Bryssel, 05.01.2005

KOM (2004) 859 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

Jäsenvaltioiden vastaukset tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen varainhoitovuodelta 2002

SISÄLLYSLUETTELO

1. Johdanto 3

2. Jäsenvaltioiden vastaukset tilintarkastustuomioistuimen keskeisiin huomautuksiin aloittain 6

2.1. Omat varat 6

2.1.1. Perinteisiä omia varoja koskeva kirjanpito 6

2.1.2. Lentokentille saapuvien tavaroiden tullivalvonta 6

2.1.3. ALV:oon ja BKTL:oon perustuvat omat varat 7

2.2. Maatalous 7

2.2.1. Hallinto- ja valvontajärjestelmä 7

2.2.2. Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 8

2.2.3. Muut aiheet 9

2.3. Rakennerahastot 9

2.3.1. Viivästykset vanhimpien ohjelmien päättämisessä 11

2.4. Muut alat 13

3. Yhtenevät ja eriävät näkemykset 15

3.1. Menetelmiin liittyvät ongelmat 15

3.2. DAS-virheet 15

4. Päätelmät 16

1. JOHDANTO

A) Komissio on pyytänyt vuonna 1996 Dublinissa pidetystä Eurooppa-neuvoston kokouksesta lähtien jäsenvaltioita vastaamaan moitteettoman ja tehokkaan varainhoidon alalla tekemiensä päätelmien suuntaisesti tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa ja erityiskertomuksissa esitettyihin huomautuksiin. Lisäksi se pyysi toimittamaan tiedot niistä korjaavista toimenpiteistä, joihin jäsenvaltioissa on mahdollisesti ryhdytty.

Sittemmin menettelyyn on ryhdytty soveltamaan Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002[1] 143 artiklan 6 kohtaa, jossa edellytetään, että komissio ”antaa heti […]asianomaisille jäsenvaltioille tiedoksi tämän kertomuksen sellaiset varojen hallinnointia koskevat osat, joihin nähden jäsenvaltioilla on toimivaltaa asiaan sovellettavan lainsäädännön nojalla”. Jäsenvaltioiden on toimitettava vastauksensa komissiolle 60 päivän kuluessa edellä mainittujen tietojen vastaanottamisesta. Tässä tilintarkastustuomioistuimelle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille toimitetussa kertomuksessa esitetään yhteenveto jäsenvaltioiden vastauksista tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen varainhoitovuodelta 2002.

Tilintarkastustuomioistuin totesi vuoden 2002 vuosikertomuksessaan[2] jälleen kerran, että ne talousarvion alat, joiden hallinnoinnista huolehditaan hajautetusti komission ja jäsenvaltioiden välillä, ” ovat erityisen haasteellisia monimutkaisuutensa ja hallinnon kerrostuneisuuden vuoksi ”[3]. Komissio on ryhtynyt osaltaan toimiin varmistaakseen, että havaitut heikkoudet korjataan. Vuoden 2001 yhteenvetokertomuksen toimi 12[4] on saatettu loppuun, ja sitä tullaan täydentämään tilintarkastusmenetelmien yhdenmukaisuuden edistämistä koskevilla konkreettisilla toimilla. Lisäksi komissio on sitoutunut vuoden 2002 yhteenvetokertomuksessa antamaan kaikki tarvittavat suositukset, joilla selvennetään jäsenvaltioiden ja komission vastuualueet hajautetun hallinnoinnin yhteydessä[5].

Hajautetun hallinnoinnin merkityksen ja sille tilintarkastustuomioistuimen kertomuksissa annetun painoarvon vuoksi on tärkeää tietää, miten jäsenvaltiot suhtautuvat ulkoisen tarkastajan osoittamiin ongelmiin. Ensinnäkin jäsenvaltiot saavat näin tilaisuuden ilmaista kantansa tilintarkastustuomioistuimen esittämiin huomautuksiin[6]. Toiseksi ne voivat ilmoittaa toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa tai toteuttavat parhaillaan tilanteen korjaamiseksi. Kolmanneksi se antaa myös komissiolle mahdollisuuden muodostaa yleiskäsityksen tietyistä kansallisella tasolla ilmenneistä ongelmista.

b) Tilintarkastustuomioistuin antoi vuosikertomuksensa varainhoitovuodelta 2002 Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle 17. marraskuuta 2003 ja neuvoston budjettikomitealle 20. marraskuuta 2003. Tämän varhaisen toimittamisen jälkeen komissio lähetti kaikille pysyville edustajille kirjeen, jossa se pyysi näitä toimittamaan vastauksensa 19. päivään joulukuuta 2003 mennessä. Jäsenvaltioiden vastauksia varten haluttiin luoda johdonmukaiset ja yhtenäiset puitteet, ja siksi komission pyyntöön liitettiin kyselylomake, joka oli laadittu tiiviissä yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa. Lomake koostui luettelosta, joka sisälsi tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksesta otetut kutakin jäsenvaltiota koskevat suorat lainaukset, ja jäsenvaltioittain laaditusta DAS-virheitä (DAS = tarkastuslausuma) koskevasta yhteenvedosta.

