FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 172/26

Neuvoston 18 päivänä huhtikuuta 2005 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 24/2005

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/…/EY antamiseksi terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (optinen säteily) aiheutuville riskeille (yhdeksästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)

(2005/C 172 E/02)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), jonka se on tehnyt työturvallisuuden ja työterveyden neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Perustamissopimuksen mukaan neuvosto voi antaa direktiivein säännökset vähimmäisvaatimuksista, joilla edistetään erityisesti työympäristön parantamista, taatakseen näin korkeatasoisemman työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun. Näitä direktiivejä säädettäessä on vältettävä asettamasta sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasitteita, jotka vaikeuttaisivat pienten ja keskisuurten yritysten perustamista taikka haittaisivat niiden kehitystä.

(2) Työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan soveltamiseen liittyvästä toimintaohjelmasta annetun komission tiedonannon mukaisesti on asetettava turvallisuutta ja terveyttä koskevia vähimmäisvaatimuksia työntekijöiden altistumiselle fysikaalisista tekijöistä johtuville riskeille. Euroopan parlamentti antoi syyskuussa 1990 toimintaohjelmasta päätöslauselman (4), jossa kehotettiin komissiota muun muassa laatimaan erityisdirektiivi meluun, tärinään ja muihin työpaikan fysikaalisiin tekijöihin liittyvistä riskeistä.

(3) Ensimmäisenä toimenpiteenä Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 25 päivänä kesäkuuta 2002 direktiivin 2002/44/EY terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille (kuudestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (5). Seuraavaksi Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 6 päivänä helmikuuta 2003 direktiivin 2003/10/EY terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (melu) aiheutuville riskeille (seitsemästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (6). Sen jälkeen Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 29 päivänä huhtikuuta 2004 direktiivin 2004/40/EY terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (sähkömagneettiset kentät) aiheutuville riskeille (kahdeksastoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (7).

(4) Nyt on tarpeen ottaa käyttöön toimenpiteitä, joilla työntekijöitä suojellaan optiseen säteilyyn liittyviltä riskeiltä, koska ne vaikuttavat työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen ja vahingoittavat erityisesti silmiä ja ihoa. Näillä toimenpiteillä pyritään sekä varmistamaan jokaisen yksittäisen työntekijän terveys ja turvallisuus että luomaan perusta kaikkien yhteisön työntekijöiden vähimmäissuojalle, jotta vältetään mahdollinen kilpailun vääristyminen.

(5) Tässä direktiivissä säädetään vähimmäisvaatimuksista, ja näin ollen jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai antaa tiukempia työsuojelumääräyksiä ja erityisesti asettaa alempia altistumisen raja-arvoja. Direktiivin täytäntöönpano ei saisi olla perusteena jäsenvaltiossa vallitsevan tilanteen heikentämiseen.

(6) Optisen säteilyn vaaroilta suojautumista koskevassa järjestelmässä olisi rajoituttava tarpeetonta yksityiskohtaisuutta välttäen määrittelemään saavutettavat tavoitteet, noudatettavat periaatteet ja sovellettavat perusarvot, jotta jäsenvaltiot voivat soveltaa vähimmäisvaatimuksia samalla tavoin.

(7) Optiselle säteilylle altistumista voidaan vähentää tehokkaammin ottamalla ehkäisytoimenpiteet huomioon jo työpisteitä suunniteltaessa sekä valitsemalla työvälineet, -menettelyt ja -menetelmät siten, että riskejä vähennetään ensisijaisesti jo niiden alkulähteessä. Työvälineisiin ja -menetelmiin liittyvillä säännöksillä edistetään siten työntekijöiden suojelua. Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (8) 6 artiklan 2 kohdassa säädettyjen yleisten ennaltaehkäisyperiaatteiden mukaisesti kollektiiviset suojelutoimenpiteet ovat henkilökohtaisia suojelutoimenpiteitä tärkeämpiä.

(8) Työnantajien olisi toteutettava tekniseen kehitykseen ja optiselle säteilylle altistumisen riskejä koskevaan tieteelliseen tietämykseen perustuvia mukautuksia parantaakseen työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelua.

(9) Koska tämä direktiivi on direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi, mainittua direktiiviä sovelletaan työntekijöiden altistumiseen optiselle säteilylle, tämän kuitenkaan rajoittamatta tähän direktiiviin sisältyvien tiukempien ja/tai yksityiskohtaisempien säännösten soveltamista.

(10) Tällä direktiivillä edistetään käytännössä sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden toteutumista.

(11) Yksi lisäkeino, jolla sekä edistetään paremman sääntelyn periaatetta että varmistetaan suojelun korkea taso, voidaan saavuttaa silloin, kun optisen säteilyn lähteiden ja niihin liittyvien laitteiden valmistajien tuotteet ovat niiden yhdenmukaistettujen standardien mukaisia, joiden tarkoituksena on suojella käyttäjien terveyttä ja turvallisuutta kyseisistä tuotteista aiheutuvilta vaaroilta. Työnantajien ei siis ole tarpeen toistaa mittauksia ja laskelmia, jotka valmistaja on jo tehnyt sen määrittämiseksi, ovatko kyseiset laitteet yhteisön direktiiveissä säädettyjen keskeisten turvallisuusvaatimusten mukaisia.

(12) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (9) mukaisesti.

(13) Altistumisen raja-arvoja noudattamalla pitäisi saada korkeatasoinen suoja optiselle säteilylle altistumisesta mahdollisesti aiheutuvia terveysvaikutuksia vastaan. Koska altistumisen raja-arvojen ja teknisten tarkastusten soveltamista ei kuitenkaan katsota asianmukaiseksi luonnon optisen säteilyn lähteille altistumisen yhteydessä, ehkäisevät toimenpiteet, kuten työntekijöille annettavat tiedot ja koulutus, ovat olennaisen tärkeitä riskien arvioimisessa ja auringonsäteilylle altistumisen riskien vähentämisessä.

(14) Paremmasta lainsäädännöstä toimielinten välillä tehdyn sopimuksen (10) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I JAKSO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Tarkoitus ja soveltamisala

1. Tässä direktiivissä, joka on yhdeksästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi, säädetään vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi heidän terveyteensä ja turvallisuuteensa kohdistuvilta riskeiltä, jotka aiheutuvat tai saattavat aiheutua optiselle säteilylle altistumisesta työssä.

2. Tämä direktiivi koskee työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvia riskejä, jotka johtuvat optisen säteilyn silmille ja iholle aiheuttamista haittavaikutuksista.

