Euroalueen talous kärsii edelleen covid-19-pandemian vaikutuksista. Vuoden 2020 alkupuoliskolla käyttöön otetut poikkeukselliset toimenpiteet, joilla pyrittiin rajoittamaan viruksen leviämistä, johtivat talouden toimeliaisuuden jyrkkään vähenemiseen. Tuotanto supistui vuoden 2020 alkupuoliskolla noin 15 prosenttia eli vuoden 2005 tasolle. Vaikutukset kohdistuivat erityisesti aloille, joilla ihmisten välillä on paljon lähikontakteja. Vaikka talouden toimeliaisuus elpyi voimakkaasti kolmannella vuosineljänneksellä, elpymisen odotetaan pysähtyvän, kun tartunnat ovat taas lisääntyneet ja on turvauduttava uusiin rajoittamistoimenpiteisiin. Kaiken kaikkiaan reaalisen BKT:n odotetaan supistuvan lähes 8 prosenttia vuonna 2020. Alustaviin talousarviosuunnitelmiin sisältyvät makrotalouden oletukset viittaavat samaan, sillä kokonaiskasvuennuste jää noin 1 prosenttiyksikön vuoden 2020 vakausohjelmissa ennakoidusta tasosta (Kuvio 2.1 ja liitteen taulukko IV.1). Pidemmällä aikavälillä sekä komissio että jäsenvaltiot ennustavat toimeliaisuuden vilkastuvan vuonna 2021, joskin jäsenvaltiot, erityisesti Espanja ja Luxemburg, odottavat voimakkaampaa elpymistä. Olisi kuitenkin huomattava, että 5. marraskuuta julkaistu komission ennuste perustuu viruksen leviämisen ja uusien rajoittamistoimenpiteiden osalta uudempiin tietoihin kuin alustavat talousarviosuunnitelmat. Epävarmassa ja nopeasti muuttuvassa tilanteessa tällaiset erot ovat odotettavissa. Vaikka kasvun ennustetaan palautuvan, elpyminen jää rajalliseksi ja euroalueen talouksien odotetaan toimivan potentiaaliaan heikommin myös vuonna 2021. Next Generation EU -ohjelman toteuttaminen on otettu huomioon komission syksyn 2020 talousennusteessa ja alustavissa talousarviosuunnitelmissa vain marginaalisesti, mutta myös se tukee euroalueen elpymistä.

Komission lausunnot tarjoavat objektiivista politiikan ohjausta etenkin kansallisille hallituksille ja parlamenteille ilman, että jäsenvaltioiden budjettivaltuuksiin puututaan. Tavoitteena on helpottaa sen arviointia, ovatko talousarvioesitykset EU:n finanssipoliittisten sääntöjen mukaisia. Budjettikuripaketin ansiosta käytettävissä on nyt kattava välineistö, jonka avulla talous- ja finanssipolitiikkaa voidaan käsitellä euroalueen yhteistä etua koskevana kysymyksenä perussopimuksessa tarkoitetulla tavalla.

2.Suomen, Alankomaiden, Belgian, Espanjan, Itävallan, Irlannin, Kreikan, Kyproksen, Latvian, Luxemburgin, Maltan, Portugalin, Saksan, Slovenian ja Viron toimenpiteet ovat (enimmäkseen) väliaikaisia. Italian, Liettuan, Ranskan ja Slovakian alustavissa talousarviosuunnitelmissa on joitakin toimenpiteitä, jotka eivät näytä olevan väliaikaisia tai joihin ei liity tasapainottavia toimenpiteitä. Liettua on toimittanut alustavan talousarviosuunnitelmansa oletuksenaan, että politiikka säilyy muuttumattomana, ja sitä pyydetään toimittamaan päivitetty alustava talousarviosuunnitelma.

