Ehdotus neuvoston asetus yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2847/93 muuttamisesta {SEK(2004) 448} /* KOM/2004/0289 lopull. - CNS 2004/0108 */





Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2847/93 muuttamisesta {SEK(2004) 448} (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Tiivistelmä Vihreässä kirjassa [1] yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tulevaisuudesta esitellään muun muassa jäsenvaltioiden ongelmia YKP:n sääntöjen valvonnassa ja täytäntöönpanossa sekä niiden mahdollisia ratkaisuja, kuten yhteisen tarkastusorganisaation perustamista. Komissio esitteli YKP:n uudistamista ja uudistuksen täytäntöönpanoa koskeneen toimintasuunnitelmansa tiedonannossa yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta ("toimintasuunnitelma") [2]. Siinä komissio esitteli yhteistyötä ja täytäntöönpanoa koskevan toimintasuunnitelman sekä toteutettavuustutkimuksen jälkeen laaditun ehdotuksen yhteisön tason yhteisen tarkastusorganisaation perustamiseksi. [1] KOM(2001) 135, 20.3.2001. [2] KOM(2002) 181, 28.5.2002. Tiedonanto "Kohti yhteisen kalastuspolitiikan yhtenäistä ja tehokasta toteutusta" [3] siirtää nämä edellä mainitussa toimintasuunnitelmassa luetellut aloitteet käytännön tasolle. Tiedonannossa otettiin toteutettavuustutkimusta varten käyttöön käsite yhteisön kalastuksenvalvontavirasto. Sekä neuvosto että Euroopan parlamentti kannattivat virastoa ja toteutettavuustutkimusta. [3] KOM(2003) 130, 21.3.2003. Brysselissä 13. joulukuuta 2003 valtion- ja hallitusten päämiesten tasolla tavanneet jäsenvaltioiden edustajat kannattivat komission aikomusta antaa ennen maaliskuun 2004 loppua ehdotus yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta: valtion- ja hallitustenpäämiehet olivat yhtä mieltä siitä, että viraston perustamisella on kiire ja että viraston sijaintipaikaksi tulee Espanja. Tällä asetuksella komissio ehdottaa yhteisön kalastuksenvalvontaviraston (jäljempänä 'virasto') perustamista. Sen ydintehtävänä tulee olemaan jäsenvaltioiden suorittamien valvonta- ja tarkastustoimien koordinointi. Viraston odotetaan rakentavan vankan kumppanuuden jäsenvaltioiden kanssa sekä jäsenvaltioiden ja komission välille ja tuovan panoksensa yhteisön valvonta- ja täytäntöönpanokulttuurin kehittämiseen kalastusalalla. 2. Johdanto 2.1. Komission perustelut Jäsenvaltioiden YKP:n sääntöjen soveltaminen edellyttää moitteetonta operatiivista valvonta- ja tarkastusorganisaatiota yhteisön tasolla, riittäviä valvonta- ja tarkastusresursseja sekä asianmukaista strategiaa näiden resurssien käyttämiseksi koordinoidulla tavalla. Tavoitteet ovat: * YKP:n tehokas toteuttaminen, ja * yhdenmukaiset tarkastukset ja yhtäläinen täytäntöönpano yhteisön koko alueella. Näiden tavoitteiden saavuttaminen on välttämätöntä kalatalousalan tuen saamiseksi YKP:lle. Nykyisistä valvonta- ja tarkastusjärjestelyistä, joista jäsenvaltiot vastaavat kukin osaltaan, saadut kokemukset ovat osoittaneet, että nämä uudet tavoitteet voidaan saavuttaa vain vahvistamalla kansallisia valvonta- ja tarkastusrakenteita perustamalla yhteisön tasolle sijoittuva organisaatiorakenne. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamia valvonta- ja tarkastustoimia ei nykyisin koordinoida systemaattisella tavalla. Jäsenvaltioiden ponnistuksia ei soviteta yhteen muiden jäsenvaltioiden ponnistusten kanssa; tärkeysjärjestykset ja käytänteet voivat olla erilaisia. Sen vuoksi valvonnassa ja täytäntöönpanossa on yhteisön tasolla aukkoja ja heikkouksia. Kalatalousala valittaa, että valvonta ja täytäntöönpano on hajanaista ja epätasaisesti jakautunutta, minkä kalastajat kokevat toisinaan myös syrjiväksi. Useimmat jäsenvaltiot ovat siirtäneet omien lainsäädännöllisten ja hallinnollisten järjestelmiensä rajoissa vastuun YKP:n valvonnasta ja täytäntöönpanosta erilaisille kansallisen ja alueellisen tason viranomaisille (kuten kalastuksenvalvojille, rannikkovartijoille, laivastolle, tullille, poliisille jne.). Monilla näistä viranomaisista on velvollisuuksia muillakin aloilla kuin kalastusalalla, mikä vaikeuttaa kalastusvalvonnan koordinoimista. Erityisesti niiden jäsenvaltioiden osalta, joissa YKP:n sääntöjen valvontaan ja täytäntöönpanoon osallistuu useita viranomaistahoja, on havaittu, että silloinkaan kun viranomaisten toimien koordinointi perustuu selkeisiin sääntöihin, se ei tapahdu kaikissa tapauksissa riittävän joustavasti, jotta kalastuksen valvontaan ja sääntöjen täytäntöönpanoon liittyviin toiminnallisiin haasteisiin voitaisiin vastata riittävän nopeasti. Kolmansien osapuolten silmissä yhteisön kansainvälisen tason toiminta, joka koskee sovellettavien sääntöjen valvonnassa ja täytäntöönpanossa harjoitettavaa yhteistyötä, vaikuttaa monimutkaiselta, koska siitä vastaavat jäsenvaltiot. Jäsenvaltiot soveltavat YKP:n sääntöjä omien perinteidensä ja käytänteidensä mukaisesti. Kolmannet osapuolet kokevat yhteistyön näissä asioissa monimutkaiseksi erityisesti osapuolten ja perinteiden monilukuisuuden vuoksi. Näissä asioissa koetuilla vaikeuksilla voi olla heijastusvaikutuksia yhteisöön kokonaisuudessaan. Tämän vuoksi ja erityisesti tehokkaan valvonnan ja tehokkaiden tarkastusten varmistamiseksi yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien mukaisesti komissio on viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana hoitanut valvonta- ja tarkastustoimintaa kansainvälisillä vesillä koskevia tehtäviä. Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen mukaisten yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien perusteella komissio on velvollisuutensa Pohjois-Atlantilla täyttääkseen vuokrannut valvonta-aluksen, joka on toiminut alueella vuodesta 1990 lähtien ja vuodesta 2000 lähtien myös hoitanut joitakin NEAFC:ltä saatuja tehtäviä Koillis-Atlantilla. Lisäksi komissiolla on vuodesta 1995 lähtien ollut toiminnassa NAFO-sääntelyalueella toimivia yhteisön kalastusaluksia koskeva aluksille sijoitettujen tarkkailijoiden järjestelmä. Komissio lakkaa hoitamasta näitä tehtäviä, jotka kuuluvat nyt jäsenvaltioiden vastuulle asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23, 24, 25 ja 28 artiklan mukaisesti. Komission osallistuminen valvontaa ja tarkastuksia koskeviin operatiivisiin toimiin ei ole yhteensopivaa sille kuuluvan tehtävän kanssa, joka on valvoa ja arvioida asetuksen (EY) N:o 2371/2002 27 artiklan mukaisesti sitä, miten jäsenvaltiot soveltavat YKP:n sääntöjä. Komissio keskittyy tulevaisuudessa perustamissopimuksen ja YKP:n mukaisiin perustehtäviinsä, eikä sen pitäisi osallistua jäsenvaltioiden harjoittamiin valvonta- ja tarkastustehtäviin eikä hoitaa operatiivisia tehtäviä, kuten tarkastuksia, seurantaa ja tarkkailijajärjestelmien toimintaa. Kolmannet maat, asianomaiset jäsenvaltiot ja kalatalousala kokonaisuudessaan on arvostanut sitä, että komissio on huolehtinut näistä operatiivisista tehtävistä. Näiden komission merellä suorittamien toimien jälkeen tarvitaan jäsenvaltioiden suorittamia kansainvälisiltä vesiltä palaavien alusten purettujen saaliiden tarkastuksia. Näiden tarkastusten laatua ei voida kuitenkaan aina taata, eikä sen vuoksi voida olla aina varmoja siitä, että sovellettavia sääntöjä noudatetaan. 2.2. Toiminnan koordinointi Komissio ehdottaa seuraavia toimenpiteitä: * komissio vahvistaa yhdenmukaiset valvonta- ja tarkastusohjelmat (MCS-ohjelmat [4]); [4] MCS on käytössä oleva (FAO) kansainvälinen lyhenne viranomaisten suorittamalle kalastustoimien seurannalle, tarkastuksille ja valvonnalle. Siihen sisältyvät tarkastus- ja valvontatoimet mutta myös kalastusalusten satelliittiseuranta (VMS) ja tarkkailijajärjestelmät. MCS-ohjelma toimii yhteisön viitekehyksenä yhteisten prioriteettien, menettelyiden ja vertailuarvojen muodossa. * jäsenvaltiot kokoavat kansalliset valvonta- ja tarkastusresurssinsa yhteiseen käyttöön, josta vastaa yhteisön elin edellä mainittujen valvonta- ja tarkastusohjelmien mukaisesti. Virasto avustaa jäsenvaltioita niiden yhteisön lainsäädännön mukaisten, yhteisön ja kolmansien osapuolien välisistä sopimuksista johtuvien velvollisuuksien täyttämisessä. Sen olisi koordinoitava jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimet, jotta yhteisö voisi täyttää kansainväliset velvollisuutensa selkeällä, avoimella ja yhdenmukaisella tavalla. Viraston perustaminen ei muuta YKP:n sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevaa jäsenvaltioiden vastuuta. Ehdotettu virasto ei myöskään aiheuta muutoksia asetuksen (EY) N:o 2371/2002 V luvun säännöksiin eikä ylitä sen 28 artiklan säännösten soveltamisalaa. Ydintehtävänä on kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien yhteiskäyttö asiaa koskevan yhteisön strategian mukaisesti. Viraston tehtävänä on huolehtia jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoiminnan koordinoinnista tavalla, joka palvelee koko yhteisön etua. Toiminnan koordinointiin sisältyy: - jäsenvaltioiden yhteen kokoamien kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käytön suunnittelu, - jäsenvaltioiden kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käytön organisointi. Valvonta- ja tarkastusresurssien käytön suunnitteluun sisältyy monikansallisten tarkastusryhmien muodostaminen yhteisön edun mukaisia merellä ja maalla tehtäviä tarkastuksia varten. Käytön organisointiin kuuluu tiettynä aikana valvottavia ja tarkastettavia maantieteellisiä alueita, kalakantoja, kalastuksia ja laivastoja koskeva ohjeistaminen. Käytännössä viraston ja kansallisten viranomaisten välille on kehitettävä tehokas yhteistyösuhde. Yhteisön edun nimissä viraston olisi vastattava valvonta- ja tarkastusresurssien käytön johtamisesta läheisessä yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa. Virasto vastaa siitä, että kansallisten viranomaisten valvonta- ja tarkastustoimet toteutetaan täysin koordinoidusti. Yhteiskäytöllä kansallisten resurssien käyttö saadaan mahdollisimman tehokkaaksi. Virastolla tulee olemaan käytettävissään yhteisön kalastusalusten seurantakeskus, joka toimii yhteiskäytön organisoinnin välineenä ja tarjoaa verkon välityksellä reaaliaikaiset tiedot kyseessä olevien jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivien kalastusalusten sijainnista. Virasto saa käyttöönsä kaikki tiedot mutta jäsenvaltiot ainoastaan niiden omia aluksia ja vesialueita koskevat tiedot. Ehdotetun organisaation voima on komission hyväksymässä selkeässä viitekehyksessä (prioriteetit, vertailuarvot jne.) ja siinä, että virasto organisoi asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käytön. Jäsenvaltioiden puolestaan on koottava resurssit yhteen ja vastattava valvontaa ja tarkastuksia koskevien perusvelvollisuuksien täyttämisestä. 2.3. Tehtävät Yhteisön teknisenä erityiselimenä virasto suorittaa toiminnan koordinoinnin ohella muita YKP:n alaan kuuluvia valvonta- ja tarkastustehtäviä. Virasto suorittaa tehtäviä, jotka liittyvät yhteisölle alueellisten kalastusjärjestöjen ja kahdenvälisten kalastussopimusten kautta kuuluviin velvollisuuksiin. Se muun muassa avustaa jäsenvaltioita täyttämään niiden valvontaa ja tarkastuksia koskevat velvollisuudet ja se voi suorittaa tehtäviä jäsenvaltioiden puolesta. Sitä varten virasto voi tarjota sopimuspohjaisia palveluita jäsenvaltioille niiden pyynnöstä ja niiden kustannuksella. Näihin palveluihin voi kuulua valvonta-alusten vuokraaminen ja toiminnasta huolehtiminen sekä palvelussopimusten teko asianomaisten jäsenvaltioiden yhteiskäyttöön tulevien tarkkailijoiden kanssa. Lisäksi virasto auttaa jäsenvaltioita seuraavissa asioissa: * tarkastajien koulutus, * valvonnassa ja tarkastuksissa tarvittavien tavaroiden yhteishankinta (mittatulkit, kalastuspäiväkirjat jne.) ja yhteisten pilottihankkeiden toteutuksen koordinointi uusien valvonta- ja tarkastustekniikkojen testaamiseksi, * yhteisten valvonta- ja tarkastusmenettelyiden kehittäminen, * perusteiden laatiminen valvonta- ja tarkastusresurssien toimittamiselle ja vaihdolle. 