Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto 'Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet Yhteisön strategiaa koskeva vihreä kirja'"

(97/C 244/01)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon Euroopan komission tiedonannon "Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet Yhteisön strategiaa koskeva vihreä kirja" KOM(96) 576 lopull.,

ottaa huomioon komission 20. marraskuuta 1996 tekemän päätöksen kuulla asiasta alueiden komiteaa Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen alakohdan mukaisesti,

ottaa huomioon 8. maaliskuuta 1996 tekemänsä päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 5:lle "Maankäytön suunnittelu Ympäristö Energia",

ottaa huomioon valiokunta 5:n 3. huhtikuuta 1997 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 438/96 rev., esittelijä: Jo Leinen),

hyväksyi 18. täysistunnossaan (kesäkuun 11. päivän 1997 kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Uusiutuvia energialähteitä käsittelevä vihreä kirja aloittaa komission valkoisen kirjan "Euroopan unionin energiapolitiikka" (KOM(96) 682 lopull.) mukaisesti kaksivaiheisen suunnittelun, joka tähtää uusiutuvien energialähteiden edistämisstrategian suunnitteluun.

1.2. Alueiden komitea on tyytyväinen vihreään kirjaan ja tukee unionin politiikan suuntaamista uusiutuvien energiamuotojen entistä intensiivisempään ja strategisempaan edistämiseen. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen on nykyisellään riittämätöntä ja epätasapainoista.

1.3. Alueiden komitea on tyytyväinen komission tavoitteeseen kaksinkertaistaa uusiutuvien energiamuotojen osuus unionin energiataseessa 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Alueiden komitea pyytää komissiota kuitenkin tarkastamaan olisiko osuutta mahdollista nostaa 15 prosenttiin Euroopan parlamentin yhteisön toimintaohjelmasta tekemän päätöslauselman () mukaisesti. Tavoite on saavutettavissa pyrkimällä tehostamaan energiatehokkuutta ja energian järkevää käyttöä.

1.4. Alueiden komitean mielestä komission päätelmä, jonka mukaan jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja uusiutuvien energialähteiden käytössä ja ettei näitä eroja voida selittää pelkästään toisistaan poikkeavilla maantieteellisillä ja ilmasto-oloilla, on oikea. Useat esimerkit osoittavat pikemminkin uusiutuvien energialähteiden edistämisen onnistumista, jonka kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason edulliset poliittiset ja taloudelliset, uusiutuvien energialähteiden entistä parempaa markkinoille pääsyä tukevat erityisehdot ovat tehneet mahdolliseksi. Tästä ovat osoituksena esim. tuulienergia Tanskassa ja Saksassa, biomassa Ruotsissa, Suomessa ja Itävallassa, pienvesivoimalat Portugalin pohjoisosassa, aurinkolämpö Kreikassa ja Itävallassa tai useissa Euroopan unionin kunnissa hyödynnettävä aurinkosähkö.

1.5. Koska uusiutuvien energialähteiden esiintyminen ja niiden hyödyntäminen on luonnostaan hajautettua, on AK mielestä juuri paikallis- ja aluetason toimijoilla erityinen merkitys niiden hyödyntämisen yleistämisessä. Uusiutuvan energian hyödyntämisen lisäämisessä voi paikallisella ja alueellisella kannustuksella ollakin erityinen osuus.

1.6. Alueiden komitea kannattaa vihreässä kirjassa esitettyjä, uusiutuvan energian aktiivista ja intensiivistä edistämistä tukevia perusteita:

uusiutuvan energian hyödyntäminen auttaa vähentämään kasvihuonekaasujen (etenkin hiilidioksidin) määrää,

omien uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen vähentää unionin riippuvuutta tuontienergiasta,

uusiutuvan energian käyttö edistää alueellista kehitystä ja luo työpaikkoja etenkin rakenteellisesti heikoilla alueilla ja maataloudessa,

uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen avaa eurooppalaiselle teollisuudelle suuria vientimahdollisuuksia maailmanmarkkinoilla etenkin kehitysmaissa ja teollistuvissa maissa, joiden energiantarve kasvaa nopeasti,

Euroopan julkinen mielipide kannattaa uusiutuvan energian hyödyntämistä muita energiamuotoja voimakkaammin.

1.7. Alueiden komitea kehottaakin luomaan perustamissopimukseen oikeusperustan uusiutuvien energiamuotojen edistämistä varten, kuten hiili- (hiili- ja teräsyhteisö) ja ydinenergialla (Euratom) on ollut jo vuosikymmeniä.

1.8. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, ettei uusiutuviin energialähteisiin liittyvää politiikkaa voida tarkastella erillään muusta politiikasta. Tämän vuoksi tulisi kiinnittää erityistä huomiota sen yhdentämiseen muuhun politiikkaan (ulkomaankauppa-, teollisuus-, kilpailu-, maatalous-, kehitysyhteistyö-, sisämarkkina-, tutkimus- ja kehitys-, vero-, liikenne-, ympäristö-, rakenne-, alue- ja matkailupolitiikkaan). Uusiutuvan energian käytön edistämistä ei tämän vuoksi pidä tulevaisuudessa tarkastella ainoastaan energia- ja ympäristöpoliittiselta, vaan myös talous- ja teknologiapoliittiselta kannalta.

2. Arvio nykytilanteesta

2.1. Euroopan unioni on nykyisellään huomattavan riippuvainen tuontienergiasta. Komission arvion mukaan riippuvuus lisääntyy entisestään (nykyisestä 50 prosentista 70 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä), ellei vastatoimiin ryhdytä. Tätä energiahuollon varmuuden kanssa ristiriitaista riippuvuutta voidaan AK:n mielestä vähentää huomattavasti ottamalla käyttöön omia, puhtaita energiamuotoja.