5.Elpymis- ja palautumistukivälineestä saatavan rahoituksen voidaan odottaa antavan finanssipoliittiselle elvytykselle merkittävää lisäpotkua verrattuna jäsenvaltioiden tämänhetkisten suunnitelmien ja ennusteiden kokonaismäärään. Koska on odotettavissa, että elpymis- ja palautumissuunnitelmat esitetään ja hyväksytään vasta vuonna 2021, komission syksyn 2020 talousennusteessa on vuoden 2021 julkisen talouden kehitysarvioissa oletuksena, että elpymis- ja palautumistukivälineestä maksetaan avustuksien ennakkorahoituksena 10 prosenttia. Tätä ennakkorahoitusta kohdellaan rahoitustoimena, joka ei vaikuta julkisen talouden rahoitusasemaan mutta vähentää julkista velkaa. Myöhemmin elpymis- ja palautumistukivälineellä odotetaan olevan makrotasolla vaikutusta talouden toimeliaisuuteen ja julkiseen talouteen monissa jäsenvaltioissa ja koko euroalueella.

3.Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet pandemian vuoksi huomattavia finanssipoliittisia toimenpiteitä (4,2 % suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 2,4 % suhteessa BKT:hen vuonna 2021). Useimmilla hätätoimenpiteillä on pyritty korjaamaan kansanterveystilannetta ja korvaamaan sulkutoimista ja toimitusketjujen häiriöistä johtuvia työntekijöiden ja yritysten tulonmenetyksiä (3,4 % suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 0,9 % suhteessa BKT:hen vuonna 2021). Muissa toimenpiteissä, kuten välillisten verojen alennuksissa tai uusissa julkisissa töissä, on keskitytty laajemmin talouden elpymisen tukemiseen (0,8 % suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja 1,5 % suhteessa BKT:hen vuonna 2021). Jäsenvaltiot ovat myös myöntäneet runsaasti maksuvalmiustukea kotitalouksille ja yrityksille takauksien tai verojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkäämisen muodossa. Joissakin tapauksissa julkisen talouden rajallinen liikkumavara on rajoittanut finanssipoliittisten tukitoimien suuruutta. Ne jäsenvaltiot, joissa julkisen talouden rahoitusasema on vahvempi, ovat yleensä antaneet enemmän suoraa budjettitukea, kun taas ne jäsenvaltiot, joissa julkisen talouden rahoitusasema on heikompi, ovat tukeutuneet enemmän maksuvalmiustukeen. Tällaisilla toimenpiteillä ei ole välitöntä vaikutusta nimelliseen alijäämään, mutta ne muodostavat ehdollisia vastuita.

2.Vuonna 2020 toteutetut mittavat väliaikaiset toimenpiteet, jotka ovat olleet tarpeen pandemian vaikutusten lieventämiseksi euroalueella, heikentävät julkisen talouden kokonaisrahoitusasemaa, jonka odotetaan paranevan hieman vuonna 2021. Alustavien talousarviosuunnitelmien perusteella euroalueen yhteenlaskettu julkisen talouden nimellinen alijäämä on lähes 6 prosenttia suhteessa BKT:hen ja velka noin 100 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021, mikä on pitkälti linjassa komission syksyn 2020 talousennusteen kanssa. Viruksen leviämisen viimeaikainen kiihtyminen uudelleen Euroopassa tuo muassaan hitaamman kasvun riskejä, jotka saattavat heikentää talous- ja finanssipolitiikan näkymiä vuonna 2021 alustavissa talousarviosuunnitelmissa esitettyihin arvioihin verrattuna.

Tässä tiedonannossa esitetään yhteenveto arvioista, jotka komissio on laatinut euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 473/2013 nojalla toimittamista vuotta 2021 koskevista alustavista talousarviosuunnitelmista.