3. Yhteisötason organisaatio Jäsenvaltioiden välisenä pysyvänä yhteistyöfoorumina toimivan yhteisötason teknisen erityiselimen perustaminen on sopiva ratkaisu, jonka avulla edellä mainitut tavoitteet voidaan saavuttaa. Elimen olisi oltava muodoltaan virasto. Ehdotetun yhteisön kalastuksenvalvontaviraston [5] osalta yhteisön lainsäätäjä voi keskittää teknisluonteisten erityistehtävien suorittamisen virastolle sikäli kuin nämä tehtävät eivät haittaa yhteisön toimielinten perustamissopimuksessa ja yhteisön johdetussa oikeudessa säädettyjen tehtävien suorittamista. Tätä taustaa vasten kalastuksenvalvontaviraston tehtävät on määritelty sijoittuviksi jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja toiminnan koordinoinnin alueelle. Nämä tehtävät eivät haittaa komission perustamissopimuksesta ja yhteisestä kalastuspolitiikasta johtuvien tehtävien suorittamista. [5] Yhteisön kalastuksenvalvontavirasto vastaa niin sanottua sääntelyvirastoa erotuksena täytäntöönpanovirastolle, joka suorittaa komission tehtäviä täysin komission valvonnassa. YKP:n sääntöjen valvonta ja täytäntöönpano kuuluvat pääasiassa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Virasto on yhteisön julkinen elin, joka on oikeushenkilö. Jäsenvaltioilla, kalatalousalalla ja komissiolla on edustajansa viraston hallintoneuvostossa, mikä parantaa sen päätöksenteon laatua. Viraston toiminnasta vastaa sen johtaja. Jotta viraston koordinointitoiminta olisi tehokasta, hallintoneuvosto ei osallistu henkilöstön päivittäiseen työskentelyyn, joka koskee jäsenvaltioiden kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käytön suunnittelua ja organisointia. Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 ja 6 artiklassa tarkoitettujen monivuotisten elvytys- tai hoitosuunnitelmien osalta näiden sääntöjen valvonta ja täytäntöönpano saattaa koskea myös alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia. Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 31 artiklan 5 kohdan mukaisesti alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat voivat antaa komissiolle suosituksia tai tehdä ehdotuksia, joiden pohjalta komissio voi toimia ehdotetun asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Yhteisön elimenä virastoa sitovat kaikki siihen sovellettavat yhteisön vaatimukset. Ehdotettu asetus on laadittu Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen [6] ja sen soveltamista koskevien sääntöjen [7] sekä silloin kun mahdollista yhteisön henkilöstöä koskevien uusien, 1. toukokuuta 2004 voimaan tulevien henkilöstösääntöjen ja lukuisien muiden säädösten mukaisesti. Ehdotus kuvastaa parasta tämänhetkisen tiedon mukaista yhteisön virastojen perustamista ja toimintaa koskevaa käytäntöä ja niistä saatua kokemusta. [6] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, EYVL L 248, 16.9.2002. [7] Komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002, EYVL L 357, 31.12.2002. 4. Yhteinen kalastuspolitiikka 4.1. Yhteinen kalastuspolitiikka Yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksen puiteasetuksen, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 [8] V luvussa säädetään yhteisön valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmän uudesta oikeudellisesta kehyksestä. Mainitussa luvussa vahvistetaan aiempien asetusten perusperiaatteita ja vaatimuksia. [8] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. Yhteisön valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä on laadittu sen varmistamiseksi, että kalakantojen käyttöoikeutta ja niiden hyödyntämistä säännellään kalastusketjun kaikissa vaiheissa ja että YKP:n sääntöjen - rakenne- ja markkinapolitiikka mukaan luettuina - noudattamista valvotaan. Jäsenvaltioiden ja komission vastuita samoin kuin kalastustoiminnan ja siihen liittyvien muiden toimintojen harjoittamisedellytyksiä selkiytetään. Lisäksi järjestelmässä otetaan käyttöön valvonta- ja täytäntöönpanovälineet ja luodaan edellytykset jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle ja koordinaatiolle niiden suhteissa kolmansiin osapuoliin. Yhteisön vesien ulkopuolella harjoitettavan kalastustoiminnan valvonnan ja tarkastusten osalta yhteisöä sitovat yhteisistä kansainvälisistä valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmistä ja kahdenvälisistä kalastussopimuksista johtuvat kansainväliset velvollisuudet. Nämä velvollisuudet on kirjattu yhteisön lainsäädäntöön erityisasetuksissa, kuten Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella sovellettavista eräistä valvontatoimenpiteistä annetussa asetuksessa (EY) N:o 2791/1999 [9]. Mainitun asetuksen 11 artiklan mukaisesti yhteisön tarkastuksia ja valvontaa koskevien velvollisuuksien noudattamisesta vastaavat asianomaiset jäsenvaltiot. Vastaavanlaisia määräyksiä on myös muissa kansainvälisissä sopimuksissa tai sisältyy komission tuleviin ehdotuksiin. [9] EYVL L 337, 30.12.1999, s. 1. 4.2. Jäsenvaltioiden velvollisuudet YKP:n sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevista jäsenvaltioiden perusvelvollisuuksista säädetään asetuksen (EY) N:o 2371/2002 23, 24, 25 ja 28 artiklassa. Jäsenvaltioilta edellytetään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen tehokasta valvontaa, täytäntöönpanoa ja tarkastamista. Sitä varten jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, osoitettava taloudelliset ja henkilöresurssit sekä luotava tarkoitukseen soveltuvat hallinnolliset ja tekniset rakenteet. Lisäksi jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä keskenään ja kolmansien maiden kanssa varmistaakseen, että yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä noudatetaan ja että valvonta- ja tarkastustoimet koordinoidaan. 4.3. Komission velvollisuudet YKP:n sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskevista komission velvollisuuksista säädetään asetuksen (EY) N:o 2371/2002 26 ja 27 artiklassa sekä perustamissopimuksessa. Komissio arvioi ja valvoo yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen soveltamista jäsenvaltioissa ja helpottaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja niiden toimien koordinointia. Arvioidakseen ja valvoakseen YKP:n sääntöjen soveltamista jäsenvaltioissa komissio voi omasta aloitteestaan ja omia keinojaan käyttäen aloittaa ja panna toimeen tarkastuksia, tutkimuksia, tarkistuksia ja selvityksiä, jotka koskevat sitä, miten jäsenvaltiot soveltavat YKP:n sääntöjä. Komissio neuvottelee yhteisön puolesta kolmansien osapuolien kanssa kansainvälisistä sopimuksista, joihin voi sisältyä yhteisiä kansainvälisiä valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmiä. Jotkin tällaisista tehtävistä on osoitettu komissiolle yhteisön lainsäädännön mukaisesti yhteisön tason koordinoinnin helpottamiseksi. Asetuksen (EY) N:o 2847/93 34 c artiklan mukaisesti komission on päätettävä, mitä kalastuksia varten tarvitaan erityiset seurantaohjelmat ja mitä edellytyksiä näissä ohjelmissa noudatetaan. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ja osoitettava tarvittavat aineelliset ja henkilöresurssit näiden ohjelmien täytäntöönpanon helpottamiseksi. Artikla on mukautettava vastaamaan tässä asetuksessa ehdotettua rakennetta. Asetuksen (EY) N:o 2791/1999 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio voi laatia yhteisiä valvonta- ja tarkastusohjelmia, joiden avulla yhteisö voi täyttää NEAFC:n [10] valvontasuunnitelman mukaiset velvollisuutensa. [10] Koillis-Atlantin kalastuskomissio. Samanlaisia määräyksiä ehdotetaan NAFO:n [11] ja muiden vastaavien kansainvälisten sopimusten osalta. [11] Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö. 5. Kalastuksenvalvontaviraston toiminta Virastolle on osoitettava riittävän suuret määrärahat edellä kuvattujen tehtävien hoitamiseen tarvittavan henkilöstön palkkaamiseksi ja viraston joustavan ja tehokkaan toiminnan turvaamiseksi. Ensimmäisenä vuonna (2006) viraston talousarvioksi voidaan arvioida noin 4,9 miljoonaa euroa, ja summa nousee noin 5,0 miljoonaan euroon sitten, kun virasto on saavuttanut täyden toimintakyvyn. (Suunnilleen sama määrä säästyy komission talousarvion kansainvälistä valvontaa koskevasta kohdasta (110703), kun komissio ei enää toimita tarkastusalusta eikä tarkkailijoita NAFO:lle). Viraston talousarvio rahoitetaan pääosin yhteisön rahoitusosuudella. Muita tulonlähteitä olisivat muun muassa jäsenvaltioilta niille sopimuspohjalta toimitetuista erityispalveluista perittävät maksut. Virasto voisi myös periä maksuja julkaisuistaan samoin kuin järjestämästään koulutuksesta sekä muista palveluista. On kuitenkin todennäköistä, että tällaiset maksut ja palkkiot muodostaisivat vain vähäisen osan viraston kokonaistuloista. Viraston etuna on, että se pystyy tarjoamaan riippumatonta korkealaatuista teknistä asiantuntemusta, tietämystä ja hallinnollista osaamista, joita tarvitaan YKP:n osien täytäntöönpanossa. Jäsenvaltioiden mukanaolo hallintoneuvostossa antaa niille mahdollisuuden osallistua jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien ja siitä johtuvien toimien suorittamiseen. Kalatalousalan edustajien mukanaolo hallintoneuvostossa parantaa suhteita kalatalousalaan ja parantaa päätöksenteon laatua ja lisää näin viraston toimien hyväksyttävyyttä kalatalousalan keskuudessa. Komissio on tilannut viraston toiminnan optimointia koskevan tutkimuksen, jonka tulokset ovat käytettävissä syksyllä 2004. 6. Oikeusperustan valinta Ehdotetun asetuksen oikeusperusta on perustamissopimuksen 37 artikla, joka on yhdenmukainen ehdotuksen tavoitteen ja kaiken tähänastisen yhteiseen kalastuspolitiikkaan liittyvän lainsäädännön kanssa. 7. Toissijaisuus ja suhteellisuus Viraston perustaminen on tarpeen, koska se palvelee pysyvänä riippumattomana foorumina, jonka avulla voidaan huolehtia jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä ja niiden toiminnan koordinoinnista. Toiminnan koordinointi otetaan käyttöön kaikissa sellaisissa tapauksissa, joissa sen voidaan katsoa auttavan yhteisön tavoitteiden saavuttamista. Muilla ratkaisumalleilla, jotka perustuisivat jäsenvaltioiden väliseen vapaaehtoiseen yhteistyöhön tai tapauskohtaisiin yhteisön ohjelmiin ilman pysyvää yhteisön elintä, ei tavoitteita saavutettaisi, koska toiminnan koordinointi ei ole yhteensopiva komission perustamissopimuksesta ja YKP:sta johtuvien tehtävien kanssa. Viraston riippumattomuus suhteessa komissioon sen valvojien valvojan tehtävässä antaa sille mahdollisuuden luoda hyvät suhteet jäsenvaltioiden toimivaltaisiin viranomaisiin jäsenvaltioiden organisoimaa valvonta- ja tarkastustoimintaa koskevissa asioissa. Virasto tukee jäsenvaltioita niiden YKP:n mukaisten velvollisuuksien täyttämisessä valvontaa ja tarkastuksia koskevan yhteistyön ja toiminnan koordinoinnin alueella organisoimalla jäsenvaltioiden yhteen koottujen valvonta- ja tarkastusresurssien järkevää käyttöä komission hyväksymien yhteisön tavoitteiden, viitearvojen, prioriteettien ja yhtenäisten tarkastusmenettelyiden mukaisesti. Viraston perustaminen parantaa myös yhteisön ja sen ulkopuolisten kumppaneiden välisiä suhteita keskittämällä yhteydenpitoa ja edistämällä yhdenmukaisia menettelyitä ja käytänteitä. Edellä käsiteltyä järjestelmää tarvitaan tasapainottamaan yksittäisten jäsenvaltioiden etuja suhteessa yhteiseen etuun, joka koskee YKP:n sääntöjen asianmukaista valvontaa ja täytäntöönpanoa alueilla, joilla jäsenvaltioiden kalastuslaivastot hyödyntävät yhdessä sellaisia kantoja, joihin sovelletaan yhteisön hyväksymiä säilyttämis- ja valvontatoimenpiteitä. Lisäksi järjestelmän avulla on mahdollista optimoida kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käyttöstrategioiden kustannus-hyötysuhde. 