EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 12.9.2018 COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1093/2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1094/2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1095/2010, eurooppalaisista riskipääomarahastoista annetun asetuksen (EU) N:o 345/2013, eurooppalaisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneista rahastoista annetun asetuksen (EU) N:o 346/2013, rahoitusvälineiden markkinoista annetun asetuksen (EU) N:o 600/2014, eurooppalaisista pitkäaikaissijoitusrahastoista annetun asetuksen (EU) 2015/760, rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina tai sijoitusrahastojen arvonkehityksen mittaamisessa käytettävistä indekseistä annetun asetuksen (EU) 2016/1011, arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla ottamisen yhteydessä julkaistavasta esitteestä annetun asetuksen (EU) 2017/1129 ja rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen annetun direktiivin (EU) 2015/849 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Komissio antoi syyskuussa 2017 ehdotuksen Euroopan valvontaviranomaisia koskevien asetusten tarkistamisesta, jäljempänä ’tarkistusehdotus’. Ehdotuksen tavoitteena on antaa Euroopan valvontaviranomaisille paremmat mahdollisuudet varmistaa finanssivalvonnan tehokkuus ja valvontakäytäntöjen lähentyminen, mutta sillä ei pyritä erityisesti vahvistamaan Euroopan valvontaviranomaisten toimivaltaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvissä asioissa. Vaikka lainsäädäntökehystä onkin vahvistettu tällä alalla, eurooppalaisissa pankeissa on esiintynyt viime aikoina useita rahanpesutapauksia, jotka osoittavat, että unionin valvontakehys saattaa vaatia uusia parannuksia, joilla voidaan lujittaa luottamusta pankkiunioniin ja pääomamarkkinaunioniin. Tällaiset parannukset on toteutettava nopeasti ja määrätietoisesti. Asiaa voidaan käsitellä tehokkaimmin muuttamalla tarkistusehdotusta ja erityisesti lujittamalla merkittävästi Euroopan pankkiviranomaisen asemaa. Komissio kehottaa lainsäätäjiä hyväksymään nämä uudet muutokset ja koko tarkistusehdotuksen mahdollisimman nopeasti. Tällä muutosehdotuksella on seuraavat tavoitteet: 1) optimoida asiantuntemuksen ja kohdennettujen resurssien käyttö keskittämällä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseen ja torjumiseen liittyvät tehtävät Euroopan pankkiviranomaiselle; 2) selventää Euroopan pankkiviranomaiselle annettujen rahanpesun torjuntaan liittyvien tehtävien laajuutta ja sisältöä; 3) lujittaa keinoja, joilla rahanpesun torjuntatehtäviä hoidetaan; 4) vahvistaa Euroopan pankkiviranomaisen koordinointitehtävää rahanpesun torjuntaan liittyvissä kansainvälisissä kysymyksissä. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ehdotetaan, että Euroopan pankkiviranomaiselle annetaan johtava ja koordinoiva rooli, jotta voidaan keskittää nykyään kaikille kolmelle Euroopan valvontaviranomaiselle hajautetut resurssit ja antaa pankkiviranomaiselle vankempi tukirakenne. Tätä voidaan perustella myös sillä, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeillä on todennäköisesti suurimmat järjestelmävaikutukset juuri pankkisektorilla. Euroopan valvontaviranomaisten nykyisten välineiden ja valtuuksien perusteella, sellaisina kuin ne ovat muutettuina vireillä olevassa tarkistusehdotuksessa, ehdotetaan selkeämmän ja kattavamman toimeksiannon antamista Euroopan pankkiviranomaiselle sen varmistamiseksi, että unionin rahoitusjärjestelmään kohdistuvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskit otetaan tosiasiallisesti ja johdonmukaisesti huomioon kaikkien asianomaisten viranomaisten valvontastrategioissa ja -käytännöissä. Lisäksi Euroopan pankkiviranomainen voi pyytää toimivaltaisia viranomaisia tutkimaan mahdollisia sääntöjen rikkomisia ja valvomaan tämän alan kansallisia menettelyjä. Rajatuissa erityisolosuhteissa se voi myös osoittaa rahanpesuasioita koskevia päätöksiä suoraan yksittäisille finanssialan toimijoille ja harjoittaa tällaisissa asioissa sitovaa sovittelua kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä. • Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tämä muutosehdotus on linjassa komission käynnissä olevien toimien kanssa, joilla pyritään lujittamaan unionin finanssivalvontarakennetta, kehittämään pääomamarkkinaunionia ja torjumaan rahanpesua ja terrorismin rahoitusta. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Kaikkien tässä ehdotuksessa esitettyjen muutosten oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 114 artikla. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Euroopan valvontaviranomaiset ovat unionin elimiä, joten niiden valtuuksia ja toimia voi muuttaa ainoastaan unionin lainsäätäjä. Tällä ehdotuksella pyritään myös tehostamaan valvontaa, edistämään toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä ja optimoimaan asiantuntemuksen ja resurssien käyttö unionin tasolla rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeihin liittyvissä asioissa. Näin yhdenmukaistetaan ja tehostetaan sisämarkkinoiden toimintaa, mikä on tavoite, jota jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa toimimalla erikseen. •Suhteellisuusperiaate Tämä ehdotus sisältää kohdennettuja muutoksia, joilla pyritään parantamaan unionin valvontakehystä ja joissa ei ylitä sitä, mikä on tarpeen ehdotuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Ehdotetuilla muutoksilla parannetaan rahoitusjärjestelmän eheyttä, vakautta ja toimivuutta koko unionissa.

•Toimintatavan valinta Ehdotuksessa muutetaan vireillä olevaa tarkistusehdotusta. Siinä muutetaan asetuksia, joilla säännellään kolmea Euroopan valvontaviranomaista, sekä direktiiviä rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen. Ehdotus annetaan asetuksen muodossa. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Tässä ehdotuksessa otetaan huomioon pohdinnat, joita on esittänyt yhteinen työryhmä, johon kuuluvat Euroopan valvontaviranomaisten puheenjohtajat, yhteisen valvontamekanismin valvontaelimen puheenjohtaja, yhteiskomiteaan kuuluvan, rahanpesun torjuntaa käsittelevän alakomitean puheenjohtaja ja komissio. Lisäksi ehdotuksessa otetaan huomioon näkemysten vaihto asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa. •Vaikutustenarviointi Tässä aloitteessa ei ole suoritettu vaikutustenarviointia tai julkista kuulemista, vaan siinä on hyödynnetty käytännön kokemuksia ja asiantuntemusta, jotka ovat olleet yhteisen työryhmän laatiman pohdinta-asiakirjan perustana. Tätä perustellaan kiireellisellä tarpeella suojata Euroopan pankkijärjestelmää mahdollisesti vahingollisilta rahanpesutapauksilta. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Ehdotuksessa tehdään kohdennettuja muutoksia unionin kehykseen, jolla säännellään finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden valvontaa vakavaraisuuden ja rahanpesun torjunnan alalla. Ehdotuksen tavoitteena on keskittää Euroopan valvontaviranomaisten tehtävät, jotka liittyvät rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseen ja torjumiseen finanssialalla, Euroopan pankkiviranomaiselle sekä lujittaa rahanpesun torjuntatehtävissä käytettyjä välineitä ja koordinointia. Muutoksilla pyritään lisäämään unionin tason valvonnan tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä parantamaan oikeusvarmuutta ja taloudellista varmuutta. Tämä on komission noudattaman paremman sääntelyn agendan mukaista. •Perusoikeudet Tässä ehdotuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tämän ehdotuksen rahoitus- ja talousarviovaikutukset esitetään yksityiskohtaisesti ehdotuksen loppuun liitetyssä täydentävässä rahoitusselvityksessä. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Tämän asetuksen täytäntöönpanoa tarkastellaan kolmen vuoden välein osana Euroopan valvontaviranomaisia sääntelevän kehyksen säännöllisiä arviointeja. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Euroopan pankkiviranomaisen roolin vahvistaminen Ehdotetuissa 1 artiklan 2 kohdan muutoksissa laajennetaan kohdennetusti Euroopan pankkiviranomaisen toiminta-alaa, jotta sen toimeksiantoon voidaan sisällyttää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyviä kysymyksiä koko finanssialalla ja jotta sen nykyistä toimeksiantoa voidaan täydentää pankkialalla. Ehdotetuissa 4 artiklan 2 kohdan muutoksissa esitetään erityinen finanssialan toimijoiden määritelmä, joka käsittää kaikki merkitykselliset direktiivin 2015/849 soveltamisalaan kuuluvat finanssilaitokset, mukaan luettuina asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 piiriin kuuluvat laitokset.

Ehdotetussa 8 artiklan 1 kohdan l alakohdassa painotetaan Euroopan pankkiviranomaisen työn erityistä merkitystä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnassa. Ehdotetussa uudessa 9 a artiklassa Euroopan pankkiviranomaiselle annetaan vankemmat välineet edistää johdonmukaista, järjestelmällistä ja tehokasta toimintaa, jolla voidaan ehkäistä ja torjua rahanpesua ja terrorismin rahoitusta unionin rahoitusjärjestelmässä. Euroopan pankkiviranomaiselle annetaan erityisesti valtuudet kerätä tietoja heikkouksista, jotka on havaittu sellaisissa finanssilaitosten prosesseissa ja menettelyissä, hallintotavassa, liiketoimintamallissa ja toiminnassa, joilla ehkäistään rahanpesua ja terrorismin rahoitusta, sekä tietoja toimivaltaisten viranomaisten toteuttamista toimenpiteistä. Tarvittaessa nämä tiedot annetaan asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten saataville. Lisäksi uudessa artiklassa tähdennetään olevan tärkeää suorittaa toimivaltaisten viranomaisten arviointeja ja riskinarviointeja, joissa testataan toimivaltaisten viranomaisten strategioita ja resursseja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien osalta. Ehdotetussa artiklassa annetaan myös Euroopan pankkiviranomaisen tehtäväksi olla yhteydessä ja tehdä yhteistyötä kolmansien maiden sellaisten valvontaviranomaisten kanssa, jotka vastaavat rahanpesun torjunnasta. Näin pyritään parantamaan toiminnan koordinointia unionin tasolla rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvissä merkittävissä tapauksissa, joilla on liittymäkohtia kolmansiin maihin. Ehdotetussa artiklassa esitetään myös, että rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyviä koordinointi- ja yhteistyökysymyksiä käsitellään Euroopan pankkiviranomaisen alaisessa rahanpesun vastaisessa komiteassa. Komiteaan kuuluisi johtajia jäsenvaltioiden viranomaisista ja hallintoelimistä, joiden tehtävänä on valvoa, että finanssilaitokset noudattavat direktiivin 2015/849/EU vaatimuksia, sekä tarkkailijoita, jotka edustaisivat Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaista, Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaista, Euroopan järjestelmäriskikomiteaa, Euroopan komissiota ja Euroopan keskuspankin valvontaelintä. Ehdotetussa uudessa 9 b artiklassa Euroopan pankkiviranomaiselle pyritään antamaan paremmat mahdollisuudet varmistaa unionin oikeuden tehokkuus rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämisessä ja torjunnassa. Artiklassa pankkiviranomaiselle annetaan toimivalta pyytää sellaisissa tapauksissa, joissa sillä on viitteitä olennaisista rikkomisista, että toimivaltaiset viranomaiset käynnistävät tutkimuksia mahdollisista sääntöjen rikkomisista ja harkitsevat finanssialan toimijoita koskevien päätösten tekoa ja seuraamusten määräämistä niille. Unionin oikeuden rikkomista koskevasta menettelystä annettuun 17 artiklaan ja sitovaa sovittelua koskevasta menettelystä annettuun 19 artiklaan on tehty muutoksia, joissa Euroopan pankkiviranomaiselle annetaan mahdollisuus tehdä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseen ja torjuntaan liittyvien tehtäviensä yhteydessä finanssialan toimijoille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä myös silloin, kun aineelliset säännöt eivät ole suoraan sovellettavissa kyseisiin finanssialan toimijoihin. Tällaisiin sääntöihin kuuluvat kansallisen lainsäädännön aineelliset säännöt, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä kansallinen lainsäädäntö, jossa käytetään asetuksissa jäsenvaltioille myönnettyjä vaihtoehtoja. Ehdotetuissa 54 artiklan muutoksissa täsmennetään, että kolmen valvontaviranomaisen yhteiskomitea toimii näiden viranomaisten yhteistyöfoorumina asioissa, jotka koskevat vakavaraisuuteen ja rahanpesun torjuntaan liittyvien näkökohtien välistä vuorovaikutusta. Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaista koskevaan asetukseen ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaista koskevaan asetukseen ehdotetuilla muutoksissa poistetaan direktiivi 2015/849, joka käsittelee rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, näiden kahden viranomaisen toiminnan piiristä ja täsmennetään, että yhteiskomiteaa olisi käytettävä yhteistyöfoorumina asioissa, jotka koskevat vakavaraisuuteen ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvien näkökohtien välistä vuorovaikutusta. Ehdotuksessa tehdään myös pieniä muutoksia edellä mainittuun direktiiviin 2015/849 korvaamalla viittaukset Euroopan valvontaviranomaisiin viittauksilla Euroopan pankkiviranomaiseen. Nämä ovat teknisiä muutoksia, joilla varmistetaan, että Euroopan pankkiviranomaisen uusi rooli otetaan säännöksissä johdonmukaisesti huomioon. 