[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 5.3.2008

KOM(2008) 125 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

naapurimaiden kanssa liikenteen alan yhteistyöstä käytävien tunnustelevien neuvottelujen etenemisestä

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

naapurimaiden kanssa liikenteen alan yhteistyöstä käytävien tunnustelevien neuvottelujen etenemisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

SISÄLLYS

1. Johdanto 3

2. Tunnustelevien neuvottelujen organisointi 4

3. Ensimmäisen neuvottelukierroksen alustavat päätelmät 5

3.1. Komission lähestymistavalle vahvaa tukea 5

3.2. Lähestymistavan mukauttaminen 6

4. Nykytilanne, saavutukset ja seuraavat askeleet 7

4.1. Yleiseurooppalaiset liikennekäytävät ja -alueet 7

4.2. Merten moottoritiet 7

4.3. Pohjoisakseli 7

4.4. Keskiakseli 8

4.5. Kaakkoisakseli 9

4.5.1. Kaakkois-Euroopan keskeinen alueellinen liikenneverkko 9

4.5.2 Yhteydet Lähi-Itään, Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan 9

4.6. Traceca-käytävä 10

4.7. Välimeren akselit ja liikenteen alan alueellinen toimintasuunnitelma 10

5. Päätelmät 11

1. JOHDANTO

Euroopan naapuruuspolitiikan lujittamisesta annetussa komission tiedonannossa[1] tuotiin esille Euroopan naapuruuspolitiikan tärkeimmät temaattiset ja sektorikohtaiset näkökohdat ja korostettiin tarvetta kehittää kumppanimaiden kanssa monenvälistä vuoropuhelua eri aiheista, muun muassa energia-, liikenne-, ympäristö- ja rajahallintokysymyksistä. Siinä myös esitettiin ajatus energian ja liikenteen alojen monenvälisistä sopimuksista ja painotettiin tarvetta johdonmukaistaa meneillään olevia aloitteita. Erityisesti korostettiin, että poliittinen vuoropuhelu ja varsinainen liikennekäytävien kehittäminen on tuotava lähemmäksi toisiaan. Tätä viestiä vietiin eteenpäin tuoreessa tiedonannossa Vahva Euroopan naapuruuspolitiikka [2], jossa komissio kehotti jäsenvaltioita ja Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaita tiivistämään yhteistyötään, jotta tärkeimmät Euroopan laajuiset liikenneväylät saataisiin ulotettua naapurimaihin.

Kuten Länsi-Balkania koskevassa komission tiedonannossa[3] todetaan, eurooppalainen perspektiivi on uudistusten kantava voima koko alueella ja sitä kautta merkittävä vakautta ja edistystä lisäävä tekijä. EU:n viimeisimmän laajentumisen jälkeen Länsi-Balkanin maat ovat EU:n rajanaapureita, minkä vuoksi liikennesektorin koordinoidusta kehittämisestä tullut yksi keskeisistä kysymyksistä.

Lisäksi EU:n ja Venäjän strategisessa kumppanuudessa, joka perustuu Moskovan huippukokouksessa toukokuussa 2005 sovittuun kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen sekä tiekarttoihin neljän yhteisen alueen luomiseksi, on määrä edistää liikennesektoreiden keskinäistä täydentävyyttä ja liikenneverkkojen vaiheittaista integrointia. Tarkoituksena on poistaa teknisiä ja hallinnollisia pullonkauloja ja taata liikenneinfrastruktuurien yhteentoimivuus lähentämällä lainsäädäntöä.

Komission tiedonannossa Liikennettä koskevat suuntaviivat Euroopassa ja naapurialueilla [4] esiteltiin ensimmäiset askeleet kokonaisstrategiassa, jonka myötä EU:n liikennejärjestelmä integroidaan tiiviimmin naapurimaihin. Strategia keskittyy viiteen kansainvälisen kaupan kannalta tärkeään liikenneväylään sekä normeihin ja lainsäädäntöön (”horisontaaliset toimenpiteet”), jotka koskevat näiden reittien käyttöä eri liikennemuodoissa[5]. Ajan myötä tämä lähestymistapa voi johtaa sääntöjen ja määräysten lähentämiseen koko liikennesektorilla ja tehokkaiden liikennemarkkinoiden luomiseen EU:ssa ja sen naapurimaissa. Vaikutuksen voidaan ennakoida olevan erityisen vahva maissa, joiden kanssa liikennealan yhteistyö on poliittisista syistä ollut suhteellisen vähäistä.