8. Artiklakohtaiset perustelut Tavoite (1 artikla) Tämä artikla koskee asetuksen tavoitetta, joka on viraston perustaminen jäsenvaltioiden toteuttamien kalastuksen valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin organisoimiseksi sekä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön auttamiseksi yhteisen kalastuspolitiikan vaatimusten mukaisesti. Toiminnan koordinoinnin ala (2 artikla) Tässä artiklassa selvitetään viraston kalastuksen valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin vastuualue, joka ulottuu kansainvälisiltä ja kolmansien maiden vesiltä yhteisön vesien kautta jäsenvaltioiden maaperälle ensimmäiseen myyntipisteeseen saakka. Määritelmät (3 artikla) Tässä artiklassa määritellään asetuksen keskeiset käsitteet. Toimenkuva (4 artikla) Tässä artiklassa määritellään viraston toimenkuva, jonka muodostavat yhteisön kalastustoimien valvontaa ja tarkastuksia koskeviin velvollisuuksiin kansainvälisillä ja yhteisön vesillä liittyvien toimien koordinointi sekä jäsenvaltioiden avustaminen valvonnan ja täytäntöönpanon alalla. Viraston tehtävänä on varmistaa erityisesti asetuksen (EY) N:o 2371/2002 28 artiklan asianmukainen täytäntöönpano. Yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin liittyvät tehtävät (5 artikla) Tämä artikla koskee viraston tehtäviä, joiden avulla pyritään täyttämään yhteisön valvontaa ja tarkastuksia koskevat velvollisuudet. Nämä velvollisuudet kuuluvat yhteisölle sen alueellisten kalastusjärjestöjen kautta tai kolmansien maiden kanssa tekemien sopimusten perusteella. Velvollisuudet sitovat jäsenvaltioita, joiden on ne täytettävä. Viraston tehtävänä on sen vuoksi avustaa näissä asioissa yhteisöä ja jäsenvaltioita lähinnä koordinoimalla jäsenvaltioiden toteuttamia valvonta- ja tarkastustoimia. Tämän mukaisesti artiklassa annetaan virastolle tarvittavat toimivaltuudet tiukasti määriteltyjen edellytysten mukaisesti. Toiminnan koordinoinnin organisointi (6 artikla) Tässä artiklassa käsitellään jäsenvaltioiden toteuttamien tarkastus- ja valvontatoimien koordinointia yhteisön vesialueilla. Artiklan keskeisenä osana on viittaus yhteisön kalastusalusten seurantakeskukseen, joka käyttää satelliittipaikannustekniikkaa tarjotakseen reaaliaikaisen kuvan kalastustoimista ja tarkastus- ja valvontatilaisuuksista. Jäsenvaltioille tarjottavia sopimuspohjaisia palveluita koskeva säännös (7 artikla) Tässä artiklassa virastolle annetaan mahdollisuus tuottaa sopimuspohjalta jäsenvaltioille tarjottavia tarkastuksia ja valvontaa koskevia palveluita. Tällaisiin palveluihin voisivat kuulua valvonta-alusten vuokraaminen ja toiminnasta huolehtiminen, jotta jäsenvaltiot voivat täyttää velvollisuutensa niin yhteisön vesillä kuin niiden ulkopuolellakin, sekä käytössä oleviin tarkkailijajärjestelmiin, kuten NAFO:n järjestelmään, tarvittavien tarkkailijoiden toimittaminen. Jäsenvaltioiden avustaminen (8 artikla) Tämä artikla antaa virastolle mahdollisuuden avustaa jäsenvaltioita niiden tarkastuksia ja valvontaa koskevissa tehtävissä. Yhteisön valvontaa ja tarkastuksia koskevat velvollisuudet (9 artikla) Tässä artiklassa käsitellään yhtä niistä tekijöistä, joista johtuen yhteisö ryhtyy toimintaa koordinoimaan, nimittäin yhteisölle johonkin alueelliseen kalastusjärjestöön liittyvän sopimuksen tai jonkin kolmannen maan kanssa tehdyn sopimuksen nojalla kuuluvia valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksia. Tällaiset velvollisuudet saattavat luonnollisesti liittyä myös yhteisön vesien ulkopuolella harjoitettavaan kalastustoimintaan. Erityisten valvonta- ja tarkastusohjelmien täytäntöönpano (10 artikla) Toinen yhteisön toiminnan käynnistävä tekijä on, että komissio on hyväksynyt asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella) 34 c artiklan nojalla erityisen seuranta-, valvonta- ja tarkastusohjelman. Yhteiskäyttösuunnitelmien sisältö (11 artikla) Toiminnan koordinointi tapahtuu tässä artiklassa säädettävien säännösten mukaisten yhteiskäyttösuunnitelmien perusteella. Huomattakoon, että nämä suunnitelmat osoitetaan tietyille jäsenvaltioille, joilla on jotakin tiettyä kalastusta koskevia intressejä, ja että niiden velvollisuus koota yhteen näiden suunnitelmien toteuttamisessa tarvittavat tarkastus- ja valvontaresurssit riippuu siitä, miten merkittävät niiden 2 kohdassa määritellyt kyseisestä kalastusta koskevat intressit ovat. Yhteiskäyttösuunnitelmien hyväksymismenettely (12 artikla) Tässä artiklassa vahvistetaan menettely, jonka mukaan yhteiskäyttösuunnitelmat laaditaan ja hyväksytään. On selvää, että tällaisissa suunnitelmissa on otettava huomioon jäsenvaltioiden olemassa olevista yhteiskäyttösuunnitelmista ja sovellettavista valvonta- ja tarkastusohjelmista johtuvat velvollisuudet. Yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöönpano (13 artikla) Tässä artiklassa jäsenvaltioille säädetään perusvelvollisuus yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöönpanosta. Yhteiskäyttösuunnitelmien arviointi (14 artikla) Viraston suorittama jokaisen yhteiskäyttösuunnitelman vuosittainen arviointi ja näiden arviointien toimittaminen komissiolle on tarpeellinen osa arviointia. Valvonta- ja tarkastusresurssien ilmoittaminen (15 artikla) Velvollisuus ilmoittaa käytettävissä olevat valvonta- ja tarkastusresurssit virastolle on yksi viraston yhteisten käyttösuunnitelmien laatimisessa tarvitsemien perustietojen keskeisistä tekijöistä. Kalastukset, joihin ei sovelleta valvonta- ja tarkastusohjelmia (16 artikla) Kun jäsenvaltiot ovat sopineet keskenään koordinoivansa seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja tarkkailutoimintansa tietyillä alueilla tai tiettyjen kalastusten osalta, virasto voi pyydettäessä avustaa niitä. Tietoverkko (17 artikla) Tässä artiklassa säädetään viraston liittymisestä yhteisön ja kansainvälisiin tietoverkkoihin yhteisön lainsäädännön mukaista tietojen vaihtamista varten. Yksityiskohtaiset säännöt (18 artikla) Tässä artiklassa säädetään komission mahdollisuudesta antaa toiminnan koordinointia koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Oikeudellinen muoto ja päätoimipaikka (19 artikla) Tämä artikla käsittelee viraston oikeudellista asemaa ja sijaintia. Henkilöstö (20 artikla) Tämä artikla sisältää viraston henkilöstöä koskevat yleiset säännöt. Virasto ottaa palvelukseensa väliaikaista henkilöstöä (josta osa komissiosta tilapäisesti siirrettynä) sekä sopimussuhteisia toimihenkilöitä yhteisön menettelyitä noudattaen (Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimisto). Erioikeudet ja vapaudet (21 artikla) Tässä artiklassa käsitellään virastolle ja sen henkilöstölle myönnettyjä erioikeuksia ja vapauksia. Vastuu (22 artikla) Tässä artiklassa säädetään viraston vastuusta. Kielet (23 artikla) Tämä artikla koskee viraston kieliä. Hallintoneuvoston perustaminen ja toimivalta (24 artikla) Tässä artiklassa käsitellään viraston hallintoneuvostoa. Työohjelma on tärkeä viraston hallinnossa käytettävä väline. Viraston olisi sovitettava eri alojen prioriteettinsa ja erityisesti yhteisön prioriteetit käytettävissä oleviin henkilöstöresursseihin. Sisäinen organisaatio ja henkilöstön osoittaminen tehtäviin olisi tehtävä avoimuutta noudattaen ja siten, että varmistetaan tasapaino kyseessä olevien eri alueiden välillä. Hallintoneuvoston kokoonpano (25 artikla) Tässä artiklassa käsitellään viraston hallintoneuvoston kokoonpanoa. Ainoastaan niillä jäsenvaltioilla, joilla on merikalastusta harjoittavat kalastuslaivastot, on oikeus nimittää edustaja. Koska virasto koordinoi myös sellaista tarkastusalusten toimintaa, josta vastaavilla kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla voi olla myös kalastusalan ulkopuolisia velvollisuuksia, on tärkeätä, että kaikki asianomaiset jäsenvaltiot ovat edustettuina hallintoneuvostossa. Komissiolla on oikeus nimittää neljä omaa edustajaa sekä neljä kalatalousalan edustajaa. Hallintoneuvoston puheenjohtajuus (26 artikla) Tässä artiklassa käsitellään viraston hallintoneuvoston puheenjohtajuutta. Koska viraston vastuulla on myös sellaisia asioita, jotka koskevat alueellisia kalastusjärjestöjä ja kolmansia maita, on aiheellista, että puheenjohtaja valitaan komission hallintoneuvostoedustajien joukosta. Puheenjohtajan tulisi pikemmin olla koko yhteisön etujen kuin kansallisten etujen valvoja. Kokoukset (27 artikla) Tässä artiklassa säädetään hallintoneuvoston kokouksista. Äänestäminen (28 artikla) Tässä artiklassa säädetään äänestämisestä viraston hallintoneuvostossa. Jäsenvaltioiden edustajilla on yksi ääni kullakin ja komission edustajilla 10 ääntä yhteensä. Etunäkökohtia koskeva ilmoitus (29 artikla) Tätä artiklaa sovelletaan hallintoneuvoston kalatalousalan edustajiin. Pääjohtajan tehtävät ja toimivaltuudet (30 artikla) Tässä artiklassa käsitellään viraston pääjohtajan tehtäviä ja toimivaltuuksia. Pääjohtajan nimittäminen (31 artikla) Tämä artikla koskee viraston pääjohtajan nimittämistä. Komissio laatii luettelon soveltuvista ehdokkaista, joiden joukosta viraston hallintoneuvosto nimittää pääjohtajan. Avoimuus ja tiedottaminen (32 artikla) Tässä artiklassa käsitellään viraston avoimuutta ja sen tiedottamiseen sovellettavia sääntöjä. Salassapitovelvollisuus (33 artikla) Tässä artiklassa säädetään viraston hallintoneuvoston jäsenten, pääjohtajan ja henkilöstön salassapitovelvollisuudesta. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan yksittäisten alusten kalastustoimintaa koskeviin tietoihin (VMS). Komission tiedonsaantioikeus (34 artikla) Tässä artiklassa säädetään viraston velvollisuudesta toimia tiiviissä yhteistyössä komission kanssa sen käytettävissä olevien tietojen toimittamisen osalta. Talousarvio (35 artikla) Tämä artikla koskee viraston talousarviota ja on voimassa olevan lainsäädännön mukainen (ks. alaviitteet 6 ja 7). Talousarvion täytäntöönpano ja valvonta (36 artikla) Tämä artikla koskee viraston talousarvion täytäntöönpanoa ja valvontaa, ja se perustuu uuteen varainhoitoasetukseen. Petostentorjunta (37 artikla) Tässä artiklassa säädetään petostentorjunnasta. Varainhoitoa koskevat säännökset (38 artikla) Tässä artiklassa käsitellään viraston varainhoitoa koskevien sääntöjen hyväksymistä ja sisältöä. Arviointi (39 artikla) Tähän artiklaan sisältyy arviointilauseke, jonka mukaan virastoa koskeva riippumaton ulkopuolinen arviointi on tehtävä viiden vuoden kuluessa siitä, kun virasto on ottanut tehtävänsä vastuulleen, ja sen jälkeen joka viides vuosi. Viraston toiminnan aloittaminen (40 artikla) Tässä artiklassa edellytetään, että virasto aloittaa toimintansa kahdentoista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Muutos (41 artikla) Tässä artiklassa muutetaan asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artikla. Voimaantulo (42 artikla) Tämä artikla koskee asetuksen voimaantuloa. 2004/0108 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2847/93 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [12], [12] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [13], [13] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 [14] säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan (jäljempänä 'YKP') sääntöjen tehokas valvonta, tarkastus ja täytäntöönpano ja tehdä siihen pääsemiseksi yhteistyötä toistensa ja kolmansien maiden kanssa. [14] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. (2) Näiden velvollisuuksien täyttämiseksi jäsenvaltioiden on tarpeen koordinoida yhteisön kalastusalusten toimia koskevat valvonta- ja tarkastustoimensa yhteisön vesillä ja kansainvälisillä vesillä ottaen erityisesti huomioon yhteisön alueellisista kalastusjärjestöistä ja kolmansien maiden kanssa tehdyistä sopimuksista johtuvat velvollisuudet. (3) Tällaisen valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin kautta tapahtuvan yhteistyön pitäisi vaikuttaa myönteisesti elollisten vesiluonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen sekä turvata tähän hyödyntämiseen osallistuvalle kalatalousalalle tasavertaiset toimintaedellytykset ja vähentää siten kilpailun vääristymistä. (4) Rajoittamatta jäsenvaltioiden asetuksesta (EY) N:o 2371/2002 johtuvia vastuita yhteisö tarvitsee teknis-hallinnollisen elimen järjestämään jäsenvaltioiden kalastuksen valvontaa ja tarkastuksia koskevaa yhteistyötä ja toiminnan koordinointia yhteisön vesillä ja kansainvälisillä vesillä. (5) Tätä varten on aiheellista perustaa yhteisön nykyisen toimielinrakenteen puitteissa sekä komission että jäsenvaltioiden toimivaltuuksien jako huomioon ottaen yhteisön kalastuksenvalvontavirasto (jäljempänä 'virasto'). (6) Viraston perustamiselle asetettavien tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen määritellä viraston tehtävät. (7) Erityisesti on tarpeen, että virasto kykenee komission pyynnöstä avustamaan yhteisöä ja jäsenvaltioita niiden suhteissa kolmansiin maihin ja/tai alueellisiin kalastusjärjestöihin ja tekemään yhteistyötä niiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa yhteisön kansainvälisiä velvollisuuksia koskevissa asioissa. (8) Viraston suorittaman jäsenvaltioiden välisen operatiivisen yhteistyön koordinointi olisi toteutettava yhteiskäyttösuunnitelmien perusteella, joissa organisoidaan asianomaisten jäsenvaltioiden käytettävissä olevien valvonta- ja tarkastusresurssien käyttö komission hyväksymien valvonta- ja tarkastusohjelmien toteuttamiseksi. Jäsenvaltioiden harjoittamat kalastuksen valvonta- ja tarkastustoimet olisi toteutettava valvonta- ja tarkastustoimia koskevia yhteisiä perusteita, prioriteetteja, viitearvoja ja menettelyitä noudattaen tällaisten ohjelmien perusteella. (9) Sitä varten virastolla olisi oltava käytettävissään perustettavan ja jäsenvaltioiden kalastuksenseurantakeskuksiin liitettävän yhteisön kalastuksenseurantakeskuksen välityksellä verkkoyhteys kalastustoimintaa koskeviin tietoihin. (10) Yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöön panemiseksi asianomaisten jäsenvaltioiden olisi koottava valvonta- ja tarkastusresurssinsa yhteen. Sitä varten niiden olisi asetettava mainitut resurssit käytettäviksi ja käytettävä niitä laaditun suunnitelman mukaisesti. Viraston olisi arvioitava, ovatko käytettävissä olevat valvonta- ja tarkastusresurssit riittävät, ja tarvittaessa ilmoitettava asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle, että resurssit eivät riitä valvonta- ja tarkastusohjelmassa vaadittujen tehtävien suorittamiseen. (11) Viraston olisi tarkasteltava säännöllisesti yhteiskäyttösuunnitelmien tehokkuutta. (12) Virasto voi pyydettäessä järjestää siten, että valvonta- ja tarkastusresurssit ovat sopimuspohjalta asianomaisten jäsenvaltioiden yhteisesti käytettävissä. (13) Viraston tehtävien täyttämiseksi komission, jäsenvaltioiden ja viraston olisi vaihdettava valvontaa ja tarkastuksia koskevia tietoja tietoverkon kautta. (14) Viraston aseman ja rakenteen olisi vastattava sille asetettujen tavoitteiden mukaisten tulosten objektiivista luonnetta, ja viraston olisi voitava suorittaa tehtävänsä läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja komission kanssa. Sen vuoksi virastolle olisi annettava oikeudellinen, taloudellinen ja hallinnollinen itsemääräämisoikeus ja säilytettävä samalla läheiset yhteydet niin yhteisön toimielimiin kuin jäsenvaltioihinkin. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen ja asianmukaista, että virasto olisi yhteisön elin, joka on oikeushenkilö ja joka käyttää sille tällä asetuksella annettua täytäntöönpanovaltaa. (15) Viraston tekemiin sopimuksiin sovellettavan lain mukaan määräytyvän viraston sopimusvastuun osalta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen olisi oltava toimivaltainen viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välimiesmenettelylausekkeen nojalla. Yhteisöjen tuomioistuimella olisi myös oltava toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat viraston sopimukseen perustumattomasta vastuusta johtuvien vahinkojen korvaamista. (16) Komission ja jäsenvaltioiden tulisi olla edustettuina hallintoneuvostossa, jonka tehtävänä olisi huolehtia viraston moitteettomasta ja tehokkaasta toiminnasta. (17) Koska viraston on täytettävä yhteisön velvollisuudet ja komission pyynnöstä tehtävä yhteistyötä kolmansien maiden ja alueellisten kansainvälisten kalastusjärjestöjen kanssa yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien puitteissa, on aiheellista, että hallintoneuvoston puheenjohtaja valitaan komission edustajien joukosta. (18) Hallintoneuvoston äänestysmenettelyissä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden ja komission edut ja viraston tehokas toiminta. On aiheellista säätää, että hallintoneuvostoon otetaan rajoitettu määrä äänioikeudettomia kalatalousalan edustajia. (19) On tarpeen säätää viraston pääjohtajan nimittämisestä sekä pääjohtajan tehtävien hoitamista koskevista säännöistä. (20) Viraston avoimen toiminnan edistämiseksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 [15] olisi sovellettava virastoon rajoituksetta. [15] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43. (21) Yksilöiden ja heidän yksityisyytensä suojelemiseksi yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 [16] olisi sovellettava tähän asetukseen. [16] EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1. (22) Viraston toimintaa koskevan itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden takaamiseksi sille olisi myönnettävä oma talousarvio, jonka tulot ovat peräisin yhteisön rahoitusosuudesta ja viraston tarjoamista sopimuspohjaisista palveluista perittävistä maksuista. Yhteisön talousarviomenettelyä olisi noudatettava siltä osin kuin kyseessä ovat yhteisön rahoitusosuus tai Euroopan unionin yleisestä talousarviosta maksettavat muut tuet. Tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava viraston tilintarkastus. (23) Petosten, korruption ja muiden laittomien toimien vastustamiseksi Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1073/1999 [17] olisi sovellettava rajoituksetta virastoon, ja viraston olisi liityttävä 25 päivänä toukokuuta 1999 Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission välillä tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista. [17] EYVL L 136, 31.5.1999, s. 15. (24) Jotta viraston tehtävänä olevaa toiminnan koordinointia voitaisiin helpottaa vahvistettavien yhteiskäyttösuunnitelmien avulla, olisi yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun asetuksen (ETY) N:o 2847/93 [18] 34 c artikla muutettava. [18] EYVL 261, 20.10.1993, s. 1. (25) Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [19] mukaisesti, [19] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Tavoite, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Tavoite Tällä asetuksella perustetaan yhteisön kalastuksenvalvontavirasto (jäljempänä 'virasto'), jonka tavoitteena on järjestää jäsenvaltioiden kalastuksen valvonta- ja tarkastustoimien koordinointi ja auttaa jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamiseksi. 2 artikla Toiminnan koordinoinnin soveltamisala Viraston harjoittama toiminnan koordinointi kattaa kalastustuotteiden ensimmäiseen myyntipisteeseen saakka sellaisten kalastustoimien valvonnan ja tarkastamisen, joita a) harjoitetaan jäsenvaltioiden alueella; b) harjoitetaan yhteisön vesillä; tai c) yhteisön kalastusalukset harjoittavat yhteisön vesien ulkopuolella. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) 'valvonnalla ja tarkastuksella' kaikkia jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 2371/2002 [20] 23, 24 ja 28 artiklan mukaisesti toteuttamia toimenpiteitä yhteisen kalastuspolitiikan alaan kuuluvien kalastustoimien valvomiseksi ja tarkastamiseksi, sellaiset valvonta- ja seurantatoimet kuin alusten satelliittiseurantajärjestelmät ja tarkkailijajärjestelmät mukaan luettuina; [20] EYVL 358, 31.12.2002, s. 59. b) 'valvonta- ja tarkastusresursseilla' valvontaan käytettäviä aluksia, ilma-aluksia, kulkuneuvoja ja muita aineellisia resursseja sekä tarkastajia, tarkkailijoita ja muita henkilöresursseja, joita jäsenvaltiot käyttävät valvontaan ja tarkastuksiin; c) 'yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksilla' kaikkia valvontaan ja tarkastukseen liittyviä yhteisön velvollisuuksia, jotka johtuvat yhteisön jäsenyydestä jossakin alueellisessa kalastusjärjestössä tai yhteisön ja jonkin kolmannen maan välillä tehdystä kalastussopimuksesta; d) 'yhteiskäyttösuunnitelmalla' suunnitelmaa, jossa esitetään käytettävissä olevien valvonta- ja tarkastusresurssien käyttöä koskevat toiminnalliset järjestelyt; e) 'kansainvälisellä valvonta- ja tarkastusohjelmalla' ohjelmaa, jossa esitetään valvonta- ja tarkastustoimia koskevat tavoitteet, yhteiset prioriteetit ja menettelyt, jotka komissio on vahvistanut yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksien täyttämiseksi; f) 'erityisellä valvonta- ja tarkastusohjelmalla' ohjelmaa, jossa asetetaan tavoitteet, yhteiset prioriteetit ja menettelyt asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artiklan mukaisesti vahvistetuille valvonta- ja tarkastustoimille; g) 'kalastuksella' kalastustoimintaa, joka kohdistuu tiettyihin neuvoston erityisesti asetuksen (EY) N:o 2371/2002 [21] 5 ja 6 artiklan nojalla määrittelemiin kantoihin; [21] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. h) 'yhteisön tarkastajilla' tarkastajia, jotka sisältyvät asetuksen (EY) N:o 2371/2002 28 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun luetteloon. II LUKU Viraston toimenkuva ja tehtävät 4 artikla Toimenkuva Viraston toimenkuvana on: a) koordinoida jäsenvaltioiden suorittamia valvonta- ja tarkastustoimia, jotka liittyvät yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin; b) koordinoida asianomaisten jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti yhteen kokoamien kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käyttö; c) avustaa jäsenvaltioita toimittamaan kalastustoimia ja valvonta- ja tarkastustoimia koskevia tietoja komissiolle ja kolmansille osapuolille; d) auttaa toimivaltaansa kuuluvissa asioissa jäsenvaltioita täyttämään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä koskevat tehtävänsä ja velvollisuutensa. 5 artikla Yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin liittyvät tehtävät 1. Komission pyynnöstä virasto: a) avustaa yhteisöä ja jäsenvaltioita niiden suhteissa kolmansiin maihin ja alueellisiin kansainvälisiin kalastusjärjestöihin, joiden jäsen yhteisö on; b) tekee yhteistyötä alueellisten kansainvälisten kalastusjärjestöjen kanssa yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksiin liittyvissä asioissa näiden järjestöjen kanssa sovittujen työjärjestelyiden puitteissa. 2. Virasto voi komission pyynnöstä tehdä yhteistyötä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa valvontaan ja tarkastuksiin liittyvissä asioissa yhteisön ja näiden maiden välillä tehtyjen sopimusten puitteissa. 3. Virasto voi toimivaltaansa kuuluvissa asioissa suorittaa jäsenvaltioiden puolesta tehtäviä, jotka sisältyvät kalastussopimuksiin, joiden sopimuspuolena yhteisö on. 6 artikla Toiminnan koordinoinnin organisoiminen Viraston tehtävänä on: a) laatia yhteiskäyttösuunnitelmia ja organisoida jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimien koordinointi III luvun mukaisesti; b) perustaa yhteisön kalastuksenseurantakeskus yhteisten valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin organisoimiseksi. 7 artikla Sopimuspohjaisten palveluiden tuottaminen jäsenvaltioille Virasto voi tuottaa jäsenvaltioille niiden pyynnöstä sopimuspohjaisia valvontaa ja tarkastuksia koskevia palveluita, jotka liittyvät jäsenvaltioiden kalastusta yhteisön ja/tai kansainvälisillä vesillä harjoitettavaa kalastusta koskeviin velvollisuuksiin, mukaan luettuna valvonta- ja tarkastusalusten vuokraaminen, toiminta ja henkilöstö sekä asianomaisten jäsenvaltioiden yhteiskäyttöön tulevien tarkkailijoiden toimittaminen. 8 artikla Jäsenvaltioiden avustaminen Jotta jäsenvaltiot voisivat täyttää yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaiset velvollisuutensa paremmin, virasto: a) laatii jäsenvaltioiden kalastustarkastajien kouluttajille peruskoulutusohjelman ja voi lisäksi tarjota tarkastajille suunnattuja kursseja ja seminaareja; b) toteuttaa jäsenvaltioiden pyynnöstä jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimiin liittyvien tavaroiden ja palveluiden hankinnan sekä valmistelee ja koordinoi jäsenvaltioiden pilottihankkeiden koordinoinnin ja toteutuksen; c) valmistelee kahden tai useamman jäsenvaltion toteuttamien yhteisten valvonta- ja tarkastustoimien yhteiset toimintamenettelyt; d) laatii perusteet valvonta- ja tarkastusresurssien vaihdolle jäsenvaltioiden tai jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä sekä perusteet, joilla jäsenvaltiot toimittavat tällaisia resursseja. III LUKU Toiminnan koordinointi 9 artikla Yhteisön valvonta- ja tarkastusvelvollisuudet Virasto koordinoi komission pyynnöstä jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastustoimet kansainvälisten valvonta- ja tarkastusohjelmien perusteella laatimalla yhteiskäyttösuunnitelmia. 10 artikla Erityisten valvonta- ja tarkastusohjelmien täytäntöönpano Virasto panee täytäntöön asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artiklan mukaisesti vahvistetut erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat yhteiskäyttösuunnitelmien kautta. 