EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 27.07.1995 
KOM(95) 397 lopull. 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Venäjältä peräisin olevan 
ammoniumnitraatin tuonnissa 
(komission esittämä) 

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o /95, 
annettu 1995, 
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Venäjältä peräisin olevan 
ammoniumnitraatin tuonnissa 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun polkumyynnillä muista kuin Euroopan 
yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumista koskevan neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 3283/94\ sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 355/95\ ja 
erityisesti sen 23 artiklalla, jossa määrätään, että 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun 
polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista peräisin 
tapahtuvalta tuonnilta suojautumista koskevan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/885, 
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/946, soveltamista 
jatketaan menettelyssä, johon liittyvää 1 päivänä syyskuuta aloitettua tutkimusta ei oltu 
saatu päätökseen päivänä, jona asetus (EY) N:o 3283/94 tuli voimaan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se antoi kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa, 
sekä katsoo, että 
A. MENETTELY 
3 EYVL N:0 L 349, 31.12.1994, s. 1. 
4 EYVL N:0 L 41, 23.2.1995, s. 2. 
" EYVL N:0 L 209, 02.08.1988, s. 1. 
6 EYVL N:0 L 66, 10.03.1994, s. 10. 
(1) Kesäkuussa 1994 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä7 julkaistussa 
tiedonannossa komissio ilmoitti aloittavansa polkumyyntimenettelyn 
Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa 
yhteisöön, ja pani tutkimuksen vireille. 
(2) Polkumyyntitoimenpiteet Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan 
ammoniumnitraatin tuonnissa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ovat olleet 
voimassa toukokuusta 1994 alkaen alueellisen polkumyyntimenettelyn 
jälkeen8. Ne ovat sellaisten sitoumusten hyväksymisien muodossa, joilla 
rajoitetaan kummastakin maasta tapahtuva vienti Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan 100 000 tonniin vuodessa. 
(3) Niiden valmistajien puolesta, joiden ammoniumnitraatin yhteistuotanto 
edustaa todennäköisesti suurinta osaa yhteisön tuotannosta, Euroopan 
lannoitevalmistajien yhdistys EFMA (European Fertilizer Manufacturer 
Association) teki valituksen, joka johti menettelyn aloittamiseen. 
(4) Valitus sisälsi todisteita tämän Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan tuotteen 
polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta aineellisesta vahingosta, ja niitä pidettiin 
riittävinä menettelyn aloittamiseksi. 
(5) Komissio on ilmoittanut tästä virallisesti valmistajille, viejille ja tuojille, joita 
asia ilmeisimmin koskee, sekä viejämaiden edustajille että valituksen tekijälle 
ja on antanut niille osapuolille, joita asia välittömästi koskee, mahdollisuuden 
ilmoittaa näkökannoistaan kirjallisesti tai pyytää tulla kuulluksi. 
(6) Liettualainen viejä, muutamat venäläiset viejät, tietyt tuojat ja kaikki 
valituksen tehneet valmistajat ilmoittivat näkökannoistaan kirjallisesti. Useat 
osapuolet kuten Liettuan ja Venäjän viranomaiset ovat pyytäneet tulla 
kuulluiksi; tämä kohtelu on myönnetty kaikille. Euroopan lannoitteentuojien 
yhdistys EFIA (European Fertilizer Import Association) myös ilmoitti 
näkökannoistaan kirjallisesti ja on saanut mahdollisuuden tulla kuulluksi. 
(7) Komissio lähetti kyselyn niille osapuolille, joita asia ilmeisimmin koskee, ja 
sai yksityiskohtaisia vastauksia valituksen tehneiltä yhteisön valmistajilta, 
ainoalta liettualaiselta valmistajalta ja viejältä sekä muutamilta yhteisön 
tuojilta. Komissio sai myös yksityiskohtaisen vastauksen yhdeltä yhteisön 
EYVL Nro C 158, 9.6.1994, s. 3. 
EYVL N:o L 129, 21.5.1994, s. 24 
valmistajalta, joka ei osallistunut valituksen tekemiseen; tietyiltä venäläisiltä 
valmistajilta saatiin osittaisia vastauksia. 
(8) Komissio etsi ja tarkisti kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot polkumyynnin ja 
vahingon määrittämistä varten ja suoritti tutkimuksen seuraavien yritysten 
toimitiloissa: 
(a) Valituksen tehneet yhteisön valmistajat: 
Grande Paroisse S.A., Paris-La-Défence, Ranska 
Hydro-Agri-France S.A., Neuilly-sur-Seine, Ranska 
Hydro- Agri (UK) Ltd., Immingham, Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Hydro-Agri, Sluiskil B.V., Alankomaat 
(b) Tuojat, jotka eivät ole etuyhteydessä yhteisöön 
Noortrade GmbH, Viernheim, Saksa 
Schweizerhall Fertilizer GmbH, Hampuri, Saksa 
Unifert France SA, Sète, Ranska 
Conagra Resources Europe Ltd, Tiverton, Devon, Yhdistynyt 
kuningaskunta 
(c) Valmistaja vastaavassa maassa 
Zaklady Azotawe "Pulawy", Pulawy, Puola 
(9) Polkumyyntiä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän huhtikuuta 1993 ja 31 päivän 
maaliskuuta 1994 välisen ajanjakson ("tutkimusajanjakso"). 
(10) Komissio paljasti alustavat päätelmänsä kaikille asianosaisille osapuolille. 
Useat osapuolet esittivät huomautuksensa kirjallisesti; muutamat ovat 
pyytäneet tulla kuulluiksi ja tämä kohtelu on niille myönnetty. 
(11) Komissio jatkoi kaiken lopullisia päätelmiänsä varten tarpeellisena pitämänsä 
tiedon etsintää. Osapuolille on ilmoitettu keskeiset tosiasiat ja huomiot, 
joiden perusteella on päätetty suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöön 
ottamista. Niille on myönnetty määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää 
huomautuksia näistä tiedoksiannoista. 
(12) Osapuolten esittämät huomautukset otettiin huomioon ja komission päätelmiä 
muutettiin, milloin se oli aiheellista. 
B. TUTKIMUKSEN KOHTEENA OLEVA TUOTE JA 
SAMANKALTAINEN TUOTE 
(13) Tutkimuksen kohteena oleva tuote on puristemuotoinen tai rakeinen 
ammoniumnitraatti, joka sisältää 33 - 35 prosenttia vesiliukoista typpeä. 
(14) Fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan yhteisön teollisuuden valmistama 
ammoniumnitraatti on samankaltainen tuote kuin Venäjän ja Liettuan 
yhteisöön viemä ammoniumnitraatti sekä vastaavana maana käytetyssä 
Puolassa valmistettuja myyty ammoniumnitraatti (22-24 kohta). 
C. YHTEISÖN TEOLLISUUS 
(15) Valituksen tehneet valmistajat edustavat 94 prosenttia yhteisön 
ammoniumnitraatin tuotannosta ja näin ollen muodostavat yhteisön 
teollisuuden asetuksen 2423/88 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 
(16) Yhteisön tuojia edustava EFTA vaati, että Hydro Fertilizers Ltd (UK) olisi 
luettava yhteisön valmistajiin kuulumattomaksi, koska sen väitettiin tuovan 
ammoniumnitraattia Venäjältä ja Liettuasta siihen etuyhteydessä olevan 
Fertrachem U.K -yhtiön välityksellä. Kuitenkin todettiin, että Fertrachem ei 
ollut harjoittanut kyseistä tuontia tutkimusajanjakson aikana. 
Vaadittiin myös, että toinen valituksen tehnyt valmistaja BASF olisi luettava 
yhteisön teollisuuteen kuulumattomaksi samoin perustein, sillä sert väitettiin 
tuovan venäläistä ja liettualaista ammoniumnitraattia yhteisöön siihen 
etuyhteydessä olevan Kali (UK) Ltd -yhtiön välityksellä. Todettiin, että Kali 
(UK) Ltd. toi ammoniumnitraattia Liettuasta ja Venäjältä tutkimusajanjakson 
aikana, mutta ei ollut välittömästi tai tytäryrityksen välityksellä etuyhteydessä 
BASF:iin viiteaikana, ja että sillä ei ollut ammoniumnitraatin ostoihin 
liittyvää sopimusta yhdenkään BASF:iin etuyhteydessä olevan yhtiön kanssa. 
Tästä johtuen ei oikeutetusti voida katsoa, että Hydro Fertilizers Ltd (UK) tai 
BASF olisi luettava yhteisön teollisuuteen kuulumattomiksi. 
D. POLKUMYYNTI 
(a) Normaaliarvo 
(I) Vastaavan maan valinta 
(17) Koska kumpikaan kyseisistä viejämaista ei ole markkinatalousmaa, 
normaaliarvo perustui vastaavan maan hintoihin tai kustannuksiin asetuksen 
2423/88 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 
(A) Valituksen tekijän todisteet: Unkari 
(18) Valituksen tekijä väitti, että Unkari, jota oli käytetty Yhdistynyttä 
kuningaskuntaa koskevassa alueellisessa tapauksessa (katso 2 kohta), olisi 
sovelias vastaava maa tämän tutkimuksen tarkoituksiin. Sopimus tehtiin 
Nitrogenmuvekin, Varpalota, Unkari, kanssa; yksityiskohtaisia tietoja 
toisesta unkarilaisesta valmistajasta ei ollut saatavilla komissiota varten. 
