EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 05.12 1995 
K0M(95)6I6 lopull. 
95/0310 (ACC) 
Ehdotus 
NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI 
koskien kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 1995 tilapäisen 
soveltamisen allekirjoittamista ja notifiointia 
komission puolesta 
(komission esittämä) 

EXPLANATORY MEMORANDUM 
1. Negotiations for a Third International Natural Rubber Agreement were concluded 
on 17 February 1995 at the end of the third session of the Negotiating Conference. 
This international commodity agreement was negotiated in the context of the 
Integrated Programme for Commodities covered by Resolutions 93 (IV),the "new 
partnership for development : Cartagena Commitment" and the relevant objectives 
in the final document "Cartagena Spirit" adopted by the United Nations Trade and 
Development Conference at its eighth session. 
2. The main aims of the Agreement are : 
to promote and strengthen international cooperation in all branches of the 
world natural rubber sector in particular by providing an effective framework for 
the discussion of matters relating to the sectors ; 
to contribute to the stabilization of the world market in natural rubber in 
the interests of both producers and consumers, notably by seeking to avoid 
excessive price fluctuations and to ensure a long-term balance between supply and 
demand ; 
to facilitate the expansion of international trade in natural rubber. 
3. Apart from the exchange of basic statistical data, the methods/ envisaged for 
achieving these aims include the setting up of a price protection mechanism 
comprising : 
a price range expressed in Singgit/kg l and automatically readjustable on 
the basis of the volume of buffer stock transactions and / or price levels on the 
world market ; 
a buffer stock of a total capacity of 550.000 t of natural rubber, made up of 
a normal buffer stock of 400.0001 and a contingency buffer stock of 150.000 t. 
4. The principal amendments made by the 1995 Agreement to the 1987 Agreement 
relate to : 
the strengthening of procedures for the revision of the price range by 
increasing the automaticity of the procedure and of any adjustment ; 
the reduction from 15 months to 12 months of the interval at which the 
reference price must be reviewed; 
increase in the Lower Indicative Price from 150 cents/kg to 157 cents/kg ; 
reduction in initial duration from 5 years to 4 years ; 
inclusion of an article on environmental aspects , 
Singgit : average value of the Malaysian Ringgit and the Singapore dollar 
inclusion of the post of Deputy Executive Director in the agreement. 
5. The sources of finance envisaged remain the same as in the 1987 Agreement 
(contribution by the member countries to the administrative budget and the buffer 
stock). 
6. The Agreement has been negotiated by the Community and its Member States in 
accordance with the common position defined by the Council. It is open for 
signature from 3 April 1995 to 28 December 1995. The 1987 Agreement is due to 
expire on 28 December 1995 and, as it has already been extended by 2 years, it 
cannot be extended further. In order to avoid any legal hiatus or any gaps in the 
working of the intervention mechanisms of the two Agreements, the Commission 
proposes that the Community and its Member States should : 
sign the 1995 Agreement as soon as possible ; 
state their intention to apply the said Agreement on a provisional basis. 
7. It is important that the Community and its Member States should simultaneously 
sign and give notification of the provisional application of this Agreement, since 
they have both to become contracting parties and act together. 
8. The attached proposal, which the Council is asked to adopt, has been drafted to 
this end. 
IT 
Ehdotus neuvoston päätökseksi 
koskien kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 1995 tilapäisen 
soveltamisen allekirjoittamista ja notifiointia 
komission puolesta 
EUROPAAN UNIONIN NEUVOSTO , joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan 
yhdessä 228 artiklan 2 kohdan kanssa, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, 
sekä katsoo, että 
vuoden 1995 kansainvälinen luonnonkumisopimus, josta neuvoteltiin integroitua 
perushyödykeohjelmaa koskevan päätöslauselman 93 (IV) ja Yhdistyneiden Kansakuntien 
kauppa- ja kehityskonferenssin 8. istunnossa hyväksytyn "uusi kehityskumppanuus: 
Cartagenan velvoitteet"-loppuasiakirjan ja "Cartagenan hengessä "-yhteenvedossa esitettyjen 
asianmukaisten tavoitteiden yhteydessä, on avoinna allekirjoittamista varten 3 päivästä 
huhtikuuta 28 päivään joulukuuta 1995, 
vuoden 1987 kansainvälinen luonnonkumisopimus lakkaa olemasta voimassa 28 päivänä 
joulukuuta 1995; siten olisi suositeltavaa soveltaa uutta sopimusta, joka tulee voimaan 29 
päivästä joulukuuta 1995, jotta vältyttäisiin näiden sopimusten väliintulojärjestelyjen 
toiminnan pysähtymiseltä, jos ratifiointimenettelyjä ei saada päätökseen tuohon päivään 
mennessä, 
tämän sopimuksen tavoitteena on: 
edistää ja lujittaa kansainvälistä yhteistyötä kaikilla maailman 
^ 
luonnonkumialan toimialoilla, erityisesti luomalla tehokkaan kanavan tämän 
alan asioiden keskustelua varten, 
osaltaan vaikuttaa maailman luonnonkumimarkkinoiden vakaannuttamiseen 
sekä tuottajien että kuluttajien etujen mukaisesti, erityisesti pyrkimällä 
välttämään liiallisia hinnan vaihteluita ja varmistamaan kysynnän ja tarjonnan 
välisen tasapainon pitkällä aikavälillä, 
helpottaa kansainvälisen luonnonkuminkaupan laajentumista. 
Perustilastotietojen vaihtamista lukuun ottamatta näiden tavoitteiden saavuttamiseksi 
tarkoitettuihin menetelmiin kuuluu myös hintasuojajärjestely, johon sisältyy: 
singgiteinä (singgit: Malesian ringgitin ja Singaporen dollarin keskimääräinen 
arvo) ilmaistu ja puskurivaraston osto- ja myyntimäärien ja/tai 
maailmanmarkkinoiden hintatason perusteella automaattisesti mukautettava 
hinta-asteikko, 
kokonaiskapasiteetiltaan 550 000 tonnin kokoinen luonnonkumin 
puskurivarasto, joka muodostuu 400 000 tonnin kokoisesta normaalista 
puskurivarastosta ja 150 000 tonnin kokoisesta varapuskurivarastosta. 
sopimuksen tavoitteet kuuluvat yhteisen kauppapolitiikan alaan, 
toiminta pyritään rahoittamaan seuraavista lähteistä: 
sopimuksen jäsenmaiden maksuosuudet hallinnolliseen talousarvioon, 
sopimuksen jäsenmaiden maksuosuudet puskurivarastoon, 
mainitun sopimuksen soveltaminen edellyttää jäsenmaiden taloudellista tukea, ja 
sen vuoksi on tärkeää, että komissio allekirjoittaa tämän sopimuksen, joka on talletettu 
Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille, ja ilmoittaa ennen 29 päivää joulukuuta 1995 
aikomuksestaan soveltaa uutta sopimusta väliaikaisesti, kunnes se tulee lopullisesti voimaan, 
^ 
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVASTI: 
1 artikla 
Yhteisö allekirjoittaa vuoden 1995 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen, joka on 
talletettu Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille ja jonka teksti on tämän päätöksen 
liitteenä, ja ilmoittaa aikomuksestaan soveltaa vuoden 1995 kansainvälistä 
luonnonkumisopimusta väliaikaisesti sopimusmääräysten mukaisesti. 
2 artikla 
Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa 
sopimus ja tehdä ilmoitus väliaikaisesti soveltamisesta yhteisöä sitovasti. 
Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
ISTUNNON PÖYTÄKIRJAAN TEHTÄVÄT JULISTUKSET 
1. Neuvostoja komissio julistavat, että tämä päätös tehdään, jotta vuoden 1995 
kansainvälinen luonnonkumisopimus voisi tulla voimaan 29 päivänä joulukuuta 1995. Se 
tekemisen tavoitteena on noudattaa mahdollisimman tarkasti olemassa olevia käytäntöjä, ja 
siinä ei rajoiteta perushyödykkeitä koskevien tulevien toimenpiteiden perustaa eikä 
luonnetta, mukaan lukien tämän sopimuksen uudistaminen. 
> 
2. Jäsenvaltioiden edustajien kokous neuvostossa julistaa, että heidän hallituksensa ovat 
valmiit allekirjoittamaan uuden, vuoden 1995 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 
viipymättä yhdessä yhteisön kanssa ja varmistamaan yhteisymmärryksessä Euroopan 
yhteisön kanssa sen väliaikaisen soveltamisen. Niiden valtioiden, jotka eivät hallituksensa 
päätöksellä voi päättää soveltaa sopimusta väliaikaisesti, on aloitettava parlamentaariset 
ratifiointimenettelynsä viipymättä. Ratifiointia odotettaessa niiden on toteutettava kaikki 
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sopimusta voidaan soveltaa yhteisön toimivallan 
osalta. 
<i\ 
SISÄLTÖ 
Johdanto 
I LUKU 
1 artikla TAVOITTEET 
Tavoitteet 
II LUKU 
2 artikla MÄÄRITELMÄT 
Määritelmät 
III LUKU 
3 artikla 
4 artikla 
5 artikla ORGANISAATIO JA HALLINTO 
Kansainvälisen luonnonkumijärjestön perustaminen, päämaja ja rakenne 
Jäsenyys järjestössä 
Hallitustenvälisten järjestöjen jäsenyys 
IV LUKU KANSAINVÄLINEN LUONNONKUMINEUVOSTO 
6 artikla Kansainvälisen luonnonkumineuvoston koostumus . 
7 artikla Neuvoston valtuudet ja tehtävät 
8 artikla Valtuuksien luovuttaminen 
9 artikla Yhteistyö muiden järjestöjen kanssa 
10 artikla Huomioitsijoiden osallistuminen 
11 artikla Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja 
12 artikla Toimitusjohtaja, varatoimitusjohtaja, puskurivaraston johtaja ja muu henkilö­
kunta 
13 artikla Istunnot 
14 artikla Äänijakauma 
15 artikla Äänestysmenettely 
16 artikla Päätösvaltaisuus 
17 artikla Päätökset 
18 artikla Komiteoiden perustaminen 
19 artikla Asiantuntijalautakunta 
V LUKU ERIOIKEUDET JA -VAPAUDET 
20 artikla Erioikeudet ja -vapaudet 
VI LUKU TILIT JA NIIDEN TARKASTAMINEN 
21 artikla Varainhoitotilit 
22 artikla 
23 artikla Maksutapa 
Tilintarkastus 
VII LUKU HALLINNOLLINEN TILI 
24 artikla Hallinnollisen talousarvion hyväksyminen ja maksuosuuksien vahvistaminen 
25 artikla Maksuosuuksien suorittaminen hallinnollista talousarvioita varten 
VIII LUKU PUSKURIVARASTO 
26 artikla Puskurivaraston koko 
27 artikla Puskurivaraston rahoittaminen 
28 artikla Maksuosuuksien suorittaminen puskurivarastotilille 
29 artikla Hinta-asteikko 
30 artikla Puskurivaraston toiminta 
31 artikla Hinta-asteikon tarkastelu ja muuttaminen 
32 artikla Markkinaosoitinhinta 
33 artikla Puskurivarastojen koostumus 
34 artikla Puskurivarastojen sijainti 
35 artikla Puskurivarastojen laadun ylläpito 
36 artikla Puskurivarastotoiminnan rajoittaminen tai keskeyttäminen 
37 artikla Puskurivarastotilin maksuosuuksiin liittyvät seuraamukset 
38 artikla Puskurivarastotilin maksuosuuksien tarkistaminen 
39 artikla Puskurivarasto ja valuuttakurssimuutokset 
40 artikla Puskurivarastotilin loppuselvitysmenettely 
IX LUKU SUHDE PERUSHYÖDYKKEIDEN YHTEISRAHASTOON 
41 artikla Suhde Perushyödykkeiden yhteisrahastoon 
XLUKU TARJONTA JA PÄÄSY MARKKINOILLE SEKÄ MUUT TOIMEN­
PITEET 
42 artikla Tarjonta ja pääsy markkinoille 
43 artikla Muut toimenpiteet 
XI LUKU NEUVOTTELUT KANSALLISISTA TOIMENPITEISTÄ 
44 artikla Neuvottelut 
XII LUKU TILASTOT, TUTKIMUKSET JA TIEDOTUSTOIMINTA 
45 artikla Tilastot ja tiedotustoiminta 
46 artikla Vuosittaiset markkina-arviot ja tutkimukset 
47 artikla Vuosittainen tarkastelu 
XIII LUKU ERINÄISET MÄÄRÄYKSET 
48 artikla Jäsenmaiden yleiset velvoitteet ja sitoumukset 
49 artikla Kaupan esteet 
50 artikla Luonnonkumin kuljetus ja markkinoiden rakenne 
51 artikla Tasaamis-ja oikaisemistoimet 
52 artikla Vapautus velvoitteista 
53 artikla Oikeudenmukaiset työehdot 
54 artikla Ympäristönäkökohdat 
XIV LUKU VALITUKSET JA ERIMIELISYYDET 
55 artikla Valitukset 
56 artikla Erimielisyydet 
XV LUKU LOPPUMÄÄRÄYKSET 
57 artikla Allekirjoittaminen 
58 artikla Tallettaja 
59 artikla Ratifioiminen ja hyväksyminen 
60 artikla Väliaikaisesta soveltamisesta ilmoittaminen 
61 artikla Voimaantulo 
62 artikla Liittyminen 
63 artikla Muutokset 
64 artikla Eroaminen 
65 artikla Erottaminen 
66 artikla Eroavien tai erotettujen jäsenmaiden taikka muutoksen hyväksymättä jättänei­
den jäsenmaiden kanssa tehtävät tiliselvitykset 
67 artikla Voimassaoloaika, sen pidentäminen ja lakkauttaminen 
68 artikla Varaumat 
A LIITE Yksittäisten viejämaiden 61 artiklaa varten vahvistetut osuudet maiden 
kokonaisnettoviennistä 
B LIITE Yksittäisten tuojamaiden ja -maaryhmien 61 artiklaa varten vahvistetut 
osuudet maiden kokonaisnettotuonnista 
C LIITE Yhdistyneiden Kansakuntien vuoden 1994 luonnonkumikonferenssin puheen­
johtajan arvioimat puskurivaraston kustannukset 
JOHDANTO 
SOPIMUSPUOLET, 
PALAUTTAEN MIELIIN uuden kansainvälisen talousjärjestyksen perustamista koskevan 
julistuksen ja toimintaohjelman0*, 
TUNNUSTAEN Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin integroitua 
perushyödykeohjelmaa koskevien päätöslauselmien 93 (IV), 124 (V) ja 155 (VI) suuren 
merkityksen: Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ia kehityskonferenssin loppuasiakirjan ja 
siihen liittyvät tavoitteet, iotka esitetään "Cartagenan hengessä"-vhteenvedossa. 
TUNNUSTAEN luonnonkumin merkityksen jäsenmaiden talouselämälle, erityisesti viejä-
jäsenmaiden viennille ja tuojajäsenmaiden hankintavaatimuksille, 
TUNNUSTAEN edelleen, että luonnonkumin hintojen vakauttaminen on tuottajien, 
kuluttajien ja luonnonkumimarkkinoiden etujen mukaista, ja sen, että kansainvälisen 
luonnonkumisopimuksen avulla voidaan huomattavasti edesauttaa luonnonkumiteollisuuden 
kasvua ja kehitystä sekä tuottajien että kuluttajien etujen mukaisesti, 
OVAT SOPINEET seuraavasta: 
ILUKU 
TAVOITTEET 
/ artikla 
Tavoitteet 
Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin hyväksymän päätöslauselman 
93 (IV), "uusi kehitvskumppanuus: Cartagenan velvoitteet"-loppuasiakirjan ja "Cartagenan 
hengessä "-yhteenvedossa esitettyjen asianmukaisten tavoitteiden perusteella on vuoden 1995 
(1> Yleiskokouksen päätöslauselmat 3201 (S-VI) ja 3202 (S-VI) 
1 päivältä toukokuuta 1974 
kansainvälisen luonnonkumisopimuksen (jäljempänä "tämä sopimus") tavoitteena muun 
muassa: 
a) saavuttaa luonnonkumin tarjonnan ja kysynnän tasapainoinen kasvu ja siten 
auttaa lieventämään luonnonkumin ylijäämästä tai niukkuudesta aiheutuvia 
vakavia ongelmia; 
b) saavuttaa vakaat olot luonnonkumikaupassa välttämällä liiallisia 
luonnonkumin hintavaihteluja, jotka vaikuttavat kielteisesti sekä tuottajien 
että kuluttajien etuihin pitkällä tähtäimellä sekä vakiinnuttamalla nämä hinnat 
tuottajien ja kuluttajien etujen mukaisesti vääristämättä markkinakehitystä, 
pitkällä tähtäimellä; 
c) auttaa vakiinnuttamaan viejäjäsenmaiden luonnonkumista saamia vientituloja 
sekä lisäämään näiden maiden laajenevista luonnonkumin vientimääristä 
oikeudenmukaisin ja kannattavin hinnoin saatavia tuloja auttaen siten 
luomaan tarpeelliset kiihokkeet dynaamiselle ja kasvavalle tuotannolle sekä 
mahdollisuudet kiihtyvälle taloudelliselle kasvulle ja yhteiskunnalliselle kehi­
tykselle; 
d) pyrkiä varmistamaan riittävät luonnonkuminvarastot tuojajäsenmaiden vaati­
musten kattamiseksi oikeudenmukaisin ja kohtuullisin hinnoin ja parantamaan 
näiden varastojen luotettavuutta ja jatkuvuutta; 
e) ryhtyä sopiviin toimenpiteisiin luonnonkumin ylijäämästä tai niukkuudesta 
jäsenmaille mahdollisesti koituvien taloudellisten vaikeuksien 
lieventämiseksi; 
f) pyrkiä laajentamaan luonnonkumin ja sen jalosteiden kansainvälistä kauppaa 
ja parantaa niiden pääsyä markkinoille; 
g) parantaa luonnonkumin kilpailukykyä rohkaisemalla luonnonkumiin liittyviä 
ongelmia koskevaa tutkimus- ja kehitystyötä; 
h) rohkaista luonnonkumitalouden tehokasta kehitystä pyrkimällä helpottamaan 
ja edistämään parannuksia raakaluonnonkumin jalostuksessa, markkinoinnissa 
ja jakelussa; 
i) edistää kansainvälistä yhteistyötä ja neuvotteluja tarjontaan ja kysyntään 
vaikuttavissa luonnonkumia koskevissa asioissa sekä helpottaa luonnonkumia 
käsittelevien tutkimus-, avustus- ja muiden ohjelmien edistämistä ja koor­
dinointia. 
