Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen tuote-eritelmän muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 193/11)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”POULIGNY-SAINT-PIERRE”

EU-nro: PDO-FR-0128-AM03 – 24.12.2018

SAN (X) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Syndicat des producteurs de Pouligny-Saint-Pierre Osoite: Maison de l’agriculture, 65 avenue Gambetta, 36300 Le Blanc, France P. +33 254375213 Faksi: +33 254370421 Sähköpostiosoite: syndicataocpouligny@sfr.fr

Hakijaryhmä muodostuu tuottajista ja jalostajista, joten sillä on oikeutettu etu hakemuksen esittämiseen.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

☐ Tuotteen nimi

☒ Tuotteen kuvaus

☒ Maantieteellinen alue

☒ Alkuperätodisteet

☒ Tuotantomenetelmä

☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään

☒ Merkinnät

☒ Muu: kansalliset vaatimukset, valvonta, hakijaryhmän ja jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen yhteystiedot

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5. Muutos/muutokset

5.1 Tuotteen kuvaus

Korvataan seuraava virke:

”Pouligny-Saint-Pierre on yksinomaan vuohenmaidosta valmistettu, perustaltaan neliömäisen pyramidin muotoinen juusto, jonka muotti on alaosastaan 6,5 cm ja yläosasta 2,5 cm.”

seuraavasti:

””Pouligny-Saint-Pierre” on yksinomaan vuohen raakamaidosta valmistettu täysrasvainen juusto, jonka muoto on kulmistaan säännöllinen ja perustaltaan neliömäinen, kapea ja korkea pyramidi.”

Velvoite käyttää raakaa täysrasvaista maitoa vahvistaa yhteyttä maantieteelliseen alueeseen, kun endogeeninen maitohappobakteerikasvusto säilyy. Pyramidin ominaisuuksia täydennetään, jotta tuotteen kuvaus vastaisi paremmin todellisuutta. Muotin mittoja koskevat tiedot siirretään 5.3.4 kohtaan.

Täydennetään seuraavaa virkettä:

”Juusto valmistetaan pääasiallisesti maitohappokäymisen avulla.”

seuraavasti:

”Juusto valmistetaan maitohappokäymisen avulla siten, että koagulaatio on hidas ja hera erottuu luonnollisesti.”

Poistetaan sana ”pääasiallisesti” epätarkoituksenmukaisena, sillä juusto valmistetaan aina maitohappokäymisen avulla. Viittaus hitaaseen koagulaatioon siirretään kohdasta ”Tuotantomenetelmä”, sillä se ei kuulu tuotteen kuvaukseen. Viittaus heran luonnolliseen erottumiseen vastaa nykyisiä käytäntöjä, joilla säilytetään juustouman rakenne.

Muutetaan seuraavaa virkettä:

”Se on pehmeä ja kevyesti suolattu pintahomejuusto, jota ei lämpökäsitellä.”

seuraavasti:

”Se on pehmeä ja kevyesti suolattu pintahomejuusto. Sen kuori on juovainen ja väriltään marmoroitu norsunluunvalkoinen mutta voi olla myös sinertävä.”

Tuotteen ulkonäön kuvausta on kehitetty luonnehdinnan parantamiseksi. Tuotteen erityispiirteet esitellään uudella sanamuodolla entistä selkeämmin.

Lisätään seuraavat virkkeet:

”Juustosta voidaan leikata kiinteitä paloja. Palat ovat ulkonäöltään puhdaspiirteisiä, yhtenäisiä ja sileitä ja väriltään valkoisia toisinaan norsunluunvalkoisin vivahduksin. Maku on tasapainoinen, ei liian suolainen eikä liian hapan. Maussa on aromaattisia sävyjä, joita hallitsee maitohappokäymiseen viittaava maitomaisuus ja joissa voi toisinaan erottaa vuohimaisia vivahteita tai herkkusienen ja hasselpähkinän vivahteita. Juuston rakenne on kermainen ja suussasulava.”

Juustomassan ulkonäön ja tuotteen maun kuvausta on kehitetty luonnehdinnan parantamiseksi. Tuotteen erityispiirteet esitellään uudella sanamuodolla entistä selkeämmin.

Korvataan seuraava virke:

”Sen rasvapitoisuus on vähintään 45 prosenttia kuiva-aineesta, ja kuiva-aineen kokonaismäärän on oltava kussakin juustossa vähintään 90 grammaa.”

seuraavasti:

”Juustoa pidetään kaupan kahdessa muodossa:

— ”Pouligny-Saint-Pierre”, jonka paino on vähimmäiskypsytysajan jälkeen vähintään 250 grammaa ja jonka kuiva-aineen kokonaismäärä on vähintään 90 grammaa juustoa kohden,

— Petit ”Pouligny-Saint-Pierre”, jonka paino on vähimmäiskypsytysajan jälkeen vähintään 150 grammaa ja jonka kuiva-aineen kokonaismäärä on 55–85 grammaa juustoa kohden.

Juuston rasvapitoisuus on vähintään 45 prosenttia kuiva-aineesta.

Pouligny-Saint-Pierre-juustoja pidetään kaupan ja myydään kuluttajalle kappaleittain.”

Asetuksiin (EY) N:o 1107/96 ja 1019/2009 liittyvän kansallisen tekstin mukaisesti on olemassa pienikokoinen juusto, petit ”Pouligny-Saint-Pierre”.

Pouligny-Saint-Pierre-juustoja voi siis olla kahta kokoa, ja niiden kokonaispaino vähimmäiskypsytysajan jälkeen lisätään eritelmään.

Juuston paino on ilmoitettu kuiva-aineena, ja juuston kuiva-aineen vähimmäismäärä on määritetty. Tämä estää pitämästä kaupan liian pienikokoisia (viallisen muotin takia) tai liian kosteuspitoisia juustoja (kuivatuksen puuttumisen ja/tai liian kostean juustouman käytön takia).

Lisätään, että juustot myydään kappaleittain eli kokonaisina, sillä hakijaryhmä ei halua sallia juuston myyntiä leikattuna. Leikkaamisella on näet kielteinen vaikutus aistinvaraisten ominaisuuksien säilymiseen, mikä tulee erityisen selvästi esiin pienikokoisissa juustoissa. Juustomassa voi muun muassa eltaantua tai kuivahtaa.

Korvataan yhtenäisessä asiakirjassa seuraavat virkkeet:

”Vuohenmaidosta valmistettu pehmeä, täysirasvainen, kevyesti suolattu pintahomejuusto, joka on perustaltaan neliömäisen pyramidin muotoinen. Sen rasvapitoisuus on vähintään 45 prosenttia kuiva-aineesta, ja kuiva-aineen kokonaismäärän on oltava kussakin juustossa vähintään 90 grammaa.”

seuraavasti:

””Pouligny-Saint-Pierre” on yksinomaan vuohen raakamaidosta valmistettu täysrasvainen juusto, jonka muoto on kulmistaan säännöllinen ja perustaltaan neliömäinen, kapea ja korkea pyramidi.

Juusto valmistetaan maitohappokäymisen avulla siten, että koagulaatio on hidas ja hera erottuu luonnollisesti.

