Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta /* COM/2013/0759 final - 2013/0369 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30. marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’perusasetus’, ja etenkin sen 9 artiklan ja 14 artiklan 1 kohdan soveltamista Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontiin. Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen soveltamiseen ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukaisesti. Voimassa olevat aiemmat säännökset Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pani 6. syyskuuta 2012 vireille Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn. Komissio antoi 1. maaliskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 182/2013 Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnin kirjaamisvelvoitteesta. Komissio antoi 4. kesäkuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 513/2013 väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa ja tämän Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tai lähetetyn tuonnin kirjaamisvelvoitteesta annetun asetuksen (EU) N:o 182/2013 muuttamisesta. Asetusta muutettiin myöhemmin 2. elokuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 748/2013. Komissio hyväksyi 2. elokuuta 2013 annetulla päätöksellä 2013/423/EU Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Intressitahojen kuuleminen Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio otti käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa ja hyväksyi myöhemmin tämän tuonnin yhteydessä tarjotun sitoumuksen. Liitteenä oleva ehdotus neuvoston asetukseksi perustuu lopullisiin päätelmiin, joissa on vahvistettu vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin esiintyminen ja se, että toimenpiteiden käyttöönotto ei ole unionin edun vastaista. Vaikka lopullisessa vaiheessa muutettiin tuotteen määritelmää (jättämällä kiekot määritelmän ulkopuolelle) ja tarkistettiin tulleja jonkin verran, alustavat päätelmät vahvistettiin yleisesti ottaen. Sitoumusta on tarkoitus soveltaa väliaikaisten ja lopullisten toimenpiteiden voimassaoloaikana. Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, joka olisi julkaistava viimeistään 5. joulukuuta 2013. Oikeusperusta Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30. marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 soveltamista. Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. Vaatimusta, jonka mukaan unionille, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. Sääntelytavan valinta Ehdotettu väline: asetus. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. 2013/0369 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009[1], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 14 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY 1. Väliaikaiset toimenpiteet (1) Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, otti asetuksella (EU) N:o 513/2013[2], jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa. (2) Tutkimus pantiin vireille, kun EU ProSun, jäljempänä ’valituksen tekijä’, esitti 25 päivänä heinäkuuta 2012 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanoa varten. 2. Rekisteröinti (3) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 3 kappaleessa todettiin, valituksen tekijän pyynnöstä, jonka tukena oli vaadittu näyttö, komissio antoi 1 päivänä maaliskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 182/2013[3], jolla asetettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonti kirjaamisvelvoitteen alaiseksi 6 päivästä maaliskuuta 2013. Väliaikaista tullia koskevalla asetuksella lakkautettiin tuonnin kirjaaminen polkumyyntitutkimusta varten perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, koska väliaikainen polkumyyntitulli tarjosi suojan polkumyynnillä tulevaa tuontia vastaan. (4) Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että päätös tuonnin kirjaamisesta oli perusteeton, koska perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyttyneet. Näiden väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä eivätkä ne perustuneet tosiseikkoihin. Tehdessään päätöstä tuonnin kirjaamisesta komissiolla oli riittävästi alustavaa näyttöä, joka oikeutti tuonnin kirjaamisen, etenkin absoluuttisen tuonnin ja markkinaosuuden jyrkkä kasvu. Tätä koskevat väitteet oli siksi hylättävä. 3. Sitoumuksen hyväksyminen väliaikaisten tullien osalta (5) Komissio hyväksyi 2 päivänä elokuuta 2013 annetulla päätöksellä 2013/423/EU[4] vientiä harjoittavien tuottajien yhdessä Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamarin, jäljempänä ’CCCME’, kanssa tarjoaman sitoumuksen. 4. Menettelyn jatko (6) Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, Kiinan viranomaiset ja useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Tuojia ja alku- ja jatkojalostussektorin toimijoita edustava järjestö AFASE (Association for Affordable Solar Energy) ja yksi tuoja pyysivät kuulemista, ja niille järjestettiin sellainen kauppapolitiikan pääosaston kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa. (7) Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti. (8) Lisäksi tehtiin tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloihin: i) jatkojalostussektorin toimijat – Jayme de la Costa, Pedroso, Portugali – Sunedison Spain Construction, Madrid, Espanja ii) riippumaton konsultti – Europressedienst, Bonn, Saksa (9) AFASE asetti kyseenalaiseksi Europressedienstin tiloihin tehdyn käynnin oikeusperustan, koska se ei ole asianomainen osapuoli tässä tutkimuksessa eikä näin ollen kuulu perusasetuksen 16 artiklan soveltamisalaan. Europressedienst antoi tietoja makrotaloudellisista indikaattoreista, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 ja 120 kappaleessa todettiin. Selvyyden vuoksi todetaan, että komissio teki Europressedienstin tiloihin tarkastuskäynnin hyvän hallinnon periaatteiden vuoksi tarkastaakseen niiden tietojen luotettavuuden ja oikeellisuuden, joihin se perusti päätelmänsä. (10) Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan niiden puolustautumisoikeutta siltä osin kuin on kyse mahdollisuudesta tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistooon oli loukattu seuraavista syistä: i) ei-luottamuksellisesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja ilman osoitettua hyvää syytä tai riittävän yksityiskohtaista tiivistelmää tai poikkeuksellisesti ei-luottamuksellista tiivistelmää ei ollut toimitettu, ii) yhden unionin tuottajan koko kyselylomakevastauksen ei-luottamuksellinen versio puuttui ja iii) viiveet unionin tuottajien kyselylomakevastausten ei-luottamuksellisten versioiden saattamisessa osapuolten saataville olivat kohtuuttomat. (11) i) Väitteestä, jonka mukaan avoimesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja, osapuoli ei täsmentänyt, mitä tietoja se tarkoitti. ii) Väite, jonka mukaan koko kyselylomakevastauksen ei-luottamuksellista versiota ei asetettu saataville, oli virheellinen. iii) Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamien ei-luottamuksellisten vastausten saataville asettamisen määräajoista kyseiselle osapuolelle oli selvitetty, että kyselylomakkeet lisättiin ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon vasta kun niiden tiivistelmien kattavuus ja asianmukaisuus oli tarkistettu. Jotta voitiin taata unionin tuottajien oikeus pysyä nimettöminä, varmistettiin myös, että kyselylomakkeiden ei-luottamuksellisista versioista ei käynyt ilmi kyseisen unionin tuottajan identiteetti. Joissakin tapauksissa ei-luottamuksellisen version toimittavan osapuolen oli tämän vuoksi korjattava versiota ennen kuin se voitiin asettaa muiden asianomaisten osapuolten saataville. (12) Joka tapauksessa katsotaan, että tämä ei millään tavalla vaikuttanut osapuolten puolustautumisoikeuteen. Komissio on antanut kaikille asianomaisille osapuolille mahdollisuuden reagoida tarkasteltavaksi tarkoitetun avoimen asiakirja-aineiston sisältämiin tietoihin ajoissa, jotta niiden perustellut ja oikeutetut huomautukset voidaan ottaa huomioon ennen päätelmien tekemistä tutkimuksessa. Kyseisellä asianomaisella osapuolelle oli kaikki mahdollisuudet kommentoida otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeita myös alustavien ja lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Vaikka päätelmien ilmoittaminen ja mahdollisuus tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistoon perustuvat eri säännöksiin, on huomattava, että asianomaisilla osapuolilla oli runsaasti mahdollisuuksia kommentoida kaikkien osapuolten tutkimukseen toimittamia kaikkia tietoja. Tästä syystä väite oli hylättävä. (13) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä. (14) Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon. 5. Sitoumuksen hyväksyminen lopullisten tullien osalta (15) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio sai vientiä harjoittavien tuottajien yhdessä CCCME:n kanssa tarjoaman muutetun sitoumuksen, joka kattaa myös rinnakkaisen tukien vastaisen tutkimuksen. Komissio vahvisti kyseisen sitoumuksen hyväksymisen XX päivänä joulukuuta 2013 annetulla komission päätöksellä 2013/XXX/EU. 6. Menettelyn osapuolet a) Unionin tuottajia koskeva otanta (16) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan liiallinen luottamuksellisuus esti niitä esittämästä huomautuksia unionin tuottajien otoksen valinnasta ja näin käyttämästä puolustautumisoikeuksiaan asianmukaisesti. Komissio käsitteli tätä seikkaa jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa. Koska tältä osin ei toimitettu mitään uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. (17) Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan valituksen tekijöiden ja otokseen valittujen unionin tuottajien nimien luottamuksellisuus ei ollut perusteltua. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa todettiin, unionin tuottajat pyysivät, että niiden nimet pidettäisiin luottamuksellisina vastatoimien riskin vuoksi. Komissio katsoi, että pyynnöt olivat riittävän perusteltuja, jotta niihin voitiin suostua. Tietoja, jotka komissiolle toimitettiin näyttönä vastatoimien riskistä, ei voida paljastaa kolmansille osapuolille, koska tämä mitätöisi luottamuksellisuutta koskevan pyynnön. Lisäksi tapauksessa, jossa Kiinan viranomaisten ilmoituksen mukaan unionin tuottaja arvioi kantansa uudelleen ja paljasti identiteettinsä nostamalla tuomioistuimessa kanteen väliaikaista asetusta vastaan, ei ole enää perusteita paljastaa tietoja, joiden perusteella oikeus pysyä nimettömänä myönnettiin, koska identiteetti on jo paljastunut. (18) Alustavien päätelmien esittämisen jälkeen yksi osapuoli toisti, että tiedot, joihin otoksen valinta perustui, eivät olleet luotettavia, muttei toimittanut mitään uutta näyttöä asiasta. Tämän vuoksi väite hylättiin. (19) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCME toisti väitteensä, jotka koskivat unionin tuottajien alustavan otoksen valintamenetelmää. Se väitti erityisesti, että toimielimet eivät olleet ottaneet huomioon 120:tä tuottajaa. Komissio käsitteli tätä seikkaa jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa. Lisäksi toimielimet ovat tarkastaneet luettelossa esitettyjen yritysten toiminnan. Kävi ilmi, että luetteloon sisältyi enimmäkseen asentajia, jakelijoita, etuyhteydessä olevia tuojia ja vientiä harjoittavia tuottajia Kiinassa, Taiwanissa ja Intiassa. Sen vuoksi sen perusteella ei voitu osoittaa, että toimielimet olisivat jättäneet huomiotta merkittävän määrän unionin tuottajia. CCCME