c) Tämä kertomus perustuu näin ollen jäsenvaltioiden esittämiin vastauksiin. Olisi huomattava, että yleisperiaatteiden vahvistamisesta huolimatta vastaukset ovat varsin erilaisia sekä muodoltaan että erityisesti sisällöltään. Jäsenvaltiot ovat antaneet vastauksensa kaikkiin tai osaan niille esitetyistä huomautuksista tai DAS-virheistä, ja ne ovat lisäksi toisinaan antaneet suosituksia tai esittäneet yleisiä huomautuksia. Komission asettamia määräaikoja ei kuitenkaan ole aina noudatettu, vaan jotkut vastaukset on toimitettu useita viikkoja myöhässä. Jotkut jäsenvaltiot ovat jättäneet vastaamatta niitä koskeviin yksittäisiin huomautuksiin tai antaneet vain osittaista tietoa tilintarkastustuomioistuimen osoittamista laiminlyönneistä. Niinpä jäsenvaltioiden kannasta merkittäviin huomioihin onkin joskus vaikeaa saada kattavaa kuvaa. Vain neljä jäsenvaltiota esitti yleiskommentteja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen yksittäisiin kohtiin. Yksi jäsenvaltio ei antanut lainkaan vastausta.

d) Merkittävä osa yhteisön talousarviosta hallinnoidaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Niinpä jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin kiinnitetään runsaasti huomiota tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa. Menettelyn tarkoituksena on näin ollen antaa jäsenvaltioille mahdollisuus näkemysten, havaintojen ja mahdollisten suositusten esittämiseen vastauksena kertomukseen, joka koskee niitä suoraan ja jolla on merkitystä niille myös yleisemmin osana vastuuvapausmenettelyä. Vaikka jäsenvaltiot eivät ole vastuussa talousarvion täytäntöönpanosta, yhteenveto niiden vastauksista antaa tärkeää tietoa yhteisön määrärahojen hallinnoinnista.

Jäsenvaltioiden vastausten perusteella voidaan erottaa joitakin erityisen tärkeitä asiakokonaisuuksia tarkasteltaessa aloja, joilla varoja hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Vastaukset tuovat erityisesti esille jäsenvaltioissa havaitut erityisongelmat ja niiden mahdolliset kansallisen tason ratkaisut. Kertomuksen ensimmäisessä osassa keskitytään näin ollen tavalliseen tapaan omiin varoihin, maatalouteen ja rakennerahastoihin. Kullakin edellä mainitulla alalla tarkastellaan kysymyksiä, joihin useat jäsenvaltiot ovat kiinnittäneet huomiota.

Tämän alakohtaisen tarkastelun jälkeen seuraa kaksi analyyttisempaa osaa. Niissä tarkastellaan, missä asioissa jäsenvaltioiden ja tilintarkastustuomioistuimen näkemykset yhtyvät ja missä ne eriävät. Tämän jälkeen esitetään tärkeimmät päätelmät, jotka tarkastelun perusteella voidaan tehdä.

2. JÄSENVALTIOIDEN VASTAUKSET TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN KESKEISIIN HUOMAUTUKSIIN ALOITTAIN

2.1. Omat varat

Jäsenvaltiot keskittyvät kolmeen pääkohtaan, joita ovat perinteisiä omia varoja koskeva kirjanpito, lentokentille saapuvien tavaroiden tullivalvonta sekä ALV:oon ja BKTL:oon perustuvat omat varat.

2.1.1. Perinteisiä omia varoja koskeva kirjanpito

Useimmat jäsenvaltiot (erityisesti Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, Ranska, Saksa, Italia, Ruotsi, Suomi, Belgia, Tanska, Kreikka ja Irlanti) ovat nostaneet asian yhä esiin. Ne eivät kuitenkaan kiistä kokonaisuudessaan tilintarkastustuomioistuimen huomautuksia virheistä, joita yhä esiintyy B-kirjanpidossa, taikka viiveistä tai epäjohdonmukaisuuksista B- ja A-kirjanpidossa tai useista poikkeamista B-kirjanpidon saldoja koskevassa raportoinnissa komissiolle. Useissa tapauksissa jäsenvaltiot viittaavat kuitenkin siihen, että ne ovat noudattaneet asetuksen N:o 1150/2000 asiaan kuuluvia säännöksiä ja että seikalla ei ole taloudellista vaikutusta. Samoin ne viittaavat virheiden vähäpätöisyyteen ja niiden johdosta toteutettuihin toimenpiteisiin. Useimmat asianomaiset jäsenvaltiot ovat myös ilmoittaneet jo toteuttaneensa tai olevansa toteuttamassa toimia tilanteen parantamiseksi. Niinpä esimerkiksi Ranska, Ruotsi ja Saksa ovat ilmoittaneet tietokoneistavansa menettelyn, Ruotsi on ilmoittanut standardoivansa joitain menettelyjä entisestään ja Alankomaat ja Italia tekevänsä menettelyyn teknisiä parannuksia. Suomi esitti kantanaan, ettei komission ja jäsenvaltioiden välillä vallitse yksimielisyyttä B-kirjanpidon menettelyistä. Se kehottikin komissiota varmistamaan, että kaikki jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisesti voimassa olevia sääntöjä. Lopuksi Yhdistynyt kuningaskunta ilmaisi tukensa komission ehdotukselle (KOM 366) asetuksen N:o 1150/2000 parantamisesta B-kirjanpitoon kirjattujen määrien hallinnoinnin tehostamiseksi.

2.1.2. Lentokentille saapuvien tavaroiden tullivalvonta

Jotkut jäsenvaltiot myöntävät tuomioistuimen osoittamat valvontamenetelmien eroavaisuudet ja valvontajärjestelmien heikkoudet.

Yhdistynyt kuningaskunta mainitsee, että se on toteuttanut paljon toimia hoitaakseen asianmukaisesti ilmeisen selvittämättömiin toimituksiin liittyvän ongelman.

