EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 11.6.2018 COM(2018) 452 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Yhteisen kalastuspolitiikan tilanteesta ja vuoden 2019 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta

{SWD(2018) 329 final}



Yhteisen kalastuspolitiikan tilanteesta ja vuoden 2019 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta 1. Johdanto Tässä tiedonannossa esitetään yleiskatsaus yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tilasta. Siinä käsitellään edistymistä kohti Fmsy-tasoa (kalastuskuolevuus, joka mahdollistaa kestävän enimmäistuoton), kantojen tilan kehitystä, pyrkimyksiä muuttaa tilanne Välimerellä ja Mustallamerellä, EU:n kalastuslaivaston tilaa, hallinnoinnin edistymistä, purkamisvelvoitteen vaiheittaista käyttöönottoa ja YKP:n ulkoista ulottuvuutta. Lisäksi tiedonannossa esitetään periaatteet, joihin vuoden 2019 kalastusmahdollisuuksia koskevat komission ehdotukset perustuvat. Jäsenvaltiot, alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat, muut sidosryhmät ja yleisö voivat esittää näitä poliittisia suuntaviivoja koskevia ehdotuksia. YKP:n mukaan kantoihin kohdistuvaa pyyntipainetta olisi mukautettava mahdollisimman pian ja viimeistään vuonna 2020, niin että voidaan palauttaa kannat tasoille, joilla on kestävä enimmäistuotto, ja pitää ne siellä. Tämän tavoitteen toteutuminen edistää myös ympäristön hyvän tilan saavuttamista Euroopan merissä vuoteen 2020 mennessä ja minimoi kalastuksen kielteisen vaikutuksen meriekosysteemeihin. 1.Edistys YKP:n täytäntöönpanossa YKP:n täytäntöönpanossa on saavutettu edelleen merkittävää edistystä: ØKestävää enimmäistuottoa (Fmsy) koskevan tavoitteen saavuttaminen. ICES-alueella pyyntipaine näyttää olevan yleisesti heikkenemässä, ja sen indikaattori (F/Fmsy) on nyt vakiintunut noin tasolle 1, mikä tarkoittaa, että kaikkien kantojen hyödyntämistasot ovat keskimäärin lähellä Fmsy-arvoa. Vastaavasti Fmsy-arvon mukaisesti määritettyjen suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) määrä kasvoi 44:stä 53:een vuonna 2018, mikä vastaa 69 prosenttia Fmsy-arvon suhteen arvioiduista TACeista ICES-alueella. ØKantojen elvyttäminen. Kutukannan biomassa (SSB) on kasvanut ICES-alueella vuodesta 2013 ja oli vuonna 2016 keskimäärin 39 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003, kun taas turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella olevien kantojen osuus laski 65 prosentista vuonna 2003 noin 30 prosenttiin vuonna 2016. ØKantojen tilan parantaminen Välimerellä ja Mustallamerellä. Vaikka tilanne Välimerellä ja Mustallamerellä on edelleen erittäin huolestuttava, liikakalastuksen torjumiseksi toteutetaan merkittäviä toimia kaikilla tasoilla. ØYleisen sosioekonomisen suorituskyvyn parantaminen. EU:n kalastuslaivaston taloudellinen suorituskyky paranee edelleen, ja sen nettovoitot olivat 1,3 miljardia euroa vuonna 2016. ØKalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien parempi tasapaino. EU:n kalastuslaivaston kapasiteetti laski edelleen. Se on nyt lähes 20 prosenttia vetoisuutta koskevan kapasiteetin ylärajan alapuolella ja yli 13 prosenttia konetehoa koskevan kapasiteetin ylärajan alapuolella. ØMonivuotisten suunnitelmien edistyminen. Sen jälkeen, kun Itämeren monivuotinen suunnitelma oli tullut voimaan ja Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma oli hyväksytty, komissio ehdotti kahta uutta monivuotista suunnitelmaa: toinen koskee läntisen Välimeren pohjakalojen kalastusta ja toinen läntisten vesialueiden pohjakalojen kalastusta. Myös viime vuonna ehdotettua Adrianmeren monivuotista suunnitelmaa koskeva työ jatkuu edelleen. ØPurkamisvelvoitteen vaiheittainen käyttöönotto. Purkamisvelvoitetta aletaan soveltaa 1. tammikuuta 2019 kaikkiin saalisrajoitusten alaisiin lajeihin ja Välimerellä myös lajeihin, joihin sovelletaan säilyttämisen vähimmäisviitekokoja. Komissio pyrkii yhdessä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa helpottamaan purkamisvelvoitteen täysimääristä täytäntöönpanoa. ØEU:n kalastuksenhoitoa koskevien periaatteiden edistäminen kansainvälisesti. EU on kansainvälisellä tasolla edelläkävijä kestävän kalastuksen edistämisessä ja harjoittamisessa, mistä kertoo myös viimeisimmän, EU:n isännöimän Our Ocean konferenssin menestys. 1.1.Edistyminen kestävän enimmäistuoton mukaisen kalastuksen (FMSY) saavuttamisessa Tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) on laskenut pyyntipaineen (F/Fmsy) suuntauksia.