Edullinen ja varma energiahuolto on tärkeää taloudelliselle kehitykselle, kilpailukyvyn varmistamiselle maailmanmarkkinoilla ja Euroopan unionin kansalaisten hyvinvoinnille.

2.2. Alueiden komitean mielestä sähkön sisämarkkinoiden luominen ei saa estää uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistä. Sähködirektiivi sisältää uusiutuvien energiamuotojen kannalta sekä mahdollisuuksia että riskejä. Toisaalta energiantuotantoyrityksien erilliset tilinpäätökset mahdollistavat näiden usein rakenteeltaan monopolimaisten yritysten entistä paremman valvonnan. Toisaalta taas yksipuolinen keskittyminen energian hinnan alhaisuuteen hidastaa uusiutuvien energiamuotojen markkinoille pääsyä. Ilman nykyistä voimakkaampia ponnistuksia ja laajempia tukitoimia on vaara, että sähkön sisämarkkinat hankaloittavat uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistä.

2.3. Vihreä kirja viittaa perustellusti uusiutuviin energiamuotoihin liittyviin kansallisiin ennakkoehtoihin. Vasta kansallisen lainsäädännön toimin, esim. erityisten energian osto- ja hyvitysvelvoitteiden avulla tuulivoiman hyödyntäminen lähti Tanskassa ja Saksassa kehittymään nopeasti. Yhdessä kansallisten ja alueellisten edistämisohjelmien kanssa päästiin muutamassa vuodessa tilanteeseen, jossa EU:n tuulivoimaloista ¾ sijaitsee Tanskassa ja Saksassa.

2.4. Kuten vihreässä kirjassa aivan oikein todetaan, uusiutuvien energiamuotojen nykyistä parempi markkinoille pääsy riippuu etupäässä markkinaesteiden ylittämisestä ja markkinoiden avautumisesta. Kuten tuulivoiman ja aurinkolämmön esimerkit osoittavat, parhaimmat ratkaisut löydetään markkinoilla eikä laboratoriossa. Kustannukset alenevat ratkaisevasti vasta kysynnän voimistumisen myötä. Sama koskee aurinkosähköä, merelle rakennettuja tuulivoimaloita ja energiakasvien kasvatusta. Alueiden komitean mielestä edellä mainittuun tekniikkaan tulee tutkimuksen, kehittelyn ja esittelyn lisäksi entistä enemmän liittyä käytettävissä olevien menetelmien markkinointi ja mahdollisimman edullinen hyödyntäminen.

2.5. Maailmanmarkkinoilla EU:n pahimpien kilpailijoiden USA:n ja Japanin jo jonkin aikaa soveltamille uusiutuvien energiamuotojen edistämisstrategioille tarvitaan eurooppalainen vastine, mikäli unioni ei halua menettää toimintakykyään yhdellä ensi vuosisadan tärkeimmistä tulevaisuuden markkinoista. Alueiden komitea tukee komission toteamusta, jonka mukaan vahva kilpailuasema maailmanmarkkinoilla voidaan säilyttää ja sitä voidaan parantaa vain, mikäli kotimarkkinat muodostavat riittävän laajan perustan kyseiselle taloudenalalle.

3. Uusiutuvien energialähteiden markkinoille pääsyn näkymät

3.1. Vihreässä kirjassa esitellään eri hahmotelmia ("Euroopan energia vuoteen 2020 asti", "Teres II" -tutkimus) siitä, missä määrin uusiutuvien energialähteiden osuutta voidaan unionissa seuraavan 25 vuoden kuluessa lisätä. AK viittaa siihen, että kulloinkin määritellyt ennakkoehdot vaikuttavat voimakkaasti energiaan liittyviin pitkän aikavälin ennusteisiin. Tätä korostetaan myös vihreässä kirjassa, jossa todetaan: "Jollei erityisiä kannustimia tarjota, on epätodenmukaista odottaa, että uusiutuvista energialähteistä saatavaan energiaan liittyvät laajat mahdollisuudet hyödynnetään ja että näillä on merkittävä osuus Euroopan energiataseessa."

3.2. Alueiden komitea muistuttaa komissiota siitä, että muissa tieteellisissä selvityksissä on uusiutuvien energialähteiden osalta esitetty merkittävästi parempia mahdollisuuksia. Esim. Eurosolar on komission toimeksiannosta tekemässä tutkimuksessaan "Aurinkoenergian mahdollisuudet EU:ssa" on päätynyt 50 prosentin osuuteen vuoteen 2020 mennessä, mikäli energiankulutus unionissa vakiintuu vuoden 1990 tasolle.

3.3. Vihreässä kirjassa todetaan, että uusiutuvien energialäheiden teknisistä mahdollisuuksista hyödynnetään nykyään vain noin 16 prosenttia, joka komission tietojen mukaan vastaa noin 400:ää miljoonaa tonnia. Alueiden komitea haluaa muistuttaa komissiota siitä, että käsitystä, jonka mukaan uusiutuvien energialähteiden luonnollinen potentiaali riittää pitkällä aikavälillä korvaamaan kaikki fossiilisiin ja ydinpolttoaineisiin perustuvat energiamuodot, tulee nykyään pitää tieteellisesti varmennettuna.

4. Uusiutuvien energialähteiden edut

4.1. Alueiden komitea tukee komission toteamusta, että kansainvälisten ympäristösitoumusten, kuten esim. ilmastoa koskevan Rion puitesopimuksen vaatimukset voidaan täyttää ainoastaan lisäämällä huomattavasti uusiutuvan energian osuutta ja rajoittamalla samalla fossiilisten polttoaineiden käyttöä. Vaihtoehtoja ei käytännössä ole. Ydinvoima ei juurikaan voi auttaa ilmasto-ongelman ratkaisussa, koska monet EU:n jäsenvaltiot ovat päättäneet olla käyttämättä tätä energiantuotantotapaa.

