Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus orgaanisten tinayhdisteiden kieltämisestä aluksissa"

(KOM(2002) 396 lopullinen - 2002/0149 COD)

(2003/C 85/07)

Neuvosto päätti 30. heinäkuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 31. lokakuuta 2002. Esittelijä oli Anna Bredima-Savopoulou.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11. ja 12. joulukuuta 2002 pitämässään 395. täysistunnossa (joulukuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 98 ääntä puolesta 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Taustaa

1.1. Eliöiden kiinnittymisen aluksiin estämään tarkoitetuissa (anti-fouling) maaleissa on käytetty orgaanisia tinayhdisteitä vuosikymmenien ajan. Tributyylitinaa (TBT) on käytetty 1970-luvulta alkaen maalien lisäaineena, joka estää esimerkiksi putkimatojen kasvun ja laivakotiloiden ja levien kiinnittymisen alusten runkoihin sekä kalanviljelyssä käytettäviin verkkoihin. Aineen haitalliset ympäristövaikutukset havaittiin ensimmäistä kertaa 1970-luvun lopulla Atlantin rannikon osteriviljelmillä Ranskassa. Tämän jälkeen kaikkialla maailmassa on löydetty yhä suurempia määriä orgaanisia tinayhdisteitä ravintoketjussa ylempänä olevista merieliöistä, kuten kaloista, merilinnuista ja merinisäkkäistä. Kyseisillä kemikaaleilla on osoitettu olevan tiettyjen lajien hormonitoimintaa häiritseviä ominaisuuksia, ja myös ihmisten terveys saattaa vaarantua, jos he syövät näitä kemikaaleja sisältäviä kaloja.

1.2. Huoli TBT-pohjaisten kiinnittymisenestomaalien mahdollisista ympäristövaikutuksista on johtanut aikaisemmin lainsäädäntätoimiin Yhdysvalloissa ja kaikkialla maailmassa. Tietyt valtiot suhtautuvat TBT:n käyttöön muita tiukemmin (esim. Japani on kieltänyt TBT-pohjaisten maalien käytön kokonaan).

1.3. TBT-SPC (itsekiillottuvat kopolymeerit, Self Polishing Copolymer) -pohjaiset maalit ovat kiinnittymistä estävien pinnoitteiden maailmanlaajuinen standardi kaupallisessa merenkulussa. Niiden osuus maailman kauppalaivastojen käyttämistä kiinnittymisenestomaaleista on (määrältään) 70 prosenttia(1). Tällä hetkellä ei ole osoitettu, että yksikään vaihtoehtoinen alusten rungossa käytettävä maali torjuisi eliöiden kiinnittymistä yhtä tehokkaasti kuin TBT-SPC-pohjaiset maalit. Ainoastaan näiden maalien taataan säilyttävän tehonsa jopa viiden vuoden ajan. Vaihtoehtoiset, TBT:tä sisältämättömät maalit suojaavat aluksen pohjaa eliöiltä korkeintaan kolmen vuoden ajan, joten niitä käytettäessä alukset on telakoitava ja maalattava uudelleen useammin kuin TBT-pohjaisia maaleja käytettäessä. Lisäksi kyseiset maalit eivät mahdollisesti suojaa aluksia yhtä tehokkaasti kuin TBT-SPC-pohjaiset maalit, eikä niiden kaikkia ympäristövaikutuksia tunneta.

1.4. Vaikka maailmanmarkkinoilla onkin saatavissa vaihtoehtoja TBT-pohjaisille maaleille, niitä ei ole tutkittu riittävästi. Vaihtoehtoisten yhdisteiden myrkyllisyyttä koskevat tiedot perustuvat vain lyhytaikaisiin arviointeihin eivätkä pitkän aikavälin arviointeihin, jollaisia käytetään jatkuvaa altistumista kiinnittymisenestomaaleille tutkittaessa.

1.5. EU päätti jo joulukuussa 1989 kieltää alueellaan orgaanisten tinayhdisteiden käytön alusten rungon biologista likaantumista ehkäisevinä biosideina alle 25 metrin pituisissa aluksissa.

1.6. Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) hyväksyi vuonna 1990 päätöslauselman, jossa suositetaan, että valtiot ryhtyvät toimiin TBT-pohjaisten kiinnittymisenestomaalien käytön rajoittamiseksi. IMO vaati vuonna 1999, että kiinnittymisenestojärjestelmissä biosideina toimivien orgaanisten tinayhdisteiden käyttö alusten käsittelyssä kiellettäisiin maailmanlaajuisesti 1:een tammikuuta 2003 mennessä ja että aluksissa ei saisi olla lainkaan käytössä näitä orgaanisia tinayhdisteitä 1:stä tammikuuta 2008 alkaen.