3. Direktiivin 89/391/ETY säännöksiä sovelletaan kaikilta osin 1 kohdassa tarkoitetulla alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tähän direktiiviin sisältyvien tiukempien ja/tai yksityiskohtaisempien säännösten soveltamista.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) optisella säteilyllä sähkömagneettista säteilyä aallonpituusalueella 100 nm–1 mm. Optisen säteilyn spektri jakautuu ultraviolettisäteilyyn, näkyvään säteilyyn ja infrapunasäteilyyn; i) ultraviolettisäteilyllä optista säteilyä aallonpituusalueella 100 nm–400 nm. Ultraviolettisäteily jaetaan UV-A-(315–400 nm), UV-B- (280–315 nm) ja UV-C-säteilyyn (100–280 nm), ii) näkyvällä säteilyllä optista säteilyä aallonpituusalueella 380–780 nm, iii) infrapunasäteilyllä optista säteilyä aallonpituusalueella 780 nm–1 mm. Infrapunasäteily jaetaan IRA- (780–1 400 nm), IRB- (1 400–3 000 nm) ja IRC-säteilyyn (3 000 nm–1 mm);

b) laserilla (valon vahvistaminen säteilyn emissiota tehostamalla) laitetta, joka voidaan saada tuottamaan tai vahvistamaan sähkömagneettista säteilyä optisen säteilyn aallonpituusalueella pääasiassa hallitun emissioprosessin avulla;

c) lasersäteilyllä laserista tulevaa optista säteilyä;

d) epäkoherentilla säteilyllä optista säteilyä, joka on muuta kuin lasersäteilyä;

e) altistumisen raja-arvoilla optiselle säteilylle altistumisen rajoja, jotka perustuvat suoraan todettuihin terveysvaikutuksiin ja biologisiin näkökohtiin. Näiden rajojen noudattamisella varmistetaan keinotekoisille optisen säteilyn lähteille altistuvien työntekijöiden suojeleminen kaikilta tunnetuilta haitallisilta terveysvaikutuksilta;

f) irradianssilla (E) tai tehotiheydellä tietylle pinnalle kohdistuvaa säteilytehoa pinta-alayksikköä kohti, joka ilmaistaan watteina neliömetriä kohti (W.m-2);

g) energiatiheydellä (H) irradianssin aikaintegraalia, joka ilmaistaan jouleina neliömetriä kohti (J.m-2);

h) radianssilla (L) säteilyvuota eli säteilytehoa avaruuskulmayksikköä ja pinta-alayksikköä kohti, joka ilmaistaan watteina neliömetriä ja steradiaania kohti (W.m-2.sr-1);

i) tasolla irradianssin, säteilyaltistumisen ja radianssin yhdistelmää, jolle työntekijä on altistunut.

3 artikla

Altistumisen raja-arvot

1. Muulle kuin luonnon optisen säteilyn lähteistä tulevalle epäkoherentille säteilylle altistumisen raja-arvot vahvistetaan liitteessä I.

2. Lasersäteilylle altistumisen raja-arvot vahvistetaan liitteessä II.

II JAKSO

TYÖNANTAJIEN VELVOLLISUUDET

4 artikla

Altistumisen määrittely ja riskien arviointi

1. Jos työntekijät altistuvat keinotekoisille optisen säteilyn lähteille, työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdassa ja 9 artiklan 1 kohdassa säädettyjä velvollisuuksia täyttäessään arvioitava ja tarvittaessa mitattava ja/tai laskettava optiselle säteilylle altistumisen tasot, joille työntekijät todennäköisesti altistuvat, jotta tarvittavat toimenpiteet altistumisen estämiseksi ylittämästä sovellettavia arvoja voidaan määrittää ja panna täytäntöön. Arvioinnissa, mittauksessa ja/tai laskennassa käytettävien menetelmien on noudatettava Kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan (IEC) standardeja lasersäteilyn osalta ja Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) ja Euroopan standardointikomitean (CEN) suosituksia epäkoherentin säteilyn osalta. Sellaisissa altistumistilanteissa, joita nämä standardit ja suositukset eivät kata, ja siihen asti, kunnes tarkoituksenmukaiset EU:n standardit tai suositukset ovat saatavissa, arviointi, mittaus ja/tai laskenta on suoritettava käytettävissä olevien kansallisten tai kansainvälisten tieteellisesti perusteltujen ohjeiden mukaisesti. Kaikkien altistumistilanteiden arvioinnissa voidaan ottaa huomioon myös laitteen valmistajan ilmoittamat tiedot, jos laite kuuluu asiaa koskevien yhteisön direktiivien soveltamisalaan.

2. Jos työntekijät altistuvat luonnon optisen säteilyn lähteille, työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdassa ja 9 artiklan 1 kohdassa säädettyjä velvollisuuksia täyttäessään arvioitava terveydelle ja turvallisuudelle aiheutuvat riskit, jotta näiden riskien minimoimiseksi tarvittavat toimenpiteet voidaan määrittää ja panna täytäntöön.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut arviointi, mittaus ja/tai laskelmat sekä 2 kohdassa tarkoitettu arviointi on suunniteltava ja suoritettava pätevien palveluntuottajien tai henkilöiden toimesta sopivin väliajoin ottaen erityisesti huomioon direktiivin 89/391/ETY 7 ja 11 artiklan tarpeellisia päteviä palveluntuottajia tai henkilöitä sekä työntekijöiden kuulemista ja osallistumista koskevat säännökset. Arvioinneista saadut tiedot, mukaan luettuina altistumisen tason 1 kohdassa tarkoitetuista mittauksesta ja/tai laskelmista saadut tiedot, on säilytettävä sopivassa muodossa, jotta niitä voidaan käyttää myöhemmin.

4. Työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti otettava riskien arvioinnissa huomioon erityisesti seuraavat seikat:

a) keinotekoisille optisen säteilyn lähteille altistumisen taso, aallonpituusalue ja kesto;

b) luonnon optisen säteilyn lähteille altistuminen;

c) tämän direktiivin 3 artiklassa tarkoitetut altistumisen raja-arvot;

d) vaikutukset erityisen alttiisiin riskiryhmiin kuuluvien työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen;

e) optisen säteilyn ja valolle herkistävien kemiallisten aineiden välisestä vuorovaikutuksesta työpaikalla mahdollisesti aiheutuvat vaikutukset työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen;

f) epäsuorat vaikutukset kuten väliaikainen sokaistuminen, räjähdys tai tulipalo;

g) korvaavien laitteiden olemassaolo, jotka on suunniteltu vähentämään optiselle säteilylle altistumista;

h) terveydentilan seurannassa saadut tiedot, mukaan lukien julkaistut tiedot, silloin kun se on mahdollista;

i) altistuminen useille optisen säteilyn lähteille;

j) asianmukaisessa IEC-standardissa määritelty laseriin sovellettava luokitus ja vastaavat luokitukset muiden keinotekoisten lähteiden osalta, jotka todennäköisesti aiheuttavat samanlaisen vaurion kuin luokan 3B tai 4 laser;

k) tiedot, jotka optisen säteilyn lähteiden ja niihin liittyvien työvälineiden valmistajat ovat antaneet asiaa koskevien yhteisön direktiivien mukaisesti.

5. Työnantajalla on oltava hallussaan arviointi riskeistä direktiivin 89/391/ETY 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, ja työnantajan on eriteltävä ne toimenpiteet, jotka on toteutettava tämän direktiivin 5 ja 6 artiklan mukaisesti. Riskeistä laadittu arviointi on tallennettava soveltuvassa muodossa kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti; se voi sisältää työnantajan perustelut sille, että optiseen säteilyyn liittyvien riskien luonteen ja laajuuden vuoksi yksityiskohtaisempi riskien arviointi on tarpeeton. Riskien arviointi on ajantasaistettava säännöllisesti, erityisesti, jos on tapahtunut merkittäviä muutoksia, jotka voisivat tehdä sen vanhentuneeksi, tai jos terveydentilan seurannan tulokset osoittavat sen tarpeelliseksi.

