Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi Euroopan laajuisen maantieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2004/0147 lopull. - COD 2002/0309 */





Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI Euroopan laajuisen maantieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT 1. Aiemmat vaiheet Komissio esitti 30. joulukuuta 2002 perustamissopimuksen 71 artiklan nojalla ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan laajuisen maantieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitetussa yhteispäätösmenettelyssä hyväksyttäväksi (KOM(2002) 769 lopullinen - 2002/0309 (COD)). Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi ehdotuksesta puoltavan lausuntonsa 18. kesäkuuta 2003, vaikka se esitti joitakin tarkistuksia. Alueiden komitea antoi ehdotuksesta puoltavan lausuntonsa 3. heinäkuuta 2003 edellyttäen, että ehdotukseen tehdään joitakin tarkistuksia. Euroopan parlamentti teki ehdotukseen useita tarkistuksia ensimmäisessä käsittelyssä 9. lokakuuta 2003. Komissio on ilmaissut kantansa näihin tarkistuksiin ja ilmoittanut, mitkä tarkistukset se voi hyväksyä sisällöllisesti ja/tai toimituksellisin muutoksin, mitkä osittain ja mitkä tarkistukset eivät ole hyväksyttävissä. Parlamentti esittää useita luonteeltaan teknisiä tarkistuksia, jotka ovat yleisesti ottaen samansuuntaisia Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean lausuntojen sekä kansainvälisellä tasolla ja neuvostossa tehdyn työn tulosten kanssa. Neuvosto on järjestänyt useita asiantuntijakokouksia, joissa on käsitelty ehdotusta. Komissio hyväksyy tarkistukset periaatteessa edellyttäen, että niihin tehdään toimituksellisia muutoksia, siltä osin kuin ne edelleen vahvistavat ehdotuksen alkuperäisiä tarkoituksia. Koska jotkin säännökset on siirretty liitteistä säädökseen, kyseiset tarkistukset edellyttävät tiettyjen artiklojen ja johdanto-osan kahden kappaleen mukauttamista. Useissa tarkistuksissa kiinnitetään erityistä huomiota vammaisiin, jotta he pystyvät pääsemään turvaan tulipalon sattuessa. Komissio kannattaa erityisviittauksia vammaisiin direktiivissä. Direktiivin säännösten pitäisi kokonaisuudessaan huomattavasti parantaa vammaisten suojelua. Komissio on laatinut tämän muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin tekemien tarkistusten perusteella. 2. Huomioita ehdotukseen tehdyistä muutoksista Johdanto-osan 10 kappale, 3 artikla ja liite II Tarkistuksissa 9, 70 ja 71 kiinnitetään erityistä huomiota vammaisiin. Nämä tarkistukset ovat periaatteessa hyväksyttävissä. Tämä tarkoittaa sitä ja kun liitteessä II tarkoitettuja hätätilannesuunnitelmia laaditaan, niissä on otettava vammaiset huomioon asianmukaisimpien ratkaisujen määrittelemiseksi ja toteuttamiseksi. Tarkistuksen 9 se osa, jossa todetaan, että pyörätuolilla liikkuvien on voitava kulkea varauloskäyntiin johtavasta ensimmäisestä ovesta, ei ole tyydyttävä ratkaisu, koska siinä oletetaan, että pelastuspalvelu tulee pyörätuolilla liikkuvan henkilön avuksi. Kun otetaan huomioon savun ja liekkien nopea leviäminen tulipalotilanteessa, on kuitenkin todennäköistä, että ihmiset pyrkivät turvaan itse, ehkä toisiaan auttaen, eivätkä jää odottamaan pelastuspalvelujen saapumista. Direktiivin antaminen johtaa jo sinällään vammaisten tai liikuntaesteisten henkilöiden turvallisuuden parantumiseen huomattavasti. Johdanto-osan 11 kappale Alkuperäisen ehdotuksen liitteessä I lueteltujen varustusluokkien poistamisen seurauksena poistetaan johdanto-osan 11 kappaleen toinen virke. Johdanto-osan 14 kappale Johdanto-osan 14 kappaleen sanamuoto muutetaan 14 artiklan sanamuodon mukaiseksi tarkistuksen 13 perusteella. Johdanto-osan 21 kappale Tarkistuksessa 5 jäsenvaltioita kehotetaan soveltamaan direktiivin säännöksiä maantietunneleihin, jotka eivät kuulu Euroopan laajuiseen maantieverkkoon eivätkä näin ollen direktiivin soveltamisalaan. Tästä johtuen ehdotukseen on lisätty uusi johdanto-osan 21 kappale. 2 artikla Tarkistuksissa 7 ja 8 poistetaan säädösosasta "liikenteen määrän" ja "varustusluokan" määritelmät, koska ilmaisuja käytetään ainoastaan teknisissä liitteissä. Määritelmät siirretään liitteeseen I. 3 artikla Tarkistuksen 10 tavoitteena on, että sellaiset vaihtoehtoiset toimenpiteet rakenteellisten vaatimusten täyttämiseksi, jotka ovat huomattavasti kalliimpia jo käytössä olevissa tunneleissa toteutettaviksi kuin vastaavissa uusissa tunneleissa, hyväksytään ainoastaan silloin, kun vaihtoehtoiset toimenpiteet johtavat vastaavaan tai parempaan suojaan. Tämä hyväksytään. (Katso myös johdanto-osan 10 kappale.) 4 artiklan 1 kohta Tarkistuksessa 11 määritellään hallintoviranomaisen vastuualueet. Alkuperäisen ehdotuksen mukaan hallintoviranomainen "on yleisesti vastuussa kaikista tunnelien turvallisuuteen liittyvistä näkökohdista ja erityisesti tämän direktiivin säännösten noudattamisesta". Tämä tarkoittaa sitä, että kun direktiivissä vahvistetaan vähimmäissäännöt, joita voidaan täydentää lisätoimenpiteillä, hallintoviranomaisen vastuun on ulotuttava pelkkää direktiivin täytäntöönpanoa pitemmälle. Koska ilmaisua "on yleisesti vastuussa" pidetään epämääräisenä, komissio esittää sen selventämistä tässä muutetussa ehdotuksessa. 4 artiklan 2 kohta Tarkistuksen 12 ensimmäinen osa, joka liittyy 3 kohtaan ja on toimituksellinen muutos, hyväksytään. Tarkistuksen toisessa osassa edellytetään yhteistyöpöytäkirjan laatimista kahden jäsenvaltion hallintoviranomaisten välillä silloin, kun tunneli sijaitsee kahden jäsenvaltion alueella. Vaikka on tärkeää helpottaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä turvallisuuden alalla rajat ylittävien tunnelien yhteydessä, erityistoimenpiteitä voidaan ottaa käyttöön ilman yhteistyöpöytäkirjan laatimistakin. 4 artiklan 3-7 kohta Euroopan parlamentti on tehnyt tarkistuksen 13, jotta hallintoviranomaisen ja tunnelin hallinnoijan vastuualueet eivät mene sekaisin. Tekstin täsmentämiseksi sitä on muutettu niin, että siinä esitetään tehtävät, jotka alkuperäisessä ehdotuksessa lueteltiin liitteessä I. Hallintoviranomaiselle kuuluvia operatiivisia toimenpiteitä koskevien vaatimusten siirtäminen liitteestä I direktiivin 4 artiklaan parlamentin esityksen mukaisesti on johtanut 3-7 kohdan tarkistamiseen. 5 artikla Tarkistuksen 14 tarkoituksena on lisätä jäsenvaltioiden vastuulla olevien määräaikaistarkastusten suorittamisen joustavuutta. Tämän tarkistuksen seurauksena ilmaisu "tarkastuslaitos" korvataan ilmaisulla "tarkastuselin" kaikkialla tekstissä. 6 artikla Tarkistuksessa 16 ehdotetaan, että ilmaisu "tunnelin hallinnoija" korvataan ilmaisulla "tunnelin valvontaelin". Vaikka tätä tarkistusta ei hyväksytä, on kuitenkin mahdollista selventää tunnelin hallinnoijan tehtäviä tunnelin suunnittelun, rakentamisen ja käytön eri vaiheissa. Tämä täyttää Euroopan parlamentin esittämät toiveet. 7 artikla Tarkistusten 21 ja 22 tarkoituksena on selventää "turvallisuusvastuuhenkilön" tehtäviä. Komissio hyväksyy osan ehdotetuista tarkistuksista. Se ei voi hyväksyä laajalti tunnustettujen ilmaisujen "tunnelin hallinnoija" ja "turvallisuusvastuuhenkilö" korvaamista parlamentin ehdottamilla ilmaisuilla "tunnelin valvontaelin" ja "turvallisuuskoordinoija". Tämä toimituksellinen varaus koskee myös joitakin muita muutettuun ehdotukseen sisällytettyjä ja jäljempänä kuvailtuja tarkistuksia. 10 artikla (otsikko) Tarkistuksessa 23 tehty selvennys 10 artiklan otsikkoon on hyödyllinen, mutta lisäyksenä eikä alkuperäisen otsikon korvikkeena. Tästä syystä otsikko esitetään muodossa: "Tunnelit, joiden suunnitelma on hyväksytty mutta joita ei ole vielä avattu". 10 artiklan 1 kohta Tarkistuksen 24, joka on toimituksellinen tarkistus, mukaan viittaus tarkastuselimeen voidaan poistaa, sillä viittaus liitteessä II kuvailtuun menettelyyn kattaa sen. 10 artiklan 2 kohta Kuten tarkistuksessa 25 esitetään, jos hallintoviranomainen katsoo, että olemassa olevan tunnelin turvallisuutta on tehostettava, sen on ilmoitettava asiasta tunnelin hallinnoijalle, jotta korjaavat toimenpiteet voidaan toteuttaa, ja tiedoksi turvallisuusvastuuhenkilölle. On tuotava selvästi esiin, mitkä ovat näiden kahden toimijan tehtävät. 11 artiklan 1 kohta Tarkistuksessa 26 annetaan alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna kuuden kuukauden lisäaika sen arvioinnille, täyttääkö olemassa oleva tunneli direktiivin vaatimukset. Koska neuvosto suunnittelee direktiivin kansalliseen lainsäädäntöön saattamisen siirtämistä kuudella kuukaudella (30 kuukautta julkaisemisen jälkeen), Euroopan parlamentin ja neuvoston kannat ovat yhteneviä ja ne hyväksytään kompromissiratkaisuna. 11 artiklan 2 kohta Tarkistuksessa 27 rajataan "tunnelin valvontaelimen" velvoite ehdottaa hallintoviranomaiselle suunnitelmaa tunnelin mukauttamiseksi siten, että suunnitelmaa on ehdotettava vain silloin, kun tämä katsotaan tarpeelliseksi. Tämä tarkistus hyväksytään 7 artiklaan liittyvällä toimituksellisella varauksella. 11 artiklan 3 kohta Tarkistuksessa 28 vahvistetaan hallintoviranomaisen roolia. Tarkistuksen henki on hyväksyttävissä. 12 artiklan 1 kohta Tarkistuksessa 29 tehdään hallintoviranomainen vastuulliseksi teknisten tarkastusten järjestämisestä. Tämä on hyödyllinen selvennys. Direktiivin 12 artikla muutetaan vastaavasti. Viimeinen virke poistetaan, koska se on 11 artiklassa esitetyn toistoa. Tarkastusten suorittamisen väli nostetaan kuuteen vuoteen. Tämän tarkistuksen mukaan tarkastuksen voi suorittaa tarkastuselin, mutta tähän ei velvoiteta. Direktiivissä säädettyjen tarkastusten suorittaminen on kuitenkin kaikissa tapauksissa tarkastuselimen vastuulla. Tarkistuksen toinen osa ei tästä syystä ole yhdenmukainen tarkastuselimen määritelmän kanssa. 