Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköisen viestinnän verkkoihin ja niihin liittyviin toimintoihin pääsystä ja niihin yhteenliittämisestä

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Tiivistelmä

Tällä direktiivillä luodaan uusi sääntelyjärjestelmä, joka liittyy sähköisen viestinnän verkkojen käyttöoikeuksiin ja yhteenliittämiseen yhteisössä. Se varmistaa - aikana jolloin tekniikat ja palvelut lähentyvät toisiaan ja markkinat kasvavat voimakkaasti - että sähköisen viestinnän palvelujen markkinat kehittyvät edelleenkin innovaatioita, kilpailua ja valinnanvaraa edistävällä tavalla.

Direktiivin lähtökohtana on, että kilpailusäännöt ovat ensisijainen väline säänneltäessä sähköisen viestinnän markkinoita sen jälkeen, kun markkinoilla vallitsee todellinen kilpailu. Siirtymävaiheessa tarvitaan kuitenkin vielä jonkin verran alakohtaista ennakkosääntelyä, erityisesti tilanteissa, joissa entiset monopoliyritykset edelleen hyötyvät perinteisestä markkina-asemastaan - esimerkiksi paikallisliityntäverkoissa - tai joissa yritykset toimivat tarjontaketjun monessa osassa.

Tällaisissa tapauksissa sääntelyn tulisi olla tapauskohtaista, oikein suhteutettua ja jatkua ainoastaan tarvittavan ajan. Tämä edellyttää avointa päätöksentekoprosessia, jossa kansallisten sääntelyviranomaisten on yhteisön poliittisten tavoitteiden pohjalta perusteltava kaikki päätöksensä ja jossa sovelletaan ennakkosääntelyä ainoastaan silloin, kun se on kilpailuoikeuden keinoja tehokkaampaa havaittujen markkinaongelmien ratkaisemisessa. Direktiivissä edellytetään ennakkosääntelyn poistamista heti, kun markkinoilla on saavutettu asetetut tavoitteet.

Direktiivissä annetut säännökset ovat yksittäisistä tekniikoista riippumattomia, mutta niitä voidaan kohdentaa tiettyihin tuote- tai palvelumarkkinoihin tietyillä maantieteellisillä alueilla, jotta havaitut markkinaongelmat voidaan ratkaista.

Digitaalitelevision osalta direktiivissä jatketaan televisiostandardidirektiivin 95/47/EY [1] lähestymistapaa ja velvoitetta antaa ehdollisen pääsyn järjestelmien käyttöoikeudet oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja tasapuolisin ehdoin. Koska kuitenkin laajasti ollaan yhtä mieltä siitä, että digitaalitelevision yhdyskäytävien kohtelussa on otettava huomioon tekniikan uusin kehitystaso, uudessa direktiivissä säädetään mahdollisuudesta mukauttaa nykyisiä velvoitteita. Tämän alan alustavan työn odotetaan alkavan lähitulevaisuudessa pohjan luomiseksi virallisille päätöksille, joita voidaan tehdä uuden sääntelyjärjestelmän hyväksymisen jälkeen.

[1] Televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä 24 päivänä lokakuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/47/EY (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 51, "televisiostandardidirektiivi").

Direktiivi takaa yrityksille oikeusvarmuuden määrittelemällä selkeät perusteet sääntelytoimille ja selkeät rajoitukset sille, minkälaisia käyttöoikeus- ja yhteenliittämisvelvoitteita voidaan asettaa missäkin olosuhteissa. Samalla se sallii riittävän joustavuuden, jonka puitteissa sääntelyviranomaiset voivat tehokkaasti puuttua todellista kilpailua haittaaviin uusiin markkinaongelmiin.

2. Soveltamisala ja asiayhteys

Ehdotus direktiiviksi sähköisen viestinnän verkkojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä yhdenmukaistaa tapoja, joilla jäsenvaltiot sääntelevät viestintäverkkojen ja -palvelujen tarjoajien välisiä markkinoita yhteisössä. Se koskee kaikkia viestintäverkkoja, joissa välitetään julkisesti saatavissa olevia puheensiirron, faksi- ja dataliikenteen sekä kuvansiirron viestintäpalveluja mukaan luettuina kiinteät televerkot ja matkaviestinverkot, kaapelitelevisioverkot, maanpäälliset radio- ja televisioverkot, satelliittiverkot ja Internetin yhteyskäytäntöä (IP) käyttävät verkot. Ehdotetun direktiivin tarkoitus on luoda kilpailua edistävä järjestelmä, joka tukee kilpailevien verkkorakenteiden syntyä ja niiden kautta välitettävien palvelujen yhteentoimivuutta. Samalla se varmistaa, että markkinoiden pullonkaulatekijät eivät rajoita käyttäjiä ja kuluttajia hyödyttävien innovatiivisten palvelujen syntymistä ja kasvua.

Yritysten voimakkaat keskinäiset riippuvuussuhteet ovat tyypillisiä sähköisen viestinnän alalla. Verkkoja on liitettävä yhteen suoraan tai välillisesti, jotta asiakkaat voivat soittaa toisilleen ja suorittaa verkkoliiketoimia. Viestintäpalvelujen tarjoajien ja radio- ja televisiotoiminnan harjoittajien on voitava saada käyttää perusverkkorakenteita tavoittaakseen asiakkaansa. Viestinnän perusrakenteiden omistaja tai operaattori on kriittisessä asemassa joko palvelujen tarjoajana loppukäyttäjille, siirtopalvelun tarjoajana muille tai kummassakin ominaisuudessa.

Verkkojen - mukaan luettuina syntymässä olevat laajakaistaverkot - käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevat säännöt tulevat vaikuttamaan kaikkien alalla toimivien yhtiöiden liiketoimintamalleihin ja siten tulevaisuuden markkinoiden kilpailun dynamiikkaan. Seuraavan sukupolven viestintäpalvelut - kiinteissä ja matkaviestinverkoissa - perustuvat multimediapalvelujen tarjonnassa yhä enemmän laajakaistajärjestelmiin tai Internet-yhteyskäytäntöä (IP) käyttäviin siirtoverkkoihin. Tämä uusi laajakaistaympäristö tulee olemaan olennaisesti erilainen kuin tämän päivän kapeakaistainen puheensiirtopainotteinen ympäristö. Perinteinen yksinkertainen arvoketju, jossa on melko vähäinen määrä tuotteita, on muuttumassa monimutkaiseksi ja ristiin punoutuneeksi vyyhdeksi yritysten - operaattoreiden, palveluntarjoajien, sisällöntarjoajien, mainostajien ja lähetystoiminnan harjoittajien - välisiä kaupallisia suhteita.

3. Ehdotus uudeksi käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä koskevaksi sääntelyjärjestelmäksi

Lähestymistapa

Tämän alan sääntelyn yleisinä tavoitteina on edistää markkinoiden dynaamisuutta verkko- ja palvelutason kestävän kilpailun muodossa, houkutella sijoituksia, taata käyttäjille valinnanvara ja säilyttää yleisen edun mukaiset tavoitteet esimerkiksi radio- ja televisiotoiminnan ja kuluttajasuojan alalla. Yhteisön tasolla on lisäksi tärkeää varmistaa, että jäsenvaltiot eivät toteuta sääntelyä eri tavoin, mikä johtaisi markkinaeroihin, loppukäyttäjille aiheutuneiden kustannusten kohoamiseen ja sisämarkkinoiden pirstaloitumiseen.

Kun otetaan huomioon markkinoiden ja tekniikan nykyinen muutosnopeus, sääntelyjärjestelmää ei olisi tarkoituksenmukaista perustaa tulevia markkinoita koskevien ennusteiden varaan. Sen sijaan ehdotetussa direktiivissä säädetään menettelyistä, joilla markkinoiden ongelmia voidaan ratkaista ja tarvittaessa säännellä kilpailun edistämiseksi.

Kilpailumarkkinoilla verkkojen yhteenliittämisestä ja käyttöoikeuksista pitäisi periaatteessa sopia yhtiöiden välisin kaupallisin neuvotteluin. Markkinoiden kilpailua rajoittaa kuitenkin tällä hetkellä joukko tekijöitä. Yhden muodostavat entiset monopoliyritykset, jotka edelleen tarjoavat valtaosan yhteyksistä, mikä antaa niille kilpailijoita huomattavasti paremman neuvotteluaseman. Toinen tekijä ovat yhden tai vain muutaman operaattorin hallitsemat pullonkaularesurssit, kuten paikallisliityntäverkot televiestinnässä ja ehdollisen pääsyn järjestelmät digitaalitelevision alalla. Kolmas ongelmatekijä ovat markkinoille pääsyn oikeudelliset esteet matkaviestinnän alalla, jolla taajuuksien saatavuus on aiheuttanut sen, että markkinoilla on vain neljä tai viisi yritystä, mikä ei riitä varmistamaan hintakilpailua matkaviestintämarkkinoiden kaikilla lohkoilla ja erityisesti puhelujen välittämisessä kohdeverkkona toimivassa matkaviestinverkossa.

