C 226/14 FI 8.8.2000 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Komission yksiköiden työasiakirja non food -viljelystä
Agenda 2000:n yhteydessä”
(2000/C 226/06)
ALUEIDEN KOMITEA, joka
ottaa huomioon komission työasiakirjan aiheesta ”Non food -viljely Agenda 2000:n yhteydessä”
SEC(1998) 2169,
ottaa huomioon työvaliokuntansa 2. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 265
artiklan 5 kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu
valiokunta 2:n ”maatalous, maaseudun kehittäminen, kalatalous” tehtäväksi,
ottaa huomioon valiokunta 2:n marraskuun 26 päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen
CdR 286/99 rev. 2, jonka esittelijät olivat Marc Censi (Midi-Pyrénées’n aluevaltuutettu, Rodezin
kaupunginjohtaja, F/PPE) ja Nicette Aubert (Provence-Alpes-Côte d’Azurin aluevaltuutettu, F/PSE),
hyväksyi 12. ja 13. huhtikuuta 2000 pitämässään 33. täysistunnossa (12. päivän kokouksessa) seuraavan
lausunnon.
1.Johdanto 1.3. Vaikka komissio tekee sangen yksityiskohtaisen arvion
eri non food -viljelyaloista, aihetta käsitellään lopulta hyvinyleisellä tasolla. On kuitenkin erittäin vaikeaa vertailla kes-
kenään esimerkiksi rapsinviljelyä, nopeakasvuisen poppelin1.1. Työasiakirja, jonka komissio (maatalouden pääosasto)tuotantoa ja lääke- tai värikasvien viljelyä.laati 22.–26. kesäkuuta 1998 kokoontuneen maatalousminis-
terineuvoston pyynnöstä, on asiantunteva ja kiinnostava. Siinä
esitellään non food -tuotannon ja energiaviljelyn nykytila.Non food -politiikka on välttämätöntä, mutta aihetta on
käsiteltävä huolellisesti ja eritellen, sillä kyseessä olevat viljely-alat eroavat toisistaan suuresti.
Ensin käydään läpi non food -tuotannon osuus Euroopan
unionin viljelypinta-alasta.
2.YleistäSitten kuvaillaan non food -tuotantoa edistävää maatalouspoli-
tiikkaa markkinajärjestelyjen ja tukijärjestelmien osalta.
2.1. Agenda 2000 on nyt todellisuutta, sillä se vahvistettiin
neuvoston kokouksessa Berliinissä 24. ja 25. maaliskuuta
1.2. Vaikka asiakirja on erinomainen tilannekatsaus, sen 1999. Siihen ei otettu mukaan erillistä non food -politiikkaa.
heikkoutena on neuvoston niin ikään pyytämien soveltuvien
ehdotusten lähes täydellinen puuttuminen.
2.2. Erillisen politiikan puute asettaa non food -alan kilpai-
lutilanteeseen elintarvikealan kanssa. Agenda 2000:n toistuva-
na tavoitteena on saada eurooppalaisten tuotteiden hinnat Asiakirjan ensimmäinen virke on suorasanainen: ”Non food
maailmanmarkkinahintojen tasolle. -politiikka ei kuulu sellaisenaan Agenda 2000:ssa ehdotettuun
YMP:n uudistukseen.”
Tämä logiikka ei ole erityisen kannustavaa non food -alalle,
sillä öljy- ja kemianteollisuuden noudattamat hinnat ovat useinJotta viesti menisi perille, se toistetaan tekstissä kahteenhyvin vaatimattomia ja alhaisempia kuin elintarviketeollisuu-kertaan, ensin kohdassa 4 (”Agenda 2000 ja non foodden noudattamat hinnat.-tuotanto”): ”Agenda 2000:ssa ei tehdä non food -tuotantoon
liittyviä erillisiä ehdotuksia” ja sitten kohdassa 6 (”Päätelmätkeskustelua varten”): ”Agenda 2000:ssa ei esitetä non foodTämä johtuu siitä, että maatalouden raaka-aineet kilpailevat-tuotantoon liittyviä erillisiä ehdotuksia”.polttoaineiden, kasviöljykemian ja hienokemian markkinoilla
mineraaliperäisten, synteettisten tuotteiden ja sellaisten halpo-jen maatalouden raaka-aineiden kanssa, jotka ovat peräisin
maista, joissa on alhaiset tuotantokustannukset tai joissa Olisikin ollut yllättävää, jos tämä komission (maatalouden
pääosasto) laatima työasiakirja olisi ollut saman pääosaston maksetaan automaattisesti hyvitys suhteessa kiinteään takuu-
hintaan. laatiman Agenda 2000:n vastainen.