STECF:n mukaan kalastuskuolevuus laskee ICES-alueella tasaisesti ja indikaattorin arvo oli vuonna 2016 lähes 1 (verrattuna 1,5:een vuonna 2003), mikä tarkoittaa, että kantojen hyödyntäminen on yleisesti lähellä kestävää enimmäistuottoa. Välimerellä ja Mustallamerellä pyyntipaineen suuntausten mediaanitaso vaihteli hieman 2,3 ympärillä vuodesta 2003 vuoteen 2015 ilman laskevaa suuntausta. ICES-alueella komissio ehdotti vuodeksi 2018 TACeja, jotka ovat Fmsy-arvon mukaisia tai hieman sen alapuolella. Tämä koskee kaikkia 76 TACia, joista on annettu Fmsy-arvoa koskeva lausunto. Neuvosto määritti 53 TACia, jotka ovat Fmsy-arvon mukaisia: 29 läntisillä vesialueilla (ja 1 syvänmeren kanta), 17 Pohjanmerellä ja 7 Itämerellä. Määrät: -Itämerellä suurimmat sallitut saaliit määritettiin Itämeren monivuotisen suunnitelman perusteella. 95 prosenttia odotetuista saaliista saadaan TACeista, jotka on määritetty Fmsy-arvon mukaisesti, ja 4 prosenttia TACeista, joista on annettu varovaisuusperiaatteen mukainen lausunto. -Pohjanmeren, Skagerrakin ja Kattegatin Fmsy-arvon suhteen arvioiduissa kannoissa, joita EU hallinnoi yksin, 99,7 prosenttia odotetuista saaliista saadaan TACeista, jotka on määritetty Fmsy-arvon mukaisesti. -Luoteisten ja lounaisten vesialueiden Fmsy-arvon suhteen arvioiduissa kannoissa, joita EU hallinnoi yksi, osuudet ovat 94 ja 90 prosenttia. Neuvosto on päättänyt ensimmäistä kertaa keskeyttää ankeriaanpyynnin kolmeksi kuukaudeksi kutukypsien naaraiden suojelemiseksi. Sen lisäksi komissio ja jäsenvaltiot sitoutuivat poliittisesti vahvistamaan ankeriasasetuksen täytäntöönpanoa ja arvioimaan sen tehokkuutta. Syvänmeren kantoja koskevat kalastusmahdollisuudet määritettiin marraskuussa 2016 vuosiksi 2017 ja 2018, ja niiden osuus kaikista EU:ssa puretuista saaliista on alle yksi prosentti. Syvänmeren kannoista on saatavilla vain vähän tietoa tai arviointeja, lukuun ottamatta luoteisten vesialueiden lestikalaa, jonka TAC määritettiin Fmsy-arvon mukaan. Rannikkovaltioiden neuvottelujen piiriin kuuluvissa kannoissa vain yksi 10 TACista, joista on annettu Fmsy-arvoa koskevan lausunto, on Fmsy-arvon mukainen. Kyseessä on Atlantin-Skandinavian silli, joka muodostaa määrällisesti neljä prosenttia rannikkovaltioiden TACeista. Fmsy-arvon saavuttaminen kaikissa rannikkovaltioiden kannoissa vuoteen 2020 mennessä on näin ollen vaikeaa. Välimeren 47 kannasta vain noin 13 prosenttia (kuusi kantaa) ei ole liikakalastettuja: rusotäplämullo, GSA 10 (eteläinen Tyrrhenanmeri), GSA 17–18 (Adrianmeri) ja GSA 22 (Egeanmeri); sardelli, GSA 22 (Egeanmeri); syvänmerenkatkarapu, GSA 9 (Ligurianmeri ja pohjoinen Tyrrhenanmeri); seepia, GSA 17 (pohjoinen Adrianmeri). Mustallamerellä viisi kuudesta arvioidusta kannasta on edelleen liikakalastettu, kilohailia lukuun ottamatta. On selvää, että tarvitaan lisää toimia vuodelle 2020 asetetun Fmsy-tavoitteen saavuttamiseksi näillä merialueilla, kuten jäljempänä 2.3 kohdassa todetaan.