Se on pehmeä ja kevyesti suolattu pintahomejuusto. Sen kuori on juovainen ja väriltään marmoroitu norsunluunvalkoinen mutta voi olla myös sinertävä.

Juustosta voidaan leikata kiinteitä paloja. Palat ovat ulkonäöltään puhdaspiirteisiä, yhtenäisiä ja sileitä ja väriltään valkoisia toisinaan norsunluunvalkoisin vivahduksin. Maku on tasapainoinen, ei liian suolainen eikä hapan.

Maussa on aromaattisia sävyjä, joita hallitsee maitohappokäymiseen viittaava maitomaisuus ja joissa voi toisinaan erottaa vuohimaisia vivahteita tai herkkusienen ja hasselpähkinän vivahteita.

Juuston rakenne on kermainen ja suussasulava.

Juustoa pidetään kaupan kahdessa muodossa:

— ”Pouligny-Saint-Pierre”, jonka paino on vähimmäiskypsytysajan jälkeen vähintään 250 grammaa ja jonka kuiva-aineen kokonaismäärä on vähintään 90 grammaa juustoa kohden,

— Petit ”Pouligny-Saint-Pierre”, jonka paino on vähimmäiskypsytysajan jälkeen vähintään 150 grammaa ja jonka kuiva-aineen kokonaismäärä on 55–85 grammaa juustoa kohden.

Juuston rasvapitoisuus on vähintään 45 prosenttia kuiva-aineesta.

Pouligny-Saint-Pierre-juustoja pidetään kaupan ja myydään kuluttajalle kappaleittain.”

5.2 Maantieteellinen alue

Korvataan tuote-eritelmän seuraava kappale:

”Tuotantoalue kattaa jotkin Indren departementin kunnat (Blancin arrondissementti); vrt. 29. joulukuuta 1986 annetun asetuksen 1 §. Bélâbren kantoni: Mauvièresin ja Saint-Hilaire-sur-Bénaizen kunnat Blancin kantoni: kaikki kunnat Mézières-en-Brennen kantoni: Azay-le-Ferronin kunta Tournon-Saint-Martinin kantoni: kaikki kunnat.”

seuraavasti:

”Maidon tuotannon sekä juuston valmistuksen ja kypsytyksen on tapahduttava maantieteellisellä alueella, joka muodostuu Indren departementin (36) seuraavista kunnista: Azay-le-Ferron, Le Blanc, Ciron, Concremiers, Douadic, Fontgombault, Ingrandes, Lingé, Lurais, Lureuil, Martizay, Mauvières, Mérigny, Néons-sur-Creuse, Pouligny-Saint-Pierre, Preuilly-la-Ville, Rosnay, Ruffec, Saint-Aigny, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Sauzelles ja Tournon-Saint-Martin.”

Korvataan yhtenäisessä asiakirjassa seuraava kohta:

”22 kuntaa Indren departementissa: Blancin ja Tournon-Saint-Martinin kantoneissa kaikki kunnat Bélâbren kantonissa Mauvières ja Saint-Hilaire-sur-Bénaize Mézières-en-Brennen kantonissa Azay-le-Ferron”

seuraavasti:

”Maidon tuotannon sekä juuston valmistuksen ja kypsytyksen on tapahduttava maantieteellisellä alueella, joka muodostuu Indren departementin (36) seuraavien kuntien alueesta: Azay-le-Ferron, Le Blanc, Ciron, Concremiers, Douadic, Fontgombault, Ingrandes, Lingé, Lurais, Lureuil, Martizay, Mauvières, Mérigny, Néons-sur-Creuse, Pouligny-Saint-Pierre, Preuilly-la-Ville, Rosnay, Ruffec, Saint-Aigny, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Sauzelles ja Tournon-Saint-Martin.”

Aiemmassa tuote-eritelmässä maantieteellistä aluetta kuvattiin kantonien luettelon avulla, mutta nyt sitä kuvataan kuntien luettelolla, jolloin kuvaus on täsmällisempi. Maantieteellinen alue ei muutu. Sama koskee yhtenäistä asiakirjaa.

5.3 Alkuperätodisteet

Korvataan seuraavat kappaleet:

”Jokainen maidontuottaja, jalostuslaitos ja kypsytyslaitos tekee soveltuvuusilmoituksen, jonka INAO rekisteröi. Sen perusteella INAO pystyy tunnistamaan kaikki toimijat. Jokaisen toimijan on pidettävä INAO:n saatavilla rekisterit sekä kaikki maidon ja juustojen alkuperän, laadun ja tuotantoedellytysten tarkastamisen kannalta tarvittava aineisto. Alkuperänimityksellä suojatun tuotteen ominaispiirteiden tarkastamisen yhteydessä tuotteiden laatu ja luonteenomaisuus varmistetaan analyyttisellä ja aistinvaraisella tutkimuksella.”

seuraavasti:

