Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Tšekin ja Puolan teräsalan rakenneuudistusta koskeva neljäs seurantakertomus /* KOM/2009/0141 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 26.3.2009 KOM(2009) 141 lopullinen KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Tšekin ja Puolan teräsalan rakenneuudistusta koskeva neljäs seurantakertomus JOHDANTO Tässä kertomuksessa käsitellään Tšekin ja Puolan terästeollisuuden rakenneuudistuksen viimeisen toteutusvuoden aikana saatuja tuloksia. Se on laadittu niiden seurantavaatimusten mukaisesti, joista määrätään Tšekin ja Puolan liittymissopimukseen sisällytetyissä erityisissä pöytäkirjoissa N:o 2[1] ja N:o 8[2]. Edellä mainituissa pöytäkirjoissa asetetaan siirtymäkausi teräsalojen rakenneuudistuksen päätökseen saattamiselle sekä keskeiset vertailutasot sen toteutumisen arvioimista varten. Komissio antoi seurantakertomukset vuosina 2004[3], 2005[4] ja 2006[5]. Tämä neljäs ja viimeinen seurantakertomus täydentää komission edellisiä kertomuksia, ja siinä arvioidaan siirtymäkauden viimeisenä vuonna eli vuonna 2006 saatuja tuloksia ottaen huomioon vuosina 2007 ja 2008 käyttöön saadut asian kannalta merkitykselliset tiedot. TŠEKIN TERÄSSEKTORIN RAKENNEUUDISTUS Pöytäkirjan N:o 2 määräykset koskivat seuraavia yhtiöitä: Ispat Nova Hut (nykyisin Mittal Steel Ostrava – MSO), Valcovny Plechu Fridek-Mystek (VPFM) ja Vitkovice Steel (VS). Näiden yritysten osuus Tšekin raakateräksen tuotannosta oli 57 prosenttia vuonna 2006. Valtiontuki rakenneuudistukseen Komissio totesi saatavilla olleiden tietojen pohjalta, että Tšekki noudatti pöytäkirjasta sille aiheutuvia valtiontukea koskevia velvoitteita. Lopullisen arvioinnin mukaan tukea saaneille yrityksille rakenneuudistusta varten myönnetyn valtiontuen kokonaismäärä oli 8,3 miljardia Tšekin korunaa eli 59 prosenttia pöytäkirjassa asetetusta 14,15 miljardin korunan enimmäismäärästä. Tätä tukea myönnettiin vuoden 2003 loppuun saakka. Komissio totesi lisäksi, että ennakoitua pienempi tosiasiallisesti myönnetyn tuen määrä ei vaikuttanut kielteisesti näiden yritysten taloudelliseen suorituskykyyn. Tukea myönnettiin lähinnä rahoituksen rakenneuudistukseen. Tukea saaneiden yritysten velkataakan pienentäminen teki niiden hankinnan helpommaksi strategisille sijoittajille ja mahdollisti nykyaikaistamisohjelmien rahoittamiseen tarvittavien varojen saannin. Myönnetyn tuen määrä määritettiin hyväksyttyjen kansallisten rakenneuudistusohjelmien ja yksittäisten liiketoimintasuunnitelmien pohjalta. Niissä investoinneilla oli keskeinen asema kustannusten vähentämisessä ja lopputuotteen laadun parantamisessa, millä pyrittiin lisäämään yritysten toimintatuloja. Komissio kiinnitti loppuarvioinnissaan erityistä huomiota myönnetyn valtiontuen ja toteutuneiden investointien väliseen suhteeseen. Yrityskohtaiset tulokset olivat analyysin mukaan seuraavanlaiset: a) MSO sai 86 prosenttia pöytäkirjan sallimasta rakenneuudistustuen enimmäismäärästä, josta suurin osa myönnettiin vuonna 2003 ja joka liittyi velan lyhentämiseen. b) VPFM sai 99 prosenttia pöytäkirjassa määrätystä valtiontuen enimmäismäärästä. Kaikki tämä tuki myönnettiin vuonna 2003, ja se kattoi lähinnä sellaisen järjestelyn valtion omistamien yksityistämisvirastojen kanssa, jossa velka muunnettiin osakkeiksi. Osa tästä tuesta maksettiin takaisin (ks. kohta 3.4.2 jäljempänä). c) VS sai 37 prosenttia pöytäkirjassa asetetusta enimmäismäärästä lähinnä