Rakentaen sille vakaalle pohjalle, joka on luotu aiempien unionissa toteutettujen riskiä vähentävien toimenpiteiden avulla, komissio esittää tämän seurantaraportin ohella kattavan toimenpidepaketin järjestämättömistä lainoista aiheutuvan ongelman ratkaisemiseksi sekä tulevien kertymien estämiseksi. Toimenpidepaketti koostuu kahdesta lainsäädäntöehdotuksesta, joiden tarkoituksena on luoda unionin laajuinen oikeuskehys järjestämättömien lainojen muodostaman ongelman ratkaisemiseksi, sekä yksiköiden valmisteluasiakirjasta, joka sisältää ei-sitovia teknisiä ohjeita kansallisten omaisuudenhoitoyhtiöiden perustamistavasta. Nämä ehdotukset yhdessä

Yhteistoimien ja taloudellisen elpymisen seurauksena järjestämättömien lainojen määrä erityisesti joissakin pankeissa ja jäsenvaltioissa on supistumassa. Järjestämättömien lainojen keskimääräinen osuus pienenee edelleen tasaisesti, ja se on supistunut yli kolmanneksella vuodesta 2014. Kuten jäljempänä selitetään, edistys järjestämättömien lainojen vähentämisessä on jatkunut edelleen viime kuukausien aikana.

Tämä EU:n tason ulottuvuus on otettu huomioon neuvoston heinäkuussa 2017 hyväksymässä järjestämättömien lainojen käsittelyä koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa, joka perustuu suureen yksimielisyyteen siitä, että komission aloittamia toimia on tarpeen jatkaa ja laajentaa. Toimintasuunnitelmassa kehotetaan komissiota ja muita toimielimiä toteuttamaan toimia, joita tarvitaan järjestämättömien lainojen suuriin osuuksiin Euroopassa edelleen liittyvien haasteiden ratkaisemiseksi. Järjestämättömien lainojen vähentämistä koskevassa ensimmäisessä seurantaraportissa komissio sitoutui raportoimaan uudelleen maaliskuussa saavutetusta edistyksestä näiden toimien täytäntöönpanossa.

Päävastuu järjestämättömien lainojen suurten osuuksien vähentämisestä on niillä pankeilla ja jäsenvaltioilla, joita ongelma koskee. Komissio on toistuvasti muistuttanut asianomaisia jäsenvaltioita tästä talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä. Järjestämättömien lainojen tämänhetkisten suurten osuuksien vähentämiseen ja tällaisten lainojen liiallisten tulevien kertymien ehkäisemiseen liittyy samalla myös selkeä EU:n tason ulottuvuus, kun otetaan huomioon pankkijärjestelmän sisäiset sidokset EU:ssa ja etenkin euroalueella. Jäsenvaltioista, joissa järjestämättömien lainojen osuus on suuri, voi levitä merkittäviä heijastusvaikutuksia koko EU:n talouteen. Nämä vaikutukset kohdistuvat sekä talouskasvuun että rahoitusvakauteen.

Toimenpiteet, joilla puututaan järjestämättömien lainojen suureen määrään ja estetään tällaisten lainojen tulevat kertymät, ovat ratkaisevan tärkeitä pankkiunionin toteuttamisen kannalta. Järjestämättömät lainat ovat lainoja, joissa luotonottajalla on vaikeuksia suoriutua maksuaikataulun mukaisista korkokuluista ja/tai lainan lyhennyksestä. Laina luokitellaan järjestämättömäksi, kun maksut ovat olleet erääntyneinä yli 90 päivää tai kun on todennäköistä, että luotonottaja jättää lainan maksamatta. Finanssikriisi ja sitä seuranneet taantumat johtivat luotonottajien aiempaa laajempaan takaisinmaksukyvyttömyyteen, kun yhä useammat yritykset ja yksityishenkilöt kohtasivat maksuvaikeuksia tai päätyivät jopa konkurssiin. Näin tapahtui etenkin jäsenvaltioissa, joissa taantuma oli erityisen pitkä tai syvä. Tämän seurauksena monien pankkien kirjanpitoon kerääntyi järjestämättömiä lainoja.