5 artikla

Riskien estämistä tai vähentämistä koskevat säännökset

1. Optiselle säteilylle altistumisesta aiheutuvat riskit on poistettava tai pienennettävä niin vähäisiksi kuin mahdollista ottaen huomioon tekninen kehitys ja toimenpiteet, jotka ovat käytettävissä riskin hallitsemiseksi sen syntyvaiheessa.

Optiselle säteilylle altistumisesta aiheutuvia riskejä on vähennettävä noudattaen direktiivissä 89/391/ETY säädettyjä yleisiä ehkäiseviä toimenpiteitä koskevia periaatteita.

2. Jos 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti toteutetussa riskien arvioinnissa keinotekoisille optisen säteilyn lähteille altistuvien työntekijöiden osalta ilmenee, että altistumisen raja-arvot saattavat ylittyä, työnantajan on laadittava ja toteutettava toimintasuunnitelma, joka käsittää teknisiä ja/tai organisatorisia toimenpiteitä ottaen huomioon erityisesti seuraavat seikat:

a) vaihtoehtoiset työmenetelmät, jotka vähentävät optisesta säteilystä aiheutuvaa riskiä;

b) vähemmän optista säteilyä lähettävien laitteiden valitseminen, tehtävä työ huomioon ottaen;

c) tekniset toimenpiteet optisen säteilyn vähentämiseksi, mukaan lukien tarvittaessa varmuuslukituksen, koteloinnin tai vastaavien terveydensuojelujärjestelmien käyttö;

d) asianmukaiset työvälineiden, työpaikkojen ja työpisteissä käytettävien järjestelmien huolto-ohjelmat;

e) työpaikkojen ja työpisteiden suunnittelu;

f) altistumisen keston ja tason rajoittaminen;

g) asianmukaisten henkilönsuojaimien saatavuus;

h) laitteen valmistajan ohjeet, jos laite kuuluu asiaa koskevien yhteisön direktiivien soveltamisalaan.

3. Jos 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteutetussa riskien arvioinnissa luonnon optisen säteilyn lähteille altistuvien työntekijöiden osalta ilmenee, että heille aiheutuu riski, työnantajan on laadittava ja toteutettava toimintasuunnitelma, joka käsittää teknisiä ja/tai organisatorisia toimenpiteitä, jotta terveys- ja turvallisuusriskit voidaan pienentää niin vähäisiksi kuin mahdollista.

4. Edellä 4 artiklan mukaisesti toteutetun riskien arvioinnin perusteella sellaiset työpaikat, joissa työntekijät saattavat altistua altistumisen raja-arvot ylittävälle optiselle säteilylle, on osoitettava asianmukaisin merkein työssä käytettäviä turvallisuus- ja/tai terveysmerkkejä koskevista vähimmäisvaatimuksista 24 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/58/ETY (yhdeksäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (11) mukaisesti. Kyseessä olevat alueet on myös merkittävä ja pääsyä niille on rajoitettava, jos se on teknisesti mahdollista ja jos altistumisen raja-arvojen ylittymisen riski on olemassa.

5. Jos altistumisen raja-arvot ylittyvät huolimatta toimenpiteistä, jotka työnantaja on toteuttanut tämän direktiivin perusteella keinotekoisten optisen säteilyn lähteiden osalta, on työnantajan välittömästi ryhdyttävä toimenpiteisiin altistumisen vähentämiseksi altistumisen raja-arvojen alapuolelle. Työnantajan on yksilöitävä syyt, joiden vuoksi altistumisen raja-arvot on ylitetty ja mukautettava suojelu- ja ehkäisytoimenpiteitä siten, ettei raja-arvojen ylitys toistu. Työntekijöiden altistus ei missään tapauksessa saa ylittää altistumisen raja-arvoja.

6. Työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 15 artiklan nojalla mukautettava tässä artiklassa tarkoitetut toimenpiteet riskeille erityisen alttiisiin riskiryhmiin kuuluvia työntekijöitä koskeviin vaatimuksiin.

6 artikla

Työntekijöille annettavat tiedot ja koulutus

Työnantajan on, tämän kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 10 ja 12 artiklan soveltamista, varmistettava, että työssään optisesta säteilystä aiheutuville riskeille altistuvat työntekijät ja/tai heidän edustajansa saavat kaiken tarvittavan, tämän direktiivin 4 artiklassa tarkoitetusta riskien arvioinnista saatuihin tuloksiin liittyvän tiedon ja koulutuksen, joka koskee erityisesti

a) tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi toteutettuja toimenpiteitä;

b) altistumisen raja-arvoja sekä niihin liittyviä mahdollisia riskejä;

c) tämän direktiivin 4 artiklan mukaisesti suoritettujen, optiselle säteilylle altistumisen tasojen arviointien, mittausten ja/tai laskelmien tuloksia, mukaan luettuna niiden merkityksen ja mahdollisten riskien selitykset;

d) altistumisen haitallisten terveysvaikutusten havaitsemista ja ilmoittamista;

e) olosuhteita, joissa työntekijöillä on oikeus terveydentilan seurantaan;

f) turvallisia työtapoja altistumisesta aiheutuvien riskien vähentämiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle;

g) asianmukaisten henkilönsuojaimien oikeaa käyttöä.

7 artikla

Työntekijöiden kuuleminen ja osallistuminen

Työntekijöiden ja/tai heidän edustajiensa kuuleminen ja osallistuminen on tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa järjestettävä direktiivin 89/391/ETY 11 artiklan mukaisesti.

III JAKSO

MUUT SÄÄNNÖKSET

8 artikla

Terveydentilan seuranta

1. Jäsenvaltioiden on annettava säännöksiä, joilla voidaan varmistaa työntekijöiden terveydentilan asianmukainen seuranta, jos tämän direktiivin 4 artiklassa tarkoitetun riskien arvioinnin tulokset osoittavat, että työntekijöiden terveydelle aiheutuu merkittävä riski, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 14 artiklan soveltamista. Nämä säännökset, mukaan lukien terveydentilaa koskevia tietoja ja niiden saatavuutta koskevat vaatimukset, on otettava käyttöön kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön järjestelyjä sen varmistamiseksi, että kustakin työntekijästä, jonka terveydentilaa seurataan 1 kohdan mukaisesti, kirjataan terveydentilaa koskevat tiedot, ja pidetään ne ajan tasalla. Näissä tiedoissa on oltava yhteenveto suoritetun terveydentilan seurannan tuloksista. Tiedot on säilytettävä sellaisessa muodossa, että niihin voidaan tutustua myöhemmin, kuitenkin mahdollinen luottamuksellisuus huomioon ottaen. Toimivaltaiselle viranomaiselle on toimitettava pyynnöstä jäljennökset tarvittavista tiedoista, kuitenkin mahdollinen luottamuksellisuus huomioon ottaen. Työntekijöillä on oltava oikeus pyynnöstä tutustua omaa terveydentilaansa koskeviin tietoihin.