II LUKU 
MÄÄRITELMÄT 
2 artikla 
Määritelmät 
Tässä sopimuksessa: 
1) "luonnonkumi" tarkoittaa kiinteässä tai nestemäisessä muodossa olevaa 
rikitöntä elastomeeria, jota saadaan Hevea brasiliensis -kasvista ja muusta 
kasvista, josta neuvosto voi tehdä päätöksen tätä sopimusta varten; 
2) "sopimuspuoli" tarkoittaa hallitusta tai 5 artiklassa mainittua hallitustenvälistä 
järjestöä, joka on väliaikaisesti tai lopullisesti hyväksynyt tämän sopimuksen; 
3) "jäsenmaa" tarkoittaa edellä 2 määritelmässä määritettyä sopimuspuolta; 
4) "viejäjäsenmaa" tarkoittaa jäsenmaata, joka on luonnonkumin viejä ja on 
ilmoittautunut viejäjäsenmaaksi neuvoston hyväksymällä tavalla; 
5) "tuojajäsenmaa" tarkoittaa jäsenmaata, joka on luonnonkumin tuoja ja on 
ilmoittautunut tuojajäsenmaaksi neuvoston hyväksymällä tavalla; 
6) "järjestö" tarkoittaa 3 artiklassa mainittua kansainvälistä 
luonnonkumijärjestöä; 
7) "neuvosto" tarkoittaa 6 artiklassa mainittua kansainvälistä 
luonnonkumineuvostoa; 
8) "määräenemmistö" tarkoittaa ääntenenemmistöä, johon vaaditaan vähintään 
kaksi kolmasosaa läsnä olevien ja äänestykseen osallistuvien viejäjäsenmaiden 
antamista äänistä sekä vähintään kaksi kolmasosaa läsnä olevien ja äänestyk­
seen osallistuvien tuojajäsenmaiden antamista äänistä erikseen laskettuina 
edellyttäen, että ääniä ovat antaneet vähintään puolet kummankin ryhmän 
läsnä olevista ja äänestykseen osallistuvista jäsenmaista; 
9) "luonnonkumin vienti" tarkoittaa luonnonkumia, joka poistuu jonkin jäsen­
maan tullialueelta ja "luonnonkumin tuonti" tarkoittaa luonnonkumia, joka 
saapuu jonkin jäsenmaan tullialueelle kotimaan kauppaan. Mikäli jäsenmaalla 
on useampia tullialueita, katsotaan tullialueen tarkoittavan tässä yhteydessä 
tämän jäsenmaan tullialueita yhteensä; 
10) "jaettu yksinkertainen ääntenenemmistö" tarkoittaa äänten enemmistöä, johon 
vaaditaan enemmän kuin puolet läsnä olevien ja äänestykseen osallistuvien 
viejäjäsenmaiden antamasta kokonaisäänimäärästä sekä enemmän kuin puolet 
läsnä olevien ja äänestykseen osallistuvien tuojajäsenmaiden antamasta koko­
naisäänimäärästä erikseen laskettuina; 
11) "vapaasti käytettävät valuutat" tarkoittavat Englannin puntaa, Japanin jeniä, 
Ranskan frangia, saksanmarkkaa ja Yhdysvaltain dollaria; 
12) "varainhoitovuosi" tarkoittaa tammikuun 1 päivän ja joulukuun 31 päivän 
välistä ajanjaksoa; 
13) "voimaantulo" tarkoittaa päivämäärää, jolloin tämä sopimus tulee 
väliaikaisesti tai lopullisesti voimaan 61 artiklan mukaisesti; 
14) "tonni" tarkoittaa 1 000 kilogramman metristä tonnia; 
15) "Malesian/Singaporen sentti" tarkoittaa vallitsevan vaihtokurssin mukaista 
Malesian sentin ja Singaporen sentin välistä keskiarvoa; 
16) "jäsenmaan aikapai liotettu nettomaksuosuus" tarkoittaa sen 
nettokäteismaksuja painotettuna niiden päivien lukumäärällä, jolloin maksun 
osasuoritukset ovat olleet puskurivaraston käytettävissä. Päiviä laskettaessa ei 
oteta huomioon sitä päivää, jolloin järjestö on vastaanottanut maksuosuuden 
tai jolloin suoritus on maksettu, eikä myöskään päivää, jolloin tämä sopimus 
lakkaa olemasta voimassa; 
17) "ensimmäinen noteerattu kuukausi" tarkoittaa sitä kalenterikuukautta, jona 
lasti virallisesti noteerataan markkinoilla, jotta se voidaan ottaa huomioon 
järjestön päivittäisten markkinaosoitinhintojen laskemisessa; 
18) "vakiintuneet kaupalliset markkinat" tarkoittaa luonnonkuminkaupan 
keskusta, jossa on olemassa kuminkaupan toimialajärjestö tai 
lainsäädäntöelin, joka täyttää seuraavat edellytykset: 
a) kirjallinen perustuslaki, jossa esitetään seuraamukset, joihin voidaan 
ryhtyä rikkovien jäsenien suhteen, 
b) laatunormit, mukaan lukien taloudelliset normit, joita jäsenien on pidettävä 
yllä, 
c) viralliset kirjalliset sopimukset, jotka ovat juridisesti sitovia, 
d) täydellinen ja sitova välitysmenettely kaikkien markkinatoimijoiden välillä, 
e) fyysisen kumin päivittäiset viralliset hinnat julkaistaan. 
III LUKU 
ORGANISAATIO JA HALLINTO 
3 artikla 
Kansainvälisen luonnonkumijärjestön perustaminen, päämaja ja rakenne 
1. Vuoden 1979 kansainvälisellä luonnonkumisopimuksella perustettu 
kansainvälinen luonnonkumijärjestö jatkaa olemassaoloaan tämän sopimuksen määräysten 
täytäntöönpanemiseksi ja toiminnan valvomiseksi. 
2. Järjestön toiminnasta huolehtivat kansainvälinen luonnonkumineuvosto, sen 
toimitusjohtaja ja henkilökunta sekä muut tässä sopimuksessa tarkoitetut toimielimet. 
3. Tämän artiklan 4 kohdan sisältämä vaatimus huomioon ottaen järjestön 
päämaja sijaitsee Kuala Lumpurissa, jollei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 
4. Järjestön päämajan on aina sijaittava jäsenmaan alueella. 
4 artikla 
Jäsenyys järjestössä 
1. Järjestössä on kaksi jäsenmaaryhmää, nimittäin: 
a) viejäjäsenmaat; 
ja 
b) tuojajäsenmaat. 
2. Neuvosto määrää perusteet, jotka koskevat jäsenmaan tämän artiklan 1 
kohdan mukaisen jäsenmaaryhmän muutosta ottaen kokonaisuudessaan huomioon 24 ja 27 
artiklan määräykset. Edellytykset täyttävä jäsenmaa voi vaihtaa jäsenmaaryhmäänsä, mikäli 
neuvosto määräenemmistöllä sen hyväksyy. 
3. Jokainen sopimuspuoli on järjestön yksi jäsenmaa. 
5 artikla 
Hallitustenvälisten järjestöjen jäsenyys 
1. Tässä sopimuksessa viittausten "hallitukseen" tai "hallituksiin" katsotaan 
sisältävän myös viittauksen Euroopan yhteisöön ja kaikkiin hallitustenvälisiin järjestöihin, 
joille kuuluu kansainvälisten sopimusten, erityisesti perushyödykesopimusten neuvottele-
10 
miseen, tekemiseen ja soveltamiseen liittyviä velvoitteita. Tämän mukaisesti kaikkien tähän 
sopimukseen sisältyvien allekirjoittamista, ratifioimista tai hyväksymistä taikka väliaikaista 
soveltamista koskevaa ilmoitusta tai liittymistä koskevien viittausten katsotaan tällaisten 
hallitustenvälisten järjestöjen osalta tarkoittavan kyseisten järjestöjen toimittamaa 
allekirjoittamista, ratifioimista tai hyväksymistä taikka ilmoitusta väliaikaisesta 
soveltamisesta tai liittymistä. 
2. Hallitustenvälisten järjestöjen toimialaan kuuluvista asioista äänestettäessä ne 
käyttävät äänioikeuttaan äänimäärällä, joka on yhtä suuri kuin 14 artiklan mukaisesti niiden 
jäsenmaille annettu kokonaisäänimäärä. Tällaisessa tapauksessa hallitustenvälisen järjestön 
jäsenvaltiot eivät käytä yksittäistä äänioikeuttaan. 
IV LUKU 
KANSAINVÄLINEN LUONNONKUMINEUVOSTO 
6 artikla 
Kansainvälisen luonnonkumineuvoston koostumus 
1. Järjestön ylin toimielin on kansainvälinen luonnonkumineuvosto, johon 
kuuluvat järjestön kaikki jäsenmaat. 
2. Jokaista jäsenmaata edustaa neuvostossa yksi edustaja. Jäsenmaa voi nimetä 
varaedustajia ja asiantuntijoita osallistumaan neuvoston istuntoihin. 
3. Varaedustaja valtuutetaan toimimaan ja äänestämään edustajan puolesta 
viimeksi mainitun poissa ollessa tai erityisissä olosuhteissa. 
7 artikla 
Neuvoston valtuudet ja tehtävät 
1. Neuvosto käyttää kaikkia niitä valtuuksia ja suorittaa itse tai huolehtii 
kaikkien niiden tehtävien suorittamisesta, jotka ovat tarpeen tämän sopimuksen määräysten 
11 
toteuttamiseksi, mutta sillä ei ole valtuuksia eikä jäsenmaiden voida katsoa valtuuttaneen 
sitä sitoutumaan velvoitteisiin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen alaan. Erityisesti siltä 
puuttuvat lainanottovaltuudet, rajoittamatta kuitenkaan 41 artiklan soveltamista, eikä se voi 
tehdä luonnonkumia koskevaa kauppasopimusta, lukuun ottamatta mitä 30 artiklan 5 
kohdassa erityisesti määrätään. Käyttäessään sopimuksentekovaltuuksiaan neuvoston tulee 
varmistaa, että 48 artiklan 4 kohdassa olevat ehdot saatetaan kirjallisella ilmoituksella 
tällaisten sopimusten toisten osapuolten tietoon, kuitenkin niin, ettei tämän laiminlyöminen 
sinänsä tee tällaisia sopimuksia pätemättömiksi eikä sitä voida katsoa jäsenmaiden kyseisestä 
vastuunrajoituksesta luopumiseksi. 
2. Neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä tämän sopimuksen määräysten 
toteuttamiseksi tarpeelliset, sopimuksen kanssa sopusoinnussa olevat säännöt ja ohjeet. Näitä 
ovat neuvoston omat sekä 18 artiklassa tarkoitettujen komiteoiden ohjesäännöt, 
puskurivaraston hallintoa ja toimintaa koskevat säännöt sekä järjestön taloutta ja 
henkilökuntaa koskevat säännöt. 
3. Tämän artiklan 2 kohdan soveltamista varten neuvosto tarkistaa vuoden 1987 
kansainvälisen luonnonkumisopimuksen perusteella hyväksytyt säännöt ja ohjeet 
ensimmäisessä istunnossaan tämän sopimuksen tultua voimaan ja päättää niiden hyväksymi­
sestä tarpeellisiksi katsomine muutoksineen. Ennen tällaista hyväksymistä sovelletaan 
vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen mukaisia sääntöjä ja ohjeita. 
4. Neuvosto pitää tähän sopimukseen perustuvien tehtävien suorittamiseksi 
tarvittavaa pöytäkirjaa. 
5. Neuvosto julkaisee vuosikertomuksen järjestön toiminnasta sekä muita 
tarpeellisiksi katsomiaan tietoja. 
8 artikla 
Valtuuksien luovuttaminen 
1. Neuvosto voi määräenemmistöllä delegoida mille tahansa 18 artiklan nojalla 
perustetulle komitealle joitakin tai kaikki neuvoston valtuudet, jotka tämän sopimuksen 
määräysten mukaisesti eivät vaadi neuvoston määräenemmistöä. Tällaisesta delegoinnista 
huolimatta neuvosto voi milloin tahansa keskustella ja päättää asiasta, joka on siirretty 
12 
jollekin sen komiteoista. 
2. Neuvosto voi määräenemmistöllä peruuttaa komitealle delegoidut valtuudet. 
9 artikla 
Yhteistyö muiden järjestöjen kanssa 
1. Neuvosto voi ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin neuvottelujen tai 
yhteistyön järjestämiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien, sen toimielinten ja erityisjärjestöjen 
kanssa samoin kuin tarpeen mukaan muidenkin hallitustenvälisten järjestöjen kanssa. 
2. Neuvosto voi myös tehdä järjestelyjä pitääkseen yllä yhteyksiä 
asiaankuuluviin kansainvälisiin, muihin kuin hallitustenvälisiin järjestöihin. 
10 artikla 
Huomioitsijoiden osallistuminen 
Neuvosto voi kutsua järjestöön kuulumattomien valtioiden hallituksia tai 9 artiklassa 
mainittuja järjestöjä seuraamaan huomioitsijoina mitä tahansa neuvoston tai 18 artiklan 
nojalla perustetun komitean istuntoa. 
11 artikla 
Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja 
1. Neuvosto valitsee jokaiseksi vuodeksi puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. 
2. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja valitaan siten, että toinen valitaan viejä­
jäsenmaiden edustajien keskuudesta ja toinen tuojajäsenmaiden edustajien keskuudesta. 
Nämä toimet vaihtuvat joka vuosi jäsenmaaryhmien kesken, kuitenkin niin, että tämä ei 
poikkeuksellisissa olosuhteissa estä toisen tai molempien uudelleenvalintaa neuvoston 
määräenemmistöpäätöksellä. 
3. Puheenjohtajan väliaikaisen poissaolon aikana hänen sijaisenaan toimii 
13 
varapuheenjohtaja. Sekä puheenjohtajan että varapuheenjohtajan ollessa väliaikaisesti poissa 
tai toisen tai molempien ollessa pysyvästi estyneenä, voi neuvosto valita uudet toimihenkilöt 
tilanteesta riippuen viejäjäsenmaiden edustajien ja/tai tuojajäsenmaiden edustajien 
keskuudesta tarpeen mukaan väliaikaisesti tai pysyvästi. 
4. Puheenjohtaja tai muu toimihenkilö, joka johtaa puhetta neuvoston 
kokouksessa, ei saa äänestää siinä kokouksessa. Hänen edustamansa jäsenmaan äänioikeutta 
voidaan kuitenkin käyttää 6 artiklan 3 kohdan tai 15 artiklan 2 ja 3 kohdan määräysten mu­
kaisesti. 
12 artikla 
Toimitusjohtaja, varatoimitusjohtaja, puskurivaraston johtaja ja muu henkilökunta 
1. Neuvosto nimittää määräenemmistöllä toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan 
ja puskurivaraston johtajan. 
2. Neuvosto päättää määräenemmistöllä toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan ja 
puskurivaraston johtajan työsuhteen ehdoista. 
3. Toimitusjohtaja on järjestön ylin hallinnollinen virkamies ja vastaa 
neuvostolle tämän sopimuksen hallinnosta ja toiminnasta tämän sopimuksen määräysten ja 
neuvoston päätösten mukaisesti. 
