[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 17.3.2010 KOM(2010)103 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Komission kaksivuotiskertomus perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille tarkoitetusta erityisestä tukikehyksestä SEK(2010)331 JOHDANTO Perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille tarkoitettu erityinen tukikehys luotiin vuonna 1999 auttamaan kyseisiä toimittajavaltioita sopeutumaan muuttuvaan kilpailutilanteeseen kansainvälisillä markkinoilla. Kehyksen voimassaolo päättyi joulukuussa 2008. Kehys oli suunnattu 12:lle banaanien toimittajavaltiolle: Belize, Dominica, Grenada, Jamaika, Kamerun, Kap Verde, Madagaskar, Norsunluurannikko, Saint Lucia (jäljempänä ’St. Lucia’), Saint Vincent ja Grenadiinit (jäljempänä ’St. Vincent’), Somalia ja Suriname. Erityisen tukikehyksen puitteissa myönnettiin tukea yhteensä 376 miljoonaa euroa. Tavoitteena oli joko parantaa perinteisten AKT-banaanien toimittajavaltioiden kilpailukykyä tai jos tämä ei ollut tarkoituksenmukaista, tukea talouden monipuolistamista. Tavoite oli tarkoitus saavuttaa hankkeilla, joilla pyrittiin - lisäämään tuottavuutta - parantamaan laatua - sopeuttamaan tuotanto ja markkinointi vastaamaan EU:n laatuvaatimuksia - perustamaan tuottajajärjestöjä, joissa keskitytään kehittämään markkinointia ja ympäristöystävällisiä tuotantomenetelmiä, mukaan luettuina reilun kaupan banaanit - kehittämään EU:n yhteisen markkinajärjestelyn vaatimukset täyttäviä markkinointistrategioita - auttamaan banaanintuottajia kehittämään ympäristöystävällisiä tuotantomenetelmiä, mukaan luettuina reilun kaupan banaanit - tukemaan talouden monipuolistamista, jos banaanialan kilpailukyky ei ole kestävällä pohjalla. Vuosittaisten maakohtaisten määrärahojen perusteena olivat erot AKT-maan ja kolmansien banaanintoimittajavaltioiden välisessä kilpailukyvyssä. Lisäksi otettiin huomioon banaanialan merkitys kunkin AKT-maan taloudelle.[1] Vuosittaisia määrärahoja on supistettu vähitellen: ne olivat 44,5 miljoonaa euroa vuonna 1999 ja 30,7 miljoonaa euroa vuonna 2008. Vuoteen 2003 asti jakoperusteet laadittiin siten, että eniten tukea saivat merkittävistä kilpailukykyongelmista kärsivät maat. Vuodesta 2004 kilpailuetua saavuttaneisiin maihin sovellettiin edullisempaa vähennyskerrointa. OIKEUSPERUSTA Neuvosto hyväksyi 22. huhtikuuta 1999 asetuksen (EY) N:o 856/1999[2] erityisen tukikehyksen vahvistamisesta perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille. Komissio puolestaan antoi 22. heinäkuuta 1999 asetuksen N:o 1609/1999[3] sen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Tukikehykseen osoitetut määrärahat olivat 28,67 miljoonaa euroa vuonna 2007 ja 29,226 miljoonaa euroa vuonna 2008. Komissio teki 23. huhtikuuta 2007[4] ja 21. huhtikuuta 2008[5] päätökset käytettävissä olevista maakohtaisista määristä. Neuvoston asetuksen 9 artiklassa säädetään seuraavaa: ” komissio antaa tämän asetuksen toimivuudesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä ja sen jälkeen joka toinen vuosi kertomuksen, johon liittyy tarvittaessa ehdotuksia ”. Tämä kertomus kattaa vuodet 2007 ja 2008[6], ja siihen liittyy myös