ei myöskään kiistänyt unionin kokonaistuotantoa toimittamalla vaihtoehtoisia lukuja eikä esittänyt mitään näyttöä siitä, että otoksen edustavuus olisi kärsinyt, koska yhtäkään väitetyistä muista unionin tuottajista ei olisi valittu otokseen, jos se olisi ollut komission tiedossa. (20) Sen jälkeen, kun kiekot jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä ja näin tutkimuksen soveltamisalasta (ks. 32 kappale), lopullinen otos koostui kahdeksasta unionin tuottajasta. Koska unionin tuottajien otannasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 7–10 kappaleessa esitetyt päätelmät, sellaisina kuin ne ovat edellä muutettuina, voidaan vahvistaa. b) Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta (21) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio otti yhteyttä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa mainittiin, muihin tuojiin, jotka olivat jo toimineet yhteistyössä tutkimuksessa vireillepanovaiheessa toimittamalla perustietoja tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyn mukaisesti. Tarkoituksena oli määrittää, voitaisiinko etuyhteydettömien tuojien otoksen kokoa kasvattaa. Kuusi yritystä, joita voitiin pitää tarkasteltavana olevalla tuotteella kauppaa käyvinä (eli sitä ostavina ja jälleenmyyvinä) etuyhteydettöminä tuojina, ilmoittautui ja oli halukkaita toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näistä kuudesta viisi vastasi määräajan kuluessa. Saaduista viidestä vastauksesta vain kolme oli riittävän kattavia, jotta voitiin tehdä merkityksellinen arviointi. Tällä perusteella etuyhteydettömien tuojien otosta laajennettiin niin, että siihen kuului neljä moduulien tuojaa, joiden osuus asianomaisesta maasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 2–5 prosenttia. Kun otetaan huomioon etuyhteydettömien tuojien rakenne (enimmäkseen pieniä ja keskisuuria yrityksiä), ei ollut mahdollisuutta otokseen, joka olisi edustanut suurempaa osuutta, kun otetaan huomioon toimielinten rajalliset resurssit. (22) Koska etuyhteydettömien tuojien otoksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 11 ja 12 kappaleessa esitetyt päätelmät, sellaisina kuin ne ovat edellä muutettuina, voidaan vahvistaa. c) Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta (23) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen joukko otoksen ulkopuolisia yrityksiä toimitti huomautuksia, joissa väitettiin, että niiden tilanne eroaa otokseen valittujen yritysten tilanteesta. Ne väittivät, että tämän vuoksi niihin olisi sovellettava yksilöllistä tullia perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Yhteistyössä toimineiden yritysten (monet yritysryhmiä) suuren määrän vuoksi ei kuitenkaan ollut mahdollista tutkia yksilöllisesti kaikkia yrityksiä. Sen vuoksi näihin yrityksiin sovelletaan otokseen valittujen yritysten painotettua keskimääräistä tullia 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti. (24) Koska vientiä harjoittavien tuottajien otoksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13 ja 14 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 7. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso (25) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi kauden vuodesta 2009 tutkimusajanjakson päättymiseen, jäljempänä ’tarkastelujakso’. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Johdanto (26) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20–49 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana tuotteena on alustavan määritelmän mukaan Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot ja kiekot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa. Kennojen ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. (27) Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään: – kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja, – ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet, – kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön. 2. Tuotteen määritelmää koskevat väitteet 2.1. Kiekkojen jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle (28) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että kiekot olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niillä ei ole samoja fyysisiä, kemiallisia ja teknisiä perusominaisuuksia kuin kennoilla ja moduuleilla. Alustavassa vaiheessa esitettyjen väitteiden lisäksi alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitettiin vielä kaksi lisäväitettä. (29) Ensinnäkin osapuolet väittivät, että kiekkoja voidaan käyttää muihinkin tarkoituksiin kuin kennojen tuotantoon, kuten integroitujen piirien ja muiden mikrolaitteiden tuotantoon. Tältä osin on huomattava, että kaikki kiekot eivät kuulu tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa, joka rajoittuu sen tyyppisiin kiekkoihin, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä). Kiekkoja varmaankin käytetään muissakin sovelluksissa, mutta tutkimuksen piiriin eivät missään vaiheessa kuuluneet kiekot, joita käytetään muiden tuotteiden, kuten integroitujen piirien, tuotannossa. Myöskään yksikään tuottaja, tuoja tai käyttäjä, joka toimii tällaisten toisentyyppisten keikkojen markkinoilla, ei ilmoittautunut ja väittänyt, että niiden kiekkoihin sovelletaan kirjaamisvelvollisuutta tai väliaikaista polkumyyntitullia. Sen vuoksi vahvistetaan, että nämä muuntyyppiset kiekot eivät kuulu tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa. Samalla tämä osoittaa, että kiekoilla ei välttämättä ole sama loppukäyttötarkoitus kuin kennoilla ja moduuleilla. (30) Toiseksi asianomaiset osapuolet väittivät, että prosessoimattomilla kiekoilla ei ole mitään niistä olennaisista sähköisistä ominaisuuksista, jotka erottavat aurinkokennot ja -moduulit muista tuotteista. Kiekoilla ei etenkään ole kykyä tuottaa sähköä auringonvalosta, mikä on kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkökennojen ja -moduulien keskeinen tehtävä. (31) Väite voidaan hyväksyä. Lisävarmennuksen jälkeen – ja toisin kuin todetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa, jonka mukaan moduuleilla, kennoilla ja kiekoilla on sama käyttötarkoitus eli auringonvalon muuntaminen sähköksi – voidaan todeta, että kiekko pystyy tuottamaan sähköä auringonvalosta vasta sitten, kun se muutetaan kennoksi. (32) Erilaisten fyysisten ja teknisten perusominaisuuksien vuoksi, jotka määriteltiin tutkimuksen aikana muun muassa kyvyksi tuottaa sähköä auringonvalosta, päätellään, että kiekot olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ja näin ollen tämän tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. 2.2. Erilliset tutkimukset kennoille ja moduuleille (33) Asianomaiset osapuolet esittivät jälleen, että kennot ja moduulit eivät ole yksi tuote, minkä vuoksi ne olisi arvioitava erikseen, ja toistivat pääasiassa väitteet, joita jo käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27–39 kappaleessa. Toisin kuin kiekoilla, kennoilla ja moduuleilla kuitenkin on sama perusominaisuus eli kyky tuottaa sähköä auringonvalosta. Näin ollen väitteet hylättiin. (34) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi viejä väitti, että kennot itsessään eivät voi tuottaa sähköä. Väitteen mukaan ne on integroitava moduuleiksi, jotta ne pystyvät tähän. Kullakin kennolla itsessään on kuitenkin kyky tuottaa auringonvalosta sähköä yleensä noin 4 W. Vaikka tämä saattaakin olla riittämätöntä useimpiin sovelluksiin, jotka edellyttävät useiden kennojen kokoamista moduuliksi, se ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö kennolla itsessään olisi kykyä tuottaa sähköä. (35) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi viejä väitti, että koska ei ole mahdollista määrittää normaaliarvoa moduuleille kennojen normaaliarvon perusteella (ks. 100 kappale), tämä osoittaa, että moduuleja ja kennoja ei pitäisi pitää yhtenä tuotteena. (36) On huomattava, että suurimmassa osassa polkumyyntitutkimuksia, tämä tutkimus mukaan luettuna, normaaliarvon ja vientihinnan vertailu tehdään tuotelajien perusteella. Näin siksi, että usein erittäin laajalla tuotelajien valikoimalla on samat fyysiset, tekniset ja/tai kemialliset perusominaisuudet, mikä johtaa usein tilanteeseen, jossa tuotelajit, joiden kustannukset ja hinnat ovat hyvin erilaiset, kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään. Pelkästään se, että tietyn tuotelajin normaaliarvoa ei ole mahdollista määrittää toisen tuotelajin normaaliarvon perusteella, ei tarkoita sitä, että näitä tuotelajeja ei voitaisi pitää yhtenä tuotteena. Kuten 32 kappaleessa kuvattiin, sekä kennoilla että moduuleilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet, muun muassa kyky tuottaa sähköä auringonvalosta. (37) Lisäksi väitettiin, että jos kennot ja moduulit muodostavat yhden tuotteen, jossa on pieniä eroavaisuuksia, kennojen hinnan oikaisemisen moduulien hinnan määrittämiseksi ei pitäisi olla vaikeaa. On huomattava, ettei ole olemassa vaatimusta, jonka mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajien välillä on oltava vain pieniä eroavaisuuksia. On riittävää, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajeilla on samat fyysiset, tekniset ja/tai kemialliset perusominaisuudet. Tässä tapauksessa näin on moduulien ja kennojen osalta (mm. kyky tuottaa sähköä auringonvalosta). (38) Sama osapuoli väitti vielä, että kennot eivät ole vain eräs moduulien laji vaan täysin eri tuote. Itse asiassa kenno on moduulin pääkomponentti. Pääkomponenttina kenno ei selvästikään ole täysin eri tuote, koska moduuleilla ja kennoilla on samat perusominaisuudet eli kyky tuottaa sähköä auringonvalosta (ks. 32 kappale). (39) Sama osapuoli väitti lisäksi, että kun valittiin unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien otosta, kennojen ja moduulien ero otettiin huomioon. Sen vuoksi moduuleille ja kennoille olisi pitänyt vahvistaa eri tullit. Tältä osin vahvistetaan, että moduulien ja kennojen ero tosiaan otettiin huomioon unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien otoksen valinnassa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 ja 14 kappale). Tämä tehtiin kuitenkin vain siksi, että voitiin varmistaa otoksen edustavuus, eikä se sinällään tarkoita sitä, että kennoja ja moduuleja ei pitäisi pitää yhtenä tarkasteltavana olevana tuotteena tai että kennoille ja moduuleille olisi vahvistettava erilliset tullit. Sen varmistamiseksi, että otos on edustava kaikkien tuotelajien osalta, oli itse asiassa tärkeää erottaa toisistaan kennot ja moduulit otosta valittaessa. Koska oli jossakin määrin epävarmaa, pitäisikö kennoja ja moduuleja pitää yhtenä tuotteena vai kahtena erillisenä tuotteena, se oli lisäksi tarpeen molempien mahdollisten lopputulosten edustavuuden varmistamiseksi. (40) Lisäksi väitettiin, että 100 kappale, jossa todetaan, että moduulien prosessointikustannukset ovat merkittävät, on ristiriidassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32 kappaleen kanssa, jossa todetaan, että lisäarvo ei ole keskittynyt tuotantoprosessin tiettyyn vaiheeseen. Tältä osin on muistettava, että 100 kappaleessa selvennetään myös, että kustannusten ero kennojen ja moduulien välillä on 34 prosenttia, joka tarkoittaa sitä, että 66 prosenttia moduulien arvosta on peräisin kennoista. Sen vuoksi päätellään, että lisäarvo ei keskity tuotantoprosessin tiettyyn vaiheeseen. (41) Vientiä harjoittavien tuottajien väitteen mukaan se, että yritys asettaa kennoille ja moduuleille eri vähimmäistuontihinnat ja -määrät, vahvistaa sitä, että moduulit ja kennot ovat erillisiä tuotteita, jotka edellyttävät kahta erillistä tutkimusta. Eri vähimmäistuontihinnat ovat kuitenkin pikemminkin osoitus siitä, että kennot ja moduulit ovat tuotelajien eri ryhmiä, joita myydään eri hinnoilla. Sen vuoksi on tarpeen määrittää eri hinnat, jotta vähimmäistuontihinnat ovat merkityksellisiä. (42) Myöskään se, että kennot ja moduulit ovat erillisiä tuotelajien ryhmiä, ei sellaisenaan ole merkityksellistä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän kannalta. Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän osalta riittää, että tuotteilla on samat perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset, kuten onkin moduulien ja kennojen tapauksessa (ks. 32 ja 48 kappale). (43) Kiinan viranomaiset väittivät, että arvioinnissa, jossa pohdittiin, ovatko kennot ja moduulit yksi tarkasteltavana oleva tuote, ei käsitelty monia kriteereitä, jotka valituselin määritteli asiassa EC-Asbestos[5]. Kyseisiä kriteereitä käytetään kuitenkin ”samankaltaisen tuotteen” eikä tarkasteltavana olevan tuotteen määrittelyä varten. Toisin sanoen näitä kriteereitä on käytettävä samankaltaisen tuotteen määrittelyyn, esimerkiksi unionin tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen, jota tämän jälkeen verrataan kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Nämä kriteerit eivät ole merkityksellisiä tarkasteltavana olevaa tuotetta määriteltäessä. Lisäksi toimielimet katsovat, että EC-Asbestos -tapauksessa käytettyjen kriteerien soveltaminen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään tässä tapauksessa ei johtaisi erilaiseen lopputulokseen. Ensimmäinen ja toinen kriteeri (ominaisuudet, luonne ja laatu sekä käyttötarkoitus) ovat täysin samoja kuin fyysisten, kemiallisten ja teknisten ominaisuuksien sekä käyttötarkoitusten kriteerit, joita on käytetty edeltävissä kappaleissa. Kolmas kriteeri (kuluttajien maku ja tottumukset) ei ole kovin hyödyllinen tässä tapauksessa, koska kennot ovat moduulien pääkomponentti; neljännen kriteerin, tulliluokituksen, osalta on huomattava, että sekä kennot että moduulit voidaan ilmoittaa tulliotsakkeessa 8541 40 90, kun taas tulliotsakkeet otsakkeessa 8501 on tarkoitettu yleisesti sähkögeneraattoreille eikä erityisesti aurinkosähkötuotteille. (44) Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että tuomioistuimen aiemmissa tapauksissa[6] kehittämien kriteerien puolueeton soveltaminen johtaisi päätelmään, jonka mukaan moduulit ja kennot ovat eri tuotteita. Tältä osin on huomattava, että tuomioistuin on ilmoittanut vain joukon kriteereitä, jotka voidaan ottaa huomioon; ei ole mitään velvoitetta käyttää kaikkia kriteereitä kaikissa tapauksissa, koska kaikki niistä eivät ehkä ole merkityksellisiä. Näitä kriteereitä arvioitiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27–39 kappaleessa, joissa todettiin, että useat kriteerit eivät ole merkityksellisiä tässä tapauksessa. Asiassa Brosmann sen arviointi, kuuluvatko erityyppiset kengät tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, tehtiin myös vain kolmen merkityksellisenä pidetyn kriteerin perusteella. Koska asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään perusteluja siihen, miksi kriteerien objektiivinen soveltaminen johtaa päätelmään, jonka mukaan moduulit ja kennot ovat erillisiä tuotteita, väitettä ei voida hyväksyä. (45) Lisäksi on muistettava, että kennoilla ja moduuleilla on samat peruskäyttötarkoitukset eli niitä myydään aurinkosähköjärjestelmiin integroimista varten. Moduulien suorituskyky liittyy suoraan kennojen suorituskykyyn, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa todetaan. (46) Yksi osapuoli väitti, että kun kiekot jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle ja kun otetaan huomioon merkittävä prosessointi, jotta kennoista saadaan moduuleja, myös väite, jonka mukaan kennoilla ja moduuleilla on samat käyttötarkoitukset, osoittautuu vääräksi. Osapuoli väitti myös, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuu olettamukseen, jonka mukaan kiekoilla, moduuleilla ja kennoilla on sama tuotantoprosessi. (47) Ensinnäkin päätelmä siitä, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuisi tuotantoprosessiin, on virheellinen. Molemmat toteamukset esitetään kyllä samassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa, mutta tämä ei tarkoita sitä, että yksi päätelmä perustuisi toiseen olettamukseen. Nämä kaksi toteamusta erottava sana ”lisäksi” osoittaa selvästi, että toinen toteamus ei perustu ensimmäiseen. Näissä kahdessa toteamuksessa myös käsitellään kahta erillistä seikkaa, jotka sisältyvät otsikkoon ”Käyttötarkoitus ja keskinäinen vaihdettavuus”. Tuotantoprosessia koskevassa ensimmäisessä toteamuksessa käsitellään keskinäistä vaihdettavuutta ja toisessa käyttötarkoituksia. Perustana oleva olettamus siitä, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuu olettamukseen, jonka mukaan kiekoilla, moduuleilla ja kennoilla on sama tuotantoprosessi, on sen vuoksi virheellinen. (48) Kennojen ja moduulien todellisten käyttötarkoitusten osalta asianomaiset osapuolet eivät kiistä sitä, että moduuleja ja kennoja myydään integroitavaksi aurinkosähköjärjestelmiin. Näin ollen päätelmä, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on sama käyttötarkoitus, voidaan vahvistaa. 2.3. Yksi- ja monikiteiset kennot (49) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että unionissa ei ole yksikiteisten kennojen tuotantoa ja että sen yksikiteisten kennojen vienti ei kilpaile unionin tuotannonalan kanssa. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että unionissa on yksikiteisten kennojen tuotantoa. Näin ollen väite hylättiin. Yleinen tuomioistuin katsoi asiassa Brosmann, että se seikka, että yhteisössä ei valmisteta tiettyä tuotelajia, ei ole ratkaiseva. 2.4. Lähetetty Kiinasta -lauseke (50) Asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimuksen soveltamisalan laajentaminen tuotteisiin, jotka on lähetetty Kiinasta, vaikka tutkimus pantiin vireille vain sellaisten tuotteiden osalta, jotka ovat peräisin Kiinasta, oli perusteetonta. (51) Kiinasta lähetetyt tuotteet kuitenkin kuuluivat tutkimuksen piiriin jo vireillepanovaiheessa. Vireillepanoilmoituksen[7] 5 kohdassa todetaan, että yrityksiä, jotka kuljettavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinan kansantasavallasta mutta katsovat, että koko vienti tai osa siitä ei ole tullioikeudellisesti peräisin Kiinan kansantasavallasta, pyydetään ilmoittautumaan tutkimuksessa ja toimittamaan kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot. Sen vuoksi on selvää, että kaikilla yrityksillä, jotka lähettävät tuotteita Kiinasta, oli mahdollisuus toimia yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Lisäksi koska tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen usein sisältyy komponentteja ja osia eri maista, vireillepanoilmoituksen 5 kohdassa todettiin myös, että tämän seikan käsittelemiseksi voidaan antaa erityissäännöksiä. (52) Sen vuoksi katsotaan, että kaikille talouden toimijoille, joita asia koskee, ilmoitettiin asianmukaisesti, että Kiinasta lähetettyjen tuotteiden osalta saatetaan antaa erityissäännöksiä tarpeen mukaan, ja niitä kehotettiin toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näin ollen tutkimuksen soveltamisalaa ei laajennettu koskemaan Kiinasta lähetettyjä tuotteita, koska ne kuuluivat tutkimuksen piiriin alusta lähtien. (53) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuolet väittivät, että 51 kohdassa tarkoitetusta vireillepanoilmoituksesta riippumatta tutkimus oli rajoitettu Kiinasta peräisin oleviin tuotteisiin, eikä siinä arvioitu Kiinasta lähetettyjen tuotteiden vaikutusta. (54) Tältä osin on huomattava, että sen varmistamiseksi, että tutkimuksen aikana arvioitiin kaikki Kiinasta lähetetyt tavarat eikä vain Kiinasta peräisin olevia tavaroita, toteutettiin seuraavat vaiheet: · Kaikkia yrityksiä, jotka kuljettavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta, kehotettiin ilmoittautumaan tutkimuksessa tavaroiden alkuperästä riippumatta. · Vireillepanoilmoituksen liitteessä A viejiä pyydettiin ilmoittamaan tietoja kaikista yrityksen valmistamista tuotteista. Tietoja ei ollut rajattu Kiinasta peräisin oleviin tavaroihin. · Näiden tietojen perusteella, joihin sisältyi kaikki EU:hun suuntautuva vienti – tavaroiden alkuperästä riippumatta – valittiin edustava otos. · Otokseen valitut tuottajat saivat kyselylomakkeen, joka oli tarkoitettu ”Euroopan unioniin vieville tuottajille” ja jossa Kiinaan viitattiin ”asianomaisena maana” eikä alkuperämaana. Sen vuoksi oli selvää, että kaikkia tavaroita niiden alkuperästä riippumatta tutkittiin. (55) Tällä perusteella päätellään, että tutkimuksessa otettiin huomioon kaikki Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt tavarat ja että tutkimuksen päätelmät, mukaan luettuna polkumyynti ja vahinko, kattoivat kaikki Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt tavarat. (56) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että valitukseen sisältyi alustava näyttö ainoastaan Kiinasta peräisin olevien muttei Kiinasta lähetettyjen aurinkopaneelien tuonnista. Tältä osin on selvennettävä, että valitus kattoi tavarat ”Kiinasta”, minkä voi nähdä pyynnön esittäjän toimittamien asiakirjojen kansilehdeltä, jolla on leima. Ennen tätä sivua asiakirja-aineistossa on toinen sivu, jossa käytetään sanamuotoa ”Kiinan kansantasavallasta peräisin oleva”. Tässä tapauksessa se ei ollut osa valituksen tekijän toimittamaa asiakirjaa, vaan komission yksiköt lisäsivät sen kansilehdeksi ja käyttivät siinä tutkimuksen nimeä eivätkä toistaneet valituksessa ollutta otsikkoa. Sen vuoksi katsotaan, että valitus kattoi kaikki tavarat Kiinasta, riippumatta siitä, olivatko ne sieltä peräisin vai eivät. (57) Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät vielä, että vientiä harjoittavien tuottajien kolmansissa maissa ei voida kohtuudella odottaa tietävän, että tutkimuksessa voidaan käsitellä myös niiden tuotteita. Tältä osin on huomattava, että toimenpiteitä ei sovelleta tavaroihin, jotka ovat GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä. Sen vuoksi toimenpiteet eivät vaikuta vientiä harjoittaviin tuottajiin, joilla ei ole toimintaa Kiinassa. Yksikään kolmannessa maassa vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään ilmoittautunut ja tuonut esiin, että niiden viemät tuotteet ovat polkumyyntitullin kohteena. (58) Samat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vientiä harjoittavia tuottajia kolmansissa maissa ei pyydetty ilmoittautumaan eikä niille annettu mahdollisuutta osoittaa, että niiden tuotteita ei viedä polkumyynnillä. Toimielimet katsovat, että toimenpiteet eivät vaikuta niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joilla ei ole mitään toimintaa Kiinassa, koska jos niiden tavarat lähetetään Kiinasta, ne ovat passitusmenettelyssä. Kaikille muille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin vireillepanoilmoituksessa, että niiden toiminta on osa tutkimusta. (59) Kiinan viranomaiset väittivät, että vaikka perusasetuksen 1 artiklan 3 kohta mahdollistaa poikkeamisen periaatteesta, jonka mukaan viejämaa on alkuperämaa, artiklaa ei voida käyttää tässä tapauksessa. Väitteensä tueksi ne esittivät, että ei analysoitu kattavasti, voiko tuotetta vievä maa olla välittäjänä toimiva maa. Toimielimet eivät hyväksy tätä perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdan tulkintaa. Yksikään osapuoli ei kiistä sitä, että Kiinassa on merkittävää tuotantoa. Se, onko Kiina valmiiden tuotteiden alkuperämaa, riippuu useista tekijöistä. Toimielinten tekemässä polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevassa analyysissä viitataan tähän tuotantoon riippumatta siitä, ovatko viedyt valmiit tuotteet tullioikeudellisesti peräisin Kiinasta. Koska oli voimakkaita viitteitä siitä, että kaikkia tuotteita, jotka oli ainakin osittain tuotettu Kiinassa, ei pidettäisi tullioikeudellisesti Kiinasta peräisin olevina, toimielimet päättivät, että oli tarpeen kattaa myös tuotteet, joiden osalta Kiina on vain välittäjänä toimiva maa. (60) Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että koska yhdellekään kiinalaiselle viejälle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, Kiinassa ei ole vertailukelpoista hintaa aurinkopaneeleille, minkä vuoksi Kiinaa ei voida käyttää välittäjänä toimivana maana. Tältä osin on kuitenkin huomattava, että perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdan kolme edellytystä annetaan vain esimerkkeinä, eivätkä kaikki edellytykset ole välttämättä merkityksellisiä kaikissa tapauksissa. Koska tässä tapauksessa yhdellekään kiinalaiselle viejälle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, vertailukelpoinen hinta oli vahvistettava vertailumaassa, ja tämä vertailukelpoinen hinta on sama riippumatta siitä, pidetäänkö Kiinaa alkuperämaana vai välittävänä maana. Sen vuoksi kysymys siitä, onko kyseisessä maassa vertailukelpoista hintaa, ei ole merkityksellinen, koska tässä tapauksessa vertailukelpoista hintaa ei vahvisteta kyseisessä maassa vaan vertailumaassa. 2.5. Aurinkolaturit (61) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että määritelmä ”aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa” on liian suppea ja että se olisi laajennettava koskemaan tuotteita, joilla on samanlainen tehtävä mutta jotka eivät kuulu määritelmän piiriin, kuten samankokoiset tuotteet, joissa käytetään useampia pienempiä kennoja. (62) Lisäksi osapuolet väittivät, että määritelmä ”kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin” on liian suppea, koska määritelmän ulkopuolelle jää vain valmis sähkölaite, mutta sähkölaitteisiin integroitavaksi tarkoitettuja aurinkosähkökomponentteja ei välttämättä jätetä sen ulkopuolelle. (63) Edellä esitettyjen väitteiden tarkastelussa kävikin ilmi, että on asianmukaisempaa lisätä näiden tuotteiden ulkopuolelle jättämiseen kriteeri, joka perustuu tekniseen standardiin. Erityisesti vahvistettiin, että seuraavan standardin mukaisissa määritelmissä määritellään asianmukaisemmin tuotteet, jotka olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle: kansainvälinen IEC-standardi 61730-1, Application Classes, Class C: Limited Voltage, limited power applications (s. 13).[8] (64) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin huomautuksia tuotteiden jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle edellä mainitun kansainvälisen standardin perusteella. Väitettiin, että standardiin viittaamisen sijaan olisi asianmukaisempaa määritellä soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen lähtöjännitteen ja antotehon perusteella seuraavasti: moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet. Väite voitiin hyväksyä, ja soveltamisalan ulkopuolelle jätettävät tuotteet määritellään lopullisesti tämän määritelmän mukaisesti. 2.6. Katolle integroidut aurinkosähkömoduulit (65) Eräs asianomainen osapuoli väitti, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niissä yhdistyvät aurinkosähkömoduulin ja kattotiilen tai -laatan tehtävät. Sen vuoksi ne eivät ole suoraan vaihdettavissa normaaliin aurinkosähkömoduuliin. (66) Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että sekä normaalien moduulien että katolle integroitujen aurinkosähkömoduulien on oltava samojen sähköstandardien mukaisia. Lisäksi vaikka katolle integroituja aurinkosähkömoduuleja ei voidakaan yksinkertaisesti korvata normaaleilla moduuleilla, ne voidaan korvata normaalilla moduulilla ja kattotiilillä tai -laatoilla. Näin ollen näillä tuotteilla on samat tekniset perusominaisuudet eli ne voivat tuottaa sähköä auringonvalosta. Lisätehtävää (joka muutoin saadaan kattomateriaalista) ei pidetty olennaisena, eikä se ole peruste katolle integroitujen aurinkosähköpaneelien jättämiseksi tuotteen määritelmän ulkopuolelle. (67) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli väitti, että keskinäisen vaihdettavuuden puute katolle integroitujen aurinkosähkömoduulien ja tavanomaisten aurinkosähkömoduulien välillä on osoitus siitä, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle; osapuoli viittasi yleisesti jalkineita koskevaan asiaan[9] ja erityisesti erittäin pitkälle kehitettyihin urheilujalkineisiin (STAF). Syitä STAF-jalkineiden jättämiseen toimenpiteiden ulkopuolelle oli kuitenkin useita, eikä yleinen tuomioistuin pitänyt keskinäisen vaihdettavuuden puutetta sinänsä riittävänä perusteena asiassa Brosmann[10], jossa vahvistettiin, että hyvinkin erilaisia tuotteita, kuten kävelykenkiä ja vaelluskenkiä voidaan pitää tarkasteltavana olevana tuotteena yhdessä polkumyyntitutkimuksessa niiden eroista huolimatta. (68) Kyseinen asianomainen osapuoli väitti lisäksi, että koska unionissa ei ole tuotantoa ja koska asianomaisella osapuolella on immateriaalioikeudet, tämä vahvistaa, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit ovat innovatiivisia ja eroavat muista tuotteista. Tässä voidaan kuitenkin viitata jälleen jalkineita koskevaan asiaan Brosmann, jonka osapuoli otti esiin ja jossa yleinen tuomioistuin katsoi, että se, ettei yhteisössä valmisteta tämäntyyppisiä jalkineita, ja patentin olemassaolo eivät ole ratkaisevia.[11] Tämän seurauksena patentoidulla teknologialla valmistettuja jalkineita pidettiin tarkasteltavana olevana tuotteena kyseisessä asiassa. (69) Sama asianomainen osapuoli väitti myös, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niitä myydään huomattavasti korkeammilla hinnoilla kuin tavanomaisia moduuleita. Myös jalkineita koskevassa asiassa tietyn hinnan ylittävät STAF-jalkineet jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tältä osin on huomattava, että katolle integroiduissa aurinkosähkömoduuleissa yhdistyvät aurinkosähkömoduulin ja kattotiilen tai -laatan tehtävät, kuten 66 kappaleessa todettiin. Hintojen suora vertailu ei sen vuoksi ole merkityksellistä, koska lisätehtävä luonnollisesti johtaa korkeampaan hintaan. (70) Vastauksena tähän asianomainen osapuoli väitti, että tämän perusteella olisi mahdotonta ikinä pitää hintaeroja lisäindikaattorina, joka oikeuttaisi jonkin tuotteen jättämisen tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tällainen tulkinta on kuitenkin liian pitkälle menevä. Edeltävässä kappaleessa todetaan vain, että tässä tapauksessa, jossa katolle integroiduissa moduuleissa yhdistyvät tarkasteltavana olevan tuotteen sekä toisen tuotteen (eli kattotiilen tai -laatan) tehtävät, hinta ei luonnollisestikaan ole merkityksellinen. Tämä ei tarkoita missään tapauksessa sitä, että hintaerot eivät muissa tapauksissa voisi olla hyödyllisiä indikaattoreita määritettäessä, pitäisikö tuote jättää tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle. (71) Osapuoli vaati vielä, että sen katolle integroitavien aurinkosähkömoduulien toimittajalle pitäisi antaa mahdollisuus osallistua vähimmäishintasitoumukseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kyseinen kiinalainen viejä ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa ja yhteistyöstä kieltäytyneenä osapuolena se ei voi osallistua sitoumukseen. Tätä vaatimusta ei sen vuoksi voitu hyväksyä. 3. Päätelmät (72) Edellä esitetyn perusteella tuotteen määritelmän piiriin kuuluviksi vahvistetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa, elleivät ne ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä. Kennojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90. (73) Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään: – kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja, – ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet, – kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön, – moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet. (74) Sen jälkeen kun kiekot oli jätetty määritelmän ulkopuolelle, analyysiä tarkistettiin jättämällä siitä pois kiekkoihin liittyvät tiedot ja analyysit, ellei toisin ole ilmoitettu. Koska kiekkojen osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin tutkimusajanjaksolla oli vain vähäinen (noin 2 prosenttia arvosta), kiekkojen poisjättämisellä katsotaan olevan päätelmiin vain vähäinen vaikutus, jos sitäkään. Kaikkia osapuolten esittämiä huomautuksia on käsitelty, mutta mahdolliset viittaukset kiekkoihin on jätetty pois. Tämän seurauksena kaikki kiekkoja koskevat viittaukset ja tiedot, jotka esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan kappaleissa, eivät enää päde siinäkään tapauksessa, että kyseiset kappaleet vahvistetaan tällä asetuksella. (75) Näin ollen 26–74 kappaleessa esitetyllä tavalla muutetut alustavat päätelmät voidaan vahvistaa lopullisesti. Tästä syystä tässä menettelyssä katsotaan vakiintuneen käytännön mukaisesti, että kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja olisi pidettävä yhtenä tuotteena. C. POLKUMYYNTI 1. Kiina 1.1. Markkinatalouskohtelu (76) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että markkinatalouskohtelua koskeva päätös tehtiin myöhässä eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan jälkeen ja että tutkimus olisi tämän vuoksi päätettävä viipymättä. (77) Nämä osapuolet väittivät, että perusasetuksen muutos[12], jolla pidennetään markkinatalouskohtelua koskevan päätöksenteon määräaika kahdeksaan kuukauteen, tuli voimaan vasta kun aiemmin sovellettu kolmen kuukauden määräaika oli päättynyt. Muutosta voidaan soveltaa vasta tuleviin tutkimuksiin ja sellaisiin käynnissä oleviin tutkimuksiin, joissa markkinatalouskohtelua koskevan päätöksenteon määräaika ei ole vielä päättynyt. (78) Muutetun perusasetuksen 2 artiklassa kuitenkin todetaan selvästi, että ”tätä asetusta sovelletaan kaikkiin uusiin tutkimuksiin ja kaikkiin vireillä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012”. Kyseiseen artiklaan tai itse asiassa koko asetukseen ei sisälly mitään rajoitusta, jonka mukaan markkinatalouskohtelua koskevan päätöksenteon määräaika ei ole vielä päättynyt, kuten osapuolet väittivät. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä. (79) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan markkinatalouskohtelun myöntämistä koskeva päätös tehtiin määräajan päätyttyä, mutta ne eivät kiistäneet siitä, että perusasetuksen muutosta, johon viitataan 78 kappaleessa, sovelletaan kaikkiin käynnissä oleviin tutkimuksiin, joihin myös tämä tutkimus kuuluu. Sen vuoksi päätellään lopullisesti, että markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevaa päätöstä ei tehty määräajan päätyttyä. (80) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi viejä väitti, että markkinatalouskohtelua ei olisi pitänyt evätä sen vuoksi, että kolmella yrityksellä, jotka lopettivat toimintansa vuonna 2011, ei ollut yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa. Viejä kysyi erityisesti, minkä kirjanpitostandardien mukaisesti yrityksen, joka lopettaa toimintansa, olisi joka tapauksessa laadittava tällainen kirjanpito. (81) On huomattava, että kirjanpitostandardeissa ei määritetä, miltä yrityksiltä vaaditaan tilinpäätöstietojen laatimista vaan se, miten nämä tilinpäätöstiedot on laadittava. Kiinan tapauksessa kyseessä ovat yrityksille tarkoitetut perusstandardit (Accounting Standard for Business Enterprises: Basic Standard), joiden 4 §:ssä todetaan, että yrityksen on laadittava tilinpäätöstiedot. Kyseessä on pakollinen velvoite, eikä toimintansa lopettaviin yrityksiin sovelleta mitään poikkeuksia. (82) Vaikka nämä yritykset lopettivat toimintansa, niillä oli edelleen varoja (mukaan luettuna maata, rakennuksia, koneita ja varastoja) ja vastuita eivätkä ne lakanneet olemasta oikeussubjekteja ennen vuoden 2013 alkua. Sen vuoksi katsotaan, että näillä yrityksillä oli velvoite julkaista kirjanpitotiedot vuodelta 2011 ja näiden tietojen puute on vastoin vaatimusta 2. (83) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen viejät väittivät myös, että edullisista verotusjärjestelmistä ja avustuksista saadut etuudet eivät edusta merkittävää osaa niiden liikevaihdosta, mikä väitetysti vahvistettiin rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa. (84) Tältä osin muistutetaan, että tätä väitettä käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 kappaleessa. Korostettiin, että erityisesti etuuden luonteen vuoksi tutkimusajanjaksolla saatu absoluuttinen etuus on merkityksetön arvioitaessa, oliko vääristymä merkittävä. Sen vuoksi väite hylätään. (85) Koska markkinatalouskohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50–69 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 1.2. Yksilöllinen tarkastelu (86) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa todettiin, 18 yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa tai niiden ryhmää, joita ei valittu otokseen, pyysi yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla. Tässä tapauksessa otokseen kuului jo seitsemän yritysryhmää, jotka tyypillisesti koostuvat vientiä harjoittavista tuottajista, niihin etuyhteydessä olevista kauppiaista ja etuyhteydessä olevista tuojista unionissa ja kolmansissa maissa. Vielä 18 muun vientiä harjoittavan tuottajan (ryhmän) yksilöllinen tarkastelu otokseen sisältyvien seitsemän vientiä harjoittavan tuottajan ryhmän lisäksi olisi kohtuuttoman työlästä ja estäisi tutkimuksen loppuun saattamisen ajoissa. (87) Koska yksilöllisestä tarkastelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 ja 71 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 1.3. Vertailumaa (88) Asianomaiset osapuolet huomauttivat, että Intia ei ole soveltuva vertailumaa hankkeiden kotimaisuusastetta koskevien säännösten vuoksi, jotka sisältyvät Jawaharlal Nehru National Solar Mission -aloitteeseen, jäljempänä ’JNNSM’. Yksi osapuoli väitti, että hankkeissa edellytetään 75 prosentin kotimaisuusastetta, ja toisen osapuolen mukaan intialaiset tuottajat voivat veloittaa korkeampia hintoja moduuleista, jotka on tuotettu 100-prosenttisesti kotimaassa. Lisäksi ne väittivät, että tällaiset vaatimukset kohottavat merkittävästi kotimaisten tuotteiden hintoja. Väitteen tueksi toimitettiin artikkeli intialaisesta lehdestä.[13] Artikkeli julkaistiin kuitenkin lähes vuosi tutkimusajanjakson jälkeen, eikä sen vaikutuksesta tutkimusajanjaksolla toimitettu mitään näyttöä. (89) Samassa artikkelissa kuitenkin raportoitiin, että Intian aurinkopaneeliteollisuuteen kohdistuu voimakasta kilpailua länsimaisten ja kiinalaisten valmistajien taholta. Tätä tukee Intiaan suuntautuvan viennin vakaa kasvu, kuten 92 kappaleessa esitetään. Vaikka kotimaisuusastetta koskevalla vaatimuksella saattaakin olla tiettyä vaikutusta Intian kotimarkkinoilla, tilanteesta voidaan kuitenkin päätellä selvästi, että Intiassa on kilpaillut markkinat, joilla useat intialaiset ja ulkomaalaiset yritykset kilpailevat toisiaan vastaan. (90) Lisäksi JRC:n julkaisemien tietojen[14] mukaan suurin osa JNNSM-hankkeista toteutuu vuodesta 2015 eteenpäin. JNNSM:n sähköverkkoon kytkettävien aurinkosähköjärjestelmien tavoite vuodeksi 2012 oli vain 50 MW, kun Intian sähköverkkoon kytkettävä kokonaiskapasiteetti oli yli 1 GW jo kesäkuussa 2012. Tämä osoittaa, että tutkimusajanjaksolla JNNSM:n osuus Intian aurinkosähkövoimaloista oli alle 5 prosenttia, minkä vuoksi vaikutus, joka JNNSM:llä ja sen kotimaisuusastetta koskevalla vaatimuksella – jos sellainen oli jo tutkimusajanjaksolla, mitä asianomaiset osapuolet eivät ole vahvistaneet – oli parhaimmillaankin erittäin vähäinen. Valtaosa voimaloista tutkimusajanjaksolla oli Gujaratin osavaltiossa (noin 65 prosenttia), jossa niitä kannustettiin valtion tukipolitiikalla. (91) Asianomaiset osapuolet väittivät, että Intian markkinat oli tutkimusajanjaksolla käytännössä suojattu tuonnilta eri lähteistä, kuten Kiinasta, koska polkumyyntitutkimuksen vireillepano oli uhkana vuoden 2012 alusta lähtien. Intia panikin vireille 23 päivänä marraskuuta 2012 polkumyyntitutkimuksen, joka koski Kiinasta, Malesiasta, Taiwanista ja Yhdysvalloista tulevia aurinkokennoja ja -moduuleja, eli vasta lähes viisi kuukautta tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen. (92) Väitettä ei kuitenkaan tue aurinkokennojen ja -moduulien tuonnin kehitys, joka esitetään Intian kauppatilastoissa[15]. Arvo (miljoonaa Yhdysvaltain dollaria) || huhtikuu 2010 ‑ maaliskuu 2011 || huhtikuu 2011 ‑ maaliskuu 2012 || huhtikuu 2012 ‑ maaliskuu 2013 Kiina || 77,33 || 577,24 || 371,72 Indeksi || 100 || 746 || 481 Yhteensä || 252,63 || 1 348,48 || 827,07 Indeksi || 100 || 534 || 327 (93) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että aurinkokennojen ja -moduulien tuonti lisääntyi jyrkästi, yli 600 prosenttia Kiinasta ja yli 400 prosenttia yleisesti vuosien 2010/11 ja 2011/12 välillä. Tuontiarvot laskivat jonkin verran, mutta niin tekivät myös aurinkokennojen ja -moduulien hinnat. Tuontiarvojen lasku vuosien 2011/12 ja 2012/13 välillä vastaa itse asiassa hintojen laskua, josta erikoistuneet konsulttiyritykset (kuten pvXchange) raportoivat samalla kaudella, minkä perusteella voidaan päätellä, että tuontimäärät pysyivät melko vakaina vuosien 2011/12 ja 2012/13 välillä. Sen vuoksi päätellään, että Intian markkinat eivät olleet tutkimusajanjaksolla suojassa tuonnilta eri lähteistä, mukaan luettuna Kiinasta. (94) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että Yhdysvallat on pyytänyt 6 päivänä helmikuuta 2013 Intian kuulemista WTO:n riidanratkaisumenettelyssä JNNSM:n kotimaisuusastetta koskevista vaatimuksista. Näiden kotimaisuusastetta koskevien vaatimusten vaikutus yhdessä 91 kappaleessa mainitun polkumyyntitutkimuksen kanssa johti väitetysti 38 prosentin suuruiseen arvon alenemiseen huhtikuun 2012 ja maaliskuun 2013 välillä verrattuna edeltävään vuoteen ja poiketen edeltävien vuosien noususta. (95) Tässä yhteydessä on huomattava, että arvon aleneminen johtuu pikemminkin hintojen laskusta kuin tuontimäärien vähenemisestä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli toimitti tietoja aurinkokennojen ja -moduulien tuonnin kehityksestä Intian markkinoilla määrien osalta vuoden 2010 ja maaliskuun 2013 välillä. Tiedot osoittavat aurinkomoduulien ja -kennojen tuonnin vakaan kasvun Intian markkinoilla määrien osalta. Sen vuoksi päätellään, että Intian markkinoita ei ollut suojattu polkumyyntitutkimuksen uhkan vuoksi ja että väitetyt mutteivät todistetut JNNSM:n kotimaisuusastetta koskevien vaatimusten (ks. 90 kappale) vaikutukset – jotka parhaimmillaankin olisivat erittäin vähäiset – eivät estäneet tuonnin määrän vakaata kasvua. (96) Lisäksi tuotiin esiin, että huhtikuun 2012 ja maaliskuun 2013 välinen kausi, joka osoittaa JNNSM-aloitteen väitetyt vaikutukset Intiaan tulevaan tuontiin, ajoittuu suurimmaksi osaksi tutkimusajanjakson jälkeen. Tämän väitetyn vähenemisen mahdolliset vaikutukset tutkimusajanjaksoon voivat tämän vuoksi olla vain vähäisiä. (97) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että Tata Power Solar, jäljempänä ’Tata’, tuli vasta hiljattain markkinoille eikä sen vuoksi sovellu vertailumaan tuottajaksi. Tältä osin on huomattava, että yritys (aiemmalta nimeltään ”Tata BP Solar”) on tuottanut aurinkosähkömoduuleita vuodesta 1989, eikä näin ollen voida katsoa, että se on tullut markkinoille vasta hiljattain. Erään asianomaisen osapuolen toimittamien tietojen mukaan Tata tuli markkinoille itse asiassa merkittävästi aiemmin kuin viisi suurinta otokseen valittua kiinalaista viejää. (98) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että Taiwan sopisi vertailumaaksi paremmin kuin Intia, koska taiwanilaisten yritysten koko vastaa enemmän kiinalaisten viejien kokoa, ja taiwanilaiset tuottajat toimivat myös yhteistyössä. Myös muut asianomaiset osapuolet kyseenalaistivat Intian soveltuvuuden vertailumaaksi Tatan suhteellisen pienen koon vuoksi mutteivät ehdottaneet soveltuvampia vaihtoehtoja. (99) On totta, että taiwanilaiset yritykset toimivat yhteistyössä. Yksi yritys toimi täysimääräisesti yhteistyössä ja toinen vain osittain. Ainoa täysimääräisesti yhteistyössä toiminut taiwanilainen yritys on kuitenkin pienempi kuin Tata, etenkin moduulien myynnin ja tuotannon osalta, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä on noin 90 prosenttia, ja Tata myy merkittävästi enemmän kuin taiwanilainen yritys, jolla on tältä osin vain merkityksettömän vähäistä myyntiä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kohdassa todettiin. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi viejä kysyi, otettiinko osittain yhteistyössä toimineeseen taiwanilaiseen yritykseen yhteyttä puuttuvien tietojen toimittamiseksi. Tähän liittyen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa selvennetään, että Taiwania ei voitu käyttää vertailumaana, koska yhteistyössä toimineet taiwanilaiset yritykset tuottivat lähes yksinomaisesti kennoja ja Kiinasta taas viedään pääasiassa moduuleja. Tämä pätee myös osittain yhteistyössä toimineeseen taiwanilaiseen tuottajaan. Koska tuottajaa pidettiin jo soveltumattomana tästä syystä, ei pidetty asianmukaisena pyytää siltä lisätietoja. (100) Sama asianomainen osapuoli väitti, että moduulin myynnin lähes täysi puuttuminen ei sinänsä sulje pois Taiwanin toimimista vertailumaana, koska prosessointikustannukset kennojen muuttamisesta moduuleiksi voidaan laskea ilman vaikeuksia. Tutkimuksen havainnot eivät kuitenkaan tue tätä. Moduulin tuottaminen kennoista edellyttää useita tuotantovaiheita, joiden aikana syntyy merkittävä osa moduulin lisäarvoa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137 kappaleessa todettiin, keskimääräinen hintaero kennojen ja moduulien välillä tutkimusajanjaksolla oli 555,92 euroa eli 54 prosenttia ja keskimääräinen kustannusten ero oli 377,99 euroa eli 34 prosenttia. Tämä tarkoittaa sitä, että huomattava osa mahdollisesta Taiwanin normaaliarvosta moduulien osalta pitäisi laskea prosessointikustannusten oikaisun perusteella, mitä ei voida pitää asianmukaisempana kuin sellaisen maan valintaa, jonka normaaliarvo voidaan laskea kotimaan myyntihintojen perustella useimpien tarkasteltavana olevien tuotteiden osalta. Sen vuoksi katsotaan, että Intia on valittu vertailumaaksi asianmukaisesti ja ottaen huomioon käytettävissä olevat luotettavat tiedot. (101) Eräs asianomainen osapuoli väitti, että mitään perusteita ei esitetty sille, miksi Yhdysvaltoja ei pidetty asianmukaisena vertailumaana. Tältä osin viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 74 kappaleeseen, jossa todetaan selvästi, että ”Yhdysvallat ei olisi soveltuva vertailumaa pääasiassa siksi, että Yhdysvaltojen markkinat oli osan tutkimusajanjakson kestosta suojattu kiinalaiselta tuonnilta polkumyynti- ja tukitoimenpiteillä”. Koska Yhdysvaltojen markkinoiden suojaamisesta ei saatu huomautuksia, asiaa koskeva kanta pysyy ennallaan. (102) Asianomaiset osapuolet väittivät, että polkumyyntilaskelmien tulos on vääristynyt kiinalaisten tuottajien ja intialaisen tuottajan mittakaavaetujen erojen vuoksi. Sen vuoksi tarkistettiin, oliko yrityksen tuotantomäärän ja sen polkumyyntimarginaalin välillä korrelaatio. (103) Otokseen valituista seitsemästä yritysryhmästä kaksi on keskisuuria yritysryhmiä (Jinzhou Yangguang ja Delsolar) ja viisi suuria yritysryhmiä (JingAo, LDK, Suntech, Trina ja Yingli). Keskisuurista yrityksistä Jinzhou Yangguangilla on alin marginaali ja Delsolarilla korkein. Muut viisi suurempaa yritystä sijoittuvat näiden väliin. Tämä osoittaa selvästi, että mittakaavaetujen ja polkumyyntimarginaalien välillä ei ole korrelaatiota. Sen vuoksi katsotaan, että polkumyyntilaskelmien tulos ei ole vääristynyt kiinalaisten tuottajien ja intialaisen tuottajan mittakaavaetujen erojen vuoksi. (104) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että mittakaavaetujen ja polkumyyntimarginaalin välisen korrelaation puute ei osoita sitä, että mittakaavaeduilla ja hintojen vertailukelpoisuudella ei olisi mitään vaikutusta. Tilanteessa, jossa polkumyyntimarginaali perustuu täysiin samaan normaaliarvoon kaikkien viejien osalta, kuten tässä tapauksessa, polkumyyntimarginaaliin vaikuttavat pääasiassa vientihinnat. Mittakaavaetujen ja polkumyyntimarginaalin välisen korrelaation puute osoittaa sen vuoksi myös mittakaavaetujen ja myyntihintojen välisen korrelaation puutteen. Sen vuoksi päätellään, että mittakaavaetujen erot eivät vaikuta hintojen vertailukelpoisuuteen tässä tapauksessa. (105) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että vertailumaan tuottajan kotimaan myyntihinnat olivat erittäin korkeat, väitetysti merkittävästi korkeammat kuin unionin tuotannonalan myyntihinnat, koska polkumyyntimarginaali ylittää merkittävästi hintojen alittavuuden marginaalin. Väite perustui Intian osalta määritetyn normaaliarvon ja unionin tuotannonalan myyntihintojen vertailuun. Vertailu on kuitenkin virheellinen, koska Intian osalta määrietty normaaliarvo perustuu pelkästään kannattavaan myyntiin. Erityisesti tilanteessa, jossa unionin tuotannonala on tappiollinen, ei ole yllättävää, että Intian kannattavat hinnat ylittävät unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat. Sen vuoksi se, että Intian osalta määritetty normaaliarvo ylittää unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat, ei osoita, että Intian valinta vertailumaaksi olisi epäasianmukainen. (106) Yksi osapuoli väitti, että Tatan hinnat ovat vääristyneet, koska se on etuyhteydessä Tata Poweriin, joka on yleishyödyllinen laitos. Väitteen mukaan Tata voi veloittaa korkeampia hintoja alueilla, joilla Tata Power toimii. Väitteen tueksi ei kuitenkaan toimitettu mitään näyttöä eikä määrällistä arviota tästä väitetystä vaikutuksesta. Tätä väitettä ei sen vuoksi voitu hyväksyä. (107) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi viejä väitti, että Tata on kilpailukyvytön yritys, jolla on korkeat tuotantokustannukset ja myyntihinnat, mikä väitetysti oli syynä siihen, että BP Solar vetäytyi yhteisestä tuotannosta joulukuussa 2011. Tämän tueksi esitettiin lehtiartikkeli, jonka mukaan BP:n vetäytyminen aurinkosähköteollisuudesta neljän vuosikymmenen jälkeen osoittaa, miten kilpaillut ja ruuhkaiset aurinkosähkömarkkinat ovat. Artikkelissa ei kuitenkaan tuotu esiin, että Tata olisi kilpailukyvytön yritys, vaan siinä käsiteltiin aurinkopaneelimarkkinoiden tilannetta yleisesti ja puhuttiin tuotannonalalle ominaisesta raa'asta kilpailusta ja siitä, että monet yritykset maailmanlaajuisesti ovat sulkeneet tuotantolaitoksiaan, irtisanoneet satoja työntekijöitä ja tehneet konkursseja. Lehtiartikkeli ei sen vuoksi osoita, että Tata olisi kilpailukyvytön yritys, jolla on korkeat tuotantokustannukset ja myyntihinnat. (108) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi viejä väitti, että Tata ei sisältynyt osana Intian kotimaista tuotannonalaa käynnissä olevaan Intian polkumyyntitutkimukseen (ks. 91 kappale), mikä johtui sen merkittävästä kennojen tuonnista. Vaikka vahvistetaankin, että Tata ei ole osa Intian kotimaista tuotannonalaa käynnissä olevassa Intian polkumyyntitutkimuksessa, tämä ei automaattisesti merkitse sitä, että Tata ei olisi soveltuva vertailumaan tuottaja. Normaaliarvo perustui yksinomaisesti Tatan Intiassa tuottamiin kennoihin ja moduuleihin, ei tuotuihin tavaroihin. Se, että joidenkin tuotteiden tuotannossa käytettiin tuotuja komponentteja, ei tarkoita sitä, että tulokseksi saatu normaaliarvo ei olisi edustava Intian osalta, etenkään kun se pääasiallisesti perustuu myyntihintoihin eikä kustannuksiin. (109) Kiinan viranomaiset väittivät, että Tatan moduulien myynti olisi vain 0,3 prosenttia Kiinan viennistä EU:hun, eikä sitä voida pitää edustavana; väitteessään ne viittasivat tuomioistuimen tuomioon asiassa Detlef Nölle[16]. Kyseisessä asiassa tuomioistuin katsoi, että jos maan kokonaistuotanto on vain 1,25 prosenttia vientimäärästä EU:hun, tämä osoittaa, että kyseiset markkinat eivät ole kovin edustavat. Tässä tapauksessa Kiinan viranomaiset eivät verranneet Intian kokonaistuotantoa Kiinan kokonaisvientiin vaan vain yhden intialaisen yrityksen tuotantoa kaikkien kiinalaisten viejien kokonaisvientiin. Vertailu on kuitenkin virheellinen, koska kilpailluilla markkinoilla, joilla on useampia toimijoita, vain yhteen tuottajaan liittyvät määrät eivät anna viitteitä markkinoiden edustavuudesta kokonaisuudessaan. Kyseessä ei ole myöskään vertailu, joka tehtiin asiassa Detlef Nölle, jossa verrattiin maan kokonaistuotantoa kokonaisvientiin. CCCME:n (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery) toimittamien tietojen mukaan Intian tuotannon ennustettiin ylittävän 2 GW:tä vuoden 2012 loppuun mennessä eli pian tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen. Tällainen tuotanto vastaisi 14:ää prosenttia Kiinan viennistä EU:hun, mikä on huomattavasti yli 5 prosentin viitteellisen raja-arvon, joka mainittiin asiassa Detlef Nölle annetussa tuomiossa. (110) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli toi esiin, että Tata ei ole integroitunut jatkojalostussektorilla ja että sen on hankittava kiekot kolmansilta osapuolilta. Väitteen mukaan tämä jatkojalostussektorin vertikaalisen integroitumisen puute johtaa korkeampiin kustannuksiin verrattuna kiinalaisiin tuottajiin, jotka ovat vertikaalisesti integroituneita. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Tatan kokonaiskustannukset olisivat vain hieman korkeammat, jos sen kiekkojen ostohinta ylittäisi kiekkojen tuotantokustannukset, mikä on epävarmaa, koska monet yritykset aurinkosähkösektorilla ovat olleet tappiollisia tutkimusajanjaksolla. Lisäksi myös suuret vertikaalisesti integroituneet kiinalaiset tuottajat ostivat usein merkittäviä määriä kiekkoja riippumattomilta toimittajilta, mikä tukee päätelmää, jonka mukaan vertikaalisen integroitumisen puute kiekkojen alalla ei välttämättä johda moduulien ja kennojen korkeampiin kustannuksiin. (111) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että vertailumaan markkinat eivät ole kilpaillut. Väitteen tueksi esitettiin, että aurinkokennojen tuotanto Intiassa oli alimmillaan viiteen vuoteen vuonna 2013. Raportissa, johon osapuoli viittasi, kuitenkin osoitettiin, että tutkimusajanjaksolla Intian kennojen tuotanto oli edelleen korkealla tasolla ja lähellä ilmoitettua huippua. Tuotanto laski merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen, minkä vuoksi sillä ei ollut vaikutusta tutkimuksen tuloksiin. (112) Toinen seikka, joka esitettiin tukemaan väitettä, jonka mukaan vertailumaan markkinat eivät ole kilpaillut, on 91 kappaleessa mainittu polkumyyntitutkimus. Toimielimet huomauttavat, että tutkimus on edelleen käynnissä, eikä siitä voida sen vuoksi tehdä mitään johtopäätöksiä. Yleisesti ottaen polkumyyntitutkimus ei ole osoitus kilpailukyvyn puutteesta vaan siitä, että kotimainen tuotannonala katsoo, että siihen kohdistuu hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä kolmansissa maissa sijaitsevien kilpailijoiden taholta. (113) Komissio katsoo kaiken kaikkiaan, että Intian valinta vertailumaaksi ei ole epäasianmukainen. (114) Koska vertailumaasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72–77 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 1.4. Normaaliarvo (115) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli huomautti, että intialaiset yritykset myyvät pääasiassa moduuleja, joita ei kytketä sähköverkkoon ja joiden hinnat ja kustannukset ovat korkeammat kuin sähköverkkoon kytkettävien moduulien, joita taas kiinalaiset viejät myyvät. Lisäksi väitettiin, että moduuleilla, joita ei kytketä sähköverkkoon, on yleensä alempi antoteho kuin sähköverkkoon kytkettävillä moduuleilla. (116) Tältä osin on huomattava, että vakiokokoisille moduuleille, joissa on enemmän kuin 36 kennoa ja jotka kytketään yleensä verkkoon, ja pienemmille moduuleille, joissa on enintään 36 kennoa ja joita käytetään yleensä verkon ulkopuolella, vahvistettiin eri normaaliarvot. Sen vuoksi katsotaan, että kaikille tuotelajeille, mukaan luettuna sähköverkon ulkopuolisille ja sähköverkkoon kytkettäville moduuleille, on vahvistettu asianmukainen normaaliarvo. (117) Toinen asianomainen osapuoli totesi, että Tata toimii myös hanketoteuttajana, minkä vuoksi yrityksen myyntiä ei voida verrata kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien pelkkään moduulien myyntiin. On huomattava, että Intian kotimarkkinahintojen ja Kiinan vientihintojen vertailu tehtiin yksinomaisesti moduulien myynnin osalta, eikä normaaliarvon laskemisessa käytetty valmiiden hankkeiden tai integroitujen ratkaisujen myyntiä, koska niitä ei pidetty vertailukelpoisina. (118) Koska normaaliarvosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78–86 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 1.5. Vientihinta (119) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin otokseen valitut viejät esittivät joitakin huomautuksia vientihinnasta, jota käytettiin polkumyyntimarginaalin laskemiseen. Perustellut huomautukset otettiin huomioon, ja niiden johdosta asianomaisten yritysten polkumyyntimarginaalia tarkistettiin hieman. (120) Koska vientihinnasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87–89 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 1.6. Vertailu (121) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin otokseen valitut viejät esittivät joitakin huomautuksia oikaisuista, joita tehtiin vientihintojen vertaamiseksi. Perustellut huomautukset otettiin huomioon, ja niiden johdosta asianomaisten yritysten polkumyyntimarginaalia tarkistettiin hieman. (122) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen havaittiin laskuvirhe, jonka tuloksena tehtiin virheellinen oikaisu normaaliarvoon kotimaanrahdin osalta. Virhe korjattiin, ja sen tuloksena polkumyyntimarginaalit laskivat hieman. (123) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että oikaisu kaupan portaan huomioon ottamiseksi saattaa olla aiheellinen, koska osapuoli ei myy suoraan asentajille vaan jälleenmyyjille ja jakelijoille. Osapuoli pyysi vertailumaan tuottajan myyntikanavista yksityiskohtaisia tietoja, joita ei voitu toimittaa luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi. Vaihtoehtona vertailumaan tuottajan kuluttajapohja luokiteltiin eri luokkiin myyntimäärän mukaan, ja tästä kävi ilmi, että oikaisu kaupan portaan huomioon ottamiseksi ei ollut perusteltua. (124) Analyysin jälkeen osapuoli myönsi, että myyntimäärien ero johtaisi hintaeroihin, mutta väitti edelleen, että se veloittaisi korkeammat hinnat asentajilta kuin jakelijoilta/jälleenmyyjiltä, vaikka asentaja ostaisi saman määrän kuin jakelija/jälleenmyyjä. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä, eikä sitä sen vuoksi voitu ottaa huomioon. (125) Koska vientihinnasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 90–92 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 1.7. Polkumyyntimarginaalit (126) Yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja pyysi nähtäväksi sitä koskevia polkumyyntilaskelmia ja väitti, ettei se muutoin pysty kommentoimaan niiden paikkansapitävyyttä. Koska yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, sen normaaliarvo perustui vertailumaan Intian tietoihin. Koska vain yksi vertailumaan tuottaja toimi täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa, vertailumaasta saatuja tietoja ei voida paljastaa tuotelajien tasolla luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi. Tämän vuoksi väite on hylättävä. (127) Otokseen valittujen yritysten tapauksessa vertailumaalle vahvistettua samankaltaisen tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään. (128) Yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Tämä marginaali laskettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen marginaalien perusteella. (129) Tällä perusteella yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten yritysten lopullinen polkumyyntimarginaali vahvistettiin 88,1 prosentiksi. (130) Kaikkien muiden Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalit määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä johdanto-osan 167 kohdan mukaan vahvistettuun kiinalaisen viennin määrään. (131) Koska yhteistyön osuus oli yli 80 prosenttia Kiinasta unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä, yhteistyössä toimimisen tasoa voidaan pitää korkeana. Koska ei ollut mitään syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi tarkoituksellisesti kieltäytynyt yhteistyöstä, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yrityksen tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali. Tätä pidettiin sopivana, koska ei ollut viitteitä siitä, että yhteistyöstä kieltäytyneet yritykset olisivat harjoittaneet polkumyyntiä vähäisemmässä määrin, ja jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa. (132) Tämän perusteella lopulliset polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat: Yritys || Polkumyyntimarginaalit Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd Changzhou Youze Technology Co. Ltd Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd || 90,3 % Delsolar (Wujiang) Ltd, || 111,5 % Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd || 91,9 % JingAo Solar Co. Ltd Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd Hefei JA Solar Technology Co. Ltd Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd || 97,5 % Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd || 53,8 % Wuxi Suntech Power Co. Ltd Suntech Power Co. Ltd Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd Luoyang Suntech Power Co. Ltd Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd || 73,2 % Yingli Energy (China) Co. Ltd Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd || 93,3 % Muut yhteistyössä toimineet yritykset (liite I, liite II) || 88,1 % Kaikki muut yritykset || 111,5 % D. VAHINKO 1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä (133) Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa noin 215 tuottajaa. Toimielimet ovat tarkastaneet asianomaisten osapuolten väitteet, joiden mukaan tuottajia oli enemmän; tarkastuksessa kävi ilmi, että väitetyt muut tuottajat olivat itse asiassa enimmäkseen vientiä harjoittavia tuottajia, niihin etuyhteydessä olevia tuojia, jakelijoita ja asentajia. (134) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat sitä, että riippumattoman konsulttiyrityksen, Europressedienstin, jäljempänä ’konsultti’, toimittamia tietoja käytettiin mm. unionin tuotannon, unionin tuotantokapasiteetin sekä muiden unionin tuotannonalaa koskevien makrotaloudellisten indikaattoreiden ja tuontitietojen määrittämisessä. Nämä osapuolet epäilivät konsultin riippumattomuutta ja väittivät, että se on yhteydessä valituksen tekijään. Ne myös pyysivät komissiota selventämään, millä perusteella konsultti valittiin, ja kyseenalaistivat sen asiantuntemuksen aurinkoenergiasektoriin liittyvien taloudellisten tietojen keruussa. Tältä osin väitettiin, että komission olisi pitänyt tehdä päätelmänsä muista käytettävissä olevista lähteistä, etenkin tunnetuista tutkimuslaitoksista, saatujen tietojen perusteella. AFASE otti vielä esiin taloudellisen näytön toimittamiseen ja tietojen keräämiseen sovellettavat parhaat käytänteet SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa tapauksissa ja yrityskeskittymätapauksissa kiistääkseen konsultin toimittamien tietojen luotettavuuden. (135) Asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään näyttöä konsultin ja valituksen tekijän välisistä oletetuista yhteyksistä. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään näyttöä muusta kuin puhtaasti kaupallisesta suhteesta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että oli viitteitä siitä, että valituksen esittäneen unionin tuotannonalan valituksessa toimittama alustava näyttö perustui saman konsultin toimittamiin tietoihin. Vaikka tunnustetaan, että joitakin indikaattoreita koskevat havainnot olivat samanlaisia kuin valituksessa esitetty näyttö, se ei välttämättä tarkoita sitä, että ne vahvistettiin vain yhden lähteen perusteella. Valituksessa esitettiin käytetyt eri lähteet. (136) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa selitettiin, komissio piti asianmukaisena käyttää konsulttia tässä tutkimuksessa, koska muista julkisista lähteistä ei ollut saatavilla tarvittavia makrotaloudellisia tietoja, jotka olisivat kattaneet koko unionin markkinat, eikä tuontitietoja. Ennen Europressedienstin valintaa komissio arvioi konsultin tiedonkeruussa käyttämät menetelmät sekä sen kyvyn toimittaa tarvittavat tiedot erikseen kaikista tuotelajeista ja koko tarkastelujaksolta. (137) Konsultin toimittamia tietoja myös verrattiin tutkimuksen aikana mahdollisuuksien mukaan muihin lähteisiin, ja ne vahvistettiin. On huomattava, että markkinoilla toimii useita tutkimusyrityksiä, jotka ovat erikoistuneet aurinkosähköalan tilastojen keruuseen, eivätkä raportoidut luvut ole lähes koskaan täysin samoja. Tämä johtuu siitä, että tutkimuslaitosten on vaikea saada täsmällisiä lukuja, minkä vuoksi ilmoitetut aurinkosähkömarkkinoiden indikaattorit perustuvat aina arvioihin, riippumatta lukujen toimittajasta. Ristiintarkistuksessa komissio vertasi konsultilta saatujen tietojen suuntauksia muiden tutkimusyritysten, komission yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) ja Euroopan aurinkosähköteollisuuden järjestön (EPIA) julkaisemien samojen tietojen suuntauksiin, jos niitä oli saatavilla. Ristiintarkistuksessa ei havaittu merkittäviä eroavaisuuksia, sillä verrattujen indikaattoreiden suuntaukset olivat samanlaiset. Näin ollen alustavia päätelmiä ei tehty pelkästään konsultin toimittamien tietojen perusteella vaan myös komission näille tiedoille tekemän oman analyysin ja arvioinnin perusteella. Lisäksi kuten 9 kappaleessa todettiin, konsultin toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Komissio teki tarkastuskäynnin konsultin toimitiloihin tarkastaakseen käytetyn menetelmän ja toimitettujen tietojen luotettavuuden. Tarkastuskäynti tehtiin komission suorittaman tietojen ristiintarkastuksen seurantatoimena, jotta saatiin lisävarmennus tietojen ja menetelmien luotettavuudesta ja laadusta. Tarkastuskäyntiä pidetään asianmukaisena hyvän hallintotavan periaatteen soveltamisen mukaisesti, vaikka tietoja ei toimittanutkaan asianomainen osapuoli vaan konsultti. Komissio sai tarkastuskäynnin ansiosta lisävarmuutta konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta. (138) Yksi osapuoli väitti, että komission ristiintarkistusta varten käyttämää menetelmää ei selitetty riittävän tarkasti, ja vaati, että ristiintarkistuksessa käytetyt muut lähteet on paljastettava. Osapuoli väitti vielä, että käytetty menetelmä oli joka tapauksessa pätemätön, koska vertailun kohteena olivat vain eri lähteiden suuntaukset eivätkä absoluuttiset arvot. (139) Konsultin toimittamien tietojen ristiintarkistamiseen käytetyt muut lähteet olivat JRC:n ja EPIAn samasta aiheesta julkaisemat raportit. Tietojen vertaamisesta muihin lähteisiin on huomattava, että vertaaminen osoitti samanlaisten suuntausten lisäksi myös samanlaista suuruusluokkaa. Sen vuoksi pääteltiin, että käytetty menetelmä oli asianmukainen, ja tätä koskevat väitteet hylättiin. (140) Konsultin asiantuntemuksesta voidaan todeta, että sen päätoiminta-alana on aurinkoenergiasektoriin liittyvien tietojen keruu ja ajantasaisen tietokannan laatiminen aurinkoenergiamarkkinoilla toimivista yrityksistä. Tiedot julkaistaan erikoistuneissa aurinkosähköalan lehdissä, ja niitä käyttävät myös yksittäiset yritykset, joille konsultti tekee erityistutkimuksia. Europressedienstin kehittämä tietokanta päivitetään ja julkaistaan säännöllisesti. Lisäksi konsultilla on usean vuoden kokemus alalla. Konsultin menetelmänä on kerätä, ristiintarkistaa ja yhdistää tietoja käyttäen markkinoilla käytettävissä olevia eri lähteitä. Tätä varten se kerää tietoja tietokantaan sisältyville yrityksille lähetetyillä vakiomuotoisilla kyselylomakkeilla tai puhelimitse, etenkin unionin tuottajilta, tai erikoismessujen aikana, etenkin kolmansien maiden tuottajilta. Jos tietoja ei saada edellä mainittuja kanavia käyttäen, Europressedienst tutkii aurinkosähkösektorin yritysten tilinpäätöstietoja tai tekee yhteistyötä vapaalta pohjalta muiden tutkimuslaitosten kanssa tietojen saamiseksi ja ristiintarkistamiseksi. Tutkimuksessa todennettiin ja vahvistettiin, että konsultti käyttää näitä lähteitä päivittäisessä toiminnassaan. Edellä esitetyn perusteella Europressedienstin palvelujen käyttöä tässä tutkimuksessa pidettiin asianmukaisena, ja näin ollen osapuolten väitteet tältä osin hylättiin. (141) Taloudellisen näytön toimittamiseen liittyvistä komission toimivaltaisen yksikön julkaisemista hyvistä käytänteistä, jäljempänä ’käytänneopas’, on tehtävä seuraavat huomautukset. Ensinnäkin kyseessä on asiakirja, joka ei sido komissiota, koska komissaarien kollegio ei ole hyväksynyt sitä, vaan sen on julkaissut toimivaltainen yksikkö suositusten antamiseksi osapuolille tavoista, joilla taloudellinen näyttö olisi esitettävä. Käytänneopas koskee sellaisten taloudellisten analyysien ja tietojen toimittamista, joita käytetään joissakin SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa kilpailututkimuksissa ja yrityskeskittymätapauksissa. Sovellettavia sääntöjä, näyttöä koskevia vaatimuksia ja komission tutkimusvaltaa näissä kilpailutapauksissa ei voida verrata kaupan suojatoimenpiteitä koskeviin tutkimuksiin, joissa sovellletaan täysin eri sääntöjä. (142) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat konsultin käyttämää menetelmää väittäen, että se ei täytä tunnustettuja tieteellisiä standardeja. Menetelmä kuitenkin arvioitiin ja tulokseksi saadut tiedot ristiintarkistetiin ja todennettiin ja niiden todettiin olevan samassa linjassa muiden julkaistujen tietojen kanssa ja näin ollen kohtuullisen luotettavia (ks. 137 kappale). Asianomaisten osapuolten, pääasiassa AFASEn, esiin ottamia erityiskysymyksiä selvennettiin, ja ne esitettiin avoimessa asiakirja-aineistossa asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi. (143) CCCME väitti, että tietojen yhdistämistä koskevaa menetelmää ei ollut selitetty. Väite hylättiin, koska asiaa koskevat tiedot toimitettiin kaikille asianomaisille osapuolille avoimessa asiakirja-aineistossa, jota osapuolet voivat tarkastella. (144) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet ilmaisivat uudelleen huolensa komission suorittamasta konsultin valinnasta ja toimitettujen tietojen laadusta. Ne väittivät, että konsultin tietoja voidaan tilata ja ostaa tapauskohtaisesti mahdollisten asiakkaiden tarkkaan yksilöityjen tarpeiden täyttämiseksi, minkä vuoksi ne eivät ehkä ole puolueettomia. Lisäksi CCCME kiisti, että konsultin keräämiä tietoja voitaisiin pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, koska tiedot perustuivat suureksi osaksi olettamuksiin ja arvioihin. Lisäksi väitettiin, että toimitettujen tietojen tukena ei ollut riittävästi näyttöä asiakirja-aineistossa ja että tiedot eivät olleet vahvistavia, objektiivisia ja todennettavia. (145) Näiden väitteiden osalta viitataan 136 ja 137 kappaleeseen, joissa annettiin lisätietoja konsultin valinnasta. Lisäksi on syytä huomata, että komissio palkkasi konsultin tuolloin parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella ja täysin menettelyyn sovellettavan komission varainhoitoasetuksen mukaisesti. On vielä muistettava, että konsultin kyky toimittaa kaikki tarvittavat tiedot määräajassa oli erittäin tärkeää, koska komissiota sitoivat käynnissä olevassa tutkimuksessa lakisääteiset määräajat, jotka koskevat alustavien päätelmien julkaisemista. (146) Mitä tulee toimitettujen tietojen laatuun ja siihen, voidaanko niitä pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, konsultin tiedonkeruumenetelmä tarkastettiin ja sen laatu arvioitiin tyydyttäväksi (ks. 137 kappale). Lisäksi konsultin toimittamat tiedot ristiintarkistettiin mahdollisuuksien mukaan muiden lähteiden kanssa, kuten samassa kappaleessa mainittiin, ja niiden havaittiin olevan riittävän tarkkoja. On vielä huomattava, että konsultilla on yksi tietokanta, joka päivitetään säännöllisesti riippumatta asiakkaiden tarpeista ja pyynnöistä. Samaa tietokantaa käytetään aurinkosähkösektorin tilastojen yhdistämiseen ja toimittamiseen eri asiakkaille, minkä vuoksi väite, jonka mukaan tiedot eivät ole puolueettomia, oli hylättävä. (147) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että komissio ei ollut ilmoittanut lähteitä, käytettyä menetelmää eikä yrityksiä, joiden kanssa konsultti teki yhteistyötä toimitettujen makrotaloudellisten tietojen kokoamiseksi. Eräs toinen asianomainen osapuoli toisti, että konsultin soveltaman menetelmän perusteella saadaan epätarkkoja tuloksia. Useat asianomaiset osapuolet vaativat lisätietoja konsultin käyttämästä menetelmästä, kuten keskimääräisiä vastausprosentteja kyselylomakkeisiin/haastatteluihin, kunkin kanavan kautta kerättyjen tietojen prosenttiosuutta, tietojen tarkastustapaa, tietojen generointiin käytettyjä arvioita ja olettamuksia, niiden yritysten lukumäärää, joiden osalta arvioita tehtiin, sekä konsultin työntekijöiden lukumäärän suuruusluokkaa. (148) Näistä vaatimuksista on huomattava, että alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio toimitti asianomaisille osapuolille menetelmän ja lähteet, joita konsultti käytti tietojen yhdistämisessä, ja käsitteli asianomaisten osapuolten tätä koskevia erityisiä kysymyksiä. Katsotaan, että asianomaisten osapuolten lisätietopyyntöihin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen annettiin vastaus tiedoilla, jotka asetettiin niiden saataville väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen siinä määrin, kuin luottamuksellisuutta koskevat rajoitukset mahdollistivat. Lisäksi korostetaan, että komissio todensi paikan päällä tavan, jolla konsultti oli kerännyt ja yhdistänyt tiedot, ja tietojen yhdistämisen taustalla olevat olettamukset. Todennuksen tulokset olivat tyydyttävät, ja komissio sai varmuuden taustalla olevien olettamusten asianmukaisuudesta ja konsultin toimittamien tietojen laadusta. Osapuolet eivät myöskään kiistäneet tietoja sinänsä. (149) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli pyysi selvennyksiä niiden unionin tuottajien lukumäärästä, jotka konsultti otti huomioon tiedonkeruussaan, sekä päällekkäisyyksistä näiden tuottajien ja niiden noin 215 unionin tuottajan välillä, jotka olivat komission tiedossa. Tältä osin selvennetään, että konsultin huomioon ottamat unionin tuottajat ovat suureksi osaksi samat kuin ne, joiden tiedetään edustavan unionin tuotannonalaa tässä tutkimuksessa ja jotka mainitaan 133 kappaleessa. (150) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että komissio on tehnyt vahinkoanalyysin epäjohdonmukaisesti, koska se tehtiin erikseen moduulien ja kennojen osalta, kun taas vahinko- ja polkumyyntimarginaalilaskelmat vahvistettiin painotettuna keskiarvona moduuleille ja kennoille yhteensä. On huomattava, että vaikka indikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi polkumyyntimarginaali ja vahingon korjaava taso vahvistettiin tällä perusteella. Tämän vuoksi väite hylättiin. (151) Eräs osapuoli väitti vielä, että makrotaloudellisten indikaattoreiden arvojen laskeminen tutkimusajanjaksolla perustui vuosien 2011 ja 2012 yksinkertaiseen keskiarvoon virheellisesti, koska tällainen menetelmä ei ole puolueeton eikä anna tuloksia, jotka osoittavat todellista tilannetta tutkimusajanjaksolla. Selvyyden vuoksi todetaan, että tietojen yksinkertaista keskiarvoa käytettiin vain tapauksessa, jossa suuntaukset olivat samanlaiset kyseisillä jaksoilla. Jos suuntaukset olivat erilaiset, menetelmää mukautettiin vastaavasti niin, että otettiin huomioon markkinoiden todellinen tilanne. Kyseinen osapuoli ei selventänyt, missä määrin käytetyn menetelmän tulokset eivät heijastaneet markkinoiden todellista tilannetta. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin. (152) Edellä esitetyn perusteella ja koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98–101 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 2. Unionin markkinoiden määrittäminen (153) Useat osapuolet väittivät, että vahinko olisi pitänyt arvioida erikseen kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden osalta. Yksi osapuoli väitti, että kytkösmarkkinakäyttöön tarkoitettuihin kennoihin liittyvät tiedot olisi pitänyt jättää pois vahingon arvioinnista sillä perusteella, että polkumyyntituonti ei vaikuttanut niihin. (154) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 105 kappaleessa mainittiin, kulutusta, myyntimäärää, tuotantoa, tuotantokapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, kasvua, investointeja, varastoja, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, investointien tuottoa, pääoman saantimahdollisuuksia ja polkumyyntimarginaalin suuruutta olisi tarkasteltava ottaen huomioon unionin tuotannonalan koko toiminta, siis kytkösmarkkinakäyttö mukaan luettuna, koska asianomaisesta maasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti myös kytkösmarkkinakäyttöön tarkoitettuun tuotantoon. (155) Tutkimuksessa kävi ilmi, että vertikaalisesti integroituneiden unionin tuottajien täytyi hankkia polkumyynnillä tuotuja tuotteita (kennoja) ja lopettaa näiden tuotteiden tuotanto tuontihinnat ylittävillä kustannuksilla polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että vapailla markkinoilla ja kytkösmarkkinoilla oli samanlaiset hintasuuntaukset, mikä osoittaa, että asianomainen tuonti vaikutti niihin samalla tavoin. (156) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat, että komissio ei toimittanut riittävää ja perusteltua analyysiä kytkösmarkkinoista eikä selittänyt, miksi erillistä analyysiä ei tehty. Yksi osapuoli väitti, että kytköskäyttöön tarkoitetun unionin tuotannon merkittävyydestä ei toimitettu mitään tietoja. Lisäksi väitettiin, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappale, jossa pääteltiin, että hinnat kytkösmarkkinoilla eivät aina heijasta markkinahintoja, on ristiriidassa edellä 155 kappaleessa esitettyjen päätelmien kanssa, joiden mukaan vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden hintasuuntaukset ovat samanlaiset. (157) Ensinnäkin on huomattava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 105 kappaleessa esitetään syyt, miksi pidettiin asianmukaisena tutkia vahinkoindikaattoreita (kannattavuutta lukuun ottamatta) ottamalla huomioon unionin tuotannonalan koko toiminta, myös kytköskäyttö. On muistettava, kuten samassa johdanto-osan kappaleessa todetaan, että tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti samalla tavalla kytköskäyttöön tarkoitettuun tuotantoon, mitä kyseiset osapuolet eivät kiistäneet. Sen vuoksi väite, jonka mukaan erillisen analyysin tekemättä jättämisestä ei annettu selityksiä, oli hylättävä. Tästä päätelmästä seuraa, että myös väite, jonka mukaan kytkösmarkkinoita olisi pitänyt analysoida erikseen, on hylättävä. (158) Vaikka kytköskäyttöön tarkoitetun unionin tuotannon merkittävyyttä ei edellä esitetyn perusteella pidetty olennaisena tekijänä, on huomattava, että kytköskäyttöön tarkoitetun unionin kennojen tuotannon osuus oli noin puolet kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla. Lopuksi vielä selvennetään, että vaikka hinnat kytkösmarkkinoilla eivät heijastakaan hintoja vapailla markkinoilla, tämä ei välttämättä ole ristiriidassa sen kanssa, että molemmat hinnat noudattavat samoja suuntauksia, koska ne voivat silti olla eri tasoilla tai hintavaihtelut voivat olla suurempia tai pienempiä ja antaa näin eri kuvan tilanteesta. Edellä esitetyn perusteella kytkösmarkkinoita koskevat väitteet hylättiin. (159) Kyseiset osapuolet eivät toimittaneet mitään tietoja, jotka olisivat kumonneet unionin markkinoiden määrittämistä koskevat päätelmät. Tällä perusteella asiaa koskevat väitteet hylättiin, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102–106 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. 3. Unionin kulutus (160) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin kulutusta koskevat tiedot vaihtelevat huomattavasti käytetyn lähteen mukaan. Osapuoli väitti, että luotettavia tietoja voidaan saada ainoastaan erikoistuneilta laitoksilta tai tutkimuskeskuksilta kerättyjen tietojen perusteella. Ottaen huomioon 134–152 kappaleessa esitetyt selitykset ja päätelmät tutkimuksessa käytettyjen, konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta tämä väite hylättiin. (161) Sama osapuoli väitti, että unionin kulutusta ei pitäisi vahvistaa vain laskemalla yhteen käytettävissä olevaa moduulien tuotantokapasiteettia unionissa ja että moduulien kulutus unionin tuotannonalan omiin hankkeisiin pitäisi vähentää tästä. Väite hylättiin, koska moduulien kulutus määritettiin unionissa asennetun uuden kapasiteetin perusteella. Tämä on yleinen käytäntö moduulien kulutusta määritettäessä. Kennojen kulutus määritettiin moduulien unionin tuotannon perusteella. (162)