Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS vakautusvälineen perustamisesta /* KOM/2011/0845 lopullinen - 2011/0413 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Kriisit ja konfliktit koettelevat maailman eri maita ja uhkaavat turvallisuutta ja vakautta maailmanlaajuisesti. Konfliktit ovat usein kytköksissä valtioiden haurauteen, ja heikko hallinto ja köyhyys pahentavat tilannetta entisestään. Lisäksi osa kaikkein vakavimmista turvallisuusuhista on maailmanlaajuisia ja kohdistuvat siis sekä kehitys- että teollisuusmaihin. Luonnononnettomuudet, ihmisen aiheuttamat katastrofit, huumekauppa, järjestäytynyt rikollisuus, terrorismi sekä tietoverkon turvallisuushaasteet ja -uhat ja niihin liittyvät häiriöt lisäävät turvattomuutta, haittaavat kehitystä, heikentävät oikeusvaltiota ja ruokkivat epävakautta. Jatkuvasti voimistuva ilmastonmuutos moninkertaistaa olemassa olevat uhat ja tuo niihin uuden ulottuvuuden eli ihmisen aiheuttamat ympäristöonnettomuudet ja turvallisuusriskit. Näihin rakenteellisiin haasteisiin vastaaminen edellyttää huomattavia yhteisiä ponnisteluja, jotka perustuvat kumppanuuksiin muiden valtioiden, kansalaisyhteiskunnan toimijoiden sekä monenvälisten ja alueellisten kumppaneiden kanssa. Tavoitteena on luoda edellytykset, joilla maita tuetaan konfliktien torjunnassa. EU tarvitsee sellaisen kokonaisvaltaisen lähestymistavan kansainvälisiin kriiseihin, joka ei rajoitu humanitaariseen apuun vaan jolla edistetään EU:n valmiuksia ehkäistä kriisejä, valmistautua niihin ja toimia kriisin jo puhjettua. Samoin on luotava valmiudet lähettää asiantuntijoita siviilioperaatioihin, jotka perustuvat EU:n jäsenvaltioiden ja muiden kansainvälisten toimijoiden yhteistoimintaan, ja käytävä vuoropuhelua valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa. Euroopan unionista tehdyssä uudessa sopimuksessa (21 artikla) määritellään unionin ulkoisen toiminnan yhteiset perusperiaatteet ja -tavoitteet, joita ovat muun muassa ” säilyttää rauha, estää konfliktit ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta ”. Niitä tukevat myös neuvoston päätelmät, jotka koskevat ulkoisen toiminnan tehokkuutta (2004) ja turvallisuutta ja kehitystä (2007), sekä yleiset päätelmät vuodelta 2010. Viimeksi mainituissa kehotetaan vahvistamaan EU:n kriisinhallintavälineitä yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan tukemiseksi. Poliittista ohjausta annetaan myös konfliktinestosta 20. kesäkuuta 2011 annetuissa ulkoasiainneuvoston päätelmissä. Samainen neuvosto määritteli 18. heinäkuuta 2011 ilmaston ja turvallisuuden välisen yhteyden yhdeksi jatkotoimien painopisteeksi. Komissio laati vuonna 2011 täytäntöönpanosuunnitelman EU:n strategialle, jolla tuetaan katastrofiriskin vähentämistä kehitysmaissa[1]. Siinä katastrofinjälkeisten tarvearviointien laatimista pidetään ensisijaisen tärkeänä, jotta katastrofiriskin vähentämistoimet voidaan sisällyttää osaksi kohdemaiden toipumista tukevia järjestelyjä ja kehittää selviytymiskykyä ja kriisivalmiutta. Uusi vakautusväline korvaa aiemman asetuksen, jonka voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2013. Uudessa välineessä olisi hyödynnettävä tarjolla olevia mahdollisuuksia EU:n koordinoidun toiminnan edistämiseksi kaikilla edellä mainituilla aloilla. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET 1) Julkinen kuuleminen Euroopan komissio järjesti 26.11.2010–31.1.2011 julkisen kuulemisen EU:n ulkoisen toiminnan rahoituksesta tulevaisuudessa. Kuuleminen perustui verkkokyselyyn, jonka taustaksi esitettiin komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) laatima asiakirja EU:n ulkoisen toiminnan rahoitus vuoden 2013 jälkeen . Vastauksia saatiin 220, ja ne edustivat mitä erilaisimpia ulkosuhdealan toimijoiden rakenteita, näkemyksiä ja perinteitä. Mitä tulee rauhaa ja kansainvälistä turvallisuutta koskevaan EU:n ulkoiseen toimintaan, joka kattaa myös rauhanrakentamisen ja kriisivalmiuden, monet vastaajat korostivat pitkän aikavälin vakauden, ihmisoikeuksien ja taloudellisen kehityksen merkitystä. Vakautusvälinettä arvostetaan suuresti, ja monet vastaajat pyysivätkin EU:ta parantamaan välineen suorituskykyä ja säilyttämään sen vahvuudet, jotka ovat toiminnan nopeus ja suora rahoitus. 2) Asiantuntijatiedon käyttö Vakautusvälineen kriisitoimia (3 artikla) ja kriisivalmiutta (4 artiklan 3 kohta) koskevista osuuksista vuonna 2011 tehdyssä arvioinnissa pääteltiin, että väline on rauhaa, turvallisuutta ja kehitystä koskevissa EU:n mekanismeissa ainutlaatuinen ja mahdollistaa EU:n tuen monenlaisille kriisivalmiutta ja kriisitoimintaa tukeville keskeisille aloitteille. EU:n valmiuksia toimia kriisitilanteissa on laajennettu samalla kun on lisätty kriisinehkäisy- ja rauhanrakennusaloitteiden johdonmukaisuutta ja tehokkuutta ja parannettu kumppaneiden valmiuksia valmistautua ja vastata kriiseihin. Kemiallisiin, biologisiin, radiologisiin ja ydinaineisiin (CBRN) liittyvien riskien vähentämistoimien (4 artiklan 2 kohta) arvioinneissa korostui se, miten tärkeänä jäsenvaltiot pitävät EU:n ohjelmaa, jolla kehitetään kumppanimaiden valmiuksia torjua arkaluonteisten aineiden ja niihin liittyvän asiantuntemuksen leviämistä. CBRN-riskien vähentämistoimien avulla EU voi kollektiivisesti torjua uhkaa, joka liittyy joukkotuhoaseiden ja niihin liittyvän asiantuntemuksen vahingollisiin käyttötarkoituksiin. Kriisivalmiutta koskevasta osuudesta (4 artikla, rauhanrakennuskumppanuus) vuonna 2009 tehdyssä kartoituksessa suositeltiin panostamaan paikallisten kumppaneiden valmiuksien kehittämiseen, valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa käytävään poliittiseen vuoropuheluun sekä temaattisten synergioiden maksimointiin suhteessa EU:n poliittisiin painopisteisiin ja sen tukemiin toimiin. Rahoitukseen tarvitaan joustavampi lähestymistapa, jotta valtiosta riippumattomat toimijat ja EU:n jäsenvaltiot voisivat hyötyä tästä avusta. EU:n turvallisuusalan tutkimuslaitoksen julkaisu vuodelta 2009 on ensimmäinen kattava esitys vuosina 1999–2009 toteutetuista ETPP-operaatioista. Julkaisussa korostetaan vakautusvälineen katalyyttista vaikutusta ja tunnustetaan sen lisäarvo valmisteltaessa ja kehitettäessä EU:n pitkäkestoisen ulkoisen avun ja YUTP-toimien täytäntöönpanoa. Tähänastista täytäntöönpanoa pidetäänkin yleisesti ottaen onnistuneena. Julkaisussa kuitenkin esitettiin useita parannuksia, jotka koskevat erityisesti vakautusvälineen käyttönopeutta, joustavuuden lisäämistä poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden ja siirtymävaiheen ohjelmien täytäntöönpanolle asetettujen määräaikojen suhteen, kynnysmäärien korottamista sekä rahoituksen ja henkilöstön määrän lisäämistä. 3) Vaikutusten arviointi Komissio teki vaikutusten arvioinnin, jossa tarkasteltiin neljää perustoimintavaihtoehtoa: vaihtoehto 0: vakautusvälineen lakkauttaminen, vaihtoehto 1: välineen nykyisen soveltamisalan säilyttäminen ilman muutoksia, vaihtoehto 2: välineen tarkistaminen sen joustavuuden lisäämiseksi, ja vaihtoehto 3: yksi tai useampi uusi väline niin, että tavoitteena on a) erottaa kriisitoimet ja -valmius turvallisuuskysymyksistä (terrorismi, alueiden rajat ylittävät uhat ja CBRN-kysymykset) ja b) sisällyttää siihen/niihin tällä hetkellä muista välineistä rahoitettavat EU:n ulkoisen toiminnan muodot (esim. vaalitarkkailu ja Afrikan rauhanrahasto). Vaihtoehdosta 0 luovuttiin saman tien, koska EU menettäisi kansainvälisen uskottavuutensa ja laiminlöisi perussopimuksen 21 artiklasta sille johtuvat velvoitteet, jos nykyiselle välineelle ei perustettaisi seuraajaa. Vaihtoehdossa 1 jätettäisiin käyttämättä tilaisuus lisätä välineen arvoa saatujen kokemusten perusteella. Vaihtoehdossa 3, jossa vakautusväline jaetaan niin, että yhdellä välineellä vastataan ja valmistaudutaan kriiseihin ja toisella puolestaan maiden maailmanlaajuisiin ja rajat ylittäviin uhkiin, ei ole suositeltava. Sen lisäksi, että vaihtoehto on ristiriidassa nykyisten välineiden määrän vähentämistavoitteen kanssa, se voisi vähentää välineiden keskinäisen vuorovaikutuksen johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä toiminnassa, jolla puututaan konfliktien syntytekijöihin. Vaihtoehto 2, jossa vakautusvälineen tärkeimmät ominaisuudet säilytetään ja samalla lisätään sen joustavuutta, katsottiin parhaaksi. Sen ansiosta EU voi vastata tehokkaammin ja nopeammin kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta tulevaisuudessa uhkaaviin tekijöihin. Erityisesti vaihtoehto 2 mahdollistaa toisaalta poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden laajentamisen ja jatkamisen kriiseissä ja pitkittyneissä konflikteissa ja toisaalta sen, että komissio voi nopeasti hyväksyä alustavia toimia, mikä vahvistaa EU:n strategista asemaa kriisitilanteessa. Tarkasteltujen toimintavaihtoehtojen tarkoituksena on vakiinnuttaa välineen nykyinen toiminta ja mahdollisuuksien mukaan kehittää sitä edelleen. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, viidennen osan III osaston 1 ja 2 luvussa vahvistetaan oikeudellinen kehys yhteistyölle kolmansien maiden, alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen sekä valtiollisten ja valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa. Asetusehdotus perustuu varsinkin perussopimuksen 209 artiklan 1 kohtaan ja 212 artiklan 2 kohtaan, ja komissio esittää sen perussopimuksen 294 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet Se, että välineellä on maailmanlaajuinen soveltamisala ja perustamissopimukseen pohjautuva kaksinkertainen oikeusperusta ( kehitysyhteistyö ja taloudellinen, tekninen ja rahoitusyhteistyö kolmansien maiden kanssa ) ja että sitä eivät koske virallisen kehitysavun tukikelpoisuusvaatimukset, antaa EU:lle mahdollisuuden ottaa turvallisuuden ja kehityksen välisen yhteyden asianmukaisesti huomioon. EU:ta pidetään maailmanlaajuisesti uskottavana ja neutraalina toimijana. Tästä asemasta on monilla konfliktialueilla etua pyrittäessä estämään tilanteen kärjistyminen tai tarjouduttaessa toimimaan välittäjänä konfliktin torjumisessa. Toiminnan vaikutukset tehostuvat, kun toiminta tapahtuu EU:n tasolla, koska voimat yhdistämällä voidaan lisätä vaikutusvaltaa suhteessa viranomaisiin ja kansainvälisiin kumppaneihin. EU-tason kriisitoimilla voidaan maksimoida toiminnan johdonmukaisuus ja avun tuloksellisuus. Kansainvälisellä tasolla tarvitaan enemmän synergiaa ja yhteistyötä, koska kaikkia avunantajia vaivaa resurssien puute. Tässä yhteydessä on hyvä muistaa, että ani harvalla EU:n jäsenvaltiolla on laajuudeltaan vakautusvälinettä vastaava kriisinhallinta- tai rauhanrakennusväline. Sääntelytavan valinta Vakautusvälineellä vastataan tarpeisiin, joihin ei voida vastata muilla välineillä, koska a) on toimittava nopeasti, b) ongelman maailmanlaajuinen tai alueiden rajat ylittävä luonne ylittää maantieteellisen välineen soveltamisalan, c) alalle (esim. terrorismin torjunta) ei voida myöntää rahoitusta viralliseen kehitysapuun sidotuista välineistä tai d) apu ei ole luonteeltaan maakohtaista (esim. kansainvälisten normien kehittämishankkeet tai konfliktinestoa ja rauhanrakentamista koskevat politiikat). Lisäksi vakautusväline on osoittautunut katalyyttiseksi valmisteltaessa ja kehitettäessä sellaisen pitkäkestoisen ulkoisen avun ja toiminnan täytäntöönpanoa, jota EU toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston puitteissa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Komissio esittää, että ulkoisen toiminnan välineille osoitetaan 70 miljardia euroa[2] kaudelle 2014–2020. Vakautusvälineen osuus kyseisille seitsemälle vuodelle on 2 828,9 miljoonaa euroa. 5. LISÄTIETOJA 1) Yksinkertaistaminen Tässä asetuksessa samoin kuin monivuotisen rahoituskehyksen muissa ohjelmissa komission ensisijaisena tavoitteena on ollut yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä ja tehdä unionin avun saanti helpommaksi kumppanimaille ja -alueille, kansalaisjärjestöille ja muille vastaaville tahoille edellyttäen, että ne pyrkivät toteuttamaan asetuksen tavoitteet. Yksinkertaistaminen toteutetaan rajaamalla kaikki ulkoisen toiminnan välineet selkeämmin ja vähentämällä niiden päällekkäisyyksiä niin, että kullakin välineellä on selvästi määritellyt toimintapoliittiset tavoitteet. EU:n avun täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä ja menettelyjä ehdotetaan yksinkertaistettavan. Erityisesti ehdotetaan komiteamenettelystä poikkeamista 7 artiklassa tarkoitetun toisen poikkeuksellisen avustustoimenpiteen hyväksymisessä ja uutta säännöstä, jonka nojalla komissio voi samaisen artiklan nojalla hyväksyä enintään 3 miljoonan euron poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä ilmoittamatta asiasta etukäteen neuvostolle. Lisäksi varainhoitoasetuksen tarkistus, jonka myötä ulkoista toimintaa koskeva erityissäännös muuttuu perusteellisesti, helpottaa kansalaisjärjestöjen osallistumista rahoitusohjelmiin muun muassa siksi, että sääntöjä yksinkertaistetaan, osallistumiskustannuksia vähennetään ja hankintamenettelyjä nopeutetaan. Komissio aikoo käyttää tämän asetuksen täytäntöönpanossa uusia joustavia menettelyjä, joista säädetään uudessa varainhoitoasetuksessa. 2) Delegoidut säädökset Ulkoisen avun demokraattista valvontaa on parannettava. Vaikka vakautusvälineen nykyiset osat säilytetään, demokraattista valvontaa ehdotetaan lisättävän käyttämällä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä ohjelmien tiettyjen näkökohtien osalta. Asetuksen 3–5 artiklan mukaisen avun yksityiskohdat on vahvistettava delegoituja säädöksiä käyttäen. 3) Yksityiskohtainen kuvaus Vuosien 2014–2020 rahoitusnäkymien puitteissa myönnettävän ulkoisen kehitysavun täytäntöönpanoon käytettävien unionin välineiden uusi rakenne esitetään komission tiedonannossa Eurooppa 2020 - strategiaa tukeva talousarvio [3]. Lisätietoja yleisistä ja erityisistä tavoitteista sekä vakautusvälineen täytäntöönpanoehdoista annetaan asetukseen liitetyssä rahoitusselvityksessä. 2011/0413 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS vakautusvälineen perustamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan 1 kohdan ja 212 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: 1. Tämä asetus on yksi niistä välineistä, jolla annetaan suoraa tukea Euroopan unionin ulkopolitiikoille. Se korvaa vakautusvälineen perustamisesta 15 päivänä marraskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1717/2006[4], jonka voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013. 2. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan määritelmän mukaisesti unionin ulkoisen toiminnan päätavoitteena on muun muassa rauhan säilyttäminen, konfliktien estäminen, kansainvälisen turvallisuuden lujittaminen sekä kansojen, maiden ja alueiden auttaminen selviytymään luonnon tai ihmisen aiheuttamista suuronnettomuuksista. Maailman eri maita koettelevat kriisit ja konfliktit sekä muut tekijät, kuten terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus, ilmastonmuutos, tietoverkon turvallisuushaasteet ja –uhat sekä luonnononnettomuudet, uhkaavat vakautta ja turvallisuutta maailmanlaajuisesti. Jotta niihin voitaisiin puuttua tehokkaasti ja riittävän ajoissa, tarvitaan erityisiä rahoitusvaroja ja -välineitä, joilla voidaan täydentää humanitaarista apua ja pitkäkestoisen yhteistyön välineitä. 3. Asetuksen (EY) N:o 1717/2006 tarkoituksena oli mahdollistaa se, että unioni voi toimia johdonmukaisesti ja integroidusti vallitsevissa ja puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa, torjua alueiden rajat ylittäviä erityisiä turvallisuusuhkia ja parantaa kriisivalmiutta. Tällä asetuksella halutaan ottaa käyttöön aiemmasta välineestä saatujen kokemusten perusteella tarkistettu väline, jotta voitaisiin lisätä unionin toiminnan tuloksellisuutta ja johdonmukaisuutta konfliktien estämisen, kriiseihin reagoimisen ja valmistautumisen, rauhanrakentamisen sekä turvallisuusuhkien, myös ilmastoturvallisuuteen liittyvien uhkien, torjumisen aloilla. 4. Tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimenpiteet ovat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 ja 212 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden mukaisia. Niillä voidaan täydentää toimenpiteitä, joita unioni toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston puitteissa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteiden toteuttamiseksi ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston puitteissa ja joiden kanssa niiden on oltava johdonmukaisia. Neuvoston ja komission olisi tehtävä toimivaltuuksiensa puitteissa yhteistyötä johdonmukaisuuden varmistamiseksi. 5. Eurooppa-neuvoston vahvistamassa EU:n ohjelmassa väkivaltaisten konfliktien estämiseksi[5] korostetaan EU:n poliittista sitoutumista konfliktineston säilyttämiseen yhtenä EU:n ulkosuhteiden päätavoitteena ja todetaan, että kehitysyhteistyövälineillä voidaan edistää tämän tavoitteen toteutumista ja EU:n kehittymistä maailmanlaajuisena toimijana. Konfliktien estämisestä 20 päivänä kesäkuuta 2011 annetuissa neuvoston päätelmissä todettiin toistamiseen se, että kyseinen ohjelma tarjoaa hyvän perustan Euroopan unionin toimille tällä alalla. 6. Neuvoston päätelmissä turvallisuudesta ja kehityksestä[6] (samoin kuin neuvoston päätelmissä EU:n toiminnasta epävakaissa tilanteissa) korostetaan sitä, kuinka EU:n strategioissa ja politiikoissa olisi otettava huomioon kehityksen ja turvallisuuden välinen yhteys, jotta EU:n ulkoisen toiminnan johdonmukaisuutta voidaan lisätä. Neuvosto päätteli erityisesti, että tulevassa toiminnassa turvallisuuden ja kehityksen edistämiseksi olisi huomioitava se, miten ilmastonmuutos, ympäristökysymykset, luonnonvarojen hallinta ja muuttoliike vaikuttavat turvallisuuteen ja kehitykseen. 7. Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan turvallisuusstrategian ja 11 päivänä joulukuuta 2008 sen täytäntöönpanokertomuksen. Vuoden 2010 lopussa hyväksytyssä EU:n sisäisen turvallisuuden strategiassa[7] todetaan siinäkin kolmansien maiden ja alueellisten järjestöjen kanssa tehtävän yhteistyön merkitys ihmis- ja huumekaupan ja terrorismin kaltaisten uhkien torjumisessa. 8. Terrorismin torjumisesta 25 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Eurooppa-neuvoston julistuksessa ulkoisen avun ohjelmiin kehotettiin sisällyttämään yhdeksi tavoitteeksi terrorismin torjunta. Neuvoston 30 päivänä marraskuuta 2005 hyväksymässä EU:n terrorisminvastaisessa strategiassa kehotettiin lisäämään kolmansien maiden ja Yhdistyneiden kansakuntien kanssa tehtävää yhteistyötä terrorismin torjumiseksi. Lisäksi neuvoston päätelmissä terrorismintorjunnan sisäisten ja ulkoisten näkökohtien välisten yhteyksien parantamisesta kehotettiin sisällyttämään terrorismin torjuntaan kolmansissa maissa osallistuvien toimivaltaisten viranomaisten valmiuksien kehittäminen vakautusvälineen strategiseen ohjelmointiin. 9. Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi perussopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti toteuttaa toimenpiteitä. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. 10. Unionin ulkoisen avun rahoitustarpeet lisääntyvät samaan aikaan kun unionin taloudellinen tilanne ja budjettitilanne rajoittavat siihen käytettävissä olevia varoja. Siksi komission on pyrittävä hyödyntämään sen käytössä olevat varat mahdollisimman tehokkaasti käyttämällä varsinkin vipuvaikutuksen omaavia rahoitusvälineitä. Vipuvaikutusta voidaan lisätä mahdollistamalla rahoitusvälineillä investoitujen ja tuotettujen varojen käyttö ja uudelleenkäyttö. 11. Jotta tämän asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mukauttaa nopeasti muuttuviin tilanteisiin, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteissä säädettyjen teknisen avun ja rahoitusavun aloilla ja annettava valtuudet ottaa käyttöön muita menettelyjä tietojen vaihtamiseksi ja yhteistyön tekemiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle hyvissä ajoin. 12. Tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaisten edellytysten varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. 13. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi ohjelmoinnin ja tässä asetuksessa säädettyjen täytäntöönpanotoimenpiteiden osalta käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[8] mukaisesti. Periaatteessa täytäntöönpanosäädösten antamiseen olisi kustannuksiltaan vähäisiä toimenpiteitä lukuun ottamatta käytettävä tarkastelumenettelyä säädösten toimintapoliittinen luonne ja/tai talousarviovaikutukset huomioon ottaen. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, joissa unionilta vaaditaan nopeaa toimintaa, komission olisi annettava asiassa sovellettavat täytäntöönpanosäädökset viipymättä. 14. Unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevat yhteiset säännöt ja menettelyt[9] vahvistetaan asetuksessa (EU, Euratom) N:o …/…[10], jäljempänä ’yhteinen täytäntöönpanoasetus’. 15. Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatio ja toiminta esitetään neuvoston päätöksessä 2010/427/EU, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO TAVOITTEET JA SOVELTAMISALA 1 artikla Tavoitteet 16. Unioni toteuttaa kehitys- ja rahoitusyhteistyötoimenpiteitä sekä taloudellisen ja teknisen yhteistyön toimenpiteitä kolmansien maiden, alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen sekä muiden valtiollisten ja valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa tässä asetuksessa määriteltyjen ehtojen mukaisesti. 17. Tällaisen yhteistyön tavoitteiden mukaisesti tämän asetuksen erityistavoitteena on a) nopeasti edistää vakautta vallitsevissa tai puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa tehokkain toimin, joilla autetaan säilyttämään, luomaan tai palauttamaan olosuhteet, jotka ovat välttämättömiä unionin kehitys- ja yhteistyöpolitiikkojen asianmukaiselle täytäntöönpanolle; b) estää konflikteja, valmistautua kriisiä edeltäviin ja kriisinjälkeisiin tilanteisiin sekä rakentaa rauhaa; c) vastata maailmanlaajuisiin ja alueiden rajat ylittäviin, epävakautta aiheuttaviin erityisuhkiin, esimerkiksi ilmastonmuutokseen. 2 artikla Unionin avun johdonmukaisuus ja täydentävyys 18. Komissio huolehtii siitä, että tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimenpiteet ovat johdonmukaisia unionin asianomaiselle kumppanimaalle laatiman yleisen strategisen toimintakehyksen ja varsinkin 2 kohdassa tarkoitettujen välineiden tavoitteiden kanssa sekä muiden asian kannalta merkityksellisten unionin toimenpiteiden kanssa. 19. Tämän asetuksen nojalla toteutettavilla toimenpiteillä voidaan täydentää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston nojalla toteutettavia toimenpiteitä, joiden kanssa niiden on oltava johdonmukaisia. 20. Tämän asetuksen nojalla myönnettävän unionin avun on täydennettävä muista unionin ulkoisen avun välineistä annettavaa apua. Sitä myönnetään ainoastaan siltä osin kuin kyseisten välineiden puitteissa ei voida toimia tarkoituksenmukaisesti ja tehokkaasti. 21. Toimia, jotka kuuluvat humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun asetuksen (EY) N:o 1257/96 ja pelastuspalvelun rahoitusvälineen perustamisesta 5 päivänä maaliskuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen (EY, Euratom) N:o 162/2007 soveltamisalaan ja jotka voivat saada niiden nojalla rahoitusta, ei voida rahoittaa tällä asetuksella. 22. Komissio edistää oman ja jäsenvaltioiden toiminnan tiivistä koordinointia sekä päätöksentekotasolla että kentällä lisätäkseen unionin ja kansallisten avustustoimenpiteiden tuloksellisuutta ja johdonmukaisuutta ja estääkseen päällekkäisen rahoituksen. Jäsenvaltiot ja komissio ottavat tätä varten käyttöön tietojenvaihtojärjestelmän. Komissio voi tarvittaessa ja 9 artiklan mukaisesti ottaa käyttöön muita menettelyjä tietojen vaihtamiseksi ja yhteistyön tekemiseksi. 3 artikla Apu konfliktien estämiseksi vallitsevissa ja puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa 23. Unionin teknistä apua ja rahoitusapua 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistettujen erityistavoitteiden toteuttamiseksi voidaan antaa hätätilanteessa, vallitsevassa tai puhkeamaisillaan olevassa kriisitilanteessa, demokratiaa, yleistä järjestystä, ihmisoikeuksia, perusvapauksia tai ihmisten turvallisuutta uhkaavassa tilanteessa taikka tilanteessa, joka uhkaa kärjistyä aseelliseksi konfliktiksi tai horjuttaa vakavalla tavalla asianomaisen yhden tai useamman kolmannen maan vakautta. Toimenpiteitä voidaan toteuttaa myös tilanteissa, joissa unioni turvautuu kansainvälisiin sopimuksiin sisältyviin olennaisia osia koskeviin lausekkeisiin keskeyttääkseen kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön osittain tai kokonaan. 24. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettua teknistä apua ja rahoitusapua voidaan antaa liitteessä I yksilöidyillä aloilla. Avun tulosindikaattorina käytetään niiden hankkeiden määrää, jotka on hyväksytty kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun EU on päättänyt reagoida kriisiin. 25. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksellisissa ja ennakoimattomissa tilanteissa unioni voi tarjota myös sellaista teknistä apua ja rahoitusapua, joka ei nimenomaisesti kuulu 2 kohdassa tarkoitettujen avustusalojen piiriin. Tällainen apu rajoitetaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin poikkeuksellisiin avustustoimenpiteisiin, a) jotka kuuluvat 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn yleisen soveltamisalan ja siinä asetettujen erityistavoitteiden piiriin; b) joiden kesto on rajattu 7 artiklan 2 kohdassa säädettyyn ajanjaksoon, ja c) joihin tavallisesti voitaisiin myöntää rahoitusta EU:n muista ulkoisen avun välineistä tai muista tämän välineen osista, mutta koska tilanne edellyttää nopeaa toimintaa, apu olisi 2 artiklan mukaisesti pantava täytäntöön vallitsevissa tai puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa toteutettavina toimenpiteinä. 4 artikla Apu konfliktien estämiseen, kriiseihin valmistautumiseen ja rauhan rakentamiseen 26. Unioni antaa teknistä apua ja rahoitusapua 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määriteltyjen erityistavoitteiden toteuttamiseen konfliktineston, kriisivalmiuden ja rauhanrakentamisen alalla. 27. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettua teknistä apua ja rahoitusapua voidaan antaa liitteessä II yksilöidyillä aloilla. Avun tulosindikaattorina käytetään sitä, missä määrin avunsaajien valmiudet estää konflikteja, selviytyä konflikteja edeltävistä ja niiden jälkeisistä tilanteista sekä rakentaa rauhaa ovat parantuneet. 5 artikla Apu maailmanlaajuisten ja alueiden rajat ylittävien uhkien torjumiseen Unioni antaa teknistä apua ja rahoitusapua 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa määriteltyjen erityistavoitteiden toteuttamiseen liitteessä III yksilöidyillä aloilla. Avun tulosindikaattorina käytetään sitä, missä määrin avustustoiminnassa on huomioitu asiaan vaikuttava EU:n ulkoinen turvallisuuspolitiikka, johon kuuluu myös sisäisen turvallisuuden ulkoinen ulottuvuus. II OSASTO OHJELMOINTI JA TÄYTÄNTÖÖNPANO 6 artikla Ohjelmoinnin ja täytäntöönpanon yleiset puitteet 28. Unionin apu pannaan täytäntöön yhteisen täytäntöönpanoasetuksen ja seuraavien ohjelmointiasiakirjojen mukaisesti sekä seuraavien rahoituksen täytäntöönpanotoimenpiteiden avulla: a) temaattiset strategia-asiakirjat sekä suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat; b) poikkeukselliset avustustoimenpiteet ja siirtymävaiheen ohjelmat; c) vuotuiset toimintaohjelmat ja yksittäiset toimenpiteet; d) erityistoimenpiteet. 7 artikla Poikkeukselliset avustustoimenpiteet ja siirtymävaiheen ohjelmat 29. Edellä olevan 3 artiklan nojalla myönnettävä unionin apu pannaan täytäntöön poikkeuksellisina avustustoimenpiteinä ja siirtymävaiheen ohjelmina. 30. Komissio voi toteuttaa poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kriisitilanteessa sekä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksellisissa ja ennakoimattomissa tilanteissa silloin, kun toimenpiteiden tuloksellisuus edellyttää nopeaa tai joustavaa täytäntöönpanoa. Tällaisten toimenpiteiden kesto voi olla enintään 18 kuukautta. Toimenpiteiden kestoa voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella (enimmäiskesto 30 kuukautta), jos niiden toteuttamisessa ilmenee objektiivisia ja odottamattomia esteitä ja edellyttäen, että toimenpiteeseen ei tarvita lisärahoitusta. Pitkittyneissä kriiseissä ja konflikteissa komissio voi toteuttaa toisen poikkeuksellisen avustustoimenpiteen. 31. Jos poikkeuksellisen avustustoimenpiteen kustannukset ylittävät 30 000 000 euroa, se hyväksytään yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti. 32. Komissio voi hyväksyä saman menettelyn mukaisesti siirtymävaiheen ohjelmia luodakseen tai palauttaakseen olosuhteet, jotka ovat välttämättömiä unionin ulkoisten yhteistyöpolitiikkojen panemiseksi tehokkaasti täytäntöön. Siirtymävaiheen ohjelmat perustuvat poikkeuksellisiin avustustoimenpiteisiin. 33. Ennen kustannuksiltaan enintään 30 000 000 euron poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden hyväksymistä tai uusimista komissio toimittaa neuvostolle tiedot toimenpiteiden luonteesta, tavoitteista ja suunnitellusta rahoituksen määrästä. Komissio ilmoittaa neuvostolle ennakkoon myös merkittävistä muutoksista, joita se aikoo tehdä jo hyväksyttyihin poikkeuksellisiin avustustoimenpiteisiin. EU:n ulkoisen toiminnan johdonmukaisuuden varmistamiseksi komissio ottaa tällaisia toimenpiteitä suunnitellessaan ja toteuttaessaan huomioon neuvoston poliittisen lähestymistavan asiaan. 34. Edellä olevassa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksellisissa hätätilanteissa komissio voi kuitenkin hyväksyä kustannuksiltaan enintään 3 000 000 euron poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä ilman, että se ilmoittaa asiasta ennakkoon neuvostolle. 