Virallinen lehti nro C 269 , 16/10/1995 s. 0156



A4-0169/95 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta (KOM(94)0023 - C3-0107/94) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen periaatteet, - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta (KOM(94)0023 - C3-0107/94), - ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 5. huhtikuuta 1977 antaman yhteisen julistuksen perusoikeuksista ((EYVL L 103, 24.7.1997, s. 1)), - ottaa huomioon Euroopan neuvoston «Euroopan sopimuksen siirtolaistyöntekijöiden oikeusasemasta», - ottaa huomioon neuvoston 25 päivänä heinäkuuta 1977 antaman direktiivin ((EYVL L 199, 6.8.1977, s. 32)) siirtolaistyöntekijöiden lapsille koulussa annettavasta ohjauksesta (77/486/ETY)ja ottaa huomioon 21. tammikuuta 1993 antamansa päätöslauselman ((EYVL L 122, 20.5.1980, s. 61)) Euroopan yhteisön kulttuurieroista ja maahanmuuttajien lasten koulussa annettavaan ohjaukseen liittyvästä ongelmasta, - ottaa huomioon 12. maaliskuuta 1987 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 99, 13.4.1987, s. 167)) turvapaikkaoikeuteen liittyvistä kysymyksistä sekä 18. marraskuuta 1992 antamasa päätöslauselman Euroopan yhteisön turvapaikkalainsäädännön ja - politiikan yhdenmukaistamisesta ((EYVL C 337, 21.12.1992, s. 97)), - ottaa huomioon 14. lokakuuta 1987 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 305, 16.11.1987, s. 70)) maahanmuuttaneiden naisten ja naispuolisten siirtolaistyöntekijöiden syrjinnästä yhteisön laeissa ja säännöstössä, - ottaa huomioon 18. marraskuuta 1992 antamansa päätöslauselman Euroopan maahanmuuttopolitiikasta ((EYVL C 337 21.12.1992, s. 94)), - ottaa huomioon 15. heinäkuuta 1993 antamansa päätöslauselman Euroopan maahanmuuttopolitiikasta ((EYVL C 255, 20.9.1993, s. 184)), - ottaa huomioon 19. tammikuuta 1994 antamansa päätöslauselman Euroopan pakolaispolitiikasta ((EYVL C 44, 14.2.1994, s. 106)), - viittaa 27. huhtikuuta 1995 antamaansa päätöslauselmaan rasismista, muukalaisvihasta ja antisemitismistä ((EYVL C 126, 22.5.1995, s. 75)), - ottaa huomioon tutkintavaliokuntiensa mietinnöt Euroopassa esiintyvästä rasismista ja muukalaisvihasta, - ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston, neuvostossa olevien jäsenvaltioiden edustajien ja komission 11. kesäkuuta 1986 antaman rasismin ja muukalaisvihan vastaisen yhteisen julistuksen, - ottaa huomioon seuraavat vetoomukset: a) nro 574/93, jonka on antanut käsiteltäväksi Gunter Feneis (saksalainen) kolmansien maiden kansalaisten viisumipakosta, b) nro 335/94, Wilfried Rundholz (saksalainen) turvapaikkaoikeuden yhdenmukaistamisesta Geneven pakolaisia koskevan yleissopimuksen perusteella, c) nro 434/94, jonka on antanut käsiteltäväksi Ute Dorschner (Saksan kansalaisuus) «Initiative Pro Asyl Wörthsee» -ryhmän puolesta kurdipakolaisperheen tulevasta maastakarkotuksesta Saksasta Turkkiin, d) nro 449/94, jonka on antanut käsiteltäväksi Ute Dorschner (Saksan kansalaisuus) «Initiative Pro Asyl Wörthsee» -ryhmän puolesta kurdipakolaisperheen tulevasta karkotuksesta Saksasta Turkkiin, e) nro 458/94, jonka on antanut käsiteltäväksi Paliah Ganesh (Sri Lankan kansalaisuus) poliittista turvapaikkaa koskevasta hakemuksesta, f) nro 564/94, jonka on antanut käsiteltäväksi Krishna Vaikunthavasan (Ison-Britannian kansalaisuus) «Tamil Coordinating Committeen» puolesta Euroopan uniossa myönnettävää turvapaikkaa pyytävien tamilien tilanteesta, g) nro 591/94, joka on annettu käsiteltäväksi saksalaisen «Anti-Rassismus AG» -liikkeen puolesta samaan perheeseen