8.8.2000 FI C 226/15 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
2.3. Tekstissä mainitaan kolmessa kohdassa erillisen politii- Tällaista strategiaa ei voi kuin pahoitella, sillä komissio on
kannustanut useaan otteeseen non food -tuotantoa: kan puuttuminen, mutta todetaan, että ”useisiin ehdotuksiin
sisältyy non food -tuotteisiin liittyviä säädöksiä”.
– maatalouden tutkimusohjelmat AIR (1990–1994) ja FAIR
(1994–1998) non food – alaan liittyvien tutkimus-, kehittä-
mis- ja esittelyhankkeiden yhteisrahoituksellaMarkkinajärjestelyjä ja erityisiä tukijärjestelmiä on seuraavilla
aloilla:
– toimeksianto CENille vuonna 1997 biodieselin määrittele-
miseksi
– tekstiiliteollisuuden käyttämä hamppu ja pellava
– ehdotus direktiiviksi vuonna 1992 biopolttoaineiden vero-
tuksesta
– puuvilla
– kesantoalan käyttö non food -tarkoituksiin YMP:n uudis-
tuksen yhteydessä vuonna 1992– tärkkelyksen tuotanto
– komission direktiiviehdotus energiatuotteiden verotusta
koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta, 17. maalis-– kemianteollisuuden käyttöön tarkoitettu sokeri.kuuta 1997
– komission valkoinen kirja uusiutuvista energialähteistä (1)2.4. Tilanne on paljon kriittisempi niillä non food -viljel-
millä, jotka on kasvatettu asetuksen N:o 1251/1999 mukaisesti– 14. huhtikuuta 1999 käynnistetty uusiutuvien energialäh-(tiettyjen peltokasvien viljelijöille tarkoitetun tukijärjestelmänteiden vauhdittamiskampanja (2), jonka tavoitteena on kas-käyttöönottaminen) kesannoiduilla aloilla.vattaa biopolttoaineiden tuotantoa tämän päivän vaatimat-
tomasta miljoonasta viiteen miljoonaan tonniin vuoteen
2003 mennessä.
Maataloustuottajat ovat tarttuneet tähän heille tarjottuun tilai-
suuteen, mutta non food -politiikkaa ei voida kehittää vilje-– Luettelo yhteisökannustimista ei ole täydellinen.lemättä jättämisen (kesannoinnin) periaatteesta.
Strategia on entistä valitettavampi, kun todetaan tehtyjen
tutkimusten osoittaneen, että maatalouden ja teollisuudenKomissiokin myöntää, että ”non food -viljelmien kehittämisenteknisen edistyksen ansiosta maataloussektorin raaka-aineistaperustana ei voi olla kesannointiaste, joka vaihtelee vuosittainon tullut entistä kilpailukykyisempiä.elintarvikemarkkinoiden tilanteen mukaan”. Komissio ehdotti
kesannointiin nollatasoa, mutta Berliinin huippukokouksessa
(24.–25. maaliskuuta 1999) kauden 2000–2006 kesannoimi- Viljelykierron edistämistä, siementen geneettistä parantelua
sasteeksi määrättiin 10 %. sekä jalostusmenetelmien ja lopputuotteiden ominaisuuksien
optimointia koskevat kokeilut ovat vaikuttaneet edullisestituotantoon kustannusten ja ympäristösuojelun kannalta.
2.5. Biopolttoaineiden vapauttamista valmisteveroista tulee
tarkastella oikeassa asiayhteydessä. Esimerkkinä voidaan mainita, että tutkimusten avulla on
saavutettu 0,28 FRF:n etu esterilitraa kohden tuotannontekijöi-
den käyttöä vähentämällä ja 0,10 FRF:n etu esterilitraa kohden
käyttämällä uusia risteymälajeja.Kesannointiin ryhdyttiin viljamarkkinoiden tasapainottamisek-
si. Seurauksena on ollut maatalouden raaka-aineiden non
food -käytön tutkimuksen kehittyminen.Kun otetaan huomioon, että biopolttoaineiden ja fossiilisten
polttoaineiden välinen hintaero on noin 2 FRF/l ja että biopolt-
toaineiden tuotantoon liittyvien ulkoisten vaikutusten (työlli-syys, kasvihuoneilmiö, kauppatase) arvioidaan olevan yli Yhdeksi lupaavimmista aloista on todettu uusiutuvat ener-
1 FRF/l, voidaan toivoa, että biopolttoainetuotannossa gialähteet ja erityisesti moottoribiopolttoaineet.
päästään samalle tasolle kymmenessä vuodessa.