1.2.Biomassan kehitys STECF on laskenut myös kutukannan biomassan kehityksen vuodesta 2003. ICES-alueella kutukannan biomassa on kasvanut yleisesti kyseisenä aikana ja oli vuonna 2016 keskimäärin noin 39 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003. Turvallisten biologisten rajojen puitteissa olevien kantojen prosenttiosuus on myös kasvanut. Vuonna 2018 kalastusmahdollisuuksien odotetaan tulevan 81-prosenttisesti kannoista, jotka ovat turvallisten biologisten rajojen puitteissa, 11-prosenttisesti kannoista niiden ulkopuolella ja 8-prosenttisesti kannoista, joista on annettu varovaisuusperiaatteen mukainen lausunto ja joista ei tiedetä, ovatko ne turvallisten biologisten rajojen puitteissa. Välimerellä ja Mustallamerellä kutukannan biomassa on pysynyt olennaisilta osiltaan muuttumattomana vuodesta 2003. Näihin tuloksiin on kuitenkin suhtauduttava varovaisesti, koska ne ovat varsin epävarmoja. 1.3.Välimerta ja Mustaamerta koskevat erityistoimet Euroopan komissio on toteuttanut merkittäviä toimia liikakalastuksen torjumiseksi Välimerellä ja Mustallamerellä sekä EU:n tasolla että kansainvälisten kumppanien kanssa. EU:n tasolla yksi komission painopisteistä on mukauttaa edelleen kansallisia hoitosuunnitelmia, jotka on hyväksytty Välimerta koskevan asetuksen nojalla YKP:n puitteissa. Viisi kansallista hoitosuunnitelmaa tarkistettiin ja päivitettiin vuonna 2017 STECF:n neuvojen mukaisesti. Ne käsittävät alukselta vedettävällä nuotalla, rannalta vedettävä nuotalla, gangui-troolilla ja pienellä kurenuotalla harjoitettavaa kalastusta koskevat suunnitelmat Kroatiassa, Ranskassa, Kreikassa ja Espanjassa. Prosessi nopeutuu vuonna 2018. Näillä merialueilla painopisteitä ovat myös parempi täytäntöönpano ja valvonta. Vuonna 2017 komissio laajensi Välimeren erityisen valvonta- ja tarkastusohjelman soveltamisalaa niin, että se kattaa kummeliturskan ja syvänmerenkatkaravun Sisiliansalmessa. Myös Euroopan kalastuksenvalvontaviraston koordinoimien yhteisten kampanjoiden määrä on lisääntynyt huomattavasti. Ks. EU:n monivuotisten suunnitelmien edistyminen jäljempänä 2.5.1 kohdassa. Kansainvälisellä tasolla komissio pyrkii saattamaan Maltan MedFish4Ever-julkilausuman poliittiset sitoumukset konkreettisiksi toimiksi. Välimeren ja Mustanmeren yleisen kalastuskomission (GFCM) puitteissa sovittiin vuonna 2017 EU:n ehdottamista tärkeistä toimenpiteistä:

-piikkikampelaa koskeva monivuotinen suunnitelma Mustallamerellä -alueellinen toimintasuunnitelma laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen torjumiseksi -yhteinen kansainvälinen tarkastus- ja valvontaohjelma kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolisella vesialueella Sisiliansalmessa -alueellinen mukautuva hoitosuunnitelma jalokorallin hyödyntämiseksi Välimerellä ja -kalastusrajoitusalue Jabukan/Pomon syvänteessä Adrianmeressä. Vuonna 2018 tärkein virstanpylväs on se, että Mustanmeren rantavaltiot hyväksyvät Sofia-julistuksen vuonna 2016 hyväksytyn Bukarest-julistuksen jatkoksi. Komissio pyrkii myös pääsemään sopimukseen ankeriaan alueellisesta hoitosuunnitelmasta ja suojelutoimenpiteistä, jotka koskevat pohjakalojen kalastusta keskisellä ja itäisellä Välimerellä, keskeisiä kaupallisia lajeja, kuten Rapana-kotiloita, ja pieniä pelagisia lajeja Adrianmerellä, sillä niistä ei ole laadittu EU:n monivuotista suunnitelmaa. EU:n toiminta Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) puitteissa on myös alkanut tuottaa tulosta: ilmoitetut korkeat tonnikalan biomassatasot itäisellä Atlantilla ja Välimerellä ovat mahdollistaneet TACien kasvattamisen vuosina 2018–2020 tieteellisten neuvojen mukaisesti. Tämä on mahdollistanut uudet hoitopuitteet, joissa siirrytään elvytyssuunnitelmasta hoitosuunnitelmaan, mikä mahdollistaa jälleen pienimuotoisen kalastuksen tiukkoja pyyntisääntöjä noudattaen. Välimeren miekkakalan äskettäin hyväksytyssä elvytyssuunnitelmassa asetetaan 10 500 tonnin TAC vuodesta 2017 ja kolmen prosentin lineaarinen vähennys vuoteen 2022. ICCAT hyväksyi vuonna 2017 Välimeren valkotonnikalaa pyytävien alusten kalastuskapasiteetin jäädyttämisen. 