kuuluvien romanialaispakolaisten tulevasta maastakarkotuksesta Saksasta, h) nro 714/94, jonka on antanut käsiteltäväksi Constantin Lascu Sorin (romanialainen) poliittista turvapaikkaa koskevasta hakemuksesta, i) nro 778/94, jonka on antanut käsiteltäväksi Erika Rennhack (saksalainen) aviopuolisonsa tulevasta maastakarkotuksesta Saksasta, - ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön sekä naisten oikeuksien valiokunnan ja sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan lausunnot (A4-0169/95), A. ottaa huomioon, että turvapaikkapolitiikka ja maahanmuuttopolitiikka on eroteltava selvästi toisistaan, B. ottaa huomioon, että turvapaikkaoikeus on parhaisiin eurooppalaisiin perinteisiin liittyvä yleismaailmallinen ihmisoikeus, joka on kirjattu yhteisen ihmisoikeuksia koskevan julistuksen 14 artiklaan, C. ottaa huomioon, että Euroopan komission tukema kokonaisvaltainen lähestymistapa Euroopan unionin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaan, joka koostuu seuraavista: - siirtolaispaineeseen vaikuttaminen, - siirtolaisten liikehdintään vaikuttaminen, - pakolaisten ja siirtolaisten yhdistäminen muuhun väestöön, - syrjinnän vastustaminen kaikissa muodoissaan, on toivottava ja välttämätön, mutta että neuvoston tässä yhteydessä suorittamien toimenpiteiden on myötävaikutettava pakolaisten todelliseen suojelemiseen sekä pakolaisongelmien syiden poistamiseen, D. ottaa huomioon, että sellaisen tasapainoisen lähestymistavan on perustuttava tätä aihetta koskeviin voimassa oleviin säännöksiin ja erityisesti vuoden 1951 Geneven pakolaisten oikeusasemaa koskevaan yleissopimukseen, vuoden 1967 New Yorkin pöytäkirjaan, pakolaisasiain päävaltuutetun suuntaviivoihin ja Euroopan vuoden 1950 ihmisoikeussopimukseen ja että on syytä laajentaa tätä lähestymistapaa, jotta pakolaisten kansainvälinen suojelu - perustuu täydellisesti yhdenmukaistettuun pakolaiskäsitteen tulkintaan - perustuu kansainvälisten velvoitteiden tehokkaaseen järjestelmään, jonka avulla Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltiot tuntevat olevansa sidottuja pakolaisasiain päävaltuutetun toimintaan ja osallistuvat siihen huomattavissa määrin, E. ottaa huomioon, että poliitikoilla ja päätöksentekijöillä on erityinen vastuu turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikasta käytävästä tasapainoisesta ja huolellisesta keskustelusta ja näistä suurin osa palaa kotimaahansa, kun paon syy on poistunut, F. ottaa huomioon, että useimmat pakolaiset ja turvapaikan hakijat otetaan vastaan jo omalla alueellaan ja että Euroopan unioni ottaa vastaan vain suhteellisen vaatimattoman määrän pakolaisia ja turvapaikan hakijoita, G. ottaa huomioon, että allekirjoituksestaan huolimatta kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet 15. kesäkuuta 1990 tehtyä Dublinin sopimusta jonkin Euroopan yhteisön jäsenvaltion käsiteltäväksi annetun turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion vahvistamisesta, H. ottaa huomioon, että maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevia neuvoston «suosituksia», «päätöslauselmia» ja muita yleisesti sovellettavia päätöksiä ei voida valvoa parlamentissa eikä tuomioistuimessa, vaikka asian luonne sitä vaatisi, minkä takia ne ovat demokratian ja oikeusvaltion vaatimusten kannalta riittämättömiä, eikä niitä siksi voida hyväksyä unionin säännöstön muodoiksi; I. ottaa huomioon, että vapaan liikkuvuuden lisääntymisen vuoksi Euroopan unionissa turvapaikan hakijoiden ja pakolaisten vastaanottamista ei enää voida säädellä kansallisella