Näiden syiden vuoksi ollaan yhtä mieltä siitä, että alakohtaista ennakkosääntelyä tarvitaan jatkossakin kilpailusääntöjen ohella käyttöoikeuksien ja yhteenliittämisen sääntelyssä, kunnes markkinoiden kaikilla lohkoilla on saavutettu täydellinen ja todellinen kilpailu.

Direktiiviehdotuksessa määritellään selkeät perusteet käyttöoikeuksien ja yhteenliittämisen kaikelle sääntelylle, minkä ansiosta mahdolliset toistaiseksi määrittelemättömät kysymykset voidaan ratkaista sitä mukaa kun ne tulevat ajankohtaisiksi. Se ei sisällä valmiita ratkaisuja ennalta määritettyihin ongelmiin, vaan siinä määritellään sääntelyn perusteet, luettelo velvoitteista, joita kansalliset sääntelyviranomaiset voivat enimmillään asettaa, sekä sellaiset yritykset, joille velvoitteita voidaan asettaa. Menettely on kauttaaltaan avoin, ja sääntelijän on perusteltava kaikki päätöksensä tätä alaa koskevien yhteisön periaatteiden pohjalta.

Näin direktiivissä säilytetään tasapaino yritysten oikeusvarmuuden takaamisessa ja riittävän joustavuuden antamisessa sääntelyviranomaisille sääntöjen mukauttamiseksi muuttuvissa olosuhteissa.

Ennakkovelvoitteiden kynnykset

Marraskuussa antamassaan tiedonannossa [2] komissio ehdotti kahta kynnystä ennakkovelvoitteille. Julkisen kuulemisen tulosten perusteella komissio ehdottaa ennakkovelvoitteille nyt vain yhtä kynnystä, joka liittyy merkittävään markkina-asemaan, mutta uudelleen määriteltynä kilpailuoikeuden mukaisen määräävän aseman pohjalta. Merkittävän markkina-aseman uusi määritelmä kattaa yksittäisen yhtiön määräävän aseman, yhteisen määräävän aseman ja määräävän markkina-aseman laajentamisen liitännäismarkkinoille. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat ilmoittaa yhtiöiden olevan merkittävässä markkina-asemassa ja asettaa ennakkovelvoitteita ainoastaan, jos yhtiöiden voidaan katsoa olevan määräävässä asemassa kilpailuoikeudessa tarkoitetulla tavalla ja joko vakiintuneeseen asemaan ja/tai tarjontaketjun monessa osassa toimimiseen liittyy ongelmia, joita ei voida ratkaista kilpailuoikeuden mukaisilla jälkikäteen toteutettavilla korjaavilla toimilla.

[2] KOM(1999) 539.

Nopeasti muuttuvassa maailmassa yrityksen markkinavoiman arvioinnissa käytettyjen markkinoiden määrittelyn on oltava dynaaminen ja nopean vuorovaikutteinen prosessi. Tämä prosessi on määritelty puitedirektiivissä, ja siihen liittyen komission on julkaistava päätös luettelosta tuote- ja palvelumarkkinoita, joilla ennakkosääntelyä voidaan harjoittaa. Jäsenvaltioiden kansalliset sääntelyviranomaiset vastaavat niiden yritysten määrittelemisestä, jotka ovat merkittävässä markkina-asemassa kyseisillä markkinoilla, ja sellaisten velvoitteiden asettamisesta, joiden avulla markkina-aseman väärinkäytöstä mahdollisesti aiheutuvat kilpailun vääristymät voidaan poistaa. Puitedirektiivi edellyttää tämän tekemistä puolueettomalla ja avoimella tavalla.

Nykyisen sääntelyjärjestelmän jatkuvuus

Nykyisessä yhteenliittämisdirektiivissä 97/33/EY [3] säädetyt käyttöoikeus- ja yhteenliittämis- velvoitteet, direktiivissä 98/10/EY [4] säädetyt erityistä verkkoon pääsyä koskevat velvoitteet ja direktiivissä 92/44/EY [5] säädetyt siirtokapasiteetin vuokraamista koskevat velvoitteet sekä tilaajayhteyksien täydellistä eriyttämistä koskevat velvoitteet siirretään uuteen sääntelyjärjestelmään ja niitä tarkastellaan uudelleen säännöllisesti edellä mainitun markkina-analyysimenettelyn avulla. Tällä tavoin velvoitteita voidaan vaihe vaiheelta lieventää, kun kilpailu markkinoilla edistyy. Jos ja kun markkinat muuttuvat siten, että uudet ennakkovelvoitteet ovat oikeutettuja (esimerkiksi uuteen tekniikkaan liittyvien pullonkaulojen vuoksi), saman markkina-analyysin avulla voidaan asettaa uusia velvoitteita, jos ne ovat täysin oikeutettuja ja kohdistuvat havaitun markkinaongelman ratkaisemiseen.

[3] Televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/33/EY (EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 97/33/EY muuttamisesta numeron siirrettävyyden ja operaattorin ennaltavalinnan osalta 24 päivänä syyskuuta 1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/61/EY (EYVL L 268, 3.10.1998, s. 37).

[4] Avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä 26 päivänä helmikuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/10/EY (EYVL L 101, 1.4.1998, s. 24).

[5] Avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/44/ETY (EYVL L 165, 19.6.1992, s. 32), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/51/EY (EYVL L 295, 29.10.1997, s. 23) ja komission 7 tammikuuta 1998 tekemällä päätöksellä 80/98/EY (EYVL L 14, 20.1.1998, s. 27).

Digitaalisten televisiopalvelujen osalta nykyisten käyttöoikeutta koskevien ennakkovelvoitteiden tarkoitus on hieman toinen. Televisiostandardidirektiivin 95/47/EY tarkoitus oli luoda perussääntelyjärjestelmä syntyvaiheessa olleelle digitaalitelevisioalalle. Sen keskeisenä sisältönä olivat ehdollisen pääsyn tarjoajille asetettavat toimintasäännöt, jotka sallisivat markkinoille pääsyn muille lähetystoiminnan harjoittajille. Tarkoitus oli tarjota varmuutta digitaalitelevisioon sijoittaville samalla kun tasapainoisella tavalla varmistettaisiin markkinoille pääsy ja turvattaisiin tärkeimmät yleisen edun mukaiset tavoitteet, kuten kuluttajalaitteiden yhteentoimivuus. Digitaalitelevisiomarkkinat ovat kehittyneet kohtuullisen hyvin, mitä alkuvaiheessa vauhdittivat mittavat investoinnit maksutelevisiotoimintaan. Direktiivin 95/47/EY mukainen lähestymistapa nauttii edelleenkin laajaa tukea, joskin eräät tahot ovat vaatineet direktiivin soveltamisalan laajentamista uusiin, lähinnä vuoden 1995 jälkeen tulleisiin yhdyskäytäviin, varsinkin sähköisiin ohjelmaoppaisiin (EPG) ja sovellusohjelmaliitäntöihin (API). Tämän vuoksi direktiiviehdotuksessa säilytetään direktiivin 95/47/EY keskeiset säännökset, ennen muuta velvoite antaa ehdollisen pääsyn järjestelmien käyttöoikeus oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja tasapuolisin ehdoin, ja se antaa kansallisille sääntelyviranomaisille valtuudet oikeutetuissa tapauksissa laajentaa näitä velvoitteita esimerkiksi uusiin yhdyskäytäviin sääntelykomiteamenettelyn avulla.

4. Tiivistelmä ehdotetun direktiivin sisällöstä

Luku I - Soveltamisala, tavoite ja määritelmät

Artiklassa 1 (Soveltamisala ja tavoite) todetaan, että direktiivi koskee sähköisen viestinnän verkkojen ja niihin liittyvien toimintojen, mukaan luettuina radio- ja televisiotoiminnan verkot, käyttöoikeuksia ja yhteenliittämistä. Tavoitteena on luoda sääntelyjärjestelmä verkkojen ja palvelujen tarjoajien välisille markkinoille sisämarkkinoiden periaatteiden mukaisesti, mikä johtaa kestävään kilpailuun, palvelujen yhteentoimivuuteen ja tuo kuluttajille hyötyjä.

Artiklassa 2 (Määritelmät) määritellään tämän direktiivin erityiskäsitteet, erityisesti käsitteet "pääsy" ja "yhteenliittäminen".

Luku II - Pääsyn ja yhteenliittämisen sääntelyn yleiset puitteet

Artiklassa 3 (Pääsyn ja yhteenliittämisen yleiset puitteet) jatketaan nykyisten direktiivien säännöksiä säätämällä osapuolten vapaudesta liittää verkkoja yhteen jäsenvaltioiden sisällä ja niiden kesken. Artiklassa vaaditaan jäsenvaltioita kumoamaan määräykset, joilla kytketään uusien tulokkaiden maksamat yhteenliittämismaksut niiden osuuteen verkkorakenteiden investoinneissa.