12 artiklan 3 ja 4 kohta Tarkistus 30 koskee hallintoviranomaisen toimia silloin, kun tarkastusraportin mukaan tunnelissa on tehtävä muutostöitä direktiivin vaatimusten täyttämiseksi. Tarkistus hyväksytään 7 artiklaan liittyvällä toimituksellisella varauksella. Direktiivin 12 artiklan 3 kohdan viimeistä osaa ja 4 kohtaa on myös muutettava teknisiin liitteisiin tehtyjen muutosten seurauksena. 13 artiklan 1 kohta Tätä kohtaa on muutettu tarkistuksen 31 perusteella, jotta siinä selvästi todetaan, että riskianalyysien suorittamisesta vastuussa oleva elin on riippumaton tunnelin hallinnoijasta. Tarkistukseen sovelletaan 7 artiklaan liittyvää toimituksellista varausta. Liitteeseen II sisältynyt lauseke on myös siirretty tähän kohtaan. 13 artiklan 2 kohta Tarkistuksen 32 mukaan jäsenvaltiot saavat riskianalyysien suorittamisessa kansallisella tasolla käyttää ainoastaan standardimenetelmiä. Tämä hyväksytään, koska menetelmien yhdenmukaistamistyötä ei Euroopan tasolla voida saattaa loppuun ennen direktiivin antamista. Avoimuuden vuoksi jäsenvaltioiden on asetettava käyttämiään menetelmiä koskevat tiedot saataville sähköisessä muodossa. 14 artikla Tarkistuksen 33 tarkoituksena on laajentaa jäsenvaltioiden mahdollisuuksia saada poikkeus direktiivin vaatimusten täyttämisestä, jotta ne voisivat käyttää innovatiivista tekniikkaa, joka tarjoaa vastaavan tai paremman suojelun tason. Liite I Tarkistusten 34-60, 62, 63, 65 ja 69 tarkoituksena on saattaa liitteeseen I sisältyvät tekniset vaatimukset sen työn tulosten mukaisiksi, jota kansalliset asiantuntijat ovat tehneet Kansainvälisen tiejärjestön (PIARC), Alppimaiden työryhmän ja neuvoston asiantuntijaryhmän yhteydessä. Koska tarkistukset ovat komission alkuperäisen ehdotuksen mukaisia, ne ovat yleisesti ottaen hyväksyttävissä. Toimitukselliset muutokset ovat kuitenkin tarpeen. Koska tarkistukset liittyvät lähes koko liitteeseen I - lukuun ottamatta toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tienkäyttäjille tiedottaminen - liitettä I on muutettu asiantuntijoiden työn viimeisimpien tulosten mukaiseksi Euroopan parlamentin tarkistusten hengessä. Tärkeimmät tarkistukset koskevat seuraavia näkökohtia: - Alkuperäiseen ehdotukseen sisältyvät varustustyypin määrittelevät viisi varustusluokkaa on korvattu joustavammalla järjestelmällä, joka riippuu varustuksen yksittäisistä osatekijöistä. - Liikenne-ennusteen kynnysarvo, jonka ylittyessä uusien tunnelien on oltava kaksoistunneleita, on nostettu 10 000 ajoneuvoon päivää ja kaistaa kohti. - Liikenteelle varattuja kaistoja on oltava sama määrä tunnelissa ja sen ulkopuolella. - Yli 5 prosentin kaltevuutta ei sallita, paitsi jos muu ratkaisu ei ole mahdollinen maantieteellisistä syistä. - Poistumisteille, ilmanvaihtojärjestelmille, valaistukselle, sähkön toimitukselle, jalkakäytäville ja valvomoille vahvistetaan uudet määritelmät ja tiukemmat vaatimukset. - Säännöt vaihtelevat riippuen siitä, koskevatko ne uusia tunneleita vai olemassa olevia tunneleita. Tämä koskee esimerkiksi palosammuttimilla varustettujen hätäasemien sekä vesipostien välimatkaa, jotka on korotettu 250 metriin olemassa olevissa tunneleissa. - Hallintoviranomaisen ja turvallisuusvastuuhenkilön vastuulla olevien tehtävien kuvauksia on tiivistetty ja ne on siirretty 4 (hallintoviranomainen) ja 6 artiklaan (turvallisuusvastuuhenkilö), tämän rajoittamatta 7 artiklaan liittyvän toimituksellisen varauksen soveltamista. - Pelastuspalvelujen saapumisaika eli enintään 10 minuuttia hälytyksen tekemisestä tunneleissa, jotka ovat pisimpiä ja joissa liikenteen määrä on suurin, korvataan lausekkeella, jonka mukaan saapumisaika on minimoitava ottaen huomioon paikalliset olosuhteet. Tämä hyväksytään edellyttäen, että tarkistukseen tehdään toimituksellisia muutoksia. - Velvoite tyhjentää raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen lisäpolttoainesäiliöt ennen tunneliin ajamista on poistettu. Liite II Tarkistukset 74 ja 75, joissa selvennetään turvallisuusvastuuhenkilön vastuualueita, hyväksytään 7 artiklaan liittyvällä toimituksellisella varauksella. Koko tekstin johdonmukaisuuden säilyttämiseksi liite II on muutettu siten, että se on yhtenäinen asiantuntijoiden työn viimeisimpien tulosten kanssa (katso myös johdanto-osan 10 kappale). Liite III Tarkistuksissa 77 ja 78 yhtenäistetään liite III asiantuntijoiden neuvostossa ja YK:n Euroopan talouskomissiossa tekemän työn tulosten kanssa. Koska tarkistukset ovat komission alkuperäisen ehdotuksen mukaisia, ne hyväksytään periaatteessa riippuen neuvoston antaman, hieman erilaisen lopullisen sanamuodon hyväksymisestä. Johdonmukaisuuden säilyttämiseksi liite III on yhtenäistetty asiantuntijoiden työn viimeisimpien tulosten kanssa. 3. Hylättyjä tarkistuksia koskevat huomautukset Tarkistuksessa 1 viitataan kuljettajan ratkaisevaan rooliin onnettomuuksien ennalta ehkäisemisessä. Komissio on samaa mieltä näkökohdan merkityksestä, ja kysymys on itse asiassa otettu vastikään huomioon 15. heinäkuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/59/EY, jossa maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien koulutus tehdään pakolliseksi. Tätä tarkistusta ei kuitenkaan voida muodollisesti sisällyttää tähän direktiiviin, jonka tavoite on erilainen. Tarkistuksessa 3 kehotetaan tutkimaan, missä määrin direktiivissä edellytetyt rakenteelliset muutostyöt voidaan rahoittaa Euroopan laajuisen maantieverkon budjetista. Kun otetaan huomioon niiden töiden korkeat kustannukset, jotka ovat tarpeen direktiivin vaatimusten täyttämiseksi, rahoitusta koskeva kysymys on ratkaisevan tärkeä. Euroopan unioni pystyy osallistumaan rahoitukseen kuten myös jäsenvaltiot, tunnelin hallinnoijat ja itse käyttäjät tietullien muodossa. Euroopan unionin antaman TEN-budjettiin perustuvan rahoituksen on joka tapauksessa täytettävä tuen antamista koskevat yleiset säännöt, joista päätettiin muun muassa suuntaviivojen vastikään toteutetun tarkistuksen yhteydessä. Kysymys ei kuitenkaan kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, eikä tarkistusta voida hyväksyä. Tarkistus 4 koskee direktiivin nopeaa käyttöönottoa myös uusissa jäsenvaltioissa. Komissio aikoo saattaa direktiivin osaksi yhteisön säännöstöä, jota on sovellettava liittymisestä lähtien, koska kyseiset maat ovat osallistuneet direktiivin valmistelutyöhön toukokuusta 2003. Näin ollen uusiin jäsenvaltioihin sovelletaan samoja edellytyksiä kuin nykyisiin jäsenvaltioihinkin. Muodollisesti komissio katsoo, että yleisen käytännön mukaan jäsenvaltioita on kohdeltava tasavertaisesti, eikä tätä ole tarpeen painottaa. Tarkistuksessa 6 muutetaan 1 artiklan sanamuotoa sen osoittamiseksi, että direktiivillä pyritään saavuttamaan asianmukainen turvallisuuden taso tunneleissa. Tämä eroaa komission alkuperäisestä tarkoituksesta, joka on turvallisuuden yhdenmukaisen vähimmäistason vahvistaminen ja lisätoimenpiteiden toteuttaminen jäsenvaltioiden toimesta tietyissä direktiivissä määritellyissä tapauksissa tai jäsenvaltioiden omasta aloitteesta. Vastuu sen arvioimisesta, onko turvallisuuden asianmukainen taso saavutettu, jää edelleen viime kädessä jäsenvaltioille, koska yleisessä direktiivissä on mahdotonta ottaa täysin huomioon kaikkia tietyn tunnelin turvallisuuteen vaikuttavia tekijöitä. Tarkistuksessa 15 edellytetään yhden tarkastuslaitoksen nimeämistä silloin, kun tunneli sijaitsee kahden jäsenvaltion alueella. Ehdotuksen mukaan vain yhden elimen pitäisi olla vastuussa tällaisten tunnelien käytöstä. Kun otetaan huomioon hallintoviranomaisen - ja kun kyseessä on kahden jäsenvaltion alueella sijaitseva tunneli, hallintoviranomaisia on periaatteessa kaksi - tukena toimivan tarkastuslaitoksen tarjoaman avun rajallinen määrä, ei ole olennaisen tärkeää, että tarkastuslaitoksia olisi vain yksi. Jos kahden jäsenvaltion tarkastuslaitokset päätyvät tarkastuksen kuluessa erilaisiin tuloksiin, tunnelin käytöstä vastuussa olevan elimen on sovellettava kaikkia tulosten seurauksena syntyviä vaatimuksia. Tarkistuksissa 16, 17, 18, 61, 72, 73 ja 74 korvataan ilmaisu "tunnelin hallinnoija" jolle annetaan valvova rooli sen sijaan, että elin olisi suoraan vastuussa turvallisuusnäkökohtien täytäntöönpanosta. Näillä tarkistuksilla kyseenalaistetaan koko periaate, jonka mukaan vastuualueet on jaettu toiminnan eri tasojen välillä, mikä on yksi tämän direktiivin tavoitteista. Parlamentin tarkistukset johtaisivat näiden tasojen uudelleenjärjestelyyn, mikä ei ole komission mielestä tarpeen halutun tavoitteen saavuttamiseksi. Tarkistuksissa 19 ja 20 pyritään pääsemään eroon tunnelin hallinnoijan velvoitteesta toimittaa kaikki vaaratilanteita tai onnettomuuksia koskevat raportit tunnelin turvallisuusvastuuhenkilölle. Tarkistukset ovat yhteydessä parlamentin ehdottamaan turvallisuusvastuuhenkilön, josta tulisi turvallisuuskoordinoija, tehtävien uudelleenmäärittelyyn. Turvallisuuskoordinointi antaa ymmärtää, että turvallisuuskoordinoijalla on määräysvalta pelastuspalveluihin nähden, mikä ei toiminnallisesti ole mahdollista. On parempi komission ehdotuksen mukaisesti määritellä turvallisuusvastuuhenkilölle täsmälliset ja rajoitetut tehtävät, joiden suorittamisesta hän on vastuussa tunnelin hallinnoijasta täysin riippumattomana. Tarkistus 64 liittyy vaarallisten aineiden kuljetukseen käytettäville ajoneuvoille tiedottamista ja niiden tunneleihin pääsyä koskeviin edellytyksiin. Vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä Euroopan talouskomission asiantuntijaryhmä on antanut näistä säännöksistä lausuntonsa. Tämän ryhmän ehdottama teksti on