tasolla vaan toiminta on yhdenmukaistettava, J. ottaa huomioon, että Euroopan unionia pidetään kokonaisuudessaan pakolaisille turvallisena alueena ja että yksinomaan kansalliseen politiikkaan ei siksi voida enää tyytyä, K. ottaa huomioon, että kolmansista maista tulevat maahanmuuttajat ovat monissa tapauksissa kansalaisuutensa takia alttiina syrjinnälle työhönotossa, palkkauksessa, verotuksessa ja sosiaalijärjestelmissä ja että he kärsivät työttömyydestä ja muista taloudellisen kriisin seurauksista pahimmin, L. ottaa huomioon, että monet unionin ihmiset eivät nauti täysiä kansalaisoikeuksia, koska he ovat maahanmuuttajien jälkeläisiä, vaikka he ovat syntyneet unionissa ja viettävät siellä keskeisen osan elämästään, M. ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa ei oteta riittävästi huomioon naisten erityisasemaa, N. ottaa huomioon, että naiset, nuoret ja lapset ovat usein alttiina orjakaupan vaaralle ja että he siksi ansaitsevat maahanmuuton yhteydessä erityistä huomiota, O. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin toistuvista pyynnöistä huolimatta komissio ja neuvosto eivät ole kehittäneet toimintaohjelmia siirtolaisten yhdistämiseksi muuhun väestöön eivätkä rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi, P. ottaa huomioon, että Schengenin sopimusten voimaantulo on ensimmäinen myönteinen askel henkilöiden vapaan liikkuvuuden suuntaan Euroopan unionissa mutta että niillä on se haittapuoli, että oikeus- ja sisäasioissa Euroopan unioni on alkanut toimia kahdella eri nopeudella, Q. ottaa huomioon pakolaisiin, maahanmuuttajiin ja ihonvärinsä perusteella oman maan kansalaisiinkin kohdistuvien ryöstöjen ja tuhopolttojen rasismin luontoisen lisääntymisen jäsenvaltioissa, R. ottaa huomioon, että Euroopan rasismi ja antisemitismi ovat lisääntyneet näkyvästi ja että tätä taustaa vasten rasistiset ja äärioikeistolaiset puolueet ovat saavuttaneet yhä suurempia vaalimenestyksiä, ja katsoo tämän kehityksen olevan uhka yhteisön demokraattisille arvoille, S. ottaa huomioon, että useat jäsenvaltiot ovat viime vuosina kehittäneet turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevaa kansallista lainsäädäntöä, T. ottaa huomioon, että Euroopan unionissa olisi jo pitänyt tehdä sisällissodan vuoksi pakolaisiksi joutuneiden väliaikaisesta vastaanotosta yleissopimus, jossa on asianmukaisesti säädelty vastuun tasapuolinen jako, Institutionaaliset seikat 1. Pitää välttämättömänä, että Euroopan komissio esittää ennen 1. tammikuuta 1996 työohjeman, joka perustuu tähän päätöslauselmaan ja joka sisältää lisäksi selkeän jäsennelmän siitä, miten ehdotettuihin toimenpiteisiin liittyvä politiikka, aikataulu ja rahoitus voidaan panna käytännössä täytäntöön; 2. Pyytää komissiota omaksumaan aktiivisemman roolin tällä politiikan alueella ja käyttämään aloiteoikeuttaan tämän politiikan osien nopeaksi yhdenmukaistamiseksi ja pyytää kehittämään asiaa koskevia yhteisiä Geneven yleissopimuksen mukaisia perusteita, jotka auttavat päättämään, onko pakolaisille myönnettävä pysyvä vai väliaikainen oleskeluoikeus; viittaa samalla siihen, että «väliaikaista vastaanottoa» ei saa käyttää pakolaisten pysyvän suojelun kiertämiseen, ja asettaa siksi joitakin vaatimuksia seuraaville näkökohdille: - väliaikaisen vastaanoton ehdot, - vastaanoton kesto, - vastaanoton sisältö, ja pyytää komissiota laatimaan ehdotuksen; 3. On sitä mieltä, että turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevat päätökset on saatava asteittain kuulumaan yhteisön toimivaltaan; pyytää komissiota