FI Euroopan unionin virallinen lehti C 325/22

Komission tiedonanto jäsenvaltioille EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin annetun perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukaisen tiedonannon muuttamisesta

(2005/C 325/11)

I. Johdanto

Jäsenvaltioille annettu EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukainen komission tiedonanto (1) perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin (jäljempänä ”vuoden 1997 tiedonanto”) hyväksyttiin vuonna 1997, ja sitä oli tarkoitus soveltaa viiden vuoden ajan 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen 31 päivään joulukuuta 2002.

Vuonna 2001 komissio hyväksyi vuoden 1997 tiedonantoon markkinariskien määritelmää koskevan muutoksen (2) (jäljempänä ”vuoden 2001 muutos”). Markkinariskit ovat riskejä, joita vientiluottovakuutuksenantajat eivät voi kattaa valtion tuella. Vuoden 2001 muutoksella myös pidennettiin vuoden 1997 tiedonannon voimassaoloaikaa 31 päivään joulukuuta 2004. Vuoden 1997 tiedonannon voimassaoloaikaa pidennettiin vielä 31 päivään joulukuuta 2005 komission vuonna 2004 antamalla tiedonannolla (3).

Vuoden 1997 tiedonannon 2.6 kohdassa, sellaisena kuin se on esitetty vuoden 2001 muutoksessa, todetaan:

”Yksityisten jälleenvakuutusmarkkinoiden kapasiteetti vaihtelee. Tämä merkitsee sitä, että markkinariskien määritelmä ei ole pysyvä ja se voi muuttua ajan myötä. Määritelmän sopivuutta voidaan näin ollen tarkastella erityisesti tämän tiedonannon voimassaolon päättyessä (31 päivänä joulukuuta 2004). Tarkastelun yhteydessä komissio kuulee jäsenvaltioita ja muita, joita asia koskee (4). Määritelmää muutettaessa on siinä määrin kuin on tarpeellista otettava huomioon vientiluottovakuutuksia sääntelevän yhteisön lainsäädännön soveltamisala ristiriitojen ja oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi.

Vuoden 2001 muutoksen johdannossa todetaan seuraavaa:

”Komissio haluaa ilmoittaa jäsenvaltioille ja asianomaisille, että se aikoo tutkia vuonna 2003 yksityisten jälleenvakuutusmarkkinoiden kapasiteettia sopeutua markkinariskin määritelmän laajentamiseen useampien kaupallisten riskien kattamiseksi, mukaan lukien mahdollisesti kaikissa maailman maissa aiheutuvat kaupalliset riskit. Jos tutkimustulokset ja jäsenvaltioiden kanssa pidetyt kuulemiset vahvistavat, että tällainen määritelmän laajentaminen on mahdollista, komissio muuttaa markkinariskin määritelmää tarkistaessaan vuoden 1997 tiedonantoa vuonna 2004.”

Yksityisten jälleenvakuutusmarkkinoiden tilannetta vientiluottovakuutusten alalla koskevan tutkimuksen valmistuttua ja kuultuaan jäsenvaltioita sekä neuvoston vientiluottotyöryhmässä että valtiontukia käsittelevässä monenvälisessä kokouksessa komissio on päättänyt säilyttää markkinariskien määritelmän sellaisena kuin se on esitetty vuoden 2001 muutoksessa. Koska yksityisten vakuutuksenantajien pienen vientiliikevaihdon omaaville pienille yrityksille tarjoamien vientiluottovakuutusten kattavuus on riittämätön tai niitä ei ole lainkaan saatavilla useimmissa jäsenvaltioissa, komissio on valmis katsomaan näiden yritysten vientiin liittyvät riskit väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi niissä jäsenvaltioissa, joissa yksityismarkkinoiden tarjonta on riittämätön. Vakuutusten vähäinen tarjonta johtuu siitä, että niiden tuottavuus on joko olematon tai hyvin vähäinen, mikä johtuu riittämättömästä ulkomaisten asiakkaiden määrästä sekä vientiluottovakuutustoiminnan eri piirteitä koskevan koulutuksen ja tiedon puutteesta kyseisissä yrityksissä. Tämän puutteen korjaaminen vaatii runsaasti opastusta ja varoja. Komissio ottaa myös huomioon kaupallisten vakuutuksenantajien tarpeen sopeutua EU:n laajentumisen seurauksena syntyneisiin suurempiin markkinoihin.

Tätä säännöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 200631 päivään joulukuuta 2010. Komissio aikoo kuitenkin arvioida kolmen vuoden kuluessa sellaisten pienten ja keskisuurten yritysten markkinatilannetta, joiden vientiliikevaihto on vähäinen. Jos osoittautuu, että yksityismarkkinoilla tarjotaan tällaisille yrityksille riittävästi vientiluottovakuutusturvaa, komissio muuttaa tätä tiedonantoa siten, että vientiin liittyvät riskit katsotaan markkinariskeiksi.