2017/0230 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1093/2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1094/2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1095/2010, eurooppalaisista riskipääomarahastoista annetun asetuksen (EU) N:o 345/2013, eurooppalaisista yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneista rahastoista annetun asetuksen (EU) N:o 346/2013, rahoitusvälineiden markkinoista annetun asetuksen (EU) N:o 600/2014, eurooppalaisista pitkäaikaissijoitusrahastoista annetun asetuksen (EU) 2015/760, rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina tai sijoitusrahastojen arvonkehityksen mittaamisessa käytettävistä indekseistä annetun asetuksen (EU) 2016/1011, arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla ottamisen yhteydessä julkaistavasta esitteestä annetun asetuksen (EU) 2017/1129 ja rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen annetun direktiivin (EU) 2015/849 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan unioni on edistynyt merkittävästi finanssikriisin jälkeen Jacques de Larosièren johtaman korkean tason asiantuntijoiden ryhmän suosituksia noudattaen ei pelkästään entistä vahvempien vaan myös aikaisempaa yhdenmukaistetumpien sääntöjen laatimisessa finanssimarkkinoita varten yhteisen sääntökirjan muodossa. Unioni on myös perustanut Euroopan finanssivalvontajärjestelmän, jäljempänä ’EFVJ’, joka perustuu kaksipilariseen järjestelmään, jossa yhdistyy mikrotason vakavaraisuusvalvonta Euroopan valvontaviranomaisten koordinoimana ja makrotason vakavaraisuusvalvonta, jota varten on perustettu Euroopan järjestelmäriskikomitea, jäljempänä ’EJRK’. Kolme Euroopan valvontaviranomaista eli Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 perustettu Euroopan pankkiviranomainen, jäljempänä ’pankkiviranomainen’, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010 perustettu Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen, jäljempänä ’vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 perustettu Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen, jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, asetukset yhdessä jäljempänä ’perustamisasetukset’, aloittivat toimintansa tammikuussa 2011. Euroopan valvontaviranomaisten yleistavoitteena on vahvistaa rahoitusjärjestelmän vakautta ja vaikuttavuutta kestävällä tavalla koko unionissa sekä parantaa kuluttajan- ja sijoittajansuojaa. (2)Euroopan valvontaviranomaiset ovat yhdenmukaistaneet merkittävästi unionin finanssimarkkinoiden sääntöjä antamalla panoksensa asetuksia ja direktiivejä koskeviin komission aloitteisiin, joihin liittyvät säädökset neuvosto ja parlamentti ovat hyväksyneet. Euroopan valvontaviranomaiset ovat myös toimittaneet komissiolle luonnoksia yksityiskohtaisista teknisistä säännöistä, jotka on annettu delegoituina säädöksinä ja täytäntöönpanosäädöksinä. (3)Euroopan valvontaviranomaiset ovat lisäksi lähentäneet finanssivalvontaa ja valvontakäytäntöjä unionissa toimivaltaisille viranomaisille suunnattujen ohjeiden avulla ja koordinoimalla valvontakäytäntöjen arviointeja. Euroopan valvontaviranomaisten perustamisasetuksiin sisältyvät päätöksentekoprosessit sekä resursseihin liittyvät rajoitteet ja kyseisten viranomaisten käytössä olevien välineiden luonne ovat kuitenkin estäneet niitä saavuttamasta yleistavoitteitaan täysimääräisesti. (4)Seitsemän toimintavuotensa jälkeen sekä komission toteuttamien arviointien että julkisten kuulemisten perusteella on käynyt ilmi, että Euroopan valvontaviranomaisten on nykyisessä lainsäädäntökehyksessä entistä vaikeampi saavuttaa tavoitteensa, joita ovat finanssimarkkinoiden ja ‑palvelujen yhdentäminen ja kuluttajansuojan parantaminen sekä unionissa että unionin ja kolmansien maiden välillä. (5)Euroopan valvontaviranomaisille annettavat lisävaltuudet, joiden avulla ne pystyisivät saavuttamaan kyseiset tavoitteet, edellyttäisivät myös asianmukaista hallinto- ja ohjausjärjestelmää ja riittävää rahoitusta. Lisävaltuudet eivät yksinään riittäisi saavuttamaan Euroopan valvontaviranomaisten tavoitteita, jos niillä ei ole riittävää rahoitusta tai jos niitä ei hallinnoida tehokkaalla ja tuloksekkaalla tavalla. (6)Komission 8 päivänä kesäkuuta 2017 antamassa tiedonannossa pääomamarkkinaunionia koskevan toimintasuunnitelman väliarvioinnista korostettiin, että finanssimarkkinoiden ja ‑palvelujen tuloksekkaampi ja johdonmukaisempi valvonta on olennaisen tärkeää, jotta toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttö saadaan poistettua jäsenvaltioiden väliltä, kun ne toteuttavat valvontatehtäviään. Tuloksekkaampi ja johdonmukaisempi valvonta on myös olennaisen tärkeää markkinoiden yhdentymisen nopeuttamiseksi ja sisämarkkinoiden tarjoamien mahdollisuuksien luomiseksi finanssiyhteisöille ja sijoittajille. (7)Sen vuoksi valvonnan yhdentämisessä olisi edistyttävä erityisen ripeästi, jotta pääomamarkkinaunionin toteuttaminen voidaan saada päätökseen. Kymmenen vuotta finanssikriisin puhkeamisen ja uuden valvontajärjestelmän käyttöönoton jälkeen finanssipalveluja ja pääomamarkkinaunionia ohjaavat yhä merkittävämmin kaksi keskeistä kehityssuuntausta, jotka ovat kestävä rahoitus ja teknologinen innovointi. Molemmat saattavat muuttaa finanssipalveluja, joten unionin finanssivalvonnan olisi oltava valmis niitä varten. (8)Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että rahoitusjärjestelmä toimii täysipainoisesti ratkaistaessa kriittisiä kestävyyteen liittyviä haasteita. Tämä edellyttää rahoitusjärjestelmän perusteellista uudistamista, johon Euroopan valvontaviranomaisten olisi osallistuttava aktiivisesti aloittamalla uudistuksia oikeanlaisen sääntely- ja valvontakehyksen luomiseksi, jotta yksityiset pääomavirrat saadaan liikkeeseen ja ohjattua kestäviin investointeihin. (9)Euroopan valvontaviranomaisilla olisi oltava tärkeä asema sellaisten riskien tunnistamisessa ja raportoinnissa, joita ympäristöllisistä, sosiaalisista ja hallinto- ja ohjausjärjestelmään liittyvistä tekijöistä aiheutuu rahoitusvakaudelle. Lisäksi niillä on tärkeä asema finanssimarkkinoiden toiminnan saattamisessa kestävän kehityksen tavoitteiden mukaiseksi. Euroopan valvontaviranomaisten olisi annettava ohjeita siitä, miten kestävyysnäkökohdat voidaan tosiasiallisesti sisällyttää EU:n finanssilainsäädäntöön, ja edistettävä kyseisten säännösten hyväksymisen jälkeen niiden yhtenäistä täytäntöönpanoa. (10)Teknologisella innovoinnilla on ollut yhä suurempi vaikutus finanssialaan, minkä vuoksi toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet useita aloitteita teknologisen kehityksen huomioimiseksi. Euroopan valvontaviranomaisten asemaa olisi lujitettava niiden valvontatehtävän ja valvonnan koordinoinnin suhteen, jotta voidaan lähentää valvontakäytäntöjä ja vaihtaa parhaita käytäntöjä toisaalta asianomaisten viranomaisten välillä ja toisaalta asianomaisten viranomaisten ja finanssilaitosten tai finanssimarkkinoiden toimijoiden välillä. (11)Teknologinen kehitys finanssimarkkinoilla voi parantaa mahdollisuuksia käyttää finanssipalveluja, tarjota pääsyn rahoitukseen, parantaa markkinoiden eheyttä ja toiminnallista tehokkuutta sekä myös madaltaa markkinoille pääsyn esteitä. Toimivaltaisten viranomaisten koulutuksen pitäisi ulottua myös teknologiseen innovointiin siinä määrin kuin se on asianmukaista sovellettavien aineellisoikeudellisten sääntöjen kannalta. Tällä vältettäisiin se, että jäsenvaltiot kehittävät toisistaan eroavia lähestymistapoja näissä asioissa. (11a)On yhä tärkeämpää edistää rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien riskien johdonmukaista, järjestelmällistä ja tehokasta seurantaa ja arviointia unionin rahoitusjärjestelmässä. Ottaen huomioon rahoitusvakauteen kohdistuvat vaikutukset, jotka voivat johtua finanssialan käyttämisestä väärin rahanpesutarkoituksiin tai terrorismin rahoitukseen liittyviin tarkoituksiin, pankkiviranomaisella, jolla on jo kokemusta pankkialan suojaamisesta tällaisilta väärinkäytöiltä, olisi tämän kokemuksensa pohjalta oltava unionin tasolla johtava tehtävä rahoitusjärjestelmän suojaamisessa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeiltä. Sen vuoksi on tarpeen antaa pankkiviranomaiselle sen nykyisen toimivallan lisäksi valta toimia asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 soveltamisalalla siinä määrin kuin tällainen toimivalta liittyy rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseen ja torjumiseen, kun on kyse mainittujen asetusten soveltamisalaan kuuluvista finanssialan toimijoista ja niitä valvovista toimivaltaisista viranomaisista. Keskittämällä tämä tehtävä pankkiviranomaiselle koko finanssialalla optimoitaisiin myös kyseisen viranomaisen asiantuntemuksen ja resurssien käyttö rajoittamatta kuitenkaan direktiivissä (EU) 2015/849 vahvistettuja aineellisia velvollisuuksia. (11b)Jotta pankkiviranomainen voisi hoitaa tehtävänsä tehokkaasti, sen olisi käytettävä kaikkia asetuksen mukaisia valtuuksiaan ja välineitään täysimittaisesti. On tärkeää, että pankkiviranomainen uuden roolinsa mukaisesti kerää kaikki olennaiset tiedot rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvistä toimista, jotka asianomaiset unionin viranomaiset ja kansalliset viranomaiset ovat havainneet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta viranomaisille direktiivin (EU) 2015/849 nojalla osoitettuja tehtäviä. Pankkiviranomaisen olisi tallennettava tällaiset tiedot keskustietokantaan ja edistettävä viranomaisten välistä yhteistyötä varmistamalla, että merkityksellisiä tietoja levitetään asianmukaisesti. Sen olisi myös suoritettava toimivaltaisten viranomaisten arviointeja ja riskinarviointeja, jotka liittyvät rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen. Lisäksi pankkiviranomaiselle olisi annettava tehtäväksi pitää yhteyttä kolmansien maiden asianomaisiin valvontaviranomaisiin ja tehdä niiden kanssa yhteistyötä näissä asioissa, jotta voidaan parantaa toiminnan koordinointia unionin tasolla rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvissä merkittävissä tapauksissa, jotka ulottuvat rajojen yli ja kolmansiin maihin. (11c)Jotta voidaan tehostaa viranomaisten harjoittamaa säännösten noudattamisen valvontaa, joka liittyy rahanpesun ja terrorismin rahoitukseen, ja varmistaa, että kansallisten toimivaltaisten viranomaisten täytäntöönpanotoimia, jotka liittyvät suoraan sovellettavan unionin oikeuden tai sen kansallisten täytäntöönpanotoimien rikkomisiin, koordinoidaan paremmin, pankkiviranomaisella olisi oltava valtuudet, kun on olemassa viitteitä olennaisista rikkomisista, pyytää toimivaltaisia viranomaisia tutkimaan merkityksellisten sääntöjen mahdollisia rikkomisia ja harkitsemaan, onko tehtävä finanssilaitoksille osoitettuja päätöksiä tai määrättävä niille seuraamuksia, joissa niitä vaaditaan noudattamaan oikeudellisia velvoitteitaan. Näitä valtuuksia olisi käytettävä vain silloin, kun pankkiviranomaisella on viitteitä olennaisista rikkomisista. (12)Joitakin kansallisia viranomaisia ei ole määritelty toimivaltaisiksi viranomaisiksi perustamisasetuksissa, vaikka niillä on valtuudet varmistaa unionin lainsäädännön soveltaminen finanssipalvelujen ja ‑markkinoiden alalla. On välttämätöntä määritellä ne toimivaltaisiksi viranomaisiksi, jotta voidaan varmistaa johdonmukaiset, tehokkaat ja tuloksekkaat valvontakäytännöt EFVJ:ssä. Tämä antaisi Euroopan valvontaviranomaisille mahdollisuuden erityisesti antaa ohjeita ja suosituksia kyseisille kansallisille viranomaisille. (13)Jotta voidaan varmistaa sidosryhmien etuja koskevat asianmukaiset suojatoimet, kun Euroopan valvontaviranomaiset käyttävät toimivaltaansa antaa ohjeita ja suosituksia, eri osallisryhmien olisi voitava antaa lausunto, kun kaksi kolmasosaa niiden jäsenistä katsoo, että asianomainen Euroopan valvontaviranomainen on ylittänyt toimivaltansa. Tässä yhteydessä komissiolla olisi oltava valtuudet asianmukaisen arvioinnin jälkeen vaatia Euroopan valvontaviranomaista perumaan kyseiset ohjeet tai suositukset tarvittavilta osin. (14)Lisäksi perustamisasetusten 17 artiklassa säädetyn menettelyn noudattamiseksi ja unionin oikeuden asianmukaisen soveltamisen nimissä on aiheellista helpottaa ja nopeuttaa Euroopan valvontaviranomaisten tietojensaantia. Sen vuoksi niiden olisi voitava pyytää tietoja asianmukaisesti perustellulla pyynnöllä suoraan kaikilta asianomaisilta toimivaltaisilta viranomaisilta, finanssilaitoksilta ja finanssimarkkinoiden toimijoilta, vaikkeivät kyseiset viranomaiset, laitokset tai markkinatoimijat olisi itse rikkoneet mitään unionin oikeuden säännöstä. Euroopan valvontaviranomaisten olisi ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle tällaisista pyynnöistä, ja toimivaltaisen viranomaisen olisi avustettava Euroopan valvontaviranomaisia pyydettyjen tietojen keräämisessä. (15)Finanssialan yhdenmukaistettu valvonta edellyttää toimivaltaisten viranomaisten johdonmukaista toimintaa. Tämän vuoksi Euroopan valvontaviranomaisten olisi arvioitava toimivaltaisten viranomaisten toimintaa säännöllisesti ja riippumattomasti kunkin Euroopan valvontaviranomaisen perustaman arviointikomitean tukemana. Euroopan valvontaviranomaisten olisi myös kehitettävä menetelmät tällaisia arviointeja varten. Riippumattomissa arvioinneissa ei pitäisi keskittyä pelkästään valvontakäytäntöjen lähentämiseen vaan myös toimivaltaisten viranomaisten kykyyn saavuttaa laadukkaita valvontatuloksia sekä toimivaltaisten viranomaisten riippumattomuuteen. Arviointien tulokset olisi julkistettava säännösten noudattamiseen rohkaisemiseksi ja läpinäkyvyyden lisäämiseksi, jollei julkistamiseen sisälly rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä.