3. Jos työntekijällä todetaan terveydentilan seurannassa tunnistettava sairaus tai terveydellisiä haittavaikutuksia, joiden lääkäri tai työterveyshuollon ammattihenkilö katsoo johtuvan työssä tapahtuneesta altistumisesta optiselle säteilylle,

a) lääkärin tai muun soveltuvan pätevyyden omaavan henkilön on ilmoitettava työntekijälle häntä koskevista tuloksista. Työntekijälle on annettava erityisesti tiedot ja ohjeet mahdollisesta terveydentilan seurannasta, johon hänen olisi osallistuttava altistumisen päättymisen jälkeen;

b) työnantajalle on ilmoitettava kaikista terveydentilan seurannan yhteydessä tehdyistä merkittävistä havainnoista, kuitenkin terveystietojen mahdollinen luottamuksellisuus huomioon ottaen;

c) työnantajan on — tarkistettava 4 artiklan mukaisesti suoritettu riskien arviointi, — tarkistettava 5 artiklan mukaiset riskien poistamiseksi tai vähentämiseksi tarkoitetut toimenpiteet, — otettava huomioon työterveyshuollon ammattihenkilön tai muun soveltuvan pätevyyden omaavan henkilön tai toimivaltaisen viranomaisen ohjeet toteuttaessaan riskin poistamiseksi tai vähentämiseksi vaadittavia toimenpiteitä 5 artiklan mukaisesti, mukaan luettuna mahdollisuus siirtää työntekijä vaihtoehtoisiin työtehtäviin, joissa ei ole sellaisen altistumisen riskiä, joka ylittäisi asianomaisen altistumisen raja-arvon, ja — järjestettävä terveydentilan jatkuva seuranta ja huolehdittava muiden mahdollisesti samalla tavalla altistuneiden työntekijöiden terveydentilan tarkastamisesta. Näissä tapauksissa toimivaltainen lääkäri tai työterveyshuollon ammattihenkilö tai toimivaltainen viranomainen voi ehdottaa, että altistuneille henkilöille suoritetaan lääkärintarkastus.

9 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin mukaisesti annetun kansallisen lainsäädännön rikkomiseen sovellettavista asianmukaisista seuraamuksista. Näiden seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

10 artikla

Tekniset muutokset

1. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät liitteissä esitettyjen altistumisen raja-arvojen mahdolliset muutokset perustamissopimuksen 137 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.

2. Liitteisiin tehtävistä pelkästään teknisistä muutoksista, jotka ovat

a) työvälineiden ja/tai työpaikkojen suunnittelua, rakentamista tai valmistamista koskevasta teknisestä yhdenmukaistamisesta ja standardoinnista annettavien direktiivien mukaisia;

b) tekniikan kehityksen, keskeisimmissä yhdenmukaistetuissa eurooppalaisissa standardeissa tai kansainvälisissä eritelmissä tapahtuvien muutosten sekä työperäistä altistumista optiselle säteilylle koskevien uusien tieteellisten tutkimustulosten mukaisia,

päätetään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

11 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa direktiivin 89/391/ETY 17 artiklassa tarkoitettu komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

IV JAKSO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

12 artikla

Kertomukset

Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viiden vuoden välein tämän direktiivin käytännön täytäntöönpanoa koskeva kertomus, jossa esitetään työmarkkinaosapuolten näkemykset.

Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä työturvallisuuden ja työterveyden neuvoa-antavalle komitealle viiden vuoden välein näiden kertomusten sisällöstä sekä arvioinnistaan, joka koskee kyseisen alan kehitystä, ja uuden tieteellisen tiedon perusteella mahdollisesti tarvittavista toimista.

13 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään … (12). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus silloin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

14 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

15 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty … Euroopan parlamentin puolesta Puhemies … Neuvoston puolesta Puheenjohtaja …

(1) EYVL C 77, 18.3.1993, s. 12 ja EYVL C 230, 19.8.1994, s. 3.

(2) EYVL C 249, 13.9.1993, s. 28.

(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. huhtikuuta 1994 (EYVL C 128, 9.5.1994, s. 146) ja vahvistettu 16. syyskuuta 1999 (EYVL C 54, 25.2.2000, s. 75), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 18. huhtikuuta 2005, ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu … (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4) EYVL C 260, 15.10.1990, s. 167.

(5) EYVL L 177, 6.7.2002, s. 13.

(6) EUVL L 42, 15.2.2003, s. 38.

(7) EUVL L 159, 30.4.2004, s. 1, oikaisu EUVL L 184, 24.5.2004, s. 1.

(8) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/03 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

(9) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

(10) EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

(11) EYVL L 245, 26.8.1992, s. 23.