Rahoituskriisin jälkeiset riskinvähentämistoimenpiteet ovat johtaneet pankkien vakavaraisuus-, vipu- ja maksuvalmiusaseman merkittävään parannukseen, kuten todetaan 18. päivänä tammikuuta 2018 julkaistussa komission ensimmäisessä seurantaraportissa järjestämättömien lainojen vähentämisestä Euroopassa. Lähes kaikissa jäsenvaltiossa on edistytty näiden keskeisten riskimittareiden mukaan, ja sen lisäksi voidaan havaita myös jäsenmaiden keskiarvon parantamiseen tähtäävää lähentymistä. Tätä kehitystä edistävät erityisesti merkittävät parannukset niissä kansallisissa pankkijärjestelmissä, joihin kriisi ja sitä seurannut taloudellinen taantuma eniten vaikutti. Ensisijaisen pääoman (Tier 1) osuudet ovat parantuneet kaikissa Euroopan keskuspankin (EKP) otokseen valituissa euroalueen pankeissa vuoden 2016 kolmannen vuosineljänneksen 14,6 prosentista 15,3 prosenttiin vuoden 2017 kolmannella vuosineljänneksellä. Euroalueen pankkien pääomapositioiden vahvistuminen näkyy myös niiden vahvistuneissa vähimmäisomavaraisuusasteissa. Keskimääräinen vähimmäisomavaraisuusaste kasvoi edelleen vuoden 2016 kolmannen vuosineljänneksen 5 prosentista 5,2 prosenttiin vuoden 2017 kolmannella vuosineljänneksellä. Euroalueen pankit paransivat myös likviditeettihäiriöiden sietokykyään maksuvalmiusasteen noustessa vuoden 2016 kolmannen vuosineljänneksen 138 prosentista 140 prosenttiin vuoden 2017 kolmannella vuosineljänneksellä. Riskinvähentämistä koskevien määrätietoisten toimenpiteiden seurauksena jäljellä olevat riskit on käsitelty euroalueella tehokkaammin ja tasaisemmin kuin kolme vuotta sitten.

·antavat jäsenvaltioille, jotka niin haluavat, neuvoja pankkiensa rakenneuudistuksessa perustamalla omaisuudenhoitoyhtiöitä tai ryhtymään muihin järjestämättömien lainojen käsittelyä koskeviin toimiin.

2.Järjestämättömien lainojen suhteen saavutettu edistys

Komissio on vuosina 2008 ja 2009 puhjenneen finanssikriisin alusta alkaen kiinnittänyt runsaasti huomiota järjestämättömien lainojen muodostaman ongelman ratkaisemiseen. Tukeakseen pankkeja, joiden elinkelpoisuutta järjestämättömät lainat uhkasivat, komissio on auttanut jäsenvaltioita ottamaan käyttöön tilapäisiä ja koko järjestelmän laajuisia, valtiontukisääntöjen mukaisia toimenpiteitä järjestämättömien lainojen määrän vähentämiseksi. Näillä toimilla on pystytty merkittävästi vähentämään järjestämättömien lainojen määrää pankkisektorilla. Komissio on tarjonnut pankeille kannustimia, jotta ne hallinnoisivat ja vähentäisivät järjestämättömiä lainojaan käyttämällä markkinamekanismeja. Se on samalla suojannut veronmaksajia kustannuksilta edellyttämällä asianmukaista vastuunjakoa ja perusteellista uudelleenjärjestelyä. Osana valtiontukisääntöjen mukaisia vaatimuksia pankkeja on lisäksi velvoitettu uudistamaan liiketoimintaansa niiden elinkelpoisuuden takaamiseksi pitkällä aikavälillä. Jos elinkelpoisuudesta ei ole ollut varmuutta, pankit on asetettu selvitystilaan tai ne on sulautettu elinkelpoisiin pankkeihin. Nämä toimenpiteet ovat edistäneet joustavamman ja vakaamman pankkijärjestelmän luomista. Saadakseen valtiontukea lähellä kaatumista olevan pankin tulee myös tulevaisuudessa joko toteutettava rakenneuudistuksia tai se on asetettava selvitystilaan, mikä siten vahvistaa pankkijärjestelmää.