11 artikla Yhteiskäyttösuunnitelmien sisältö 1. Yhteiskäyttösuunnitelmissa on: a) sovellettava komission valvonta- ja tarkastusohjelmissa määrittelemiä perusteita, viitearvoja, prioriteetteja ja yhteisiä tarkastusmenettelyitä; b) määriteltävä asianomaisten jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastusresurssit, jotka ovat tarpeen kyseistä kalastusta koskevan valvonta- ja tarkastusohjelman täytäntöön panemiseksi ja jotka on koottava yhteen näiden jäsenvaltioiden tätä kalastusta koskevien intressien perusteella; c) pyrittävä organisoimaan ja sovittamaan yhteen käytettävissä olevien ja 14 artiklan mukaisesti ilmoitettujen kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien käyttö b alakohdassa tarkoitettujen resurssien kanssa; d) organisoitava aineellisten ja henkilöresurssien käyttö niiden käyttöä koskevien ajanjaksojen ja alueiden osalta, useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta peräisin olevien yhteisön tarkastajaryhmien toiminta mukaan luettuna; e) otettava huomioon asianomaisten jäsenvaltioiden olemassa olevat, muihin yhteiskäyttösuunnitelmiin sisältyvät velvollisuudet. 2. Jäsenvaltion 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut jotakin kalastusta koskevat intressit on arvioitava erityisesti ottaen huomioon: a) kyseisen jäsenvaltion alueella purettujen saaliiden määrä suhteessa kyseisen kalastuksen, johon yhteiskäyttösuunnitelmaa sovelletaan, purettujen saaliiden kokonaismäärään; b) sen lipun alla purjehtivien, kyseiseen kalastukseen, johon yhteiskäyttösuunnitelmaa sovelletaan, aktiivisesti osallistuvien kalastusalusten suhteellinen lukumäärä (koneteho ja bruttovetoisuus) suhteessa kyseiseen kalastukseen aktiivisesti osallistuvien alusten kokonaismäärään; c) sille myönnetyn kiintiön suhteellinen koko, tai jos kiintiötä ei ole, sen kyseisessä kalastuksessa tietyn viitejakson aikana saama saalis; d) sen suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvien yhteiskäyttösuunnitelman kattamien vesialueiden suhteellinen laajuus, jos sellaisia vesialueita on. 12 artikla Yhteiskäyttösuunnitelmien hyväksymismenettely 1. Virasto laatii yhteiskäyttösuunnitelmaluonnoksen yhteistyössä niiden jäsenvaltioiden kanssa, joita kyseinen valvonta- ja tarkastusohjelma koskee. 2. Jos virasto havaitsee yhteiskäyttösuunnitelmaa laatiessaan, että käytettävissä olevat valvonta- ja tarkastusresurssit eivät riitä kyseessä olevan valvonta- ja tarkastusohjelman vaatimusten täyttämiseen, sen on viipymättä ilmoitettava siitä asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle. 3. Viraston on vahvistettava asianomaisen valvonta- ja tarkastusohjelman vaatimukset täyttävä yhteiskäyttösuunnitelma kolmen kuukauden kuluessa valvonta- ja tarkastusohjelman voimaantulosta. 4. Viraston on yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa tarkasteltava kutakin yhteiskäyttösuunnitelmaa vuosittain uudelleen kaikkien uusien kyseisiin jäsenvaltioihin sovellettavien valvonta- ja tarkastusohjelmien ja komission valvonta- ja tarkastusohjelmissa määrittelemien prioriteettien huomioon ottamiseksi. 13 artikla Yhteiskäyttösuunnitelmien täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava yhteiset valvonta- ja tarkastustoimet yhteiskäyttösuunnitelmien pohjalta. Sitä varten asianomaisten jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet erityisesti tarvittavien aineellisten ja henkilöresurssien osalta sekä ottaen huomioon niiden käyttöä koskevat ajanjaksot ja alueet. 2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on: a) asetettava yhteiskäyttösuunnitelmassa suunnitelman toteuttamisen kannalta tarpeellisiksi määritellyt valvonta- ja tarkastusresurssit käytettäviksi; b) nimettävä yksi ainoa yhteyspiste tai koordinoija, jolle on annettu riittävät toimivaltuudet vastata nopeasti viraston yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöönpanoon liittyviä tietoja ja ohjeita koskeviin pyyntöihin, ja ilmoitettava se virastolle; c) otettava käyttöön yhteen kootut valvonta- ja tarkastusresurssinsa yhteiskäyttösuunnitelman ja viraston ohjeiden mukaisesti; d) sallittava useamman kuin yhden jäsenvaltion tarkastajaryhmien toiminnan osalta kyseiseen yhteiskäyttösuunnitelmaan nimettyjen, toisesta jäsenvaltiosta olevien yhteisön tarkastajien avustaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi tarpeellisten valvonta- ja tarkastustoimien toteuttamisessa niiden alueella ja niiden suvereniteettiin kuuluvilla vesialueilla olevilla aluksilla; e) tarjottava virastolle verkkoyhteys yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöön panemiseksi tarvittaviin tietoihin yhteisön kalastuksenseurantakeskuksen välityksellä; f) tehtävä viraston kanssa yhteistyötä yhteiskäyttösuunnitelman täytäntöön panemisessa; g) varmistettava, että kaikkia yhteisön yhteiskäyttösuunnitelmaan osoitettuja valvonta- ja tarkastusresursseja käytetään yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisesti. 3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden yhteiskäyttösuunnitelman mukaisesti tapahtuva valvonta- ja tarkastusresurssien käyttö noudattaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä. 14 artikla Yhteiskäyttösuunnitelmien arviointi Viraston on arvioitava vuosittain jokaisen yhteiskäyttösuunnitelman tehokkuus ja tutkittava käytettävissä olevien todisteiden perusteella, onko olemassa vaara, että kalastustoimet eivät ole voimassa olevien säilyttämis- ja valvontatoimenpiteiden mukaisia. Arviot on annettava viipymättä komissiolle tiedoksi. 15 artikla Valvonta- ja tarkastusresurssien ilmoittaminen Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosittain ennen 31 päivää elokuuta virastolle ne valvonta- ja tarkastusresurssit, jotka se aikoo toimittaa valvonta- ja tarkastuskäyttöön seuraavaksi vuodeksi. 16 artikla Kalastukset, joihin ei sovelleta valvonta- ja tarkastusohjelmia Kaksi tai useampia jäsenvaltioita voi pyytää virastoa koordinoimaan niiden valvonta- ja tarkastusresurssien käyttöä, kun on kyse sellaisesta kalastuksesta tai alueesta, johon ei sovelleta valvonta- ja tarkastusohjelmaa. Koordinoinnin on tapahduttava asianomaisten jäsenvaltioiden keskenään sopimien valvonta- ja tarkastusperusteiden ja prioriteettien mukaisesti. 17 artikla Tietoverkko 1. Komissio, virasto ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset vaihtavat käytettävissään olevia valvonta- ja tarkastustoimia yhteisön ja kansainvälisillä vesillä koskevia tietoja. 2. Kansallisten viranomaisten on toteutettava asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti toimenpiteitä varmistaakseen, että niiden tämän artiklan nojalla saamat tiedot pysyvät asianmukaisesti salaisina asetuksen (ETY) N:o 2847/93 33 artiklan 5 kohdan ja 37 artiklan mukaisesti. 18 artikla Yksityiskohtaiset säännöt Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun täytäntöönpanosta voidaan antaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Säännöt voivat kattaa erityisesti yhteiskäyttösuunnitelmaluonnosten laatimista ja hyväksymistä koskevat menettelyt. IV LUKU Sisäinen rakenne ja toiminta 19 artikla Oikeudellinen asema ja päätoimipaikka 1. Virasto on yhteisön elin. Se on oikeushenkilö. 2. Virastolla on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen lainsäädännön mukainen oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä. 3. Virastoa edustaa sen pääjohtaja. 4. Viraston toimipaikka on [...] Espanjassa. 20 artikla Henkilöstö 1. Viraston henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja Euroopan yhteisöjen toimielinten näiden henkilöstösääntöjen ja palvelussuhteen ehtojen soveltamiseksi yhteisesti antamia sääntöjä. Hallintoneuvosto vahvistaa komission suostumuksella tarvittavat soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 2. Virasto käyttää oman henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on siirretty nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöillä ja muuhun henkilöstöön sovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 31 artiklan soveltamista. 3. Viraston henkilöstö muodostuu komission tai jäsenvaltioiden virkamiehistä, jotka on tilapäisesti määrätty tai siirretty suorittamaan viraston hallintovirkamiehille kuuluvia tehtäviä, ja muista työntekijöistä, jotka virasto ottaa tehtäviensä hoidon mukaisesti palvelukseensa. 21 artikla Erioikeudet ja vapaudet Virastoon ja sen henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa. 22 artikla Vastuu 1. Sopimukseen perustuva viraston vastuu määräytyy kyseiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaan. 2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välimiesmenettelylausekkeen nojalla. 3. Muuhun kuin sopimukseen perustuvan vastuun osalta viraston on jäsenvaltioiden lakien yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti korvattava itsensä tai henkilöstönsä toiminnan yhteydessä aiheuttamat vahingot. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on tuomiovalta tällaisten vahinkojen korvaamista koskevissa riita-asioissa. 4. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta virastoa kohtaan määrätään heihin sovellettavissa henkilöstösäännöissä tai palvelussuhteen ehdoissa. 23 artikla Kielet 1. Virastoon sovelletaan säännöksiä, joista on säädetty Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annetussa asetuksessa N:o 1 [22]. [22] EYVL L 17, 6.10.1958, s. 385/58. 2. Euroopan unionin elinten käännöskeskus huolehtii viraston toiminnassa tarvittavista käännöspalveluista. 24 artikla Hallintoneuvoston perustaminen ja toimivalta 1. Virastolla on hallintoneuvosto. 2. Hallintoneuvosto: a) nimittää pääjohtajan 31 artiklan mukaisesti; b) hyväksyy vuosittain viimeistään huhtikuun 30 päivänä viraston edellisen vuoden toimintaa koskevan yleiskertomuksen ja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja jäsenvaltioille. Vuosikertomus on julkistettava; c) vahvistaa vuosittain viimeistään lokakuun 31 päivänä ja komission lausunnon huomioon ottaen viraston seuraavan vuoden työohjelman ja toimittaa sen jäsenvaltioille, Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Työohjelma, jossa etusija annetaan viraston valvonta- ja tarkastusohjelmiin liittyville tehtäville, hyväksytään sen rajoittamatta yhteisön vuotuista talousarviomenettelyä. Jos komissio ilmoittaa 30 päivän kuluessa työohjelman hyväksymisestä vastustavansa kyseistä ohjelmaa, hallintoneuvosto tutkii toimintaohjelman uudelleen ja hyväksyy sen mahdollisine muutoksineen toisessa käsittelyssä kahden kuukauden kuluessa; d) hyväksyy viraston lopullisen talousarvion ennen varainhoitovuoden alkua ja tarvittaessa muuttaa sitä yhteisön rahoitusosuuden ja viraston muiden tulojen mukaisesti; e) hoitaa viraston talousarvioon liittyvät 35, 36 ja 38 artiklan mukaiset tehtävänsä; f) käyttää pääjohtajaan nähden kurinpidollista toimivaltaa; g) hyväksyy oman työjärjestyksensä, jossa voidaan määrätä hallintoneuvoston alakomiteoiden perustamisesta tarvittaessa; h) hyväksyy viraston tehtävien suorittamisen kannalta tarvittavat menettelyt. 25 artikla Hallintoneuvoston kokoonpano 1. Hallintoneuvostossa on yksi edustaja kustakin sellaisesta jäsenvaltiosta, jonka alukset harjoittavat meren elollisten luonnonvarojen kalastustoimintaa, ja neljä komission edustajaa sekä neljä komission nimeämää kalatalousalan edustajaa, joilla ei ole äänioikeutta. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään kalastuksen valvonnan ja tarkastusten alalta hankitun asiaa koskevan kokemuksen ja asiantuntemuksen perusteella. 2. Kukin jäsenvaltio ja komissio nimittää omat hallintoneuvoston jäsenensä sekä varajäsenet, jotka edustavat hallintoneuvoston jäseniä näiden poissa ollessa. 3. Toimikausi on viisi vuotta. Sama henkilö voidaan nimittää jäseneksi kerran uudelleen. 26 artikla Hallintoneuvoston puheenjohtajuus 1. Hallintoneuvosto valitsee puheenjohtajan komission edustajien keskuudesta. Hallintoneuvosto valitsee varapuheenjohtajan jäsentensä keskuudesta. Varapuheenjohtaja toimii puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. 2. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta ja päättyy silloin, kun heidän jäsenyytensä hallintoneuvostossa päättyy. Samat henkilöt voidaan valita kerran uudelleen tehtäviinsä. 27 artikla Kokoukset 1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta. Puheenjohtaja päättää kokouksen esityslistan ottaen huomioon hallintoneuvoston jäsenten ja viraston pääjohtajan ehdotukset. 2. Pääjohtaja osallistuu kokouksiin. 3. Hallintoneuvosto pitää sääntömääräisen kokouksen kerran vuodessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai jos komissio taikka kolmannes hallintoneuvostossa edustettuina olevista jäsenvaltioista sitä pyytää. 4. Jos kyseessä on salassa pidettävä asia tai eturistiriita, hallintoneuvosto voi päättää käsitellä tiettyjä esityslistansa kohtia ilman komission nimittämien kalatalousalan edustajien läsnäoloa. Tämän säännöksen soveltamisesta voidaan antaa yksityiskohtaiset säännöt työjärjestyksessä. 