Artiklassa 4 (Sähköisen viestinnän verkkojen yritysten oikeudet ja velvoitteet) säädetään 'keskeisestä yhteenliittämissäännöstä', jonka mukaan kaikilla verkko-operaattoreilla on oikeus ja velvollisuus neuvotella keskenään yhteenliittämisestä kaupalliselta pohjalta. Siinä myös jatketaan televisiostandardidirektiivin 95/47/EY velvoitteita, jotka liittyvät verkko-operaattoreiden velvollisuuksiin laajakuvatelevisiopalvelujen levityksessä, ja taataan tietojen luottamuksellisuus.

Artiklassa 5 (Kansallisten sääntelyviranomaisten toimivaltuudet ja velvollisuudet pääsy- ja yhteenliittämisasioissa) määritellään sääntelyviranomaisten yleinen rooli pääsy-, yhteenliittämis- ja yhteentoimivuusasioissa sekä niiden toimivaltuudet erityisesti velvoitteiden asettamisessa yrityksille ja riitojen ratkaisemisessa.

Luku III - Operaattoreiden velvoitteet ja markkinoiden tarkastelua koskevat menettelyt

Artiklassa 6 (Ehdollisen pääsyn järjestelmät ja muut asiaan liittyvät toiminnot) säilytetään televisiostandardidirektiivissä 95/47/EY säädetyt velvoitteet, joiden mukaan ehdollisen pääsyn järjestelmän kaikkien ylläpitäjien on annettava lähetystoiminnan harjoittajille pääsy oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja tasapuolisin ehdoin. Siinä säädetään mahdollisuudesta tarkastella uudelleen näitä velvoitteita markkinoiden ja tekniikan kehittyessä ja oikeutetuissa tapauksista laajentaa niitä koskemaan samantyyppisiä toimintoja, kuten sovellusohjelmaliitäntöjä (API) tai sähköisiä ohjelmaoppaita (EPG).

Artiklassa 7 (Aikaisempien pääsy- ja yhteenliittämisvelvoitteiden uudelleentarkastelu) säilytetään nykyisissä ONP-direktiiveissä 97/33/EY, 98/10/EY ja 92/44/EY sekä äskettäin ehdotetussa tilaajayhteyksien eriytettyä tarjontaa koskevassa asetuksessa säädetyt velvoitteet jatkuvuuden takaamiseksi siirryttäessä vanhasta sääntelyjärjestelmästä uuteen, mutta siinä vaaditaan kansallisia sääntelyviranomaisia tarkastelemaan uudelleen kaikkia velvoitteita säännöllisesti ja merkittävän markkina-aseman uuden määritelmän kannalta. Kansallisten sääntelyviranomaisten on markkina-analyysin perusteella päätettävä, onko velvoitteet pidettävä voimassa, onko niitä muutettava tai onko ne poistettava.

Artiklassa 8 (Velvoitteiden asettaminen, muuttaminen tai poistaminen) määritellään ehdot, joilla velvoitteita voidaan asettaa, ja yksilöidään sovellettavat velvoitteet.

Artiklan 9 (Avoimuutta koskeva velvoite) nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat asettaa avoimuutta koskevia velvoitteita, jotka liittyvät esimerkiksi pääsyn, yhteenliittämisen ja yhteentoimivuuden hintoihin, ehtoihin ja edellytyksiin sekä teknisiin liitäntöihin.

Artiklan 10 (Syrjimättömyyttä koskeva velvoite) nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat asettaa syrjimättömyyttä koskevia velvoitteita, jos markkina-analyysi osoittaa jonkin operaattorin syrjivän toiminnan voivan aiheuttaa loppukäyttäjiä haittaavaa kilpailun vääristymistä.

Artiklan 11 (Erillistä kirjanpitoa koskeva velvoite) nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat asettaa kirjanpidon eriyttämistä koskevia velvoitteita, jotta tarjontaketjun monessa osassa toimivan yhtiön tukkuhinnat ja sisäiset siirtohinnat saadaan tietoon, jos kyseinen yritys tarjoaa muille palveluntarjoajille välttämättömiä syöttötoimintoja kilpaillen samaan aikaan itse niiden kanssa samoilla loppukäyttäjää lähellä olevilla markkinoilla.

Artiklan 12 (Erityisiin verkkotoimintoihin pääsyä ja niiden käyttöä koskevat velvoitteet) nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat asettaa operaattoreille velvoitteita myöntää erityisten verkkoelementtien ja/tai niihin liittyvien palvelujen tai toimintojen pääsy, jos käyttöoikeuden epääminen haittaisi kestävien kilpailumarkkinoiden kehittymistä jälleenmyyntitasolla tai ei olisi kuluttajien edun mukaista.

Artiklan 13 (Hintavalvontaa ja kustannuslaskentaa koskevat velvoitteet) nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat asettaa hintavalvontaa ja kustannuslaskentaa koskevia velvoitteita ja erityisesti yhteenliittämisen ja/tai pääsyn hintojen kustannuslähtöisyyttä koskevia velvoitteita, jos operaattori pystyy todellisen kilpailun puuttuessa pitämään hintoja liian korkealla tasolla loppukäyttäjiä haittaavalla tavalla.

Luku IV - Menettelytapasäännökset

Artiklassa 14 (Komitea) kuvataan menettely, jota (puitedirektiivissä perustettu) viestintäkomitea käyttää käsitellessään tämän direktiivin liitteiden muutoksia.

Artiklassa 15 (Tietojen julkaiseminen ja saatavuus) vaaditaan kansallisia sääntelyviranomaisia varmistamaan riittävien ja ajantasaisten tietojen julkaiseminen sekä ilmoittamaan, missä ne on julkaistu.

Artiklassa 16 (Ilmoittaminen) vaaditaan jäsenvaltioita ilmoittamaan komissiolle direktiivin säännösten täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset. Siinä vaaditaan myös kansallisia sääntelyviranomaisia ilmoittamaan komissiolle niiden operaattorien nimet, joilla on erityisvelvoitteita.

Artikla 17 (Tarkastelu), artikla 18 (Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä), artikla 19 (Voimaantulo) ja artikla 20 (Osoitus) sisältävät menettelyteknisiä säännöksiä.

5. Päätelmät

Ehdotettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi pääsystä ja yhteenliittämisestä katsotaan tehokkaimmaksi tavaksi luoda yhdenmukainen järjestelmä pääsy- ja yhteenliittämisasioiden hoitamiseksi jäsenvaltioissa ja samalla määritellä kansallisten sääntelyviranomaisten rooli tässä yhteydessä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.

Ehdotetun pääsy- ja yhteenliittämisdirektiivin keskeinen sisältö voidaan tiivistää seuraavasti:

- Etusijalle asetetaan täysin kaupalliset neuvottelut osapuolten kesken pääsy- ja yhteenliittämisehtojen ja -edellytysten sopimiseksi, kuitenkin yhteisön oikeutta noudattaen.

- Kansallisille sääntelyviranomaisille määritellään toimintapuitteet pääsy- ja yhteenliittämisasioiden ratkaisemiseksi.

- Jatkuvuus nykyiseen sääntelyjärjestelmään nähden turvataan, mutta kansallisten sääntelyviranomaisten on tarkasteltava uudelleen ja mahdollisuuksien mukaan väljennettävä merkittävässä markkina-asemassa olevia operaattoreita koskevia tiettyjä velvoitteita.

- Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat turvautua sääntelyyn havaittujen markkinaongelmien ratkaisemiseksi, ja niiden on noudatettava avoimuus-, objektiivisuus- ja suhteellisuusperiaatetta.

Näin varmistetaan, että viestinnän markkinat voivat kehittyä terveen liiketoimintavetoisen taloudellisen mallin pohjalta, joka on elinkelpoinen, palkitsee sijoittajien riskit ja luo dynaamista kilpailua sekä yritysystävällistä toimintaa käyttäjien eduksi.

2000/0186 (COD)

Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköisen viestinnän verkkoihin ja niihin liittyviin toimintoihin pääsystä ja niihin yhteenliittämisestä

EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen [6],

[6] EYVL C

ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [7],

[7] EYVL C

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [8],

[8] EYVL C

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [9],

[9] EYVL C

sekä katsovat seuraavaa:

(1) [Sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä ... päivänä ...kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä .../.../EY [10]] säädetään yhteisön sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevan sääntelyjärjestelmän tavoitteista, mukaan lukien kiinteät televerkot ja matkaviestinverkot, kaapelitelevisioverkot, maanpäälliset radio- ja televisioverkot, satelliittiverkot ja Internet-verkot riippumatta siitä, käytetäänkö niitä puheen, telekopioiden, datan tai kuvien siirtoon. Tällaisille verkoille on voitu saada lupa jäsenvaltioilta [sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevista valtuutuksista ... päivänä ...kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin .../.../EY [11]] tai aikaisempien sääntelytoimenpiteiden mukaisesti. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan niihin verkkoihin, joita käytetään yleisesti saatavilla olevien sähköisen viestinnän palvelujen kaupalliseen tarjontaan tai radio- ja televisiosignaalin siirtoon. Direktiivi kattaa palveluntarjoajien välisiä pääsy- ja yhteenliittämisjärjestelyjä; sitä ei sovelleta verkkoihin, joita käytetään ainoastaan tietyn loppukäyttäjän tai suljetun käyttäjäryhmän saatavilla olevien viestintäpalvelujen tarjoamiseen, eikä siinä käsitellä loppukäyttäjien tai muiden sellaisten käyttäjien käyttöoikeusasioita, jotka eivät tarjoa yleisesti saatavilla olevia palveluja.

