EUROOPAN KOMISSIO Strasbourg 29.5.2018 COM(2018) 375 final 2018/0196(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahasto plussaa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä ja rahoitussäännöistä sekä turvapaikka- ja maahanmuuttorahastoa, sisäisen turvallisuuden rahastoa ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevista rahoitussäännöistä



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Komissio teki 2. toukokuuta 2018 ehdotuksen seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä vuosiksi 2021–2027. Hallinnon yksinkertaistaminen määriteltiin keskeiseksi tavoitteeksi EU:n rahoituksen tulevaisuudesta annetussa pohdinta-asiakirjassa sekä jälkiarvioinnissa ja julkisessa kuulemisessa. Kokemus on osoittanut, että rahastojen ja rahoitusmuotojen säännöt ovat liian monimutkaisia ja hajanaisia, mikä aiheuttaa ohjelmien hallinnoijille ja lopullisille tuensaajille tarpeetonta rasitetta. Tässä ehdotuksessa yhteisiä säännöksiä koskevaksi asetukseksi vahvistetaan yhteiset säännökset seitsemälle yhteistyössä hallinnoitavalle rahastolle. Tämä ehdotus ei korvaa nykyistä asetusta (EU) N:o 1303/2013, vaan sitä sovelletaan edelleen ohjelmakaudella 2014–2020 hyväksyttyihin ohjelmiin. Ehdotuksella vähennetään sääntöjen hajanaisuutta ja luodaan yhteiset perussäännöt seuraaville seitsemälle rahastolle: ·koheesiorahasto ·Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR) ·Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ·Euroopan sosiaalirahasto plus (ESR+) ·turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto (AMIF) ·rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusväline (BMVI) ·sisäisen turvallisuuden rahasto (ISF). Näissä ehdotuksissa esitetään soveltamisen alkavan 1. tammikuuta 2021. Ehdotus koskee 27 jäsenvaltion unionia, sillä Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29. maaliskuuta 2017 Eurooppa-neuvostolle aikomuksestaan erota Euroopan unionista ja Euratomista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 317 artiklassa määrätään, että komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa SEUT-sopimuksen 322 artiklan nojalla annettujen asetusten säännöksiä noudattaen. SEUT-sopimuksen 322 artiklan 1 kohdan a alakohta on oikeusperusta asetuksille, joilla annetaan varainhoitosäännöt, joissa vahvistetaan varsinkin talousarvion laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen esittämistä ja tilintarkastusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta varainhoitosääntöihin, koska niiden osalta on selvää, että ainoastaan unioni voi toimia tai sen täytyy toimia. EU:n toiminta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen alalla on perusteltua SEUT-sopimuksen 174 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden perusteella. Oikeus toimia perustuu SEUT-sopimuksen 175 artiklaan, jossa nimenomaisesti edellytetään unionin toteuttavan tätä politiikkaa rakennerahastojen kautta, ja 177 artiklaan, jossa määritellään koheesiorahaston tehtävä. ESR:n, EAKR:n ja koheesiorahaston tavoitteet määritellään SEUT-sopimuksen 162, 176 ja 177 artiklassa. Kalastukseen liittyvät toimenpiteet perustuvat SEUT-sopimuksen 39 artiklaan. SEUT-sopimuksen 174 artiklassa määrätään, että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin. Viimeksi mainittuihin kuuluvat pohjoisimmat alueet, joiden väestöntiheys on erittäin alhainen, ja saaristo-, rajaseutu- ja vuoristoalueet. SEUT-sopimuksen 349 artiklassa määrätään, että on hyväksyttävä erityistoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttavat erityispiirteet, jotka haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä. Asetus, jolla perustetaan turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto, perustuu SEUT-sopimuksen 78 artiklan 2 kohtaan ja 79 artiklan 2 ja 4 kohtaan. Asetus, jolla perustetaan rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusväline osana yhdennetyn rajaturvallisuuden rahastoa, perustuu SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohtaan. Asetus, jolla perustetaan sisäisen turvallisuuden rahasto, perustuu SEUT-sopimuksen 82 artiklan 1 kohtaan, 84 artiklaan ja 87 artiklan 2 kohtaan. SEUT-sopimuksen 317 artikla on oikeusperusta yhteisille säännöille, jotka koskevat talousarvion toteuttamista yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. SEUT-sopimuksen 322 artiklassa määritellään niiden soveltamisala ja menettely niiden vahvistamiseksi.

Edellä mainittujen yksittäisten rahastojen suhteellisuus ja toissijaisuus vahvistetaan kutakin rahastoa koskevissa perusteluissa. Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa annetaan kuitenkin lisäpanos ·toissijaisuuteen edistämällä yhteistyössä suoritettavaa hallinnointia, sillä Euroopan komissio ei hallinnoi ohjelmia suoraan, vaan niitä pannaan täytäntöön yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa; ·suhteellisuuteen yhtenäistämällä ja lujittamalla sääntöjä (ja näin ollen vähentämällä sidosryhmille aiheutuvaa rasitetta). SEUT-sopimuksen 11 artiklassa todetaan, että ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset olisi sisällytettävä unionin politiikan ja toiminnan määrittelyyn ja toteuttamiseen, erityisesti kestävän kehityksen edistämiseksi. Tässä asetuksessa käsitellään juuri tätä. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Eri rahastoista on tehty omat arvioinnit, ja monet havainnoista ovat erittäin merkityksellisiä rahastoihin liittyvien asetusten osalta. Seuraavassa esitetään yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen liittyvät keskeiset havainnot. 1. Yksinkertaistaminen: tarve vähentää hallinnollista rasitetta. Tämä oli keskeinen ja toistuva havainto kaikkien rahastojen arvioinnissa: ·EAKR:n ja koheesiorahaston jälkiarvioinneissa todettiin, että hallinnointi-, valvonta- ja tarkastusjärjestelmät olivat turhan monimutkaisia. Tämä aiheutti hallinnollista epävarmuutta ja viivästyksiä täytäntöönpanossa. Monimutkaisuus aiheutti ongelmia erityisesti EU15-maissa, joissa rahoitus oli suhteellisen pientä, mikä viittaisi oikeasuhteisuuden tarpeeseen. ·ESR:n arvioinnissa todettiin, että sekä rahoitusympäristöä (eli rahoitusvälineiden valikoimaa ja yhdistelmää) että täytäntöönpanoprosessia on tarpeen yksinkertaistaa. ·Myös EMKR:n arvioinnissa hallinnollisen rasitteen todettiin olevan liian suuri. Hakuvaiheessa se nimittäin hillitsi tuen hakemista. Lisäksi tiettyjen hankkeiden monimutkaisuus vaikutti saaneen potentiaaliset tuensaajat luopumaan hakemisesta erityisesti sellaisissa tapauksissa, joihin liittyi laaja kumppaniverkosto. ·Myös AMIF:n, BMVI:n ja ISF:n asiaankuuluvien osa-alueiden väliarvioinnissa havaittiin yksinkertaistamistarvetta. Erityisesti suositeltiin yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä. Tätä kysymystä käsitellään halki koko yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen. Erityisesti on mainittava V osasto (esim. yksinkertaistetut kustannusvaihtoehdot, maksujen suorittaminen ehtojen täyttymisen perusteella, suurhankkeita ja tuloja tuottavia investointeja koskevien erityissääntöjen poistaminen) ja VI osasto (aiempaa yksinkertaisemmat ja oikeasuhteisemmat valvonta- ja tarkastusmenettelyt). 2. Joustavuuden tarve uusiin tarpeisiin vastaamiseksi: ·EAKR:n ja koheesiorahaston jälkiarvioinnissa havaittiin, että ohjelmien mukauttaminen talouskriisin aikana oli yksi ohjelmakauden 2007–2013 menestystarinoista, ja sitä olisi hyödynnettävä. ·ESR:n jälkiarvioinnissa nimettiin joustavuus yhdeksi keskeiseksi kehittämiskohteeksi. ·AMIF:n, BMVI:n ja ISF:n edeltäjien väliarvioinneista käy ilmi, että kyseisillä rahastoilla pystyttiin vastaamaan asianmukaisesti muuttoliike- ja turvallisuuskriiseihin. Rahoituksen jakamiseksi tarvitaan kuitenkin joustavampia mekanismeja. Tätä asiaa käsitellään III osastossa (suhteellisen pienten siirtojen tekeminen on mahdollista ilman tarvetta ohjelman muuttamiseen) ja II osastossa (ohjelman määrärahat vahvistetaan ensimmäisiksi viideksi vuodeksi, ja viimeisen kahden vuoden jako perustuu arviointiin), kun taas AMIF:n, BMVI:n ja ISF:n täydentävät säännöt esitetään rahastokohtaisissa asetuksissa. Lisäksi mahdollisuus käyttää InvestEU-takausjärjestelyä lisää joustavuutta jäsenvaltioissa. 3. Rahoitusvälineiden potentiaali: ·EAKR:n ja koheesiorahaston jälkiarvioinnissa todettiin, että rahoitusvälineitä voitaisiin käyttää tuloksellisemmin investointien rahoittamiseen tietyillä politiikan aloilla, mutta täytäntöönpanossa on viiveitä, mikä haittaa niiden käytön yleistymistä. ·työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskevan ohjelman väliarvioinnissa todettiin, että erilaiset säännöt vaikeuttivat rahastojen välisen täydentävyyden hyödyntämistä. Arvioinnissa suositeltiin rahoitusvälineiden sääntöjen yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista.

Tästä asiaa käsitellään V osastossa, jolla yksinkertaistetaan rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa ja yhdenmukaistetaan monet säännökset avustuksia koskevien säännösten kanssa. •Julkiset kuulemiset Komissio toteutti seuraavat julkiset kuulemiset: ·EU:n rahastot koheesiopolitiikan alalla (10. tammikuuta 2018 – 9. maaliskuuta 2018) ·sidosryhmäkuuleminen EMKR:n jälkiarvioinnin yhteydessä (helmikuusta toukokuuhun 2016) ·EU:n rahastot muuttoliikkeen alalla (10. tammikuuta 2018 – 9. maaliskuuta 2018) ·EU:n rahastot turvallisuuden alalla (10. tammikuuta 2018 – 9. maaliskuuta 2018). Sidosryhmäkuulemisessa päädyttiin samaan tulokseen kuin jälkiarvioinneissa – yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen kannalta tärkeintä on yksinkertaistaminen (etenkin tarkastus- ja valvontamenettelyjen osalta) ja toiseksi tärkeintä joustavuus: ·Koheesiopolitiikkaa koskevassa kuulemisessa sidosryhmät totesivat monimutkaisten menettelyjen olevan ylivoimaisesti suurin este menestykselle. Seuraavaksi suurimpia esteitä olivat raskaat tarkastus- ja valvontavaatimukset, joustavuuden puute, vaikeus varmistaa rahoituksen kestävyys ja maksujen viivästymiset. ·EMKR:n osalta suurimpana puutteena pidetään hallinnollisen täytäntöönpanon monimutkaisuutta, ja monet sidosryhmät vaativat radikaalia yksinkertaistamista ja joustavuutta. Toimintalogiikkaa pidetään liian jäykkänä, sillä se ei anna jäsenvaltioille mahdollisuutta huomioida omia erityispiirteitään. ·Muuttoliikkeen ja turvallisuuden aloilla toteutetuissa kuulemisissa kävi ilmi, että vastaajat tukivat voimakkaasti täytäntöönpanon yksinkertaistamista ja joustavuuden lisäämistä (erityisesti suhteessa kykyyn vastata muuttoliikkeeseen ja turvallisuuteen liittyviin kriiseihin). Sidosryhmien esille tuomiin huolenaiheisiin vastataan monilla yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen erilaisilla yksinkertaistamistoimilla (ks. jäljempänä). •Asiantuntemus ja hallintokustannukset Koheesiopolitiikan yksinkertaistamisesta keskustelemaan kutsuttiin korkean tason asiantuntijaryhmä. Se teki seuraavat päätelmät: ·EU:n rahastojen sääntöjen yhdenmukaistaminen. Tähän huoleen vastaa erityisesti tämän asetuksen soveltamisala. ·Sääntöjen karsiminen, selkeyttäminen ja lyhentäminen. Kuten edellä on todettu, tähän asetukseen sisältyy useita yksinkertaistamisia. ·Aito toissijaisuus ja suhteellisuus: huomattavasti laajempi tukeutuminen kansallisiin hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin ja -menettelyihin. Tätä käsitellään VI osastossa (ks. jäljempänä). ·Vakaa mutta joustava kehys: rahoituslaitoksia ei tarvitse nimetä uudelleen seuraavalle ohjelmakaudelle. Ohjelmia pitäisi myös voida muuttaa helpommin. Näitä kysymyksiä käsitellään VI osastossa ja III osastossa. ·Yhden tarkastuksen periaate: periaatteen soveltamista laajennetaan. Tätä aihetta käsitellään VI osastossa. EAKR:ään ja koheesiorahastoon liittyvistä huomattavista hallinnollisista kustannuksista on todisteitakin. Hiljattain laaditussa tutkimuksessa niiden arvioitiin olevan EAKR:n osalta 3 prosenttia ja koheesiorahaston osalta 2,2 prosenttia ohjelman keskimääräisistä kustannuksista. Tuensaajiin (myös pk-yrityksiin) kohdistuva hallinnollinen rasite on suurempi.

Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa esitetyistä yksinkertaistamisista monia on vaikea arvioida etukäteen rahoituksen määrän kannalta, mutta tutkimuksessa tehtiin seuraavat arviot: ·EAKR:n ja koheesiorahaston hallinnollisia kokonaiskustannuksia voitaisiin vähentää huomattavasti, jopa 20–25 prosentilla, lisäämällä yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä (tai maksujen suorittamista ehtojen täyttymisen perusteella), jos näitä vaihtoehtoja sovellettaisiin kautta linjan. ·”Matalariskisten” ohjelmien tarkastusten määrää ja tarkastustaakkaa voitaisiin vähentää merkittävästi soveltamalla valvontaan ja tarkastuksiin oikeasuhteisempaa lähestymistapaa. Näin voitaisiin alentaa EAKR:n ja koheesiorahaston hallinnollisia kokonaiskustannuksia 2–3 prosenttia ja vielä huomattavasti enemmän niiden ohjelmien kustannuksia, joihin tämä vaikuttaa. •Vaikutustenarviointi Yhteisiä säännöksiä koskevasta asetuksesta ei itsessään tehdä vaikutustenarviointia, sillä siinä vahvistetaan yhteiset säännöt ja täytäntöönpanomekanismi muille politiikoille. Sen kattamiin rahastoihin liittyy jokaiseen oma vaikutustenarviointinsa. •Sähköinen koheesio ja tiedonvaihto Ohjelmakauden 2014–2020 ohjelmat, AMIF:n, BMVI:n ja ISF:n edeltäjiä lukuun ottamatta, edellyttivät sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää tuensaajien ja hallintoviranomaisten välillä ja hallinnointi- ja valvontajärjestelmän eri viranomaisten välillä. Tämä asetus perustuu näihin edellytyksiin ja kehittää edelleen tiedonkeruun eräitä näkökohtia. Kaikki toteuttamisen edistymisen seurannassa tarvittavat tiedot, mukaan lukien tiedot ohjelmien tuloksista ja tuloksellisuudesta, toimitetaan nyt komissiolle sähköisesti kahden kuukauden välein, joten avoimen datan alustaa päivitetään lähes reaaliajassa. Myös tuensaajia ja toimia koskevat tiedot julkaistaan sähköisessä muodossa erityisellä hallintoviranomaisen ylläpitämällä verkkosivulla. Tämä lisää saavutusten näkyvyyttä ja parantaa viestintää. •Perusoikeudet Tällä asetuksella otetaan käyttöön mahdollistava edellytys sen varmistamiseksi, että EU:n perusoikeuskirjaa noudatetaan. Näin ollen asetuksella on myönteinen vaikutus kaikkien perusoikeuksien noudattamiseen ja suojeluun kaikkien seitsemän rahaston hallinnoinnissa. Oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen katetaan SEUT-sopimuksen 322 artiklaan perustuvalla erillisellä asetuksella. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Komission ehdotuksessa monivuotiseksi rahoituskehykseksi vahvistetaan 330 miljardia euroa taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen kaudella 2021–2027. Koheesiopolitiikka yhteensä 330 624 Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) 200 629 ·Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun 190 752 ·Euroopan alueiden välinen yhteistyö 8 430 ·Syrjäisimmät alueet ja harvaan asutut alueet 1 447 Koheesiorahasto 41 349 ·josta Verkkojen Eurooppa -välineen liikenneosioon 10 000 Euroopan sosiaalirahasto plus (1) 88 646 (1) Tämä määrä ei sisällä terveyteen, työllisyyteen ja sosiaaliseen innovointiin osoitettuja määriä (1 042 miljoonaa euroa). Nämä ovat suurimmat yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen kattamat rahoituskehyksen otsakkeet. Komission ehdotus EMKR:ää, AMIF:ää, BMVI:tä ja ISF:ää koskevasta rahoituksesta sisällytetään kunkin rahaston osalta rahastokohtaisiin asetuksiin. 5.TIIVISTELMÄ ASETUKSEN SISÄLLÖSTÄ

Ehdotetun yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen rakenteen ja säännösten päätavoitteet ovat seuraavat: 1.Vähennetään merkittävästi tuensaajien ja hallintoelinten tarpeetonta hallinnollista rasitetta säilyttäen samalla laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden korkea varmuustaso. Tämä on uudistuksen keskeinen ohjaava periaate. Siihen sisältyy suuri määrä kaikkiin asetuksiin tehtäviä yksinkertaistamisia ja yhdenmukaistuksia, mutta erityisesti mainittakoon seuraavat: i.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien (ja muiden ohjelman käynnistämistä helpottavien toimenpiteiden) ottaminen käyttöön. ”Suhteutettujen järjestelyjen” käytön lisääminen, jotta matalariskiset ohjelmat voivat tukeutua enemmän kansallisiin järjestelmiin. ii.Yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttäminen ja maksujen suorittaminen ehtojen täyttymisen perusteella. iii.Rahoitusvälineet 2.Lisätään joustavuutta ohjelmien tavoitteiden ja resurssien mukauttamiseksi muuttuviin olosuhteisiin ja suhteessa vapaaehtoisiin rahoitusosuuksiin, joita maksetaan EU:n tasolla suoraan hallinnoitaviin välineisiin. 3.Yhdenmukaistetaan ohjelmat paremmin EU:n prioriteettien kanssa ja lisättään niiden tehokkuutta. Tämä kattaa seuraavat: i.Toimintalogiikan ja raportoinnin yhdenmukaistaminen monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden kanssa ja keskittämisvaatimuksien lisääminen ensisijaisilla aloilla. ii.Tiiviimmän yhteyden luominen talouspolitiikan EU-ohjausjakson kanssa iii.Sellaisen merkityksellisempien mahdollistavien edellytysten asettaminen, joita on pidettävä yllä koko toteuttamiskauden ajan. I osasto: Tavoitteet ja yleinen tuki Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus kattaa seitsemän EU:n rahastoa, joissa sovelletaan yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia. Tavoitteena on luoda yhteiset yksinkertaistetut ja kootut säännöt ja vähentää näin ohjelmasta vastaavien viranomaisten ja tuensaajien hallinnollista rasitetta. Tässä luodaan perusta yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin ja kumppanuuden korostamiselle, joka näkyy kaikissa asetuksissa. Asetuksen 5 artikla muodostaa perustan yhteistyöhön perustuvalle hallinnoinnille, 6 artikla puolestaan luo pohjan kumppanuudelle alue- ja paikallisviranomaisten, kaupunki- ja julkisviranomaisten, talouselämän osapuolten ja työmarkkinaosapuolten, kansalaisyhteiskunnan ja sellaisten elinten kanssa, jotka edistävät sosiaalista osallisuutta, perusoikeuksia, sukupuolten tasa-arvoa, syrjimättömyyttä ja vammaisten oikeuksia. Komission ehdotuksessa vuosia 2021–2027 koskevaksi monivuotiseksi rahoituskehykseksi asetetaan aiempaa kunnianhimoisempi ilmastotoimien valtavirtaistamisen tavoitetaso. Tavoitteena on, että kaikissa EU:n ohjelmissa vähintään 25 prosenttia EU:n menoista edistää ilmastotavoitteiden saavuttamista. Tämän ohjelman vaikutusta mainitun kokonaistavoitteen saavuttamiseen seurataan EU:n ilmastotunnusmerkkijärjestelmän avulla asianmukaisella jaottelutasolla ja käyttämällä myös tarkempia menetelmiä, jos sellaisia on tarjolla. Komissio esittää jatkossakin asiaa koskevat tiedot vuosittain maksusitoumusmäärärahoina vuosittaisen talousarvioesityksen yhteydessä. Tukeakseen ohjelman koko potentiaalin hyödyntämistä ilmastotavoitteiden täyttämisessä komissio pyrkii määrittelemään tämän kannalta olennaisia toimia ohjelman valmistelu-, toteutus-, uudelleentarkastelu- ja arviointivaiheissa. II osasto: Strateginen lähestymistapa Ohjelmakaudella 2014–2020 käytetyt 11 temaattista tavoitetta on tässä asetuksessa yksinkertaistettu seuraaviksi viideksi selkeäksi toimintapoliittiseksi tavoitteeksi: 1.Älykkäämpi Eurooppa – innovatiiviset ja älykkäät taloudelliset muutokset 2.Vihreämpi, vähähiilinen Eurooppa

3.Yhteenliitetympi Eurooppa – liikkuvuus ja tieto- ja viestintätekniikan alueellinen yhteenliittäminen 4.Sosiaalisempi Eurooppa – Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpano 5.Lähempänä kansalaisia oleva Eurooppa – kestävä ja integroitu kehitys kaupunki-, maaseutu- ja rannikkoalueilla paikallisten aloitteiden kautta. Lisäksi AMIF:n, BMVI:n ja ISF:n toimintapoliittiset tavoitteet on vahvistettu rahastokohtaisissa asetuksissa. Tämä yksinkertaistaminen mahdollistaa synergian ja joustavuuden tietyn tavoitteen eri toimintalohkojen välillä ja poistaa keinotekoiset erot samaan tavoitteeseen tähtäävien eri politiikkojen väliltä. Lisäksi sillä valetaan perusta EAKR:n ja ESR:n temaattiselle keskittämiselle. Ohjelmakaudella 2014–2020 käytössä olleet ”ennakkoehdot” korvataan ”mahdollistavilla edellytyksillä”. Niitä on vähemmän, ne keskittyvät paremmin kyseisen rahaston tavoitteisiin ja – toisin kuin ohjelmakaudella 2014–2020 – niitä seurataan ja sovelletaan koko kauden ajan. Periaatetta lujitetaan: Jäsenvaltiot eivät voi ilmoittaa erityistavoitteisiin liittyviä menoja ennen kuin mahdollistava edellytys täyttyy. Näin varmistetaan, että kaikki yhteisrahoitetut toimet ovat EU:n poliittisen kehyksen mukaisia. Rahastojen tulossuuntautuneisuuteen liittyvien hyvien käytäntöjen hyödyntämiseksi ehdotetaan, että suoritusperusteinen kehys säilytetään virtaviivaisemmassa ja selkeämmässä muodossa. Myös talouspolitiikan EU-ohjausjaksoon liittyvä ehdollisuus säilytetään yksinkertaistettuna. Esimerkiksi maakohtaiset suositukset otetaan ohjelmasuunnittelussa huomioon vähintään kahdessa vaiheessa: ohjelmasuunnittelun alussa ja väliarvioinnin aikana. Toimenpiteet talouden tehokkaan ohjauksen edistämiseksi säilytetään. Keskeytykset liittyvät kuitenkin ainoastaan sitoumuksiin, eivät maksuihin, jotta vältetään talouskriisien pahentuminen. Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus luo joustavuutta EAKR:ään, ESR+:aan ja koheesiorahastoon. Aluksi suunnitellaan vain ohjelmakauden viisi ensimmäistä vuotta. Kahden viimeisen vuoden määrärahojen jako perustuu kattavaan ja perusteelliseen väliarviointiin, jonka perusteella ohjelmaan tehdään muutoksia vuonna 2025. Arvioinnissa arvioidaan ohjelmien alkuperäisiä toimintalinjoja ja tavoitteita ottaen huomioon seuraavat seikat: edistyminen tavoitteiden saavuttamisessa vuoden 2024 loppuun mennessä, muutokset sosioekonomisessa tilanteessa sekä maakohtaisissa suosituksissa yksilöidyt uudet haasteet. Tässä hyödynnetään suoritusperusteisen kehyksen ja suoritusvarauksen käsitteitä ja vahvistetaan edelleen politiikan tulosperusteisuutta ohjelman muuttamisen kautta. Suoritusvarausta ei kuitenkaan jatketa. EU:n eri välineiden välistä synergiaa edistetään strategisella suunnittelulla, jossa yksilöidään eri ohjelmien yhteiset tavoitteet ja toiminta-alat esimerkiksi suhteessa yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP), Euroopan horisontti -ohjelmaan, Verkkojen Eurooppa välineeseen, Digitaalinen Eurooppa -ohjelmaan, Erasmus+-ohjelmaan, InvestEU-ohjelmaan, Life-ohjelmaan, Erasmus+:aan ja ulkoiseen välineeseen. III osasto: Ohjelmasuunnittelu Ohjelmien sisältö on aiempaa virtaviivaisempi ja strategisempi. Jotta ohjelmasuunnittelua ja toteuttamista voitaisiin yhdenmukaistaa ja nopeuttaa kauden alussa, tähän asetukseen on liitetty yhteinen ohjelmamalli EAKR-, koheesiorahasto-, ESR+- ja EMKR-ohjelmille ja erillinen malli AMIF-, BMVI- ja ISF-ohjelmille. Ohjelmasuunnittelun joustavoittamiseksi toimintalinjatasolla on 5 prosentin kynnysarvo, jonka alapuolella määrärahoja on mahdollista mukauttaa ohjelman sisällä ilman, että ohjelmaa täytyy muuttaa muodollisesti. Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa otetaan käyttöön yksinkertaistettu lähestymistapa yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen (mukaan lukien mahdollisuus nimetä päärahasto, mikä vähentää tuensaajien hallinnollista rasitetta). Näin pyritään vastaamaan erityisiin haasteisiin aluetasoa pienempien yksiköiden tasolla ja paikallisella tasolla. Yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella yhdenmukaistetaan lisäksi muihin alueellisiin välineisiin, myös nykyisiin yhdennettyihin alueellisiin investointeihin, liittyvää lähestymistapaa. Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus sisältää myös säännöksiä, joilla mahdollistetaan määrärahojen vapaaehtoinen siirtäminen InvestEU-ohjelman välineiden kattamiin viiteen politiikan alaan, jotta voitaisiin hyötyä EU-tason talousarviotakuumekanismista. Jäsenvaltiot voisivat lisäksi pyytää, että enintään viisi prosenttia minkä tahansa rahaston määrärahoista siirretään mihin tahansa toiseen rahastoon yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa tai mihin tahansa välineeseen, jota hallinnoidaan suoraan tai välillisesti. Tämän pitäisi helpottaa ohjelmien toteuttamiselle asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Jäsenvaltioiden tekniseen apuun liittyvää lähestymistapaa on yksinkertaistettu. Käyttöön otetaan kiinteään määrään perustuva mekanismi, jonka ansiosta jokaiseen välimaksuun voidaan lisätä rahastosta riippuen 2,5–6 prosentin suuruinen lisämaksu ja kytkeä näin EU:n teknisen avun maksut täytäntöönpanon edistymiseen. Lisäksi toimia hallinnollisten valmiuksien kehittämiseksi voidaan jatkaa maksuina, joiden suorittaminen perustuu ehtojen täyttymiseen. IV osasto: Seuranta, arviointi, tiedottaminen ja viestintä Sähköiset tiedot mahdollistavat yksinkertaistamisen ja avoimuuden yhdistämisen. Ohjelmakaudella 2014–2020 edellytettiin sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän perustamista tuensaajien ja hallintoviranomaisten välille ja hallinnointi- ja valvontajärjestelmän eri viranomaisten välille. Vaatimus ei koskenut AMIF:n, BMVI:n ja ISF:n edeltäjiä. Tässä asetuksessa otetaan tämä huomioon ja kehitetään edelleen tiedonkeruun eräitä näkökohtia. Kaikki toteuttamisen edistymisen seurannassa tarvittavat tiedot, mukaan lukien tiedot ohjelmien tuloksista ja tuloksellisuudesta, toimitetaan nyt sähköisesti kahden kuukauden välein, joten avoimen datan alustaa päivitetään lähes reaaliajassa. Seurantakomiteoiden roolia ohjelmien tuloksellisuuden ja siihen vaikuttavien seikkojen valvonnassa ehdotetaan lisättäväksi. Avoimuuden varmistamiseksi seurantakomitealle toimitettavien asiakirjojen on oltava julkisesti saatavilla. Vuotuinen tuloksellisuuden tarkastelu tarjoaa kaikkien rahastojen osalta mahdollisuuden poliittiseen vuoropuheluun ohjelman toteuttamiseen ja tuloksellisuuteen liittyvistä keskeisistä kysymyksistä. Tiheän tiedonsiirron ansiosta tuloksellisuuden tarkasteluprosessia voidaan yksinkertaistaa. Koheesiopolitiikan rahastojen osalta tämä mahdollistaa luopumisen vuosikertomusasiakirjasta, sillä vuotuisessa arviointikokouksessa käsitellään viimeisimpiä tuloksia ja rajallista määrää toimitettuja laadullisia tietoja. Sekä ohjelmista vastaavien viranomaisten että tuensaajien velvollisuuksia, jotka liittyvät näkyvyyteen ja viestintään, on lisätty. Yhteisillä viestintää, avoimuutta ja näkyvyyttä koskevilla vaatimuksilla varmistetaan, että viestintätoimet ovat aiempaa johdonmukaisempia, tehokkaampia ja tuloksellisempia.