1.7. IMO hyväksyi 5. lokakuuta 2001 kansainvälisen yleissopimuksen alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamisesta (AFS-yleissopimus). Yleissopimuksella kielletään haitallisten orgaanisten tinayhdisteiden käyttö aluksiin käytettävissä kiinnittymisenestomaaleissa ja luodaan mekanismi, jolla voidaan estää mahdollinen muiden haitallisten aineiden tuleva käyttö kiinnittymisenestojärjestelmissä.

1.8. Yleissopimus avattiin allekirjoituksia varten 1. helmikuuta 2002. Se tulee voimaan 12 kuukautta sen jälkeen kun 25 valtiota, joiden yhteinen osuus maailman koko kauppalaivaston bruttovetoisuudesta on vähintään 25 prosenttia, on ratifioinut sen.

1.9. Alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista käsitelleen kansainvälisen konferenssin päätöslauselmassa nro 1 todetaan, että se aika, joka on jäljellä ennen 1. tammikuuta 2003, ei ehkä riitä sopimuksen voimaantuloon kyseiseen päivämäärään mennessä. Koska konferenssi halusi, että orgaanisten tinayhdisteiden käyttö alusten käsittelyssä todellakin lopetetaan vuoden 2003 tammikuusta alkaen, se pyysi IMO:n jäsenvaltioita hyväksymään yleissopimuksen määräykset kiireellisesti. Tähän liittyen merenkulkualaa on kehotettu lopettamaan orgaanisten tinayhdisteiden kaupan pitäminen, myynti ja näiden yhdisteiden käyttö alusten käsittelyssä mainittuun päivään mennessä.

1.10. Varustamoyhdistysten kansainvälinen etujärjestö (ICS) korosti heti AFS-konferenssin jälkeen, että "kysymys siitä, tuleeko yleissopimus voimaan 1. tammikuuta 2003 mennessä, on ehkä hieman teoreettinen, koska vahvistettuja päivämääriä, 1. tammikuuta 2003 ja 1. tammikuuta 2008, olisi pidettävä lukkoon lyötyinä kaikille kansainvälisessä liikenteessä oleville aluksille". Huolimatta halusta ratifioida AFS-yleissopimus 1. tammikuuta 2003 mennessä vain harvat valtiot kykenevät tähän.

2. Komission ehdotus

2.1. Ehdotettu asetus pohjautuu AFS-yleissopimuksen perusvaatimuksiin, eikä sen myötä synny päällekkäisyyksiä niiden täytäntöönpanomääräysten kanssa, jotka jäsenvaltioiden on AFS-yleissopimuksen sopimuspuolina annettava sopimuksen niille asettamien velvoitteiden takia. Lisäksi asetus koskee ainoastaan orgaanisia tinayhdisteitä toisin kuin AFS-yleissopimus, joka on laadittu ennalta varautumisen periaatteeseen pohjautuvaksi puiteyleissopimukseksi.

2.2. Asetuksen tarkoituksena on vähentää tai poistaa haitallisia vaikutuksia, joita aiheutuu meriympäristölle ja ihmisten terveydelle orgaanisista tinayhdisteistä, jotka toimivat biosidisina tehoaineina aluksissa käytettävissä kiinnittymisenestojärjestelmissä. Komissio ehdottaa, että ennen vuoden 2002 loppua annetaan asetus, jolla kielletään kyseisten orgaanisten tinayhdisteiden käyttö jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten käsittelyssä 1. tammikuuta 2003 alkaen ja jolla kielletään kokonaan aktiivisessa käytössä olevat orgaaniset tinayhdisteet yhteisön satamiin tai satamista purjehtivissa aluksissa 1. tammikuuta 2008 alkaen riippumatta yleissopimuksen voimaantulosta.

2.3. Kiellon soveltamista lykätään muuta kuin jäsenvaltion lippua käyttävien alusten osalta AFS-yleissopimuksen voimaantuloon saakka. Komissio katsoo, että sopivin järjestelmä, jolla voidaan valvoa alusten TBT-kiellon täytäntöönpanoa, on satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetussa direktiivissä 95/21/EY säädetty järjestelmä(2). Kyseistä direktiiviä voidaan kuitenkin soveltaa EU:n ulkopuolisten maiden lipun alla purjehtiviin aluksiin vasta AFS-yleissopimuksen tultua voimaan.

2.4. Asetuksessa säädetään, AFS-yleissopimuksen mukaisesti, aluksissa käytettyjen kiinnittymisenestojärjestelmien katsastuksista ja todistuskirjavaatimuksista, jotka riippuvat aluskoosta.

