[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 27.11.2007

KOM(2007) 754 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE

toinen raportti tupakkatuotedirektiivin soveltamisesta

1. Johdanto 2

2. Määritelmät (2 artikla) 2

3. Tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismäärät (3 artikla) 2

4. Mittausmenetelmät (4 artikla) ja määrien merkitseminen pakkauksiin 2

4.1. Tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrien mittaaminen 2

4.2. Laboratoriot 2

4.3. GoToLab-verkosto 2

5. Merkinnät (5 artikla) 2

5.1. Tekstivaroitukset 2

5.2. Värikuvat 2

6. Ainesosat (6 artikla) 2

6.1. Tupakkatuotteiden ainesosien raportointi 2

6.2. Hallinnollinen sopimus yhteisen tutkimuskeskuksen kanssa 2

6.3. REACH-asetus 2

7. Tuotekuvaukset (7 artikla) 2

8. Suussa käytettäväksi tarkoitettu tupakka (8 artikla) 2

8.1. Tieteellinen lausunto 2

8.2. Suussa käytettäväksi tarkoitettua tupakkaa koskevan kiellon täytäntöönpano 2

9. Mukauttaminen (9 ja 10 artikla) 2

10. Yhteinen ainesosaluettelo (12 artikla) 2

11. Tupakkatuotteiden tuonti, myynti ja kulutus (13 artikla) 2

12. Uusia ongelmia 2

12.1. Käsinkäärityt savukkeet 2

12.2. Uudet tupakka- ja nikotiinituotteet 2

12.2.1. Uudet markkinat 2

12.2.2. Sääntelyhaaste 2

13. Tuotevastuu 2

1. JOHDANTO

Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5. kesäkuuta 2001 annetun direktiivin 2001/37/EY[1] (jäljempänä ’direktiivi’) 11 artiklassa edellytetään, että komissio raportoi säännöllisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle direktiivin soveltamisesta. Ensimmäinen kertomus direktiivin soveltamisesta annettiin 27. heinäkuuta 2005.

Tässä kertomuksessa esitetään toinen arvio direktiivin soveltamisesta. Se perustuu suurelta osin työhön, jota jäsenvaltiot ovat viimeisten kahden vuoden aikana tehneet tupakkatuotteiden sääntelykomiteassa direktiivin 10 artiklan mukaisesti, ja tietoihin, joita ne ovat siellä antaneet. Kertomuksessa on otettu huomioon sekä tupakoinnin torjunnan alalla toimivien sidosryhmien että Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden näkemykset. Siinä hahmotellaan myös mahdollisia muutoksia, joita direktiiviin voitaisiin tehdä, jotta komissio voisi käydä tarvittavaa keskustelua jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin kanssa ennen kuin se harkitsee direktiivin virallisen muutosehdotuksen antamista.

2. MÄÄRITELMÄT (2 ARTIKLA)

Direktiivin 2 artiklan 5 kohdassa olevan määritelmän mukaan ainesosalla tarkoitetaan kaikkia tupakkatuotteen valmistuksessa käytettäviä aineita tai muita ainesosia, mukaan luettuna paperi, suodatin, musteet ja liimat, joita on valmiissa tuotteessa joko sellaisenaan tai muuttuneessa muodossa. Määritelmä ei kata itse tupakkakasvin lehteä ja sen muita luonnollisia tai käsittelemättömiä osia.

Maailman terveysjärjestön (WHO) määritelmässä ja joidenkin EU:n ulkopuolisten maiden (esimerkiksi Kanadan) lainsäädännössä tupakkatuotteiden ainesosien määritelmä kuitenkin kattaa myös tupakkakasvin lehden. Komissiolle on viime vuosina esitetty useita kysymyksiä tupakkatuotteiden sisältämistä radioaktiivisista ja muista aineista (esimerkiksi radon (Rn), polonium (Po-210) ja kadmium (Cd)) sekä näiden terveysvaikutuksista. Kaikki nämä kysymykset liittyvät tupakkakasvin lehteen. Tämä on johtanut keskusteluun siitä, pitäisikö tupakkakasvin lehden ja sen (luonnollisten ja/tai keinotekoisten) osien myös kuulua määritelmän piiriin ja pitäisikö niitä näin ollen säännellä direktiivillä.

Lisätoimet

Komissio selvittää, onko tupakkakasvin lehti ja sen muut luonnolliset tai käsittelemättömät osat syytä sisällyttää ainesosien määritelmään. |

3. TERVAN, NIKOTIININ JA HIILIMONOKSIDIN ENIMMÄISMÄÄRÄT (3 ARTIKLA)

Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismääristä EU:ssa vapaaseen liikkeeseen luovutettavissa savukkeissa. Enimmäismääriä sovelletaan nyt kaikissa 27 jäsenvaltiossa[2].

Direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaan näitä enimmäismääriä on sovellettava Euroopan yhteisössä valmistettaviin mutta sieltä vietäviin savukkeisiin viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen. Yksikään jäsenvaltio ei vielä ole lähestynyt komissiota pyytääkseen siirtymäkauden pidentämistä, eikä komissio aio muuttaa direktiiviä tältä osin.

4. MITTAUSMENETELMÄT (4 ARTIKLA) JA MÄÄRIEN MERKITSEMINEN PAKKAUKSIIN

Keskusteluissa, joita käytiin tupakkatuotedirektiivin soveltamista koskevasta ensimmäisestä raportista, kävi ilmi, että jäsenvaltiot halusivat lisää selvyyttä esimerkiksi direktiivissä asetettujen terva-, nikotiini- ja hiilimonoksidimittausten kynnysarvojen tulkintaan ja laboratorioiden hyväksyntään, jonka avulla voitaisiin lisätä laboratorioiden yhteistyötä[3].

4.1. Tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrien mittaaminen

Direktiivin mukainen tupakkatuotteiden sääntelykomitea perusti työryhmän, johon kuuluu asiantuntijoita useista jäsenvaltioista ja komission yhteisestä tutkimuskeskuksesta sekä tupakkaa ja tupakkatuotteita käsittelevien valtion laboratorioiden eurooppalaisen verkoston (European Network of Government Laboratories for Tobacco and Tobacco Products (GoToLab)) puheenjohtaja. Komission terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosaston julkaisemassa ohjeellisessa käytännön oppaassa Cigarette yield measurement and some basic steps for laboratory approval [4] työryhmä ehdottaa, että ISO 8243:n mukaisesti laskettuja raja-arvoja pidettäisiin enimmäismäärinä, joiden molemmin puolin luottamusväli voi vaihdella.

Direktiivi sisältää mahdollisuuden mukauttaa menetelmät tieteen ja tekniikan kehitykseen tupakkatuotteiden sääntelykomitean kautta. Komissio kuuli huhtikuussa 2007 sääntelykomiteaa tupakkatuotteiden päästöjen mittaamiseen nykyään käytettävien erilaisten menetelmien (ISO-menetelmä, Massachusettsin menetelmä, kanadalainen intensiivinen testi ja korvaamiseen perustuva menetelmä) hyvistä ja huonoista puolista. Lopullista johtopäätöstä ei tehty, mutta valtaosa jäsenvaltioista halusi jatkaa nykyisen ISO-menetelmän käyttämistä pakollisena, kunnes saadaan varmaa näyttöä siitä, että se voidaan korvata paremmilla menetelmillä[5].

4.2. Laboratoriot

Edellä mainittu työryhmä ehdotti jäsenvaltioista kerättyjen tietojen ja parhaiden käytäntöjen pohjalta perusteita testaus- ja verifikaatiolaboratorioiden hyväksymiselle. Nekin sisältyvät Cigarette yield measurement and some basic steps for laboratory approval -oppaaseen4.

4.3. GoToLab-verkosto

GoToLab perustettiin tammikuussa 2002 tupakkaa ja tupakkatuotteita käsittelevien eurooppalaisten valtion laboratorioiden verkostoksi helpottamaan kokemusten vaihtoa EU:ssa toimivien tupakkalaboratorioiden välillä[6]. Komissio kuuli vuonna 2006 sääntelykomiteaa siitä, miten sääntelykomitean ja GoToLab-verkoston välistä yhteyttä voitaisiin tiivistää. Sekä jäsenvaltiot että GoToLab-verkoston edustajat puolsivat voimakkaasti yhteistyön tehostamista.