Arvioinnit tehdään 13. huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten sopimuksen 22 ja 23 kohdan mukaisesti. Sopimuksessa kolme toimielintä vahvisti, että lainsäädännön ja politiikan arvioinnin olisi oltava pohjana jatkotoimia koskevien vaihtoehtojen vaikutusten arvioinnille. Arvioinnit tehdään ohjelman indikaattorien ja tavoitteiden perusteella ja ne koskevat ohjelman vaikutuksia. Lisäksi tehdään yksityiskohtainen analyysi siitä, missä määrin ohjelma on asianmukainen, tehokas ja tuloksellinen, missä määrin se tuo EU:n lisäarvoa ja missä määrin se on johdonmukainen muiden EU:n politiikkojen kanssa. Arvioinnit kattavat kokemusperäisen tiedon, ongelmat ja mahdollisuudet parantaa toimia ja niiden vaikutuksia. V osasto: Rahoitustuki Hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella systemoidaan ja lisätään yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen, kuten kiinteämääräisten korvausten, vakioyksikkökustannusten tai kertakorvausten, käyttöä. Tällaisten vaihtoehtojen soveltamisen helpottamiseksi yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella yksinkertaistetaan sääntöjä ja laskentamenetelmiä ja otetaan käyttöön useampia käyttövalmiita vaihtoehtoja, jotka perustuvat komission koontiasetukseen. Vaihtoehto, jossa maksut suoritetaan ehtojen täyttymisen perusteella edistää myös tulossuuntautuneisuutta, sillä sen ansiosta maksut voivat perustua saavutettuihin ja varmennettuihin tuloksiin. Rahoitusvälineet ovat keskeinen täytäntöönpanomekanismi ohjelmakauden 2021–2027 investoinneille, joilla tuotetaan tuloja tai synnytetään säästöjä. Niiden käyttöä koskevia säännöksiä on virtaviivaistettu ja päivitetty paremman ja helpomman täytäntöönpanon sekä nopeamman perustamisen varmistamiseksi: ·Rahoitusvälineet otetaan paremmin huomioon ohjelmointi- ja toteuttamisprosessin alusta lähtien, ja jälkiarviointiprosessia tehostetaan sen mukaisesti. ·Hallintoviranomaisilla on samat täytäntöönpanon joustavat perusvaihtoehdot – hallintoviranomaisen vastuulla oleva hallinnointi tai hallintoviranomaisen toteuttama suora hallinnointi – mutta niihin liittyviä ehtoja on yksinkertaistettu. ·EU:n varojen yhdistämiseen sovelletaan vain yksiä sääntöjä; samanlaisiin tilanteisiin ei enää sovelleta monia erilaisia sääntöjä. ·Avustusten ja rahoitusvälineiden yhdistämiseen ehdotetaan joustavuutta. ·Tukikelpoisuussääntöjä on selkeytetty, ja hallintokustannuksia ja -palkkioita koskevia sääntöjä on yksinkertaistettu. Ne perustuvat kuitenkin edelleen tuloksellisuuteen tehokkaan hallinnon edistämiseksi. ·Maksuja koskevia sääntöjä on yksinkertaistettu huomattavasti, mutta samalla on säilytetty elintärkeä yhteys rahoitusvälineisiin tehtävien maksujen ja niitä vastaavien lopullisille vastaanottajille tehtävien maksujen välillä. ·Takaisinmaksut ja varojen uudelleenkäyttö on vain kodifioitu sujuvan ohjelmakausien välisen siirtymisen varmistamiseksi. ·Rahoitusvälineisiin ei liity erillistä lisäraportointia, sillä rahoitusvälineet liitetään samaan raportointijärjestelmään muiden rahoitusmuotojen kanssa. Lisäksi on tehty muun muassa seuraavat yksinkertaistukset: ·Eri rahastojen – ja rahoitusvälineiden ja avustusten – yhdistäminen on kodifioitu yksiin sääntöihin. ·Tuloa tuottaville investoinneille ei enää ole omia erityissääntöjä. ·Enää ei käytetä suuria hankemenettelyjä (vaan strategisia hankkeita tarkkailee seurantakomitea). ·Rahoitusta yksinkertaistetaan esimerkiksi hyödyntämällä huippuosaamismerkkiä. Hyödyttömän tukikilpailun välttämiseksi liiketoiminnan siirtämistä koskevia säännöksiä on tiukennettu. VI osasto: Hallinnointi ja valvonta

Hallinto- ja valvontajärjestelmän eri elinten tehtävät ja vastuualat esitetään aiempaa selkeämmin. Nimeämismenettelyn käynnistämistä ei edellytetä, vaan säännöksillä edistetään olemassa olevien järjestelmien säilyttämistä sekä aiempaa yksinkertaisempien sääntöjen soveltamista uusien elinten yksilöintiin. Tukikelpoisuutta koskevat vaatimukset auttavat varmistamaan, että ainoastaan laadukkaat toimet, jotka edistävät sovittujen tavoitteiden saavuttamista kustannustehokkaimmalla tavalla, valitaan tuen saajiksi. Lisäksi ehdotetaan järjestelmällisiä tarkastuksia sen selvittämiseksi, onko toimi taloudellisesti kestävä ja perustuiko sen ympäristötarkastelu viimeisimpiin vaatimuksiin. Tarkastusten ja valvonnan määrä vähenee merkittävästi. Tämä vähentää ohjelmasta vastaavien viranomaisten ja tuensaajien hallinnollista rasitetta. Edellisiin osastoihin sisältyvien tarkastustaakkaa vähentävien säännösten lisäksi tässä osastossa vähennetään rasitetta vielä seuraavilla tavoilla: ·Yhden tarkastuksen periaatteen soveltamista laajennetaan. ·Tarkastuksia vähennetään. ·Alhaisen virhetason ohjelmien osalta sovelletaan laajennettua suhteutettua järjestelmää, joka perustuu hyvin toimivaan kansalliseen järjestelmään, jossa sovelletaan vähimmäistarkastusjärjestelyjä varmuuden saamiseksi. Hanke-ehdotusten, joille on myönnetty Euroopan horisontti -ohjelman huippuosaamismerkki, ei tarvitse läpäistä toista haku- ja valintamenettelyä, jos ne ovat yhdenmukaisia ohjelman älykkään erikoistumisen strategian kanssa. Tämä vähentää sekä hallintoviranomaisten että edunsaajien rasitetta. Samalla tavoin tämä toimintatapa voitaisiin laajentaa muihin EU:n välineisiin, kuten Life+- ja Erasmus+-ohjelmiin. VI osasto – Varainhoito, tilien toimittaminen ja tarkastaminen sekä rahoitusoikaisut Vuositilinpäätösjärjestelmä säilytetään, samoin 10 prosentin pidätys välimaksuissa ilmoitetuista määristä. Maksupyynnöt esitetään neljästi vuodessa säännöllisen aikataulun mukaisesti. Tileihin, joiden saldo on nolla, ei tarvitse soveltaa vastaavaa menettelyä. Tämä jakso sisältää myös sitoumusten vapauttamista koskevat säännöt. Koska ohjelmissa on yksinkertaistamisen ansiosta helpompi vähentää viiveitä ja jotta voitaisiin edistää moitteetonta varainhoitoa ja oikea-aikaista toteuttamista, yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen sisältyy ”n + 2” -sääntö. Samasta syystä ennakkomaksujen tasoa on madallettu siten, että vuotuinen maksu on 0,5 prosenttia rahastoista suoritettavan tuen kokonaismäärästä. Tässä yhteydessä saattaa olla tarpeen tarkistaa EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKR:n ohjelmakauden 2014–2020 vuotuisia ennakkomaksujärjestelyjä määrärahojen riittävyyden varmistamiseksi. VIII osasto – Rahoitusvälineet Tässä osastossa, jota sovelletaan EAKR:ään, ESR+:aan ja koheesiorahastoon, vahvistetaan määrärahat ja alueluokkiin perustuva yhteisrahoitus. Lisäksi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus palauttaa näiden kolmen rahaston yhteisrahoitusosuudet rahoituskriisiä edeltäneelle tasolle. EU:n yhteisrahoitusosuuden nousivat näiden kolmen rahaston osalta ohjelmakaudella 2007–2013. Näin pyrittiin rahoituskriisin yhteydessä ylläpitämään olennaisia investointeja aikana, jona noudatettiin tiukkaa julkisen talouden budjettikuria. Korkeita EU:n yhteisrahoitusosuuksia ei enää tarvita, ja matalammat osuudet edistävät ”omistajuutta”. Matalammat EU:n yhteisrahoitusosuudet kasvattavat myös koheesiopolitiikan kokonaistalousarviota, kun otetaan huomioon kansalliset rahoitusosuudet. Ne lisäävät myös jäsenvaltioiden käytettävissä olevaa rahoituksen joustavuutta, sillä yhteisrahoitusosuudet voidaan ohjelma- ja toimintalinjatasolla vahvistaa joustavasti. XI osasto – Säädösvallan siirtoa koskevat säännökset sekä täytäntöönpano-, siirtymä- ja loppusäännökset Jotta voitaisiin varmistaa, että toteuttaminen aloitetaan hyvissä ajoin seuraavalla ohjelmakaudella, kaikki tarvittavat säännökset sisällytetään lainsäädäntöpakettiin (joko yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen tai rahastokohtaisiin asetuksiin). Erityisesti valtuutusten määrää on vähennetty huomattavasti, ja ne pidetään minimissä. Tämä ehkäisee viivästyksiä sekundaarilainsäädännön hyväksymisessä. Lisäksi se varmistaa säännösten sisäisen johdonmukaisuuden ja ennakoitavuuden sidosryhmien kannalta, kun kaikki sovellettavat EU-säännöt löytyvät samasta paikasta. Vaiheittain toteutettaviin toimiin sovellettavat edellytykset otetaan käyttöön tuomaan selkeyttä ja oikeusvarmuutta suhteessa niihin olosuhteisiin, joissa vaiheittaisuus on hyväksyttyä. 2018/0196 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS

Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahasto plussaa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä ja rahoitussäännöistä sekä turvapaikka- ja maahanmuuttorahastoa, sisäisen turvallisuuden rahastoa ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevista rahoitussäännöistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 177 artiklan ja 322 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 349 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)SEUT-sopimuksen 174 artiklassa määrätään, että taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi unioni pyrkii vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarten jälkeenjääneisyyttä ja että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutualueisiin, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin. SEUT-sopimuksen 175 artiklassa edellytetään, että unioni tukee näiden tavoitteiden toteuttamista toiminnallaan, jota se harjoittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston, Euroopan sosiaalirahaston, Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan investointipankin ja muiden olemassa olevien välineiden kautta. SEUT-sopimuksen 322 artikla muodostaa perustan sellaisten varainhoitosääntöjen hyväksymiselle, joissa vahvistetaan talousarvion laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen esittämistä ja tilintarkastusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, sekä sellaisten sääntöjen hyväksymiselle, joilla järjestetään taloushallinnon henkilöstön toiminnan valvonta. (2)Jotta voitaisiin edelleen kehittää sellaisten unionin rahastojen koordinoitua ja yhdenmukaistettua täytäntöönpanoa, joita toteutetaan käyttämällä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia ja joihin kuuluvat Euroopan aluekehitysrahasto, jäljempänä ’EAKR’, Euroopan sosiaalirahasto plus, jäljempänä ’ESR+’, koheesiorahasto sekä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia käyttäen Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta, jäljempänä ’EMKR’, turvapaikka- ja maahanmuuttorahastosta, jäljempänä ’AMIF’, sisäisen turvallisuuden rahastosta, jäljempänä ’ISF’, ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä, jäljempänä ’BMVI’, rahoitettavat toimenpiteet, olisi SEUT-sopimuksen 322 artiklan nojalla annettava kaikkiin näihin rahastoihin, jäljempänä ’rahastot’, sovellettavat yhteiset säännökset, joissa määritetään tarkkaan eri säännösten soveltamisalat. Lisäksi olisi annettava SEUT-sopimuksen 177 artiklan nojalla yhteiset säännökset, jotka kattavat EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKR:n politiikkakohtaiset säännöt. (3)Kuhunkin rahastoon sekä EAKR:n alaan kuuluvaan Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen (Interreg) sovellettavat erityissäännöt olisi kunkin rahaston erityisluonteen vuoksi annettava erillisissä asetuksissa, jäljempänä ’rahastokohtaiset asetukset’, joilla täydennetään tämän asetuksen säännöksiä. (4)Syrjäisimpien alueiden ja pohjoisen harvaan asuttujen alueiden olisi voitava hyötyä erityistoimenpiteistä ja lisärahoituksesta SEUT-sopimuksen 349 artiklan ja vuoden 1994 liittymissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 6 olevan 2 artiklan mukaisesti. (5)Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, 3 artiklassa ja SEUT-sopimuksen 10 artiklassa määrättyjä horisontaalisia periaatteita, myös SEU-sopimuksen 5 artiklassa vahvistettuja toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, olisi noudatettava rahastojen täytäntöönpanossa, jossa olisi otettava huomioon myös Euroopan unionin perusoikeuskirja. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi noudatettava vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevasta Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksesta johtuvia velvoitteita ja varmistettava yleissopimuksen 9 artiklassa tarkoitettu esteettömyys ja saavutettavuus noudattaen unionin lainsäädäntöä, jolla yhdenmukaistetaan tuotteiden ja palvelujen esteettömyysvaatimukset. Jäsenvaltioiden ja komission olisi pyrittävä poistamaan epätasa-arvoa, edistämään naisten ja miesten välistä tasa-arvoa ja ottamaan huomioon sukupuolinäkökohdat sekä torjumaan sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää. Rahastoista ei saa tukea toimia, joilla millään tavalla edistetään erottelua. Rahastojen tavoitteiden toteuttamisessa olisi otettava huomioon kestävä kehitys sekä se, että unioni edistää ympäristön laadun säilyttämistä, suojelua ja parantamista SEUT-sopimuksen 11 artiklan ja 191 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja saastuttaja maksaa -periaatetta noudattaen. Yrityksiä hyödyttävien toimenpiteiden olisi sisämarkkinoiden yhtenäisyyden suojaamiseksi oltava SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaan sisältyvien unionin valtiontukisääntöjen mukaisia. (6)Euroopan parlamentin ja neuvoston SEUT-sopimuksen 322 artiklan nojalla hyväksymiä horisontaalisia varainhoitosääntöjä sovelletaan tähän asetukseen. Nämä säännöt annetaan varainhoitoasetuksessa, ja niissä vahvistetaan etenkin menettely, jota käytetään vahvistettaessa talousarviota ja toteutettaessa sitä käyttämällä avustuksia, hankintoja, palkintoja sekä välillistä toteutusta, ja järjestetään taloushallinnon henkilöstön toiminnan valvonta. SEUT-sopimuksen 322 artiklan nojalla annetut säännöt koskevat myös unionin talousarvion suojaamista tilanteissa, joissa oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen jäsenvaltioissa kohdistuu yleisiä puutteita, sillä oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen on välttämätön ennakkoedellytys moitteettomalle varainhoidolle ja EU:n rahoituksen tuloksellisuudelle. (7)Jos komission on toteutettava mahdolliset jäsenvaltioihin kohdistettavat toimet määräajassa, komission olisi otettava huomioon kaikki tarvittavat tiedot ja asiakirjat ajoissa ja tehokkaasti. Jos jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ovat puutteellisia tai ne eivät vastaa tässä asetuksessa ja rahastokohtaisissa asetuksissa säädettyjä vaatimuksia, jolloin komissiolla ei ole käytössään kaikkia toimien toteuttamiseksi tarvittavia tietoja, edellä tarkoitetun määräajan kuluminen olisi keskeytettävä siihen asti, kun jäsenvaltiot täyttävät niille sääntelyssä asetetut vaatimukset. (8)Jotta rahastot voisivat edistää unionin prioriteetteja, niiden olisi keskitettävä tukensa rajalliseen määrään toimintapoliittisia tavoitteita sen mukaan, mitkä ovat niiden perussopimuksessa asetettuihin tavoitteisiin perustuvat tehtävät. AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n toimintapoliittiset tavoitteet olisi vahvistettava vastaavissa rahastokohtaisissa asetuksissa. (9)Koska on tärkeää torjua ilmastonmuutosta Pariisin sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien unionin sitoumusten ja Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti, rahastoista edistetään ilmastotoimien valtavirtaistamista ja pyrkimistä yleiseen tavoitteeseen, jonka mukaan 25 prosentilla EU:n talousarviomenoista olisi tuettava ilmastotavoitteita. (10)Osan unionin talousarviosta rahastoihin osoitettavasta rahoituksesta olisi oltava sellaista, että komissio toteuttaa sen yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) [uuden varainhoitoasetuksen numero], jäljempänä ’varainhoitoasetus’, tarkoitetussa merkityksessä. Tämän vuoksi silloin kun rahastojen täytäntöönpanossa käytetään yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia, komission ja jäsenvaltioiden olisi noudatettava varainhoitoasetuksessa säädettyjä periaatteita, kuten moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteita.

(11)Rahastojen täytäntöönpanossa keskeisessä asemassa on kumppanuusperiaate, jonka lähtökohtana on monitasoinen hallinnointi ja jolla varmistetaan kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten osallistuminen. Jotta nykyisten kumppanuusjärjestelyjen käyttöä voitaisiin jatkaa, olisi edelleen sovellettava komission delegoitua asetusta (EU) N:o 240/2014. (12)Talouspolitiikan EU-ohjausjakso muodostaa unionin tasolla kehyksen kansallisten uudistusten painopisteiden määrittämiselle ja näiden uudistusten toteuttamisen seurannalle. Jäsenvaltiot laativat omat kansalliset monivuotiset investointistrategiansa, joilla tuetaan näiden ensisijaisten uudistusten toteuttamista. Nämä strategiat olisi esitettävä yhdessä kansallisten uudistusohjelmien kanssa, jotta kansallisella ja unionin rahoituksella tuettavat ensisijaiset investointihankkeet voidaan määrittää ja koordinoida. Niillä olisi voitava myös varmistaa unionin rahoituksen johdonmukainen käyttö ja rahastoista, Euroopan investointien vakautusjärjestelystä sekä InvestEU:sta osoitettavalla rahoitustuella aikaan saatavan lisäarvon maksimointi. (13)Jäsenvaltioiden olisi päätettävä, miten kyseeseen tulevat SEUT-sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut maakohtaiset suositukset ja SEUT-sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut neuvoston suositukset, jäljempänä yhdessä ’maakohtaiset suositukset’, otetaan huomioon ohjelma-asiakirjojen laadinnassa. Jäsenvaltioiden olisi ohjelmakauden 2021–2027 aikana, jäljempänä ’ohjelmakausi’, annettava seurantakomitealle ja komissiolle säännöllisesti selvitys edistymisestään maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoa tukevien ohjelmien toteuttamisessa. Jäsenvaltioiden olisi väliarvioinnin yhteydessä otettava huomioon muun muassa tarve tehdä muutoksia ohjelmiin niiden maakohtaisten suositusten perusteella, jotka on hyväksytty tai joita on muutettu ohjelmakauden alkamisen jälkeen. (14)Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon energiaunionin hallinnosta annetun asetuksen mukaisesti laadittavien kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmiensa luonnosten sisältö sekä kyseisiä suunnitelmia koskevien unionin suositusten antamiseen johtavan prosessin tulokset laatiessaan ohjelmiaan sekä määrittäessään vähähiilisyyttä edistäviä investointeja varten tarvittavaa rahoitusta. (15)Kunkin jäsenvaltion laatiman kumppanuussopimuksen olisi oltava strateginen asiakirja, joka ohjaa ohjelmien suunnittelua koskevia neuvotteluja komission ja kyseisen jäsenvaltion välillä. Jotta voitaisiin vähentää hallinnollisia rasitteita, kumppanuussopimusten muuttamisen ei pitäisi olla tarpeen ohjelmakauden aikana. Ohjelmasuunnittelun helpottamiseksi ja ohjelma-asiakirjojen päällekkäisyyden välttämiseksi kumppanuussopimukset voidaan ottaa osaksi ohjelmaa. (16)Kullakin jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus hyödyntää joustavuutta osoittaakseen rahoitusta InvestEU:hun kyseisessä jäsenvaltiossa toteutettaviin investointeihin myönnettäviä talousarviotakauksia varten. (17)Jotta voitaisiin luoda tarvittavat edellytykset, joilla varmistetaan, että rahastoista myönnetty EU:n tuki on tehokasta ja vaikuttavaa, olisi vahvistettava joukko mahdollistavia edellytyksiä sekä tiiviit ja tyhjentävät objektiiviset perusteet kyseisten edellytysten täyttymisen arviointia varten. Kukin mahdollistava edellytys olisi kytkettävä tiettyyn erityistavoitteeseen, ja sen olisi tultava sovellettavaksi automaattisesti aina kun kyseinen erityistavoite valitaan tuen kohteeksi. Jos erityistavoitteeseen liitetyt mahdollistavat edellytykset eivät täyty, kyseiseen erityistavoitteeseen kuuluviin toimiin liittyviä menoja ei saisi sisällyttää maksatushakemuksiin. Jotta voitaisiin säilyttää suotuisa investointiympäristö, mahdollistavien edellytysten täyttymistä olisi seurattava säännöllisesti. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että tuen kohteeksi valitut toimet toteutetaan mahdollistavien ehtojen täyttymisen takaavien strategioiden ja suunnitteluasiakirjojen mukaisesti, jolloin varmistetaan myös se, että kaikki yhteisrahoitteiset toimet ovat unionin politiikkakehyksen mukaisia. (18)Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava kutakin ohjelmaa varten suoritusperusteinen kehys, joka kattaa kaikki indikaattorit, välitavoitteet ja tavoitteet, seuratakseen ja arvioidakseen ohjelman tuloksellisuutta sekä raportoidakseen siitä. (19)Jäsenvaltion olisi tehtävä väliarviointi jokaisesta EAKR:stä, ESR+:sta ja koheesiorahastosta tuetusta ohjelmasta. Väliarvioinnin olisi mahdollistettava ohjelmien kokonaisvaltainen mukauttaminen niiden tulosten perusteella ja tarjottava myös mahdollisuus ottaa huomioon uudet haasteet ja vuonna 2024 annetut ohjelmien kannalta merkitykselliset maakohtaiset suositukset. Komission olisi niin ikään vuonna 2024 arvioitava vuotta 2025 koskevan teknisen mukautuksen yhteydessä kaikkien jäsenvaltioiden osalta niitä jäsenvaltiokohtaisia kokonaismäärärahoja, jotka on osoitettu koheesiopolitiikan alaan kuuluvaan Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteeseen vuosiksi 2025, 2026 ja 2027, soveltamalla kyseisessä perussäädöksessä vahvistettua jakomenetelmää. Ohjelmia olisi mukautettava tämän arvioinnin ja väliarvioinnin tulosten perusteella tekemällä niihin vuosien 2025, 2026 ja 2027 määrärahoja koskevat muutokset. (20)Mekanismeja, joilla varmistetaan yhteys unionin rahoitustukipolitiikan ja unionin talouden ohjausjärjestelmän välillä, olisi kehitettävä edelleen antamalla komissiolle mahdollisuus ehdottaa neuvostolle, että yhtä tai useampaa ohjelmaa koskevat sitoumukset keskeytetään osittain tai kokonaan sellaisen jäsenvaltion osalta, joka ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia talouden ohjausprosessin yhteydessä. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja jäsenvaltioon kohdistettavien toimenpiteiden merkittävien taloudellisten vaikutusten vuoksi täytäntöönpanovalta olisi siirrettävä neuvostolle, jonka olisi toimittava komission ehdotuksesta. Jotta helpotettaisiin sellaisten päätösten hyväksymistä, joita tarvitaan talouden ohjausprosessiin liittyvien tuloksellisten toimien varmistamiseksi, olisi käytettävä käänteistä määräenemmistöäänestystä. (21)Olisi säädettävä ohjelmien sisältöä koskevista yhteisistä vaatimuksista siten, että samalla otetaan huomioon kunkin rahaston erityisluonne. Näitä yhteisiä vaatimuksia voidaan täydentää rahastokohtaisilla säännöillä. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) [XXX], jäljempänä ’Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva asetus’, olisi annettava erityissäännökset Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) alaan kuuluvien ohjelmien sisällöstä. (22)Jotta ohjelmat voitaisiin toteuttaa mahdollisimman joustavasti ja jotta hallinnollisia rasitteita voitaisiin vähentää, varoja olisi oltava mahdollista siirtää tietyissä rajoissa saman ohjelman eri toimintalinjojen välillä ilman, että tätä varten tarvitaan ohjelmaa muuttava komission päätös. Komissiolle olisi toimitettava tarkistetut rahoitustaulukot sen varmistamiseksi, että kunkin toimintalinjan määrärahoja koskevat tiedot ovat ajan tasalla. (23)Sellaisten investointien, jotka toteutetaan käyttämällä alueellisia välineitä, kuten yhdennettyjä alueellisia investointeja, yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä tai muita Eurooppa lähempänä kansalaisia -tavoitteen alaan kuuluvia alueellisia välineitä, joilla tuetaan jäsenvaltioiden EAKR:n alaan kuuluvia investointeja varten suunnittelemia aloitteita, olisi yhdennettyyn alueelliseen kehitykseen perustuvan lähestymistavan vahvistamiseksi pohjauduttava alueellisiin ja paikallisiin kehitysstrategioihin. Jäsenvaltioiden suunnittelemia yhdennettyjä alueellisia investointeja ja alueellisia välineitä varten olisi vahvistettava alueellisten strategioiden sisältöä koskevat vähimmäisvaatimukset. Alueellisten strategioiden laatimisen ja hyväksymisen olisi oltava asianomaisten viranomaisten tai elinten vastuulla. Sen varmistamiseksi, että asianomaiset viranomaiset tai elimet osallistuvat alueellisten strategioiden toteuttamiseen, niiden olisi oltava vastuussa tuettavien toimien valinnasta tai osallistuttava siihen. (24)Yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä on tarpeen vahvistaa ja helpottaa paikallistason voimavarojen paremmaksi hyödyntämiseksi. Tällaisessa kehittämisessä olisi otettava huomioon paikalliset tarpeet ja voimavarat sekä kulloisetkin sosiokulttuuriset ominaispiirteet, ja sen avulla olisi saatava aikaan rakennemuutoksia, luotava paikallisia valmiuksia sekä kannustettava innovointiin. Rahastojen välistä tiivistä yhteistyötä ja niiden yhdennettyä hyödyntämistä olisi lisättävä paikallisten kehittämisstrategioiden toteuttamiseksi. Keskeisenä periaatteena on, että paikallisyhteisön etuja edustavien paikallisten toimintaryhmien olisi oltava vastuussa yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä koskevien strategioiden suunnittelusta ja toteuttamisesta. Jotta voitaisiin helpottaa tuen myöntämistä koordinoidusti eri rahastoista yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä koskevia strategioita varten ja näiden strategioiden toteuttamista, olisi helpotettava päärahastoon perustuvan lähestymistavan käyttöä. (25)Jäsenvaltion aloitteesta annettava tekninen tuki olisi hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi toteutettava ohjelman täytäntöönpanossa saavutettuun edistykseen perustuvana kiinteämääräisenä tukena. Tällaista teknistä tukea voidaan täydentää hallinnollisten valmiuksien kehittämistä koskevilla kohdennetuilla toimenpiteillä käyttämällä kustannuksiin perustumatonta rahoitusta. Toimista ja suoritteista sekä niitä vastaavista unionin suorittamista maksuista voidaan sopia etenemissuunnitelmassa, ja maksut voidaan suorittaa kentällä aikaan saatujen tulosten perusteella. (26)On aiheellista selventää, että silloin kun jäsenvaltio ehdottaa komissiolle, että jotakin ohjelman toimintalinjaa tai sen osaa tuetaan kustannuksiin perustumattomalla rahoitusjärjestelyllä, sovittujen toimien, suoritteiden ja edellytysten olisi oltava yhteydessä kyseisessä jäsenvaltiossa tai kyseisellä alueella toteutettaviin konkreettisiin investointeihin, jotka kuuluvat yhteistyössä hallinnoitavien ohjelmien piiriin. (27)Jäsenvaltion olisi perustettava seurantakomiteoita tarkastellakseen ohjelmien tuloksellisuutta. EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston vuotuiset täytäntöönpanokertomukset olisi korvattava vuotuisella jäsennellyllä politiikkavuoropuhelulla, joka perustuu jäsenvaltion ohjelman toteuttamisesta toimittamiin uusimpiin tietoihin. (28)Paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 22 ja 23 kohdan nojalla rahastoja on arvioitava erityisten seurantavaatimusten mukaisesti kerättyjen tietojen perusteella välttäen kuitenkin ylisääntelyä ja varsinkin jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta. Näihin vaatimuksiin voidaan tarvittaessa sisällyttää mitattavissa olevia indikaattoreita, joiden perusteella kerätään näyttöä rahastojen käytännön vaikutuksista. (29)Sen varmistamiseksi, että ohjelmien toteuttamisesta on saatavilla kattavaa ajantasaista tietoa, kvantitatiivisten tietojen sähköisen raportoinnin raportointiväliä olisi lyhennettävä. (30)Komission olisi tulevan ohjelmakauden ohjelmien ja toimien valmistelua helpottaakseen tehtävä rahastoista väliarviointi. Komission olisi ohjelmakauden lopussa tehtävä rahastoista jälkiarvioinnit, joissa olisi keskityttävä rahastojen vaikutuksiin.