”4.1 Toimijoiden tiedot Jokaisen toimijan, joka osallistuu alkuperänimityksen ”Pouligny-Saint-Pierre” tuotantoon ja vaikuttaa sen tuotanto-olosuhteisiin, on täytettävä viimeistään kaksi kuukautta ennen asianomaisen toiminnan aloittamista hakijaryhmälle osoitettava tunnistautumisilmoitus, joka on Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) -laitoksen johtajan hyväksymän mallin mukainen. 4.2 Ilmoitusvelvollisuudet Alkuperänimityksellä markkinoitavien tuotteiden hyväksymisen ja seurannan kannalta välttämättömät ilmoitusvelvollisuudet: Joka vuosi ennen 15. helmikuuta ja käyttämällä INAO:n johtajan validoimaa mallia: — jokaisen tilatuottajan, jokaisen jalostajan ja jokaisen kypsyttäjän on toimitettava hakijaryhmälle vuotuinen ilmoitus, jossa esitetään edellisen vuoden Pouligny-Saint-Pierre-tuotanto kuukausittain eriteltynä, — jos tilalla käytetään muiden tilojen kuin vuohitilan säilörehua, tuottajien on annettava hakijaryhmälle vuotuinen ilmoitus tilalla olevasta säilörehusta, — jokaisen jalostajan ja kypsyttäjän on toimitettava hakijaryhmälle luettelo kaikista heille toimittavista vuohenmaidon tuottajista ja tilatuottajista sekä ilmoitettava jokaisen nimi ja osoite ja toimitetut määrät. 4.3 Tietojen kirjaaminen 4.3.1 Jäljitettävyys Kutakin toimijaa koskeviin asiakirjoihin kirjataan seuraavat tiedot: Maidontuottaja: — Pouligny-Saint-Pierre-juuston tuotantoon viikoittain tarkoitetut maitomäärät. Jalostaja: — kullakin kierroksella kerätyn maidon määrät, — Pouligny-Saint-Pierre-juustoksi jalostetun maidon määrät tuotantopäivää kohden, — alkuperänimityksellä ”Pouligny-Saint-Pierre” tuotettavien juustojen lukumäärä tuotantopäivää kohden, — alkuperänimitykseen oikeuden menettäneiden juustojen lukumäärä, — alkuperänimityksellä ”Pouligny-Saint-Pierre” myytyjen juustojen lukumäärä. Kypsyttäjä: — alkuperänimityksellä ”Pouligny-Saint-Pierre” myytäviksi tarkoitettujen, kypsytettäviksi ostettujen juustojen määrä ja alkuperä, — kypsytettyjen ja pakattujen Pouligny-Saint-Pierre-juustojen lukumäärä, — alkuperänimitykseen oikeuden menettäneiden juustojen lukumäärä, — alkuperänimityksellä ”Pouligny-Saint-Pierre” myytyjen juustojen lukumäärä. Näihin tietoihin on liitettävä eränumerot, joiden avulla alkuperänimityksen ”Pouligny-Saint-Pierre” tuotantoon tarkoitetut maidot ja juustot on mahdollista tunnistaa ja niitä voidaan seurata. 4.3.2 Tuotanto-olosuhteiden valvonta Maidontuottajien on erityisesti pidettävä valvontaelinten saatavilla asiakirjat, joiden avulla on mahdollista tarkastaa seuraavat seikat: — maatilan ja sen viljelylohkojen maantieteellinen sijainti, — vuohikarjan rehuruokintaan tarkoitettujen luonnonniittyjen tai viljelyniittyjen pinta-ala sekä vuohikarjan rehuksi tarkoitettujen vilja-, valkuais- ja öljykasvien viljelypinta-ala, — maatilan kaiken karjan ruokintaan tarkoitettujen luonnonniittyjen tai viljelyniittyjen pinta-ala sekä vilja-, valkuais- ja öljykasvien viljelypinta-ala, — tilan vuohikarjan vuotuinen eläintiheys tai tilan kokonaiseläintiheys, jos tilalla on useita karjoja, — vuohikarjalle tarkoitetun ostorehun alkuperä, luonne ja määrä, — vuohikarjan kasvatustapa, — vuohikarjalle vuosittain annettavien rehujen määrä. Jalostajien ja/tai kypsyttäjien on erityisesti pidettävä valvontaelinten saatavilla asiakirjat, joiden avulla on mahdollista tarkastaa seuraavat seikat: — 5 luvussa määritettyjen valmistusperusteiden noudattaminen, — juustolarekisterin pitäminen. Asiakirjat on pidettävä ajan tasalla vähintään päivittäin. Tilatuottajien, jotka myyvät suoraan kuluttajille, ja tilatuottajien, jotka toimittavat juustoja kypsyttäjille, on kuvattava jalostusmenetelmänsä ja kirjattava poikkeavuudet. 4.4 Tuotteiden valvonta Alkuperänimityksellä suojatun tuotteen ominaispiirteiden tarkastamisen yhteydessä tuotteiden laatu ja luonteenomaisuus varmistetaan pistokokein analyyttisellä ja aistinvaraisella tutkimuksella.”

Soveltuvuusilmoitus korvataan tunnistautumisilmoituksella, jotta voidaan tunnistaa tuottajat, jotka haluavat osallistua menettelyyn.

Lisätään toimijoita koskevat ilmoitusvelvoitteet eritelmään. Muutokset liittyvät kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn muutoksiin. Niihin sisältyy erityisesti toimijoiden tunnistautuminen, jotta toimijoille voidaan antaa todistus siitä, että ne pystyvät noudattamaan eritelmän vaatimuksia. Niihin sisältyy myös ilmoitukset alkuperänimityksellä kaupan pidettäväksi tarkoitettujen tuotteiden hyväksymistä, seurantaa ja valvontaa varten.

5.4 Tuotantomenetelmän kuvaus

Asetusten (EY) N:o 1107/96 ja 1019/2009 mukaisesti rekisteröidyssä tuote-eritelmässä ei ole maidontuotantoa koskevia sääntöjä, joten ne määritellään tuottajien nykykäytäntöjen mukaisesti.

Lisätään seuraavat kappaleet:

”5.1 Karjanhoito Vuohikarjalla tarkoitetaan kaikkia ainakin kerran poikineita kuttuja. Valmistuksessa käytettävä maito saadaan alpine-, saanen- ja poitevinerotuisista vuohista tai näiden rotujen risteytyksistä muodostuvista vuohikarjoista. Suurin sallittu eläintiheys: — 10 vuohta hehtaaria kohden (tosiasiallinen laidunala ja/tai vuohien ruokintaan tarkoitetun karkearehun sekä vilja-, valkuais- ja öljykasvien tosiasiallinen tuotantoala) vuohenkasvatukseen erikoistuneilla tiloilla, — 1,5 eläinyksikköä hehtaaria kohden (tosiasiallinen laidunala ja/tai asianomaisen karjan ruokintaan tarkoitetun karkearehun sekä vilja-, valkuais- ja öljykasvien tosiasiallinen tuotantoala) muilla tiloilla, joilla on useita märehtijäkarjoja. Yhdellä vuohella on oltava käytössään vähintään 1,5 m2:n makuusija, ja pitkittäistä ruokintakaukalometriä kohden sallitaan enintään 3 vuohta. Siitos normaalin siitoskauden ulkopuolella on sallittua.”

Lisätään eritelmään vuohirotuja ja vuohenhoitoa koskevia määräyksiä (suurin sallittu eläintiheys, vähimmäispinta-ala vuohta kohden, siitosmahdollisuus normaalin siitoskauden ulkopuolella).

Lisätään seuraavat kappaleet:

”5.2 Eläinten ruokinta Yksinomaan olkiin ja väkirehuun perustuva ruokintajärjestelmä on kielletty. 5.2.1 Karkearehu Karjan perusrehu on karkearehua. Vuotuinen kokonaisrehuannos on vähintään 660 kg karkearehua kuiva-aineena lypsyvuohta kohden. Karkearehu laidunnetaan taikka jaetaan eläimille vihantarehuna, kuivaheinänä tai dehydratoituna. Seuraavat karkearehut ovat sallittuja: — luonnonniityiltä ja viljelyniityiltä saatava nurmi, kuivaheinä, paaliheinä ja säilöntäaineella säilötty heinä, — yksivuotiset rehukasvit, — viljojen oljet sekä palko- ja öljykasvien varret, — asianmukaisesti korjattu viherrehu, joka jaetaan elämille nopeasti ja joka niiden on syötävä 24 tunnissa; ruokintakaukaloista on poistettava kaikki yli 24 tuntia kaukalossa ollut syömättä jäänyt rehu, — juuret ja mukulat, — dehydratoitu rehu: sinimailanen, — kokonaiset maissikasvit. Eläimille jaetun dehydratoidun sinimailasen määrä saa olla enintään 12 prosenttia vuotuisesta kokonaisrehuannoksesta eli 132 kg kuiva-aineena lypsyvuohta kohden. Olkikuivike ei sisälly rehuannokseen. Paalinurmen käyttö vuohien ruokintaan on sallittua edellyttäen, että paalinurmen osuus on enintään 1 kg kuiva-ainetta päivässä vuohta kohti, että kuiva-ainepitoisuus on vähintään 60 prosenttia ja että rehu on korjattu rehualan ensimmäisestä niitosta. Vuohikarjan ruokinnassa ei saa käyttää nurmi- eikä maissisäilörehua. Tiloilla, joilla säilörehua käytetään muiden kuin vuohikarjojen ruokintaan, tuottajien on varastoitava säilörehu erillään vuohien tavanomaisista kulkureiteistä ja erillään vuohikarjan ruokintaan tarkoitetuista rehuista. 5.2.2 Täydennysrehut Täydennysrehujen osuus saa olla enintään 40 prosenttia lypsyvuohen ruokinnasta eli vuodessa enintään 440 kg kuiva-aineena lypsyvuohta kohden. Täydennysrehuiksi katsotaan vilja-, valkuais- ja öljykasvit, kaupalliset väkirehut ja rehukakut. Täydennysrehuja ovat — kokonaiset, litistetyt tai rouhitut viljanjyvät, — kokonaiset, litistetyt, rouhitut tai puristetut öljykasvin siemenet, — kokonaiset, litistetyt tai rouhitut valkuaiskasvin siemenet, — viljanjalostuksesta saatavat jyvät ja tuotteet, — öljykasvien jalostuksesta eteerisillä öljyillä ja kasviuutteilla kyllästämällä saatavat siemenet ja tuotteet: soija-, herne-, härkäpapu-, lupiini-, pellava-, rapsi-, auringonkukka- ja virnakakut ja -öljy, — sokerinvalmistuksesta saatavat tuotteet: dehydratoitu sokerijuurikasjätemassa, nestemäinen ruokosokeri- tai sokerijuurikasmelassi, — hedelmät, — kivennäiset, hivenaineet, vitamiinit, aromiaineet ja ruokahalua lisäävät aineet. Heran käyttö karjan ruokinnassa on nimityksen alueella sallittu käytäntö, mutta sitä ei lasketa mukaan rehuannokseen.”