Lisätoimet

Tupakkatuotteiden ainesosia ja päästöjä koskevaa jäsenvaltioiden ja komission yhteistyötä voidaan syventää toimivan ja asianmukaiset resurssit omaavan laboratorioverkoston avulla. Komissio sitoutuu siksi edistämään riippumattomien tupakkalaboratorioiden[7] yhteistyötä EU:ssa tarkoituksena luoda toiminnallinen perusta tupakan ainesosien ja/tai tupakansavupäästöjen yhteistyössä tapahtuvalle analysoinnille ja arvioinnille. Kun direktiiviä seuraavan kerran muutetaan, voisi myös olla hyvä sen toimivuuden parantamiseksi laajentaa komission sääntelyvaltuuksia kattamaan laboratorioiden hyväksymisperusteiden ja muiden laboratorioiden yhteistyötä ja keskinäistä tunnustamista parantavien toimenpiteiden kehittäminen. Vaikka ISO-normeja arvostellaan, vaihtoehdoista ei ole päästy kansainväliseen yhteisymmärrykseen. Näin ollen komissio ei ehdota nykyisten normien muuttamista tässä vaiheessa. Komissio seuraa aktiivisesti tieteen ja tekniikan kehitystä alalla ja palaa asiaan, kun menetelmistä syntyy kansainvälisesti yhtenäisempi käsitys ja yhteisymmärrys. Komissio pitää tärkeänä sitä, että EU:ssa käytettävät normit ovat kansainvälisen kehityksen mukaiset. |

5. MERKINNÄT (5 ARTIKLA)

5.1. Tekstivaroitukset

Tekstivaroitusten täytäntöönpano on kaikkiaan ollut tyydyttävää, vaikka jäsenvaltiot ilmoittivat joistakin vaikeuksista muiden tuotteiden kuin savukkeiden kohdalla (esimerkiksi itse käärittävä tupakka ja uudet tupakkatuotteet). Lisäksi komissio on vastaanottanut joitakin valituksia 5 artiklan 6 kohdan e alakohdan soveltamisesta. Kyseisen alakohdan mukaan tekstit on painettava sen jäsenvaltion kaikilla virallisilla kielillä, jossa tuote saatetaan markkinoille. On tärkeää huomata, että tämä muotovaatimus koskee kaikkia jäsenvaltioita, joilla on enemmän kuin yksi virallinen kieli, ja että siitä ei ole alueellisia tai muita poikkeuksia (jotka koskisivat esimerkiksi lentokenttiä). Komissio perehtyy parhaillaan näihin asioihin perussopimusten valvojana.

5.2. Värikuvat

Direktiivin 5 artiklan 3 kohdan mukaan komissiolla on oikeus hyväksyä värivalokuvien tai muiden kuvien muodossa olevia erityisvaroituksia. Kuvien käyttöönotosta päättävät jäsenvaltiot.

Komissio hyväksyi arkiston[8], joka käsittää 42 valikoitua lähdeasiakirjaa ja teknistä eritelmää, joita voidaan käyttää kuvasta ja tekstistä muodostuvien yhdistelmävaroitusten painamiseksi mittasuhteiltaan erilaisiin pakkauksiin[9]. Terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosasto ilmoitti jäsenvaltioille myös, että sen näkemyksen mukaan kuvavaroitusten käyttämisen määrää markkinointipaikka (määrämaa) eikä valmistuspaikka. Se myös kehotti jäsenvaltioita useaan otteeseen ottamaan pikaisesti käyttöön kuvavaroitukset kaikissa tupakkatuotteissa ja korosti, että jäsenvaltiot voivat jo nyt täydentää yhdistelmävaroituksia neuvontapalvelujen puhelinnumeroilla ja Internet-osoitteilla tai muilla kuvallisilla keinoilla, jotka kertovat, mistä tupakoinnin lopettamista harkitseva saa tukea. Tällaiset merkinnät olisi sijoitettava alueelle, joka on varattu yhdistelmävaroitukselle[10].

Tämän pohjatyön perusteella Belgia otti ensimmäisenä EU:n jäsenvaltiona käyttöön yhdistelmävaroitukset marraskuussa 2006, ja 10. kesäkuuta 2007 alkaen jokaisessa Belgiassa myydyssä savukepakkauksessa on ollut yhdistelmävaroitus. Täytäntöönpano on toistaiseksi sujunut hyvin. Seuraavana on Romania, jossa kuvavaroitukset tulevat pakollisiksi heinäkuussa 2008. Yhdistyneessä kuningaskunnassa varoitusten on tarkoitus ilmaantua savukepakkauksiin syksyllä 2008 ja muihin tupakkatuotteisiin seuraavana vuonna. Komission saamien tietojen mukaan myös Suomi ja Latvia ovat päättäneet säätää kuvavaroitukset pakollisiksi ja monet muut jäsenvaltiot harkitsevat varoitusten käyttöönottoa lähitulevaisuudessa. Komissio on myös tehnyt Uuden-Seelannin ja Sveitsin kanssa tekijänoikeussopimuksen, joka antaa niille oikeuden käyttää EY:n kuva-arkistoa.