Nitrogenmuvek vastasi komission kyselyyn. Tämän vastauksen perusteella 
näytti siltä, että Nitrogenmuvekin kotimainen myynti tutkimusajanjakson 
aikana oli huomattava verrattuna Venäjältä ja Liettuasta yhteisöön 
tapahtuneeseen tuonnin määrään. Kotimaisesta myynnistä 80 prosenttia 
myytiin säkeissä. Unkarilainen valmistaja käyttää markkinahintaan ostettua 
kotimaista tai maahantuotua kaasua. 
(19) Nitrogenmuvek ei kuitenkaan vastannut komission pyyntöön päästä 
tarkistuskäynnille. Näissä olosuhteissa ei vaikuttanut mahdolliselta vahvistaa 
luotettavaa normaaliarvoa saatavissa olevien unkarilaisten tietojen 
perusteella. Sen lisäksi, että Unkarissa oli ainoastaan kaksi kotimaista 
ammoniumnitraatin valmistajaa, maahantuontia rajoitettiin 15 prosentin 
tuontitullilla ja vuodesta 1993 alkaen vuotuisella ammoniumnitraatin ja 
kalsiumammoniumnitraatin 50 000 tonnin yhteisellä tuontikiintiöllä IVY-
maille. Tästä johtuen kilpailu on varsin rajoitettua. Näistä syistä Unkari ei 
ole sovelias vastaavaksi maaksi. 
(B) Muut maat 
(20) Komissio kirjoitti myös kaikille tunnetuille ammoniumnitraatin valmistajille 
Australiassa, Bulgariassa, Kanadassa, Egyptissä, Meksikossa, Puolassa, 
Turkissa ja Amerikan yhdysvalloissa. Lisäksi Euroopan lannoitevalmistajien 
yhdistys ehdotti Algeriaa ja Romaniaa vastaaviksi maiksi, ja komissio 
kirjoitti näiden maiden tunnetuille valmistajille. 
Seuraavat valmistajat osoittivat yhteistyöhalukkuutta ja vastasivat komission 
kyselyyn: 
Abu Qir Fertilizers Co, Alexandria, Egypti 
Zaklady Azotawe "Pulawy", Pulawy, Puola 
(i) Egypti 
(21) Tutkimusajanjakson aikana ammoniumnitraatin kotimaisen myynnin määrä 
Egyptissä oli suurempi kuin Venäjältä ja Liettuasta yhteisöön tapahtuneen 
tuonnin yhteinen määrä. Kotimainen myynti tapahtui sataprosenttisesti 
säkeissä kuten Venäjän ja Liettuan vienti. 
Vaikka Egyptissä on kolme kotimaista valmistajaa eikä muodollisia 
tuontirajoituksia, 30 prosentin tulli ammoniumnitraatin tuonnissa Egyptiin on 
kuitenkin johtanut tilanteeseen, jossa tuonti ei pääse markkinoille. Tämän 
vuoksi markkinoilla on ainoastaan rajoitettua kilpailua. 
(ii) Puola 
(22) Tutkimusajanjakson aikana Pulawyn ammoniumnitraatin kotimainen myynti 
oli lähes samansuuruinen kuin Venäjältä ja Liettuasta yhteisöön tapahtuneen 
tuonnin määrä. Pulawyn valmistama tuote on puristeen muodossa. 
Kotimainen myynti myydään sataprosenttisesti säkeissä. Pulawy käyttää 
Venäjältä kovana valuuttana ilmaistuilla puhtaasti kaupallisilla hinnoilla 
ostettua kaasua. 
kolassa on neljä kotimaista ammoniumnitraatin valmistajaa. 
Tutkimusajanjakson aikana ei ollut tuontirajoituksia ja tuonnin osuus 
markkinoista oli 18,2 prosenttia. 
Tämän vuoksi Puolaa pidettiin avoimina ja kilpailukykyisinä 
ammoniumnitraatin markkinoina. 
(C) Vastaavan maan yalinta 
(23) Unkaria ei voida valita vastaavaksi maaksi 19 kohdassa tehdyn päätelmän 
nojalla. 
Muiden sellaisten maiden osalta, joiden valmistajat osoittivat riittävästi 
yhteistyöhalukkuutta komissiolle, vaikka sekä Egyptin että Puolan 
yhteistyöhalukkuutta osoittaneiden yhtiöiden kotimaisen myynnin määrä on 
huomattava verrattuna Venäjältä ja Liettuasta tapahtuneen tuonnin määrään ja 
raaka-aineiden saatavuus on samanlainen, katsotaan, että Puolan 
markkinoiden avoimempi luonne tekee sen soveliaammaksi valinnaksi 
vastaavaksi maaksi tässä tutkimuksessa, ja näin ollen Puola valittiin. 
(II) Normaaliarvon määrittely 
(24) Edellä 22 kohdassa säädettyjen kohtien perusteella Puolan Pulawyn 
kotimaista myyntiä voidaan pitää edustavana. 
Todettiin, että puolalaisen valmistajan keskimääräinen painotettu kotimainen 
myyntihinta riippumattomille ostajille tutkimusajanjakson aikana oli 
kannattava siten, että se käsitti kaikki aiheutuneet kustannukset, joiden tässä 
tapauksessa todettiin edustavan markkinataloudessa toimivan yhtiön tavallista 
kustannusrakennetta. 
(25) ELMA väitti, että kotimainen hinta, johon normaaliarvo perustui, oli väärä, 
sillä se oli alempi kuin ilmoitettu hintataso Puolan markkinoilla. Lisäksi 
EFMA väitti, että normaalihinnasta johdettu kotimainen hinta ei voinut 
käsittää tuotantokustannuksia Puolassa. EFMA antoi todisteita näiden 
väitteiden tueksi. 
(26) Kyseiseen puolalaiseen valmistajaan oltiin edelleen yhteydessä Puolan hinta-
ja kustannustilanteen selvittämiseksi. Komissio oli varmistanut suurimman 
osan yhtiön antamista aiheellisista tiedoista. 
(27) Puolalainen yhtiö selvitti tilannetta ja esitti todisteita osoittaakseen, että 
hintatiedot, joihin EFMA viittasi, perustuivat standardihintoihin vapaasti 
myyjällä maanviljelijöille ja olivat sen tähden selvästi valmistajan 
nettohintoja vapaasti tehtaalla myyjälle korkeampia. Kustannusten osalta, 
yhtiö esitti lisätodisteita tukemaan komission varmistamia kustannuksia 
koskevia tietoja osoittaakseen, että ne käsittivät yhtiön tähän tuotteeseen 
liittyvät kustannukset, ja osoittaakseen, että se ostaa kaasua puhtaasti 
kaupallisilla hinnoilla. Komissio ei kuitenkaan onnistunut saamaan 
vahvistusta sille, että yhtiön tavallisesti kantamat kustannukset oli 
erehdyksessä jätetty pois yhtiön omista normaaliarvoa koskevista laskelmista. 
Näin ollen normaaliarvoa lisättiin kuvastamaan sitä tosiasiaa, että tätä 
kustannusta ei olisi pitänyt vähentää kotimaisesta hinnasta normaaliarvoa 
laskettaessa. 
(28) Tietojen uudelleentarkastelun jälkeen pääteltiin, että puolalaisen valmistajan 
antama nettohinta vapaasti tehtaalla kohdassa 27 mainituin muutoksin oli 
oikea ja että tämä hinta oli kannattava käsittäen kaikki yhtiölle toiminnan 
tässä vaiheessa aiheutuvat kustannukset. 
Normaaliarvo perustui näin ollen Pulawyn nettohintaan vapaasti tehtaalla 
asiakkaille Puolassa. 
(b) Vientihinta 
(29) Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan ammoniumnitraatin vientihinta 
perustui yhteisöön vietäväksi myydyn tuotteen viejälle maksettavaan hintaan. 
Tämä oli viejän yhteisön edustajalta tai tuojalta laskuttama fob-hinta vapaasti 
rajalla. 
(c) vertailu 
(30) Vertailu normaaliarvon ja vientihinnan (molemmat vapaasti rajalla) välillä 
tehtiin painotetun keskiarvon perusteella samassa kaupan portaassa. Koko 
myynnin ollessa kyseessä vientihinta oli alempi kuin normaaliarvo, joita 
molempia oli tarkistettu vertailun vuoksi. Kotimaista hintaa vapaasti tehtaalla 
lisättiin puolalaisen tehtaan ja sataman välisten kuljetus- ja 
käsittelykustannusten tavallisen tason huomioon ottamiseksi 
tutkimusajanjakson aikana. Tämä lisäys laskettiin kyseiselle puolalaiselle 
valmistajalle tosiasiallisesti aiheutuneiden kuljetus- ja käsittelykustannusten 
perusteella, mihin lisättiin muiden Puolassa toimivien toimijoiden muun 
tyyppisten säkkien käsittelykustannuksiin liittyvät tiedot. 