Ruotsi katsoo, että tilintarkastustuomioistuin on eri kannalla kuin Ruotsin tullilaitos siitä, kuinka tulliselvitys tehdään, ja siitä, kuinka muu valvonta hoidetaan. Se korostaa yhä, että EU-lainsäädäntöä noudatetaan ja että riskien analysointi ja laadunvalvonta ovat riittäviä varmistamaan virheiden pysymisen riskien suhteen kohtuullisella tasolla kaikilta olennaisilta osiltaan. Kun tarkastellaan tulliselvityksiä kuriiripalveluiden yhteydessä, Ruotsi katsoo, että tilintarkastustuomioistuimella on erilainen kanta siihen, miten tulliselvitys ja muu valvonta pitäisi toteuttaa.

Italia esittää yksityiskohtaisen katsauksen Italian lentokentillä sovellettavasta valvontajärjestelmästä. Mitä taas tulee tavaroiden siirtämiseen passitusjärjestelmässä maanteitse lentokentältä toiselle, Ranska mainitsee, että asiassa on edistytty vuodesta 2003. Se on suunnitellut kumoavansa yksinkertaistetun yhteisömenettelyn, joka tunnetaan nimellä collective de transfert vuodesta 2005. Myös Itävalta raportoi alalla toteutetuista toimista ja toteaa, että takeet tavaroiden asianmukaisesta käsittelystä ovat yhtä suuret niin tullivarastointimenettelyssä kuin väliaikaisessa varastoinnissa.

2.1.3. ALV:oon ja BKTL:oon perustuvat omat varat

Tarkasteltaessa ALV:n kantamista jäsenvaltioissa Ranska on laskenut uudelleen Manner-Ranskan sakkoihin ja viivästysmaksuihin liittyvät tulot sekä merentakaisia alueita koskevat tulot vuosilta 1999 ja 2000. Portugali myöntää, että se lähetti vuotta 2001 koskevan ALV-ilmoituksen paljon yhteisön lainsäädännössä asetettua määräaikaa myöhemmin. Se ilmoitti tekevänsä samoin myös vuotta 2002 koskevan ilmoituksen osalta. Portugali aikoo kuitenkin ratkaista ongelman lopullisesti ja asettaa ministeriöiden välisen työryhmän selvittämään asiaa. Portugali mainitsi myös, että se on täsmäyttänyt ALV-tulot ja valtion tilit vuoden 1998 osalta ja lähettänyt tiedot komissiolle.

2.2. Maatalous

Yksi jäsenvaltio eli Alankomaat korostaa yleisesti, että toimien lainmukaisuuden takaamiseksi on tarvetta tehokkaaseen valvontajärjestelmään ja avoimeen yhteisön sääntelyyn. Se katsoo, että tulevan maatalouspolitiikan uudistamisen myötä suurempaa osaa yhteisen maatalouspolitiikan menoista hallinnoidaan ja valvotaan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) kautta. Jäsenvaltioiden on tärkeää ryhtyä tarpeellisiin toimiin vaadittujen valvontajärjestelmien tehostamiseksi, mutta koska säädökset ovat joskus avoimia eri tulkinnoille ja niitä tarkistetaan säännöllisesti, niitä on voi olla vaikeaa soveltaa täysimääräisesti ja asianmukaisesti.

Kreikka toteaa, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) täytäntöönpanon edistyminen on varmistettu sen osalta yhteisön tarkastajien kaikilla tasoilla suorittamilla perusteellisilla tarkastuksilla, ja niissä on todettu toistuvasti kehityksen olleen positiivista.

Muiden jäsenvaltioiden kommentit koskevat kahta aihealuetta: tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien virheiden pohjalta esittämää kritiikkiä eri hallinnointi- ja valvontajärjestelmien suhteen sekä maksajavirastojen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyjä.

2.2.1. Hallinto- ja valvontajärjestelmä

Mitä tulee aluekohtaisiin tukiin, joissa on ilmennyt merkittäviä poikkeavuuksia maanviljelijöiden ilmoittamien viljelyalojen ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien läsnäollessa mitattujen alojen välillä, eivät jotkut jäsenvaltiot (Ranska, Kreikka ja Alankomaat) kiistä esiintyneitä virheitä. Alankomaat esittää kuitenkin epäilyjä tuomioistuimen havaitseman virheen laajuuden ja käytettyjen menetelmien suhteen. Ranska asettaa eräässä tapauksessa kyseenalaiseksi tilintarkastustuomioistuimen käyttämän menetelmän poikkeaman mittaamiseksi, ja se soisi tuomioistuimen harkitsevan kantansa muuttamista. Sekä Alankomaat että Ranska korostavat, etteivät tuomioistuimen havainnot aseta kyseenalaiseksi niiden omien tarkastusten luotettavuutta tai asianmukaisten säännösten noudattamista. Ne korostavat, että yhteisön säännöksissä asetetut seuraamukset on pantu täytäntöön. Portugali kiistää tuomioistuimen arvion siitä, että hakemuksessa ilmoitettujen keskimääräisten suorituspyyntöjen ja tarkastetuissa hakemuksissa ilmoitettujen pyyntöjen välillä havaitut suuret erot saattaisivat vaikuttaa havaittuihin virhetasoihin. Näitä tulkittaessa tulisi ottaa huomioon eri tekijöiden, kuten maantieteellinen sijainnin aiheuttamat painotukset . Esimerkiksi Portugalin tapauksessa kyseiset erot esiintyvät maan pohjois- ja eteläosan alueiden välillä. Ruotsi esittää samoin eriävän mielipiteen tuomioistuimen käyttämästä menetelmästä, sillä sen tarkastukset on tehty kahden vuoden viipeellä. Näin ollen tuomioistuin ei pysty sanomaan, mittaako se niitä tilan rajoja, jotka liittyvät kyseiseen tarkastusvuoteen, sillä viljelysten rajat vaihtelevat vuosien mittaan.