1.4.EU:n kalastuslaivaston tila EU:n kalastuslaivaston kapasiteetti laski edelleen. Joulukuussa 2017 EU:n kalastuslaivastorekisterissä oli 82 912 alusta, joiden kokonaiskapasiteetti oli 1 487 983 bruttovetoisuustonnia ja 5 763 933 kilowattia (KW). Se on 1,45 prosenttia vähemmän kuin vuotta aikaisemmin alusten määrässä mitattuna ja 6,54 prosenttia vähemmän kilowatteina ja 9,59 prosenttia vähemmän bruttovetoisuustonneina mitattuna. Kalastuslaivaston osien määrä ei kuitenkaan ole tasapainossa niiden kalastusmahdollisuuksien kanssa. EU:n kalastuslaivaston taloudellinen suorituskyky parani jälleen kerran, ja nettovoitot olivat 1,3 miljardia euroa vuonna 2016. EU:n kalastuslaivasto purki aluksista noin 5 miljoonaa tonnia kaloja ja äyriäisiä, joiden ilmoitettu arvo oli 7,7 miljardia euroa. EU:n kalastuslaivaston (Kreikkaa lukuun ottamatta) bruttoarvonlisäys oli 4,5 miljardia euroa ja bruttovoitto 2,1 miljardia euroa (kaikki ilman tukia). Nettovoittomarginaali oli 17 prosenttia eli paljon suurempi kuin vuonna 2015 (11 prosenttia). Vuosia 2017 ja 2018 koskevat ennusteet viittaavat positiivisiin taloudellisiin tuloksiin. Kun tarkastellaan sosiaalista kestävyyttä, EU:n kalastuslaivaston kokonaistyöllisyys kokoaikaiseksi muutettuna on laskenut vuosittain keskimäärin 1,3 prosenttia vuodesta 2008, osittain koska EU:n kalastuslaivaston kapasiteetti on supistunut. Keskimääräinen palkka kokoaikavastaavaa kohti on kuitenkin kasvanut keskimäärin 2,7 prosenttia vuodessa. Keskimääräinen vuosipalkka kokoaikavastaavaa kohti on 24 800 euroa. Merkittävä parannus EU:n kalastuslaivaston työoloissa on ILOn kalastusalan työtä koskevan yleissopimuksen C188 saattaminen osaksi unionin lainsäädäntöä EU:n työmarkkinaosapuolten sopimuksen mukaisesti. Kyseisellä yleissopimuksella luodaan yksi johdonmukainen väline, jolla parannetaan elin- ja työoloja kalastusaluksilla. Vain muutamat jäsenvaltiot ovat kuitenkin ratifioineet kalastusta koskevat kansainväliset yleissopimukset, eikä näiden normien saattaminen osaksi unionin lainsäädäntöä ole vielä valmis. Asianmukaisten työolojen ja työterveyden ja turvallisuuden varmistaminen kalastusaluksilla on komissiolle erittäin tärkeää.

1.5.Hallinnointi 1.5.1.Monivuotisten suunnitelmien edistyminen Pohjanmeren pohjakaloja koskevan monivuotisen suunnitelman hyväksyminen äskettäin on tärkeä kehitysaskel, joka auttaa varmistamaan kestävän kalastuksen pitkällä aikavälillä. Kyseessä on toinen monivuotinen suunnitelma vuonna 2016 hyväksytyn Itämeren monivuotisen suunnitelman jälkeen. Euroopan parlamentti ja neuvosto eivät sitä vastoin ole vieläkään päässeet sopimukseen Adrianmeren sardiinia ja sardellia koskevasta monivuotisesta sopimuksesta, jota komission ehdotti vuonna 2017, ja nopea hyväksyminen näyttää epätodennäköiseltä. Komissio tekee tiiviisti yhteistyötä kaikkien osapuolten kanssa edistääkseen keskusteluja, niin että voidaan toteuttaa toimenpiteitä mahdollisimman pian kriittisessä tilassa olevien kantojen suojelemiseksi. Komissio ehdotti maaliskuussa 2018 kahta uutta monivuotista suunnitelmaa: toinen koskee läntisen Välimeren pohjakalakantoja hyödyntävää kalastusta ja toinen läntisten vesialueiden pohjakalojen kalastusta. Sopimuksen tekeminen näistä ehdotuksista on tärkeää Fmsy-tason saavuttamisen ja purkamisvelvoitteen täysimääräisen täytäntöönpanon kannalta. 