Julkisen talouden näkymät

Euroalueen yhteenlasketun nimellisen alijäämän odotetaan supistuvan vuonna 2021 mutta pysyvän erittäin suurena (Kuvio 2.2 ja liitteen taulukko IV.2). Alustavien talousarviosuunnitelmien perusteella yhteenlaskettu nimellinen alijäämä supistuu 5,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021, kun sen odotetaan olevan 8,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Nämä ennusteet vastaavat pääpiirteissään komission syksyn 2020 talousennustetta, mutta merkitsevät huomattavaa kasvua vuoden 2020 vakausohjelmista, joissa yhteenlasketun alijäämän ennakoitiin olevan 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Julkisen talouden alijäämien ennakoidaan kasvavan enemmän kuin maailmanlaajuisen finanssikriisin aikana (kuvio 2.3). Yhteenlasketun alijäämän odotettu paraneminen vuonna 2021 johtuu enimmäkseen siitä, että terveyskriisin ja sen taloudellisten vaikutusten vuoksi vuonna 2020 hyväksyttyjen väliaikaisten finanssipoliittisten toimenpiteiden voimassaolo päättyy. Koska pandemia on viime aikoina kiihtynyt Euroopassa uudelleen, näitä toimenpiteitä voidaan kuitenkin joutua jatkamaan talouden ylläpitämiseksi ja elpymisen tukemiseksi, mikä lisää alijäämään kohdistuvaa kasvupainetta vuonna 2021. Lähes kaikki euroalueen jäsenvaltiot ennakoivat alijäämän supistuvan vuonna 2021 vuodesta 2020. Eniten, yli 4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, supistumista odotetaan tapahtuvan Belgiassa, Kreikassa ja Luxemburgissa.





Kuvio 2.4Euroalue: Julkinen velka 2015–2021 (% suhteessa BKT:hen) Huom. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät esittäneet vuoden 2020 vakausohjelmassaan vuotta 2020 tai 2021 koskevia ennusteita, käytetään Euroopan komission kevään 2020 talousennustetta. Lähde: Vuoden 2021 alustavat talousarviosuunnitelmat (ATS), Euroopan komission syksyn ja kevään 2020 talousennusteet (KOM2020) sekä vuoden 2020 vakausohjelmat (VO). Kuvio 2.5Euroalue: Velkasuhteen muutos, eri osatekijöiden vaikutus 2020–2021 (prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen) Huom. Lumipallovaikutuksella tarkoitetaan korkojen, inflaation ja reaalisen BKT:n kasvun (eli BKT:n kasvuvauhdin ja koron erotuksen) nettovaikutusta velkadynamiikkaan. Lähde: Euroopan komission syksyn 2020 talousennuste.

Euroalueen yhteenlasketun velkasuhteen ennustetaan pysyvän vuonna 2021 pitkälti vakaana noin 100 prosentissa (Kuvio 2.4 ja liitteen taulukko IV.3). Ennen pandemiaa koettu velkasuhteen supistuminen kääntyi vuonna 2020 kasvuksi, mikä johtuu BKT:n huomattavasta supistumisesta ja pandemian hoitamista varten myönnettyjen lainojen suuresta määrästä. Velkasuhteen ennustettu kasvu vuonna 2020 oli paljon suurempi kuin vuosina 2008–2009 (kuvio 2.3). Alustavissa talousarviosuunnitelmissa ennakoidaan velkasuhteen kasvavan 86 prosentista 102 prosenttiin vuodesta 2019 vuoteen 2020 ja vakiintuvan vuonna 2021. Tämä ennuste vastaa komission syksyn 2020 talousennustetta vuoden 2020 osalta, mutta ei vuoden 2021 osalta, jolloin komissio odottaa velkasuhteen kasvavan edelleen 0,6 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Kaiken kaikkiaan perusalijäämä rasittaa edelleen velkadynamiikkaa vuonna 2021, mutta suotuisan BKT:n kasvuvauhdin ja koron erotuksen pitäisi auttaa rajoittamaan ennakoitua kasvua (kuvio 2.5). Velkasuhteen ennustetaan kasvavan vuonna 2021 eniten Irlannissa, Maltassa ja Virossa. Jäsenvaltiot, joilla oli suurin velkasuhde ennen kriisiä, voivat odottaa tilanteen paranevan jonkin verran vuonna 2021.

Velkaennusteet ovat poikkeuksellisen epävarmoja. Stokastiset simulaatiot viittaavat siihen, että euroalueen velkasuhde on todennäköisesti 99–106 prosenttia vuonna 2021 (liite III). Keskipitkällä aikavälillä suhde todennäköisesti vakiintuu, kun covid-19-kriisin vaikutus julkiseen talouteen asteittain vähenee. Ehdolliset vastuut, jotka johtuvat julkisten takausten myöntämisestä talouden toimeliaisuuden ja pandemiasta erityisen voimakkaasti kärsivien alojen ylläpitämiseksi, vaikuttaisivat julkiseen velkaan ja alijäämiin vain jos niitä vaadittaisiin maksettavaksi. Näiden ehdollisten vastuiden määrä on noin 20 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020, ja jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja (laatikko 1). Toisaalta on olemassa useita lieventäviä tekijöitä. Näitä ovat muun muassa velka-maturiteettien pidentyminen viime vuosina, vakaat rahoituslähteet, historiallisen alhaiset lainakustannukset sekä EU:n aloitteet, esimerkiksi hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäinen tukiväline (SURE) ja etenkin Next Generation EU -ohjelma, johon sisältyy elpymis- ja palautumistukiväline.