(31)Jäsenvaltioissa olevien ohjelmaviranomaisten, tuensaajien ja sidosryhmien olisi tehtävä tunnetuksi unionin rahoituksella aikaan saatuja tuloksia ja tiedotettava niistä yleisölle. Avoimuuteen, viestintään ja näkyvyyteen liittyvät toimet ovat välttämättömiä unionin toiminnan näkyvyydelle kentällä, ja tällaisten toimien olisi perustuttava paikkansapitäviin ja ajantasaisiin tietoihin. Jotta nämä vaatimukset voitaisiin panna täytäntöön, ohjelmaviranomaisten ja komission olisi voitava soveltaa korjaavia toimenpiteitä, jos vaatimuksia ei noudateta. (32)Hallintoviranomaisten olisi julkaistava jäsenneltyjä tietoja valituista toimista ja tuensaajista sen ohjelman verkkosivustolla, josta tukea on myönnetty, ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 mukaiset henkilötietojen suojaa koskevat tietosuojavaatimukset. (33)Rahastojen käytön yksinkertaistamiseksi ja virheriskin vähentämiseksi on aiheellista määritellä sekä unionin jäsenvaltioille myöntämän rahoitusosuuden muodot että jäsenvaltioiden tuensaajille myöntämän tuen muodot. (34)Kun on kyse tuensaajille myönnettävistä avustuksista, jäsenvaltioiden olisi lisättävä yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä. Kynnysarvo, joka määrää, milloin yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttö on pakollista, olisi kytkettävä toimen kokonaiskustannuksiin, jotta voidaan varmistaa, että kaikkia kynnysarvon alle jääviä toimia kohdellaan samalla tavalla siitä riippumatta, onko kyseessä julkinen vai yksityinen tuki. (35)Jotta kiinteitä määriä voitaisiin soveltaa viipymättä, kaikkia sellaisia jäsenvaltioiden kaudella 2014–2020 vahvistamia kiinteitä määriä, jotka perustuvat oikeudenmukaiseen, tasapuoliseen ja todennettavissa olevaan laskentamenetelmään, olisi sovellettava tämän asetuksen mukaisesti tuettaviin vastaavanlaisiin toimiin ilman, että tämä edellyttää uutta laskentamenetelmää. (36)Jotta yhteisrahoitettujen ympäristöinvestointien toteuttamista voitaisiin tukea parhaalla mahdollisella tavalla, olisi huolehdittava synergiasta Life-ohjelmaan kuuluvien ympäristö- ja ilmastotoimien kanssa, erityisesti Life-ohjelman strategisten integroitujen hankkeiden ja strategisten luontohankkeiden avulla. (37)Oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi on aiheellista määritellä tämän asetuksen mukaisesti rahastoista tuettuihin toimiin liittyvien menojen tai kustannusten tukikelpoisuusaika ja rajoittaa jo päätökseen saatettujen toimien tukea. Lisäksi olisi selvennettävä päivämäärää, josta lähtien menot ovat kelpoisia rahastojen tukeen silloin, kun on kyse uusien ohjelmien tai ohjelmiin tehtävien muutosten hyväksymisestä, mukaan lukien poikkeuksellinen mahdollisuus pidentää tukikelpoisuusaikaa luonnonkatastrofin alkamisajankohtaan tapauksissa, joissa varoja tarvitaan nopeasti käyttöön tällaiseen katastrofiin reagoimiseksi. (38)Rahastojen toiminnan tehokkuuden, oikeudenmukaisuuden ja kestävän vaikutuksen varmistamiseksi olisi annettava säännökset, joilla taataan infrastruktuureihin tehtävien ja tuotannollisten investointien pitkäaikaisuus ja estetään rahastojen käyttö perusteettoman edun tuottamiseen. Hallintoviranomaisten olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, etteivät ne toimia valitessaan tue toiminnan uudelleensijoittamista, ja käsiteltävä sääntöjenvastaisina summia, jotka on maksettu sellaisiin toimiin, jotka eivät täytä pitkäaikaisuuden vaatimusta. (39)Täydentävyyden parantamiseksi ja täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi koheesiorahastosta ja EAKR:stä annettava tuki olisi voitava yhdistää ESR+:n tuen kanssa Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen alaan kuuluvissa yhteisissä ohjelmissa. (40)Jotta kokonaan tai osittain unionin talousarviosta rahoitettavista investoinneista saataisiin mahdollisimman paljon lisäarvoa, olisi pyrittävä saamaan aikaan synergiaa etenkin rahastojen ja suoraan hallinnoitavien välineiden, kuten uudistusten toteuttamisen tukivälineen, välillä. Näiden synergioiden olisi perustuttava keskeisiin mekanismeihin, toisin sanoen siihen, että hyväksytään Euroopan horisontti -ohjelman tukikelpoisia kustannuksia varten määritettyjen kiinteiden määrien soveltaminen samankaltaisen toimen tapauksessa, sekä siihen, että tarjotaan mahdollisuus yhdistää samaan toimeen rahoitusta unionin eri välineistä, kunhan vältetään rahoituksen päällekkäisyys. Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi annettava säännöt rahastoista myönnettävää täydentävää rahoitusta varten. (41)Rahoitusvälineistä ei saisi tukea jälleenrahoitustoimia, kuten sellaisia investointeja koskevien voimassa olevien lainasopimusten tai muiden rahoitusjärjestelyjen korvaamista, jotka on investointipäätöksen tekopäivänä saatettu jo fyysisesti päätökseen tai otettu kaikilta osin käyttöön, vaan niistä olisi tuettava kulloinkin kyseeseen tulevien toimintapoliittisten tavoitteiden mukaisia uusia investointeja. (42)Päätös tukitoimenpiteiden rahoittamisesta käyttämällä rahoitusvälineitä olisi tehtävä ennakkoanalyysin perusteella. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava ne pakolliset osatekijät, jotka ennakkoarviointien on vähintään sisällettävä, ja annettava jäsenvaltioille mahdollisuus hyödyntää kautta 2014–2020 varten tehtyä ennakkoarviointia tarvittaessa päivitettynä, jotta voitaisiin välttää hallinnolliset rasitteet ja rahoitusvälineiden perustamiseen liittyvät viivästykset. (43)Jotta voitaisiin helpottaa sellaisten rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa, joiden yhteydessä on tarkoitus myöntää täydentävää tukea avustuksina, rahoitusvälineitä koskevia sääntöjä voidaan soveltaa tällaiseen yhdistelmään yksittäisessä rahoitusvälinetoimessa. Olisi vahvistettava erityisehtoja, joilla estetään kaksinkertainen rahoitus tällaisissa tapauksissa. (44)Hallintoviranomaisilla olisi kohdealueiden erityistarpeiden huomioon ottamiseksi oltava mahdollisuus päättää rahoitusvälineiden tarkoituksenmukaisimmista täytäntöönpanovaihtoehdoista; niiden on tällöin kaikilta osin noudatettava valtiontukea ja julkisia hankintoja koskevia sovellettavia sääntöjä, joita on jo selvennetty ohjelmakaudella 2014–2020. (45)Yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin periaatteen ja sääntöjen mukaisesti jäsenvaltioiden ja komission olisi oltava vastuussa ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta sekä annettava takeet siitä, että rahastojen varat on käytetty laillisesti ja sääntöjenmukaisesti. Koska jäsenvaltioiden olisi oltava ensisijaisessa vastuussa ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta ja varmistettava, että rahastoista tuetut toimet ovat sovellettavan lain mukaisia, tähän liittyvät jäsenvaltioiden velvollisuudet olisi määriteltävä. Lisäksi olisi määriteltävä tähän liittyvät komission valtuudet ja vastuut. (46)Jotta ohjelmien toteuttamisen aloittamista voitaisiin nopeuttaa, edellisen ohjelmakauden toteutusjärjestelyjen käytön jatkamista olisi helpotettava. Edellistä ohjelmakautta varten perustetun tietokonejärjestelmän käyttöä olisi jatkettava, tarvittaessa mukautettuna, jollei uusi teknologia ole tarpeen. (47)Ohjelman hallinnointitoimintojen sujuvoittamiseksi kirjanpitotoiminnot olisi edelleen voitava sisällyttää hallintoviranomaisen toimintoihin ohjelmissa, joita tuetaan AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä, ja tämä vaihtoehto olisi tarjottava myös muille rahastoille. (48)Koska hallintoviranomaisella on päävastuu rahastojen tehokkaasta ja vaikuttavasta täytäntöönpanosta ja sillä on tämän vuoksi useita toimintoja, sen toiminnot, jotka liittyvät hankkeiden valintaan, ohjelmien hallinnointiin ja seurantakomitealle annettavaan tukeen, olisi määriteltävä yksityiskohtaisesti. Valittujen toimien olisi oltava horisontaalisten periaatteiden mukaisia. (49)Jotta rahastojen ja suoraan hallinnoitavien välineiden välillä saataisiin aikaan mahdollisimman paljon synergiaa, olisi helpotettava tuen myöntämistä toimiin, jotka ovat jo saaneet huippuosaamismerkin (Seal of Excellence). (50) Jotta voitaisiin varmistaa asianmukainen tasapaino rahastojen tehokkaan ja vaikuttavan täytäntöönpanon ja siihen liittyvien hallinnollisten kustannusten ja rasitteiden välillä, hallinnollisten tarkastusten toimittamisvälien, alan ja kattavuuden olisi perustuttava riskinarviointiin, jossa otetaan huomioon muun muassa seuraavat seikat: toteutettavien toimien tyyppi, tuensaajat sekä aikaisemmissa hallinnollisissa ja muissa tarkastuksissa havaittu riskitaso.