1.5.2.Alueellistaminen ja sidosryhmien osallistuminen YKP:n uudistuksessa vuonna 2013 otettiin käyttöön alueellistaminen: niissä asioissa, joihin alueellistamista sovelletaan, asianosaiset jäsenvaltiot voivat toimittaa yhteisiä suosituksia komission delegoiduiksi säädöksiksi. Monivuotisten suunnitelmien uusi sukupolvi sisältää myös alueellistamista koskevia määräyksiä, jotka antavat jäsenvaltioille ja sidosryhmille mahdollisuuden tehdä yhteistyötä räätälöidyissä hoitotoimenpiteissä, jotka soveltuvat niiden merialueille. Alueellistamisella on ollut merkittävä osa purkamisvelvoitteen vaiheittaisessa käyttöönotossa. Sitä vastoin Natura 2000 alueiden ja muiden YKP-asetuksen 11 artiklan mukaisten suojelualueiden suojelutoimenpiteitä koskevia yhteisiä suosituksia ei ole juurikaan esitetty, ja ne kattavat vain tietyt alueet Pohjanmerellä ja Itämerellä. Jotta Välimeren jäsenvaltiot ymmärtäisivät YKP:n mukaisten suojelutoimenpiteiden edut entistä paremmin, tästä aiheesta järjestettiin seminaari lokakuussa 2017 Zadarissa. Jäsenvaltioiden ja sidosryhmien on tehtävä enemmän tämän asian eteen. Niiden työn helpottamiseksi komissio julkaisee ohjeasiakirjan YKP-asetuksen 11 artiklan mukaisten delegoitujen säädösten laatimisesta. Jo aiemmin tänä vuonna komissio raportoi siirretyn säädösvallan käytöstä YKP:n puitteissa. Alueellistaminen on vahvistanut myös alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien asemaa. Ne ovat YKP:n tärkeimpiä sidosryhmäorganisaatioita. Jäsenvaltioiden on kuultava alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia, kun ne antavat yhteisiä suosituksiaan. Tämän seurauksena alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien määrä kasvoi jälleen niin, että niitä oli 56 vuonna 2016 ja 64 vuonna 2017. Alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien asiantuntemus on ratkaisevan tärkeää YKP:n onnistuneen täytäntöönpanon kannalta. Komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät analyysinsä pohjalta torjumaan tai ainakin lievittämään pullonkaulatilanteita voimassa olevien EU:n sääntöjen puitteissa. Alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat voivat myös kehittää kestäviä hoitostrategioita, kuten Biskajanlahdella ja itäisessä Englannin kanaalissa sovellettavat kaksi merianturan hoitostrategiaa, joiden ansiosta kalastus oli Fmsy-arvon mukaista ja tuotti kalastajille entistä suuremmat kiintiöt. 1.6.Purkamisvelvoite Purkamisvelvoitteen vaiheittainen käyttöönotto edistyi edelleen vuonna 2018. Pelagisten lajien sekä Itämeren ja Mustanmeren kalastuksessa noudatetaan jo täysin purkamisvelvoitetta. Pohjakalojen kalastuksessa purkamisvelvoitteen soveltamisala on kasvanut yleisesti määrien osalta 35 prosentista 44 prosenttiin viime vuodesta: osuudet ovat 34 prosenttia Pohjanmerellä, 51 prosenttia luoteisilla vesialueilla ja 65 prosenttia lounaisilla vesialueilla. Välimerellä noin 66 prosenttia kokonaissaaliista on purkamisvelvoitteen alaista. Osuudet ovat noin 94 prosenttia pienten pelagisten lajien, 24 prosenttia pohjalajien ja 71 prosenttia simpukoiden osalta. Mustallamerellä purkamisvelvoite koskee vuodesta 2017 lähtien kaikkia TACien alaisten lajien saaliita eli kilohailia ja piikkikampelaa.

Perusasetuksen säännösten mukaan purkamisvelvoitetta sovelletaan 1. tammikuuta 2019 alkaen kaikkiin saalisrajoitusten alaisten lajien saaliisiin ja Välimerellä myös niiden lajien saaliisiin, joihin sovelletaan säilyttämisen vähimmäisviitekokoa. Purkamisvelvoitteen täysimääräisen ja oikea-aikaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi on hyödynnettävä kaikkea YKP:n tarjoamaa joustavuutta. Saatavilla olevien tietojen perusteella tähän mennessä ei ole esiintynyt pullonkaulatilanteita, jotka olisivat johtuneet purkamisvelvoitteesta. Vuodelle 2020 asetettu Fmsy-tavoite ja purkamisvelvoitteen täysimääräinen täytäntöönpano muodostavat kuitenkin haasteen, minkä vuoksi jäsenvaltioita ja alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia kannustetaan jatkamaan työtään erityisesti sellaisten tapausten havaitsemiseksi, joissa kalaa on järjestelmässä riittävästi ja vaihdolla voidaan estää pullonkaulat. Jäsenvaltioiden olisi myös pohdittava, voidaanko niiden sisäisiä sääntöjä parantaa. Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa on käytetty erittäin vähän purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon tukemiseen, ja vain 49 miljoonaa euroa on osoitettu purkamisvelvoitteeseen liittyville toimille. Komissio on täysin sitoutunut työskentelemään jäsenvaltioiden ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon helpottamiseksi. YKP-asetuksen 15 artiklan 6 kohtaan vastikään tehty muutos, joka mahdollistaa purkamisvelvoitetta koskevien suunnitelmien uudistamisen vielä kolmen vuoden ajan, on osoitus tästä sitoumuksesta. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi käytettävä tätä lisäaikaa sopimuksen tekemiseksi komission äskettäin ehdottamista monivuotisista suunnitelmista, sillä ne ovat hyödyllinen väline mahdollisten pullonkaulatilanteiden torjumiseksi. Komissio tukee edelleen uusien mahdollisuuksien tutkimista, erityisesti pullonkaulatilanteiden osalta, voimassa olevien EU:n sääntöjen puitteissa ja jäsenvaltioiden esittämien esimerkkien perusteella. Täytäntöönpanon ja valvonnan osalta on käynyt selväksi, että perinteiset valvontakeinot, kuten merellä tehtävät tarkastukset ja ilmavalvonta eivät ole niin tehokkaita kuin jatkuvan sähköisen etävalvonnan mahdollistavat tekniikat, kuten kameravalvonta ja anturit. Koska alueellisella tasolla ei ole sopimusta ja jotta voidaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset, komissio aloitti äskettäin keskustelut jäsenvaltioiden ja Euroopan kalastuksenvalvontaviraston kanssa tämän asian käsittelemiseksi valvonta-asetuksen nojalla hyväksytyillä valvonta- ja tarkastusohjelmilla. 1.7.Laajempi yhteys: kansainvälinen valtamerten hallinnointi ja Our Ocean konferenssi 2017 EU isännöi vuonna 2017 menestyksekkäästi neljättä Our Ocean konferenssia, joka johti 433 konkreettiseen sitoumukseen, joiden arvo on 7,2 miljardia euroa ja joilla luodaan 2,5 miljoonaa neliökilometriä uusia merellisiä suojelualueita. Kansainvälistä valtamerten hallinnointia koskevan yhteisen tiedonannon puitteissa komission työssä keskitytään kansainvälisellä tasolla seuraaviin: -kestävän kalastuksenhoidon aktiivinen edistäminen EU:n vesien ulkopuolella alueellisten kalastusjärjestöjen kautta -alueellisten kalastusjärjestöjen ja alueellisten meriyleissopimusten välisen koordinoinnin sekä maailmanlaajuisten järjestöjen kanssa tehtävän yhteistyön tukeminen -LIS-kalastuksen torjuminen ja valtamerten luonnonvarojen kestävän hoidon vahvistaminen kahdenvälisten LIS-vuoropuheluiden ja työryhmien kautta – satamavaltion toimenpiteitä koskevan sopimuksen voimaantulo kesäkuussa 2016, Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) saaliin kirjausmenettelyjä koskevien vapaaehtoisten ohjeiden hyväksyminen heinäkuussa 2017 ja FAO:n kalastusaluksia, kylmäkuljetusaluksia ja huoltoaluksia koskevan rekisterin ensimmäisen version käynnistäminen huhtikuussa 2017 edustavat merkittävää kehitystä tällä alalla -kansainvälisen kehyksen puutteiden korjaaminen – kansainvälinen sopimus, joka kieltää sääntelemättömän kaupallisen kalastuksen arktisella avomerellä, on keskeinen saavutus tällä alalla -kestävän kalastuksen ja vesiviljelyn sekä alan valmiuksien kehittäminen EU:n rahoittamilla tukiohjelmilla alueellisten yksiköiden sekä Tyynenmeren, Länsi-Afrikan ja Intian valtameren maiden kanssa – vuonna 2017 hyväksyttiin kaksi uutta alueellista ohjelmaa, PESCAO (Länsi-Afrikka) ja PEUMP (Tyynimeri)

-kalastusalan hallinnoinnin parantaminen ja paikallisen kalastuksen kestävä kehitys kestävää kalastusta koskevilla kumppanuussopimuksilla. Uudella asetuksella ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista, joka tuli voimaan 12. joulukuuta 2017, pyritään vahvistamaan EU:n asemaa keskeisenä maailmanlaajuisena toimijana kalastuksen, valtamerten hallinnoinnin ja LIS-kalastuksen torjunnan alalla. 