tekemään ennen 1. tammikuuta 1996 ehdotuksen EU-sopimuksen K.9 artiklan soveltamiseksi; 4. On sitä mieltä, että maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevia neuvoston suosituksia, päätöslauselmia ja muita yleisesti sovellettavia päätöksiä ei voida valvoa parlamentissa eikä tuomioistuimessa, vaikka asian luonne sitä vaatisi, minkä takia ne ovat demokratian ja oikeusvaltion vaatimusten kannalta riittämättömiä, eikä niitä siksi voida hyväksyä unionin säännöstön muodoiksi, ja vaatii, että aikoessaan tehdä päätöksiä EU-sopimuksen perusteella neuvosto on velvollinen esittämään ne etukäteen Euroopan parlamentille EU-sopimuksen K.6 artiklan mukaisesti lausuntoa koskevaa päätöstä varten, sekä pyytää, että jäsenvaltioiden tai komission neuvostolle toimittamat luonnostekstit saatetaan julkisiksi samalla tavalla kuin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ensimmäiseen pilariin kuuluvien komission ehdotusten yhteydessä; 5. Katsoo, että maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa ei pidä yhdenmukaistaa ilman asiaankuuluvaa kansainvälisoikeudellista valvontaa, ja pyytää siksi, että Euroopan tuomioistuimen toimivaltaa laajennetaan oikeus- ja sisäasioihin liittyviin kysymyksiin yleensä; 6. Pyytää komissiota laatimaan ainakin kerran vuodessa - kolmanteen pilariin kuuluvien asioiden täytäntöönpanon edistymistä koskevan vuosittaisen keskustelun valmistelemiseksi - kirjallisen kertomuksen Euroopan parlamentille; Siirtolaisuus 7. Pyytää komissiota antamaan käsiteltäväksi ehdotuksen, jossa esitetään käytännön suosituksia siitä, miten voidaan parantaa yhteensovittamista ja yhteistyötä toimielinten ja sellaisten järjestöjen välillä, jotka suorittavat siirtolaisuutta koskevaa tietojenkäsittelyä ja tutkimusta; 8. Kehottaa komissiota erityisesti hankkimaan maahanmuutosta unioniin ja maastamuutosta kolmansiin maihin koko unionin alueella vertailukelpoisia lukuja, joiden saamisessa on käytetty yhtenäisiä perusteita; 9. Viittaa tässä yhteydessä keskusteluun, jota käydään mahdollisuudesta perustaa siirtolaisuuden seurantakeskus, ja painottaa, että joustavaa ja hankkeittaista lähestymistapaa on pidettävä parempana kuin seurantakeskuksen perustamista; 10. Pyytää komissiota noudattamaan Kööpenhaminan sosiaalisen huippukokouksen suosituksia ja laatimaan edelleen politiikkaa koskevia ehdotuksia, jotta edistettäisiin sosiaaliseen etusijajärjestykseen liittyviin toimintoihin tehtäviä investointeja ja kehitettäisiin kehitysmaiden kansalaisyhteiskuntaa, pyytää komissiota lisäksi yksinkertaistamaan toimintaansa ja aloitteitaan siirtolaisten liikehdinnän suhdanteellisten syiden torjumiseksi ja ehdottaa, että voimakkaampi ja tehokkaampi ulko- ja turvallisuuspolitiikka voi edistää asiaa; 11. Pyytää komissiota laatimaan asianmukaisen ennaltaehkäisevän unionin siirtolaispolitiikan ja samassa yhteydessä saamaan lisäksi unionin osallistumaan paremmin kodittomiksi joutuneiden henkilöiden alkuperäalueella suoritettavan vastaanoton järjestämiseen laajamittaisten hätätilanteiden yhteydessä, jotta nämä ihmiset pakenisivat alkuperämaastaan mahdollisimman vähäisissä määrin, ja ehdottaa Euroopan yhteisöjen oikeuteen otettaviksi seuraavia ohjelmakohtia: - turvapaikkaa koskevien hakemusten sisällöllisen arvioinnin yhteisten perusteiden hyväksyminen ja - (arvioinnin jälkeen) Euroopan alueen pakolaisten tosiasialliseen vastaanottamiseen ja suojelemiseen sovellettavien menettelyjen ja perusteiden hyväksyminen; 12. Pyytää komissiota ja neuvostoa huolehtimaan tehokkaasta ja avoimesta