Pankkiunionin perustamisella ja etenkin kahdella siihen kuuluvalla pilarilla, jotka ovat yhteinen valvontamekanismi ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, on ratkaisevasti tehostettu unionin ja etenkin euroalueen pankkien valvontaan ja kriisinratkaisuun liittyviä institutionaalisia järjestelyjä. Lisäksi asianomaisille jäsenvaltioille eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä osoitetuissa suosituksissa on korostettu tarvetta toteuttaa päättäväisiä toimia järjestämättömien lainojen suurten osuuksien supistamiseksi. Komission rakenneuudistusten tukipalvelu tarjoaa jäsenvaltioille teknistä apua järjestämättömiin lainoihin liittyvissä projekteissa. Lisäksi EKP:n valvonnalla, yhteisellä valvontamekanismilla, kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla ja Euroopan pankkiviranomaisella (EPV) on ollut tärkeä merkitys järjestämättömiin lainoihin liittyvän valvonnan ja raportoinnin parantamisessa Euroopassa. EKP on lisäksi osallistunut tiiviisti rahoitusvakauden turvaamiseen EU:ssa. Näiden yhteistoimien seurauksena järjestämättömien lainojen kokonaismäärä ja osuus EU:n pankeissa on supistunut merkittävästi viime vuosina.

Erityisesti viimeisimmät, vuoden 2017 kolmannen vuosineljänneksen tiedot, vahvistavat järjestämättömien lainojen osuuden EU:ssa olevan laskussa. Osuus laski 4,4 prosenttiin, noin 1 prosenttiyksikön vuoden takaisesta (katso kaavio 1) ja 0,2 prosenttiyksikköä eli 40 miljardia euroa verrattuna edelliseen vuosineljännekseen. Tämä merkitsi myös sitä, että osuus oli pienimmillään sitten vuoden 2014 viimeisen neljänneksen. Tulokseen vaikuttaa sekä järjestämättömien lainojen kokonaismäärän pieneneminen että lainojen kokonaismäärän kasvu EU:ssa. Luottotappiovarausten suhde ongelmaluottojen bruttomäärään pysyi vakaana. Niiden määrä on 50,7 prosenttia. Myönteisestä kehityksestä huolimatta päättäväisiä toimia on jatkettava ja nopeutettava.

Järjestämättömien lainojen osuudet ovat viime aikoina supistuneet lähes kaikissa jäsenvaltioissa, joskin jäsenvaltioiden välillä on merkittäviä eroja (katso taulukko 1). Jäsenvaltioissa, joissa on edelleen suuri määrä järjestämättömiä lainoja, on kuitenkin saavutettu rohkaisevaa edistystä, mikä on tulosta politiikkatoimien ja talouskasvun yhteisvaikutuksesta.

Taulukko 1: Järjestämättömät lainat ja varaukset jäsenvaltioittain

Lähde: EKP, pankkisektorin konsolidoidut tiedot. Komission yksiköiden laskelmat (rahoitusvakauden, rahoituspalvelujen ja pääomamarkkinaunionin pääosasto).

Tästä huomattavasta kehityksestä huolimatta järjestämättömät lainat muodostavat yhä riskin talouskasvulle ja rahoitusvakaudelle. Järjestämättömien lainojen kokonaismäärä EU:ssa on edelleen noin 910 miljardia euroa, joten se on selkeästi suurempi kuin ennen kriisiä. Rakenteelliset esteet haittaavat yhä järjestämättömien lainojen vähentämisen nopeuttamista. Luottotappiovaraukset tehdään usein myöhään, ja ne ovat riittämättömiä järjestämättömien lainojen ratkaisemiseksi ja tulevien kertymien estämiseksi. Järjestämättömien lainojen jälkimarkkinat eivät vielä toimi riittävällä tavalla, jotta ne auttaisivat merkittävästi vähentämään näiden lainojen määrää, vaikka kiinnostus näitä lainoja kohtaan on lisääntynyt tietyissä sijoittajaryhmissä ja niihin liittyvien transaktioiden volyymi on kasvanut. Lisäksi lainojen uudelleenjärjestelyyn, maksukyvyttömyyteen ja velkojen perintään liittyvät menettelyt, jotka eivät ole edenneet komission jo esittämien ehdotusten mukaisesti, ovat edelleen joissakin tapauksissa liian hitaita ja vaikeasti ennakoitavia.