(12) 4 vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

LIITE I EPÄKOHERENTTI OPTINEN SÄTEILY Biofysikaalisesti merkittävät optisen säteilyn altistumisarvot voidaan määrittää alla esitettyjen kaavojen avulla. Tietyn kaavan käyttö riippuu kulloisestakin lähteestä tulevan säteilyn alueesta, ja tuloksia olisi verrattava vastaaviin altistumisen raja-arvoihin, jotka on esitetty taulukossa 1.1. Joihinkin optisen säteilyn lähteisiin voidaan soveltaa useampaa kuin yhtä altistumisarvoa ja sitä vastaavaa altistumisrajaa. Jäljempänä olevat a — o alakohdat viittaavat vastaaviin riveihin taulukossa 1.1. a) (Heff on merkityksellinen vain välillä 180–400 nm) b) (HUVA on merkityksellinen vain välillä 315–400 nm) c, d) (LB on merkityksellinen vain välillä 300–700 nm) e, f) (EB on merkityksellinen vain välillä 300–700 nm) g — l) (λ1 ja λ2: ks. asianmukaiset arvot taulukosta 1.1) m, n) (EIR on merkityksellinen vain välillä 780–3 000 nm) o) (Hiho on merkityksellinen vain välillä 380–3 000 nm) Tässä direktiivissä yllä esitetyt kaavat voidaan korvata seuraavilla lausekkeilla ja käyttämällä taulukoissa esitettyjä erillisiä arvoja: a) ja Heff = Eeff · Δt b) ja HUVA = EUVA · Δt c, d) e, f) g — l) (λ1 ja λ2: ks. asianmukaiset arvot taulukosta 1.1) m, n) o) ja Hiho = Eiho·Δt Selitykset: Eλ (λ,t), Eλ spektrinen irradianssi tai spektrinen tehotiheys: tietylle pinnalle kohdistuva säteilyteho pinta-alayksikköä kohti, joka ilmaistaan watteina neliömetriä ja nanometriä kohti [W.m-2 nm-1]; El (λ,t):n ja Eλ:n arvot tulevat mittauksista tai laitteiston valmistaja voi toimittaa ne; Eeff efektiivinen irradianssi (UV-alue): S (λ):lla spektrisesti painotettu laskettu irradianssi UV-aallonpituusalueella 180–400 nm, joka ilmaistaan watteina neliömetriä kohti [W.m-2]; H energiatiheys, irradianssin aikaintegraali, ilmaistaan jouleina neliömetriä kohti [J.m-2]; Heff efektiivinen energiatiheys: S (λ):lla spektrisesti painotettu säteilyaltistuminen, joka ilmaistaan jouleina neliömetriä kohti [J.m-2]; EUVA kokonaisirradianssi (UVA): laskettu irradianssi UVA-aallonpituusalueella 315–400 nm, joka ilmaistaan watteina neliömetriä kohti [W.m-2]; HUVA energiatiheys (UVA), irradianssin integraali ajan ja aallonpituuden suhteen UVA-aallonpituusalueella 315–400 nm, joka ilmaistaan jouleina neliömetriä kohti [J.m-2]; S (λ) spektrinen painotus, jossa otetaan huomioon UV-säteilyn silmiin ja ihoon kohdistuvien terveysvaikutusten aallonpituusriippuvuus, (taulukko 1.2) [dimensioton]; t, Δt aika, altistumisen kesto, joka ilmaistaan sekunteina [s]; λ aallonpituus, joka ilmaistaan nanometreinä [nm]; Δ λ kaistanleveys, joka ilmaistaan nanometreinä [nm], laskelma- tai mittausväli; Lλ (λ), Lλ lähteen spektrinen radianssi, joka ilmaistaan watteina neliömetriä, steradiaania ja nanometriä kohti [W.m- 2 sr –1 nm-1]; R (λ) spektrinen painotus, jossa otetaan huomioon näkyvän ja IRA-säteilyn silmälle aiheuttaman lämpövaurion aallonpituusriippuvuus (taulukko 1.3) [dimensioton]; LR efektiivinen radianssi (lämpövaurio): R (λ):lla spektrisesti painotettu laskettu radianssi, joka ilmaistaan watteina neliömetriä ja steradiaania kohti [W m- 2 sr –1]; B (λ) spektrinen painotus, jossa otetaan huomioon sinisen valon silmälle aiheuttaman fotokemiallisen vaurion aallonpituusriippuvuus (taulukko 1.3) [dimensioton]; LB efektiivinen radianssi (sininen valo): B (λ):lla spektrisesti painotettu laskettu radianssi, joka ilmaistaan watteina neliömetriä ja steradiaania kohti [W.m- 2 sr –1]; EB efektiivinen irradianssi (sininen valo): B (λ):lla spektrisesti painotettu laskettu irradianssi, joka ilmaistaan watteina neliömetriä kohti [W.m-2]; EIR kokonaisirradianssi (lämpövaurio): laskettu infrapunasäteilyn irradianssi aallonpituusalueella 780 nm–3 000 nm, joka ilmaistaan watteina neliömetriä kohti [W.m-2]; Eiho kokonaisirradianssi (näkyvä, IRA and IRB): laskettu näkyvän ja infrapunasäteilyn irradianssi aallonpituusalueella 380 nm–3 000 nm, joka ilmaistaan watteina neliömetriä kohti [W.m-2]; Hiho energiatiheys, irradianssin aika- ja aallonpituusintegraali näkyvän ja infrapunasäteilyn aallonpituusalueella 380–3 000 nm, joka ilmaistaan jouleina neliömetriä kohti [J.m-2]; α kulmakoko: kulma, jota vastapäätä on näkyvä lähde tietyllä katseluetäisyydellä ja joka ilmaistaan milliradiaaneina (mrad). Näkyvä lähde on todellinen tai virtuaalinen kohde, joka muodostaa pienimmän mahdollisen kuvan verkkokalvolle. Taulukko 1.1: Altistumisen raja-arvot epäkoherentille optiselle säteilylle Kohta Aallonpituus nm Altistumisen raja-arvo Yksiköt Huomautus Kehonosa Vaurio a. 180-400 (UVA, UVB ja UVC) Heff = 30 päivittäinen arvo (8 h) [J m-2] silmä sarveiskalvo sidekalvo mykiöiho sarveiskalvo-tulehdus sidekalvo-tulehdus harmaakaihi eryteema elastoosi ihosyöpä b. 315–400 (UVA) HUVA = 104 päivittäinen arvo (8 h) [J m-2] silmä mykiö harmaakaihi c. 300–700 (sininen valo) ks. huom. 1 LB:[W m-2 sr-1] t: [sekuntia] kun α ≥ 11 mrad silmä verkko-kalvo verkkokalvon-rappeuma kun t ≤ 10 000 s d. 300–700 (sininen valo) ks. huom. 1 LB = 100 kun t > 10 000 s [W m-2 sr-1] e. 300–700 (sininen valo) ks. huom. 1 EB: [W m-2] t: [sekuntia] kun α < 11 mrad ks. huom. 2 kun t ≤ 10 000 s f. 300–700 (sininen valo) ks. huom. 1 EB = 0,01 t >10 000 s [W m-2] g. 380–1 400 (näkyvä ja IRA) [W m-2 sr-1] Cα = 1,7, kun α ≤ 1,7 mrad Cα = α, kun 1,7 ≤ α ≤ 100 mrad Cα = 100, kun α > 100 mrad λ = 380; λ2= 1 400 silmä verkko-kalvo verkkokalvon palovamma kun t >10 s h. 380–1 400 (näkyvä ja IRA) LR:[W m-2 sr-1] t: [sekuntia] kun 10 μs ≤ t ≤ 10 s i. 380–1 400 (näkyvä ja IRA) [W m-2 sr-1] kun t <10 μs j. 780–1 400 (IRA) [W m-2 sr-1] Cα = 11, kun α ≤ 11 mrad Cα = α, kun 11≤ α ≤ 100 mrad Cα = 100, kun α > 100 mrad (mittausnäkökenttä: 11 mrad) λ = 780; λ2= 1400 silmä verkko-kalvo verkkokalvon palovamma kun t > 10 s k. 780–1 400 (IRA) LR: [W m-2 sr-1] t: [sekuntia] kun 10 μs ≤ t ≤ 10 s l. 780–1 400 (IRA) [W m-2 sr-1] kun t < 10 μs m. 780–3 000 (IRA ja IRB) EIR = 18 000 t-0,75 kun t ≤ 1 000 s E: [Wm-2] t: [sekuntia] silmä sarveiskalvo mykiö sarveiskalvon palovamma harmaakaihi n. 780–3 000 (IRA ja IRB) EIR = 100 kun t > 1 000 s [W m-2] o. 380–3 000 (näkyvä, IRA ja IRB) Hiho = 20 000 t0,25 kun t < 10 s H: [J m-2] t: [sekuntia] iho palovamma Huom 1: Alue 300 — 700 nm kattaa osan UVB-säteilystä, UVA-säteilyn kokonaan ja suurimman osan näkyvästä säteilystä. Näihin liittyvään riskiin viitataan kuitenkin yleisesti ilmauksella ”sininen valo”. Tarkasti ottaen sininen valo kattaa ainoastaan suunnilleen 400–490 nm:n välisen alueen. Huom 2: Paikallaan pysyvien erittäin pienien (kulmakoko on < 11mrad) lähteiden osalta LB voidaan korvata EB:llä. Tätä sovelletaan tavallisesti vain oftalmologisiin laitteisiin tai liikkumattomaan silmään anestesian aikana. Suurin mahdollinen ”tuijotusaika” saadaan seuraavasti: t max = 100/ EB, jossa EB on ilmaistu watteina neliömetriä kohti (W m-2). Tavallisten näkötehtävien aikana tämä ei silmänliikkeistä johtuen ylitä 100 s.