(51)Tarkastusviranomaisen olisi toimitettava tarkastukset ja varmistettava, että komissiolle toimitettu tarkastuslausunto on luotettava. Tarkastuslausunnon olisi annettava komissiolle varmuus kolmesta seikasta, jotka ovat ilmoitettujen menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus, hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokas toiminta sekä tilien täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus. (52)Tarkastusvaatimuksia olisi voitava lieventää, jos on saatu varmuus siitä, että ohjelma on toiminut tehokkaasti viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana, koska tämä osoittaa, että rahastoja on pantu täytäntöön vaikuttavasti ja tehokkaasti pidemmällä aikavälillä. (53)Tuensaajille aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden ja hallintokustannusten vähentämiseksi olisi annettava säännökset yhden tarkastuksen periaatteen käytännön soveltamisesta rahastojen tapauksessa. (54)Varainhoidon parantamiseksi olisi säädettävä yksinkertaistetusta ennakkomaksujärjestelmästä. Ennakkomaksujärjestelmällä olisi varmistettava, että jäsenvaltiolla on varat, jotka se tarvitsee myöntääkseen tukea tuensaajille ohjelman toteuttamisen aloittamisesta alkaen. (55)Jäsenvaltioille ja komissiolle aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi olisi vahvistettava pakollinen aikataulu neljännesvuosittaisia maksatushakemuksia varten. Komission maksuista olisi edelleen pidätettävä 10 prosenttia tilityksen mukaisen vuotuisen loppumaksun suoritusajankohtaan asti, jolloin komissio pystyy päättelemään, että tilit ovat täydelliset, oikeelliset ja totuudenmukaiset. (56)Jotta voitaisiin vähentää hallinnollisia rasitteita, tilien vuotuista hyväksymismenettelyä olisi yksinkertaistettava ottamalla käyttöön yksinkertaisemmat maksu- ja takaisinperintäjärjestelyt silloin kun komission ja jäsenvaltion välillä ei ole tileistä erimielisyyttä. (57)Jäsenvaltioiden ja komission tasolla olisi otettava käyttöön ja toteutettava oikeasuhteisia toimenpiteitä unionin taloudellisten etujen ja talousarvion suojaamiseksi. Komission olisi voitava keskeyttää maksuajan kuluminen, keskeyttää välimaksut ja tehdä rahoitusoikaisuja silloin kun näiden toimenpiteiden toteuttamiselle asetut edellytykset täyttyvät. Komission olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta ottamalla huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne, vakavuus ja toistuvuus sekä niiden taloudelliset vaikutukset unionin talousarvioon. (58)Jäsenvaltioiden olisi lisäksi ehkäistävä sääntöjenvastaisuuksia, joihin kuuluvat myös tuensaajien tekemät petokset, sekä havaittava ja käsiteltävä ne tehokkaasti. Erityisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja asetusten (Euratom, EY) N:o 2988/95 ja (Euratom, EY) N:o 2185/96 nojalla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä hallinnollisia tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO) voi tutkia petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, sekä nostaa niistä syytteen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki unionin rahoitusta saavat henkilöt ja yhteisöt toimivat täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myöntävät komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF), Euroopan syyttäjänvirastolle (EPPO) ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle tarvittavat valtuudet ja varmistavat, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle havaitsemistaan sääntöjenvastaisuuksista, petokset mukaan luettuina, ja niiden johdosta toteutetuista jatkotoimenpiteistä sekä OLAFin tutkimusten jatkotoimenpiteistä. (59)Rahoituskurin edistämiseksi on aiheellista säätää talousarviositoumusten vapauttamisjärjestelyistä ohjelmatasolla. (60)SEUT-sopimuksessa vahvistettujen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteesta olisi tuettava kaikkia alueita. Jotta tukea voitaisiin antaa tasapainoisesti ja asteittaisesti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tason mukaan, tähän tavoitteeseen osoitetut EAKR:n ja ESR+:n määrärahat olisi kohdennettava käyttämällä jakoperustetta, jonka pääasiallisena perusteena on bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden. Jäsenvaltioille, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on vähemmän kuin 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi myönnettävä rahoitusta koheesiorahastosta osana Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitetta. (61)Rahastoista myönnettävään tukeen kelpoisten alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Alueiden määrittelyn olisi tämän vuoksi perustuttava unionin tasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) N:o 868/2014, mukaiseen yhteiseen alueluokitusjärjestelmään. (62)Asianmukaisen rahoituskehyksen laatimiseksi EAKR:ää, ESR+:aa ja koheesiorahastoa varten komission olisi vahvistettava Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteeseen käytettävissä olevien määrärahojen vuosijakauma jäsenvaltioittain ja luettelo tukikelpoisista alueista sekä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) määrärahat. Koska jäsenvaltioiden kansalliset määrärahat olisi määritettävä vuonna 2018 käytettävissä olevien tilastojen ja ennusteiden perusteella ja koska ennusteisiin liittyy epävarmuutta, komission olisi arvioitava uudelleen kaikkien jäsenvaltioiden kokonaismäärärahoja vuonna 2024 arviointiajankohtana saatavilla olevien uusimpien tilastojen perusteella ja, jos kumulatiivinen poikkeama on enemmän kuin +/– 5 prosenttia, mukautettava kyseisiä määrärahoja vuosien 2025–2027 osalta, jotta väliarvioinnin ja teknisen mukautuksen tulokset voidaan ottaa huomioon ohjelmaan tehtävissä muutoksissa samanaikaisesti. (63)Asetuksen (EU) [Verkkojen Eurooppa -välineestä annettu uusi asetus] mukaisia Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevia hankkeita rahoitetaan edelleen koheesiorahastosta käyttämällä sekä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia että Verkkojen Eurooppa -välineen tapauksessa suoraa hallinnointia. Ohjelmakaudella 2014–2020 tuloksekkaasti sovelletun lähestymistavan mukaisesti koheesiorahastosta olisi siirrettävä 10 000 000 000 euroa Verkkojen Eurooppa -välineeseen tätä tarkoitusta varten. (64)EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston määrärahoista olisi osoitettava tietty määrä eurooppalaiseen kaupunkialoitteeseen, jota olisi toteutettava käyttämällä joko suoraa tai välillistä hallinnointia. (65)Jotta varmistettaisiin määrärahojen asianmukainen jakautuminen alueluokittain, jäsenvaltioille vähemmän kehittyneitä alueita, siirtymäalueita ja kehittyneempiä alueita varten osoitettuja kokonaismäärärahoja ei periaatteessa pitäisi voida siirtää alueluokkien välillä. Jotta voitaisiin kuitenkin ottaa huomioon jäsenvaltioiden tarve vastata erityishaasteisiin, jäsenvaltioiden olisi voitava pyytää, että niille kehittyneempiä alueita tai siirtymäalueita varten osoitetuista määrärahoista siirretään määrärahoja vähemmän kehittyneille alueille, ja niiden olisi perusteltava tämä pyyntö. Sen varmistamiseksi, että vähemmän kehittyneitä alueita varten on riittävästi määrärahoja, olisi vahvistettava enimmäismäärä, joka voidaan siirtää kehittyneemmille alueille tai siirtymäalueille. Määrärahoja ei pitäisi voida siirtää tavoitteiden välillä. (66)Ottaen huomioon Irlannin saarella vallitseva ainutlaatuinen ja erityinen tilanne ja jotta voitaisiin tukea pitkänperjantain sopimuksen mukaista pohjoisen ja etelän välistä yhteistyötä, uudella rajatylittävällä ’PEACE PLUS’ -ohjelmalla olisi jatkettava ja kehitettävä Pohjois-Irlannin ja Irlannin rajakreivikuntien välisten aikaisempien ohjelmien eli PEACE-ohjelman ja INTERREG-ohjelman työtä. Ohjelman tärkeän käytännön merkityksen vuoksi sille olisi osoitettava erityismääräraha, jotta voitaisiin jatkaa rauhaan ja sovintoon liittyvien toimien tukemista, ja lisäksi Irlannille osoitetuista Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) määrärahoista olisi osoitettava ohjelmaan asianmukainen osuus. (67)Koheesiopolitiikan alalla on tarpeen vahvistaa yhteisrahoituksen enimmäisosuudet alueluokittain, jotta voidaan taata yhteisrahoitusperiaatteen noudattaminen varmistamalla, että julkisen tai yksityisen kansallisen tuen määrä on asianmukainen. Näiden enimmäisosuuksien olisi perustuttava alueiden taloudellisen kehityksen tasoon, jota mitataan suhteuttamalla alueen asukasta kohti laskettu BKT 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvoon. (68)Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten osien täydentämiseksi ja muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä seuraavien tämän asetuksen tiettyihin liitteisiin sisältyvien seikkojen muuttamiseksi: tukitoimityyppien kokonaisuudet ja koodit, kumppanuussopimusten ja ohjelmien mallit, tietojen siirtämisessä käytettävät mallit, unionin tunnuksen käyttö, rahoitussopimusten ja strategia-asiakirjojen osat, jäljitysketjun osat, sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän osat, hallinnointi- ja valvontajärjestelmän kuvauksen malli, johdon vahvistuslausuman malli, tarkastuslausunnon malli, vuotuisen valvontakertomuksen malli, tarkastusstrategian malli, maksatushakemuksen malli ja tilityksen malli sekä rahoitusoikaisujen tason määrittäminen. (69)Lisäksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat ilmoitettavien sääntöjenvastaisuuksien määrittämisessä käytettäviä perusteita, kaikkiin jäsenvaltioihin sovellettavia yksikkökustannusten, kertakorvausten ja kiinteämääräisen rahoituksen sekä kustannuksiin perustumattoman rahoituksen määritelmiä ja vakioitujen ja yleisesti saatavilla olevien otantamenetelmien vahvistamista. (70)On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(71)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset kumppanuussopimusten hyväksymistä, ohjelmien hyväksymistä tai muuttamista sekä rahoitusoikaisujen soveltamista varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Sääntöjenvastaisuuksista ilmoitettaessa käytettävään malliin, sähköiseen järjestelmään kirjattaviin ja siinä säilytettäviin tietoihin ja lopullisen tuloksellisuuskertomuksen malliin liittyvää täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Vaikka nämä säädökset ovat luonteeltaan yleisiä, olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä, koska niissä säädetään ainoastaan teknisistä kysymyksistä, lomakkeista ja malleista. EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston määrärahojen jakauman vahvistamiseen liittyvä täytäntöönpanovalta olisi hyväksyttävä ilman komiteamenettelyä, koska kyse on ainoastaan jo määriteltyjen laskentamenetelmien soveltamisesta. (72)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1303/2013 ja kaikkia muita ohjelmakautta 2014–2020 koskevia säädöksiä olisi edelleen sovellettava sellaisiin ohjelmiin ja toimiin, joita tuetaan tämän asetuksen kattamista rahastoista edellä mainitulla ohjelmakaudella. Koska asetuksen (EU) N:o 1303/2013 täytäntöönpanokauden odotetaan ulottuvan tämän asetuksen kattamalle ohjelmakaudelle ja jotta voitaisiin varmistaa tiettyjen kyseisen asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen toimien toteutuksen jatkuvuus, olisi annettava säännökset toimien vaiheistamisesta. Vaiheittain toteutettavan toimen kukin yksittäinen vaihe, joka palvelee samaa kokonaistavoitetta, olisi toteutettava sen ohjelmakauden sääntöjen mukaisesti, jolla sitä rahoitetaan. (73)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen sekä yhteisten rahoitussääntöjen antaminen sellaista unionin talousarvion osaa varten, joka toteutetaan käyttäen yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia, kun otetaan huomioon toisaalta eri alueiden välisten kehityserojen suuruus ja muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyys sekä jäsenvaltioiden ja alueiden rahoitusvarojen rajallisuus ja toisaalta sellaisen yhtenäisen täytäntöönpanokehyksen tarve, joka kattaa useita yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia käyttäen täytäntöönpantavia unionin rahastoja. Koska edellä mainitut tavoitteet voidaan sen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä SEU-sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, (74)Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I osasto