Karkearehujen ja täydennysrehujen positiiviluettelot on määritetty vuohille jaettavan rehun luonteen rajaamiseksi ja valvonnan helpottamiseksi, mutta tavoitteena on myös kieltää sellaisten rehujen antaminen, joilla on kielteinen vaikutus juuston aistinvaraisiin ominaisuuksiin. Vuohille jaettavien rehujen monipuolisuus, säilörehun kieltäminen sekä paalinurmen ja dehydratoitujen rehujen käytön rajoittaminen vaikuttavat osaltaan Pouligny-Saint-Pierre-juuston aistinvaraisten ominaisuuksien kehittymiseen.

Lisätään seuraava kappale:

”5.2.3 Rehuannoksen alkuperä Karjan syömä karkearehu saadaan kokonaisuudessaan maantieteelliseltä alueelta dehydratoitua sinimailasta lukuun ottamatta. Maantieteellisellä alueella tuotettujen täydennysrehujen osuus on vähintään 15 prosenttia lypsyvuohen vuotuisesta rehuannoksesta eli vähintään 165 kg kuiva-aineena tai 195 kg kokonaispainona. Maantieteellisellä alueella tuotettujen rehujen (karkearehujen + täydennysrehujen) osuus karjan vuotuisesta kokonaisrehuannoksesta on vähintään 75 prosenttia.”

Tuote-eritelmään lisätään rehun alkuperää koskevia sääntöjä tuotteen ja maantieteellisen alueen yhteyden vahvistamiseksi. Maantieteellisen alueen maatalouden resurssit eivät riitä varmistamaan vuohikarjojen kokonaisruokintaa, joten maantieteellisellä alueella tuotettujen rehujen (karkearehujen + täydennysrehujen) osuuden karjan vuotuisesta kokonaisrehuannoksesta on oltava vähintään 75 prosenttia.

Lisätään seuraava kappale:

”5.2.4 Muut ruokintaa koskevat määräykset Eläinten ruokinnassa sallitaan ainoastaan geneettisesti muuntelemattomat kasvituotteet, niiden sivutuotteet ja rehut. Muuntogeenisten kasvien istuttaminen on kiellettyä alkuperänimityksen ”Pouligny-Saint-Pierre” valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien tilojen kaikilla viljelyaloilla. Kielto koskee kaikkia kasvilajeja, joita on mahdollista käyttää tilan eläinten ruokintaan, sekä kaikkia lajeja, jotka voivat saastuttaa rehukasvit.”

Muuntogeenisistä organismeista saatavat rehut kielletään tuotteen perinteisen luonteen säilyttämiseksi.

Lisätään seuraava kappale:

”5.2.5 Rehualan lannoitus Ainoastaan seuraavat orgaaniset aineet ovat sallittuja: lanta, kompostoitu lanta, lietelanta, maatalousperäinen nautojen, lampaiden, vuohien, hevosten, siipikarjan ja sikojen lantavesi sekä juustolan ja meijerin jätevedet.”

Orgaanisten aineiden lisäys voi muuttaa nurmilaidunten kasvistoa, ja rajoituksen avulla on mahdollista säilyttää monipuolinen luontainen kasvisto ja yhteys maantieteelliseen alueeseen.

Karkearehujen ja täydennysrehujen positiiviluettelot on määritetty vuohille jaettavan rehun luonteen rajaamiseksi ja valvonnan helpottamiseksi, mutta tavoitteena on myös kieltää sellaisten rehujen antaminen, joilla on kielteinen vaikutus juuston aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

Lisätään yhtenäiseen asiakirjaan seuraavat virkkeet:

”Alueen ja tuotteen läheisen yhteyden varmistamiseksi vähintään 75 prosenttia lypsyvuohille annettavasta vuotuisesta kokonaisrehuannoksesta kuiva-aineena on tuotettava maantieteellisellä alueella. Maantieteellisen alueen maatalouden resurssit eivät riitä varmistamaan vuohikarjojen kokonaisruokintaa. Lypsyvuohen vuotuinen kokonaisrehuannos on vähintään 660 kg karkearehua kuiva-aineena. Rehuannos voidaan antaa laiduntamalla tai vihantarehuna, kuivaheinänä, dehydratoituna rehuna (ainoastaan sinimailasta, jonka määrä rajoitetaan 132 kg:aan kuiva-aineena vuodessa) tai paalinurmena, jonka määrä on enintään 1 kg kuiva-aineena lypsyvuohta kohden päivässä; paalinurmen kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 60 prosenttia, ja rehun on oltava korjattu rehualan ensimmäisestä niitosta. Sallitut karkearehut luetellaan positiiviluettelossa. Lypsyvuohen ruokinnassa ei saa käyttää nurmi- eikä maissisäilörehua. Täydennysrehujen osuus saa olla enintään 40 prosenttia lypsyvuohen ruokinnasta eli vuodessa enintään 440 kg kuiva-aineena lypsyvuohta kohden. Maantieteellisellä alueella tuotettujen täydennysrehujen osuus on vähintään 15 prosenttia lypsyvuohen vuotuisesta rehuannoksesta eli vähintään 165 kg kuiva-aineena. Sallitut täydennysrehut luetellaan positiiviluettelossa. Lypsyvuohen ruokinnassa sallitaan ainoastaan geneettisesti muuntelemattomat kasvituotteet, niiden sivutuotteet ja rehut. Muuntogeenisten kasvien istuttaminen on kiellettyä suojatun alkuperänimityksen ”Pouligny-Saint-Pierre” valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien tilojen kaikilla viljelyaloilla.”