Taulukko 1.2: S (λ) [dimensioton], 180 nm–400 nm λ (nm) S (λ) 180 0,0120 181 0,0126 182 0,0132 183 0,0138 184 0,0144 185 0,0151 186 0,0158 187 0,0166 188 0,0173 189 0,0181 190 0,0190 191 0,0199 192 0,0208 193 0,0218 194 0,0228 195 0,0239 196 0,0250 197 0,0262 198 0,0274 199 0,0287 200 0,0300 201 0,0334 202 0,0371 203 0,0412 204 0,0459 205 0,0510 206 0,0551 207 0,0595 208 0,0643 209 0,0694 210 0,0750 211 0,0786 212 0,0824 213 0,0864 214 0,0906 215 0,0950 216 0,0995 217 0,1043 218 0,1093 219 0,1145 220 0,1200 221 0,1257 222 0,1316 223 0,1378 224 0,1444 225 0,1500 226 0,1583 227 0,1658 228 0,1737 229 0,1819 230 0,1900 231 0,1995 232 0,2089 233 0,2188 234 0,2292 235 0,2400 236 0,2510 237 0,2624 238 0,2744 239 0,2869 240 0,3000 241 0,3111 242 0,3227 243 0,3347 244 0,3471 245 0,3600 246 0,3730 247 0,3865 248 0,4005 249 0,4150 250 0,4300 251 0,4465 252 0,4637 253 0,4815 254 0,5000 255 0,5200 256 0,5437 257 0,5685 258 0,5945 259 0,6216 260 0,6500 261 0,6792 262 0,7098 263 0,7417 264 0,7751 265 0,8100 266 0,8449 267 0,8812 268 0,9192 269 0,9587 270 1,0000 271 0,9919 272 0,9838 273 0,9758 274 0,9679 275 0,9600 276 0,9434 277 0,9272 278 0,9112 279 0,8954 280 0,8800 281 0,8568 282 0,8342 283 0,8122 284 0,7908 285 0,7700 286 0,7420 287 0,7151 288 0,6891 289 0,6641 290 0,6400 291 0,6186 292 0,5980 293 0,5780 294 0,5587 295 0,5400 296 0,4984 297 0,4600 298 0,3989 299 0,3459 300 0,3000 301 0,2210 302 0,1629 303 0,1200 304 0,0849 305 0,0600 306 0,0454 307 0,0344 308 0,0260 309 0,0197 310 0,0150 311 0,0111 312 0,0081 313 0,0060 314 0,0042 315 0,0030 316 0,0024 317 0,0020 318 0,0016 319 0,0012 320 0,0010 321 0,000819 322 0,000670 323 0,000540 324 0,000520 325 0,000500 326 0,000479 327 0,000459 328 0,000440 329 0,000425 330 0,000410 331 0,000396 332 0,000383 333 0,000370 334 0,000355 335 0,000340 336 0,000327 337 0,000315 338 0,000303 339 0,000291 340 0,000280 341 0,000271 342 0,000263 343 0,000255 344 0,000248 345 0,000240 346 0,000231 347 0,000223 348 0,000215 349 0,000207 350 0,000200 351 0,000191 352 0,000183 353 0,000175 354 0,000167 355 0,000160 356 0,000153 357 0,000147 358 0,000141 359 0,000136 360 0,000130 361 0,000126 362 0,000122 363 0,000118 364 0,000114 365 0,000110 366 0,000106 367 0,000103 368 0,000099 369 0,000096 370 0,000093 371 0,000090 372 0,000086 373 0,000083 374 0,000080 375 0,000077 376 0,000074 377 0,000072 378 0,000069 379 0,000066 380 0,000064 381 0,000062 382 0,000059 383 0,000057 384 0,000055 385 0,000053 386 0,000051 387 0,000049 388 0,000047 389 0,000046 390 0,000044 391 0,000042 392 0,000041 393 0,000039 394 0,000037 395 0,000036 396 0,000035 397 0,000033 398 0,000032 399 0,000031 400 0,000030

Taulukko 1.3: B (λ), R (λ) [dimensioton], 380 nm–1400 nm λ (nm) B (λ) R (λ) 300 ≤ λ < 380 0,01 — 380 0,01 0,1 385 0,013 0,13 390 0,025 0,25 395 0,05 0,5 400 0,1 1 405 0,2 2 410 0,4 4 415 0,8 8 420 0,9 9 425 0,95 9,5 430 0,98 9,8 435 1 10 440 1 10 445 0,97 9,7 450 0,94 9,4 455 0,9 9 460 0,8 8 465 0,7 7 470 0,62 6,2 475 0,55 5,5 480 0,45 4,5 485 0,32 3,2 490 0,22 2,2 495 0,16 1,6 500 0,1 1 500 < λ ≤ 600 100,02·(450 - λ) 1 600 < λ ≤ 700 0,001 1 700 < λ ≤ 1 050 — 100,002·(700 - λ) 1 050 < λ ≤ 1 150 — 0,2 1 150 < λ ≤ 1 200 — 0,2 · 100,02·(1 150 - λ) 1 200 < λ ≤ 1 400 — 0,02