hyväksyttävä. Se esimerkiksi täyttää Euroopan parlamentin esittämät liikennemerkkejä koskevat toiveet. Tarkistukset 66 ja 68 liittyvät turvallisiin etäisyyksiin ajoneuvojen välillä ja kaistojen sulkemiseen kaupunkitunneleissa. Alkuperäisessä ehdotuksessa määritellään, että etäisyyden edellä kulkevaan ajoneuvoon on oltava vähintään 50 metriä (100 metriä raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen osalta). Ensimmäisen tarkistuksen mukaan näitä etäisyyksiä on noudatettava, kun ajetaan suurimmalla sallitulla nopeudella. Toisessa tarkistuksessa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus myöntää kaupunkitunneleita koskeva poikkeus, jotta ajoneuvojen välistä vähimmäisetäisyyttä voidaan pienentää. Komissio on tietoinen siitä, että alhaisilla nopeuksilla ajoneuvojen välistä 100 metrin etäisyyttä on vaikea soveltaa ja että seurauksena saattaisi olla liikenneruuhkien lisääntyminen raskaasti liikennöityjen tunnelien läheisyydessä. Jotta kuitenkin varmistetaan, että rajoitusta ei sidota ainoastaan suurimpaan sallittuun nopeuteen, komissio ehdottaa rajoituksen ilmaisemista siten, että on säilytettävä etäisyys, joka on sama kuin ajoneuvon kahdessa sekunnissa kulkema matka. Tämä sallii ajoneuvojen väliset lyhyemmät etäisyydet ruuhka-alttiissa kaupunkitunneleissa sekä vastaa turvallisuuteen liittyviä erityistarpeita ja täyttää liikenteen asettamat vaatimukset. Mitä tulee kaistojen sulkemiseen onnettomuustilanteissa, liitteessä I olevan 3.4 kohdan uusi sanamuoto sallii useat tekniset mahdollisuudet, jotka tekevät kaupunkitunneleita koskevan poikkeuksen tarpeettomaksi. Tarkistuksessa 67 jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan käyttöön liikennettä ohjaavia toimenpiteitä, jotka lisäävät tunnelien turvallisuutta. On totta, että tunnelien turvallisuutta voidaan tehostaa liikennetoimintojen, erityisesti tavaraliikenteen, optimoinnilla laajassa maantieteellisessä mittakaavassa. Ehdotetussa säännöksessä mukaan tulee kuitenkin muitakin toimijoita kuin ne, joita direktiivi koskee, eikä säännöstä voida ottaa käyttöön tässä yhteydessä. Tarkistuksessa 76 kavennetaan tunnelien liikennemerkkejä koskevassa liitteessä III ajoväylän tunnelin seinistä erottavan viivan leveys 30:stä 25 cm:iin. Ehdotuksessa esitetty viivan leveys, joka on kansainvälisen standardin mukainen, on kuitenkin säilytettävä. 2002/0309 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI Euroopan laajuisen maantieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL , , s. . ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL , , s. . ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL , , s. . noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [4], [4] EYVL , , s. . sekä katsovat seuraavaa: (1) Valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika [5] komissio ilmoittaa tekevänsä ehdotuksen Euroopan laajuiseen maantieverkkoon kuuluvien tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista. [5] Komission valkoinen kirja 12 syyskuuta 2001 Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika, KOM(2001) 370. (2) Liikennejärjestelmä, erityisesti yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY [6] määritelty Euroopan laajuinen liikenneverkko, on ensiarvoisen tärkeä Euroopan yhdentymisen tukemiseksi ja Euroopan kansalaisten hyvinvoinnin korkean tason varmistamiseksi. Euroopan yhteisön vastuulla on taata turvallisuuden, palvelun ja mukavuuden korkea, yhtenäinen ja pysyvä taso Euroopan laajuisessa maantieverkossa. [6] EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 1346/2001/EY (EYVL L 185, 6.7.2001, s. 1). (3) Yli 500 metrin pituiset tunnelit ovat tärkeitä rakenteita, jotka helpottavat yhteydenpitoa Euroopan suurien alueiden välillä ja joilla on ratkaiseva osuus alueellisten talouksien toiminnassa ja kehityksessä. (4) Eurooppa-neuvosto on eri yhteyksissä ja erityisesti Laekenissa 14 ja 15 päivänä joulukuuta 2001 pitämässään huippukokouksessa korostanut, miten tärkeää on nopeasti toteuttaa tunnelien turvallisuutta parantavia toimenpiteitä. (5) Zürichissä 30 päivänä marraskuuta 2001 kokoontuneet Italian, Itävallan, Ranskan, Saksan ja Sveitsin liikenneministerit antoivat yhteisen julistuksen, jossa suositellaan pitkien tunnelien turvallisuuden parantamiseksi annettuja viimeisimpiä yhdenmukaistettuja vaatimuksia koskevan kansallisen lainsäädännön yhtenäistämistä. (6) Ehdotetun toiminnan tavoitetta, joka on kaikkien Euroopan kansalaisten turvallisuuden korkean, yhtenäisen ja pysyvän tason saavuttaminen maantieliikenteen tunneleissa, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan edellytetyn yhdenmukaistamisen tason vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. (7) Tunneleissa viime aikoina tapahtuneet onnettomuudet korostavat tunnelien inhimillistä, taloudellista ja kulttuurista merkitystä. (8) Jotkin tunnelit Euroopassa, jotka otettiin käyttöön kauan aikaa sitten, on suunniteltu aikana, jona tekniset mahdollisuudet ja liikenneolosuhteet poikkesivat suuresti nykyisistä. Turvallisuustasot ovat siis erilaisia ja niitä on parannettava. (9) Tunnelien turvallisuus edellyttää toimenpiteitä, jotka liittyvät muun muassa tunnelien geometriaan ja suunnitteluun, turvavarusteisiin liikennemerkit mukaan luettuina, liikenteen hallintaan, pelastuspalvelujen koulutukseen, vaaratilanteiden hallintaan, tunneleissa käyttäytymistä koskevaan käyttäjille suunnattuun tiedotukseen sekä tehokkaampaan yhteydenpitoon vastuullisten viranomaisten ja pelastuspalvelujen, kuten poliisin, palolaitoksen ja pelastuspartioiden, välillä. (10) Tämän direktiivin mukaiset parannukset parantavat kaikkien käyttäjien, myös vammaisten, turvallisuusolosuhteita. Koska vammaisten on kuitenkin vaikeampi päästä turvaan hätätilanteissa, heidän turvallisuutensa olisi otettava erityisesti huomioon. (11) Jotta varmistetaan sovellettavan lähestymistavan tasapainoisuus ja koska toimenpiteiden kustannukset ovat korkeat, olisi vahvistettava vähimmäisturvallisuusvarustus ottaen huomioon kunkin tunnelin tyyppi ja odotettavissa olevan liikenteen määrä. (12) Kansainväliset elimet, kuten Kansainvälinen tiejärjestö ja Euroopan talouskomissio, ovat pitkään antaneet tärkeitä suosituksia maantietunnelien turvallisuusvarusteiden ja liikennesääntöjen parantamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi. Koska suositukset eivät kuitenkaan ole sitovia, kaikki niiden tarjoamat mahdollisuudet voidaan täysimääräisesti hyödyntää ainoastaan, jos suosituksissa esitetyistä vaatimuksista tehdään lainsäädännön kautta pakollisia. (13) Turvallisuuden korkean tason ylläpitäminen edellyttää tunnelien turvallisuusvarusteiden asianmukaista huoltoa. Jäsenvaltioiden välillä olisi järjestelmällisesti vaihdettava tietoja, jotka koskevat nykyaikaisia turvallisuustekniikoita ja onnettomuus- ja/tai vaaratilanteita. (14) Jotta varmistetaan, että tunnelien hallinnoijat soveltavat asianmukaisella tavalla tämän direktiivin vaatimuksia, jäsenvaltioiden olisi nimettävä yksi tai useampia kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason viranomaisia, jotka ovat vastuussa siitä, että kaikki tunnelien turvallisuuteen liittyvät näkökohdat otetaan huomioon. (15) Tämän direktiivin täytäntöönpanon aikataulun olisi oltava joustava ja porrasteinen. Näin mahdollistetaan kiireellisimpien töiden saattaminen loppuun ilman, että aiheutetaan huomattavia häiriöitä liikennejärjestelmässä tai julkisten töiden pullonkauloja jäsenvaltioissa. (16) Olemassa olevien tunnelien kunnostamiskustannukset vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltioiden välillä erityisesti maantieteellisistä syistä, ja jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus jakaa tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi tarvittavat kunnostustyöt ajallisesti, jos tunnelien tiheys niiden alueella ylittää selvästi eurooppalaisen keskiarvon. (17) Kun kyseessä ovat jo käytössä olevat tunnelit tai tunnelit, joita ei ole avattu yleisölle 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus hyväksyä riskien vähentämistä koskevien toimenpiteiden käyttöönotto tämän direktiivin vaatimusten vaihtoehtona silloin, kun tunnelissa ei ole mahdollista toteuttaa rakenteellisia ratkaisuja kohtuullisin kustannuksin. (18) Tekniikan on edelleen kehityttävä tunnelien turvallisuuden parantamiseksi. Olisi otettava käyttöön menettely, jonka avulla komissio voi mukauttaa tämän direktiivin vaatimukset tekniikan kehitykseen. Menettelyä olisi myös käytettävä, kun otetaan käyttöön yhdenmukaistettu riskianalyysimenetelmä. (19) Tämän direktiivin täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset toimenpiteet olisi vahvistettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [7] mukaisesti. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (20) Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle kertomus toimenpiteistä, jotka ne aikovat toteuttaa tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi, jotta työt voidaan sovittaa yhteen yhteisön tasolla liikenteelle aiheutuvien häiriöiden vähentämiseksi, (21) Jäsenvaltioita olisi rohkaistava soveltamaan vastaavia turvallisuusstandardeja alueillaan sijaitseviin maantietunneleihin, jotka eivät kuulu Euroopan laajuiseen maantieverkkoon eivätkä näin ollen tämän direktiivin soveltamisalaan. OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Sisältö ja soveltamisala 1) Tässä direktiivissä vahvistetaan ennaltaehkäisevät toimenpiteet ja toimenpiteet, joilla varmistetaan turvallisuuden vähimmäistaso onnettomuustilanteissa Euroopan laajuisen maantieverkon tunneleissa. 2) Direktiiviä sovelletaan kaikkiin Euroopan laajuisen maantieverkon yli 500 metrin pituisiin käytössä, rakenteilla tai suunnitteluvaiheessa oleviin tunneleihin. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) "Euroopan laajuisella tieverkolla" päätöksen 1692/96/EY liitteessä I olevassa 2 jaksossa määriteltyä ja kartoin kuvattua tieverkkoa. Kartat viittaavat päätöksen tekstissä ja/tai liitteessä II tarkoitettuihin vastaaviin jaksoihin.2) "Pelastuspalveluilla" kaikkia paikallisia palveluja, sekä julkisia että yksityisiä, tai osaa tunnelihenkilöstöstä, jotka toimivat onnettomuustilanteissa, mukaan luettuina poliisi, palolaitos ja pelastuspartiot. 3 artikla Turvallisuustoimenpiteet 1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella sijaitsevat tunnelit täyttävät liitteessä I vahvistetut vähimmäisturvallisuusvaatimukset. 2) Silloin kun tietyt liitteessä I vahvistetut rakenteelliset vaatimukset voidaan täyttää ainoastaan sellaisilla teknisillä ratkaisuilla, jotka ovat huomattavasti kalliimpia kuin vastaavissa uusissa tunneleissa, jäsenvaltiot saavat hyväksyä riskien vähentämistä koskevien toimenpiteiden toteuttamisen kyseisten vaatimusten vaihtoehtona edellyttäen, että vaihtoehtoisilla toimenpiteillä saavutetaan vastaava tai parempi turvallisuustaso. Toimenpiteiden tehokkuus on osoitettava 13 artiklan säännösten mukaisella riskianalyysillä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vaihtoehtona hyväksytyistä riskien vähentämistä koskevista toimenpiteistä ja perusteltava ne. Tätä kohtaa ei sovelleta 7 artiklassa määriteltyihin suunnitteluvaiheessa oleviin tunneleihin. 3) Jäsenvaltiot saavat määritellä tiukemmat vaatimukset edellyttäen, että ne eivät ole ristiriidassa tämän direktiivin vaatimusten kanssa. 4 artikla Hallintoviranomainen 1) Jäsenvaltioiden on nimettävä hallintoviranomainen (hallintoviranomaiset) (jäljempänä "hallintoviranomainen"), joka on vastuussa sen varmistamisesta, että kaikkia tunnelien turvallisuuteen liittyviä näkökohtia noudatetaan, ja joka toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätä direktiiviä noudatetaan. 2) Hallintoviranomainen voidaan nimetä kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla. 3) Kaikki yhden jäsenvaltion alueella sijaitsevat tunnelit ovat yhden hallintoviranomaisen vastuulla. Jos tunneli sijaitsee kahden jäsenvaltion alueella, kumpikin jäsenvaltio saa nimetä tunnelista vastaavan hallintoviranomaisen tai vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot nimeävät yhteisen hallintoviranomaisen. Jos hallintoviranomaisia on kaksi, tunnelien turvallisuuteen liittyville päätöksille, jotka jompikumpi viranomainen tekee käyttäessään tätä koskevia toimivaltuuksiaan ja hoitaessaan tehtäviään, on saatava toisen viranomaisen etukäteissuostumus. (4) Hallintoviranomainen ottaa tunnelit käyttöön liitteen II mukaisesti. (5) Hallintoviranomaisella on valtuudet keskeyttää tunnelin käyttö tai rajoittaa sitä, jos turvallisuusvaatimuksia ei täytetä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden asiaa koskevien järjestelyjen kansallista soveltamista. Hallintoviranomainen määrittelee edellytykset, joiden vallitessa normaaleihin liikenneolosuhteisiin voidaan palata. (6) Hallintoviranomainen varmistaa, että - tunnelit testataan ja tarkastetaan säännöllisesti ja niille laaditaan asianmukaiset turvallisuusvaatimukset, - pelastuspalvelujen kouluttamiseksi ja varustamiseksi laaditaan organisaatio- ja toimintakaaviot (hätätoimintasuunnitelmat mukaan luettuina), - määritellään menettely tunnelin sulkemiseksi välittömästi hätätapauksissa, - tarvittavat toimenpiteet riskien vähentämiseksi pannaan täytäntöön. (7) Mikäli hallintoviranomaisiksi nimetyt elimet olivat olemassa ennen tässä direktiivissä tarkoitettua nimeämistä, kyseiset hallintoviranomaiset saavat edelleen harjoittaa aiempia velvollisuuksiaan edellyttäen, että ne täyttävät tämän direktiivin vaatimukset. 5 artikla Tarkastuselin Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastuselimet toteuttavat tarkastukset, arvioinnit ja testauksen. Hallintoviranomainen voi suorittaa nämä tehtävät . .Kaikkien tarkastuksia, arviointeja ja testauksia suorittavien elinten on oltava erittäin päteviä, niiden menettelyjen korkeatasoisia, ja kyseisten elinten on oltava toiminnallisesti riippumattomia tunnelin hallinnoijasta. 6 artikla Tunnelin hallinnoija 1) Hallintoviranomainen määrittelee kunkin yhden jäsenvaltion alueella sijaitsevan tunnelin, riippumatta siitä, onko se suunnittelu-, rakennus- vai käyttövaiheessa, hallinnoijaksi tunnelin hallinnoinnista kyseisessä vaiheessa vastaavan julkisen tai yksityisen elimen. Hallintoviranomainen voi itse toimia tässä tehtävässä. 2) Kunkin kahden jäsenvaltion alueella sijaitsevan tunnelin osalta kaksi hallintoviranomaista tunnustavat ainoastaan yhden tunnelin toiminnasta vastuussa olevan elimen. 3) Jos tunnelissa on huomattava vaaratilanne tai tapahtuu onnettomuus, tunnelin hallinnoijan on laadittava asiasta raportti. Raportti on toimitettava 7 artiklassa tarkoitetulle turvallisuusvastuuhenkilölle, ja pelastuspalveluille viimeistään kuukauden kuluessa. 4) Jos laaditaan tutkintaraportti, jossa analysoidaan vaaratilanne- tai onnettomuusolosuhteita tai niistä tehtäviä johtopäätöksiä, tunnelin hallinnoijan on toimitettava raportti turvallisuusvastuuhenkilölle ja pelastuspalveluille kuukauden kuluessa siitä, kun on sen itse vastaanottanut. 7 artikla Turvallisuusvastuuhenkilö 1) Tunnelin hallinnoijan on nimitettävä kullekin tunnelille yksi turvallisuusvastuuhenkilö, joka hallintoviranomaisen on etukäteen hyväksyttävä ja joka koordinoi kaikkia ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä ja turvatoimenpiteitä käyttäjien ja käyttöhenkilöstön turvallisuuden varmistamiseksi. Turvallisuusvastuuhenkilö voi olla tunneli- tai pelastuspalveluhenkilöstön jäsen, hänen on oltava riippumaton kaikissa maantietunnelien turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä eikä hän saa ottaa työnantajaltaan ohjeita näissä kysymyksissä. Turvallisuusvastuuhenkilö voi olla vastuussa useammista tunneleista samalla alueella. 2) Turvallisuusvastuuhenkilön tehtävät ja/tai toiminnot ovat seuraavat: (a) varmistaa koordinointi pelastuspalvelujen kanssa ja osallistua toimintamallien laatimiseen, (b) osallistua hätätilannetoimintojen suunnitteluun, täytäntöönpanoon ja arvioimiseen, (c) osallistuminen turvallisuusjärjestelmien määrittelyyn ja rakenteen, laitteistojen ja toiminnan erittelyyn sekä uusissa tunneleissa että olemassa olevien tunnelien muutostöiden yhteydessä, (d) tarkistaa, että käyttö- ja pelastuspalveluhenkilöstö koulutetaan, ja osallistua säännöllisten harjoitusten järjestämiseen, (e) antaa neuvoja tunnelien rakenteen ja laitteistojen käyttöönotossa ja toiminnan käynnistämisessä, (f) tarkistaa, että tunnelin rakenne ja laitteistot huolletaan ja korjataan, (g) osallistua huomattavan vaaratilanteen tai onnettomuuden arviointiin 6 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti. 8 artikla Valvontaviranomaisen ja tarkastus ilmoittaminen Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle hallintoviranomaisen ja tarkastuselimen nimet ja osoitteet 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava näihin tietoihin mahdollisesti myöhemmin tehtävistä muutoksista kolmen kuukauden kuluessa tietojen muuttumisesta. Komissio voi tarvittaessa pyytää jäsenvaltioita toimittamaan lisätietoja kyseisistä organisaatioista. 9 artikla Suunnitteluvaiheessa olevat tunnelit 1) Tunneliin, jonka suunnitelmaa hallintoviranomainen ei ole hyväksynyt 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta, sovelletaan tämän direktiivin vaatimuksia. 2) Tunneli otetaan käyttöön liitteessä II säädetyn menettelyn mukaisesti. 10 artikla Tunnelit, joiden suunnitelmat on hyväksytty mutta joita ei ole vielä avattu 1) Jos tunnelia ei ole avattu yleiselle liikenteelle 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta, hallintoviranomaisen on , täyttääkö tunneli tämän direktiivin vaatimukset. 2) Jos hallintoviranomainen katsoo, että tunneli ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen, se ilmoittaa tunnelin hallinnoijalle, että on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin turvallisuuden parantamiseksi ja ilmoittaa tästä turvallisuusvastuuhenkilölle. 3) Tämän jälkeen tunneli otetaan käyttöön liitteessä II säädetyn menettelyn mukaisesti. 11 artikla Jo käytössä olevat tunnelit 1) Jos tunneli on ollut avoinna yleiselle liikenteelle alle 18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta, hallintoviranomaisen on 30 kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta arvioitava, täyttääkö tunneli liitteen I vaatimukset, ja tarvittaessa esitettävä tunnelin hallinnoijalle suunnitelma tunnelin mukauttamisesta tämän direktiivin vaatimuksiin. 2) Tunnelin hallinnoijan on tarvittaessa esitettävä hallintoviranomaiselle suunnitelma tunnelin mukauttamisesta tämän direktiivin säännöksiin sekä ilmoitettava korjaavista toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa. 3) Hallintoviranomainen hyväksyy korjaavat toimenpiteet tai pyytää, että niihin tehdään muutoksia. 4) Tämän jälkeen tunneli otetaan uudelleen käyttöön liitteessä II säädetyn menettelyn mukaisesti. 5) Jäsenvaltioiden on toimitettava kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta komissiolle raportti siitä, miten ne aikovat täyttää tämän direktiivin vaatimukset, sekä suunnitelluista toimenpiteistä ja tarvittaessa seurauksista, joita aiheutuu tunneleihin johtavien tärkeimpien teiden avaamisesta tai sulkemisesta. Jotta liikenteelle aiheutuisi mahdollisimman vähän häiriöitä Euroopan tasolla, komissio voi esittää huomautuksensa niiden töiden aikataulusta, joiden tarkoituksena on varmistaa, että tunnelit ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaisia. 