Portugali kiistää eläinkohtaisten tukien osalta, että tarkastettujen emolehmien korkea virhemäärä pitäisi paikkansa. Sen mielestä virheprosentti olisi määriteltävä vertaamalla havaittujen tukikelvottomien eläimien määrää tarkastettujen eläimien määrään. Yhdistynyt kuningaskunta hyväksyy tilintarkastustuomioistuimen huomiot ja toteaa ryhtyneensä toimiin periäkseen takaisin virheellisesti maksetut määrät. Alankomaat kritisoi tuomioistuimen yhden satunnaisotannan perusteella tekemää ekstrapolointia.

2.2.2. Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

- Tilintarkastustuomioistuin korostaa, että 22 maksajavirastoa yhteensä 86 maksajavirastosta saivat vuosittaisen tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen yhteydessä huomautuksia sisältävän tarkastuslausuman tai tarkastuslausuman antamisesta kieltäydyttiin päättyneen varainhoitovuoden osalta. Komissio teki kolme sääntöjenmukaisuutta koskevaa päätöstä varainhoitovuosien 1996–2001 menojen osalta; se päätti jättää yhteisörahoituksen ulkopuolelle 301,4 miljoonan euron menot ja teki sitä vastaavat korjaukset.

- Ranska toteaa hyväksymisperusteiden rikkomisen ja valvonnan heikkouksien osalta, että maksajavirastojen tilien varmennuksesta vastaava toimikunta (CCCOP) oli esittänyt mainittujen ranskalaisten virastoijen osalta varaumia, ja toimikunta katsoi alun perin, että oli mahdotonta antaa lausuntoa joistain budjettikohdista ja erityisesti vientituista. Myöhemmin CCCOP on toimittanut komissiolle lisäkertomuksia ja todistuksia, joiden mukaan esitetyt varaumat poistetaan. Ranskan mukaan kyseisten maksajavirastojen tilit ovat nyt yhteisön sääntöjen mukaisesti kattavia, tarkkoja ja todenperäisiä. Belgia vastasi omalta osaltaan, että Flanderin hallintoviranomaiset ovat vastanneet komissiolle vuonna 2003 ja että Belgiassa on perustettu uusi elin, joka vastaa myös sisäisistä tarkastuksista. Saksa raportoi parannuksista, jotka johtavat hyväksymisperusteiden täyttymiseen.

- Mitä taas tulee maksajavirastoihin, Ranska, Saksa, Belgia, Kreikka, Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali ovat katsoneet tuomioistuimen kritiikin aiheelliseksi ja suunnitelleet uudistuksia, jotka ovat joko käynnissä tai saatettu loppuun.

- Useimmat jäsenvaltiot korostavat rahallisten korjausten osalta, että sisäiset tai komission kanssa hoidettavat menettelyt ovat yhä käynnissä. Maitokiintiöihin liittyvät korjaukset ovat kaikkein kiistanalaisimpia. Yksi jäsenvaltio (Espanja) on vienyt maitokiintiöpolitiikkaan liittyvän korjauksen yhteisöjen tuomioistuimeen. Italia puolestaan korostaa, että maksun perimisvaikeudet liittyvät sisäisiin hallinnollisiin ja lainsäädännöllisiin menettelyihin, eikä niiden tulisi johtaa korjauksiin. Saksa puolestaan tunnustaa vaikeudet, jotka ovat johtaneet kiinteämääräisiin korjauksiin vientitukien valvonnan perusteella (valvontavirastot), ja toteaa ryhtyneensä kauaskantaviin toimiin ongelman ratkaisemiseksi.

2.2.3. Muut aiheet

Espanja ei ole voinut jäljittää muiden menojen osalta (maatalousmarkkinoiden tukeminen, hedelmien ja vihannesten tuotannon ja myynnin tukeminen, viiniviljelmien rakenneuudistus ja uusiin lajikkeisiin siirtyminen) syytä, johon tilintarkastustuomioistuin on perustanut havaintonsa siitä, että komissio on havainnut lukuisia virheitä jälkitarkastusten toteuttamisessa ja suunnittelussa sekä virheiden kirjaamisessa ja korjauksessa. Yhdistynyt kuningaskunta viittaa komissio vastaukseen tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen, jossa se toteaa, että huomattavia parannuksia on tehty. Alankomaat korostaa sitä, että tilintarkastustuomioistuimen tekemät päätelmät asetukseen N:o 4045/89 liittyvien jälkitarkastuksen suunnittelun ja toteutuksen tarkastamisesta eivät ole yhdenmukaisia komission tarkastuskäyntinsä jälkeen toimittamien päätelmien kanssa.

2.3. Rakennerahastot

Kolme jäsenvaltiota on kommentoinut tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen 5. luvussa esitettyjä huomautuksia rakennetoimista.

- Yhdistynyt kuningaskunta yhtyy osittain kertomuksessa esitettyyn kritiikkiin. Esimerkiksi se katsoo, että useidenkin syiden vuoksi varoja tullaan vapauttamaan, vaikka uusi rahoituksen profilointi varmistaa paremmin varojen kohdistumisen ohjelmiin.

Se on kuitenkin tilintarkastustuomioistuimen kanssa eri mieltä seuraavista seikoista:

- kritiikki perustuu vain muutamiin tarkastuksiin

- tilintarkastustuomioistuimen omia tarkastuksia ei ole aina saatettu loppuun jäsenvaltioissa, ja vaikka olisikin, määräajat eivät mahdollista suurien parannusten tekemistä

- n+2 -sääntö vaikuttaa niiden varojen määrään, jotka on pitänyt käyttää ohjelmakauden lopun loppuun mennessä.