(31) Normaaliarvoa ja vientihintaa tarkistettiin tiettyjen asetuksen 2423/88 2 
artiklan 10 kohdan c alakohdassa täsmennettyjen myynnistä aiheutuvien 
kustannusten huomioon ottamiseksi. Puolalaisten valmistajien kotimaisessa 
myynnissä käyttämien säkkien hinta oli pienempi kuin venäläisen viennin 
pakkauksessa käytettyjen säkkien hinta, ja sekä normaaliarvo että vientihinta 
vähennettiin näiden välittömien pakkauskustannusten kuvastamiseksi. Vaikka 
Liettuassa säkkien tavallinen hinta oli korkeampi kuin puolalaisen valmistajan 
käyttämien säkkien hinta, merkittävä osa Liettuan viennistä yhteisöön 
tutkimusajanjakson aikana tapahtui pakkaamattomana, mistä ei aiheutunut 
säkityskustannuksia. Tästä syystä aiheellisia tarkistuksia tehtiin ainoastaan 
säkitettyjen tuotteiden viennin osalta. 
Venäjän viranomaiset vaativat, että normaaliarvoa olisi vähennettävä, jotta 
otettaisiin huomioon kaasun matalammat kuljetuskustannukset venäläisille 
tehtaille kuin puolalaiselle tehtaalle. Tässä suhteessa huomattiin, että tarkkoja 
tietoja ei ollut annettu kyseisistä etäisyyksistä ja että kaasun ja sen jakelun 
kustannukset ja hinnat Venäjällä eivät perustu markkinoihin. Joka 
tapauksessa kyseiset vaatimukset normaaliarvon vähentämisestä 
todennäköisen luonnollisen kilpailuedun vuoksi on otettava huomioon 
yleisellä tasolla. Sen vuoksi, vaikka todettaisiin, että venäläiset valmistajat 
olisivat edullisemmassa asemassa puolalaisiin valmistajiin nähden 
kaasuvarojen läheisyyden suhteen, tätä tasapainottaisi niiden huomattavasti 
suurempi etäisyys Baltian satamista, mikä aiheuttaa korkeammat 
kuljetuskustannukset. Näin ollen tätä vaadittua tarkistusta ei voida hyväksyä. 
Venäjän viranomaiset vaativat myös että, normaaliarvoa olisi vähennettävä, 
jotta otettaisiin huomioon venäläisten väitetyt tehokkaammat ja suuremmat 
tuotantoyksiköt. Tämän vaatimuksen osalta ei ole annettu todisteita, joista 
kävisi ilmi, että tutkimusajanjakson aikana kyseiset yhteisöön 
ammoniumnitraattia myyvät tehtaat olisivat toimineet tehokkaammin kuin 
puolalainen valmistaja. Tämän vuoksi myös tämä vaatimus hylättiin. 
(d) Polkumyyntimarginaali 
(32) Polkumyyntimarginaali, joka ilmaistaan prosenttiosuutena cif-hinnasta 
yhteisön rajalla, oli 41,6 prosenttia Venäjältä peräisin olevan tuonnin osalta 
ja 27,4 prosenttia Liettuasta peräisin olevan tuonnin osalta. Ecuina tonnia 
kohden ilmaistuina marginaalit olivat 31,3 Venäjälle ja 21 Liettualle. 
E. VAHINKO 
(a) Markkina-analyysi 
(33) Polkumyyntimenettelyjä koskeva tutkimusajanjakso oli 1 päivän huhtikuuta 
1993 ja 31 päivän maaliskuuta 1994 välinen aika. Jotta varmistettaisiin 
vahinkoon liittyvien tekijöiden kehityksen oikeudenmukainen arviointi, tähän 
ajanjaksoon liittyviä tietoja verrataan edellisten vuosien vastaaviin 
ajanjaksoihin. Viittaamista helpottamaan kyseiset ajanjaksot on esitetty 
tekstissä seuraavasti: 
1 päivä huhtikuuta 1990 - 31 päivä maaliskuuta 1991 "jakso 1990/91" 
1 päivä huhtikuuta 1991 - 31 päivä maaliskuuta 1992 "jakso 1991/92" 
1 päivä huhtikuuta 1992 - 31 päivä maaliskuuta 1993 "jakso 1992/93" 
(i) Kokonaiskulutus yhteisössä 
(34) Kokonaiskulutus yhteisössä (se on yhteisön valmistajien myynti yhteisössä ja 
tuonti) laski 4,76 miljoonasta tonnista jakson 1990/91 aikana 
tutkimusajanjakson 4,65 miljoonaan tonniin, 2,3 prosentin kokonaispudotus. 
Kulutus tutkimusajanjakson aikana oli kuitenkin 3,1 prosenttia korkeampi 
jakson 1992/93 tasoa, jolloin ammoniumnitraatin myynti oli alentunut 
jyrkästi ainoastaan 4,5 miljoonaan tonniin. 
10 
(ii) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja markkinaosuus 
(35) Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan ammoniumnitraatin yhteinen tuonti 
nousi jakson 1990/91 26 000 tonnista tutkimusajanjakson 489 000 tonniin. 
Eurostatin tiedot eivät anna erillisiä tuontilukuja Venäjälle ja Liettualle 
jaksolta 1990/91 vaan ainoastaan yhden luvun entiselle Neuvostoliitolle. 
Ottaen kuitenkin huomioon, että molemmista maista tiedetään tapahtuneen 
vientiä tämän ajanjakson aikana, järkevin ratkaisu on myöntää 50 prosenttia 
entisen Neuvostoliiton luvusta molemmille maille viejiltä saatujen 
käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tällä perusteella tuonti Venäjältä 
kasvoi 13 000 tonnista 341 000 tonniin ja tuonti Liettuasta 13 000 tonnista 
148 000 tonniin. (Missään tapauksessa Venäjän ja Liettuan välisen tuonnin 
määrän erilainen jako jakson 1990/91 aikana ei vaikuttaisi aineellisesti 
myöhemmin tässä asetuksessa tehtävään päätelmään.) 
(36) Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan tuonnin yhteinen markkinaosuus 
kasvoi jakson 1990/91 0,5 prosentista tutkimusajanjakson 10,5 prosenttiin. 
Venäjältä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus nousi hiukan alle 0,3 
prosentista 7,3 prosenttiin; Liettuasta tapahtuneen tuonnin markkinaosuus 
nousi hiukan alle 0,3 prosentista 3,2 prosenttiin9. 
(iii) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat 
(37) Venäjältä ja Liettuasta tapahtuneen tuonnin keskimääräistä painotettua 
myyntihintaa verrattiin yhteisön valmistajien keskimääräiseen painotettuun 
myyntihintaan yhteisössä varaston ulkopuolella perusteella, mistä johtui 
aiheellinen tuodun aineen bruttovoittomarginaali. Kaikkia hintoja verrattiin 
nettohintoina ilman alennuksia ja vähennyksiä. Myönnytys tehtiin sen 
suhteen, että huomattava osuus yhteisön valmistajien myynnistä erityisesti 
Ranskan markkinoilla tapahtui pakkaamattomana, kun taas lähes koko tuonti 
tapahtui säkeissä; yhteisön teollisuuden hintaa tarkistettiin näin ollen ylöspäin 
vertailun vuoksi. 
9 Tekstissä lukuja ei voi aina laskea tarkasti yhteen 
pyöristämisen vuoksi. 
11 
Laskettaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräistä painotettua 
hintaa otettiin huomioon venäläisen tuotteen tietyn erän heikko laatu. 
Tällä perusteella todettiin, että tutkimusajanjakson aikana Liettuasta ja 
Venäjältä tapahtuvaa tuontia myytiin 14,7 eculla tonnia kohden ja 16,2 eculla 
tonnia kohden yhteisön valmistajien hintoja alemmilla hinnoilla (vastaavasti 
12,6 prosenttia ja 13,9 prosenttia yhteisön valmistajien hinnoista). 
(38) Tutkimuksesta ei kuitenkaan käynyt ilmi, että yhteisön markkinat 
määräisivät, että jopa tavallisissa kilpailuolosuhteissa tuonti olisi aina 
tarjottava kotimaisen tuotteen hintaa alemmalla hinnalla, jotta se myisi. 
Viljelijät pitävät venäläistä ja liettualaista ammoniumnitraattia laadultaan 
heikompana kuin yhteisön tuotetta, jota käsitystä tiettyjen yhteisön 
valmistajien mainonnassa vahvistettiin. Lisäksi tuojat eivät voi tarjota 
asiakkaille samanlaista toimitusvarmuutta eivätkä samanlaista palvelua kuin 
kotimaiset valmistajat. Lopuksi suurin osa yhteisön ammoniumnitraatin 
tuotannosta on rakeista kun taas Venäjältä ja Liettuasta tuotu tuote on 
puristemuotoista; rakeisella tuotteella on tavallisesti korkeampi hinta. 
Tutkimuksessa saatujen tietojen perusteella katsotaan, että kyseinen 
"laatuero" on 10 ecua tonnia kohden. Tämä perustuu Yhdistyneen 
kuningaskunnan menettelyssä (katso 2 kohta) käytettyyn 8 punnan lukuun 
tonnia kohden (10,4 ecua), jota on hiukan vähennetty markkinoilla nykyisen 
tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen yleisen hinnanlaskun huomioon 
ottamiseksi. 
(39) Tämän vuoksi, sen jälkeen kun yhteisön valmistajien tavanomainen 
hinnanlisä oli otettu huomioon, Liettuan ja Venäjän tuontihinnat olivat yhä 
4,7 ecua ja 6,2 ecua tonnia kohden huokeampia kuin yhteisön tuotteen hinnat 
Ntkimusajanjakson aikana (vastaavasti 4,4 prosenttia ja 5,8 prosenttia 
yhteisön valmistajien hintoja alempia). 