35. Komissio toimittaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille yleisesityksen poikkeuksellisen avustustoimenpiteen luonteesta ja siihen liittyvistä olosuhteista mahdollisimman pian toimenpiteen hyväksymisen jälkeen ja joka tapauksessa seitsemän kuukauden kuluessa sen hyväksymisestä. 36. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille säännöllisesti 3 artiklan nojalla myönnettävää unionin apua koskevista suunnitelmistaan. 8 artikla Temaattiset strategia-asiakirjat sekä suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat 37. Temaattiset strategia-asiakirjat muodostavat yleisen perustan 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun avun täytäntöönpanolle. Temaattiset strategia-asiakirjat muodostavat unionin ja asianomaisen kumppanimaan tai -alueen välisen yhteistyön kehyksen, joka on johdonmukainen unionin tarkoitusperien, toimivaltuuksien, tavoitteiden, periaatteiden ja politiikan kanssa. 38. Temaattisten strategia-asiakirjojen valmistelussa ja täytäntöönpanossa noudatetaan avun tuloksellisuutta koskevia periaatteita: kumppanuutta, koordinointia ja yhdenmukaistamista. Temaattisten strategia-asiakirjojen on oltava johdonmukaisia unionin muiden ulkoisen avun välineiden puitteissa hyväksyttyjen ohjelmointiasiakirjojen kanssa, ja niiden välistä päällekkäisyyttä on vältettävä. Temaattisten strategia-asiakirjojen on periaatteessa perustuttava EU:n ja tarvittaessa kyseeseen tulevien jäsenvaltioiden vuoropuheluun asianomaisen kumppanimaan tai -alueen kanssa, kansalaisyhteiskunnan sekä alue- ja paikallisviranomaisten edustajat mukaan lukien, sen varmistamiseksi, että asianomainen maa tai alue ottaa riittävän vastuun prosessista. Unioni ja sen jäsenvaltiot kuulevat toisiaan ohjelmointiprosessin varhaisessa vaiheessa parantaakseen yhteistyötoimiensa johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä. 39. Temaattisiin strategia-asiakirjoihin liitetään suuntaa antava monivuotinen ohjelma, jossa esitetään yhteenveto unionin rahoituskohteiksi valituista painopistealoista sekä unionin tuen erityistavoitteet, toivotut tulokset ja aikataulu. Suuntaa antavissa monivuotisissa ohjelmissa määritellään kunkin ohjelman alustavat määrärahat asianomaisen kumppanimaan tai -alueen tarpeet ja erityisongelmat huomioon ottaen. Määrärahoille voidaan ilmoittaa vähimmäis- ja enimmäismäärä. 40. Komissio hyväksyy temaattiset strategia-asiakirjat ja suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti. Menettelyä sovelletaan myös sellaiseen uudelleentarkasteluun, jonka tuloksena strategia tai sen ohjelmointi muuttuu merkittävästi. 41. Edellä olevassa 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä ei sovelleta temaattisten strategia-asiakirjojen ja suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien vähäisiin muutoksiin, joissa on kyse teknisistä mukautuksista, varojen uudelleen kohdentamisesta kullekin painopistealalle osoitettujen alustavien määrärahojen puitteissa taikka alustavien määrärahojen lisäämisestä tai vähentämisestä alle 20 prosentilla, edellyttäen, että nämä muutokset eivät vaikuta kyseisissä asiakirjoissa määriteltyihin painopistealoihin ja tavoitteisiin. Tällaisista muutoksista on ilmoitettava kuukauden kuluessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 42. Yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä voidaan soveltaa temaattisten strategia-asiakirjojen ja suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien muuttamiseen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, joissa unionilta vaaditaan nopeaa toimintaa. III OSASTO LOPPUSÄÄNNÖKSET 9 artikla Säädösvallan siirtäminen komissiolle Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen liitteiden I–III muuttamista tai täydentämistä koskevia delegoituja säädöksiä 10 artiklan mukaisesti sekä valtuudet ottaa käyttöön muita menettelyjä tietojen vaihtamiseksi ja yhteistyön tekemiseksi. 10 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 43. Siirretään 9 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle tämän asetuksen voimassaoloajaksi. 44. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä , tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 45. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 46. Delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 11 artikla Komitea Komissiota avustaa vakautusvälinekomitea. Se on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 12 artikla Euroopan ulkosuhdehallinto Tätä asetusta sovellettaessa on noudatettava Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta annettua neuvoston päätöstä 2010/427/EU. 13 artikla Rahoitusohje Tämän asetuksen täytäntöönpanon rahoituspuitteet kaudelle 2014–2020 ovat 2 828 900 000 euroa. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa. Kauden 2014–2020 rahoituspuitteista vähintään 65 prosenttiyksikköä osoitetaan 3 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin. 14 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I 3 artiklassa tarkoitetut teknisen avun ja rahoitusavun alat Asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua teknistä apua ja rahoitusapua annetaan seuraavilla aloilla: a) teknisenä tai logistisena apuna annettava tuki kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen sekä valtiollisten ja valtiosta riippumattomien toimijoiden pyrkimyksille, joilla edistetään luottamuksen rakentamista, välitystoimia, vuoropuhelua ja sovintoa; b) tuki kansainvälisen oikeuden mukaisesti valtuutettujen väliaikaishallintojen perustamista ja toimintaa varten; c) tuki, joilla kehitetään demokraattisia ja moniarvoisia valtioelimiä, mukaan lukien toimet naisten aseman parantamiseksi kyseissä elimissä, kansallis- ja paikallistason tehokasta siviilihallintoa ja siihen liittyviä oikeudellisia kehyksiä, riippumatonta tuomioistuinlaitosta, hyvää hallintotapaa ja yleistä järjestystä, mukaan lukien ei-sotilaallinen tekninen yhteistyö yleisen siviilivalvonnan tehostamiseksi, turvajärjestelmän valvontaa sekä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan terrorismin, järjestäytyneen rikollisuuden ja laittoman kaupan kaikkien muotojen torjumiseen osallistuvien lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten valmiuksia; d) tuki kansainvälisille rikostuomioistuimille, kansallisille erityistuomioistuimille, totuus- ja sovintokomissioille sekä mekanismeille, jotka on perustettu ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta koskevien kansainvälisten normien mukaisesti ihmisoikeusrikkomusten tuomioistuinkäsittelyä sekä omistusoikeuksien vaatimista ja vahvistamista varten; e) tuki toimenpiteille, jotka ovat tarpeen keskeisen infrastruktuurin, asuntojen, julkisten rakennusten, taloudellisten varojen ja keskeisen tuotantokapasiteetin ennalleen palauttamisen ja jälleenrakentamisen aloittamiseksi, taloudellisen toiminnan uudelleen käynnistämiseksi, työpaikkojen luomiseksi ja kestävän sosiaalisen kehityksen mahdollistavien vähimmäisedellytysten luomiseksi; f) tuki siviilitoimenpiteille, jotka liittyvät entisten taistelijoiden kotiuttamiseen, kansalaisyhteiskuntaan sopeuttamiseen ja tarvittaessa kotimaahan palauttamiseen, sekä toimenpiteet lapsi- ja naissotilaiden tilanteen ratkaisemiseksi; g) tuki toimenpiteille, joilla lievitetään asevoimien uudelleenjärjestelyistä aiheutuvia yhteiskunnallisia vaikutuksia; h) tuki toimenpiteille, joilla unionin yhteistyöpolitiikan ja sen tavoitteiden puitteissa puututaan henkilömiinojen, räjähtämättömien taisteluvälineiden ja sodan muiden räjähtämättömien jäänteiden siviiliväestölle aiheuttamiin sosioekonomisiin vaikutuksiin; tämän asetuksen nojalla rahoitettavat toimet kattavat riskeistä tiedottamisen, uhrien auttamisen, miinojen paikantamisen, raivauksen ja miinavarastojen tuhoamisen; i) tuki toimenpiteille, joilla unionin yhteistyöpolitiikan ja sen tavoitteiden puitteissa torjutaan ampuma-aseiden, pienaseiden ja kevyiden aseiden laitonta käyttöä ja saatavuutta; tällaiseen tukeen voivat sisältyä myös valvontatoimet, uhrien auttaminen, yleisen tietoisuuden lisääminen sekä oikeudellisen ja hallinnollisen asiantuntemuksen ja hyvien toimintatapojen kehittäminen; j) tuki toimenpiteille, joilla varmistetaan, että naisten ja lasten erityistarpeisiin, mukaan lukien altistuminen sukupuoleen perustuvalle väkivallalle, vastataan asianmukaisesti kriisi- ja konfliktitilanteissa; k) tuki aseellisten konfliktien uhrien kuntouttamiselle ja yhteiskuntaan sopeuttamiselle, mukaan lukien toimenpiteet, joilla vastataan naisten ja lasten erityistarpeisiin; l) tuki toimenpiteille, joilla edistetään ja puolustetaan ihmisoikeuksien, perusvapauksien, demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen sekä niitä koskevien kansainvälisten asiakirjojen kunnioittamista; m) tuki sosioekonomisille toimenpiteille, joilla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia käyttää luonnonvaroja sekä luonnonvarojen avointa hallintaa vallitsevissa ja puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa; n) tuki sosioekonomisille toimenpiteille, joilla lievitetään äkillisten väestöliikkeiden vaikutuksia, mukaan lukien toimenpiteet, joilla vastataan vastaanottavien yhteisöjen tarpeisiin vallitsevissa tai puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa; o) tuki toimenpiteille, joilla tuetaan kansalaisyhteiskunnan kehittymistä ja järjestäytymistä sekä sen osallistumista poliittiseen prosessiin, mukaan lukien toimenpiteet, joilla parannetaan naisten asemaa näissä prosesseissa ja edistetään riippumatonta, moniarvoista ja ammattimaista mediaa; p) tuki toimenpiteille, joilla 2 artiklan mukaisesti reagoidaan luonnononnettomuuksiin, ihmisen aiheuttamiin katastrofeihin ja kansanterveyteen kohdistuviin uhkiin tilanteissa, joissa unionin humanitaarista apua ja pelastuspalvelua ei ole saatavilla tai niitä on täydennettävä. LIITE II 4 artiklassa tarkoitetut teknisen avun