Laatikko 1. Vuoden 2021 alustaviin talousarviosuunnitelmiin sisältyvät takaukset ja muut maksuvalmiustukitoimenpiteet Jäsenvaltiot ovat myöntäneet runsaasti maksuvalmiustukea covid-19-pandemian aiheuttamien taloudellisten vaikutusten lieventämiseksi. Yleisimmät maksuvalmiustuen muodot ovat valtiontakaukset, joilla tuetaan yksityisen sektorin lainanottoa, ja verolykkäykset (eli mahdollisuus lykätä verovelvoitteita seuraamuksitta). Jäsenvaltiot ovat myöntäneet takauksia myös uusien EU-tason välineiden tukemiseksi. Valtion takaukset ovat maksuvalmiustukitoimenpiteiden suurin ryhmä. Jäsenvaltioiden käyttöön ottamien järjestelyjen vaikutus on 17 prosenttia suhteessa BKT:hen. Määrä vastaa takauskehysten enimmäiskokoa, mutta todellinen käyttöaste eli kotitalouksien, yritysten, finanssisektorin ja hallituksen väliset sopimusjärjestelyt voivat olla pienempiä. Todennäköisesti vain osa sopimusvelvoitteista johtaa hallitukselle esitettäviin maksuvaatimuksiin, jotka tulevat esiin alijäämänä ja vaikuttavat velkatasoon. Tämän osuuden suuruutta on vaikea arvioida etukäteen. Jäsenvaltiot ovat myöntäneet takauksia myös uusien EU-tason välineiden, erityisesti SURE-tukivälineen ja Euroopan laajuisen takuurahaston, tukemiseksi. Kuvio B1.1Kotimaisille toimijoille myönnetyt takaukset vuonna 2020 (% suhteessa BKT:hen) Huom. EU:n ja kansainvälisen tason välineiden takaukset pois lukien. Kuviossa esitetään Saksan uusien takausjärjestelmien koko, vaikka yleisen takauskehyksen kokoa ei ole rajattu. Irlannin, Latvian ja Ranskan alustavien talousarviosuunnitelmien tietoja on täydennetty muista julkisista lähteistä saaduilla tiedoilla. Italia ja Itävalta eivät toimittaneet takauksia koskevia tietoja, vaikka niillä on tällaisia järjestelmiä. Italiassa ehdollisten vastuiden enimmäismääräksi on arvioitu noin 30 prosenttia suhteessa BKT:hen ja alustava käyttöaste on toistaiseksi noin 7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lähde: Vuoden 2021 alustavat talousarviosuunnitelmat ja muut julkiset lähteet. Takausohjelmien koko ja rakenne vaihtelevat jäsenvaltioissa. Osa hallituksista on taannut suoraan pankkien kotitalouksille ja yrityksille myöntämiä lainoja. Joissakin jäsenvaltioissa taas maksuvalmiustukiohjelmien täytäntöönpano on annettu kansallisten kehityslaitosten tehtäväksi. Tällaisia laitoksia ovat KfW Saksassa, KredEx Virossa, Hellenic Development Bank Kreikassa, BPI France Ranskassa, CDP Italiassa, Altum Latviassa, INVEGA Liettuassa, Malta Development Bank Maltassa ja Finnvera Suomessa. Myös takausten käyttöaste, jonka myötä järjestelmän mukainen ehdollisten saatavien teoreettisesti mahdollinen enimmäismäärä muuttuu hallitusten todelliseksi ehdolliseksi saatavaksi, vaihtelee jäsenvaltioittain. Komission arvioiden mukaan saatavilla olevista takauksista on käytetty tähän mennessä vain noin neljännes. Komissio kehotti jäsenvaltioita raportoimaan alustavissa talousarviosuunnitelmissaan vapaaehtoisesti takausjärjestelmien enimmäiskoosta ja niiden käytöstä. Useimmat jäsenvaltiot toimittivatkin nämä tiedot ainakin osittain. Jotkin jäsenvaltiot ilmoittivat myös takauksista, joilla tuetaan EU:n ja kansainvälisen tason välineitä, kuten SURE-välinettä. Kuviossa B1.1 esitetään vain kotimaisille talouden toimijoille myönnetyt takaukset, joita on mukautettu vertailtavuussyistä. Euroalueen jäsenvaltiot ovat myös myöntäneet verojen ja sosiaaliturvamaksujen lykkäyksiä noin 1½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Verolykkäyksillä ei ole suoraa vaikutusta julkisen talouden alijäämään, koska verot kirjataan kansantalouden tilinpitoon sille ajanjaksolle, jona verovelan aiheuttanut taloudellinen toiminta tapahtuu. Toisaalta lykkäykset voivat tilapäisesti vaikuttaa velkaan, jos niiden vuoksi on lykkäyksen voimassaoloaikana otettava lisää julkista velkaa. Koska talouden toimeliaisuuden odotetaan kuitenkin supistuvan merkittävästi vuonna 2020, kaikki yritykset eivät todennäköisesti selviydy kriisistä, ja osa lykätyistä verovelvoitteista voi jäädä kokonaan maksamatta. EU:n tilastokehyksen mukaan kertyneitä mutta perimättä olevia veroja ei pitäisi kirjata valtion tuloiksi, joten niillä on alijäämää lisäävä vaikutus. Alustavissa talousarviosuunnitelmissa ei yleensä esitetä tarkkoja tietoja arvioiduista veroihin liittyvistä tappioista, vaikka niiden vaikutus on todennäköisesti otettu huomioon veroennusteissa.

