läntisten vesialueiden ja niiden lähivesialueiden kalakantoja koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, Itämerta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta annetun asetuksen (EU) 2016/1139 muuttamisesta ja asetusten (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007 ja (EY) N:o 1300/2008 kumoamisesta

Perusasetuksella käyttöön otetun purkamisvelvoitteen myötä kaikkien kiintiön ylittävien saaliiden poisheittämisestä tulee laitonta sen jälkeen, kun velvoite on pantu täysimääräisesti täytäntöön. Näin ollen alusten on ehkä lopetettava kalastus varhaisessa vaiheessa vuotta, heti kun niiden kiintiö on täyttynyt rajoittavimman kannan osalta. Tässä tapauksessa rajoittavimmasta kannasta tulee niin sanottu tukahduttava laji, sillä kyseisen kannan kiintiön täyttyminen estää mahdollisuuden jatkaa muiden kantojen kalastamista. Siksi näitä kantoja koskevia TAC-kiintiöitä vahvistettaessa on suotavaa ottaa huomioon, että joitakin kantoja pyydetään yhdessä sekakalastuksissa. Lähestymistapa olisi hyödyksi sekä kantojen säilyttämisen että niiden hyödyntämisen kannalta. Tässä ehdotuksessa noudatetaan tätä lähestymistapaa.

·Monivuotisia suunnitelmia koskevien, perusasetuksen 9 artiklassa säädettyjen periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti suunnitelma on sekakalastussuunnitelma, joka perustuu pääasiassa kestävän enimmäistuoton (MSY) tavoitteeseen.

·Perusasetuksen 10 artiklassa luetellaan monivuotisiin suunnitelmiin sisällytettävät seikat, mukaan lukien määrälliset tavoitteet. Tässä suunnitelmassa kyseiset kestävää enimmäistuottoa vastaavat tavoitteet ilmaistaan ICES:n suositusten mukaisina vaihteluväleinä. Vaihteluvälit mahdollistavat kyseisten kantojen hoidon kestävän enimmäistuoton perusteella samalla, kun säilytetään mahdollisimman hyvä ennustettavuus. Tavoitteita täydennetään säilyttämisen viitearvoihin liittyvillä suojatoimenpiteitä koskevilla säännöksillä. Niiden kantojen osalta, joille nämä viitearvot ovat saatavilla, ne ilmaistaan kutukannan biomassana, joka saadaan ICES:ltä, tavallisesti sen tekemän vertailuanalyysin perusteella. Vastaavasti keisarihummerin tiettyjen toiminnallisten yksiköiden osalta viitearvot ilmaistaan runsautena, silloin kun viitearvot ovat saatavilla. Jos kutukannan biomassaa tai runsautta koskevaa lausuntoa ei ole saatavilla, toimenpiteiden soveltaminen käynnistyy, kun kanta on tieteellisen lausunnon mukaan uhanalainen. Suunnitelman tavoitteiden, päämäärien ja suojatoimenpiteiden määrittelyn ja purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon osalta noudatettiin samaa lähestymistapaa kuin äskettäin Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 muuttamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 kumoamisesta 6. heinäkuuta 2016 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1139.

·Perusasetuksen 15 artiklan nojalla purkamisvelvoitetta sovelletaan läntisillä vesialueilla vuodesta 2015 alkaen pelagisiin lajeihin, vuodesta 2016 alkaen tiettyihin pohjakalojen kalastuksiin sekä kalastusta määrittäviin lajeihin ja 1. tammikuuta 2019 alkaen kaikkiin muihin pyyntirajoitusten alaisiin lajeihin. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 7 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on TACeja niiden lipun alla purjehtiville aluksille jakaessaan otettava huomioon todennäköinen saaliskoostumus ja kaikkia saaliita koskeva purkamisvelvoite. Tässä onnistuakseen jäsenvaltiot voivat hyväksyä kansallisia toimenpiteitä, kuten säilyttää käytettävissä olevasta kansallisesta TACista tietynsuuruisen varauksen kiintiöiden vaihtoon muiden jäsenvaltioiden kanssa.

·Perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, voivat esittää yhteisiä suosituksia muun muassa hyväksyttävistä toimenpiteistä, kun komissiolle on siirretty valta hyväksyä toimenpiteitä delegoiduilla säädöksillä tai täytäntöönpanosäädöksillä monivuotisen hoitosuunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Tätä varten suunnitelmaan sisältyy jäsenvaltioiden alueellinen yhteistyö säännösten antamiseksi tiettyjä kantoja koskevan purkamisvelvoitteen ja niihin sovellettavien erityisten säilyttämistoimenpiteiden osalta.

STECF:n tieteellisen lausunnon mukaisesti suunnitelmaan ei sisälly vuosittaisia pyyntiponnistusrajoituksia (merelläolopäivien määrää). Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa kapasiteetin ylärajat kansallisella tasolla.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Komission ehdotus on yhdenmukainen kalastuksenhoitoa läntisillä vesialueilla koskevan voimassa olevan oikeudellisen kehyksen kanssa:

·Yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 204/585/EY kumoamisesta 11. joulukuuta 2013 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/20131 vahvistetaan YKP:n yleiset puitteet ja yksilöidään tilanteet, joissa Euroopan parlamentin ja neuvoston on hyväksyttävä monivuotiset suunnitelmat.

·Kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30. maaliskuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 850/98 säädetään teknisistä suojelutoimenpiteistä, joihin kuuluvat saaliiden koostumusta koskevat säännöt, aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoot ja kalastuskieltoalueet/-kaudet tiettyjen kalastusten osalta. Siinä asetetaan myös rajoituksia ajoverkkokalastukselle. Asetus on tällä hetkellä tarkistettavana, ja se korvataan uudella asetuksella, jos komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kalavarojen säilyttämisestä ja meriekosysteemien suojelemisesta teknisten toimenpiteiden avulla, neuvoston asetusten (EY) N:o 1967/2006, (EY) N:o 1098/2007 ja (EY) N:o 1224/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1343/2011 ja (EU) N:o 1380/2013 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 894/97, (EY) N:o 850/98, (EY) N:o 2549/2000, (EY) N:o 254/2002, (EY) N:o 812/2004 ja (EY) N:o 2187/2005 kumoamisesta hyväksytään.

·Läntisillä vesialueilla sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuosittain annettavissa neuvoston asetuksissa vahvistetaan asianomaisten kantojen TACit (asetuksista viimeisin ja tällä hetkellä sitova on unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 23. tammikuuta 2018 annettu neuvoston asetus (EU) 2018/120).

·Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009, jäljempänä ’neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009’, vahvistetaan kalastusta koskevat yleiset tarkastusvaatimukset sekä monivuotisia suunnitelmia koskevat erityiset tarkastusvaatimukset.

·Komissio ehdottaa, että FMSY -arvon vaihteluväleihin ja säilyttämisen viitearvoihin sovelletaan dynaamisia viittauksia. Näin varmistetaan, etteivät kyseiset kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa välttämättömät parametrit vanhene ja että neuvosto pystyy aina käyttämään parhaita käytettävissä olevia tieteellisiä lausuntoja. Samaa lähestymistapaa, jolla tuotetaan dynaamisia viittauksia parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin, olisi noudatettava kantojen hoidossa Itämerellä. Sen vuoksi asetusta (EU) 2016/1139 olisi muutettava.

·Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Ehdotus ja sen tavoitteet ovat yhdenmukaisia Euroopan unionin politiikkojen kanssa, erityisesti ympäristö-, sosiaali-, markkina- ja kauppapolitiikkojen kanssa.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

·Oikeusperusta

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohta.

·Toissijaisuusperiaate

Ehdotuksen säännökset liittyvät meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen eli toimenpiteisiin, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.

·Suhteellisuusperiaate