PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

1.1. SEUT-sopimuksen 78 artiklan 3 kohta ja käytössä olevat sisäisten siirtojen väliaikaiset järjestelmät

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 78 artiklan 3 kohta on osa turvapaikka-asioita koskevaa yhteistä politiikkaa ja samalla nimenomainen oikeusperusta hätätilanteissa toimimiselle. Sen ansiosta neuvosto voi komission ehdotuksen perusteella ja Euroopan parlamenttia kuultuaan hyväksyä väliaikaisia toimenpiteitä yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksi, jos kolmansien maiden kansalaisten äkillinen joukoittainen maahantulo aiheuttaa jäsenvaltio(i)ssa hätätilanteen. SEUT-sopimuksen 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut väliaikaiset toimenpiteet ovat luonteeltaan poikkeuksellisia. Niitä voidaan ottaa käyttöön vain siinä tapauksessa, että kolmansien maiden kansalaisten äkillinen joukoittainen maahantulo aiheuttaa yhden tai useamman jäsenvaltion turvapaikkajärjestelmälle ongelmia, joiden kiireellisyys ja vakavuus ylittävät tietyn kynnyksen. Neuvosto on hyväksynyt SEUT-sopimuksen 78 artiklan 3 kohdan perusteella kaksi päätöstä Italian ja Kreikan hyväksi toteutettavien kansainvälistä suojelua koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta. Neuvoston päätöksen (EU) 2015/1523 mukaisesti Italiasta ja Kreikasta siirretään toisiin jäsenvaltioihin 40 000 kansainvälistä suojelua hakevaa henkilöä. Neuvoston päätöksen (EU) 2015/1601 mukaisesti Italiasta ja Kreikasta siirretään 120 000 kansainvälistä suojelua hakevaa henkilöä. Tämä toimenpide koskee myös muita jäsenvaltioita, jos ne joutuvat hätätilanteeseen. Neuvoston päätöksen (EU) 2015/1601 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti Italiasta ja Kreikasta olisi siirrettävä 26. syyskuuta 2016 alkaen 54 000 hakijaa 120 000:sta muiden jäsenvaltioiden alueelle, ellei komissio kyseiseen päivämäärään mennessä ehdota 4 artiklan 3 kohdan nojalla, että määrät osoitetaan yhden tai useamman sellaisen muun jäsenvaltion hyväksi, jossa on syntynyt hätätilanne henkilöiden äkillisen joukoittaisen maahantulon vuoksi. Komissio seuraa 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti jatkuvasti kolmansien maiden kansalaisten joukoittaista saapumista jäsenvaltioihin ja tekee tarvittaessa ehdotuksia päätöksen 2015/1601 muuttamiseksi. Tavoitteena on ottaa huomioon tilanteen kehitys kentällä ja miten se on vaikuttanut sisäisten siirtojen järjestelmään, sekä se, miten jäsenvaltioihin kohdistuva paine on muuttunut, erityisesti etulinjassa olevissa jäsenvaltioissa.

Tilanne on edelleen kriittinen. Frontexin tietojen mukaan vuoden 2016 ensimmäisten kuukausien aikana Turkista on saapunut Kreikkaan laittomasti keskimäärin 2 000 – 3 000 henkilöä päivässä. Se, että Kreikan ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen rajan ylityksiä on rajoitettu, on aiheuttanut lisäpainetta Kreikalle ja myös lisännyt riskiä siitä, että muiden EU:n jäsenvaltioiden läpi syntyy uusia muuttoreittejä, kun sääolot paranevat. Nämä uudet muuttoreitit todennäköisesti vaikuttavat etulinjassa oleviin jäsenvaltioihin.

Komissio hyväksyi 16. maaliskuuta ensimmäisen kertomuksen sisäisistä siirroista ja uudelleensijoittamisesta neuvoston päätösten 12 artiklan mukaisesti. Komissio esittää tiedonannossa yhteenvedon siitä, millaisia haasteita on kohdattu ja millaisia kokemuksia saatu ensimmäisinä kuukausina, joina sisäisiä siirtoja ja uudelleensijoittamista koskevia järjestelmiä on pantu täytäntöön. Komissio ehdottaa suosituksia ja lyhyen aikavälin toimia täytäntöönpanoasteen parantamiseksi.

EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet sopivat 7. maaliskuuta periaatteista, jotka muodostavat pohjan Turkin kanssa tehtävälle sopimukselle. Sopimuksen mukaan ”jokaista syyrialaista kohtaan, jonka Turkki ottaa takaisin Kreikan saarilta, uudelleensijoitetaan yksi syyrialainen Turkista EU:n jäsenvaltioihin voimassa olevien sitoumusten puitteissa”.

Se, että pantaisiin täytäntöön erilaisia järjestelmiä, joiden avulla mahdollistetaan uudelleensijoittaminen, humanitaarinen maahanpääsy tai muu laillinen maahanpääsy, helpottaisi etulinjassa oleviin jäsenvaltioihin ja erityisesti Kreikkaan kohdistuvaa muuttopainetta. Tällä tavoin EU:hun suuntautuneet vaaralliset ja sääntöjenvastaiset muuttovirrat, joihin Syyrian kansalaiset / Syyrian konfliktin vuoksi kotiseudultaan siirtymään joutuneet henkilöt ovat turvautuneet, korvattaisiin turvallisilla ja sääntöjenmukaisilla väylillä.

