Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Neuvoston direktiivi Euroopan lentoyhtiöiden liiton (AEA), European Transport Workers' Federationin (ETF), European Cockpit Associationin (ECA), European Regions Airline Associationin (ERA) ja International Air Carrier Associationin (IACA) tekemästä, siviili-ilmailun liikkuvien työntekijöiden työajan järjestämistä koskevasta sopimuksesta"

(2001/C 14/23)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 19. lokakuuta 2000 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelu annettiin "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaoston tehtäväksi. Yleisesittelijäksi nimettiin työjärjestyksen 20 ja 50 artiklan mukaisesti Joseph Konz.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 19. lokakuuta 2000 pitämässään 376. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 81 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 1 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Siviili-ilmailualan työmarkkinaosapuolet solmivat 22. maaliskuuta 2000 eurooppalaisen sopimuksen liikkuvien työntekijöiden eli lentäjien, lentomekaanikkojen ja matkustamomiehistön työajan järjestämisestä.

1.2. Työmarkkinaosapuolet esittivät sopimuksen komissiolle ja pyysivät, että se pantaisiin täytäntöön yhteisön tasolla neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä perustamissopimuksen 139 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

1.3. Sopimuksen allekirjoitti viisi työntekijä- ja työnantajajärjestöä(1),

- jotka on tunnustettu edustaviksi Euroopan tasolla

- joilla on valtuudet neuvotella sopimuksista yhteisön tasolla.

Kyseiset järjestöt ovat rakenteeltaan sellaisia, että ne voivat osallistua tehokkaasti perustamissopimuksen sosiaalisten määräysten ja allekirjoittamiensa sopimusten toimeenpanoon.

1.4. Allekirjoittajajärjestöt ovat myös osallistuneet siviili-ilmailun sekakomitean toimintaan sen vuonna 1987 tapahtuneesta perustamisesta lähtien. Sekakomiteassa nämä järjestöt ovat hyväksyneet yhdessä yksityiskohtaisia lausuntoja yhteisestä liikennepolitiikasta ja sen sosiaalisista näkökohdista.

1.5. Komissio on tutkinut asiaa tarkasti ja se toteaa, että mikään sopimuksen lausekkeista ei ole yhteisön lainsäädännön vastainen. Näin ollen jäsenvaltioiden velvoitteet eivät johdu suoraan alalla toimivaltaisten työmarkkinaosapuolten välisestä sopimuksesta, vaan sopimuksen täytäntöönpanomenettelyistä, jotka ovat osa kyseistä neuvostolle hyväksyttäväksi esitettävää direktiiviä.

1.6. Sopimus on vain liite neuvostolle esitettävässä direktiiviehdotuksessa, jonka tavoitteena on tehdä sopimuksesta sellaisenaan velvoittava kaikissa jäsenvaltioissa.

2. Yleistä

2.1. TSK toistaa vielä kerran kantansa, jonka mukaan työmarkkinaosapuolilla voi olla tärkeä rooli työoloja koskevien kansallisten normien täydentämisessä, lujittamisessa ja mukauttamisessa yhteisön tasolla sillä ehdolla, että säädökseen sisällytetään erillinen suojelun tasoa koskeva lauseke.

2.2. TSK toteaa tyytyväisenä, että lausunnon kohteena olevaan direktiiviehdotukseen liitetty sopimus on jo kolmas työmarkkinasosapuolten 30. syyskuuta 1998 allekirjoittamien eurooppalaisten sopimusten jälkeen tehdyistä sopimuksista, jotka on pantu täytäntöön yhteisössä neuvoston direktiivillä. Näitä ovat:

- meriliikenteen alalla 21. kesäkuuta 1999 annettu direktiivi 1999/63/EY

- rautatieliikenteen alalla 22. kesäkuuta 2000 annettu direktiivi 2000/34/EY, jolla muutettiin 23. kesäkuuta 1993 annettua direktiiviä 93/104/EY(2) koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja.

2.3. Tämän tärkeän liikennealan täytyy toimia seitsemänä päivänä viikossa ja usein myös myöhään yöllä (joskus jopa koko yön), ja siinä liikutaan eri aikavyöhykkeillä. TSK onkin tyytyväinen, että alan liikkuvia työntekijöitä suojellaan eurooppalaisella sopimuksella haitallisilta terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvilta vaikutuksilta, jotka johtuvat

- liian pitkistä työajoista

- riittämättömästä levosta

- yötyöstä

- epäsäännöllisistä työjärjestelyistä.

2.4. TSK vetosi jo 9. maaliskuuta 1999 tietyistä työajan järjestelyä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY(3) ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja koskevan lausuntonsa(4) kohdassa 3.5.2 komissioon ja alan työmarkkinaosapuoliin, että siviili-ilmailun liikkuvat työntekijät sisällytettäisiin 23. marraskuuta 1996 voimaan tulleen direktiivin säännöksiin.