Yhdistynyt kuningaskunta katsoo myös, että se antoi hallintaviranomaisille tarpeeksi ohjausta tarjottavasta hallinta- ja valvontajärjestelmästä vuoden 2002 loppuun mennessä. Se lisää, että eri pääosastojen väliset epäjohdonmukaisuudet saavat aikaan epäjohdonmukaisuuksia jäsenvaltioiden tulkinnoissa, ja että asia on tuotu esiin useaan otteeseen komission kanssa.

Yhdistynyt kuningaskunta muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuin katsoi ohjelmakauden 1994–1999 hankkeiden päättämisessä saavutetun vain vähän edistystä. Jäsenvaltioille annettujen ohjeiden myöhäisestä ajankohdasta huolimatta kaikki Englannin alueet ponnistelivat kovasti lähettääkseen loppuasiakirjat komissiolle määräpäivään eli 31. päivään maaliskuuta 2003 mennessä. Kyseisistä asiakirjoista on esitetty useita kyselyitä ja niitä käsitellään paraikaa. Yhdistynyt kuningaskunta on valmistellut yhteenvedon saamistaan kokemuksista. Siinä tarkastellaan vuosien 1994–1999 ohjelmien päättämisen aikana ilmenneitä ongelmia ja voidaan hyödyntää ohjelmakauden 2000–2006 hallinnoinnissa.

Kaiken kaikkiaan Yhdistynyt kuningaskunta tukee komission vastauksia tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2002 kertomuksiin erityisesti arvioinnin ja tarkastuskäyntien osalta. Komissio on ottanut käyttöön erilaisia arviointitapoja, mikä onkin erittäin hyödyllistä sekä nykyisille että uusille jäsenvaltioille. Päätös Yhdistyneen kuningaskunnan tarkastusten yhteensovittamisesta komission tarkastusten kanssa aina mahdollisuuksien mukaan on myös kunnioitettava.

- Irlannin kommentit

Irlanti on samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että komissio toimitti säännökset ja selvennykset jäsenvaltioille liian myöhään. Yksityiskohtaisista järjestelyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 soveltamiseksi jäsenvaltioiden suorittaman rakennerahastojen yhteisrahoittamien toimien varainhoidon valvonnan osalta annettu asetus (EY) N:o 2064/97 annettiin marraskuussa 1997 eli miltei 4 vuotta ohjelmakauden alkamisesta. Irlannin mukaan sitä ja muita säädöksiä koskevat selvennykset annettiin vasta vuosina 2001 ja 2002.

- Alankomaiden kommentit

Alankomaat on samalla kannalla tilintarkastustuomioistuimen kanssa ja katsoo, että jäsenmaiden hallinta- ja valvontajärjestelmät ovat vieläkin riittämättömiä. Sen mukaan komissio ei ole edistynyt tarpeeksi ohjelmakauden 1994–1999 päättämisessä. Uudet ohjeet laadittiin kaiken lisäksi edellä mainitun ohjelmakauden puolivälissä, mikä johti jäsenvaltioissa epäselvyyteen siitä, mitä sääntöjä tulisi soveltaa erityistilanteissa. Niinpä jäsenvaltiot eivät voineet toteuttaa vaadittuja toimenpiteitä asetetussa määräajassa.

Jäsenvaltioiden tätä alaa koskevat erityiskommentit kattavat vuosikertomuksen 5. luvun pääkohtien aiheet:

- vanhimpien hankkeiden päättäminen

- rakennerahastojen valvontaa koskevan asetuksen N:o 438/2001 noudattaminen

- aluepolitiikan pääosaston pääjohtajan esittämät varaumat.

Lisäksi useat jäsenvaltiot eivät yhdy joihinkin tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin.

2.3. 1. Viivästykset vanhimpien ohjelmien päättämisessä

Tilintarkastustuomioistuin on viitannut tässäkin yhteydessä vanhojen hankkeiden loppuun saattamisessa esiintyneisiin vaikeuksiin, joiden se on todennut johtuvan ohjeiden myöhäisestä esittämisestä sekä siitä, ettei jäsenvaltioissa ollut otettu käyttöön valvontajärjestelmiä riittävän ajoissa, jotta ne olisivat tehokkaassa käytössä ennen ohjelmien päättymistä. Tilintarkastustuomioistuin huomautti, että komissio havaitsi myös itse merkittäviä puutteita vaiheessa, jossa lopulliset ilmoitukset piti lähettää. Yleisesti ottaen vastauksensa lähettäneet jäsenvaltiot tunnustavat, että ongelmia on saattanut esiintyä ja että tätä kautta on saattanut aiheutua viivästyksiä. Espanja toteaa 11:n ESR:n tavoite 3 -ohjelman osalta, että se on lähettänyt loppumaksut. Maksuihin sisältyvät rahoituskorjaukset, jotka olivat tiedossa niitä laadittaessa elokuun 2001 ja toukokuun 2003 välillä. Tanska on saattamassa loppuun lisätutkimuksia, jotka koskevat kauden 1994–1999 KOR-ohjelmien päättämistä. Samoin se on suorittamassa lisävalvontaa PESCA-ohjelmien vuoden 1999 osalta. Irlanti on raportoinut ohjelmien päättämisen edistyneen. Saksa katsoo virheelliseksi tilintarkastustuomioistuimen kommentin siitä, että loppulausumat vuosina 1994–1999 päätetyistä ohjelmista olisi pitänyt hylätä, koska oli esiintynyt epäilyksiä tarkastuksia toimittaneiden tarkastajien tai lausuman laatineiden elinten riippumattomuudesta. Hylkääminen johtui siitä, ettei yksityiskohtaista tietoa kyseisten henkilöiden riippumattomuudesta ollut riittävästi. Kuvauksia täydennetään paraikaa tai on jo täydennetty.