2.5. Komissio myöntää, että 1. päivänä tammikuuta 2003 alkavan ja AFS-yleissopimuksen voimaantulopäivänä päättyvän siirtymäkauden aikana asetuksen soveltamisesta aiheutuu sekä EU:n varustamoille että yhteisön telakoille kilpailuhaittoja. Komissio uskoo, että kyseiset haitat voidaan välttää kannustamalla EU:n ulkopuolisten valtioiden aluksia noudattamaan asetuksen säännöksiä vapaaehtoisesti. Lisäksi komissio harkitsee menettelyä, jonka puitteissa myös EU:n ulkopuolisen maan lipun alla purjehtivat alukset saatettaisiin asetuksen piiriin sen mukaan, miten yleisesti kyseiset alukset ovat valmiita noudattamaan asetuksen säännöksiä vapaaehtoisesti.

3. Yleistä

3.1. ETSK on periaatteessa sitä mieltä, että koska merenkulkuala on globaali toimiala, sillä tulee soveltaa maailmanlaajuisia standardeja, jotka kehitetään ja joista päätetään pääasiassa Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä. EU:n tehtävänä tulee olla rohkaista korkealaatuisten kansainvälisten standardien kehittämiseen sekä turvata niiden tehokas täytäntöönpano EU:ssa.

3.2. ETSK viittaa aikaisemmin esillä olleisiin suunnitelmiin laajentaa direktiivin 76/769/ETY(3) soveltamisalaa sekä samassa yhteydessä tehtyyn yhteiseen päätökseen odottaa asian etenemistä Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä. Komitea myös kannattaa seuraavia, AFS-yleissopimuksen täytäntöönpanoon liittyviä komission näkemyksiä:

- Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot allekirjoittavat ja ratifioivat AFS-yleissopimuksen niin pian kuin mahdollista.

- Komissio aikoo muuttaa direktiiviä 76/769/ETY.

- Komissio aikoo tehdä AFS-yleissopimuksen periaatteisiin pohjautuvan asetusehdotuksen.

Edellä esitetyistä syistä ETSK kannattaa varauksetta periaatetta, jonka mukaan ehdotetun asetuksen soveltamisalaan kuuluvat vain jonkin EU:n jäsenvaltion lippua käyttävät alukset, eikä EU pyri ulottamaan lainkäyttövaltaansa ekstraterritoriaalisesti unionin ulkopuolisten maiden aluksiin.

3.3. ETSK on kuitenkin huolestunut taloudellisista haitoista, joita EU-maiden aluksille ja telakoille mahdollisesti aiheutuu siirtymäkauden aikana. ETSK painottaa, että tulisi kiinnittää nykyistä enemmän huomiota sen varmistamiseen, että EU:n jäsenvaltiot, Norja, Islanti sekä 13 ehdokasvaltiota ratifioivat AFS-yleissopimuksen mahdollisimman nopeasti. Kyseiset valtiot muodostavat yhdessä 30 maan ryhmän, jonka alusten osuus maailman koko kauppalaivaston bruttovetoisuudesta on peräti 30,9 prosenttia, eli paljon enemmän kuin AFS-yleissopimuksen voimaantulo edellyttää. On syytä panna merkille, että 13 ehdokasvaltion joukossa on merkittäviä merenkulkuvaltioita (Malta ja Kypros) sekä valtioita, joiden kauppalaivastojen bruttovetoisuus on suuri (Puola, Romania ja Bulgaria).

3.4. Yleissopimukseen ja asetukseen sisältyy vaatimus, jonka mukaan niiden säännöksiä on alettava soveltaa viimeistään 1. tammikuuta 2003 alkaen. Niissä maissa, jotka eivät pysty ratifioimaan AFS-yleissopimusta ennen 1. tammikuuta 2003, kyseisen vaatimuksen taannehtiva täytäntöönpano saattaisi muodostaa esteen ratifiointiprosessille kyseisten maiden lainsäädännöstä riippuen. Taannehtivalla täytäntöönpanolla on toisaalta merkittäviä taloudellisia vaikutuksia niissä tapauksissa, joissa uusi alus on määrä toimittaa tilaajalle vuoden 2003 aikana ja on sovittu, että se maalataan TBT-maaleilla, tai kun alus on määrä telakoida vuoden 2003 aikana ja maalata uudelleen TBT-maaleilla. Jotta haitalliset vaikutukset EU:n merenkululle voitaisiin minimoida, tällaiset tapaukset tulisi jättää asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, ja asetuksen soveltamista koskevat määräajat tulisi muuttaa ehdotettua joustavammiksi.

4. Erityistä

4.1. 3 artikla

4.1.1. ETSK ehdottaa, että 3 artiklan 1 kohdan luetelmakohtiin a ja b lisätään seuraava lause: "jotka saapuvat jäsenvaltion satamaan tai offshore-terminaaliin". Vaikutukset jäävät pienemmiksi, jos EU-maiden aluksille ei aseteta yleisiä vaatimuksia ja jos EU:n vesialueen ulkopuolella toimivat alukset jätetään asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Huomattava osa EU-maiden aluksista liikennöi unionin alueen ulkopuolella, joten ne hyötyisivät tällaisesta määräaikaisesta vapautuksesta.