5. Hallintoneuvosto voi kutsua kokouksiinsa tarkkailijoiksi henkilöitä, joiden lausunnoilla voi olla merkitystä. 6. Hallintoneuvoston jäsenillä voi olla avustajinaan neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksen määräyksistä muuta johdu. 7. Virasto huolehtii hallintoneuvoston sihteeristön tehtävistä. 28 artikla Äänestäminen 1. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä äänten ehdottomalla enemmistöllä. 2. Jäsenvaltioiden nimittämillä jäsenillä on yksi ääni kullakin. Komission nimittämillä jäsenillä on kymmenen ääntä yhteensä. Viraston pääjohtajalla ei ole äänioikeutta. Jäsenen poissa ollessa hänen varajäsenellään on oikeus käyttää äänioikeutta. 3. Työjärjestyksessä määritellään yksityiskohtaiset äänestysjärjestelyt, erityisesti edellytykset, joiden mukaan jäsen voi toimia toisen jäsenen puolesta, sekä tarvittaessa päätösvaltaisuutta koskevat vaatimukset. 29 artikla Etunäkökohtia koskeva ilmoitus 1. Komission kalatalousalan edustajina nimittämien hallintoneuvoston jäsenten on tehtävä sitoumuksistaan ja etunäkökohdistaan ilmoitus, jossa he joko ilmoittavat, että heidän riippumattomuuttaan mahdollisesti heikentäviä etunäkökohtia ei ole, tai mainitsevat sellaiset välittömät tai välilliset etunäkökohdat, joiden voidaan katsoa heikentävän heidän riippumattomuuttaan. Ilmoitukset on tehtävä vuosittain kirjallisesti. 2. Komission kalatalousalan edustajina nimittämien hallintoneuvoston jäsenten on ilmoitettava kussakin kokouksessa mahdolliset etunäkökohdat, jotka saattavat heikentää heidän riippumattomuuttaan kokouksen esityslistalla olevien kohtien suhteen. 30 artikla Pääjohtajan tehtävät ja toimivaltuudet 1. Virastoa johtaa sen pääjohtaja. Pääjohtaja ei pyydä eikä ota vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission ja hallintoneuvoston toimivaltaa. 2. Pääjohtaja pyrkii tehtäviään suorittaessaan toteuttamaan yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita. 3. Pääjohtajan tehtävät ja toimivaltuudet ovat seuraavat: a) hän laatii työohjelmaluonnoksen ja toimittaa sen komissiota ja jäsenvaltioita kuultuaan hallintoneuvostolle. Hän toteuttaa työohjelman täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet tässä asetuksessa, sen täytäntöönpanosäännöissä ja muissa sovellettavissa säädöksissä määritellyissä rajoissa; b) hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuina sisäisten hallinnollisten ohjeiden antaminen ja tiedonantojen julkaiseminen, viraston tämän asetuksen säännösten mukaisen organisaation ja toiminnan varmistamiseksi; c) hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ja tekee päätökset, jotka koskevat viraston II ja III luvusta johtuvia vastuita, valvonta- ja tarkastusresurssien vuokraaminen ja toiminta sekä tietoverkon toiminta mukaan luettuina; d) hän vastaa komission pyyntöihin ja jäsenvaltioiden 7, 8 ja 16 artiklan nojalla esittämiin avunpyyntöihin; e) hän organisoi tehokkaan seurantajärjestelmän, jonka avulla viraston työn tuloksia voidaan verrata sen toiminnalle asetettuihin tavoitteisiin. Pääjohtaja valmistelee tältä pohjalta vuosittain luonnoksen yleiskertomukseksi ja toimittaa sen hallintoneuvostolle. Hän luo tunnustettujen ammatillisten vaatimusten mukaiset säännölliset arviointimenettelyt; f) hän käyttää henkilöstön suhteen 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä toimivaltaa; g) hän laatii arvion viraston tuloista ja menoista 35 artiklan mukaisesti ja huolehtii talousarvion toteuttamisesta 36 artiklan mukaisesti. 4. Pääjohtaja vastaa toimistaan hallintoneuvostolle. 31 artikla Pääjohtajan nimittäminen 1. Pääjohtajan nimittää hallintoneuvosto kalastuspolitiikan alalla saavutettujen ansioiden ja asiakirjoin osoitetun asiaa koskevan kokemuksen perusteella niiden kolmen ehdokkaan joukosta, jotka muodostavat komission valintamenettelyn tuloksena ehdottaman luettelon sen jälkeen, kun virkaa koskeva hakuilmoitus kiinnostuksenilmaisupyyntöineen on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja muualla. 2. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä. 3. Hallintoneuvostolla on valtuudet erottaa pääjohtaja komission ehdotuksesta. 4. Pääjohtajan toimikausi on viisi vuotta. Sama henkilö voidaan nimittää uudelleen pääjohtajaksi yhden kerran. 32 artikla Avoimuus ja tiedottaminen 1. Viraston hallussaan pitämiin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001. 2. Hallintoneuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset käytännön säännöt kuuden kuukauden kuluessa ensimmäisestä kokouksestaan. 3. Virasto voi harjoittaa omasta aloitteestaan tiedottamista toimivaltaansa kuuluvilla aloilla. Sen on varmistettava erityisesti, että yleisölle ja asianomaisille osapuolille annetaan nopeasti objektiivista, luotettavaa ja helppotajuista tietoa sen työstä. 4. Hallintoneuvosto päättää 3 kohdan soveltamisen edellyttämistä sisäisistä säännöistä. 5. Päätöksistä, jotka virasto on tehnyt asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan nojalla, voidaan tehdä kantelu Euroopan oikeusasiamiehelle perustamissopimuksen 195 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti tai nostaa kanne yhteisöjen tuomioistuimessa perustamissopimuksen 230 artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti. 6. Komission ja viraston tämän asetuksen mukaisesti keräämään tietoon sovelletaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001. 33 artikla Salassapitovelvollisuus 1. Hallintoneuvoston jäsenten, pääjohtajan ja viraston henkilöstön jäsenten on perustamissopimuksen 287 artiklan mukaisesti vielä tehtäviensä päättymisen jälkeenkin pidettävä salassa sellaiset tiedot, joita koskee salassapitovelvollisuus. 2. Hallintoneuvosto hyväksyy 1 kohdassa tarkoitettujen salassapitovaatimusten täytäntöön panemista koskevat sisäiset säännöt. 34 artikla Komission tiedonsaantioikeus Komissiolla on oikeus saada kaikki viraston keräämät tiedot käyttöönsä. Viraston on toimitettava komissiolle kaikki tiedot ja tietoja koskevat arviot komission pyynnöstä ja komission määrittelemässä muodossa. V LUKU Rahoitussäännökset 35 artikla Talousarvio 1. Viraston tulot koostuvat: a) Euroopan unionin (komission pääluokka) yleiseen talousarvioon otetusta yhteisön rahoitusosuudesta; b) viraston jäsenvaltioille 7 artiklan mukaisesti tuottamista palveluista perittävistä maksuista; c) julkaisuista, koulutuksesta ja muista viraston tarjoamista palveluista perittävistä maksuista; 2. Viraston menot kattavat henkilöstö-, hallinto-, infrastruktuuri- ja toimintamenot. 3. Pääjohtaja laatii viraston seuraavan varainhoitovuoden tulo- ja menoarvioluonnoksen ja toimittaa sen hallintoneuvostolle yhdessä henkilöstötaulukkoluonnoksen kanssa. 4. Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa. 5. Hallintoneuvosto laatii vuosittain tulo- ja menoarvioluonnoksen perusteella viraston seuraavan varainhoitovuoden tulo- ja menoarvion. 6. Hallintoneuvoston on toimitettava tulo- ja menoarvio, johon sisältyy henkilöstötaulukkoluonnos ja väliaikainen työohjelma, komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta. 7. Komissio toimittaa tulo- ja menoarvion Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevan alustavan esityksen yhteydessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle, (jäljempänä yhteisesti 'budjettivallan käyttäjä'). 8. Tulo- ja menoarvion perusteella komissio sisällyttää arviot, jotka se katsoo henkilöstötaulukon ja talousarviosta suoritettavan avustuksen määrän osalta tarpeellisiksi, Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevaan alustavaan esitykseen ja toimittaa alustavan talousarvioesityksen budjettivallan käyttäjälle perustamissopimuksen 272 artiklan mukaisesti. 9. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy määrärahat viraston tukemiseen. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa viraston henkilöstötaulukon. 10. Hallintoneuvosto vahvistaa talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun Euroopan unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Sitä mukautetaan tarvittaessa vastaavasti. 11. Hallintoneuvosto ilmoittaa budjettivallan käyttäjälle mahdollisimman pian aikomuksestaan toteuttaa hankkeita, joilla voi olla huomattavaa taloudellista vaikutusta talousarvion rahoittamiseen, erityisesti kiinteistöihin liittyviä hankkeita, kuten kiinteistöjen vuokraus tai hankinta. Hallintoneuvosto ilmoittaa asiasta komissiolle. 12. Kun toinen budjettivallan käyttäjä on ilmoittanut aikomuksestaan antaa lausunto, se toimittaa sen hallintoneuvostolle kuuden viikon kuluessa hankkeesta ilmoittamisesta. 36 artikla Talousarvion toteuttaminen ja valvonta 1. Pääjohtaja toteuttaa viraston talousarvion. 2. Viraston tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle seuraavan varainhoitovuoden maaliskuun 1 päivään mennessä. Komission tilinpitäjä konsolidoi toimielinten ja hajautettujen elinten alustavat tilinpäätökset Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [23] 128 artiklan mukaisesti (jäljempänä 'varainhoitoasetus'). [23] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. 3. Komission tilinpitäjä toimittaa viraston alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 31 päivänä. Selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 4. Saatuaan tilintarkastustuomioistuimelta varainhoitoasetuksen 129 artiklassa tarkoitetut huomautukset viraston alustavasta tilinpäätöksestä pääjohtaja laatii lopullisen tilinpäätöksen, josta hän vastaa, ja toimittaa sen hallintoneuvostolle lausuntoa varten. 5. Hallintoneuvosto antaa lausunnon viraston tilinpäätöksestä. 6. Pääjohtaja lähettää tilinpäätöksen ja hallintoneuvoston lausunnon viimeistään seuraavan vuoden 1 päivänä heinäkuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle. 7. Lopullinen tilinpäätös julkaistaan. 8. Johtaja lähettää tilintarkastustuomioistuimelle vastauksen sen huomautuksiin 30 päivään syyskuuta mennessä. Hän lähettää tämän vastauksen myös hallintoneuvostolle. 9. Pääjohtaja antaa Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä varainhoitoasetuksen 146 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn sujuvaa toteuttamista varten tarvittavat tiedot. 10. Euroopan parlamentti myöntää ennen toisen kyseistä vuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivää neuvoston suosituksesta viraston pääjohtajalle vastuuvapauden kyseisen varainhoitovuoden talousarvion toteuttamisesta. 37 artikla Petostentorjunta 1. Petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi virastoon sovelletaan rajoituksetta asetuksen (EY) N:o 1073/1999 säännöksiä. 2. Virasto liittyy Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen ja antaa välittömästi määräykset, jotka koskevat kaikkia viraston työntekijöitä. 3. Rahoituspäätöksissä ja niihin liittyvissä täytäntöönpanoa koskevissa sopimuksissa tai asiakirjoissa on todettava nimenomaisesti, että tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarvittaessa tehdä tarkastuksia paikalla viraston varoja saavien ja niiden jakamisesta vastaavien viranomaisten luona. 38 artikla Varainhoitoa koskevat säännökset Komission suostumuksen ja tilintarkastustuomioistuimelta asiaa koskevan lausunnon saatuaan hallintoneuvosto hyväksyy viraston varainhoitosäännöt. Ne voivat poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 23 päivänä joulukuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 [24] ainoastaan, jos viraston toiminta sitä nimenomaisesti vaatii ja jos komissio on antanut siihen etukäteen suostumuksensa. [24] EYVL 357, 31.12.2002, s. 72. VI LUKU Loppusäännökset 39 artikla Arviointi 1. Hallintoneuvosto teettää [viiden] vuoden kuluessa viraston toiminnan alkamisesta ja sen jälkeen viiden vuoden välein riippumattoman ulkoisen arvioinnin tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Komissio antaa viraston käyttöön kaikki tiedot, jotka virasto katsoo tarpeellisiksi arviointia varten. 2. Arvioinnissa tarkastellaan tämän asetuksen vaikutuksia ja viraston ja sen toimintatapojen hyödyllisyyttä, tarkoituksenmukaisuutta ja tehokkuutta sekä sitä, missä laajuudessa se vaikuttaa korkean tason saavuttamiseen yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisessa. Hallintoneuvosto laatii yksityiskohtaiset ohjeet komission suostumuksella asianomaisia osapuolia kuultuaan. 