(15a)Koska on tärkeää varmistaa, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaa unionin valvontakehystä sovelletaan tehokkaasti, sellaisilla riippumattomilla arvioinneilla on erittäin suuri merkitys, jotka tuovat objektiivisuutta ja läpinäkyvyyttä valvontakäytäntäntöjen tarkasteluun. Jos tällaiset arvioinnit paljastavat vakavia puutteita, joita toimivaltainen viranomainen ei korjaa, pankkiviranomaisen olisi ilmoitettava niistä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. (15b)Voidakseen hoitaa tehtäviään ja käyttää valtuuksiaan pankkiviranomaisella olisi sen jälkeen, kun se on tehnyt toimivaltaiselle viranomaiselle osoitetun päätöksen, oltava mahdollisuus tehdä finanssialan toimijoille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä unionin oikeuden rikkomiseen liittyvän menettelyn ja sitovaan sovitteluun liittyvän menettelyn yhteydessä myös silloin, kun aineelliset säännöt eivät ole suoraan sovellettavissa finanssialan toimijoihin. Jos aineelliset säännöt on vahvistettu direktiiveissä, pankkiviranomaisen olisi sovellettava kansallista lainsäädäntöä, jolla nämä direktiivit saatetaan osaksi kyseistä lainsäädäntöä. Jos asiaa koskeva unionin oikeus koostuu asetuksista, joissa jäsenvaltioille nimenomaisesti myönnetään vaihtoehtoja tämän asetuksen voimaantulopäivänä, pankkiviranomaisen olisi sovellettava kansallista lainsäädäntöä, joissa näitä vaihtoehtoja käytetään. (16)Finanssialan yhdenmukaistettu valvonta edellyttää myös, että eri jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäiset erimielisyydet rajat ylittävissä tilanteissa ratkaistaan tehokkaasti. Nykyiset erimielisyyksien ratkaisemista koskevat säännöt eivät ole kaikilta osin tyydyttäviä. Niitä olisi mukautettava niiden soveltamisen helpottamiseksi. (17)Euroopan valvontaviranomaisten työhön valvontakäytäntöjen lähentämisessä kuuluu kiinteästi unionin valvontakulttuurin edistäminen. Euroopan valvontaviranomaisilla ei ole kuitenkaan kaikkia tarvittavia välineitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. On välttämätöntä antaa Euroopan valvontaviranomaisille mahdollisuus vahvistaa yleiset valvontatavoitteet ja painopisteet monivuotisessa strategisessa valvontasuunnitelmassa, jolla autetaan toimivaltaisia viranomaisia tunnistamaan osa-alueet, jotka ovat EU:n laajuisen markkinoiden eheyden ja rahoitusvakauden kannalta ongelmallisimmat, mukaan lukien rajat ylittävää toimintaa harjoittavien yritysten vakavaraisuuden valvonta, ja keskittymään näihin osa-alueisiin. Strategisen valvontasuunnitelman olisi oltava riskilähtöinen ja siinä olisi otettava huomioon valvontatoimien yleiset taloudelliset ja sääntelylliset tavoitteet sekä asianomaiset mikrotason vakavaraisuusvalvonnan kehityssuuntaukset, mahdolliset riskit ja haavoittuvuudet, jotka Euroopan valvontaviranomaiset ovat yksilöineet toimivaltaisia viranomaisia koskevissa arvioissaan ja unionin laajuisten stressitestien perusteella. Tämän jälkeen toimivaltaisten viranomaisten olisi laadittava strategisen valvontasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi vuotuiset työohjelmat, joissa unionin painopisteet ja tavoitteet muunnetaan kyseisten viranomaisten toimintatavoitteiksi. Euroopan valvontaviranomaisille olisi annettava valtuudet arvioida vuotuisten työohjelmien täytäntöönpanoa osana päivittäistä valvontaa ja myös arvioida yksittäistapauksissa toteutettuja valvontatoimenpiteitä satunnaisotantaa käyttäen, jotta voidaan varmistaa, että Euroopan valvontaviranomaiset saavuttavat valvontakäytäntöjen yhdenmukaistamista koskevan tavoitteensa. (18)Tällä hetkellä jäsenvaltioiden välillä on eroja valvontakäytännöissä, jotka kohdistuvat toimien ja toimintojen ulkoistamiseen ja siirtoon sekä riskinsiirtoon (back-to-back-kaupat tai fronting-järjestelyt) toimiluvan saaneelta yhteisöltä toiselle. Näihin sääntelyyn liittyviin toisistaan poikkeaviin lähestymistapoihin sisältyy riski toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäytöstä jäsenvaltioiden välillä (”kilpailu alhaisimmalla sääntelytasolla”). Ulkoistettujen tai siirrettyjen toimintojen tehoton valvonta aiheuttaa unionin rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä. Nämä riskit ovat erityisen suuria, kun valvottavat yhteisöt ulkoistavat tai siirtävät toimia tai toimintoja tai siirtävät riskejä kolmansiin maihin, joissa valvontaviranomaisilta voi puuttua tarvittavat välineet valvoa asianmukaisesti ja tuloksekkaasti merkittäviä toimia ja keskeisiä toimintoja. Euroopan valvontaviranomaisilla olisi oltava aktiivinen rooli valvontakäytäntöjen lähentymisen edistämisessä ja sen olisi varmistettava, että ulkoistamisesta, riskinsiirrosta ja merkittävien toimien ja keskeisten toimintojen siirrosta kolmansiin maihin vallitsee yhteisymmärrys ja niitä valvotaan unionin oikeuden ja Euroopan valvontaviranomaisten mahdollisesti antamien ohjeiden, suositusten ja lausuntojen mukaisia käytäntöjä noudattaen. Sen vuoksi Euroopan valvontaviranomaisilla olisi oltava tarvittavat valtuudet koordinoida kansallisten valvontaviranomaisten toteuttamia valvontatoimia, kun yritykselle myönnetään toimilupa tai se rekisteröidään tai osana käynnissä olevaa valvontakäytäntöjen arviointia. Koordinointitehtäväänsä hoitaessaan Euroopan valvontaviranomaisten olisi keskityttävä erityisesti tilanteisiin, jotka saattavat johtaa sääntöjen kiertämiseen, ja seurattava finanssilaitoksia tai finanssimarkkinoiden toimijoita, jotka aikovat ulkoistaa tai siirtää toimia tai toimintoja tai siirtää riskejä kolmansiin maihin laajassa mittakaavassa tavoitteenaan hyötyä EU:n laajuisesta toimiluvasta (EU-passista), vaikka suurin osa niiden merkittävistä toimista tai toiminnoista suoritetaan unionin ulkopuolella. (19)Rahoitusvakauden pysyvyys edellyttää, että kolmansia maita koskevia komission vastaavuuspäätöksiä seurataan jatkuvasti. Sen vuoksi Euroopan valvontaviranomaisten olisi todennettava, täyttyvätkö edellytykset, joiden perusteella kolmansia maita koskevat vastaavuuspäätökset on tehty, ja kyseisissä päätöksissä vahvistetut ehdot, edelleen. Euroopan valvontaviranomaisten olisi myös seurattava sekä sääntelyn että valvonnan kehitystä ja täytäntöönpanon valvontaan liittyviä käytäntöjä kyseisissä kolmansissa maissa. Tässä yhteydessä Euroopan valvontaviranomaisten olisi myös kehitettävä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa hallinnolliset järjestelyt tietojen saamiseksi seurantatarkoituksiin ja valvontatoimien koordinoimiseksi. Tällä lujitetulla valvontajärjestelmällä varmistetaan, että kolmansien maiden sääntely-, valvonta- ja markkinatilanteen vastaavuuden arviointi on läpinäkyvämpää, ennakoitavampaa asianomaisille kolmansille maille ja johdonmukaisempaa kaikilla aloilla. (20)On olennaisen tärkeää, että Euroopan valvontaviranomaiset keräävät tarkkoja ja kattavia tietoja, jotta ne voivat hoitaa tehtävänsä ja toimintonsa ja saavuttaa tavoitteensa. Jotta vältettäisiin finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden ilmoitusvelvollisuuksien päällekkäisyys, tiedot olisi saatava niiltä toimivaltaisilta viranomaisilta tai kansallisilta valvontaviranomaisilta, jotka ovat lähimpänä finanssimarkkinoita ja ‑laitoksia. Euroopan valvontaviranomaisten olisi kuitenkin voitava osoittaa asianmukaisesti perusteltu tietopyyntö suoraan finanssilaitoksille tai finanssimarkkinoiden toimijoille, jos toimivaltainen viranomainen ei toimita tai ei pysty toimittamaan tietoja asetetussa määräajassa. Lisäksi jotta voidaan varmistaa Euroopan valvontaviranomaisten tietojenkeruuoikeuden vaikuttavuus, on välttämätöntä, että niillä on mahdollisuus määrätä uhkasakkoja tai sakkoja sellaisille finanssilaitoksille tai finanssimarkkinoiden toimijoille, jotka eivät noudata tietojen toimittamista koskevaa pyyntöä tai päätöstä täsmällisesti, kaikilta osin ja oikea-aikaisesti. Asianomaisen finanssilaitoksen tai finanssimarkkinoiden toimijan oikeus tulla kuulluksi Euroopan valvontaviranomaisissa olisi taattava erikseen mainiten. (21)Euroopan valvontaviranomaisten perustamisasetuksissa säädetään, että toimivaltaisilla viranomaisilla on keskeinen asema Euroopan valvontaviranomaisten hallinto- ja ohjausrakenteessa. Kyseisissä asetuksissa myös täsmennetään, että eturistiriitojen estämiseksi hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsenten on toimittava riippumattomasti ja yksinomaan koko unionin edun mukaisesti. Euroopan valvontaviranomaisten alkuperäinen hallinto- ja ohjausrakenne ei kuitenkaan tarjoa riittäviä suojakeinoja varmistamaan, että eturistiriidoilta vältytään kokonaan. Tämä voi vaikuttaa Euroopan valvontaviranomaisten kykyyn tehdä valvonnan lähentämiseksi tarvittavia päätöksiä ja varmistaa, että niiden päätöksissä otetaan unionin laajemmat edut kaikin puolin huomioon. Jotta voidaan varmistaa Euroopan valvontaviranomaisten päätöksentekoprosessin tehokkuus ja vaikuttavuus, päätöksentekovaltuudet Euroopan valvontaviranomaisten sisällä olisi määriteltävä uudelleen. (22)Lisäksi unionin ulottuvuutta olisi vahvistettava hallintoneuvoston päätöksentekoprosessissa sisällyttämällä hallintoneuvostoon riippumattomia koko-aikaisia jäseniä, joihin ei kohdistu eturistiriitoja. Päätöksentekovaltuudet sääntelyyn ja suoraan valvontaan liittyvissä asioissa olisi säilyttävä kokonaan hallintoneuvostolla. Johtokunta olisi muutettava hallitukseksi, joka kostuu kokoaikaisista jäsenistä. Sen tehtävänä olisi päättää tietyistä muista kuin