4.2. Komitea tähdentää, että uusiutuviin energiamuotoihin liittyviä entistä intensiivisempiä ponnisteluja ei tarvita tulevaisuudessa, vaan nyt, viisi vuotta Rio de Janeiron ympäristökonferenssin jälkeen ja Kiotossa pidettävän ilmastokonferenssin vuonna. Mikäli uusiutuvien energiamuotojen käyttöä ei tehosteta, ei vuoteen 2000 asetettua tavoitetta hiilidioksidipäästöjen vakauttamisesta saavuteta eikä päästöjä pystytä jatkossakaan vähentämään, Eurooppa voi vastedes säilyttää uskottavuutensa kansainvälisen ympäristöpolitiikan johtajana ainoastaan tulevaisuuteen suuntautuneella energiapolitiikalla, jonka keskeisenä osana tulee olla uusiutuvien energiamuotojen strateginen edistäminen.

4.3. Uusiutuvat energialähteet määritellään "omiksi" ja ehtymättömiksi. Ne voivat osaltaan parantaa huomattavasti energiahuollon varmuutta ja vähentää riippuvuutta tuontienergiasta. Samalla maksutase paranee. Lisäämällä uusiutuvan energian käyttöä voidaan torjua kansainvälisillä energiamarkkinoilla ilmenevien toimitusvaikeuksien ja hinnannousujen vaikutuksia. Koska Euroopan unionin riippuvuuden tuontienergiasta on ennustettu lisääntyvän, alueiden komitea kannattaa laajan ulkomaankauppapoliittisen strategian laatimista uusiutuvien energiamuotojen edistämiseksi.

4.4. Alueiden komitea korostaa uusiutuvien energialähteiden hyödyntämiseen liittyvän tekniikan kulukehitystä koskevaa komission kantaa. AK tähdentää erityisesti, että nykyinen yleinen verojärjestelmä estää voimavarojen optimaalisen jakautumisen etenkin energia-alalla. Markkinavääristymät ja muut tavanomaisia energiamuotoja vielä hyödyttävät suorat tai epäsuorat tuet on siksi poistettava. Tämä tarkoittaa myös, että vanhentuneelle tekniikalle (fossiiliset ja ydinpolttoaineet) vuodesta toiseen maksettavat miljardituet tulee sijoittaa huomisen (uusiutuviin energiamuotoihin liittyvän) tekniikan edistämiseen.

4.5. Alueiden komitea on samaa mieltä komission arvion kanssa, jonka mukaan puhdas teknologia ja varsinkin uusiutuvien energiamuotojen hyödyntämiseen liittyvä tekniikka ovat tulevan taloudellisen hyvinvoinnin kannalta avainasemassa. Uusiutuvien energiamuotojen 1 700 miljardin ecun arvoiseksi arvioitu markkinavolyymi edellyttää tällä alalla yhteisöltä samanlaisia ponnisteluja kuin televiestintäalalla. Vain siten voidaan eurooppalaisen teollisuuden vienti- ja laajentumismahdollisuuksia hyödyntää tämän alan maailmanmarkkinoilla.

4.6. Alueiden komitea on samaa mieltä vihreässä kirjassa ilmaistun arvion kanssa, jonka mukaan uusiutuvien energiamuotojen hyödyntämiseen liittyy valtava työllistävä vaikutus. AK viittaa tässä yhteydessä etenkin siihen, että uusiutuvan energian hyödyntämisen myötä syntyy tavanomaisen energiantekniikkaan verrattuna viisinkertainen määrä työpaikkoja. Jo nyt tuulivoimaan liittyvä teollisuus työllistää Tanskassa enemmän kuin maan perinteinen kalastuselinkeino. Hyödyntämällä järjestelmällisesti uusiutuviin energiamuotoihin liittyvät mahdollisuudet voitaisiin Euroopan unionissa tulevan 25 vuoden aikana luoda yli miljoona uutta ja kestävää työpaikkaa.

4.7. Uusiutuvien energiamuotojen hyödyntäminen synnyttää eniten uusia työpaikkoja pk-yrityksiin. Tämän vuoksi etenkin kaikkein vähiten kehittyneillä alueilla alaan sijoittavien pk-yritysten tulisi saada erityistukea yhteisön varoista.

4.8. Alueiden komitea on samaa mieltä vihreän kirjan kanssa siitä, että uusiutuvan energian hyödyntäminen luo työpaikkoja alueille, joilla ei perinteistä teollista kehittymistä tapahdu. Vaikka yhteisön vähiten kehittyneistä alueista useat kärsivät energiapulasta perinteisessä mielessä, juuri niillä on huomattavat uusiutuvat energiavarat, joita tulee hyödyntää.

4.9. Alueiden komitea korostaa, että uusiutuvalla energialla voi olla huomattavasti nykyistä suurempi merkitys myös taajama-alueilla eikä ainoastaan maaseudulla. Näin paikallisella tasolla syntyy huomattavia uusiutuvaan energiaan liittyviä mahdollisuuksia, esim. talonrakennusalalla aktiivisen ja passiivisen aurinkorakentamisen muodossa.

4.10. Myös matkailualalla on mahdollista hyödyntää uusiutuvia energialähteitä tähänastista enemmän, koska kuluttajat suhtautuvat niihin muita energialähteitä myönteisemmin. Jotkut alueet houkuttelevat matkailijoita uusiutuvan energian käytöllään. Lisäksi uusiutuvilla energialähteillä voidaan osaltaan tasata sesonkiaikojen kulutushuippua ja rajoittaa siten voimalaitoskapasiteetin lisärakentamista.

