Virallinen lehti nro C 175 , 21/06/1999 s. 0027



A4-0073/99 Päätöslauselma arktisten alueiden maataloutta koskevasta uudesta strategiasta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 39 artiklan, - ottaa huomioon Suomen, Ruotsin ja Itävallan liittymissopimukset, - ottaa huomioon joulukuussa 1997 Luxemburgissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät ((Luxemburgissa 12. ja 13. joulukuuta 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät.)), - ottaa huomioon 18. kesäkuuta 1998 antamansa päätöslauselman yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta (Agenda 2000) ((EYVL C 210, 6.7.1998, s. 180.)), - ottaa huomioon maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietinnön ja aluepoliittisen valiokunnan lausunnon (A4-0073/99), A. ottaa huomioon, että arktiset ja subarktiset alueet muodostavat noin 2,5 % käytetystä maatalousmaasta ja 38 % metsämaan pinta-alasta EU:ssa; ottaa huomioon, että metsä kuuluu erottamattomana osana arktisen alueen maatiloihin, mutta metsästä saadaan merkittävää myyntituloa vain kerran sukupolvessa, B. ottaa huomioon, että arktisilla, subarktisilla, vuoristoisilla ja harvaan asutuilla seuduilla maatalouden merkitys maaseudun asutuksen ja elinkelpoisuuden säilymiselle on erittäin keskeinen, C. ottaa huomioon, että arktisen maatalouden vahvuuksina ovat korkea ympäristönsuojelun taso, alhainen kotieläintiheys hehtaaria kohti sekä eettisesti ja eläinsuojelullisesti kestävät eläinten hoito- ja käsittelymenetelmät, D. toteaa, että arktisen elintarviketuotannon raskasmetalli- ym. jäämät ovat erittäin alhaisia, kasvinsuojeluaineiden käyttö erittäin vähäistä alhaisesta kasvitautitilanteesta johtuen, eläinten terveystilanne hyvä eikä antibiootteja käytetä eläinsairauksien ennaltaehkäisyyn, E. ottaa huomioon, että salmonellan esiintyminen elintarviketuotannossa eräillä alueilla on riski kuluttajien terveydelle, F. ottaa huomioon, että Eurooppa menestyy maailmanmarkkinoilla vain laadukkaalla tuotannollaan, G. ottaa huomioon, että arktisten alueiden pienen väestöpohjan, syrjäisen sijainnin, keskittyneen kaupan rakenteen sekä osin hallinnollisten esteiden vuoksi maataloustuotannon eräät tuotantokustannukset ovat muita EU-alueita paljon korkeammat, H. katsoo, että Agenda 2000 -esitys pudottaessaan viljan hintaa asettaa viljan nurmirehua kilpailukykyisemmäksi maissa, joissa maissin viljely ei ole mahdollista, ohjaten näin kotieläintuotantoa ekologisesti ja eettisesti täysin väärään suuntaan viemällä märehtijöiden ruokintaa niille epäluontaiseen väkirehujen ja viljan käyttöön, I. ottaa huomioon, että Keski-Euroopan parhaiden olosuhteiden tarpeisiin rakennettu yhteinen maatalouspolitiikka ei ota riittävästi huomioon EU:n arktisten, subarktisten, vuoristoisten eikä myöskään kuivuuden vaivaamien Välimeren alueiden maataloustuotannon erityisiä tuotanto-olosuhteissa vallitsevia ongelmia, J. ottaa huomioon, että Euroopan unionin vuosittainen lämpötilasumma ((Niiden päivien yhteenlaskettu lämpötilasumma vuodessa, joiden lämpötila saavuttaa +5 °C.')) vaihtelee 400 °C:een ja 3 000 °C:een välillä, K. ottaa huomioon, että parhaat kasvu- ja tuotanto-olosuhteet maataloudelle ovat alueilla, missä vuosittainen lämpötilasumma on 2 200 °C - 1 400 °C, L. ottaa huomioon, että korkeat lämpötilasummat, jopa 3 000 °C, yhdessä alhaisen sademäärän