[10] EYVL L

[11] EYVL L

(2) Käsitettä 'pääsy' voidaan tulkita laajasti, joten sen käyttö tässä direktiivissä on tarpeen määritellä tarkasti riippumatta siitä, kuinka sitä on voitu käyttää yhteisön muissa säännöksissä. Käsite 'operaattori' pitää sisällään verkon tai toimintojen hallinnan, mutta ei omistajuutta; verkko-operaattori voi omistaa perusverkon tai -toiminnot tai vuokrata ne osittain tai kokonaisuudessaan.

(3) Televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä 24 päivänä loka- kuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/47/EY [12] ei säädetä minkään tietyn digitaalitelevisiolähetysten siirtojärjestelmän käytöstä tai palveluvaatimuksista, ja tämä tarjosi markkinatoimijoille mahdollisuuden tehdä aloitteen ja kehittää soveltuvia järjestelmiä. Eurooppalaiset markkinatoimijat ovat digitaalisia televisiolähetyksiä käsittelevän DVB-työryhmän kautta kehittäneet joukon televisiolähetysten siirtojärjestelmiä, joita lähetystoiminnan harjoittajat ovat ottaneet käyttöön ympäri maailmaa; Euroopan telealan standardointilaitos (ETSI) on standardoinut nämä siirtojärjestelmät ja niistä on tullut kansainvälisen teleliiton suosituksia. Digitaalisen laajakuvatelevisiopalvelun osalta 16:9-kuvasuhde on laajakuvatelevisiopalvelujen ja -ohjelmien viitemuoto, joka on nyt vakiintunut jäsenvaltioiden markkinoilla kehittyneiden televisiopalvelujen käyttöönottoa Euroopassa koskevasta toimintasuunnitelmasta 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neuvoston päätöksen 93/424/ETY mukaisesti [13].

[12] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 51.

[13] EYVL L 196, 5.8.1993, s. 48.

(4) Avoimilla kilpailumarkkinoilla ei saisi olla rajoituksia, jotka estävät yrityksiä neuvottelemasta keskenään pääsy- ja yhteenliittämisjärjestelyistä ja erityisesti rajat ylittävistä sopimuksista yhteisön perustamissopimuksen kilpailusääntöjen mukaisesti. Markkinoilla, joilla on jatkuvasti suuria eroja yritysten välisten neuvotteluasemien vahvuudessa ja joilla jotkin yritykset ovat palvelujen tarjonnassaan riippuvaisia muiden tarjoamista perusrakenteista, on tarpeen luoda puitteet markkinoiden toimivuuden varmistamiseksi. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla olisi kaupallisten neuvottelujen epäonnistuessa oltava valtuudet varmistaa riittävä pääsy palveluihin, niihin yhteenliittäminen ja niiden yhteentoimivuus loppukäyttäjien etujen turvaamiseksi. Tällaisia valtuuksia tarvittaisiin esimerkiksi, jos verkko-operaattorit rajoittaisivat kohtuuttomasti loppukäyttäjien valinnanvaraa Internet-portaalien ja -palvelujen käytössä. Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi rajoitettava yhdenmukaistettujen sääntöjen käyttö sellaisiin aloihin, joilla kilpailuoikeuden mukaisilla jälkikäteen toteutettavilla korjaavilla toimilla ei päästä samoihin tuloksiin samassa ajassa.

(5) Kansalliset oikeudelliset tai hallinnolliset toimenpiteet, joilla pääsy- tai yhteenliittämisehdot ja -edellytykset kytketään yhteenliittämistä hakevan osapuolen toimintaan ja erityisesti sen osuuteen verkkorakenteisiin tehdyissä investoinneissa eikä tarjottaviin yhteenliittämistä tai pääsyä koskeviin palveluihin, voivat aiheuttaa markkinoiden vääristymistä ja olla siten ristiriidassa kilpailusääntöjen kanssa. Kansallisten sääntelyviranomaisten on joka tapauksessa otettava huomioon Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen oikeuskäytäntö, eivätkä ne saa vahvistaa perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan tai 82 artiklan vastaisia hinnoittelukäytäntöjä tai hintoja.

(6) Verkko-operaattorit, jotka hallinnoivat yhteyttä omiin asiakkaisiinsa, joilla on julkistetulla numero- tai osoitealueella oma yksilöivä numero- tai osoitetunnisteensa. Muiden verkko-operaattoreiden on kyettävä välittämään liikennettä näille asiakkaille, joten niiden on kyettävä liittämään verkkonsa yhteen suoraan tai välillisesti. Siksi nykyiset oikeudet ja velvoitteet neuvotella yhteenliittämisestä olisi säilytettävä. On myös tarkoituksenmukaista säilyttää aiemmin direktiivissä 95/47/EY säädetyt velvoitteet, joiden mukaan kaikkien sähköisen viestinnän verkkojen, joita käytetään digitaalitelevisiopalvelujen jakeluun, on sovelluttava laajakuvatelevisiopalvelujen ja -ohjelmien levitykseen, jotta käyttäjät saavat tällaiset ohjelmat siinä muodossa kuin ne on lähetetty.

(7) Direktiivillä 95/47/EY luotiin syntyvaiheessa olleelle digitaalitelevisioalalle perussääntelyjärjestelmä, joka olisi säilytettävä, mukaan lukien erityisesti velvoite antaa ehdollinen pääsy oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Teknisen ja markkinoiden kehityksen takia näitä velvoitteita on tarkasteltava uudelleen säännöllisesti erityisesti sen toteamiseksi, onko perusteltua laajentaa velvoitteita koskemaan uusia yhdyskäytäviä, kuten sähköisiä ohjelmaoppaita (EPG) ja sovellusohjelmaliitäntöjä (API), eurooppalaisten kansalaisten hyödyksi.

(8) Nykyisten sopimusten jatkuvuuden varmistamiseksi ja oikeudellisen tyhjiön välttämiseksi on tarpeen varmistaa, että televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY [14], sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/61/EY [15], 4, 6, 7, 8, 11, 12 ja 14 artiklassa vahvistetut pääsyä ja yhteenliittämistä koskevat velvoitteet, avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä 26 päivänä helmikuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/10/EY [16] 16 artiklassa säädetyt erityistä verkkoon pääsyä koskevat velvoitteet sekä avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesä- kuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/44/EY [17], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 98/80/EY [18], säädetyt siirtokapasiteetin vuokraamista koskevat velvoitteet siirretään ensin uuteen sääntelyjärjestelmään, mutta niitä tarkastellaan välittömästi uudelleen vallitsevat markkinaolot huomioon ottaen. Tällaisen uudelleentarkastelun olisi koskettava myös niitä organisaatioita, jotka kuuluvat [tilaajayhteyksien eriytetystä tarjonnasta ... päivänä ...kuuta ... annetun] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen .../.../EY [19] soveltamisalaan. Uudelleentarkastelu olisi tehtävä kilpailuoikeuden menetelmiin perustuvaa taloudellista markkina-analyysiä käyttäen. Tavoitteena on vähitellen vähentää alakohtaisia sääntöjä kilpailun kehittyessä markkinoilla. Menettelyssä otetaan kuitenkin huomioon myös se mahdollisuus, että tekniikan kehittyminen tuottaa uusia pullonkauloja, jotka saattavat edellyttää sääntelyä esimerkiksi laajakaistaverkkojen alalla. Kilpailu saattaa hyvinkin kehittyä eri tahdissa eri markkinalohkoilla ja eri jäsenvaltioissa, ja kansallisten sääntelyviranomaisten on voitava lieventää velvoitteita niillä markkinoilla, joilla kilpailu tuottaa toivottuja tuloksia. Jotta samanlaisissa olosuhteissa toimivia markkinatoimijoita kohdeltaisiin samalla tavalla eri jäsenvaltioissa, komission olisi kyettävä varmistamaan tämän direktiivin säännösten yhdenmukaisen soveltamisen. Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet televerkkojen yhteenliittämistä koskevia sitoumuksia televiestinnän peruspalveluja koskevan Maailman kauppajärjestön sopimuksen yhteydessä, ja näitä sitoumuksia on noudatettava.

[14] EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.

[15] EYVL L 268, 3.10.1998, s. 37.

[16] EYVL L 101, 1.4.1998, s. 24.