2.Ehdotukset vuoden 2019 suurimmiksi sallituiksi saaliiksi TACien asettamisessa vuonna 2019 on kolme merkittävää virstanpylvästä: nopeasti lähestyvä vuodelle 2020 asetettu Fmsy-tavoite, purkamisvelvoitteen täysimääräinen täytäntöönpano vuodesta 2019 ja kalastusmahdollisuudet, jotka perustuvat Itämeren ja Pohjanmeren monivuotisiin suunnitelmiin Kaikki kolme ovat yhtä tärkeitä sidosryhmille ja jäsenvaltioille, ja ne on otettava huomioon TACien asettamisessa yhdenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1.Kalastusmahdollisuuksia koskevien ehdotusten yleiset tavoitteet vuonna 2019 Komission päätavoitteena on edistyä huomattavasti kohti Fmsy-tavoitetta, koska tämä on viimeinen vuosi ennen vuodelle 2020 asetettua Fmsy-tavoitetta. EU:n yksin hoitamien Fmsy-arvon suhteen arvioitujen kantojen osalta unioni on edistynyt huomattavasti, kuten edellä kerrotaan. On kuitenkin haastavaa varmistaa, että TACit ovat aina Fmsy-arvon mukaisia. Biologisista ja sosioekonomisista syistä ei välttämättä ole mahdollista, että kaikkia kantoja kalastetaan Fmsy-tasolla samaan aikaan. Näin ollen YKP:n Fmsy-tavoitteen säilyttäminen on jatkuva ponnistus. 2.2.Miten tavoitteeseen päästään – prosessi tieteestä kalastusmahdollisuuksia koskeviin neuvotteluihin Kalastusmahdollisuuksia koskevien komission ehdotusten perustana ovat Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) tieteelliset lausunnot, jotka saadaan useassa osassa. Komissio pyrkii käsittelemään alkuperäisissä ehdotuksissaan mahdollisimman monta kalakantaa. Myöhäisten, loka–joulukuussa annettavien lausuntojen vuoksi Pohjanmerta ja Atlanttia koskevat ehdotukset kuitenkin sisältävät kalastusmahdollisuudet pro memoria niistä kannoista, joita koskevat lausunnot saadaan myöhään. Tärkeä osa prosessia on sidosryhmien kuuleminen, jolla on ratkaiseva asema. Komissio pyytää jäsenvaltioita ja sidosryhmiä aloittamaan työnsä aikaisin julkisesti saatavilla olevan ICESin lausunnon perusteella sen sijaan, että ne odottaisivat komission ehdotuksia. Sidosryhmillä on sitten mahdollisuus antaa kalastusmahdollisuuksia koskevia suosituksia komissiolle, erityisesti alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kautta, ja vaihtaa mielipiteitä jäsenvaltioiden kanssa. Tässä vaiheessa sidosryhmien olisi otettava huomioon myös ICESin lausunnon sosioekonominen vaikutus. Komissio laatii ehdotuksensa ottaen edellä mainitut kuulemiset huomioon. Ehdotuksia on neljä, ne kattavat Itämeren (syyskuu), syvänmeren kannat (syyskuu), Atlantin ja Pohjanmeren (marraskuu) ja Mustanmeren (marraskuu) ja niistä keskustellaan kolmessa erillisessä neuvoston kokouksessa.

Komissio selittää ehdotuksia ja keskustelee niistä jäsenvaltioiden kanssa ennen neuvoston kokousta ja kokouksen aikana. Keskusteluissa komissio arvioi jäsenvaltioiden toimittaman perusteellisen taloudellisen analyysin pohjalta, uhkaako vuonna 2019 Fmsy-arvon mukainen hyödyntämistaso vakavasti kyseisten kalastuslaivastojen sosiaalista ja taloudellista kestävyyttä. Keskustelujen sujuvuuden varmistamiseksi komissio pyytää jäsenvaltioita valmistelemaan sosioekonomiset näkökohtansa hyvissä ajoin ICESin lausunnon perusteella ja kuulemaan sidosryhmiään. Sosioekonomisten näkökohtien mielekäs arviointi edellyttää, että jäsenvaltiot lähettävät esityksensä komissiolle viimeistään kaksi kuukautta ennen kyseistä neuvoston kokousta. Koska TAC-ehdotukset on määrä hyväksyä ennen Yhdistyneen kuningaskunnan eroa, päätöksentekoprosessiin ei ole tulossa muutoksia vuonna 2018. Erosopimusluonnoksen nykyisissä määräyksissä, joista on sovittu neuvottelijoiden tasolla 19. maaliskuuta 2018, annetaan siirtymäaika, jonka mukaan vuoden 2019 kalastusmahdollisuuksia koskevia neuvoston päätöksiä sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan koko vuosi 2019. Näiden määräysten toteutuminen riippuu kuitenkin koko erosopimuksen virallisesta hyväksymisestä unionissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja siihen saakka niiden täytäntöönpanosta ei ole oikeudellista varmuutta. 