komission valmisteluasiakirja. MARKKINATIEDOT Euroopan unioni (EU) on maailman suurin banaanien kuluttaja ja tuoja. Vuonna 2008 EU:ssa kulutettiin 5 416 449 tonnia banaaneja (kasvua vuoteen 2007 verrattuna +3,5 %), joista 4 848 889 tonnia (+3,7 %) tuotiin kolmansista maista ja 567 560 tonnia (+2,3 %) tuotettiin yhteisössä. Vuonna 2008 Yhdysvallat toi 3 976 146 tonnia banaaneja eli 0,7 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2007. Lähes kaikki Yhdysvaltoihin tuodut banaanit olivat peräisin Keski- ja Etelä-Amerikasta (AKT-banaanien osuus kokonaistuonnista oli 0,003 %). EU:n markkinoille banaaneja toimittavat suosituimmuuskohtelusta hyötyvät toimittajat (jotka ovat lähinnä Keski- ja Etelä-Amerikan maita), Afrikan, Karibian ja Tyynynmeren AKT-maat ja yhteisön sisäiset tuottajat. Vuonna 2008 EU:ssa kulutetuista banaaneista 72,5 prosenttia oli peräisin suosituimmuuskohtelusta hyötyviltä toimittajilta, kun taas AKT-banaanien osuus oli 17 prosenttia ja yhteisössä tuotettujen banaanien osuus 10,5 prosenttia. Suurimmat suosituimmuuskohtelusta hyötyvät toimittajat olivat Ecuador, Kolumbia ja Costa Rica, joista tuontimäärät olivat 1 328 033 tonnia, 1 278 133 tonnia ja 893 395 tonnia. Samana vuonna suurimmat AKT-toimittajat olivat Kamerun, Norsunluurannikko ja Dominikaaninen tasavalta, joiden vientimäärät olivat 279 530 tonnia, 216 583 tonnia ja 170 396 tonnia. Kap Verde, Grenada, Madagaskar ja Somalia eivät enää tuo banaaneja EU:hun. EU:N KAUPPAJÄRJESTELMÄ EU on soveltanut banaaneihin 1. tammikuuta 2006 lähtien suosituimmuustullia, joka on 176 euroa tonnilta. Tämä vastaa EU:n sitoumuksia siirtyä aikaisemmasta kiintiöjärjestelmästä pelkästään tulleihin perustuvaan järjestelmään. Uuden järjestelmän vaikutusta tuontiin on seurattu tilastoin, joista ilmenee, että järjestelmä tarjoaa samanlaiset markkinoillepääsyn edellytykset ja on lisännyt tuontia. Tänä aikana vähiten kehittyneistä maista peräisin oleviin banaaneihin on sovellettu tulli- ja kiintiövapaata pääsyä EU:n markkinoille ”Kaikki paitsi aseet (EBA)” -aloitteen puitteissa. Samaa menettelyä on sovellettu 1. tammikuuta 2008 lähtien myös niistä AKT-maista peräisin oleviin banaaneihin, jotka ovat tehneet talouskumppanuussopimuksia vahvistavia tai niiden vahvistamiseen tähtääviä sopimuksia. Kaikki vähiten kehittyneisiin maihin kuulumattomat AKT-maat, jotka veivät banaaneja vuonna 2007, parafoivat tai allekirjoittivat väliaikaisen tai täydellisen talouskumppanuussopimuksen. RAHOITUSPÄÄTÖKSET Vuoden 2007 määrärahat Rahoitusehdotusten hyväksymisen jälkeen vuoden 2008 alussa allekirjoitettiin 12 rahoitussopimusta, joiden arvo oli 28,67 miljoonaa euroa (taulukko 1). Varoista noin 42 prosenttia on tarkoitettu parantamaan banaaninviejien kilpailukykyä neljässä edunsaajamaassa ja 58 prosenttia talouden monipuolistamiseen kahdeksassa edunsaajamaassa (kuvat 1 ja 2). Vuoden 2008 määrärahat Rahoitusehdotusten hyväksymisen jälkeen vuoden 2009 alussa allekirjoitettiin 12 rahoitussopimusta, joiden arvo oli 29,23 miljoonaa euroa (taulukko 1). Taulukko 1: Budjettikohta banaanit 21 06 05 (ex B7-8710) | 1999–2008 | Kaikki maat | Vuosi | Määrärahat (€) | Sitoumukset (€) | Maksut (€) | RAC (€) | RAC % | RAL (€) | RAL % | 1999 | 44 500 000,00 | 43 475 608,78 | 42 095 728,17 | 1 024 391,22 | 2 % | 2 404 271,83 | 5 % | 2000 | 44 075 000,00 | 39 934 158,83 | 33 462 635,64 | 4 140 841,17 | 9 % | 10 612 364,36 | 24 % | 2001 | 43 000 000,00 | 40 483 859,31 | 34 977 171,91 | 2 516 140,69 | 6 % | 8 022 828,09 | 19 % | 2002 | 44 000 000,00 | 36 181 040,48 | 22 480 047,18 | 7 818 959,52 | 18 % | 21 519 952,82 | 49 % | 2003 | 40 000 000,00 | 37 249 522,44 | 23 573 857,92 | 2 750 477,56 | 7 % | 16 426 142,08 | 41 % | 2004 | 37 290 000,00 | 35 385 028,32 | 20 854 670,49 | 1 904 971,68 | 5 % | 16 435 329,51 | 44 % | 2005 | 34 500 000,00 | 32 725 797,76 | 12 574 525,20 | 1 774 202,24 | 5 % | 21 925 474,80 | 64 % | 2006 | 30 690 000,00 | 13 496 220,72 | 4 420 564,68 | 17 193 779,28 | 56 % | 26 269 435,32 | 86 % | 2007 | 28 670 000,00 | 2 089 406,00 | 711 961,00 | 26 580 594,00 | 93 % | 27 958 039,00 | 98 % | 2008 | 29 226 000,00 | 0,00 | 0,00 | 29 226 000,00 | 100 % | 29 226 000,00 | 100 % | Määrärahat (€) | Sitoumukset (€) | Maksut (€) | RAC (€) | RAC % | RAL (€) | RAL % | Belize | 27 719 000,00 | 21 749 415,38 | 15 959 198,62 | 5 969 584,62 | 22 % | 11 759 801,38 | 42 % | Jamaika | 42 625 000,00 | 34 656 171,84 | 27 664 349,83 | 7 968 828,16 | 19 % | 14 960 650,17 | 35 % | Dominica | 52 503 000,00 | 39 472 434,09 | 22 441 384,45 | 13 030 565,91 | 25 % | 30 061 615,55 | 57 % | St. Lucia | 71 623 000,00 | 50 239 673,65 | 33 004 820,80 | 21 383 326,35 | 30 % | 38 618 179,20 | 54 % | St. Vincent | 51 093 000,00 | 41 290 569,20 | 23 600 296,00 | 9 802 430,80 | 19 % | 27 492 704,00 | 54 % | Grenada | 5 500 000,00 | 3 887 119,97 | 3 224 044,47 | 1 612 880,03 | 29 % | 2 275 955,53 | 41 % | Suriname | 21 767 000,00 | 16 315 936,67 | 12 176 565,69 | 5 451 063,33 | 25 % | 9 590 434,31 | 44 % | Norsunluurannikko | 34 546 000,00 | 22 655 888,96 | 15 333 367,71 | 11 890 111,04 | 34 % | 19 212 632,29 | 56 % | Somalia | 13 698 000,00 | 12 350 524,26 | 9 301 680,17 | 1 347 475,74 | 10 % | 4 396 319,83 | 32 % | Kap Verde | 4 100 000,00 | 1 053 727,00 | 776 332,15 | 3 046 273,00 | 74 % | 3 323 667,85 | 81 % | Madagaskar | 3 500 000,00 | 2 000 000,00 | 1 800 000,00 | 1 500 000,00 | 43 % | 1 700 000,00 | 49 % | YHTEENSÄ | 375 951 000,00 | 281 020 642,64 | 195 151 162,19 | 94 930 357,36 | 25,3 % | 180 799 837,81 | 48,1 % | VAIKUTUSTEN SEURANTA Yleistä Vuonna 2008 toimeksiannetun ja vuoden 2009 ensimmäisen neljänneksen aikana toteutetun ulkoisen arvioinnin yhteydessä tehtiin tarkastuskäynnit kahdeksaan maahan (Belize, Kamerun, Norsunluurannikko, Dominica, Jamaika, St. Lucia, St. Vincent ja Suriname). Itä-Karibian tulokset koskevat yleisesti myös neljää muuta maata, joissa ei vierailtu. Käynnissä olevien ohjelmien arvioinnissa otettiin huomioon: - tavoitteiden merkityksellisyys ja asianmukaisuus - maakohtaisten keskipitkän aikavälin avustusstrategioiden asianmukaisuus - erityisen tukikehyksen tuloksellisuus ja tehokkuus - suunniteltujen toimien tulokset ja vaikutukset vientiä harjoittavien banaanintuottajien kilpailukykyyn - suunniteltujen monipuolistamistoimien tulokset ja vaikutukset (entisiin) banaaninviljelijöihin ja (entisiin) banaanialan työntekijöihin - ohjelmien kestävyys. Maakohtaisten strategioiden merkityksellisyys Strategiat kilpailukyvyn parantamiseksi ovat osoittautuneet merkityksellisiksi. Strategiat olivat selkeitä ja toteutettavissa olevia maissa, 1) jotka osoittivat vahvaa sitoutumista tavoitteeseen, 2) joiden maatalouden ominaispiirteet olivat suotuisat, 3) joiden toimialarakenne vastasi hyvin kaupallisuuden vaatimuksia ja 4) jotka pystyivät kehittämään banaanitoimialaansa kaupallisemmaksi ja teknologisemmaksi (Belize, Kamerun, Norsunluurannikko, Suriname ja aluksi myös Jamaika). Niiden erityiseen tukikehykseen kuuluvissa ohjelmissa ensisijalle asetettiin muun muassa tuottavuuden lisääminen, tuotteiden laadun ja ympäristöystävällisyyden parantaminen, koulutus ja markkinoinnin keskittäminen kapealle alueelle. Strategioissa otettiin myös huomioon muuttavat markkinaolosuhteet ja tarpeet. [pic] Onnistunut monipuolistaminen edellyttää makro-, meso- ja mikrotason aloitteiden yhdistämistä. Maat eivät olleet tarkentaneet talouden monipuolistamiseen pyrkiviä ohjelmia, ja ne koskivat useita toimialoja. Lisäksi ohjelmien ensisijaiset tavoitteet ja aikataulut olivat erilaiset. Selkeämmät ohjeet olisivat hyödyttäneet ohjelmia. Monipuolistamisen osalta arvioinnissa havaittiin, että - suunniteltujen/toteutettujen hankkeiden ja ohjelmien määrä oli liian suuri (esimerkiksi St. Luciassa oli käynnissä 64 toimenpidettä, joiden arvo oli 69 miljoonaa euroa) - toimenpiteet kohdistuivat liian moneen alaan, kuten matkailun, teiden, yksityisen sektorin ja maatalouden kehittämiseen, mikä vähensi mahdollisuuksia saada aikaan merkittäviä tuloksia. Vaikutukset Banaanialalla on huomattava merkitys Belizessä, Kamerunissa, Norsunluurannikolla, Dominicassa, Jamaikassa, Surinamessa, St. Luciassa ja St. Vincentissä. Vuonna 2006 banaanien osuus kokonaisviennistä oli Dominicassa 18,1 prosenttia, St. Luciassa 19,7 prosenttia ja St. Vincentissä 22,3 prosenttia (lähde: FAO 2008). Vertailun vuoksi voidaan mainita, että Kamerunissa banaanialan osuus viennistä oli 9 prosenttia ja Norsunluurannikolla 7 prosenttia. Erityiseen tukikehykseen sisältyvät ohjelmat ovat auttaneet huomattavasti Belizeä, Kamerunia, Norsunluurannikkoa ja Surinamea parantamaan kilpailukykyään ja tarjonneet niille paremmat selviytymismahdollisuudet vapautetussa toimintaympäristössä. Perinteisten karibialaisten toimittajavaltioiden osuus AKT-banaanien kokonaistuonnista laski vuosien 1992 ja 2008 välillä 52,3 prosentista 13 prosenttiin. Samaan aikaan Afrikasta tuotujen banaanien osuus AKT-banaanien kokonaistuonnista kasvoi vuosien 1992 ja 2008 välillä 37,4 prosentista 59 prosenttiin. Dominikaanisesta tasavallasta (joka ei ole erityisen tukikehykseen kuuluva edunsaajamaa) ja Belizestä tuotujen banaanien osuus AKT-banaanien kokonaistuonnista kasvoi samana ajanjaksona 10 prosentista 28 prosenttiin. Surinamea voidaan pitää menestystarinana. Erityisen tukikehyksen ansiosta Surinamen banaaniala on piristynyt ja maasta on tullut tehokas viejä. Suriname onkin ainoa perinteisistä AKT-banaanintuottajista, jonka vienti kasvoi vuosina 2006–2008. Arviointikertomuksen mukaan toimien oletetaan olevan