hätäapujärjestelmästä, joka mahdollistaa tehokkaan toiminnan katastrofien, selkkausten ja selvien ihmisoikeusrikkomusten yhteydessä; 13. Pyytää toistamiseen komissiota laatimaan kehysdirektiivin maahanmuutosta ja sen jälkeen erityisdirektiivejä seuraavista aiheista: - työmarkkinoille pääsy, - koulutus ja jatkokoulutus, - tilapäinen työ, - maahanpaluu, ja korvaamaan olemassa olevan perheiden yhdistymistä koskevan päätöslauselman direktiivillä; Turvapaikka 14. Pitää välttämättömänä, että komissio ottaa ministerineuvoston päätökset tarkemman tutkimuksen kohteiksi turvapaikanhakijoille aiheuttamiensa seurausten kannalta ja valvoo, ovatko toimenpiteet Geneven yleissopimuksessa (1951) mainittujen vaatimusten mukaisia, vastaavatko ne YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun käsikirjaa (pakolaisstatuksen määrittelyä koskevista menettelyistä ja perusteista) ja otetaanko niissä huomioon Euroopan ihmisoikeussopimus ja perusvapaudet ja perustuvatko ne siihen oletukseen, että komissio antaa parlamentille tietoja tämän tutkimuksen tuloksista; 15. Toteaa, että palauttamiskielto kuuluu Geneven yleissopimuksen perusoikeuksiin, ja pyytää komissiota teettämään tutkimuksen siitä, uhkaako «turvallisten kolmansien maiden» käsitteen käyttö tätä oikeutta suorasti tai epäsuorasti; 16. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita tarkistamaan tarvittaessa lainsäädäntöään siten, että turvapaikkamenettelyt eivät koskaan kestä kolmea vuotta kauempaa, ja laatimaan säädöksen niitä tapauksia varten, joissa tämä määräaika ylitetään turvapaikanhakijasta riippumattomista syistä; 17. Pyytää jäsenvaltioita panemaan täytäntöön erityisesti vuoden 1952 New Yorkin sopimuksessa mainitut periaatteet, jotka koskevat alaikäisten lasten, myös laittomien maahanmuuttajien lasten, oikeuksia opetukseen, terveydenhuoltoon ja avustuksiin; 18. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita kiinnittämään turvapaikkapolitiikan yhteydessä lisäksi erityistä huomiota henkilöihin, joiden oikeusasema on epätyydyttävä, joihin kuuluvat väkivallan uhrit, lapset ja naiset; pyytää komissiota ja jäsenvaltioita kiinnittämään lisäksi erityistä huomiota siihen ilmiöön, että yksin liikkuvien alaikäisten turvapaikan hakijoiden määrä kasvaa jatkuvasti, ilmiön syihin sekä siitä huolehtimiseen, että kyseisille henkilöille järjestetään ihmisarvon mukainen vastaanotto; pyytää komissiota laatimaan pikaisesti ehdotuksen, jossa sukupuoleen perustuva erityinen alistaminen ja naisiin kohdistuva seksuaalinen väkivalta hyväksytään turvapaikkaan oikeuttaviksi perusteiksi; 19. Pyytää jäsenvaltioita olemaan turvautumatta «kansainvälisiin alueisiin» lentokentillä ja pelkää, että näiden tilanteiden jatkuminen uhkaa moninkertaistaa kiertävien turvapaikanhakijoiden määrän; 20. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kiinnittämään turvapaikkapolitiikassaan erityistä huomiota niihin henkilöihin, jotka ovat välttyneet osallistumasta sisällissotaan pakenemalla sotilasyksiköistä tai yksityisistä armeijoista; 21. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita, ottaen huomioon niiden aikomuksen laatia yhdenmukainen tulkinta käsitteestä «pakolainen» vuoden 1951 yleissopimuksen 1 A artiklan mukaisesti, seuraamaan YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun johtopäätöksiä ja sen käsikirjaa pakolaisstatuksen määrittelyä koskevista menettelyistä ja perusteista; 22. Vaatii neuvostoa saattamaan päätökseen Geneven yleissopimuksen 1 a artiklassa tarkoitetun pakolaisen määritelmää koskevan yhdenmukaistamistyön ja varmistamaan erityisesti, että asema myönnetään kaikille omassa maassaan tosiasiallisesti vainotuille henkilöille, silloinkin kun vaino ei ole lähtöisin valtionhallinnosta; 23. Vahvistaa, että Schengenin sopimusten voimaantulo seitsemän unionin jäsenvaltion välillä on johtanut oikeus- ja sisäasioissa nyt todelliseen kahden nopeuden Eurooppaan: valittaa tätä asiaintilaa, jonka sen mielestä on kestettävä mahdollisimman lyhyen ajan; pyytää samalla neuvostoa ja jäsenvaltioita huolehtimaan turvapaikkapolitiikkaa koskevan Dublinin sopimuksen pikaisesta voimaan saattamisesta vaikuttamatta toiveeseen saada aikaan myös asiaa koskeva unionin lainsäädäntö; 24. Pyytää jäsenvaltioita noudattamaan YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun laatimia turvapaikkamanettelyjä koskevia minimivaatimuksia ja huolehtimaan siitä, että kaikki menettelyihin osallistuvat henkilöt saavat perusteellista koulutusta ja että heille annetaan jatkuvasti lisäkoulutusta; 25. Ilmaisee huolestuneisuutensa turvapaikkamenettelyjen minimitakuita koskevan neuvoston päätöslauselman sisällöstä; ei katso voivansa hyväksyä sitä, että neuvosto on tällä välin edennyt 20. kesäkuuta 1995 päätöksentekoon ja vaatii, että neuvosto kuulee Euroopan parlamenttia vielä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisesti; 26. Kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita käyttämään perustamissopimuksissa erityisesti määrättyjä keinoja turvapaikkamenettelyjä koskevien vähimmäistakuiden vahvistamiseksi vuoden 1951 Geneven yleissopimusta noudattaen, pyytää, että nämä takuut varmistavat vähintään seuraavien perusteiden noudattamisen: - jokaisella turvapaikan hakijalla on oltava mahdollisuus tapauksensa täydelliseen ja tasapuoliseen tutkimiseen - valtiot eivät voi käännyttää turvapaikan hakijoita kolmansiin maihin tutkimatta ensin perusteellisesti näiden hakemusta, ellei turvapaikan hakijalle voida taata tehokasta ja kestävää suojaa palauttamista vastaan - päätöksen hakemuksen hylkäämisestä voi tehdä ainoastaan turvapaikkahakemusten käsittelystä vastaava elin - turvapaikan hakijan, jonka hakemus on hylätty, on voitava valittaa päätöksestä oikeusistuimeen ja valituksella on oltava karkoitusta lykkäävä vaikutus; 27. Viittaa siihen, että niiden henkilöiden kuljettajiin, joilla ei ole hallussaan voimassaolevia asiakirjoja, ei saa kohdistaa vuoden 1994 Chicagon sopimuksen liitteen 9 vastaisia rangaistuksia; 28. Pyytää komissiota laatimaan unionin säädöksen yhteisöllisten puitteiden ja käytännön toimenpiteiden muodossa niitä tapauksia varten, joissa suuri kodittomaksi jääneiden joukko on ilman omaa syytään joutunut suureen vaaraan, vaikka kyse ei olekaan pakolaissopimuksessa tarkoitetuista pakolaisista, ja toimimaan yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) kanssa; 29. Pyytää komissiota pyrkimään siihen, että unioni osallistuu tehokkaammin kodittomien vastaanotosta huolehtivien järjestöjen toimintaan alkuperäalueella laajojen hätätilanteiden yhteydessä; 30. On sitä mieltä, että kyseinen säädös tilapäisestä suojelusta ei saa rikkoa millään tavalla Geneven yleissopimuksen perusteella turvapaikkaa hakevien henkilöiden oikeuksia; säädöksessä olisi esitettävä minimitakuut, muiden muassa takuu siitä, että suojelua tarjotaan niin kauan, kuin vaara on alkuperämaassa yhä olemassa; päätös tilapäisen suojelun lopettamisesta voidaan tehdä vain sen jälkeen, kun alkuperämaan ihmisoikeustilannetta on tutkittu huolellisesti, ja sillä ehdolla, että maahan palaavat henkilöt eivät joudu