[17] EYVL L 165, 19.6.1992, s. 27.

[18] EYVL L 14, 20.1.1998, s. 27.

[19] EYVL L

(9) Direktiivissä 97/33/EY säädettiin joukosta velvoitteita, joita asetetaan merkittävässä markkina-asemassa oleville yrityksille, eli avoimuutta, syrjimättömyyttä, erillistä kirjanpitoa, pääsyä ja hintavalvontaa, mukaan lukien kustannuslähtöisyys, koskevia velvoitteita. Tämä mahdollisten velvoitteiden joukko olisi säilytettävä, mutta lisäksi on ylisääntelyn välttämiseksi ne olisi määriteltävä joukoksi enimmäisvelvoitteita, joita yrityksiin voidaan soveltaa. Poikkeustapauksissa, kansainvälisten sitoumusten tai yhteisön oikeuden noudattamiseksi, voi olla tarpeen asettaa kaikille yrityksille pääsyä tai yhteenliittämistä koskevia velvoitteita, kuten tällä hetkellä digitaalitelevisio- palvelujen ehdollisen pääsyn järjestelmien osalta. Kaikissa tapauksissa sääntely on oikeutettua ainoastaan silloin, kun kilpailusääntöjen mukaisilla jälkikäteen toteutettavilla korjaavilla toimilla ei päästä toivottuihin tuloksiin yhtä nopeasti.

(10) Pääsy- ja yhteenliittämisehtojen ja -edellytysten, myös hintojen, selkeys auttaa nopeuttamaan neuvotteluja, välttämään riitoja ja vakuuttamaan yritykset siitä, että palveluja ei tarjota syrjivin ehdoin. Teknisten liitäntöjen avoimuus ja selkeys voi olla erityisen tärkeää yhteentoimivuuden varmistamiseksi.

(11) Syrjimättömyysperiaate varmistaa sen, että merkittävässä markkina-asemassa olevat yritykset eivät vääristä kilpailua varsinkaan sellaisissa tapauksissa, joissa ne ovat tarjontaketjun monessa osassa toimivia yrityksiä, jotka tarjoavat palveluja sellaisille kilpailijoille, joiden kanssa ne kilpailevat loppukäyttäjää lähempänä olevilla markkinoilla.

(12) Erillisen kirjanpidon ansiosta sisäiset siirtohinnat saadaan tietoon ja kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tarvittaessa tarkistaa syrjimättömyysvelvoitteiden noudattamisen. Tähän liittyen komissio julkaisi yhteenliittämisen hinnoittelusta vapautetuilla telemarkkinoilla (Osa 2: Erillinen kirjanpito ja kustannuslaskenta) 8 päivänä huhtikuuta 1998 suosituksen 98/322/EY [20].

[20] EYVL L 141, 13.5.1998, s. 6.

(13) Velvoitetta antaa pääsy verkkorakenteisiin voidaan perustella kilpailun lisäämiskeinona, mutta kansallisten sääntelyviranomaisten on tasapainotettava perusrakenteiden omistajan oikeudet hyödyntää perusrakenteita omaksi edukseen ja muiden palvelujen tarjoajien oikeudet päästä toimintoihin, jotka ovat olennaisia niiden tarjoamien kilpailevien palvelujen tarjonnassa. Vaatimus tehdä pääsyn myöntäminen pakolliseksi, mikä lisää kilpailua lyhyellä aikavälillä, ei saisi vähentää kilpailijoiden halukkuutta investoida vaihtoehtoisiin toimintoihin, mikä pitkällä aikavälillä varmistaa lisäkilpailun kehittymisen. Komissio on julkaissut kilpailusääntöjen soveltamisesta telealan liittymäsopimuksiin tiedonannon [21], jossa näitä asioita käsitellään.

[21] EYVL C 265, 22.8.1998, s. 2.

(14) Hintavalvonta voi olla tarpeen, jos markkina-analyysi paljastaa kilpailun olevan riittämätöntä joillakin markkinoilla. Sääntely voi olla suhteellisen lievää, kuten velvoite, jonka mukaan operaattorin valintaan liittyvien hintojen on oltava kohtuullisia direktiivissä 97/33/EY säädetyllä tavalla, tai paljon raskaampaa, kuten velvoitteet, joiden mukaan hintojen on oltava kustannuslähtöisiä ja täysin perusteltavissa markkinoilla, joilla kilpailu ei ole riittävää ylihinnoittelun estämiseksi. Erityisesti merkittävässä markkina-asemassa olevien operaattorien olisi vältettävä hintapainostusta, jossa niiden vähittäishintojen ja samanlaisia vähittäispalveluja tarjoavilta kilpailijoilta veloitettavien yhteenliittämishintojen ero ei ole riittävä varmistamaan kestävää kilpailua. Yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla (Osa 1: Yhteenliittämisen hinnoittelu) [22] 8 päivänä tammikuuta 1998 annetussa komission suosituksessa 98/195/EY suositellaan pitkän aikavälin ennakoitujen keskimääräisten lisäkustannusten käyttöä yhteenliittämishintojen perustana yhteisössä tehokkuuden ja kestävän kilpailun edistämiseksi.

[22] EYVL L 73, 12.3.1998, s. 42.

(15) Julkaisemalla tiedot jäsenvaltiot varmistavat, että markkinoilla toimivat yritykset ja mahdolliset markkinatulokkaat ymmärtävät oikeutensa ja velvoitteensa ja tietävät, mistä löytää merkitykselliset yksityiskohtaiset tiedot. Julkaiseminen kansallisessa virallisessa lehdessä auttaa asianomaisia muissa jäsenvaltioissa löytämään merkitykselliset tiedot.

(16) Jotta komissio voisi todeta yhteisön oikeuden asianmukaisen soveltamisen, sen on tiedettävä, mitkä yritykset on nimetty merkittävässä markkina-asemassa oleviksi ja mitä velvoitteita kansalliset sääntelyviranomaiset ovat asettaneet yrityksille. Siksi tällaisten tietojen kansallisen julkaisemisen lisäksi on tarpeen, että jäsenvaltiot lähettävät nämä tiedot komissiolle.

(17) Kun otetaan huomioon tekniikan ja markkinoiden kehitysvauhti, on tarkoituksenmukaista tarkastella uudelleen tämän direktiivin täytäntöönpanoa kolmen vuoden kuluessa sen voimaantulosta sen selvittämiseksi, päästäänkö sillä asetettuihin tavoitteisiin.

18) Koska tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY [23] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, ne olisi hyväksyttävä kyseisen päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen,

[23] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I luku

Soveltamisala, tavoite ja määritelmät

1 artikla Soveltamisala ja tavoite

1. [Sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetussa] direktiivissä säädetyissä puitteissa tällä direktiivillä yhdenmukaistetaan tapa, jolla jäsenvaltiot sääntelevät sähköisen viestinnän verkkojen ja niihin liittyviin toimintoihin pääsyä ja niiden yhteenliittämistä. Tavoitteena on luoda sisämarkkinoiden periaatteiden mukainen sääntelyjärjestelmä verkkojen ja palvelujen tarjoajien välisille markkinoille, mikä johtaa kestävään kilpailuun, palvelujen yhteentoimivuuteen ja tuo kuluttajille hyötyjä.

2. Direktiivissä säädetään yleisiä viestintäverkkoja omistavien tai ylläpitävien yritysten ja näiden verkkojen tai niihin liittyviin toimintoihin yhteenliittämistä ja/tai pääsyä hakevien yritysten oikeuksista ja velvoitteista. Siinä asetetaan kansallisille sääntelyviranomaisille verkkoihin pääsyyn ja yhteenliittämiseen liittyviä tavoitteita ja säädetään menettelyistä sen varmistamiseksi, että kansallisten sääntelyviranomaisten asettamia velvoitteita tarkastellaan uudelleen ja tarvittaessa poistetaan, kun tavoitteet on saavutettu.

2 artikla Määritelmät

Tässä direktiivissä sovelletaan [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin sisältämiä määritelmiä soveltuvin osin.