Tiedonannossa esiteltiin kaksivaiheinen malli strategian toteuttamiseksi. Ensimmäisessä vaiheessa naapurimaiden kanssa käydään tunnustelevia neuvotteluja, joissa arvioidaan niiden kiinnostusta ja sitoutumista nykyisten koordinointipuitteiden lujittamiseen. Neuvottelujen päämääränä on taata, että yhteistyörakenteen muoto ja sisältö vastaavat osapuolten tarpeita ja odotuksia mahdollisimman tehokkaasti. Toisessa vaiheessa komissio tekee tunnustelevien neuvottelujen tulosten pohjalta konkreettisia suosituksia ja/tai ehdotuksia strategian ja koordinointirakenteen tai -rakenteiden toteuttamiseksi.

EU:n liikenneministerien neuvosto ilmaisi kesäkuussa 2007 pitävänsä tervetulleena liikenneakseleihin perustuvan lähestymistavan laajentamista ja horisontaalisten toimenpiteiden tähdentämistä. Liikenneneuvosto pyysi komissiota antamaan ehdotuksia lähestymistavan käytännön toteuttamisesta sekä liikenneakselien organisaatiorakenteen ja koordinointipuitteiden lujittamisesta.

Tunnustelevat neuvottelut käynnistettiin keväällä 2007, ja ensimmäinen neuvottelukierros on nyt käyty kaikkien naapurimaiden ja -alueiden kanssa. Neuvottelut ovat edenneet hyvin, ja niiden alustavat päätelmät esitellään tässä tiedonannossa. Länsi-Balkanin alueen osalta neuvottelut on jo saatettu onnistuneesti päätökseen, minkä vuoksi komissio antaa neuvostolle tämän tiedonannon ohella ehdotuksen neuvotteluohjeiksi Kaakkois-Euroopan liikenneyhteisön perustamista koskevan sopimuksen neuvottelemista varten.

2. TUNNUSTELEVIEN NEUVOTTELUJEN ORGANISOINTI

Keväällä 2007 käynnistettyjen tunnustelevien neuvottelujen ensimmäinen kierros on käyty kaikkien naapurimaiden, yleiseurooppalaisten liikennekäytävien ja -alueiden ja useiden muiden intressitahojen kanssa. Lukuisten työryhmätason tapaamisten ohella on pidetty seuraavat keskeiset kokoukset:

- Yleiseurooppalaisten liikennekäytävien ja -alueiden kanssa on vuoden aikana järjestetty sarja kokouksia, muun muassa kaksi kokousta liikennekäytävien johtoelinten ja sihteeristöjen kanssa tammi- ja lokakuussa 2007.

- EU:n ja Venäjän liikennealan vuoropuhelun puitteissa perustettu liikennestrategioita, infrastruktuuria ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia käsittelevä työryhmä on kokoontunut kahdesti, Moskovassa lokakuussa 2007 ja Brysselissä tammikuussa 2008. Logistiikkaongelmia käsittelevä tilapäistyöryhmä, joka asetettiin tarkastelemaan EU:n ja Venäjän välisellä rajalla vallitsevaa tilannetta ja tekemään suosituksia liikennevirran parantamiseksi, saattoi työnsä päätökseen kesäkuussa 2007 Saksan puheenjohtajakaudella ja antoi raporttinsa komissiolle ja Venäjän liikenneministeriölle. Vuoropuhelun yhteydessä toimivien pysyvien työryhmien on nyt määrä panna suositukset täytäntöön. Tilapäistyöryhmän suosittelemat infrastruktuuriparannukset ja menettelytapoihin liittyvät toimenpiteet integroidaan osaksi pohjoisakselin (Northern Axis) ja horisontaalisten toimenpiteiden kehittämistä.

- Ukrainan kanssa on maaliskuusta 2007 lähtien järjestetty useita tuloksekkaita neuvottelukierroksia Brysselissä ja Kiovassa uudesta laajennetusta sopimuksesta , jonka on määrä korvata kumppanuus- ja yhteistyösopimus.

- Euro–Välimeri-liikennefoorumi kokoontui toukokuussa 2007 ja hyväksyi liikenteen alan alueellisen toimintasuunnitelman vuosiksi 2007–2013. Infrastruktuurityöryhmä piti tähän liittyen marraskuussa 2007 kokouksen, jossa se hyväksyi liikenneakselit ja päivitti infrastruktuurihankkeiden luettelon. Kokouksia seurasi Välimeren liikennejärjestelmää käsitellyt korkean tason konferenssi, jonka komissio järjesti puheenjohtajamaa Portugalin tuella Lissabonissa 3. joulukuuta 2007. Komission varapuheenjohtaja Jacques Barrot ja Välimeren ja EU-maiden ministerit tunnustivat konferenssissa, että toimintasuunnitelmalla on keskeinen merkitys, kun Euroopan laajuisten liikenneverkkojen tärkeitä akseleita ja yhteisön säännöstön soveltamista laajennetaan alueelle.

- Monenvälisellä Traceca-sopimuksella luodun alueellisen yhteistyön puitteissa on järjestetty useita kokouksia työryhmätapaamisista aina 13.–14. joulukuuta 2007 Astanassa pidettyyn hallitustenvälisen valiokunnan kokoukseen, jossa tunnustelevat neuvottelut käynnistettiin virallisesti ja annettiin mandaatti laatia vuonna 2008 pidettävälle huippukokoukselle ehdotuksia siitä, voiko akselin tuleva oikeudellinen ja institutionaalinen kehys perustua Traceca-rakenteille ja miten. Tarkoituksena on määritellä uusi pitkäaikainen perusta yhteistyölle.

3. ENSIMMÄISEN NEUVOTTELUKIERROKSEN ALUSTAVAT PÄÄTELMÄT

3.1. Komission lähestymistavalle vahvaa tukea

Kaikkien naapurimaiden kanssa tarvitaan lisäkeskusteluja ennen kuin komissio voi tehdä konkreettisia ehdotuksia koordinointipuitteiden lujittamisesta. Joitain alustavia päätelmiä voidaan jo kuitenkin tehdä. Yleisesti ottaen neuvottelut ovat vahvistaneet, että tiedonannossa esitettyä komission lähestymistapaa tuetaan. Laajalti ollaan yhtä mieltä seuraavista kysymyksistä:

- Liikenneakseleihin perustuva lähestymistapa on hyödyllinen pohja EU:n ja naapurimaiden väliselle yhteistyölle.

- On tarpeen katsoa infrastruktuuritoimenpiteitä laajemmalle ja tuoda liikennekäytävien kehittäminen ja yleinen poliittinen keskustelu lähemmäksi toisiaan.

- On tärkeää luoda vahva ja sitova koordinointikehys esimerkiksi sitovamman yhteisymmärryspöytäkirjan tai sopimuksen muodossa.

- Komission ehdotuksen mukaisesti tulisi ottaa käyttöön liikenneakseleiden ohjausrakenteet (ks. alla oleva laatikko) nykyisten alueellisten rakenteiden ja teknisten sihteeristöjen pohjalta.

Akseli- tai aluekohtaiset ministerikokoukset, jotka tekevät strategiset päätökset muutoksista, jotka koskevat akselia, osallistuvia maita ja tahoja sekä koordinointirakenteen rahoitusta. Akselin toteutusta valvova alueellinen ohjausryhmä, jossa on korkean tason edustaja kustakin maasta ja joka laatii akselin kokonaiskehityssuunnitelmat (mm. pullonkaulojen määrittely, ehdotukset sekä toimenpiteiden priorisointi). Kaikkien alueellisten ohjausryhmien on määrä kokoontua yhteen säännöllisesti, jotta voidaan varmistaa sovittujen toimenpiteiden yhtenäinen toteuttaminen ja sopia muun muassa yhteisistä menetelmistä strategisten ja hanketason arviointien tekemisessä ja seurannassa. Ministerikokousten valmistelun lisäksi alueelliset ohjausryhmät raportoivat asianomaisille Euroopan naapuruus- ja kumppanuuspolitiikan alakomiteoille, jotta asian kannalta merkitykselliset ehdotukset voidaan sisällyttää kahdenvälisiin ja alueellisiin toimintasuunnitelmiin. Alueellinen ohjausryhmä voi päättää perustaa teknisten kysymysten lähempää tarkastelua varten työryhmiä tai erityisiä asiantuntijaryhmiä, joihin voivat osallistua kaikki tai osa jäsenistä. Lisäksi se järjestää avunantajakonferensseja ja huolehtii työmarkkinaosapuolten ja muiden intressitahojen mukanaolosta. Hallinnollisesta ja teknisestä tuesta huolehtiva pysyvä sihteeristö, joka seuraa liikenneakselin kannalta merkityksellisiä selvityksiä, valmistelee ohjausryhmän kokoukset ja ministerikokoukset sekä huolehtii näiden kokousten logistiikkapalveluista. Ohjausryhmän ja sihteeristön tulisi toimia yhteistyössä erityisesti sisävesiväylistä, merten moottoriteistä ja Euroopan laajuisista liikenneverkoista (TEN) vastaavien eurooppalaisten koordinaattoreiden kanssa. |

3.2. Lähestymistavan mukauttaminen

Tunnustelevien neuvottelujen perusteella komission ehdottamaan lähestymistapaan tarvitsee tehdä ainoastaan joitain pieniä muutoksia. Ne liittyvät pääasiassa kokonaistoiminnan maantieteelliseen ja sektorikohtaiseen kattavuuteen:

- Yhteistyötä Sveitsin kanssa tulisi harjoittaa nykyisten rakenteiden puitteissa, koska ne ovat jo vakiintuneita liikennealalla. Yhteistyö perustuu EU:n ja Sveitsin kahdenvälisiin suhteisiin ja sopimuksiin. Sveitsin kautta kulkevat liikennekäytävät, jotka yhdistävät Italian Saksaan, Ranskaan ja Itävaltaan, kuuluvat jo nyt Euroopan laajuisten verkkojen politiikan piiriin.

- Komissio on kesäkuussa 2007 kokoontuneen liikenneneuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että akseleihin perustuvan lähestymistavan piiriin on tarpeen sisällyttää myös Keski-Aasian valtiot niiden Traceca-osallistumisen kautta, koska globalisoituvassa maailmassa kauppaa ja sen vuoksi myös liikenneyhteyksiä on tarkasteltava yhä enemmän maailmanlaajuisessa yhteydessä.

- Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan laajentaminen naapurialueille edistyy nopeasti. Komissio on pyytänyt neuvostolta neuvotteluohjeita, jotta naapurimaiden kanssa voidaan neuvotella uusia kattavia ilmailusopimuksia ja sitä kautta luoda laajempi yhteinen ilmailualue vuoteen 2010 mennessä. Siksi ehdotetaan, ettei lähestymistapaan sisällytetä ilmailualaa. Lentoasemainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja voitaisiin kuitenkin tarkastella liikenneakselien varrella olevien potentiaalisten pullonkaulojen yhteydessä.

- Vastaavaa edistystä on tapahtunut myös EU:n satelliittinavigointijärjestelmän Galileon kehittämisessä. Siksi komissio ehdottaa, että tätä yhteistyötä jatketaan Galileon omissa toimintapuitteissa sisällyttämättä sitä liikenneakseleita varten kaavailtuihin koordinointirakenteisiin.

Neuvosto on kehottanut, että tärkeiden Euroopan laajuisten liikenneakselien laajentaminen naapurimaihin kytkettäisiin afrikkalaisiin verkkoihin . Tähän liittyen komissio painottaa jo tukevansa integroitujen Afrikan laajuisten verkkojen ja palvelujen kehittämistä. Tämä sai lisäpontta vuonna 2007, kun käynnistettiin EU:n ja Afrikan välinen infrastruktuurikumppanuus.

4. NYKYTILANNE, SAAVUTUKSET JA SEURAAVAT ASKELEET

4.1. Yleiseurooppalaiset liikennekäytävät ja -alueet

Yleiseurooppalaisten liikennekäytävien ja -alueiden kanssa pidetyissä kokouksissa on tarkasteltu liikennekäytävien välisiä eroja EU:n sisällä ja ulkopuolella, liikenneakselin optimaalista maantieteellistä kattavuutta, tehokkaan ohjausryhmän tehtäviä ja horisontaalisten toimenpiteiden roolia. Liikennekäytävien johtoelinten ja sihteeristöjen ensikäden kokemus liikennekäytävien toiminnan vahvuuksista ja heikkouksista on ollut tärkeä tekijä luotaessa yleiskuvaa tilanteesta.

Yleiseurooppalaisten liikennekäytävien konseptilla on selkeät etunsa, mutta sitä on kuitenkin tarpeen tarkastella uudelleen. Komissio katsoo erityisesti, että on tehtävä selkeä ero yhtäältä laajentumisen jälkeen Euroopan laajuisen liikenneverkon prioriteetteihin kuuluvien käytävien[6] ja toisaalta EU:n naapurimaihin yhdistävien käytävien välillä. Samalla on tärkeää, että liikennekäytävien toiminnot ja saatu arvokas kokemus sisällytetään asianmukaisella tavalla nykyisiin alueellisiin rakenteisiin tai perustettaviin uusiin rakenteisiin.

4.2. Merten moottoritiet

Korkean tason työryhmä katsoi merten moottoritiet merkitykseltään samanarvoiseksi kuin maaliikenteen neljä käytävää. Merten moottoriteillä on yhtäläisyyksiensä lisäksi myös selkeitä eroja, jotka puhuvat eriytetyn lähestymistavan puolesta. Eroja on pullonkaulojen tyypissä, palvelujen tiheydessä ja laadussa sekä sovellettavassa kansainvälisessä oikeudessa ja sen toimeenpanoasteessa. Komissio ehdottaakin, että merten moottoritiet sisällytetään vastaavia maaliikenneakseleita varten luotaviin alueellisiin rakenteisiin. Kaikissa tapauksissa tulisi varmistaa tiivis yhteistyö merten moottoriteiden eurooppalaisen koordinaattorin kanssa.

4.3. Pohjoisakseli

Pohjoisakseli (Northern Axis) kuuluu paljolti EU:n pohjoisen ulottuvuuden (PU) politiikkaan, joka kattaa EU:n pohjoiset jäsenvaltiot, Venäjän sekä Norjan ja Islannin. PU:n tavoitteena on vastata Pohjois-Euroopan erityisiin alueellisiin kehityshaasteisiin, muun muassa liikenne- ja rajayhteyksien kehittämistarpeisiin. Pohjois-Euroopan tärkeimmät alueelliset organisaatiot ovat Itämeren valtioiden neuvosto (CBSS), Barentsin euroarktinen neuvosto (BEAC), Arktinen neuvosto (AC) ja Pohjoismaiden ministerineuvosto.

Pohjoisen ulottuvuuden huippukokouksessa marraskuussa 2006 annetussa poliittisessa julistuksessa kehotettiin tarkastelemaan, olisiko syytä luoda erityinen PU:n liikenne- ja logistiikkakumppanuus, johon osallistuisivat kaikki pohjoisakselin maat. Kumppanuuden puitteissa koordinoitaisiin kansainvälisten rahoituslaitosten, valtioiden ja yksityisen sektorin rahoitusta suurissa liikenneinfrastruktuurihankkeissa, jotka ovat merkitykseltään enemmän alueellisia kuin paikallisia. Pietarissa 21. marraskuuta 2007 pidetyn PU-virkamieskokouksen (Senior Officials Meeting) jatkotoimena asetettiin työryhmä tutkimaan mahdollisuuksia luoda tällainen uusi kumppanuus sekä keskustelemaan sen laajuudesta ja roolista ottaen huomioon myös pohjoisakselin ja merten moottoriteiden tehokkaan toteutuksen ja seurannan alueella. Työryhmä antaa raporttinsa kesäkuussa 2008, ja PU:n ministerikokous keskustelee siitä syksyllä 2008 pidettävässä istunnossaan.

Työryhmän perustamista on tunnustelevissa neuvotteluissa pidetty tervetulleena mutta samalla on tähdennetty, että kumppanuudesta on tärkeää tehdä kiinteä osa pohjoisakselin alueen tulevia koordinointirakenteita ja että lähestymistavan tulisi olla täysin johdonmukainen ilman päällekkäisyyksiä. Neuvottelujen toisessa vaiheessa on määrä tarkastella lähemmin erityisesti seuraavia näkökohtia:

- Kumppanuuden maantieteellinen laajuus PU-politiikan tavoitteita vastaavasti sekä pohjoisakselin mukauttaminen. On ehdotettu, että Valko-Venäjä kutsuttaisiin työryhmään tarkkailijaksi, jotta varmistettaisiin jatkuvuus pohjoisakselin kaikissa osissa.

- Kumppanuuden mandaatti tarkasteltavien hankkeiden tyypin suhteen ottaen huomioon kehitys muilla foorumeilla, joilla tarkastellaan logistiikkaprosesseihin liikenneakselin varrella vaikuttavia normeja ja lainsäädäntöä, myös tullisääntöjä (horisontaaliset toimenpiteet).

- Voiko kumppanuus ottaa huolehtiakseen alueellisen ohjausryhmän ja/tai sihteeristön tehtävistä pohjoisakselin alueella ja miten kumppanuus parhaiten jäsentyisi pohjoisakselin aluetta varten suunniteltuihin koordinointi- ja seurantarakenteisiin (ks. laatikko luvussa 3.1).

4.4. Keskiakseli

Ukrainan kanssa paraikaa neuvoteltavan laajennetun sopimuksen tavoitteena on syventää demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltioon liittyvää yhteistyötä, luoda toimiva ja kattava vapaakauppa-alue, parantaa energiatehokkuutta ja -varmuutta ja ympäristönsuojelua sekä tehostaa yhteistyötä keskeisillä aloilla, muun muassa liikenteessä. Vapaakauppa-alueen luomisesta, joka on erottamaton osa sopimusta, neuvotellaan sen jälkeen, kun Ukrainan liittyminen WTO:hon on saatettu päätökseen.

Liikenteeseen liittyen neuvottelujen keskeisenä tavoitteena on panna täytäntöön korkean tason työryhmän tekemät ja komission tiedonantoon otetut suositukset, jotka koskevat keskiakselia, Traceca-käytävää ja lähentymistä EU-lainsäädäntöön. Komissio on tyytyväinen neuvottelujen edistymiseen: konkreettisia tuloksia odotetaan vuonna 2008. Neuvottelujen toisessa vaiheessa on pohdittava yksityiskohtaisesti institutionaalista rakennetta, erityisesti monenvälistä ohjausryhmää ja sihteeristöä. Neuvotteluissa tulisi myös tarkastella nykyisiä yhteyksiä keskiakselilta pohjoisakselille ja kaakkoisakselille sekä sitä, miten Moldova voidaan parhaiten yhdistää lähestymistapaan.

4.5. Kaakkoisakseli

4.5.1. Kaakkois-Euroopan keskeinen alueellinen liikenneverkko

Länsi-Balkanin maista Kroatia ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ovat ehdokasmaita[7] ja Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Montenegro sekä Serbia ja Kosovo[8] potentiaalisia ehdokasmaita EU-jäsenyyteen. Liikenteen alan yhteistyö ja yhteisön säännöstön käyttöönotto on Länsi-Balkanilla siksi pidemmälle edennyttä kuin muilla alueilla.

Länsi-Balkanin maat ja komissio allekirjoittivat vuonna 2004 yhteisymmärryspöytäkirjan keskeisen alueellisen liikenneverkon kehittämisestä. Verkosta on määrä tulla osa Euroopan laajuisia verkkoja liittymisen jälkeen. Kolmannessa vuotuisessa ministeritapaamisessa 4. joulukuuta 2007 yhteisymmärryspöytäkirjaan allekirjoitettiin lisäys, joka koskee pääsyä rautatieliikenteen markkinoille ja niiden avaamista. Tämä toi rautatiesektorin askeleen lähemmäksi yhteisön rautatiesäännöstön täytäntöönpanoa, myös sosiaalisen ulottuvuuden suhteen.

Jotta liittymiskehyksestä hyödyttäisiin täysin, alueen kanssa tehtävässä yhteistyössä tulisi komission mukaan keskittyä Kaakkois-Euroopan keskeiseen alueelliseen liikenneverkkoon. Komissio kannustaa Länsi-Balkanin maita nopeuttamaan lainsäädäntönsä lähentämistä yhteisön säännöstöön liikenteen alalla ja muilla merkityksellisillä aloilla. Nyt kun tunnustelevat neuvottelut on saatettu onnistuneesti päätökseen, komissio antaa neuvostolle tämän tiedonannon ohella ehdotuksen neuvotteluohjeiksi Kaakkois-Euroopan liikenneyhteisön perustamista koskevan sopimuksen neuvottelemista varten. Sopimuksen tavoitteena on luoda yhdentyneet markkinat infrastruktuuria sekä maa-, sisävesi- ja meriliikennettä varten[9] ja lähentää Länsi-Balkanin maiden lainsäädäntöä yhteisön säännöstöön.

4.5.2 Yhteydet Lähi-Itään, Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan

Myös Turkki on ehdokasmaa. Sen kanssa aloitettiin liittymisneuvottelut vuonna 2005. Valmistumassa oleva liikenneinfrastruktuurin tarvearviointi (”TINA”) on ensimmäinen askel Euroopan laajuisen verkon määrittelyssä Turkissa. Näitä neuvotteluja on määrä jatkaa liittymisneuvottelujen aikataulussa. Koska Turkki on geostrategisesti yhtäältä EU:n, Kaukasuksen ja Keski-Aasian ja toisaalta Lähi-Idän välisessä risteyskohdassa, komissio pyytää Turkkia keskeiseksi toimijaksi myös liikenneakseleihin perustuvassa lähestymistavassa. Tämän vuoksi ehdotetaan, että kaakkoisakseli jaetaan – sen määrittelyä muuttamatta – kahteen osaan, joissa molemmissa Turkki on mukana: yhteys Turkista Kaukasukselle kuuluisi Traceca-ohjelman puitteisiin ja Egyptiin ulottuva osa Euro–Välimeri-rakenteiden puitteisiin (se yhdistettäisiin kaakkoisakseliin osana Välimeren akseleita) (ks. luvut 4.6 ja 4.7).

4.6. Traceca-käytävä

Traceca on viidestä liikenneakselista ainoa, jossa yhteistyö on organisoitu monenvälisellä, asianomaisten maiden allekirjoittamalla[10] sopimuksella. Sopimuksella luotuja instituutioita ovat hallitustenvälinen valiokunta, joka koostuu valtioiden korkeimman tason viranomaisista tai niiden valtuutetuista edustajista (yleensä liikenneasioista vastaavista varapääministereistä ja liikenne- ja/tai ulkoasiainministereistä), sekä pysyvä sihteeristö. Lisäksi on perustettu useita työryhmiä. Hallitustenvälinen valiokunta hyväksyi vuoteen 2015 ulottuvan pitkän aikavälin strategian vuonna 2006. Vuonna 2007 se hyväksyi vuoteen 2010 mennessä toteutettavan lyhyen tähtäimen toimintasuunnitelman.

Traceca näyttää tarjoavan sopivan pohjan yhteistyön rakentamiselle, koska sillä on vahva oikeusperusta, instituutiot ja liikennekäytävän toteuttamiseen keskittyvä toimintastrategia. Komissio katsoo kuitenkin, että Traceca-käytävän institutionaalista ja poliittista ulottuvuutta on lujitettava ja uudistettava, erityisesti jotta voidaan viedä tehokkaasti eteenpäin sekä liikennekäytävän kehittämistä että yleistä poliittista keskustelua, jota tällä hetkellä harjoitetaan Bakun prosessissa.

Kuten hallitustenvälinen valiokunta vahvisti joulukuussa 2007, tunnustelevien neuvottelujen toisen vaiheen erityistehtävänä on tarkastella, voiko tuleva oikeudellinen ja institutionaalinen kehys perustua Traceca-rakenteille ja miten. Tavoitteena on määritellä yhteistyölle uusi pitkäaikainen perusta. Lisäksi on löydettävä optimaalinen menettelytapa Bakun prosessiin liittyen, koska uusien asiakirjojen ja rakenteiden tulisi voida palvella tehokkaasti sekä infrastruktuuritoimenpiteitä (käytävät) että horisontaalisia toimenpiteitä (alueellinen lähentyminen).

4.7. Välimeren akselit ja liikenteen alan alueellinen toimintasuunnitelma

Barcelonan prosessin käynnistämisestä lähtien vuonna 2005 komissio on aktiivisesti tukenut integroidun liikennejärjestelmän kehittämistä Välimeren alueella. Alue onkin todennäköisesti edistynyt pisimmälle Euroopan laajuisten verkkojen laajentamisessa.

Tarvittavat instituutiot ovat jo toiminnassa: ministerikonferenssit tekevät strategiset päätökset, Euro–Välimeri-liikennefoorumi koordinoi yhteisiä lähestymistapoja ja kehittää integroitua alueellista liikennejärjestelmää ja työryhmät tarkastelevat yksittäisiin infrastruktuuri- ja horisontaalisiin toimenpiteisiin liittyviä kysymyksiä. Liikennefoorumin toukokuussa 2007 hyväksymä liikenteen alan alueellinen toimintasuunnitelma, joka sisältää sääntelyuudistuksia ja kattavan sarjan horisontaalisia toimenpiteitä, on merkittävä askel kohti tärkeimpien liikenneakselien toteutusta. Lisäksi on perustettu tekninen sihteeristö CETMO huolehtimaan läntisen Välimeren maiden tarpeista. Vastaavaa rakennetta ei kuitenkaan ole itäistä Välimerta varten.