kestäviä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Se, pystyvätkö Belize, Kamerun, Norsunluurannikko ja Suriname säilyttämään kilpailukykynsä uuden tariffijärjestelmän puitteissa, riippuu lähes yksinomaan niiden kyvystä lisätä tuottavuutta vuodesta 2009 eteenpäin. On liian aikaista sanoa, millaisia vaikutuksia erityisen tukikehyksen puitteissa myönnetyllä tuella on ollut taloudelliseen vakauteen ja monipuolistamiseen, sillä määrärahoista oli maksettu vain noin 50 prosenttia vuoden 2008 lopussa. Lisäksi monipuolistamisen yhteydessä on tehty suuria investointeja fyysiseen infrastruktuuriin (tiet, rakennukset jne.) liittyviin toimiin, joissa on huomattavia viiveitä ennen kuin varat saadaan tehokkaaseen käyttöön. Vaikutusta ei ole pystytty esittämään määrällisesti, koska 1) EY:n varainhoitosääntöihin tehdyt muutokset johtivat maksujen hidastumiseen ja aikataulujen venymiseen, mikä koski noin puolta erityisen tukivälineen piiriin kuuluvista toimista vuosina 2003–2005, 2) tiettyihin maihin, kuten Norsunluurannikko ja Kamerun, sovellettavat objektiivisesti todennettavissa olevat indikaattorit eivät olleet asianmukaisia, ja niitä ei voitu käyttää vaikutusten arviointiin ja 3) odotettavissa olevia ja/tai saavutettuja tuloksia koskevien kumulatiivisten tietojen seuranta- ja tiedonkeruujärjestelmät eivät olleet vielä käytössä esimerkiksi Belizessä. Erityisen tukikehyksen puitteissa myönnetyn tuen ansiosta Itä-Karibian valtiot keskittyvät nykyään tukemaan onnistuneen talouden monipuolistamisen edellytyksiä. Niiden kehityssuunnitelmissa on tavoitteena vähentää perinteistä riippuvuutta banaaneista ja panostaa muihin mahdollisuuksiin. Nykyään näissä maissa keskitytään perusinfrastruktuurin vahvistamiseen (St. Vincent ja Dominica), koulutustason parantamiseen maaseudulla (Belize), yksityisen sektorin kehittämiseen (St. Vincent ja St. Lucia), tieto- ja viestintätekniikan sisällyttämiseen koulujen opetussuunnitelmiin, matkailun suunnitteluun ja sosiaalisten tukijärjestelmien kehittämiseen. Näistä kaikista on odotettavissa positiivisia tuloksia. Monipuolistamiseen panostavat maat ovat nyt entistä sitoutuneempia kehittämään valmiuksia kestävään monipuolistamiseen. Erityiseen tukivälineeseen kuuluvilla ohjelmilla on ollut myönteinen vaikutus kohdeväestöön ja -yhteisöihin, sillä niillä on rahoitettu erityisiä sosiaalisia investointeja (sosiaalisia investointirahastoja, maatalouden kehittämisohjelmia, koulutusta ja julkista terveydenhuoltoa). Kilpailukyvyn parantamiseen keskittyneet maat ovat pystyneet mukauttamaan banaanialaansa vastaamaan paremmin markkinavaatimuksia sekä EU:n ympäristöpolitiikkoja ja -normeja. Markkinaperusteisilla tuotantomenetelmillä (esim. EurepGAP ja ISO 14001) on parannettu työolosuhteita maatiloilla, lisätty mahdollisuuksia maaperän suojeluun ja vähennetty negatiivisia ympäristövaikutuksia. Saadakseen eurooppalaisen sertifikaatin tuottajien on käytettävä voimavaroja järkevämmin ja vähennettävä maatalouskemikaalien, pakkausmateriaalien, koneiden ja energian kokonaiskäyttöä. Monipuolistamisaloitteiden kestävyys riippuu siitä, sisällyttävätkö hallitukset kestävyyteen tähtäävät toiminnot vuosittaisiin talousarvioihin ja menosuunnitelmiin. Arvioinnissa havaittiin, että monipuolistamiseen keskittyvät maat käyttävät erityisestä tukivälineestä saamiaan varoja kansallisten valmiuksien kehittämiseen pystyäkseen vastaamaan erilaisiin talouden monipuolistamisen haasteisiin ja tavoitteisiin pitkällä aikavälillä. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET Komissio on pyrkinyt tehostamaan toteutusta ja samalla varmistamaan toimenpiteiden laadukkuuden. Se on myös tehnyt tarvittavat muutokset käynnissä oleviin erityiseen tukivälineeseen sisältyviin hankkeisiin ja tarkistanut vuosina 2006, 2007 ja 2008 hyväksyttyjä hankkeita tai tehnyt niitä koskevia suunnitelmia. Erityiseen tukivälineeseen kuuluvista ohjelmista suoritetut maksut kasvoivat 21 miljoonasta eurosta 46 miljoonaan euroon vuosina 2006–2008. Kaikkien ohjelmien maksut saadaan suoritettua vuonna 2012 lukuun ottamatta jälkiarviointeihin ja tarkastuksiin liittyviä maksuja. Komission valmisteluasiakirja sisältää katsauksen vuoden 2006 seuranta- ja vaikutustenarviointikertomuksen (COGEA, 2006) suosituksiin ja niiden perusteella toteutettuihin toimiin. Kaikki kahdeksan maata, joita käsiteltiin vuoden 2008 seuranta- ja vaikutustenarviointikertomuksessa (HTSPE, 2009), edistyivät merkittävästi sekä kilpailukykyä ja että monipuolistamista koskevissa kysymyksissä. Kilpailukyvyn parantamisessa ja monipuolistamisen lisäämisessä saavutettuja edistysaskeleita Ohjelmat edistivät huomattavasti seuraavien tavoitteiden saavuttamista: 1. kilpailukyvyn parantaminen Belizessä, Kamerunissa, Norsunluurannikolla ja Surinamessa, vaikka tuella ei pystyttykään kompensoimaan hurrikaanien Jamaikassa vuosina 2005, 2007 ja 2008 aiheuttamia tuhoja 2. valmiuksien parantaminen talouden onnistuneen monipuolistamisen tukemiseksi Itä-Karibialla ja maatalouden monipuolistamisen tukemiseksi (siltä osin kuin sitä seurattiin) Somaliassa, Kap Verdessä ja Madagaskarissa; vaikutuksia ei tosin vielä voida esittää määrällisesti. Kilpailukyvyn parantamiseen keskittyneissä maissa banaaniala vastaa nyt paremmin markkinavaatimuksia sekä EU:n ympäristöpolitiikkoja ja -normeja. Tämä tarjoaa perustan kestävälle liiketoiminnan kehittämiselle. Edellisessä kertomuksessa tehtyjen suositusten toteuttaminen on parantanut huomattavasti täytäntöönpanon tehokkuutta ja laatua Belizessä, Jamaikassa ja Windwardsaarilla. Tämä seikka ei ollut yhtä merkityksellinen Kamerunin ja Norsunluurannikon kannalta, jotka molemmat saivat rahoitusta monenlaisista lähteistä ja olivat siten vähemmän riippuvaisia tuesta. Maissa, joiden ensisijaisena tavoitteena on monipuolistaminen , tehokkuus kärsi puutteellisesta kohdentamisesta sekä siitä, että monien pienten, arvoltaan keskimäärin 1–1,5 miljoonan euron investointien vaikutukset ovat rajalliset. Lisäksi eri aloitteiden välillä ei ole riittävästi yhteyksiä. Ulkoisessa arvioinnissa suositeltiin monipuolistamiseen pyrkiviä AKT-maita tarkistamaan, että niiden erityisestä tukivälineestä saamat avustukset ovat sopusoinnussa makrotason monipuolistamisohjelman kanssa. Tähän pitäisi sisältyä ohjelmien johdonmukaisuuden arviointi. Lisäksi kutakin maata olisi autettava laatimaan tai