Kuvio 2.6Euroalue: Toimenpiteet, joilla on suoria budjettivaikutuksia vuosina 2020–2021 (% suhteessa BKT:hen) Huom. Hätätoimenpiteillä pyritään enimmäkseen korjaamaan kansanterveystilannetta ja korvaamaan sulkutoimista ja toimitusketjujen häiriöistä johtuvia työntekijöiden ja yritysten tulonmenetyksiä. Ne ovat enimmäkseen väliaikaisia. Elvytystoimenpiteillä pyritään tukemaan talouden toimeliaisuutta yleisemmin. Lähde: Vuoden 2021 alustavat talousarviosuunnitelmat ja Euroopan komission syksyn 2020 talousennuste. Kuvio 2.7Euroalue: Finanssipoliittinen tuki ja kriisiä edeltävä keskipitkän aikavälin kestävyysriski 2020 (% suhteessa BKT:hen) Huom. Kaaviossa esitetään päätösperäisen finanssipoliittisen tuen (aritmeettinen) keskiarvo vuonna 2020. Jäsenvaltiot on ryhmitelty pandemiaa edeltävien keskipitkän aikavälin kestävyysriskien mukaan. Belgia, Espanja, Italia, Portugali ja Ranska kuuluvat suuren riskin ryhmään. Vuoden 2019 Debt Sustainability Monitor -selvityksessä esitetty Kreikan velkakestävyysanalyysi poikkesi yhteisestä lähestymistavasta Kreikan velkarakenteen ominaispiirteiden, kuten julkisen sektorin myöntämien lainojen suuren osuuden, vuoksi, eikä siinä esitetty riskiluokitusta. Lähde: Vuoden 2021 alustavat talousarviosuunnitelmat sekä Euroopan komission syksyn 2020 talousennuste ja vuoden 2019 Debt Sustainability Monitor -selvitys.