ja rahoitusavun alat Asetuksen 4 artiklassa tarkoitettu tekninen apu ja rahoitusapu voi kattaa tuen toimenpiteille, joilla pyritään kehittämään ja lisäämään EU:n ja sen kumppaneiden valmiuksia estää konflikteja, rakentaa rauhaa ja vastata kriisiä edeltäviin ja kriisinjälkeisiin tarpeisiin harjoittamalla tiivistä koordinointia kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen sekä valtiollisten ja valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa seuraavissa toimissa: a) ennakkovaroittamisen edistäminen ja konfliktiriskianalyysit politiikanteossa; b) luottamusta rakentavien toimien, välitystoimien ja sovinnon edistäminen tilanteissa, joissa kansanryhmien välille on syntymässä jännitteitä; c) siviilialan vakauttamisoperaatioihin osallistumista koskevien valmiuksien lisääminen; d) konfliktien ja katastrofien jälkeisen toipumisen edistäminen. Tämän kohdan mukaisia toimenpiteitä ovat taitotiedon siirtäminen, tietojen ja parhaiden toimintatapojen vaihtaminen, riskien/uhkien arviointi, tutkimus ja analyysi, ennakkovaroitusjärjestelmät, koulutus ja palvelujen tarjoaminen. Niihin voivat kuulua myös rahoitusapu ja tekninen apu rauhan rakentamista ja valtiorakenteiden kehittämistä koskeville tukitoimille. LIITE III 5 artiklassa tarkoitetut teknisen avun ja rahoitusavun alat Asetuksen 5 artiklassa tarkoitettua teknistä apua ja rahoitusapua annetaan seuraavilla aloilla: 47. yleiseen järjestykseen, yksilöiden turvallisuuteen, elintärkeään infrastruktuuriin ja kansanterveyteen kohdistuvat uhat: apu voi kattaa tuen toimenpiteille, joiden tarkoituksena on a) vahvistaa terrorismin, järjestäytyneen rikollisuuden ja kaikenlaisen laittoman kaupan torjuntaan sekä laittoman kaupan ja kauttakulun tehokkaaseen valvontaan osallistuvien lainvalvonta-, oikeus- ja muiden siviiliviranomaisten valmiuksia. Etusijalle asetetaan alueiden rajat ylittävä yhteistyö, johon osallistuu vähintään kaksi sellaista kolmatta maata, jotka ovat osoittaneet selvää poliittista tahtoa näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Yhteistyötä terrorismin torjumiseksi voidaan tehdä myös yksittäisten maiden ja alueiden sekä kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen kanssa. Alan toimenpiteissä painotetaan erityisesti hyvää hallintotapaa, ja niiden on noudatettava kansainvälistä oikeutta, etenkin ihmisoikeuslainsäädäntöä ja kansainvälistä humanitaarista oikeutta. Terrorismin torjumiseen osallistuville viranomaisille myönnettävässä avussa etusijalle asetetaan sellaisten toimenpiteiden tukeminen, jotka koskevat terrorisminvastaisen lainsäädännön laatimista ja vahvistamista, rahoitus-, tulli- ja maahanmuuttolainsäädännön täytäntöönpanoa ja soveltamista, tiukimpien kansainvälisten normien mukaisten lainvalvontamenettelyjen kehittämistä, demokraattisten ja institutionaalisten valvontamekanismien vahvistamista ja radikalisoitumisen ehkäisemistä. Huumeongelmaan liittyvässä avussa kiinnitetään asianmukaista huomiota kansainväliseen yhteistyöhön, jonka tarkoituksena on edistää kysynnän, tuotannon ja haittojen vähentämiseen liittyviä parhaita toimintatapoja; b) torjua elintärkeään infrastruktuuriin, esimerkiksi kansainväliseen henkilö- ja rahtiliikenteeseen, energiansiirtoon ja -jakeluun sekä sähköisiin tieto- ja viestintäverkkoihin, kohdistuvia uhkia. Alan toimenpiteissä painotetaan erityisesti alueiden rajat ylittävää yhteistyötä ja kansainvälisten normien täytäntöönpanoa riskeihin liittyvän tietoisuuden, haavoittuvuusanalyysin, hätätilanteisiin valmistautumisen, hälytysten ja seurausten hallinnan aloilla; c) varmistaa riittävä toiminta tilanteissa, joissa kansanterveyteen kohdistuu vakava uhka, esimerkiksi äkillinen epidemia, jolla voi olla maiden rajat ylittäviä vaikutuksia. Erityisesti painotetaan valmiussuunnittelua, rokote- ja lääkevarastojen hallintaa, kansainvälistä yhteistyötä sekä ennakkovaroitus- ja hälytysjärjestelmiä; d) torjua ilmastonmuutoksen sellaisia maailmanlaajuisia ja alueiden rajat ylittäviä vaikutuksia, jotka voivat aiheuttaa epävakautta; 48. kemiallisiin, biologisiin, radiologisiin ja ydinaineisiin ja -tekijöihin liittyvien riskien lieventäminen ja niihin valmistautuminen riippumatta siitä, ovatko ne tahallisia, tahattomia vai luonnon aiheuttamia; apu voi kattaa tuen toimenpiteille, joiden tarkoituksena on a) edistää siviilitutkimusta vaihtoehtona puolustusalan tutkimukselle; tukea ja valistaa tutkijoita (esim. tietojen arkaluonteisuuteen liittyvän tietoisuuden lisääminen) sekä uudelleenkouluttaa ja työllistää tutkijoita ja insinöörejä, jotka ovat aiemmin työskennellet aseisiin liittyvillä aloilla (esim. tiedeohjelmien demilitarisointi sekä sotilas- ja siviilikäyttöön tarkoitetun ydinpolttoaineen kierron erottaminen toisistaan); b) parantaa turvallisuuskäytäntöjä siviilikäytössä olevissa tiloissa, joissa säilytetään tai käsitellään arkaluonteisia kemiallisia, biologisia, radiologisia ja ydinaineita ja -tekijöitä osana siviilitutkimusohjelmia; c) luoda unionin yhteistyöpolitiikkojen ja niiden tavoitteiden puitteissa sellaista siviili-infrastruktuuria ja siihen liittyvää siviilitutkimusta, joita tarvitaan aseisiin liittyvien laitosten ja kohteiden purkamiseksi, saneeraamiseksi tai muuntamiseksi silloin, kun ne eivät enää kuulu johonkin puolustusalan ohjelmaan; d) lisätä niiden toimivaltaisten siviiliviranomaisten valmiuksia, jotka osallistuvat kemiallisten, biologisten, radiologisten ja ydinaineiden ja -tekijöiden (mukaan lukien niiden tuotantoon tai toimitukseen tarkoitetut laitteet) laittoman kaupan tehokkaan valvonnan kehittämiseen ja täytäntöönpanoon muun muassa asentamalla nykyaikaisia logistiikka-, arviointi- ja valvontalaitteistoja; e) luoda kaksikäyttötuotteiden tehokkaan vientivalvonnan käyttöönoton ja täytäntöönpanon edellyttämät oikeudelliset puitteet ja institutionaaliset valmiudet, mukaan lukien alueelliset yhteistyötoimet; f) kehittää tehokasta siviilipuolen katastrofivalmiutta, valmiussuunnittelua, kriisitoimintaa ja puhdistusvalmiuksia mahdollisten vakavien ympäristöonnettomuuksien varalta; g) edellä olevissa b ja d alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta pannaan erityistä painoa niiden alueiden tai maiden auttamiselle, joissa on edelleen b ja d alakohdassa tarkoitettuja aineita tai tekijöitä sisältäviä varastoja ja joista nämä aineet tai tekijät saattavat levitä muualle. SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne 1.4. Tavoitteet 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat) 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin 3.2.2. Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3. Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi vakautusvälineen perustamisesta Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[11] Osasto 19: Ulkosuhteet Toiminto 19 06: Kriiseihin vastaaminen ja yleismaailmalliset turvallisuusuhat Luvun 19 06 otsake vastaa vuodet 2007–2013 kattavien rahoitusvälineiden tämänhetkistä rakennetta. Toimintoon ja luvun 19 06 otsakkeeseen ei ehdoteta muutoksia. Ehdotuksen/aloitteen luonne ( Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen . ( Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[12] . ( Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen . ( Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen . Tavoitteet Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee Rahoitusvälineen tarkoituksena on tukea seuraavaa 29 päivänä kesäkuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio – Osa II” (KOM(2011) 500 – Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio – Osa II. Politiikan ala ”Ulkoisen toimet”, s. 43) määriteltyä strategista tavoitetta: ”Kriisien ehkäisyn ja ratkaisemisen tehostaminen. EU lisää toimia, joilla ehkäistään ja ratkaistaan kriisejä, pidetään yllä rauhaa ja vahvistetaan kansainvälistä turvallisuutta sekä EU:n kriisivalmiutta.” Lisäksi välineellä vastataan kaikkien ulkoisten välineiden osalta edellä mainitussa kesäkuun tiedonannossa esitettyyn vaatimukseen (s. 19), jonka mukaan uusien välineiden tarkoituksena on mahdollistaa EU:n nopeaa ja tehokas toiminta ihmisen aiheuttamissa katastrofeissa ja luonnononnettomuuksissa. Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Erityistavoite nro 1 Edistää vakautta joko ihmisen aiheuttaman katastrofin tai luonnononnettomuuden seurauksena syntyneessä tai puhkeamaisillaan olevassa kriisitilanteessa auttamalla säilyttämään, luomaan tai palauttamaan olosuhteet, jotka ovat välttämättömiä unionin kehitys- ja yhteistyöpolitiikkojen asianmukaisen täytäntöönpanon kannalta. Erityistavoite nro 2 Auttaa lisäämään EU:n ja sen kumppaneiden valmiuksia estää konflikteja, rakentaa rauhaa ja toimia kriisiä edeltävissä ja kriisinjälkeisissä tilanteissa harjoittaen tiivistä koordinointia kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen sekä valtiollisten ja valtioista riippumattomien toimijoiden kanssa. Erityistavoite nro 3 Puuttua maailmanlaajuisiin ja alueiden rajat ylittäviin turvallisuusuhkiin , jotka vaarantavat rauhan ja vakauden. Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä 19.06 : Kriiseihin vastaaminen ja yleismaailmalliset turvallisuusuhat Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen - Osallistutaan kokonaisvaltaiseen toimintaan, jolla EU vastaa haurautta ja epävakautta synnyttäviin tilanteisiin, esim. puhkeamaisillaan oleviin kriiseihin ja luonnononnettomuuksiin, vakautusvälineestä rahoitettavin kohdennetuin ja täydentävin toimenpitein. - Parannetaan EU:n valmiuksia osallistua täysipainoisesti monenvälisiin ja kansainvälisiin toimiin konfliktien estämiseksi ja ratkaisemiseksi. - Tuetaan konfliktien estämistä ja rauhan rakentamista, jotta voitaisiin maailmanlaajuisesti vähentää aseellisten selkkausten ja konfliktiin joutuvien maiden määrää. - Torjutaan alueiden rajat ylittäviä ja maailmanlaajuisia uhkia toimin, joilla täydennetään EU:n muita välineitä ja kansainvälisiä toimijoita ja joilla kehitetään valmiuksia integroida edunsaajat paremmin osaksi kansainvälistä yhteisöä (mukaan lukien verkostojen luominen, tietojenhankinta- ja -vaihtovalmiuksien parantaminen sekä tuki aluetason yhteistyölle ja foorumeille). Tulos- ja vaikutusindikaattorit Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan - Vallitsevissa ja puhkeamaisillaan olevissa kriisitilanteissa kolmen kuukauden aikana hyväksyttyjen sellaisten hankkeiden prosenttiosuus, joiden avulla EU voi tehokkaasti vaikuttaa kriisin ehkäisemiseen tai ratkaisemiseen tai tilanteen vakauttamiseen. - Parannetaan avunsaajien valmiuksia ehkäistä konflikteja, toimia kriisiä edeltävissä ja kriisinjälkeisissä tilanteissa ja rakentaa rauhaa. - Se, missä määrin toiminta on sovitettu asian kannalta merkitykselliseen EU:n ulkoiseen turvallisuuspolitiikkaan, johon kuuluu myös sisäisen turvallisuuden ulkoinen ulottuvuus. Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Perusteluosan 1 jaksossa esitetään ne toimintapoliittiset vaatimukset, joihin välineellä pyritään vastaamaan jatkuvasti päivittyvä poliittinen ohjaus huomioon ottaen. Kun otetaan huomioon niiden toimenpiteiden erityisluonne ja konteksti, joilla valmistaudutaan kriiseihin, joita toteutetaan kriisitilanteissa ja joilla torjutaan maailmanlaajuisia ja maiden rajat ylittäviä turvallisuusuhkia, tarpeisiin joudutaan vastaamaan sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo EU:ta pidetään maailmanlaajuisesti uskottavana, neutraalina ja rehellisenä toimijana. Tästä asemasta on monilla konfliktialueilla etua pyrittäessä estämään tilanteen kärjistyminen tai tarjouduttaessa toimimaan välittäjänä konfliktin torjumisessa. Toiminnan vaikutukset tehostuvat, kun toiminta tapahtuu EU:n tasolla, koska voimat yhdistämällä voidaan lisätä vaikutusvaltaa viranomaisiin ja kansainvälisiin kumppaneihin. EU-tason kriisitoimilla voidaan maksimoida toiminnan johdonmukaisuus ja avun tuloksellisuus. Kansainvälisellä tasolla tarvitaan enemmän synergiaa ja yhteistyötä, koska kaikkia avunantajia vaivaa resurssien puute. Tässä yhteydessä on hyvä muistaa, että ani harvalla EU:n jäsenvaltiolla on laajuudeltaan vakautusvälinettä vastaava kriisinhallinta- tai rauhanrakennusväline. Haasteet käyvät yhä monimutkaisemmiksi, eikä EU voi saavuttaa yhtäkään sen omista ensisijaisista tavoitteista (turvallisuus, kasvu, työllisyys, ilmastonmuutoksen hallinta, energiansaanti, terveys, pandemioiden torjunta ja muuttoliikkeen hallinta) toimimalla muusta maailmasta erillään. Talouskriisin vallitessa yhteisohjelmointiin perustuva EU:n ja sen jäsenvaltioiden välinen koordinoidumpi ja yhtenäisempi lähestymistapa tuo toimintaan lisäarvoa ja -vahvuutta sekä lisää legitiimiyttä ja vaikutuksia. Vuodet 2007–2013 kattava vakautusväline on osoittautunut katalyyttiseksi valmisteltaessa ja kehitettäessä sellaisen pitkäkestoisen ulkoisen avun ja toiminnan täytäntöönpanoa, jota EU toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston puitteissa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. Vastaavista toimista saadut kokemukset Vuonna 2007 käyttöön otettu vakautusväline on neljän toimintavuotensa aikana vakiinnuttanut paikkansa EU:n kriisitoimintaa tehokkaasti täydentävänä välineenä. Sen ansiosta EU on voinut osana rauhan, turvallisuuden ja kehityksen politiikkakehystä rahoittaa monenlaisia kriittisiä konfliktinesto-, valmius- ja kriisialoitteita tilanteissa, joissa muita EU:n yhteistyövälineitä ei ole ollut käytettävissä tai joissa sillä on täydennetty muista välineistä rahoitettavia toimia. EU:n on kuitenkin nopeutettava välineen käyttöönottovalmiutta ja lisättävä sen ohjelmoinnin ja täytäntöönpanon joustavuutta, jotta sillä voidaan paremmin noudattaa muun muassa neuvoston poliittista ohjausta ja täyttää rauhaan ja turvallisuuteen liittyvät tulevaisuuden haasteet kestävällä tavalla. Lisäksi asetuksessa vahvistettu enimmäisrahoitus toimille, jotka liittyvät yleiseen järjestykseen, yksilöiden turvallisuuteen, elintärkeään infrastruktuuriin ja kansanterveyteen kohdistuviin uhkiin, on osoittautunut riittämättömäksi. Yleismaailmallisiin turvallisuusuhkiin (mukaan lukien toimenpiteet kemiallisiin, biologisiin, radiologisiin ja ydinaineisiin ja -tekijöihin liittyvien vaarojen lieventämiseksi ja niihin valmistautumiseksi) liittyviä enimmäismääriä olisi tarkistettava asetuksen vuonna 2009 suoritetun väliarvioinnin yhteydessä tehdyn komission ehdotuksen mukaisesti, jotta muuttuviin uhkiin voitaisiin vastata joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti. Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa (21 artikla) määritellään unionin ulkoisen toiminnan yhteiset perustavoitteet, joita ovat muun muassa ” säilyttää rauha, estää konfliktit ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta ”. Vakautusvälineellä tuetaan EU:n toimia turvallisuuden vahvistamiseksi, rauhan säilyttämiseksi ja konfliktien estämiseksi. Kaikkien muiden EU:n ulkoisen yhteistyön välineiden tapaan sillä myös varjellaan EU:n arvoja, ensisijaisesti ihmisoikeuksia ja demokratiaa. Vakautusvälineellä täydennetään EU:n kriisitoimia ja parannetaan niiden johdonmukaisuutta. Sitä on tarkoitus käyttää tukemaan YUTP-operaatioita, humanitaarisen ja makrotaloudellisen avun antamista, pelastuspalvelua ja ydinturvallisuuteen liittyvän yhteistyön välinettä. Sillä myös edistetään konfliktien ehkäisemistä, rauhan rakentamista ja valtiorakenteiden kehittämistä yhdessä EU:n tärkeimpien maantieteellisten välineiden (ENI, DCI, EKR ja IPA) ja temaattisten välineiden (kuten demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen rahoitusvälineen, EIDHR) kanssa. Poliittisen kriisin tai luonnononnettomuuden jälkimainingeissa sillä voitaisiin rahoittaa humanitaarisen avun ja kehitysavun yhdistäviä toimia (hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön niveltämisen toimintaperiaate) toissijaisesti eli silloin, kun maantieteellistä tai temaattista välinettä ei voida ottaa käyttöön riittävän nopeasti tai kun toiminnan tehostamiseksi tarvitaan täydentäviä toimia. EU:n ulkoisilla toimilla, joita toteutetaan yhtäällä kriiseissä ja niiden ehkäisemiseksi ja toisaalla yleismaailmallisten turvallisuusuhkien torjumiseksi maahanmuutto-, oikeus-, vapaus- ja turvallisuuskysymyksiä koskevien EU:n sisäisten politiikkojen avulla, on kiistattomat yhteydet. Neuvoston 9. kesäkuuta 2011 antamilla päätelmillä terrorismintorjunnan sisäisten ja ulkoisten näkökohtien välisten yhteyksien parantamisesta on tässä yhteydessä erityistä merkitystä yhdessä 6. kesäkuuta 2011 sovitun EU:n turvallisuusalan yhteistyön ja koordinoinnin tiivistämiseen tähtäävän työmenetelmän kanssa. Koska monet alueiden rajat ylittävät uhat ja riskit ovat myös EU:n ulkoisen turvallisuuden painopisteitä, vakautusvälineellä edistettäisiin myös (vuonna 2008 tarkistetun) Euroopan turvallisuusstrategian täytäntöönpanoa ja huomioitaisiin (vuonna 2010 laaditun) EU:n sisäisen turvallisuuden strategian ulkoinen ulottuvuus. Luonnononnettomuudet, ympäristön pilaantuminen ja kilpailu luonnonvaroista kärjistävät konflikteja varsinkin köyhillä ja voimakkaan väestönkasvun alueilla, ja niillä on humanitaarisia, terveydellisiä, poliittisia ja turvallisuutta heikentäviä vaikutuksia mukaan lukien muuttoliikkeen lisääntyminen. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto ( Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu . - ( Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014 ja päättyy 31.12.2020. - ( Rahoitusvaikutukset alkavat 1.1.2014 ja päättyvät 31.12.2020. - ( Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu . - Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, - minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[13] ( komissio hallinnoi suoraan keskitetysti ( välillinen keskitetty hallinnointi , jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty - ( toimeenpanovirastoille - ( yhteisöjen perustamille elimille[14] - ( kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun tehtäviä hoitaville elimille - ( henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä ( hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ( hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ( hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. Huomautukset: Vakautusvälineen erityisluonne (vastataan kriiseihin ja konflikteihin, tehostetaan kriisivalmiustoimia ja torjutaan maailmanlaajuisia ja maiden rajat ylittäviä turvallisuusuhkia) edellyttää, että välineen hallinnoinnissa voidaan käyttää mahdollisimman monia eri tapoja. HALLINNOINTI Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset Euroopan komission seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskitytään entistä enemmän tuloksiin, ja seurantaan ja arviointiin osallistuu komission henkilöstöä ja ulkopuolisia asiantuntijoita. Edustustojen ja päätoimipaikan vastuuhenkilöt seuraavat jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanoa eri tavoin, mahdollisuuksien mukaan myös menemällä paikan päälle. Seurannan avulla saadaan arvokasta tietoa edistymisestä, ja vastuuhenkilöt voivat havaita todelliset ja potentiaaliset pullonkaulat ja tehdä tarvittavia korjauksia. Riippumattomille ulkopuolisille asiantuntijoille annetaan tehtäväksi arvioida EU:n ulkoisia toimia kolmella eri tavalla. Arviointien avulla voidaan lisätä vastuuvelvollisuutta ja parantaa käynnissä olevia toimia. Niissä otetaan myös huomioon aiemmat kokemukset, joiden pohjalta tulevia politiikkoja ja toimia voidaan kehittää. Kaikissa arviointivälineissä käytetään kansainvälisesti tunnustettuja OECD:n kehitysapukomitean arviointikriteerejä, mukaan lukien (mahdolliset) vaikutukset. Hanketasolla päätoimipaikan hallinnoima tulospainotteinen seurantajärjestelmä (ROM) tuottaa lyhyen laatukatsauksen otoksesta toimia. Riippumattomat ROM-asiantuntijat arvioivat jäsenneltyä ja vakiomuotoista menettelyä käyttäen hankkeen vahvuuksia ja heikkouksia ja antavat suosituksia siitä, miten tuloksellisuutta