4. Varatoimitusjohtaja on aina vastuussa toimitusjohtajalle. Varatoimitusjohtaja 
toimii toimitusjohtajana, ios tämä ei jostain svvstä kykene hoitamaan tehtäviään tai jos 
toimitusjohtajan virka on tilapäisesti täyttämättäfiTfävskfötäfny^ tämä 
suoraan vastuussa neuvostolle tämän sopimuksen hallinnosta ja toiminnasta. 
Varatoimitusjohtaja on mukana kaikissa tätä sopimusta koskevissa asioissa. 
5. Puskurivaraston johtaja on vastuussa toimitusjohtajalle ja neuvostolle tämän 
sopimuksen perusteella hänelle kuuluvista tehtävistä sekä kaikista neuvoston mahdollisesti 
määräämistä lisätehtävistä. Puskurivaraston johtaja on vastuussa puskurivaraston 
päivittäisestä toiminnasta ja hänen on tiedotettava toimitusjohtajalle puskurivaraston 
yleisestä toiminnasta, jotta toimitusjohtaja voi varmistua toiminnan tehokkuudesta tämän 
sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. 
14 
6. Toimitusjohtaja nimittää henkilökunnan neuvoston vahvistamien ohjeiden 
mukaisesti. Henkilökunta on vastuussa toimitusjohtajalle. 
7. Toimitusjohtajalla ja henkilökunnalla, varatoimitusjohtaja ja puskurivaraston 
johtaja mukaan lukien, ei saa olla omia taloudellisia etuja valvottavanaan 
kumiteollisuudessa, kumikaupassa tai niihin liittyvissä kaupallisissa toiminnoissa. 
8. Toimitusjohtaja, varatoimitusjohtaja, puskurivaraston johtaja tai muu 
henkilökunta ei saa pyytää tai vastaanottaa tehtäviensä suorittamisessa ohjeita miltään 
jäsenmaalta eikä miltään muulta neuvoston tai 18 artiklan nojalla perustetun komitean 
ulkopuoliselta taholta. Heidän on pidättäydyttävä kaikista sellaisista toimenpiteistä, jotka 
saattaisivat vaikuttaa heidän asemaansa yksinomaan neuvostolle vastuussa olevina 
kansainvälisinä virkamiehinä. Jokainen jäsenmaa kunnioittaa toimitusjohtajan, 
varatoimitusjohtajan, puskurivaraston johtajan ja muun henkilökunnan velvollisuuksien 
puhtaasti kansainvälistä luonnetta eikä pyri vaikuttamaan heihin heidän tehtäviensä 
suorittamisessa. 
13 artikla 
Istunnot 
1. Neuvosto pitää yleensä yhden sääntömääräisen istunnon puolivuosittain. 
2. Tässä sopimuksessa nimenomaisesti luetelluissa olosuhteissa pidettävien 
istuntojen lisäksi neuvosto kokoontuu myös ylimääräisiin istuntoihin niin päättäessään tai 
milloin 
kokoontumista pyytää: 
a) neuvoston puheenjohtaja; 
b) toimitusjohtaja; 
c) viejäjäsenmaiden enemmistö; 
d) tuojajäsenmaiden enemmistö; 
e) yksi tai useampi vähintään 200 ääntä edustava viejäjäsenmaa; tai 
f) yksi tai useampi vähintään 200 ääntä edustava tuojajäsenmaa. 
15 
3. Istunnot pidetään järjestön päämajassa, ellei neuvosto määräenemmistöllä 
toisin päätä. Jos neuvosto jonkin jäsenmaan kutsusta kokoontuu muualla kuin järjestön 
päämajassa, kyseinen jäsenmaa maksaa neuvostolle tästä aiheutuvat lisäkustannukset. 
4. Neuvoston puheenjohtajan kanssa neuvoteltuaan toimitusjohtaja ilmoittaa 
kaikista istunnoista sekä niiden esityslistoista jäsenmaille vähintään 30 päivää ennen 
istuntoa, lukuun ottamatta hätätapauksia, jolloin ilmoitus on annettava vähintään 10 päivää 
ennen istuntoa. 
14 artikla 
Äänijakauma 
1. Viejäjäsenmailla on yhteensä 1 000 ääntä ja tuojajäsenmailla yhteensä 1 000 
ääntä. 
2. Jokaisella viejäjäsenmaalla on 1 000 äänestä yksi perusääni, lukuun ottamatta 
viejäjäsenmaata, jonka nettovienti on vähemmän kuin 10 000 tonnia vuodessa. Loput äänistä 
jaetaan viejäjäsenmaiden kesken mahdollisimman tarkoin suhteessa kunkin maan luonnonku­
min nettoviennin määrään sen viiden kalenterivuoden ajanjakson aikana, joka alkaa kuusi 
kalenterivuotta ennen äänten jakoa. 
3. Tuojajäsenmaiden äänet jaetaan näiden kesken mahdollisimman tarkoin 
suhteessa niiden keskimääräiseen luonnonkumin nettotuontiin kolmen kalenterivuoden 
ajanjakson aikana, joka alkaa neljä kalenterivuotta ennen äänten jakoa, kuitenkin siten, että 
jokainen tuojajäsenmaa saa yhden äänen, vaikkei sen suhteellinen osuus nettotuonnista 
muutoin olisikaan riittävän suuri yhteen ääneen oikeuttamiseksi. 
4. Neuvosto vahvistaa ensimmäisessä istunnossaan tämän artiklan 2 ja 3 kohtaa, 
tuojajäsenmaiden maksuosuuksia koskevan 27 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 38 artiklaa varten 
viejäjäsenmaiden nettoviennistä ja tuojajäsenmaiden nettotuonnista taulukot, jotka 
tarkistetaan vuosittain tämän artiklan mukaisesti. 
5. Ääniä ei saa jakaa osiin. 
16 
6. Neuvosto jakaa ensimmäisessä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen 
pidettävässä istunnossaan äänet meneillään olevaa vuotta varten. Jako on voimassa 
seuraavan vuoden ensimmäiseen sääntömääräiseen istuntoon asti lukuun ottamatta mitä 
tämän artiklan 7 kappaleessa on määrätty. Tämän jälkeen neuvosto jakaa äänet jokaiselle 
vuodelle vuoden ensimmäisen sääntömääräisen istunnon alussa. Tämä jako on voimassa aina 
seuraavan vuoden ensimmäiseen sääntömääräiseen istuntoon saakka lukuun ottamatta mitä 
tämän artiklan 7 kohdassa on määrätty. 
7. Mikäli järjestön jäsenyydessä tapahtuu muutos tai jonkin jäsenmaan 
äänioikeus peruutetaan tai palautetaan tämän sopimuksen määräyksen nojalla, neuvosto 
jakaa äänet uudelleen kyseisen tai kummankin jäsenmaaryhmän osalta tämän artiklan 
määräysten mukaisesti. 
8. Siinä tapauksessa, että jäsenmaa 65 artiklan mukaisesti erotetaan järjestöstä 
tai 64 tai 63 artiklan mukaisesti eroaa järjestöstä, ja jompaan kumpaan jäsenmaaryhmään 
edelleen kuuluvien jäsenmaiden kaupan yhteisosuus vähenee alle 80 prosentin, neuvosto 
kokoontuu päättämään tämän sopimuksen ehdoista ja tulevaisuudesta, erityisesti tarpeesta 
pitää yllä tehokasta puskurivarastotoimintaa aiheuttamatta kohtuutonta taloudellista rasitetta 
jäljellä oleville jäsenmaille. 
75 artikla 
Äänestysmenettely 
1. Jokainen jäsenmaa on oikeutettu äänestämään sille neuvostossa kuuluvalla 
äänimäärällä eikä sillä ole oikeutta jakaa ääniään. 
2. Ilmoittamalla kirjallisesti neuvoston puheenjohtajalle viejäjäsenmaa voi 
valtuuttaa toisen viejäjäsenmaan ja tuojajäsenmaa voi valtuuttaa toisen tuojajäsenmaan 
valvomaan 
etujaan ja käyttämään äänioikeuttaan jokaisessa neuvoston istunnossa tai kokouksessa. 
3. Jäsenmaan, jonka toinen jäsenmaa on valtuuttanut äänestämään puolestaan, 
on äänestettävä valtuutuksen määräämällä tavalla. 
4. Pidättäytyessään äänestyksestä jäsenmaan katsotaan olleen äänestämättä. 
17 
Jäsenmaan, joka on läsnä ja joka ei äänestä, katsotaan pidättäytyneen. 
16 artikla 
Päätösvaltaisuus 
1. Neuvoston kokousten päätösvaltaisuus edellyttää, että enemmistö viejäjäsen-
maista ja enemmistö tuojajäsenmaista on saapuvilla sekä että kyseiset jäsenmaat edustavat 
vähintään kahta kolmasosaa molempien jäsenmaaryhmien kokonaisäänimäärästä. 
2. Jollei neuvosto ole tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti päätösvaltainen 
kokouspäivänä eikä sitä seuraavana päivänä, neuvoston päätösvaltaisuuteen vaaditaan 
kolmannesta päivästä lukien viejäjäsenmaiden enemmistö ja tuojajäsenmaiden enemmistö 
edellyttäen, että kyseiset jäsenmaat edustavat enemmistöä molempien jäsenmaaryhmien 
kokonaisäänimäärästä. 
3. Edellä 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valtuutus katsotaan läsnäoloksi. 
17 artikla 
Päätökset 
1. Kaikki neuvoston päätökset ja suositukset hyväksytään jaetulla 
yksinkertaisella ääntenenemmistöllä, ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä. 
2. Kun jäsenmaa soveltaa 15 artiklan määräyksiä ja sen äänet annetaan 
neuvoston kokouksessa, katsotaan jäsenmaan olevan läsnä ja äänestävän tämän artiklan 1 
kohdan tarkoituksessa. 
18 artikla 
Komiteoiden perustaminen 
1. Seuraavat vuoden 1979 kansainvälisellä luonnonkumisopimuksella perustetut 
komiteat jatkavat toimintaansa: 
18 
a) hallinnollinen komitea; 
b) puskurivarastotoimintakomitea; 
c) tilastokomitea; 
ja 
d) muiden toimenpiteiden komitea. 
Neuvosto voi määräenemmistöllä perustaa myös muita komiteoita. 
2. Jokainen komitea on vastuussa neuvostolle. Neuvosto päättää määräenemmis­
töllä kunkin komitean jäsenyydestä ja toimintaohjeista. 
19 artikla 
Asiantuntij alautakunta 
1. Neuvosto voi perustaa viejäjäsenmaiden ja tuojajäsenmaiden 
kumiteoUisuuden ja -kaupan asiantuntijoista koostuvan asiantuntijalautakunnan. 
2. Lautakunta on neuvoston ja sen komiteoiden käytettävissä antamassa neuvoja 
ja apua erityisesti puskurivaraston toimintaa ja 43 artiklassa tarkoitettuja muita toimenpiteitä 
koskevissa asioissa. 
3. Neuvosto päättää lautakunnan jäsenyydestä, toiminnasta ja hallinnollisista 
järjestelyistä. 
VLUKU 
ERIOIKEUDET JA -VAPAUDET 
20 artikla 
Erioikeudet ja -vapaudet 
19 
1. Järjestö on oikeushenkilö, joka on erityisesti kelpoinen tekemään sopimuksia, 
hankkimaan ja hallitsemaan kiinteää ja irtainta omaisuutta sekä ajamaan kannetta, ottaen 
kuitenkin huomioon 48 artiklan 4 kohdan määräykset. 
2. Järjestön, sen toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan, puskurivaraston johtajan 
sekä muun henkilökunnan ja asiantuntijoiden sekä jäsenmaiden valtuuskuntien asemaa-
erioikeuksia ja -vapauksia, jotka ovat kohtuudella tarpeen heidän virkatehtäviensä suoritta­
misessa, hallinnoidaan edelleen isäntämaan hallituksen ja järjestön välisen 10 päivänä 
kesäkuuta 1987 tehdyn päämajaa koskevan sopimuksen ja sen sellaisten mukautusten mukai­
sesti, joita voivat olla tämän sopimuksen moitteettoman toiminnan kannalta tarpeen. 
3. Jos järjestön päämaja siirretään toiseen maahan, tulee tämän maan hallituksen 
tehdä mahdollisimman pian järjestön kanssa päämajaa koskeva sopimus, joka edellyttää 
neuvoston hyväksyntää. 
4. Kunnes päämajaa koskeva sopimus on tehty tämän artiklan 3 kohdan mu­
kaisesti, järjestö pyytää isäntävaltiota myöntämään maan lakien mahdollistamassa 
laajuudessa verottomuuden järjestön työntekijöilleen maksamille palkoille ja korvauksille 
sekä järjestön varoille, tuloille ja muulle omaisuudelle. 
5. Järjestö voi myös tehdä yhden tai useamman hallituksen kanssa tämän 
sopimuksen asianmukaisen toimimisen kannalta tarpeellisia erioikeuksia ja -vapauksia 
koskevia sopimuksia, jotka neuvoston tulee hyväksyä. 
6. Päämajaa koskeva sopimus on riippumaton tästä sopimuksesta. Sen voimassa­
olo lakkaa kuitenkin: 
a) isäntävaltion ja järjestön välisellä sopimuksella; 
b) siinä tapauksessa, että järjestön päämaja siirretään pois isäntävaltion alueelta; 
tai 
c) siinä tapauksessa, että järjestö lakkautetaan. 
20 
VI LUKU 
TILIT JA NIIDEN TARKASTAMINEN 
21 artikla 
Varainhoitotilit 
1. Tämän sopimuksen toimintaa ja hallintoa varten perustetaan kaksi tiliä: 
a) puskurivarastotili; 
ja 
b) hallinnollinen tili. 
2. Kaikki seuraavat puskurivaraston perustamisesta, toiminnasta ja ylläpidosta 
aiheutuvat tulot ja menot viedään puskurivarastotilille: jäsenmaiden 27 artiklan mukaiset 
maksuosuudet, puskurivarastomyynneistä saatavat tulot ja puskurivaraston hankinnoista 
aiheutuvat menot; puskurivarastotilillä olevien talletusten korot; sekä hankinta- ja myyntikö-
missioihin, varastointiin, kuljetukseen ja käsittelyyn, ylläpitoon ja kierrättämiseen sekä 
vakuutuksiin liittyvät kustannukset. Neuvosto voi kuitenkin määräenemmistöllä määrätä 
muitakin puskurivarastoa koskeviin liiketoimiin tai toimintoihin liittyviä tuloja tai menoja 
vietäviksi puskurivarastotilille. 
3. Kaikki muut tämän sopimuksen toimintaan liittyvät tulot ja menot viedään 
hallinnolliselle tilille. Normaalisti nämä menot katetaan jäsenmaiden 24 artiklan mukaan 
vahvistetuilla maksuosuuksilla. 
4. Järjestö ei ole vastuussa kuluista, jotka aiheutuvat valtuuskuntien tai 
huomioitsijoiden osallistumisesta neuvoston tai 18 artiklan nojalla perustettujen komiteoiden 
toimintaan. 
22 artikla 
Maksutapa 
21 
Maksut hallinnolliselle ja puskurivarastotilille suoritetaan vapaasti käytettävinä valuuttoina 
tai tärkeimmillä valuuttamarkkinoilla vapaasti käytettäviksi valuutoiksi 
vaihdettavina valuuttoina, jotka on vapautettu valuuttarajoituksista. 
23 artikla 
Tilintarkastus 
1. Neuvosto nimittää kullekin varainhoitovuodelle tilintarkastajat tiliensä 
tarkastusta varten. 
2. Jäsenmaille on esitettävä erillinen tilintarkastuskertomus hallinnollisesta tilistä 
mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään neljän kuukauden kuluessa kunkin varainhoito­
vuoden päättymisestä. Erillistä tilintarkastuskertomusta puskurivarastotilistä ei tule esittää 
jäsenmaille ennen kuin 60 päivää on kulunut kunkin varainhoitovuoden päättymisestä, mutta 
kuitenkin viimeistään neljän kuukauden kuluessa siitä. Hallinnollisen ja puskurivarastotilin 
tilintarkastuskertomukset esitetään neuvoston hyväksyttäviksi seuraavassa sopivassa sääntö­
määräisessä istunnossa. Yhteenveto tarkistetuista tileistä 
ja taseesta on tämän jälkeen julkaistava. 