Lisätään seuraava kappale:

”5.3 Juuston jalostus 5.3.1 Maidon keruu Pouligny-Saint-Pierre-juuston valmistukseen käytettävä maito on vakioimatonta ja homogenisoimatonta vuohen täysrasvaista maitoa. Vuohenmaitoa ei käsitellä mitenkään, siihen ei lisätä mitään, eikä siitä poisteta mitään, lukuun ottamatta seuraavia toimia: — jäähdyttäminen pluslämpötilassa säilyvyyden parantamiseksi, — siivilöinti makroskooppisten epäpuhtauksien poistamiseksi. Käytettävä vuohenmaito saadaan enintään — Pouligny-Saint-Pierre- ja petit Pouligny-Saint-Pierre -tilajuustoihin (fermier): kahdesta peräkkäisestä lypsystä saman tuotantopäivän aikana, — Pouligny-Saint-Pierre- ja petit Pouligny-Saint-Pierre -meijerijuustoihin (laitier): neljästä peräkkäisestä lypsystä kahden tuotantopäivän aikana. Kolmen viimeisen maidonerityskuukauden aikana riittää yksi lypsykerta.”

Lisätään eritelmään maidon säilytysedellytykset maatilalla maidon laadun säilyttämiseksi ja psykrofiilisten pieneliöiden kehittymisen rajoittamiseksi, sillä viimeksi mainitut haittaavat luontaisen maitohappobakteerikasvuston kehittymistä. Fyysiset käsittelyt on rajattu tiukasti sellaisiin, jotka eivät vaikuta maidon laatuun.

Valmistus raakamaidosta tehdään pakolliseksi erityisesti maidon aistinvaraisten ominaisuuksien ja alkuperäisen mikrobikasvuston säilyttämiseksi, ja sitä kautta vahvistetaan yhteyttä alueeseen.

Lisätään seuraava kappale:

”5.3.2 Maidon käsittely Maito käytetään raakamaitona. Se voidaan tarvittaessa lämmittää enintään 22 celsiusasteen lämpötilaan ennen juoksetusta. Maturaation edistämiseksi maitoon lisätään maitohappokäytettä tai edellisestä juoksetuksesta saatua heraa. Maidon käsittely ja maturaatio juoksetusta varten tehdään enintään 24 tunnin määräajassa viimeisestä lypsystä.”

Lisätään maidon käsittelyn perusteet, jotta vältetään kypsytyksen ja halutun ulkonäön kannalta epätoivottavan kasvuston kehittyminen.

Korvataan seuraava virke:

”Juoksettamisen jälkeen maidon annetaan saostua 20–30 tunnin ajan vuodenajan mukaan (hidas juoksetus puoliksi maitohappobakteerien avulla).”

seuraavasti:

”5.3.3 Juoksetus ja saostus Koagulaatio kestää vähintään 18 tuntia juoksetuksesta.”

Koagulaation vähimmäiskestoa lyhennetään kahdella tunnilla (20 tunnista 18 tuntiin), jotta juuston valmistusta koskeva kuvaus vastaisi todellisuutta, sillä työn käytännön järjestämiseen liittyvistä syistä valmistuksessa pyritään yleensä 24 tunnin rytmiin. Samasta syystä poistetaan 30 tunnin enimmäiskesto.

Lisätään seuraava virke:

”Maito juoksutetaan juoksuttimella 18–22-celsiusasteisena.”

Lisätään nykyisiä käytäntöjä vastaavat juoksetus- ja saostusvaiheiden perusteet.

Lisätään seuraava virke:

”Esivalutus on kielletty.”

Esivalutus aiheuttaa juustouman rakenteen muuttumisen tavalla, joka ei vastaa tuotteen kuvausta.

Korvataan seuraava virke:

”Kun juustouma halkeilee pieniksi lohkoiksi, se muotitetaan, jotta saadaan hienojakoinen yhtenäinen massa.”

seuraavasti:

”Juustouman karkea leikkaaminen pystysuoraan (100 x 100 mm lohkoiksi) on sallittua.”

Juustouman karkean leikkaaminen helpottaa juustouman kosteustason hallintaa muotitushetkellä.

Muotin kuvaus:

Korvataan seuraava virke:

”Muotin mitat ovat seuraavat: alaosassa sivuiltaan 6,5 cm ja yläosassa 2,5 cm.”

seuraavasti:

”Pouligny-Saint-Pierre- ja petit Pouligny-Saint-Pierre -juuston muottien vähimmäisominaisuudet ovat seuraavat: pieni pohja on sivuiltaan 30 mm, ja muotin pohjan ja reunan välisen kulman on oltava 102–107 astetta.”

Muottien mitat eivät ole muuttuneet, vaan ne ovat samat kuin asetuksiin (EY) N:o 1107/96 ja 1019/2009 liittyvässä kansallisessa tekstissä. Ne on ilmaistu toisin, jotta muotin ja siten myös juuston pyramidimaisen muodon kuvaus olisi täsmällisempi. Näitä tavoitearvoja sovelletaan Pouligny-Saint-Pierre-juuston kumpaankin kokoon.

Lisätään seuraava kappale:

”5.3.4 Muotitus, valutus ja suolaus Muottien täyttämisessä saa käyttää ainoastaan kauhaa tai vastaavaa välinettä, jonka vetoisuus on alle kaksi litraa.”

Muottien täyttämisessä saa käyttää ainoastaan kauhaa tai vastaavaa välinettä, jonka vetoisuus on alle kaksi litraa, jotta muotituksen ja suolauksen perinteinen luonne säilyy eikä juustouman rakenne muutu.

Korvataan seuraavat virkkeet:

”Pyramidin rungon huipulla ei saa olla halkeamia, reikiä eikä epätasaisuuksia. Juustomassaa pidetään muoteissa 24–36 tuntia, minkä jälkeen se poistetaan muoteista ja suolataan.”

seuraavasti:

”Yhden tai monen juuston muotit sekä muottien irtolaidat ovat sallittuja. Muottien täyttämisen jälkeen juustouma tasataan lisäämällä siihen samana päivänä valmistettua juustoumaa ja juustojen pohja silotetaan käyttämällä apuna lastaa. Heran annetaan erottua luonnollisesti 24–48 tunnin ajan juuston muotituksesta. Tilan lämpötila pidetään 18–24 celsiusasteessa.”

Muotitustekniikkaa on kuvattu aiempaa tarkemmin, jotta muotituksen perinteinen luonne säilyy.

Lisäksi heran valuttamisen enimmäiskesto nostetaan 36 tunnista 48 tuntiin, jotta juuston valmistusta koskeva kuvaus vastaisi todellisuutta, sillä työn käytännön järjestämiseen liittyvistä syistä valmistuksessa pyritään yleensä 24 tunnin rytmiin.

Lisätään seuraava virke:

”Lukuun ottamatta isokokoisia juustoja, jotka voidaan suolata heti juustouman tasaamisen jälkeen, juustot suolataan kuivana 12 tunnin kuluessa muoteista poistamisesta.”