6) Tunnelien kunnostustöissä on noudatettava aikataulua, jonka kesto on enintään kymmenen vuotta. Kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta vähintään 10 prosenttia kunkin jäsenvaltion kaikista käytössä olevista tunneleista, kuuden vuoden kuluessa 50 prosenttia kaikista käytössä olevista tunneleista ja kymmenen vuoden kuluessa 100 prosenttia kaikista käytössä olevista tunneleista on oltava tämän direktiivin vaatimusten mukaisia. 7) Jos olemassa olevien tunnelien kokonaispituus jaettuna jäsenvaltion alueella sijaitsevan Euroopan laajuisen maantieverkon osuuden kokonaispituudella ylittää eurooppalaisen keskiarvon, jäsenvaltio voi pidentää edellä olevassa kohdassa esitettyjä ajanjaksoja 50 prosentilla. 12 artikla Määräaikaistarkastukset 1) sen varmistamiseksi, että kaikki tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat tunnelit ovat direktiivin säännösten mukaisia. 2) Saman tunnelin kahden peräkkäisen tarkastuksen väli saa olla enintään kuusi vuotta. 3) Jos hallintoviranomainen tarkastusraportin perusteella katsoo, että tunneli ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen, se ilmoittaa tunnelin hallinnoijalle ja turvallisuusvastuuhenkilölle, että on toteutettava toimenpiteitä tunnelin turvallisuuden parantamiseksi. Hallintoviranomainen määrittää tunnelin toiminnan jatkamisen tai tunnelin uudelleen käyttöön ottamisen edellytykset, joita sovelletaan, kunnes korjaavat toimenpiteet on toteutettu, sekä mahdolliset muut asiaa koskevat rajoitukset tai edellytykset. 4) Mikäli korjaaviin toimenpiteisiin sisältyy tunnelin rakenteeseen tai käyttöön tehtäviä merkittäviä muutoksia, on toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen tunnelille myönnettävä uusi lupa toimintaan liitteessä II säädetyn menettelyn mukaisesti. 13 artikla Riskianalyysi 1) Riskianalyysit suorittaa elin, jonka toiminta on tunnelin hallinnoijasta toiminnallisesti riippumatonta, hallintoviranomaisen pyynnöstä ja sen vastuulla. Riskianalyysin sisältö ja tulokset on sisällytettävä hallintoviranomaiselle toimitettaviin turvallisuusasiakirjoihin. Riskianalyysissä analysoidaan määrätyn tunnelin riskit ottaen huomioon kaikki suunnitteluun liittyvät tekijät ja liikenneolosuhteet, jotka vaikuttavat turvallisuuteen, eli liikenneominaisuudet, tunnelin pituus, liikenteen tyyppi ja tunnelin geometria sekä raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen määrällinen ennuste päivää kohti. 2) Jäsenvaltion on varmistettava, että kansallisella tasolla käytetään yksityiskohtaisia ja selkeästi määritettyjä menetelmiä, jotka vastaavat parhaita käytäntöjä, ja ilmoitettava sovellettavista menetelmistä komissiolle, joka saattaa nämä tiedot muiden jäsenvaltioiden käytettäviksi sähköisessä muodossa. 3) Komission on laadittava kertomus jäsenvaltioissa sovellettavista käytännöistä viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulon jälkeen. Komissio tekee tarvittaessa yhteisen ja yhdenmukaistetun riskianalyysimenetelmän hyväksymistä koskevia ehdotuksia 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 14 artikla Innovatiivisia tekniikoita koskeva poikkeus 1) Jotta mahdollistetaan innovatiivisten turvallisuusvarusteiden asentaminen tai sellaisten innovatiivisten turvallisuusmenettelyjen käyttö, jotka tarjoavat vastaavan tai korkeamman suojelun tason kuin tässä direktiivissä määritellyt nykyiset tekniikat, hallintoviranomainen voi myöntää poikkeuksen tämän direktiivin vaatimusten täyttämisestä tunnelin hallinnoijan pyynnöstä, jonka tueksi esitetään asianmukaiset asiakirjat. 2) Jos hallintoviranomainen aikoo myöntää poikkeuksen, jäsenvaltion on ensin toimitettava komissiolle poikkeushakemus, joka sisältää alkuperäisen pyynnön ja tarkastuslaitoksen lausunnon. 3) Komissio antaa vastauksen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Jos päätös on kielteinen, hallintoviranomainen ei myönnä poikkeusta. 15 artikla Mukauttaminen tekniikan kehitykseen Komissio mukauttaa tämän direktiivin liitteet tekniikan kehitykseen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 16 artikla Komiteamenettely 1) Komissiota avustaa näissä tehtävissä komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2) Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 3) Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta. 4) Komitea vahvistaa oman työjärjestyksensä. 17 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1) Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [18 kuukautta sen jälkeen, kun direktiivi on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä]. Jäsenvaltioiden on välittömästi toimitettava komissiolle kyseiset säädöstekstit sekä mainittujen säädösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko. 2) Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot säätävät siitä, miten viittaukset tehdään. 18 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 19 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Puheenjohtaja LIITE I 3 artiklassa tarkoitetut turvallisuustoimenpiteet 1. Perusta turvallisuustoimenpiteitä koskevien päätösten tekemiselle 1.1 Turvallisuusparametrit 1.1.1 Tunneleissa toteutettavien turvallisuustoimenpiteiden on perustuttava kaikkien infrastruktuuria, käyttöhallintoa, käyttäjiä ja ajoneuvoja koskevien näkökohtien järjestelmälliseen tarkasteluun. 1.1.2 Seuraavat parametrit on otettava huomioon: - tunnelin pituus - tunnelikäytävien lukumäärä - kaistojen lukumäärä - tunnelin poikkileikkauksen geometria - vertikaalinen ja horisontaalinen linjaus - rakennetyyppi - yksi- tai kaksisuuntainen liikenne - liikenteen määrä käytävää kohden (sen ajallinen jakautuminen mukaan lukien) - (päivittäinen tai kausittainen) ruuhkautumisriski - pelastuspalvelujen tunneliin pääsyn vaatima aika - raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen esiintyminen ja prosenttiosuus - vaarallisten aineiden tiekuljetusten esiintyminen, prosenttiosuus ja laji - tunneliin johtavien teiden luonne - kaistan leveys - nopeutta koskevat näkökohdat - maantieteellinen ja meteorologinen ympäristö. 1.1.3 Kun tunnelilla on jokin vaatimuksista merkittävästi poikkeava erityisominaisuus edellä mainittujen parametrien osalta, on tehtävä 13 artiklan mukainen riskianalyysi sen määrittämiseksi, tarvitaanko lisää turvallisuustoimenpiteitä ja/tai täydentäviä varusteita tunnelin turvallisuuden korkean tason varmistamiseksi. Riskianalyysissa on otettava huomioon tunnelin käyttövaiheen aikana mahdolliset onnettomuudet, jotka selvästi vaikuttavat tienkäyttäjien turvallisuuteen tunneleissa, sekä niiden mahdollisten vaikutusten luonne ja laajuus. 1.2 Vähimmäisvaatimukset 1.2.1 Ainakin seuraavissa kohdissa edellytettävät turvallisuustoimenpiteet on pantava toimeen kaikkien direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tunnelien turvallisuuden vähimmäistason varmistamiseksi. Rajoitetut poikkeukset näistä vaatimuksista voidaan sallia, edellyttäen että seuraava menettely on saatettu päätökseen: Jäsenvaltioiden tai hallintoviranomaisen on toimitettava komissiolle seuraavia seikkoja koskevat tiedot: - suunniteltujen rajoitettujen poikkeusten laatu; - suunniteltujen rajoitettujen poikkeusten perusteena olevat pakottavat syyt; - vaihtoehtoiset riskien vähentämistä koskevat toimenpiteet, joita on tarkoitus käyttää tai tehostaa vähintään vastaavan turvallisuustason varmistamiseksi, mukaan lukien asianmukaisen riskianalyysin muodossa esitettävät todisteet tästä. Komissio toimittaa rajoitettua poikkeusta koskevan hakemuksen jäsenvaltioille mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa sen vastaanottamisesta. Jos komissio tai jäsenvaltiot eivät ole ilmoittaneet vastustavansa hakemusta kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on vastaanottanut pyynnön, rajoitettu poikkeus katsotaan hyväksytyksi ja komissio ilmoittaa asiasta kaikille jäsenvaltioille. Jos hakemusta vastustetaan, komissio tekee ehdotuksen 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Jos päätös on kielteinen, lupaa rajoitettuun poikkeukseen ei myönnetä. 1.2.2 Kaikkien tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tunnelien käytön yhdenmukaistamiseksi seuraavissa kohdissa esitetyistä vaatimuksista ei saa poiketa tunnelin käyttäjiä varten suunniteltujen turvajärjestelyjen osalta (hätäasemat, opasteet, pysähtymispaikat, varauloskäynnit ja tarvittaessa toistuvat radiolähetykset). 1.3 Liikenteen määrä 1.3.1 Kun tässä liitteessä mainitaan "liikenteen määrä", sillä tarkoitetaan tunnelin vuotuista keskimääräistä päiväliikennettä kaistaa kohti. Liikenteen määrää määritettäessä kukin moottoriajoneuvo lasketaan yhdeksi yksiköksi. 1.3.2 Jos yli 3,5 tonnin painoisten raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen osuus vuotuisesta keskimääräisestä päiväliikenteestä on yli 15 prosenttia tai jos kausiluonteinen päiväliikenne on selvästi vuotuista keskimääräistä päiväliikennettä vilkkaampaa, lisäriski arvioidaan ja otetaan huomioon lisäämällä tunnelin liikenteen määrää seuraavien kohtien soveltamista varten. 2. Infrastruktuuriin liittyvät toimenpiteet 2.1 Tunnelikäytävien ja kaistojen lukumäärä 2.1.1 Liikenteen määrän ja turvallisuuden on oltava tärkeimmät perusteet päätettäessä, rakennetaanko yksi- vai kaksikäytäväinen tunneli, ja huomioon on otettava myös muita näkökohtia kuten raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen prosenttiosuus, tunnelin kaltevuus ja pituus. 2.1.2 Joka tapauksessa jos suunnitteluvaiheessa olevan tunnelin 15 vuoden ennuste osoittaa, että liikenteen määrä ylittää 10 000 ajoneuvoa päivässä kaistaa kohti, on kaksoistunnelin, jossa liikenne on yhdensuuntaista, oltava rakennettu siihen ajankohtaan mennessä, jolloin tämä määrä ylittyy. 