VII LUKU 
HALLINNOLLINEN TILI 
24 artikla 
Hallinnollisen talousarvion hyväksyminen ja maksuosuuksien vahvistaminen 
1. Tämän sopimuksen tultua voimaan neuvosto hyväksyy ensimmäisessä 
istunnossaan hallinnollisen talousarvion sopimuksen voimaantulopäivän ja ensimmäisen 
varainhoitovuoden päättymisen väliseksi ajaksi. Tämän jälkeen neuvosto hyväksyy kunkin 
seuraavan varainhoitovuoden hallinnollisen talousarvion edellisen varainhoitovuoden 
jälkimmäisellä vuosipuoliskolla. Neuvosto vahvistaa kunkin jäsenmaan maksuosuuden tähän 
talousarvioon tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
22 
2. ' Jokaisen jäsenmaan maksuosuus kunkin varainhoitovuoden hallinnollista 
talousarviota varten määräytyy siinä suhteessa, mikä on jäsenmaan äänimäärä kaikkien 
jäsenmaiden kokonaisäänimäärästä laskettuna kyseisen varainhoitovuoden hallinnollisen 
talousarvion hyväksymisen ajankohtana. Maksuosuuksia määrättäessä lasketaan jokaisen 
jäsenmaan äänet ottamatta huomioon jonkin jäsenmaan äänioikeuden peruuttamista taikka 
siitä johtunutta äänten uudelleenjakamista. 
3. Tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen järjestöön liittyvän hallituksen 
ensimmäisen maksuosuuden hallinnolliseen talousarvioon vahvistaa neuvosto tuon 
jäsenmaan saaman äänimäärän perusteella ja kyseisestä varainhoitovuodesta jäljellä olevan 
ajan pituuden mukaan. Muille jäsenmaille kyseistä varainhoitovuotta varten vahvistettuja 
osuuksia ei kuitenkaan tule muuttaa. 
25 artikla 
Maksuosuuksien suorittaminen hallinnollista talousarviota varten 
1. Maksuosuudet ensimmäistä hallinnollista talousarviota varten erääntyvät 
maksettaviksi neuvoston ensimmäisessä istunnossaan päättämänä päivänä. Maksuosuudet 
seuraavia hallinnollisia talousarvioita varten erääntyvät maksettaviksi kunkin varainhoito­
vuoden helmikuun 28 päivään mennessä. Tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen jäseneksi 
liittyneen valtion ensimmäinen maksuosuus, 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettuna, 
erääntyy kyseisen varainhoitovuoden osalta maksettavaksi 60 päivää jäseneksi tulon jälkeen. 
2. Jos jäsenmaa ei ole suorittanut täyttä maksuosuuttaan hallinnollista talousar­
viota varten kahden kuukauden kuluessa siitä, kun maksuosuus tämän artiklan 1 kohdan 
mukaisesti on erääntynyt maksettavaksi, toimitusjohtajan on pyydettävä jäsenmaata suoritta­
maan maksunsa mahdollisimman pian. Jos jäsenmaa ei ole suorittanut maksuosuuttaan 
kahden kuukauden kuluessa toimitusjohtajan esittämästä pyynnöstä, peruutetaan jäsenmaalta 
äänioikeus järjestössä, ellei neuvosto toisin päätä. Jos jäsenmaa ei edelleenkään ole 
suorittanut maksuosuuttaan neljän kuukauden kuluessa toimitusjohtajan esittämästä 
pyynnöstä, neuvosto peruuttaa jäsenmaalta kaikki sen tämän sopimuksen mukaiset oikeudet, 
ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 
3. Myöhässä saatujen maksuosuuksien osalta neuvosto perii sakkokorkoa 
isäntämaan korkeimman korkokannan mukaan maksuosuuden erääntymispäivästä lukien. 
23 
Neuvosto voi jäsenmaan pyynnöstä luopua tällaisesta sakkokorosta kyseisen varainhoitovuo­
den 31 päivään maaliskuuta saakka, jos sisäisten lakiensa ja asetustensa vuoksi kyseinen 
jäsenmaa ei pvstv maksamaan maksuosuuttaan hallinnollista talousarviota varten eräpäivään 
mennessä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. 
4. Jäsenmaa, jonka äänioikeus on peruutettuna tämän artiklan 2 kohdan nojalla, 
on kuitenkin edelleen vastuussa maksuosuutensa ja kaikkien muiden tämän sopimuksen 
mukaisten rahallisten velvoitteidensa suorittamisesta. 
VIII LUKU 
PUSKURIVARASTO 
26 artikla 
Puskurivaraston koko 
Tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi perustetaan kansainvälinen puskurivarasto. 
Puskurivaraston kokonaiskapasiteetti on 550 000 tonnia vuoden 1987 kansainvälisen 
luonnonkumisopimuksen perusteella pidettävät varastot mukaan lukien. Puskurivarasto on 
tässä sopimuksessa ainoa väline, jolla vaikutetaan markkinoihin hintojen vakauttamiseksi. 
Puskurivarasto käsittää: 
a) normaalin puskurivaraston, jonka kapasiteetti on 400 000 tonnia; 
ja 
b) varapuskurivaraston, jonka kapasiteetti on 150 000 tonnia. 
27 artikla 
Puskurivaraston rahoittaminen 
1. Jäsenmaat sitoutuvat rahoittamaan 26 artiklan mukaisesti perustetun 550 000 
tonnin suuruisen kansainvälisen puskurivaraston kokonaiskustannukset siten, että tämän 
sopimuksen jäsenmaiksi tulleiden vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 
24 
jäsenmaiden osuudet vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen puskurivaras­
totilistä siirretään kunkin jäsenmaan luvalla tämän sopimuksen puskurivarastotilille 
noudattaen järjestelyjä, jotka on määritetty vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopi­
muksen 40 artiklan 3 kohdan määräysten mukaan. 
2. Sekä normaalin puskurivaraston että varapuskurivaraston rahoitus jaetaan 
tasan viejä- ja tuojajäsenmaiden ryhmään kuuluvien jäsenmaiden kesken. Jäsenmaiden 
maksuosuudet puskurivarastotilille suhteutetaan niiden ääniosuuksiin neuvostossa, lukuun 
ottamatta mitä tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa on määrätty. 
3. Jokainen tuojajäsenmaa, jonka osuus kokonaisnettotuonnista neuvoston 14 
artiklan 4 kohdan mukaisesti laatiman taulukon mukaan on 0,1 prosenttia tai vähemmän, 
maksaa osuutenaan puskurivarastotilille seuraavasti: 
a) Jos jäsenmaan osuus kokonaisnettotuonnista on 0,1 prosenttia tai vähemmän, 
mutta kuitenkin yli 0,05 prosenttia, se suorittaa maksuosuutenaan määrän, 
joka määrätään sen todellisen kokonaisnettotuontiosuuden perusteella; 
b) Jos jäsenmaan osuus kokonaisnettotuonnista on 0,05 prosenttia tai 
vähemmän, se suorittaa maksuosuutenaan määrän, joka määrätään 
kokonaisnettotuonnista lasketun 0,05 prosentin osuuden perusteella. 
4. Tämän sopimuksen ollessa joko 61 artiklan 2 kohdan tai 4 kohdan b kohdan 
mukaisesti väliaikaisesti voimassa, minkään viejä- tai tuojajäsenmaan taloudelliset mak­
susitoumukset puskurivarastotilille eivät saa yhteensä ylittää asianomaisen jäsenmaan 
maksuosuutta laskettuna sen äänimäärän perusteella, joka vastaa neuvoston 14 artiklan 4 
kohdan mukaisesti laatimissa taulukoissa esitettyjä prosenttiosuuksia siitä 275 000 tonnin 
kokonaismäärästä, joka kuuluu erikseen sekä viejä- että tuojajäsenmaiden ryhmään 
kuuluville jäsenmaille. Jäsenmaiden taloudelliset velvoitteet jaetaan tämän sopimuksen 
väliaikaisen voimassaolon aikana tasan viejä- ja tuojajäsenmaiden ryhmien kesken. Milloin 
toisen ryhmän maksusitoumusten yhteismäärä on suurempi kuin toisen, on tämä suurempi 
yhteismäärä saatettava pienemmän yhteismäärän tasalle siten, että kunkin jäsenmaan 
äänimäärää tässä yhteismäärässä vähennetään niiden äänimääräosuuksien mukaisessa 
suhteessa, joka saadaan neuvoston 14 artiklan 4 kohdan nojalla laatiman taulukon 
perusteella. Tämän kappaleen ja 28 artiklan 1 kohdan määräyksistä huolimatta jäsenmaan 
maksuosuus ei saa olla enemmän kuin 125 prosenttia siitä kokonaismaksuosuuden määrästä, 
25 
joka on laskettu perustuen jäsenmaan osuuteen tämän sopimuksen A ja B liitteestä 
ilmenevästä maailmankaupasta. 
5. Suuruudeltaan 550 • 000 tonnin normaalipuskurivaraston ja 
varapuskurivaraston kokonaiskustannukset rahoitetaan jäsenmaiden maksuosuuksilla, jotka 
maksetaan puskurivarastotilille käteisenä. Jäsenmaiden asianomaiset laitokset voivat maksaa 
nämä 
maksuosuudet, mikäli se on tarkoituksenmukaista. 
6. Suuruudeltaan 550 000 tonnin kansainvälisen puskurivaraston 
kokonaiskustannukset maksetaan puskurivarastotililtä. Näihin kustannuksiin luetaan kaikki 
kustannukset, jotka syntyvät 550 000 tonnin puskurivaraston hankkimisesta ja toiminnasta. 
Elleivät tämän sopimuksen C liitteessä esitetyt arvioidut kustannukset riitä kattamaan 
puskurivaraston hankkimisen ja toiminnan kokonaiskustannuksia, neuvosto kokoontuu ja 
suorittaa tarvittavat järjestelyt näiden kustannusten kattamista varten vaadittavien 
maksuosuuksien kantamiseksi prosentuaalisen äänimäärän mukaisesti. 
28 artikla 
Maksuosuuksien suorittaminen puskurivarastotilille 
1. Puskurivarastotilille käteisenä maksettava alkupääoma on 70 miljoonaa 
Malesian ringgitiä vastaava määrä. Tämä määrä, joka on puskurivarastotoimintoja varten 
varattu käyttöpääoma, jaetaan kaikkien jäsenmaiden kesken niiden prosentuaalisen 
äänimäärän mukaisesti ottaen huomioon 27 artiklan 3 kohta, ja se erääntyy maksettavaksi 60 
päivän kuluessa ensimmäisestä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen pidettävästä 
neuvoston istunnosta. Jäsenmaan ensimmäinen tämän artiklan mukaan erääntyvä 
maksuosuus voidaan jäsenmaan suostumuksella suorittaa kokonaan tai osittain siirtämällä 
jäsenmaan osuus vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen puskurivarastotilillä 
pidettävästä käteisestä rahasta. 
2. Toimitusjohtaja voi milloin tahansa, riippumatta tämän artiklan 1 kohdan 
mukaisista järjestelyistä, vaatia maksuosuuksia edellyttäen, että puskurivaraston johtaja on 
vahvistanut, että varoja voidaan tarvita puskurivarastotilille seuraavien neljän kuukauden 
kuluessa. 
26 
3. Kun maksuosuutta vaaditaan, se erääntyy jäsenmaan maksettavaksi 60 päivän 
kuluessa ilmoituspäivästä lukien. Jos yksi tai useampi jäsenmaa, jolla on 200 ääntä neuvos­
tossa, niin vaatii, neuvosto kokoontuu erityisistuntoon ja voi muuttaa tai hylätä maksuvaati­
muksen, joka perustuu arvioon puskurivarastotoimintojen tukemiseen tarvittavista varoista 
seuraavan neljän kuukauden aikana. Jollei neuvosto saavuta asiassa päätöstä, maksuosuudet 
erääntyvät jäsenmaiden maksettaviksi toimitusjohtajan ilmoituksen mukaisesti. 
4. Normaalia ja varapuskurivarastoa varten vaaditut maksuosuudet arvioidaan 
sen alemman laukaisuhinnan mukaan, joka on voimassa maksuvaatimusta tehtäessä. 
5. Varapuskurivarastoa varten vaadittuja maksuosuuksia käsitellään seuraavasti: 
a) 31 artiklassa määrätyn 300 000 tonnin tarkastelun yhteydessä neuvosto hoitaa 
kaikki taloudelliset ja muut järjestelyt, jotka voivat olla tarpeen 
varapuskurivaraston pikaiseksi käyttöönotoksi, mukaan lukien tarvittavat 
maksuvaatimukset; 
b) jos neuvosto päättää määräenemmistöllä 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
ottaa varapuskurivaraston käyttöön, sen on varmistettava, että: 
i) kaikki jäsenmaat ovat suorittaneet kaikki omien puskurivaras-
to-osuuksiensa rahoittamiseksi tarvittavat järjestelyt; 
ja 
ii) varapuskurivarasto on otettu avuksi ja on täydellisesti 
valmisteltu 30 artiklan ehtojen mukaista toimintaa varten. 
29 artikla 
Hinta-asteikko 
1. Puskurivaraston toimintaa varten määritellään: 
a) viitehinta; 
b) alempi väliintulon intä; 
27 
c) ylempi väliintulohinta; 
d) alempi laukaisuhinta; 
e) ylempi laukaisuhinta; 
f) alempi indikatiivinen hinta; ja 
g) ylempi indikatiivinen hinta. 
2. Tämän sopimuksen tullessa voimaan viitehinnaksi määritetään 28 päivänä 
joulukuuta 1995 sovellettava viitehinta. 
3. Ylempi väliintulohinta ja alempi väliintulohinta lasketaan lisäämällä viitehin-
taan tai vastaavasti vähentämällä viitehinnasta 15 prosenttia, ellei neuvosto 
määräenemmistöllä toisin päätä. 
4. Ylempi laukaisuhinta ja alempi laukaisuhinta lasketaan lisäämällä viitehintaan 
tai vastaavasti vähentämällä viitehinnasta 20 prosenttia, ellei neuvosto määräenemmistöllä 
toisin päätä. 
5. Tämän artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti lasketut hinnat pyöristetään 
lähimpään senttiin. 
6. Tämän sopimuksen tullessa voimaan alemmaksi ja ylemmäksi indikatiiviseksi 
hinnaksi määritetään aluksi J57 ja vastaavasti 270 Malesian/Singaporen senttiä 
kilogrammalta. 
30 artikla 
Puskurivaraston toiminta 
1. Jos 32 artiklassa määritetty markkinaosoitinhinta on suhteessa 29 artiklassa 
annettuun tai myöhemmin 31 ja 39 artiklan määräysten mukaisesti muutettuun hinta-asteik­
koon: 
a) sama tai korkeampi kuin ylempi laukaisuhinta, puskurivaraston johtaja 
puolustaa ylempää laukaisunintaa tarjoamalla luonnonkumia myytäväksi, 
kunnes markkinaosoitinhinta laskee ylempää laukaisuhintaa alhaisemmaksi; 
28 
b) korkeampi kuin ylempi väliintulohinta, puskurivaraston johtaja voi myydä 
luonnonkumia puolustaakseen ylempää laukaisuhintaa; 
c) sama kuin ylempi tai alempi väliintulohinta tai niiden välillä, puskurivaraston 
johtaja ei saa ostaa eikä myydä luonnonkumia, paitsi täyttääkseen kierrätystä 
koskevat 35 artiklan mukaiset velvollisuutensa; 
d) alhaisempi kuin alempi väliintulohinta, puskurivaraston johtaja voi ostaa 
luonnonkumia puolustaakseen alempaa laukaisuhintaa; 
e) sama tai alhaisempi kuin alempi laukaisuhinta, puskurivaraston johtaja 
puolustaa alempaa laukaisuhintaa tekemällä luonnonkumin ostotarjouksia, 
kunnes markkinaosoitinhinta ylittää alemman laukaisuhinnan. 
2. Kun puskurivaraston myynnit tai ostot saavuttavat 400 000 tonnin tason, 
neuvosto päättää määräenemmistöllä varapuskurivaraston toiminnan mahdollisesta aloittami­
sesta joko: 
a) alemmalla tai ylemmällä laukaisuhinnalla; 
tai 
b) alemman laukaisuhinnan ja alemman indikatiivisen hinnan tai ylemmän 
laukaisuhinnan ja ylemmän indikatiivisen hinnan välisellä hinnalla. 
3. Ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä tämän artiklan 2 kohdan 
mukaisesti, puskurivaraston johtaja käyttää varapuskurivarastoa puolustaakseen alempaa 
indikatiivista hintaa siten, että ottaa varapuskurivaraston käyttöön, kun markkinaosoitinhinta 
on 2 Malesian/Singaporen senttiä kilogrammalta korkeampi kuin alempi indikatiivinen 
hinta, ja puolustaakseen ylempää indikatiivista hintaa siten, että ottaa varapuskurivaraston 
käyttöön, kun markkinaosoitinhinta on 2 Malesian/Singaporen senttiä kilogrammalta alempi 
kuin ylempi indikatiivinen hinta. 
4. Puskurivaraston, joka käsittää sekä normaalin puskurivaraston että 
varapuskurivaraston, tarjoamia kaikkia mahdollisuuksia käytetään täysimääräisesti hyväksi 
sen varmistamiseksi, ettei markkinaosoitinhinta laske alemman indikatiivisen hinnan 
29 
alapuolelle tai nouse ylemmän indikatiivisen hinnan yläpuolelle. 
