, jotka komissio on antanut covid-19-epidemian johdosta toteutettavia koordinoituja taloudellisia toimia koskevassa tiedonannossaan. Toteuttamalla nämä toimenpiteet täysimääräisesti ja – sitten kun taloustilanne sen sallii – palauttamalla finanssipolitiikan tavoitteeksi maltillisella tasolla olevan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä edistetään julkisen talouden kestävyyden säilymistä keskipitkällä aikavälillä.

(15)Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan Espanjan julkisen talouden rahoitusasema on –10,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja –6,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Julkisen talouden velan ennustetaan olevan 115,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 113,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

(16)Komissio antoi 20 päivänä toukokuuta 2020 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen, koska Espanja ei vuonna 2019 noudattanut velkasääntöä ja koska sen ennakoidaan vuonna 2020 ylittävän alijäämän viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan analyysi viittaa siihen, että perussopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/1997 määriteltyjä alijäämä- ja velkakriteerejä ei noudateta.

(17)Viruksen leviämisen pysäyttämiseksi toteutetuilla toimenpiteillä on suuri vaikutus talouteen, ja ne voivat johtaa BKT:n 9,4 prosentin supistumiseen tänä vuonna. Niillä on myös suuri vaikutus työllisyyteen, vaikka sitä onkin vaikea laskea tässä vaiheessa. Noin miljoona ihmistä on jo menettänyt työpaikkansa kriisin puhkeamisen jälkeen. Työllisyysvaikutusta lieventää se, että tällä hetkellä lähes 3,5 miljoonaan työntekijään sovelletaan työajan lyhentämisjärjestelyjä (ERTE-järjestelyjä), jotka ovat tähän asti estäneet työpaikkojen välittömän menetyksen. Pandemian seurauksia Espanjassa pahentavat se, että suuri osa työpaikoista on pienissä ja keskisuurissa yrityksissä (pk-yrityksissä), niiden alojen painoarvo, jotka kärsivät kriisistä erityisen paljon ja jotka todennäköisesti elpyvät hitaammin, kuten matkailu ja vähittäiskauppa, sekä määräaikaisten työsopimusten suuri määrä (26,3 % vuonna 2019). Kaikki nämä tekijät voivat johtaa suuriin työpaikkojen menetyksiin ja pahentaa häiriötä. Komission ennusteen mukaan työttömyysaste (joka oli 13,6 % helmikuussa 2020) nousee 18,9 prosenttiin vuonna 2020 ja laskee 17 prosenttiin vuonna 2021.

(18)Espanjan viranomaiset ovat pyrkineet lieventämään pandemian ja eristämistoimenpiteiden vaikutuksia erilaisilla toimenpidepaketeilla, joiden kokonaismäärä on 145 miljardia euroa. Viranomaiset ovat lisänneet terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelumenoja taudin torjumiseksi. Ne ovat myös helpottaneet ERTE-järjestelyjen käyttöä työntekijöiden työpaikkojen säilyttämiseksi ja kotitalouksien tulojen tukemiseksi. ERTE-järjestelyn piiriin kuuluvat työntekijät saavat etuuden, jonka suuruus on 70 prosenttia työntekijän sosiaaliturvamaksuperusteesta. Etuuden vähimmäismäärä on 502 euroa ja enimmäismäärä 1 402 euroa. Työsuhde säilyy ennallaan ERTE-järjestelyjen keston ajan. Järjestelyä on hiljattain jatkettu 30 päivään kesäkuuta 2020 saakka. ERTE-järjestelyjä käyttävien yritysten ei tarvitse maksaa hyvin suurta osaa järjestelyn piiriin kuuluvien työntekijöiden sosiaaliturvamaksuista, jos työntekijät säilyttävät työpaikkansa vähintään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun toiminnot käynnistetään uudelleen. Näiden toimenpiteiden lisäksi myönnetään erityistä tukea pk-yrityksille ja itsenäisille ammatinharjoittajille, jotka muodostavat Espanjan talouden selkärangan (veronmaksun lykkäys, sosiaaliturvamaksujen alennukset ja valtiontakaukset). Tuen tarkoituksena on auttaa niitä välttämään konkurssi ja jatkamaan toimintaansa nopeasti kriisin päätyttyä. Lisäksi on toteutettu toimenpiteitä tilapäisen toimeentulotuen takaamiseksi epätyypillisessä työsuhteessa oleville työntekijöille, joilla ei ole mahdollisuutta sosiaaliturvaan.