3.Kattava toimenpidepaketti järjestämättömien lainojen vähentämiseksi ja tulevien kertymien estämiseksi

Tähänastisesta edistyksestä huolimatta uudet lainsäädäntötoimet vaikuttavat olevan tarpeen järjestämättömien lainojen suureen määrään liittyviin ongelmiin puuttumiseksi. Tarvitaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jossa olisi keskityttävä neljällä osa-alueella toteutettavien toisiaan täydentävien politiikkatoimien yhdistelmään: i) pankkivalvonta ja -sääntely, ii) kansallisten uudelleenjärjestely-, maksukyvyttömyys- ja velanperintäpuitteiden uudistaminen edelleen, iii) jälkimarkkinoiden kehittäminen ongelmasaamisille ja iv) pankkien uudelleenjärjestelyn tukeminen tarvittaessa. Näillä neljällä osa-alueella olisi toteutettava toimia kansallisella ja tarvittaessa unionin tasolla. Komissio on sitoutunut toteuttamaan ne järjestämättömiä lainoja koskevan toimintasuunnitelman osat, joista se on suoraan vastuussa.

Komissio hyväksyy tänään kattavan toimenpidepaketin, jossa käsitellään yllä esitettyjä neljää osa-aluetta ja jotka parantavat EU:n rahoitusvakautta (katso kaaviosta 2, kuinka komission toimenpidepaketti sopii osaksi yleistä toimintasuunnitelmaa). Ehdotetut toimet auttavat pankkeja ja jäsenvaltioita puuttumaan järjestämättömien lainojen muodostamaan ongelmaan entistä päättäväisemmin ja välttämään niiden liialliset kertymät tulevaisuudessa.

Pankeilta vaaditaan, että ne laittavat sivuun riittävästi varoja silloin kun uusista lainoista tulee järjestämättömiä lainoja. Tämä vaatimus on samalla asianmukainen kannustin sille, että järjestämättömiin lainoihin puututaan aikaisessa vaiheessa ja ettei niiden kertymien anneta muodostua liian suuriksi.

Jos lainoista kuitenkin tulee järjestämättömiä lainoja, pankit pystyvät vakuudellisiin lainoihin sovellettavien tehokkaampien täytäntöönpanomekanismien ansiosta puuttumaan järjestämättömiin lainoihin. Mekanismien yhteydessä varmistetaan kuitenkin, että velallista suojataan asianmukaisesti, eivätkä ne koske kuluttajille myönnettyjä lainoja.

Jos järjestämättömien lainojen määrä edellä esitetyistä toimenpiteistä huolimatta kasvaa liian suureksi, kuten on tällä hetkellä tilanne eräissä jäsenvaltioissa, pankit voivat myydä järjestämättömät lainansa muille toimijoille tehokkailla, kilpailukykyisillä ja avoimilla jälkimarkkinoilla. Pankkeja ohjaavat näissä pyrkimyksissä valvontaviranomaiset, joiden asema perustuu niillä vakavaraisuusasetuksen nojalla oleviin pankkikohtaisiin toimivaltuuksiin, joita kutsutaan myös pilarin 2 mukaisiksi valtuuksiksi.

Jäsenvaltiot, joissa järjestämättömät lainat muodostavat merkittävän ja laajan ongelman, voivat halutessaan perustaa kansallisia omaisuudenhoitoyhtiöitä tai toteuttaa muita toimenpiteitä, jotka ovat valtiontukisääntöjen ja pankkien kriisinratkaisusääntöjen mukaisia.





Kaavio 2: Neuvoston järjestämättömien lainojen käsittelyä koskevan toimintasuunnitelman osat