Lisätään eritelmään toimijoiden käytössä oleva suolaustekniikka.

Lisätään seuraava virke:

”5.3.5 Kuivatus Suolauksen jälkeen juustojen annetaan kuivua 24–96 tunnin ajan tilassa, jonka lämpötila pidetään 12–16 celsiusasteessa ja jonka suhteellinen kosteuspitoisuus on 75–95 prosenttia.”

Kuivatusvaihetta ei ole kuvattu asetusten (EY) N:o 1107/96 ja 1019/2009 mukaisesti rekisteröidyssä tuote-eritelmässä, joten lisätään, että suolauksen jälkeen juustojen annetaan kuivua. Kuvaus vastaa nykykäytäntöjä, ja vaihe on tärkeä tuotteiden lopullisten aistinvaraisten ominaisuuksien kannalta.

Korvataan seuraava virkkeen osa:

”lämpötilassa, joka mahdollistaa luonnollisen kypsymisen”.

seuraavasti:

”5.3.6 Kypsytys Kypsytys tehdään juustojen kuivaushuoneesta erillisessä tilassa. Kypsytystilan lämpötila on 9–16 celsiusastetta ja kosteuspitoisuus 75–95 prosenttia. Jos juustot valmistetaan maatilalla, josta kypsyttäjä noutaa ne, juustoja säilytetään ja ne kuljetetaan ennen suolausta 7–10 celsiusasteen pluslämpötilassa. Juustot kerätään enintään 72 tunnin kuluttua valutuksen päättymisestä. Kypsytystilasta poistettaessa juustoilla on kuori, joka muodostuu paljain silmin helposti näkyvästä pintahomekasvustosta.”

Lisätään eritelmään nykykäytäntöjä vastaava kuvaus kypsytysolosuhteista kypsytystiloissa.

Korvataan seuraava virke:

”Juustoa kypsytetään tuotantoalueella vähintään kymmenen päivän ajan.”

seuraavasti:

”Pouligny-Saint-Pierre-juustot poistetaan kypsytystilasta aikaisintaan kymmenentenä päivänä juoksetuksesta ja asetetaan myyntiin aikaisintaan 11 päivänä juoksetuksesta. Petit Pouligny-Saint-Pierre -juustot poistetaan kypsytystilasta aikaisintaan yhdeksäntenä päivänä juoksetuksesta ja asetetaan myyntiin aikaisintaan kymmenentenä päivänä juoksetuksesta.”

Valvonnan helpottamiseksi lisätään, että kypsytyksen kesto lasketaan juoksetuspäivästä.

Koska petit ”Pouligny-Saint-Pierre” on kooltaan pienempi, se kypsyy nopeammin, joten kypsytyksen kestoa lyhennetään yhdellä päivällä.

Lisätään, että juustot saa asettaa myyntiin aikaisintaan yhden päivän kuluttua vähimmäiskypsytysajan päättymisestä, jotta taataan juustojen ulkonäön vastaavan kuvausta.

Täydennetään seuraavaa virkettä:

”Tuoreiden ja kypsytettävien juustojen säilytys suojakaasussa on kielletty.”

seuraavasti:

”Tuoreiden, kypsytettävien ja kypsytettyjen juustojen säilytys suojakaasussa on kielletty.”

Lisätään juustojen aistinvaraisten ominaisuuksien säilyttämiseksi, että suojakaasussa säilytystä koskeva kielto kattaa myös kypsytetyt juustot.

5.5 Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteyttä maantieteelliseen alkuperään koskeva kohta on muotoiltu kokonaisuudessaan uudelleen, jotta yhteys Pouligny-Saint-Pierre-juuston ja sen maantieteellisen alueen välillä voitaisiin osoittaa selkeämmin, mutta yhteyden perusta säilyy entisellään. Kuvauksessa korostetaan erityisesti maidon tuotanto-olosuhteita, joiden ansiosta on mahdollista käyttää raakamaitoa, joka soveltuu jalostettavaksi juustoksi. Tähän tarvittava taitotieto on olemassa. Myös kypsytysolosuhteita korostetaan. Kohdassa ”Maantieteellisen alueen erityisyys” tuodaan esiin maantieteellisen alueen luonnonoloihin liittyvät tekijät ja inhimilliset tekijät ja luodaan nämä tekijät yhdistävä historiallinen katsaus, jossa korostetaan erityisosaamista. Kohdassa ”Tuotteen erityisyys” mainitaan tietyt tuotteen kuvaukseen lisätyt elementit. Lopuksi kohdassa ”Syy-yhteys” selitetään luonnonoloihin liittyvien ja inhimillisten tekijöiden ja tuotteen välinen vuorovaikutus. Käytettävän suolan valkoista väriä koskeva huomautus poistetaan, sillä sitä ei ole mainittu tuote-eritelmässä.

Tämä muutos tehdään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

5.6 Merkinnät

Lisätään seuraavat virkkeet:

”Lisäksi etikettiin voidaan liittää alkuperänimityksen yhteyteen ilmaisu ”petit”, jos kyseessä on 2 kohdassa määritelty pieni juusto. Riippumatta kaikkia juustoja koskevista lakisääteisistä merkinnöistä ja edellä tarkoitetusta ilmaisusta erilaisten luonnehdintojen tai alkuperänimitykseen liittyvien mainintojen käyttö etiketeissä, mainonnassa, kauppalaskuissa ja muissa kaupallisissa asiakirjoissa on kielletty lukuun ottamatta kaupallisia tuotemerkkejä tai erityisiä tavaramerkkejä. Euroopan unionin SAN-tunnuksen käyttö on pakollista.”

Merkintöjä koskeva kohta saatetaan ajan tasalle, jotta kansallisessa ja EU:n sääntelyssä tapahtuneet muutokset voidaan ottaa huomioon.

Lisätään yhtenäiseen asiakirjaan seuraavat virkkeet:

”Lisäksi etikettiin voidaan liittää alkuperänimityksen yhteyteen ilmaisu ”petit”, jos kyseessä on 2 kohdassa määritelty juusto. Riippumatta kaikkia juustoja koskevista lakisääteisistä merkinnöistä ja edellä tarkoitetusta ilmaisusta kaikkien muiden luonnehdintojen tai alkuperänimitykseen liittyvien mainintojen käyttö etiketeissä, mainonnassa, kauppalaskuissa ja muissa kaupallisissa asiakirjoissa on kielletty lukuun ottamatta kaupallisia tuotemerkkejä tai erityisiä tavaramerkkejä. Euroopan unionin SAN-tunnuksen käyttö on pakollista.”

5.7 Muut muutokset

Päivitetään jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen osoite.

Kohdassa ”Valvontaelinten viitetiedot” virallisten elinten nimet ja yhteystiedot päivitetään. Kyseisessä kohdassa mainitaan Ranskan toimivaltaisten valvontaviranomaisten yhteystiedot: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) ja Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF). Lisätään maininta siitä, että varmennuslaitoksen nimi ja yhteystiedot ovat saatavilla INAO:n verkkosivustolla ja Euroopan komission tietokannassa.