Covid-19-pandemian hoitamiseksi toteutetut finanssipoliittiset toimenpiteet

Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet pandemian hoitamiseksi nopeita ja merkittäviä finanssipoliittisia toimenpiteitä. Vuonna 2020 käyttöön otetuilla hätätoimenpiteillä on pyritty enimmäkseen korjaamaan kansanterveystilannetta ja korvaamaan sulkutoimista ja toimitusketjujen häiriöistä johtuvia työntekijöiden ja yritysten tulonmenetyksiä. Näiden väliaikaisten hätätoimenpiteiden määräksi arvioidaan 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 (kuvio 2.6). Muiden, yleisemmin elpymistä tukevien (väliaikaisten tai pysyvien) toimenpiteiden, kuten uusien julkisten töiden tai välillisten verojen alennusten vaikutukseksi on arvioitu 0,8 % suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Tämänhetkisen ennusteen mukaan väliaikaisten hätätoimenpiteiden vaikutus vuonna 2021 olisi 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen ja muiden tukitoimenpiteiden 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Osa jäsenvaltioista on toteuttanut talousarviosuunnitelmansa toimittamisen jälkeen lisää toimenpiteitä, ja joitakin hätätoimenpiteitä voidaan joutua jatkamaan pandemian toisen aallon vuoksi.

Hätätoimenpiteet ovat olennaisen tärkeitä terveydenhuoltoalan sekä kotitalouksien ja yritysten tukemiseksi, joten niillä on muitakin myönteisiä vaikutuksia talouteen. Vaikka niistä on ollut hyötyä kriisin alkuvaiheessa, ne eivät todennäköisesti ole yhtä tehokkaita elpymisen tukemisessa, kun terveydenhuoltoon liittyvä hätätila alkaa vähitellen kohentua. Väliaikaisten hätätoimenpiteiden lyhyen aikavälin kerroinvaikutukset jäävät jo toimenpiteiden luonteen vuoksi todennäköisesti vähäisiksi tilanteessa, jossa talouden toimeliaisuutta rajoitetaan. Tätä käsitystä vahvistaa yksityisen sektorin säästämisalttiuden (kulutuksen sijasta) jyrkkä kasvu vuonna 2020. Pandemiatilanteen parantuessa hätätoimenpiteitä voi siksi olla tarpeen mukauttaa ja yhdistää muihin talouden perustekijöitä parantaviin toimenpiteisiin, joilla tuetaan vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta ja joilla on myönteinen vaikutus kysyntään. Siihen asti hätätoimenpiteet voivat osoittautua edelleen tarpeellisiksi talouden ylläpitämiseksi, varsinkin kun pandemia on viime aikoina jälleen kiihtynyt Euroopassa.

Ne jäsenvaltiot, joissa julkisen talouden rahoitusasema on vahvempi, ovat yleensä antaneet enemmän suoraa budjettitukea, kun taas ne jäsenvaltiot, joissa julkisen talouden rahoitusasema on heikompi, ovat tukeutuneet enemmän maksuvalmiustukeen (kuvio 2.7). Maat, joiden julkisen talouden rahoitusasema on suhteellisesti vahvempi, ovat myöntäneet enemmän finanssipoliittista tukea, joka vaikuttaa suoraan julkiseen tukeen (1 % suhteessa BKT:hen). Sen sijaan ne maat, joiden julkisen talouden rahoitusasema on heikompi, ovat turvautuneet enemmän maksuvalmiustukeen, jolla ei ole suoria talousarviovaikutuksia. Jatkossa EU:n tason tukialoitteiden, kuten elpymis- ja palautumistukivälineen, kautta olisi tarjottava lisää finanssipoliittista liikkumavaraa jäsenvaltioiden elpymisen ja palautumisen tukemiseen.

Kuvio 2.8Euroalue: Finanssipolitiikan viritys 2020–2021 (% suhteessa BKT:hen) Huom. Kuviossa esitetään päätösperäiset finanssipoliittiset elvytystoimet menojen kasvulle asetetun vertailuarvon menetelmän perusteella. Siinä mitataan potentiaalisen kasvun ylittävää menojen kasvua (ilman päätösperäisiä toimenpiteitä). Positiiviset luvut osoittavat elvyttävää viritystä. Lähde: Euroopan komission syksyn 2020 talousennuste.