5. Puskurivaraston johtajan ostot ja myynnit tehdään vakiintuneilla kaupallisilla 
markkinoilla kulloinkin vallitsevaan hintaan ja kaikki hänen kauppansa tehdään todellisesta, 
fyysisestä kumista, joka on lastattavissa viimeistään kuukauden kuluessa sen kuukauden 
päättymisen jälkeen, jona kyseinen lasti ensimmäisen kerran noteerattiin kyseisillä mark­
kinoilla, tai toimitetaan kulutusmarkkinoille sen toimituskuukauden tai niiden toimituskuu-
kausien aikana, jotka tavallisesti vastaavat tällaista lastauskuukautta kyseisillä markkinoilla. 
Puskurivaraston tehokkaan toiminnan varmistamiseksi neuvosto voi yksimielisesti päättää 
sallia puskurivaraston johtajan ostaa enintään kahden kuukauden futuureja sillä tiukalla ja 
ehdottomalla edellytyksellä, että tarjouksia pyydetään maturiteettiin asti. 
6. Puskurivaraston toiminnan helpottamiseksi neuvosto perustaa haarakonttoreita 
ja järjestää muita puskurivaraston johtajan toimiston palveluja tarpeen mukaan kumin 
vakiintuneille markkinoille ja hyväksytyille varastointipaikoille. 
7. Puskurivaraston johtaja laatii kuukausittain kertomuksen puskurivaraston 
toiminnoista ja puskurivarastotilin taloudellisesta tilanteesta. Kunkin kuukauden 
kertomuksen on oltava jäsenmaiden saatavilla kolmenkymmenen päivän kuluessa kuukauden 
päättymisestä lukien. 
8. Puskurivaraston liiketoimia koskevien tietojen tulee sisältää tiedot puskuriva­
rastotoimintojen määristä, hinnoista, laaduista, luokista ja markkinoista sekä aikaansaadusta 
varaston kierrätyksestä. Puskurivarastotilin taloudellista asemaa koskevien tietojen tulee 
sisältää tiedot talletusten koroista ja ehdoista, käytetyistä valuutoista sekä muut 
asiaankuuluvat tiedot 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista asiakohdista. 
31 artikla 
Hinta-asteikon tarkastelu ja muuttaminen 
A. Viitehinta 
1. Kaikenlaisen viitehinnan tarkastelun tai muuttamisen, mukaan lukien puskuri­
varaston nettomuutoksien seurauksena tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti tapahtuva 
tarkastelu ja muuttaminen, on perustuttava markkinoiden kehitykseen. Puskurivaraston 
30 
johtaja laskee juuri ennen neuvoston ensimmäistä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen 
pidettävää istuntoa ja sen jälkeen joka 12. kuukausi edellisen kuuden kuukauden osalta 
päivittäisen markkinaosoitinhinnan keskiarvon ja vertaa tätä arvoa molempiin 
väliintulohintoihin. Tämä laskentapäivä on vahvistettava vähintään kolme kuukautta 
aikaisemmin, lukuun ottamatta ensimmäistä tarkastelua, ja sen on oltava neuvoston istuntoa 
edeltävä päivä. 
a) Jos kuuden kuukauden päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on 
ylemmän tai alemman väliintulohinnan tasolla tai näiden kahden hinnan välillä, viitehintaa 
ei muuteta. 
b) Jos kuuden kuukauden päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on 
alemman väliintulohinnan alapuolella, viitehintaa alennetaan automaattisesti viisi prosenttia 
sen tasosta ja se tulee voimaan seuraavana päivänä. Tavallisesti neuvosto kokoontuisi 
kyseisenä päivänä tarkkailemaan muutosta. Neuvosto voi tarkastella viitehintaa ja määrä­
enemmistöllä päättää alentaa viitehintaa prosenttimääräisesti enemmän. 
ç) Jos kuuden kuukauden päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on 
ylemmän väliintulohinnan yläpuolella, viitehintaa korotetaan automaattisesti viisi prosenttia 
sen tasosta ja se tulee voimaan seuraavana päivänä. Tavallisesti neuvosto kokoontuisi 
kyseisenä päivänä tarkkailemaan muutosta. Neuvosto voi tarkastella viitehintaa ja määrä­
enemmistöllä päättää korottaa viitehintaa prosenttimääräisesti enemmän. 
d) Neuvoston ensimmäisessä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen 
pidettävässä sääntömääräisessä istunnossa kaikki 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan 
nojalla tehtävät muutokset ovat kuitenkin 4 prosenttia. 
e) Vertailun vuoksi viitehinta ja kuuden kuukauden päivittäinen 
markkinaosoitinhinta lasketaan kahden desimaalin tarkkuudella. 
2. Jos puskurivaraston nettomuutos on 100 000 tonnia viimeisimmän neuvoston 
sääntömääräisen istunnon jälkeen, toimitusjohtaja kutsuu koolle neuvoston erityisistunnon 
tilanteen arvioimiseksi. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää ryhtyä asianmukaisiin 
toimenpiteisiin, joita voivat olla: 
a) puskurivarastotoimintojen lakkauttaminen; 
31 
b) puskurivaraston ostojen tai myyntien määrän muuttaminen; 
ja 
c) viitehinnan muuttaminen. 
3. Jos puskurivarastossa on tehty 300 000 tonnin netto-ostot tai nettomyynnit 
sen jälkeen, kun hintaa on viimeksi muutettu (a) vuoden 1987 kansainvälisen luonnonku­
misopimuksen 3! artiklan 3 kohdan mukaisesti, (b) tämän kohdan mukaisesti, tai (c) tämän 
artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettuna viimeisimmästä muutoksesta, viitehintaa alennetaan 
tai vastaavasti korotetaan 3 prosenttia voimassa olevasta tasostaan, ellei neuvosto 
määräenemmistöllä päätä alentaa tai vastaavasti korottaa sitä prosenttimääräisesti enemmän. 
A. Sen estämättä, mitä 29 artiklan 4 kohdassa määrätään, viitehinnan muutos ei 
saa johtaa siihen, että laukaisuhinta puhkaisee indikatiivisen hinnan. 
5. Sen estämättä, mitä 31 artiklan 1 kohdassa ja 31 artiklan 3 kohdassa määrä­
tään, viitehinnan muutos ei saa johtaa siihen, että väliintulohinta poikkeaa tasosta, jolla 
varapuskurivarasto otetaan käyttöön 30 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 
B. Indikatiiviset hinnat 
6. Neuvosto voi määräenemmistöllä muuttaa alempaa ja ylempää indikatiivista 
hintaa tämän artiklan tässä osassa esitettyjen tarkastelujen yhteydessä. 
7. Neuvoston tulee varmistaa että indikatiivisten hintojen muutokset ovat 
kehittyvien markkinasuuntausten ja -olosuhteiden mukaisia. Tässä yhteydessä neuvoston on 
otettava huomioon luonnonkumin hintojen, kulutuksen, tuotannon, tuotantokustannusten ja 
varastojen yleinen kehitys ja puskurivarastossa olevan luonnonkumin määrä sekä puskuriva­
rastotilin taloudellinen asema. 
8. Alemman ja ylemmän indikatiivisen hinnan tarkastelu on suoritettava: 
a) 24 kuukauden kuluttua viimeisimmästä vuoden 1987 kansainvälisen luonnon­
kumisopimuksen 31 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesta tarkastelusta 
32 
tai, jos tämä sopimus tulee voimaan myöhemmin kuin 1 päivänä toukokuuta 
1996, ensimmäisessä tämän sopimuksen mukaisessa neuvoston istunnossa ja 
sen jälkeen joka 24. kuukausi; 
b) poikkeuksellisissa olosuhteissa, jäsenmaan tai yhteensä vähintään 200 ääntä 
neuvostossa edustavien jäsenmaiden pyynnöstä; 
ja 
c) kun viitehintaa on muutettu (i) alaspäin alemman indikatiivisen hinnan 
viimeisimmän muutoksen jälkeen tai vuoden 1987 kansainvälisen 
luonnonkumisopimuksen voimaantulon jälkeen, tai (ii) ylöspäin ylemmän 
indikatiivisen hinnan viimeisimmän muutoksen jälkeen tai vuoden 1987 
kansainvälisen luonnonkumisopimuksen voimaantulon jälkeen vähintään 3 
prosenttia tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti ja vähintään 5 prosenttia tämän 
artiklan 1 kohdan mukaisesti tai vähintään tämä määrä tämän artiklan 1, 2 
ja/tai 3 kohdan mukaisesti edellyttäen, että päivittäisten 
markkinaosoitinhintojen keskiarvo on 60 päivän ajan viimeisimmän 
viitehinnan muutoksen jälkeen joko alemman väliintulohinnan alapuolella tai 
vastaavasti ylemmän väliintulohinnan yläpuolella. 
9. Tämän artiklan 6, 7 ja 8 kohdan määräysten estämättä alempaa tai ylempää 
indikatiivista hintaa ei koroteta, jos päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo tämän 
artiklan mukaista hinta-asteikon tarkastelua edeltäneen kuuden kuukauden ajanjakson aikana 
on viitehinnan alapuolella. Samoin alempaa tai ylempää indikatiivista hintaa ei alenneta, jos 
päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo tämän artiklan mukaista hinta-asteikon 
tarkastelua edeltäneen kuuden kuukauden ajanjakson aikana on viitehinnan yläpuolella. 
32 artikla 
Markkinaosoitinhinta 
1. Päivittäiseksi markkinaosoitinhinnaksi vahvistetaan luonnonkumimarkkinoita 
heijastava yhdistetty, painotettu keskiarvo päivittäisistä neuvoston määrittämistä hinnoista 
Kuala Lumpurin, Lontoon, New Yorkin ja Singaporen markkinoilla ja muilla vastaavilla 
vakiintuneilla kaupallisilla markkinoilla, joista neuvosto päättää. Aluksi päivittäinen mark-
33 
kinaosoitinhinta käsittää luonnonkumilaadut ja -tyypit RSS l, RSS 3 ja TSR 20 ja niiden 
painotus on suhteessa 2:3:5. Kaikki noteeraukset muutetaan f.o.b. Malesian/Singaporen 
satamissa Malesian/Singaporen valuutaksi. 
2. Neuvosto tarkastelee päivittäisen markkinaosoitinhinnan tyyppi/laatu -koostu­
muksen painotuksia ja laskentamenetelmiä sekä markkinoiden lukumäärää ja voi 
määräenemmistöllä muuttaa sitä varmistaakseen, että se kuvastaa luonnonkumimarkkinoita. 
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää ottaa päivittäisen markkinaosoitinhinnan 
laskennassa huomioon useampia vakiintuneita kaupallisia markkinoita, jos tällaisten 
markkinoiden katsotaan vaikuttavan luonnonkumin kansainväliseen hintaan. 
3. Markkinaosoitinhinta pidetään tässä sopimuksessa esitettyjen hintatasojen 
tasalla tai niiden ylä- tai alapuolella, jos päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo 
viiden viimeisen markkinapäivän ajalta on näiden hintatasojen tasalla tai niiden ylä- tai 
alapuolella. 
33 artikla 
Puskurivarastojen koostumus 
1. Neuvosto nimeää ensimmäisessä istunnossaan tämän sopimuksen tultua 
voimaan uritettujen savustettujen kumilevyjen ja teknisesti eriteltyjen kumien 
kansainvälisesti tunnustetut standardilaadut ja -tyypit, jotka sisällytetään puskurivarastoon 
edellyttäen, että ne täyttävät seuraavat tunnusmerkit: 
a) alin puskurivarastoon hyväksytty luonnonkumilaatu ja -tyyppi on RSS 3 ja 
TSR 20; 
Ja 
b) kaikki tämän kohdan a alakohdan nojalla hyväksytyt laadut ja tyypit, jotka 
muodostavat vähintään 3 prosenttia edellisen kalenterivuoden kansainvälisestä 
luonnonkumikaupasta, on nimettävä. 
2. Neuvosto voi määräenemmistöllä muuttaa näitä tunnusmerkkejä ja/tai 
valittuja tyyppejä/laatuja, mikäli tämä on tarpeellista sen varmistamiseksi, että 
34 
puskurivaraston koostumus kuvastaa vallitsevaa markkinatilannetta, tämän sopimuksen 
vakautuspäämäärät saavutetaan ja puskurivarastojen laadun korkea kaupallinen taso 
säilytetään. 
3. Puskurivaraston johtajan olisi kaikin tavoin pyrittävä varmistamaan, että 
puskurivaraston koostumus kuvastaa tarkasti luonnonkumin vienti/tuontimalleja edistäessään 
tämän sopimuksen 
vakautustavoitteita. 
4. Neuvosto voi määräenemmistöllä määrätä puskurivaraston johtajan 
muuttamaan puskurivaraston koostumusta, jos hintojen vakauttaminen sitä vaatii. 
34 artikla 
Puskurivarastojen sijainti 
1. Puskurivarastojen sijainnin tulee varmistaa taloudellinen ja tehokas 
kaupallinen toiminta. Tämän periaatteen mukaisesti puskurivarastot sijaitsevat sekä viejä-
että tuojajäsenmaiden alueilla, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. Puskurivaras­
tojen kumin jaon on oltava tämän sopimuksen vakauttamispäämäärien mukainen ja samalla 
kustannuksia minimoiva. 
2. Korkean kaupallisen laatutason säilyttämiseksi puskurivarastoja säilytetään 
vain vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen neuvoston päättämien tai sen 
tämän sopimuksen perusteella muuttamien tunnusmerkkien perusteella hyväksytyissä 
varastoissa. 
3. Tämän sopimuksen tultua voimaan neuvosto laatii ja hyväksyy luettelon 
varastoista ja niiden käyttämiseksi tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto voi tarvittaessa 
tarkastaa vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen neuvoston hyväksymän 
luettelon varastoista ja sanotun neuvoston laatimat tunnusmerkit ja vastaavasti säilyttää ne 
tai korjata niitä. 
4. Neuvosto tarkistaa säännöllisin väliajoin myös puskurivarastojen sijainnin ja 
se voi määräenemmistöllä määrätä puskurivarastojen johtajan muuttamaan puskurivarastojen 
sijaintia taloudellisen ja tehokkaan kaupallisen toiminnan varmistamiseksi. 
35 
35 artikla 
Puskurivarastojen laadun ylläpito 
Puskurivarastojen johtaja varmistaa, että kaikkien puskurivarastojen hankinta ja ylläpito 
tapahtuu korkealla kaupallisella laatutasolla. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi hän voi 
kierrättää puskurivarastoon varastoitua luonnonkumia tarpeen mukaan varmistaakseen 
laatutason säilymisen ottaen asiaankuuluvasti huomioon tällaisen kierrätyksen kustannukset 
ja vaikutukset markkinoiden vakavuuteen. Kierrätyskustannukset viedään 
puskurivarastotilille. 
36 artikla 
Puskurivaraston toiminnan rajoittaminen tai keskeyttäminen 
1. Edellä olevan 30 artiklan määräysten estämättä neuvosto voi koolla ollessaan 
määräenemmistöllä rajoittaa tai keskeyttää puskurivaraston toiminnan, jollei sen mielestä 
kyseisen artiklan nojalla puskurivaraston johtajalle asetettujen velvollisuuksien täyttäminen 
ei saavuta tämän sopimuksen tavoitteita. 
2. Jollei neuvosto ole koolla, toimitusjohtaja voi neuvoteltuaan asiasta 
puheenjohtajan kanssa rajoittaa tai lakkauttaa puskurivaraston toiminnan, jollei hänen 
mielestään 30 artiklan nojalla puskurivaraston johtajalle asetettujen velvollisuuksien 
täyttäminen saavuta tämän sopimuksen tavoitteita. 
3. Välittömästi tämän artiklan 2 kohdan nojalla päätetyn puskurivaraston 
toiminnan rajoittamisen tai lakkauttamisen jälkeen toimitusjohtaja kutsuu neuvoston koolle 
tätä päätöstä tarkastelemaan. Huolimatta 13 artiklan 4 kohdan määräyksistä, neuvosto 
kokoontuu 10 päivän kuluessa rajoittamisesta tai lakkauttamisesta ja vahvistaa tai peruuttaa 
määräenemmistöllä rajoittamisen tai lakkauttamisen. Jos neuvosto ei pääse asiassa 
päätökseen siinä istunnossa, puskurivaraston toiminta jatkuu ilman mitään tämän artiklan 
nojalla asetettuja rajoituksia. 
4. Niin kauan kuin tämän artiklan mukainen puskurivaraston toiminnan 
rajoittaminen tai lakkauttaminen on voimassa, neuvosto ottaa päätöksen uudelleen 
36 
tarkasteltavakseen vähintään kerran kolmessa kuukaudessa. Ellei neuvoston tätä uudelleen 
tarkastelua varten kokoontunut istunto vahvista määräenemmistöllä rajoittamisen tai 
lakkauttamisen jatkamista tai päätä asiasta, puskurivaraston toiminta jatkuu rajoituksetta. 