Tavoitteet ja tukea koskevat yleiset säännöt I LUKU

Kohde ja määritelmät 1 artikla

Kohde ja soveltamisala 1.Tässä asetuksessa vahvistetaan: a)varainhoitoa koskevat säännökset Euroopan aluekehitysrahaston, jäljempänä ’EAKR’, Euroopan sosiaalirahasto plussan, jäljempänä ’ESR+’, koheesiorahaston, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston, jäljempänä ’EMKR’, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston, jäljempänä ’AMIF’, sisäisen turvallisuuden rahaston, jäljempänä ’ISF’, ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen, jäljempänä ’BMVI’, jäljempänä yhdessä ’rahastot’, osalta; b)EAKR:ään, ESR+:aan, koheesiorahastoon ja EMKR:ään sovellettavat yhteiset säännökset. 2.Tätä asetusta ei sovelleta ESR+:n työllisyyden ja sosiaalisen innovoinnin toimintalohkoon eikä terveysalan toimintalohkoon eikä EMKR:n, AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n suoraan tai välilliseen hallinnointiin lukuun ottamatta komission aloitteesta annettavaa teknistä apua. 3.Asetuksen 4 ja 10 artiklaa, II osaston III lukua, III osaston II lukua ja VIII osastoa ei sovelleta AMIF:ään, ISF:ään eikä BMVI:hin. 4.Asetuksen VIII osastoa ei sovelleta EMKR:ään. 5.Asetuksen II luvun 11 artiklaa ja II osaston III luvun 15 artiklaa, III osaston I lukua, I luvun 33–36 artiklaa ja 38 artiklan 1–4 kohtaa, II luvun 39 artiklaa, IV osaston III luvun 45 artiklaa, II luvun 67, 71, 73 ja 74 artiklaa ja VI osaston III lukua ei sovelleta Interreg-ohjelmiin. 6.Jäljempänä luetelluissa rahastokohtaisissa asetuksissa voidaan antaa tätä asetusta täydentäviä sääntöjä, jotka eivät saa olla ristiriidassa tämän asetuksen kanssa. Jos on epäselvää, sovelletaanko tätä asetusta vai rahastokohtaisia asetuksia, sovelletaan tätä asetusta: a)Asetus (EU) [...] (EAKR- ja koheesiorahastoasetus); b)Asetus (EU) [...] (ESR+-asetus); c)Asetus (EU) N:o [...] (Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva asetus); d)Asetus (EU) [...] (EMKR-asetus);

e)Asetus (EU) [...] (AMIF-asetus); f)Asetus (EU) [...] (ISF-asetus); g)Asetus (EU) [...] (BMVI-asetus); 2 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan (1)SEUT-sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetuilla ’aiheellisilla maakohtaisilla suosituksilla’ sellaisiin rakenteellisiin haasteisiin liittyviä suosituksia, joihin on tarkoituksenmukaista vastata sellaisten monivuotisten investointien avulla, jotka kuuluvat suoraan rahastokohtaisissa asetuksissa säädettyyn rahastojen soveltamisalaan, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) [energiaunionin hallintoa koskevan uuden asetuksen numero] [XX] artiklan mukaisesti annettuja aiheellisia suosituksia; (2)’sovellettavalla lainsäädännöllä’ unionin oikeutta ja sen soveltamiseen liittyvää kansallista lainsäädäntöä; (3)’toimella’ a)hanketta, sopimusta, toimintaa tai hankeryhmää, jotka on valittu asianomaisten ohjelmien perusteella; b)kun kyseessä ovat rahoitusvälineet, ohjelmasta rahoitusvälineeseen osoitettavaa rahoitusosuutta ja rahoitusvälineestä tämän jälkeen lopullisille vastaanottajille myönnettyä rahoitustukea; (4)’strategisesti tärkeillä toimilla’ toimia, jotka ovat avainasemassa ohjelman tavoitteiden saavuttamisen kannalta ja joihin sovelletaan erityisiä valvonta- ja viestintätoimenpiteitä; (5)’toimintalinjalla’ AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n yhteydessä erityistavoitetta; EMKR:n yhteydessä sillä tarkoitetaan EMKR-asetuksen liitteessä III olevassa taulukossa tarkoitettua tuen kohteiden tyyppiä; (6)’erityistavoitteella’ EMKR:n yhteydessä EMKR-asetuksen liitteessä III olevassa taulukossa tarkoitettua tuen kohdetta; (7)’välittävällä elimellä’ julkis- tai yksityisoikeudellista elintä, joka toimii hallintoviranomaisen alaisuudessa tai joka hoitaa tehtäviä tällaisen viranomaisen puolesta; (8)’tuensaajalla’ a)julkis- tai yksityisoikeudellista elintä, yhteisöä riippumatta siitä, onko se oikeushenkilö, tai luonnollista henkilöä, joka on vastuussa toimien käynnistämisestä tai sekä toimien aloittamisesta että niiden täytäntöönpanosta; b)kun kyseessä on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimen käynnistävää julkisoikeudellista elintä tai toimen täytäntöönpanoon valittua yksityistä kumppania; c)kun kyseessä on valtiontukijärjestelmä, yritystä, joka saa tuen; d)kun kyseessä on rahoitusväline, elintä, joka toteuttaa holdingrahastoa, tai jos holdingyhtiötä ei ole, elintä, joka toteuttaa erityisrahastoa, tai jos rahoitusvälinettä hallinnoi hallintoviranomainen, hallintoviranomaista; (9)’pienhankerahastolla’ Interreg-ohjelman toimea, jolla valitaan ja pannaan täytäntöön hankkeet, joiden taloudellinen merkitys on pieni;

(10)’tavoitteella’ ennalta sovittua arvoa, joka on saavutettava ohjelmakauden lopussa tiettyyn erityistavoitteeseen sisältyvän indikaattorin osalta; (11)’välitavoitteella’ tavoitearvoa, joka on saavutettava tietyllä hetkellä ohjelmakauden aikana tiettyyn erityistavoitteeseen sisältyvän indikaattorin osalta; (12)’tuotosindikaattorilla’ indikaattoria, jolla mitataan tukitoimen erityisiä suoritteita; (13)’tulosindikaattorilla’ indikaattoria, jolla mitataan tuettujen toimenpiteiden lyhyen aikavälin vaikutuksia, erityisesti välittömien kohteiden, kohdeväestön tai infrastruktuurin käyttäjien kannalta; (14)’julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimella’ julkisten elinten ja yksityisen sektorin kumppanuuden mukaisesti ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevaa sopimusta noudattaen täytäntöönpantua toimea, jolla pyritään tarjoamaan julkisia palveluja riskinjaon, yksityisen sektorin asiantuntemuksen yhteen kokoamisen tai pääoman lisälähteiden kautta; (15)’rahoitusvälineellä’ rakennetta, jonka kautta rahoitustuotteita tarjotaan; (16)’rahoitustuotteella’ asetuksen (EU, Euratom) [...] (’varainhoitoasetus’) 2 artiklassa määriteltyjä oman pääoman ehtoisia tai oman pääoman luonteisia sijoituksia, lainoja ja vakuuksia; (17)’lopullisella vastaanottajalla’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka saa rahastoista tukea pienhankerahaston tuensaajan välityksellä tai rahoitusvälineestä; (18)’ohjelmasta osoitettavalla rahoitusosuudella’ tukea rahastoista ja tarvittaessa rahoitusvälineeseen osoitettavaa kansallista julkista ja yksityistä yhteisrahoitusta; (19)’rahoitusvälineen täytäntöönpanosta vastaavalla elimellä’ julkis- tai yksityisoikeudellista elintä, joka hoitaa holdingrahastoon tai erityisrahastoon liittyviä tehtäviä; (20)’holdingrahastolla’ hallintoviranomaisen yhtä tai useampaa ohjelmaa varten perustamaa rahastoa, jolla pannaan täytäntöön rahoitusvälineitä yhden tai useamman erityisrahaston kautta; (21)’erityisrahastolla’ hallintoviranomaisen tai holdingrahaston perustamaa rahastoa, joka tarjoaa rahoitustuotteita tuen lopullisille vastaanottajille; (22)’vipuvaikutuksella’ lopullisille vastaanottajille myönnetyn, takaisin maksettavan rahoituksen määrää jaettuna rahastojen rahoitusosuudella; (23)’kerrannaissuhteella’ vakuusvälineiden yhteydessä suhdetta, joka vallitsee perustana olevien maksettujen uusien lainojen, oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten arvon ja sen ohjelman rahoitusosuuksien määrän välillä, jolla vakuussopimuksissa sovitun mukaisesti katetaan näiden uusien lainojen, oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten odotettavissa olevat ja odottamattomat tappiot; (24)’hallintokustannuksilla’ rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta aiheutuneita suoria tai välillisiä kustannuksia, jotka korvataan tositteita vastaan; (25)’hallintomaksuilla’ suoritettujen palvelujen hintaa, joka on määritetty hallintoviranomaisen ja holdingrahaston tai erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen välisessä rahoitussopimuksessa; ja tarvittaessa holdingrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen ja erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen välisessä rahoitussopimuksessa; (26)’siirtämisellä’ saman tai samankaltaisen toiminnan tai sen osan siirtämistä tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti annetun komission asetuksen (EU) N:o 651/2014 2 artiklan 61a kohdan mukaisesti; (27)’julkisella rahoitusosuudella’ toimiin osoitettavaa rahoitusosuutta, joka on peräisin kansallisten tai alue- tai paikallisviranomaisten talousarviovaroista tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 mukaisesti perustettujen eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymien (EAYY) talousarviovaroista taikka rahastoja varten varatuista unionin talousarviovaroista tai julkisoikeudellisten yhteisöjen taikka viranomaisten tai julkisoikeudellisten yhteisöjen muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista, ja joihin voi ESR+:n ohjelmien tai toimintalinjojen yhteisrahoitusosuuden määrittämiseksi kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä antamia varoja; (28)’tilivuodella’ 1 päivänä heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta seuraavana vuonna päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta ohjelmakauden ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2022 päättyvää jaksoa, ja viimeistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan 1 päivänä heinäkuuta 2029 alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2030 päättyvää jaksoa; (29)’sääntöjenvastaisuudella’ mitä tahansa sovellettavan lainsäädännön rikkomista, joka johtuu rahastojen täytäntöönpanoon osallistuvan talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja joka tuottaa tai voisi tuottaa vahinkoa unionin talousarviolle siihen kohdistuvan perusteettoman menoerän vuoksi;

(30)’vakavalla puutteella’ puutetta ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa, jonka vuoksi hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä on parannettava huomattavasti, ja jonka johdosta liitteessä X tarkoitettujen keskeisten vaatimusten 2, 4, 5, 9, 12, 13 ja 15 tai kahden tai useamman muun keskeisen vaatimuksen arvioidaan kuuluvan kyseisen liitteen luokkiin 3 ja 4; (31)’kokonaisvirhetasolla’ arvioitujen satunnaisvirheiden ja tapauksen mukaan systeemisten virheiden ja oikaisemattomien epäsäännöllisten virheiden yhteismäärää jaettuna perusjoukolla; (32)’jäännösvirhetaso’ kokonaisvirhetasoa vähennettynä jäsenvaltioiden tekemillä rahoitusoikaisuilla, joiden tavoitteena on vähentää riskejä, jotka tarkastusviranomainen on havainnut toimien tarkastuksissa; (33)’päätökseen saadulla toimella’ toimea, joka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ja jonka osalta tuensaajat ovat maksaneet kaikki asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on maksettu vastaava julkinen rahoitusosuus; (34)’otantayksiköllä’ yhtä yksiköistä, joihin perusjoukko on jaettu otantaa varten, ja joka voi olla toimi, hanke toimen sisällä tai tuensaajan esittämä maksatushakemus; (35)’sulkutilillä’ julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvan toimen osalta pankkitiliä, josta on tehty tukea saavan julkisen yhteisön ja hallintoviranomaisen tai välittävän elimen hyväksymän yksityisen sektorin kumppanin välinen kirjallinen sopimus, ja jota on käytetty maksuihin tukikelpoisuusaikana tai sen jälkeen; (36)’osallistujalla’ luonnollista henkilöä, joka hyötyy toimesta, mutta ei saa tukea rahastoista; (37)’ilmastokestävyyden varmistamisella’ prosessia sen varmistamiseksi, että infrastruktuurilla on kyky selvitä ilmastonmuutoksen kielteisistä vaikutuksista kansallisten sääntöjen ja ohjeiden ja tarvittaessa kansainvälisesti tunnustettujen standardien mukaisesti. 3 artikla

Komission toimien määräaikojen laskeminen Jos komission toimille asetetaan määräaika, kyseisen määräajan on alettava siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut kaikki tässä asetuksessa tai rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistettujen vaatimusten mukaiset tiedot. Määräajan soveltaminen on keskeytettävä sitä päivää seuraavasta päivästä, jona komissio lähettää huomautuksensa tai tarkistettuja asiakirjoja koskevan pyyntönsä jäsenvaltiolle, siihen asti, kun jäsenvaltio vastaa pyyntöön. II LUKU

Rahastoista maksettavan tuen toimintapoliittiset tavoitteet ja periaatteet 4 artikla