kanssa johtavat kuivuusongelmaan erityisesti Välimeren alueilla, M. ottaa huomioon, että EU:n arktisiin ja subarktisiin alueisiin kuuluvat Suomi, Ruotsin Tukholman pohjoispuolinen alue, osia Skotlannista ja eräät Alppien alueet, joissa vuosittaiset lämpötilasummat jäävät 1 300 - 400 °C:seen, N. ottaa huomioon, että viljeltävien kasvien valikoima on olennaisesti suppeampi arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla kuin muualla Euroopassa; tarvittavien lajikkeiden jalostuskustannukset ovat korkeat pienen volyymin vuoksi, O. ottaa huomioon, että satotaso alenee n. 400 kg jokaista lämpötilasumman vähenevää 100:aa °C kohti, P. ottaa huomioon, että korkeiden tuotantokustannusten arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla markkinoilta saatavat tuottajahinnat eivät useinkaan riitä kattamaan maatalouden tuotantokustannuksia, mikä vaarantaa yrittäjyyden ja työn tekemisen motivaation säilymisen elinkeinossa, Q. ottaa huomioon, että arktisten alueiden lyhyet kasvu- ja laidunkaudet sekä alhaisemmat satotasot nurmi- ja laidunsatotasot mukaan lukien merkitsevät korkeampia tuotantokustannuksia hehtaaria ja eläinyksikköä kohden, R. ottaa huomioon, että EU:n arktisten ja subarktisten alueiden ilmastollinen haitta lyhyine kasvu- ja laidunkausineen muodostaa pysyvän kilpailuhaitan näiden alueiden maataloudelle, S. ottaa huomioon, että ilmastollisen haitan lisäksi arktisilla alueilla hajallaan sijaitsevat peltolohkot, lyhyen kylvö- ja korjuuajankohdan vaatima tehokas koneistus sekä viljan ja heinän kuivatus lisäävät maatalouden tuotantokustannuksia, T. ottaa huomioon, että arktinen ilmasto ei kuivaa viljaa eikä heinää riittävästi, minkä vuoksi ne joudutaan kuivaamaan koneellisesti varastosäilyvyyden takaamiseksi, U. ottaa huomioon, että Agenda 2000 -esitys kohtelee kaikkein ankarimmin epäsuotuisia alueita, joilla jo nyt maatalouden kannattavuus on heikko, ja että Agenda 2000 -esityksessä tuottajahintojen pudotuksesta ja niiden vain osittaisesta kompensaatiosta aiheutuu vakavia uhkia perheviljelmäpohjaisen eurooppalaisen mallin mukaisen maataloustuotannon jatkumiselle EU:n arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla, V. ottaa huomioon, että kustannuksia nostavat arktisten alueiden pitkät kuljetusmatkat ja -etäisyydet esimerkiksi satamiin ja satamien lyhyt sulanaoloaika, W. ottaa huomioon, että Agenda-esitykseen sisältyvä nautakarjan laiduntamisvaatimus on arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla erittäin vaikea toteuttaa, koska karkearehu on varastoitava pitkän talven varalle ja se vaatii vähintään 2/3 nurmialasta, X. katsoo, että ehdotettu maidon lisäkiintiö arktisille ja vuoristoisille alueille ei ratkaise maidontuotannon kannattavuusongelmaa, eikä sitä voida pitää tulonmenetyksen kompensaationa; katsoo, että lisäkiintiö luo paineita maidon tuottajahinnan alentamiseen kilpailun lisääntyessä ja että lisäkiintiön mukainen maidontuotanto on arktisilla alueilla vaikeata, koska sille ei makseta hinnanalennuksen kompensaatiota, Y. toteaa arktisten alueiden nautakarjatalouden perustuvan hyvään eläinainekseen ja pitkään sisäruokintakauteen, mitkä luonnollisesti nostavat kustannuksia; korkea keskituotos aiheuttaa korkeat yksikkökustannukset, mistä johtuen maidon tuottajahinnan kompensaation tulisi olla korkeampi, karkearehu on kerättävä