5. Uusiutuvien energialähteiden entistä laajemman käytön tiellä olevat esteet

5.1. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että uusiutuvien energialähteiden entistä tehokkaamman käytön tiellä on vielä monia esteitä ja eturistiriitoja. Lukuunottamatta ulkoisten kustannusten hintoihin sisällyttämistä, joka pitkällä aikavälillä voidaan toteuttaa vain kansallisella ja yhteisön tasolla, on kunnilla ja alueilla erityinen tehtävä näiden esteiden poistamisessa. Esteiden poistaminen voi tapahtua mm. rakennus- ja suunnitteluoikeuteen, rahoitukseen, koulutukseen ja jatkokoulutukseen, tiedottamiseen ja valistamiseen liittyvien toimien tuloksena tai kunnallisten ja alueellisten energiantoimittajien entistä aktiivisemman osallistumisen avulla.

5.2. Komitea tukee komission huomiota, että uusiutuvien energialähteiden hyödyntämisessä käytettävän tekniikan hinta laskee sen markkinoille tulon jälkeen nopeasti. Kuten tuulivoimasta sekä aurinkosähköstä ja -lämmöstä saadut kokemukset ovat osoittaneet, ovat viime vuosien huomattavat kustannussäästöt ennen kaikkea jatkuvasti kasvavasta kysynnän ja sen ansiosta etenevän teknisen kehityksen seurausta. Tämän vuoksi alueiden komitea kehottaa sopimaan Euroopan laajuisesti markkinointistrategiasta uusiutuvia energiamuotoja varten. Tässä yhteydessä on läheisyysperiaatetta unohtamatta otettava huomioon jäsenvaltioiden ja alueiden ensisijainen vastuu uusiutuvien energialähteiden hyödyntämisestä.

On selvää, että uusiutuviin energiamuotoihin liittyvän tekniikan tuleva massatuotanto alentaa kustannuksia entisestään kuten myös se, että perinteisiin energiamuotoihin liittyvät kulut nousevat huomattavasti keskipitkällä aikavälillä.

5.3. Ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin, mitä vihreässä kirjassa vaaditaan, on tärkeä osatekijä pyrittäessä kasvattamaan uusiutuvien energiamuotojen osuutta. Alueiden komitea kehottaakin neuvostoa viipymättä sopimaan energiaverosta tai ilmastonsuojelumaksusta.

5.4. Teknisten ja hallinnollisten esteiden poistamisen lisäksi uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön ja lämmön osto- ja hyvitysvelvoitteeseen liittyvä kysymys on alueiden komitean mielestä erittäin tärkeä. Komitea yhtyy komission arvioon, jonka mukaan keskitetty energiahuolto voi aiheuttaa lisäongelmia uusiutuvien energialähteiden markkinoillepääsyn kannalta. Uusiutuvia energialähteitä hyödyntävien lukuisten yksityisyritysten asemaa tulee siksi vahvistaa suhteessa suurin monopolistisiin energiayhtiöihin.

5.5. Verkkoon liittymisen ja siirtoehtojen osalta alueiden komitea kannattaa mallisopimusten luomista sekä selviä sääntöjä keskitettyjen verkkojen liittymiskustannuksista vastaamista varten. Näin voidaan välttää energiantuotantoyritysten usein mielivaltaisen korkeat ja hämärästi perustelemat verkkojen liittymis- ja siirtomaksut.

5.6. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että verkkoon syötettävästä virrasta maksettava, monesti riittämätön hyvitys haittaa usein uusiutuvien energiamuotojen entistä tehokkaampaa markkinoille pääsyä. Useimmissa tapauksissa uusiutuvalla energialla tuotetun sähkön todellinen arvo ei heijastu energiayhtiöiden maksamissa syöttökorvauksissa. Tämän vuoksi alueiden komitea kehottaa laatimaan lakiin perustuvat eurooppalaiset vähimmäisstandardit, joiden tulee ilmentää uusiutuvien energiamuotojen etuja. Vähimmäisstandardit voivat perustua myös asianosaisten ryhmien sopimukseen. Niiden ekologinen hyöty tulee ottaa osaksi hyvitysperusteita, samoin kuin uusiutuvalla energialla tuotetun sähkön ja lämmön pienemmästä siirtohävikistä johtuva muita suurempi arvo. Uusiutuvien energialähteiden laajaa suosiota tulisi hyödyntää niiden käytön edistämiseksi kunta- ja aluetasolla sekä kustannukset kattavan hinnan määrittelemiseksi mainituille energialähteille.

5.7. Alueiden komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että biopolttoaineiden käytön yleistyminen liikenteessä edellyttää sopivaa perusrakennetta. AK:n mielestä sopivan perusrakenteen luominen ei ole välttämätöntä ainoastaan biopolttoaineiden, vaan kaikkien uusiutuvien energialähteiden kohdalla.

5.8. Alueiden komitea tukee komission käsitystä, jonka mukaan rahoitus on toinen ratkaiseva este uusiutuvien energialähteiden markkinoillepääsylle. Tämän vuoksi alueiden komitea suosittaa kehittämään niitä varten erityisiä luottovälineitä, esim. "aurinkoluottoja", jotka korostavat uusiutuvien energiamuotojen erityispiirteitä ja etuja. Tämänkaltaiset välineet lyhentäisivät huomattavasti uusiutuvien energiamuotojen hyödyntämisen kuoletusaikoja.

5.9. Rakennusmääräysten sekä luonnon- ja ympäristönsuojelun osalta paikallis- ja alueviranomaisilla on merkittävä rooli. Alueiden komitea kehottaa asiasta vastaavia viranomaisia luomaan suosituimmuusmenettelyn uusiutuvia energiamuotoja varten. Tämä menettely tulee ottaa myös osaksi unionin ympäristölainsäädäntöä, jotta luonnonsuojelun ja uusiutuvien energialähteiden käytön välisiltä konflikteilta voidaan välttyä. Uusiutuvien energialähteiden ekologinen hyöty tulee ottaa paikallisia toiveita mahdollisesti arvioitaessa asianmukaisesti huomioon.

5.10. Vihreässä kirjassa jäsenvaltioiden väliset erot eri toimijoiden kokemuksen, tiedon ja tiedostamisen tasossa mainitaan myös markkinoille pääsyn esteenä. Vaihtelevat standardit samoin kuin toisistaan eroavat, usein nopeasti muuttuvat kansalliset ja alueelliset tukiohjelmat lisäävät entisestään uusiutuvien energiamuotojen markkinoiden epävakautta ja vaikeaa ennustettavuutta. Alueiden komitea on tästä samaa mieltä ja tukee vakaiden ja jatkuvuuteen pyrkivien yhteisöpuitteiden luomista uusiutuvien energialähteiden tukemiseksi.

5.11. Alueiden komitea on pahoillaan, ettei vihreä kirja uusiutuvien energiamuotojen tiellä oleviin esteisiin liittyen käsittele unionin energiamarkkinoiden tulevaa vapautumista ja sääntelyn purkamista. Mikäli vapautumiseen ei liitetä tätä tukevia toimia, voi seurauksena siitä olla haittaa uusiutuville energiamuodoille. Sähkön sisämarkkinoita koskevan direktiivin omien uusiutuvien energiamuotojen edistämistä koskevat "voidaan"-määräykset tulisi alueiden komitean mielestä muuntaa "tulee" -määräyksiksi. Tämä koskee etenkin 8 artiklan 3 kohtaa ja 11 artiklan 3 kohtaa (uusiutuvien energialähteiden asettaminen etusijalle).

6. Tie eteenpäin: uusiutuvia energialähteitä koskeva strategia

6.1. Kunnianhimoisena tavoitteena lisätä uusiutuvien energialähteiden osuutta

6.1.1. Tavoite kaksinkertaistaa uusiutuvan energian osuus Euroopan unionin energiataseessa vuoteen 2010 mennessä 12 prosenttiin tulisi alueiden komitean mielestä nostaa 15 prosenttiin, Euroopan parlamentin yhteisön toimintaohjelmaa koskevassa päätöslauselmaan sisältyvän kehotuksen mukaisesti. Tämä tavoite on ilman muuta saavutettavissa energiatehokkuutta tehostamalla ja energian käyttöä järkeistämällä.

6.1.2. Alueiden komitea kannattaa osatavoitteiden asettamista kullekin uusiutuvalle energiamuodolle. Konkreettiset tavoitteet ja ohjeet kannustavat kaikkia jäsenvaltioita toteuttamaan uusiutuvia energialähteitä varten laadittua strategista politiikkaa.

6.1.3. Komitea esittää seuraavassa muutamia esimerkkejä mahdollisista unionin tasolla toteutettavista aloitteista:

Japanilaisen "70 000 kattoa" -ohjelman mukaisesti EU:n tulisi luoda "250 000 kattoa ja julkisivua" -ohjelma. Se kannustaisi lisääntyneen kysynnän kautta unionin teollisuutta ja käsiteollisuutta alentamaan aurinkokennojen hintaa selvästi.

Tuulivoiman alalla tulisi seuraavan kymmenen vuoden aikana lisätä nykyisten suunnitelmien lisäksi unionin tuulivoimakapasiteettiä 10 000 megawatin verran. Alueiden komitea kiinnittää huomiota siihen, että koheesiomaissa ja yhteisön rakenteellisesti heikoilla alueilla vallitsee usein erinomaiset tuuliolosuhteet. Mainitun "10 000 megawattia" -ohjelman lisäksi tulisi merelle rakennettavia tuulivoimaloita kehittää omalla "5 000 megawattia" -ohjelmalla.

Alueiden komitea suosittelee unionin valtavien biomassavarojen hyödyntämisen tehostamista 2 200 petajoulesta (1989) 7 000 petajouleen vuoteen 2010 mennessä. Itävallan esimerkki osoittaa, että biomassan osuuden kolminkertaistaminen kymmenen vuoden sisällä on sopivin toimin täysin mahdollista.

6.1.4. Alueiden komitea on tyytyväinen komission aikeeseen velvoittaa jäsenvaltiot toimittamaan säännöllisin väliajoin kertomus kansallisista kannustustoimista ja -välineistä. Tähän liittyen paikallis- ja alueviranomaisilla on kaksoisrooli. Toisaalta ne osallistuvat itse paikalla konkreettisesti yhteisön uusiutuviin energialähteisiin liittyvien tavoitteiden täyttämiseen ja toisaalta niillä on jäsenvaltioihin ja yhteisöön nähden valvojan ja ohjailijan rooli.

6.2. Jäsenvaltioiden yhteistyö

Alueiden komitea tukee vihreän kirjan toteamusta, että uusiutuviin energiamuotoihin liittyvää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä on lisättävä, koska useimmat tavoitteiden toteuttamiseen liittyvät toimet toteutetaan kansallisella tai alue- ja paikallistasolla. Kaikkien osapuolten yhteistoiminnan parantaminen sekä yhteisön Altener II- ja Save II -ohjelmien varojen lisääminen voisi edistää yhteistyötä.

6.3. Yhteisön politiikan vahvistaminen

Alueiden komitea tukee komission aikomusta parantaa koordinaatiota yhteisön tasolla ja perustaa komissioon yksiköiden välinen työryhmä. Työryhmän jäsenet edustavat kaikkia uusiutuviin energialähteisiin jollain tavalla liittyviä asioita (ulkomaankauppa-, teollisuus-, kilpailu-, maatalous-, kehitysyhteistyö-, sisämarkkina-, tutkimus- ja kehitys-, vero-, liikenne-, ympäristö-, rakenne-, alue- ja matkailupolitiikkaa) käsitteleviä komission yksiköitä ja pääosastoja.

6.3.1. Uusiutuvat energialähteet ja sisämarkkinat

Alueiden komitea painottaa, että sähkön sisämarkkinoiden luomiseen liittyy sekä mahdollisuuksia että riskejä. Tätä käsitystä vahvistavat sähkömarkkinat jo vapauttaneista maista (esim. USA:sta) saadut kokemukset. Alueiden komitea korostaa, että kansainvälisen kilpailukyvyn säilyttämisen vuoksi tavoitteeksi asetettua alhaista energian hintaa tulee tarkastella kriittisesti.

Komissiota kehotetaan takaamaan uusiutuvien energiamuotojen markkinoille pääsy soveltuvin tukitoimin. Siinä yhteydessä on varmistettava, että ympäristönsuojeluperiaate eli uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen asetetaan pelkkien kustannuskysymysten edelle. Vastaavat jäsenvaltioita koskevat "voidaan"-määräykset pitää muuttaa "tulee"-määräyksiksi, varsinkin direktiivin 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdassa (etusija uusiutuville energialähteille).

Etenkään kunnalliset ja alueelliset energiantoimittajat eivät saa joutua kärsimään asemansa heikkenemisestä sisämarkkinoiden kiristyvässä kilpailussa sen perusteella, että ne hyödyntävät uusiutuvia energiamuotoja muita laajemmin.

Uusiutuvalla energialla tuotetun sähkön verkkoonpääsyn ja siitä maksettavan vähimmäishyvityksen varmistaminen sähkön sisämarkkinoilla on tässä yhteydessä tärkeä näkökohta. Alueiden komitea kehottaa komissiota laatimaan ehdotuksia uusiutuvilla energiamuodoilla tuotettua sähköä koskevaksi syöttödirektiiviksi. Tähän liittyviä toimivia kansallisia määräyksiä ei pidä kuitenkaan heikentää.

6.3.1.1. Uusiutuvien energialähteiden käyttöön liittyvä pistejärjestelmä

Alueiden komitea pitää komission ehdottamaa pistejärjestelmää periaatteessa mielenkiintoisena ja uutena ajatuksena, joka vaatii kuitenkin vielä perusteellista tutkimusta. Tämän vuoksi järjestelmän soveltamista käytäntöön ei vielä voida suositella.

6.3.1.2. Kustannusten sisällyttäminen hintoihin ja verotuksen yhdenmukaistaminen

Alueiden komitea tukee komission kantaa, jonka mukaan verotuksen yhdenmukaistaminen eli eurooppalaisen energiaveron käyttöönottaminen ja siihen liittyvä uusiutuvien energiamuotojen verovapaus kannustaisi huomattavasi niiden käyttöä. Eräistä jäsenvaltioista (Tanskasta, Hollannista ja Ruotsista) saadut kokemukset osoittavat kuitenkin, ettei verovapaus lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä riitä vahvistamaan uusiutuvien energiamuotojen markkina-asemaa. Eurooppalainen sähkönsyöttödirektiivi ja uusiutuvalla energialla tuotettua sähköä koskeva vähimmäishyvitys täydentäisivät energia-alan verotuksellista uudelleen ryhmittämistä.

6.3.1.3. Uusiutuvien energialähteiden valtion tuki ja muut tukitoimet

Alueiden komitea painottaa erityisten valtiollisten, eli paikallisten, alueellisten, kansallisten ja yhteisön edistämistoimien välttämättömyyttä uusiutuvien energiamuotojen kannalta.

Komitea kehottaa tässä yhteydessä ottamaan käyttöön unionissa syöttöhyvitystä koskevan yhteisen vähimmäisstandardin. "Kansallisen ympäristönsuojelutuen yhteisökehystä" tulisi täydentää ottamalla mukaan tavoite, jonka perusteella uusiutuvista energialähteistä tuotetusta sähköstä voidaan kilpailuoikeudellisista näkökohdista huolimatta maksaa korotettua hyvitystä sen myönteisen ympäristövaikutuksen ansiosta.

Hyvityksen suuruudesta päätettäessä tulee ottaa huomioon seuraavat seikat:

pitkällä aikavälillä vältettävät rajakustannukset,

uusiutuvista energialähteistä aiheutuva ulkoinen hyöty sekä vältettävät ulkoiset kulut,

voittomarginaali, joka vastaa tavanomaisen energian yleisiä voittomarginaaleja.

Alueiden komitea kannattaa kustannusten mukaista hyvitystä kaikille uusiutuville energiamuodoille, jotka eivät pysty kilpailemaan sähkön nykyisillä hinnoilla. Tämä koskee etenkin verkkoon kytkettyä aurinkosähköä, sisämaassa tai merellä tuotettua tuulisähköä sekä biomassaan perustuvaa tekniikkaa.

Perustamissopimuksen 130 r artiklan 2 kohdassa määritellyn "saastuttaja maksaa" -periaatteen mukaisesti tulee kaikki korkeamman hyvityksen myöntämisestä uusiutuville energialähteille aiheutuvat kulut siirtää kokonaisuudessaan sähkönkuluttajien maksettaviksi. Mahdollisen alueellisen eriarvon tasapainottamiseksi AK kannattaa kansallisten tai yhteisön mekanismien, esim. energiantoimittajien yhteisen tasausrahaston luomista.

Vaatimus uusiutuvalla energialla tuotetun sähkön syöttöhyvityksen perusteiden parantamisesta on Euroopan parlamentin heinäkuussa 1996 hyväksymän uusiutuvia energialähteitä koskevan toimintasuunnitelman 18 artiklan mukainen. Siinä komissiota ja jäsenvaltioita kehotetaan "takaamaan itsenäisten, uusiutuvia energialähteitä hyödyntävien tuottajien pääsy sähköverkkoon rohkaisevalla tai ei ainakaan epäedullisella hinnalla".