3. Arviointi toimitetaan hallintoneuvostolle, joka antaa tämän asetuksen, viraston ja sen toimintatapojen muuttamista koskevia suosituksia komissiolle. Komissio toimittaa sekä arvioinnin tulokset että suositukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja ne julkaistaan. 40 artikla Viraston toiminnan aloittaminen Virasto aloittaa toimintansa kahdentoista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä. 41 artikla Muuttaminen Korvataan asetuksen (EY) N:o 2847/93 34 c artikla seuraavasti: "34 c artikla 1. Komissio määrittelee elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (*) 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen ja yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa, mihin kahden tai useamman jäsenvaltion harjoittamiin kalastuksiin sovelletaan erityisiä valvonta- ja tarkastusohjelmia, sekä näitä ohjelmia koskevat edellytykset. Erityisessä valvonta- ja tarkastusohjelmassa on määriteltävä ne kahden tai useamman jäsenvaltion harjoittamat kalastukset, joita ohjelma ja tällaisiin kalastuksiin sovellettavat edellytykset koskevat. Erityisessä valvonta- ja tarkastusohjelmassa on esitettävä ohjelman tavoitteet, yhteiset prioriteetit ja menettelyt sekä valvonta- ja tarkastustoimia koskevat viitearvot, yksilöityihin toimenpiteisiin liittyvät tulosodotukset sekä strategia, jolla varmistetaan, että valvonta- ja tarkastustoimet ovat mahdollisimman yhdenmukaisia, tehokkaita ja taloudellisia. Kussakin ohjelmassa on mainittava jäsenvaltiot, joita se koskee. Erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat voivat kestää enintään kolme vuotta tai asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 artiklan nojalla hyväksytyssä elvytyssuunnitelmassa taikka saman asetuksen 6 artiklan nojalla hyväksytyssä hoitosuunnitelmassa tätä tarkoitusta varten säädetyn ajan. Asianomaisten jäsenvaltioiden on pantava erityiset valvonta- ja tarkastussuunnitelmat täytäntöön yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2847/93 muuttamisesta ... päivänä ...kuuta 2004 annetussa asetuksessa (EY) N:o XXXX/2004 vahvistettujen yhteiskäyttösuunnitelmien pohjalta. 2. Komissio valvoo ja arvioi jokaisen erityisen valvonta- ja tarkastussuunnitelman toteutusta ja laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviointikertomuksen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti. (*) EYVL L 358, 21.12.2002, s. 59." 42 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Politiikan ala: KALASTUS Toiminnan ala(t): 1107 - Kalastus: säilyttäminen, valvonta ja täytäntöönpano Toimenpiteen nimi: Yhteisön kalastuksenvalvontavirastoN PERUSTAMINEN 1. BUDJETTIKOHDAT JA OTSIKOT Uusi luotava budjettikohta 110704 Yhteisön kalastuksenvalvontavirasto 2. NUMEROTIEDOT 2.1. Toimenpiteen kokonaismääräraha: 4,9 milj. euroa maksusitoumusmäärärahoina vuonna 2006 2.2. Toimenpiteen soveltamiskausi: Vuodesta 2005 2.3. Monivuotinen kokonaismenoarvio: a) 11070401 Yhteisön kalastuksenvalvontavirasto - tuki osastoille 1 ja 2 Tuki hallinnollisiin menoihin yhteisön talousarviosta. Määräraha on tarkoitettu kattamaan kalastuksenvalvontaviraston hallinnolliset ja henkilöstömenot. (ks. kohta 6.2 a). milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> b) 11070402 Yhteisön kalastuksenvalvontavirasto - tuki osastolle 3 Tuki toimintamenoihin yhteisön talousarviosta. Määräraha on tarkoitettu kattamaan toimintamenot, joihin sisältyy atk-laitteiston asennus, kokoukset ja virkamatkat. milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 2.4. Yhteensopivuus ohjelmasuunnittelun ja rahoitusnäkymien kanssa [X] Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen. Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista, Ehdotus voi edellyttää toimielinten välisen sopimuksen määräysten soveltamista. 2.5. Vaikutukset tuloihin [25] [25] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. Ehdotus ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat). TAI [X] Vaikutukset tuloihin ovat seuraavat: Toimenpiteestä ei aiheudu lisäkustannuksia talousarvioon, koska tulot vastaavat menoja, joita rahoitusosuus koskee. (Huomautus: Tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskutapaa koskevat täsmennykset ja huomautukset on liitettävä tähän rahoitusselvitykseen erillisellä lehdellä.) (milj. euroa yhden desimaalin tarkkudella) >TAULUKON PAIKKA> (Kaikki asianomaiset budjettikohdat ilmoitetaan ja taulukkoon lisätään tarvittaessa rivejä, jos toimenpide kohdistuu useampaan budjettikohtaan.) 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> 4. OIKEUSPERUSTA Perustamissopimuksen 37 artikla KUVAUS JA PERUSTELUT 5.1. Yhteisön toiminnan tarve [26] [26] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. 5.1.1. Toiminnan tavoitteet Ehdotuksen tavoitteena on edistää jäsenvaltioiden yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen yhdenmukaista ja tehokasta soveltamista perustamalla yhteisön kalastuksenvalvontavirasto ja luomalla toiminnan koordinointiin tarvittavat puitteet. Virasto toimii jäsenvaltioiden välisenä riippumattomana pysyvänä yhteistyöfoorumina valvonnan ja täytäntöönpanon alalla asetuksen (EY) N:o 2371/2002 [27] 28 artiklan mukaisesti. Virasto organisoi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten valvonta- ja tarkastustoimien koordinoinnin. [27] Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 28 artikla (EYVL L 358, 31.12.2002). 5.1.2. Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteet Yhteisen tarkastusorganisaation perustamismahdollisuus perustuu vihreään kirjaan yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuudesta (KOM(2001) 135 lopullinen, 20.3.2001), komission tiedonantoon yhteisen kalastuspolitiikan uudistamisesta ("toimintasuunnitelma") (KOM(2002) 181 lopullinen, 28.5.2002) ja tiedonantoon yhteisen kalastuspolitiikan yhtenäisestä ja tehokkaasta toteutuksesta (KOM(2003) 130 lopullinen, 21.3.2003). Viimeksi mainitussa tiedonannossa todetaan, että komissio tekee toteutettavuustutkimuksen ennen viraston perustamista koskevan ehdotuksen tekemistä. Jäsenvaltioiden edustajien valtion- ja hallitusten päämiesten tasolla Brysselissä 13. joulukuuta 2003 pidetyn kokouksen päätelmien perusteella ehdotus on tarpeen tehdä, vaikka toteutettavuustutkimuksen antia ei olekaan käytettävissä. Tutkimus on silti tehtävä, jotta voidaan määritellä paras mahdollinen viraston toimintaa, tehtäviä ja rakennetta koskeva organisaatio. Sen vuoksi komissio pidättää itselleen oikeuden muuttaa rahoitusselvitystä tutkimuksen päätelmien perusteella. Edellä olevasta riippumatta on toteutettu vaikutusarviointi, joka kattaa myös varainhoitoasetuksen ja sen täytäntöönpanosääntöjen erityiset ennakkoarviointivaatimukset, ja se on liitetty ehdotukseen. Edellä mainittua toteutettavuustutkimusta käytetään konkreettisten tulosodotusten määrittelyyn ja niiden mittaamiseen tarvittavien tarkoituksenmukaisten indikaattoreiden löytämiseen sekä ehdotuksen kustannus-hyötynäkökohtien tarkasteluun. 5.1.3. Jälkiarvioinnin perusteella toteutettavat toimenpiteet Toimenpiteet selitetään yksityiskohtaisesti ehdotukseen liitetyissä vaikutusarvioinnissa ja ennakkoarvioinnissa. Tässä yhteydessä voidaan mainita erityisesti NAFO:n tarkkailijajärjestelmää (FISH/2002/03) sekä yhteisön taloudellista osallistumista jäsenvaltioille aiheutuneisiin valvontakustannuksiin (FISH 2002/10 ja 2002/12) koskevat arvioinnit. 5.2. Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännöt 5.2. Yleinen koordinointi ja tiedottaminen Toiminnan koordinoinnin organisoiminen edellyttää kalastuksenseurantakeskuksen perustamista yhdennetyn seurantaa, tarkastuksia ja valvontaa koskevan tiedonvälitysjärjestelmän käyttöön ottamiseksi. Komissio hoitaa nykyisin joitakin kalastuksenseurantakeskukselle tulevista tehtävistä. 5.2.2 Toiminnan koordinointi Yksi viraston päätehtävistä on helpottaa jäsenvaltioiden välistä valvonta- ja tarkastustoimintaa koskevaa yhteistyötä ja koordinointia perustamalla yhteinen tarkastusorganisaatio. Tehtävä on suurimmaksi osaksi uusi, vaikka siihen sisältyykin joitakin komission nykyisin hoitamia tehtäviä. Yhteisen tarkastusorganisaation kohderyhmän muodostavat jäsenvaltiot ja kalastajat. Yhteisen tarkastusorganisaation perustamisen erityistavoitteena on säilyttämistoimenpiteiden yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano organisoimalla yhteen koottujen kansallisten valvonta- ja tarkastusresurssien yhteiskäyttö. Yhteinen tarkastusorganisaatio muodostuu yhteisistä valvonta- ja tarkastustoimista, jotka toteutetaan erityisten seurantaohjelmien toteuttamiseksi laadittujen yhteiskäyttösuunnitelmien perusteella tavoitteena panna tehokkaasti täytäntöön neuvoston tietyille kannoille hyväksymät elvytyssuunnitelmat. Komissio laatii erityisen seuranta-, tarkastus- ja valvontaohjelman kahden tai useamman jäsenvaltion pyynnöstä taikka omasta aloitteestaan. Viraston laatimia yhteiskäyttösuunnitelmia sovelletaan kalastuksiin, joihin osallistuvat useampien jäsenvaltioiden laivastot. Yhteinen tarkastusorganisaatio kattaa tietyt, esimerkiksi NAFO:n [28] ja NEAFC:n [29] perusteella komissiolle kuuluvat kansainvälisen tason koordinointitehtävät. [28] Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö. [29] Koillis-Atlantin kalastuskomissio. Koska näitä tehtäviä ei ole katsottu ensisijaisiksi, komission yksiköt eivät ole huolehtineet niistä riittävässä määrin. Kalastuksenvalvontavirasto pystyy huolehtimaan näistä tehtävistä paremmin ja tehokkaammin, ja se pystyy myös huolehtimaan tulevista koordinointitarpeista kansainvälisillä vesillä (ICCAT [30], IOTC [31] jne.) tai yhteisön vesien uhanalaisia kantoja koskevista erityisistä seuranta-, tarkastus- ja valvontaohjelmista. Yhteisen tarkastusorganisaation tuloksena on toimivaltaisten kansallisten viranomaisten toteuttamien toimien koordinointi ja organisointi. [30] Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio. [31] Intian valtameren tonnikalatoimikunta. 5.2.3 Muut koordinointiin liittyvät tukitehtävät Kalastuksenvalvontavirasto hoitaa myös tukitehtäviä edistääkseen jäsenvaltioiden välistä valvontaa ja tarkastuksia koskevaa yhteistyötä ja koordinointia. Tehtäviin kuuluvat: 1) kansallisten kouluttajien kouluttaminen, 2) valvonta- ja tarkastustoimiin liittyvät yhteishankinnat, toimintamenettelyiden kehittäminen, tekninen apu ja neuvonta sekä pilottihankkeiden koordinointi (VMS [32], elektroniset kalastuspäiväkirjat jne.). [32] Alusten satelliittiseurantajärjestelmä. Lisäksi kalastuksenvalvontavirasto voi toimittaa jäsenvaltioille valvontaan ja tarkastuksiin liittyviä sopimuspohjaisia palveluita sekä tarkkailijoita. Komissio huolehtii nykyisin joistakin näistä tehtävistä (tekninen apu, alusten vuokraaminen). Tehtävien siirtäminen kalastuksenvalvontavirastolle merkitsee tarvittaessa myös virkojen siirtämistä. 5.3. Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Kalastuksenvalvontaviraston tavoitteet ja toimenkuva riippumattomana jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tukevana elimenä ja sen kyky koota nopeasti tarvittava asiantuntemus toimivaltaansa kuuluvilla alueilla tekevät siitä ehdotetusta asetuksesta johtuvien ydintehtävien ja niihin liittyvien tehtävien suorittamiseen soveltuvan yhteisön elimen. Kalastuksenvalvontavirasto huolehtii esitetyistä tehtävistä oman vakinaisen henkilöstönsä tai ulkopuolisen henkilöstön avulla. Yksityiskohtaiset toimet edellä mainituilla aloilla vahvistetaan kalastuksenvalvontaviraston hallintoneuvoston yhdessä komission kanssa vuosittain laatimassa työohjelmassa. 6. RAHOITUSVAIKUTUKSET 6.1. Kokonaisrahoitusvaikutus (koko ohjelmakaudeksi) Viraston toiminnasta aiheutuvat kustannukset on laskettu laskemalla yhteen vuosittaiset kustannukset alkaen vuodesta 2006, jolloin virasto aloittaa toimintansa. Menot perustuvat ensimmäisen vuoden osalta 38 hengen ja toisen vuoden osalta 49 hengen henkilöstömäärään. Ensimmäisen vuoden korkeammat kustannukset johtuvat pääasiassa kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta aiheutuvista menoista. NAFO- ja NEAFC-alueiden partioinnissa käytetyn tarkastusaluksen vuokraamisen siirtymisestä pois komission vastuulta syntyy 2,5 miljoonan euron säästö. Kun vastuu tarkkailijoiden sijoittamisesta NAFO-sääntelyalueella toimiville aluksille siirtyy jäsenvaltioille vuonna 2004, siitä syntyy jo 3,0 miljoonan euron säästö. Näitä summia ei siirretä kalastuksenvalvontaviraston talousarvioon, koska kyseiset tehtävät siirtyvät jäsenvaltioiden vastuulle. Ne osoittavat kuitenkin, että YKP:n uudistukseen sisältyvä kokonaisvastuiden uudelleen jakaminen, jossa yhteisellä tarkastusorganisaatiolla ja kalastuksenvalvontavirastolla on olennainen osa, ei johda lisäykseen yhteisön talousarviossa. Lisäksi komissiosta siirretään kolme virkaa, jotka liittyvät komission nykyisin suorittamiin tehtäviin, joista vastaisuudessa huolehtii kalastuksenvalvontavirasto (ks. kohta 6.2. a). Sen seurauksena komission hallintomenot vähenevät vastaavasti. 