2.5. Saman lausunnon kohdassa 3.5.5 TSK korostaa, että yhteisön tasolla tulee antaa mahdollisimman pian säädös, jolla rajoitetaan työaikaa ja varmistetaan riittävä lepo turvallisuusnäkökohtien ja siviili-ilmailualan liikkuvien työntekijöiden työsuojelun pohjalta. TSK on myös tyytyväinen, että työmarkkinaosapuolet ovat jatkaneet siviili-ilmailua käsittelevässä sekakomiteassa aloitettuja neuvotteluita. Komitea kannustaa osapuolia laatimaan mahdollisimman pian sopimuksen.

2.6. TSK:n odotus palkittiin, kun sopimus allekirjoitettiin 22. maaliskuuta 2000. Tosin työmarkkinaosapuolet, joilla oli toimivalta allekirjoittaa sopimus ja neuvotella siitä, eivät seuranneet TSK:n 9. maaliskuuta 1999 antaman lausunnon kohdassa 3.5.4 esittämää suositusta, jonka mukaan vertailujakson pidentämistä yli kuuteen kuukauteen ei tulisi hyväksyä. Vertailujaksoa käytetään tarkistamaan, ettei keskimääräinen työaika jokaisena seitsemän päivän jaksona, ylityö mukaan lukien, ylitä 48 tuntia.

2.7. Työmarkkinaosapuolien mukaan sopimuksella saavutetaan tasapaino henkilöstön työaikaa koskevan riittävän työsuojelun tason ja kaupallista lentoliikennettä harjoittavien yhtiöiden joustavuusvaatimusten välillä.

2.8. Komissio esittää perustelujen kohdassa 8 taulukon, jonka mukaan kolmeen allekirjoittajajärjestöön (ks. alaviite s. 119) kuuluu yhteisössä yli 94 prosenttia siviili-ilmailun liikkuvista työntekijöistä. Kahden ammattiliiton (ks. alaviite s. 119) osuus on yli 74 prosenttia liikkuvista työntekijöistä, jotka ovat olleet tähän asti tietyistä työajan järjestelyä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY (ks. alaviite s. 120) sovellusalan ulkopuolella.

2.9. ERA (ks. alaviite s. 119), joka edustaa 59:ää pientä- ja keskisuurta lentoliikenteen harjoittajaa, on allekirjoittanut sopimuksen yhdenvertaisesti muiden järjestöjen kanssa. Tämä takaa, että pk-yritysten edut on otettu asianmukaisesti huomioon.

3. Loppuhuomiot

3.1. TSK tukee komissiota, joka direktiiviehdotuksen 3 artiklassa esittää, että jäsenvaltioiden tulee määrätä seuraamukset, jotka ovat tehokkaita, suhteutettuja rikkomukseen ja ennalta ehkäiseviä.

3.2. Siivili-ilmailun liikkuvien työntekijöiden työ- ja lepoaikaa koskevan yhteisesti neuvotellun säädöksen hyötyä koko väestölle ja erityisesti matkustajille ei tarvitse erikseen osoittaa. Kaikki ovat tietoisia siitä, että liian pitkien työaikojen ja riittävän levon puutteen synnyttämän väsymyksen aiheuttamat vaarat ovat todellinen riski työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden kannalta. Myös matkustajille suunnattujen palvelujen laatu kärsii niistä.

3.3. Nyt kun siviili-ilmailun liikkuvien työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen liittyvät normit on määritelty, TSK toivoo, että komissio tekisi mahdollisimman pian ehdotuksia lento- ja työskentelyajan rajoituksista sekä lepoaikaa koskevista vaatimuksista (ks. eurooppalaisen sopimuksen 8 lauseke), jotta myös lentoliikenteen turvallisuusnäkökohdista olisi yhteisönlaajuiset säännöt.

3.4. Johtopäätökseksi TSK toteaa, että siviili-ilmailun liikkuvien työntekijöiden työaikaa koskevien yhteisönlaajuisten vähimmäisvaatimusten asettaminen on merkittävä askel kohti työntekijöiden perusoikeuksien vähimmäistason toteuttamista.

Bryssel 19. lokakuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) AEA (Euroopan lentoyhtiöiden liitto)

IACA (International Air Carrier Association)

ERA (European Regions Airline Association)

ECA (European Cockpit Association)

ETF (European Transport Workers' Federation, joka kuuluu Euroopan ammatilliseen yhteisjärjestöön).

(2) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18; TSK:n lausunto EYVL C 60, 8.3.1991, s. 26.

(3) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18; TSK:n lausunto EYVL C 60, 8.3.1991, s. 26.

(4) EYVL C 138, 18.5.1999, s. 33.