ajanjaksolla 1997–2001, eikä yritykselle myönnetty rakenneuudistustukea enää vuoden 2002 jälkeen. Tuen tavoitteena oli helpottaa yrityksen velkataakkaa sen päävelkojiin nähden ja – vähemmässä määrin – kattaa toimintakustannuksia. Pöytäkirjan mukaan rakenneuudistustukea ei saanut myöntää yrityksille, joita ei ole mainittu kansallisessa rakenneuudistusohjelmassa. Komissio käynnisti tutkimuksen pöytäkirjaan kuulumattomasta tšekkiläisestä teräsyhtiöstä nimeltä Trinecke, mutta tuli siihen tulokseen, ettei sille ollut myönnetty laitonta valtiontukea.[6] Kapasiteetin vähentäminen Tukea saaneiden yritysten rakenneuudistustuen kautta saaman kilpailuedun korvaamiseksi pöytäkirjan liitteessä 2 edellytetään useiden tuotantolaitosten sulkemista. Tšekin oli tarkoitus vähentää valmiita tuotteita koskevaa nettokapasiteettia 590 000 tonnilla ajanjaksolla 1997–2006. Nämä laitokset olivat erittäin vanhentuneita, ja niiden sulkemisesta oli hyötyä yritysten taloudellisen tuloksen kannalta, ja samalla sulkeminen vähensi energian kulutusta ja saastepäästöjä ympäristöön. Seuranta on osoittanut, että kaikki sulkemiset tehtiin asiaa koskevan yhteisön päätöksen[7] mukaisesti. VPFM:n kuumavalssaamojen 1 ja 2 pysyvää sulkemista oli lykätty kuudella kuukaudella, kuten kolmannessa kertomuksessa[8] todettiin, mutta ne purettiin vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla. MSO toteutti muototankovalssaamon kapasiteetin muutoksen komission päätöksen[9] mukaisesti. Muutos merkitsi nykyisen valssaamon nykyaikaistamista uuden valssaamon rakentamisen sijasta, mihin tarvittiin ennustettua huomattavasti vähemmän pääomamenoja. Komissio tuli siihen tulokseen, että koska yritys sai kaavailtua vähemmän valtiontukea, tämä muutos oli valtiontuen kannalta neutraali. Muut keskeiset rakenneuudistuksen vertailutasot Elinkelpoisuus ja taloudellinen suorituskyky Kaikki tukea saaneet yritykset läpäisivät rakenneuudistuskauden lopulla vuonna 2006 pöytäkirjassa kuvatun komission elinkelpoisuustestin.[10] Niiden saavuttama käyttökate oli 20,2–23,4 prosenttia, kun tavoite oli 10,0 prosenttia, ja EBIT 17,1–23,0 prosenttia, kun tavoite oli 1,5 prosenttia. Nämä tulokset ovat parempia kuin edellisessä kertomuksessa odotettiin.[11] Tuottavuus ja työllisyys Tukea saaneet yritykset vähensivät vuonna 2006 työpaikkoja odotettua enemmän (työntekijöiden keskimääräinen vuotuinen määrä oli 11 905 verrattuna kansallisessa rakenneuudistusohjelmassa tavoitteeksi asetettuun lukuun 12 222). Tähän päästiin lähinnä ulkoistamalla, varhaiseläkejärjestelyillä ja vapaaehtoisilla irtisanomisjärjestelyillä. Kaksi tukea saaneista yrityksistä ei kuitenkaan viivästyneiden investointiohjelmiensa vuoksi päässyt työllisyyden tavoitetasoon vuoden 2006 loppuun mennessä mutta onnistui pääsemään siihen vuoden 2007 lopulla. Seurantakauden aikana saavutettu työpaikkojen vähentyminen yhdessä tukea saaneiden yritysten lisääntyneen tuotannon kanssa nosti niiden tuottavuutta. Vaikka lopullinen tuottavuus (noin 365 tonnia henkeä kohden) on edelleen hieman EU:n keskiarvon alapuolella, yritykset ylittivät kirkkaasti yksittäisissä liiketoimintasuunnitelmissa ennustetut tasot VPFM:ää lukuun ottamatta. Kustannusten alentaminen Tuotantoprosesseja järkiperäistettiin, ja hyvät hallintokäytännöt, kuten kustannusten alentamiseen tähtäävien ryhmien perustaminen ja uuteen tietotekniikkaan investoiminen, auttoivat alentamaan kustannuksia. Tähän rakenneuudistustavoitteeseen päästiin lukuisilla