päivittämään monipuolistamisstrategiansa siten, että asetetaan selkeät ensisijaiset tavoitteet ja määritetään tärkeimpien toimien tukemiseen ja vakiinnuttamiseen tarvittavien taloudellisten resurssien määrä ja lähteet. Jotta monipuolistamisohjelmien seurantaa ja vaikutustenarviointia voitaisiin parantaa, olisi suositeltavaa päivittää ja kehittää myös johdonmukaisia viitekehyksiä ja niiden käyttöä ohjelmien hallintavälineinä. Näin voitaisiin varmistaa, että toimeenpanovirastot ovat koko ajan tietoisia siitä, millaisia tuloksia odotetaan, ja pyrkivät niiden saavuttamiseen sekä seuraavat sovittuja mittareita aktiivisesti. AKT-banaanien viennin kestävyydessä on edelleen puutteita Kestävän kilpailukyvyn näkymät riippuvat pitkälti 1) käynnissä olevien kansainvälisten kauppaneuvottelujen tuloksista sekä 2) maiden kyvystä lisätä tuottavuutta ja kustannussäästöjä. Joidenkin maiden soveltamissa strategioissa ei ole otettu realistisesti huomioon kansainvälisestä markkinatilanteesta johtuvia haasteita eikä WTO:n kanssa tehtyjen kauppasopimusten ja käynnissä olevien kahdenvälisten kauppaneuvottelujen mahdollisia tulevia vaikutuksia. Tuloksia syntyy, jos 1) maat osoittavat olevansa vahvasti sitoutuneita mukautumaan kansainvälisten olosuhteiden kehitykseen, 2) niiden maatalouden erityispiirteet ovat suotuisat ja 3) niiden toimialarakenne vastaa hyvin kaupallisuuden vaatimuksia. Banaaneja vievillä mailla on edelleen edessään haasteita. Niiden on vastattava näihin yhdessä ja kansainvälisen tuen avulla. Kansainvälinen yhteisö, EU mukaan luettuna, on katsonut tärkeäksi avustaa kehitysmaita lisäämään koko talouden kilpailukykyä ja hyödyntämään paremmin kansainvälisen kaupan mahdollisuuksia. Kauppaa tukevassa EU:n avussa ei painoteta pelkästään yksittäisiä toimialoja. Yhtenä onnistumisen edellytyksenä on laatia ja päivittää usean sidosryhmän strategioita, joilla pyritään kehittämään kauppaa ja edistämään integroitumista kansainväliseen kauppajärjestelmään. Yli kymmenen vuoden ajan sovelletun erityisen tukivälineen ansiosta edunsaajamaat ovat voineet harjoittaa strategista suunnittelua. Lisäksi tukiväline tarjoaa käyttökelpoisen vertailukohdan tuleville toimille. [1] Menetelmä esitetään yksityiskohtaisesti 2 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1609/1999, EYVL L 190, 23.7.1999, s. 14. [2] EYVL L 108, 27.4.1999, s. 2. [3] EYVL L 190, 23.7.1999, s. 14. [4] Komission päätös C/2008/1424. [5] Komission päätös C/2007/1744. [6] Edellinen kertomus kattoi vuodet 2005 ja 2006; KOM(2006) 806 lopullinen. [7] Suurimmat eurooppalaiset vähittäiskauppiaat edellyttävät näiden laatustandardien noudattamista. [8] RAC tarkoittaa niiden varojen prosenttiosuutta, jotka on varattu hankkeeseen, josta ei ole tehty urakka-, toimitus-, palvelu- tai avustussopimuksia eikä työsuunnitelmia. [9] RAP tarkoittaa niiden varojen prosenttiosuutta, jotka on sidottu tai joista on tehty sopimukset, mutta joita ei ole vielä maksettu. [10] RAL tarkoittaa varoja tai niiden varojen prosenttiosuutta, jotka on varattu tiettyyn ohjelmaan, mutta joita ei vielä ole maksettu. Siihen sisältyy olemassa olevien täytäntöönpanosopimusten maksamatta oleva osuus (RAP).