ihmisoikeusrikkomusten uhreiksi; 31. Pyytää komissiota laatimaan pikaisesti luonnoksen yleiseurooppalaisesta järjestelmästä, jonka avulla voidaan huolehtia kaikkien turvapaikanhakijoiden, hätäsiirtolaisten ja pakolaisten vastaanotosta, jotta jäsenvaltiot saataisiin kantamaan vastuu tästä vastaanotosta yhteisesti ja tasapuolisesti; Laiton maahanmuutto 32. Pyytää komissiota laatimaan ehdotuksen, jonka perusteella turvapaikan hakijoiden vastaanottoon tarvittavaa asiantuntemusta ja rahoitusta saadaan siirretyksi Keski- ja Itä-Euroopan maille; 33. Pitää erittäin valitettavana, että unionin ulkorajoja koskeva sopimus on yhä tekemättä sisärajojen poistuessa; 34. Pyytää, että komissio laatii laittomia maahanmuuttajia koskevasta yhteenkuuluvasta paluupolitiikasta ehdotuksen, jossa kiinnitetään huomiota mahdollisuuksiin järjestää paluuhankkeisiin kuuluvaa koulutusta sekä kolmansien maiden kanssa tehtäviin omien kansalaisten takaisinpääsyä koskeviin sopimuksiin, ja valmistelemaan tämän suunnitelman neuvotellen yhdessä kansainvälisen siirtolaisjärjestön (IOM) kanssa; 35. Pyytää jäsenvaltioita lujittamaan laittoman työvoiman välittäjien ja näiden verkostojen vastaista toimintaa ja torjumaan laittoman työvoiman käyttö velvoittamalla siihen syyllistyneet yritykset suorittamaan myöhemmin korvauksia ja sosiaalimaksuja sekä veroja, joilla helpotetaan laittomassa työssä olevien henkilöiden uudelleen sopeuttamista alkuperämaahansa; Rasismi ja muukalaisviha 36. Ilmaisee mielipiteenään, että - myös tuomioistuimen tapausoikeuden perusteella - on perusteltua olettaa, että rasismin ja muukalaisvihan torjunta on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ensimmäiseen pilariin kuuluva asia; pyytää komissiota esittämään syrjinnänvastaisen direktiivin; ilmaisee lisäksi mielipiteenään, että rasismin ja muukalaisvihan torjunta kuuluu toissijaisuusperiaatteen perusteella myös kaikkien julkishallinnollisten elinten ja kaikkien yhteiskunnallisten laitosten vastuualueeseen; pyytää komissiota lisäksi ottamaan vakavasti Euroopan rasismin ja muukalaisvihan tutkintavaliokunnan suositukset; 37. Pyytää rasismin ja muukalaisvihan torjunnan ottamista unionin etusijajärjestykseen ja painottamaan tätä riittävästi vuoden 1996 hallitusten välisessä konferenssissa; 38. Pyytää komissiota rohkaisemaan työnmarkkinaosapuolia osallistumaan toimintasääntöjen laatimiseen, joilla kielletään rotuun perustuva syrjintä työpaikoilla ja joka on tarkoitus hyväksyä tammikuussa 1997; Kansalaistaminen 39. Pitää välttämättömänä, että mm. paikallisten viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen avustuksella vahvistetaan siirtolaisina ja pakolaisina oleville naisille ja lapsille isäntämaassa järjestettävää vastaanottoa koskevia toimenpiteitä sekä toimenpiteitä, jotka koskevat takaisinpääsyä alkuperämaahan maahanpaluun ja vapaaehtoisen paluun yhteydessä; 40. Pitää erittäin tärkeänä, että jossakin jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeusaseman lujittamista pidetään ensisijaisen tärkeänä; toistaa käsityksensä, että unionin vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden on sovelluttava myös kaikkiin niihin, jotka asuvat jäsenvaltioissa laillisesti, riippumatta siitä mikä on heidän alkuperänsä, kansalaisuutensa, uskontonsa tai ihonvärinsä; pyytää komissiota tekemään ennen 1. tammikuuta 1996 ehdotuksia asian toteuttamiseksi sekä laatimaan luettelon niistä laillisista säännöksistä, joissa nämä kolmansista maista tulevat henkilöt asetetaan toissijaiseen asemaan unionin kansalaisiin verrattuna