37 artikla 
Puskurivarastotilin maksuosuuksiin liittyvät seuraamukset 
1. Jollei jäsenmaa täytä velvollisuuttaan suorittaa maksuosuuttaan 
puskurivarastotilille sen erääntymispäivään mennessä, jäsenmaan maksujen katsotaan 
viivästyneen. Jäsenmaata, jonka maksut ovat viivästyneet 60 päivää tai enemmän, ei katsota 
jäsenmaaksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista asioista äänestettäessä. 
2. Jäsenmaan, jonka maksut ovat viivästyneet 60 päivää tai enemmän tämän 
artiklan 1 kohdan mukaisesti, ääni- ja muut oikeudet peruutetaan, ellei neuvosto määrä­
enemmistöllä toisin päätä. 
3. Jäsenmaa, jonka maksut ovat viivästyneet, maksaa korkoa isäntävaltion 
korkeimman korkokannan mukaan maksujen erääntymispäivästä lukien. Muut viejä- ja 
tuojajäsenmaat voivat kattaa täten syntyneen vajauksen vapaaehtoisesti suoritettavilla 
maksuilla. 
4. Jäsenmaan maksujen ei katsota viivästyneen, jos vaje sen osallistumisessa 
johtuu ainoastaan valuuttakurssin vaihteluista 60 päivän aikana maksupyynnön esittämisen 
jälkeen. Tässä tapauksessa vajeesta ei peritä korkoa. Jäsenmaan on kuitenkin katettava 
kaikki tällaiset vajeet 60 päivän kuluessa maksusta. 
5. Kun laiminlyönti on neuvostoa tyydyttävällä tavalla oikaistu, vähintään 60 
päivää maksuissaan viivästyneen jäsenmaan ääni- ja muut oikeudet palautetaan. Jos muut 
jäsenmaat ovat suorittaneet vapaaehtoisia maksuja, ne hyvitetään näille kokonaan. 
38 artikla 
Puskurivarastotilin maksuosuuksien tarkistaminen 
37 
1. Kun äänet jaetaan uudelleen kunkin varainhoitovuoden ensimmäisessä istunnossa tai 
järjestön jäsenyyden muuttuessa, neuvosto tekee tarpeelliset korjaukset kunkin jäsenmaan 
maksuosuuteen puskurivarastotilille tämän artiklan määräysten mukaisesti. Tätä tarkoitusta varten 
toimitusjohtaja määrittelee: 
a) kunkin jäsenmaan nettokäteismaksuosuuden vähentämällä jäsenmaan maksuosuuden 
hyvityksen tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisen jäsenmaan tämän 
sopimuksen voimaantulon jälkeen suorittamien maksuosuuksien kokonaismäärästä; 
b) kokonaisnettomaksut, laskemalla yhteen kertyneet maksut ja vähentämällä tämän 
artiklan 2 kohdan mukaisesti lasketut kokonaishyvitykset; 
c) kunkin jäsenmaan korjatun nettomaksuosuuden suhteuttamalla kokonaisnettomaksut 
jäsenmaiden kesken kunkin jäsenmaan 14 artiklan mukaisen neuvostossa olevan 
korjatun äänimäärän perusteella ja, jollei 27 artiklan 3 kohdan määräyksistä muuta 
johdu, edellyttäen, että kunkin jäsenmaan ääniosuus tämän artiklan tarkoituksia 
varten lasketaan ottamatta huomioon, että äänioikeus on peruutettu joltakin 
jäsenmaalta tai äänet on tästä johtuen jaettu uudelleen. 
Jos jäsenmaan nettokäteismaksuosuus ylittää sen korjatun nettomaksuosuuden, 
hyvitetään kyseiselle jäsenmaalle puskurivarastotililtä erotus, josta on vähennetty 
maksamattomat viivästyksestä aiheutuneet sakkokorot. Jos jäsenmaan korjattu net-
tomaksuosuus ylittää sen nettokäteismaksuosuuden, kyseinen jäsenmaa hyvittää 
puskurivarastotilille erotuksen, johon on lisätty maksamattomat viivästyksestä 
aiheutuneet sakkokorot. 
2. Jos neuvosto ottaen huomioon 28 artiklan 2 ja 3 kohdan päättää, että nettokä-
teismaksuosuudet ylittävät seuraavien neljän kuukauden aikana puskurivaraston toiminnan 
tukemiseksi tarvittavat varat, neuvosto hyvittää ylimääräiset nettokäteismaksuosuudet, joista on 
vähennetty ensimmäiset maksuosuudet, ellei se päätä määräenemmistöllä, ettei hyvitystä lainkaan 
makseta tai että sitä ei makseta täysimääräisenä. Jäsenmaita hyvitetään suhteessa niiden 
nettokäteismaksuosuuksiin, joista vähennetään maksamattomat viivästyksestä aiheutuneet 
sakkokorot. Maksuissaan viivästyneiden jäsenmaiden maksamatta olevaa maksuosuutta alennetaan 
samassa suhteessa kuin hyvitys on kokonaisnettokäteismaksuosuuksista. 
38 
3. Jäsenmaan pyynnöstä voidaan sille tuleva hyvitys säilyttää 
puskurivarastotilillä. Jos jäsenmaa pyytää hyvityksensä säilyttämistä puskurivarastotilillä, 
hyvitetään tämä määrä kaikissa 28 artiklan mukaan pyydetyissä lisämaksuosuuksissa. 
Jäsenmaan pyynnöstä puskurivarastotilille pidätetylle hyvitysmäärälle maksetaan korkoa sen 
keskikorkokannan mukaan, joka puskurivarastotilillä oleville varoille maksetaan, alkaen 
siitä päivästä, jolloin määrä olisi tullut suorittaa jäsenmaalle todellista suorituspäivää 
edeltävään päivään saakka. 
4. Toimitusjohtajan on ilmoitettava välittömästi jäsenmaille tämän artiklan 1 ja 
2 kohdan mukaisesti laadittujen korjausten tuloksena tarvittavista maksuista tai hyvityksistä. 
Nämä jäsenmaiden maksut tai jäsenmaille tulevat hyvitykset on suoritettava 60 päivän 
kuluessa toimitusjohtajan ilmoituksesta. 
5. Jos puskurivarastotilillä olevien käteisvarojen määrä ylittää jäsenmaiden 
kokonaisnettokäteismaksuosuudet, jaetaan nämä ylijäävät varat tämän sopimuksen voimassa­
olon lakatessa. 
39 artikla 
Puskurivarasto ja valuuttakurssimuutokset 
1. Jos Malesian ringgitin/Singaporen dollarin ja tärkeimpien luonnonkumin 
viejä- ja tuojajäsenmaiden valuuttojen välinen kurssi muuttuu siinä määrin, että sillä on 
huomattava vaikutus puskurivaraston toimintaan, toimitusjohtajan on pyydettävä 36 artiklan 
mukaisesti tai jäsenmaat voivat 13 artiklan mukaisesti pyytää neuvostoa kokoontumaan 
erityisistuntoon. Neuvosto kokoontuu 10 päivän kuluessa vahvistaakseen tai peruuttaakseen 
toimitusjohtajan 36 artiklan perusteella jo suorittamat toimenpiteet ja se voi 
määräenemmistöllä päättää ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin mukaan lukien 
hinta-asteikon mahdolliseen tarkastamiseen 31 artiklan 1 ja 6 kohdan ensimmäisten 
lauseiden periaatteiden mukaisesti. 
2. Neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä menettelytavan, jolla määritellään 
näiden valuuttojen vaihtokurssien huomattavat muutokset yksinomaan varmistaakseen, että 
neuvosto kokoontuu ajoissa. 
3. Jos Malesian ringgitin ja Singaporen dollarin välinen ero vaikuttaa huomatta-
39 
vasti puskurivaraston toimintaan, neuvosto kokoontuu tarkastelemaan tilannetta ja se voi 
harkita yhden ainoan valuutan käyttöönottamista. 
40 artikla 
Puskurivarastotilin loppuselvitysmenettely 
1. Tämän sopimuksen voimassaolon lakatessa puskurivaraston johtaja arvioi 
tämän artiklan määräysten mukaisesti puskurivarastotilillä olevien varojen rahaksi 
muuttamisesta tai uudelle kansainväliselle luonnonkumisopimukselle siirtämisestä aiheutuvat 
kustannukset ja varaa kyseisen määrän erilliselle tilille. Mikäli varat eivät ole riittävät, 
puskurivaraston johtajan on myytävä riittävästi luonnonkumia puskurivarastosta saadakseen 
vaadittavan lisäsumman. 
2. Jäsenmaan osuus puskurivarastotilistä lasketaan seuraavasti: 
a) puskurivaraston arvo on siellä olevan kaikentyyppisen/laatuisen 
luonnonkumin kokonaismäärän arvo laskettuna sen halvimman hinnan 
mukaan, joka vastaavilla tyypeillä/laaduilla on tämän sopimuksen päättymistä 
edeltävinä 30 markkinapäivinä ollut 32 artiklassa tarkoitetuilla markkinoilla; 
b) puskurivarastotilin arvo on puskurivaraston ja puskurivarastotilin 
käteisvarojen yhteisarvo tämän sopimuksen Iakkaamispäivänä, vähennettynä 
tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti varatulla määrällä; 
c) kunkin jäsenmaan nettokäteismaksuosuus on sen tämän sopimuksen 
voimassaoloaikana suorittamien maksuosuuksien summa vähennettynä 
kaikilla 38 artiklan mukaisesti tehdyillä hyvityksillä, viivästyksestä 
aiheutuneet 37 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksetut sakkokorot eivät ole 
maksuosuutta puskurivarastotilille; 
d) jos puskurivarastotilin arvo on joko suurempi tai pienempi kuin 
kokonaisnettokäteismaksuosuudet, ylijäämä jaetaan jäsenmaiden kesken 
suhteessa kunkin jäsenmaan tämän sopimuksen mukaiseen aikapainotettuun 
osuuteen nettomaksuosuuksista. Vajaus jaetaan jäsenmaiden kesken suhteessa 
kunkin maan keskimääräiseen äänimäärään jäsenmaan jäsenyysaikana. 
40 
Vahvistettaessa kunkin jäsenmaan osuutta vajauksesta, jäsenmaan äänimäärä 
lasketaan ottamatta huomioon, että äänioikeus on peruutettu joltakin 
jäsenmaalta tai äänet on siitä syystä jaettu uudelleen; 
e) kunkin jäsenmaan osuus puskurivarastotilistä käsittää sen nettokäteismak­
suosuuden, josta on vähennetty tai johon on lisätty sen osuus 
puskurivarastotilin vajauksista tai ylijäämistä ja josta on vähennetty sen 
mahdollinen vastuu maksamattomista viivästyskoroista. 
3. Jos tämän sopimuksen korvaa välittömästi uusi kansainvälinen luonnonku­
misopimus, neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä menettelytavat, jotka varmistavat uuteen 
sopimukseen osallistumaan aikovien jäsenmaiden puskurivarastotiliosuuksien tehokkaan 
siirtymisen uuteen sopimukseen tämän uuden sopimuksen mukaisesti. Jokainen jäsenmaa, 
joka ei halua osallistua uuteen sopimukseen, on oikeutettu saamaan maksun osuudestaan: 
a) käytettävissä olevasta käteisestä rahasta suhteessa jäsenmaan prosenttimääräi­
nen osuuteen puskurivarastotilin nettokäteismaksuosuuksista 3 kuukauden 
kuluessa; ja 
b) nettotuotosta, joka saadaan puskurivarastojen luovutuksesta tavanmukaisella 
myynnillä tai siirrolla uudelle kansainväliselle luonnonkumisopimukselle 
voimassa olevilla markkinahinnoilla, mikä tulee saattaa päätökseen 12 
kuukauden kuluessa; ellei neuvosto päätä määräenemmistöllä korottaa tämän 
kohdan a alakohdan mukaisia maksuja. 
4. Jos tätä sopimusta ei sen päättyessä korvata uudella puskurivarastoa 
ylläpitävällä kansainvälisellä luonnonkumisopimuksella, neuvosto hyväksyy 
määräenemmistöllä menettelytavat, joilla ohjataan puskurivaraston säännönmukainen myynti 
67 artiklan 6 kohdassa määritetyn maksimiajan kuluessa ottaen huomioon seuraavat 
rajoitukset: 
a) uusia luonnonkumiostoja ei tehdä; 
b) järjestö ei sitoudu mihinkään uusiin kuluihin lukuun ottamatta 
puskurivaraston myynnin aiheuttamia välttämättömiä kuluja. 
41 
5. Loukkaamatta jäsenmaan oikeutta ottaa luonnonkumia tämän artiklan 6 
kohdan mukaisesti puskurivarastotilille jäävä käteinen raha jaetaan heti jäsenmaille niiden 
osuuksien suhteessa, kuten tämän artiklan 2 kohdassa on määrätty. 
6. Käteismaksun sijasta jäsenmaa voi valintansa mukaan ottaa osuutensa 
puskurivaraston varoista osittain tai kokonaan luonnonkumina neuvoston hyväksymien 
menettelytapojen mukaisesti. 
7. Neuvosto hyväksyy sopivan menettelytavan jäsenmaiden puskurivarastoti­
liosuuksien tarkistamiseksi ja maksamiseksi. Tämä tarkistus koskee: 
a) mahdollista ristiriitaa tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa määrätyn luon­
nonkumin hinnan ja sen hinnan välillä, jolla puskurivarasto on myyty osittain 
tai kokonaan puskurivaraston lopetusmenettelyn mukaisesti; 
ja 
b) arvioitujen ja todellisten lopetuskulujen välistä erotusta. 
8. Neuvosto kokoontuu 30 päivän kuluessa puskurivarastotilin viimeisistä 
tilitapahtumista toteuttaakseen lopulliset tilinpäätökset jäsenmaiden kesken 30 päivän 
kuluessa. 
IX LUKU 
SUHDE PERUSHYÖDYKKEIDEN YHTEISRAHASTOON 
41 artikla 
Suhde Perushyödykkeiden yhteisrahastoon 
L. Järjestö kävttää hyväkseen kaikkia perushyödykkeiden yhteisrahaston suomia 
mahdollisuuksia. 
2. Kaikkien perushyödykkeiden yhteisrahaston toisen kohdan nojalla 
rahoitettujen hankkeiden täytäntöönpanon osalta järjestö, nimitetyn kansainvälisen 
42 
perushvödvke-elimen ominaisuudessa, ei saa sitoutua mihinkään taloudellisiin velvoitteisiin, 
mukaan lukien yksittäisten jäsenmaiden tai muiden yksiköiden antamat takeet. Järjestö 
eivätkä jäsenmaat järjestön jäsenyyden vuoksi ole vastuussa jonkun jäsenmaan tai yksikön 
tällaisten hankkeiden yhteydessä antamista tai ottamista lainoista aiheutuvista sitoumuksista. 
X LUKU 
TARJONTA JA PÄÄSY MARKKINOILLE SEKÄ MUUT TOIMENPITEET 
42 artikla 
Tarjonta ja pääsy markkinoille 
1. Viejäjäsenmaat sitoutuvat kaikin mahdollisin keinoin noudattamaan 
menettelytapoja ja ohjelmia, jotka takaavat kuluttajille jatkuvan luonnonkumivarojen 
saatavuuden. 
2. Tuojajäsenmaat sitoutuvat kaikin mahdollisin keinoin noudattamaan menettelytapoja, 
jotka takaavat luonnonkumin pääsyn niiden markkinoille. 
43 artikla 
Muut toimenpiteet 
1. Tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi neuvosto yksilöi ja ehdottaa 
tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä ja menettelytapoja, joiden avulla pyritään edistämään: 
a) tuottajajäsenmaiden luonnonkumitalouden kehitystä laajentamalla ja paranta­
malla tuotantoa, tuotantokykyä ja markkinointia, lisäten tällä tavoin tuottaja-
jäsenmaiden vientituloja ja parantaen samalla luonnonkumin tarjonnan 
luotettavuutta. Tätä tarkoitusta varten muiden toimenpiteiden komitea laatii 
taloudellisia ja teknisiä analyysejä yksilöidäkseen: 
i) viejä- ja tuojajäsenmaiden kannalta hyödyllisiä luonnonkumin 
tutkimus- ja kehittämisohjelmia ja -hankkeita, mukaan lukien 
tieteellisen tutkimuksen määrätyillä alueilla; 
43 
ii) luonnonkumiteollisuuden tuottavuutta parantavia ohjelmia ja 
hankkeita; 
iii) menettelytapoja luonnonkumin laadun parantamiseksi ja 
yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi luonnonkumin 
laatumääräyksissä ja-kuvauksissa; 
iv) keinoja raakaluonnonkumin käsittelyn, markkinoinnin ja 
jakelun parantamiseksi; 
b) luonnonkumista valmistettujen lopputuotteiden kehittämistä. Tätä tarkoitusta 
varten muiden toimenpiteiden komitea tekee tarvittavia taloudellisia ja 
teknisiä analyysejä yksilöidäkseen ohjelmia ja hankkeita, jotka johtavat 
luonnonkumin lisääntyviin ja uusiin käyttötapoihin. 