2.1.3 Hätäkaistaa lukuun ottamatta kaistoja on oltava yhtä monta sekä tunnelin sisällä että sen ulkopuolella. Kaistojen lukumäärän muutokset on toteutettava riittävän etäällä tunnelin suuaukosta. Kyseisen etäisyyden on vastattava vähintään etäisyyttä, jonka ajoneuvo etenee suurimmalla sallitulla nopeudella 10:ssä sekunnissa. Jos tätä etäisyyttä ei voida noudattaa maantieteellisten seikkojen vuoksi, turvallisuuden takaamiseksi on toteutettava lisätoimenpiteitä ja/tai tehostettuja toimenpiteitä. 2.2 Tunnelin rakenteelliset ominaisuudet 2.2.1 Turvallisuus on otettava erityisesti huomioon suunniteltaessa tunnelin poikkileikkauksen muotoa sekä tunnelin ja siihen johtavien teiden vaaka- ja pystylinjauksia, koska nämä tekijät vaikuttavat laajalti onnettomuuksien todennäköisyyteen ja vakavuuteen. 2.2.2 Yli 5 prosentin pitkittäissuuntaista kaltevuutta ei saa sallia uusissa tunneleissa, paitsi jos se on ainoa mahdollisuus maantieteellisten seikkojen vuoksi. 2.2.3 Jos tunnelin kaltevuus on yli 3 prosenttia, turvallisuuden varmistamiseksi on toteutettava lisätoimenpiteitä ja/tai tehostettuja toimenpiteitä riskianalyysin perusteella. 2.2.4 Jos hitaalle liikenteelle tarkoitetun kaistan leveys on alle 3,5 metriä ja raskaat tavarankuljetusajoneuvot ovat sallittuja, turvallisuuden varmistamiseksi on toteutettava lisätoimenpiteitä ja/tai tehostettuja toimenpiteitä riskianalyysin perusteella. 2.3 Varakäytävät ja -uloskäynnit 2.3.1 Uusissa tunneleissa, joissa ei ole hätäkaistaa, on suunnitteluvaiheessa varattava joko korotettuja tai korottamattomia varakävelyteitä, joita tunnelin käyttäjät voivat käyttää ajoneuvon rikkoutuessa tai onnettomuuden sattuessa. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos se on tunnelin rakenneominaisuuksien vuoksi mahdotonta tai suhteettoman kallista ja jos tunneli on yksisuuntainen ja siinä on pysyvä valvonta- ja kaistansulkujärjestelmä. 2.3.2 Nykyisissä tunneleissa, joissa ei ole hätäkaistaa eikä varakävelytietä, on toteutettava lisätoimenpiteitä ja/tai tehostettuja toimenpiteitä turvallisuuden huomioon ottamiseksi. 2.3.3 Varauloskäynnit mahdollistavat tunnelin käyttäjien poistumisen tunnelista ilman ajoneuvojaan ja pääsyn turvaan onnettomuuden tai tulipalon sattuessa, jonka lisäksi pelastuspalvelujen on päästävä jalan tunneliin. Esimerkiksi voidaan rakentaa seuraavanlaisia varauloskäyntejä: - suora pääsy tunnelista ulos - tunnelikäytävien välisiä poikittaisia yhdystunneleita, - uloskäyntejä turvakäytävään - tunnelikäytävästä erillään olevia turvapaikkoja poistumisteineen. 2.3.4 Turvapaikkoja, joista ei pääse ulos johtavalle poistumistielle, ei saa rakentaa. 2.3.5 Varauloskäyntejä on rakennettava, jos asiaankuuluvia riskejä koskeva analyysi, jossa otetaan huomioon myös savun laajenemis- ja leviämisvauhti paikallisissa olosuhteissa, osoittaa, että ilmanvaihto ja muut turvamääräykset eivät riitä takaamaan tienkäyttäjien turvallisuutta. 2.3.6 Joka tapauksessa uusiin tunneleihin on rakennettava varauloskäyntejä, jos liikenteen määrä ylittää 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti. 2.3.7 Yli 1000 metrin pituisissa olemassa olevissa tunneleissa, joiden liikenteen määrä ylittää 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti, uusien varauloskäyntien rakentamisen toteutettavuus ja tehokkuus on arvioitava. 2.3.8 Jos varauloskäyntejä rakennetaan, kahden varauloskäynnin välinen etäisyys saa olla enintään 500 m. 2.3.9 Savun ja kuumuuden leviäminen varauloskäynnin takana sijaitseviin varakäytäviin on estettävä asianmukaisilla keinoilla kuten ovilla, jotta tunnelin käyttäjät voivat päästä turvallisesti ulos ja pelastuspalvelut pääsevät tunneliin. 2.4 Pelastuspalvelujen pääsy tunneliin 2.4.1 Kaksikäytäväisissä tunneleissa, joissa käytävät ovat samalla tasolla tai lähes samalla tasolla, pelastuspalvelujen käytettävissä on oltava yhdysteitä enintään 1500 metrin välein. 2.4.2 Aina kun se on maantieteellisesti mahdollista, keskialue (keskikaista) on voitava ylittää kaksi- tai monikäytäväisen tunnelin jokaisen suuaukon edessä. Tämän toimenpiteen ansiosta pelastuspalvelut pääsevät välittömästi kumpaankin käytävään. 2.5 Pysähtymispaikat 2.5.1 Uusiin kaksisuuntaisiin tunneleihin, joiden pituus on yli 1500 metriä ja joiden liikennetiheys on yli 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti, on rakennettava pysähtymispaikkoja enintään 1000 metrin välein, jos hätäkaistoja ei ole. 2.5.2 Olemassa olevien kaksisuuntaisten tunneleiden osalta, joiden pituus on yli 1500 metriä ja joiden liikennetiheys on yli 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti ja joissa ei ole hätäkaistoja, pysähtymispaikkojen rakentamisen toteutettavuus ja tehokkuus on arvioitava. 2.5.3 Pysähtymispaikkoja ei tarvitse rakentaa, jos se on tunnelin rakenneominaisuuksien vuoksi mahdotonta tai suhteettoman kallista ja jos ajokelpoisen tunneliosuuden kokonaisleveys korotettuja osia ja tavanomaisia ajokaistoja lukuun ottamatta on vähintään yhden tavallisen ajokaistan levyinen. 2.5.4 Pysähtymispaikoilla on oltava hätäasema. 2.6 Viemäröinti 2.6.1 Tunneleissa, joissa vaarallisten aineiden kuljetus on sallittu, tulenarat ja myrkylliset nesteet on voitava poistaa hyvin suunniteltujen, tunnelien poikkileikkauksiin sijoitettujen kourujen tai muiden toimenpiteiden kautta. Lisäksi on suunniteltava ja pidettävä kunnossa viemäröintijärjestelmä, jolla estetään tulen sekä tulenarkojen ja myrkyllisten nesteiden leviäminen käytävään ja käytävien välille. 2.6.2 Jos näitä vaatimuksia ei voida täyttää olemassa olevien tunneleiden osalta tai jos se on suhteettoman kallista, tämä on otettava huomioon päätettäessä siitä, voidaanko vaarallisten aineiden kuljetus sallia asianmukaisen riskianalyysin perusteella. 2.7 Rakenteiden palonkestävyys Kaikkien sellaisten tunneleiden päärakenteen riittävä palonkestävyys on varmistettava, joissa paikallinen rakenteen luhistuminen voi johtaa vakaviin seurauksiin, esimerkiksi jos tunnelit ovat veden vallassa tai jos ne voivat aiheuttaa niitä ympäröivien tärkeiden rakenteiden luhistumisen. 2.8 Valaistus 2.8.1 Tunneleihin on asennettava tavanomainen valaistus sen varmistamiseksi, että kuljettajilla on yötä päivää asianmukainen näkyvyys tunnelin sisäänmenoalueella ja tunnelin sisällä. 2.8.2 Tunneleihin on asennettava turvavalaistus, jotta tunnelin käyttäjät näkisivät poistua tunnelista ajoneuvoissaan energiansyötön katketessa. 2.8.3 Tunnelin käyttäjiä varten on asennettava evakuointia varten valaistus, esimerkiksi poistumistien osoittavat merkkivalot korkeintaan 1,5 metrin korkeudelle, jotta he voivat poistua tunnelista hätätilanteessa jalan. 2.9 Ilmanvaihto 2.9.1 Ilmanvaihtojärjestelmän suunnittelussa, rakentamisessa ja toiminnassa on otettava huomioon: - ajoneuvojen päästöjen valvonta normaalissa ja ruuhkaliikenteessä, - ajoneuvojen päästöjen valvonta, kun liikenne on pysähdyksissä jonkin häiriön tai onnettomuuden johdosta, - lämmön ja savun valvonta tulipalon sattuessa. 2.9.2 Mekaaninen ilmanvaihtojärjestelmä on asennettava kaikkiin yli 1000 m pitkiin tunneleihin, joissa liikenteen määrä on yli 2000 ajoneuvoa käytävää kohti. 2.9.3 Tunneleissa, joissa liikenne on kaksisuuntaista ja/tai ruuhkautunutta yksisuuntaista, pitkittäissuuntaista ilmanvaihtoa saa käyttää vain, jos se on 13 artiklan mukaisen riskianalyysin mukaan hyväksyttävää ja/tai toteutetaan erityisiä toimenpiteitä, kuten parannetaan liikenteenhallintaa, lyhennetään varauloskäyntien välisiä etäisyyksiä ja poistetaan savu väliasemilla. 2.9.4 Poikittaisia tai osittain poikittaisia ilmanvaihtojärjestelmiä on käytettävä tunneleissa, joissa edellytetään mekaanista ilmanvaihtojärjestelmää ja joissa ei 2.9.3 kohdan mukaisesti sallita pitkittäissuuntaista ilmanvaihtoa. Tällaisilla järjestelmillä on voitava imeä savu tulipalon syttyessä. 2.9.5 Tunneleissa, joissa on kaksisuuntainen liikenne, joissa liikenteen määrä on yli 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti, jotka ovat yli 3000 m pitkiä ja joissa on valvontakeskus sekä poikittainen tai osittain poikittainen ilmanvaihto, on toteutettava seuraavat toimenpiteet ilmanvaihdon osalta: - on asennettava erikseen tai ryhmissä ohjattavia ilman- ja savunpoistopeltejä, - on seurattava jatkuvasti pitkittäissuuntaista ilmankulkua ja tehtävä tarvittavat muutokset ilmanvaihtojärjestelmän (säätöpellit, tuulettimet jne.) ohjausprosessiin. 2.10 Hätäasemat 2.10.1 Hätäasemiin on tarkoitus sijoittaa erilaisia turvalaitteita kuten hätäpuhelimia ja sammuttimia, mutta niiden ei ole tarkoitus suojella tienkäyttäjiä tulipalolta. 2.10.2 Hätäasema voi olla seinälle asennettu kaappi tai mieluummin seinään tehty syvennys. Hätäasemat on varustettava ainakin hätäpuhelimella ja kahdella palosammuttimella. 2.10.3 Hätäasemia on rakennettava kaikkien suuaukkojen läheisyyteen ja tunnelien sisälle enintään 150 metrin välein uusien tunnelien osalta ja enintään 250 metrin välein olemassa olevien tunnelien osalta. 2.11 Vesihuolto Kaikkiin tunneleihin on järjestettävä vesihuolto. Vesiposteja on oltava tunnelien suuaukkojen läheisyydessä ja tunnelien sisällä enintään 250 metrin välein. Jos vesihuoltoa ei ole, on tarkistettava, että veden riittävyydestä on huolehdittu muulla tavoin. 2.12 Liikennemerkit Tunnelin käyttäjiä varten asennettuja kaikkia turvallisuustoimintoja varten on käytettävä erityisiä merkkejä. Tunneleissa käytettävät liikennemerkit ja kilvet esitetään liitteessä III. 2.13 Valvontakeskus 2.13.1 Valvontakeskus on rakennettava kaikkiin yli 3000 metriä pitkiin tunneleihin, joissa liikenteen määrä ylittää 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti. 2.13.2 Useiden tunnelien valvonta voidaan keskittää yhteen valvontakeskukseen. 