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) 'pääsyllä' toimintojen ja/tai palvelujen asettamista toisen yrityksen saataville määritellyin ehdoin joko yksinoikeudella tai yleisellä oikeudella sähköisen viestinnän palvelujen tarjoamista varten. Se kattaa muun muassa: pääsyn verkkoelementteihin ja niihin liittyviin toimintoihin ja palveluihin, johon saattaa liittyä laitteiden langallinen tai langaton yhteenliittäminen johtimin ja ilman johtimia; pääsyn fyysisiin perusrakenteisiin, mukaan lukien rakennukset, kaapelikanavat ja mastot; pääsyn ohjelmistoihin, mukaan lukien käyttötukijärjestelmät; pääsyn numeronmuuntoa- tai vastaavia toiminteita tarjoaviin järjestelmiin; pääsyn matkaviestintäverkkoihin erityisesti verkkovierailua varten; pääsyn digitaalitelevisiopalvelujen ehdollisen pääsyn järjestelmiin. Yhteenliittäminen on erityinen pääsyn tyyppi, joka toteutetaan yleisten verkkojen operaattoreiden kesken. Pääsyllä ei tässä direktiivissä tarkoiteta loppukäyttäjien pääsyä;

b) 'yhteenliittämisellä' saman tai eri yrityksen käyttämien sähköisen viestinnän yleisten verkkojen fyysistä ja loogista yhdistämistä, jotta yhden yrityksen käyttäjät voivat olla yhteydessä saman tai toisen yrityksen käyttäjien kanssa tai päästä toisen yrityksen tarjoamiin palveluihin; palveluja voivat tarjota yhteenliittämisen osapuolet tai muut osapuolet, joilla on pääsy verkkoon;

c) 'operaattorilla' yritystä, jotka tarjoaa, ylläpitää tai hallinnoi yleisesti saatavilla olevaa sähköisen viestinnän verkkoa tai siihen liittyvää toimintoa, kuten ehdollisen pääsyn järjestelmää, jonka avulla se voi rajoittaa palvelujen tarjoajien pääsyä loppukäyttäjään tai loppukäyttäjän valinnanvaraa palveluissa tai estää ne;

d) 'digitaalisella laajakuvatelevisiopalvelulla' televisiopalvelua, joka koostuu kokonaan tai osittain sellaisista ohjelmista, jotka on tuotettu ja muokattu näytettäväksi täyden korkeuden laajakuvamuodossa anamorfista laajennusta käyttäen. Laajakuvatelevisio- palvelujen viitemuoto on 16:9-kuvasuhde;

e) 'loppukäyttäjällä' käyttäjää, joka ei tarjoa käyttöön yleisesti saatavilla olevia sähköisen viestinnän verkkoja tai palveluja.

II luku

Pääsyn ja yhteenliittämisen sääntelyn yleiset puitteet

3 artikla Pääsyn ja yhteenliittämisen yleiset puitteet

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että samassa jäsenvaltiossa tai eri jäsenvaltioissa olevilla yrityksille ei aseteta rajoituksia, jotka estäisivät niitä neuvottelemasta keskenään pääsyn ja/tai yhteenliittämisen teknisiä ja kaupallisia järjestelyjä koskevista sopimuksista yhteisön oikeuden mukaisesti. Pääsyä tai yhteenliittämistä hakevalla yrityksellä ei tarvitse olla valtuutusta siinä jäsenvaltiossa, jossa pääsyä tai yhteenliittämistä haetaan, jos se ei tarjoa palveluja kyseisessä jäsenvaltiossa.

2. Jäsenvaltiot eivät saa pitää voimassa oikeudellisia tai muita hallinnollisia toimenpiteitä, joiden johdosta operaattorien on verkkoon pääsyn tai yhteenliittämisen sallimisen yhteydessä tarjottava eri yrityksille eri ehtoja ja edellytyksiä samoista palveluista, ja/tai joilla asetetaan velvoitteita, jotka eivät liity varsinaisesti tarjottaviin pääsy- ja yhteenliittämispalveluihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta [yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen alalla ... päivänä ...kuuta ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston] direktiivin .../.../EY [24] 26 artiklan soveltamista.

[24] EYVL L

4 artikla Sähköisen viestinnän verkkojen yritysten oikeudet ja velvoitteet

1. Kaikilla yrityksillä, joilla on valtuutus ylläpitää sähköisen viestinnän verkkoja yleisesti saatavilla olevien sähköisen viestinnän palvelujen tarjoamista varten, on oltava oikeus ja, vastaavan valtuutuksen omaavan toisen yrityksen sitä pyytäessä, velvoite neuvotella keskenään yhteenliittämisestä kyseessä olevien palvelujen tarjoamiseksi palvelujen tarjonnan ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi koko yhteisössä.

2. Digitaalitelevisiopalvelujen jakeluun käytettävien sähköisen viestinnän verkkojen on sovelluttava laajakuvatelevisiopalvelujen ja -ohjelmien levitykseen. Laajakuva- televisiopalveluja ja -ohjelmia vastaanottavien ja edelleen jakelevien verkko-operaattoreiden on säilytettävä laajakuvamuoto.

3. Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että yritykset, jotka saavat tietoja toiselta yritykseltä neuvotellessaan pääsy- tai yhteenliittämisjärjestelyistä, käyttävät näitä tietoja ainoastaan siihen tarkoitukseen, johon niitä on annettu, ja pitävät luovutetut tai säilytetyt tiedot aina luottamuksellisina, sanotun kuitenkaan rajoittamatta [sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluja koskevista valtuutuksista annetun] direktiivin 11 artiklan soveltamista. Tietoja ei saa välittää edelleen, varsinkaan yrityksen muille osastoille, tytäryhtiöille tai yhteistyökumppaneille, joille tällaiset tiedot saattaisivat antaa kilpailuetua.

5 artikla Kansallisten sääntelyviranomaisten toimivaltuudet ja velvollisuudet pääsy- ja yhteenliittämisasioissa

1. Kansallisten sääntelyviranomaisten on [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 7 artiklan tavoitteisiin pyrkiessään edistettävä ja turvattava riittävä verkkoihin pääsy ja yhteenliittäminen sekä palvelujen yhteentoimivuus täyttäen velvollisuutensa tavalla, joka edistää tehokkuutta, kestävää kilpailua ja antaa mahdollisimman suuren hyödyn loppukäyttäjille.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on toimivalta määrätä tämän direktiivin 6-13 artiklassa määriteltyjä velvoitteita operaattoreille, jotka on nimetty merkittävässä markkina-asemassa oleviksi merkityksellisillä markkinoilla. Jos yritykset eivät pääse keskenään sopimukseen pääsy- ja yhteenliittämisjärjestelyistä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on toimivalta puuttua asiaan joko jommankumman osapuolen pyynnöstä tai omasta aloitteestaan ottaen huomioon [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 6, 7 ja 13-18 artiklan sisältämät tavoitteet ja menettelyt.

III luku

Operaattoreiden velvoitteet ja markkinoiden tarkastelua koskevat menettelyt

6 artikla Ehdollisen pääsyn järjestelmät ja muut asiaan liittyvät toiminnot

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarjottaessa digitaalitelevisiopalveluja katselijoille ehdollisen pääsyn järjestelmien avulla yhteisössä noudatetaan siirtotavasta riippumatta liitteessä olevan I osan ehtoja.

2. Pääsyyn ja liitteen II osassa tarkoitettuihin muihin asiaan liittyviin toimintoihin liittyvät ehdot voidaan antaa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

3. Markkinoiden ja tekniikan kehityksen perusteella liitettä voidaan muuttaa 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

7 artikla Aikaisempien pääsy- ja yhteenliittämisvelvoitteiden uudelleentarkastelu

1. Jäsenvaltioiden on pidettävä voimassa kaikki yleisesti saatavilla olevia sähköisen viestinnän palveluja tarjoavia yrityksiä koskevat direktiivin 97/33/EY 4, 6, 7, 8, 11, 12 ja 14 artiklan, direktiivin 98/10/EY 16 artiklan, direktiivin 92/44/ETY 7 ja 8 artiklan ja [tilaajayhteyksien eriytetystä tarjonnasta annetun] asetuksen 3 artiklan mukaiset pääsy- ja yhteenliittämisvelvoitteet, jotka olivat voimassa ennen tämän direktiivin voimaantulopäivää, kunnes kyseisiä velvoitteita on tarkasteltu uudelleen ja asiasta on tehty päätös tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden kannalta merkitykselliset markkinat sisällytetään ensimmäiseen merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita koskevaan päätökseen, jonka komissio julkaisee [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansalliset sääntelyviranomaiset tekevät välittömästi tämän direktiivin voimaantulon jälkeen ja sen jälkeen säännöllisesti markkina-analyysin [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 14 artiklan menettelyn mukaisesti sen määrittämiseksi, pidetäänkö kyseiset velvoitteet voimassa, muutetaanko niitä vai poistetaanko ne. Osapuolille, joita velvoitteiden muuttaminen tai poistaminen koskee, on ilmoitettava asiasta hyvissä ajoin.

8 artikla Velvoitteiden asettaminen, muuttaminen tai poistaminen

1. Jos operaattorin katsotaan [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 14 artiklan mukaisesti suoritetun markkina-analyysin perusteella olevan merkittävässä markkina-asemassa tietyillä markkinoilla, kansallisten sääntelyviranomaisten on asetettava tarpeen mukaan yksi tai useampi tämän direktiivin 9-13 artiklassa säädetyistä velvoitteista kilpailun vääristymisen välttämiseksi. Asetettavien yksittäisten velvoitteiden on perustuttava yksilöidyn ongelman luonteeseen.

2. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan säännösten soveltamista, asettaa yrityksille, myös muille kuin merkittävässä markkina-asemassa oleville yrityksille, kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi 9-13 artiklassa säädettyjä yhteenliittämisvelvoitteita.

Komission suostumuksella poikkeustilanteissa kansalliset sääntelyviranomaiset voivat asettaa merkittävässä markkina-asemassa oleville yrityksille tämän direktiivin 9-13 artiklassa säädettyjä velvoitteita tiukempia pääsy- tai yhteenliittämisvelvoitteita, kunhan kaikki tällaiset velvoitteet ovat perusteltavissa tämän direktiivin 1 artiklan ja [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 7 artiklan tavoitteilla ja oikein suhteutettuja tavoitteeseen nähden.

3. Tämän artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan tapauksissa kansallisten sääntelyviranomaisten on [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjä menettelyjä noudattaen ilmoitettava komissiolle päätöksistään asettaa, muuttaa tai poistaa yrityksiä koskevia velvoitteita.

9 artikla Avoimuutta koskeva velvoite

1. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat 8 artiklan mukaisesti asettaa yhteenliittämistä ja/tai verkkoihin pääsyä koskevia avoimuuteen liittyviä velvoitteita, joiden mukaan operaattoreiden on julkistettava määrätyt tiedot, kuten tekniset eritelmät, verkon ominaisuudet, tarjonnan ja käytön ehdot ja edellytykset sekä hinnat.

2. Erityisesti tilanteessa, jossa operaattorilla on syrjimättömyyteen liittyviä velvoitteita, kansalliset sääntelyviranomaiset voivat vaatia yritystä julkaisemaan riittävästi eritelty viitetarjous, joka sisältää tarjottavan palvelun eriteltynä markkinoiden tarpeiden mukaisiin osatekijöihin ja siihen liittyvät ehdot ja edellytykset, mukaan lukien hinnat.

3. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tarkasti määritellä julkistettavat tiedot, yksityiskohtaisuuden tason ja julkaisutavan.

10 artikla Syrjimättömyyttä koskeva velvoite

1. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat 8 artiklan mukaisesti asettaa yhteenliittämistä ja/tai verkkoihin pääsyä koskevia syrjimättömyyteen liittyviä velvoitteita.

2. Syrjimättömyyttä koskevilla velvoitteilla on varmistettava erityisesti, että operaattori soveltaa samankaltaisia ehtoja samankaltaisissa olosuhteissa samankaltaisia palveluja tarjoaviin muihin operaattoreihin ja tarjoaa palveluja ja tietoja muille samoilla ehdoilla ja samanlaatuisina kuin omille yksiköilleen, tytäryhtiöilleen tai kumppaneilleen.

11 artikla Erillistä kirjanpitoa koskeva velvoite

1. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat 8 artiklan mukaisesti asettaa yhteen- liittämiseen ja/tai verkkoihin pääsyyn liittyvän tietyn toiminnan erillistä kirjanpitoa koskevia velvoitteita.

Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat erityisesti vaatia tarjontaketjun monessa osassa toimivaa yritystä saattamaan tietoon tukkuhintansa ja sisäiset siirtohintansa, jos markkina-analyysi osoittaa, että operaattori tarjoaa muille palvelujen tarjoajille välttämättömiä syöttötoimintoja kilpaillen niiden kanssa itse samoilla loppukäyttäjää lähempänä olevilla markkinoilla.

2. Avoimuutta koskevien velvoitteiden noudattamisen tarkistamisen helpottamiseksi kansallisilla sääntelyviranomaisilla on oltava valtuudet vaatia pyynnöstä toimittamaan kirjanpitotietoja, mukaan lukien tiedot kolmansilta saaduista tuloista. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat julkaista sellaiset tiedot, jotka edistävät avoimia ja kilpailuun perustuvia markkinoita kuitenkin niin, että kaupallisten tietojen luottamuksellisuutta koskevia kansallisia ja yhteisön sääntöjä noudatetaan.

12 artikla Erityisiin verkkotoimintoihin pääsyä ja niiden käyttöä koskevat velvoitteet

1. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat 8 artiklan mukaisesti asettaa operaattoreille velvoitteita myöntää erityisiin toimintoihin ja/tai niihin liittyviin palveluihin pääsyn tai oikeuden käyttää niitä muun muassa silloin, kun kansalliset sääntelyviranomaiset katsovat, että pääsyn epääminen estäisi kestävien kilpailumarkkinoiden kehittymistä vähittäismyyntitasolla tai ei olisi loppukäyttäjien edun mukaista.

Operaattoreilta voidaan vaatia muun muassa:

a) antamaan kolmansille tiettyihin verkkoelementteihin ja/tai toimintoihin pääsy;

b) myönnettyn toimintoihin pääsyä peruuttamatta jättämistä;

c) tiettyjen palvelujen jälleenmyynnin tarjoamista;

d) teknisten liitäntöjen, yhteyskäytäntöjen tai muiden keskeisten, palvelujen yhteentoimivuuden kannalta välttämättömien tekniikoiden avoimen pääsyn myöntämistä;

e) yhteissijoittamisen tai muiden toimintojen yhteiskäyttötapojen, mukaan lukien pääsy kaapelikanaviin, rakennuksiin tai mastoihin, tarjoamista;

f) tiettyjen palvelujen, joita tarvitaan yhteyksien päästä päähän ulottuvien palvelujen yhteentoimivuuden varmistamiseksi käyttäjille, mukaan lukien älyverkkopalveluihin tai matkaviestinverkkojen verkkovierailuihin liittyvät toiminnot, tarjoamista;

g) käyttötukijärjestelmiin tai samankaltaisiin ohjelmistojärjestelmiin pääsyn antamista terveen kilpailun varmistamiseksi palvelujen tarjonnassa;

h) verkkojen tai verkkotoimintojen yhteenliittämistä.

Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat liittää tällaisiin velvoitteisiin vilpittömyyttä, kohtuullisuutta, määräaikoja, avoimuutta ja/tai syrjimättömyyttä koskevia ehtoja.

2. Asettaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita kansallisten sääntelyviranomaisten on otettava huomioon erityisesti:

a) kilpailevien toimintojen käytön tai asentamisen tekninen ja taloudellinen kannattavuus markkinoiden kehitysasteen kannalta katsottuna;

b) ehdotetun pääsyn toteuttamiskelpoisuus suhteessa käytettävissä olevaan kapasiteettiin;

c) toiminnon omistajan tekemät perusinvestoinnit ottaen huomioon investointeihin liittyvät riskit;

d) tarve turvata kilpailu pitkällä aikavälillä;

e) tarvittaessa asiaan liittyvät immateriaalioikeudet.

13 artikla Hintavalvontaa ja kustannuslaskentaa koskevat velvoitteet

1. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat 8 artiklan mukaisesti asettaa hintavalvontaan liittyviä velvoitteita, mukaan lukien hintojen kustannuslähtöisyyttä ja kustannuslaskentaa koskevat velvoitteet, tietyn tyyppisen yhteenliittämisen ja/tai verkkoon pääsyn tarjonnassa, jos markkina-analyysi osoittaa, että todellisen kilpailun mahdollisesti puuttuessa tietty operaattori voisi pitää hintoja liian korkealla tasolla tai harjoittaa hintapainostusta loppukäyttäjien haitaksi. Kansallisten sääntelyviranomaisten on otettava huomioon operaattorin tekemät investoinnit ja niihin liittyvät riskit.

2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että kaikki pakollisiksi määrättävät hinnoittelumenetelmät edistävät tehokkuutta ja kestävää kilpailua sekä tuovat kuluttajille mahdollisimman paljon hyötyjä.

3. Jos operaattorien hinnoille on asetettu kustannuslähtöisyyttä koskeva velvoite, kyseisen operaattorin on osoitettava, että hinnat perustuvat kustannuksiin ja investoinneille saatavaan kohtuulliseen tuottoon. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat vaatia operaattoria toimittamaan täydelliset perustelut hinnoilleen ja vaatia tarvittaessa hintojen tarkistamista.

4. Jos jonkin kustannuslaskentajärjestelmän käyttäminen määrätään hintavalvonnan tukemiseksi pakolliseksi, kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että kustannuslaskentajärjestelmästä julkistetaan kuvaus, josta käyvät ilmi vähintään kustannusten pääluokat ja säännöt, joiden mukaan kustannukset kohdennetaan. Hyväksytyn riippumattoman elimen on tarkastettava kustannuslaskentajärjestelmän noudattaminen. Noudattamisesta on julkaistava vuosittain lausunto.

IV luku

Menettelytapasäännökset

14 artikla Komitea

1. Komissiota avustaa [sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun] direktiivin 19 artiklalla perustettu viestintäkomitea.

2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon kyseisen päätöksen 7 ja 8 artikla.

3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta.