2. Neuvosto harkitsee tällaisten toimenpiteiden ja keinojen taloudellisia 
vaikutuksia sekä pyrkii edistämään ja helpottamaan riittävien rahavarojen hankkimista 
tarkoituksenmukaisella tavalla sellaisista lähteistä kuin kansainvälisistä rahoituslaitoksista ja 
Perushyödykkeiden yhteisrahaston toiselta tililtä. 
3. Neuvosto voi hyväksyä kaiken hyväksyttyjen hankkeiden tukemiseen tarkoite­
tun vapaaehtoisen tuen tämän artiklan täytäntöön panemiseksi. Taloudellisen tuen hallintoa 
koskevat neuvoston määräenemmistöllä vahvistettavat säännöt. 
4. Neuvosto voi sopivin tavoin antaa jäsenmaille, kansainvälisille laitoksille ja 
järjestöille suosituksia edistääkseen tämän artiklan mukaisten toimenpiteiden toteuttamista. 
5. Muiden toimenpiteiden komitea tarkastelee aika ajoin niiden toimenpiteiden 
edistymistä, joita neuvosto on päättänyt tukea ja suositella sekä antaa kertomuksia asiasta 
neuvostolle. 
XI LUKU 
NEUVOTTELUT KANSALLISISTA TOIMENPITEISTÄ 
44 
44 artikla 
Neuvottelut 
Neuvosto käy jäsenmaan pyynnöstä neuvotteluja yksittäisen hallituksen luonnonkumipoli-
tiikasta, jos tällä on suora vaikutus tarjontaan tai kysyntään. Neuvosto voi esittää 
suosituksensa jäsenmaiden harkittavaksi. 
XII LUKU 
TILASTOT, TUTKIMUKSET JA TIEDOTUSTOIMINTA 
45 artikla 
Tilastot ja tiedotustoiminta 
1. Neuvosto kerää, järjestää ja tarvittaessa julkaisee tämän sopimuksen tyydyttä­
vän toiminnan kannalta tarpeellista tilastotietoa luonnonkumista ja siihen liittyvistä aloista. 
2. Jäsenmaat toimittavat neuvostolle täsmällisesti ja mahdollisimman laajasti 
saatavissa olevia tietoja eri luonnonkumilaatujen ja -tyyppien tuotannosta, kulutuksesta ja 
kansainvälisestä kaupasta. 
3. Neuvosto voi myös pyytää jäsenmaita toimittamaan muita saatavissa olevia, 
mm. tämän sopimuksen tyydyttävän toiminnan kannalta tarpeellisia tietoja luonnonkumiin 
liittyviltä aloilta. 
4. Jäsenmaiden on toimitettava kaikki edellä mainitut tilastot ja tiedot 
kohtuullisen ajan kuluessa itselleen sopivimmalla tavalla niin laajasti kuin se on niiden 
kansallisen 
lainsäädännön mukaan mahdollista. 
5. Neuvosto solmii läheiset suhteet asianmukaisiin kansainvälisiin järjestöihin, 
mm. kansainväliseen kumintutkimusryhmään sekä perushyödykepörsseihin voidakseen 
varmistua siitä, että se saa ajankohtaista luotettavaa tietoa luonnonkumin tuotannosta, 
kulutuksesta, varastoista, kansainvälisestä kaupasta ja hinnoista sekä muista luonnonkumin 
45 
kysyntään ja tarjontaan vaikuttavista tekijöistä. 
6. Neuvosto pyrkii varmistamaan, ettei mikään julkaistu tieto vahingoita 
luonnonkumia tai siihen liittyviä tuotteita tuottavien, jalostavien tai markkinoivien 
henkilöiden tai 
yhtiöiden toiminnan luottamuksellisuutta. 
46 artikla 
Vuosittaiset markkina-arviot ja tutkimukset 
1. Neuvosto laatii vuosittain arvion maailman luonnonkumitilanteesta 
jäsenmaiden ja asiaankuuluvien hallitustenvälisten ja kansainvälisten järjestöjen toimittamien 
tietojen valossa. 
2. Vähintään kerran puolessa vuodessa neuvosto laatii myös arvion eri 
luonnonkumityyppien ja -laatujen tuotannosta, kulutuksesta, viennistä ja tuonnista, mikäli 
mahdollista 
seuraavien kuuden kuukauden ajaksi ja saattaa tämän arvion jäsenmaiden tietoon. 
3. Neuvosto ryhtyy sopiviin toimenpiteisiin tutkiakseen luonnonkumin 
tuotannon, kulutuksen, kaupan, markkinoinnin ja hintojen kehitystä samoin kuin maailman 
luonnonkumitalouden lyhyen ja pitkän aikavälin ongelmia. 
47 artikla 
Vuosittainen tarkastelu 
Neuvosto tarkastelee vuosittain tämän sopimuksen toimintaa, mukaan lukien toiminnan 
yhdenmukaisuus sopimuksen hengen ja tavoitteiden kanssa. Neuvosto voi sitten antaa 
jäsenmaille suosituksia tämän sopimuksen toiminnan parantamistavoista ja -keinoista. 
XIII LUKU 
ERINÄISET MÄÄRÄYKSET 
46 
48 artikla 
Jäsenmaiden yleiset velvoitteet ja sitoumukset 
1. Tämän sopimuksen voimassaoloaikana jäsenmaiden tulee pyrkiä parhaansa 
mukaan toimimaan keskenään yhteistyössä edistääkseen tämän sopimuksen tavoitteiden 
saavuttamista eikä niiden tule ryhtyä mihinkään näiden tavoitteiden vastaisiin toimenpitei­
siin. 
2. Jäsenmaiden tulee pyrkiä erityisesti parantamaan luonnonkumitalouden 
olosuhteita ja rohkaista luonnonkumin tuotantoa ja käyttöä edistääkseen 
luonnonkumitalouden kasvua ja uudenaikaistamista tuottajien ja kuluttajien yhteiseksi 
hyödyksi. 
3. Jäsenmaiden tulee hyväksyä kaikki neuvoston tämän sopimuksen nojalla 
tekemät päätökset itseään sitoviksi eikä niiden tule ryhtyä toimenpiteisiin, jotka rajoittaisivat 
päätöksiä tai olisivat niiden vastaisia. 
4. Jäsenmaille tämän sopimuksen toiminnasta syntyvä vastuu joko järjestöä tai 
kolmansia tahoja kohtaan rajoittuu siihen velvoitteiden määrään, joka on hallinnolliseen 
talousarvioon ja puskurivarastoon tulevien maksuosuuksien osalta määrätty tämän sopi­
muksen VII ja VIII luvun mukaisesti sekä velvoitteisiin, joita neuvosto voi ottaa 
tehtäväkseen 41 artiklan mukaisesti. 
49 artikla 
Kaupan esteet 
1. Neuvosto yksilöi 46 artiklassa tarkoitetun maailman luonnonkumitilannetta 
koskevan vuotuisen arvion mukaisesti kaikki raakakumin sekä sen puolijalosteiden ja 
jalosteiden kaupan laajentumisen esteet. 
2. Neuvosto voi tämän artiklan tarkoitusperiä edistääkseen antaa jäsenmaille 
suosituksia, jotta nämä kysymykseen tulevilla kansainvälisillä foorumeilla etsisivät yhteisesti 
hyväksyttäviä, näiden esteitten asteittaiseen siirtämiseen ja mikäli mahdollista poistamiseen 
tähtääviä käytännön toimenpiteitä. Neuvoston on säännöllisin väliajoin tutkittava näiden 
47 
suositusten tulokset. 
50 artikla 
Luonnonkumin kuljetus ja markkinoiden rakenne 
Neuvoston tulisi rohkaista ja helpottaa kohtuullisten ja oikeudenmukaisten rahtimaksujen 
edistymistä ja kuljetusjärjestelmien parantumista säännöllisen tarjonnan takaamiseksi 
markkinoille ja kustannussäästön aikaansaamiseksi markkinoitavissa tuotteissa. 
51 artikla 
Tasaamis- ja oikaisemistoimet 
Tuojajäsenmaat, jotka ovat kehitysmaita sekä jäseninä olevat vähiten kehittyneet maat, 
joiden etuihin tämän sopimuksen nojalla ryhdytyillä toimenpiteillä on kielteinen vaikutus, 
voivat vedota neuvostoon, jotta se ryhtyisi asianmukaisiin tasaamis- ja oikaisemistoimiin. 
Neuvosto harkitsee sopivia toimenpiteitä Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja 
kehityskonferenssin päätöslauselman 93 (IV) III osan 3 ja 4 kappaleen mukaisesti. 
52 artikla 
Vapautus velvoitteista 
1. Neuvosto voi tarvittaessa tässä sopimuksessa nimenomaisesti 
mainitsemattomien poikkeuksellisten olosuhteiden, hätätilanteen tai ylivoimaisen esteen 
vuoksi määräenemmistöllä vapauttaa jäsenmaan tämän sopimuksen mukaisesta velvoitteesta, 
mikäli neuvosto tyytyy kyseisen jäsenmaan selvitykseen siitä, miksi se ei voi täyttää 
velvoitettaan. 
2. Myöntäessään jäsenmaalle tämän artiklan 1 kohdan mukaisen vapautuksen, 
neuvoston on nimenomaisesti mainittava, millä ehdoilla ja miksi ajaksi jäsenmaa 
vapautetaan kyseisestä velvoitteesta sekä ne syyt, joiden perusteella vapautus myönnetään. 
53 artikla 
48 
Oikeudenmukaiset työehdot 
Jäsenmaat ilmoittavat, että ne pyrkivät noudattamaan työehtoja, jotka tähtäävät niiden oman 
luonnonkumituotannon eri sektoreilla työskentelevän työvoiman elinehtojen parantamiseen. 
54 artikla 
Ympäristönäkökohdat 
Jäsenmaiden on pyrittävä kiinnittämään asianmukaista huomiota ympäristönäkökohtiin, 
kuten Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa-ja kehityskonferenssin kahdeksannessa istunnos­
sa ja vuonna 1992 pidetyssä Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja 
kehityskonferenssissa sovittiin. 
XIV LUKU 
VALITUKSET JA ERIMIELISYYDET 
55 artikla 
Valitukset 
1. Valitukset, joiden mukaan jokin jäsenmaa ei ole täyttänyt tämän sopimuksen 
mukaisia velvoitteitaan, tulevat valitukset tehneen jäsenmaan pyynnöstä neuvostoon, joka 
neuvoteltuaan ensin kyseisten jäsenmaiden kanssa tekee asiassa päätöksen. 
2. Neuvoston päätöksessä, jossa todetaan jäsenmaan rikkoneen tämän 
sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, on eriteltävä sopimusrikkomuksen luonne. 
3. Jos neuvosto joko valituksen perusteella tai muutoin havaitsee jäsenmaan 
rikkoneen tätä sopimusta, se voi, tämän sopimuksen muissa artikloissa määrättyjen muiden 
toimenpiteiden käyttömahdollisuutta rajoittamatta, määräenemmistöllä: 
a) pidättää jäsenmaan äänioikeuden neuvostossa ja katsoessaan tarpeelliseksi 
pidättää jäsenmaan muitakin oikeuksia, mukaan lukien oikeuden toimia 
neuvostossa tai 18 artiklan mukaisesti perustetussa komiteassa sekä oikeuden 
49 
tulla valituksi sellaisen komitean jäseneksi, kunnes jäsenmaa on täyttänyt 
velvoitteensa; 
tai 
b) ryhtyä 65 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin, jos sopimusrikkomus 
olennaisesti haittaa tämän sopimuksen toimintaa. 
56 artikla 
Erimielisyydet 
1. Tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevat erimielisyydet, joita ei 
saada ratkaistuksi kyseisten jäsenmaiden kesken, tulevat minkä tahansa erimielisyyden 
osapuolena olevan jäsenmaan pyynnöstä neuvoston päätettäviksi. 
2. Aina kun erimielisyys on tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti alistettu 
ratkaistavaksi, voi jäsenmaiden enemmistö, joka edustaa vähintään kolmasosaa koko 
äänimäärästä, vaatia, että neuvosto asiasta keskusteltuaan ja ennen päätöksensä antamista 
pyytää tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti perustetun neuvoa-antavan lautakunnan 
lausunnon erimielisyyden kohteena olevasta kysymyksestä. 
3. a) Ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä, 
neuvoa-antavaan lautakuntaan kuuluu viisi henkilöä 
seuraavasti: 
i) Kaksi viejäjäsenmaiden nimeämää henkilöä, 
joista toisella on laaja kokemus sen laatuisissa 
asioissa, joita erimielisyys koskee ja toisella 
lainopillinen asema ja kokemus; 
ii) Kaksi tuojajäsenmaiden nimeämää vastaavaa 
henkilöä; 
ja 
iii) puheenjohtaja, jonka tämän kohdan i ja ii ala-
50 
kohdan mukaisesti nimetyt henkilöt valitsevat 
yksimielisesti, tai jolleivät nämä pääse 
yksimielisyyteen, neuvoston puheenjohtaja 
valitsee. 
b) Jäsenmaiden ja tähän sopimukseen kuulumattomien maiden 
kansalaiset ovat kelpoisia toimimaan neuvoa-antavassa 
lautakunnassa. 
c) Neuvoa-antavaan lautakuntaan nimettyjen henkilöiden on 
toimittava yksityishenkilöinä eivätkä he saa ottaa vastaan 
ohjeita miltään hallitukselta. 
d) Järjestö maksaa neuvoa-antavan lautakunnan kulut. 
4. Neuvoa-antavan lautakunnan lausunto perusteluineen on toimitettava 
neuvostolle, joka ratkaisee erimielisyyden määräenemmistöllä tutkittuaan kaikki asiaan 
vaikuttavat tiedot. 
XV LUKU 
LOPPUMÄÄRÄYKSET 
57 artikla 
Allekirjoittaminen 
Tämä sopimus on avoinna allekirjoittamista varten Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa 
3 päivästä huhtikuuta 28 päivään joulukuuta 1995 hallituksille, jotka on kutsuttu Yhdistynei­
den Kansakuntien vuoden 1994 luonnonkumikonferenssiin. 
58 artikla 
Tallettaja 
Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri nimetään täten tämän sopimuksen tallettajaksi. 
51 
59 artikla 
Ratifioiminen ja hyväksyminen 
1. Allekirjoittajahallitusten on ratifioitava tai hyväksyttävä tämä sopimus 
valtiosääntönsä tai oikeusjärjestyksensä edellyttämien menettelytapojen mukaisesti. 
2. Ratifioimis- tai hyväksymiskirjat on talletettava tallettajan huostaan 
viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1997. Neuvosto voi kuitenkin myöntää tähän 
määräaikaan pidennyksiä niille allekirjoittajahallituksille, jotka eivät ole voineet tallettaa 
asiakirjojaan sanottuun ajankohtaan mennessä. 
3. Ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa tallettavan hallituksen on ilmoitettava 
tallettamista suorittaessaan olevansa joko viejä- tai tuojajäsenmaa. 
60 artikla 
Väliaikaisesta soveltamisesta ilmoittaminen 
1. Allekirjoittajahallitus, joka aikoo ratifioida tai hyväksyä tämän sopimuksen 
tai hallitus, jolle neuvosto on vahvistanut liittymisehdot, mutta joka ei ole vielä voinut 
tallettaa asiakirjaansa, voi milloin tahansa ilmoittaa tallettajalle soveltavansa täysin tätä 
sopimusta väliaikaisesti, jos sen joko tultua 61 artiklan mukaisesti voimaan tai, jos sopimus 
jo on voimassa, tietystä päivästä alkaen. 
2. Hallitus voi tämän artiklan 1 kohdan määräysten estämättä väliaikaista 
soveltamista koskevassa ilmoituksessaan määrätä, että se soveltaa tätä sopimusta vain 
valtiosääntönsä ja/tai lainsäädäntömenettelynsä sekä kansallisten lakiensa ja asetustensa 
asettamissa rajoissa. Hallituksen tulee kuitenkin huolehtia kaikista tämän sopimuksen 
mukaista taloudellisista velvoitteistaan. Tällaisen ilmoituksen tehneen hallituksen 
väliaikainen jäsenyys ei kuitenkaan saa ylittää 12 kuukautta siitä, kun tämä sopimus on 
tullut väliaikaisesti voimaan, jollei neuvosto päätä toisin 59 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
61 artikla 
52 
Voimaantulo 
1. Tämä sopimus tulee lopullisesti voimaan 29 päivänä joulukuuta 1995 tai sen 
jälkeisenä ajankohtana, jos hallitukset, joiden vienti on vähintään 80 prosenttia tämän 
sopimuksen A liitteessä esitetystä nettoviennistä ja hallitukset, joiden tuonti on vähintään 80 
prosenttia tämän sopimuksen B liitteessä esitetystä nettotuonnista, ovat siihen ajankohtaan 
mennessä tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa taikka ovat kokonaan hyväksyneet 
tämän sopimuksen mukaiset taloudelliset velvoitteet. 