Lissabonin konferenssissa 3. joulukuuta 2007 varapuheenjohtaja Barrot kiitti ministereitä heidän aktiivisesta osallistumisestaan Välimeren akseleiden kehittämiseen ja toteuttamiseen. Euro–Välimeri-liikennefoorumia ja työryhmiä kehotettiin jatkamaan menestyksekästä työtään vielä jäljellä olevien kysymysten parissa tunnustelevien neuvottelujen toisessa vaiheessa. Näitä kysymyksiä ovat akselien toteutuksen tehokas seuranta alueella, teknisen sihteeristön luominen itäistä Välimerta varten sekä koordinoinnin lujittaminen yhteisymmärryspöytäkirjan tai kansainvälisen sopimuksen muodossa.

5. PÄÄTELMÄT

Tunnustelevien neuvottelujen ensimmäinen kierros on osoittanut, että naapurimaat ja muut intressitahot haluavat lähentää toisiinsa akseleihin perustuvaa lähestymistapaa ja laajempaa poliittista vuoropuhelua. Neuvottelujen johdosta on jonkin verran muutettu tiedonannossa Liikennettä koskevat suuntaviivat Euroopassa ja naapurialueilla annettuja suosituksia, jotta voidaan ottaa paremmin huomioon varsinkin yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan ja Galileo-aloitteeseen liittyvä hiljattainen edistys sekä Euroopan laajuisten verkkojen tuleva kehitys Länsi-Balkanin alueella ja Turkissa.

Myös komission ehdottama institutionaalinen rakenne on saanut naapurimaiden ja muiden intressitahojen tuen. Kaikki naapurimaat ja muut intressitahot painottavat, miten tärkeää on alueellinen yhteistyö liikenneakselin varrella ja nykyisten koordinointipuitteiden käyttö yhteistyön perustana.

Tunnustelevien neuvottelujen toisessa vaiheessa on tarkoitus käsitellä edellisissä luvuissa mainittujen liikenneakselikohtaisten seikkojen ohella seuraaviin tavoitteisiin liittyviä kysymyksiä:

- Naapurimailta tulisi saada vahva sitoumus lujitetun yhteistyön muotoon.

- Nykyisten alueellisten rakenteiden kanssa tulisi päästä sopimukseen uusista tehtävistä, joilla taataan liikenneakseleiden tehokas seuranta.

- Alueellisten rakenteiden luomisesta tai tarvittavasta edelleenkehittämisestä tulisi sopia niiden akseleiden osalta, joita varten tällaisia rakenteita ei vielä ole.

Komissio on jo järjestänyt sarjan kokouksia kevääksi 2008. Toinen selvitys tunnustelevien neuvottelujen etenemisestä annetaan syyskuussa 2008. Sen yhteydessä neuvostolle annetaan tarvittaessa suositus neuvottelujen käynnistämiseksi sekä rahoitustarvearvio, joka ei muuta kyseisten politiikan alojen monivuotista rahoituskehystä.

[1] KOM(2006) 726, 4.12.2006.

[2] KOM(2007) 774, 5.12.2007.

[3] Annettu 5. maaliskuuta 2008.

[4] KOM(2007) 32, 31.1.2007.

[5] Strategian kehittämistä valmisteli korkea tason työryhmä, jonka puheenjohtajana toimi komission entinen varapuheenjohtaja Loyola de Palacio. Selvitys Networks for peace and development on saatavilla osoitteesta http://ec.europa.eu/ten/transport/external_dimension/index_en.htm.

[6] Yleiseurooppalaiset liikennekäytävät I, IV, V, VI ja VII ovat nyt suurimmaksi osaksi EU:n alueella.

[7] Liittymisneuvottelut Kroatian kanssa käynnistyivät vuonna 2005. Eurooppa-neuvosto hyväksyi entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ehdokasmaaksi joulukuussa 2005, mutta liittymisneuvottelut eivät ole vielä alkaneet.

[8] Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 10. kesäkuuta 1999 antaman päätöslauselman 1244 nojalla.

[9] Ilmailusektori kuuluu jo Euroopan yhteistä ilmailualuetta koskevan sopimuksen soveltamisalaan.

[10] Allekirjoittajamaat: Afganistan, Armenia, Azerbaid~[pic]an, Georgiaganistan, Armenia, Azerbaidžan, Georgia, Kazakstan, Kirgisia, Moldova, Tadžikistan, Turkki, Ukraina ja Uzbekistan sekä EU:n jäsenvaltiot Romania ja Bulgaria. Pakistan ja Iran ovat hakeneet Tracecan jäsenyyttä.