4.1.2. ETSK esittää, että AFS-yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa (toisessa lauseessa) mainitut vaatimukset sisällytetään ehdotetun asetuksen 3 artiklan 2 kohtaan tekemällä seuraava lisäys:

"Kunkin jäsenvaltion tulee kuitenkin varmistaa, että tällaiset alukset toimivat tämän asetuksen säännösten mukaisesti siinä määrin kuin se on käytännössä perusteltua. Tämän turvaamiseksi jäsenvaltioiden tulee ryhtyä asianmukaisiin toimiin, joilla ei kuitenkaan pidä heikentää edellä mainitun kaltaisten, jäsenvaltioiden omistamien tai liikennöimien alusten toimintaa tai toimintakykyä."

4.2. 5 artikla

ETSK kannattaa komission ehdotuksen 5 artiklan 1 kohtaan sisältyvää mahdollisuutta estää TBT-maalin liukeneminen aluksen rungosta peittävän pinnoitteen avulla. Tämän säännöksen esikuvana on AFS-yleissopimukseen sisältyvä vastaavanlainen määräys. TBT-maalien poistamisen ja hiekkapuhalluksen sijaan tulisi suosia peittävien pinnoitteiden käyttöä, koska TBT-maaleja poistettaessa syntyy ympäristövaikutuksiltaan haitallisia jäämiä.

4.3. 6 artikla

3 kohta vaikuttaa pessimistiseltä siihen nähden, että AFS-yleissopimuksen odotetaan tulevan nopeasti voimaan, joten se tulisi poistaa. Sama asia mainitaan joka tapauksessa 10 artiklassa.

4.4. 7 artikla

Artiklan toisen kohdan osalta voidaan todeta sama asia kuin 6 artiklan suhteen.

4.5. 11 artikla

ETSK ehdottaa, että asetuksen edellytetään tulevan voimaan 1. tammikuuta 2004. Siten alusten mukautuminen TBT-maalien poistamiseen käytöstä tapahtuu joustavammin ja uusia maaleja on paremmin saatavilla. Lisäksi yhden vuoden lisäaika mahdollistaa 10 artiklassa mainitun arvioinnin suorittamisen siitä, missä määrin säädöksiä tällä hetkellä noudatetaan, ilman että EU:n merenkululle aiheutuu tarpeettomia haittoja.

5. Päätelmät

5.1. ETSK tukee yhteistä tavoitetta rajoittaa aluksissa käytettävien haitallisten kiinnittymisenestomaalien ympäristövaikutuksia. Komitea katsoo, että EU:n tulee toimia Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä solmitun AFS-yleissopimuksen periaatteiden mukaisesti ja ottaa huomioon asiaan liittyvät oikeusvelvoitteet ja kaupalliset näkökohdat.

5.2. Hallitusten, jotka neuvottelevat kansainvälisistä sopimuksista ja ovat niiden sopimuspuolia, tulee asettaa tavoitteensa realistisesti ja täyttää sitoumuksensa siten, että voidaan välttää kohtuuttomat seuraamukset. Jäsenvaltioiden tulee ratifioida AFS-yleissopimus välittömästi, arvioida, miten laajasti sopimusta noudatetaan ja minkälaiset vaikutukset sillä on markkinanäkymiin sekä päättää täydentävistä toimista, jotka ovat mittasuhteiltaan realistisia.

5.3. TBT-maalien nopean ja täydellisen kiellon tulee perustua vakaaseen käsitykseen siitä, etteivät uudet maalit ole yhtä haitallisia tai haitallisempia kuin entiset. Tällä hetkellä kumpaakaan oletusta ei voida osoittaa todeksi. Lisäkokemuksen tarve oikeuttaa varovaisen ja joustavan etenemisen asiassa.

5.4. Kun TBT-maalit poistetaan käytöstä asteittainen siirtymäkauden aikana, voidaan sekä vähentää maalien haitallisia ympäristövaikutuksia että turvata EU-maiden aluksien kilpailukyky kaikkialla maailmassa.

Bryssel, 11. joulukuuta 2002.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Roger Briesch

(1) CEFIC 1996.

(2) Neuvoston direktiivi 95/21/EY, annettu 19. päivänä kesäkuuta 1995, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta), EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1 - ETSK:n lausunto: EYVL C 393, 31.12.1994, s. 50.

(3) Komission direktiivi 2002/62/EY, annettu 9. päivänä heinäkuuta 2002, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen yhdeksännen kerran (orgaaniset tinayhdisteet), EYVL L 183, 12.7.2002, s. 58 - ETSK:n lausunto neuvoston direktiivistä 76/769/ETY: EYVL C 16, 23.1.1975, s. 25.