sääntelyyn liittyvistä asioista, mukaan lukien toimivaltaisia viranomaisia koskevat riippumattomat arviot, riitojenratkaisu, unionin oikeuden rikkominen, strateginen valvontasuunnitelma, kolmansiin maihin tapahtuvan toimien ja toimintojen ulkoistamisen ja siirron sekä riskinsiirron seuranta, stressitestit ja tietopyynnöt. Hallituksen olisi myös käsiteltävä ja valmisteltava kaikki päätökset, jotka hallintoneuvoston on määrä hyväksyä. Lisäksi puheenjohtajan asemaa ja roolia olisi lujitettava vahvistamalla puheenjohtajalle viralliset tehtävät ja antamalla hänelle ratkaiseva ääni hallituksessa. Unionin ulottuvuutta Euroopan valvontaviranomaisissa olisi niin ikään vahvistettava muuttamalla puheenjohtajan ja hallituksen jäsenten valintamenettelyä sellaiseksi, että neuvosto ja Euroopan parlamentti osallistuvat siihen. Hallituksen kokoonpanon olisi oltava tasapainoinen. (23)Riittävän asiantuntemuksen ja vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi puheenjohtaja ja hallituksen jäsenet olisi nimitettävä ansioiden, taitojen, määritystä, kaupankäynnin jälkeistä käsittelyä ja finanssialan kysymyksiä koskevan osaamisen sekä finanssivalvontaa koskevan kokemuksen perusteella. Läpinäkyvyyden ja demokraattisen valvonnan takaamiseksi sekä unionin toimielinten oikeuksien suojaamiseksi puheenjohtaja ja hallituksen jäsenet olisi valittava avointa valintamenettelyä noudattaen. Komission olisi laadittava ehdokasluettelo ja toimitettava se Euroopan parlamentille hyväksyttäväksi. Kun luettelo on hyväksytty, neuvoston olisi tehtävä päätös hallituksen jäsenten nimittämisestä. Puheenjohtajan ja kokoaikaisten hallituksen jäsenten olisi oltava vastuuvelvollisia Euroopan parlamentille ja neuvostolle kaikista perustamisasetusten perusteella tehdyistä päätöksistä. (24)Jotta voidaan jakaa toisaalta operatiiviset tehtävät ja toisaalta päivittäiset hallinnolliset tehtävät tehokkaammin, kunkin Euroopan valvontaviranomaisen toimitusjohtajan nykyisiä tehtäviä hoitamaan olisi valittava kyseisten tehtävien perusteella joku hallituksen jäsenistä. (24a)Sen varmistamiseksi, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyviä toimenpiteitä koskevat päätökset tukeutuvat riittävässä määrin asiantuntemukseen, on tarpeen perustaa komitea, joka koostuu niiden viranomaisten ja elinten johtajista, jotka vastaavat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan lainsäädännön noudattamisesta, ja joka tutkii ja valmistelee pankkiviranomaisen tekemät päätökset. Päällekkäisyyden välttämiseksi tämä uusi komitea korvaa Euroopan valvontaviranomaisten yhteiskomiteassa perustetun nykyisen, rahanpesun torjuntaa käsittelevän alakomitean. (25)On tarkoituksenmukaista, että finanssilaitokset ja finanssimarkkinoiden toimijat osallistuvat Euroopan valvontaviranomaisten toiminnan rahoittamiseen, koska Euroopan valvontaviranomaisten toiminnan yleistavoitteena on edistää rahoitusvakautta – ja kilpailun vääristymistä torjumalla – sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa. Euroopan valvontaviranomaisten toiminta hyödyttää kaikkia finanssilaitoksia ja finanssimarkkinoiden toimijoita riippumatta siitä, onko niillä rajat ylittävää toimintaa. Euroopan valvontaviranomaisten avulla ne voivat harjoittaa liiketoimintaansa vakaassa toimintaympäristössä ja tasapuolisin toimintaedellytyksin. Sen vuoksi myös niiden finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden, jotka eivät ole Euroopan valvontaviranomaisten suorassa valvonnassa, olisi osallistuttava Euroopan valvontaviranomaisten sellaisten toimien rahoittamiseen, josta niille on hyötyä. Lisäksi Euroopan valvontaviranomaisten olisi kuitenkin myös saatava maksuja suoraan valvomiltaan finanssilaitoksilta ja finanssimarkkinoiden toimijoilta. (26)Kullekin finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden ryhmälle määrättävässä rahoitusosuuden tasossa olisi otettava huomioon, kuinka paljon kukin finanssilaitos ja finanssimarkkinoiden toimija hyötyy Euroopan valvontaviranomaisten toimista. Näin ollen finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden rahoitusosuudet olisi määritettävä niiden koon perusteella, jotta otettaisiin huomioon niiden merkitys asianomaisilla markkinoilla. Erittäin pienten rahoitusosuuksien kantamiseen olisi sovellettava vähimmäistasoa, jotta varmistetaan että niiden kantaminen on taloudellisesti perusteltua. Samalla olisi kuitenkin huolehdittava siitä, että suurempien yritysten rahoitusosuudet eivät muodostu kohtuuttoman suuriksi. (27)Jotta voitaisiin määrittää, kuinka yksittäisten finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden vuotuiset rahoitusosuudet on laskettava, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä. Delegoiduilla säädöksillä olisi vahvistettava menetelmä, jolla arvioidut kulut jaetaan finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden ryhmille, sekä perusteet, joilla määritetään yksittäisten rahoitusosuuksien taso koon perusteella. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Delegoitujen säädösten valmistelussa Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan yhdenvertaisen osallistumisen varmistamiseksi kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, joilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, jotka koskevat delegoitujen säädösten valmistelua. (28)Euroopan valvontaviranomaisten työn luottamuksellisuuden säilyttämiseksi salassapitovaatimuksia olisi sovellettava myös henkilöihin, jotka tarjoavat suoraan tai välillisesti, jatkuvasti tai satunnaisesti jotakin palvelua, joka liittyy Euroopan valvontaviranomaisen tehtäviin. (29)Asetuksissa (EY) N:o 1093/2010, (EY) N:o 1094/2010 ja (EY) N:o 1095/2010 sekä alakohtaisessa finanssipalveluja koskevassa lainsäädännössä vaaditaan, että Euroopan valvontaviranomaiset pyrkivät luomaan toimivia hallinnollisia järjestelyjä, joihin sisältyy tietojenvaihto kolmannen maan valvontaviranomaisten kanssa. Toimivasta yhteistyöstä ja tietojenvaihdosta tulee sitäkin tärkeämpää, kun jotkin Euroopan valvontaviranomaisista saavat tämän muutosasetuksen nojalla lisää ja entistä laajempaa vastuuta EU:n ulkopuolisten yhteisöjen ja toimintojen valvonnassa. Jos Euroopan valvontaviranomaiset tässä yhteydessä käsittelevät henkilötietoja, myös siirtämällä tällaisia tietoja unionin ulkopuolelle, valvontaviranomaisia sitovat asetuksen (EU) 2018/XXX vaatimukset (EU:n toimielimiä ja muita elimiä koskeva tietosuoja-asetus). Jollei tietosuojan riittävyyttä koskevaa päätöstä ole tehty tai asianmukaisia suojatoimia toteutettu esimerkiksi EU:n toimielimiä ja muita elimiä koskevan tietosuoja-asetuksen 49 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa hallinnollisissa järjestelyissä, Euroopan valvontaviranomaiset saavat vaihtaa tietoja kolmansien maiden viranomaisten kanssa asetuksen 51 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vahvistetun yleistä etua koskevan poikkeuksen nojalla ja edellytyksin. Poikkeusta sovelletaan erityisesti finanssivalvonnasta vastaavien viranomaisten väliseen kansainväliseen tietojenvaihtoon. (30)On olennaisen tärkeää, että pankkiviranomaisen päätöksentekomenettelyihin sisältyy asianmukaiset suojatoimet sellaisia jäsenvaltioita varten, jotka eivät osallistu pankkiunioniin, ja että samaan aikaan pankkiviranomaisen päätöksenteko on edelleen tuloksekasta, kun pankkiunioniin osallistumattomien jäsenmaiden lukumäärä pienenee. Olisi säilytettävä nykyiset äänestyssäännöt, joissa pankkiviranomaisen päätöksen tekeminen edellyttää osallistuvien jäsenvaltioiden enemmistöä ja osallistumattomien jäsenvaltioiden enemmistöä. Täydentäviä suojatoimia kuitenkin tarvitaan, jotta voidaan välttää tilanne, jossa päätöksiä ei voida tehdä pelkästään sen vuoksi, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät ole läsnä, ja jotta voidaan varmistaa, että mahdollisimman moni kansallinen toimivaltainen viranomainen on läsnä äänestyksessä ja näin saadaan vahva ja laillinen äänestystulos. (31)Euroopan valvontaviranomaisten perustamisasetuksissa säädetään, että Euroopan valvontaviranomaiset yhteistyössä EJRK:n kanssa käynnistävät ja koordinoivat unionin laajuiset stressitestit, joissa arvioidaan finanssilaitosten ja finanssimarkkinoiden toimijoiden kyky kestää epäsuotuisaa markkinakehitystä. Olisi myös varmistettava, että näissä testeissä sovelletaan kansallisella tasolla johdonmukaisia menetelmiä siinä määrin kuin mahdollista. Jotta voidaan varmistaa asianmukainen tasapaino toimivaltaisten viranomaisten valvontanäkökohtien ja unionin laajuisten näkökohtien välillä, on aiheellista siirtää Euroopan valvontaviranomaisten hallituksille valta päättää stressitestien käynnistämisestä ja koordinoinnista. Olisi myös selvennettävä kaikkien Euroopan valvontaviranomaisten osalta, että toimivaltaisten viranomaisten salassapitovelvoitteet eivät estä niitä toimittamasta stressitestien tuloksia Euroopan valvontaviranomaisille julkaisua varten. (32)Jotta voitaisiin varmistaa pitkälle viety lähentyminen valvonnan ja sisäisten mallien hyväksymisen alalla, vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen olisi voitava antaa lausuntoja mahdollisten epäjohdonmukaisuuksien korjaamiseksi ja auttaa toimivaltaisia viranomaisia pääsemään sopimukseen sisäisten mallien hyväksymisestä. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä päätöksensä näiden lausuntojen mukaisesti tai vaihtoehtoisesti perusteltava, miksi ne eivät noudata lausuntoa.