pienillä ylläpitoon ja korjauksiin liittyvillä aloitteilla. Uusien strategisten yksityisten sijoittajien otettua haltuunsa aiemmin valtion omistuksessa olleet yritykset huomattiin merkittävää kohentumista, kun kustannusten alentamisesta oli tullut osa yrityskulttuuria. Lisäksi laitosten käyttöasteen parantuminen laski osaltaan energiakustannuksia tuotettua yksikköä kohden. Tämä on olennainen kustannustekijä yritysten taloudellisen suorituskyvyn ja ympäristönäkökulmasta arvioitavan suoriutumisen kannalta. Muut pöytäkirjan vaatimukset Liiketoiminta-/markkinastrategiat Tukea saaneiden yritysten liiketoimintastrategiat muuttuivat huomattavasti. Vaihtokaupan poistaminen oli merkittävä saavutus. Tukea saaneet yritykset pystyivät yksityistämisen ja erityisen suosiollisen markkinakehityksen ansiosta tarkistamaan tuotevalikoimaansa, parantamaan lopputuotteiden laatua ja pääsemään korkeamman lisäarvon markkinoille, joten ne pystyivät kilpailemaan laadulla eikä hinnalla. Näitä toimia on määrä jatkaa ja niitä tukee viimeistelylinjojen tuleva modernisointi, mikä tulee parantamaan lopputuotteiden laatua. Investoinnit Yksikään pöytäkirjassa mainituista yrityksistä ei onnistunut toteuttamaan kaikkia liiketoimintasuunnitelmassaan esitettyjä investointeja. Vuoden 2006 loppuun mennessä yritykset olivat saaneet päätökseen ainoastaan 22–71 prosenttia tavoitteista tai sitoutuneet niihin peruuttamattomasti. Koska annettu valtiontuki oli kuitenkin sallittua pienempää, komissio katsoi, että rakenneuudistuksessa tuki-intensiteetti oli asianmukaisella tasolla eikä valtiontukea saatu välttämätöntä vähimmäismäärää enemmän. Ainoastaan VPFM:n tapauksessa toteutuneiden investointien taso verrattuna saadun rakenneuudistustuen määrään sai komission tutkimaan asiaa ja määräämään tuen osittaisen takaisinmaksun.[12] Tuensaaja maksoi näin ollen takaisin 24,88 miljoonaa tšekin korunaa. Komissio seurasi edelleen sellaisten jäljellä olevien mutta peruuttamattomasti sidottujen investointien toteutumista, jotka oli määrä saada päätökseen vuosina 2007 ja 2008. Koska jotkin investoinnit on tarkoitus toteuttaa vasta vuoden 2008 jälkeen, komissio pidättää itselleen mahdollisuuden ryhtyä asianmukaisiin toimiin, mikäli investointeja ei toteuteta. Ympäristönsuojelu Pöytäkirjassa edellytettiin tukea saavien yritysten saavuttavan liittymisen ajankohtana yhteisön ympäristönsuojelulainsäädännön mukaisen tilan. Kaikille tämän alan terästuotantoyksiköille on jo myönnetty ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevan direktiivin[13] mukaiset yhdennetyt luvat. PUOLAN TERÄSSEKTORIN RAKENNEUUDISTUS Pöytäkirjan N:o 8 määräykset koskivat seuraavia yhtiöitä: Polskie Huty Stali (nykyisin Mittal Steel Poland – MSP), Huta Andrzej, Huta Bankowa, Huta Batory, Huta Buczek (nykyisin Technologie Buczek), Huta L.W. (nykyisin Arcelor Huta Warszawa – AHW), Huta Labedy ja Huta Pokoj. Kaksi yritystä (Huta Andrzej ja Huta Batory) poistettiin kansallisesta rakenneuudistusohjelmasta niiden jouduttua konkurssiin. Tukea saaneiden yritysten osuus Puolan raakateräksen tuotannosta oli 70 prosenttia. Valtiontuki rakenneuudistukseen Komissio totesi saatavilla olleiden tietojen pohjalta, että Puola noudatti pöytäkirjasta sille aiheutuvia valtiontukea koskevia velvoitteita. Se maksoi rakenneuudistustukea 2,73 miljardia Puolan zlotya, mikä oli vain 82 prosenttia pöytäkirjassa asetetusta 3,38 miljardin zlotyn enimmäismäärästä. Tuki myönnettiin pöytäkirjan mukaisesti ennen vuoden 2003 loppua. Arvioinnista kävi lisäksi ilmi, ettei pienennetty määrä vaikuttanut kielteisesti yhtiöiden taloudelliseen suorituskykyyn. Samalla tavoin kuin Tšekissä, Puolan teräsyhtiöille annettu valtiontuki keskittyi lähinnä rahoituksen rakenneuudistukseen. Puolan hyväksytyssä kansallisessa rakenneuudistusohjelmassa on täsmennetty yksittäisille yrityksille kohdennettu valtiontuki. Komissio saattoi toimitettujen tietojen perusteella todeta, että tuen määrä ja intensiteetti rajoittuivat siihen, mikä oli ehdottoman välttämätöntä, jotta yrityksistä tulisi elinkelpoisia. Yksittäisten tuensaajien osalta tulos oli seuraavanlainen: a) MSP sai 85 prosenttia 3,14 miljardin Puolan zlotyn enimmäismäärästä, josta suurin osa liittyi velan lyhentämiseen tai lainan takauksiin. Sen tytäryhtiö Huta Bankowa, joka erosi vuonna 2006 Arcelor Mittal -ryhmästä (sulautumaa koskevan komission päätöksen seurauksena[14]), sai 92 prosenttia sovitusta enimmäismäärästä. b) AHW sai 63 prosenttia valtiontuen enimmäismäärästä. Tämä vahvistettiin valtiontukimenettelyssä, jonka komissio käynnisti tutkiakseen, onko AHW mahdollisesti käyttänyt tukea väärin.[15] Komissio totesi tutkimuksessaan, että 31,2 miljoonan euron suuruista takausta oli käytetty osittain väärin ja määräsi sen osittaisen takaisinperinnän. AHW maksoi marraskuussa 2007 vapaaehtoisesti takaisin 2,09 miljoonaa euroa. c) Huta Labedy sai enimmäismäärästä 40 prosenttia ja Huta Pokoj puolestaan 66 prosenttia. Komissio saattoi todeta, että huolimatta investointien vähäisestä tasosta tuen määrä ja intensiteetti rajoittuivat siihen, mikä oli tarvittavien rakenneuudistuskustannusten kannalta ehdottoman välttämätöntä. d) Technologie Buczek sai 41 prosenttia valtiontuen hyväksytystä enimmäismäärästä. Vuonna 2006 ilmoitetun konkurssimenettelyn seurauksena komissio teki päätöksen[16] valtiontuen väärinkäytöstä ja määräsi sen perittäväksi takaisin. Kapasiteetin vähentäminen Pöytäkirjassa mainittiin joitakin viimeistelylinjoja, jotka oli suljettava myönnetyn rakenneuudistustuen saamiseksi, jotta korvataan mahdollinen kilpailuetu ja siihen liittyvät vääristävät vaikutukset. Puolan oli tarkoitus vähentää valmiita tuotteita koskevaa nettokapasiteettia 1 231 000 tonnilla ajanjaksolla 1997–2006. Komissio tarkisti kapasiteetin vähennykset sulkemisesta annettujen todistusten avulla ja lisäksi riippumattoman konsultin todennuksen pohjalta, kuten asiaa koskevassa komission päätöksessä[17] säädetään. Mitä tulee MSP:hen ja sen liiketoimintasuunnitelmaan hyväksyttyyn muutokseen[18], nykyinen kuumavalssaamo suljetaan vasta sitten, kun uusi kuumavalssaamo on asennettu sen tehdasalueelle Krakovassa – mitä oli suunniteltu vuoden 2008 lopulle. Komissio totesi toimitettujen tietojen pohjalta, että kaikki sulkemiset toteutettiin hyväksyttyjen suunnitelmien mukaisesti. Pöytäkirjan velvoitteiden lisäksi puolalaiset teräsyhtiöt päättivät vapaaehtoisesti lakkauttaa muutamia tehottomia laitoksia, joihin kuului koksausuuneja, levyaihio- ja valannevalssaamoja ja elektrolyyttinen sinkityslinja. Muut keskeiset rakenneuudistuksen vertailutasot Komissio totesi Technologie Buczekin konkurssimenettelyn jälkeen, että yritys ei täyttänyt rakenneuudistuksen tavoitteita ja teki tämän vuoksi päätöksen valtiontuen väärinkäytöstä ja määräsi sen takaisinperinnän. Elinkelpoisuus ja taloudellinen suorituskyky Kaikki yritykset Huta Bankowaa lukuun ottamatta läpäisivät rakenneuudistuskauden lopulla vuonna 2006 kirkkaasti komission elinkelpoisuustestin. Niiden saavuttama käyttökate oli 10,1–21,6 prosenttia, kun tavoite oli 10,0 prosenttia, ja EBIT 5,2–16,6 prosenttia, kun tavoite oli 1,5 prosenttia. Huta Bankowa ei läpäissyt komission elinkelpoisuustestiä vuonna 2006 odottamattomien teknisten vaikeuksien vuoksi. Vuonna 2005 ja jälleen vuonna 2007 saatujen myönteisten tulosten perusteella tultiin kuitenkin siihen tulokseen, että Huta Bankowa oli – toteutetuista rakenneuudistustoimista koituvan hyödyn ansiosta – pysyvästi elinkelpoinen. Tuottavuus ja työllisyys Kahdessa yrityksessä lopulliset työllisyysluvut olivat ennustettua alemmalla tasolla, yhdessä yrityksessä edettiin suunnitelmien mukaisesti, ja kahdessa yrityksessä luvut olivat ennustettua paljon korkeammalla. Työntekijöiden kokonaismäärä oli edelleen ennusteita suurempi (työntekijöiden keskimääräinen vuotuinen määrä oli 15 564 verrattuna kansallisessa rakenneuudistusohjelmassa tavoitteeksi asetettuun lukuun 13 702), mikä johtui pääasiassa sulkemisten viivästymisestä ja suurten investointien saattamisesta päätökseen. Käynnissä olevan nykyaikaistamisen ansiosta tätä tilannetta pitäisi kuitenkin voida muuttaa lähitulevaisuudessa. Vaikka tuensaajien kokonaistuottavuustaso kohentuikin, se oli edelleen kaukana pöytäkirjassa mainitusta EU:n keskiarvosta. Vuoden 2006 lopulla todettiin keskimääräiseksi tuottavuudeksi noin 321 tonnia henkeä kohden. Yksittäisten yritysten tulokset vaihtelivat suuresti: AHW pääsi ennakoitua paljon parempaan tulokseen, kun taas MSP:n tulos oli paljon heikompi kuin sen liiketoimintasuunnitelmassa esitetty tavoite. Kustannusten alentaminen Tukea saaneiden yritysten yrityskulttuuri muuttui selvästi, mikä auttoi niitä vähentämään kustannuksia. Yksittäisen yrityksen tasolla saadut tulokset osoittavat, että toimintakustannusten alentamiseksi toteutettiin erinäisiä toimia. Erityistä huomiota kiinnitettiin uusiin tietotekniikan välineisiin, joilla voidaan seurata ja valvoa kustannuksia koko tuotannon ajan. Toteutettiin teknologiainvestointeja olemassa olevien tuotantolaitosten nykyaikaistamiseksi ja korvaamiseksi, mikä myös alentaa kustannuksia merkittävästi. Rahoituksen osalta pankkimaksuja neuvoteltiin uusiksi ja raaka-aineiden hankintasopimuksia tarkistettiin. Muut pöytäkirjan vaatimukset Liiketoiminta-/markkinastrategiat Yksittäisissä liiketoimintasuunnitelmissa tuotantolaitosten uudelleenorganisoinnin ja organisaatiorakenteiden kohentumisen osalta asetetut tavoitteet saavutettiin. Lisäksi yritykset tarkistivat myyntinsä rakennetta ja lisäsivät suoramyyntiä. Tuotevalikoimaa muutettiin, ja tarvittaessa yritykset siirtyivät korkeamman lisäarvon tuotemarkkinoille. Investoinnit Kaksi tukea saanutta yritystä (Huta Pokoj ja Huta Bankowa) pääsivät investointitavoitteisiinsa. Huta Labedy sai päätökseen noin 75 prosenttia hyväksytyistä investoinneista. AHW toteutti 37 prosenttia alun perin hyväksytystä suunnitelmasta, mutta koska yritys joutui uudelle omistajalle vuonna 2005, se investoi uuteen valssaamoon ja pääsi näin 170 prosenttiin alun perin ennakoidusta määrästä. MSP toteutti pöytäkirjassa kaavaillun mukaisesti tuotevalikoimansa muutoksiin liittyvät investoinnit ja paransi tuotteidensa laatua. Liiketoimintasuunnitelmaan tehdyn muutoksen vuoksi energiatehokkuutta ja tuottavuutta koskeviin tavoitteisiin ei kuitenkaan päästy vuonna 2006 mutta niihin oli tarkoitus päästä vuonna 2008. Ympäristönsuojelu Pöytäkirjassa ei – toisin kuin Tšekin terästeollisuuden osalta – edellytetty tukea saavien yritysten saavuttavan liittymisen ajankohtana yhteisön ympäristönsuojelulainsäädännön mukaista tilaa. Liittymissopimuksen[19] nojalla Puolalle yhteisön ympäristöalan säännöstön osalta myönnettyyn siirtymäjärjestelyyn kuuluu tämän vuoksi luettelo teräslaitoksista, joille on myönnetty poikkeus ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevan direktiivin noudattamisesta. Edellä mainitun direktiivin säännöksistä poiketen vaatimusta, joka koskee lupien myöntämistä toiminnassa oleville laitoksille, sovelletaan Huta Sendzimiraan (nykyisin osa MSP:tä), Huta Andrzejiin, Huta Czestochowaan, Huta Batoryyn, Huta Jednosciin ja Huta Laziskaan vasta joulukuussa 2010. Näille laitoksille myönnettiin siirtymäkauden luvat, joihin liittyy kutakin yksittäistä laitosta sitova aikataulu tavoitteena päästä tilanteeseen, jossa säännöksiä noudatetaan täysimääräisesti. PÄÄTELMÄT Tämä on viimeinen Tšekin ja Puolan terästeollisuuden rakenneuudistusta käsittelevä seurantakertomus. Komissio katsoi saatujen tulosten pohjalta, että liittymissopimuksen pöytäkirjojen N:o 2 ja 8 määräyksiä noudatettiin: - tukea saaneille yrityksille myönnetty rakenneuudistustuki oli kokonaisuudessaan enimmäismäärän alapuolella, - nettokapasiteetin vähennys toteutui, - pöytäkirjojen liitteessä 3 esitetyt rakenneuudistuksen vertailutasot (elinkelpoisuus, tuottavuus ja kustannusten vähentäminen) saavutettiin. Komissio katsoo, että rakenneuudistusprosessi toteutui siirtymäkaudella yleisesti ottaen menestyksekkäästi. Vuodesta 2007 lähtien Puolan ja Tšekin teräksentuottajat ovat toimineet samoissa olosuhteissa kuin kaikki teräsyhtiöt Euroopan markkinoilla. Rakenneuudistusprosessia helpotti erityisesti kaksi tekijää: yksityistäminen ja yleiset markkinaolosuhteet siirtymäkaudella (2003–2006). Terässektori koki niin Tšekissä kuin Puolassa merkittäviä omistussuhteen muutoksia kyseisenä ajanjaksona. Vuonna 2002 teräsyritykset olivat edelleen suurelta osin julkisessa omistuksessa, mutta vuoteen 2008 mennessä niiden yksityistäminen oli saatu päätökseen siirtämällä osakkeet strategisille sijoittajille. Komissio katsoo lisäksi, että yritysten sisäisen kulttuurin muutos ja liiketoimintasuunnitelmien tinkimätön toteuttaminen merkittävästi auttoivat näitä yrityksiä valmistautumaan tulevaisuuden haasteisiin. Toisaalta yrityksiä auttoi huomattavasti se, että teräsmarkkinat kukoistivat ja myyntihinnat näin ollen nousivat. Ne pystyivät tämän ansiosta huomattavasti parantamaan suorituskykyään vuodesta 2003 vuoden 2008 puoliväliin. Teräksen kotimarkkinoiden erityisen huomattava kasvuvauhti näissä molemmissa jäsenvaltioissa auttoi osaltaan merkittävästi tukea saaneita yrityksiä saavuttamaan elinkelpoisuuden. Terässektorin rakenneuudistuksen seuranta mahdollisti tiiviin ja säännöllisen yhteistyön komission, jäsenvaltioiden viranomaisten ja yritysten välillä. Tämä auttoi yrityksiä täyttämään asianmukaisesti niille pöytäkirjassa asetetut velvoitteet. [1] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 934. [2] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 948. [3] KOM(2004) 443 lopullinen. [4] KOM(2005) 359 lopullinen. [5] KOM(2006) 814 lopullinen. [6] 2007/319/EY: Komission päätös, tehty 8. syyskuuta 2006, valtiontuesta C 45/04 (ex NN 62/04), joka on myönnetty tšekkiläiselle TY[pic]inecké ~[pic]elezárny, a. s. -teräksentuottajalle, EUVL L 119, 9.5.2007, s. 37