(40) EFTA väitti, että yhteisön tuotteen myyntihinnan ja polkumyynnillä 
tapahtuneen myyntihinnan välisestä erosta johtuva laatuero, 10 ecua tonnia 
kohden, oli liian matala, koska se perustui Yhdistyneen kuningaskunnan 
12 
alueelliseen tapaukseen. Koko yhteisön yhteydessä laatueron toisilla suurilla 
markkinoilla Ranskassa olisi oltava suurempi näiden markkinoiden 
perinteisesti suojellun luonteen vuoksi ja siitä johtuvien viljelijöiden tuontiin 
liittyvien epäilysten vuoksi. Toisiin sanoen väitettiin, että tuonti oli 
hinnoiteltava alhaisemmaksi kuin mitä komissio oli arvioinut, jotta tuonti 
pääsisi laatueroista huolimatta markkinoille. 
Tämä väite hylättiin. Ensiksi todettiin, että polkumyynnillä tapahtuneen 
tuonnin hinta oli korkeampi Ranskassa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
ja että kotimaisten valmistajien hintoja huokeampien tarjousten taso oli 
alhaisempi Ranskassa. Toiseksi tutkimusajanjakson aikana markkinahintojen 
absoluuttinen taso oli alhaisempi koko yhteisön tapauksessa kuin alueellisessa 
tapauksessa. Kummassakaan yhteydessä ei ole syytä kasvattaa laatueroa 10 
ecua suuremmaksi ja muita todisteita tällaisen korotuksen puolesta ei ole 
esitetty. 
(iii) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kumulaatio 
(41) Määritellessään polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta yhteisön 
teollisuuteen oli esitettävä kysymys, olisiko Venäjältä ja Liettuasta peräisin 
olevan tuonnin vaikutus arvioitava kumulatiivisesti. 
(42) Ensi silmäyksellä useat tekijät näyttävät puhuvan kumulaation puolesta 
Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan tuonnin määrä on huomattava. 
Tutkimusajanjakson aikana niiden markkinaosuudet olivat 7,3 prosenttia ja 
3,2 prosenttia, 
molemmista maista tuotavan tavallisen laatuisen ammoniumnitraatin fyysiset 
ominaisuudet ovat suurin piirtein samankaltaisia; 
venäläiset ja liettualaiset tuotteet kilpailevat yhteisössä keskenään ja yhteisön 
teollisuuden valmistaman samankaltaisen tuotteen kanssa; 
venäläisten ja liettualaisten tuotteiden osalta yhteisössä käytetään 
13 
samantapaisia jakelukanavia ja molemmista maista tuotavan hyvälaatuisen 
ammoniumnitraatin myyntihinta on suurin piirtein samankaltainen. 
(43) Tässä nimenomaisessa tapauksessa oli kuitenkin katsottava myös lukuisia 
muita tekijöitä; 
Vaikka Venäjältä ja Liettuasta tapahtuneen tuonnin yhteismäärä kasvoi 
tutkimusajanjakson aikana, Venäjältä tapahtuneen tuonnin määrä nousi 55 
prosentilla tutkimusajanjakson aikana verrattuna jaksoon 1992/93, kun taas 
Liettuasta tapahtunut tuonti laski 28 prosenttia saman ajanjakson aikana 
huolimatta yhteisön kysynnän yleisestä 3 prosentin kasvusta. Venäjän 
markkinaosuus nousi 4,9 prosentista 7,3 prosenttiin, kun taas Liettuan 
markkinaosuus putosi 4,6 prosentista 3,2 prosenttiin. Näin ollen lähes 
yhtäläisestä asemasta jakson 1992/93 aikana Liettuasta ja Venäjältä 
tapahtunut tuonti poikkesi toisistaan tutkimusajanjakson aikana niin, että 
edellinen vastasi ainoastaan noin 40 prosenttia Venäjältä tapahtuneesta 
tuonnista. 
Vaikka tuojien laskuttamat venäläisen ja liettualaisen tavallisen laatuisen 
tuotteen myyntihinnat yhteisössä eivät ole liian erilaisia, liettualaisella 
tuotteella oli pieni lisämaksu. Liettualaisen tuotteen keskimääräinen cif-
tuontihinta oli 89 ecua tonnia kohden tutkimusajanjakson aikana verrattuna 
venäläisen tuotteen 75 ecuun tonnia kohden. Liettualaisen ammoniumnitraatin 
keskimääräinen fob-vientihinta on myös selvästi venäläisen tuotteen hintaa 
korkeampi. Tämä keskimääräisten hintojen ero selitetään sillä, että tietyt 
venäläiset lähetykset olivat heikkolaatuisia tuotteita, joiden hinnat niiden 
saapuessa yhteisöön olivat poikkeuksellisen alhaisia ja jotka vahvistivat 
mielikuvaa venäläisestä tuotteesta heikkolaatuisempana eikä niin luotettavana 
kuin liettualainen ammoniumnitraatti, josta lähes kaikki saapui yhteisön 
rajalle hyvässä kunnossa. 
Lisäksi erityinen piirre tässä tapauksessa on aikaisempi Yhdistyneen 
kuningaskunnan alueellinen tutkimus, joka on johtanut toimenpiteisiin, joiden 
tarkoituksena oli poistaa Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille 
aiheutunut vahinko. Vuoteen 1993 asti sekä Venäjältä että Liettuasta 
14 
tapahtunut tuonti keskittyi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. 
Tutkimusajanjakson aikana suurin osa Liettuasta tapahtuneesta tuonnista 
yhteisöön yhä suuntautui Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Tämä suuri 
keskittyminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tarkoittaa sitä, että Liettuan 
markkinaosuus muualla yhteisössä oli alle 2 prosenttia verrattuna 4 
prosenttiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Päinvastoin kuin Venäjältä 
tapahtunut tuonti yhteisöön, josta alle 40 prosenttia meni Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan; ja Venäjän markkinaosuus koko yhteisön markkinoilla oli 
yhdenmukaisempi kuin Liettuan markkinaosuus. 
Muualla yhteisön markkinoilla kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
Venäjältä tapahtunut tuonti kasvoi räjähdysmäisesti tutkimusajanjakson 
aikana osoittaen siirtymistä muualle Yhdistyneen kuningaskunnan 
markkinoista, kun taas Liettuasta tapahtuneen tuonnin kehitys meni alaspäin. 
Liettuasta tapahtunut tuonti yhteisöön (vähennettynä tuonnilla Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan) laski 33 153 tonnista (maaliskuussa 1993 päättyvä 
neljännesvuosi) 28 676 tonniin (maaliskuussa 1993 päättyvä neljännesvuosi), 
13,5 prosentin lasku. Vienti Venäjältä samaan kohteeseen kasvoi 22 768 
tonnista 105 830 tonniin, 364 prosentin nousu saman ajanjakson aikana. 
Päätelmä 
(44) Ottaen huomioon Venäjältä ja Liettuasta tapahtuneen tuonnin erilaisen 
kehityksen, mitä tulee niiden koko määriin ja markkinaosuuksiin yhteisössä 
ja niiden keskittymiseen Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin ja 
hintaeroon katsottiin, että niiden väliset kilpailuedellytykset eivät tee 
kumulaatiota aiheelliseksi tässä tapauksessa. 
(b) Yhteisön teollisuuden tilanne 
(i) luoiantû 
(45) Yhteisön teollisuuden ammoniumnitraatin tuotanto putosi jakson 1990/91 
4,68 miljoonasta tonnista tutkimusajanjakson 3,69 miljoonaan tonniin, 21 
prosentin lasku. Tutkimusajanjakson aikana, kun tuotanto oli pudonnut 3,46 
15 
miljoonaan tonniin, se oli kuitenkin 6,7 prosenttia jakson 1992/93 tasoa 
korkeampi. 
(ii) Kapasiteetin käyttö 
(46) Yhteisön teollisuuden tuotantokapasiteetti laski jakson 1990/91 9,12 
miljoonasta tonnista tutkimusajanjakson 8,58 miljoonaan tonniin, 6 prosentin 
pudotus. Saman ajanjakson aikana kapasiteetin käyttö putosi 51 prosentista 
43 prosenttiin. 
(iii) Varastot 
(47) Yhteisön teollisuuden varastot ovat pudonneet 363 000 tonnista jakson 
1990/91 lopulla mtkimusajanjakson lopun 201 000 tonniin. 
(iv) Myynti yhteisössä 
(48) Jakson 1990/91 ja 1992/93 välisenä aikana yhteisön teollisuuden myynti 
yhteisössä putosi 3,85 miljoonasta tonnista 3,16 miljoonaan tonniin. Vaikka 
myynti elpyi 3,40 miljoonaan tutkimusajanjakson aikana, määrä oli yhä 12 
prosenttia jakson 1990/91 tasoa alempi. 
(v) Markkinaosuus 
(49) Yhteisön teollisuuden markkinaosuus yhteisön markkinoista aleni jakson 
1990/91 81 prosentista jakson 1992/93 69 prosenttiin ennen kuin se nousi 
hiukan tutkimusajanjakson 73 prosenttiin. 
(vi) Hinnat 
(50) Yhteisön teollisuuden painotettu keskimääräinen nettomyyntihinta putosi 
jakson 1990/91 145,4 ecusta tonnia kohden jakson 1992/93 117,1 ecuun 
tonnia kohden ja aleni sitten edelleen tutkimusajanjakson 106,9 ecuun tonnia 
kohden. Tämän vuoksi mtkimusajanjakson hinnat olivat 26,5 prosenttia 
jakson 1990/91 tasoa alempia. 