(19)Espanjan terveydenhuoltojärjestelmä on tuottanut hyviä terveystuloksia, vaikka investointien taso on suhteellisen alhainen. Covid-19-pandemian vuoksi järjestelmään on kuitenkin kohdistunut ennennäkemätön paine, ja pandemia on paljastanut järjestelmän haavoittuvuuden häiriöille. Välittömissä toimissa keskitytään vahvistamaan kapasiteettia terveydenhuoltoalan työntekijöiden, kriittisten lääkinnällisten tuotteiden ja infrastruktuurin osalta ihmishenkien pelastamiseksi ja sairastuneiden parantamiseksi pandemian aikana. Toimintarajoitteiset henkilöt ja laitoshuollossa olevat vanhukset ovat olleet erityisen alttiita kriisille. On varmistettava, että heidän saatavillaan on jatkuvasti sairaanhoitoa ja sosiaalihuollon palveluja, myös ensihoito- ja tehohoitopalveluja. Myöhemmin olisi keskityttävä terveydenhuoltojärjestelmän kantokyvyn parantamiseen, jotta se voi palata optimaaliseen suorituskykyynsä mahdollisimman nopeasti ja selviytyä paremmin uusista häiriöistä. Pandemia on paljastanut olemassa olevia rakenteellisia ongelmia, joista osa johtuu tietyistä puutteista fyysisiin infrastruktuureihin tehdyissä investoinneissa sekä puutteista terveydenhuoltoalan työntekijöiden rekrytoinnissa ja työoloissa. Alueiden välillä on eroja varojen käytön, fyysisten resurssien ja henkilöstön suhteen, eikä hallinnon eri tasojen välinen koordinointi ole aina tehokasta. Keskipitkällä aikavälillä terveydenhuollon tarjonnassa voitaisiin vastata paremmin ikääntymisen, lisääntyvien kroonisten sairauksien ja toimintarajoitteiden asettamiin haasteisiin. Perusterveydenhuollolla ja sähköisen terveydenhuollon kehittämisellä on tässä keskeinen rooli. Keskipitkällä aikavälillä on tärkeää varmistaa, että talouden taantumasta johtuva resurssien todennäköinen väheneminen ei vaikuta terveydenhuoltopalvelujen kattavuuteen ja johda niiden eriarvoiseen saatavuuteen.

(20)Vaikka työpaikat olivat lisääntyneet voimaakkaasti jo useiden vuosien ajan, Espanjan työmarkkinoilla oli edelleen paljon työttömyyttä ja segmentoitumista ennen covid-19-pandemiaa. Alustavat tiedot viittaavat siihen, että työttömyys lisääntyy Espanjassa erittäin merkittävästi kriisin seurauksena, mikä heikentää työllisyyspalvelujen jo ennestään rajallisia valmiuksia tukea työntekijöitä ja työnantajia sekä sosiaalipalvelujen tarjontaa. Keskipitkällä aikavälillä elpymistä olisi valmisteltava työllisyyttä tukevilla toimenpiteillä, jotka toteutetaan työmarkkinaosapuolia kuullen. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi työajan lyhentämisjärjestelyjen asteittainen poistaminen, työhönoton kannustinjärjestelmän tarkistaminen kestävien työllistämismuotojen tehokkaammaksi edistämiseksi, erityisesti nuorten työntekijöiden osalta, sekä työolojen joustavuuden varmistaminen. Lisäämällä luonnontieteiden ja digitaaliteknologian opiskelijoiden määrää, tekemällä ammatillisesta koulutuksesta houkuttelevampaa ja varmistamalla joustavat jatkokoulutus- ja uudelleenkoulutusmahdollisuudet voitaisiin vastata elpymistä tukevan vihreän ja digitaalisen siirtymän edellyttämien teknisten taitojen kasvavaan kysyntään. Yleisemmin opinto-ohjauksen ja ammatinvalinnanohjauksen parantaminen ja riittävän tuen tarjoaminen epäedullisessa asemassa oleville opiskelijoille ja kehityksessä jälkeen jääneille alueille voisi johtaa parempiin koulutustuloksiin. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi mahdollisesti hyväksyttävien toimenpiteiden onnistuminen riippuu vahvasti siitä, että käytetään riittävästi aikaa laajan ja pitkäaikaisen sosiaalisen ja poliittisen yhteisymmärryksen aikaan saamiseksi uudistuksista.