Edellä mainittujen syiden vuoksi komission tiedonannossa, joka koski EU:n ja Turkin muuttoliikeyhteistyön seuraavia käytännön toimia, kehotettiin ryhtymään tarvittaviin toimiin, jotta osa sitoumuksista, jotka perustuvat tämänhetkisiin sisäisiä siirtoja koskeviin päätöksiin, ja erityisesti kaikki tällä hetkellä osoittamatta olevat 54 000 paikkaa tai osa niistä, siirrettäisiin niin kutsuttuun 1:1-järjestelmään. Selvästi kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden uudelleensijoittamista tai laillisen maahanpääsyn väylien tarjoamista voidaan pitää sisäisiä siirtoja vastaavana toimena. Nämä kaikki toimet osoittavat konkreettista solidaarisuutta sellaisia muita jäsenvaltioita ja kolmansia maita kohtaan, jotka ovat muuttajien joukoittaisen maahantulon kohteina.

1.2. Muut solidaarisuusvälineet

Jotta muuttoliikekriisiin voitaisiin puuttua kattavasti ja jotta osoitetaan solidaarisuutta niitä kolmansia maita kohtaan, joita ongelma koskettaa samalla tavalla kuin jäsenvaltioita, komissio suositteli, että perustetaan EU:n uudelleensijoittamisohjelma 20 000:lle kansainvälisen suojelun tarpeessa olevalle henkilölle. Tämä tulisi niiden velvoitteiden lisäksi, jotka johtuvat sisäisten siirtojen järjestelmästä. Sen jälkeen kun komissio oli antanut 8. kesäkuuta 2015 suosituksensa Euroopan uudelleensijoitusjärjestelmäksi, 27 jäsenvaltiota sopi yhdessä Dublin-järjestelmään assosioituneiden valtioiden kanssa 20. heinäkuuta 2015, että 22 504 kotiseudultaan siirtymään joutunutta henkilöä, jotka tulevat EU:n ulkopuolelta ja ovat selvästi kansainvälisen suojelun tarpeessa, sijoitetaan uudelleen monenvälisten ja kansallisten järjestelmien avulla. Vastaanottavat valtiot sopivat, että uudelleensijoittamisessa annetaan etusija tietyille alueille, joihin lukeutuvat Pohjois-Afrikka, Lähi-itä ja Afrikan sarvi. Uudelleensijoituspaikat jaettiin jäsenvaltioiden ja Dublin-järjestelmään assosioituneiden valtioiden kesken päätelmien liitteessä esitettyjen sitoumusten mukaisesti.

Komissio antoi 15. joulukuuta 2015 suosituksen Turkin kanssa toteutettavasta vapaaehtoisesta humanitaarisen maahanpääsyn järjestelmästä ja ehdotti, että järjestelmään osallistuvat valtiot päästäisivät maahansa Syyrian konfliktin vuoksi kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä, jotka ovat kansainvälisen suojelun tarpeessa ja jotka Turkin viranomaiset olivat rekisteröineet ennen 29. päivää marraskuuta 2015. Tällainen järjestelmä olisi rinnakkaistoimenpide molemminpuolisille sitoumuksille, jotka sisältyivät EU:n ja Turkin väliseen 29. marraskuuta 2015 hyväksyttyyn yhteiseen toimintasuunnitelmaan.

2. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

2.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus

Tässä muutoksessa on kyse siitä, että jäsenvaltioiden toimet, joilla ne sallivat maahanpääsyn Turkissa oleville syyrialaisille uudelleensijoittamisen, humanitaarisen maahanpääsyn tai muun laillisen maahanpääsyn kautta, lasketaan jäsenvaltioiden hyväksi siten, että nämä Turkista muuttavat syyrialaiset vastaavat neuvoston päätöksen (EU) 2015/1601 nojalla jäsenvaltioiden alueelle siirrettäviä, kansainvälistä suojelua hakevia henkilöitä. Niiden 54 000 hakijan osalta, joita tarkoitetaan neuvoston päätöksen (EU) 2015/1601 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, todetaan, että tällä muutoksella annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus vähentää niille osoitetuista siirrettävien hakijoiden määrästä niiden Turkissa olevien syyrialaisten määrä, jotka pääsevät jäsenvaltioiden alueelle uudelleensijoittamisen, humanitaarisen maahanpääsyn tai muun laillisen maahanpääsyn kautta kansallisten tai monenvälisten järjestelmien nojalla. Viimeksi mainittuihin järjestelmiin ei kuitenkaan kuulu uudelleensijoitusjärjestelmä, joka on perustettu neuvostossa 20. heinäkuuta 2015 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmien mukaisesti. Neuvoston päätöksen (EU) 2015/1601 10 artiklaa sovelletaan, mikä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltiolle, joka toteuttaa tässä tarkoitettuja toimia, maksetaan 6 500 euron määrä.

2.2. Oikeusperusta