6.1.1. Rahoitustuki Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 6.2. Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma (koko ohjelmakaudeksi) [33] [33] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. a) Henkilöresurssit Henkilömääräksi arvioidaan 49. Arvio perustuu kalastuksen valvonnan ja tarkastusten alalla tähän mennessä tehdystä työstä saatuun kokemukseen sekä muiden virastojen (Euroopan lentoturvallisuusvirasto, Euroopan meriturvallisuusvirasto ja Euroopan rautateiden turvallisuutta ja yhteentoimivuutta käsittelevä virasto) toimintaa koskevaan vertailuun. Henkilöstöön sisältyy yhdeksän komission tilapäisesti tehtävään siirrettyä virkamiestä, joista kuusi toimii ydintehtäviin liittyvissä johto- ja hallintotehtävissä ja kolme (yksi A-virkamies ja kaksi B-virkamiestä, jotka ovat komissiosta siirretyissä viroissa) toimii tehtävissä, joista myöhemmin vastaa kalastuksenvalvontavirasto. Jäljellä olevat 40 virkaa täytetään sopimussuhteisilla toimihenkilöillä. Palvelukseen on saatava toimihenkilöitä, jotka voivat toimia hallinnollisissa ja johtotehtävissä, sekä asiantuntijoita, joilla on osoitettu kokemus alalta ja jotka ovat perillä viimeisimmästä teknisestä kehityksestä. Henkilöresurssien vuosittaiset kokonaismenot ovat ensimmäisenä vuonna noin 3,8 miljoonaa euroa ja seuraavina vuosina 4,1 miljoonaa euroa. Arvio perustuu komission henkilöstön keskimääräisiin vuosikustannuksiin, jotka ovat 0,108 miljoonaa euroa (tilapäisesti) toisiin tehtäviin siirrettyä virkamiestä kohti ja 0,096 miljoonaa euroa sopimuspohjaista toimihenkilöä kohti. Kustannuksiin sisältyvät rakennukset ja niihin liittyvät hallintomenot (posti-, puhelin- ja atk-kustannukset jne.) sekä 25 jäsenen hallintoneuvoston kahdesta vuosittaisesta kokouksesta aiheutuvat menot (40 000 euroa vuodessa). Henkilöstön jakautuminen toiminta-aloittain ja luokittain käy ilmi seuraavasta taulukosta: Arvio henkilöstökustannuksista - Jakauma toiminta-aloittain ja luokittain 2006 >TAULUKON PAIKKA> * Sopimuspohjaisilla toimihenkilöillä täytettävät virat ** Sisältää yhden sopimuspohjaisella toimihenkilöllä täytettävän viran 2007 ja sen jälkeen >TAULUKON PAIKKA> b) Laitehankinnat Laitehankintakustannukset koskevat lähinnä kalastuksenseurantakeskuksen perustamisessa tarvittavien tietokonelaitteiden hankintaa. Näiden laitteiden hankinnasta, asentamisesta ja ohjelmoinnista ensimmäisenä vuonna aiheutuvat kustannukset ovat 1 miljoona euroa. c) Toimintakustannukset - Julkaisut: Viraston raporttien julkaisemisesta aiheutuviksi kustannuksiksi on arvioitu 20 000 euroa toisesta vuodesta alkaen. Kääntäminen: Kääntämiseen kuluvien kustannusten ja ajan vähentämiseksi viraston sisäiset ja komissiolle osoitettavat asiakirjat laaditaan vain yhdellä työskentelykielistä. Käännöksiä tarvitaan kuitenkin jäsenvaltioiden lähettämistä ja niille osoitetuista asiakirjoista. Käännöskustannuksia on mukautettava kokemuksen mukaan. Kustannuksiksi on arvioitu 40 000 euroa toisesta vuodesta alkaen (20 000 euroa ensimmäisenä vuonna). - Kokoukset: Arvioon sisältyy kuusi jäsenvaltioiden asiantuntijoiden (10 henkeä) kokousta käyttösuunnitelmien kehittämisen ja seurannan avustamiseksi. Ensimmäiselle vuodelle arvioitu summa on 60 000 euroa, seuraaville vuosille 120 000 euroa. - Virkamatkat: Tietyt virastolle annetut tehtävät edellyttävät käyntejä jäsenvaltioissa tai komissiossa. Lisäksi on varauduttava virkamatkoihin yhteisön ulkopuolelle esimerkiksi alueellisten kalastusjärjestöjen kokouksiin osallistumiseksi (NAFO, ICCAT jne.). Näiden virkamatkojen kustannuksiksi arvioidaan 30 000 euroa ensimmäisenä vuonna ja 40 000 euroa seuraavina vuosina. Toimintakustannusten arvioidaan olevan ensimmäisenä vuonna 110 000 euroa ja seuraavina vuosina 220 000 euroa. 7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN 7.1. Vaikutus henkilöstöön >TAULUKON PAIKKA> Siirretyistä viroista ja tilapäisesti toisiin tehtäviin siirretyistä virkamiehistä koituu komission hallintomenoihin noin 0,9 miljoonan euron säästö. 7.2. Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus a) >TAULUKON PAIKKA> b) 2007 ja sen jälkeen >TAULUKON PAIKKA> 7.3. Muut toimesta johtuvat hallintomenot >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 1 Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu. >TAULUKON PAIKKA> 8. SEURANTA JA ARVIOINTI Kalastuksenvalvontaviraston on sen perustamisasetuksen mukaisesti laadittava vuosittain yleiskertomus edeltävän vuoden toiminnastaan ja toimitettava se jäsenvaltioille, Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Kertomuksessa esitellään kaikki kalastuksenvalvontaviraston toteuttamat erityistoimet ja annetaan tarvittavat tiedot ehdotetun viraston perustamista koskevan asetuksen mukaisten toimien arvioimiseksi. Yhteisen tarkastusorganisaation ja kalastuksenvalvontaviraston muiden operatiivisten tehtävien toteuttamisesta tehdään selvitys, jotta kalastuksenvalvontavirasto voisi toimia parhaalla mahdollisella tavalla. Ehdotetun asetuksen täytäntöönpanoa koskeva riippumaton ulkopuolinen arviointi toteutetaan kolmen vuoden kuluessa viraston toiminnan aloittamisesta. Tämän ensimmäisen, aloitusvaihetta koskevan arvioinnin jälkeen viraston toiminta arvioidaan vähintään joka viides vuosi. 9. PETOSTEN TORJUNTATOIMET Petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi virastoon sovelletaan rajoituksetta asetuksen (EY) N:o 1073/1999 säännöksiä. Virasto liittyy myös 25. toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen, joka koskee OLAFin tekemiä sisäisiä tutkimuksia, sekä antaa viipymättä sen henkilöstöön sovellettavat aiheelliset säännökset. COMMISSION STAFF WORKING PAPER - PROPOSAL FOR A COUNCIL REGULATION ESTABLISHING A COMMUNITY FISHERIES CONTROL AGENCY - IMPACT ASSESSMENT AND EX ANTE EVALUATION {COM(2004)289 final} COMMISSION STAFF WORKING PAPER - PROPOSAL FOR A COUNCIL REGULATION ESTABLISHING A COMMUNITY FISHERIES CONTROL AGENCY - IMPACT ASSESSMENT AND EX ANTE EVALUATION Title of proposal Proposal for a Regulation of the Council establishing a Community Fisheries Control Agency. Document reference number COM(2004)289 final 1. the problem of weak control and enforcement in fisheries 1.1. Identifying the problem The Green Paper on the reform of the Common Fisheries Policy (CFP) sets out inter alia problems in the area of control and enforcement of the rules of the Common Fisheries Policy (CFP) by Member States. The Commission launched, on the basis of the Green Paper, a wide consultation with all interested parties. A public hearing was held by the Commission in Brussels in June 2001. Over 300 comments on the Green Paper were submitted to the Commission, from Member States, regional and local authorities, government agencies, the fishing, processing and aquaculture industries, recreational fishermen, non-governmental organisations dealing with environment and development policies and other interested parties [34]. [34] The consultation revealed a widespread support for the need for a substantial reform of existing policy instruments in order to improve conservation of resources, for greater stakeholder involvement and for a more level-playing field with respect to control and enforcement. Several debates took place in the Fisheries Council during 2001 on the basis of the Green Paper. The European Parliament adopted in January 2002 a resolution calling for "a fisheries policy based on rational and responsible management of resources which has as its rationale the preservation of fish stocks and the maintenance of the way of life of those traditionally dependent on the sea and preserves the fundamental principle which derives from these objectives, namely relative stability; a policy which facilitates a fair and equitable regime for distributing fisheries resources tailored to the specific needs of fisheries dependent regions and which is impartial, stable, enforceable and under Community control". The Economic and Social Committee and the Committee of Regions also issued opinions following the publication of the Green Paper. The debate on the future of the CFP not only revealed more clearly the shortcomings and internal systemic weaknesses of the Common Fisheries Policy, such as poor enforcement, the lack of a multi-annual management perspective, fleet over-capacity and insufficient stakeholder involvement, but also the external challenges that the Community will need to address over the coming years resulting from new trends in world fisheries. 1.2. Causes of the weaknesses Major causes for the weaknesses in control and enforcement are the different practices, priorities, inspection procedures and inspection strategies between Member States. The use of means of inspection and surveillance is optimised on national level sometimes between fisheries duties and non-fishery duties. As a consequence gaps occur at Community level from which fishing vessels may profit. In certain cases, these problems are compounded by a lack of means of inspection and surveillance and/or poor enforcement action as follow-up of infringements. Control and enforcement under the CFP appears disjointed on the level of the Community. The fishermen regard fragmented control and enforcement as unfair competition between fleets of different nationality and as a lack of equal treatment between Community fishing vessels. 1.3. Detrimental effect on fish stocks The debate on the future of the CFP also showed a broad consensus that the current policy is incapable of reversing the increasing threats to important fish stocks and of providing economic sustainability to the fisheries sector. Deficiencies in the implementation of the rules of the CFP undermine the conservation of fish stocks. The Commission has tabled reports [35] describing the effects of weaknesses in control and enforcement under the CFP. Scientific reports mention for example that less than half of the catches of species from certain stocks is officially recorded and reported. Ineffective implementation of the rules of the CFP jeopardises the sustainability of several stocks. [35] COM(96) 100 final. Premier rapport de la Commission sur le contrôle de la pêche COM(96) 363 final. Rapport sur l'application du régime communautaire de la Pêche et de l'Aquaculture COM(97)226 final. Monitoring the CFP 1995 ISBN 92-894-0915-0. Report on the implementation of the Community system for fisheries and aquaculture 1993-2000 1.4. Past experiences of co-operation and co-ordination There have been examples of joint action by Member States in respect of inspection and surveillance of cod fisheries in the North Sea and the Baltic. Ad hoc arrangements have existed for the deployment of inspection vessels in NEAFC [36]. These initiatives have demonstrated that joint efforts can work. However, in practice the operational effectiveness is undermined because of the lack of structure at Community level. Experiences in NEAFC have shown that there needs to be an objective basis upon which Member States should provide inspection means to the common pool [37]. [36] North East Atlantic Fisheries Commission [37] Commission working paper of 23.01.2003 on the implementation of Ad Hoc Arrangements for the operation of the NEAFC Control Scheme 2001 The organisation of the NAFO [38] observer scheme as well as the chartering of an inspection vessel by the Commission have clearly demonstrated the efficiency and cost effectiveness of undertaking such tasks at a Community level. [39] By having one 'Community' observer provider it is possible to switch observers between vessels of different Member States as the need arises. This flexibility would be lost if each Member State were to have its own observer provider. The deployment of a single inspection vessel reduces the steaming t