Alankomaiden hallitus tilasi tutkimuksen, jossa tarkastellaan Kanadassa, Brasiliassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa julkaistua näyttöä kuvavaroitusten tehosta. Tutkimus osoittaa, että kuvavaroitukset lisäävät tietoa tupakoinnin terveysvaikutuksista ja motivaatiota lopettaa tupakointi tehokkaammin kuin pelkät tekstivaroitukset[11].

Jäsenvaltioissa ja Euroopan parlamentissa on oltu voimakkaasti sitä mieltä, että tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrien merkitseminen pakkauksiin johtaa kuluttajia harhaan ja pitäisi lopettaa. Osa jäsenvaltioista pyysi myös yhdistelmävaroitusten tekemistä pakollisiksi kaikissa tupakkapakkauksissa, mikä helpottaisi niiden käyttöönottoa kaikissa EU-maissa. Jäsenvaltioissa ja Euroopan parlamentissa on myös vaadittu voimakkaasti tupakoinnin lopettamista koskevien tietojen tekemistä pakolliseksi sekä varoitusten suurentamista ja kuvien sijoittamista pakkauksen molemmille puolille.

Lisätoimet

Komissio pitää kaikkia näitä ehdotuksia lupaavina ja perehtyy niihin yksityiskohtaisemmin suunnitellessaan direktiivin muuttamista. Lisätietoa saadaan tupakoinnin torjuntaa koskevan WHO:n puitesopimuksen mukaisista, pakkaamista ja merkintöjä koskevista suuntaviivoista, jotka on määrä julkaista lähitulevaisuudessa. Komissio tarkastelee parhaillaan mahdollisuuksia suurentaa varoituksia, tehdä kuvavaroitukset pakollisiksi pakkauksen molemmilla puolilla ja korvata tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismäärät neuvontapalveluja koskevilla tiedoilla ja/tai tupakkatuotteiden sisältämiä muita aineita koskevilla tiedoilla (esimerkiksi muuntogeenisten organismien käytön merkitseminen). |

6. AINESOSAT (6 ARTIKLA)

6.1. Tupakkatuotteiden ainesosien raportointi

Sääntelykomitea perusti työryhmän, johon kuuluu useita asiantuntijoita jäsenvaltioista ja jonka puheenjohtajana toimii komissio, kehittämään tupakkatuotteiden ainesosia koskevan yhdenmukaisen raportointijärjestelmän, jonka avulla tupakkatuotteiden valmistajien toimittamien tietojen analysointia ja vertailua voitaisiin parantaa. Työryhmä laati kaksi mallia: toisen kaikkia niitä tietoja varten, jotka valmistajien on toimitettava kansallisille lainsäätäjille, ja toisen yleisölle kerrottavia tietoja varten[12]. Vaikka mallit eivät nykyisissä puitteissa ole oikeudellisesti sitovia, jäsenvaltioiden, valmistajien ja maahantuojien odotetaan käyttävän niitä. Tietojen toimittaminen sähköisesti on toivottavaa. Jotkin jäsenvaltiot ovat parhaillaan kehittämässä sähköistä tietopankkia tupakkatuotteiden ainesosia varten. Hanketta ehdotettiin yhteisrahoitettavaksi yhteisön vuoden 2007 kansanterveysalan toimintaohjelmasta.

6.2. Hallinnollinen sopimus yhteisen tutkimuskeskuksen kanssa

Terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosasto allekirjoitti komission yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) kanssa vuonna 2006 hallinnollisen sopimuksen, joka koskee komission ja jäsenvaltioiden avustamista tupakkatuotteiden ainesosia koskevassa työssä. Järjestely, jonka rahallinen arvo on 558 502 euroa, jatkuu vuoden ajan[13]. Sitä on tarkoitus jatkaa yhteensä kolme vuotta samankaltaisella rahamäärällä.

YTK perusti asiantuntijaryhmän laatimaan ohjeellisia kysymyksiä tupakkatuotteiden ainesosia koskevaa data-analyysia varten sekä kokoamaan alan kansainvälinen kehitys huomioon ottaen alustavan luettelon tärkeimmistä ainesosista, joita on syytä tutkia lisää. Ryhmä keskustelee myös riippuvuuteen ja houkuttelevuuteen liittyvistä kysymyksistä.

6.3. REACH-asetus

Direktiivin mukainen ainesosia koskeva työ liittyy läheisesti REACH-asetukseen[14], joka koskee tupakkatuotteiden kemiallisia ainesosia aivan kuten muitakin kemiallisia aineita. REACH-järjestelmän ansiosta käytettävissä olevat tupakan ainesosia koskevat tiedot on koottava yhteen ja otettava huomioon, jotta vältettäisiin päällekkäisyydet direktiivin mukaisesti käynnissä olevassa työssä[15].

Lisätoimet

Komissio on sitoutunut toteuttamaan käytännössä kaikki toimet, jotka mainitaan REACH-asetusta koskevassa komission lausumassa[16]. Osa jäsenvaltioista ja tupakkateollisuus haluavat, että ainesosia koskevista raportointimalleista tulee pakollisia. Tämän vuoksi olisi harkittava komission sääntelyvaltuuksien laajentamista muuttamalla direktiivin 9 artiklaa. Voidaan harkita myös sitä, että jäsenvaltiot voivat sakottaa valmistajia, jotka eivät toimita tietoja, sekä raportointivaatimusten laajentamista esimerkiksi sisällyttämällä niihin Hoffmannin analyyttiluettelo. Päätöslauselmassaan, joka koskee vihreää kirjaa ”Tavoitteena savuton Eurooppa: EU:n toimintavaihtoehdot” (ja jonka Euroopan parlamentti hyväksyi 24. lokakuuta), Euroopan parlamentti pyysi komissiota tekemään direktiiviin muitakin muutoksia. Se pyysi komissiota muun muassa laatimaan tupakansavussa olevia lisäaineita ja aineita koskevan oppaan ja julkistamaan kaikki saatavilla olevat tiedot tupakansavussa olevien lisäaineiden ja aineiden toksikologisista ominaisuuksista. Näitä ehdotuksia tarkastellaan myönteisessä hengessä ja niihin paneudutaan perusteellisesti. Tiukemman kannan mukaan tupakkatuotteissa ei sallittaisi lainkaan lisäaineita, elleivät valmistajat osoita niiden turvallisuutta. |

7. TUOTEKUVAUKSET (7 ARTIKLA)

Komissio ei tähän mennessä ole vastaanottanut yhtään virallista valitusta tämän artiklan täytäntöönpanosta. Se jatkaa tilanteen seurantaa tämän säännöksen osalta ja antaa tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia.

8. SUUSSA KÄYTETTÄVÄKSI TARKOITETTU TUPAKKA (8 ARTIKLA)

Direktiivin 8 artiklassa kielletään suussa käytettäväksi tarkoitetun tupakan markkinointi sanotun kuitenkaan rajoittamatta Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan 151 artiklan soveltamista.

8.1. Tieteellinen lausunto

Saadakseen paremman käsityksen erilaisten muiden kuin poltettavien tupakkatuotteiden terveysvaikutuksista ja niiden merkityksestä tupakoinnin lopettamisessa ja aloittamisessa, terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosasto pyysi lausuntoa kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevältä tiedekomitealta[17].

Tiedekomitea hyväksyi 21. kesäkuuta 2007 julkista kuulemista varten alustavan raportin muiden kuin poltettavien tupakkatuotteiden terveysvaikutuksista[18]. Asianosaisia ja sidosryhmiä kehotettiin esittämään näkemyksiään Internetin välityksellä. Lopullisen raportin on määrä valmistua vuoden 2008 alussa.

8.2. Suussa käytettäväksi tarkoitettua tupakkaa koskevan kiellon täytäntöönpano

Direktiivin 8 artiklan mukainen, suussa käytettäväksi tarkoitettua tupakkaa koskeva kielto on kaikkiaan saatettu osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. Salakuljetusta ja erityisesti Internetin kautta tapahtuvaa laitonta myyntiä on kuitenkin vaikea valvoa[19].

Lisätoimet

Tätä asiaa koskeva riskinhallintapäätös, jonka komissio tulevaisuudessa mahdollisesti tekee, perustuu lopulliseen tieteelliseen lausuntoon muiden kuin poltettavien tupakkatuotteiden terveysvaikutuksista. |

9. MUKAUTTAMINEN (9 JA 10 ARTIKLA)

Direktiivin mukaan komissiolla on oikeus mukauttaa tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrien mittausmenetelmiä sekä terveysvaroituksia ja ottaa käyttöön tupakkatuotteiden tunnistamiseen ja jäljittämiseen käytettäviä merkintöjä. Komissiolla ei ole oikeutta tehdä raportointimalleja pakollisiksi, hyväksyä luetteloa laboratorioiden hyväksymisperusteista tai toimenpiteitä laboratorioiden yhteistyön parantamiseksi eikä muuttaa direktiivin 12 artiklan mukaista yhteistä ainesosaluetteloa sen jälkeen, kun se on vahvistettu. Direktiivin tehokas täytäntöönpano olisi varmempaa, jos komissio voisi hyväksyä tällaisia toimenpiteitä.

Lisätoimet

Kun direktiiviä seuraavan kerran muutetaan, sen toimivuuden parantamiseksi voisi myös olla hyvä laajentaa komission valtuuksia kattamaan laboratorioiden hyväksymisperusteiden kehittäminen[20], keskinäinen tunnustaminen ja tupakantestaus- ja verifikaatiolaboratorioiden yhteistyötä helpottavat toimenpiteet, ainesosien raportointimallien käyttöönotto ja muuttaminen sekä tulevaisuudessa yhteisen ainesosaluettelon laatiminen ja muuttaminen. |

10. YHTEINEN AINESOSALUETTELO (12 ARTIKLA)

Koska 6 artiklaa koskeva työ on edistynyt hitaasti, komissio ei ole voinut laatia ehdotusta yhteiseksi ainesosaluetteloksi. Yksittäisiä ainesosia koskeva mielekäs työ edellyttää sellaisia henkilöstö- ja talousresursseja, joita ei tällä hetkellä ole saatavilla.

Lisätoimet

Edistyminen tällä alalla riippuu 6 artiklassa edellytetyn työn edistymisestä. Edellä mainitussa päätöslauselmassaan Euroopan parlamentti pyysi komissiota tekemään direktiiviin ainesosia koskevia lisämuutoksia. Se haluaa esimerkiksi kiellon kaikille lisäaineille, joista tupakkatuotteiden valmistajat ja maahantuojat eivät toimita täydellisiä tietoja, välittömän kiellon kaikille riippuvuutta pahentaville lisäaineille ja kaikille lisäaineille, jotka jo käytettävissä olevien toksikologisten tietojen perusteella ovat sellaisenaan tai muodostavat pyrolyysissä syöpää aiheuttavia, mutageenisiä tai lisääntymismyrkyllisiä aineita. Komissio perehtyy näihin ehdotuksiin. Se harkitsee myös sellaisen tutkimuksen osarahoittamista tutkimuksen puiteohjelmasta, joka koskee tupakan ainesosien ja/tai savupäästöjen myrkyllisyyttä ja erityisesti niiden addiktoivuutta. Muitakin toimia saatetaan harkita. |

11. TUPAKKATUOTTEIDEN TUONTI, MYYNTI JA KULUTUS (13 ARTIKLA)

Monet jäsenvaltiot ovat kiinnittäneet komission huomiota karamellin makuisten savukkeiden lisääntyvään ja laajentuvaan markkinointiin. Makealle maistuvat savukkeet vetoavat erityisesti nuoriin ja saattavat siksi lisätä tupakoinnin aloittavien määrää. Tämän tyyppiset tuotteet myydään yleensä houkuttelevissa, moderneissa pakkauksissa, ja niillä on muodikkaat, nuorisoon vetoavat tuotenimet.

Direktiivin 13 artiklan mukaan jäsenvaltioilla on oikeus pitää voimassa tai säätää sellaisia tupakkatuotteiden valmistusta, maahantuontia, myyntiä ja kulutusta koskevia tiukempia vaatimuksia, jotka ne katsovat tarpeellisiksi kansanterveyden suojelemiseksi. Vaatimusten on kuitenkin oltava EY:n perustamissopimuksen mukaisia.

Lisätoimet

Komissio kehottaa jäsenvaltioita seuraamaan tupakkatuotteiden tuonnissa, myynnissä ja kulutuksessa tapahtuvaa kehitystä ja toteuttamaan asianmukaisia toimenpiteitä kansalaistensa suojelemiseksi 13 artiklan mukaisesti. Komissio arvioi direktiivin 98/34 mukaiset toimenpiteet jäsenvaltioiden ilmoitettua niistä. Jotta voitaisiin vähentää tupakoinnin aloittamista ja suojella EU:n kuluttajia tasapuolisesti kaikissa jäsenvaltioissa, voitaisiin tutkia, vähentäisikö kaikille tupakkatuotteille yhteisen (mustavalkoisen) vakiopakkauksen käyttöönotto houkuttelevuutta. Komissio ottaa huomioon kaikki muutokset, joita voi seurata neuvotteluista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista. |

12. UUSIA ONGELMIA

12.1. Käsinkäärityt savukkeet

Monet jäsenvaltiot ovat korostaneet, että käsinkäärittyjen savukkeiden myynti ja siten myös kulutus ovat kasvaneet rajusti erityisesti nuorten parissa. Tämän uskotaan johtuvan ennen kaikkea siitä, että käsinkäärittyjen savukkeiden verot ovat alhaisemmat kuin savukkeiden. Tästä syystä niiden vähittäismyyntihintakin on alempi.

Jotkin jäsenvaltiot soveltavat savukkeiden sisältämän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismääriä (10:1:10) myös käsinkäärittyihin savukkeisiin. Toisissa jäsenvaltioissa tällaista vaatimusta ei ole, sillä toistaiseksi ei ole olemassa kansainvälisesti hyväksyttyä mittausmenetelmää.

Äskettäin validoitiin ISO-menetelmä 15592 osa 3 käsinkäärittyjä savukkeita varten.

Lisätoimet

Validoidut ja kansainvälisesti hyväksytyt mittausmenetelmät käsinkäärittyjä savukkeita varten voitaisiin hyväksyä komiteamenettelyä käyttäen. Komissio aikoo tarkastella itse käärittävän tupakan verotusta uudistaessaan seuraavan kerran tupakan verotusta koskevaa lainsäädäntöä. |

12.2. Uudet tupakka- ja nikotiinituotteet

12.2.1. Uudet markkinat

Kun direktiivi annettiin vuonna 2001, sen oli tarkoitus kattaa tuolloin markkinoilla olevat tupakkatuotteet. Tupakkatuotemarkkinat ovat sittemmin jatkuvasti monipuolistuneet. On kehitetty uudenlaisia tupakka- ja nikotiinituotteita, mutta perinteiset tupakkatuotteet ja tupakankäyttötavat kasvattavat myös suosiotaan.

12.2.2. Sääntelyhaaste

Tupakkaan ja nikotiiniin liittyvien uudentyyppisten tuotteiden ilmestyminen markkinoille nostaa esiin kysymyksen, onko nykyisen tupakkatuotteita koskevan lainsäädännön sekä voimassa olevan lääke- ja yleisen elintarvikelainsäädännön[21] avulla mahdollista säännellä tehokkaasti tämän kaltaisia tuotteita.

Lisätoimet

Komissio perehtyy edellä kuvattuihin sääntelyhaasteisiin pyrkien vähintään varmistamaan, että markkinoilla olevia uusia tupakka- ja/tai nikotiinituotteita säännellään EY:n tasolla asianmukaisesti ja kansanterveys- ja sisämarkkinatavoitteiden mukaisesti. Komissio tarkastelee myös tupakkatuotelainsäädännön suhdetta uuselintarvikkeita ja lääkkeitä koskevaan lainsäädäntöön. |

13. TUOTEVASTUU

Euroopan parlamentti pyysi komissiota soveltamaan tuotevastuuta valmistajiin ja ottamaan käyttöön valmistajien vastuun kaikkia tupakan kulutuksesta aiheutuvia terveydenhuoltokuluja rahoitettaessa. Yhteisö on tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen osapuoli. Sopimuksen tuotevastuuta koskevassa 19 artiklassa pyydetään kaikkia sopimuspuolia harkitsemaan lainsäädäntötoimia tai tarvittaessa olemassa olevien lakien kehittämistä rikos- ja siviilioikeudellisen vastuun osalta tarvittavat korvaukset mukaan luettuina.

Lisätoimet

Komissio tilaa tutkimuksen siitä, miten parhaiten voitaisiin vahvistaa EU:ssa toimivien tupakan valmistajien ja maahantuojien tuotevastuuta sekä heidän vastuutaan tupakan kulutuksesta aiheutuvien terveydenhoitokulujen rahoittamisesta. Tutkimuksen perusteella toteutetaan lisätoimia. |

[1] EYVL L 194, 18.7.2001, s. 26.

[2] Tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismääriä on sovellettu 14 jäsenvaltiossa (EU15 Kreikkaa lukuun ottamatta) 1. tammikuuta 2004 lähtien, 10 uudessa jäsenvaltiossa niiden liittymispäivästä 1. toukokuuta 2004 lähtien ja Romaniassa ja Bulgariassa niiden liittymisestä lähtien 1. tammikuuta 2007. Raja-arvot tulivat voimaan myös Kreikassa 1. tammikuuta 2007 väliaikaisen toimenpiteen päätyttyä.

[3] Hyväksyttyjen laboratorioiden luettelo löytyy täältä:http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/Tobacco/label_labo_en.htm

[4] Asiakirja on julkaistu täällä:http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/Tobacco/Documents/best_practices_en.pdf

[5] Kaikki nykyisin käytössä olevat mittausmenetelmät perustuvat konetestaukseen, jolla ei voida arvioida ihmisen altistumista savulle. Esimerkiksi biomerkkiaineita voitaisiin käyttää ihmisten altistumisen arvioinnissa, mutta asiasta on tehtävä lisätutkimuksia.

[6] Ensimmäiseen kokoukseen osallistuivat viiden jäsenvaltion laboratoriot: Ranskan, Saksan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Alankomaiden ja Ruotsin. Työjärjestys sekä luettelo GoToLabin jäsenistä ovat saatavilla GoToLabin verkkosivustolla: http://www.jrc.ec.europa.eu/project/gotolab/index.html

[7] Riippumattomuusperusteista katso Cigarette yield measurement and some basic steps for laboratory approval -oppaan s. 5:http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/Tobacco/Documents/best_practices_en.pdf

[8] Tupakoinnin terveysvaikutuksista varoittavien värivalokuvien tai muiden kuvien käytöstä tupakkatuotteiden pakkauksissa 5 päivänä syyskuuta 2003 tehty komission päätös 2003/641/EY, EUVL L 226, 10.9.2003, s. 24.

[9] Nämä lisäeritelmät sisältyvät toukokuussa 2005 tehdyn komission päätöksen muuttamisesta 12 päivänä huhtikuuta 2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 1502 lopullinen liitteeseen III. Uusia sääntöjä kuvataan epävirallisessa oppaassa, joka sisältää varoitusten havainnollisia mukautuksia yksikielisiä ja kolmikielisiä maita varten.

[10] Komission päätöksen 2003/641/EY 4 artiklan 5 kohta.

[11] Research voor Beleid. Kleurenfoto's op tabaksverpakkingen – Ervaringen in andere landen. Een onderzoek in opdracht van het ministerie van VWS, Leiden, 22 januari 2007.http://www.research.nl/index.cfm/28,4072,c ,html/VGP-2745670B.pdf .

[12] Käytännön opas Reporting on tobacco ingredients on saatavissa osoitteesta:http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/Tobacco/Documents/practical_guidance_en.pdf

[13] Yhteisen tutkimuskeskuksen pääosasto keskittyy ennen kaikkea analysoimaan tupakan ainesosia koskevia tietoja. Lisäksi se koordinoi GoToLab-verkoston työtä, avustaa sääntelyprosessia tieteellisesti, avustaa terveys- ja kuluttajansuoja-asioiden pääosastoa sen toimiessa tupakkatuotesääntelyä käsittelevän FCTC-työryhmän päävetäjänä, tarkistaa ja kiteyttää REACH-järjestelmään sisältyviä tupakkatuotteiden ainesosia koskevia tietoja sekä perehtyy addiktoivuutta koskevaan tutkimustietoon.

[14] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta. EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1.

[15] Toimitettavista tiedoista katso erityisesti REACH-asetuksen 10–13 artikla.

[16] Katso komission lausuma tupakan ainesosista neuvoston verkkosivustolla: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st16/st16908-ad01.en06.pdf (REACH-asetusta käsitellään kohdassa 30, tupakkaa koskeva lausuma alkaa sivulta 16). Se sisältyy muiden REACH-asetuksesta annettujen lausumien tavoin 18. joulukuuta 2006 pidetyn ympäristöneuvoston istunnon pöytäkirjaan. REACH-asetus hyväksyttiin tuossa istunnossa (viite 16908/06 Add 1).

[17] Lausuntopyyntö on saatavissa täältä:http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_q_004.pdf

[18] Alustava lausunto on tällä hetkellä saatavissa täältä:http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scenihr/scenihr_cons_06_en.htm

[19] Yhteisöjen tuomioistuin katsoi tuomiossaan asiassa C-343/05 (komissio v. Suomen tasavalta), että Suomi ei ole varmistanut, että Ahvenanmaa saattaa osaksi lainsäädäntöään nuuskan markkinoille saattamista koskevan kiellon ja että kieltoa noudatetaan Suomessa rekisteröidyillä aluksilla. Lokakuussa 2007 komissio päätti haastaa Suomen yhteisöjen tuomioistuimeen edellä mainitun tuomion noudattamatta jättämisen vuoksi.

[20] Direktiiviä muutettaessa on otettava huomioon kaikki muutokset, joita voi seurata neuvotteluista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista.

[21] Direktiivi 2001/83/EY, EYVL L 311, 28.11.2001; asetus (EY) N:o 178/2002, EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1–24.