3.3 Kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen erityyppisille kannoille Itämeren ja Pohjanmeren kantoja koskevat kalastusmahdollisuudet vahvistetaan asiaankuuluvien monivuotisten suunnitelmien yhteydessä. Niissä määritetään Fmsy-arvon vaihteluvälit, ja ne tarjoavat siten jonkin verran joustavuutta. Komissio pyrkii ennakoimaan entistä paremmin joustavuuden tarpeen ja saamaan ICESiltä tietoja sekakalastuksesta ja lajien sisäisistä tai niiden välisistä riippuvuuksista osana tämän vuotuisia lausuntoja. Jos lausunnot saadaan ajoissa, komissio aikoo hyödyntää TACien ehdottamisessa kaikkia Fmsy-arvoja silloin, kun se on perusteltua lajien sisäisten tai niiden välisten tai sekakalastusta koskevien tilanteiden takia, kuten monivuotisissa suunnitelmissa todetaan. Ehdotusten laatimisen yhteydessä on myös tärkeää ottaa huomioon, että kalastusmahdollisuuksia ehdotetaan vuodesta 2019 alkaen tilanteessa, jossa purkamisvelvoitetta sovelletaan täysimääräisesti. Kun komissio ehdotti aiempina vuosina korotuksia alkuperäisen ehdotuksensa jälkeen, tästä vuodesta alkaen se aikoo ehdottaa Itämeren ja Pohjanmeren saaliiden osalta ICESin lausuntojen Fmsy-vaihteluvälejä vähentäen tarvittaessa vähimmäismäärät Sama pätee myös Atlanttiin. Purkamisvelvoitteen täysimääräisen täytäntöönpanon helpottamiseksi vuonna 2019 on tärkeää käyttää kaikkia lievittämiseen soveltuvia välineitä, tarvittaessa myös ICESin lausuntoa sekakalastusta koskevasta lähestymistavasta. Tieteellisistä lausunnoista on huomautettava, että ICES tekee kantojen vertailuanalyysejä muutaman vuoden välein. Jos vertailuarvot osoittavat merkittäviä eroja ICESin vuotta 2019 koskevan lausunnon ja vuotta 2018 koskevan lausunnon välillä, komissio aikoo harkita suurten vaihtelujen rajoittamista tapauskohtaisesti, niin että lausuntoja aletaan soveltaa vaiheittain ja niiden vaikutusta TACien asettamiseen hillitään, kunnioittaen samalla voimassa olevaa säädöskehystä. Jotkut ennen vuoden 2013 YKP:tä hyväksytyt monivuotiset suunnitelmat eivät ole enää uuden YKP:n tavoitteiden mukaisia, esimerkiksi koska ne sisältävät vähemmän kunnianhimoisia tavoitteita. Tämä koskee etelänkummelia ja merirapua. Tällaisissa tapauksissa komissio aikoo ehdottaa TACeja, joilla saavutetaan Fmsy-taso vuonna 2019, ottaen huomioon ICESin lausunnon sekakalastuksesta. Niiden Fmsy-arvon suhteen arvioitujen kantojen osalta, joihin liittyy EU:n ulkopuolisten kumppanien kuuleminen EU:n ja Norjan sekä rannikkovaltioiden kuulemisten yhteydessä, komissio pyrkii edelleen sopimukseen niiden kanssa yrittäen samalla saavuttaa Fmsy-tason. Fmsy-arvon suhteen arvioitujen kantojen ohella komission ehdotus kattaa myös muutamia kantoja, joihin ICES yrittää soveltaa ennustemallia ja antaa määrällisen pyyntisuosituksen Fmsy-arvion perusteella. Näiden kantojen osalta komissio aikoo noudattaa samaa lähestymistapaa kuin MSY-arvon suhteen arvioitujen kantojen tapauksessa. Useista vain sivusaaliina hyödynnetyistä kannoista, kuten niin kutsutuista lausuntokannoista, komissio saa ICESiltä varovaisuusperiaatteen mukaisia lausuntoja. Tämä koskee Itämeren ja Pohjanmeren suunnitelman piiriin kuuluvia sivusaaliita mutta myös Atlantin sivusaaliita. Joskus näiden sivusaaliita koskevien TACien kiintiöitä käytetään vähän. Niiden taloudellinen merkitys on pieni ja niiden tilasta on vain vähän tietoa. Komissio arvioi parasta lähestymistapaa tulevaisuutta ajatellen ottaen huomioon seuraavat seikat: ICESin lausunto; se, että ne muodostavat vain viisi prosenttia TACien alaisista saaliista; ja tarve välttää taloudellisesti tärkeiden kohdelajien pullonkaulatilanteet. Kriittisessä tilassa olevan ankeriaskannan osalta komissio aikoo sisällyttää kaikkia merialueita koskevia asianmukaisia toimia ehdotukseensa, joka koskee kalastusmahdollisuuksia Atlantilla ja Pohjanmerellä, viimeisimmän tieteellisen lausunnon perusteella. Komissio arvioi tilannetta uudelleen ensi vuonna ottaen huomioon ankeriasasetuksen arvioinnin tulokset, jäsenvaltioiden kertomukset niiden ankeriaanhoitosuunnitelmien täytäntöönpanosta ja käyttöön otetun väliaikaisen keskeytyksen täytäntöönpanon tulokset.