voidaan lisätä. Hankkeesta vastaava EU:n edustusto hallinnoi hanketason arviointeja, joissa laaditaan yksityiskohtaisempi analyysi ja joiden pohjalta vastuuhenkilöt voivat kehittää käynnissä olevia toimia ja valmistella uusia. Riippumattomille ulkopuolisille asiantuntijoille, joilla on temaattista ja maantieteellistä asiantuntemusta, annetaan tehtäväksi laatia kyseinen analyysi sekä kerätä palautetta ja näyttöä kaikilta sidosryhmiltä, luonnollisestikin myös lopullisilta edunsaajilta. Myös komissio laatii strategisia arviointeja politiikoistaan alkaen ohjelmoinnista ja strategiasta ja päätyen toimien täytäntöönpanoon tietyllä sektorilla (esim. terveys tai koulutus), tietyssä maassa tai tietyllä alueella taikka tietyn välineen osalta. Näistä arvioinneista on suurta apua muotoiltaessa politiikkoja ja suunniteltaessa välineitä ja hankkeita. Arvioinnit julkaistaan komission verkkosivuilla, ja neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitettävään vuosikertomukseen sisällytetään tiivistelmät niiden päätelmistä. Tarkat tiedot ilmastoon liittyvistä menoista, jotka lasketaan monivuotisesta rahoituskehyksestä kesäkuussa 2011 annetussa tiedonannossa esitetyllä Rion tunnuslukuihin perustuvalla menetelmällä, sisällytetään vakautusvälineen menopuolen budjettikohtiin, sellaisina kuin ne ovat toimintoperusteisen johtamis- ja budjetointijärjestelmän vuotuisissa toimintoselvityksissä, ohjelmointiasiakirjoissa, kaikentasoisissa arvioinneissa ja vuosikertomuksissa. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä Todetut riskit Riskiympäristö Vakautusvälineestä rahoitettavan avun toimintaympäristö on sellainen, ettei välineen tavoitteita välttämättä saavuteta, että varainhoito ei ehkä toteudu parhaalla mahdollisella tavalla ja/tai että asiassa sovellettavia sääntöjä ei aina noudateta (laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvät virheet) seuraavista syistä: - taloudellinen/poliittinen epävakaus ja/tai luonnononnettomuus voi vaikeuttaa ja viivästyttää toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa varsinkin hauraissa valtioissa; - puutteet kumppanimaiden institutionaalisissa ja hallinnollisissa valmiuksissa voivat vaikeuttaa ja viivästyttää toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa; - maantieteellisesti hajallaan olevien (mahdollisesti monia valtioita/alueita kattavien) hankkeiden ja ohjelmien seuranta, varsinkin paikalla suoritettavat seurantatoimet, voivat osoittautua logistiikan/resurssien suhteen ongelmallisiksi; - mahdollisten kumppaneiden/edunsaajien kirjavuus ja erot niiden sisäisen valvonnan rakenteissa ja valmiuksissa voivat hajauttaa niitä resursseja, joita komissiolla on käytettävissä täytäntöönpanon tukemiseen ja seurantaan, ja siten heikentää niiden tuloksellisuutta ja tehokkuutta; - ulkoisen avun / kansallisen kehityssuunnitelman täytäntöönpanon tuloksista ja vaikutuksista kumppanimaissa käytettävissä olevien tietojen huono laatu ja vähyys voivat heikentää komission kykyä raportoida ja vastata tuloksista. Asiassa sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisen riskin oletettu taso Vakautusvälineen osalta tavoitteena on säilyttää FPI:n/DEVCOn vastuualueiden perinteinen noudattamatta jättämisen riskitaso (virheiden määrä), joka on alle 2 prosenttia. Kyseessä on jäljellä olevien virheiden jäännösnettoaste usean vuoden perusteella ja sen jälkeen, kun päätökseen vietyihin sopimuksiin on tehty kaikki suunnitellut tarkastukset ja korjaukset. Perinteisesti tämä on tarkoittanut 2–5 prosentin arvioitua virhetasoa, jonka Euroopan tilintarkastustuomioistuin laskee vuosittain satunnaisotannalla valituista transaktioista vuotuista tarkastuslausumaa (DAS) varten. FPI/DEVCO pitää tasoa alhaisimpana saavutettavissa olevana noudattamatta jättämisen tasona, kun otetaan huomioon toimintaympäristön suuret riskit, hallinnollinen rasitus ja noudattamisen valvonnalta edellytettävä kustannustehokkuus. Valvontamenetelmä(t) FPI:n/DEVCOn sisäisen valvonnan rakenteet FPI:n/DEVCOn sisäinen valvonta-/hallinnointiprosessi on suunniteltu niin, että sillä voidaan kohtuudella varmistaa niiden tavoitteiden saavuttaminen, jotka liittyvät toimintojen tuloksellisuuteen ja tehokkuuteen, tilinpäätösraportoinnin luotettavuuteen sekä lainsäädännön ja menettelyjen noudattamiseen. Tuloksellisuus ja tehokkuus Varmistaakseen operaatioidensa tuloksellisuuden ja tehokkuuden (ja alentaakseen ulkoisen avun toimintaympäristölle ominaista korkeaa riskitasoa) FPI/DEVCO soveltaa jatkossakin kaikkien välineidensä osalta räätälöityä avun hallinnointikehystä kaikkien muiden komission strategiseen politiikanteko- ja suunnitteluprosessiin, sisäiseen tarkastukseen ja sisäisen valvonnan normeihin liittyvien vaatimusten lisäksi. Hallinnointikehys kattaa seuraavat: - EU:n edustustot hallinnoivat hajautetusti suurinta osaa ulkoisesta avusta; - taloudellisen vastuun selvä ja virallistettu delegointi (valtuutetulta tulojen ja menojen hyväksyjältä) edustuston päällikölle edelleenvaltuutuksen välityksellä (FPI:n osalta); - taloudellisen vastuun selvä ja virallistettu delegointi (valtuutetulta tulojen ja menojen hyväksyjältä, joka on pääjohtaja) edustuston päällikölle päätoimipaikassa sijaitsevan edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän (johtaja) edelleenvaltuutuksella (DEVCOn osalta); - säännöllinen raportointi EU:n edustustoista päätoimipaikkaan (DEVCOn osalta ulkoisen avun hallinnointiraportit), mukaan lukien edustuston päällikön vuosittain laatima tarkastuslausuma; - perusteellinen koulutusohjelma sekä päätoimipaikan että edustustojen henkilöstölle; - merkittävää tukea ja ohjausta päätoimipaikalta edustustoille (myös internetin välityksellä); - 3–6 vuoden välein tehtävät tarkastuskäynnit edustustoihin, joille on siirretty hallinnointitehtäviä; - hanke- ja ohjelmasyklin hallintamenetelmä, joka sisältää - tarpeen mukaan laatua tukevia välineitä muun muassa toimen suunnittelua, sen toteutustavan, rahoitusmekanismin ja hallinnointijärjestelmän määrittelyä sekä mahdollisten täytäntöönpanokumppaneiden arviointia ja valintaa varten - tehokkaan täytäntöönpanon mahdollistavat välineet ohjelman/hankkeen hallinnointiin, seurantaan ja raportointiin, mukaan lukien hankkeiden säännöllinen ulkopuolinen seuranta paikalla - järkevät arviointi- ja tarkastusosiot. Tilinpäätösraportointi ja kirjanpito FPI/DEVCO noudattavat jatkossakin kirjanpidolle ja tilinpäätösraportoinnille asetettuja tiukkoja vaatimuksia käyttämällä komission suoriteperusteista kirjanpitojärjestelmää (ABAC) ja ulkoisen avun erityisvälineitä, kuten unionin ulkopuolisiin maihin suunnattua unionin apua hallinnoivan toimialan tietojärjestelmää (CRIS). Lainsäädännön ja menettelyjen noudattamisen valvontamenetelmät vahvistetaan 2.3 kohdassa (Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi). Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet Ottaen huomioon ne monet riskit, joita FPI:llä/EuropeAidilla on toimintaympäristössään, niiden järjestelmissä on varauduttava noudattamiseen liittyvien virheiden (sääntöjenvastaisuuksien) mahdollisesti suureen määrään transaktioissa ja kehitettävä tehokkaat menetelmät virheiden ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi maksuprosessin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että noudattamista koskevassa FPI:n/EuropeAidin valvonnassa pidetään tärkeimpänä sekä ulkopuolisten tarkastajien että komission henkilöstön paikalla ennen lopullisten hankemaksujen suorittamista tekemiä ennakkotarkastuksia, joita tehdään usean vuoden ajan (samanaikaisesti joidenkin jälkitarkastusten kanssa), mikä menee huomattavasti pidemmälle kuin mitä varainhoitoasetuksessa vaaditaan. Noudattamista koskeva FPI:n/EuropeAidin valvonta muodostuu muun muassa seuraavista tekijöistä: Ehkäisevät toimenpiteet – apua hallinnoivalle henkilöstölle ja tarkastajille annettava pakollinen peruskoulutus petoksiin liittyen; – ohjauksen antaminen (myös internetin välityksellä), mukaan lukien julkaisut Practical Guide to Contracts , EuropeAid Companion ja nk. varainhoidon työkalupakki (täytäntöönpanokumppaneille); – ennakkoarviointi sen varmistamiseksi, että viranomaisilla, jotka hallinnoivat EU-varoja hajautetusti ja yhteistyössä muiden tahojen kanssa, on käytössään asianmukaiset keinot kyseisten varojen käyttöön liittyvien petosten ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi; – kumppanimaassa käytössä olevien petostentorjuntamekanismien ennakkoarviointi osana julkisen varainhoidon arviointia ehtona budjettituen saamiselle (toisin sanoen aktiivinen sitoutuminen petosten ja korruption torjuntaan, pätevät valvontaviranomaiset, tuomioistuinlaitoksen riittävät valmiudet sekä tehokkaat toiminta- ja seuraamusmekanismit); – komissio allekirjoitti Accrassa vuonna 2008 kansainvälisen avun avoimuutta koskevan IATI-aloitteen, jonka ansiosta apua koskevista tiedoista ja asiakirjoista tulee ajankohtaisempia, yksityiskohtaisempia ja säännöllisempiä; – komissio aloitti 14. lokakuuta 2011 apua koskevien tietojen julkaisemista koskevan IATI-vaatimuksen ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanon avun tuloksellisuudesta Busanissa marraskuussa 2011 järjestettävän korkean tason foorumin edellä. Lisäksi komissio aikoo tehdä EU:n jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä yhteisen verkkopohjaisen IT-sovelluksen (TR-AID) kehittämiseksi. Sovellus muuntaa IATI:n ja muiden lähteiden kautta toimitetut EU:n antamaa apua koskevat tiedot käyttäjäystävällisemmiksi. Havaitsemista helpottavat ja korjaavat toimenpiteet – ulkoiset, myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemät (sekä pakolliset että riskiperusteiset) tarkastukset,; – jälkitarkastukset (riskiperusteiset) ja takaisinperintä; – EU:n rahoituksen jäädyttäminen vakavissa petostapauksissa laajamittainen korruptio mukaan lukien, kunnes viranomaiset ovat toteuttaneet asianmukaiset toimet tilanteen korjaamiseksi ja vastaavien petosten