2.14 Seurantajärjestelmät 2.14.1 Kaikkiin tunneleihin, joissa on valvontakeskus, on asennettava videoseurantajärjestelmä ja järjestelmä, joka pystyy automaattisesti havaitsemaan liikenteessä esiintyvät vaaratilanteet (kuten pysähtyneet autot) ja/tai tulipalot. 2.14.2 Tunneleihin, joissa ei ole valvontakeskusta, on asennettava automaattisia palonhavaitsemisjärjestelmiä, mikäli savunpoistoon käytettävän mekaanisen järjestelmän toiminta ohjataan erikseen pakokaasujen/päästöjen poistoon käytettävästä automaattisesta järjestelmästä. 2.15 Tunnelin sulkemislaitteet 2.15.1 Kaikkien alle 1000 metriä pitkien tunnelien suuaukkojen eteen on asennettava liikennevalot, jotta tunneli voidaan hätätapauksissa sulkea. Lisäksi voidaan varautua lisävälinein kuten muuttuvanäyttöisin merkein tai puomein sen varmistamiseksi, että sääntöjä noudatetaan. 2.15.2 Kaikkien sellaisten yli 3000 metriä pitkien tunnelien sisäpuolelle, joissa on valvontakeskus ja joissa liikenteen määrä on yli 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti, suositellaan asennettavaksi enintään 1000 metrin välein laitteisto ajoneuvojen pysäyttämiseksi hätätilanteessa. Se koostuisi liikennevaloista ja mahdollisista lisävälineistä kuten kovaäänisistä, muuttuvanäyttöisistä merkeistä ja puomeista. 2.16 Viestintäjärjestelmät 2.16.1 Kaikkiin yli 1000 m pitkiin tunneleihin, joissa liikenteen määrä on yli 2000 ajoneuvoa kaistaa kohti, on asennettava radiolähetyslaitteet pelastuspalveluja varten. 2.16.2 Jos on olemassa valvontakeskus, täytyy olla mahdollista katkaista tunnelin käyttäjille tarkoitettujen mahdollisten radiokanavien lähetykset hätäviestien antamista varten. 2.16.3 Turvapaikat ja muut tilat, joissa evakuoitavien tunnelin käyttäjien on odotettava ennen ulos pääsemistä, on varustettava kovaäänisin käyttäjille annettavia tiedotuksia varten. 2.17 Energiansyöttö ja sähköpiirit 2.17.1 Kaikissa tunneleissa on oltava varavoimanlähde, jolla voidaan varmistaa tunnelin evakuoinnin kannalta välttämättömien turvallisuuslaitteiden toiminta siihen saakka, että kaikki tunnelin käyttäjät ovat poistuneet tunnelista. 2.17.2 Sähkö-, mittaus- ja valvontapiirit on suunniteltava siten, että paikallinen vika, kuten tulipalosta johtuva, ei vahingoita vioittumattomia piirejä. 2.18 Varusteiden palonkestävyys Tunnelin kaikkien varusteiden palonkestävyydessä on otettava huomioon tekniikan mahdollisuudet, ja päämääränä on oltava välttämättömien turvallisuustekijöiden toiminnan varmistaminen palon sattuessa. 2.19 Taulukko, jossa on yhteenveto vähimmäisvaatimuksista Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto edellisissä kohdissa tarkoitetuista vähimmäisvaatimuksista. Vähimmäisvaatimukset on esitetty tämän liitteen varsinaisessa tekstiosassa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 3. Käyttöön liittyvät toimenpiteet 3.1 Käyttöön osoitetut varat Tunnelin käyttö on järjestettävä siten, että tunnelin läpi kulkevan liikenteen jatkuvuus ja turvallisuus voidaan varmistaa. Siihen on osoitettava riittävät varat. Käyttöhenkilökunnalle ja pelastushenkilökunnalle on annettava asianmukainen perus- ja jatkokoulutus. 3.2 Hätätoimintasuunnitelmat Kaikilla tunneleilla on oltava hätätoimintasuunnitelmat. Tunneleille, joiden alku ja loppu ovat eri jäsenvaltioissa, on laadittava yksi yhteinen kahdenvälinen hätätoimintasuunnitelma, jossa kumpikin maa on mukana. 3.3 Tunneleissa suoritettavat työt Kaistojen täydellinen tai osittainen sulkeminen etukäteen suunniteltujen rakennus- tai ylläpitotöiden vuoksi on aina aloitettava jo tunnelin ulkopuolella. Sitä varten voidaan käyttää muuttuvanäyttöisiä merkkejä, liikenneopasteita ja mekaanisia esteitä. 3.4 Onnettomuus- ja häiriötilanteiden hallinta Vakavan onnettomuuden tai häiriön sattuessa kaikki asiaankuuluvat tunnelikäytävät on suljettava liikenteeltä välittömästi. Tämä tehdään käyttämällä suuaukkojen edessä olevia edellä mainittuja varusteita ja asettamalla samanaikaisesti erilaisia muuttuvanäyttöisiä merkkejä, liikenneopasteita ja mekaanisia esteitä tunneliin, jos niitä on käytettävissä, jotta liikenne saadaan kokonaan pysäytetyksi mahdollisimman pian tunnelissa ja sen ulkopuolella. Alle 1000 m:n tunnelit voidaan sulkea muilla keinoilla. Liikenne on ohjattava niin, että vahingoittumattomat ajoneuvot voivat päästä nopeasti ulos tunnelista. Vaaratilanteen ilmaantuessa tunnelissa pelastuspalvelujen saapumisajan on oltava mahdollisimman lyhyt, ja se on mitattava määräaikaisharjoituksissa. Lisäksi aikaa voidaan mitata häiriöiden aikana. Suurissa kaksisuuntaisissa tunneleissa, joissa liikenteen määrä on suuri, on määriteltävä 13 artiklan mukaisella riskianalyysilla, onko pelastuspalvelupartioita sijoitettava tunnelin molempiin päihin. 3.5 Valvontakeskuksen toiminta Kaikissa tunneleissa, joissa edellytetään valvontakeskusta, mukaan lukien ne, jotka alkavat ja loppuvat eri jäsenvaltioissa, on oltava yksi ainoa valvontakeskus, jonka on vastattava täydestä valvonnasta kaiken aikaa. 3.6 Tunnelin sulkeminen Jos tunneli suljetaan (pitkäksi tai lyhyeksi ajaksi), tienkäyttäjille on tiedotettava parhaista vaihtoehtoisista reiteistä helposti saatavilla olevien ilmoitusjärjestelmien avulla. Tällaiset vaihtoehtoiset reitit kuuluvat osana järjestelmällisiin varasuunnitelmiin. Niiden avulla olisi pyrittävä ylläpitämään liikenteen sujuvuus ja vähentämään toissijaisia turvallisuusvaikutuksia ympäröiviin alueisiin mahdollisimman hyvin. Jäsenvaltioiden olisi kaikin kohtuullisin toimin pyrittävä ehkäisemään sellaisten tilanteiden syntyminen, joissa kahden jäsenvaltion alueella sijaitsevaa tunnelia ei voida käyttää huonojen sääolosuhteiden seurausten vuoksi. 3.7 Vaarallisten aineiden kuljetus Vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen pääsyyn tunneleihin on sovellettava seuraavia toimenpiteitä sellaisena kuin ne määritellään vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevassa asiaankuuluvassa eurooppalaisessa lainsäädännössä: - tehdään 13 artiklan mukainen riskianalyysi ennen kuin määritellään tai muutetaan määräyksiä ja edellytyksiä, jotka koskevat vaarallisten aineiden kuljetuksia tunneleissa; - asianmukaiset opasteet sääntöjen painottamiseksi asetetaan ennen viimeistä mahdollista tunnelia edeltävää ulosmenotietä ja tunnelin suuaukkojen luokse. Tällaisia opasteita asetetaan myös aikaisemmin, jotta kuljettavat voivat valita vaihtoehtoisia reittejä; - edellä mainitun riskinarvioinnin perusteella harkitaan tapauskohtaisesti erityisiä operatiivisia toimenpiteitä, joilla on tarkoitus vähentää riskejä ja jotka koskevat kaikkia vaarallisia aineita tunneleissa kuljettavia ajoneuvoja tai osaa niistä (esimerkiksi ilmoittaminen ennen tunneliin saapumista tai kauttakulku saattueina saattoajoneuvoja käyttäen). 3.8 Ohittaminen tunneleissa On suoritettava riskianalyysi, jotta voidaan päättää, pitäisikö raskaille tavarankuljetusajoneuvoille antaa lupa ohituksiin tunneleissa, joissa on enemmän kuin yksi kaista kumpaankin suuntaan. 3.9 Ajoneuvojen välinen etäisyys ja nopeudet Ajoneuvojen sopiva nopeus ja turvaväli ovat erityisen tärkeitä tunneleissa, ja niihin on kiinnitettävä tarkoin huomiota. Tähän kuuluu tunnelinkäyttäjien opastaminen sopivan nopeuden ja turvavälin osalta. Valvontatoimenpiteitä otetaan käyttöön tarvittaessa. Henkilöautolla ajavien tienkäyttäjien olisi normaaleissa olosuhteissa pidettävä edeltävään ajoneuvoon vähintään etäisyyttä, joka vastaa etäisyyttä, jonka ajoneuvo liikkuu kahdessa sekunnissa. Raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen osalta kyseiset etäisyydet olisi kaksinkertaistettava. Jos liikenne tunnelissa pysähtyy, tienkäyttäjien olisi pidettävä edeltävään ajoneuvoon vähintään viiden metrin etäisyyttä, paitsi jos se on mahdotonta hätäpysähdyksen vuoksi. 4. Tiedotuskampanjat Tunnelien turvallisuutta koskevia tiedotuskampanjoita on järjestettävä säännöllisesti, ja ne on toteutettava yhdessä asianomaisten tahojen kanssa kansainvälisten järjestöjen yhdenmukaistettujen ohjeiden perusteella. Tiedotuskampanjoissa on käsiteltävä tienkäyttäjien oikeaa liikennekäyttäytymistä tunneleita lähestyttäessä ja niiden läpi ajettaessa, erityisesti ajoneuvon rikkoutumisen, ruuhkan, onnettomuuksien ja tulipalojen yhteydessä. Käytettävissä olevista turvalaitteista ja oikeasta liikennekäyttäytymisestä tunneleissa on asetettava esille tietoa tienkäyttäjien kannalta sopivissa paikoissa (esimerkiksi levähdyspaikoilla ennen tunneleita, ennen tunnelia liikenteen ollessa pysähtyneenä tai Internetissä). LIITE II Tunnelisuunnitelman hyväksyminen, turvallisuusasiakirjat, tunnelin käyttöönotto, muutokset ja määräaikaisharjoitukset 1. Tunnelisuunnitelman hyväksyminen 1.1 Tämän direktiivin säännöksiä on sovellettava alustavasta suunnitteluvaiheesta lähtien. 1.2 Ennen kuin rakennustyöt aloitetaan, tunnelin hallinnoija kokoaa 2.2 ja 2.3 kohdassa kuvatut suunnitteluvaiheessa olevan tunnelin turvallisuusasiakirjat ja kuulee turvallisuusvastuuhenkilöä. Tunnelin hallinnoija toimittaa suunnitelman hallintoviranomaiselle ja liittää siihen turvallisuusvastuuhenkilön lausunnon ja/tai tarkastusyksikön lausunnon, jos se on saatavilla. 1.3 Asiasta vastaava viranomainen hyväksyy asianmukaisen suunnitelman ja ilmoittaa päätöksestään tunnelin hallinnoijalle ja hallintoviranomaiselle. 2. Turvallisuusasiakirjat 2.1 Tunnelin hallinnoija kokoaa kutakin tunnelia koskevia turvallisuusasiakirjoja ja pitää niitä jatkuvasti ajan tasalla. Tunnelin hallinnoija toimittaa jäljennöksen turvallisuusasiakirjoista turvallisuusvastuuhenkilölle. 