2.3.2. Rakennerahastojen valvontaa koskevan asetuksen N:o 438/2001 noudattaminen

Tilintarkastustuomioistuin on analysoinut jäsenvaltioiden asetuksen N:o 438/2001 mukaisia hallinto- ja valvontajärjestelmiä, jotka toimivat pohjana rakennerahastojen valvonnalle ohjelmakaudella 2000–2006. Mitä taas tulee heikkouksiin, joita tilintarkastustuomioistuin on havainnut jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä edellä mainitun asetuksen täytäntöönpanon puitteissa, Ranska raportoi toimenpiteistä, jotka on otettu käyttöön kirjausketjun täydentämiseksi. Ranska on eri mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa sen huomioista, sillä se on ottanut keskitetyn hallintojärjestelmän yhteydessä käyttöön maksupyyntöjen valvontamenettelyn. Ranska aikoo myös täydentää todellisten maksujen valvontaa.

Espanja myöntää, että sen tarkastajat tekivät kymmenen otantatarkastusta kauden 2000–2006 toimista ennen kuin tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2002 kertomus päätettiin. Tämä johtuu siitä, että toimissa keskityttiin kauden 1994–1999 loppuraporttien päättämiseen. Espanja korostaa kuitenkin, että sen tarkastajat ovat hyvittäneet osan nykyisen ohjelmakauden alkuvuosien viivästyksistä. Se mainitsee myös, että se on ilmoittanut komissiolle lokakuussa 2003 vuosina 2001 ja 2002 sovelletuista tarkastuksista, joihin viitataan asetuksen N:o 438/2001 10 artiklassa. Espanja esittää yksityiskohtaisesti useita toimia, joita se on toteuttanut neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä koheesiorahastosta myönnettävään tukeen liittyvien hallinto- ja valvontajärjestelmien ja rahoitusoikaisumenettelyn osalta 29. heinäkuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1386/2002 täytäntöönpanemiseksi.

Yhdistynyt kuningaskunta raportoi yksityiskohtaisesti huomautuksista, jotka liittyvät ESR:n hallinto- ja valvontajärjestelmän arviointiin alueella West Wales and the Valley, ja mainitsee, että Skotlannin aluehallitus on valmistellut ehdotuksen EAKR:n hankkeiden valvonnasta Skotlannissa.

2.3.3. Aluepolitiikan pääosaston pääjohtajan esittämät varaumat

Varauma koskee Kreikkaa, Espanjaa ja Italiaa.

Kreikka ilmoittaa, että se on toimittanut komissiolle yhteisön tukikehyksen hallintoviranomaisen ja maksuviranomaisen kannan hallinto- ja valvontajärjestelmän parantamisesta tammikuun 2003 loppuun mennessä.

Italia raportoi tehdystä seurannasta.

Espanjan mielestä esitetty varauma ei ole kovin selkeä. Se esittää lukuisia asetuksen N:o 1164/1994 toimeenpanemiseksi toteutettuja kansallisia toimenpiteitä 29. päivän heinäkuuta 2002 jälkeen, jolloin annettiin asetus N:o 1386/2002.

2.3.4 Ristiriitaiset huomautukset

Lopuksi on huomautettava, että ainakin kuusi jäsenvaltiota kiistävät jotkut tilintarkastustuomioistuimen huomautukset.

Saksa kiistää huomautuksen, jonka mukaan loppulausumia EMOTR-ohjausohjelmien osalta kaudella 1994–1999 ei hyväksytty, koska esiintyi epäilyjä tarkastuksia toimittaneiden tarkastajien tai lausuman laatineiden elinten riippumattomuudesta[7]. Saksa arvioi päinvastoin, että kaikki kyseiseen ohjelmaan liittyvät loppuohjelmat hyväksyttiin. Asianomaiset Länder-alueet olivat esittäneet joitain loppulausumia jo varhaisessa vaiheessa ennen komission ohjeiden saamista. Ne ovat saattaneet päätökseen tai ovat päättämässä komission esittämiin lisäkysymyksiin vastaamisen.

Itävalta on eri mieltä taulukosta ja siihen liittyvästä tilintarkastustuomioistuimen kielteisestä lausunnosta, jotka koskevat hallinto- ja valvontajärjestelmän täytäntöönpanon arviointia siltä osin kun ne koskevat Euroopan aluekehitysrahastoa Oberösterreichin alueella[8]. Itävalta pyytää tilintarkastustuomioistuinta korjaamaan ne.

Tarkasteltaessa usean ESR:n ohjelman päättämistä vuosina 1994–1999 Espanja toteaa, ettei yhtään suunniteltua päättämistä hylätty, vaikka tilintarkastustuomioistuin toteaa, ettei loppumaksua suoritettu, koska hallintokomitean hyväksyntää ei saatu ennen loppukertomusten toimittamista komissiolle.

Kreikka toteaa, ettei asetuksessa (EY) N:o 438/2001 edellytetä, että maksuviranomaiset tekevät suoria tarkastuksia arvioidakseen, täyttävätkö menoilmoitukset kyseisen asetuksen 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdassa esitetyt luotettavuuteen liittyvät vaatimukset. Maksuviranomainen voi näin ollen täyttää asetuksen vaatimukset muulla tavoin. Tilintarkastustuomioistuin onkin kritisoinut vuosikertomuksessaan riittävien tarkastusten puuttumista (jotka on täsmennetty asetuksessa) ennen menoilmoitusten todentamista[9].