(21)Pandemian vaikutukset työmarkkinoihin ovat johtaneet kiireelliseen tarpeeseen tukea kriisin koettelemien kotitalouksien tuloja. Lyhennettyä työaikaa koskevien järjestelyjen käytön helpottaminen on ollut keskeisessä asemassa tässä pyrkimyksessä. Hyvin lyhytkestoisilla työsopimuksilla työskentelevät tilapäiset työntekijät, jotka muodostavat suurimman osan lähes miljoonasta uudesta työttömästä, joista monet ovat nuoria työntekijöitä, eivät kuitenkaan usein ole oikeutettuja tavanomaiseen työttömyysturvaan. Kestävän elpymisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tukemiseksi on varmistettava varhaisessa vaiheessa, että kaikki työntekijät, myös tilapäistyöntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat, ovat riittävän sosiaalisen suojelun ja aktiivisen työvoimapolitiikan piirissä.

(22)Kriisi todennäköisesti lisää jo ennestään suurta köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä Espanjassa, erityisesti lapsiperheissä. Vuonna 2019 perhe-etuuksien keskiarvo lasta kohti oli Espanjassa EU:n jäsenvaltioista alhaisin. Pieni- ja keskituloiset perheet eivät ole oikeutettuja maan tiukkoihin lapsietuuksiin, ja verovähennyksistä on heille vain vähän hyötyä. Sosiaalisen suojelun menot kohdistuvat edelleen voimakkaasti ikääntyneisiin, ja eläkemenojen odotetaan kasvavan merkittävästi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, jos suunnitelluista poikkeamista vuoden 2013 eläkeuudistuksesta tehdään pysyviä eikä asianmukaisia tasoitustoimenpiteitä toteuteta. Pandemian aiheuttama vaikea taloudellinen ja sosiaalinen tilanne edellyttää sukupolvien välistä solidaarisuutta nuorempien sukupolvien hyväksi. Pitkäaikaistyöttömien ja vakuutusmaksuihin perustuvien järjestelmien ulkopuolelle jäävien työntekijöiden työttömyystuki on tällä hetkellä hajallaan useissa järjestelmissä, mikä johtaa alhaiseen kattavuuteen. Espanjassa vain 20 prosenttia mahdollisista edunsaajista kuuluu nykyisten alueellisten vähimmäistulojärjestelmien piiriin, ja näiden järjestelmien kattavuudessa, kestossa, pääsyedellytyksissä ja riittävyydessä on suuria alueellisia eroja. Tämänhetkisessä kiireellisessä tilanteessa Espanjassa aiotaan ottaa nopeasti käyttöön pysyvä kansallinen toimeentulotukijärjestelmä, joka täydentää nykyisiä alueellisia vähimmäistulojärjestelmiä ja jonka piiriin tulee arviolta kolme miljoonaa edunsaajaa. Sen vaikutusta köyhyyden vähentämiseen ja sen kestävyyttä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ei voida tässä vaiheessa arvioida.