ehkäisemiseksi tulevaisuudessa; FPI/EuropeAid muokkaa petostentorjuntastrategiaansa 24. kesäkuuta 2011 hyväksyttyä komission uutta petostentorjuntastrategiaa vastaavaksi varmistaakseen muun muassa, että – petoksentorjuntaan liittyvä FPI:n/EuropeAidin sisäinen valvonta vastaa täysin komission uutta strategiaa; – petosriskien hallintaan sovellettavassa FPI:n/EuropeAidin lähestymistavassa suuntaudutaan petoksille alttiiden osa-alueiden ja asianmukaisten vastatoimien kartoittamiseen; – EU:n varojen käyttöön suunnitellut kolmansien maiden järjestelmät tuottavat merkityksellistä tietoa, jota voidaan hyödyntää petosriskien hallinnassa (esim. päällekkäisrahoitus;) – tarvittaessa luodaan verkostoja ja tarkoituksenmukaisia IT-välineitä ulkoiseen apuun liittyvien petosten analysoimiseen. Arvio valvonnan kustannuksista ja hyödyistä Vakautusvälineen sisäisestä valvonnasta / hallinnoinnista aiheutuvien kustannusten pitäisi olla samaa luokkaa kuin EuropeAidin laskemat kustannukset sen ulkoisten toimien välineiden hallinnoinnista (eli 6 % määrärahoista). Vuosien 2014–2020 talousarviosuunnittelussa sisäisen valvonnan / hallinnoinnin kustannukset ovat koko EuropeAidin osalta vuositasolla keskimäärin 658 miljoonaa euroa maksusitoumuksina. Määrä sisältää EKR:n hallinnointikulut. EKR toimii EuropeAidin hallinnointirakenteen puitteissa. Nämä ”ei-operatiiviset” kustannukset ovat noin 6,4 prosenttia arviolta 10,2 miljardin euron vuotuisesta keskimäärästä, joka on varattu EuropeAidin kaikkiin (operatiivisiin ja hallinnollisiin) sitoumuksiin, jotka rahoitetaan EU:n yleisestä talousarviosta ja Euroopan kehitysrahastosta vuosina 2014–2020. Näissä hallinnointikuluissa on huomioitu EuropeAidin koko henkilöstöstä (päätoimipaikka ja edustustot), infrastruktuurista, matkoista, koulutuksesta, seurannasta, arvioinnista ja (myös edunsaajien tekemistä) tarkastussopimuksista aiheutuvat menot. EuropeAid aikoo ajan mittaan vähentää hallinnoinnin ja operatiivisen toiminnan osuutta uusien välineiden mukaisten parempien ja yksinkertaisempien järjestelyjen ansiosta hyödyntäen muutoksia, joita on odotettavissa varainhoitoasetuksen tarkistuksen myötä. Nämä hallinnointikulut mahdollistavat toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamisen, resurssien tehokkaan ja tuloksellisen käytön sekä selkeiden ja kustannustehokkaiden ehkäisevien toimenpiteiden ja tarkastusten käytön varainkäytön laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi. Vaikka hallinnoinnin luonnetta ja kohdentamista sekä noudattamisen valvontaa on tarkoitus kehittää edelleen, nämä kustannukset ovat kokonaisuudessaan välttämättömiä välineen tavoitteiden saavuttamiseksi tuloksellisesti ja tehokkaasti niin, että noudattamatta jättämisen riski jää mahdollisimman pieneksi (alle 2 prosentin jäännösvirheaste). Kustannukset ovat huomattavasti alhaisemmat kuin riskit, joita sisältyy sisäisen valvonnan lopettamiseen tai vähentämiseen tällä riskialttiilla osa-alueella. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat - Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. rahoituskehyksen otsake | Budjettikohta | Määrärahalaji | Rahoitusosuudet | Numero [Nimi………………………...……….] | JM/EI-JM ([15]) | EFTAmailta[16] | ehdokasmailta[17] | kolmansilta mailta | varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet | IV | 19 06: Kriiseihin vastaaminen ja yleismaailmalliset turvallisuusuhat 19 06 01 Kriisivalmius 19 06 01 01 Kriisivalmius 19 06 01 02 Aikaisemman yhteistyön loppuun saattaminen 19 06 02 Toimet maiden ja niiden väestön suojaamiseksi merkittäviltä teknologisilta uhkatekijöiltä 19 06 02 01 Toimet kemiallisiin, biologisiin ja ydinaineisiin tai -tekijöihin liittyvän riskinhallinnan ja valmiuden alalla 19 06 02 02 Valmistelutoimi – Ydinaseiden, biologisten aseiden, kemiallisten aseiden ja pienaseiden vähentäminen 19 06 02 03 Kevyiden aseiden leviämisen torjumista koskeva unionin politiikka 19 06 03 Alueiden väliset toimet järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman kaupan, elintärkeiden infrastruktuurien suojelemisen, kansanterveyteen kohdistuvien uhkien ja terrorisimin torjunnan aloilla 19 06 09 Pilottihanke – Valtiosta riippumattomien järjestöjen johdolla toteutettava rauhanrakentamisohjelma | JM | EI | EI | EI | EI | - Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. rahoituskehyksen otsake | Budjettikohta | Määrärahalaji | Rahoitusosuudet | Numero [Nimi……………………………………..] | JM/EI-JM. | EFTA-mailta | ehdokasmailta | kolmansilta mailta | varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet | IV | 19 06: Kriisehin vastaaminen ja yleismaailmalliset turvallisuusuhat 19 06 01 Toiminta jo puhjenneissa ja puhkeamaisillaan olevissa kriiseissä 19 06 02 Konfliktinesto, kriisivalmius ja rauhanrakentaminen 19 06 03 Maailmanlaajuiset ja alueiden rajat ylittävät turvallisuusuhat | JM | EI | EI | EI | EI | Arvioidut vaikutukset menoihin Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsikko: | Numero | Otsake IV – Globaali Eurooppa | milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Henkilöresurssien arvioitu tarve - ( Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. - ( Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: Arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella) vuosi n | vuosi n + 1 | vuosi n + 2 | vuosi n + 3 | …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/ aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) | ( Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) | XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ss) | 40,9 | 40,5 | 40,1 | 39,7 | 39,7 | 39,7 | 39,7 | XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) | XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) | 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) | ( Ulkopuolinen henkilöstö[25] (kokoaikaiseksi muutettuna) | XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | 19,4 | 19,2 | 19,0 | 18,9 | 18,9 | 18,9 | 18,9 | XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) | 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | Muu budjettikohta (mikä?) | YHTEENSÄ | 95,5 | 94,6 | 93,7 | 92,8 | 92,8 | 92,8 | 92,8 | Vuonna 2014 otsakkeen 5 henkilöresurssit jakautuivat DEVCOn ja FPI:n kesken seuraavasti: – henkilöstötaulukko: 18,7 kokoaikaista FPI:lle ja 22,2 kokoaikaista DEVCOlle (yhteensä 40,9) – ulkopuolinen henkilöstö: 17,9 kokoaikaista FPI:lle ja 1,5 kokoaikaista DEVCOlle (yhteensä 19,4). Otsakkeen 4 henkilöresursseista (vakautusvälineen BA-budjettikohta) voidaan todeta, että tällä hetkellä osa EU:n ulkopuolisissa edustustoissa työskentelevästä DEVCOn henkilöstöstä hallinnoi vakautusvälineestä rahoitettavia FPI:n vastuulla olevia kriisitoimien hankkeita. Noin 46 tällaista hanketta on parhaillaan käynnissä 30 edustustossa. EU:n ulkopuolisiin edustustoihin lähetettävien ja BA-budjettikohdasta rahoitettavien sopimussuhteisten toimihenkilöiden määrä on vuoden 2012 talousarvioesityksessä 35, joista 30 FPI:lle ja 5 DEVCOlle. 19 viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt | Ulkopuolinen henkilöstö | Yhteensopivuus monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 kanssa - ( Ehdotus/aloite on monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 mukainen. - ( Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista. Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät - ( Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista.[27] Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen - Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. - Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) vuosi n | vuosi n + 1 | vuosi n + 2 | vuosi n + 3 | …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) | Yhteensä | vuosi n | vuosi n + 1 | vuosi n + 2 | vuosi n + 3 | … ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) | Momentti …………. | | | | | | | | | |Vastaava(t) menopuolen budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa: Selvitys tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä [1] SEC(2011) 215 lopullinen. [2] EKR, Maailman ilmasto- ja biodiversiteettirahasto sekä hätäapuvaraus eivät sisälly tähän lukuun, eikä niitä rahoiteta EU:n talousarviosta. [3] KOM(2011) 500, 29.6.2011. [4] EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1–11. [5] Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät. [6] Neuvoston asiakirja 15097/07, 20.11.2007. [7] EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelma: viisi askelta kohti turvallisempaa Eurooppaa (KOM(2010) 673 lopullinen, 22.11.2010). [8] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13. [9] [10] [11] ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB: toimintoperusteinen budjetointi. [12] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa. [13] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [14] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa. [15] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat. [16] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto. [17] Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset ehdokasmaat. [18] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [19] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [20] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [21] Tuotokset ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluita (esim. rahoitettujen opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit). [22] Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2. ”Erityistavoitteet”. [23] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [24] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [25] Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa, paikalliset toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat. [26] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat). [27] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta. [28] Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja vastaava 25 prosentin osuus.