ja varastoitava lyhyen kasvukauden aikana yli 8 kk:n mittaisen sisäruokintakauden tarpeisiin; 1. Katsoo tärkeäksi toteuttaa joulukuussa 1997 pidetyn Luxemburgin huippukokouksen päätelmien mukaisen tavoitteen: «Euroopan maatalouden on yhtenä talouselämän aloista täytettävä sillä olevat moninaiset tehtävät ja oltava kestävä ja kilpailukykyinen, ja sitä on harjoitettava koko Euroopan alueella mukaan lukien alueet, joilla on erityisongelmia»; 2. Katsoo, että edellä mainittu Eurooppa-neuvoston päätelmä joulukuulta 1997 toteutuisi parhaiten maatalouspolitiikan alueellistamisella, sisällyttämällä EU:n arktisilla, subarktisilla, vuoristoisilla alueilla, joilla vuosittainen lämpötilasumma jää alle 1 300 °C, sekä kuivuudesta kärsivillä alueilla tarvittavat erityistoimenpiteet yhteisen maatalouspolitiikan säädöksiin; 3. Katsoo, että EU:n yhteistä maatalouspolitiikkaa on alueellistettava ja joustavoitettava ottamaan huomioon arktisten, subarktisten, vuoristoisten ja kuivuuden vaivaamien alueiden erityistarpeet; 4. Katsoo, että maataloustuotannossa on säilytettävä yrittäjyys ja työn tekemisen motivaatio koko EU:n alueella, mikä edellyttää tuottajien saavan pääosan tuloistaan markkinoilta ja tuotantonsa perusteella eikä tukina; 5. Katsoo, että arktisten, subarktisten ja vuoristoisten alueiden kohtaamat kannattavuus- ja kilpailuongelmat vaativat erityisjärjestelyjä, joiden rahoitusvastuu on pääosin yhteisöllä; katsoo, että EU:n maataloustuotannon jatkuvuus on uhattuna erityisesti arktisilla ja muilla erityisongelmista kärsivillä alueilla; 6. Vaatii, että Agenda 2000 -esityksen mukaiset tulonmenetykset korvataan tuottajille ottaen alueelliset olosuhteet huomioon täysimääräisesti; 7. Pitää välttämättömänä tarkistaa yhteisen maatalouspolitiikan viljan markkinajärjestelmän mukaisten tukien perusteita vastaamaan paremmin tuottajahintojen pudotuksesta erityisesti olosuhteiltaan vaikeimmilla tuotantoalueilla tapahtuvia todellisia menetyksiä; 8. Katsoo, että pysyvästä ilmastollisesta haitasta kuten lyhyestä kasvu- ja laidunkaudesta, pitkistä etäisyyksistä, hajallaan olevista peltolohkoista ja kylmästä talvesta aiheutuvat ylimääräiset kustannukset on sisällytettävä yhteisen maatalouspolitiikan hehtaari- ja eläintukiin arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla; 9. Muistuttaa, että vaikka metsänomistus on perinteisesti osa arktista maataloutta, saadaan metsästä merkittävää myyntituloa vain kerran sukupolvessa; 10. Toistaa jo edellä mainitussa, Agenda 2000 -asiakirjasta 18. kesäkuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa olleen vaatimuksen maksaa maissisäilörehutukea vastaava nurmisäilörehutuki arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla; 11. Pitää selvänä, että maidontuotannossa korkeat yksikkökustannukset edellyttävät korkeampaa kompensaatiota maidontuottajille; arktisille ja vuoristoisille alueille ehdotetulle lisäkiintiölle onkin maksettava sama tuki kuin peruskiintiölle; 12. Kun komission Agenda 2000 -asiakirjassa esittämät muutokset laajaperäistämispalkkion perusteisiin ovat täysin soveltumattomat arktisiin tuotanto-olosuhteisiin, on laajaperäistämislisän vaatimuksia muutettava ottamalla huomioon tilan koko rehuala laajaperäisyyttä laskettaessa ja poistettava laiduntamisvaatimus lumipeitteisiltä alueilta; 13. Pitää välttämättömänä selvittää