Ranska asettaa kyseenalaiseksi tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen siitä, ettei menettelykäsikirjaa ollut olemassa, kun tuomioistuin teki tarkastuksen ESR:n tavoite 1 -ohjelman osalta vuosina 2000–2006 Nord-Pas-de-Calais’ssa. Ranska kiistää myös tässä yhteydessä väitetyn riippumattomuuden puutteen menojen todentamisessa.

Yhdistynyt kuningaskunta viittaa komission hyväksyntään asiassa ja toteaa, ettei Yhdistyneessä kuningaskunnassa esiintynyt vuonna 2001 menoja, eikä siellä tämän vuoksi harjoitettu rahoituksen hallinnointia tai valvontaa. Tämän vuoksi sen rahoitusvalvontaa koskevassa vuosikertomuksessa vuodelle 2001 ei myöskään viitattu asetukseen N:o 438/2001.

2.4. Muut alat

Jotkut jäsenvaltiot ovat esittäneet vastauksia muihin kuin jaettuun hallinnointiin liittyviin aiheisiin. Niiden pääasiallinen tavoitteensa on kantojen esittäminen tuleviin uudistuksiin, joita tilintarkastustuomioistuin on suosittanut tai joita ne ovat itse pitäneet tarpeellisena.

Yleisiä kommentteja ulkoisiin toimiin, liittymistä edeltävään tukeen ja Euroopan kehitysrahastoon on esittänyt ainoastaan Yhdistynyt kuningaskunta. Sen mukaan tuomioistuimen katsaus aiheuttaa yhä huolta sen vuoksi, että se muistuttaa viime vuoden vuosikertomusta erityisesti avainpolitiikkoihin ja täytäntöönpanoon liittyvien kysymysten osalta. Ulkoisten toimien suhteen tämä koskee hallinnon hajauttamista eri tahtiin (minkä suhteen odotukset tilintarkastustuomioistuimen suuntaan olivat suuremmat erityisten tulevaisuuden vaikutusten takia) vanhojen ja maksamatta olevien sitoumusten lisääntymistä, varainhallinnon heikkouksia, sisäisiä tarkastusjärjestelmiä ja valvontaa. Yhdessä nämä tekijät ovat erityisen huolestuttavia, koska uudistukset olisi tarkoitus saattaa päätökseen vuoden 2003 loppuun mennessä. Huolta on herättänyt myös vaadittu taitojen yhdistäminen, jolla varmistetaan komission osallistuminen politiikkoja koskevaan vuoropuheluun. Tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2002 koskevan kertomuksen budjettihallintoa koskevassa 2. luvussa korostetaan sitä, että alueisiin käytetyt tukimäärät vaihtelevat. Komission vastauksessa korostetaan tarvetta tuen myöntämiseen tulosten ja tarpeen perusteella. Kyseistä periaatetta tukee toimintoperusteisen budjetoinnin käyttöönotto, ja se tulisi ottaa huomioon alustavaa talousarvioesitystä laadittaessa.

Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan liittymistä edeltävän tuen maksujen hitaus vain muutama kuukausi ennen laajentumista on vielä edellisvuotta huolestuttavampaa. Puutteet, jotka johtuvat tiedottamisen viivästymisestä EU:hun liittyvissä maissa, ovat varsin vakavia, sillä ne kielivät institutionaalisen toiminnan riittämättömyydestä. Esiin nouseekin kysymys kyseisten maksujen tehokkuuden mittaamisesta niiden maksamisen jälkeen ja mahdollisuuksista valvoa ja ottaa ne huomioon asianmukaisesti. Budjettihallintoa koskevassa 2. luvussa esitetään yhteenveto kyseisistä ongelmista. Komission vastauksessa esitetään, että havaitut ongelmat olisi pitänyt ennakoida ja hoitaa.

Yhdistynyt kuningaskunta odottaa tilintarkastustuomioistuimen ja komission kantoja siitä, onko hyvä toimittaa lyhyt tiivistelmä erityisistä suosituksista, jotka koskisivat selkeästi eriteltyjä komission seurantatoimia, ja toimien määräajat. Näin saatettaisiin tehostaa komission työn monivuotista luonnetta ja tarjota samalla pohja myöhemmille raporteille. Mitä taas tulee vuosikertomuksen lukuihin rahoitusvälineistä ja pankkitoiminnasta, Espanja katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen havainnot tehokkuusongelmista kahdeksassa kymmenestä tarkastetusta globaalilaina- ja jätteenkäsittelyhankkeesta ovat virheellisiä. Espanjan mukaan valtiontukiohjelmat mahdollistavat investointien ohjaamisen tietyille aloille ja infrastruktuurihankkeiden toteuttamisen nopeuttamisen. Ruotsi korostaa globaalilainojen osalta, että komission tulisi tarkastella, onko julkisten hankintojen sääntöjä noudatettu tilintarkastustuomioistuimen esille tuomissa tapauksissa. Ruotsin mukaan komission pitäisi tarkastella asiaa Euroopan investointipankin kanssa ja ryhtyä asianmukaisiin toimiin, sillä on olennaisen tärkeää, että EU noudattaa julkisia hankintoja koskevia sääntöjä.

Alankomaat esittää yleisempänä kantana sen tärkeyttä, että komissio ryhtyy mahdollisimman pikaisesti toimiin korjatakseen puutteet, jotka on havaittu sen varainhallinnossa, ja että tarkastaslausuma on myönteinen. Se katsoo myös, että uudistus polkee paikallaan, koska sen osa-alueilla ei ole edistytty vielä riittävästi. Näitä osa-alueita ovat varainhallinnon yksinkertaistaminen sekä tutkimusohjelmien varainhoidon valvonnan tehostaminen, komission ja jäsenvaltioiden valtuuksien ja vastuualueiden selkeyttäminen hajautetussa hallinnoinnissa sekä sisäisen valvonnan standardien käyttöönotto.