Lisätään kansallisia vaatimuksia koskevaan kohtaan taulukko, jossa esitetään tärkeimmät tarkastettavat kohdat ja niiden arviointimenetelmä.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”POULIGNY-SAINT-PIERRE”

EU-nro: PDO-FR-0128-AM03 – 24.12.2018

SAN (X) SMM ( )

1. Suojatun alkuperänimityksen nimi

”Pouligny-Saint-Pierre”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji [liitteen XI mukaisesti]

Luokka 1.3. Juustot

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Pouligny-Saint-Pierre” on yksinomaan vuohen raakamaidosta valmistettu täysrasvainen juusto, jonka muoto on kulmistaan säännöllinen ja perustaltaan neliömäinen, kapea ja korkea pyramidi. Juusto valmistetaan maitohappokäymisen avulla siten, että koagulaatio on hidas ja hera erottuu luonnollisesti. Juustomassa on pehmeä ja kevyesti suolattu.

Ulkonäöltään juusto on pintahomejuusto, jonka kuori on juovainen ja väriltään marmoroitu norsunluunvalkoinen mutta voi olla myös hieman sinertävä.

Juustosta voidaan leikata kiinteitä paloja. Palat ovat ulkonäöltään puhdaspiirteisiä, yhtenäisiä ja sileitä ja väriltään valkoisia toisinaan norsunluunvalkoisin vivahduksin. Juuston rakenne on kermainen ja suussasulava.

Maku on tasapainoinen, ei liian suolainen eikä liian hapan. Maussa on aromaattisia sävyjä, joita hallitsee maitohappokäymiseen viittaava maitomaisuus ja joissa voi toisinaan erottaa vuohimaisia vivahteita tai herkkusienen ja hasselpähkinän vivahteita.

Juustoa pidetään kaupan kahdessa muodossa:

— ”Pouligny-Saint-Pierre”, jonka paino on vähimmäiskypsytysajan jälkeen vähintään 250 grammaa ja jonka kuiva-aineen kokonaismäärä on vähintään 90 grammaa,

— petit ”Pouligny-Saint-Pierre” jonka paino on vähimmäiskypsytysajan jälkeen vähintään 150 grammaa ja jonka kuiva-aineen kokonaismäärä on 55–85 grammaa.

Juuston rasvapitoisuus on vähintään 45 prosenttia kuiva-aineesta.

Pouligny-Saint-Pierre-juustot poistetaan kypsytystilasta aikaisintaan kymmenentenä päivänä juoksetuksesta ja asetetaan myyntiin aikaisintaan 11 päivänä juoksetuksesta.

Petit Pouligny-Saint-Pierre -juustot poistetaan kypsytystilasta aikaisintaan yhdeksäntenä päivänä juoksetuksesta ja asetetaan myyntiin aikaisintaan kymmenentenä päivänä juoksetuksesta.

Juustoja pidetään kaupan ja myydään kuluttajalle kappaleittain.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Alueen ja tuotteen läheisen yhteyden varmistamiseksi vähintään 75 prosenttia lypsyvuohille annettavasta vuotuisesta kokonaisrehuannoksesta kuiva-aineena on tuotettava maantieteellisellä alueella. Maantieteellisen alueen maatalouden resurssit eivät riitä varmistamaan vuohikarjojen kokonaisruokintaa.

Lypsyvuohen vuotuinen kokonaisrehuannos on vähintään 660 kg karkearehua kuiva-aineena. Rehuannos voidaan antaa laiduntamalla tai vihantarehuna, kuivaheinänä, dehydratoituna rehuna (ainoastaan sinimailasta, jonka määrä rajoitetaan 132 kg:aan kuiva-aineena vuodessa) tai paalinurmena, jonka määrä on enintään 1 kg kuiva-aineena lypsyvuohta kohden päivässä; paalinurmen kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 60 prosenttia, ja rehun on oltava korjattu rehualan ensimmäisestä niitosta. Sallitut karkearehut luetellaan positiiviluettelossa.

Lypsyvuohen ruokintaan ei saa käyttää nurmi- eikä maissisäilörehua.

Täydennysrehujen osuus saa olla enintään 40 prosenttia lypsyvuohen ruokinnasta eli vuodessa enintään 440 kg kuiva-aineena lypsyvuohta kohden.

Maantieteellisellä alueella tuotettujen täydennysrehujen osuus on vähintään 15 prosenttia lypsyvuohen vuotuisesta rehuannoksesta eli vähintään 165 kg kuiva-aineena.

Sallitut täydennysrehut luetellaan positiiviluettelossa.

Lypsyvuohen ruokinnassa sallitaan ainoastaan geneettisesti muuntelemattomat kasvituotteet, niiden sivutuotteet ja rehut. Muuntogeenisten kasvien istuttaminen on kiellettyä suojatun alkuperänimityksen ”Pouligny-Saint-Pierre” valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien tilojen kaikilla viljelyaloilla.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maito on tuotettava ja juustot on valmistettava ja kypsytettävä 4 kohdassa yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

–

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Juustojen merkinnöissä on alkuperänimitys ”Pouligny-Saint-Pierre” lihavoiduin kirjaimin, joiden on oltava kooltaan vähintään kaksi kolmasosaa merkintöjen suurimmasta kirjaimesta. Lisäksi etikettiin voidaan liittää alkuperänimityksen yhteyteen ilmaisu ”petit”, jos kyseessä on 2 kohdassa määritelty juusto.

Riippumatta kaikkia juustoja koskevista lakisääteisistä merkinnöistä ja edellä tarkoitetusta ilmaisusta kaikkien muiden luonnehdintojen tai alkuperänimitykseen liittyvien mainintojen käyttö etiketeissä, mainonnassa, kauppalaskuissa ja muissa kaupallisissa asiakirjoissa on kielletty lukuun ottamatta kaupallisia tuotemerkkejä tai erityisiä tavaramerkkejä.

Euroopan unionin SAN-tunnuksen käyttö on pakollista.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maidon tuotannon sekä juuston valmistuksen ja kypsytyksen on tapahduttava maantieteellisellä alueella, joka muodostuu Indren departementin (36) seuraavista kunnista:

Azay-le-Ferron, Le Blanc, Ciron, Concremiers, Douadic, Fontgombault, Ingrandes, Lingé, Lurais, Lureuil, Martizay, Mauvières, Mérigny, Néons-sur-Creuse, Pouligny-Saint-Pierre, Preuilly-la-Ville, Rosnay, Ruffec, Saint-Aigny, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Sauzelles ja Tournon-Saint-Martin.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

”Pouligny-Saint-Pierre” on pyramidin muotoinen vuohenjuusto, jonka kuori on juovainen, väriltään marmoroitu norsunluunvalkoinen tai sinertävä ja joka valmistetaan maitohappokäymisen avulla siten, että koagulaatio on hidas, lisäämällä maitohappokäytettä tai edellisestä juoksetuksesta saatua heraa. Juustomassan suussasulava ja kermainen rakenne sekä maitohappokäymiseen viittaavat aromaattiset sävyt liittyvät yhtäältä karjan ruokintasääntöihin, joissa painotetaan erityisesti alueelta saatavaa karkearehua, ja toisaalta juustonvalmistajien ja kypsyttäjien erityisosaamiseen.