Alalla on tehty investointeja sekä tutkimukseen että jalostuk- (1) Komission tiedonanto ”Tulevaisuuden energia: uusiutuvat ener-
seen esittelytarkoituksessa. gialähteet – Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva
valkoinen kirja”, KOM(1997) 599 lopull., hyväksytty 26. marras-kuuta 1997.
(
2) Työasiakirja (SEC(1999) 504) ”Tulevaisuuden energia: uusiutuvat
Koska EU sitoutui Kiotossa vähentämään hiilidioksi- energialähteet (yhteisön strategia ja toimintasuunnitelma) – Uusiu-tuvien energialähteiden vauhdittamiskampanja”.
dipäästöjään, non food -tuotantoa tulee kehittää.
C 226/16 FI 8.8.2000 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
Komission rahoittamien hankkeiden määrä ja saavutetut tulok- 3.3. Olisi myös otettava kesken jäänyt biopolttoaineiden
verotusta koskeva direktiivi 92 uudelleen käsittelyyn ja set osoittavat, että julkisen vallan tarjoama tuki on sekä
kannattavaa että välttämätöntä. päästävä verotuksen yhdenmukaistamiseen unionin tasolla.
Uudelleenkäsittelyä odotellessa jäsenvaltioiden tulisi voida Non food -alan erillisten ehdotusten puuttuminen on siten
päättää biopolttoaineiden osittaisesta tai täydellisestä verova- ilmeisen ristiriitaista poliittisesti.
paudesta ilman määrällisiä tai ajallisia rajoitteita, kuten
17. maaliskuuta 1997 annetussa direktiivissä ehdotetaan. Non
food -alaa tulee itse asiassa kehittää enemmän kuin koe- tai
esittelyhankkeiden puitteissa oli sallittua. 2.6. Euroopan komissio katsoo ilmastopolitiikan eli pyrki-
mykset etenkin hiilidioksidin mutta myös muiden kasvihuone-kaasujen huomattavaksi vähentämiseksi yhdeksi tärkeimmistä
tehtävistään. EU on myös yhteisönä allekirjoittanut Kioton
sopimuksen vaativine 8 prosentin vähentämistavoitteineen.3.4. Unionissa pyritään ottamaan käyttöön ympäristöverot.Niiden saavuttamiseksi tärkein keino on biomassan tai puunYmpäristöystävälliset maataloustuotteet (jotka ovat uusiutuvia,käytön tehostaminen energialähteenä. Päätoimintamuotoja onjolla on edullinen vaikutus kasvihuoneilmiöön, jotka ovatkaksi. Yhtäältä metsää tulee hyödyntää tehokkaasti energiatuo-biologisesti hajoavia eivätkä ekotoksisia), on vapautettavatantoa varten, mikä muodostaa lisätulolähteen EU:n runsas-tulevasta verotuksesta.metsäisten alueiden maataloudelle. Toisaalta on jo kokeiltu
mahdollisuutta tuottaa energiaa non food -viljelmin eli istutta-
malla ja kasvattamalla energiapuuta esimerkiksi siten, että
elintarviketuotantoon käyttämättömillä alueilla viljellään no-peakasvuisia puulajeja, joilla on lyhyt kasvukausi. Näiden3.5. Kuten komissio mainitsee asiakirjassaan (kohta 5 ”Maa-vaihtoehtojen vakiinnuttamisen tulisi joka tapauksessa olla osaseudun kehittäminen ja ympäristö”), non food -viljely tuleenon food -viljelmien hyödyntämistä koskevaa strategiaa.liittää maatalouden ympäristötoimiin.
Komissio toteaa tekstissä, että non food -alan erillisen euroop-
palaisen politiikan puutteesta huolimatta on toimia, joillaedistetään alan kehitystä. Voidaankin esittää seuraavat huo-3.AK:n suosituksetmiot:
– Alituotantotilanteessa oleva öljykasvien viljely ei hyödyKun Agenda 2000 on nyt saatu valmiiksi, miten non food -alatästä suorien tukien järjestelmästä. Jos hinnat elintarvike-saadaan vakiinnutettua Euroopan unionissa?markkinoilla ovat edelleenkin korkeammat kuin non food
-markkinoilla tukien pysyessä samana, vaarana on biopolt-
toaineiden tuotantoon tarkoitettujen öljykasvien viljelyn
vajaus.