3. YHTENEVÄT JA ERIÄVÄT NÄKEMYKSET

3.1. ME netelmiin liittyvät ongelmat

Kuten aiempia varainhoitovuosia koskevien kertomusten yhteydessä, jäsenvaltiot kritisoivat edelleen tilintarkastustuomioistuimen käyttämiä menetelmiä etenkin kirjanpitotapahtumien tarkastamisessa. Ensinnäkin jotkut jäsenvaltiot ilmoittavat, ettei tilintarkastustuomioistuimen tulisi ekstrapoloida huomioita, kun tarkastuksia on tehty niiden mielestä vain rajallisesti (Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Alankomaat). Toisten mielestä tilintarkastustuomioistuimen käyttämä tarkastusmenetelmä on ollut joissain tapauksissa harhaanjohtava ( esim. Ruotsin mielestä viljojen alueperusteisen tukijärjestelmän tarkastus). Joitain esitettyjä seikkoja on kiistetty ( esim. Ranska osalta tilintarkastustuomioistuimen suorittama tavoite 1 -ohjelman kauden 2000–2006 tarkastus Nord-Pas-de-Calais’ssa) ja esitetty eriävä tulkinta säädöksistä ( esim. Kreikan tulkinta asetuksesta (EY) N:o 438/2001). Yleisesti ottaen jäsenvaltion haluavat usein painottaa, että jotkut tilintarkastustuomioistuimen havainnot eivät johdu järjestelmällisistä virheistä niiden omissa paikan päällä tapahtuvissa tarkastuksissa. Ne vähättelevät myös joitain tilintarkastustuomioistuimen löytämiä virheitä korostamalla, että ne ovat muodollisia tai että niillä ei ole taloudellista merkitystä.

Tämä nostaa jälleen esiin tarpeen ottaa käyttöön kuulemismenettely, jossa sekä jäsenvaltiot että tilintarkastustuomioistuin voisivat puolustaa kantojaan.

3.2. DAS-virheet

Jäsenvaltioiden voidaan todeta kiinnittäneen aiempaa vähemmän huomiota DAS-virheisiin. Vain muutamat niistä vastasivat järjestelmällisesti tapauksiin, jotka toimitettiin niiden käsiteltäväksi. Näistä tapauksista ei näin ollen voida tehdä tarkkoja päätelmiä. Joissain harvoissa tapauksissa jäsenvaltiot ovat vastauksessaan kyseenlaistaneet tilintarkastustuomioistuimen käyttämän valvontamenetelmän tai saadut tulokset. Useimmissa tapauksissa kyseiset jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet tehneensä korjaukset ja/tai ryhtyneensä korjaaviin toimenpiteisiin.

4. PÄÄTELMÄT

Analysoitaessa jäsenvaltioiden vastauksia tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2002 koskevaan kertomukseen voidaan esittää vain rajallinen joukko päätelmiä ja suosituksia.

Vastauksissa pääasiassa puolustetaan jäsenvaltioiden hallinnon ja tarkastusten moitteettomuutta. Tämä lähestymistapa tulee esille useilla tasoilla: tuomalla virallisesti esille erimielisyydet tilintarkastustuomioistuimen kanssa, vähättelemällä sen havaintojen ja päätelmien merkitystä sekä esittämällä erityisiä tai rakenteellisia korjaavia toimenpiteitä havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Erityyppisten argumenttien suhteelliset osuudet vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen, ja jotkut jäsenvaltiot kyseenalaistavat muita useammin kriittiset huomautukset, jotka tilintarkastustuomioistuin on niitä vastaan esittänyt.

Tällainen asenne ei ole erityisen yllättävä, sillä jäsenvaltioilla ei ole alakohtaisten vastausten lisäksi mahdollisuutta puolustaa tilintarkastustuomioistuimen kannasta poikkeavaa kantaansa, kun tilintarkastustuomioistuin on kyseenalaistanut niiden EU-varojen hallinnoinnin.

Ilmoitettuja rakenteellisia korjaavia toimenpiteitä on vain rajallinen määrä. Omien varojen alalla jäsenvaltiot ovat esimerkiksi ryhtyneet toimiin parantaakseen kirjanpito- ja valvontamenettelyjään. Maatalouden alalla on esitetty tarvittavan parempaa lainsäädäntöä ja hyviä valvontajärjestelmiä. Useat jäsenvaltiot odottavat myös komission osallistuvan enemmän maatalouden ja rakennerahastojen alalla lainsäädännön yksinkertaistamiseen, ohjauksen antamiseen ajoissa sekä hallinto- ja valvontajärjestelmien parempaan valvontaan.

[1] EYVL L 248, 16.9.2002.

[2] EYVL C 286, 28.11.2003.

[3] s. s. 6.

[4] Toimen 12 osalta ks. KOM (2002) 426, 24.7.2002, kohta 5.2.2, s. 25.

[5] KOM (2003) 391, 9.7.2003, kohta 5.3.3, s. 22 ja 23.

[6] Tämä ei millään tavoin haittaa komission ja asianomaisten jäsenvaltioiden välistä yhteydenpitoa, jota tarvitaan tilintarkastustuomioistuimen esittämien huomautusten perusteella toteutettavia toimia varten. Toimenpiteillä, jotka komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat tilintarkastustuomioistuimen sektorikirjeiden johdosta, pyritään korjaamaan havaitut puutteet.

[7] Ks. EYVL C 286, 28.11.2003, s. 173.

[8] Ks. EYVL C 286, 28.11.2003, s. 191.

[9] Ks. EYVL C 286, 28.11.2003, s. 170.