Toimintapoliittiset tavoitteet 1.EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja EMKR:stä tuetaan seuraavia toimintapoliittisia tavoitteita: a)älykkäämpi Eurooppa edistämällä innovatiivisia ja älykkäitä taloudellisia muutoksia; b)vihreämpi, vähähiilinen Eurooppa edistämällä puhdasta ja oikeudenmukaista energiakäännettä, vihreitä ja sinisiä investointeja, kiertotaloutta, ilmastonmuutokseen sopeutumista ja riskien ennaltaehkäisyä ja hallintaa; c)yhteenliitetympi Eurooppa lisäämällä liikkuvuutta ja tieto- ja viestintätekniikan alueellista yhteenliittämistä; d)sosiaalisempi Eurooppa panemalla täytäntöön Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari; e)lähempänä kansalaisia oleva Eurooppa edistämällä kestävää ja integroitua kehitystä kaupunki-, maaseutu- ja rannikkoalueilla sekä paikallisia aloitteita. 2.EAKR, ESR+ ja koheesiorahasto osallistuvat sellaisiin unionin toimiin, joilla lujitetaan sen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta SEUT-sopimuksen 174 artiklan mukaisesti, ja joilla pyritään seuraaviin tavoitteisiin:

a)Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoite, jota toteutetaan jäsenvaltioissa ja alueilla ja jota tuetaan EAKR:stä, ESR+:sta ja koheesiorahastosta; ja b)Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoite (Interreg), jota tuetaan EAKR:stä. 3.Jäsenvaltioiden on annettava tietoja ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta käyttäen menetelmiä, jotka perustuvat tukitoimien tyyppeihin sen mukaan, mikä rahasto on kyseessä. Näissä menetelmissä painotetaan tukea sillä perusteella, kuinka paljon sillä edistetään ympäristöön ja ilmastonmuutoksen liittyviä tavoitteita. Kun on kyse EAKR:stä, ESR+:sta ja koheesiorahastosta, painotus liitetään liitteessä I vahvistetussa nimikkeistössä määriteltyjen tukitoimityyppien otsikoihin ja koodeihin. 4.Jäsenvaltioiden ja komission on varmistettava rahastojen ja muiden unionin välineiden, kuten uudistusten tukiohjelman, uudistusten toteuttamisen tukiväline ja teknisen tuen väline mukaan luettuina, välinen koordinointi, täydentävyys ja yhdenmukaisuus. Niiden on optimoitava koordinointimekanismit asiasta vastaavien tahojen välillä, jotta vältetään toimien päällekkäisyys suunnittelun ja täytäntöönpanon aikana. 5 artikla

Yhteistyöhön perustuva hallinnointi 1.Jäsenvaltioiden ja komission on toteutettava rahastoille varattu unionin talousarvio yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa asetuksen (EU, Euratom) [uuden varainhoitoasetuksen numero] (’varainhoitoasetus’) [63] artiklan mukaisesti. 2.Komission on kuitenkin toteutettava koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineeseen, EU:n kaupunkialoitteeseen ja alueiden välisiin innovointi-investointeihin siirretty tukimäärä, ESR+:sta valtioiden väliseen yhteistyöhön siirretty tukimäärä, InvestEU-ohjelmaan kohdennetut määrät ja komission teknisen avun aloitteesta suoran tai välillisen hallinnoinnin menetelmällä varainhoitoasetuksen [62 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan] mukaisesti. 3.Komissio voi toteuttaa syrjäisimpien alueiden yhteistyötä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) kautta välillisen hallinnoinnin menetelmällä. 6 artikla

Kumppanuus ja monitasoinen hallinto 1.Kunkin jäsenvaltion on järjestettävä kumppanuus toimivaltaisten alue- ja paikallisviranomaisten kanssa. Kyseiseen kumppanuuteen osallistuvat ainakin seuraavat kumppanit: a)kaupunki- ja muut viranomaiset; b)talouselämän eturyhmät ja työmarkkinaosapuolet; c)asianomaiset kansalaisyhteiskuntaa edustavat elimet, ympäristöalan kumppanit ja sosiaalisen osallisuuden, perusoikeuksien, vammaisten oikeuksien, sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavat elimet. 2.Monitasoisen hallinnon periaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden on otettava kyseiset kumppanit mukaan kumppanuussopimusten valmisteluun sekä ohjelmien valmisteluun ja täytäntöönpanoon muun muassa 34 artiklassa tarkoitettujen seurantakomiteoiden työskentelyyn osallistumisen kautta. 3.Kumppanuuden organisointi ja täytäntöönpano toteutetaan komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 240/2014 mukaisesti. 4.Komission on kuultava vähintään kerran vuodessa organisaatioita, jotka edustavat kumppaneita unionin tasolla, ohjelmien toteuttamisesta. II osasto

Strateginen lähestymistapa I LUKU

Kumppanuussopimus 7 artikla

Kumppanuussopimuksen valmistelu ja toimittaminen 1.Kunkin jäsenvaltion on laadittava kumppanuussopimus, jossa vahvistetaan järjestelyt rahastojen käytölle tehokkaalla ja toimivalla tavalla 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisenä aikana.

2.Jäsenvaltion on toimitettava kumppanuussopimus komissiolle ennen ensimmäisen ohjelman toimittamista tai samaan aikaan ensimmäisen ohjelman toimittamisen kanssa. 3.Kumppanuussopimus voidaan toimittaa yhdessä asianomaisen vuotuisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. 4.Jäsenvaltion on laadittava kumppanuussopimus liitteessä II esitetyn mallin mukaisesti. Kumppanuussopimus voi sisältyä yhteen sen ohjelmista. 5.Interreg-ohjelmat voidaan toimittaa komissiolle ennen kumppanuussopimuksen toimittamista. 8 artikla

Kumppanuussopimuksen sisältö Kumppanuussopimuksen on sisällettävä seuraavat: a)valitut toimintapoliittiset tavoitteet perusteluineen ja tieto siitä, minkä rahastojen ja ohjelmien avulla näihin tavoitteisiin pyritään, mukaan lukien tarvittaessa perustelut InvestEU-ohjelman täytäntöönpanomallin käytölle, ja ottaen huomioon aiheelliset maakohtaiset suositukset; b)kunkin a kohdassa tarkoitetun valitun toimintapoliittisen tavoitteen osalta: i) tiivistelmä toimintavaihtoehdoista ja tärkeimmistä odotetuista tuloksista kunkin rahaston osalta, mukaan lukien tarvittaessa InvestEU-ohjelman käytön kautta; ii) rahastojen välinen koordinointi, rajaus ja täydentävyys, ja tarvittaessa kansallisten ja alueellisten ohjelmien välinen koordinointi; iii) rahastojen ja muiden unionin välineiden, kuten Life-ohjelman strategisten integroitujen hankkeiden ja strategisten luontohankkeiden, välinen täydentävyys; c)alustavat määrärahat kustakin rahastosta kunkin toimintapoliittisen tavoitteen osalta kansallisella tasolla ja noudattaen temaattista keskittämistä koskevia rahastokohtaisia sääntöjä; d)tarvittaessa varojen jakautuminen alueluokittain 102 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja alueluokkien välillä siirrettäviksi ehdotetut määrärahat 105 artiklan mukaisesti; e)InvestEU-ohjelmaan osoitettava rahoitusosuus rahastoittain ja alueluokittain eriteltynä; f)luettelo rahastojen suunnitelluista ohjelmista ja alustavat rahoitusosuudet rahastoittain eriteltyinä sekä vastaavat kansalliset rahoitusosuudet alueluokittain eriteltyinä; g)tiivistelmä toimenpiteistä, jotka asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava hallinnollisten toimintaedellytystensä vahvistamiseksi rahastojen täytäntöönpanon osalta. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) osalta kumppanuussopimukseen on sisällyttävä ainoastaan luettelo suunnitelluista ohjelmista. 9 artikla

Kumppanuussopimuksen hyväksyminen 1.Komission on arvioitava kumppanuussopimusta ja sitä, noudattaako se tätä asetusta ja rahastokohtaisia sääntöjä. Komission on otettava arvioinnissaan erityisesti huomioon aiheelliset maakohtaiset suositukset. 2.Komissio voi esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona jäsenvaltio toimitti kumppanuussopimuksen.

3.Jäsenvaltion on tarkasteltava kumppanuussopimusta ottaen huomioon komission esittämät huomautukset. 4.Komission on annettava täytäntöönpanosäädöksellä päätös kumppanuussopimuksen hyväksymisestä viimeistään neljän kuukauden kuluttua päivästä, jona asianomainen jäsenvaltio on toimittanut kumppanuussopimuksen. Kumppanuussopimusta ei saa muuttaa. 5.Jos kumppanuussopimus sisältyy ohjelmaan 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti, komission on annettava täytäntöönpanosäädöksellä päätös kyseisen ohjelman hyväksymisestä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona asianomainen jäsenvaltio on toimittanut kyseisen ohjelman. 10 artikla

EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKR:n käyttö InvestEU-ohjelman kautta 1.Jäsenvaltiot voivat kumppanuussopimuksessa tai ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä varata käyttöön EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja EMKR:stä InvestEU-ohjelmaan osoitettavan ja talousarviotakuuksina toimitettavan rahoitusosuuden määrän. InvestEU-ohjelmaan osoitettava rahoitusosuus saa olla enintään 5 prosenttia kunkin rahaston kokonaismäärärahoista lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja tapauksia. Kyseiset rahoitusosuudet eivät saa muodostua 21 artiklan mukaisista varojen siirroista. 2.Kumppanuussopimuksessa voidaan osoittaa käyttöön nykyisen ja tulevien kalenterivuosien varoja. Ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä voidaan osoittaa käyttöön ainoastaan tulevien kalenterivuosien varoja. 3.Edellä 1 kohdassa tarkoitetulla määrällä on rahoitettava jäsenvaltiota koskevan osion mukainen osa EU-takuusta. 4.Jos 1 kohdassa tarkoitetulle, kumppanuussopimuksessa käyttöön varatulle määrälle ei ole tehty InvestEU-asetuksen [9] artiklassa tarkoitettua rahoitusosuussopimusta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021, jäsenvaltion on toimitettava ohjelman tai ohjelmien muuttamista koskeva pyyntö vastaavan määrän käyttämiseksi. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua, ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä käyttöön varattua rahoitusosuutta koskeva rahoitusosuussopimus tehdään samanaikaisesti kuin ohjelman muuttamista koskeva päätös. 5.Jos InvestEU-asetuksen [9] artiklassa säädettyä takaussopimusta ei ole tehty yhdeksän kuukauden kuluessa rahoitusosuussopimuksen hyväksymisestä, yhteiseen vararahastoon maksetut rahoitusosuudet on siirrettävä takaisin ohjelmaan tai ohjelmiin ja jäsenvaltion on toimitettava vastaava ohjelman muuttamista koskeva pyyntö. 6.Jos InvestEU-asetuksen [9] artiklassa säädettyä takaussopimusta ei ole pantu täysimääräisesti täytäntöön neljän vuoden kuluessa takaussopimuksen allekirjoittamisesta, jäsenvaltio voi pyytää, että takaussopimuksessa sidottuja rahoitusosuuksia, jotka eivät kata lainoja tai muita riskirahoitusvälineitä, käsitellään 5 kohdan mukaisesti. 7.InvestEU-ohjelmaan osoitettujen määrien tuottamat tai näistä määristä johtuvat, talousarviotakuiden turvin saadut varat asetetaan jäsenvaltion käyttöön, ja ne on käytettävä saman tavoitteen tai samojen tavoitteiden mukaiseen tukeen rahoitusvälineiden muodossa. 8.Komissio budjetoi uudelleen määrät, joita ei ole käytetty InvestEU-ohjelman kautta sen vuoden aikana, jona vastaava ohjelman muutos on hyväksytty. Rahoitusosuuksia ei voi budjetoida uudelleen vuoden 2027 jälkeen. Sitoumusten vapauttamisen määräaika 99 artiklan mukaisesti alkaa uudelleen budjetoidun rahoitusosuuden osalta siitä vuodesta, jona rahoitusosuus on budjetoitu uudelleen. II LUKU

Mahdollistavat edellytykset ja tuloskehys 11 artikla

Mahdollistavat edellytykset 1.Tässä asetuksessa säädetään kunkin erityistavoitteen osalta edellytykset, jäljempänä ’mahdollistavat edellytykset’, erityistavoitteiden panemiseksi täytäntöön tuloksellisesti ja tehokkaasti. Liitteessä III vahvistetaan horisontaaliset mahdollistavat edellytykset, joita sovelletaan kaikkiin erityistavoitteisiin, sekä niiden täyttymisen arviointikriteerit. Liitteessä IV vahvistetaan aihekohtaiset mahdollistavat edellytykset EAKR:n, koheesiorahaston ja ESR+:n osalta, sekä niiden täyttymisen arviointikriteerit. 2.Ohjelmaa valmistellessaan tai ottaessaan käyttöön uuden erityistavoitteen ohjelman muuttamisen yhteydessä jäsenvaltion on arvioitava, ovatko valittuun erityistavoitteeseen liitetyt mahdollistavat edellytykset täyttyneet. Mahdollistava edellytys on täyttynyt, kun kaikki asiaa koskevat kriteerit ovat täyttyneet. Jäsenvaltion on määriteltävä kussakin ohjelmassa tai ohjelman muutoksessa, mitkä mahdollistavat edellytykset ovat täyttyneet ja mitkä eivät, ja kun se katsoo, että mahdollistava edellytys on täyttynyt, sen on annettava sitä koskevat perustelut.

3.Kun mahdollistava edellytys ei ole täyttynyt ohjelmaa tai ohjelman muutosta hyväksyttäessä, jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle heti kun se katsoo, että mahdollistava edellytys on täyttynyt ja annettava sitä koskevat perustelut. 4.Komissio tekee arvioinnin kolmen kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta ja ilmoittaa jäsenvaltiolle, jos se hyväksyy edellytysten täyttymisen. Jos komissio ei hyväksy jäsenvaltion arviointia, se ilmoittaa tästä jäsenvaltiolle ja antaa sille mahdollisuuden esittää huomautuksensa yhden kuukauden kuluessa. 5.Erityistavoitteeseen liittyviin toimiin liittyviä menoja ei voida sisällyttää maksatushakemuksiin ennen kuin komissio on ilmoittanut jäsenvaltiolle mahdollistavan edellytyksen täyttymisestä 4 ko