15 artikla Tietojen julkaiseminen ja saatavuus

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yrityksille tämän direktiivin mukaisesti asetettavat erityisvelvoitteet julkaistaan ja kyseiset tuote-/palvelumarkkinat ja maantieteelliset markkinat yksilöidään. Niiden on varmistettava, että ajantasaiset tiedot ovat yleisesti ja helposti kaikkien asianomaisten saatavilla.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kopio kaikista tällaisista julkaistuista tiedoista. Komissio julkaisee mainitut tiedot helposti saatavilla olevassa muodossa ja toimittaa ne tarvittaessa viestintäkomitealle ja korkean tason viestintätyöryhmälle.

16 artikla Ilmoittaminen

1. Kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivään joulukuuta 2001 mennessä tässä direktiivissä säädetyistä tehtävistä vastaavat kansalliset sääntelyviranomaiset.

2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava komissiolle niiden operaattoreiden nimet, joiden katsotaan olevan merkittävässä markkina-asemassa tässä direktiivissä tarkoitetulla tavalla, ja niille tämän direktiivin mukaisesti asetetut velvoitteet. Kaikki muutokset, jotka vaikuttavat operaattoreille asetettuihin velvoitteisiin tai muutokset yrityksissä, joita tämän direktiivin säännökset koskevat, on ilmoitettava komissiolle viipymättä.

17 artikla Tarkastelu

Komissio tarkastelee säännöllisesti uudelleen tämän direktiivin toimintaa ja antaa asiaa koskevan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle ensimmäisen kerran viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä. Tätä tarkoitusta varten komissio voi pyytää jäsenvaltioilta tietoja, jotka niiden on toimitettava viipymättä.

18 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulu- kuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Kyseisissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset sekä niihin myöhemmin tehtävät muutokset kirjallisina komissiolle.

19 artikla Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

20 artikla Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä

Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta

Puhemies Puheenjohtaja

LIITE Katselijoille yhteisössä tarjottavien digitaalitelevisiopalvelujen pääsyssä asetettavat ehdot

I osa - Ehdollisen pääsyn järjestelmien ehdot, joita sovelletaan 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Tarjottaessa digitaalitelevisiopalveluja katselijoille ehdollisen pääsyn järjestelmien avulla siirtotavasta riippumatta yhteisössä jäsenvaltioiden on 6 artiklan mukaisesti varmistettava, että seuraavia ehtoja noudatetaan:

a) yhteisön markkinoilla ylläpidettävissä ehdollisen pääsyn järjestelmissä on oltava tarvittavat tekniset valmiudet kustannustehokkaaseen siirronvalvontaan, jonka avulla verkko-operaattorit pystyvät täydellisesti valvomaan paikallisella tai alueellisella tasolla tällaisia ehdollisen pääsyn järjestelmiä käyttäviä palveluja

b) kaikkien ehdollisen pääsyn järjestelmien operaattoreiden, jotka tuottavat ja markkinoivat digitaalitelevisiopalvelujen käyttöoikeuspalveluja, on siirtotavasta riippumatta:

- tarjottava kaikille lähetystoiminnan harjoittajille oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin ja yhteisön oikeutta noudattaen teknisiä palveluja, joiden avulla katsojat voivat vastaanottaa lähetystoiminnan harjoittajien digitaalisesti lähettämiä palveluja palveluoperaattoreiden hallinnoimien dekoodereiden avulla, ja noudatettava yhteisön kilpailuoikeutta,

- pidettävä erillistä kirjanpitoa toiminnastaan ehdollisen pääsyn tarjoajina.

c) myöntäessään lisenssejä kuluttajalaitteiden valmistajille ehdollisen pääsyn tuotteiden ja järjestelmien teollisoikeuksien haltijoiden on varmistettava, että tämä tapahtuu oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Tekniset ja kaupalliset tekijät huomioon ottaen oikeudenhaltijat eivät saa asettaa lisenssien myöntämiselle ehtoja, joilla kielletään, estetään tai hankaloitetaan sisällyttämästä samaan tuotteeseen:

- yhteistä liitäntää, joka mahdollistaa yhteyden useisiin muihin pääsyjärjestelmiin tai

- toiselle pääsyjärjestelmälle yksilöllisiä ominaisuuksia edellyttäen, että lisenssinsaaja noudattaa asiaan liittyviä ja kohtuullisia ehtoja ja varmistaa omalta osaltaan ehdollisen pääsyn järjestelmän operaattoreiden toimintojen turvallisuuden.

II osa - Muut asiaan liittyvät toiminnot, jotka on otettava huomioon 6 artiklan 2 kohdan mukaisessa uudelleentarkastelussa.

- Sovellusohjelmaliitäntöjen (API) käyttöoikeudet

- Sähköisten t ohjelmaoppaiden (EPG) käyttöoikeudet

RAHOITUSSELVITYS

Tämän direktiivin rahoitusvaikutukset sisältyvät sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin rahoitusselvitykseen.

VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSIIN)

Ehdotuksen nimi

Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi sähköisen viestinnän verkkojen ja niihin liittyvien toimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä.

Asiakirjan viitenumero

Ehdotus

1. Miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen päätavoitteet, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate-

Direktiivi on yksi osa uutta sääntelyjärjestelmää, jolla pyritään varmistamaan sähköisen viestinnän alan jatkuva kehitys kilpailumarkkinoiksi, jotka hyödyttävät kaikkia sähköisiä viestintäpalveluja käyttäviä yrityksiä ja yksityishenkilöitä yhteisössä.

Tämän alan sisämarkkinoiden vahvistamisen tärkeys on tunnustettu laajalti, ja nykyisten yhteisön säännösten muuttamista pidetään tehokkaimpana tapana tämän saavuttamiseksi.

Vaikutukset liiketoimintaan

2. Keitä ehdotus koskee-

Kaikenkokoiset yrityskäyttäjät hyötyvät uuden sääntelyjärjestelmän tuomasta lisääntyneestä kilpailusta, innovatiivisista tuotteista markkinoilla sekä paremmasta hinta-laatusuhteesta

Eniten ehdotus vaikuttaa merkittävässä markkina-asemassa (joka perustuu kilpailuoikeuden mukaiseen määräävän aseman käsitteeseen) oleviin sähköisten verkkojen ja palvelujen tarjoajiin, kuten entisiin monopoliyrityksiin. Nämä yritykset velvoitetaan avaamaan verkkonsa muille yrityksille yhteenliittämistä varten. Tämä luo mahdollisuuksia pienyrityksille, joilla ei ole varaa viestintäverkkorakenteiden rakentamisen edellyttämiin mittaviin investointeihin.

3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotetun direktiivin säännöksiä-

Ehdotuksessa jatketaan nykyisiä velvoitteita, mutta ei välittömästi luoda uusia. Merkittävässä markkina-asemassa ((joka perustuu kilpailuoikeuden mukaiseen määräävän aseman käsitteeseen) olevat sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen tarjoajat, kuten entiset monopoliyritykset, velvoitetaan avaamaan verkkonsa muille yrityksille yhteenliittämistä varten. Lisäksi niille asetetaan avoimuutta, syrjimättömyyttä ja kustannuslähtöisyyttä koskevia velvoitteita.

Kaikkien ehdollisen pääsyn järjestelmiä sisältävien kuluttajalaitteiden toimittajien on avattava järjestelmänsä muille oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin perustein. Ehdollisen pääsyn järjestelmiä käytetään digitaalisten televisiopalvelujen jakelussa.

4. Mitkä ovat ehdotuksen mahdolliset taloudelliset vaikutukset-

Ehdotuksen tarkoitus on edistää alan kasvua ja luoda siten työpaikkoja sekä itse alalle että siihen liittyville markkinoille.

Ehdotus varmistaa, että sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen eurooppalaiset markkinat tarjoavat jatkossakin maailmanlaajuisesti houkuttelevia sijoitusmahdollisuuksia.

Ehdotus lisää alan yritysten kilpailukykyä ja tehostaa niiden toimintaa, mikä puolestaan hyödyttää talouselämää kokonaisuudessaan, koska kaikki yritykset tarvitsevat tehokkaita viestinnän perusrakenteita.

5. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin käyttäjäryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)-

Ehdotus ei sisällä erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevia säännöksiä, vaan ennakkovelvoitteet kohdistuvat pääasiassa merkittävässä markkina-asemassa oleviin yrityksiin.

Kuuleminen

6. Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista yrityksistä ja niiden esittämien kantojen pääpiirteet

Komissio pyysi kannanottoja monista sääntelypakettiin kuuluvien direktiiviehdotusten näkökohdista marraskuussa 1999 vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkastelussa KOM(1999) 539. Palautetta saatiin 229 organisaatiolta tai yksityishenkilöltä. Luettelo vastaajista on Internet-osoitteessa:

http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/comments/comments.html. Tärkeimmät näkemykset on esitetty julkisen kuulemisen tuloksia koskevassa tiedonannossa KOM(2000) 239. Lisäksi 28. huhtikuuta julkaistiin tämän ehdotuksen tärkeimmät säännökset sisältävä valmisteluasiakirja, johon lähetti kannanottoja 128 organisaatiota tai yksityishenkilöä. Luettelo näistä löytyy osoitteesta: http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/nrfwd/comments.html.