EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 8.11.2017 COM(2017) 652 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE EMPTY Kohti mahdollisimman laajamittaista vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöä – Direktiivin 2014/94/EU 10 artiklan 6 kohdan mukainen toimintasuunnitelma ja 10 artiklan 2 kohdan mukainen kansallisten toimintakehysten arviointi {SWD(2017) 365 final}



1.Johdanto: EU:n tavoitteena maailmanlaajuinen johtoasema hiilestä irtautumisessa Komission puheenjohtaja peräänkuulutti syyskuussa 2017 pitämässä unionin tilaa vuonna 2017 koskevassa puheessaan, että EU:n olisi saavutettava maailmanlaajuinen johtoasema hiilestä irtautumisessa. Jotta EU voisi täyttää sitoumuksensa, jotka se antoi YK:n ilmastosopimuksen osapuolten 21. konferenssissa Pariisissa, liikenteen alalla on irrottauduttava hiilestä nopeammin sen varmistamiseksi, että myös kasvihuonekaasu- ja ilmansaastepäästöissä pyritään määrätietoisesti nollatasoon vuosisadan puoliväliin mennessä. Komissio on jo vähäpäästöistä liikkuvuutta koskevassa strategiassaan linjannut, kuinka EU voi saavuttaa kyseisen tavoitteen. Strategian jälkeen komissio julkaisi tiedonannon Eurooppa liikkeellä – Puhdas, kilpailukykyinen ja verkotettu liikenne ja liikkuvuus kaikille sosiaalisesti oikeudenmukaisella tavalla, jossa se toteaa, että Euroopan tavoitteena tulisi olla nopea eteneminen sellaisen puhtaan, kilpailukykyisen ja verkotetun liikkuvuusjärjestelmän perustamisessa vuoteen 2025 mennessä, jossa yhdistyvät kaikki liikennemuodot. Tämä toimintasuunnitelma on osa toista ehdotus- ja aloitepakettia, joka on olennainen tekijä liikenteen hiilipäästöjen vähentämiseksi. Komission tiedonannon ”Vähäpäästöisen liikkuvuuden toteuttaminen – Euroopan unioni, joka suojelee maapalloa, antaa kuluttajille vaikutusmahdollisuuksia sekä puolustaa teollisuutta ja työntekijöitä” (COM(2017) 675 final) mukaisesti toinen liikkuvuuspaketti sisältää tarjontaan ja kysyntään suunnattuja toimenpiteitä, joilla nopeutetaan siirtymistä vähäpäästöiseen ja päästöttömään liikkuvuuteen ja parannetaan Euroopan liikenteen ja liikkuvuuden alan kilpailukykyä. Koska noin 95 prosenttia maantieajoneuvoista käyttää edelleen tavanomaisia polttoaineita, uusiutuvia biopolttoaineita sisältävät polttoainesekoitukset mukaan luettuina, vaihtoehtoisia energiamuotoja käyttävien ajoneuvojen ja alusten määrä on liian alhainen EU:ssa. Tämän ongelmallisen tilanteen jatkuminen ylläpitää markkinaesteitä vaihtoehtoisten energiamuotojen käytölle. Esimerkkejä markkinaesteistä ovat ajoneuvojen ja alusten lataus- ja tankkausinfrastruktuurin puuttuminen, älykkäiden verkkojen vähäinen kehitys ja kuluttajien vaikeudet infrastruktuurin käytössä. Pystyäkseen siirtymään onnistuneesti vähäpäästöiseen ja päästöttömään liikkuvuuteen EU tarvitsee integroidun lähestymistavan. Se edellyttää yhteistä toimintapoliittista kehystä, joka kattaa ajoneuvot, infrastruktuurit, sähköverkot, taloudelliset kannustimet ja digitaaliset palvelut niin EU:n tasolla kuin kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Tässä toimintasuunnitelmassa korostetaan toimia, joilla täydennetään vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta annetun direktiivin 2014/94/EU mukaisia kansallisia toimintakehyksiä ja tuetaan niiden täytäntöönpanoa EU:n yhteentoimivan perusinfrastruktuurin kehittämiseksi vuoteen 2025 mennessä erityisesti Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) ydinverkkokäytäviä varten, jotta ajonevoja ja aluksia voidaan liikennöidä helposti valtioiden rajojen yli ja pitkillä matkoilla. Tämän saavuttamiseksi on erittäin tärkeää, että kaikki asianomaiset julkiset ja yksityiset toimijat pääsevät viipymättä yhteisymmärrykseen yhteisestä lähestymistavasta palvelujen yhteentoimivuuden varmistamiseksi. Infrastruktuurin tuleva käyttöönotto edellyttää merkittäviä julkisia ja yksityisiä investointeja. Avustusten, joita ei tarvitse maksaa takaisin, yhdistämisestä takaisin maksettavaan velkarahoitukseen on mahdollisuuksien mukaan tultava normi. Myös EU:n eri tukivälineiden on toimittava tehokkaasti yhdessä. Tätä varten komissio pyrkii tehostamaan EU:n rahoitusvälineiden koordinointia ja saamaan aikaan synergioita kansallisen ja paikallisen tason toimien välillä EU:n rahoituksen vaikutuksen lisäämiseksi. Komissio ottaa myös käsittelyyn muita vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönoton kannalta keskeisiä kysymyksiä, kuten liikenne- ja energiajärjestelmien integrointi. 2.Tilannekatsaus 2.1.Nykytilanne ja tarpeiden arviointi Vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotto on viime aikoina saanut paljon huomiota. Viime vuosina on tapahtunut merkittävää edistystä, mikä on myös EU:n rahoituksen ansiota. Euroopan vaihtoehtoisten polttoaineiden seurantakeskuksen (European Alternative Fuels Observatory) mukaan syyskuun 2017 loppuun mennessä oli käytettävissä 118 000 julkista sähkökäyttöisten ajoneuvojen latauspistettä, 3458 tankkauspistettä paineistettua maakaasua (CNG) tai nesteytettyä maakaasua (LNG) käyttäville ajoneuvoille ja aluksille sekä 82 vetyajoneuvojen tankkauspistettä. EU:n on nyt nopeutettava käyttöönottoa seuraavilla kahdella alalla: ensimmäiseksi käyttöönottoa olisi nopeutettava Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) ydinverkon ja kattavan verkon alueella. Tätä varten toukokuussa 2017 julkaistussa tiedonannossa ”Eurooppa liikkeellä” asetettiin tavoitteeksi, että ydinverkon perusinfrastruktuuri olisi käytettävissä viimeistään vuoteen 2025 mennessä. Toiseksi on huomioitava kasvavat infrastruktuuritarpeet kaupunki- ja esikaupunkialueilla, joissa ajoneuvoja käytetään ajallisesti eniten. Komissio odottaa, että investoiminen näihin kahteen alaan tuottaa infrastruktuurin käyttöönottoon liittyviä kerrannaisvaikutuksia myös muilla aloilla. Perusinfrastruktuurin luominen TEN-T-ydinverkkokäytäviä varten vaikuttaisi olevan haasteista pienin. Arvioiden mukaan käytävien varustamiseen tarvitaan 1,5 miljardia euroa vuoteen 2025 mennessä. Puutteet koskevat erityisesti sähkökäyttöisten ajoneuvojen latauspisteitä mutta joillakin alueilla myös nesteytettyä maakaasua käyttävien raskaiden ajoneuvojen tankkauspisteitä. Laajemman liikenneverkon saavuttaminen edellyttää suurempia ponnisteluja. Eri jäsenvaltiot suhtautuvat asiaan eri tavoin. Esimerkiksi vain kahdessa jäsenvaltiossa on yli 100 sähkökäyttöisten ajoneuvojen latauspistettä 100 000:ta kaupungin asukasta kohti. Maakaasun osalta jäsenvaltioiden kansallisissa toimintakehyksissä suunnitelluilla toimilla aiotaan lisätä 2599–2634 paineistetun maakaasun tankkauspistettä ja 256–431 nesteytetyn maakaasun tankkauspistettä vuoteen 2025 mennessä, joskin tämä lisäkapasiteetti painottuisi vain muutamaan jäsenvaltioon. Vedyn osalta voidaan henkilö- ja pakettiautojen uusia hiilidioksidipäästövaatimuksia vuoden 2020 jälkeen koskevan ehdotuksen vaikutustenarvioinnin perusteella todeta, että vetyajoneuvojen mahdollisen markkinaosuuden arvioidaan vuonna 2025 olevan 0,3–0,4 prosenttia koko ajoneuvokannasta. Osana kansallisia toimintakehyksiä suunniteltavien 820–842 tankkausaseman odotetaan täyttävän 0,9–1,1 miljoonan ajoneuvon tankkaustarpeen kyseisessä skenaariossa. Direktiivin 2014/94/EU mukaisten kansallisten toimintakehyksien analyysin tuloksena saatiin seuraavat arviot jäsenvaltioiden tarpeista investoida infrastruktuuriin, mukaan lukien TEN-T:n ydinverkkokäytävillä:

·Sähkö: enintään 904 miljoonaa euroa vuoteen 2020 mennessä. ·Paineistettu maakaasu: enintään 357 miljoonaa euroa vuoteen 2020 mennessä ja enintään 600 miljoonaa euroa vuoteen 2025 mennessä paineistettua maakaasua käyttävien maanajoneuvojen osalta. ·Nesteytetty maakaasu: enintään 257 miljoonaa euroa vuoteen 2025 mennessä nesteytettyä maakaasua käyttävien maantieajoneuvojen osalta. Vesiliikenteessä käytettävän nesteytetyn maakaasun osalta enintään 945 miljoonaa euroa TEN-T:n ydinverkkokäytävien merisatamia varten vuoteen 2025 mennessä ja enintään miljardi euroa TEN-T:n ydinverkkokäytävien sisävesisatamia varten vuoteen 2030 mennessä. ·Vety: enintään 707 miljoonaa euroa vuoteen 2025 mennessä. Sähkön osalta kansallisissa toimintakehyksissä on puutteita komission infrastruktuuriarvioihin nähden. Direktiivin 2014/94/EU vaikutustenarvioinnissa esitetyn varovaisen arvioinnin mukaan vuoteen 2020 mennessä käytössä olisi 4 miljoonaa sähkökäyttöistä ajoneuvoa. Määrän odotetaan siis kasvavan merkittävästi, mutta se vastaa silti vain noin 1,5:tä prosenttia tämänhetkisestä ajoneuvokannasta. Henkilö- ja pakettiautojen uusia hiilidioksidipäästövaatimuksia vuoden 2020 jälkeen koskevan ehdotuksen vaikutustenarvioinnin mukaan sähkökäyttöisten ajoneuvojen määrän nopeampi kasvu johtaisi 7 prosentin osuuteen vuonna 2025 sekä suurempiin investointitarpeisiin seuraavasti: ·Vuoteen 2020 mennessä tarvittaisiin 440 000 julkista latauspistettä eli paljon nykyistä suurempi määrä. Tämä saattaisi edellyttää jopa 3,9 miljardin euron investointeja julkisiin latauspisteisiin. ·Vuoteen 2025 mennessä julkisia latauspisteitä tarvittaisiin noin viisinkertainen määrä eli noin 2 miljoonaa kappaletta. Jos pikalatausinfrastruktuurin osuus nousee 5–15 prosenttiin kaikesta latausinfrastruktuurista, vuotuisten investointien tarve voi olla 2,7–3,8 miljardia euroa vuodesta 2021 alkaen. Suurin osa näistä investoinneista kohdennettaisiin kaupunkialueille. Kansallisten kaasu- ja vetytarpeiden osalta jäsenvaltioiden kansallisissa toimintakehyksissään suunnittelemat toimet ja komission arviot ovat yhteneviä. Arvioitujen investointitarpeiden kokonaismäärä EU:n vaihtoehtoisten polttoaineiden julkisen infrastruktuurin osalta on yhteensä noin 5,2 miljardia euroa vuoteen 2020 mennessä ja sen lisäksi 16–22 miljardia euroa vuoteen 2025 mennessä. Näin suuriin tarpeisiin vastaamiseksi olisi käytettävä julkista rahoitustukea huomattavien yksityisten investointien houkuttelemiseksi, myös innovatiivista rahoitusta hyödyntämällä. On huomattava, että kaikkiin investointitarpeiden arvioihin vaikuttaa myös merkittävä epätietoisuus hitaan ja nopean lataamisen infrastruktuurin tiheydestä, ajoneuvojen kysynnästä ja teknologian kehityksestä (esim. akkuvirta) tulevaisuudessa. Näin ollen komissio pitää tervetulleena sitä, että suuret eurooppalaiset autonvalmistajat ovat viime aikoina luvanneet tuoda markkinoille aiempaa enemmän akkukäyttöisiä sähköajoneuvoja vuoteen 2020 mennessä. Tämä luo lisävarmuutta infrastruktuuri-investoinneille. Komissio kehottaa autoalaa jatkamaan ja lisäämään investointeja myös muihin merkityksellisiin vähäpäästöisiin ja päästöttömiin teknologioihin. Edellä mainitut epävarmuustekijät huomioon otettuina on myös erittäin tärkeää pienentää yksittäisten sijoittajien riskejä kohdennetuilla riskinhallintavälineillä, kuten julkisen sektorin vakuuttamien lainojen tai takausten muodossa. Lisäksi on selkeästi linjattava politiikkaa pitkällä aikavälillä. Direktiivin 2014/94/EU mukaisilla kansallisilla toimintakehyksillä on keskeinen rooli tässä suhteessa. 2.2.Kansalliset poliittiset toimintakehykset vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönottoa varten Direktiivissä 2014/94/EU edellytetään, että jäsenvaltiot laativat kansalliset toimintakehykset, joilla taataan infrastruktuurin vähimmäiskattavuus polttoaineesta riippuen vuoteen 2020, 2025 tai 2030 mennessä ja että jäsenvaltiot antavat kansalliset toimintakehyksensä tiedoksi komissiolle viimeistään 18. marraskuuta 2016. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti kansallisissa toimintakehyksissä asetetaan selkeät pitkän aikavälin tavoitteet ja määrätään riittävistä tukitoimista politiikan vakauden varmistamiseksi markkinoilla. Direktiivin 10 artiklan 2 kohdassa edellytetyn mukaisesti komissio on arvioinut kansallisia toimintakehyksiä ja niiden johdonmukaisuutta unionin tasolla. Komissio on arvioinut, voivatko jäsenvaltiot kansallisten toimintakehystensä avulla saavuttaa tavoitteet, jotka ne ovat asettaneet itselleen 3 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla. Arvioinnista kerrotaan lisää jäljempänä. Kansallisten toimintakehysten kattavuus, johdonmukaisuus ja kunnianhimoisuus vaihtelee merkittävästi. Kuluvan vuoden marraskuun 6. päivänä kaikista 25 kansallisesta toimintakehyksestä vain 8 täytti täysin kansallisia toimintakehyksiä koskevat vaatimukset. Kaksi jäsenvaltiota ei ole vielä toimittanut kansallista toimintakehystään. EU:n näkökulmasta toimintakehykset eivät ole johdonmukaisia niissä asetettujen ensisijaisten tavoitteiden kannalta ja sen kannalta, kuinka kunnianhimoisesti niissä suhtaudutaan vaihtoehtoisiin polttoaineisiin. Jäsenvaltioiden muutospyrkimyksissä on paljon eroja niin vaihtoehtoisia energialähteitä käyttävien ajoneuvojen ja alusten suunnitellun käyttöönoton kuin niihin liittyvän infrastruktuurin osalta. Lisäksi vain muutamassa toimintakehyksessä asetetaan selkeät ja riittävät tavoitteet ja ehdotetaan tukitoimia. Yhdestä tavoitteet puuttuvat kokonaan.

Sähkö Kaikissa kansallisissa toimintakehyksissä asetetaan sähkökäyttöisten ajoneuvojen latausinfrastruktuuria koskevat tavoitteet. Niiden kunnianhimoisuus ja sisältö vaihtelee kuitenkin huomattavasti jäsenvaltioiden välillä. Kansallisissa toimintakehyksissä suunnitellaan reilusti alle 200 000 julkisen latauspisteen rakentamista vuoteen 2020 mennessä, mikä ei yllä komission tarpeelliseksi arvioimalle tasolle (ks. kohta 2.1). Kuudessa toimintakehyksessä esitetään tavoitteita, jotka on jo lähes saavutettu, mikä ei luo kovin kunnianhimoista vaikutelmaa. Muissa puolestaan asetetaan tavoitteita, joita on hankala saavuttaa suunnitelluilla toimenpiteillä. Kaikissa kansallisissa toimintakehyksissä esitetään useita eri tukitoimenpiteitä, mutta epävarmuustekijöistä ei kuitenkaan täysin päästä eroon. Joko kyseisiä toimenpiteitä ei ole vielä hyväksytty tai niillä ei vaikuta olevan tarpeeksi konkreettisia vaikutuksia markkinoihin. Kahta lukuun ottamatta kaikissa toimintakehyksissä asetetaan julkisia latauspisteitä koskevia tavoitteita, mutta 10 jäsenvaltiota ei esittänyt mitään toimenpiteitä, joilla julkisten latauspisteiden määrää lisättäisiin. TEN-T-ydinverkon kattavuus paranee koko ajan, mutta jotkut sen osat voivat jäädä ilman vähimmäislatausinfrastruktuuria, ellei lisätoimiin ryhdytä. Suurteholatauspisteiden käyttöönotto kaikilla TEN-T-ydinverkon latausasemilla on elintärkeää. Maasähkönsyöttöä ja sähkönsyöttöä paikallaan oleviin lentokoneisiin ei juuri huomioida. Puolan kansallinen toimintakehys on hyvä esimerkki analyysistä, jossa tarkastellaan taajamien ja tiheästi asuttujen alueiden tarpeita sekä koko TEN-T-verkon tarpeita vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin kannalta, mukaan lukien markkinoiden tarpeet. Saksassa moottoriteiden palvelualueiden suurin palveluntarjoaja aikoo asentaa suurteholatauspisteitä kaikille huoltoasemilleen vuoden loppuun mennessä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Highways England puolestaan aikoo varmistaa, että suurteholatauspisteitä asennetaan vähintään 32 kilometrin välein niin, että ne kattavat 95 prosenttia Englannin strategista tieverkostoa.