16 
(vii) Kannattavuus 
(51) Yhteisön teollisuuden keskimääräinen painotettu voitto myynnistä jakson 
1990/91 aikana oli 15,6 prosenttia. Jaksoon 1992/93 mennessä se oli 
muuttunut 2,7 prosentin tappioksi ja tutkimusajanjakson aikana kyseinen 
tappio myynnistä heikkeni 6,8 prosenttiin. 
(viii) Työllisyys 
(52) Yhteisön teollisuuden välittömästi ammoniumnitraattisektorilla työllistämien 
henkilöiden määrä putosi jakson 1990/91 2 444 henkilöstä 
mtkimusajanjakson 1 810 henkilöön, 634 työpaikan menetys ja 26 prosentin 
lasku. Tässä suhteessa työllisyys putosi samansuuntaisesti tuotannon kanssa, 
joka putosi hiukan yli 21 prosentilla. 
(c) Päätelmä 
(53) Yhteisön teollisuuden tilanne on selvästi heikentynyt jakson 1990/91 ja 
tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana. Useimpien pääosoittimien kehitys 
oli negatiivinen. 
Tämän ajanjakson aikana tuotanto, kapasiteetin käyttö, kotimainen myynti ja 
markkinaosuus putosivat samalla, kun hinnat alenivat 26 prosentilla ja 
yhteisön taloudellinen tulos romahti jakson 1990/91 huomattavasta voitosta 
tutkimusajanjakson merkittävään tappioon. 
Vaikka yhteisön teollisuuden tuotanto ja myynti paranivat tutkimusajanjakson 
aikana verrattuna jaksoon 1992/93, tämä kuvasti koko kysynnän yleistä 
parantumista yhtä paljon kuin yhteisön teollisuuden markkinoille pääsyn 
parantumista, sillä sen markkinaosuus kasvoi ainoastaan 4 prosenttiyksiköllä 
samalla, kun myynti nousi lähes 8 prosentilla. Samaan aikaan 
tutkimusajanjakson aikana yhteisön oli edelleen laskettava hintoja ja se kärsi 
suurempia tappioita kuin jakson 1992/93 aikana. 
17 
Lisäksi myynnin laskun ja hintatason alenemisen yhdistetty vaikutus johti 
yhteisön teollisuuden ammoniumnitraatista saadun liikevaihdon laskuun 
tutkimusajanjakson aikana ainoastaan 65 prosenttiin jakson 1990/91 tasosta. 
(54) Edellä mainittujen tekijöiden vuoksi pääteltiin, että yhteisön teollisuus oli 
kärsinyt aineellista vahinkoa. 
Ft VAHINGON SYY 
(a) Venyjältä peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin 
aiheuttama vahinko 
(i) Myynti 
(55) Jakson 1990/91 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön teollisuuden 
myynti putosi 452 000 tonnilla samalla, kun Venäjältä tapahtuneen tuonnin 
määrä kasvoi 328 000 tonnilla. Vaikka pieni osa Venäjältä tapahtuneesta 
monnista koostui heikkolaatuisesta tuotteesta, joka oli myytävä halvalla 
liuokseksi, on selvää, että suurimman osan yhteisön teollisuuden kotimaisen 
myynnin tappioista voi lukea Venäjältä polkumyynnillä tapahtuneen 
kotimaisen myynnin syrjäyttävän monnin syyksi. 
(ii) Markkinaosuus 
(56) Jakson 1990/91 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana Venäjältä 
polkumyynnillä tapahtuneen monnin markkinaosuus nousi 0,3 prosentista 7,3 
prosenttiin. Tänä aikana yhteisön teollisuuden markkinaosuus putosi 
kahdeksalla prosenttiyksiköllä 81 prosentista 73 prosenttiin. 
(57) Yhteisön teollisuuden markkinaosuus kyllä parani 69 prosentista 73 
prosenttiin jakson 1992/93 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, mutta tämä 
nousu saatiin aikaan muista lähteistä (myös Liettuasta) tapahtuneen tuonnin 
kustannuksella, joka laski seitsemällä prosenttiyksiköllä takaisin jakson 
1990/91 tasolle. Venäjältä tapahtuneen monnin markkinaosuus jatkoi 
nousemistaan jakson 1992/93 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Näissä 
18 
olosuhteissa on selvää, että yhteisön teollisuuden kärsimä markkinaosuuden 
pudotus jakson 1990/91 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana johtui lähinnä 
Venäjältä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kasvusta. 
(iii) Tuotanto 
(58) Ammoniumnitraatin tuotanto putosi lähes 1 miljoonaa tonnia jakson 1990/91 
ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Venäjältä polkumyynnillä tapahtuneen 
tuonnin määrän 328 000 tonnin kasvu aiheutti suurimman osan tästä 
tuotannon laskusta ja vastaavan osuuden kapasiteetin käytön laskusta, vaikka 
otettiin huomioon 56 kohdassa tarkoitettu heikkolaatuisen tuotteen osuus. 
(iv) Hinnat ja kannattavuus 
(59) Jakson 1990/91 ja mtkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön teollisuuden 
keskimääräinen nettomyyntihinta putosi 145 ecusta 107 ecuun tonnia kohden. 
Samaan aikaan Venäjältä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä nousi 
328 000 tonnilla ja syrjäytti vastaavan määrän yhteisön valmistajien 
myynnistä. Jaksosta 1990/91 alkaen kyseistä polkumyynnillä tapahtunutta 
tuontia tarjottiin johdonmukaisesti hinnoilla, jotka olivat huomattavasti 
yhteisön teollisuuden tuotantokustannuksia alempana, vaikka otettiin 
huomioon yhteisön ja tuodun tuotteen välinen laadullinen ero. 
Tutkimuksessa on käynyt ilmi oikeaksi todistettujen tietojen perusteella, että 
monet asiakkaat ovat siirtyneet yhteisön tuotteesta venäläiseen tuontiin 
yksinomaan hinnan perusteella. 
(60) Tämän vuoksi päätellään, että yhteisön valmistajien on ollut alennettava 
hintojaan selvästi kustannuksia alemmaksi säilyttääkseen tietyn myynnin 
tason Venäjältä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alhaisten hintojen 
edessä. Tämän vuoksi Venäjältä tapahtuneessa tuonnissa tehtyjen 
huokeampien tarjousten vaatimaton taso tutkimusajanjakson aikana kuten 
edellä osoitettiin 39 kohdassa laatua koskevan tarkistuksen jälkeen ainoastaan 
kuvastaa, kuinka pystyäkseen kilpaileman yhteisön teollisuuden on ollut 
painettava omia hintojaan alas tasolle, jossa hinnat olivat lähes 7 prosenttia 
19 
kustannuksia alemmat. 
Venäjältä polkumyynnillä tapahtunut tuonti on selvästi ollut merkittävä syy 
siihen, että yhteisön teollisuuden hinnat ovat pudonneet, ja on näin ollen 
suuresti vaikuttanut siihen, että voitosta on tullut huomattava tappio. 
(d) Liettuasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama vahinko 
(i) Myynti 
(61) Jakson 1990/91 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön teollisuuden 
myynti putosi 452 000 tonnilla samalla, kun Liettuasta tapahtuneen tuonnin 
määrä kasvoi 135 000 tonnilla. Näin ollen osa yhteisön teollisuuden 
kotimaisen myynnin tappiosta näyttää liittyvän Liettuasta polkumyynnillä 
tapahtuneeseen tuontiin, vaikka mtkimusajanjakson aikana yhteisön 
teollisuuden myynti nousi 287 000 tonnilla verrattuna jaksoon 1992/93, 
jolloin lietmalaisen tuotteen tuonti putosi 58 000 tonnilla. Näin ollen 
Liettuasta tapahtuneen tuonnin yleinen vaikutus näyttää olevan varsin 
rajoittunut. 
(ii) Markkinaosuus 
(62) Jakson 1990/91 ja mtkimusajanjakson välisenä aikana Liettuasta peräisin 
olevan polkumyynnillä tapahtuneen monnin markkinaosuus nousi 0,3 
prosentista 3,2 prosenttiin. Kyseisen ajanjakson aikana yhteisön teollisuuden 
markkinaosuus putosi kahdeksan prosenttiyksikköä 81 prosentista 73 
prosenttiin kuten edellä mainittiin. 
(63) Näissä olosuhteissa on selvää, että yhteisön teollisuuden kärsimä 
markkinaosuuden lasku liittyy osittain Liettuasta polkumyynnillä tapahtuneen 
tuonnin kasvuun. On kuitenkin otettava huomioon, että jakson 1992/93 ja 
tutkimusajanjakson välisenä aikana liettualaisen tuonnin markkinaosuus 
putosi 4,6 prosentista 3,2 prosenttiin. Kaiken kaikkiaan on näin ollen 
pääteltävä, että Lietman vaikums yhteisön teollisuuden markkinaosuuden 
laskuun on pieni. 
20 
(iii) Tuotanto 
(64) Ammoniumnitraatin tuotanto putosi lähes 1 miljoonaa tonnia jakson 1990/91 
ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Katsotaan, että 135 000 tonnin nousu 
polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrässä on vaikuttanut hyvin vähän 
niin kyseiseen tuotannon laskuun kuin kapasiteetin käytön laskuun. 
Tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotanto nousi 232 000 tonnilla ja 
Liettuasta tapahtunut tuonti putosi 58 000 tonnilla. 
(iv) Hinnat ja kannattavuus 
(65) Liettuasta tapahtuvan tuonnin hinta on korkeampi kuin Venäjältä tapahtuvan 
tuonnin hinta, ja Liettuasta tapahtunut tuonti näyttää syrjäyttäneen ainoastaan 
rajoitetun määrän yhteisön tuotannosta. Lisäksi yhteisön valmistajien 
myynnin hinta putosi 9 prosenttia mtkimusajanjakson aikana samaan aikaan, 
kun liettualaisen tuotteen tuonnin määrä putosi 28 prosentilla ja niiden cif-
hinta nousi 9 prosentilla. 
(66) Näin ollen päätellään, että Liettuasta tapahtuneella tuonnilla ei ole ollut 
merkittävää vaikutusta yhteisön valmistajien hintoihin ja kannattavuuteen. 
(c) Muiden tekijöiden aiheuttama vahinko 
(i) Muista lähteistä tapahtunut tuonti 
(67) Jakson 1990/91 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana muista maista kuin 
Venäjältä ja Liettuasta tapahtuneen monnin määrä laski 629 000 tonnista 537 
000 tonniin, 92 000 tonnin lasku vastaa 15 prosenttia. Tänä aikana kyseisten 
tuojien, jotka ovat lähtöisin lähinnä Itä^Euroopasta ja Pohjois-Afrikasta, 
markkinaosuus laski 13,2 prosentista 11,6 prosenttiin. Lisäksi vaikka 
kyseinen tuonti oli hinnoiteltu yhteisön valmistajien tasoa alemmaksi, sitä 
myytiin johdonmukaisesti Venäjältä tai Liettuasta peräisin olevan tuonnin 
hintoja korkeammilla hinnoilla. 
21 
(68) Näissä olosuhteissa pääteltiin, että muista lähteistä tapahtunut tuonti ei 
merkittävästi vaikuttanut yhteisön teollisuuden kärsimään vahinkoon 
tutkimusajanjakson aikana. 
(ii) Kokonaiskysynnän lasku 
(69) Yhteisön ammoniumnitraatin kokonaiskulutus putosi 109 000 tonnilla jakson 
1991/92 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Samaan aikaan yhteisön 
teollisuuden myynti putosi 452 000 tonnilla samalla, kun Venäjältä ja 
Liettuasta tapahtunut tuonti nousi 463 000 tonnilla. Näin ollen päätellään, 
että yhteisön kokonaiskysynnän laskun vaikutti yhteisön teollisuuden 
myynnin laskuun ainoastaan marginaalisesti. 
(iii) Yhteisön valmistajien strategia 
(70) Koska yhteisön teollisuuden tuotannon määrä putosi 1 miljoonalla tonnilla 
jakson 1990/91 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana samalla, kun 
polkumyynnillä tapahtunut tuonti nousi 463 000 tonnilla, on selvää, että 
muiden tekijöiden on täytynyt osaltaan vaikuttaa tuotannon laskuun ja sitä 
seuraavaan kapasiteetin käytön ja työllisyyden laskuun. Tutkimuksessa on 
käynyt ilmi, että kaksi tekijää olivat vastuussa jäljelle jäävästä tuotannon 
laskusta. 
(i) Yhteisön teollisuuden varastojen väheneminen (katso 47 kohta). 
(ii) Lasku yhteisön valmistajien sisäiseen kulutukseen, erityisesti 
moniravinteisten lannoitteiden seoksiin käytettävän ammoniumnitraatin 
määrässä. 
On selvää, että kyseiset kaksi tekijää ovat merkittävästi vaikuttaneet yhteisön 
teollisuuden tuotannon laskuun. 
(71) Tutkimuksessa on lisäksi käynyt ilmi, että yhteisön teollisuus on ylläpitänyt 
markkinoiden kysyntää suurempaa tuotantokapasiteettia jakson 1990/91 ja 
tutkimusajanjakson välisenä aikana. Samalla kun hyväksytään, että 
22 
muutamissa tehtaissa osaa ammoniumnitraatille varatusta kapasiteetista 
voidaan käyttää myös muiden typpituotteiden valmistamisessa ja että yleisesti 
ottaen kapasiteettia vähennetään 6 prosentilla, on selvää, että yhteisön 
teollisuuden kapasiteetti olisi yleisesti ottaen suurempi kuin yhteisön 
markkinoiden kysyntä jopa tilanteessa, jossa Venäjältä ja Liettuasta 
polkumyynnillä tapahtunutta tuontia ei olisi. Tämä tilanne näyttää 
vaikuttaneen kyseisen tuotteen kiinteiden kustannusten tason pitämiseen 
tarpeettoman korkeana. 
(d) Päätelmä 
(72) Muut edellä tunnistetut tekijät (67-71 kohta) ovat vaikuttaneet yhteisön 
teollisuuden motannon, kapasiteetin käytön ja työllisyyden laskuun sekä liian 
suuren kapasiteetin ylläpito on saattanut vaikuttaa tarpeettoman korkeisiin 
motantokustannuksiin ja näin ollen negatiiviseen vaikutukseen voiton 
suhteen. Olisi kuitenkin huomattava, että jakson 1990/91 ja 
mtkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön teollisuus pystyi vähentämään 
keskimääräisiä tuotantokustannuksiaan 126 ecusta 115 ecuun tonnia kohden 
eikä tästä ponnistuksesta huolimattakaan pystynyt kilpailemaan 
polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kanssa. 
(73) Liettuasta polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla on ollut tietty vaikutus 
yhteisön teollisuuden myyntiin ja markkinaosuuteen ja se on vaikuttanut 
vähän myös tuotannon ja kapasiteetin käytön laskuun (61-66 kohta). Näin 
ollen Liettuasta tapahtuneen tuonnin pienen määrän ja sen huomattavan 
laskun perusteella mtkimusajanjakson aikana, Lietman osuutta yhteisön 
teollisuuden vahingosta on kokonaisuudessaan pidettävä pienenä. Kuten 
edellä todettiin Liettuasta tapahtuva tuonti on päässyt merkittävässä määrin 
ainoastaan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille, missä alueelliset 
liettualaista ammoniumnitraattia koskevat polkumyyntitoimenpiteet pysyvät 
voimassa. 
(74) Venäjältä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama jäljelle jäävä 
vahinko koostuu suurimmaksi osaksi myynnin ja markkinaosuuden laskusta 
sekä verrattomasti suurimmalta osalta yhteisön teollisuuden hintojen ja 
23 
voittojen laskusta. Venäjältä tapahtunut tuonti on myös merkittävästi 
vaikuttanut tuotantoon ja kapasiteetin käyttöön sekä työllisyyteen (55-60 
kohta). Venäjältä tapahtuneen tuonnin vaikutus tuntui koko yhteisössä, sillä 
sen markkinoille pääsy oli merkittävä ja laajeni koko yhteisöön. 
(75) Lopuksi todetaan, että muut tekijät kuin polkumyynnillä tapahtuva tuonti ovat 
aiheuttaneet tietyn osan vahingosta yhteisön teollisuudelle. Sitä vähäistä osaa 
vahingosta, joka aiheumi Liettuasta polkumyyntinä tapahtuneesta tuonnista, 
ei voida pitää merkittävänä. Tässä tapauksessa todetun kokonaisvahingon 
vakavuuden vuoksi on kuitenkin todettava, että muu aiheutunut vahinko, joka 
aiheumi Venäjältä polkumyyntinä tapahmneesta monnista erillisenäkin, on 
merkittävä. 
G. YHTEISÖN ETU 
1. Yleistä 
(76) Tutkittaessa vaatiko yhteisön etu polkumyyntitoimenpiteiden toteuttamista, 
kiinnitetään erityisesti huomiota tarpeeseen poistaa polkumyynnin kauppaa 
vääristävät vahingolliset vaikutukset ja palauttaa tehokas kilpailu. 
2. Seuraukset yhteisön teollisuudelle 
(77) Kyseisen menettelyn mukaisesti polkumyyntinä tapahtuvan tuonnin 
vaikutuksia korjaamaan tarkoitettujen toimenpiteiden puuttuessa yksi tai 
useampia yhteisön valmistajia voitaisiin velvoittaa sulkemaan tehtaansa tai 
jopa lakkauttamaan toimintansa, erityisesti Venäjän huomattavan 
ylikapasiteetin sekä tutkimusajanjakson aikana määriteltyjen 
polkumyyntikäytäntöjen vuoksi. Tämän seurauksena yhteisössä menetettäisiin 
itkuisia työpaikkoja ja kilpailu markkinoilla vähenisi. 
(78) EFTA väitti, että Venäjällä ei ole suurta ammoniumnitraatin ylikapasiteettia. 
Tämä väite on kuitenkin ristiriidassa niiden yhteistyössä toimivien viejien 
vastausten kanssa, jotka yhdessä näyttivät yli 1 miljoonan tonnin verran 
käyttämätöntä kapasiteettia mtkimusajanjakson aikana ja jotka lisäksi 
edustavat ainoastaan pientä osaa Venäjän ammoniumnitraatin tuotannosta. 