Komissio on myös päättänyt pidentää vuoden 1997 tiedonannon voimassaoloaikaa 31 päivään joulukuuta 2010.

Komissio haluaa tiedottaa jäsenvaltioille ja muille, joita asia koskee, että se tarkastelee uudelleen vuonna 2010 yksityisten jälleenvakuutusmarkkinoiden kapasiteettia, jotta markkinariskien määritelmää voidaan tarvittaessa muuttaa vastaavasti, erityisesti kun otetaan huomioon uusi tilanne, jonka katsotaan aiheuttavan muita kuin markkinariskejä.

II. Vuoden 1997 tiedonantoon tehtävät muutokset

Vuoden 2001 muutoksella muutettua vuoden 1997 tiedonantoa muutetaan 1 päivästä tammikuuta 2006 seuraavasti:

1. Lisätään 2.5 kohtaan seuraava alakohta ensimmäisen alakohdan jälkeen: ”Poiketen siitä, mitä ’markkinariskeillä’ tarkoitetaan edellisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä, ja sikäli kuin jäsenvaltiossa ei ole yksityisiä vakuutusmarkkinoita, liitteessä lueteltuihin maihin sijoittautuneisiin julkisiin ja yksityisiin velallisiin liittyvät kaupalliset ja poliittiset riskit katsotaan väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi, jos ne kohdistuvat asiaa koskevan EU:n määritelmän (5) mukaisiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, joiden vuotuinen vientiliikevaihto ei ylitä 2 miljoonaa euroa (6). Tällaisessa tapauksessa julkisen tai julkisesti tuetun vientiluottovakuutuksenantajan on mahdollisuuksien mukaan sopeutettava perimänsä vakuutusmaksut mahdollisimman lähelle muiden vientiluottovakuutuksenantajien vastaavista, muista kuin markkinariskeistä perimiä maksuja ottaen huomioon ulkomaisten asiakkaiden vähäinen määrä, vakuutettujen yritysten ominaisuudet sekä asiaan liittyvät kustannukset. Jäsenvaltioiden, jotka aikovat ilmoittaa komissiolle tämän lausekkeen soveltamisesta, on noudatettava samaa menettelyä ja samoja edellytyksiä, jotka on mainittu jäljempänä poikkeuslausekkeen soveltamista koskevassa 4.4 kohdassa. Komissio varaa oikeuden tämän lausekkeen poistamiseen tai sen soveltamisedellytysten tarkistamiseen jäsenvaltioita kuultuaan, jos se katsoo, että yksityisten vakuutusmarkkinoiden kapasiteetti tällä segmentillä muuttuu tämän tiedonannon voimassaoloaikana.”

2. Korvataan 2.6 kohta seuraavasti: ”Yksityisten jälleenvakuutusmarkkinoiden kapasiteetti vaihtelee. Tämä merkitsee sitä, että markkinariskien määritelmä ei ole pysyvä ja se voi muuttua ajan myötä. Määritelmän sopivuutta voidaan näin ollen tarkastella erityisesti tämän tiedonannon voimassaolon päättyessä. Tarkastelun yhteydessä komissio kuulee jäsenvaltioiden edustajia, joilla on asianmukainen kokemus tältä alalta, ja muita, joita asia koskee. Määritelmää muutettaessa on tarpeen mukaan otettava huomioon vientiluottovakuutuksia sääntelevän yhteisön lainsäädännön soveltamisala ristiriitojen ja oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi.”

3. Korvataan 4.5 kohta seuraavasti: ”Tätä tiedonantoa sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2010.”

(1) EYVL C 281, 17.9.1997, s. 4.

(2) EYVL C 217, 2.8.2001, s. 2.

(3) EUVL C 307, 11.12.2004, s. 12.

(4) Komissiota avustaa muun muassa neuvoston vientiluottotyöryhmä.”

(5) Pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annettu komission suositus 2003/361/EY (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36), sellaisena kuin se on mahdollisesti myöhemmin muutettuna.

(6) Yrityksen vuotuinen vientiliikevaihto lasketaan komission 6 päivänä toukokuuta 2003 antaman suosituksen 2003/361/EY liitteessä I olevan 4 artiklan mukaan; suositus sellaisena kuin se on mahdollisesti myöhemmin muutettuna. Liitteessä I olevan 4 artiklan 2 kohtaa sovelletaan tarvittavin muutoksin määriteltäessä asianomaisen yrityksen vuotuista vientiliikevaihtoa.