2. Tämä sopimus tulee väliaikaisesti voimaan 29 päivänä joulukuuta 1995 tai 
muuna ajankohtana ennen l päivää tammikuuta 1997. jos hallitukset, joiden vienti on 
vähintään 75 prosenttia tämän sopimuksen A liitteessä esitetystä nettoviennistä ja hallitukset, 
joiden tuonti on vähintään 75 prosenttia tämän sopimuksen B liitteessä esitetystä 
nettotuonnista, ovat tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa taikka ovat 60 artiklan 1 
kohdan mukaisesti ilmoittaneet tallettajalle soveltavansa tätä sopimusta väliaikaisesti ja 
hyväksyvänsä kokonaan tämän sopimuksen mukaiset taloudelliset velvoitteet. Tämä sopimus 
on voimassa väliaikaisesti enintään 12 kuukautta, ellei se tule lopullisesti voimaan tämän 
artiklan 1 kohdan mukaisesti tai ellei neuvosto toisin päätä tämän artiklan 4 kohdan 
mukaisesti. 
3. Jollei tämä sopimus ole tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti tullut väliaikai­
sesti voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1997. on Yhdistyneiden Kansakuntien 
pääsihteerin aikaisimpana mahdolliseksi katsomanaan ajankohtana tämän jälkeen kutsuttava 
koolle ne hallitukset, jotka ovat tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa taikka 
ilmoittaneet hänelle soveltavansa tätä sopimusta väliaikaisesti, antamaan suosituksen siitä, 
olisiko niiden ryhdyttävä tarvittaviin toimiin tämän sopimuksen saattamiseksi osittain tai 
kokonaan voimaan niiden välillä joko väliaikaisesti tai lopullisesti. Jollei asiaa saada tässä 
kokouksessa päätökseen, Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri voi kutsua koolle 
tarkoituksenmukaisiksi katsomiaan jatkokokouksia. 
4. Jollei tämän sopimuksen lopullista voimaantuloa koskevia tämän artiklan 1 
kohdan mukaisia vaatimuksia ole täytetty 12 kuukauden kuluessa tämän sopimuksen tämän 
artiklan 2 kohdan mukaisesta väliaikaisesta voimaantulosta, neuvoston on tarkasteltava 
viimeistään kuukautta ennen edellä mainitun 12 kuukauden ajanjakson päättymistä tämän 
sopimuksen tulevaisuutta ja, jollei tämän artiklan 1 kohdan määräyksistä muuta johdu, 
määräenemmistöllä päätettävä: 
53 
a) saattaa tämä sopimus kokonaan tai osittain voimaan tuolloisten jäsenmaiden 
välillä; 
b) pitää tämä sopimus edelleen väliaikaisesti voimassa tuolloisten jäsenmaiden 
välillä vielä yhden vuoden; 
tai 
c) neuvotella tästä sopimuksesta uudelleen. 
Jollei neuvosto saa asiassa päätöstä aikaan, tämän sopimuksen voimassaolo lakkaa edellä 
mainitun 12 kuukauden ajanjakson päättyessä. Neuvoston on ilmoitettava tämän kohdan 
mukaisesti tekemästään päätöksestä tallettajalle. 
5. Tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen ratifioimis-, hyväksymis- tai 
liittymiskirjansa tallettavan hallituksen osalta tämä sopimus tulee voimaan 
tallettamispäivänä. 
6. Järjestön toimitusjohtajan on kutsuttava neuvosto koolle ensimmäiseen 
istuntoonsa mahdollisimman pian tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen. 
62 artikla 
Liittyminen 
1. Tämä sopimus on avoinna liittymistä varten kaikkien valtioiden hallituksille. 
Liittymisessä on noudatettava neuvoston määräämiä ehtoja, joihin on sisällyttävä muun 
ohella määräaika liittymiskirjojen tallettamiselle, jäsenmaan äänimäärä ja taloudelliset 
velvoitteet. Neuvosto voi kuitenkin myöntää lykkäystä niille hallituksille, jotka eivät voi 
tallettaa liittymiskirjaansa liittymisehdoissa asetetussa määräajassa. 
2. Liittyminen tapahtuu tallettamalla liittymiskirja tallettajan huostaan. 
Liittymiskirjoissa on ilmoitettava, että hallitus hyväksyy kaikki neuvoston määräämät 
liittymisehdot. 
54 
63 artikla 
Muutokset 
1. Neuvosto voi määräenemmistöllä antaa jäsenmaille suosituksen tämän 
sopimuksen muuttamisesta. 
2. Neuvoston on asetettava määräaika, johon mennessä jäsenmaiden on 
ilmoitettava tallettajalle muutoksen hyväksymisestään. 
3. Muutos tulee voimaan 90 päivän kuluttua siitä, kun tallettaja on saanut 
ilmoituksen muutoksen hyväksymisestä jäsenmailta, jotka edustavat vähintään kahta kol­
masosaa viejäjäsenmaista ja vähintään 85 prosenttia viejäjäsenmaiden äänistä sekä jäsenmail­
ta, jotka edustavat vähintään kahta kolmasosaa tuojajäsenmaista ja vähintään 85 prosenttia 
tuojajäsenmaiden äänistä. 
4. Sen jälkeen, kun tallettaja on ilmoittanut neuvostolle, että muutoksen 
voimaantulovaatimukset on täytetty, jäsenmaa voi vielä neuvoston tämän artiklan 2 kohdan 
mukaisesti asettamaa määräaikaa koskevien määräysten estämättä ilmoittaa tallettajalle 
hyväksyneensä muutoksen edellyttäen, että ilmoitus tehdään ennen muutoksen 
voimaantuloa. 
5. Jäsenmaa, joka ei ole muutoksen voimaantulopäivään mennessä ilmoittanut 
hyväksyvänsä muutosta, lakkaa sanotusta päivästä alkaen olemasta tämän sopimuksen 
osapuoli, paitsi jos sellainen jäsenmaa antaa neuvostolle tyydyttävän selvityksen siitä, ettei 
hyväksymistä ole voitu ajoissa suorittaa maan valtiosäännön tai oikeusjärjestyksen edellyttä­
mien toimenpiteiden loppuunsaattamiseen liittyneiden vaikeuksien vuoksi ja neuvosto 
päättää pidentää muutoksen hyväksymisaikaa tämän jäsenmaan osalta. Muutos ei sido 
tällaista jäsenmaata ennen kuin se on tehnyt hyväksymistä koskevan ilmoituksen. 
6. Jollei muutoksen voimaantuloa koskevia vaatimuksia ole täytetty neuvoston 
tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti asettamassa määräajassa, muutos katsotaan rauenneeksi. 
64 artikla 
Eroaminen 
55 
1. Jäsenmaa voi erota tästä sopimuksesta milloin tahansa tämän sopimuksen 
voimaantulon jälkeen tekemällä eroamisilmoituksen tallettajalle. Jäsenmaan on tiedotettava 
toimenpiteestään samanaikaisesti neuvostolle. 
2. Vuoden kuluttua siitä, kun tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen, kyseinen 
jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 
65 artikla 
Erottaminen 
Jos neuvosto päättää, että jokin jäsenmaa on rikkonut tämän sopimuksen mukaisia 
velvoitteitaan ja että rikkomus olennaisesti haittaa tämän sopimuksen toimintaa, se voi 
määräenemmistöllä erottaa tällaisen jäsenmaan tästä sopimuksesta. Neuvoston on viipymättä 
ilmoitettava siitä tallettajalle. Vuoden kuluttua neuvoston päätöksestä asianomainen 
jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 
66 artikla 
Eroavien tai erotettujen jäsenmaiden tai muutoksen hyväksymättä jättäneiden 
jäsenmaiden kanssa tehtävät tiliselvitykset 
1. Neuvosto määrittää tämän artiklan mukaisesti kaikki tiliselvitykset sellaisen 
jäsenmaan kanssa, joka lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli siitä syystä, että 
jäsenmaa on: 
a) jättänyt hyväksymättä tämän sopimuksen muutoksen 63 artiklan mukaisesti; 
b) eronnut tästä sopimuksesta 64 artiklan mukaisesti; 
tai 
c) erotettu tästä sopimuksesta 65 artiklan mukaisesti. 
2. Neuvosto pidättää kaikki hallinnolliselle tilille suoritetut maksuosuudet 
56 
sellaisen jäsenmaan osalta, joka lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 
3. Neuvosto hyvittää 40 artiklan mukaisesti osuuden puskurivarastotilistä 
jäsenmaalle, joka tämän sopimuksen muutoksen hyväksymättä jättämisen, sopimuksesta 
eroamisen tai siitä erottamisen vuoksi on lakannut olemasta tämän sopimuksen osapuoli, 
lukuun ottamatta sen osuutta mahdollisista ylijäämistä. 
a) Jäsenmaalle, joka on lakannut olemasta tämän sopimuksen osapuoli tämän 
sopimuksen muutoksen hyväksymättä jättämisen vuoksi, tällainen hyvitys 
suoritetaan vuoden kuluessa siitä, kun kyseinen muutos on tullut voimaan. 
b) Eroavalle jäsenmaalle hyvitys maksetaan 60 päivän kuluessa siitä, kun kysei­
nen jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli, ellei neuvosto 
tämän eroamisen tuloksena päätä lakkauttaa tätä sopimusta 67 artiklan 5 
kohdan mukaisesti ennen tällaisen hyvityksen maksamista, jossa tapauksessa 
sovelletaan 40 artiklan ja 67 artiklan 6 kohdan määräyksiä. 
c) Erotetulle jäsenmaalle hyvitys maksetaan 60 päivän kuluessa siitä, kun 
kyseinen jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 
4. Siinä tapauksessa, että tämän artiklan 3 kohdan a, b tai c kohdan nojalla 
suoritettavaa maksua ei pystytä maksamaan puskurivarastotililtä käteisenä joko 
heikentämättä puskurivarastotilin toimintakykyä tai ilman, että jäsenmailta jouduttaisiin 
vaatimaan lisäosuuksia näiden hyvitysten kattamiseksi, maksamiselle myönnetään lykkäystä 
kunnes tarvittava määrä puskurivarastossa olevaa luonnonkumia voidaan myydä ylemmällä 
väliintulohinnalla tai sitä korkeammalla hinnalla. Siinä tapauksessa, että neuvosto ilmoittaa 
eroavalle jäsenmaalle ennen 64 artiklassa asetetun yhden vuoden määräajan päättymistä, että 
maksua joudutaan lykkäämään tämän kohdan mukaisesti, voidaan eroaikomuksesta 
annettavan ilmoituksen ja varsinaisen eroamisen välistä yhden vuoden ajanjaksoa eroavan 
jäsenmaan halutessa pidentää siihen asti, kunnes neuvosto ilmoittaa jäsenmaalle, että sen 
osuus voidaan suorittaa 60 päivän kuluessa. 
5. Jäsenmaalla, joka on saanut tämän artiklan mukaisen asiaankuuluvan hyvityk­
sen, ei ole oikeutta järjestön loppuselvityksen mukaisesta ylijäämästä. Tällainen jäsenmaa ei 
hyvityksen maksamisen jälkeen ole myöskään vastuussa järjestön mahdollisesta alijäämästä. 
57 
67 artikla 
Voimassaoloaika, sen pidentäminen ja lakkauttaminen 
1. Tämä sopimus on voimassa neljä vuotta voimaantulonsa jälkeen, ellei sen 
voimassaoloaikaa ole pidennetty tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti tai lakkautettu 4 tai 5 
kohdan mukaisesti. 
2. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää neuvotella tästä sopimuksesta 
uudelleen ennen 1 kohdassa tarkoitetun neljän vuoden ajanjakson päättymistä. 
3. Neuvosto voi määräenemmistöllä pidentää tämän sopimuksen 
voimassaoloaikaa yhdellä tai useammalla jaksolla, jotka eivät yhteensä saa ylittää kahta 
vuotta tämän artiklan 1 kohdan mukaisen neljän vuoden ajanjakson päättymisestä laskien. 
4. Jos on käyty neuvottelut uudesta kansainvälisestä luonnonkumisopimuksesta, 
joka tulee voimaan tämän artiklan 3 kohdan mukaisen tämän sopimuksen voimassaoloajan 
pidennyksen aikana tämän voimassaoloajaltaan pidennetyn sopimuksen voimassaolo lakkaa 
uuden sopimuksen tullessa voimaan. 
5. Neuvosto voi milloin tahansa määräenemmistöllä päättää lakkauttaa tämän 
sopimuksen voimassaolon määräämästään päivästä lukien. 
6. Tämän sopimuksen voimassaolon lakkaamisen estämättä neuvosto jatkaa 
toimintaansa enintään kolmen vuoden ajan suorittaakseen järjestön loppuselvityksen, 
mukaan lukien tilien selvityksen ja varojen jakamisen 40 artiklan mukaisesti sekä noudattaen 
määräenemmistöllä tehtyjä asiaa koskevia päätöksiä. Tänä aikana neuvostolla on näihin 
tarkoituksiin tarvittavat valtuudet ja velvollisuudet. 
7. Neuvoston on ilmoitettava tallettajalle tämän artiklan mukaisesti tehdyistä 
päätöksistä. 
68 artikla 
Varaumat 
58 
Tämän sopimuksen määräysten osalta ei saa tehdä varaumia. 
Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoitta­
neet tämän sopimuksen merkitseminään päivinä. 
Tehty Genevessä seitsemäntenätoista päivänä helmikuuta tuhatyhdeksänsataayhdeksänkym-
mentäviisi; tämän sopimuksen arabian-, englannin-, espanjan-, kiinan-, ranskan- ja venäjän­
kieliset tekstit ovat yhtä todistusvoimaisia. 
59 
LIITE A 
Viejämaat ja niiden osuudet maiden kokonaisnettoviennistä, 
laskettuna 61 artiklan soveltamiseksi 
Bolivia 
Indonesia 
Kamerun 
Malesia 
Nigeria 
Norsunluurannikko 
Singapore 
Thaimaa Prosenttiosuus(1) 
0,040 
31,108 
0,867 
27,971 
2,946 
1,764 
0,000 
Sri Lanka 
33,208 
Yhteensä 
100,000 
(1) Osuudet on ilmaistu prosentteina luonnonkumin kokonaisnettoviennistä viisivuotiskautena 
1989 - 1993. 2,096 
60 
LUTE B 
Tuojamaat ja -maaryhmät ja niiden osuudet maiden kokonaisnettotuonnista, 
laskettuna 61 artiklan soveltamiseksi 
Prosenttiosuus(1) 
Amerikan yhdysvallat 28,815 
Argentiina 0,943 
Euroopan yhteisö 26,968 
Alankomaat 0,321 
Belgia/Luxemburg 1,535 
Espanja 3,397 
Irlanti 0,224 
Italia 4,130 
Itävalta 0,723 
Kreikka 0,276 
Portugali 0,239 
Ranska 5,559 
Ruotsi 0,292 
Saksan liittotasavalta 6,437 
Suomi 0,221 
Tanska 0,067 
Yhdistynyt kuningaskunta 3,754 
Intia 0,450 
Japani 21,694 
Kiina 8,843 
Kolumbia 0,700 
Korean demokraattinen kansantasavalta 0,195 
Korean tasavalta 8,830 
Kuuba 0,043 
Libanon 0,003 
Marokko 0,237 
Norja 0,022 
Pakistan 0,715 
61 
Slovakia 0,334 
Sveitsi 0,059 
Venäjän federaatio 1,149 
Yhteensä 
100,000 
(1) Osuudet on ilmaistu prosentteina luonnonkumin kokonaisnettotuonnista kolmivuotis­
kautena 1991 - 1993. 
62 
LIITE C 
Yhdistyneiden kansakuntien luonnonkumikonferenssin 1994 puheenjohtajan laskema 
puskurivaraston kustannusarvio 
Noin 360 000 tonnin puskurivaraston hankinta- ja toimintakustannusten vuodesta 1982 
maaliskuuhun 1987 ja 221 000 tonnin kustannusten vuodesta 1990 joulukuuhun 1994 
mukaan 550 000 tonnin puskurivaraston hankinta- ja toimintakustannukset voidaan laskea 
kertomalla kyseinen luku alemmalla käynnistyshinnalla ja ljsäämällä tulokseen 30 prosenttia 
tästä hinnasta vastaava määrä. 
63 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 616 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 03 
Luettelonumero : CB-CO-95-651-H-C 
ISBN 92-77-97088-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
Lk