24 
Tammikuussa 1995 julkaistussa riippumattomassa tutkimuksessa pääteltiin, 
että Venäjällä oli 5 miljoonan tonnin ammoniumnitraatin ylikapasiteettia 
3. Vaikutus käyttäjiin 
(79) On totta, että yhteisön viljelijät hyötyivät lyhyellä aikavälillä polkumyynnillä 
tapahtuneen tuonnin alhaisesta hinnasta. Kuitenkin olisi myös muistettava, 
että lannoitteet edustavat ainoastaan noin 12 prosenttia viljelijöiden kaikista 
tuotantokustannuksista yhteisössä sen jälkeen, kun niiden hinnat ovat 
laskeneet huomattavasti viime vuosina. 
Tämän vuoksi polkumyyntitoimenpiteistä johtuvalla hintojen tarkistuksella 
tuskin olisi suurta vaikutusta viljelijöiden talouteen, erityisesti ottaen 
huomioon vahingollisen polkumyynnin estämiseksi tarvittavien 
toimenpiteiden suhteellisen vaatimattoman luonteen, eikä se asiaa tarkemmin 
punniten ole riittävä syy evätä yhteisön valmistajilta oikeutettua suojaa tässä 
tapauksessa. 
3. Vaikutukset Venäjän kanssa käytävään kauppaan 
(80) Yhteisön etua määritellessään ja ehdotuksia valmistellessaan tässä tapauksessa 
on osoitettava aiheellista huomiota yhteisön julki tuomaan sitoumukseen 
rohkaista kauppaa Venäjän kanssa, jotta helpotettaisiin sen siirtymistä 
markkinatalouteen. Tämä ei luonnollisestikaan tarkoita, etteikö 
polkumyyntitoimenpiteitä olisi toteutettava silloin, kun niihin on aihetta; tämä 
kuitenkin tarkoittaa, että ehdotetussa ratkaisussa olisi pyrittävä minimoimaan 
ristiriita, joka on polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin yhteisölle aiheuttaman 
vahingon torjumisen ja tarpeen rohkaista jatkamaan ja kasvattaa kauppaa 
Venäjän kanssa välillä. 
5. Päätelmä 
(81) Päätellään, että tässä tapauksessa on yhteisön edun mukaista toteuttaa 
polkumyyntitoimenpiteitä; joka tapauksessa 80 kohdan perustelut olisi 
otettava täysin huomioon harkittaessa, mitä toimenpiteitä olisi toteutettava. 
25 
H. PÄÄTELMÄ 
1. Koko yhteisön Liettuaa koskevan menettelyn päättäminen 
(82) Koska päätellään, että Liettuasta tapahtunut tuonti ei ole aiheuttanut 
aineellista vahinkoa yhteisön teollisuudelle, Liettuaa koskeva menettely 
päätetään komission päätöksellä 95/ /EY10. 
2. Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita koskevat voimassa olevat 
toimenpiteet 
(83) Nykyisessä koko yhteisöön liittyvässä tutkimuksessa, joka koskee Liettuasta 
ja Venäjältä motavaa ammoniumnitraattia, on todetm, että Venäjän 
tapauksessa polkumyyntitoimenpiteet ovat oikeutettuja yhteisössä. Samalla 
olisi huomattava, että toukokuusta 1994 alkaen 2 kohdassa mainitun 
alueellisen tapauksen jälkeen venäläisen ja liettualaisen ammoniumnitraatin 
tuontia Yhdistyneeseen kuningaskuntaan koskevat polkumyyntitoimenpiteet 
ovat myös olleet voimassa. 
Nämä toimenpiteet ovat määrällisten sitoumusten muodossa, jotka rajoittavat 
vuotuisen monnin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Liettuasta ja Venäjältä 
100 000 tonniin maata kohden. 
(84) Venäjältä tapahtuvan tuonnin osalta alueellinen toimenpide ei riittävästi 
suojaa koko yhteisön teollisuutta, koska tutkimusajanjakson aikana 60 
prosenttia yhteisön Venäjältä tapahtuneen ammoniumnitraatin tuonnista tuli 
muihin jäsenvaltioihin kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Määrällisesti 
tämä edusti yli 200 000 tonnia ja osoitti jyrkkää nousua verrattuna jaksoon 
1992/93. 
Olisi myös huomattava, että kyseisen ajanjakson aikana muut jäsenvaltiot 
kuin Yhdistynyt kuningaskunta vastasivat 55 prosentista yhteisön tuotannosta 
Katso tämän Euroopan yhteisöjen virallisen lehden sivu 
26 
ja 60 prosentista kysynnästä ja että kyseiset valmistajat kärsivät jyrkemmästä 
hintojen ja tuottavuuden laskusta kuin Yhdistyneen kuningaskunnan 
valmistajat. 
3. Venäjältä tapahtuvaa tuontia koskevat lopulliset toimenpiteet yhteisön 
tasolla 
(85) Venäjältä tapahtuvaa tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitoimenpiteet 
ovat näin ollen oikeutettuja. Näin ollen on selvää, että Yhdistyneen 
kuningaskunnan alueelliset toimenpiteet, jotka koskevat kyseistä tuontia on 
poistettava, muutoin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat hyötyisivät 
samanaikaisesti kaksista erillisistä suojatoimenpiteistä. 
Yhdistyneen kuningaskunnan Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin 
tuontia koskeva menettely päätetään komission päätöksellä 95/ /EY". 
(86) Useat osapuolet väittivät, että ammoniumnitraatin hinnat yhteisössä ja siitä 
johtuen yhteisön valmistajien tilanne ovat parantuneet tutkimusajanjakson 
päätyttyä. Ne väittävät, että kyseisen tilanteen parantumisen vuoksi 
suojatoimenpiteet ovat tarpeettomia ja että tämä olisi otettava huomioon. 
Vaikka ammoniumnitraatin markkinat eivät ole muodollisen tutkimuksen 
kohteena, näyttää siltä, että ne ovat parantuneet samoin kuin 
typpilannoitteiden markkinat mtkimusajanjakson päätyttyä. Tämä ei 
kuitenkaan millään lailla mitätöi tarvetta poistaa vahingollista polkumyyntiä, 
vaikka ehdotetun toimenpiteen tyypissä olisi otettava kyseinen tilanne 
huomioon. 
4. Toimenpiteen tyyppi 
(87) Päätellään, että Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin monnille 
määrätään lopullinen polkumyyntitulli, joka on muuttuvan tullin muodossa. 
Tällä olisi se etu, että vientihinnat nousisivat tasolle, jolla vahingollinen 
Katso tämän Euroopan yhteisöjen virallisen lehden sivu 
27 
polkumyynti poistetaan samaan aikaan, kun ei määrätä ylimääräistä taakkaa 
viejille, jotka ovat jälkeenpäin nostaneet vientihintoja sellaiselle tasolle tai 
sellaista tasoa korkeammalle, ettei niistä aiheudu vahinkoa. 
Tällä lähestymistavalla parhaiten sovitetaan yhteen tarve poistaa 
vahingollinen polkumyynti sekä 80 ja 86 kohdan huomiot. 
(88) EFTA oli huolissaan siitä, että vähimmäishinta voisi vaikeuttaa viejien 
myyntiä yhteisössä, jos markkinahinnat laskevat tai Yhdysvaltain dollarin 
kurssi muuttuu. Kummankin kyseisen mahdollisuuden vastapainoksi neuvosto 
toteaa, että komission olisi oltava valmistaumnut harkitsemaan toimenpiteen 
uudelleentarkastelun nopeaa aloittamista, jos sitä varten toimitetaan riittävästi 
todisteita jopa ennen kuin vuosi on kulunut sen käyttöönotosta. 
5. Tullin määrä 
(a) Yhteisön teollisuuden vertailuhinta 
(89) Jotta vahvistetaan polkumyynnillä tapahtuvan monnin hinnankorotus, joka on 
tarpeellinen vahingon poistamiseksi yhteisön teollisuudelta, on laskettu 
yhteisön teollisuuden säkitetyn ammoniumnitraatin tuotantokustannusten 
painotetm keskiarvo tonnia kohden ja lisätty siihen 5 prosentin voitto, jotta 
päästäisiin vahingon poistavaan vertailuhintaan. 
Edellä mainittua 5 prosentin voittoa kustannuksista on käytetty 
viimeaikaisissa polkumyyntitapauksissa, jotka koskevat virtsa-aine- ja urea-
ammoniumnitraattiliuoksia, ja sitä pidettiin näin ollen kohtuullisena 
voittomarginaalina typpilannoitteille polkumyyntimenettelyssä. 
(90) EFMA väitti, että 10 prosentin voittotavoite kustannuksista, jota käytettiin 
Yhdistyneen kuningaskunnan alueellisessa tapauksessa, olisi soveliaampi 
voiton taso. 