LIITE II OPTINEN LASERSÄTEILY Biofysikaalisesti merkittävät optisen säteilyn altistumisarvot voidaan määrittää alla esitettyjen kaavojen avulla. Tietyn kaavan käyttö riippuu kulloisestakin lähteestä tulevan säteilyn aallonpituudesta ja kestosta, ja tuloksia olisi verrattava vastaaviin altistumisen raja-arvoihin, jotka on esitetty taulukoissa 2.2–2.4. Joihinkin optisen lasersäteilyn lähteisiin voidaan soveltaa useampaa kuin yhtä altistumisarvoa ja sitä vastaavaa altistumisrajaa. Taulukoissa 2.2–2.4 laskentaparametreinä käytettävät kertoimet on lueteltu taulukossa 2.5 ja toistuvan altistumisen osalta käytettävät korjauskertoimet taulukossa 2.6. Selitykset: dP teho, joka ilmaistaan watteina [W]; dA pinta-ala, joka ilmaistaan neliömetreinä [m2]; E (t), E irradianssi tai tehotiheys: tietylle pinnalle kohdistuva säteilyteho pinta-alayksikköä kohti, joka ilmaistaan yleensä watteina neliömetriä kohti [W.m-2]; E (t):n ja E:n arvot tulevat mittauksista tai laitteiston valmistaja voi toimittaa ne; H energiatiheys, irradianssin aikaintegraali, ilmaistaan jouleina neliömetriä kohti [J.m-2]; t aika, altistumisen kesto, joka ilmaistaan sekunteina [s]; λ aallonpituus, joka ilmaistaan nanometreinä [nm]; γ mittausnäkökentän rajaava kartiokulma, joka ilmaistaan milliradiaaneina [mrad]; γm mittausnäkökenttä, joka ilmaistaan milliradiaaneina [mrad]; α lähteen kulmakoko, joka ilmaistaan milliradiaaneina [mrad]; rajaava aukko: ympyränmuotoinen alue, jolta irradianssin ja energiatiheyden keskiarvot mitataan; G integroitu radianssi, radianssin integraali tiettynä altistumisaikana, joka ilmaistaan säteilyenergiana säteilevän pinnan pinta-alayksikköä kohti ja säteilyn avaruuskulmayksikköä kohti, jouleina neliömetriä ja steradiaania kohti [J.m-2 sr -1]. Taulukko 2.1: Säteilyvauriot Aallonpituus [nm] λ Säteilyalue Kohteena oleva elin Vaurio Altistumisen raja-arvoa koskeva taulukko 180–400 UV silmä fotokemiallinen vaurio ja lämpövaurio 2.2, 2.3 180–400 UV iho eryteema 2.4 400–700 näkyvä silmä verkkokalvon vaurio 2.2 400–600 näkyvä silmä valokemiallinen vaurio 2.3 400–700 näkyvä iho lämpövaurio 2.4 700–1 400 IRA silmä lämpövaurio 2.2, 2.3 700–1 400 IRA iho lämpövaurio 2.4 1 400–2 600 IRB silmä lämpövaurio 2.2 2 600–106 IRC silmä lämpövaurio 2.2 1 400–106 IRB, IRC silmä lämpövaurio 2.3 1 400–106 IRB, IRC iho lämpövaurio 2.4

Taulukko 2.2 Silmään kohdistuvan laseraltistumisen raja-arvot - Lyhytkestoinen altistuminen < 10 s Aallonpituus (1) [nm] Aukko Kesto [s] 10-13 — 10-11 10-11 — 10-9 10-9 — 10-7 10-7 — 1,8 · 10-5 1,8 · 10-5 — 5 · 10-5 5 · 10-5 — 10-3 10-3 — 101 UVC 180-280 1 mm, kun t<0,3 s; 1,5 · t0,375, kun 0,3<t<10 s E = 3 1010 [W m-2] (2) H = 30 [J m-2] UVB 280-302 303 H = 40 [J m-2] jos t < 2,6 · 10-9, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (3) 304 H = 60 [J m-2] jos t < 1,3 · 10-8, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 305 H = 100 [J m-2] jos t < 1,0 · 10-7, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 306 H = 160 [J m-2] jos t < 6,7 · 10-7, niin H = 5,6 · 103 t 0,25[J m-2] (4) 307 H = 250 [J m-2] jos t < 4,0 · 10-6, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 308 H = 400 [J m-2] jos t < 2,6 · 10-5, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 309 H = 630 [J m-2] jos t < 1,6 · 10-4, niin H = 5,6 · 103 t 0,25[J m-2] (4) 310 H = 103 [J m-2] jos t < 1,0 · 10-3, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 311 H = 1,6·103 [J m-2] jos t < 6,7 · 10-3, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 312 H = 2,5·103 [J m-2] jos t < 4,0 · 10-2, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 313 H = 4,0·103 [J m-2] jos t < 2,6 · 10-1, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) 314 H = 6,3·103 [J m-2] jos t < 1,6 · 100, niin H = 5,6 · 103 t 0,25 [J m-2] (4) UVA 315-400 H = 5,6 ·103 t0,25 [J m-2] Näkyvä& IRA 400-700 7 mm H = 1,5·10-4CE [Jm-2] H = 2,7·104 t0,75 CE [Jm-2] H = 5·10-3 CE [Jm-2] H = 18 · t0,75 CE [Jm-2] 700-1 050 H = 1,5·10-4 CA CE [Jm-2] H=2,7·104 t0,75 CA CE [Jm-2] H = 5·10-3 CA CE [Jm-2] H = 18 · t0,75 CA CE [Jm-2] 1 050-1 400 H = 1,5·10-3 CC CE [Jm-2] H =2,7·105 t0,75 CC CE [Jm-2] H = 5·10-2 CC CE [Jm-2] H = 90 · t0,75 CC CE [Jm-2] IRB & IRC 1 400-1 500 Ks. huom. (4) E = 1012 [W m-2] (3) H = 103 [Jm-2] H=5,6·103 · t0,25 [Jm-2] 1 500-1 800 E = 1013 [W m-2] (3) H = 104 [Jm-2] 1 800-2 600 E = 1012 [W m-2] (3) H = 103 [Jm-2] H=5,6·103 · t0,25 [Jm-2] 2 600-106 E = 1011 [W m-2] (3) H=100 [Jm-2] H = 5,6·103 · t0,25 [Jm-2]

Taulukko 2.3 Silmään kohdistuvan laseraltistumisen raja-arvot - Pitkäkestoinen altistuminen ≥ 10 s Aallonpituus (5) [nm] Aukko Kesto [s] 101 — 102 102 — 104 104 — 3 · 104 UVC 180-280 3,5 mm H = 30 [J m-2] UVB 280-302 303 H = 40 [J m-2] 304 H = 60 [J m-2] 305 H = 100 [J m-2] 306 H = 160 [J m-2] 307 H = 250 [J m-2] 308 H = 400 [J m-2] 309 H = 630 [J m-2] 310 H = 1,0 103 [J m-2] 311 H = 1,6 103 [J m-2] 312 H = 2,5 103 [J m-2] 313 H = 4,0 103 [J m-2] 314 H = 6,3 103 [J m-2] UVA 315-400 H = 104 [J m-2] Näkyvä 400 — 700 400–600 Fotokemiallinen (6) Verkkokalvon vaurio 7 mm H = 100 CB [Jm-2] (γ = 11 mrad) (8) E = 1CB [Wm-2]; (γ = 1,1 t0,5 mrad) (8) E = 1CB [Wm-2] (γ = 110 mrad) (8) 400–700 Terminen (6) Verkkokalvon vaurio jos α < 1,5 mrad, niin E = 10 [W m-2] jos α > 1,5 mrad ja t ≤ T2, niin H = 18CE t0,75 [J m-2] jos α > 1,5 mrad ja t > T2, niin E = 18CE T2 -0,25 [W m-2] IRA 700-1 400 7 mm jos α < 1,5 mrad, niin E = 10 CA CC [W m-2 jos α > 1,5 mrad ja t ≤ T2 niin H = 18 CA CC CE t0,75 [J m-2] jos α > 1,5 mrad ja t > T2 niin E = 18 CA CC CE T2 -0,25 [W m-2] (ei saa ylittää 1 000 W m-2) IRB & IRC 1 400-106 ks. (7) E = 1 000 [Wm-2]