ja mahdollisuuksista myöntää heille pääsy Euroopan kansalaisuuteen; 41. Kehottaa jäsenvaltioita helpottamaan laillisten asukkaiden kaksoiskansalaisuuden saantia ja korostaa tässä yhteydessä eräiden jäsenvaltioiden saamia ratkaisevia kokemuksia; 42. Kehottaa jäsenvaltioita myöntämään äänioikeuden ja oikeuden asettua vaaleissa ehdokkaaksi ainakin paikallisella, alueellisella ja Euroopan tasolla sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat asuneet unionissa vähintään 5 vuoden ajan; 43. On sitä mieltä, että unionissa laillisesti oleskelevilla kolmansista maista tulevilla naisilla on oltava oikeus itsenäiseen oleskeluoikeuteen, joka ei raukea puolison maastamuuton, eroamisen tai kuoleman yhteydessä, ja vaatii komissiota esittämään asiaa koskevan direktiiviehdotuksen; 44. Viittaa jäsenvaltioiden toisistaan poikkeaviin oleskelulupakäytäntöihin, joiden takia maahanmuuttajat eivät voi suunnittella elämäänsä pitkällä aikavälillä, ja pyytää komissiota huolehtimaan oleskelulupiin liittyvien säännösten yhdenmukaistamisesta kolmansista maista tulevien maahanmuuttajien oleskeluoikeuden vahvistamiseksi; 45. Pyytää komissiota laatimaan Euroopan sosiaalirahaston alaisia erityisohjelmia, jotka soveltuvat tukemaan ammattikoulutusta sekä siirtolaisuudesta ja yleisestä syrjinnästä aiheutuville erityisongelmille alttiina olevien nuorten yhdistämistä muuhun väestöön; 46. Pyytää komissiota laatimaan yhteisöohjelman siirtolaisten kansalaistamisesta, jolloin on keskityttävä siirtolaisten yhteiskunnallisen aseman vahvistamiseen ja jossa kiinnitetään erityistä huomiota siirtolaisnaisten asemaan; 47. Pyytää komissiota valmistelemaan maahanmuuttajien sopeuttamiseksi toimintaohjelman, jossa kunnioitetaan erilaisia kulttuuri-identiteettejä ja käytetään Sokrates- ja Leonardo-ohjelmien tarjoamia mahdollisuuksia maahanmuuttajien ja heidän perheidensä sekä sopeuttamistyössä avainasemassa olevien virkamiehien koulutukseen, kuten poliisien, asuntoviranomaisten, terveydenhuollon työntekijöiden, kouluttajien jne.; 48. Pyytää komissiota edistämään maahanmuuttajille, pakolaisille sekä turvapaikan hakijoille ja heidän perheilleen annettavan kohtelun perusstandardeja, kuten sosiaalitukea, koulutusta (mukaan lukien kielikursseja), työllisyyttä, perheen yhtenäisyyttä ja vapaata liikkuvuutta, jotka auttavat heitä tutustumaan isäntämaidensa elämään; 49. Kehottaa oppilaitoksia ja joukkoviestimiä osallistumaan aktiivisemmin tiedon jakamiseen Euroopan kansalaisille vieraista yhteisöistä, niiden historiasta, kulttuurista ja osuudesta Euroopan unionin talouteen ja yhteiskunnalliseen elämään, jotta edistettäisiin eri yhteisöjen välisten suhteiden sopusointuisuutta; 50. Kiirehtii neuvostoa hyväksymään neljännen köyhyysohjelman viipymättä ja jatkamaan taistelua yhteiskunnan heikompien ryhmien, siirtotyöläiset ja heidän perheensä mukaan lukien, syrjimistä vastaan; Johtopäätökset 51. Vahvistaa, että unioni ja sen jäsenvaltiot ovat itse asiassa aina olleet maahanmuuttomaita, ja pyytää komissiota ja jäsenvaltioita edistämään pysyvällä tavalla poliitikkojen, tieteen harjoittajien ja käytännön ihmisten välistä julkista keskustelua turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan liittyvistä kokemuksista sen selvittämiseksi, onko aktiivinen maahanmuuttopolitiikka tulevaisuudessa tarpeellinen, ja jos on, missä määrin; 52. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle, jäsenvaltioiden ja jäsenvaltioehdokkaiden hallituksille ja parlamenteille sekä Euroopan neuvostolle sekä Yhdistyneille kansakunnille;