lypsykarjarotuihin perustuvan naudanlihantuotannon kannattavuus ja kilpailukyky sekä mahdollisuudet EU:n laatujärjestelmän piiriin pääsemiseksi; 14. Pyytää komissiota selvittämään ehdotetun maidon lisäkiintiön todelliset vaikutukset maidontuotannon kannattavuuteen arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla, ottaen huomioon kiristyvän kilpailun vaikutukset tuottajahintatasoon; 15. Pyytää komissiota edistämään nykyistä aktiivisemmin kestävää kehitystä ja korkeita ympäristön- ja eläinsuojelullisia normeja sekä eettisen tuotantotavan maataloutta koko EU-alueella asettamalla edellä mainitut vaatimukset tukien saamisen ehdoksi, sekä pyytää komissiota kiristämään ympäristötuen saamisen ehtoja tavoitteena lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käytön vähentäminen; 16. Kehottaa komissiota laatimaan kunnianhimoiset tavoitteet alentaa EU:n alueella salmonellan esiintyminen minimiin ja lopettaa antibioottien käyttö eläinten sairauksien ennaltaehkäisyyn kuluttajien terveyden turvaamiseksi; 17. Pitää tärkeänä tehostaa elintarvikelaboratorioiden osaamista EU:n alueella luotettavien todistusten saamiseksi elintarvikkeiden turvallisuudesta; 18. Pitää välttämättömänä, että suorien tukien ehtona otetaan kattavasti käyttöön koko unionin alueella hyvä eurooppalainen viljelytapa, jotta Euroopan maataloustuotannon korkeat eettiset ja ympäristönsuojelulliset arvot saadaan seuraavien WTO-neuvottelujen keskeiseksi tavoitteeksi; 19. Kehottaa komissiota tulevia tukipäätöksiä tehdessään ottamaan huomioon viljan ja kuivaheinän kuivatuksesta syntyvät ylimääräiset kustannukset; 20. Pitää tuotannon kannattavuuden elinehtona eläinten lukumäärän mukaan maksettavien sikatalouden, siipikarjatalouden ja lammastalouden kansallisten tukijärjestelmien sallimista arktisilla, subarktisilla ja vuoristoisilla alueilla, missä tuotantokustannukset ovat ilmasto- ja luonnonolosuhteista johtuen selkeästi korkeammat kuin muualla Euroopassa; siirtymäkaudet eivät poista näitä pysyviä olosuhdehaittoja; 21. Pitää tärkeänä selvittää tietyillä arktisilla ja syrjäisillä alueilla osin sekä hallinnollisista järjestelmistä että kaupan keskittymisestä aiheutuneen vääristyneen kilpailutilanteen aiheuttamat korkeammat tuotantopanosten hinnat, sekä hakea keinoja aidon kilpailun aikaansaamiseksi tuotantopanossektorilla; 22. Pitää tärkeänä, että arktisten ja syrjäisten alueiden tuotantokustannuksia nostavat pitkät kuljetusmatkat otetaan huomioon yhteisön tukijärjestelyissä; 23. Pitää maanviljelyä EU:n pohjoisimmissa osissa erittäin tärkeänä sekä elintarviketuotannon että monimuotoisen ja elävän maaseudun säilyttämisen kannalta sekä työllisyyden ja yhteiskuntarakenteiden ylläpitämisen ja mahdollistamisen kannalta kyseisten maiden kaikissa osissa; katsoo, että tällä erityisalueella tarvitaan joustavaa ja erityistarpeisiin mukautettua maataloustukea, jotta maaseutu voidaan säilyttää elävänä ja ainutlaatuista ympäristöä voidaan suojella; 24. Pitää tärkeänä, että paikallista tuotantoa, paikallista jalostusta, maatiloilla tapahtuvaa jalostusta, tuotteiden suoramyyntiä ja tuotteiden monipuolistamista edistetään ja että pienimuotoista tuotantoa tuetaan; pyytää tämän vuoksi komissiota selvittämään mahdollisuuksia tukea pienimuotoista tuotantoa ja perinteisiä tuotantojärjestelmiä, rotuja ja lajeja; katsoo, että