Taulukko 2.4: Ihoon kohdistuvan laseraltistumisen raja-arvot Aallonpituus (9) [nm] Aukko Kesto [s] < 10-9 10-9 — 10-7 10-7 — 10-3 10-3 — 101 101 — 103 103 — 3 · 104 UV (A, B, C) 180-400 3,5 mm E = 3 · 1010 [W m-2] Samat kuin silmän altistumisrajat Näkyvä & IRA 400-700 3,5 mm E = 2 · 1011 [W m-2] H = 200 CA [J m-2] H = 1,1 · 104 CA t 0,25 [J m-2] E = 2 · 103 CA [W m-2] 700-1 400 E = 2 · 1011 CA [W m-2] IRB & IRC 1 400-1 500 E = 1012 [W m-2] Samat kuin silmän altistumisrajat 1 500-1 800 E = 1013 [W m-2] 1 800-2 600 E = 1012 [W m-2] 2 600-106 E = 1011 [W m-2]

Taulukko 2.5: Sovellettavat korjauskertoimet ja muut laskentaparametrit ICNIRP:n esittämä parametri Aallonpituusalue (nm) Arvo CA λ < 700 CA = 1,0 700-1 050 CA = 100,002(λ — 700) 1 050-1 400 CA = 5,0 CB 400-450 CB = 1,0 450-700 CB = 100,02(λ — 450) CC 700-1 150 CC = 1.0 1 150-1 200 CC = 100,018(λ — 1150) 1 200-1 400 CC = 8,0 T1 λ < 450 T1 = 10 s 450-500 T1 = 10 · [100,02 ( λ — 450)] s λ > 500 T1 = 100 s ICNIRP:n esittämä parametri Biologinen vaikutus Arvo αmin kaikki lämpövaikutukset αmin = 1,5 mrad ICNIRP:n esittämä parametri Kulmakoko (mrad) Arvo CE α < αmin CE = 1,0 αmin < α < 100 CE = α/αmin α > 100 CE = α2 / (αmin · αmax) mrad kun αmax = 100 mrad T2 α < 1,5 T2 = 10 s 1,5 < α < 100 T2 = 10 · [10(α — 1,5)/98,5] s α > 100 T2 = 100 s ICNIRP:n esittämä parametri Altistumisaika (s) Arvo γ t ≤ 100 γ = 11 [mrad] 100 < t < 104 γ = 1,1 t 0, 5 [mrad] t > 104 γ = 110 [mrad] Taulukko 2.6 Korjauskertoimet toistuvaa altistumista varten Kaikkia kolmea alla olevaa yleissääntöä tulee soveltaa peräkkäisiä pulsseja lähettävien tai skannaavien laserjärjestelmien aiheuttamaan toistuvaan altistumiseen: 1. Pulssijonon yksittäisestä pulssista aiheutuva altistuminen ei saa ylittää kyseisen pulssinpituisen yksittäisen pulssin altistumisen raja-arvoa. 2. Minkään ajan t kestoisen pulssijoukon (tai pulssijonon osan) aiheuttama altistuminen ei saa ylittää aikaa t vastaavaa altistumisen raja-arvoa. 3. Minkään pulssijoukon yksittäisen pulssin aiheuttama altistuminen ei saa ylittää yksittäisen pulssin altistumisen raja-arvoa kerrottuna kumulatiivisella lämpökorjauskertoimella Cp=N-0.25, jossa N on pulssien lukumäärä. Tätä sääntöä sovelletaan ainoastaan lämpövaurioilta suojaaviin altistumisrajoihin, jolloin kaikkia alle Tmin aikana tulevia pulsseja pidetään yksittäisenä pulssina. Parametri Spektrialue (nm) Arvo Tmin 315 < λ ≤ 400 Tmin = 10-9 s (= 1 ns) 400 < λ ≤ 1 050 Tmin = 18 · 10-6 s (= 18 μs) 1 050 < λ ≤ 1 400 Tmin = 50 · 10-6 s (= 50 μs) 1 400 < λ ≤ 1 500 Tmin = 10-3 s (= 1 ms) 1 500 < λ ≤ 1 800 Tmin = 10 s 1 800 < λ ≤ 2 600 Tmin = 10-3 s (= 1 ms) 2 600 < λ ≤ 106 Tmin = 10-7 s (= 100 ns) (1) Jos laserin aallonpituudella on kaksi rajaa, sovelletaan niistä tiukempaa. (2) Kun 1400≤λ<105 nm: aukon läpimitta = 1 mm, kun t ≤ 0,3 s ja 1,5 t0,375 mm, kun 0,3 s < t < 10 s; kun 105≤λ<106 nm: aukon läpimitta = 11 mm. (3) Koska näillä pulssipituuksilla tiedot ovat puutteelliset, ICNIRP suosittelee 1 ns:n irradianssin rajan käyttöä. (4) Taulukossa on yksittäisten laserpulssien arvot. Silloin kun on kyse monista laserpulsseista, välille T min (lueteltu taulukossa 2.6) sijoittuvien laserpulssien kestot on laskettava yhteen ja tulokseksi saatua aika-arvoa on käytettävä t:nä kaavassa: 5,6 103 t0,25. (5) Jos laserin aallonpituudella tai muulla ominaisuudella on kaksi rajaa, sovelletaan niistä tiukempaa. (6) Pienten lähteiden osalta, joiden kulmakoko on 1,5 mrad tai pienempi, näkyvän säteilyn kaksinkertaiset raja-arvot E alueella 400 nm–600 nm pelkistyvät termisen vaurion rajaksi, kun 10s≤t<T1, ja fotokemiallisen vaurion rajaksi altistumisajan ollessa pitempi. T1 ja T2: ks. taulukko 2.5. Fotokemiallisen säteilyn verkkokalvovaurion raja-arvo voidaan ilmaista myös ajan suhteen integroituna radianssina G = 106 CB [J m-2 sr-1], kun 10s < t ≤ 10 000 s, ja radianssina L = 100 CB [W m-2sr-1], kun t > 10 000 s. G:n ja L:n mittaamisessa keskiarvon määrittävänä näkökenttänä on käytettävä γm:ää. CIE:n määrittämä virallinen raja näkyvän säteilyn ja infrapunasäteilyn välillä on 780 nm. Aallonpituuskaistojen nimet sisältävä sarake on tarkoitettu ainoastaan antamaan käyttäjälle parempi kuva asiasta. (CEN käyttää merkintää G, CIE merkintää Lt, ja IEC ja CENELEC käyttävät merkintää LP). (7) Aallonpituus 1 400–105 nm: aukon halkaisija = 3.5 mm; aallonpituus 105–106 nm: aukon halkaisija = 11 mm. (8) Altistumisarvon mittausta varten γ määritetään seuraavasti: Jos α (lähteen kulmakoko) > γ (rajaava kartiokulma, vastaavassa sarakkeessa sulkeissa), niin mittausnäkökentän (γm) tulee olla annettu γ:n arvo. (Jos käytetään laajempaa mittausnäkökenttää, vaara yliarvioidaan). Jos α < γ, niin mittausnäkökentän (γm) on oltava riittävän laaja kattamaan lähteen kokonaan, mutta sitä ei muuten rajata ja se voi olla laajempi kuin γ. (9) Jos laserin aallonpituudella tai muulla ominaisuudella on kaksi rajaa, sovelletaan niistä tiukempaa.