Maakaasu Suurin osa jäsenvaltioista ei ole asettanut paineistettua maakaasua käyttäviä ajoneuvoja koskevia tavoitteita. Muutamassa kansallisessa toimintakehyksessä latauspisteiden käyttöönotto kuitenkin asetetaan etusijalle. Useimmista toimintakehyksistä puuttuu arviot ajoneuvojen käyttöönotosta tulevaisuudessa. Infrastruktuurin saatavuudesta voi tulevaisuudessa muodostua ongelma niissä jäsenvaltioissa, joissa on tällä hetkellä suuri määrä paineistetun maakaasun tankkauspisteitä paineistettua maakaasua käyttävien ajoneuvojen määrään verrattuna mutta jotka eivät aio tukea kyseisen infrastruktuurin kehittämistä edelleen. Nesteytetyn maakaasun käyttöä raskaissa maantieajoneuvoissa koskevia tavoitteita esitetään 19 kansallisessa toimintakehyksessä, mutta tavoitteiden asettaminen ja toimien suunnittelu ei ole kaikissa tapauksissa asianmukaista eikä paranna kattavuutta riittävästi maanteiden TEN-T-ydinverkon osalta. Vain viidessä toimintakehyksessä esitetään arviot nesteytettyä maakaasua käyttävien raskaiden ajoneuvojen käyttöönotosta tulevaisuudessa. Muutamassa kansallisessa toimintakehyksessä esitetään kunnianhimoisia tavoitteita nesteytetyn maakaasun tankkausinfrastruktuurin käyttöönotolle meri- ja sisävesisatamissa. Useissa niistä ei kuitenkaan käsitellä sitä, mikä tulee olemaan nesteytetyn maakaasun tankkauspisteiden tarve merisatamissa vuoteen 2025 mennessä ja sisävesisatamissa vuoteen 2030 mennessä. Jotkut TEN-T-ydinverkon satamat ovat vaarassa jäädä kokonaan ilman nesteytetyn maakaasun tankkausratkaisua. Yhtäkään sisävesiliikenteen TEN-T-käytävää varten ei kuitenkaan ole suunnitteilla sellaista nesteytetyn maakaasun tankkausinfrastruktuuria, joka olisi riittävä mahdollistamaan nesteytettyä maakaasua käyttävien sisävesialusten EU:n laajuisen liikkuvuuden. Italian kansallisessa toimintakehyksessä katsotaan, että nesteytetyn maakaasun tankkausinfrastruktuurin kehittäminen meriliikenteen sovelluksiin on erityisen tärkeää. Kyseisen infrastruktuurin kehittämissuunnitelma, mukaan lukien varastojen määrät kaikissa TEN-T-ydinverkon 14 merisatamassa ja laajemmalti, on esimerkki hyvästä toimintapoliittisesta suunnittelusta. Useissa toimintakehyksissä pannaan merkille Verkkojen Eurooppa -välineen (CEF) ja muiden EU:n rahastojen merkittävä rooli nesteytetyn maakaasun tankkausinfrastruktuurin käyttöönoton edistämisessä raskaiden ajoneuvojen ja alusten osalta. Vety Vetykäyttöisten polttokennoajoneuvojen tankkausinfrastruktuurin käyttöönotto on direktiivin 2014/94/EU mukaisesti valinnaista. Yhteensä 14 jäsenvaltiota käsittelee kansallisessa toimintakehyksessään vetyinfrastruktuuria. Joissakin tapauksissa toimintakehys sisältää kunnianhimoisia tavoitteita kyseisen infrastruktuurin käyttöönotolle. Tällaisessa suunnittelussa korostuu luotettavien ennusteiden merkitys polttokennoajoneuvojen markkinoille saattamiseen. Tukitoimenpiteet Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tukitoimenpiteitä, joilla varmistetaan, että kansallisiin toimintakehyksiin sisältyvät tavoitteet saavutetaan. Toimintakehyksissä esitetään monia erilaisia toimenpiteitä, jotka eroavat toisistaan muun muassa markkinoiden kypsyyden ja ensisijaisten painopisteiden asettamisen osalta (yksi tai useampi vaihtoehtoinen polttoaine). Lisäksi eri toimintakehyksissä keskitytään eri liikennemuotoihin, esimerkiksi juniin, busseihin, takseihin, polkupyöriin ja yhteiskäyttöautoihin. Useimmissa painotetaan julkista liikennettä ja korostetaan, kuinka suuri merkitys julkisilla hankinnoilla voi olla markkina-aseman saavuttamisessa. Ranskan toimintakehyksessä esitetään kattava luettelo sähköisen liikenteen tukitoimenpiteistä. Oletuksena on, että ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen bonus-malus-järjestelmän ja latausinfrastruktuurin edistämisen kaltaisten toimenpiteiden yhteisvaikutus parantaa tieliikenteen sähköajoneuvojen markkinoiden toimintaa. Ranskan antamassa laissa energiasiirtymästä vihreän kasvun vauhdittamiseksi asetetaan selkeät tavoitteet ja hankintatoimeksiantojen vähimmäismäärät vähäpäästöisten ja päästöttömien ajoneuvojen julkisille hankinnoille. Alankomaiden toimintakehyksessä annetaan hyvä käytännön esimerkki sidosryhmien vuoropuhelusta, jossa asianosaiset sidosryhmät pääsevät osallistumaan suoraan Green Deals ‑lähestymistavan täytäntöönpanoon. 2.3.Olemmeko oikealla tiellä? Kansallisten toimintakehysten analyysi osoittaa, että infrastruktuurin puutteet tulevat säilymään EU:ssa, ellei lisätoimiin ryhdytä. Tämä koskee erityisesti kaikentyyppisiä kevyitä ja raskaita sähköajoneuvoja. Kohdassa 2.1. esitettyjen kansallisten toimintakehysten arvioiden perusteella EU:ssa on sitouduttava entistä tiiviimmin julkisten latauspisteiden käyttöönottoon kaupunki- ja esikaupunkialueilla. Latauspisteisiin liittyviä puutteita esiintyy edelleen myös TEN-T-ydinverkkokäytävillä. Toinen suunnitteluun liittyvä puute koskee raskaille ajoneuvoille tarkoitettuja nesteytetyn maakaasun tankkauspisteitä. Kansallisissa toimintakehyksissä esitetyt tavoitteet satamien varustamisesta nesteytetyn maakaasun tankkauspisteillä eivät myöskään ole riittäviä mahdollistaakseen sisävesialusten ja merialusten Euroopan liikkumisen kaikkialla TEN-T-ydinverkon alueella direktiivin 2014/94/EU vaatimusten mukaisesti. Vastaavia riskejä liittyy myös vetyinfrastruktuuriin: sen käyttö on direktiivin 2014/94/EU nojalla valinnaista, ja siihen suhtaudutaan jäsenvaltioissa eri tavoin, ja infrastruktuuri on edelleen hajanainen. Ajoneuvojen liikkumisen helpottamiseksi EU:ssa (eli ”palvelun jatkuvuuden” takaamiseksi) infrastruktuurin on oltava laajempi. Tilanneanalyysi osoittaa, ettei kansallisten toimintakehysten perusteella voida muodostaa sellaista kokonaiskuvaa, joka ennakoisi tarvittavaa pitkän aikavälin vakautta markkinoilla. Lisäksi on vaarana, että monet toimintakehysten tavoitteista jäävät saavuttamatta, vaikka tavoitteet olisivat alhaisia. Komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, joka on tämän tiedonannon liitteenä, kuvataan, kuinka rajallisiksi toimintakehysten vaikutukset jäävät EU:n keskeisiin toimintapoliittisiin tavoitteisiin nähden, jos lisätoimia ei toteuteta. Vaikka joidenkin jäsenvaltioiden odotetaan vähentävän päästöjään muita enemmän kunnianhimoisten kansallisten toimintakehystensä mukaisesti, koko EU:n tasolla odotetaan saatavan kuitenkin vain vähäisiä vaikutuksia fossiilisten öljypohjaisten polttoaineiden korvaamiseen: 0,4 prosenttia näistä polttoaineista voitaisiin korvata vaihtoehtoisilla polttoaineilla vuoteen 2020 mennessä verrattuna siihen, jos kansallisia toimintakehyksiä ei olisi laadittu, ja vuoteen 2030 mennessä luku voisi nousta 1,4 prosenttiin. Liikenteen hiilidioksidipäästöjä voitaisiin vähentää 0,4 prosenttia (tai noin 3,2 megatonnia) vuoteen 2020 mennessä ja 1,4 prosenttia (tai noin 11,5 megatonnia) vuoteen 2030 mennessä verrattuna siihen, jos kansallisia toimintakehyksiä ei olisi olemassa. Liikenteestä peräisin olevat typen oksidien (NOx) päästöt vähenisivät noin 0,37 prosenttia vuoteen 2020 mennessä ja 1,5 prosenttia vuoteen 2030 mennessä verrattuna siihen, jos toimintakehyksiä ei olisi olemassa. PM2.5-pienhiukkaset vähenisivät 0,44 prosenttia vuoteen 2020 mennessä ja 1,9 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Nämä parannukset voisivat johtaa jopa 5,8 prosenttia alhaisempiin typpidioksidipitoisuuksiin ja 2,1 prosenttia alhaisempiin PM2.5-pitoisuuksiin tietyillä alueilla vuoteen 2030 mennessä. Infrastruktuurin rakentamiseen, toimintaan ja ylläpitoon liittyvien työpaikkojen määrän odotetaan kasvavan hieman kansallisten toimintakehysten myötä.