Maantieteellinen alue, joka sijaitsee Indren departementin länsiosassa Pouligny-Saint-Pierren kylän ympärillä, sisältyy kokonaisuudessaan Brennen alueelliseen luonnonpuistoon. Alue on erittäin erikoislaatuinen. Se muodostuu jurakauden kalkkipitoista savea olevista tasangoista. Pohjoisessa aluetta rajoittavat Brennen kosteat alueet ja lounaassa Creusen laakso. Alueen pienilmasto on kuumempi ja kuivempi kuin sitä ympäröivien alueiden.

Erikoislaatuinen ilmasto ja maaperä ovat suosineet monipuolisen kasviston kehittymistä. Alueelta löytyy kirsikkapuita, nummia, tuoksuvia ja mausteisia kasveja sekä tammia, esparsettia ja sinimailasta.

Brennen hiekkapitoista hiesua olevassa maaperässä menestyvät luonnonniityt, joilla ruoho kasvaa hitaasti, kun taas Creusen laakson hiekkainen maaperä suosii enemmän heinä- tai palkokasvien viljelyä.

Luonnonoloihin liittyvät tekijät yhdessä selittävät, miksi alueen asukkaat tiettyyn aikaan alkoivat kasvattaa vuohia (”köyhän lehmiä”), sillä ne ovat sitkeitä ja vähään tyytyviä eläimiä.

Lypsyvuohitilat olivat alun perin kooltaan hyvin pieniä, ja jokainen viljelijä tuotti silloin joitakin juustoja omaan käyttöön. Kypsyttäjät alkoivat vähitellen kerätä ja kuivattaa juustoja sekä toimittaa niitä Pariisin, Limogesin, Châteauroux’n, Blois’n ja Lyonin markkinoille.

Nyttemmin tuotanto on jäsennellympää: karjatilat ovat kasvaneet, ja kypsyttäjät ovat järjestäneet raakamaidosta valmistettujen, pääasiassa maitohappobakteereilla saostettujen juustojen keruun. ”Pouligny-Saint-Pierre” oli ensimmäinen tarkistetun alkuperänimityksen Ranskassa saanut vuohenjuusto (vuonna 1972).

Nykyäänkin vuohenkasvattajat hyödyntävät vuohiensa ruokinnassa maatalouden tuotantopotentiaalin kannalta melko heikon alueen resursseja parhaalla mahdollisella tavalla. He ovat ottaneet käyttöön ruokintajärjestelmän, jossa yhdistetään alueen luonnon tarjoamat monimuotoiset mahdollisuudet (karkearehun tuotanto, laiduntaminen, tuorerehu, vilja- ja palkokasvien tuotanto) ja jonka avulla voidaan yhdessä nykyisten kasvatuskäytäntöjen kanssa paremmin hallita käytettävän maidon laatua (rasvapitoisuutta, valkuaisainepitoisuutta ja maidon luontaista mikrobikasvustoa).

Juustonvalmistajat käyttävät juuston jalostukseen liittyvää erityisosaamista hyödyntääkseen käytettävän maidon laatua, erityisesti säilyttämällä paikallinen mikrobiologinen kasvusto. Juuston pintahomeita hallitaan kypsyttäjien taitotiedon avulla tarkoin määritellyissä lämpötila- ja kosteusolosuhteissa sekä määräajoissa.

Näiden inhimillisten tekijöiden kokonaisuus on siis säilynyt maantieteellisellä alueella nykypäivään saakka.

”Pouligny-Saint-Pierre” on erityisominaisuuksiltaan vuohen raakamaidosta valmistettu täysrasvainen juusto, jonka muoto on kulmistaan säännöllinen ja perustaltaan neliömäinen, kapea ja korkea pyramidi. Sen kuori on juovainen ja väriltään marmoroitu norsunluunvalkoinen mutta voi olla myös hieman sinertävä. Maku on tasapainoinen, ei liian suolainen eikä liian hapan. Juuston rakenne on kermainen ja suussasulava. Maussa on aromaattisia sävyjä, joita hallitsee maitohappokäymiseen viittaava maitomaisuus ja joissa voi toisinaan erottaa vuohimaisia vivahteita tai herkkusienen ja hasselpähkinän vivahteita.

Yhteys tuotteen erityispiirteiden sekä luonnonoloihin liittyvien tekijöiden ja inhimillisten tekijöiden välillä perustuu ennen kaikkea ilmastoon ja maaperään, joiden ansiosta maatalousmaat Brennen tällä alueella kuivahtavat kesäaikaan. Maita on aina voinut ja voi edelleen parhaiten hyödyntää tuottamalla karkearehua, joka muodostaa edelleen vuohien monipuolisen rehun perustan. Pouligny-Saint-Pierre-juuston erityisominaisuudet puolestaan perustuvat vuohien maitoon. Brennen vuohenkasvattajat ovat osanneet hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla maantieteellisen alueen maaperän eri tyyppejä tuottaakseen laadukasta vuohenmaitoa, josta aluksi valmistettiin juustoja omaan käyttöön.

Juuston valmistaminen alun perin maatilalla aiheutti rajoituksia, jotka selittävät täysrasvaisen raakamaidon käytön ja koagulaation maitohappokäymisen avulla.

Tuottajat ovat lisäksi ottaneet käyttöön erikoisen muotin, jonka pyramidin muoto lienee alkujaan saanut innoituksensa Pouligny-Saint-Pierren kirkon kellotornista. Pyramidin muotoisen teräväkärkisen muotin käyttö antaa juustolle sen omaleimaisen muodon, joka on merkittävä tekijä juuston ulkoisen tunnistettavuuden kannalta, ja lisäksi sillä on olennainen vaikutus juuston rakenteen kehittymiseen. Jämäkkä ja hyvin valunut juustouma antaa juustolle sen luonteenomaisen suussasulavan ja kermaisen rakenteen. Se saadaan aikaan muotittamalla maitohappokäymisen avulla saostettu juustouma tähän perinteiseen muottiin ja yhdistämällä valmistukseen nykyiset tekniikat, jotka ovat peräisin tilatuottajien alun perin kehittämästä perinteisestä taitotiedosta. Nykyisin ne ovat kaikkien käytössä: maitohappokäytteen tai edellisestä juoksetuksesta saadun heran lisääminen, juustouman muotittaminen käyttämällä pienikokoista kauhaa, heran luonnollinen ja hidas valuminen sekä suolaaminen kuivana. Juuston rakenne ja tasapainoinen maku sekä aromaattiset sävyt, joita hallitsee maitohappokäymiseen viittaava maitomaisuus ja joissa voi toisinaan erottaa vuohimaisia vivahteita tai herkkusienen ja hasselpähkinän vivahteita, saadaan esiin, kun kypsyttäjä käsittelee juustoja huolella vähintään kymmenen päivän kypsytyksen aikana (petit ”Pouligny-Saint-Pierre” -juustoilla yhdeksän päivän aikana). Tuolloin juustoon kehittyy juovainen, väriltään marmoroitu norsunluunvalkoinen tai sinertävä kuori.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-PoulStPierre-050919.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.