(33)Koska kaupankäynti ja erityisesti sellaisten sijoituspalveluyritysten toiminta, joilla rahoitusjärjestelmän kannalta merkityksellisen luonteensa vuoksi voi olla rajat ylittäviä, rahoitusvakauteen kohdistuvia vaikutuksia, on yhä useammin valtioiden rajat ylittävää, arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava vahvempi koordinointirooli, kun toimivaltaisille viranomaisille suositellaan asiaa koskevien tutkimusten aloittamista. Lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava helpottaa tutkimusten kannalta merkityksellisten tietojen vaihtoa, jos sillä on perusteltu syy epäillä, että meneillään on sellaista toimintaa, jolla on merkittäviä rajat ylittäviä vaikutuksia ja joka uhkaa finanssimarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä tai unionin rahoitusvakautta. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi pidettävä tätä varten yllä tietojen tallennusalustaa, johon se voi kerätä kaikki asiaankuuluvat tiedot toimivaltaisilta viranomaisilta ja jakaa ne toimivaltaisten viranomaisten kesken. (34)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 345/2013, (EU) N:o 346/2013 ja (EU) 2015/760 päätavoitteet ovat työllisyyden ja kasvun vauhdittaminen, pienten ja keskisuurten yritysten rahoitus, yhteiskunnalliset ja pitkäaikaiset sijoitukset sekä EU:n sijoituskulttuurin edistäminen. Näillä kolmella asetuksella aikaansaadusta yhdenmukaistamisesta huolimatta kansalliset toimivaltaiset viranomaiset käyttävät harkintavaltaansa eri tavoin, niillä on erilaisia hallinnollisia käytäntöjä ja valvontakulttuureissa ja valvonnan suorittamisessa on edelleen eroja. Erojen takia vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen, vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ja pitkäaikaissijoitusrahastojen hoitajilla ei ole tasapuolisia toimintaedellytyksiä eri jäsenvaltioissa, mikä samalla lisää kyseisten rahastojen hoitajien operatiivisia ja transaktiokustannuksia. (35)Operatiivisten ja transaktiokustannusten alentamiseksi, sijoittajien valintamahdollisuuksien lisäämiseksi ja oikeusvarmuuden parantamiseksi on aiheellista siirtää toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle valvontavaltuudet, kuten asetuksessa (EU) N:o 345/2013 tarkoitettujen vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen ja kyseisten rahastojen hoitajien, asetuksessa (EU) N:o 346/2013 tarkoitettujen vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ja kyseisten rahastojen hoitajien ja asetuksessa (EU) 2015/760 tarkoitettujen eurooppalaisten pitkäaikaissijoitusrahastojen rekisteröintien ja toimilupien myöntäminen ja peruuttaminen. Tätä varten arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava toteuttaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia sekä määrätä seuraamuksia tai uhkasakkoja, joiden avulla henkilöt pakotetaan lopettamaan rikkominen, antamaan arvopaperimarkkinaviranomaisen vaatimat täydelliset ja paikkansapitävät tiedot tai suostumaan tutkimukseen tai paikalla tehtävään tarkastukseen. (36)Eurooppalaisista pitkäaikaissijoitusrahastoista 29 päivänä huhtikuuta 2015 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2015/760 säädetään yhtenäisistä vaatimuksista, jotka pitkäaikaissijoitusrahastojen on täytettävä, jotta ne voivat toimia eurooppalaisena pitkäaikaissijoitusrahastona (ELTIF). Asetuksessa (EU) 2015/760 vahvistetaan vaatimukset täyttäviä sijoituksia, vaatimukset täyttäviä salkkuyrityksiä, keskittymiä ja kelpoisuusehdot täyttäviä sijoittajia koskevat säännöt. Säännöissä määritetään myös valvontavaltuudet, mukaan lukien toimilupien myöntämistä ja jatkuvaa valvontaa koskevat vaatimukset. Samalla kun tässä asetuksessa olisi pidettävä voimassa asetuksessa (EU) 2015/760 säädetyt vakavaraisuussäännöt, tässä asetuksessa olisi annettava valvontavaltuudet, mukaan lukien toimilupien myöntäminen, jatkuva valvonta ja toimilupien peruuttaminen, arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Tässä asetuksessa arvopaperimarkkinaviranomainen olisi valtuutettava laatimaan komissiolle toimitettavia luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joihin ei liity politiikkavalintoja, siten että asetuksen (EU) 2015/760 mukaiset arvopaperimarkkinaviranomaisen oikeudelliset velvoitteet ja harkintavallan soveltamisala ovat riittävän selvät. Vastaavat muutokset olisi tehtävä asetuksiin (EU) N:o 345/2013 ja (EU) N:o 346/2013 valvontavaltuuksien antamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaiselle. (37)Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi toteuttaa tuloksekkaasti valvontavaltuuksiaan vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen, vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen ja eurooppalaisten pitkäaikaissijoitusrahastojen ja niiden hoitajien suhteen, arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava toteuttaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia. Arvopaperimarkkinaviranomaisen valvontavalmiuksien tukemiseksi sille olisi annettava valtuudet määrätä seuraamuksia tai uhkasakkoja, joiden avulla henkilöt pakotetaan lopettamaan rikkominen, antamaan arvopaperimarkkinaviranomaisen vaatimat täydelliset ja paikkansapitävät tiedot tai suostumaan tutkimukseen tai paikalla tehtävään tarkastukseen. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi määriteltävä selkeästi rajat tällaisille hallinnollisille seuraamuksille tai muille hallinnollisille toimenpiteille, joiden olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia ja joilla varmistetaan yhteinen lähestymistapa ja pelotevaikutus. Arvopaperimarkkinaviranomaisen tutkinta- ja täytäntöönpanotoimissa olisi tukeuduttava tarvittaessa kansallisten viranomaisten tukeen. Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava valtuudet siirtää tietyt näistä toiminnoista takaisin kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. (38)Asetuksen (EU) N:o 600/2014 40 artiklassa arvopaperimarkkinaviranomaiselle annetaan valtuudet toteuttaa väliaikaisia interventiotoimia, eli se voi tietyin edellytyksin väliaikaisesti kieltää tiettyjen rahoitusvälineiden tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten rahoitusvälineiden markkinoinnin, jakelun tai myynnin unionissa tai tietyntyyppisen finanssialan toiminnan tai käytännön taikka rajoittaa niitä. On selvää, että näitä asetuksen (EU) N:o 600/2014 mukaisia, tuotteita koskevia interventiotoimia sovelletaan sijoituspalveluyrityksiin ja luottolaitoksiin, jotka osallistuvat rahoitusvälineiden, myös yhteissijoitusyrityksen osuuksien, markkinointiin, jakeluun tai myyntiin. Koska myös siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten rahastoyhtiöt ja yhteissijoitusyritysten sijoitusyhtiöt, jotka ovat saaneet toimiluvan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY mukaisesti, sekä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat, jotka ovat saaneet toimiluvan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU mukaisesti, voivat suoraan markkinoida, jaella tai myydä yhteissijoitusyritysten osuuksia, on oikeusvarmuuden parantamiseksi välttämätöntä erikseen säätää, että edellä mainitut asetuksen (EU) N:o 600/2014 mukaiset tuotteita koskevat interventiovaltuudet koskevat myös yhteissijoitusyritysten rahasto- ja sijoitusyhtiöitä sekä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia. (39)Arvopaperimarkkinaviranomainen voi käyttää tarkasti määritellyissä ja poikkeuksellisissa tapauksissa interventiovaltuuksiaan rajoittaakseen yhteissijoitusrahastojen tai vaihtoehtoisten rahastojen osuuksien markkinointia, myyntiä tai jakelua tai kieltääkseen sen, myös silloin kun markkinoinnin, myynnin tai jakelun suorittavat rahastojen hoitajat. Tämä olisi asianmukaista, kun ehdotetulla toimella ratkaistaan merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai torjutaan uhka finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa tai kun uhkaa ei torjuta unionin oikeuden mukaisilla sääntelyvaatimuksilla, joita sovelletaan kyseiseen rahoitusvälineeseen tai toimintaan, taikka toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet toimenpiteitä uhan torjumiseksi tai toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan torjumiseksi. (40)Kaupankäyntitietojen laatuun, muotoon, luotettavuuteen ja kustannuksiin liittyvät epäyhtenäisyydet vaikuttavat haitallisesti läpinäkyvyyteen, sijoittajansuojaan ja markkinoiden tehokkuuteen. Jotta kaupankäyntitietojen seuraamista ja rekonstruointia sekä kyseisten tietojen johdonmukaisuutta, laatua, saatavuutta ja saavutettavuutta voidaan parantaa kohtuukustannuksin asianomaisilla kauppapaikoilla koko unionissa, direktiivissä 2014/65/EU säädettiin uudesta raportointipalveluja koskevasta oikeudellisesta järjestelystä, johon kuuluvat myös raportointipalvelujen tarjoajien toimilupien myöntäminen ja valvonta. (41)Kaupankäyntitietojen laadulla sekä niiden käsittelyn ja tarjoamisen laadulla, myös rajojen yli tapahtuva kaupankäyntiä koskevien tietojen käsittelyn ja tarjoamisen laadulla, on ensiarvoisen tärkeä merkitys asetuksen (EU) N:o 600/2014 päätavoitteen saavuttamisessa eli finanssimarkkinoiden läpinäkyvyyden lujittamisessa. Sen vuoksi perustietopalvelujen tarjoaminen on keskeisen tärkeää, jotta käyttäjät voivat saada halutun yleiskäsityksen kaupankäyntitoiminnasta unionin finanssimarkkinoilla ja jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat saada tarkat ja kattavat tiedot asianomaisista kaupoista. (42)Lisäksi kaupankäyntitiedot ovat yhä keskeisempi väline asetuksesta (EU) N:o 600/2014 johtuvien vaatimusten tuloksekkaassa täytäntöönpanossa. Kun otetaan huomioon tietojenkäsittelyn rajat ylittävä ulottuvuus, tietojen laatu, tarve saavuttaa mittakaavaetuja ja välttää mahdollisista epäyhtenäisyyksistä sekä tietojen laadulle että raportointipalvelujen tarjoajien tehtäville aiheutuvat kielteiset vaikutukset, on hyödyllistä ja perusteltua siirtää raportointipalvelujen tarjoajia koskevat toimilupa- ja valvontavaltuudet toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja täsmentää kyseiset valtuudet asetuksessa (EU) N:o 600/2014, millä mahdollistetaan samalla se, että voidaan yhdistää edut, joita koituu tietoon liittyvän toimivallan keskittämisestä arvopaperimarkkinaviranomaiselle. (43)Vähittäissijoittajien olisi saatava riittävästi tietoa mahdollisista riskeistä, kun he päättävät sijoittaa rahoitusvälineeseen. Unionin oikeudellisella kehyksellä pyritään vähentämään väärin perustein tapahtuvan myynnin riskiä, kun vähittäissijoittajille myydään rahoitustuotteita, jotka eivät ole heidän tarpeidensa tai odotustensa mukaisia. Tätä varten direktiivissä 2014/65/EU ja asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädetään toiminnan järjestämistä ja menettelytapoja koskevista vaatimuksista sen varmistamiseksi, että sijoituspalveluyritykset toimivat asiakkaidensa edun mukaisesti. Kyseisillä vaatimuksilla parannetaan riskien ilmoittamista asiakkaille ja suositeltujen tuotteiden soveltuvuuden arviointia, ja niihin sisältyy velvollisuus jaella rahoitustuotteet yksilöidylle kohdemarkkinalle ottaen huomioon sellaisia tekijöitä kuin liikkeeseenlaskijoiden vakavaraisuus. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi käytettävä valtuuksiaan täysimääräisesti valvontakäytäntöjen lähentymisen varmistamiseksi ja tuettava kansallisia viranomaisia, jotta saavutettaisiin sijoittajansuojan korkea taso ja rahoitustuotteisiin liittyvien riskien valvonta olisi tuloksekasta. (44)On tärkeää varmistaa laskentaa varten tietojen toimiva ja tehokas toimittaminen, kokoaminen, analysointi ja julkaiseminen, jotta voidaan määrittää vaatimukset kauppaa edeltävälle ja kaupan jälkeiselle läpinäkyvyydelle, kaupankäyntivelvollisuutta koskeville järjestelmille sekä asetuksen (EU) N:o 600/2014 ja asetuksen (EU) N:o 596/2014 mukaisille viitetiedoille. Sen vuoksi arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava toimivalta kerätä tietoja suoraan markkinatoimijoilta kauppaa edeltävää ja kaupan jälkeistä läpinäkyvyyttä koskevien vaatimusten osalta. Lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi siirrettävä raportointipalvelujen tarjoajien toimilupia ja valvontaa koskevat valtuudet. (45)Antamalla kyseinen toimivalta arvopaperimarkkinaviranomaiselle mahdollistettaisiin keskitetysti hallinnoitu toimilupien myöntäminen ja valvonta. Näin vältyttäisiin nykyiseltä tilanteelta, jossa useita kauppapaikkoja, kauppojen sisäisiä toteuttajia, hyväksyttyjä julkistamisjärjestelyjä ja konsolidoitujen kaupankäyntitietojen tarjoajia vaaditaan toimittamaan tiedot useille toimivaltaisille viranomaisille, minkä jälkeen tiedot vasta toimitetaan arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Tällainen keskitetysti hallinnoitu järjestelmä olisi erittäin hyödyllinen markkinatoimijoille, koska tietojen läpinäkyvyys, sijoittajansuoja ja markkinoiden tehokkuus paranisivat. (46)Tietojenkeruuta, toimilupien myöntämistä ja valvontaa koskevien valtuuksien siirtäminen toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle on olennaisen tärkeää myös sellaisten muiden tehtävien vuoksi, joita arvopaperimarkkinaviranomainen suorittaa asetuksen (EU) N:o 600/2014 nojalla. Tällaisia tehtäviä ovat markkinoiden seuranta, arvopaperimarkkinaviranomaisen väliaikaiset interventiovaltuudet ja positioiden hallinnointivaltuudet sekä kauppaa edeltävää ja kaupan jälkeistä läpinäkyvyyttä koskevien vaatimusten johdonmukaisen noudattamisen varmistaminen. (47)Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voisi käyttää tuloksekkaasti valtuuksiaan valvoa tietojen käsittelyä ja toimittamista, sen olisi voitava toteuttaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava määrätä seuraamuksia tai uhkasakkoja, joiden avulla raportointipalvelujen tarjoajat pakotetaan lopettamaan rikkominen, antamaan arvopaperimarkkinaviranomaisen vaatimat täydelliset ja paikkansapitävät tiedot tai suostumaan tutkimukseen tai paikalla tehtävään tarkastukseen. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi niin ikään voitava määrätä hallinnollisia seuraamuksia tai muita hallinnollisia toimenpiteitä, jos se toteaa, että henkilö on rikkonut tahallisesti tai tuottamuksellisesti asetusta (EU) N:o 600/2014. (48)Kriittisiä vertailuarvoja käyttäviä rahoitustuotteita on saatavilla kaikissa jäsenvaltioissa. Sen vuoksi kyseiset vertailuarvot ovat ratkaisevan tärkeitä unionin finanssimarkkinoiden toiminnan ja rahoitusvakauden kannalta. Kriittisen vertailuarvon valvonnassa olisi näin ollen otettava kokonaisvaltaisesti huomioon mahdolliset vaikutukset, ei ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa hallinnoija sijaitsee, ja siinä jäsenvaltioissa, joissa sen tietolähteet sijaitsevat, vaan koko unionin alueella. Sen vuoksi on asianmukaista, että arvopaperimarkkinaviranomainen valvoo kriittisiä vertailuarvoja unionin tasolla. Päällekkäisten tehtävien välttämiseksi yksinomaan arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi valvottava kriittisten vertailuarvojen hallinnoijia, mukaan lukien niiden mahdollisesti hallinnoimat muut kuin kriittiset vertailuarvot. (49)Jos vertailuarvo on kuitenkin kriittisen tärkeä vain yhdessä jäsenvaltiossa, arvopaperimarkkinaviranomainen voisi markkinoiden läheisyyden perusteella siirtää kyseisen vertailuarvon valvonnan kokonaan tai osittain sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa hallinnoija sijaitsee, edellyttäen että arvopaperimarkkinaviranomainen on saanut kyseiseltä toimivaltaiselta viranomaiselta ennakolta luvan siirtoon. (50)Koska kriittisten vertailuarvojen hallinnoijiin ja tietolähteisiin sovelletaan tiukempia vaatimuksia kuin muiden vertailuarvojen hallinnoijiin ja tietolähteisiin, komission tai arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi nimettävä kriittiset vertailuarvot ja komission olisi kodifioitava ne. Koska kansalliset toimivaltaiset viranomaiset pääsevät parhaiten käsiksi valvomiansa vertailuarvoja koskeviin tietoihin, niiden olisi ilmoitettava komissiolle tai arvopaperimarkkinaviranomaiselle vertailuarvoista, jotka niiden mielestä täyttävät kriittisen vertailuarvon edellytykset. (51)Kriittisten vertailuarvojen valvontakollegioiden oli tarkoitus edistää asetuksen (EU) 2016/1011 mukaisten sääntöjen yhdenmukaista soveltamista ja valvontakäytäntöjen lähentämistä. Koska arvopaperimarkkinaviranomainen on suorassa yhteydessä kaikkiin kansallisiin valvontaviranomaisiin tai muodostuu niistä, valvontakollegioita ei enää tarvita. (52)Menettely viitejäsenvaltion määrittämiseksi kolmansissa maissa sijaitseville vertailuarvojen hallinnoijille, jotka hakevat tunnustamista unionissa, on hankala ja aikaavievä sekä hakijoille että kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. Hakijat saattavat yrittää vaikuttaa määrittämiseen pystyäkseen käyttämän hyväksi niille suotuisinta sääntelyä, ja samaan saattaisivat pyrkiä myös muut kolmansissa maissa sijaitsevat vertailuarvojen hallinnoijat, jotka hakevat pääsyä unionin markkinoille hyväksyntäjärjestelmää käyttäen. Nämä vertailuarvojen hallinnoijat saattaisivat valita oikeudellisen edustajansa strategisesti sellaisesta jäsenvaltiosta, jonka valvontaa ne pitävät vähemmän tiukkana. Yhdenmukaisella lähestymistavalla, jossa arvopaperimarkkinaviranomainen on toimivaltainen kolmannen maan vertailuarvojen ja niiden hallinnoijien suhteen, vältetään nämä riskit sekä viitejäsenvaltion määrittämisestä ja myöhemmästä valvonnasta aiheutuvat kustannukset. Lisäksi tämä rooli toimivaltaisena viranomaisena kolmansien maiden vertailuarvojen suhteen vahvistaa arvopaperimarkkinaviranomaisen unionia edustavaksi vastapuoleksi kolmansien maiden valvontaviranomaisille, minkä ansiosta rajat ylittävä yhteistyö on tehokkaampaa ja tuloksekkaampaa.