Vähäpäästöisiin ja päästöttömiin liikkumisen muotoihin siirtymisen vauhdittamiseksi tarvitaan välittömiä toimia vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönoton nopeuttamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa.

Tämä edellyttää julkisilta ja yksityisiltä toimijoilta suurempia investointeja erityyppisille ajoneuvoille ja aluksille tarkoitettuun helposti saatavilla olevaan infrastruktuuriin. Komissio on valmis tukemaan näitä pyrkimyksiä ja ehdottaa sen vuoksi tätä toimintasuunnitelmaa. 3.Toimintasuunnitelma vaihtoehtoisten polttoaineiden mahdollisimman laajamittaisen käytön saavuttamiseksi Tämän toimintasuunnitelman yhteydessä ehdotetuilla toimilla voi olla merkittäviä etuja kuluttajille, teollisuudenalalle ja viranomaisille, jos ne koordinoidaan moitteettomasti kaikilla asiaankuuluvilla tasoilla. Viranomaisten ja yksityisen sektorin on ymmärrettävä, että ne jakavat vastuun. Julkisten infrastruktuuri-investointien ohella ajoneuvojen ja alusten tarjonnan olisi oltava luotettavaa, mikä vähentäisi epävarmuutta tulevasta kysynnästä ja tarjonnasta. 3.1. Kansallisten toimintakehysten viimeistelyn ja täytäntöönpanon tukeminen Jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä ole toimittaneet kansallista toimintakehystään komissiolle, olisi tehtävä se mahdollisimman pian. Muita jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan huomioon liitteenä olevassa valmisteluasiakirjassa esitetyn arvioinnin tulokset ja päätelmät. Kunnianhimoisia tavoitteita sisältävät toimintakehykset (joita on vain muutama) yhdistettynä monipuoliseen kokoelmaan toimintapoliittisia tukitoimia ovat hyvä esimerkki siitä, miten asiassa tulisi toimia. Niistä tulisi ottaa mallia, sillä esimerkit osoittavat, että niistä saadaan suurimmat sosioekonomiset ja ympäristöön liittyvät hyödyt. Kaikkia jäsenvaltioita kannustetaan tekemään yhteistyötä ja hyödyntämään komission antamaa tukea kansallisten toimintakehysten tehokasta täytäntöönpanoa varten: ·Komissio on perustanut kestävän liikenteen foorumin (STF), joka kokoaa yhteen jäsenvaltioiden, liikennealan ja kansalaisyhteiskunnan edustajia. Foorumi pyrkii edistämään direktiivin 2014/94/EU täytäntöönpanoa ja myös varmistamaan kansallisten toimintakehysten tehokkaan täytäntöönpanon. Komissio kehottaa jäsenvaltioita osallistumaan aktiivisesti kyseiseen prosessiin. Foorumin saavuttamia tuloksia arvioidaan vuotuisessa puhdasta liikennettä ja vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuria käsittelevässä eurooppalaisessa konferenssissa, joka järjestetään ensimmäisen kerran loppusyksystä 2018. ·Eurooppalaisen kestävän laivaliikenteen foorumi (ESSF) on vuonna 2013 perustettu komission asiantuntijaryhmä, ja sillä on vastaava rooli kuin kestävän liikenteen foorumilla, mutta sen toiminta keskittyy ainoastaan meriliikenteen alalle. Se on foorumi jäsenneltyä vuoropuhelua, teknisen tiedon jakamista sekä asianosaisten viranomaisten ja merialan sidosryhmien välistä yhteistyötä ja koordinointia varten, ja sen tarkoituksena on vastata merialaa koskeviin kestävän kehityksen haasteisiin, joihin kuuluu nesteytetyn maakaasun käyttö. ·Komissio laatii Euroopan meriturvallisuusviraston johdolla nesteytetyn maakaasun tankkausta koskevan suuntaa-antavan EU:n laajuisen ohjeistuksen. Sen tarkoituksena on yhdenmukaistaa lähestymistapoja, joilla jäsenvaltioiden viranomaiset varmistavat nesteytetyn maakaasun tankkauksen turvallisuuden. Jäsenvaltioita kehotetaan myös harkitsemaan seuraavia: ·Jos kansallisissa toimintakehyksissä esitetyt tukitoimet luokitellaan harkinnanalaisiksi tai ei vielä hyväksytyiksi, tilanteen selkeyttämiseksi komissio kehottaa jäsenvaltioita joko hyväksymään tai poistamaan kyseiset toimenpiteet viipymättä. ·Jäsenvaltioiden olisi aktiivisesti otettava kaikki asianosaiset sidosryhmät mukaan kansallisten toimintakehysten hyväksymis- ja täytäntöönpanoprosessiin, jotta voidaan varmistaa ajoneuvojen ja infrastruktuurin synkronoitu käyttöönotto, liikenne- ja energiajärjestelmien integrointi ja kuluttajien kiinnostus asiaan. ·Jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä olisi tehostettava rajatylittävän jatkuvuuden takaamiseksi kaikentyyppisten vaihtoehtoista polttoainetta käyttävien ajoneuvojen ja alusten osalta. ·Moottoriteiden palvelualueita koskevien pitkäaikaisten hankintasopimusten osalta jäsenvaltioita muistutetaan siitä, että vaihtoehtoisen infrastruktuurin tarjoaminen on sisällytettävä uusiin palvelunhankintasopimuksiin. Jäsenvaltioiden olisi yhdessä palveluntarjoajien kanssa tutkittava mahdollisuuksia infrastruktuurin asentamiselle ja ylläpidolle voimassa olevien sopimusten puitteissa. ·Nesteytettyä maakaasua käyttävien ajoneuvojen ja alusten täysimittaisen liikkuvuuden mahdollistamiseksi jäsenvaltioita kehotetaan asettamaan tai tarkentamaan niitä koskevat tavoitteet sekä ottamaan käyttöön taloudellisia ja muita toimenpiteitä meri- ja sisävesisatamien varustamiseksi nesteytetyn maakaasun tankkauspisteillä. ·Jäsenvaltioita kannustetaan tehostamaan pyrkimyksiään paikallaan oleviin lentokoneisiin tarkoitetun sähkönsyötön ja maasähkönsyötön varmistamiseksi poistamalla näiden vaihtoehtoisten energialähteiden markkinaesteitä ja tukemalla niihin liittyvän infrastruktuurin käyttöönottoa. Komissio kehottaa ajoneuvojen ja alusten valmistajia jakamaan tietoa ajoneuvojen ja alusten tulevista kehityssuuntauksista sekä markkinaennusteista. Keskeiset toimet ·Jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä ole toimittaneet kansallista toimintakehystään komissiolle, olisi tehtävä se mahdollisimman pian. ·Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa täydennettävä toimintakehyksiään. Komissio tukee tietojenvaihtoa ja keskinäistä oppimista toimintakehysten täytäntöönpanosta muun muassa järjestämällä kestävän liikenteen foorumin asiantuntijaryhmän keskustelupaneelin maaliskuussa 2018 sekä vuotuisia toimintapoliittisia konferensseja, joista ensimmäinen toteutuu loppusyksystä 2018. ·Komissio selvittää, kuinka kansallisten toimintakehysten ensisijaiset tavoitteet voidaan parhaiten huomioida EU:n hankerahoitusta myönnettäessä ja talouspolitiikan EU-ohjausjaksosta raportoitaessa. ·Jäsenvaltioita pyydetään tarpeen mukaan ottamaan kaikki asianosaiset julkiset ja yksityiset sidosryhmät tiiviisti mukaan keskusteluihin kansallisten toimintakehysten mukautuksista.

3.2.Investointien tukeminen TEN-T-verkkokäytäviä koskevan lähestymistavan hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla Euroopan laajuisen liikenneverkon ydinverkko ja kattava verkko ovat erityisen tärkeitä EU:n liikennepoliittisten tavoitteiden täytäntöönpanon kannalta. Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevan lähestymistavan tehokkaan käytön olisi oltava perusta EU:n laajuisen lataus- ja tankkausinfrastruktuurin kehittämiselle vuoteen 2025 mennessä. Käytävän käsitteen avulla on mahdollista tunnistaa valtioiden rajojen yli suuntautuvassa pitkien matkojen liikkuvuudessa esiintyvät puutteet ja ottaa kaikki asianosaiset sidosryhmät mukaan hankkeiden suunnitteluun ja toteutukseen. Tässä toimintasuunnitelmassa korostetaan sen merkitystä, että jäsenvaltiot varmistavat TEN-T-ydinverkkokäytävillä vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin perustason vuoteen 2025 mennessä. Tähän liittyvät tarpeet ja vaatimukset olisi otettava huomioon infrastruktuurin sijoittamisen suunnittelussa ja asiaa koskevissa lupamenettelyissä. Sijoittajien ja kuluttajien luottamuksen odotetaan kasvavan, jos ainakin ydinverkon ja kattavan verkon kaupunkisolmukohdat varustetaan riittävällä määrällä julkisia lataus- ja tankkauspisteitä. Lataus- ja tankkausinfrastruktuuri edellyttää myös digitaalista infrastruktuuria avointen ja yhteentoimivien palvelujen kehittämiseksi kuluttajien eduksi. Sen vuoksi komissio helpottaa keskeisten julkisten ja yksityisten sidosryhmien työtä TEN-T-verkkojen lippulaivatoimien, mukaan lukien vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuri, kehittämiseksi. Kyseisillä toimilla pyritään kokoamaan yhteen hankkeita ja houkuttelemaan useita eri toimijoita osallistumaan niihin. Komissio aikoo julkistaa kyseiset lippulaivatoimet kolmannen TEN-T-käytävien työsuunnitelman yhteydessä kevääseen 2018 mennessä. Täytäntöönpanoa voidaan sujuvoittaa viranomaisten ja muiden toimijoiden TEN-T-käytävän foorumeilla tekemällä yhteistyöllä. TEN-T-verkon valmiuksien kehittämistä tuetaan asianmukaisilla Verkkojen Eurooppa -välineen mekanismeilla. Seuraaviin keskeisiin seikkoihin on kiinnitettävä huomiota: ·Synergioiden maksimointi liikenteen, energian ja tieto- ja viestintätekniikan välillä niin pitkän matkan kuin kaupunkiliikenteen alalla. Liikenteen hiilestä irtautumisen ja energiantoimituksen, älykkäiden verkkojen ja innovatiivisten energianvarastointiratkaisujen integrointi on erittäin tärkeää. ·Kalustokohtaisia ratkaisuja olisi edistettävä yhdessä TEN-T-verkon ja sen kaupunkisolmukohtien vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin kanssa. ·Kaupunkisolmukohdissa voitaisiin edistää rautateiden sähköistämistä. Jos se ei ole kannattavaa, voitaisiin arvioida mahdollisuuksia siirtyä dieselöljystä nesteytetyn maakaasun tai vedyn käyttöön. ·Yksityisten markkinatoimijoiden olisi mentävä toimissaan entistä pidemmälle. Tähän kuuluu nesteytettyä maakaasua kuljettavien rekkojen kaupallistaminen kalustokohtaisilla ratkaisuilla, mukaan lukien tankkausasemat, joita varten TEN-T-verkkoa voitaisiin käyttää testialustana ratkaisujen kehittämiseksi edelleen. ·Koska nesteytettyä maakaasua käyttävien alusten määrä markkinoilla on EU:ssa alhainen, alan toimijat voisivat hyötyä kyseisten alusten ja mahdollisesti myös nesteytetyn maakaasun tankkauspisteiden yhteishankinnoista. Viranomaiset voisivat myös harkita rikkioksidin (SOx) aiheuttamien päästöjen valvonta-alueiden perustamista MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI tarkoitetun Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) prosessin mukaisesti, kuten direktiivissä 2012/33/EU esitetään. ·Sisävesialusten uusien moottoreiden on noudatettava uusia päästörajoja vuodesta 2019 alkaen. On erittäin tärkeää ottaa käyttöön nesteytettyä maakaasua käyttävät moottorit. Tarvittavan nesteytetyn maakaasun tankkausinfrastruktuurin asentaminen viipymättä TEN-T-ydinverkkokäytävien alueelle olisi myös hyödyllistä. Lisäksi olisi tutkittava synergioita muiden liikennemuotojen kanssa, esimerkiksi nesteytetyn maakaasun infrastruktuuria merisatamissa tai raskaita ajoneuvoja varten. Jäsenvaltioita ja alueita kannustetaan myös lisäämään koheesiopoliittisen tuen käyttöä ja erityisesti eurooppalaisten alueellisen yhteistyön ohjelmien (”Interreg”) hyödyntämistä asianmukaisen koordinoinnin ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönoton yhteydessä – ei pelkästään TEN-T-verkon alueella vaan myös alue- ja paikallistasolla. Rahoituksen ja sen vaikutusten lisääminen Rahoituksen ja sen vaikutuksen lisääminen on keskeinen tavoite. EU:n tuen avulla olisi mahdollisuuksien mukaan voitava lisätä julkista ja yksityistä rahoitusta. Rahoitustarpeiden ja innovatiivisen rahoituksen tarjoamien mahdollisuuksien arviointia hyödynnetään myös vuoden 2020 jälkeisen monivuotisen rahoituskehyksen valmistelussa. Vaihtoehtoisten polttoaineiden käytön tukeminen liittyy entistä enemmän ratkaisujen löytämiseen, ei pelkästään innovointiin. Julkisia varoja on käytettävä tehokkaasti. Joissakin tapauksissa vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönoton vauhdittamiseksi tarvitaan kuitenkin rahallista tukea, erityisesti rajatylittävissä ja kaupunkien välisissä hankkeissa ja vähemmän kehittyneiden teknologioiden ollessa kyseessä. Useimmissa tapauksissa yksityiseen rahoitukseen olisi yhdistettävä julkista tukea hankkeiden rahoituksen ollessa peräisin pääasiassa muista lähteistä, kuten julkisista pankeista tai yksityiseltä sektorilta, ja kun tuki kattaa tavallista pienemmän osan. Investointien edellytyksenä on toimintapoliittinen vakaus. Tätä keskeistä markkinaestettä käsitellään henkilö- ja pakettiautojen vuoden 2020 jälkeisiä hiilidioksidipäästövaatimuksia koskevassa ehdotuksessa, joka julkaistaan samanaikaisesti tämän toimintasuunnitelman kanssa, yhdessä puhtaita ajoneuvoja koskevan direktiivin tarkistuksen ja muiden toimintapoliittisten ehdotusten kanssa. Sääntönä on, että EU:n varoin tuettujen hankkeiden olisi täytettävä direktiivin 2014/94/EU vaatimukset ja vastattava kansallisissa toimintakehyksissä esitettyjä ensisijaisia tavoitteita. Komissio hyödyntää toimintakehysten arvioinnin tuloksia Verkkojen Eurooppa -välineen, koheesiorahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston mukaisten rahoituspäätösten tekemisessä. Komissio käynnistää jäsenvaltioissa kiertueen, jossa tarkastellaan kokonaisvaltaisesti kansallisten toimintakehysten kunnianhimoisuutta ja vähäpäästöisen ja päästöttömän liikkuvuuden investointitarpeita sekä arvioidaan eri EU:n rahastojen ja rahoitusvälineiden tarjoamia mahdollisuuksia muun muassa vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuria koskevien TEN-T-verkon lippulaivatoimien yhteydessä. Siihen osallistuvat kaikki komission yksiköt, jotka hallinnoivat kyseisiä rahastoja, sekä Euroopan investointipankki ja kansalliset kehityspankit tarpeen mukaan.

Komissio aikoo tehdä ehdotuksen kestävää rahoitusta koskevasta toimintasuunnitelmasta, jolla annetaan kannustimia sijoittajille ja parannetaan oikeudellista kehystä ja investoinneille otollisia olosuhteita, minkä tarkoituksena on houkutella kestäviin ja vihreisiin hankkeisiin lisää yksityisiä investointeja. Kyseisen toimintasuunnitelman odotetaan edistävän vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönottoa. Suurempi hyöty EU:n rahoitusvälineistä Vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurille on saatavissa paljon tukea useista eri EU:n talousarviosta tuettavista rahoitusvälineistä. Euroopan investointiohjelma kannustaa investoimaan liikennealaan ja innovointiin, mukaan lukien vähäpäästöisiin ja päästöttömiin ajoneuvoihin ja niihin liittyvään infrastruktuuriin. Horisontti 2020 -puiteohjelmasta investoidaan jatkuvasti tutkimukseen ja kehitykseen puhtaan liikenteen, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin ja kehittyneiden biopolttoaineiden hyväksi. Muun muassa vähäpäästöisiä autoja koskeva eurooppalainen aloite ja polttokenno- ja vety-yhteisyritys ovat osa tätä tukea. Tähän mennessä Verkkojen Eurooppa -välineen avulla maantieliikenteessä käytettävien vaihtoehtoisten polttoaineiden tukemiseen suunnattujen investointien määrä on yli 600 miljoonaa euroa, jolla on tuettu lähes 60:tä hanketta. Verkkojen Eurooppa -välineen avustuksilla on tuettu myös lähes 150 miljoonalla eurolla maasähkönsyöttöä, nesteytetyn maakaasun terminaaleja ja innovatiivisia teknologioita ympäristöystävällisempien alusten kehittämiseksi. Vuosina 2014–2020 koheesiopolitiikalla suunnitellaan tuettavan investointeja kestävään liikkuvuuteen ja liikenteeseen 209 toimintaohjelman ja eurooppalaisen alueellisen yhteistyön ohjelman puitteissa siten, että osa tuesta kohdennetaan erityisesti vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuriin. Koheesiorahastosta ja Euroopan aluekehitysrahastosta liikenteelle on ohjelmoitu noin 70 miljardia euroa, josta 35 miljardia euroa on kohdennettu TEN-T-verkkoon ja 12 miljardia euroa vähähiiliseen, multimodaaliseen ja kestävään kaupunkiliikenteeseen. Useat jäsenvaltiot ja alueet hyödyntävät jo koheesiopoliittista tukea kansallisten toimintakehystensä täytäntöönpanossa ja vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotossa. Esimerkiksi vuoteen 2020 mennessä koheesiorahastosta peräisin olevalla EU:n yhteisrahoituksella tuetaan 177 akkukäyttöisen sähköbussin hankintaa Varsovassa, Zielona Górassa ja Świnoujściessa (Puolassa) sekä lähes 150 latausaseman asentamista Latviassa. Avustusten ja lainojen yhdistäminen on erinomainen tapa houkutella julkisia ja yksityisiä investointeja. Ensimmäinen vuonna 2017 käynnistetty Verkkojen Eurooppa -välineen yhdistetty ehdotuspyyntö koski 150 miljoonan euron tuen myöntämistä vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotolle TEN-T-ydinverkkokäytävillä. Myönteisen palautteen vuoksi komission päätti lisätä tukea 350 miljoonalla eurolla kevääseen 2018 mennessä toimitettavia ehdotuksia varten, minkä ennakoidaan voivan houkutella ainakin 1,75 miljardin euron lisäinvestoinnit. Tähän investointiin voidaan yhdistää Verkkojen Eurooppa -välineen vieraan pääoman ehtoisesta rahoitusvälineestä saatavaa lisätukea lähes 450 miljoonan euron summan vapautuessa uudelleensijoittamalla maksamattomia suorituksia EU:n päästökauppajärjestelmän New Entrant’s Reserve -ohjelmasta (NER 300). Näin tuetaan innovatiivisia uusiutuvan energian hankkeita energia- ja liikennealalla. Näin ollen tämän investointeja vaihtoehtoisiin polttoaineiden infrastruktuureihin koskevan toimintasuunnitelman avulla Verkkojen Eurooppa -välineestä ja NER300-ohjelmasta saadaan käytettäväksi lähes 800 miljoonaa euroa lisää EU:n rahoitustukea. Ensimmäiset Euroopan strategisten investointien rahastosta ja Verkkojen Eurooppa -välineestä tuetut hankkeet koskivat investointeja vähäpäästöisempiin julkisen liikenteen busseihin Riiassa, Las Palmasissa, Palma de Mallorcalla sekä Pas-de-Calais’n departementissa Pohjois-Ranskassa. Osana Pas-de-Calais’n Bulles-hanketta kyseinen liikennöitsijä parantaa bussikalustoaan ja siirtyy perinteisistä polttoaineista hybridijärjestelmiin. Yksi linja tullaan liikennöimään ainoastaan vetykäyttöisillä sähköbusseilla. Kehittämällä innovatiivisia rahoitusmekanismeja, joihin kuuluu esim. Green Shipping Guarantee Programme -ohjelma (GSGP), tuetaan eurooppalaista merenkulkualaa kestäviin teknologioihin suuntautuvien investointien vauhdittamisessa. Sillä pyritään takaamaan lähes 3 miljardin euron investoinnit kestävään merenkulkualaan. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi tukemaan investointeja, jotka mahdollistavat nesteytetyn maakaasun käytön. Euroopan investointipankki vastaa ohjelman täytäntöönpanosta komission kanssa tehdyin erityisjärjestelyin. Tähän mennessä on allekirjoitettu kaksi puitesopimusta kaupallisten pankkien kanssa Ranskassa ja Alankomaissa.

Valmiuksien kehittäminen Komissio jatkaa viranomaisten, yritysten ja rahoituslaitosten valmiuksien kehittämisen tukemista. Se on laajentanut teknisen tuen ohjelmiaan, kuten JASPERS ja ELENA, ja saadut kokemukset osoittavat, että tämäntyyppinen valmiuksien kehittäminen on hyödyllistä. Hankkeiden välistä koordinointia ja yhteistyötä on kehitettävä, jotta voidaan luoda asianmukainen hankejatkumo Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon ja laajemmalti, keskittyen erityisesti kaupunkialueisiin. Komissio kannustaa viranomaisia, yksityisiä toimijoita sekä kansallisia ja yksityisiä pankkeja hyödyntämään olemassa olevia mahdollisuuksia erityisesti Euroopan laajuisen liikenneverkon lippulaivatoimien yhteydessä. Tästä syystä ja kestävän liikenteen foorumin työhön liittyen komissio tukee tiedonjakamiseen tarkoitettuja alustoja, joiden aiheena ovat vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurit. Keskeiset toimet ·Julkisia ja yksityisiä sidosryhmiä kehotetaan viimeistelemään vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuria TEN-T-verkon alueella koskevat lippulaivatoimet viimeistään vuoden 2018 alkupuoliskolla. ·Komissio järjestää marraskuusta 2017 alkaen jäsenvaltioissa kiertueita, joissa tarkastellaan kokonaisvaltaisesti kansallisten toimintakehysten kunnianhimoisuutta ja vähäpäästöisen ja päästöttömän liikkuvuuden investointitarpeita sekä arvioidaan EU:n eri rahastojen ja rahoitusvälineiden tarjoamia mahdollisuuksia. ·Viranomaisia kehotetaan yhdessä teollisuudenalan kanssa nopeuttamaan vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen ja vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönottoa TEN-T-verkon alueella, kaikki kaupunkisolmukohdat mukaan lukien, siten, että kattavuustavoite täyttyy vuoteen 2025 mennessä ja näkyviä vaikutuksia saadaan aikaan vuoteen 2020 mennessä. Nämä asiat sisällytetään seuraaviin TEN-T-verkon työsuunnitelmiin. ·Valmistajia, infrastruktuurien ylläpitäjiä ja viranomaisia kannustetaan hyödyntämään mahdollisuudet yhteisiin hankkeisiin ja innovatiiviseen rahoitukseen. ·Komissio nostaa rahoitustukensa osuuden jopa 800 miljoonaan euroon i) antamalla toiselle Verkkojen Eurooppa -välineen yhdistetylle ehdotuspyynnölle 350 miljoonan euron lisätuen, joka on tarkoitettu kevääseen 2018 mennessä toimitettavia ehdotuksia varten; ii) tekemällä mahdolliseksi NER300-ohjelman käyttämättömien suoritusten nopean käyttöönoton InnovFin EDP -ohjelman ja Verkkojen Eurooppa -välineen vieraan pääoman ehtoisen rahoitusvälineen avulla. 3.3.Muutoksen edistäminen kaupunkialueilla Monet Euroopan kaupungit ja alueet ovat edelläkävijöitä vähäpäästöiseen ja päästöttömään liikkuvuuteen siirtymisessä. Merkittävä osuus julkisista hankinnoista on kunta- ja paikallisviranomaisten toteuttamia. Kaupungit kohtaavat kuitenkin myös erityisiä haasteita. Koska tilaa on rajallisesti, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuritarpeiden on oltava yhteneviä muiden liikennemuotojen infrastruktuuritarpeiden kanssa. Kaikkien ei kuitenkaan ole mahdollista ladata sähköajoneuvoaan kotona. Näin ollen on löydettävä niin asuinrakennuksiin kuin muihin rakennuksiin soveltuvat ratkaisut tai yhdistettävä latausratkaisut muuhun infrastruktuuriin (kuten lyhtypylväisiin). Lisäksi on arvioitava, mitä vaikutuksia hitaalla ja nopealla latausinfrastruktuurilla on verkkoon. Kattava tarveanalyysi ja toimintapoliittinen, rahoituksellinen ja tiedotuskäytäntöihin liittyvä suunnittelu on kaupunkitasolla välttämätöntä. Monet kaupungit ovat ottaneet käyttöön kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmat. Kyseiset suunnitelmat ovat osoittautuneet hyväksi keinoksi saada kaupunkiliikenteen suunnitteluun osallistuvat julkiset ja yksityiset sidosryhmät keskustelemaan keskenään. Komissio on sitoutunut työskentelemään kaupunkien kanssa kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien mukauttamiseksi. Komissio pyrkii myös muokkaamaan kyseisten suunnitelmien käsitettä siten, että se heijastaisi myös vaihtoehtoisia polttoaineita koskevia tarpeita ja infrastruktuuritarpeita, ja keskustelemaan saaduista kokemuksista sidosryhmien kanssa kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia käsittelevällä vuoden 2018 foorumilla. Lisäksi tässä toimintasuunnitelmassa määritetään seuraavat toimet: ·Paikallis- ja alueviranomaisten olisi mahdollisuuksien mukaan hyödynnettävä aiempaa enemmän koheesiorahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston yhteisrahoitusmahdollisuuksia kestävän kaupunkiliikenteen tavoitteisiin. Vaihtoehtoisia polttoaineita ja infrastruktuuria koskeviin hankkeisiin liittyy merkittäviä etuja, joita ovat markkinoiden nopea vastaanottokyky ja välitön vaikutus paikalliseen ilmanlaatuun.

·Kaupunkien liikenteensäätelyjärjestelmiä koskevien tietojen olisi oltava avoimempia. Näitä ovat kansalaisille ja yrityksille tarkoitetut digitaaliset ratkaisut, kuten sovellukset. Komissio jatkaa tilanteen tarkkaa seurantaa. ·Latausinfrastruktuurin olisi kaupungeissa oltava kaikentyyppisten ajoneuvojen saatavilla, ja ratkaisut olisi löydettävä myös jaetuille ajoneuvoille, sähköpyörille ja kaksipyöräisille moottoriajoneuvoille. ·Kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen piiriin kuuluvien paikallis- ja alueviranomaisten olisi pyrittävä sisällyttämään kestäviä energia- ja ilmastotoimia koskeviin Sustainable Energy and Climate Plans -suunnitelmiinsa toimenpiteitä, joiden tavoitteena on vähentää liikenteen kasvihuonekaasupäästöjä ja vähentää hiilidioksidipäästöjä yhteisen arvioidun tavoitteen mukaisesti 19 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. ·Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat parhaillaan komission ehdotusta rakennusten energiatehokkuusdirektiivin uudelleentarkastelusta. Tässä tekstissä esitettyjen kunnianhimoisten vaatimusten, jotka koskevat asuinrakennusten ja muiden rakennusten esikaapelointia ja latauspisteitä, tarkoituksena on kannustaa nykyistä laajempaan infrastruktuurin käyttöönottoon. ·Komissio pyrkii jatkossakin helpottamaan tietojen jakamista keskeisillä foorumeilla, kuten CIVITAS-foorumilla ja älykkäiden kaupunkien eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden piirissä, ja edistämään siten integroituja lähestymistapoja puhtaaseen liikenteeseen ja energiaan. ·Komissio tarkastelee mahdollisuuksia edistää vaihtoehtoisiin polttoaineisiin perustuvia kalustoratkaisuja kaupunkialueilla muun muassa sellaisten kaupunkihankkeiden muodossa, joissa keskitytään vaihtoehtoisiin polttoaineisiin Verkkojen Eurooppa -välineen yhdistetyn ehdotuspyynnön innovatiivisen osan puitteissa. Keskeiset toimet ·Komissio hyödyntää kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien seuraavaa vuotuista foorumia tehdäkseen yhteistyötä viranomaisten kanssa kyseisten suunnitelmien mukauttamiseksi kevääseen 2018 mennessä. ·Se tarkastelee myös vaihtoehtoisten polttoaineiden rahoitusta kaupunkisolmukohdissa, myös kalustoratkaisujen osalta, vuoden 2017 loppuun mennessä ja mukauttaa sitä tarvittaessa. 3.4.Kuluttajien sitoutumisen lisääminen Vähäpäästöisen liikkuvuuden toteutuminen riippuu paljon kuluttajien sitoutumisesta, jota edistää infrastruktuurin käytön sujuvuus ja sen kohtuuhintaisuus. Olennaista on, että perinteisiä polttoaineita käyttävien ajoneuvojen tavoin liikkuvuus näyttäytyy jatkossakin kuluttajille saumattomana kokemuksena. Sen vuoksi tarvitaan tiiviimpää yhteistyötä julkisen ja yksityisen alan toimijoiden välillä. Tämä pätee myös oikea-aikaisiin ja luotettaviin tietoihin lataus- ja tankkauspisteiden sijainnista ja saatavuudesta. Erittäin paljon merkitystä on myös saumattomilla yhteentoimivilla maksutavoilla. Tällaisten maksutapojen yleisyys vaihtelee kuitenkin paljon eri puolilla EU:ta, joskus myös yksittäisten jäsenvaltioiden sisällä. Edistystä on saatava aikaan erityisesti sähköisen liikkuvuuden palveluissa, mitä varten otetaan parhaillaan käyttöön yhä useampia latauspisteitä. Lisäksi kaikkien tarvittavan infrastruktuurin osien on oltava digitaalisesti yhteenliitettyjä (eli etäyhteydellä ja reaaliajassa latausasemien osalta). Se mahdollistaa itse latauspisteiden seurannan mutta myös erilaiset latausvaihtoehdot älypuhelimella sekä (tulevat) lisäarvopalvelut (esim. varausmahdollisuus), jotka voivat luoda liiketoimintamahdollisuuksia sijoittajille ja infrastruktuurin ylläpitäjille. Osana älykkäitä liikennejärjestelmiä (ITS) koskevan direktiivin ja sen delegoitujen asetusten täytäntöönpanoa on jo sovittu useista tietojen saatavuutta, jakamista ja uudelleenkäyttöä koskevista vaatimuksista, joiden mukaan latauspisteiden saatavuutta ja sijaintia koskevien tietojen on oltava käytettävissä kansallisten yhteyspisteiden kautta. Jäsenvaltioiden, tieviranomaisten ja palveluntarjoajien on nyt varmistettava, että ITS-direktiivin delegoidut asetukset pannaan asiaankuuluvin osin viipymättä täytäntöön. Monissa tapauksissa tietoja ei kuitenkaan vielä ole saatavilla vaan ne pitäisi ensin koota ja käsitellä jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi asetettava näiden puutteiden korjaaminen etusijalle. Avointen ja kilpailukykyisten markkinoiden luomiseksi ja parhaan mahdollisen lopputuloksen tarjoamiseksi kuluttajille tarvitaan kuitenkin lisää teollisuudenalan tukemia standardeja, tietomuotoja ja viestintäprotokollia. Julkiset ja yksityiset markkinatoimijat ovat saavuttaneet tätä koskevia tuloksia kestävän liikenteen foorumilla, minkä seurauksena on laadittu yhteisymmärryspöytäkirja (MoU), joka sisältää tärkeitä suosituksia yhteentoimivista maksupalveluista. Näitä ovat muun muassa seuraavat: ·Sähköisen liikkuvuuden palvelujen EU:n laajuisen yhteentoimivuuden varmistamiseksi sähköisen liikkuvuuden toimijat on pystyttävä tunnistamaan yksilöllisesti. Näin ollen EU:n tasolla olisi otettava käyttöön rekisteröintiprosessi, joka perustuu kansainvälisiin standardeihin. Osana rekisteröintiprosessia jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltainen viranomainen, jonka tehtävänä on rekisteröidä yksilölliset sähköisen liikkuvuuden tunnistuskoodit. Komissio selvittää, mikä mekanismi (esim. Verkkojen Eurooppa -väline) soveltuu prosessin tukemiseen. Komissio auttaa myös edellä mainittujen delegoitujen asetusten täytäntöönpanoon liittyvien puuttuvien tietojen keräämisessä. Se voisi myös tutkia, onko erilaisten verkkovierailuratkaisujen kehittämistä tarpeen tukea. ·Kuluttajat tarvitsevat saumattomia ja yhteentoimivia sähköisen liikkuvuuden maksupalveluja, joiden tulee perustua avoimiin standardeihin ja joita eivät sido teollis- ja tekijänoikeudet ja -palkkiot. Komissio seuraa tiiviisti tällä alalla tapahtuvaa kehitystä ja käynnistää aiheesta julkisen kuulemisen vuoden 2017 loppuun mennessä. Jos maksupalveluissa esiintyy hajanaisuutta, komissio harkitsee lainsäädännöllistä lähestymistapaa palvelujen yhteentoimivuuden varmistamiseksi. ·Kustannusten ennakoitavuus on merkittävä tekijä. Sen edellytyksenä on pääsy avoimiin, helposti ymmärrettäviin ja oikea-aikaisiin hintatietoihin. Verkkovierailumaksujen olisi oltava kohtuullisia ja rajallisia. Komissio olettaa, että keskitetyn yhteyspisteen kautta tapahtuvien verkkovierailujen ohella kilpailumekanismit (esim. lohkoketjut) mahdollistavat markkinoiden kehittymisen parhaalla mahdollisella tavalla. Komissio seuraa tarkasti markkinoiden kehittymistä ja erityisesti pääsyä hintatietoihin ja verkkovierailumaksuihin sekä tarkastelee kokonaistilannetta syksyllä 2018 järjestettävässä vuotuisessa konferenssissa, jossa käsitellään puhdasta liikennettä ja vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuria. Komissio jatkaa asiantuntijapalautteen keräämistä ja helpottaa tietojen jakamista. Komissio tekee yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa myös kehittääkseen metodologian, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla perinteisten ja vaihtoehtoisten polttoaineiden samassa yksikössä ilmaistuja hintoja ja näin ollen arvioida erityyppisten ajoneuvojen omistamisesta aiheutuvia kokonaiskustannuksia. Se myös tukee jäsenvaltioita näiden tietojen tuottamisessa digitaalisten välineiden avulla.

Autojen merkinnöistä ja kuluttajien pääsystä polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskeviin tietoihin annetun direktiivin 1999/94/EY viimeaikaisessa arvioinnissa korostettiin, että vaihtoehtoisia polttoaineita käyttäviä ajoneuvoja koskevia erityisvaatimuksia ei ole ja että asiaa olisi tarkasteltava lähemmin. Lisäksi komissio tukee jäsenvaltioita vaihtoehtoisten polttoaineiden asemien sijaintia ja saatavuutta koskevien tietojen keräämisessä. Kyseiset tiedot on annettava tiedoksi direktiivissä 2010/40/EU tarkoitettujen kansallisten yhteispisteiden kautta. Keskeiset toimet ·Jäsenvaltioiden olisi nimettävä viranomainen, jonka tehtävänä on rekisteröidä yksilölliset sähköisen liikkuvuuden tunnistuskoodit. Komissio selvittää, mikä olisi sopiva tukimekanismi kyseiselle prosessille. ·Komissio käynnistää vielä vuonna 2017 julkisen kuulemisen saumattomista ja yhteentoimivista palveluista, erityisesti sähköisen liikkuvuuden palveluista, ja tarkkailee tiiviisti sähkökäyttöisten ajoneuvojen latauksen hinnoitteluun liittyvää markkinoiden kehitystä. ·Vuonna 2018 komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen polttoaineen hintojen vertailumenetelmästä, jonka toteuttamista tuetaan myös asianmukaisilla tukitoimilla. 3.5.Sähkökäyttöisten ajoneuvojen integrointi sähköjärjestelmään Sähkökäyttöisten ajoneuvojen laaja yleistyminen lisää sähkön kysyntää sähköverkossa, joka jo nykyisellään kuormittuu tiettyinä vuorokauden aikoina tietyillä alueilla. Jotteivät sähköinfrastruktuurin muuntamiseksi tehtävät kalliit ja aikaavievät investoinnit aiheuttaisi tarpeettomia kustannuksia ja viivästyksiä sähköajoneuvojen käyttöönotossa, ajoneuvojen (hitaan) lataamisen pitäisi tapahtua pääasiassa silloin, kun verkot eivät ole kuormittuneita ja sähköntuotanto on riittävää. Infrastruktuurin lisääntyvä digitalisoituminen mahdollistaa jo verkon älykkään hallinnoinnin ja näin ollen myös latauspisteiden hallinnoinnin. Tämä mahdollistaa ’älykkään lataamisen’, jolla tarkoitetaan lataamista sähköverkon kannalta sopivimpaan aikaan ja mahdollisimman alhaisin kuluttajille aiheutuvin kustannuksin. Tulevaisuudessa sähköajoneuvojen akkuja käytetään myös sähköverkkotoimintaan (ajoneuvosta verkkoon), minkä avulla sähköverkkoa tasapainotetaan kustannustehokkaalla tavalla. Näistä palveluista verkonhaltijoille kertyviä tuloja voitaisiin käyttää investointikustannusten jälleenrahoitukseen infrastruktuuria ja erityisesti työpaikalla tapahtuvaa lataamista varten. Energiatehokkuusdirektiivin säännöksiin perustuvassa ehdotuksessaan direktiiviksi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä (uudelleenlaadittu) komissio ehdottaa kysynnänohjaukselle johdonmukaista kehystä, joka mahdollistaa älykkään lataamisen ja antaa kuluttajille kannustimia ladata kulutushuippujen ulkopuolisina aikoina ja jakeluverkonhaltijoille valmiudet verkon aktiiviseen hallintaan. Älykkään lataamisen ja viime kädessä sähkökäyttöisten ajoneuvojen laajamittaisen käyttöönoton edellytyksenä onkin, että ehdotetusta uudelleenlaaditusta direktiivistä ja sen asianmukaisesta saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä päästään nopeasti yhteisymmärrykseen. Energianvarastointiteknologioiden ja -laitteiden (esim. käytetyt autonakut käyttövarana sekä uusiutuvasti tuotettu vety) käyttöä olisi aiempaa tarmokkaammin korostettava keskeisenä tekijänä, jolla luodaan olosuhteet päästötöntä liikkuvuutta varten. Hintojen avoimuus on tarpeen, jotta voidaan välttää sähköajoneuvojen käyttöönotosta aiheutuvat (sähkön) kustannusten ja hintojen tarpeettomat nousut myös alhaisen tulotason kotitalouksissa. Keskeiset toimet ·Jäsenvaltioiden olisi poistettava mahdolliset kysynnänohjauksen esteet saattamalla nopeasti osaksi kansallista lainsäädäntöään energiatehokkuusdirektiivin ja sähkömarkkinoiden rakenteen asiaa koskevat säännökset hyväksymällä niitä tukeva lainsäädäntökehys kysynnänohjausta ja älykästä lataamista varten. ·Jäsenvaltioiden olisi edistettävä latauspisteiden käyttöönottoa ja pysäköintipaikkojen esikaapelointia asuinrakennuksissa ja muissa rakennuksissa. ·Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että älykkään lataamisen ja muun muassa älymittarit mahdollistavat teknologiat otetaan käyttöön ja että jo hyväksyttyjä ja uusia sähköajoneuvojen älykkään lataamisen standardeja (esim. ISO 15118 ja IEC 63110) sovelletaan. ·Sähköiseen liikkumiseen liittyvät tarpeet otetaan huomioon Horisontti 2020 -ohjelman suunnittelussa sekä Euroopan strategisessa energiateknologiasuunnitelmassa (SET-suunnitelma) ja muilla sidosryhmien foorumeilla. ·Kestävän liikenteen foorumi jatkaa tarvittavien suositusten kehittämistä latausasemien ja sähköverkon välisen integraation tehostamiseksi sekä yhteentoimivuuden varmistamiseksi eri puolilla EU:ta. 3.6.Esille nousevat uudet kysymykset Maakaasun tai korvaavan aineen kanssa sekoitettavan kestävän biometaanin käyttöä maakaasua käyttävissä ajoneuvoissa olisi lisättävä kyseisten ajoneuvojen kestävyyden parantamiseksi. Valmistajat ja verkonhaltijat voisivat sopia ei-sitovista sekoittamista koskevista tavoitteista, joilla luotaisiin varmuutta markkinoille. Paikallaan oleviin lentokoneisiin tarkoitetun sähkönjakelun edistämiseksi lentoasemilla osana kansallisia toimintakehyksiä direktiivin 2014/94/EU nojalla on tarpeen kehittää edelleen vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöä ilmailussa. Keskeisenä painopisteenä olisi oltava sellaisenaan käytettäväksi soveltuvat korvaavat biopolttoaineet (drop-in biofuels), joiden tuotantokapasiteetti ja käyttö on vielä vähäistä, ja jatkossa myös hiilettömät käyttövoimateknologiat. Tällä alalla on erittäin tärkeää toteuttaa monenvälisiä toimia. Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä (ICAO) tehtävä työ polttoaineiden kestävyyttä koskevien ICAOn ja EU:n sääntöjen ja standardien lähentämiseksi edistää parempien markkinaolosuhteiden luomista. Komissio kannustaa myös täydentäviin pyrkimyksiin lisätä vaihtoehtoisten polttoaineiden, kuten vedyn tai muiden uusiutuvien polttoaineiden, käyttöä polttokennoihin yhdistettynä, jotta voidaan kehittää lisää puhtaita rautateiden käyttövoimateknologioita. Vesiliikenteessä korvaavina ratkaisuina (drop-in solutions) käytettävien kehittyneiden biopolttoaineiden ohella synergioita esiintyy kyseisellä alalla myös vedyn ja nesteytetyn maakaasun välillä. 4.Päätelmät Pariisin ilmastosopimusten tultua voimaan siirtymistä nykyaikaiseen vähähiiliseen talouteen on nopeutettava. Kesäkuussa 2017 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että Pariisin sopimus on ”Euroopan teollisuuden ja talouden nykyaikaistamisen kannalta keskeinen tekijä”. Se kannustaa aiempaa intensiivisempään maailmanlaajuiseen kilpailuun markkinaosuuksista, teknologioista ja taidoista, joita tarvitaan vähähiilisten innovaatioiden kehittämiseen tulevaisuudessa. Nyt ei ole aikaa levätä laakereilla. Tässä toimintasuunnitelmassa esitetään useita toimia, joilla tuetaan vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin nopeutettua käyttöönottoa EU:ssa. Ne ovat osa liikkuvuuden toimenpidepakettia, jossa käsitellään ajoneuvoja, infrastruktuureja, sähköverkkoa ja käyttäjäpalveluita kokonaisuutena. Vuoteen 2025 mennessä EU:n olisi saatava valmiiksi lataus- ja tankkausinfrastruktuurin perusta, joka kattaa kaikki TEN-T-ydinverkkokäytävät. Euroopalla ei ole enää varaa ylläpitää useita erilaisia vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuriratkaisuja, sillä tietyt alueet ja kuluttajat ovat vaarassa jäädä kehityksestä jälkeen. Kansallisten toimintakehysten arviointi vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuria koskevan direktiivin nojalla osoittaa, että tietyissä jäsenvaltioissa on saatu aiheesta myönteisiä kokemuksia, joista meillä muilla olisi paljon opittavaa. Nyt tarvitaan kaikkien julkisten ja yksityisten sidosryhmien välistä valtioiden ja alojen rajat ylittävää yhteistyötä, jotta saataisiin aikaan muutoksia. Teknologioiden ja markkinoiden lukkiutuminen on pystyttävä estämään. Jotta markkinat kasvaisivat, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin ja niihin liittyvien palvelujen on oltava avoimia ja yhteentoimivia. Käyttäjien on myös voitava käyttää koko liikenneverkkoa sujuvasti ja helposti.