Euroalueen finanssipolitiikan virityksen arviointi

Perinteisten indikaattoreiden mekaaninen tulkinta ei nykytilanteessa sovellu hyvin finanssipolitiikan virityksen arviointiin. Mittavien väliaikaisten hätätoimenpiteiden käyttöönotto ja niistä luopuminen vääristävät kuvaa, sillä vastaavat muutokset julkisten menojen tasossa vuosien välillä vaikuttavat finanssipolitiikan virityksen arvioinnissa käytettäviin indikaattoreihin. Väliaikaisten hätätoimenpiteiden jättäminen pois finanssipolitiikan viritystä kuvaavien indikaattoreiden laskennasta antaa edustavamman arvion taustalla olevasta finanssipolitiikan tuesta talouden toimeliaisuudelle.

Finanssipolitiikan viritys vuonna 2021 vaikuttaa kasvua tukevalta, kun sitä mukautetaan väliaikaisten hätätoimenpiteiden suunnitellun purkamisen mukaan. Alustavissa talousarviosuunnitelmissa oletetaan, että suuri osa väliaikaisista hätätoimenpiteistä lopetetaan vuonna 2021. Perinteiset indikaattorit (hätätoimenpiteet mukaan lukien) viittaavat kasvua tukevaan finanssipolitiikan viritykseen, joka on +4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020, mutta kiristyy –1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 (komission syksyn 2020 talousennusteen mukaan; ks. kuvio 2.8). Jos laskelmasta sen sijaan jätetään pois pandemiaan suoraan liittyvät väliaikaiset hätätoimenpiteet, finanssipolitiikan viritys on kasvua tukeva kumpanakin vuonna: +1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020 ja +1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Vaikka elpymisen ennustetaan olevan rajallista, jo käyttöön otetut finanssipoliittiset toimenpiteet tukevat talouden toimeliaisuutta vuosina 2020–2021.

Elpymis- ja palautumistukivälineestä myönnettävä rahoitus antaa lisäpotkua finanssipoliittiselle elvytykselle. Elpymis- ja palautumistukivälineestä myönnettävät avustukset tukevat finanssipoliittista elvytystä euroalueen tasolla, vaikka ne ovat jäsenvaltioiden julkisen talouden rahoitusaseman kannalta neutraaleja. Tällä hetkellä komission syksyn 2020 talousennusteessa oletetaan, että elpymis- ja rahoitustukivälineestä rahoitettavilla menoilla on euroalueen finanssipolitiikan viritykseen vähäinen vaikutus vuonna 2021 (0,15 % suhteessa BKT:hen). Tämä johtuu kuitenkin siitä, että vuoden 2021 alustavissa talousarviosuunnitelmissa ei ole riittävän yksityiskohtaisia tietoja kyseisistä toimenpiteistä. Vain kuusi jäsenvaltiota ilmoitti alustavassa talousarviosuunnitelmassaan elpymis- ja palautumistukivälineestä rahoitettavista menoista. Ne ovat Italia, Kreikka, Liettua, Portugali, Ranska ja Slovenia.

Vuodelle 2021 suunniteltu hätätoimenpiteiden lopettamisen aikataulu ja laajuus vaikuttavat nyt epävarmoilta pandemian toisen aallon vuoksi. Lopettamisaikataulu perustui oletukseen, että kriisissä siirryttäisiin hätätilanteesta elpymisvaiheeseen, eli pandemiasta johtuvien terveyteen ja talouteen liittyvien vahinkojen rajoittamisesta vaiheeseen, jossa keskityttäisiin pysyvän elpymisen saavuttamiseen. Koska pandemia on viime aikoina jälleen kiihtynyt Euroopassa, talouden ylläpitämiseksi voi kuitenkin olla tarpeen jatkaa hätätoimenpiteitä. Tämä tuki todennäköisesti muuttaa komission ennusteen taustalla olevia talousarviosuunnitelmia. Uusien hätätoimenpiteiden ei kuitenkaan tarvitse olla välttämättä samanlaisia kuin ensimmäisen aallon aikana toteutetut toimenpiteet, vaan niissä olisi otettava huomioon saadut kokemukset ja niitä olisi yhdistettävä toimiin, jotka parantavat talouden perustekijöitä. Haasteena on jatkaa talouden tukemista hätätilanteessa ja luoda samalla edellytykset paluulle pysyvään ja kestävään kasvuun, jossa otetaan huomioon EU:n talouden vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos.