[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.2.2007

SEK(2007) 141 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Puolan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Puola toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Puolan uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 30 päivänä marraskuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. Puolan tilanne vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa menettelyä koskevien säännösten perusteella (liiallisia alijäämiä koskeva menettely)

3. viimeisin arvio Puolan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

4. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Puola on kiinnikurojamaa, jonka talous kasvaa nopeasti ja joka on kaventamassa elintasoeroja EU-25:n kanssa. Huolimatta joidenkin alojen työvoimapulasta työttömyysaste on korkea ja varsinkin naisten työvoimaosuus on EU:n mittapuun mukaan alhainen. Viennin nopea kasvu johtuu ulkomaisista suorista investoinneista, jotka ovat pääasiassa hyötyneet toistaiseksi suhteellisen alhaisista työvoimakustannuksista, vaikka myös teknologia-arvoa on nostettu. Puolan alijäämät ovat perinteisesti olleet huomattavia: yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisten menojen kehitys on huolestuttava, sillä korkeat sosiaalimenot vaikuttavat todennäköisesti negatiivisesti työmarkkinoiden toimivuuteen tarjoamalla vääränlaisia kannustimia. Pitkän aikavälin kestävyyden suhteen Puola on alhaisen riskin maa. Tämä aseman säilyttäminen edellyttää kuitenkin pitäytymistä eläkeuudistuksen pääkohdissa, kuten kaikkia sosiaaliryhmiä koskevissa yhdenmukaisissa säännöissä.

Puolan liiallista alijäämää koskeva menettely

Neuvosto teki 5 päivänä heinäkuuta 2004 päätöksen, jonka mukaan Puolalla oli 104 artiklan 6 kohdan mukainen liiallinen alijäämä. Samaan aikaan neuvosto antoi 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava vuoteen 2007 mennessä seuraavia julkisen talouden alijäämän vuositavoitteita noudattaen: 5,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Näissä tavoitteissa ei ole otettu huomioon vuoden 1999 eläkeuudistuksen julkisen talouden kustannuksia, jotka arvioitiin tuolloin 1,5 prosentiksi suhteessa BKT:hen vuosittain. Erityisesti Puola on soveltanut (ja soveltaa edelleen) siirtymäkautta (joka päättyy keväällä 2007) pannakseen täytäntöön eläkejärjestelmien alakohtaisesta luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen[2].

Neuvosto teki 28 päivänä marraskuuta 2006 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa todetaan, että ”Puolan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla toteuttamat 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetun neuvoston suosituksen mukaiset toimet ovat osoittautumassa tehottomiksi liiallisen alijäämän korjaamiseksi suosituksessa asetettuun määräaikaan mennessä”. Tämä perustui myös komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen, joka osoitti, että vuoden 2007 alijäämän odotettiin nousevan 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun siihen sisällytettiin tarkistetut eläkeuudistuskustannukset (noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosittain).

Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaan seuraava vaihe niiden jäsenvaltioiden (kuten Puolan) osalta, jotka eivät ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, on 104 artiklan 7 kohdan mukainen uusi neuvoston suositus. Komissio antaa suosituksen kyseisestä neuvoston suosituksesta, jossa otetaan huomioon myös uusi tarkistettu Puolan lähentymisohjelma ja tämä suositus neuvoston lausunnoksi uudesta ohjelmasta.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Neuvosto totesi, että ”lähentymisohjelman avulla voidaan edistyä mutta ei tosiasiallisesti korjata liiallista alijäämää vuonna 2007, kuten 5 päivänä heinäkuuta 2004 annetussa neuvoston suosituksessa edellytetään, ja että komissio aikoo suosittaa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisia lisätoimia, kuten vakaus- ja kasvusopimuksessa vaaditaan”. Neuvosto kehotti Puolaa ”i) lisäämään julkisen talouden sopeuttamistoimia erityisesti vuonna 2006 siten, että talousarvioon otettuja suuremmat tulot ja talousarvioon otettuja pienemmät menot kohdennetaan alijäämän vähentämiseen, ii) turvaamaan eläkeuudistuksen tulokset ja iii) tehostamaan julkisen talouden institutionaalista kehystä täydentämällä nimellisarvoa muilla toimenpiteillä, esimerkiksi keskipitkän aikavälin menokehyksellä”.

Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Puola on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 31 päivänä lokakuuta 2006. Puolan kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: julkisen talouden vakauttaminen ja hallinnon parantaminen, yrittäjyyden ja innovoinnin kehittäminen, infrastruktuurin kehittäminen, kilpailukykyisen ympäristön varmistaminen verkkoaloilla, työpaikkojen luominen ja säilyttäminen, työttömyyden vähentäminen sekä työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn parantaminen investoimalla inhimilliseen pääomaan.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta[3]) kävi ilmi, että Puola on edistynyt vain vähän kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Näyttää siltä, että Puola alkaa edistyä vahvasti mikrotalouden alalla, vaikka monien toimenpiteiden täytäntöönpano on vielä alkuvaiheessa. Makrotaloutta ja työllisyyttä koskevien uudistusten täytäntöönpano on toistaiseksi riittämätöntä.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[4]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[5], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Puolan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[6] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

5. Neuvosto tarkasteli [27 päivänä helmikuuta 2007] Puolan tarkistettua lähentymisohjelmaa, joka kattaa vuodet 2006–2009.

6. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu on 5,4 prosenttia vuonna 2006 ja vakiintuu (keskimäärin noin 5 ¼ prosenttiin) ohjelman loppukaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan kasvuennusteisiin, jotka ovat realistisia vuonna 2007 ja suotuisia tämän jälkeen, koska työmarkkinat eivät ehkä paranekaan niin nopeasti kuin ohjelmassa ennustetaan. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta, joskin alhaisilta ohjelmakauden loppupuolella erityisesti siitä syystä, että kiristyvät työmarkkinat lisäävät palkankorotuspaineita.

7. Tammikuun 2006 lähentymisohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman tavoitteeksi vuonna 2006 asetettiin –2,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta komission yksiköiden syksyn talousennusteessa sen ennakoitiin olevan −2,2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja marraskuussa 2006 tarkistetussa lähentymisohjelmassa vuoden 2006 tulokseksi arviointiin −1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Odotettua parempi tulos johtuu pääasiassa menosuunnitelmien vaillinaisesta toteutumisesta (erityisesti sosiaaliset tulonsiirrot ja julkiset investoinnit), kun taas tulot kasvoivat pääasiassa odotettua voimakkaamman kasvun vuoksi. Edellä mainituissa alijäämäluvuissa ei ole otettu huomioon eläkeuudistuskustannuksia, jotka ovat arvioiden mukaan noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Tällöin noudatetaan rahastoivien eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen täytäntöönpanoa koskevaa siirtymäkautta[7], joka päättyy keväällä 2007. Marraskuussa 2006 tarkistetun julkisen talouden strategian päätavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2007 mennessä ottaen huomioon uudistetun vakaus- ja kasvusopimuksen määräys, jonka mukaan osa eläkeuudistuskustannuksista voidaan vähentää. Seuraavina vuosina ohjelman tavoitteena on vähentää alijäämää asteittain siten, että viitearvo 3 prosenttia suhteessa BKT:hen saavutetaan vuonna 2009.

8. Alijäämän odotetaan supistuvan 0,4 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen vuosittain (0,3 prosenttiyksikköä, kun huomioon otetaan eläkeuudistuskustannukset) 0,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se vuonna 2006 oli 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Perusylijäämän odotetaan paranevan 1,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se vuonna 2006 oli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun huomioon otetaan edellä mainittu Eurostatin päätös, tarkistetussa ohjelmassa esitetyn alijäämän odotetaan paranevan 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se vuonna 2006 oli 3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sopeutuksen suunnitellaan olevan tuloperusteista vuonna 2007 (tulosuhde kasvaa 0,6 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen ja menosuhde säilyy jokseenkin vakaana) ja voimakkaasti menoperusteista vuosina 2008–2009, joten tulosuhteen huomattava supistuminen kompensoituu reilusti (keskimääräisen vuotuisen menosuhteen (erityisesti kulutuksen ja sosiaalisten tulonsiirtojen) odotetaan laskevan vuosittain keskimäärin 1,6 prosenttiyksiköllä, kun taas tulosuhde laskee keskimäärin 1,2 prosenttiyksiköllä pääasiassa sosiaaliturvamaksujen alenemisesta ja verojärjestelmiin tehtävistä erilaisista muutoksista, joita ei ole kaikissa tapauksissa määritelty kattavasti). Edelliseen ohjelmaan verrattuna alijäämätavoitteita on tarkistettu alaspäin paljon voimakkaamman kasvun ja vuoden 2006 odotettua paremman tuloksen perusteella.

9. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan paranevan noin –2 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2006 −¾ prosenttiin suhteessa BKT:hen ohjelmakauden loppuun mennessä vuonna 2009 (kun huomioon ei ole otettu eläkeuudistuskustannuksia). Edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, jota ohjelmassa ei kuitenkaan pyritä saavuttamaan ohjelmakauden aikana. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ½ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.

10. Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennakoitua huonompi. Riskit liittyvät lähinnä vuosien 2008 ja 2009 suotuisaan makrotalouden skenaarioon, suunniteltujen uudistusten tehokkaaseen toteuttamiseen liittyviin huomattaviin epävarmuustekijöihin ja suunniteltua menojen hillitsemistä tukevia toimenpiteitä koskevien tietojen puuttumiseen, sillä toimenpiteiden suunnittelu näyttää olevan vasta varhaisessa vaiheessa. Tästä syystä tähän mennessä toteutetut toimet eivät vaikuta riittäviltä ja suunniteltuja toimenpiteitä olisi tehostettava tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

11. Tämän riskinarvioinnin perusteella näyttää siltä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei riitä liiallisen alijäämän korjaamiseen vuoteen 2007 mennessä, kuten neuvosto on suositellut. Julkisen talouden tavoitteet eivät myöskään tarjoa riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei julkisen talouden alijäämälle asetettu 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeisinä vuosina vauhtia, jolla julkista taloutta sopeutetaan rakenteellisesti ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, olisi tiukennettava taloudellisesti hyvinä aikoina ja sen saavuttamista olisi tuettava toimenpitein.

12. Julkisen talouden bruttovelan arvioidaan olleen 42,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 1,4 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella. Kun huomioon otetaan edellä mainittu Eurostatin päätös, julkisen talouden bruttovelka kasvanee 50,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009, kun se vuonna 2006 oli 48,9 prosenttia suhteessa BKT:hen.

13. Ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Puolassa EU:n pienimmät ja ikääntymisestä aiheutuvien menojen ennustetaan supistuvan osittain siitä syystä, että eläkejärjestelmän uudistus pienentää menoja huomattavasti edellyttäen, että eläkeuudistukset toteutetaan kaikilta osin. Julkisen talouden alkuasetelma on edelleen riski julkisen talouden kestävyydelle myös ilman väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvia pitkän aikavälin vaikutuksia, vaikka se onkin jonkin verran parantunut vuoteen 2005 verrattuna. Julkisen talouden vakauttamisen jatkaminen edistäisi julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvien riskien vähentämistä. Kaiken kaikkiaan Puolan julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän vähän riskejä.

14. Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetyssä kertomuksessa luetellut uudistukset kaiken kaikkiaan vaikuttavat keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös joitakin tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa näytetään otettavan huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmilla ohjelmilla pyritään erityisesti yhdenmukaistamaan jossakin määrin viljelijöiden sosiaaliturvajärjestelmää yleisen kansallisen järjestelmän kanssa, yhdenmukaistamaan asteittain työkyvyttömyysetuudet uudistetun eläkejärjestelmän kanssa ja panemaan täytäntöön taatut terveydenhuoltopalvelut.

15. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Varsinkaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi toteutetut toimet eivät vaikuta riittäviltä.

16. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[8].

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelman tavoitteena on liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2007 mennessä, mutta tähän mennessä toteutetut toimenpiteet eivät vaikuta riittäviltä eikä suunnitelluilla toimenpiteillä ole mahdollista saavuttaa tätä tavoitetta. Vaikka ohjelman tavoitteena on vahvat kasvunäkymät huomioon ottaen edetä seuraavina vuosina asianmukaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa, julkisen talouden tavoitteiden ja pysyvän sopeutuksen saavuttamiseen liittyy huomattavia riskejä.

Edellä olevan arvion perusteella ja ottaen huomioon neuvoston [27 päivänä helmikuuta 2007] antama, Puolalle osoitettu uusi suositus liiallisen alijäämän korjaamisesta kehotetaan, että Puola:

- i) vahvistaa sopeuttamista varmistaakseen liiallisen alijäämän korjaamisen vuoteen 2007 mennessä 104 artiklan 7 kohdan mukaisen uuden suosituksen mukaisesti,

- ii) tiukentaa vauhtia, jolla julkista taloutta sopeutetaan keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, taloudellisesti hyvinä aikoina ja kun liiallinen alijäämä on korjattu suunnitelman mukaisesti, määrittelemällä varsinkin menoja koskevia lisätoimenpiteitä, joita tarvitaan suunnitellun sopeuttamisen saavuttamiseksi, ja toteuttamalla nämä toimenpiteet.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

BKT:n määrä (% muutos) | LO marraskuu 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |

KOM marraskuu 2006 | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | Tieto puuttuu |

YKHI-inflaatio (%) | LO marraskuu 2006 | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |

KOM marraskuu 2006 | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | Tieto puuttuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO marraskuu 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |

KOM marraskuu 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 20062 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | Tieto puuttuu |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |

KOM marraskuu 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | Tieto puuttuu |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |

KOM marraskuu 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | Tieto puuttuu |

Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

KOM marraskuu 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 20062 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | Tieto puuttuu |

Rakenteellinen rahoitusasema3 (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

KOM marraskuu 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | Tieto puuttuu |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO marraskuu 2006 | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |

KOM marraskuu 2006 | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | Tieto puuttuu |

Huom. 1 Julkista taloutta koskevissa ennusteissa ei ole otettu huomioon rahastoivien eläkejärjestelmien luokittelusta 2 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn Eurostatin päätöksen vaikutusta. Päätös on pantava täytäntöön kevään 2007 ilmoitusajankohtaan mennessä. Päätöksen vaikutukset huomioon ottaen julkisen talouden rahoitusasema olisi tarkistetun ohjelman mukaan –4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, –3,9 prosenttia vuonna 2006, –3,4 prosenttia vuonna 2007, –3,1 prosenttia vuonna 2008 ja –2,9 prosenttia vuonna 2009, ja julkisen talouden bruttovelka olisi 47,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 48,9 prosenttia vuonna 2006, 50,0 prosenttia vuonna 2007, 50,3 prosenttia vuonna 2008 ja 50,2 prosenttia vuonna 2009. 2 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 3 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 4 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 4,1 prosenttia vuonna 2005, 4,4 prosenttia vuonna 2006, 4,8 prosenttia vuonna 2007 ja 5,0 prosenttia vuonna 2008. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Ks. Eurostatin lehdistötiedotteet nro 30/2004, 2.3.2004, ja nro 117/2004, 23.9.2004.

[3] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[4] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , 12.10.2006, KOM(2006) 574 lopullinen, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[5] ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[6] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] Ks. Eurostatin lehdistötiedotteet nro 30/2004, 2.3.2004, ja nro 117/2004, 23.9.2004.

[8] Varsinkin tehtyjä työtunteja ja työn tuottavuutta koskevat tiedot, jotka ilmoitetaan BKT:na tehtyjä työtunteja kohti, puuttuvat. Myös vaikutukset potentiaaliseen kasvuun puuttuvat.