(53)Monet, jollei jopa enemmistö, vertailuarvojen hallinnoijista, ovat pankkeja tai finanssipalveluyrityksiä, jotka käsittelevät asiakasvaroja. Jottei heikennetä unionin toimintaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjumiseksi, edellytyksenä yhteistyöjärjestelyn sopimiseksi toimivaltaisen viranomaisen kanssa osana vastaavuusjärjestelmää olisi oltava se, että toimivaltaisen viranomaisen maata ei ole sisällytetty luetteloon sellaisista lainkäyttöalueista, joiden kansallisissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmissä on strategisia puutteita, jotka muodostavat merkittävän uhan unionin rahoitusjärjestelmälle. (54)Lähes kaikkiin vertailuarvoihin viitataan rahoitustuotteissa, jotka ovat saatavilla useissa jäsenvaltioissa, jollei jopa koko unionissa. Jotta havaitaan riskit, jotka liittyvät sellaisten vertailuarvojen toimittamiseen, jotka eivät ehkä ole enää luotettavia tai eivät edusta sitä markkinaa tai taloustilannetta, joita niillä on tarkoitus mitata, toimivaltaisten viranomaisten, myös arvopaperimarkkinaviranomaisen, olisi tehtävä yhteistyötä ja avustettava toisiaan tarpeen mukaan. (55)Asianomaisten arvopapereiden ja liikkeeseenlaskijoiden luonteen vuoksi tiettyihin asetuksen (EU) 2017/1129 mukaisesti laadittuihin esitetyyppeihin liittyy unionissa rajat ylittävä ulottuvuus. Ne ovat lisäksi teknisesti monimutkaisia, ja/tai niihin liittyy mahdollisia toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäytön riskejä, joiden vuoksi keskittämällä kyseisten esitteiden valvonta arvopaperimarkkinaviranomaiselle saataisiin aikaan vaikuttavampia ja tehokkaampia tuloksia kuin kansallisen tason valvonnalla. Keskittämällä tällaisten esitteiden hyväksyntä sekä siihen liittyvä valvonta- ja täytäntöönpanotoiminta arvopaperimarkkinaviranomaisen tasolle säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset alenisivat ja hallinnolliset esteet madaltuisivat ja samalla parannettaisiin valvonnan laatua, yhdenmukaisuutta ja tehokkuutta unionissa. (56)Muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden suunnatut annit ovat tärkeä pääomalähde liikkeeseenlaskijoille, ja ne ovat luonteeltaan rajat ylittäviä. Vaikka kokeneille sijoittajille suunnatusta annista ei edellytetä esitettä, arvopapereiden ottaminen myöhemmin kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla edellyttää esitteen julkaisemista asetuksen (EU) 2017/1129 mukaisesti. Esitejärjestelmä antaa liikkeeseenlaskijoille mahdollisuuden valita kotijäsenvaltio, kun muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden yksikkökohtainen nimellisarvo on yli 1 000 euroa. Koska suunnatuissa anneissa tarjottavien muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden yksikkökohtainen nimellisarvo on yleensä yli 1 000 euroa, tämä luo mahdollisuuden oikeuspaikkakeinotteluun. Antamalla arvopaperimarkkinaviranomaiselle valtuudet hyväksyä tällaiset tukkumarkkinaesitteet, kun on kyse sellaisista muista kuin osakesidonnaisista arvopapereista, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla tai sen tietyllä segmentillä, jolle ainoastaan kokeneilla sijoittajilla on pääsy, saavutettaisiin kaksi tavoitetta eli tasapuoliset toimintaedellytykset liikkeeseenlaskijoille ja parempi tehokkuus sujuvoittamalla huomattavasti hyväksymismenettelyjä. (57)Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevien esitteiden hyväksyntä sekä erikoisalojen liikkeeseenlaskijoiden, kuten kiinteistösijoitusyhtiöiden, kaivannaisteollisuuden yritysten, tieteelliseen tutkimustoimintaan perustuvien yritysten tai varustamojen, laatimien esitteiden hyväksyntä edellyttää, että kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on käytössään pitkälle menevää erityisasiantuntemusta omaava henkilöstö, joka useimmissa tapauksissa käsittelee melko pientä määrää esitteitä. Lisäksi tietyistä muista kuin taloudellista tiedoista, jotka erityisalojen liikkeeseenlaskijoista on julkistettava, ei ole säädetty asetuksen (EU) 2017/1129 13 artiklassa tarkoitetuissa delegoiduissa säädöksissä vaan kansallisille toimivaltaisille viranomaisille on jätetty asiassa harkintavalta. Tämä saattaa aiheuttaa tehottomuutta ja toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttöä. Valtuuttamalla arvopaperimarkkinaviranomainen hyväksymään tämäntyyppiset esitteet toisaalta varmistettaisiin tasapuoliset toimintaedellytykset tietojen julkistamisen suhteen ja poistettaisiin toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäytön riski ja toisaalta optimoitaisiin valvontaresurssien jako unionin tasolla keskittämällä valvonta arvopaperimarkkinaviranomaiseen. Näin parannettaisiin asianomaisten esitteiden valvonnan tehokkuutta. (58)Kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoilla, jotka laativat esitteen unionin oikeuden mukaisesti, on tietty harkintavalta valita kotijäsenvaltio esitteen hyväksyjäksi. Tässä on riskinä toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttö jäsenvaltioiden suorittaman valvonnan suhteen. Keskittämällä hyväksynnät arvopaperimarkkinaviranomaisen tasolle varmistettaisiin täysin yhdenmukaistettu lähestymistapa kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoita kohtaan ja poistettaisiin mahdollisuudet toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttöön. Näin ollen kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoilla olisi arvopaperimarkkinaviranomainen keskitettynä asiointipisteenään unionissa riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa tai ‑valtioissa ne tarjoavat arvopapereitaan kaupankäynnin kohteeksi tai hakevat niiden kaupankäynnin kohteeksi ottamista. Tällä poistuu tarve määrittää kotijäsenvaltio tällaisille kolmansien maiden liikkeeseenlaskijoille. (59)Kolmansien maiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti laadittuja esitteitä koskevaa vastaavuusjärjestelmää olisi muutettava siten, että vastaavuuden arviointi ja sitä koskevan komission päätöksen antaminen eivät perustu ainoastaan kyseisten kolmansien maiden kansallisen lainsäädännön tietovaatimuksiin vaan myös sellaisen kehykseen, jota käyttäen kolmannen maan valvontaviranomainen tarkastaa ja hyväksyy esitteen, tarvittaessa myös sen täydennykset, ja joka käsittää tällaisiin esitteisiin liittyvien tarjousten ja kaupankäynnin kohteeksi ottamisen tuloksekkaan valvonnan ja täytäntöönpanon. Voidakseen noudattaa johdonmukaisesti komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ”EU equivalence decisions in financial services policy: an assessment” (SWD(2017) 102 final) vahvistettua lähestymistapaa komission olisi voitava asettaa vastaavuuspäätökselleen lisäedellytyksiä, jotta voidaan suojata unionin markkinoiden eheyttä sekä edistää finanssipalvelujen sisämarkkinoita, yhteisiä arvoja ja yhteisiä sääntelytavoitteita kansainvälisellä tasolla. Tällaiset edellytykset voivat sisältää vaatimuksen, että kolmannella maalla on oltava vastaava toimiva järjestelmä asetuksen (EU) 2017/1129 mukaisesti laadittujen esitteiden tunnustamista varten tai että arvopaperimarkkinaviranomaisella on mahdollisuus tehdä yhteistyötä asianomaisen kolmannen maan valvontaviranomaisen kanssa, jotta kolmannen maan sääntöjä voidaan seurata jatkuvasti. (60)Jos komissio on vahvistanut kolmannen maan kansallisen lainsäädännön mukaisesti laadittuihin esitteisiin liittyvät oikeudelliset ja valvontajärjestelyt unionin järjestelyjä vastaaviksi ja jos arvopaperimarkkinaviranomainen ja kyseisen kolmannen maan valvontaviranomainen ovat sopineet asianmukaisesta yhteistyöjärjestelystä, kyseisen kolmannen maan valvontaviranomaisen hyväksymät esitteet, joita käytetään unionissa arvopapereiden tarjoamiseen yleisölle tai niiden ottamiseen kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla, olisi toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja kotijäsenvaltion määrittämistä koskevat säännöt olisi jätettävä soveltamatta. (61)Koska asetuksessa (EU) 2017/1129 säädetyssä vastaavuusjärjestelmässä edellytetään, että toimivaltaiset viranomaiset ja arvopaperimarkkinaviranomainen tukeutuvat kolmannen maan valvontaviranomaisiin, kun kyseessä on kolmannen maan sääntöjen mukaisesti laaditun esitteen perusteella unionissa tapahtuva arvopapereiden tarjoaminen tai niiden ottaminen kaupankäynnin kohteeksi, kyseisten toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi myös oltava varmoja siitä, että asianomainen kolmas maa on varmistanut, ettei rahoitusjärjestelmää käytetä rahanpesuun eikä terrorismin rahoitukseen. Tämän vuoksi ja jottei heikennetä unionin toimintaa rahanpesun ja/tai terrorismin rahoituksen torjumiseksi, edellytyksenä sille, että arvopaperimarkkinaviranomainen solmii yhteistyöjärjestelyn kolmannen maan valvontaviranomaisen kanssa asetuksessa (EU) 2017/1129 säädetyn vastaavuusjärjestelmän mukaisesti, olisi oltava se, että kolmatta maata ei ole sisällytetty luetteloon sellaisista lainkäyttöalueista, joiden kansallisissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmissä on strategisia puutteita, jotka muodostavat merkittävän uhan unionin rahoitusjärjestelmälle. (62)Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet määrätä hallinnollisia seuraamuksia tai toteuttaa muita hallinnollisia toimenpiteitä, jos asetuksen (EU) 2017/1129 säännöksiä rikotaan sellaisten esitetyyppien suhteen, joiden hyväksyntä on annettu sen tehtäväksi. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi määriteltävä selkeästi rajat tällaisille hallinnollisille seuraamuksille tai muille hallinnollisille toimenpiteille, joiden olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. (63)Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi myös siirrettävä valtuudet valvoa sellaisten esitteiden mainontaa, joiden hyväksyntä on annettu sen tehtäväksi. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava mahdollisuus valvoa mainosten säännöstenmukaisuutta. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi kuitenkin aina toteutettava jäsenvaltiossa harjoitetun mainonnan valvonta, jos kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on virallisesti pyytänyt arvopaperimarkkinaviranomaista käyttämään valvontavaltaansa, kun arvopaperimarkkinaviranomaisen hyväksymää esitettä käytetään arvopapereiden tarjoamiseen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamiseen jäsenvaltion lainkäyttöalueella. Tällaisen tehtävän suorittamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava riittävä henkilöstö, jolla on asianmukainen tietämys asiankuuluvista kuluttajansuojaa koskevista kansallisista säännöistä. (64)Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi tarkastettava ja hyväksyttävä kaikki tässä asetuksessa määritellyt esitteet, jotka on toimitettu hyväksyttäviksi tämän asetuksen soveltamispäivästä. Toimivaltaisen viranomaisen olisi jatkettava sellaisten tässä asetuksessa määriteltyjen esitteiden valvontaa, jotka se on hyväksynyt ennen tämän asetuksen soveltamispäivää tai jotka on toimitettu sille hyväksyttäviksi, mutta joita se ei ole vielä hyväksynyt kyseiseen päivämäärään mennessä. Sekaannuksen välttämiseksi valvonnan olisi katettava erityisesti vielä hyväksymättä olevien esitteiden tarkastus- ja hyväksymismenettelyn päätökseen saattaminen sekä tarpeen mukaan kaikki asiankuuluviin täydennyksiin ja lopullisiin ehtoihin liittyvät hyväksyntä- ja ilmoitustehtävät. (65)On aiheellista säätää kohtuullisesta määräajasta, johon mennessä olisi toteutettava tarvittavat järjestelyt suunniteltua hallinto- ja ohjausrakennetta varten ja annettava delegoidut säädökset ja täytäntöönpanosäädökset, jotta Euroopan valvontaviranomaiset ja muut asianomaiset osapuolet voivat soveltaa tällä asetuksella käyttöön otettavia sääntöjä. (66)Sen vuoksi asetuksia (EU) N:o 1093/2010, (EU) N:o 1094/2010, (EU) N:o 1095/2010, (EU) N:o 345/2013, (EU) N:o 346/2013, (EU) N:o 600/2014, (EU) 2015/760, (EU) 2016/2011 ja (EU) 2017/1129 olisi muutettava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla

Muutokset asetukseen (EU) N:o 1093/2010 Muutetaan asetus (EU) N:o 1093/2010 seuraavasti: (1)Muutetaan 1 artikla seuraavasti: (a)korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Pankkiviranomainen toimii tällä asetuksella uskottujen valtuuksien puitteissa sekä direktiivin 2002/87/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY*, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/49/EU**, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/92/EU***, Euroopan parlamentin ja neuvoston**** asetuksen (EU) 2015/847*****, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2366****** sekä lisäksi direktiivin 2002/65/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849******* asiaankuuluvien osien soveltamisalalla, siltä osin kuin näitä säädöksiä sovelletaan luotto- ja finanssilaitoksiin sekä niitä valvoviin toimivaltaisiin viranomaisiin, mukaan lukien kaikki näihin säädöksiin perustuvat direktiivit, asetukset ja päätökset ja mahdolliset muut oikeudellisesti sitovat unionin säädökset, joissa pankkiviranomaiselle annetaan tehtäviä. Pankkiviranomainen toimii myös neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013******** mukaisesti.

*Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/ЕY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008, kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta (EUVL L 133, 22.5.2008, s. 66). **Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/49/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, talletusten vakuusjärjestelmistä (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 149). ***Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/92/EU, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, maksutileihin liittyvien maksujen vertailukelpoisuudesta, maksutilien siirtämisestä ja mahdollisuudesta käyttää perusmaksutilejä (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 214). ****Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/847, annettu 20 päivänä toukokuuta 2015, varainsiirtojen mukana toimitettavista tiedoista ja asetuksen (EY) N:o 1781/2006 kumoamisesta (EUVL L 141, 5.6.2015, s. 1). ****Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/2366, annettu 25 päivänä marraskuuta 2015, maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 2002/65/EY, 2009/110/EY ja 2013/36/EU ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta sekä direktiivin 2007/64/EY kumoamisesta (EUVL L 337, 23.12.2015, s. 35). *Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849, annettu 20 päivänä toukokuuta 2015, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta (EUVL L 141, 5.6.2015, s. 73).”; *****Neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63).”; (b)lisätään 1 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Lisäksi pankkiviranomainen toimii tällä asetuksella uskottujen valtuuksien puitteissa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849(*) soveltamisalalla siltä osin kuin direktiiviä sovelletaan finanssialan toimijoihin ja niitä valvoviin toimivaltaisiin viranomaisiin. Ainoastaan tätä tarkoitusta varten pankkiviranomainen hoitaa tehtävät, jotka uskotaan oikeudellisesti sitovilla unionin säädöksillä asetuksella (EU) N:o 1094/2010 perustetulle Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle tai asetuksella (EU) N:o 1095/2010 perustetulle Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Hoitaessaan tällaisia tehtäviä pankkiviranomainen tiedottaa kyseisille viranomaisille sellaisia yhteisöjä koskevista toimistaan, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1094/2010 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä ’finanssilaitoksia’ tai asetuksen (EU) N:o 1095/2010 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä ’finanssimarkkinoiden toimijoita’. (*) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849, annettu 20 päivänä toukokuuta 2015, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta (EUVL L 141, 5.6.2015, s. 73).” (2)Lisätään 2 artiklan 5 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Tässä asetuksessa olevat viittaukset valvontaan kattavat kaikkien toimivaltaisten viranomaisten toimet, jotka niiden on suoritettava 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten nojalla.” (3)Muutetaan 4 artikla seuraavasti: a) korvataan 1 alakohta seuraavasti: ”1) ’finanssilaitoksilla’ kaikkia sellaisia yrityksiä, joihin sovelletaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen unionin säädösten mukaista sääntelyä ja valvontaa;”; aa) lisätään 1 a alakohta seuraavasti: ”1 a) ’finanssialan toimijoilla’ kaikkia sellaisia direktiivin (EU) 2015/849 soveltamisalaan kuuluvia yhteisöjä, jotka ovat joko tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1094/2010 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä ’finanssilaitoksia’ tai asetuksen (EU) N:o 1095/2010 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä ’finanssimarkkinoiden toimijoita’;”; b) korvataan 2 alakohdan i alakohta seuraavasti: ”i) toimivaltaisia viranomaisia, jotka määritellään asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa, mukaan luettuna Euroopan keskuspankki sille asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annettuihin tehtäviin liittyvissä asioissa;”; c) korvataan 2 alakohdan ii alakohta seuraavasti:

”ii) direktiivien 2002/65/EY ja (EU) 2015/849osalta viranomaisia ja elimiä, joilla on toimivalta varmistaa, että luotto- ja finanssilaitokset noudattavat niille noissa kyseisessä direktiiveissä asetettuja vaatimuksia;”; iia) direktiivin (EU) 2015/849 osalta viranomaisia ja elimiä, jotka valvovat finanssilaitoksia ja joilla on toimivalta varmistaa, että ne noudattavat kyseisessä direktiivissä asetettuja vaatimuksia;”; d) korvataan 2 alakohdan iii alakohta seuraavasti: ”iii) talletussuojajärjestelmien osalta elimiä, jotka hallinnoivat talletussuojajärjestelmiä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/49/EU mukaisesti, tai näitä järjestelmiä mainitun direktiivin mukaisesti valvovaa viranomaista ja mainitussa direktiivissä tarkoitettuja asianmukaisia hallintoviranomaisia siinä tapauksessa, että talletussuojajärjestelmän toimintaa hallinnoi yksityinen yhtiö; ja”; e) lisätään 2 alakohtaan v ja vi alakohta seuraavasti: ”v) direktiivissä 2014/17/EU, asetuksessa (EU) 2015/751, direktiivissä (EU) 2015/2366, direktiivissä 2009/110/EY, asetuksessa (EY) N:o 924/2009 ja asetuksessa (EU) N:o 260/2012 tarkoitettuja toimivaltaisia viranomaisia; vi) direktiivin 2008/48/EY 20 artiklassa tarkoitettuja elimiä ja viranomaisia.” (4)Muutetaan 6 artikla seuraavasti: a) korvataan 2 alakohta seuraavasti: ”2) hallitus, jonka tehtävät on säädetty 47 artiklassa;”; b) kumotaan 4 alakohta. (5) Muutetaan 8 artikla seuraavasti: a) muutetaan 1 kohta seuraavasti: i) korvataan aa alakohta seuraavasti: 1) ”aa) se laatii ja pitää ajan tasalla unionin finanssilaitosten valvontaa koskevan unionin valvontakäsikirjan;”; ii) lisätään ab alakohta seuraavasti: 2)”ab) se laatii ja pitää ajan tasalla unionin finanssilaitosten kriisinratkaisua koskevan unionin kriisinratkaisukäsikirjan, jossa esitetään parhaat valvontakäytännöt ja korkealaatuiset menetelmät ja prosessit;”; iii) korvataan e ja f alakohta seuraavasti: 3)”e) se järjestää ja suorittaa toimivaltaisten viranomaisten arviointeja ja samassa yhteydessä antaa ohjeita ja suosituksia ja määrittää parhaita käytäntöjä valvontatulosten johdonmukaisuuden parantamiseksi; 4)f) se seuraa ja arvioi markkinakehitystä omalla vastuualueellaan, myös silloin kun tähän on aihetta erityisesti kotitalouksille ja pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattujen luottojen sekä innovatiivisten finanssipalvelujen kehityssuuntauksissa;”;

iv) korvataan h alakohta seuraavasti: 5)”h) se parantaa tallettajien, kuluttajien ja sijoittajien suojaa;”; v) lisätään l alakohta seuraavasti: ”l) se osallistuu sen estämiseen, että rahoitusjärjestelmää käytetään rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen.”; b) lisätään 1 a kohtaan c alakohta seuraavasti: ”c) ottaa huomioon teknologiset innovaatiot, innovatiiviset ja kestävät liiketoimintamallit sekä ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan liittyvät kriteerit.”; c) muutetaan 2 kohta seuraavasti: i) lisätään ca alakohta seuraavasti: ”ca) antaa suosituksia 29 a ja 31 a artiklassa säädetyin tavoin;”; ii) korvataan h alakohta seuraavasti: ”h) kerätä tarvittavat tiedot finanssilaitoksista 35 ja 35 b artiklassa säädetyin tavoin;”. (6)Muutetaan 9 artikla seuraavasti: korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Pankkiviranomainen valvoo uusia ja nykyisiä finanssialan toimia ja voi antaa ohjeita ja suosituksia markkinoiden turvallisuuden ja vakauden sekä sääntely- ja valvontakäytäntöjen lähentymisen edistämiseksi.”; korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Pankkiviranomainen perustaa organisaatioonsa kiinteästi kuuluvan finanssi-innovaatiokomitean, jossa saatetaan yhteen kaikki asiaankuuluvat toimivaltaiset viranomaiset sekä kuluttajansuojasta vastaavat viranomaiset, jotta voidaan toimia yhteensovitetusti uuden tai innovatiivisen finanssialan toiminnan sääntelyssä ja valvonnassa sekä antaa pankkiviranomaiselle neuvoja, joita se voi esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Pankkiviranomainen voi sisällyttää komiteaan myös kansallisia tietosuojaviranomaisia.” 6 a) Lisätään 9 a ja 9 b artikla seuraavasti: ”9 a artikla

Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvät erityistehtävät 1.Pankkiviranomaisella on johtava tehtävä rahoitusjärjestelmän eheyden, avoimuuden ja turvallisuuden edistämisessä siten, että se toteuttaa toimenpiteitä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, jolloin se myös: (a)kerää toimivaltaisilta viranomaisilta tietoja heikkouksista, jotka on havaittu sellaisissa finanssialan toimijoiden prosesseissa ja menettelyissä, hallintojärjestelyissä, soveltuvuusarvioinneissa, liiketoimintamalleissa ja toiminnassa, joilla ehkäistään rahanpesua ja terrorismin rahoitusta, sekä tietoja toimivaltaisten viranomaisten toteuttamista toimenpiteistä. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava pankkiviranomaiselle kaikki tällaiset tiedot 35 artiklan mukaisten velvollisuuksien lisäksi. Pankkiviranomainen koordinoi toimintaansa tiiviisti rahanpesun selvittelykeskusten kanssa;

(b)laatii yhteisiä standardeja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseksi finanssialalla ja edistää niiden johdonmukaista soveltamista; (c)seuraa markkinakehitystä ja arvioi rahanpesulle ja terrorismin rahoitukselle altistavia haavoittuvuuksia finanssialalla. 2.Pankkiviranomainen perustaa 1 kohdan a alakohdan nojalla kerätyistä tiedoista koostuvan keskustietokannan ja pitää sen ajan tasalla. Pankkiviranomainen varmistaa, että tiedot analysoidaan ja annetaan toimivaltaisten viranomaisten saataville luottamuksellisesti ja tiedonsaantitarpeen perusteella. 3.Pankkiviranomainen edistää direktiivissä (EU) 2015/849 tarkoitettujen valvontaprosessien lähentymistä 30 artiklan mukaisesti muun muassa suorittamalla säännöllisiä arviointeja. Jos tällainen arviointi paljastaa vakavia puutteita rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien tunnistamisessa, arvioinnissa tai käsittelyssä eikä toimivaltainen viranomainen toteuta toimenpiteitä 30 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa mainittujen jatkotoimien suhteen, pankkiviranomainen ilmoittaa asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. 4.Pankkiviranomainen suorittaa säännöllisesti toimivaltaisia viranomaisia koskevia riskinarviointeja, joissa pääkohteina ovat 4 artiklan 2 kohdan iia alakohdassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset, testatakseen niiden strategioita ja resursseja, joiden avulla käsitellään ja seurataan rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyviä suurimpia kehittymässä olevia riskejä. Pankkiviranomainen ilmoittaa näiden riskinarviointien tuloksista komissiolle muun muassa sisällyttämällä tuloksista laaditun analyysin lausuntoon, joka sen on toimitettava direktiivin (EU) 2015/849 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 5.Rahanpesua tai terrorismin rahoitusta koskevissa merkittävissä tapauksissa, jotka vaikuttavat kolmansien maiden kanssa oleviin rajat ylittäviin kysymyksiin, pankkiviranomaisella on johtava tehtävä unionissa toimivien toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansissa maissa toimivien asianomaisten viranomaisten välisen yhteistyön helpottamisessa. 6.Pankkiviranomainen perustaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisen pysyvän sisäisen komitean koordinoimaan toimenpiteitä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjumiseksi ja valmistelemaan luonnoksia päätöksiksi, jotka pankkiviranomainen tekee 44 artiklan mukaisesti. 7.Komitean puheenjohtajana toimii hallintoneuvoston puheenjohtaja, ja komitea koostuu niiden viranomaisten ja elinten johtajista, joilla on toimivalta varmistaa, että finanssilaitokset noudattavat direktiivin (EU) 2015/849 vaatimuksia. Lisäksi komissio, EJKR, Euroopan keskuspankin valvontaelin, Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen voivat kukin nimetä korkean tason edustajan osallistumaan komitean kokouksiin tarkkailijoina. 9 b artikla

Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseen liittyvä tutkintapyyntö 1.Asioissa, jotka koskevat direktiivin (EU) 2015/849 mukaista rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, pankkiviranomainen voi, jos sillä on viitteitä olennaisista rikkomisista, pyytää 4 artiklan 2 kohdan iia alakohdassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista tutkimaan finanssialan toimijan suorittamat unionin oikeuden mahdolliset rikkomiset ja, jos asiaa koskeva unionin oikeus koostuu direktiiveistä tai siinä nimenomaisesti myönnetään vaihtoehtoja jäsenvaltioille, niiden kansallisten säädösten rikkomiset, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä tai joissa käytetään unionin oikeudessa jäsenvaltioille myönnettyjä vaihtoehtoja, sekä harkitsemaan seuraamusten määräämistä kyseiselle toimijalle tällaisten rikkomisten johdosta. Tarvittaessa pankkiviranomainen voi myös pyytää 4 artiklan 2 kohdan iia alakohdassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista harkitsemaan, onko tehtävä kyseiselle finanssilaitokselle osoitettu yksittäinen päätös, jossa sitä vaaditaan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet suoraan sovellettavan unionin oikeuden tai sellaisten kansallisten säädösten mukaisten velvollisuuksiensa noudattamiseksi, joilla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä tai joissa käytetään unionin oikeudessa jäsenvaltioille myönnettyjä vaihtoehtoja, mukaan luettuna mahdollisesta menettelytavasta luopuminen. 2.Toimivaltaisen viranomaisen on noudatettava kaikkia sille 1 kohdan mukaisesti esitettyjä pyyntöjä ja ilmoitettava pankkiviranomaiselle kymmenen päivän kuluessa toimista, jotka se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa noudattaakseen pyyntöä. 3.Jos toimivaltainen viranomainen ei noudata tämän artiklan 2 kohtaa, sovelletaan 17 artiklaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa.” (7)Muutetaan 16 artikla seuraavasti: a) lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Pankkiviranomainen voi lisäksi antaa ohjeita ja suosituksia sellaisille jäsenvaltioiden viranomaisille, joita ei ole tässä asetuksessa määritelty toimivaltaisiksi viranomaisiksi, mutta joilla on valtuudet varmistaa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säädösten soveltaminen.”; b) korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Pankkiviranomainen järjestää, poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta, ohjeita ja suosituksia koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoi ohjeiden ja suositusten antamiseen mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä. Näiden kuulemisten ja analyysien on oltava oikeassa suhteessa ohjeiden tai suositusten laajuuteen, luonteeseen ja vaikutukseen. Lisäksi pankkiviranomainen pyytää, poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta, lausuntoja tai neuvoja 37 artiklassa tarkoitetulta pankkialan osallisryhmältä.”; c) lisätään 4 kohtaan virke seuraavasti: ”Kertomuksessa on myös selitettävä, kuinka pankkiviranomainen on perustellut ohjeiden ja suositusten antamisen, ja esitettävä lyhyesti kyseisiä ohjeita ja suosituksia koskevissa julkisissa kuulemisissa saatu palaute.”;

d) lisätään 5 kohta seuraavasti: ”5. Jos kaksi kolmasosaa pankkialan osallisryhmän jäsenistä on sitä mieltä, että pankkiviranomainen on ylittänyt toimivaltansa antamalla eräitä ohjeita tai suosituksia, ne voivat antaa komissiolle perustellun lausunnon. Komissio pyytää pankkiviranomaista perustelemaan kyseisten ohjeiden tai suositusten antamisen. Saatuaan pankkiviranomaisen selityksen komissio arvioi ohjeiden tai suositusten laajuutta ottaen huomioon pankkiviranomaisen toimivallan. Jos komissio katsoo, että pankkiviranomainen on ylittänyt toimivaltansa, ja annettuaan pankkiviranomaiselle tilaisuuden esittää näkemyksensä komissio voi antaa täytäntöönpanopäätöksen, jossa pankkiviranomaista vaaditaan peruuttamaan kyseiset ohjeet tai suositukset. Komission päätös julkaistaan.” (8)Muutetaan 17 artikla seuraavasti: (a)lisätään 2 kohtaan alakohdat seuraavasti: ”Pankkiviranomainen voi osoittaa asianmukaisesti perustellun tietopyynnön suoraan muille toimivaltaisille viranomaisille tai asianomaisille finanssilaitoksille, mikäli se katsotaan tarpeelliseksi unionin oikeuden väitetyn rikkomisen tai soveltamatta jättämisen tutkimiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 35 artiklassa säädettyjen valtuuksien soveltamista. Jos perusteltu tietopyyntö on osoitettu finanssilaitoksille, siinä on selitettävä, miksi tiedot ovat tarpeen unionin oikeuden väitetyn rikkomisen tai soveltamatta jättämisen tutkimiseksi. Tällaisen pyynnön vastaanottajan on toimitettava pankkiviranomaiselle selkeät, täsmälliset ja täydelliset tiedot ilman aiheetonta viivytystä. Jos tietopyyntö on osoitettu finanssilaitokselle, pankkiviranomainen ilmoittaa pyynnöstä asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille. Toimivaltaisten viranomaisten on avustettava pankkiviranomaista tällaisten tietojen keräämisessä, jos viranomainen sitä pyytää.”; (b)korvataan 6 ja 7 kohta seuraavasti: ”6. Jos toimivaltainen viranomainen ei noudata 4 kohdassa tarkoitettua virallista lausuntoa kyseisessä kohdassa mainitun määräajan kuluessa ja jos on tarpeen tasapuolisten kilpailuolosuhteiden säilyttämiseksi markkinoilla tai palauttamiseksi markkinoille taikka finanssijärjestelmän moitteettoman toiminnan ja eheyden varmistamiseksi saada viipymättä muutos siihen, että virallista lausuntoa ei noudateta, pankkiviranomainen voi silloin, kun 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säädösten asiaankuuluvat vaatimukset ovat suoraan sovellettavissa finanssilaitoksiin tai, rahanpesun ja terrorismin ehkäisemiseen ja torjumiseen liittyvien asioiden yhteydessä, finanssialan toimijoihin, tehdä finanssilaitokselle tai finanssialan toimijalle osoitetun yksittäisen päätöksen, jossa sitä vaaditaan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet unionin oikeuden mukaisten velvollisuuksiensa noudattamiseksi, mukaan luettuna mahdollisesta menettelytavasta luopuminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa. Asioissa, jotka koskevat rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, pankkiviranomainen voi silloin, kun 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säädösten asiaankuuluvat vaatimukset eivät ole suoraan sovellettavissa finanssialan toimijoihin, tehdä päätöksen, jossa toimivaltaista viranomaista vaaditaan noudattamaan 4 kohdassa tarkoitettua virallista lausuntoa kyseisessä kohdassa mainitun määräajan kuluessa. Jos viranomainen ei noudata kyseistä päätöstä, pankkiviranomainen voi tehdä myös ensimmäisen alakohdan mukaisen päätöksen. Tätä varten pankkiviranomainen soveltaa kaikkea asiaa koskevaa unionin lainsäädäntöä ja jos kyseinen lainsäädäntö koostuu direktiiveistä, sellaista kansallista lainsäädäntöä, joilla nämä direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jos asiaa koskeva unionin oikeus koostuu asetuksista, joissa nimenomaisesti myönnetään vaihtoehtoja jäsenvaltioille, pankkiviranomainen soveltaa myös kansallista lainsäädäntöä, joissa näitä vaihtoehtoja käytetään. Pankkiviranomaisen päätöksen on oltava komission tämän artiklan 4 kohdan nojalla antaman virallisen lausunnon mukainen. 7. Päätökset, jotka tehdään 6 kohdan nojalla, ovat ensisijaisia toimivaltaisten viranomaisten samasta asiasta mahdollisesti aiemmin tekemiin päätöksiin nähden. Toteuttaessaan sellaisiin kysymyksiin liittyviä toimia, joista on annettu tämän artiklan 4 kohdan mukainen virallinen lausunto tai tehty 6 kohdan mukainen päätös, toimivaltaisten viranomaisten on tapauksen mukaan noudatettava joko kyseistä virallista lausuntoa tai päätöstä.” (9)Muutetaan 19 artikla seuraavasti: a) korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa unionin säädöksissä määritellyissä tapauksissa ja rajoittamatta 17 artiklassa säädettyjen valtuuksien soveltamista pankkiviranomainen voi auttaa toimivaltaisia viranomaisia pääsemään sopimukseen 2–4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen joko a) yhden tai useamman asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä, jos toimivaltainen viranomainen on eri mieltä toisen toimivaltaisen viranomaisen toimeen tai ehdotettuun toimeen liittyvästä menettelystä, toimen tai ehdotetun toimen sisällöstä tai toimien puuttumisesta; tai b) omasta aloitteestaan, jos objektiivisten arviointiperusteiden mukaan toimivaltaisten viranomaisten voidaan todeta olevan erimielisiä. Tapauksissa, joissa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä edellytetään toimivaltaisten viranomaisten yhteistä päätöstä, toimivaltaisten viranomaisten katsotaan olevan erimielisiä, jos ne eivät ole tehneet yhteistä päätöstä kyseisissä säädöksissä vahvistetuissa määräajoissa.”;

b) lisätään 1 a ja 1 b kohta seuraavasti: ”1 a. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on seuraavissa tapauksissa ilmoitettava viipymättä pankkiviranomaiselle, että ne eivät ole päässeet sopimukseen: a) jos määräaika, jonka kuluessa toimivaltaisten viranomaisten on päästävä sopimukseen, on säädetty 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa unionin säädöksissä ja aikaisempi seuraavista vaihtoehdoista toteutuu: i) määräaika on umpeutunut; ii) yksi tai useampi asianomaisista toimivaltaisista viranomaisista katsoo, että objektiivisten seikkojen perusteella voidaan todeta erimielisyys; b) jos määräaikaa, jonka kuluessa toimivaltaisten viranomaisten on päästävä sopimukseen, ei ole säädetty 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa unionin säädöksissä ja aikaisempi seuraavista vaihtoehdoista toteutuu: i) yksi tai useampi asianomaisista toimivaltaisista viranomaisista katsoo, että objektiivisten seikkojen perusteella voidaan todeta erimielisyys; tai ii) on kulunut kaksi kuukautta siitä, kun toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut toiselta toimivaltaiselta viranomaiselta pyynnön toteuttaa tietty toimi edellä mainittujen unionin säädösten noudattamiseksi, eikä pyynnön vastanottanut viranomainen ole vielä tehnyt pyynnön noudattamisen edellyttämää päätöstä. 1 b. Puheenjohtaja arvioi, onko pankkiviranomaisen toimittava 1 kohdan mukaisesti. Jos pankkiviranomainen toimii omasta aloitteestaan, se ilmoittaa asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille päätöksestään toimia. Ennen kuin pankkiviranomainen on tehnyt päätöksen 47 artiklan 3 a kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tapauksissa, joissa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä edellytetään yhteistä päätöstä, kaikkien yhteiseen päätökseen osallistuvien toimivaltaisten viranomaisten on lykättävä omia päätöksiään. Jos pankkiviranomainen päättää toimia, kaikkien yhteiseen päätökseen osallistuvien toimivaltaisten viranomaisten on lykättävä omia päätöksiään, kunnes 2 ja 3 kohdassa säädetty menettely on päättynyt.”; c) korvataan 3 kohta seuraavasti: ”Jos asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen 2 kohdassa tarkoitetussa sovitteluvaiheessa, pankkivir