kiintiöjärjestelmää ei voida soveltaa arktiseen maatalouteen ja että vapaat maitokiintiöt ovat mm. liian pieniä ja että niitä olisi mukautettava siten, että paikallista jalostusta voitaisiin kehittää edelleen; 25. Katsoo, että tukien on katettava koko tuotantoketju aina raaka-ainetuotannosta jalostettuun tuotteeseen, jotta pienimuotoista jalostusta voidaan kehittää; nykyinen säännöstö palvelee lähinnä «suurtuotantoa»; katsoo myös, että tukijärjestelmät on sovitettava maatilojen tämänhetkisen omistusrakenteen ja koon mukaan; 26. Katsoo, että maanviljely subarktisilla ja arktisilla alueilla on perinteisesti hyvin ympäristöystävällistä ja että se on yhä suuremmassa määrin suunnattava ympäristöä säästävään tuotantoon, mikä tarkoittaa sitä, että ympäristön kuormituksen minimoimisen lisäksi otetaan huomioon myös elintarviketuotannon energiankulutus; 27. Pitää tärkeänä, että ihmisiä kannustetaan jäämään asuinsijoilleen ja että se tehdään heille mahdolliseksi ja estetään siten väestön väheneminen ja että muuttoa Euroopan pohjoisimpiin osiin helpotetaan autioitumisen estämiseksi; katsoo, että vaikeista olosuhteista johtuen, mm. seitsemän kuukautta pitkän talven ja karun maaperän vuoksi, osa-aikainen maanviljely on edellytys, jota on edistettävä esimerkiksi tukemalla maanviljelyn ja muiden elinkeinojen yhdistämistä; 28. Katsoo, että ekologista ja ympäristöystävällistä matkailua olisi edistettävä ja että sen markkinointia olisi kehitettävä; 29. Toteaa, että subarktisilla ja arktisilla alueilla maantieteellisten ja ilmastosta johtuvien esteiden vuoksi liikenneyhteyksissä ja kuljetuksissa esiintyy vakavia ongelmia, joita pahentavat sekä haja-asutus että välimatkat asutus- ja kauppakeskuksiin; katsoo, että näillä alueilla tarvitaan kuljetustukea; 30. Katsoo, että julkisten palvelujen tuottamisessa on myös jatkossa otettava huomioon läheisyysperiaate, jonka mukaan jäsenvaltiot määrittelevät yhteiskunnallisia palveluja koskevat vaatimukset; korostaa, että tukea saavat ja julkisten elinten tuottamat palvelut ovat usein ainoa vaihtoehto esimerkiksi harvaan asuttujen alueiden joukkoliikenteen, sairaanhoidon ja sosiaalipalvelujen järjestämiseksi; 31. Korostaa, että saamelaiskulttuuria ja poronhoitoa voidaan kehittää saamelaisten omilla ehdoilla yhteisön tuella; 32. Ehdottaa erityistukia poronhoitoelinkeinon investointeihin ja panostamista asiantuntemuksen lisäämiseen tuotekehityksessä ja porotuotteiden omavaraisessa jalostuksessa, jotka ajan mittaan tarjoavat yksittäiselle poronomistajalle korkeamman työllisyysasteen, samalla kun tarve lisätä porojen määrää vähenee ja tätä myötä myös porolaidunten kuormitus pienenee; 33. Kehottaa komissiota tutkimaan siirrettävissä olevien teurastamoiden tukimahdollisuuksia, jotta tarpeettomia eläinkuljetuksia voidaan välttää ja kannattavuutta lisätä; 34. Pyytää erityistukea alueellisten tuotteiden hajautettuun tuotantoon ja suoramarkkinointiin, jotta pitkiä rahtikuljetuksia voidaan vähentää ja jotta kuluttajien on helpompi saada tuoreita ja korkealaatuisia tuotteita; 35. Kehottaa komissiota laatimaan kattavan selvityksen EU:n arktisten ja vuoristoisten alueiden maatalouden biologisista olosuhde-eroista muihin unionin alueisiin nähden ja tekemään tarvittavat korjaukset EU:n yhteiseen maatalouspolitiikkaan; 36. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.