6.3.1.4. Standardointi

Alueiden komitea tukee uusiutuvia energialähteitä koskevien Euroopan laajuisten standardien käyttöönottoa. Vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta on kuitenkin noudatettava, kunnes standardit on laadittu. Lisäksi tulee kiinnittää huomiota siihen, ettei eurooppalainen standardijärjestelmä luo uusia esteitä eikä aiheuta pk-yrityksille suhteetonta kustannusrasitetta.

6.3.2. Erityinen rahoitustuki uusiutuvien energialähteiden edistämistoimille

6.3.2.1. Alueiden komitea kannattaa Altener II -ohjelman keinojen lisäämistä. Tämän ohjelman toimilla on huomattava merkitys uusiutuvien energialähteiden markkinoille pääsylle ja markkinoinnille.

6.3.2.2. Komitea tukee komission ajatusta, että tulevaisuudessa kaikkien yhteisön rahoitusvälineiden tulee kannustaa erityisesti uusiutuviin energialähteisiin sijoittamista. Tämä koskee erityisesti Euroopan investointipankin ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehittämispankin sijoitus- ja luottotukia. Uusiutuvien energialähteiden edistämismahdollisuuksia tulee samoin parantaa rakenne- ja koheesiorahaston ja Välimeren-ohjelman (MEDA) osalta sekä kolmansille maille suunnatuissa kehitysohjelmissa.

6.3.3. Tutkimus, kehitys ja esittely

6.3.3.1. Tutkimuspolitiikasta tulee poistaa eri energialähteitä koskevan tekniikan tukemisen epätasapaino. Uusiutuvia energialähteiden tutkimusta on tulevaisuudessa tuettava entistä enemmän.

6.3.3.2. Uusiutuviin energialähteisiin liittyvän tutkimuksen tulee entistä enemmän perustua niiden käytön tutkimiseen eli tuotantoprosessin optimointiin. Alueiden komitea on täysin samaa mieltä vihreässä kirjassa esitetystä ajatuksesta, että avain uusiutuvien energiamuotojen nykyistä suurempaan markkinaosuuteen löytyy teknologisen prosessin loppupäästä, eli markkinoilletulovaiheesta.

Perustutkimuksen alalla tulee tukea toistaiseksi muuta vähemmän markkinakelpoista tekniikkaa (esim. tiettyä biomassatekniikkaa, vuorovesi- ja aaltoenergiaa, auringon lämpöenergiaan perustuvaa voimalatekniikkaa).

6.3.3.3. Tutkimuspolitiikka on tulevaisuuspolitiikkaa varsinkin kun on kyse uusiutuvista energialähteistä. Tutkimusvoimavarojen supistamista ei siksi voida hyväksyä. Ponnistuksia tulevaisuuden tekniikkaan eli uusiutuviin energialähteisiin on päinvastoin tehostettava. Komitea tukee tämän vuoksi vihreän kirjan kehotusta laajentaa yhteisön teknologisen kehityksen ohjelma koskemaan myös uusiutuvia energialähteitä.

6.3.4. Aluepolitiikka

6.3.4.1. Aluepolitiikalla on uusiutuvien energiamuotojen edistämisessä erityinen rooli. Etenkin reuna-alueilla, eli maaseudulla ja saaristossa on uusiutuvan energian hyödyntäminen houkuttelevaa, koska energialähteiden luonnostaan hajanaisen sijainnin vuoksi niiden hajautettu hyödyntäminenkin on mahdollista. Kuitenkin myös taajama-alueilla on valtavia mahdollisuuksia käyttää uusiutuvia energiamuotoja, varsinkin hyödyntämällä rakennuksissa aurinkoenergiaa aktiivisesti ja passiivisesti. Tässä yhteydessä suurimman esteen muodostavat puutteellinen rahoitus sekä paikallis- ja aluetason päättäjien puutteellinen tietämys uusiutuvien energiamuotojen eduista.

6.3.4.2. Mitä tulee uusiutuvien energiamuotojen rakennepoliittiseen merkitykseen elinkeinoelämän elvyttäjinä ja työllistäjinä alueiden komitea ehdottaa, että uusiutuvan energian hyödyntämislaitteiden tuotantoa edistettäisiin erityisesti yhteisön aluepoliittisten ohjelmien sekä rakenne- ja koheesiorahaston puitteissa. Lisäksi näistä varoista voitaisiin perustaa energiatoimistoja sekä paikallisten ja alueellisten uusiutuvan energian edistämislaitosten verkko.

6.3.5. Maatalous- ja metsäpolitiikka

6.3.5.1. Alueiden komitea korostaa uusiutuvien energiamuotojen merkitystä tulevan, kestävän kehityksen periaatteen mukaisen yhteisen maatalouspolitiikan kannalta. Komitea viittaa uusiutuvien energiamuotojen valtaviin työllisyys- ja rakennepoliittisiin mahdollisuuksiin. Eurosolarin selvitysten mukaan voidaan tulevan 25 vuoden kuluessa luoda maa- ja metsätalouteen jopa 500 000 työpaikkaa. Tämän valtavan potentiaalin toteutuessa (Euroopan parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta arvioi biomassan osuuden Euroopan unionin energian tarpeesta olevan vuonna 2010 kymmenen prosenttia ja vuonna 2025 vähintään 20 prosenttia) tulee maanviljelyn tukijärjestelmän purkaminen keskipitkällä aikavälillä mahdolliseksi. Euroopan maataloudelle avautuu uusia näkymiä, kun se saa keskeisen roolin ympäristömyönteisessä energiahuollossa. Jäsenvaltioiden, alueiden ja kuntien on kuitenkin voitava kehittää tähänastista voimakkaammin suunnitelmia ja toimia maaseutualueiden kestävää kehitystä varten sekä kantaa niistä vastuu.

6.3.5.2. Alueiden komitea kehottaa komissiota tavoittelemaan maa- ja metsätalouden tuottamille energian tuotannon raaka-aineille nykyistä suurpiirteisempiä sääntöjä maailman kauppajärjestössä.

6.3.5.3. Veropoliittiset toimet, joilla tuetaan uusiutuvan energian tuotantoa ja käyttöä maa- ja metsätaloudessa ovat uusiutuvien energiamuotojen markkinoille pääsyn lisäedellytys. Verovapaus ja verohelpotukset, mutta myös luottoavustukset ja matalakorkoiset lainat voivat auttaa mahdollisuuksien hyödyntämisessä.

6.3.6. Toimet ulkosuhteiden alalla

6.3.6.1. AK tukee komission käsitystä, jonka mukaan uusiutuvien energialähteiden hyödyntämisen ulkopoliittinen merkitys on huomattava, ei ainoastaan energia- ja ympäristöpoliittisista syistä, vaan ennen kaikkea Euroopan tulevan kilpailukyvyn kannalta. Maailmassa elää noin kaksi miljardia ihmistä sähköverkon ulkopuolella. Kansainvälisen energiatoimiston mukaan kehitysmaiden ja teollistuvien maiden energiantarve kasvanee yli sadalla prosentilla vuoteen 2010 mennessä. Viimeistään ensi vuosisadan puolivälissä nämä maat vastaavat suurimmasta osasta maailman kokonaisenergiankulutuksesta. Tästä syystä USA ja Japani suuntaavat jo nykyään uusiutuviin energiamuotoihin liittyvät strategiset ohjelmansa näihin maihin.

6.3.6.2. Alueiden komitea kannattaa uusiutuvien energialähteiden sisällyttämistä Synergy-ohjelmaan, Välimeren maille suunnattuun Meda-ohjelmaan sekä Keski- ja Itä-Euroopan maille ja entisen Neuvostoliiton maille suunnattuihin Phare- ja Tacis-ohjelmiin.

6.3.6.3. Alueiden komitea esittää perustettavaksi Euroopan uusiutuvien energialähteiden toimistoa, jonka tarkoituksena olisi nopeuttaa uusiutuviin energiamuotoihin liittyvän tekniikan käyttöönottamista. Näin uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistä voitaisiin varhentaa etenkin kehitys- ja teollistuvissa maissa.

6.3.6.4. Uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistekniikan vientiä kolmansiin maihin suunnitteleville tai tuotantokapasiteetin rakentamiseen kehitys- ja teollistuvissa maissa sijoittaville eurooppalaisille yrityksille tulee antaa sopivaa tukea tiedottamalla ja neuvomalla sekä vientitukena ja -takuina. Komitea pyytää komissiota myöntämään vuonna 1996 perustetulle eurooppalaiselle uudistuvan energian vientineuvostolle riittävästi henkilökuntaa sekä taloudellista ja poliittista tukea.

6.4. Arviointi ja seuranta

6.4.1. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että unionin tasolla käytettävissä olevien tilastojen laatua on parannettava. Silloin paikallisten, alueellisten, kansallisten ja yhteisön tukitoimien vertailu olisi mahdollista.

6.4.2. Tulevissa tilastoissa seuraavia energialähteitä voidaan pitää uusiutuvina:

pienvesivoimalat (alle 10 megawatin pienvesivoimalat mainittava erikseen),

tuulivoima,

aurinkoenergia (lämpöenergia, verkkoon liitetty aurinkosähkö tai auringon lämpöenergialla tuotettu sähkö),

orgaanista alkuperää oleva kiinteä, nestemäinen tai kaasumainen biomassa (myös orgaaniset jätteet,

maalämpö,

aaltoenergia,

vuorovesienergia.

7. Toimintasuunnitelma uusiutuvia energialähteitä varten

7.1. Alueiden komitea on tyytyväinen komission aikomukseen julkaista uusiutuvia energialähteitä koskeva toimintasuunnitelma. Komitea viittaa tässä yhteydessä Euroopan parlamentin uusiutuviin energialähteisiin liittyvään toimintaohjelmaehdotukseen, jonka pohjalta komission tulisi asiassa edetä.

7.2. Kuntien ja alueiden roolin osalta komitea viittaa Barcelonan liepeillä Sitgesissä 25. 27. marraskuuta 1996 pidetyn Altener-konferenssin päätöslauselmaan. Alueiden komitea tulee konferenssin päätöslauselman kohdassa 7.1 esitettyä ajatusta paikallis- ja alueviranomaisten erityisroolista uusiutuvien energiamuotojen edistämisessä.

7.3. Lopuksi AK suosittelee neuvoa-antavan foorumin perustamista, jossa kaikki uusiutuviin energiamuotoihin liittyvien alojen tärkeimmät toimijat eli unionin, kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason viranomaiset, laitevalmistajat, uusiutuvia energialähteitä hyödyntävien laitosten toiminnasta vastaavat, alan kattojärjestöt, kuluttajajärjestöjen edustajat ja energiantoimittajayritykset olisivat edustettuina. Tämä neuvoa-antava foorumi voisi tukea komissiota uusiutuvia energiamuotoja koskevan toimintaohjelman laatimisessa ja toteuttamisessa. Samassa yhteydessä alueiden komitea kehottaa laatimaan tukiohjelman uusiutuvan energian alalla toimivia järjestöjä varten.

Bryssel, 11. kesäkuuta 1997.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA

() PE 216.788/lopull.