2.2 Turvallisuusasiakirjoissa kuvaillaan käyttäjien turvallisuuden takaamiseksi tarvittavat ennalta ehkäisevät ja turvatoimet, joissa otetaan huomioon liikuntarajoitteiset ja vammaiset, tien luonne, tunnelirakenteen ominaisuudet, sen ympäristö, liikenteen luonne ja direktiivin 2 artiklassa kuvattu pelastuspalvelujen toiminta-ala. 2.3 Suunnitteluvaiheessa olevan tunnelin turvallisuusasiakirjoihin kuuluu erityisesti - kuvaus suunnitellusta rakenteesta ja pääsystä siihen sekä tarvittavat kaavakuvat tunnelisuunnitelman ja aiottujen toimintajärjestelyjen ymmärtämiseksi, - liikenne-ennuste, jossa määritellään ja perustellaan vaarallisten aineiden kuljetuksia koskevat tulevat edellytykset, sekä liitteessä I olevassa 3.7 kohdassa edellytetty riskianalyysi, - erityinen vaaroja koskeva tutkimus, jossa kuvaillaan tunnelissa liikkuvien tienkäyttäjien turvallisuuteen selvästi vaikuttavat onnettomuudet, joita voi sattua toimintavaiheessa, sekä onnettomuuksien mahdollisten seurausten luonne ja laajuus; tutkimuksessa on eriteltävä ja perusteltava toimenpiteet, joilla vähennetään onnettomuuksien ja niiden seurausten todennäköisyyttä, - alan asiantuntijan tai järjestön laatima turvallisuuslausunto. Tällainen asiantuntija voisi olla tarkastusyksikkö. 2.4 Käyttöön otettavan tunnelin turvallisuusasiakirjoihin kuuluu suunnitteluvaiheen tunnelia koskevien asiakirjojen lisäksi: - kuvaus organisaatiosta, inhimillisistä ja aineellisista voimavaroista ja tunnelin hallinnoijan antamista ohjeista, joiden tarkoituksena on varmistaa tunnelin toimintakyky ja kunnossapito, - yhdessä pelastuspalvelujen kanssa laadittu hätätilanteita koskeva suunnitelma, jossa otetaan huomioon myös liikuntarajoitteiset ja vammaiset, - kuvaus jatkuvasta palautejärjestelmästä, jonka avulla merkittävät vaaratilanteet ja onnettomuudet voidaan rekisteröidä ja analysoida, 2.5 Toiminnassa olevan tunnelin turvallisuusasiakirjoihin kuuluu myös suunnitteluvaiheen tunnelia koskevien asiakirjojen lisäksi: - raportti ja analyysi tämän direktiivin voimaantulon jälkeen sattuneista merkittävistä vaaratilanteista ja onnettomuuksista, - luettelo suoritetuista turvallisuusharjoituksista ja analyysi niissä opituista asioista. 3. Käyttöönotto 3.1 Uuden tunnelin voi avata yleiselle liikenteelle sen jälkeen, kun hallintoviranomainen on myöntänyt (käyttöönottoa koskevan) luvan jäljempänä selostettavan menettelyn mukaisesti. 3.2 Kyseistä menettelyä sovelletaan myös tunnelin avaamiseen yleiselle liikenteelle silloin, kun rakenteeseen tai toimintatapaan on tehty merkittäviä muutoksia tai kun tunneliin on tehty sellaisia huomattavia muutostöitä, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi johonkin turvallisuusasiakirjojen osaan. 3.3 Tunnelin hallinnoija toimittaa 2.4 kohdassa mainitut turvallisuusasiakirjat turvallisuusvastuuhenkilölle, joka antaa lausuntonsa tunnelin avaamisesta yleiselle liikenteelle. 3.4 Tunnelin hallinnoija toimittaa turvallisuusasiakirjat hallintoviranomaiselle ja liittää mukaan turvallisuusvastuuhenkilön lausunnon. Hallintoviranomainen päättää, salliiko se tunnelin avaamisen yleiselle liikenteelle vai asettaako se avaamiselle joitakin rajoituksia, ja ilmoittaa päätöksestään tunnelin hallinnoijalle. Päätöksen jäljennös toimitetaan pelastuspalveluille. 4. Muutokset 4.1 Tunnelin hallinnoija hakee 3 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti uutta toimintalupaa kaikkien rakenteeseen, varusteisiin tai toimintatapaan tehtävien sellaisten oleellisten muutosten osalta, jotka voivat merkittävästi muuttaa jotakin turvallisuusasiakirjoissa kuvattua osaa. 4.2 Tunnelin hallinnoija ilmoittaa turvallisuusvastuuhenkilölle kaikista muista rakenteeseen ja toimintatapaan tehtävistä muutoksista. Tunnelin hallinnoija toimittaa lisäksi turvallisuusvastuuhenkilölle ennen tunnelin muutostöitä asiakirjat, joissa ehdotukset on esitetty yksityiskohtaisesti. 4.3 Turvallisuusvastuuhenkilö tutkii muutoksen seurauksia ja antaa joka tapauksessa tunnelin hallinnoijalle lausuntonsa. Tunnelin hallinnoija toimittaa jäljennöksen hallintoviranomaiselle ja pelastuspalveluille. 5. Määräaikaisharjoitukset Tunnelin hallinnoijan ja pelastuspalvelujen on järjestettävä yhteistyössä turvallisuusvastuuhenkilön kanssa yhteiset määräaikaisharjoitukset tunnelin henkilöstölle ja pelastuspalveluille. Harjoitusten olisi oltava mahdollisimman todenmukaisia ja vastattava määriteltyjä onnettomuusskenaarioita, olisi tuotettava selviä arviointituloksia, olisi sujuttava niin, että tunneli ei vahingoitu, harjoitukset voidaan toteuttaa osittain myös teoreettisina harjoituksina tai tietokonesimulaatioiden avulla täydentävien tulosten saamiseksi. a) Täysimittaisia harjoituksia mahdollisimman todenmukaisissa olosuhteissa on järjestettävä vähintään joka neljäs vuosi. Tunnelin sulkemista edellytetään vain, jos voidaan toteuttaa hyväksyttävät järjestelyt liikenteen ohjaamiseksi muuta kautta. Lyhyempiä harjoituksia ja/tai simulaatioharjoituksia on järjestettävä välivuosina. Alueilla, joilla useita tunneleita sijaitsee toistensa läheisyydessä, täysimittaisia harjoituksia on järjestettävä vähintään yhdessä kyseisistä tunneleista. b) Turvallisuusvastuuhenkilön ja pelastuspalvelujen on yhdessä arvioitava harjoitukset, laadittava niistä raportti ja tehtävä tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia. LIITE III Tunnelien liikennemerkit 1. Yleiset vaatimukset Tässä jaksossa esitetään tunneleissa käytettävät liikennemerkit ja symbolit. Tässä jaksossa mainitut liikennemerkit on kuvattu liikennemerkkejä ja -opasteita koskevassa vuoden 1968 Wienin yleissopimuksessa, jollei toisin mainita. Tässä liitteessä säädetty merkki- ja opastejärjestelmä perustuu merkkien kansainvälisen ymmärtämisen helpottamiseksi muotojen, kutakin merkkiluokkaa kuvaavien värien ja mahdollisuuksien mukaan graafisten symbolien käyttöön eikä niinkään kirjoitukseen. Jos jäsenvaltiot pitävät tarpeellisena muuttaa säädettyjä merkkejä ja symboleja, muutoksilla ei saa muuttaa niiden olennaisia piirteitä. Jos jäsenvaltiot eivät sovella Wienin yleissopimusta, säädettyjä merkkejä ja symboleja voidaan muuttaa edellyttäen, että tehdyt muutokset eivät muuta niiden olennaista tarkoitusta. 1.1 Seuraavat turvalaitteet on merkittävä liikennemerkein: Pysähtymispaikat Varauloskäynnit: Samaa liikennemerkkiä käytetään kuvaamaan kaikenlaisia varauloskäyntejä. Poistumistiet: Kaksi lähintä varauloskäyntiä ja niiden etäisyydet on merkittävä seiniin 1,0-1,5 metrin korkeudelle poistumistien tasosta enintään 25 metrin välein. Hätäasemat: Merkit, joissa ilmoitetaan, onko turvasyvennyksessä hätäpuhelin ja palosammutin. 1.2 Radio: Jos tunnelin käyttäjät voivat vastaanottaa tietoja radioteitse, on tunnelin sisäänkäynti varustettava asianmukaisin opastein, joissa käyttäjille ilmoitetaan, miten kyseiset tiedot ovat vastaanotettavissa. 1.3 Merkit ja merkinnät on suunniteltava ja sijoitettava siten, että ne voidaan havaita selvästi. 2. Liikennemerkkien ja kilpien kuvaus Jäsenvaltioiden on käytettävä asianmukaisia merkkejä tarvittaessa tunnelia edeltävällä varoitusalueella, tunnelin sisällä sekä tunnelin päätyttyä. Suunniteltaessa tunnelin merkkejä on otettava huomioon paikalliset liikennettä ja rakenteita koskevat seikat sekä muut paikalliset olosuhteet. On käytettävä liikennemerkkejä ja -opasteita koskevassa Wienin yleissopimuksessa kuvattuja merkkejä, paitsi niissä jäsenvaltioissa, jotka eivät sovella Wienin yleissopimusta. 2.1 Tunnelia tarkoittava merkki >VIITTAUS KAAVIOON> // Tunnelin kuhunkin suuaukkoon on sijoitettava seuraava merkki: Merkki E11A Wienin yleissopimuksissa tarkoitettuihin maantietunneleihin. Tunnelin pituus on ilmoitettava joko kilven alaosassa tai lisäkilvessä H2. Yli 3000 m pitkien tunneleiden osalta tunnelin jäljellä oleva pituus on ilmoitettava aina 1000 metrin välein. Myös tunnelin nimi voidaan ilmoittaa. 2.2 Vaakasuorat merkinnät Tien reunat olisi merkittävä pitkittäisin viivoin. Kaksisuuntaisissa tunneleissa olisi käytettävä selvästi näkyviä merkkejä pitkin (yksin tai kaksinkertaista) keskiviivaa erottamaan kahta suuntaa toisistaan. 2.3 Merkit ja kilvet turvallisuustoimintojen merkitsemiseksi Hätäasemat Hätäasemilla on oltava tiedottavia merkkejä, joiden on oltava Wienin yleissopimuksen mukaisia F-merkkejä, ja niillä on ilmoitettava tienkäyttäjille käytettävissä olevista varusteista kuten >TAULUKON PAIKKA> Tunnelista ovella eristetyillä hätäasemilla on oltava helposti luettavissa oleva, tarkoituksenmukaisilla kielillä kirjoitettu teksti, jossa ilmoitetaan, että hätäasema ei suojaa tulipalolta. Jäljempänä annetaan esimerkki: "TÄMÄ TILA EI SUOJAA TULIPALOLTA Seuraa varauloskäyntiä osoittavia merkintöjä" Pysähtymispaikat Pysähtymispaikoista ilmoittavien merkkien olisi oltava Wienin yleissopimuksen mukaisia E-merkkejä. Puhelimet ja palosammuttimet on merkittävä lisäkilvillä tai ne voidaan sisällyttää itse pysähtymispaikan merkkiin. >VIITTAUS KAAVIOON> // >VIITTAUS KAAVIOON> Varauloskäynnit Varauloskäynnit olisi merkittävä Wienin yleissopimuksen mukaisilla G-merkeillä. Seuraavassa esimerkkejä: >VIITTAUS KAAVIOON> // >VIITTAUS KAAVIOON> Tunnelin seiniin on myös merkittävä kaksi lähintä poistumistietä. Seuraavassa esimerkkejä: >VIITTAUS KAAVIOON> // >VIITTAUS KAAVIOON> Kaistamerkinnät Nämä merkit voivat olla pyöreitä tai neliskulmaisia >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Muuttuvanäyttöiset opasteet Muuttuvanäyttöisillä merkeillä tunnelin käyttäjiä on varoitettava selkeästi ruuhkista, rikkoutuneista ajoneuvoista, onnettomuuksista, tulipalosta tai muista vaaroista.