3.1. Todellinen non food -järjestelmä on välttämätön alan
kehitykselle, vaikkei se sisällykään Agenda 2000:een. Järjes-
– Komissio korostaa, että non food -viljely on lisääntynyt telmässä tulee ottaa huomioon non food -viljelyn heterogeeni-
enemmän Luoteis-Euroopassa ja suurilla peltoalueilla kuin suus ja ehdottaa asianmukaisia ratkaisuja non food -viljelyn
Välimeren alueella ja epäsuotuisilla alueilla. Viljan alueelli- kestävän yhteiskunnallisen, taloudellisen ja ekologisen kehityk-
sella keskimääräisellä satotuotolla kerrottu 63 euron tuki sen edistämiseksi asianomaisilla alueilla.
tonnia kohden ei siten riitä uusien non food -viljelmien
kehittämiseen.
3.2. Koska aiemmat yhteisöaloitteet ovat hajanaisia, komis-– Useille vuosille porrastettu tuotanto ei ole biomassansioon on perustettava pikaisesti non food -työryhmä, jottatuotantoon tähtäävän viljelyn yksinoikeus. Tiettyjen teolli-asiasta saadaan selkeä kokonaiskuva ja voidaan toteuttaasuustuotantoon tarkoitettujen kasvien korjuu voidaanyhtenäistä politiikkaa.tehdä 3,5–7 vuotta kylvön jälkeen. Aiheesta tulee tehdä
ehdotuksia.
Työryhmään tulisi kuulua kaikki kyseistä asiaa käsittelevät
pääosastot: PO III (teollisuus), VI (maatalous), VII (liikenne),
XI (ympäristö), XII (tutkimus), XVI (aluepolitiikka), XVII (ener- 3.6. Yleisesti ottaen uusi viljelmä ei voi olla heti kannattava,
jos sitä ei ole ensin kokeiltu usean vuoden ajan. gia), XIX (talousarvio) ja XXI (verotus).
8.8.2000 FI C 226/17 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
Onkin tarpeen jatkaa tutkimuksen rahoittamista ja kannusta- 3.8. Uusien viljelmien aloittaminen tai tiettyjen lajien otta-
minen uudelleen viljelyyn saattaa synnyttää jalostustoimintaa mista, mutta olisi myös mietittävä sellaisten non food
-viljelmien tukijärjestelmän kehittämistä, joista teollisuus on ja uusia työpaikkoja paikallistasolla silloin, kun kehityshank-
keissa tukeudutaan taitotietoon ja omaleimaisuuteen. todella kiinnostunut. Tällaisessa tapauksessa tarvittaisiin
vähintään 5–7 vuoden tuki toiminnan käynnistämiseksi.
Kun pyritään ratkaisemaan ongelmia, jotka liittyvät maaltapa-Lisäksi voitaisiin kehitellä erisuuruisia tukia, joita myönnettäi-koon, yhä nopeammin kehittyviin ympäristöongelmiin jasiin sen perusteella, mikä on hintaero korvattavaan tuotteeseenEuroopan maatalouden raaka-aineiden markkinointiin, ei sovinähden.unohtaa non food -tuotantoa, joka voi auttaa tiettyjen ongel-
mien ratkaisua, ja on ehdotettava niiden erityisluonteeseen
3.7. Ei pidä unohtaa, että non food -viljelystä saadaan soveltuvia puitteita.
sivutuotteita, jotka ovat usein erittäin proteiinipitoisia ja joita
käytetään eläinten ravinnoksi. Huomattakoon, että Euroopan
unioni täyttää 2/3 proteiinipitoisten tuotteiden tarpeesta tuon- 3.9. Uusiutuvia energialähteitä koskevassa komission val-
nilla. koisessa kirjassa määritellyt tavoitteet ovat kiitettäviä, mutta
niitä ei voida saavuttaa, jos rahoitustoimet jätetään hyväk-
symättä niin kuin tällä hetkellä on tapahtunut. Poliittisten Lisäksi on ilmeistä, että tukien eriyttämisen jälkeen Blair
House -sopimukset mitätöityvät – erityisesti soijarehukakkujen tahojen, erityisesti parlamentin, tulisi antaa käyttöön varat,
joiden avulla asetetut tavoitteet olisi mahdollista saavuttaa. miljoonaa tonnia koskeva lauseke.
Bryssel 12. huhtikuuta 2000.
Alueiden komitean
puheenjohtaja
Jos CHABERT