(91) Alueellisessa menettelyssä käytettyä voittomarginaalia ei sovellettu 
Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuuden tosiasiallisiin 
28 
motantokustannuksiin vaan kustannuksiin, jotka oli tarkistettu olemaan 
ottamatta lukuun muita vaikuttavia tekijöitä kuin polkumyynnillä tapahtuva 
tuonti. Joka tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuus edustaa 
ainoastaan pientä osaa yhteisön ammoniumnitraatin tuotannosta ja sillä on 
alhaisemmat kustannukset kuin muilla yhteisön valmistajilla. Tämän vuoksi 
Yhdistyneen kuningaskunnan kustannusrakenne näyttää antavan itselleen 
kohtuulliset odotukset koko yhteisön teollisuutta korkeammasta voiton tasosta 
tavallisissa markkinaolosuhteissa. Lisäksi on vahvistettu, että yhteisön 
teollisuuden kiinteät kustannukset ovat hiukan suuremmat, mikä johtuu 
ylikapasiteetin ylläpidosta (71 kohta). EFMA väitti myös, että korkeamman 
voittoluvun käyttö oli aiheellisempaa tiettyjen ammoniumnitraattiin liittyvien 
kustannusten vuoksi, jotka eivät esiinny virtsa-aineen tai urea-
ammoniumnitraattiliuosten tuotannossa. EFMA ei kuitenkaan esittänyt 
riittävästi todisteita osoittaakseen vaatimuksensa oikeaksi. Näiden tekijöiden 
vuoksi ja tarkan harkinnan jälkeen päätellään, että 5 prosenttia tosiasiallisista 
kustannuksista on sopiva voiton taso. 
(92) Kun käytetään 5 prosentin voittoa ja kun otetaan huomioon 38 kohdassa 
vahvistetm 10 ecun "laatuero", vahingon poistamiseen tarvittava 
polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnan korotus on 20,4 ecua tonnia 
kohden Venäjältä tapahtuvan tuonnin osalta. 
(b) Vahingon poistamiseen perustuva tulli 
(93) Venäjältä tuotavan ammoniumnitraatin polkumyyntimarginaali on 31,3 ecua 
tonnia kohden. 
Koska polkumyyntimarginaali on korkeampi kuin hinnankorotus, jota 
tarvitaan vahingon poistamiseen ("vahinkomarginaali"), vahinkomarginaali 
määrää polkumyyntitullin määrän 20,4 ecuksi tonnia kohden. 
(c) Vähimmäishinnan laskeminen muuttuvan tullin määrittämiseksi 
(94) Vähimmäishinnan kynnys lasketaan lisäämällä vientihintaan (vapaana rajalla) 
vahinkomarginaali sekä kuljetus- ja vakuutuskustannukset että kauppiaiden 
29 
marginaali, jotta päästään cif-hintaan yhteisön rajalla tullaamattomana. 
Polkumyyntimlli kannetaan ainoastaan, jos cif-tuontihinta putoaa tämän tason 
alapuolelle. 
(95) Viennistä ja tuonnista aiheutuneiden kustannusten laskemiseksi ei riitä, että 
otetaan huomioon vientihinnan entisellä Venäjän rajalla ja Eurostatin cif-
hinnan välinen erotus, sillä ala-arvoisen tuotteen erä laski Venäjältä 
tapahtuneen monnin keskimääräistä cif-hintaa samalla, kun vientihinta 
perustui ainoastaan hyvälaatuiseen ammoniumnitraattiin. Edellä mainittu 
vertailu aliarvioisi aiheutuneita kustannuksia ja johtaisi vähimmäishintaan, 
joka ei täysin poistaisi vahinkoa. 
Koska Venäjän ammoniumnitraatin tuojat ja viejät eivät toimineet 
täydellisessä yhteistyössä, luotettavin menetelmä olisi käyttää liettualaisen 
tuotteen viennistä ja tuonnista yhteisöön aiheutuneita kustannuksia, jotka 
vahvistettiin tutkimuksessa varmistettujen tietojen perusteella. Kyseessä on 
kauttaaltaan hyvälaatuinen tuote, jota on kuljetettu suurin piirtein sama 
etäisyys ja samoissa olosuhteissa kuin venäläistä ammoniumnitraattia. 
Venäjän taloudellisten ulkosuhteiden ministeriö väitti, että kyseisestä 
menetelmästä johtuva 24,7 ecua tonnia kohden oli liian korkea luku. He 
esittivät viejiltä saatuja tietoja, joissa näytettiin alempia kuljetuskustannuksia. 
Kyseisiä tietoja ei voida hyväksyä, koska ne annettiin hyvin myöhään 
menettelyssä ja niitä ei ollut tarkastettu, ne koskivat ainoastaan pientä osaa 
koko viennistä ja niistä puuttuivat Venäjän fob-tason ja yhteisön cif-tason 
välillä tuotteita ostavien ja myyvien edustajien tai muiden välittäjien 
kustannukset. Tämä on tarkastuksen aikana saatujen tietojen perusteella 
tavallinen venäläisen ammoniumnitraatin myyntireitti. 
Sovellettaessa venäläiseen ammoniumnitraattiin tämä johtaa seuraaviin 
laskelmiin: 
Vientihinta (vapaana rajalla) 57,8 ecua tonnia kohden 
Vahinkomarginaali 20,4 ecua tonnia kohden 
Kuljetukset, vakuumkset jne. 24,7 ecua tonnia kohden 
30 
Kokonaissumma 102,9 ecua tonnia kohden 
(96) Vähimmäishinnan Venäjältä tapahtuvalle monnille säkeissä olisi näin ollen 
oltava 102,9 ecua tonnia kohden. 
(97) EFTA on vaatinut, että vähimmäishintaa olisi vähennettävä, jos 
ammoniumnitraattia tuodaan pakkaamattomana. Tässä suhteessa katsotaan, 
että alemman vähimmäishinnan olemassaolo pakkaamattomalle motteelle 
väistämättä antaisi mahdollisuuden välttää säkeissä tapahtuvaa tuontia 
koskeva polkumyyntitulli säkkien kustannuksiin liittyvällä 
tasoitusjärjestelyllä. 
Näin ollen päätellään, että toimenpiteiden tehokkuuden säilyttämiseksi on 
käytettävä samaa vähimmäishintaa, 102,9 ecua tonnia kohden, sekä säkitetyn 
tuotteen että pakkaamattoman tuotteen osalta. 
6. Sitoumus 
(98) Venäjän taloudellisten ulkosuhteiden ministeriö on tarjoutunut rajoittamaan 
vientiä yhteisöön 300 000 tonniin vuodessa ja myöntämään lisenssejä 
ainoastaan samalle tai suuremmalle ohjehinnalle, joka kuvastaa 
"markkinahintaa" yhteisössä. Sitoumus ei ole hyväksyttävä ottaen huomioon, 
että 100 000 tonnin raja määrällisessä sitoumuksessa, joka käsittää 
Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat ja joka on hyväksytty päätöksellä 
94/293/EY, on jo ylitetty helmikuuhun 1995 mennessä huolimatta siitä, että 
Venäjän viranomaiset olivat ryhtyneet rajoittamaan vientiä 100 000 tonniin 
12 kuukauden ajanjaksoksi, joka päättyy 21 päivänä toukokuuta 1995. 
Näissä olosuhteissa Venäjän viranomaiset eivät ole riittävästi osoittaneet 
kykyään noudattaa ammoniumnitraatin vientiin liittyviä sitoumuksia koskevia 
valvontavelvoitteitaan. 
Lisäksi: 
31 
(99) Luku 300 000 tonnia on liian korkea. Se edustaa ainoastaan 27 prosentin 
vähennystä mtkimusajanjakson aikana modusta määrästä, vaikka mukaan 
luettaisiin Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin tuotu 70 000 tonnia venäläistä 
ammoniumnitraattia. Tämä ei riitä poistamaan yhteisön teollisuudelle 
aiheutuvaa vahinkoa. 
(100) Tässä tapauksessa ottaen huomioon Liettuasta Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan tapahtuvaa tuontia koskevan yhä voimassa olevan 100 000 
tonnin rajan, korkeamman luvun hyväksyminen Venäjältä tapahtuvan tuomiin 
osalta koko yhteisöön antaisi Venäjälle mahdollisuuden viedä yli 100 000 
tonnia Yhdistyneeseen kuningaskuntaan palkiten näin venäläiset viejät siitä, 
että ne ovat aiheuttaneet vahinkoa menneisyydessä erityisesti ylittämällä 
edellä mainitun alueellisen sitoumuksen rajan. 
(101) "Ohjehinta", vaikka se kuvastaakin tarjouksen korkeimpia hintoja, ei olisi 
aina sama tai suurempi kuin vähimmäishinta, jolla poistetaan vahingollinen 
polkumyynti: Venäjän viranomaiset vaativat markkinoita koskevaa 
joustavuutta. Missään tapauksessa ministeriö ei käytännössä pystyisi 
valvomaan tosiasiallisesti maksettuja hintoja. 
7. Päätelmä 
(102) Päätellään, että edellä mainittua sitoumusta ei olisi hyväksyttävä; sen sijaan 
olisi otettava käyttöön muuttuva polkumyyntitulli. 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
1. 1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa yhteisöön Venäjältä 
peräisin olevaa CN-koodeihin 31 02 30 90 ja 31 02 40 90 kuuluvaa 
ammoniumnitraattia. 
2. Polkumyyntitullin määrä on 102,9 ecua tonnia kohden tuotteen nejfto_painosta 
ja cif-nettohinnan yhteisön rajalla tullaamattomana välinen eroms aina, kun 
32 
se on alempi. 
3. Ellei toisin määrätä sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä. 
2 artikla 
Tämä asems mlee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan 
yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 
Neuvoston puolesta 
33 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 397 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 02 11 
Luettelonumero : CB-C0-95-424-FI-C 
ISBN 92-77-92618-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg