Erityiskertomus Hallinnoiko komissio   
hyvin kalastuskumppa­
nuussopimuksia?FI 2015  nro 11
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN
EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
P . +352 4398-1
Sähköposti: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2015
Print ISBN 978-92-872-2701-0 ISSN 1831-0958 doi:10.2865/05806 QJ-AB-15-010-FI-C
PDF ISBN 978-92-872-2699-0 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/08940 QJ-AB-15-010-FI-N
EPUB ISBN 978-92-872-2707-2 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/645277 QJ-AB-15-010-FI-E
© Euroopan unioni, 2015
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
Sivulla 46 olevan kartan käyttöön tai jäljentämiseen on pyydettävä lupa suoraan tekijänoikeuden haltijalta.
Printed in Luxembourg
Hallinnoiko komissio 
hyvin  kalastuskumppa ­
nuussopimuksia?
(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)ErityiskertomusFI 2015  nro 11
02
 Tarkastustiimi
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa käsitellään eri talousarvioaloilla tai hallinnollisilla aloilla toimitettujen 
tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tarkastusten tuloksia. Tilintarkastustuomioistuin valitsee ja suunnittelee nämä 
tarkastustehtävät niin, että niillä saadaan aikaan mahdollisimman suuri vaikutus. Se ottaa valinta- ja suunnitteluvaiheessa 
huomioon tuloksellisuuteen tai säännönmukaisuuteen kohdistuvat riskit, asianomaisten tulojen tai menojen määrän, 
tulevat kehityssuunnat sekä poliittiset näkökohdat ja yleisen edun.
Tämän tuloksellisuuden tarkastuksen toimitti I tarkastusjaosto, jonka puheenjohtaja on tilintarkastustuomioistuimen 
jäsen Augustyn Kubik. Jaosto on erikoistunut luonnonvarojen suojelun ja hallinnan menoaloihin. Tarkastus toimitettiin 
tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Jan Kinštin johdolla, ja siihen osallistuivat Jan Kinštin kabinetin päällikkö Alejandro 
Ballester Gallardo, yksikönpäällikkö Colm Friel, johtava tarkastaja Maria Luisa Gómez -Valcárcel sekä tarkastajat Oana  
Dumitrescu ja Frédéric Soblet.
Vasemmalta oikealle: F. Soblet, M. L. Gómez -Valcárcel, C. Friel, J. Kinšt,  
A. Ballester Gallardo, O. Dumitrescu.

03
 Sisältö
Kohta
 Lyhenteet
I–XIII  Tiivistelmä
1–13 Johdanto
1–3 Kansainvälisten kalastussopimusten tarve
4–8 Kalastuskumppanuussopimukset
9–13 Unionin aavanmeren laivasto ja kalastuskumppanuussopimukset
14–16 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa
17–83 Huomautukset
17–53 Osa I ­  Kalastuskumppanuussopimusten neuvotteleminen
17–25 Komissio neuvotteli ja uusi kalastuskumppanuussopimukset ajoissa kalastustoiminnan keskeytymisen 
välttämiseksi
26–28 Komissio on neuvotellut relevantin sopimusten verkoston, mutta Intian valtameren alueella voitaisiin lisätä 
sopimusten yhdenmukaisuutta
29–32 Oli vaikeaa toteuttaa kalastuskumppanuussopimusten tavoitetta varmistaa, että neuvotellut 
kalastusmahdollisuudet koskevat pelkästään ylijäämäisiä kalavaroja
33–46 Komission neuvottelemien kalastuskumppanuussopimusten kulut olivat aiempiin käyttöasteisiin 
verrattuna suhteellisen suuria
47–53 Jälkiarvioinneissa saadut tiedot eivät aina olleet hyödyllisiä päätöksentekoprosessin ja neuvottelujen 
kannalta
54–83 Osa II ­  Kalastuskumppanuussopimuksiin kuuluvien pääsyoikeuksien ja alakohtaisen tuen 
täytäntöönpano
55–60 Kalastuslupamenettely oli pitkällinen ja hankala, mutta komissio ei ollut pyrkinyt yksilöimään tarvittavia 
parannuksia
61–65 Saaliiden keskustason seuranta ei ollut riittävää, ja näin ollen ongelmien nopea yksilöinti ja 
maksulaskelmien virheettömyys saattoi vaarantua
66–70 Komissio ja kumppanimaat sopivat tarkoituksenmukaisista alakohtaisen tuen avulla rahoitettavista 
toimista, mutta koordinointi alan muiden kumppanien kanssa oli puutteellista
71–76 Komissio valvoi alakohtaisia tukitoimia hyvin vähän ja kumppanimaiden todellisuudessa toteuttamat 
toimet erosivat joissakin tapauksissa ennakkoon sovituista toimista
04 Sisältö
77–83 Komission suorittamat alakohtaisen tuen maksut eivät olleet sidoksissa kumppanimaiden edistymiseen 
sovittujen toimien toteuttamisessa
84– 95 Johtopäätökset ja suositukset
 Liite  I —  Kalastuskumppanuussopimukset: lisätietoja sopimusten neuvottelusta ja 
täytäntöönpanosta
 Liite  II — Vuonna 2015 voimassa olevat kalastuskumppanuussopimukset
 Liite  III — Kalastuskumppanuussopimukset
 Komission vastaukset
05
 Lyhenteet
EKR : Euroopan kehitysrahasto
ERS : Sähköinen raportointijärjestelmä (tai sähköinen lokikirja)
EU: Euroopan unioni
FAO : Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö
IOTC : Intian valtameren tonnikalatoimikunta
STECF : Tieteellis- teknis- taloudellinen kalastuskomitea
UNCLOS : Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimus
VMS : Alusten satelliittiseurantajärjestelmä
06
 Tiivistelmä
IV
Kalastuskumppanuussopimusten neuvottelu- ja uusi -
mismenettelyt ovat usein monimutkaisia ja pitkällisiä. 
Tästä huolimatta komissio selviytyi hankaluuksista 
hyvin ja muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta 
onnistui välttämään tilanteet, joissa laivaston kalas -
tustoiminta keskeytyisi. Neuvoteltujen sopimusten 
verkosto oli asianomaisen EU:n laivaston tarpeiden ja 
painopisteiden puolesta tarkoituksenmukainen.
V
Kun pitkälliset neuvottelut uusista pöytäkirjoista vaa -
ransivat kalastustoiminnan jatkumisen, alusten annet -
tiin asetuksen (EY) N:o 1006/2008 9 artiklan mukaisesti 
hakea komission kautta kalastuslupia kyseiseltä EU:n 
ulkopuoliselta maalta siihen saakka, kunnes uusi pöy -
täkirja oli allekirjoitettu. Käytäntö ei kuitenkaan vastaa 
erästä toista lakisääteistä vaatimusta eli yksinoikeus -
lauseketta, ja sen soveltaminen johti väärinkäsityksiin 
kumppanimaan ja komission välillä.
VI
Kalastuskumppanuussopimukset esitetään välineinä, 
joiden avulla varmistetaan asianomaisten kalastusalo -
jen kestävyys. Neuvoteltujen kalastusmahdollisuuk -
sien nojalla EU:n alukset voivat yhteistä kalastuspoli -
tiikkaa koskevan perusasetuksen mukaisesti kalastaa 
ainoastaan kumppanimaiden ylijäämäisiä kalavaroja. 
Ylijäämän käsitettä on kuitenkin erittäin vaikea 
soveltaa käytännössä, sillä saatavilla ei ole luotettavaa 
tietoa kalakannoista ja kotimaisten kalastuslaivastojen 
pyyntiponnistuksesta tai niiden muiden ulkomaisten 
laivastojen pyyntiponnistuksesta, joille kumppanimaat 
ovat myös antaneet pääsyn vesilleen.I
Euroopan unioni (EU) neuvottelee rannikkovaltioiden 
kanssa sopimuksia, jotta EU:n ulkoinen laivasto saisi 
oikeuden päästä kyseisten maiden kalavesille. Sopi -
mukset ovat muuttuneet 1980-luvun pelkistä pääsyä 
koskevista sopimuksista kestävää kalastusta koskeviksi 
kumppanuussopimuksiksi. Pyrkimyksenä on säilyttää 
kalavarat ja myös kehittää kumppanimaan kalastus -
alaa alakohtaisen tuen avulla. Komissio aikoo laajentaa 
sopimusten verkostoa, sillä niistä on huomattavan pal -
jon hyötyä EU:n laivaston lisäksi myös kumppanimaille.
II
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti EU:n talousarvios -
 ta rahoitettavat kalastussopimukset (eli tarkastus ei 
koske kalastuskiintiöiden vaihtoon perustuvia sopi -
muksia). Tarkastuksen aikana voimassa olleista 12 sopi -
muksesta tarkastettiin neljä: Mauritania (monilajisopi -
mus Atlantin valtamerellä), Madagaskar, Mosambik ja 
Seychellit (tonnikalasopimukset Intian valtamerellä). 
Näiden neljän kalastuskumppanuussopimuksen osuus 
kaikista vuonna 2013 suoritetuista kalastuskumppa -
nuussopimusmaksuista oli 77 prosenttia.
III
Tarkastuksen tavoitteena oli arvioida, hallinnoiko 
komissio hyvin kalastuskumppanuussopimuksia. Tar -
kastuksen yhteydessä tutkittiin kalastuskumppanuus -
sopimusten neuvottelua, kalavesille pääsyä koskevien 
oikeuksien täytäntöönpanoa ja alakohtaista tukea. 
Tarkastuksen perusteella todettiin, että komissio hal -
linnoi kalastuskumppanuussopimuksia yleisesti ottaen 
hyvin, mutta parantamisen varaa on edelleen useilla 
alueilla sekä neuvotteluprosessissa että pöytäkirjojen 
täytäntöönpanossa.
Tiivistelmä 07
VII
Tosiasiallinen kalatonnista maksettu yksikkökustan -
nus oli usein korkeampi kuin neuvoteltu yksikköhinta. 
Vaikka neuvotteluissa otettiin huomioon edellisistä 
pöytäkirjoista ilmoitetut saaliit, sovittu viitesaalis -
määrä pysyi valtaosassa viimeaikaisista pöytäkirjoista 
usein suurempana, mikä johti pöytäkirjojen sään -
nölliseen vajaakäyttöön. EU:n taloudellinen vastine 
maksettiin kuitenkin täysimääräisenä riippumatta siitä, 
oliko kalastusmahdollisuudet käytetty. Pöytäkirjojen 
vajaakäyttö ja siitä aiheutuvat korkeat kustannukset 
saattavat osittain johtua kumppanimaiden kanssa 
neuvotelluista teknisistä ehdoista, joilla taattiin kansal -
lisen lainsäädännön noudattaminen tai kalastustoi -
minnan kestävyys.
VIII
Kalastuskumppanuussopimusten riippumattomissa 
jälkiarvioinneissa esitetyt tiedot eivät aina olleet riittä -
vän kattavia, yhdenmukaisia tai vertailukelpoisia. Näin 
ollen tiedoista oli vähemmän hyötyä pöytäkirjaneu -
votteluita seuraavassa päätöksenteossa.
IX
Tarkastuksen yhteydessä todettiin, että pääsyehtojen 
täytäntöönpanon hallinnointi ei ollut riittävän perus -
teellista. Komissio ei kohdistanut pitkällisiin ja hanka -
liin luvanhakuprosesseihin asianmukaista seurantaa, 
jonka avulla se olisi voinut yksilöidä viivästymisen 
syitä ja parantamista vaativia kohtia.
X
Tarkastuksessa havaittiin puutteita saalistietojen 
hallinnoinnissa, josta osoituksena olivat eroavaisuudet 
jäsenvaltioiden, komission ja jälkiarviointien saalis -
tiedoissa. Kalastuskumppanuussopimuksiin liittyvät 
maksut perustuvat saalistietoihin, mikä muodostaa 
taloudellisen riskin.XI
Alakohtaisen tuen suunnittelu on parantunut, mutta 
komission rooli oli edelleen vähäinen tarkastettu -
jen pöytäkirjojen täytäntöönpanon seurannassa. Ei 
ole olemassa selkeää kehystä, jossa vahvistettaisiin 
tukikelpoisuus- ja jäljitettävyyssäännöt rahoitetuille 
toimille. Komissiolla ei myöskään ole riittäviä valvonta -
oikeuksia. Kumppanimaat ovat mm. joissakin tapauk -
sissa panneet täytäntöön suunnitelluista poikkeavia 
toimia. Nämä toimet eivät kenties edistä kalastus -
kumppanuussopimusten tavoitteiden saavuttamista 
vaikuttavalla tavalla.
XII
Lopuksi voidaan todeta, että pöytäkirjojen mukaisesti 
maksut voidaan keskeyttää, mutta osaa alakohtaista 
tukea ei voida vähentää, vaikka sovitut toimet toteu -
tetaan tai tulokset saavutetaan ainoastaan osittain. 
Vaikka kyseessä on sama kehityskonsepti, alakohtaisen 
tuen maksuehdot poikkeavat Euroopan kehitysrahas -
ton (EKR) budjettituen maksuehdoista, mikä joskus 
johtaa epäyhteneväisyyksiin.
XIII
Tilintarkastustuomioistuin esittää seuraavat 
suositukset:
Parantaakseen uusista kalastuskumppanuussopimuk -
sista ja pöytäkirjoista käytäviä neuvotteluja komission 
olisi
a) arvioitava lepääviä sopimuksia ja pohdittava, 
miten yksinoikeuslausekkeessa määrättyä kalas -
tustoiminnan keskeyttämistä käsiteltäisiin siten, 
että noudatetaan yhteisen kalastuspolitiikan 
periaatteita; lisäksi komission olisi selvennettävä 
nykyisiä määräyksiä ja sisällytettävä pöytäkirjoi -
hin asianmukaisia määräyksiä, joilla varmistetaan 
kalastustoiminnan jatkuvuus pöytäkirjojen välillä
b) määriteltävä alueellisia strategioita kalastuksen 
hallinnan kehittämiseen ja varmistettava, että sa -
malla alueella neuvotellut pöytäkirjat ovat alueel -
lisen strategian ja muun EU:n rahoituksen kanssa 
yhdenmukaiset
Tiivistelmä 08
i) ehdotettava, että uusiin pöytäkirjoihin sisälly -
tetään tukikelpoisuusvaatimuksia, joiden avulla 
arvioidaan, voitaisiinko toimet rahoittaa ala -
kohtaisella tuella (muut vaatimukset voisivat 
liittyä jäljitettävyyteen, valintaan, raportointiin 
ja tuloksellisuuden mittaamiseen sekä komission 
valvontaoikeuksiin)
j) varmistettava kalastuskumppanuussopimuksiin 
liittyvän alakohtaisen tuen vaikuttava koordinointi 
muiden kalastusalalla toimivien kehityskumppa -
neiden kanssa
k) varmistettava, että alakohtaisen tuen maksatukset 
vastaavat muita EU:n budjettitukimaksuja ja perus -
tuvat tuloksiin, joita kumppanimaat ovat saavutta -
neet yhteisesti sovitut toimet sisältävän matriisin 
täytäntöönpanossa.c) otettava huomioon edellisten pöytäkirjojen 
käyttöasteet neuvoteltassa uusien pöytäkirjojen 
kalastusmahdollisuuksista ja pyrittävä luomaan 
tiiviimpi yhteys pääsyoikeusmaksujen ja tosiasial -
listen saaliiden välille siten, että tällä ei ole kielteis -
tä vaikutusta kalastustoimintaan
d) analysoitava paremmin kestävää kalastusta koske -
vien kumppanuussopimusten lausekkeiden mah -
dollista vaikutusta pöytäkirjan hyödyntämiseen 
siten, että EU:n ja asianomaisten kumppanimaiden 
keskinäiset edut suojataan; tämä voisi tapahtua 
kuulemalla relevantteja sidosryhmiä, jotta voi -
taisiin yksilöidä, milloin kriittisten lausekkeiden 
vaikutukset olisi tarpeen arvioida tarkemmin
e) kohdistettava jälkiarvioinnit paremmin, jotta 
saataisiin yhdenmukainen ja vertailukelpoinen 
analyysi pöytäkirjojen mukaisesti käytettyjen 
julkisten varojen tuotosta sekä perusteellinen ja 
kriittinen analyysi pöytäkirjojen vaikuttavuudesta 
EU:n ja asianomaisen kumppanimaan näkökulmas -
ta tarkasteltuna.
Parantaakseen kalastuskumppanuussopimusten täy -
täntöönpanoa komission olisi viipymättä
f) vahvistettava menettelyt, joiden avulla seurataan 
jokaista lupamenettelyn vaihetta ja myös jäsen -
valtioissa, kumppanimaissa ja komission yksiköissä 
menettelyihin käytettyä aikaa, jotta menettelyn 
puutteet voidaan yksilöidä ja niihin kohdistetaan 
seurantaa
g) edistettävä sitä, että sähköiset luvat tai kalastuslu -
van saaneiden alusten luettelo hyväksytään lupien 
koko voimassaolon ajaksi
h) varmistettava, että lippujäsenvaltiot käyttävät täy -
simääräisesti uutta saalistietokantaa, joka sisältää 
luotettavat saalistiedot, joiden koonti, seuranta ja 
päivittäminen on mahdollista
09
 Johdanto
Kansainvälisten 
kalastussopimusten tarve
01 
Vapaata pääsyä avomerelle koske -
va periaate on vähitellen hävinnyt 
1970-luvun puolivälistä alkaen ja Yh -
distyneiden kansakuntien kolmannen 
merioikeuskonferenssin (UNCLOS III) 
seurauksena. Yleissopimus tuli voi -
maan vuonna 1982 yhdeksän vuoden 
neuvottelujen jälkeen. Sen myötä 
kansainvälisessä oikeudessa vahvistet -
tiin valtioiden oikeus suvereniteettiin 
200 meripeninkulmaan asti rannikos -
taan ulottuvilla vesillä (talousvyöhyke), 
jotta ne voivat tutkia ja hyödyntää, 
säilyttää ja hoitaa luonnonvaroja 
näillä vesillä. Yhä useampi maa päätti 
laajentaa suvereniteettiaan 200 pe -
ninkulman rajaan asti. Tästä seurasi, 
että rannikkovaltioiden valvonta kattoi 
noin 90 prosenttia kalavaroista. Monet 
aavanmeren laivastot1, jotka olivat 
aiemmin kalastaneet näillä vesillä, 
velvoitettiin täten tekemään pääsyä 
koskevia sopimuksia rannikkovaltioi -
den kanssa.
02 
Tämän seurauksena EU (silloiselta 
nimeltään ”Euroopan yhteisö”) alkoi 
neuvotella kahdenvälisistä kalastusso -
pimuksista rannikkovaltioiden kans -
sa. Suurin osa rannikkovaltioista oli 
kehitysmaita. Sopimukset olivat aluksi 
pelkkiä pääsyä koskevia sopimuksia, 
joissa EU:n aavanmeren laivastolle 
annettiin kalastusmahdollisuuksia. 
Sopimukset olivat kyseisille kehitys -
maille merkittävä tulolähde. Ne olivat 
luonteeltaan kaupallisia ja perustuivat 
yleensä maksuperiaatteeseen (”pay, 
fish and go”).03 
EU on vuodesta 1981 asti neuvotellut 
myös useita ”pohjoisia sopimuksia”. Ne 
ovat vastavuoroisia sopimuksia, jotka 
kattavat kalastusmahdollisuuksien 
vaihdon EU:n laivastojen sekä Norjan, 
Islannin ja Färsaarten laivastojen välillä 
ilman taloudellisia korvauksia. Nämä 
sopimukset eivät kuulu tämän kerto -
muksen alaan.
Kalastuskumppanuusso ­
pimukset
04 
Pelkkiä kalavesille pääsyä koskevia 
sopimuksia kritisoitiin lähinnä seu -
raavista syistä: sopimusten vaikutus 
liikakalastettuihin kalakantoihin, avoi -
muuden, täytäntöönpanon valvonnan 
ja asetusten mukaisuuden puute, 
kehittyvien rannikkovaltioiden puut -
teellisten neuvottelu- ja täytäntöönpa -
nonvalvontavalmiuksien hyväksikäyttö 
ja kalastusalalle sopimaton kehitysyh -
teistyön muoto.
05 
Yhteisen kalastuspolitiikan vuonna 
2002 toteutetun uudistuksen yhtey -
dessä kritiikkiin vastattiin ottamalla 
käyttöön ’kumppanuuden’ käsite, joka 
korostaa EU:n tavoitteita tukea kump -
panimaidensa kansallisen kalastusalan 
kehittämistä, edistää ja lisätä toimin -
tapoliittista vuoropuhelua EU:n ja ke -
hitysmaiden välillä ja edistää kestävää 
kalataloutta. Näitä uuden sukupolven 
sopimuksia kutsuttiin kalastuskump -
panuussopimuksiksi (ks. laatikko 1 ). 
Taloudellinen vastine jaettiin kah -
teen erilliseen osaan: pääsyoikeudet 
talousvyöhykkeelle ja ”alakohtainen” 
rahoitustuki, jolla pyritään edistämään 
kestävää kalatalouden kehittämistä 
kumppanimaissa.1 Kansallisten vesiensä 
ulkopuolella kalastavia 
kalastusaluksia.
10 Johdanto
Kalastuskumppanuussopimusten tavoitteet2
 οMeren elollisten luonnonvarojen järkevän ja kestävän hyödyntämisen varmistaminen kumppanimaissa 
(sisällyttämällä sopimuksiin Yhdistyneiden kansakuntien merioikeudesta3 peräisin oleva ylijäämän käsite)
 οtyöllisyyden turvaaminen kalastuksesta riippuvaisilla unionin alueilla
 οEU:n kalastusalan säilymisen ja kilpailukyvyn turvaaminen
 οriittävän tarjonnan turvaaminen unionin markkinoilla
 οlisäarvon tuottaminen unionille
 οkumppanimaiden kalatalouden hallinnoinnin parantaminen kehittämällä niiden kalavarojen hoito- ja 
valvontavalmiuksia
 οkumppanimaiden kalatalousalan taloudellisen kehittämisen sekä alan työllisyyden, terveysolojen ja liike -
toimintaympäristön edistäminen
2 Maatalous- ja kalastusneuvoston päätelmät 19. heinäkuuta 2004 sekä 19. ja 20. maaliskuuta 2012. Suurin osa näistä tavoitteista mainittiin myös 
yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä 22 päivänä 
toukokuuta 2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 861/2006 (EUVL L 160, 14.6.2006, s.1) (7 artiklassa).  
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston 
asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja 
neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22). Asetuksen 31 artiklassa vahvistetaan kestävää kalastusta 
koskevien kumppanuussopimusten periaatteet ja tavoitteet.
3 Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) 62 artiklan 2 kohdassa mainitulla ylijäämällä tarkoitetaan sitä osuutta 
sallitusta saaliista, jota rannikkovaltio ei joko voi tai halua hyödyntää itse.Laatikko 1
06 
Komissio katsoo, että kalastuskumppa -
nuussopimus on huomattavasti eduk -
kaampi kuin muut tavat, joiden avulla 
Euroopan unionin aavanmeren laivasto 
saisi pääsyn EU:n ulkopuolisten mai -
den vesille ja resursseihin. Erityisesti 
on huomattava, että
– Kalastuskumppanuussopimuk -
set ovat selkeyttäneet, yhden -
mukaistaneet ja vakauttaneet 
oikeuskehystä, jossa säädetään 
unionin laivaston pääsystä kalas -
tusvesille. Tämä takaa suuremman 
oikeusvarmuuden kuin unionin 
varustajien ja EU:n ulkopuolis -
ten maiden väliset yksityiset 
sopimukset. Unionin varustajat 
ovat myös ilmaisseet pitävänsä kalastuskumppanuussopimuksia 
parempina ja pyytäneet komissiota 
laajentamaan sopimusten verkos -
toa jopa silläkin uhalla, että niiden 
pääsyoikeuksia koskevat rahoitus -
osuudet kasvavat.
– Kalastuskumppanuussopimukset 
edistävät EU:n ja sen kumppani -
maiden välistä tieteellistä yhteis -
työtä. Pöytäkirjojen ansiosta tie -
teellisten komiteoiden kokouksissa 
on mahdollista arvioida kantojen 
tasoja ja ottaa huomioon alueel -
listen kalastusorganisaatioiden 
päätöslauselmat. Kumppanimaat 
tekevät joskus yhteistyötä laivas -
ton toimintaa kumppanimaissa tut -
kivien EU:n tiedemiesten kanssa.

11 Johdanto
4 Tiedot ovat peräisin vuoden 
2012 aavanmeren laivastoa 
käsittelevästä asiakirjasta 
”2014 Annual Economic 
Report on the EU Fishing Fleet 
(STECF 14-16)” . Euroopan 
aavanmeren laivaston 
määritelmä kattaa tässä 
kertomuksessa kaikki EU:ssa 
rekisteröidyt yli 24-metriset 
alukset, jotka harjoittavat 
toimintaa muilla 
kalastusalueilla ( Other Fishing  
Regions  (OFR)), joihin 
lukeutuvat myös jotkin EU:n 
syrjäisimmät alueet.– Pöytäkirjoissa on myös syrji -
mättömyyslauseke, jonka avulla 
varmistetaan, että aavanmeren lai -
vastoilla on tasavertaiset toiminta -
mahdollisuudet rannikkovaltioiden 
talousvyöhykkeellä. Tämä tarkoit -
taa sitä, että kalastuskumppanuus -
sopimuksiin sovellettavia teknisiä 
standardeja ja muita kestävyyspe -
riaatteita olisi sovellettava myös 
asianomaisten kumppanimaiden 
ja muiden niiden talousvyöhyk -
keellä toimivien laivastojen välisiin 
sopimuksiin. Tämä edistäisi myös 
kalavarojen kestävää hoitoa.
– Kumppanimaissa kalastuskump -
panuussopimuksilla kannustetaan 
parantamaan paikallisen kalas -
tusalan ohjausta ja hallinnointia 
tukemalla kansallisten ja ulko -
maisten laivastojen toiminnan 
seurantaa, valvontaa ja tarkkailua. 
Kalastuskumppanuussopimusten 
kautta saatavalla huomattavalla 
rahoituksella edistetään paikalli -
sen kalastustoiminnan kestävää 
kehittämistä.
07 
Yhteisen kalastuspolitiikan vuonna 
2014 tehdyn uudistuksen yhteydessä 
otettiin käyttöön kestävää kalastusta 
koskevan kumppanuussopimuksen 
käsite. Uudistuksen avulla pyritään 
parantamaan tiettyjä kalastuskump -
panuussopimusten osa -alueita, joita 
ovat mm. kumppanimaiden talousvyö -
hykkeellä olevan ylijäämän määrittä -
miseen saatavilla olevan tiedon määrä, 
kestävän kalastuksen edistäminen 
kumppanimaiden vesillä EU:n alakoh -
taisen tuen tarkemman kohdentami -
sen ja säännöllisen seurannan avulla ja 
ihmisoikeuslausekkeen sisällyttäminen 
sopimuksiin. Kestävää kalastusta kos -
kevien kumppanuussopimusten pää -
tavoitteena on vahvistaa oikeudelliset, 
ympäristölliset, taloudelliset ja sosiaa -
liset näkökohdat kattava hallintokehys 
unionin kalastusalusten kolmansien 
maiden vesillä harjoittamaa kalas -
tustoimintaa varten; kehyksessä olisi sovellettava normeja, jotka vastaavat 
unionin kalastusaluksiin EU:n vesillä 
sovellettavia normeja.
08 
Komissio on sisällyttänyt usean 
vuoden ajan kaikkiin voimassa oleviin 
kalastuskumppanuussopimuksiin 
yksinoikeuslausekkeen tiukentaakseen 
EU:n aavanmeren laivaston kalastus -
toiminnan hallintokehystä. Kun EU:n 
ja kumppanimaan välinen sopimus on 
voimassa, EU:n kalastusalukset voivat 
harjoittaa toimintaa kumppanimaan 
vesillä ainoastaan siinä tapauksessa, 
että niillä on kalastuslupa, joka on 
myönnetty kyseisen sopimuksen pöy -
täkirjan mukaisesti (ks. kohta 10).
Unionin aavanmeren 
laivasto ja 
kalastuskumppanuusso ­
pimukset
09 
EU:n laivastosta on aavanmeren laivas -
toa alle yksi prosentti (vain 335 alusta 
EU:ssa rekisteröidyistä 86 283 aluk -
sesta). Tästä huolimatta sen merkitys 
on kalastuskapasiteettina arvioituna 
paljon suurempi: sen osuus EU:n koko 
kalastuslaivaston bruttovetoisuudesta 
on 18 prosenttia ja konetehosta seitse -
män prosenttia4. Aavanmeren laivasto 
on tärkeä kalantoimittaja Euroopan 
markkinoilla, sillä arvioiden mukaan 
sen osuus EU:n laivaston kokonaissaa -
liista on 15 prosenttia. Lisäksi se työl -
listää EU:n laivastosta neljä prosenttia. 
Noin puolet aavanmeren laivaston 
saaliista kuuluu kalastuskumppanuus -
sopimusten piiriin.
12 Johdanto
10 
Kalastuskumppanuussopimuksen 
laadintavaiheessa EU ja kumppanimaat 
neuvottelevat sopimuksesta ja sen 
täytäntöönpanopöytäkirjoista. Sopi -
muksessa vahvistetaan kehys pitkä -
aikaiselle kalastusalan yhteistyölle ja 
pöytäkirjoissa yksityiskohtaiset ehdot 
ja edellytykset. Kumppanimaan kanssa 
sovittava pöytäkirjojen neuvotteluväli 
on yleensä kolmesta kuuteen vuotta. 
Tässä kertomuksessa kalastuskumppa -
nuussopimuksiin viitattaessa tarkoite -
taan lähinnä pöytäkirjoja. Lisätietoja 
kalastuskumppanuussopimuksiin 
liittyvistä neuvotteluprosesseista ja 
vastuualueista esitetään liitteessä I .
11 
Vuonna 2014 EU:n talousarviosta 
suoritettiin kalastuskumppanuusso -
pimuksia varten 69  miljoonan  euron 
maksut; niiden määrä on vähentynyt 
huomattavasti 1990-luvulta, jolloin 
maksettiin yli 200  miljoonaa  euroa 
vuodessa. Tämä selittyy osittain sillä, 
että Mauritanian kanssa tehdyn pöytä -
kirjan voimassaolo päättyi joulukuussa 
2014. Vuonna 2014 ei täten ole suori -
tettu maksuja, mutta vuonna 2013 sen 
osalta maksettiin 67  miljoonaa  euroa. 
Pelkästään Marokon osuus vuoden 
2014 kokonaismäärästä oli yli 40 pro -
senttia. Myös toimijat maksavat kysei -
siin kalastuskumppanuussopimuksiin 
taloudellisia korvauksia vastineeksi 
saamistaan kalastusluvista. Niiden 
suorittamat maksut ovat lisääntyneet 
tasaisesti viime vuosina.12 
Liitteessä II  esitetään vuonna 2015 
voimassa olevat 13 kalastuskump -
panuussopimusta, joihin liittyvä 
vuotuinen taloudellinen korvaus on 
71 miljoonaa euroa. Kolme 13 voimas -
saolevasta sopimuksesta on sekasopi -
muksia, joiden ansiosta EU:n laivasto 
voi kalastaa eri kalakantoja kumppani -
maan talousvyöhykkeellä. Loput ovat 
tonnikalasopimuksia, joissa myönne -
tään kalastusoikeudet kumppanimaan 
talousvyöhykkeellä kalastaville EU:n 
aluksille, jotka seuraavat vaeltavia ton -
nikalakantoja ja muita laajasti vaeltavia 
lajeja niiden liikkuessa Afrikan ympäril -
lä sekä Intian valtamerellä ja Tyynellä 
valtamerellä.
13 
Muita kalastuskumppanuussopimuk -
sia, joita voimassa olevat pöytäkirjat ei -
vät kata, ovat Gambia (1.7.1996 alkaen), 
Päiväntasaajan Guinea (30.6.2001 
alkaen), Salomonsaaret (9.10.2012 
alkaen), Mikronesia (25.2.2010 alkaen), 
Mauritania (joulukuusta 2014 alkaen)5 
ja Mosambik (tammikuusta 2015 
alkaen). Näiden sopimusten kohdalla 
sopimus on vielä voimassa mutta pöy -
täkirjat on vielä uusittava (”lepäävät 
sopimukset”). Tässä tapauksessa EU:n 
laivastolla ei ole yksinoikeuslausek -
keen mukaisesti oikeutta päästä maan 
kalastusalueelle (ks. kohta 8).5 Euroopan komission ja 
Mauritanian neuvottelut 
uudesta pöytäkirjasta saatiin 
menestyksekkäästi 
päätökseen 10. heinäkuuta 
2015. Nelivuotinen pöytäkirja 
on arvoltaan 
59,125  miljoonaa  euroa 
vuodessa. Se on vielä 
hyväksyttävä neuvostossa ja 
sille on saatava Euroopan 
parlamentin hyväksyntä.
13
 Tarkastuksen laajuus ja 
tarkastustapa
14 
Tarkastuksen tavoitteena oli arvioida, 
hallinnoiko komissio hyvin kalastus -
kumppanuussopimuksia, seuraavien 
kysymysten pohjalta:
1.  Hallinnoiko komissio hyvin ka -
lastuskumppanuussopimuksista 
ja niiden pöytäkirjoista käytäviä 
neuvotteluja?
Tilintarkastustuomioistuin arvioi 
tämän kysymyksen osalta neljän 
tarkastetun kalastuskumppanuus -
sopimuksen neuvotteluprosessia ja 
tarkasti, oliko komissio huolehtinut 
pöytäkirjojen neuvottelemisesta 
tai uusimisesta ajoissa varmistaak -
seen Euroopan laivaston toiminnan 
jatkumisen. Lisäksi tarkastuksen 
yhteydessä arvioitiin, oliko neuvot -
teluissa kalastusmahdollisuuksista 
ja taloudellisista korvauksista otettu 
huomioon kalastuskumppanuusso -
pimusten tavoitteet. Näitä tavoittei -
ta ovat kalakantojen kestävyyden 
varmistaminen EU:lle kohtuullisin 
kustannuksin, kumppanimaiden ka -
lastuksen hallinnan parantaminen ja 
kalatalousalan taloudellisen kehityk -
sen edistäminen.
2.  Hallinnoiko komissio kalastus -
kumppanuussopimusten täytän -
töönpanoa hyvin?
Vastatakseen tähän kysymykseen 
tilintarkastustuomioistuin arvioi 
lupaprosessin hallinnointia komis -
siossa ja saalistietoja koskevan ra -
portointijärjestelmän luotettavuutta. 
Lisäksi tarkastuksen yhteydessä 
arvioitiin, oliko kalastuskumppa -
nuussopimusten alakohtaisen tuen 
osuudesta rahoitettujen toimien 
suunnittelu, valvonta ja seuranta 
asianmukaista komissiossa.15 
Tarkastustapa käsitti kokouksia 
relevanttien sidosryhmien6 kanssa, 
komissiolta saatujen tietojen analy -
sointia ja tarkastuskäynnit paikalla 
tarkastettavissa jäsenvaltioissa (Espan -
jassa ja Ranskassa) ja neljässä kumppa -
nimaassa, joiden kanssa EU on tehnyt 
kalastuskumppanuussopimukset. 
Alueellisen näkökulman saamiseksi 
tarkastukseen oli valittu kolme kump -
panimaata, jotka sijaitsivat Intian valta -
merellä (Madagaskar, Mosambik ja Sey -
chellit). Lisäksi tarkastettavaksi valittiin 
Mauritania, koska sillä on monilajisopi -
mus ja koska sen sopimus on taloudel -
liselta kannalta kaikkein merkittävin. 
Näiden neljän kalastuskumppanuusso -
pimuksen osuus kaikista vuonna 2013 
suoritetuista kalastuskumppanuusso -
pimusmaksuista oli 77 prosenttia.
16 
Tarkastusevidenssiä täydennettiin EU:n 
aavanmeren kalastuslaivaston toimi -
joille kohdistetulla kyselyllä. Kyselyyn 
vastanneet varustajat edustavat7 
70 prosenttia laivastosta.6 Sidosryhmiä olivat Euroopan 
parlamentti sekä alusten 
työllisyyden ja 
meriympäristön alan 
kansallisjärjestöt. 
Tilintarkastustuomioistuin kävi 
myös alusten käyttäjien ja 
kalanjalostajien järjestöjen 
luona Espanjassa ja Ranskassa.
7 Tilintarkastustuomioistuimen 
kyselyyn vastasi 21 
kalastusalan varustajaa/
järjestöä, jotka yhdessä 
liikennöivät 319 alusta (joista 
233 purjehti EU:n 
jäsenvaltioiden lipun alla) 
Euroopan ulkopuolisilla vesillä. 
Näiden 233 aluksen osuus 
Euroopan aavanmeren 
laivaston 335 aluksesta oli 70 
prosenttia. Kyselyn kattamista 
aluksista 79 prosenttia 
liikennöi Atlantin ja Intian 
valtameren alueilla. Niistä 
32 prosenttia oli 
pohjakalalajien kalastukseen 
käytettäviä aluksia, 
22 prosenttia pelagisia 
troolareita, 7 prosenttia 
nuotta -aluksia, 7 prosenttia 
suuren kapasiteetin 
pitkäsiima -aluksia, 
7 prosenttia 
senegalinkummelin 
kalastukseen käytettäviä 
troolareita ja 
pohjasiima -aluksia sekä 
4 prosenttia vapapyydyksiä 
käyttäviä tonnikala -aluksia ja 
15 prosenttia muita.
14
 Huomautukset
Osa I – Kalastuskumppa ­
nuussopimusten 
neuvotteleminen
Komissio neuvotteli ja uusi 
kalastuskumppanuusso ­
pimukset ajoissa kalastus ­
toiminnan keskeytymisen 
välttämiseksi
17 
Kun neuvotellaan sopimuksista, joissa 
EU:n laivastolle myönnetään pääsy 
talousvyöhykkeen rannikkovaltioiden 
kalastusvesille, olisi pyrittävä varmis -
tamaan, että pääsy on jatkuva, jotta 
sopimus ei vaikuttaisi alaan kielteises -
ti. Neuvosto on pyytänyt komissiota 
välttämään kalastustoiminnan keskey -
tymistä sopimuksen tai pöytäkirjan 
voimassaolon päättyessä. Vastaavasti 
komissio yrittää pöytäkirjasta neu -
votellessaan sisällyttää sopimukseen 
mahdollisuuden soveltaa sopimusta 
väliaikaisesti allekirjoituspäivästä sopi -
muksen lopulliseen ratifiointiin saakka.
18 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi 
komission neuvotteluprosessia neljän 
tarkastukseen valitun ja tarkastuksen 
ajankohtana voimassa olleen kalastus -
kumppanuussopimuksen osalta. Tar -
kastuksessa tutkittiin, oliko pöytäkirjat 
uusittu oikea -aikaisesti, tarkoituksena 
välttää EU:n aavanmeren laivaston 
kalastustoiminnan keskeytyminen.19 
Uusista pöytäkirjoista neuvottelemi -
nen on pitkä ja monimutkainen proses -
si. Komissio neuvottelee pöytäkirjoista 
neuvostolta saamansa toimeksiannon 
perusteella. Neuvosto allekirjoittaa 
pöytäkirjan kumppanimaan kanssa. Tä -
män jälkeen parlamentin on annettava 
sille hyväksyntänsä. Lisätietoja neuvot -
teluprosessista esitetään liitteessä I . 
Laivaston toiminnan jatkuvuuden 
vuoksi komission on täten aloitettava 
uuden pöytäkirjan neuvotteluprosessi 
hyvissä ajoin ennen kuin voimassa ole -
van pöytäkirjan voimassaolo päättyy.
20 
Tarkastukseen valittujen neljän pöytä -
kirjan koko neuvotteluprosessi  – neu -
voston toimeksiannosta voimassaolon 
alkamiseen parlamentin hyväksynnän 
tai kumppanimaan ratifioinnin jäl -
keen – kesti 71–134 viikkoa (kuten 
kaaviosta 1  käy ilmi). Neuvottelujen 
kesto riippuu tekijöistä, joita neuvot -
telijat eivät voi täysin ennakoida tai 
hallita. Komissio on arvioinut, että se 
tarvitsee vähintään 12 viikkoa neu -
vottelujen päättymisestä (pöytäkirjan 
parafoinnista) pöytäkirjan valmiste -
luun neuvoston allekirjoitusta varten ja 
että neuvosto tarvitsee vielä kuudesta 
kahdeksaan viikkoa pöytäkirjan tar -
kastelua varten. Odotusarvona on niin 
ollen, että neuvottelujen päättymises -
tä neuvoston allekirjoittamiseen kuluu 
vähintään 20 viikkoa, kun otetaan huo -
mioon, että neuvottelut pöytäkirjan 
hyväksymisestä voivat mahdollisesti 
viivästyä neuvostossa. Madagaskarin, 
Mosambikin ja Seychellien tapaukses -
sa tähän kului 29–35 viikkoa.
15 Huomautukset
21 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että 
komissio hallinnoi neuvotteluprosessia 
hyvin ja käytti saatavilla olevia lainsää -
dännöllisiä välineitä mahdollisuuksien 
mukaan välttääkseen kalastustoimin -
nan keskeytymisen. Tästä huolimatta 
83 prosenttia tilintarkastustuomioistui -
men kyselyyn vastanneista toimijoista, 
jotka edustivat noin 30:tä prosenttia 
aavanmeren laivastosta, ilmoittivat, 
että pöytäkirjaneuvottelujen viivästy -
minen vaikutti niiden toimintaan. Näin 
tapahtui lähinnä Mauritaniassa ja Ma -
rokossa, jotka ovat kaksi merkittävää 
vaikkakin poikkeuksellista tapausta.22 
Mauritanian tapauksessa neuvottelut 
olivat pitkällisiä (seitsemän neuvotte -
lukierrosta kesti yhteensä 71 viikkoa) ja 
edellisten pöytäkirjojen voimassaolo 
päättyi lähes viisi kuukautta ennen 
uuden pöytäkirjan allekirjoittamista. 
Väliaikainen soveltaminen ei ollut 
mahdollista ennen kuin neuvosto 
oli allekirjoittanut pöytäkirjan, joten 
komissio sovelsi EU:n laivaston toimin -
nan keskeytymisen välttämiseksi EU:n 
säännöksiä8 ja ehdotti Mauritanian 
viranomaisille, että se jatkaa kalas -
tuslupahakemusten toimittamista 
kyseisen viisi kuukautta kestävän 
kauden aikana. Ainoastaan neljän ka -
lastusluokan9 varustajat käyttivät tätä 
mahdollisuutta 1. elokuuta 2012 ja 15. 
joulukuuta 2012 välisellä ajalla. Näissä 
kalastusluokissa kalastusta voitiin näin 
ollen jatkaa, mutta muissa luokissa ka -
lastus lakkasi väliaikaisesti. Tilintarkas -
tustuomioistuin panee merkille, että 
kalastuslupia haettiin allekirjoitetun 
pöytäkirjan puuttuessa EU:n laivaston 
edun suojaamistarkoituksessa. Käytän -
tö ei ole yhdenmukainen yksinoikeus -
lausekkeen kanssa (ks. kohta 8).8 Neuvoston asetus (EY) N:o 
1006/2008, annettu 29 
päivänä syyskuuta 2008, 
yhteisön kalastusaluksille 
myönnettävistä luvista 
kalastustoiminnan 
harjoittamiseksi yhteisön 
vesien ulkopuolella ja 
kolmansien maiden alusten 
pääsystä yhteisön vesille, 
asetusten (ETY) 2847/93 ja (EY) 
1627/94 muuttamisesta sekä 
asetuksen (EY) 3317/94 
kumoamisesta (EUVL L 286, 
29.10.2008, s. 33), 9 artikla. 
Artiklassa säädetään, että kun 
pöytäkirjan voimassaolo on 
päättynyt ja komissio on 
parafoinut uuden pöytäkirjan 
mutta neuvosto ei ole 
allekirjoittanut sitä tai tehnyt 
päätöstä sen väliaikaisesta 
soveltamisesta, komissio voi 
kuuden kuukauden aikana 
edellisen pöytäkirjan 
voimassaolon päättymisestä 
toimittaa asianomaiselle 
kolmannelle maalle 
kalastuslupahakemukset.
9 Luokat 2 (senegalinkummeli), 
3 (pohjakalalajit, ei kuitenkaan 
senegalinkummelia), 5 
(tonnikala) ja 6 (pelagiset 
pakastustroolarit).Kaavio 1Neuvotteluprosessin kesto
viikkoa140 120 100 80 60 40 20 0Väliaikaisen soveltaminen alkaminenAllekirjoittamisen ja parlamentin 
hyväksynnän tai kumppanimaan rati/f_ioinnin välillä kulunut aikaNeuvottelujen päättymisen ja neuvoston 
ja kumppanimaan allekirjoittamisen välillä kulunut aika Toimeksiannon ja neuvottelujen 
päättymisen välillä kulunut aika (parafointi)Madagaskar (yksi kierros)  
1/2013-12/2014
Mauritania (seitsemän 
kierrosta)
12/2013-12/2014
Mosambik (kaksi kierrosta)                  
2/2012-1/2015
Seychellit (kolme kierrosta)         
1/2014-1/2020
Lähde:  Tilintarkastustuomioistuin neuvotteluasiakirjojen ja EU:n lainsäädännön perusteella.
16 Huomautukset
23 
Vaikka komissio käytti kaikkia lainsää -
dännön tarjoamia mahdollisuuksia, se 
ei kuitenkaan voinut estää kalastus -
toiminnan keskeytymistä. Mauritanian 
viranomaiset katsoivat, että elokuusta 
joulukuuhun 2012 toiminta sijoittui 
aikajaksolle, jolloin uutta pöytäkir -
jaa sovellettiin väliaikaisesti. Tämän 
seurauksena ne päättivät, että kalas -
tustoiminta lopetetaan aikaistetusti 
kyseisissä neljässä luokassa, joissa oli 
saatu lupa jatkaa kalastusta ennen 
uuden pöytäkirjan allekirjoittamista. 
Tästä koitui tappiota niille varustajille, 
jotka olivat maksaneet myös luvista, 
jotka olisivat voimassa todelliseen 
voimassaolon päättymispäivään eli 15. 
joulukuuta 2014 saakka.
24 
Marokon tapauksessa pöytäkirja 
allekirjoitettiin helmikuussa 2011 ja 
sitä sovellettiin väliaikaisesti joulu -
kuuhun 2011 saakka, jolloin Euroopan 
parlamentti ei antanut pöytäkirjalle 
hyväksyntäänsä10. Uusien neuvotte -
lujen jälkeen parafoitiin 24. heinä -
kuuta 2013 toinen pöytäkirja, jonka 
Euroopan parlamentti ratifioi 10. jou -
lukuuta 2013 ja johon ei sisältynyt 
väliaikaista soveltamista koskevaa 
lauseketta, koska Marokon neuvotte -
lijat eivät olleet siihen suostuneet. Se 
tuli voimaan vasta 15. heinäkuuta 2014, 
koska Marokko ratifioi sen myöhässä, 
mikä merkitsi lisämenoja EU:n talous -
arviosta11. Voimaantulolla oli myös suo -
ra taloudellinen vaikutus varustajiin ja 
EU:n teollisuuteen, koska kalastustoi -
minta keskeytyi.
25 
Tarkastettujen Intian valtameren pöy -
täkirjojen kohdalla kalastustoiminnan 
jatkuvuus Madagaskarin ja Seychellien 
talousvyöhykkeellä taattiin, koska uu -
det pöytäkirjat allekirjoitettiin ennen 
edellisten pöytäkirjojen voimassaolon 
päättymistä. Niihin sisältyi väliai -
kaista soveltamista koskeva lauseke. Mosambikissa ei ollut voimassa olevaa 
pöytäkirjaa kuukauden ajan (edellisen 
pöytäkirjan voimassaolon päättymi -
sestä (1.1.2012) uuden pöytäkirjan 
väliaikaisen soveltamisen alkamiseen 
(1.2.2012)), mutta tällä ei ollut merkit -
tävää vaikutusta EU:n laivastoon, koska 
tonnikalakantoja ei saanut kalastaa 
Mosambikissa tällä aikavälillä.
Komissio on neuvotellut 
relevantin sopimusten 
verkoston, mutta Intian 
valtameren alueella 
voitaisiin lisätä sopimusten 
yhdenmukaisuutta
26 
Tilintarkastustuomioistuin pitää yhte -
neväistä ja relevanttia sopimusten alu -
eellista verkostoa tärkeänä. Ensinnäkin 
EU:n laivasto voi oikeusvarmuuden 
parantumisen myötä seurata vaelta -
via lajeja. Toiseksi tällainen verkosto 
parantaa komission neuvotteluasemaa 
vähentämällä painetta päästä yhteis -
ymmärrykseen, kun laivaston toimin -
nan jatkuvuus on uhattuna. Alakohtai -
sella tuella ja EU:n omaan laivastoonsa 
kohdistamalla valvonnalla on ollut 
tavoiteltu myönteinen vaikutus hal -
linnointiin kumppanimaissa. Tällä voi 
olla alueelliseen kalastustoimintaan 
katalyyttinen vaikutus. Vaikutusta te -
hostaa Euroopan laivaston toiminnan 
laajuus tietyillä alueilla (esim. EU:n ku -
renuotta -alusten osuus läntisen Intian 
valtameren kurenuotta -alusten saa -
liista oli 66 prosenttia vuonna 201112; 
kurenuotta -alusten saaliin osuus koko 
alueen saaliista oli kyseisenä vuonna 
49 prosenttia).10 Euroopan parlamentin 
lainsäädäntöpäätöslauselma, 
14. joulukuuta 2011 
(P7_TA(2011)0569).
11 Espanjan viranomaisten 
mukaan Espanjan laivastolle 
maksettiin toiminnan 
keskeytyksestä Marokossa 
aiheutuneiden tappioiden 
korvaamiseksi 
4,5 miljoonaa euroa (josta 
4,3 miljoonaa  euroa 
maksettiin Euroopan 
kalatalousrahastosta).
12 Taulukot 4.2 ja 4.4 asiakirjassa 
“Review of tuna fisheries in the 
western Indian Ocean ” 
lopullinen kertomus, 2014, 
POSEIDON, MRAG, NFDS ja 
COFREPECHE.
17 Huomautukset
27 
Nykyisellä komission strategial -
la pyritään tyydyttämään tarpeet 
laajentamalla sopimusten verkostoa 
teollisuuden vaatimusten ja painopis -
teiden mukaisesti. Varustajat ilmaisivat 
tarkastuksen yhteydessä tehtyyn kyse -
lyyn antamissaan vastauksissa olevan -
sa ensisijaisesti kiinnostuneita teke -
mään kalastuskumppanuussopimuksia 
Angolan, Guinea -Bissaun ja Sierra 
Leonen ja niiden jälkeen Guinean ta -
savallan, Liberian, Tansanian, Kenian ja 
Senegalin kanssa. Komissio on aloit -
tanut alustavat keskustelut Tansanian 
kanssa, päättänyt neuvottelut Liberian 
kanssa ja tehnyt uudelleen sopimukset 
Gabonin, Marokon, Mauritiuksen (jota 
koskevat pöytäkirjat olivat jo tulleet 
voimaan kyselyn aikaan), Guinea -Bis-
saun ja Senegalin (jota koskevat 
pöytäkirjat oli jo allekirjoitettu) kanssa. 
Neuvottelut sopimuksen uusimiseksi 
Mosambikin ja Mauritanian kanssa oli 
kuitenkin tarkastuksen aikaan keskey -
tetty, koska komissio ja kyseiset kaksi 
kumppanimaata eivät olleet päässeet 
yhteisymmärrykseen.
28 
Intian valtamerellä toimitetussa tarkas -
tuksessa havaittiin kuitenkin, että pa -
rantamisen varaa oli kalastuskumppa -
nuussopimusten yhdenmukaisuudessa 
ja siinä, miten ne täydentävät muita 
EU:n alueellisia toimia ja rahoitusläh -
teitä kalastusalalla. Tilanne oli tämä 
esimerkiksi kalastuksenseurantakes -
kuksissa. Intian valtameren komissioon 
kuuluvilla mailla (Komorit, Mauritius, 
Madagaskar, Réunion ja Seychellit) 
on sopimus alusten satelliittiseuran -
tajärjestelmän tietojen alueellisesta 
vaihdosta Intian valtameren komission 
tuella ja EKR:n alueellisilla varoilla ke -
hitetyn palvelimen kautta. Mosambik 
ei kuulu Intian valtameren komissioon, 
vaikka se on tärkeä kumppani kalas -
tuskumppanuussopimusten alueelli -
sessa verkostossa, ja täten sillä ei tällä hetkellä ole pääsyä kyseisiin tietoihin. 
Komissio ei tue Mosambikin pääsyä 
olemassa olevaan alueelliseen alusten 
satelliittiseurantajärjestelmän tietojen 
vaihtojärjestelmään, mutta sen sijaan 
se tukee Mosambikia alueellisen kalas -
tusseurantakeskuksen kehittämisessä 
rahoittamalla sen toteutettavuustut -
kimusta EKR:n rahoittaman ACP FISH 
II -ohjelman kautta. Samanaikaisesti 
komissio tukee myös maan kansallista 
alusten satelliittiseurantajärjestelmää 
kalastuskumppanuussopimuksiin liit -
tyvän alakohtaisen tuen avulla.
Oli vaikeaa toteuttaa kalas ­
tuskumppanuussopimusten 
tavoitetta varmistaa, että 
neuvotellut kalastusmahdol ­
lisuudet koskevat pelkästään 
ylijäämäisiä kalavaroja
29 
Kalastuskumppanuussopimusten 
kestävyyden pääperiaatteena on, että 
pöytäkirjoissa neuvoteltujen kalastus -
mahdollisuuksien (määrät ja lupien 
määrät) mukaan EU:n alukset saisivat 
kalastaa ainoastaan ylijäämäisiä kala -
varoja13. Tämä edellyttää luotettavia 
tietoja kannoista (tietojen on perus -
tuttava parhaisiin saatavilla oleviin 
tieteellisiin lausuntoihin) sekä rannik -
kovaltioiden pyyntiponnistuksesta14 
ja muista sopimuksista. Pöytäkirjoissa 
olisi täten myönnettävä pääsyoikeudet 
ylijäämän tiettyyn osaan. Komission 
olisi myös varmistettava, että kalastus -
kumppanuussopimukset kuvastavat 
kestävän enimmäistuoton15 periaatetta 
sekä alueellisten kalastusjärjestöjen 
päätöslauselmia ja suosituksia kalakan -
tojen tilasta.13 Asetus (EU) N:o 1380/2013, 31 
artikla.
14 Pyyntiponnistuksella 
tarkoitetaan kalastusaluksen 
kapasiteetin ja 
kalastustoiminnan tuloa; kun 
on kyse joukosta aluksia, sillä 
tarkoitetaan joukon kaikkien 
alusten pyyntiponnistusten 
summaa.
15 Kestävä enimmäistuotto on 
hyödyntämisen optimitason 
indikaattori. YK:n Elintarvike- 
ja maatalousjärjestön (FAO) 
määritelmän mukaan kyseessä 
on enimmäissaalis, joka on 
mahdollista saada kestävällä 
tavalla.
18 Huomautukset
30 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, 
miten ylijäämä oli laskettu ja vastasi -
vatko sopimuksen nojalla pyydettävät 
kalamäärät ylijäämän käsitettä. Lisäksi 
analysoitiin kaikenlaisia neuvoteltuja 
kalastuskumppanuussopimuksia ja 
vertailtiin sopimusten sanamuotojen 
yhdenmukaisuutta.
31 
Tarkastuksessa havaittiin, että ylijää -
män käsitettä on äärimmäisen vaikea 
soveltaa käytännössä. Yhdistyneiden 
kansakuntien merioikeusyleisso -
pimuksen (UNCLOS) 61 artiklassa 
määrätään, että vastuu ylijäämän 
määrittämisestä parhaan saatavilla 
olevan tieteellisen todistusaineis -
ton perusteella on kumppanimaalla. 
Tarkastuksen yhteydessä kuitenkin 
todettiin, että kumppanimailla ei ollut 
valmiuksia määrittää ylijäämää. Tämä 
koski erityisesti sekasopimuksia (esim. 
Mauritania) tai kun kyseessä olivat 
maantieteellisesti hajanaiset kalastus -
varat, kuten pienet pohjakalalajit tai 
laajasti vaeltavat kalalajit. Näissä ta -
pauksissa ylijäämän määrittäminen on 
asianomaisen rannikkovaltion kohdalla 
vaikeaa erityisesti siinä tapauksessa, 
että alueellisella tasolla ei ole käytössä 
kalastuskiintiöjärjestelmää16. Tiedot 
kotimaisten kalastuslaivastojen pyynti -
ponnistuksesta tai niiden ulkomaisten 
laivastojen pyyntiponnistuksesta, jotka 
myös ovat saaneet kumppanimailta17 
pääsyn vesille, eivät myöskään ole aina 
luotettavia. Tämän vuoksi komission 
on erittäin vaikea laskea EU:n laivaston 
koko pyyntiponnistusta ja niin muinoin 
asettaa EU:n laivastolle saalisrajoituk -
sia ylijäämää koskevan lähestymista -
van mukaisesti.32 
Intian valtameren tonnikalatoimikunta 
(IOTC) on suositellut Intian valtame -
ren alueella kestävät enimmäistuotot 
tietyille lajeille (esim. miekkakala) tie -
teellisissä lausunnoissaan18 ja antanut 
päätöslauselmia kahden hailajin suoje -
lusta. Kestävää enimmäistuottoa kos -
kevaa standardia on kuitenkin vaikea 
soveltaa laajasti vaeltaviin kalalajeihin, 
mm. kalastuskumppanuussopimusten 
kohteena oleviin kalalajeihin, yksittäis -
ten maiden tasolla.
Komission neuvottelemien 
kalastuskumppanuussopi ­
musten kulut olivat aiempiin 
käyttöasteisiin verrattuna 
suhteellisen suuria
33 
Komission olisi neuvotellessaan var -
mistettava, että pöytäkirjojen lausek -
keet, joilla on Euroopan laivastoon ja 
kumppanimaiden talouksiin taloudel -
lista vaikutusta (esim. pöytäkirjan kes -
to, hinta, määrät, lajit, tekniset ehdot, 
varustajien maksuosuudet, raportointi 
ja purkamisvaatimukset), mahdollis -
tavat sen, että Euroopan laivasto voi 
hyödyntää sopimuksia tehokkaasti ja 
saada niiden avulla pääsyn asianmu -
kaiseen osaan kumppanimaille koh -
tuulliseen hintaan saatavilla olevasta 
ylijäämästä. Komission olisi myös 
varmistettava, että talouden, tehok -
kuuden ja vaikuttavuuden periaatteet 
otetaan huomioon valmisteltaessa 
kalastuskumppanuussopimuksista 
käytäviä neuvotteluja. Neuvosto on 
pyytänyt19 komissiolta, että se sitoutuu 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 
optimoimaan kalastusmahdollisuuk -
sien hyödyntämisen varmistaakseen, 
että rahalle saadaan vastinetta ja että 
moitteettoman varainhoidon periaat -
teita noudatetaan.16 Intian valtameren 
tonnikalatoimikunnan 
päätöslauselmassa 14/02 
mainitaan kiintiöjärjestelmän 
käyttöönotto alueellisella 
tasolla.
17 Alueellisten kalastusjärjestöjen 
tasolla EU vaatii suurempaa 
avoimuutta. Erityisesti se vaatii 
osapuolia toimittamaan kaikki 
tiedot kolmannen maan 
kalastustoiminnasta ja 
pääsystä osapuolten 
talousvyöhykkeille. Intian 
valtameren 
tonnikalatoimikunta (IOTC) on 
antanut 
päätöslauselman 14/05 IOTC:n 
toimivaltaan kuuluvalla 
alueella IOTC -lajeja 
kalastavien, luvan saaneiden 
ulkomaisten alusten 
rekisteristä ja 
pääsysopimustiedoista.
18 Intian valtameren 
tonnikalatoimikunnan 
tieteelliset raportit vuosilta 
2013 ja 2014.
19 Brysselissä 19. ja 20. 
maaliskuuta 2012 pidetty 
3155. maatalous- ja 
kalastusneuvoston kokous.
19 Huomautukset
34 
Kumppanimaille tarkoitetussa EU:n 
taloudellisessa vastineessa on kaksi 
osaa: pääsyoikeudet talousvyöhyk -
keelle ja ”alakohtainen” rahoitustuki 
(ks. kohta 5). Kumppanimaalle ei ole 
asetettu käyttörajoituksia ensimmäi -
selle osalle, jossa määritetään tiukasti 
pääsy kansallisille kalastusalueille, 
mutta alakohtaisen tukirahoituksen 
maksun pitäisi riippua siitä, ovatko 
EU:n ja kumppanimaan välillä kalas -
tusalan hallinnoinnista sovitut toimet 
toteutettu. Ehdollisuus on vahvistettu 
uudessa yhteisessä kalastuspolitiikassa 
ja sen jälkeen allekirjoitetuissa kalas -
tuskumppanuussopimuksissa. Koko 
taloudellisen vastineen jakautuminen 
näiden kahden osan välille on tärkeä 
näkökohta neuvotteluprosessissa.
Neuvottelut pääsyoikeuksia 
koskevasta osasta
35 
Pöytäkirjoissa määritetään, mitä kala -
tyyppejä myönnetty pääsy koskee, ja 
pääsyn vahvistavat ehdot lupamäärinä, 
alustyyppeinä ja viitesaalismäärinä. 
”Viitesaalismäärällä” tarkoitetaan saa -
liin määrää, jonka perusteella EU:n on 
maksettava pääsyoikeuksista20 vähim -
mäismäärä. Määrän ylittyessä EU suo -
rittaa ylimääräisen maksun lisäsaaliista. 
Pöytäkirjoissa myös täsmennetään 
tekniset ehdot ja toimintaedellytykset.36 
Kun komissio neuvottelee pääsyoi -
keuksia koskevasta osasta, se pyrkii 
saamaan jäsenvaltioiden pyytämän 
lupamäärän (lupiin sovellettavien 
rajoitteiden21 mukaisesti) ja ottaa 
samalla huomioon myös ulkoiset 
tekijät, jotka saattavat vaikuttaa ka -
lastuslupien käyttöönottoon. Kump -
panimaa pyrkii tavallisesti saamaan 
mahdollisimman suuren taloudellisen 
korvauksen, joka sitten ”muunnetaan” 
viitesaalismääräksi.
37 
Kaaviossa 2  esitetään viitesaalismää -
rinä kalastusmahdollisuuksien aiempi 
käyttö (kalasaaliit) Intian valtameren 
alueella tarkastetuissa kumppanimais -
sa. Edellisissä pöytäkirjoissa neuvotel -
tujen kalastusmahdollisuuksien vajaa -
käytöstä huolimatta viimeaikaisissa 
pöytäkirjoissa sovittu viitesaalismäärä 
on pysynyt suhteellisen vakaana.
38 
EU:n taloudellinen korvaus perustuu 
tosiasiallisten saaliiden sijasta viite -
saaliismäärään, joten pöytäkirjojen 
säännöllinen vajaakäyttö johtaa siihen, 
että tosiasiallisesti maksettu yksikkö -
kustannus on usein neuvotteluperus -
tana käytettyä yksikkökustannushin -
taa korkeampi. Kaaviosta 3  käy ilmi 
kunkin tonnikalasopimuksen tosiasial -
liset kulut, joissa on otettu huomioon 
kalastuskumppanuussopimuksen 
koko taloudellinen korvaus. Siitä käy 
esimerkiksi ilmi, että Mosambikissa 
vuonna 2013 kalastetun tonnikalaton -
nin tosiasialliset kulut olivat noin kuusi 
kertaa neuvoltetuja hintoja korkeam -
mat. Syynä tähän ovat erittäin suuri 
taloudellinen korvaus (jota lisättiin 
edelleen helmikuusta 2012 tammikuu -
hun 2015 voimassa olleessa pöytäkir -
jassa 900 000 eurosta 980 000 euroon) 
ja kalastusmahdollisuuksien erittäin 
alhainen käyttöaste.20 Pääsyoikeuksien osalta 
maksettavan taloudellisen 
korvauksen vähimmäismäärä 
lasketaan kertomalla viitesaalis 
sovitulla yksikköhinnalla.
21 Intian valtameren alueella 
alusten määrä ja 
bruttovetoisuus oli jäädytetty 
vuoden 2006 tasolle 
trooppista tonnikalaa 
kalastavien alusten kohdalla ja 
vuoden 2007 tasolle 
miekkakalaa ja 
valkotonnikalaa kalastavien 
alusten kohdalla 
sopimuspuolten ja yhteistyötä 
tekevien muiden kuin 
sopimuspuolten 
kalastusmahdollisuuksien 
rajoittamisen 
täytäntöönpanoa koskevan 
Intian valtameren 
tonnikalatoimikunnan 
päätöslauselman 12/11 
mukaisesti.
20 Huomautukset Kaavio 2Tonnikalan kalastusmahdollisuuksien käyttö Intian valtameren alueella 
tarkastetuissa kumppanimaissa
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin meri- ja kalastusasioiden pääosaston kalastusmahdollisuuksien käytöstä toimittamien tietojen 
perusteella.0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013Viitesaalismäärästä käytetty 
osuus (%)Viitesaalismäärästä käyttämättä 
oleva osuus (%)
Seychellit Mosambik MadagaskarKaavio 3  EU:n maksamat yksikkökulut tonnikalatonnista
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin pöytäkirjojen perusteella ja meri- ja kalastusasioiden pääosaston kalastusmahdollisuuksien käytöstä 
toimittamien tietojen perusteella.01002003004005006007008009001 000
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Madagaskar Mosambik Seychelliteuroa
Tosiasialliset tonnikohtaiset kulut
Pääsyoikeuksia ja alakohtaista tukea 
vastaava sovittu tonnikohtainen hinta
21 Huomautukset
39 
Pöytäkirjoissa neuvoteltujen kalastus -
kantojen markkina -arvolla on suora 
vaikutus pöytäkirjan arvoon. Komis -
sion olisi niin ollen otettava tämä 
seikka huomioon, kun se neuvottelee 
pöytäkirjojen kokonaishinnasta. Näin 
ei kuitenkaan aina tehty. Uusimmasta 
Mauritanian kanssa tehdystä pöytäkir -
jasta (2013–2014) poistettiin pääjalkais -
ten luokka, jolla on suuri kaupallinen 
arvo ja jonka käyttöaste oli keskimää -
rin 93 prosenttia vuosia 2008–2012 
koskevassa pöytäkirjassa, koska 
uusimmassa pöytäkirjassa sovellettiin 
ylijäämän käsitettä ja koska kansalliset 
viranomaiset olivat päättäneet varata 
pääjalkaiset kansalliselle laivastolle. 
Luokan korkean arvon ja korkean käyt -
töasteen vuoksi päätöksellä oli EU:n 
laivaston kannalta huomattavan suuri 
kielteinen vaikutus. Vuosia 2013 ja 
2014 koskevassa pöytäkirjassa lisättiin 
kaupalliselta arvoltaan vähäisempien 
pohjakalalajien kalastusmahdollisuuk -
sia. Pääsyä koskevaa taloudellista kor -
vausta on lisätty: kaudella 2008–2012 
se oli keskimäärin 60  miljoonaa  euroa vuodessa (vuonna 2012 se oli ainoas -
taan 50  miljoonaa  euroa vuodessa) ja 
vuosina 2013 ja 2014 se oli 67 miljoo -
naa euroa vuodessa. Uusi pöytäkirja on 
niin ollen EU:lle suhteellisesti kalliimpi. 
Pöytäkirjan jälkiarvioinnissa (joka kat -
toi ensimmäiset 11 kuukautta) pantiin 
merkille, että välitön lisäarvo oli kaikil -
le edunsaajille 0,8 euroa. EU:n saama 
välitön lisäarvo, joka kuvastaa EU:n 
kustakin investoidusta eurosta saamaa 
tuottoa, oli kuitenkin vain 0,39 euroa22. 
Kaudella 2006–2009 suhdeluku oli 
keskimäärin 0,63.
40 
Mauritaniassa tonnista maksettu lopul -
linen yksikköhinta oli yleisesti ottaen 
paljon korkeampi kuin täysimääräi -
seen käyttöön perustuvat teoreettiset 
pääsystä aiheutuvat kulut. Kaaviosta 4  
käy ilmi EU: lle myönnettyjen pääsyoi -
keuksien arvioidut kulut kalastusmah -
dollisuuksien23 tosiasiallisen käytön 
perusteella.22 Kuten taulukosta 3  käy ilmi, 
suhdeluku oli Seychellien 
kohdalla 5,53, Madagaskarin 
kohdalla 4,09 ja Mosambikin 
kohdalla 0,91.
23 Vuotta 2014 koskevat tiedot 
ovat saatavilla ainoastaan 
syyskuuhun asti ja määrät on 
mukautettu pro rata temporis  
-periaatteen mukaisesti. 
Voidakseen arvioida 
pääsyoikeusmaksujen 
jakautumisen luokittain 
tilintarkastustuomioistuin on 
ottanut huomioon 
viitesaalismäärän ja kalan 
markkinahinnan (jotka ovat 
peräisin jälkiarvioinnista sekä 
meri- ja kalastusasioiden 
pääosaston tiedoista). 
Jakaumaa ei esitetä aiempien 
pöytäkirjojen osalta, koska 
luokat eivät ole 
vertailukelpoisia.Kaavio 4Mauritaniassa käytettyjen kalastusmahdollisuuksien arvioidut kulut
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin vuosia 2013 ja 2014 koskevan pöytäkirjan, meri- ja kalastusasioiden pääosaston tietojen ja vuotta 
2014 koskevan jälkiarvioinnin perusteella.Pääsystä aiheutuneet kulut 
käytettyjen mahdollisuuksien osaltaMaksetut pääsystä aiheutuneet 
kuluttuhatta euroa
2014 (syyskuuhun asti) 201370 000
60 000
50 000
40 000
30 000
20 000
10 000
0
22 Huomautukset
41 
Joidenkin lausekkeiden hyväksyminen 
johti täytäntöönpano -ongelmiin eri -
tyisesti Mauritaniassa ja Mosambikissa. 
Tämä saattoi edistää pöytäkirjojen va -
jaakäyttöä. Mosambikissa pääasiallinen 
ongelma oli vaatimus, jonka mukaan 
33 prosenttia aluksista oli tarkastettava 
ennen kalastamista24.
42 
Mauritaniassa vuosia 2013 ja 2014 
koskevan pöytäkirjan pääasiallisia 
ongelmia olivat rajoittavat tekniset 
ehdot, mm. pienten kalastusalueiden 
määritelmä. Näistä ehdoista valtaosal -
la oli tarkoitus suojata ylikalastettuja 
kalakantoja, välttää tahattomia saaliita 
ja suojella ekosysteemejä. Elokuusta 
2012 joulukuuhun 2013 ajoittuvalla 
kaudella käyttöaste oli erittäin alhai -
nen niillä EU:n laivaston osa -alueilla, 
joihin tekniset ehdot25 eniten vaikutti -
vat. Esimerkkinä voidaan todeta, että 
käyttöaste oli taskurapujen kohdalla 
nolla ja ”pelagisia lajeja pyytävien mui -
den kuin pakastusalusten” ja ”äyriäis -
ten” kohdalla äärimmäisen alhainen. Tälle saatiin vahvistus tilintarkastus -
tuomioistuimen kyselyyn annetuissa 
vastauksissa, joiden mukaan 70 pro -
senttia Mauritanian pöytäkirjan osalta 
vastanneista toimijoista sanoi, että 
neuvotellut tekniset ehdot eivät olleet 
asianmukaisia, ja 58 prosenttia sanoi, 
että kannattavuus kärsi.
Neuvottelut alakohtaista tukea 
koskevasta osasta
43 
Alakohtainen tuki on tärkeä väline 
seuraavien tavoitteiden saavutta -
misen kannalta: kumppanimaiden 
kalastuksen hallinnan parantaminen 
ja kalatalousalan taloudellisen kehi -
tyksen edistäminen. Neuvottelujen 
aikana komissio yrittää saada maan 
sitoutumaan kalastuksen hallinnan 
parantamiseen pyrkimällä lisäämään 
alakohtaista tukea enimmäismäärään 
saakka. Enimmäismäärä on kuitenkin 
50 prosenttia EU:n koko rahoitusosuu -
desta (ks. taulukko 1 ).24 Vaatimuksena on, että 
Mosambikin vesillä 
kalastusluvan saaneista EU:n 
aluksista 33 prosenttia 
tarkastetaan ennen 
kalastamista. Alusten käyttäjät 
pitivät vaatimusta 
kohtuuttoman hintavana 
tilintarkastustuomioistuimen 
kyselyyn antamissaan 
vastauksissa.
25 Tekniset ehdot olivat erittäin 
rajoittavia ja käyttöasteet 
ensimmäisten kuukausien 
aikana erittäin alhaisia, joten 
sekakomitea suostui 
höllentämään rajoituksia, 
mutta piti kuitenkin kiinni 
ympäristönäkökohdista. 
Teknisiin ehtoihin liittyvä 
ongelma on viivästyttänyt 
pöytäkirjan tosiasiallista 
täytäntöönpanoa melkein 
vuodella.Taulukko 1Alakohtaisen tuen suuruus kahdessa viimeksi tarkistetussa pöytäkirjassa kussakin 
tarkastuskohteena olleessa kumppanimaassa
Maa Pöytäkirja1 ja2Madagaskar Mauritania Mosambik Seychellit
Rahoitusosuus yhteensä1 
(euroa)1 525 000 76 250 0003650 000 5 600  000
Alakohtaisen tuen 
prosenttiosuus36,1 % 21,3 % 38,5 % 39,6 %
Rahoitusosuus yhteensä2 
(euroa)1 526  875370 000  000 980 000 5 116 6673
Alakohtaisen tuen 
prosenttiosuus45,8 % 4,3 % 45,9 % 49,5 %
1 Aiemmat pöytäkirjat: Madagaskar (2005–2011), Mauritania (2008–2012), Mosambik (2008–2011) ja Seychellit (2011–2013).
2  Tarkastuksen aikaan voimassa olleet pöytäkirjat: Madagaskar (2013–2014), Mauritania (2013–2014), Mosambik (2012–2014) ja Seychellit 
(2014–2020).
3 Pöytäkirjan tapauksessa on laskettu keskiarvo, sillä vuotuinen osuus muuttuu joka vuosi.
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin pöytäkirjojen perusteella.
23 Huomautukset
44 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, 
että alakohtaisen tuen lisääminen 
vastaa kalastuskumppaanuussopimuk -
sen tavoitteita parantaa kalastuksen 
hallintaa kolmansissa maissa ja edistää 
näiden maiden kalastusalan taloudel -
lista kehitystä.
45 
Mauritania oli ainoa poikkeus tässä 
myönteisessä kehityksessä, jonka 
myötä alakohtaisen tuen osuus EU:n 
kokonaisrahoituksesta lisääntyy. 
Mauritanian tapauksessa komissio 
päätti vähentää alakohtaista tukea 
merkittävästi: tuen osuus oli vuosien 
2008–2012 pöytäkirjassa 21 prosent -
tia kalastuskumppanuussopimuksen 
mukaisesta kokonaismäärästä, ja 
se vähennettiin vuosien 2013–2014 
pöytäkirjassa 4 prosenttiin. Vähennys 
tehtiin, koska komissiolla oli ongel -
mia saada Mauritanian viranomaisilta 
tietoja toimista, jotka oli rahoitettu ala -
kohtaisella tuella vuosien 2008–2012 
pöytäkirjan mukaisesti (ks. laatikk o 2). 
Kuten taulukosta 1  edellä ilmenee, 
komission neuvottelemat vuotuiset 
rahoitusosuudet ovat molemmissa pöytäkirjoissa samanlaiset. Komissio 
toisin sanoen vähensi alakohtaista tu -
kea ja lisäsi samassa suhteessa pääsyoi -
keuksia kalavesille (pääsyoikeuksien 
suhteen kumppanimailla on vähäiset 
avoimuus- tai ilmoittamisvelvoitteet). 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että 
reagointitapa ei sopinut yhteen kalas -
tuskumppanuussopimuksen kehitysta -
voitteen kanssa.
46 
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin kat -
soo, että neuvottelujen aikana on tär -
keää ottaa huomioon kumppanimaille 
maksettava EU:n rahoitus kokonai -
suudessaan. Kyseessä olevilla varoilla 
on suuri merkitys kumppanimaiden 
kehittämisessä, kuten taulukosta 2  
ilmenee. Kalastuskumppanuussopi -
muksen ja Euroopan kehitysrahaston 
rahoitusosuuksista, tavoitteista ja 
täytäntöönpanojärjestelyistä neuvotel -
laan kuitenkin toisistaan riippumatta. 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että 
tämä ei helpota komission asemaa 
kumppanimaiden kanssa käytävissä 
neuvotteluissa.Taulukko 2EU:n rahoitusosuudet tarkastuskäynnin kohteena olleille kumppanimaille ja 
rahoitusosuuksien suuruus kalastusbudjettiin ja koko kansalliseen talousarvioon 
nähden (2013)
2013 Madagaskar Mauritania Mosambik Seychellit
Kalastuskumpanuussopimuksen 
mukainen osuus kansalliseen 
kalastusbudjettiin nähden 41 % 689 %120 % 250 %2
EU:n kokonaisrahoitus kansalliseen 
talousarvioon nähden5 % 11 % 2 % 2 %
1 Kalastusministerion talousarvio Mauritanian rahoituslain mukaisesti. Se ei sisällä satamakulujen kaltaisia merkittäviä kuluja.
2 Ainoastaan Seychellien kalastusviranomaisen toimintakulut, lukuun ottamatta pääomainvestointeja.
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin kansallisten asiakirjojen, komission kansainvälisen yhteistyön ja kehitysasioiden pääosaston asiakirjo -
jen sekä kalastuskumppanuussopimusten perusteella.
24 Huomautukset
Jälkiarvioinneissa 
saadut tiedot eivät 
aina olleet hyödyllisiä 
päätöksentekoprosessin ja 
neuvottelujen kannalta
47 
Neuvosto, parlamentti ja komissio 
käyttävät päätöksentekoprosessissa 
ennakko- ja jälkiarviointeja26. Neuvos -
ton27 ja uuden yhteisen kalastuspoli -
tiikan vaatimusten28 mukaan niiden 
avulla on tarkoitus saada luotettavia 
tietoja sopimuksen soveltamisesta 
sekä EU:n ja kumppanimaan tasolla 
saatavasta lisäarvosta; lisäksi niiden 
avulla arvioidaan kumppanuussopi -
muksen ympäristö-, taloudellista ja 
sosiaalista vaikutusta ja varmistetaan, 
että kalastuskumppanuussopimusten 
avulla saavutetut tulokset ovat yh -
teensopivia sopimusten tavoitteiden 
kanssa.
48 
Ennen kuin komissiolle annetaan 
tehtäväksi neuvotella uusi pöytäkirja, 
neuvosto vaatii komissiota suoritta -
maan sekä riippumattoman jälki- että 
ennakkoarvioinnin, jos olemassa on 
jo pöytäkirja, tai ennakkoarvioinnin, 
jos aiempia kalastuskumppanuussopi -
muksia ei ole. Velvoitetta on lujitettu 
sisällyttämällä se uuteen yhteiseen 
kalastuspolitiikkaan.
49 
Tarkastuksen aikana kuullut sidosryh -
mät olivat tyytyväisiä, että saatavilla 
oli jälkiarviointikertomus. Jälkiar -
viointikertomus on niiden mukaan hyödyllinen väline, sillä se tarjoaa 
kokonaiskuvan sopimukseen kuulu -
vien kalastusmahdollisuuksien käytös -
tä (käytetyistä luvista ja saaliista) sekä 
sopimuksen toimivuudesta ja lisäar -
vosta. Kertomuksessa esitetyt saalis -
tiedot eivät kuitenkaan ole tuoreimpia 
mahdollisia, vaikka tiedonhallinnasta 
vastaavana tahona komission tehtävä -
nä onkin saattaa tiedot oikea -aikaisesti 
sidosryhmien saataville päätöksente -
koa varten.
50 
Jo ennestään pitkään neuvottelupro -
sessiin on lisättävä arvioinnin suoritta -
miseen tarvittava aika. Ennen uuden 
yhteisen kalastuspolitiikan käyttöön -
ottoa useimmat pöytäkirjat oli laadittu 
hyvin lyhyttä ajanjaksoa varten (noin 
kolme vuotta29). Arvioinnit kattoivat 
näin ollen vain lyhyen soveltamisjak -
son (enintään vuoden) arvioidusta 
pöytäkirjasta, mikä heikensi arviointien 
hyödyllisyyttä päätöksenteossa. Myön -
teisenä muutoksena voidaan mainita 
useimpien uusimpien pöytäkirjojen 
pidempi soveltamisaika (neljästä 
kuuteen vuotta). Tällä voi olla myön -
teinen vaikutus pöytäkirjoja koskeviin 
jälkiarviointeihin sisältyvien tietojen 
kattavuuteen.
51 
Intian valtameren kalastuskumppa -
nuussopimusten jälkiarvioinneissa esi -
tetään aluetason tietoja kalakannoista 
ja saaliista. Niihin sisältyy turhia kuvai -
levia tietoja, jotka toistuvat samoina 
arviointikaudesta toiseen ja pitkittävät 
kertomusta liikaa.26 Varainhoitoasetuksen (EU) 
N:o 966/2012 (EUVL L 298, 
26.10.2012, s. 1) mukaan 
ennakko- ja jälkiarviointia on 
sovellettava kalastuskumppa -
nuussopimusten tapauksessa 
kaikkiin ohjelmiin ja toimiin, 
joista aiheutuu huomattavia 
menoja (yli 5 000 000 euroa); 
näin varmistetaan, että 
myönnetyt varat ja saavutetut 
tulokset vastaavat asetettuja 
tavoitteita.
27 Neuvoston Brysselissä 19. 
heinäkuuta 2004 pidetty 2599. 
istunto (maatalous ja kalastus).
28 Asetus (EU) N:o 1380/2013, 31 
artikla.
29 Lyhyt soveltamisaika johtui 
siitä, että komissio ei halunnut 
olemassa olevia pöytäkirjoja 
sovellettavan kauan aikaa sen 
jälkeen, kun uusi yhteinen 
kalastuspolitiikka oli tullut 
voimaan; näin uuden 
politiikan tuomat muutokset 
toteutettaisiin 
mahdollisimman pian.
25 Huomautukset
52 
Toisaalta tarkastuksessa havaittiin, että 
arvioinneissa ei mitata riittävällä ta -
valla sitä, missä määrin kalastuskump -
panuussopimusten kaikki tavoitteet 
saavutetaan (ks. kohta 5 ja laatikko 1 ) 
(niissä ei esimerkiksi viitata kalastuk -
sesta riippuvaisten EU:n alueiden työl -
lisyyteen eikä anneta tietoja kalan saa -
tavuudesta EU:n markkinoilla). Lisäksi 
Intian valtameren osalta suoritetuissa 
arvioinneissa ei laskettu kalastuskump -
panuussopimuksista saatavaa lisäar -
voa yhdenmukaisella tavalla. Tämä ei 
helpottanut päätöksentekoprosessia, 
sillä lisäarvon laskentamenetelmät 
eivät olleet vertailtavissa pöytäkirjojen 
välillä ja Mosambikin tapauksessa nii -
den avulla saatiin hyvin erilainen tulos 
(taulukko 3 ).53 
Komissio kehitti tarkastuksen aikana, 
arviointiprosessin sisäisen tarkas -
tuksen jälkeen, uuden metodologia 
lisäarvon arvioimiseksi. Metodolo -
giaa on sovellettu tammikuusta 2015 
alkaen. Madagaskarin kanssa (helmi -
kuussa 2014) tehdyn pöytäkirjan ja 
Mosambikin kanssa (huhtikuussa 2014) 
tehdyn pöytäkirjan arviointiin käytetty 
metodologia oli myös suhteellisen uusi 
(tammikuulta 2014), mutta lisäarvon 
laskemiseen käytetyt menetelmät 
eivät vielä olleet vertailukelpoisia.Taulukko 3Erot EU:n julkisten investointien tuottoa koskevissa laskelmissa maakohtaisesti 
eriteltynä (tuottotiedot ovat peräisin Intian valtamerta koskevien pöytäkirjojen 
jälkiarvioinneista)
EU:n investoimien 
julkisten varojen 
laskettu tuotto euroa 
kohti (jälkiarviointi)Huomautukset 
Madagaskar (pöytäkirja tehtiin helmi -
kuussa 2014)4,09Mallissa ilmoitetaan hyödyt ja kulut ainoastaan suurten luokkien (kuten poltto -
aine, ylläpito, satamamaksut, vakuutus jne.) osalta, eivätkä luokat aina vastaa 
muissa arvioinneissa käytettyjä luokkia (esimerkiksi Seychellien tapauksessa 
otetaan lisäksi huomioon miehistö, aluksia ja pyydyksiä koskevat poistot ja yleis -
kustannukset). Tilintarkastustuomioistuin katsoi kuitenkin, että mallin1 avulla on 
mahdollista arvioida kulut ja hyödyt oikein.
Mosambik (pöytäkirja tehtiin huhti -
kuussa 2014)2,08Arvioijat eivät jaotelleet hyötyjä EU:n ja Mosambikin osalta, eikä kaikkia EU:lle 
aiheutuneita julkisia kuluja ollut sisällytetty laskelmaan (alakohtainen tuki oli 
jätetty sen ulkopuolelle). Kun tilintarkastustuomioistuin suoritti laskelman uudel -
leen Madagaskarin käyttämän mallinavulla, julkisen investoinnin tuotto olisi vain 
0,91 euroa EU:n investoimaa euroa kohti.
Seychellit (pöytäkirja tehtiin tammi -
kuussa 2013)4,5Varustajien maksut oli otettu huomioon, toisin kuin muissa arvioinneissa, joissa 
otettiin huomioon vain julkiset varat; kulut oli jaettu osapuolten kesken oikein ja 
kaikki julkiset kulut oli otettu huomioon. Kun tilintarkastustuomioistuin suoritti 
laskelman uudelleen Madagaskarin käyttämän mallin avulla, julkisen investoin -
nin tuotto olisi suurempi eli 5,53 euroa EU:n investoimaa euroa kohti.
1 Suhdeluku:  EU:n saama välitön lisäarvo/EU:n kokonaisrahoitus (pääsyoikeudet ja alakohtainen tuki).
Lähde:  Jälkiarvioinnit.
26 Huomautukset
Osa II ­ Kalastuskumppa ­
nuussopimuksiin kuulu ­
vien pääsyoikeuksien ja 
alakohtaisen tuen 
täytäntöönpano
54 
Kalastuskumppanuussopimusten 
täytäntöönpano käsittää kaksi kes -
keistä osa -aluetta: EU:n alusten pääsy 
hyödyntämään kalastusmahdollisuuk -
sia (ks. kohdat 55–65) sekä kumppa -
nimaiden kalastusalan kehittämiseen 
myönnetty tuki (ks. kohdat 66–83). 
Jotta kumpikin osa -alue toimisi hyvin 
(eli voitaisiin varmistaa, että laivasto 
voi kalastaa hyvissä olosuhteissa ja 
alakohtainen tuki parantaisi kalas -
tuksen hallintaa kumppanimaissa), 
komissio tarvitsee täytäntöönpanon 
seurantaan asianmukaisia järjestel -
miä. Tarkastuksessa tutkittiin kyseisiä 
seurantajärjestelmiä.
Kalastuslupamenettely oli 
pitkällinen ja hankala, mutta 
komissio ei ollut pyrkinyt 
yksilöimään tarvittavia 
parannuksia
55 
Lupamenettelyn, jonka avulla alukset 
hankkivat luvan pöytäkirjojen mu -
kaiseen kalastukseen, ei pitäisi olla 
kalastusalan toimijoille turhan moni -
mutkainen tai aikaavievä. Komission 
olisi tarkistettava lupamenettelyn eri 
vaiheet ja arvioitava, onko menettelyn 
tehostaminen mahdollista. Tilintarkas -
tustuomioistuin katsoo, että menette -
lyn eri vaiheisiin tarvittavasta ajasta on 
erittäin tärkeää saada kokonaiskuva, 
jotta tehottomuus voidaan havaita ja 
siihen voidaan puuttua. Tarkastuksessa 
havaittiin, että komissiolla ei ole riittä -
västi tietoja lupamenettelyn kestosta.56 
Pöytäkirjoissa vahvistetaan kumppani -
maiden ja EU:n väliset lupamenettelyt, 
jotka koskevat esimerkiksi hakemusten 
jättämistä asiaankuuluvalle viranomai -
selle. Pöytäkirjoissa määrätään myös 
kalastustoimintaa koskevien tietojen 
sähköisestä vaihdosta. Menettelyssä 
ovat osapuolina komissio, jäsenvaltiot, 
EU:n edustustot ja kumppanimaat. 
Tarkempia tietoja esitetään liitteessä I . 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkas -
tuksessa keskityttiin tietoihin, jotka 
ovat saatavilla menettelyn seurantaa 
ja mahdollisten viipeiden analysointia 
varten.
57 
Tietyt seikat osoittivat, että lupame -
nettelyjen viipeet vaikuttivat kalastus -
toimintaan haitallisesti: 78 prosenttia 
tilintarkastustuomioistuimen kyselyyn 
vastanneista ilmoitti olevansa viipeistä 
huolestunut. Sama huolenaihe ilmais -
tiin myös kalastusalan toimijoiden 
edustajien komissiolle toimittamissa 
tiedonannoissa.
58 
Tarkastuksessa pantiin merkille, että 
tarkastuskäynnin kohteena olleet 
kumppanimaat olivat – kansallisen 
lainsäädännön vaatimusten vuoksi 
– joko vastahakoisia tai kyvyttömiä 
hyväksymään sähköisiä kalastuslupia. 
Lisäksi kaikki kyseiset maat vaativat, 
että alkuperäisen luvan on oltava 
luvan saaneella aluksella kalastustoi -
minnan aikana.
27 Huomautukset
59 
Kuten kaaviosta 5  ilmenee, Mosam -
bikissa ja Seychelleillä edustustoilla 
ja kalastusasiamiehillä oli tiedot siitä, 
kuinka paljon aikaa kului toimijan esit -
tämästä hakemuksesta luvan myön -
tämiseen kumppanimaassa, kun taas 
Madagaskarin tapauksessa edustus -
tolla olevat tiedot koskivat ainoastaan 
ajanjaksoa, joka kului hakemusaineis -
ton vastaanottamisesta edustustossa 
siihen saakka, kun se toimitettiin 
komissioon. Mauritaniassa seuranta -
taulukkoa ei ollut saatavilla.
60 
Tilintarkastustuomioistuin pani 
merkille, että joissakin tapauksissa 
ilmeni merkittäviä viipeitä, ennen 
kuin lupahakemus saapui kumppani -
maan viranomaisille. Tarkastettujen pöytäkirjojen tapauksessa komissiolla 
ei kuitenkaan ollut tietojärjestelmää, 
jonka avulla se olisi voinut pitää kirjaa 
kehittämänsä lupahakemusprosessin 
kunkin vaiheen vaatimasta ajasta. 
Komissio ei näin ollen pystynyt yksilöi -
mään, missä viivästykset olivat tapah -
tuneet (jäsenvaltion, kumppanimaan 
vai komission tasolla). Vaikka asetuk -
sessa (EY) N:o 1006/2008 vaadittu 
kalastuslupatietokanta on olemassa ja 
se sisältää ajantasaiset tiedot voimassa 
olevista luvista, tietokannassa olevat 
tiedot eivät riitä viipeiden analysoin -
tiin. Tilintarkastustuomioistuin ei siksi 
pystynyt määrittämään viipeiden syitä. 
Kalastuslupia koskevan asetuksen tar -
kistaminen, josta ilmoitettiin vuonna 
2011, saattaa auttaa yksilöimään ja 
vähentämään menettelyn pullon -
kauloja, mutta komission ehdotusta 
ei ole vielä viimeistelty ja toimitettu 
yhteispäätösmenettelyyn.Kaavio 5Lupamenettelyn tiedossa oleva kesto
Toimija  –  
Jäsenvaltio
Jäsenvaltio 
– Komissio
Komissio  –  
Edustusto
Edustusto 
– Kumppanimaa
Kumppanimaan 
viranomaiset
Kumppanimaan 
edustusto
Edustusto  
Komissio
Komissio 
– Jäsenvaltiot
Jäsenvaltio –  
Toimija
Madagaskar Ei tietoja saatavilla 41 päivää Ei tietoja saatavilla
Mauritania Ei seurantataulukkoa saatavilla
Mosambik Yli 5 kuukautta 1 päivä1Ei tietoja saatavilla
SeychellitEi tietoja saatavilla 19 päivää Ei tietoja saatavilla
126 päivääEi sovellettavissa  
(lupa lähetetään suoraan toimijoille)
1  Kalastusluvat myönnettiin samana päivänä kuin hakemusasiakirjat rekisteröitiin, mikä herättää epäilyksiä rekisteröintipäivän 
luotettavuudesta.
Lähde:  Edustuston ja kalastusasiamiesten toimittamat seurantataulukot.
28 Huomautukset
Saaliiden keskustason 
seuranta ei ollut riittävää, ja 
näin ollen ongelmien nopea 
yksilöinti ja maksulaskelmien 
virheettömyys saattoi 
vaarantua
61 
Komission ja jäsenvaltioiden on seurat -
tava ja tarkistettava, ovatko tosiasial -
lisia saalismääriä koskevat tiedot paik -
kansapitäviä. Näin voidaan yksilöidä 
täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia 
ja tehdä tietoon perustuvia päätöksiä 
neuvoteltaessa uusista pöytäkirjoista. 
Lisäksi voidaan varmistaa, että maksut 
lasketaan mahdollisten lisäsaaliiden 
kohdalla oikein.
62 
Asetuksen (EY) N:o 1006/2008 mukai -
sesti alusten on toimitettava saalistie -
dot omaan jäsenvaltioonsa viikoittain. 
Näiden tietojen perusteella jäsen -
valtioiden on ilmoitettava komissiol -
le kuukausittain kaikki saalistiedot 
kalastusalueittain jaoteltuna kaikilta 
talousvyöhykkeiltä (riippumatta siitä, 
onko niiden osalta tehty sopimus vai 
ei) ja kansainvälisiltä vesiltä. Liitteessä 
I esitetään tarkempia tietoja jäsenval -
tioiden roolista tässä asiassa. Komis -
sion on pidettävä näiden tietojen 
avulla saalistietokantaa. Asetuksessa 
vaaditaan myös, että komissio pitää 
kalastuslupia koskevaa tietokantaa, 
jota jäsenvaltioiden on päivitettävä 
säännöllisesti.63 
Tarkastuksessa havaittiin, että tarkas -
tettujen pöytäkirjojen tapauksessa 
saalistietojen hallinta oli komissiossa 
puutteellista. Tilintarkastustuomiois -
tuin havaitsi useita merkittäviä eroja 
eri lähteistä (jäsenvaltioista, meri- ja 
kalastusasioiden pääosastosta ja 
jälkiarvioinneista) peräisin olevien 
saalistietojen välillä. Eroja käsitellään 
tarkemmin taulukossa 4 . Kalastus -
kumppanuussopimusten puitteissa 
pyydetyistä tosiasiallisista kalansaaliis -
ta ei ollut saatavilla luotettavia, yhden -
mukaisia ja kattavia tietoja komission 
tasolla.
64 
Samanlaisia eroja havaittiin vertailtaes -
sa toisaalta jäsenvaltioiden ja toisaalta 
komission tilintarkastustuomioistui -
melle toimittamia tietoja. Erot voivat 
myös johtua siitä, että jäsenvaltiot 
lähettivät (aluksittain ja lajeittain eri -
tellyt) saalistiedot komissioon erilaisis -
sa muodoissa. Komissio käsitteli tiedot 
tämän jälkeen manuaalisesti mutta 
ei sulauttanut niitä yhteen keskus -
tietokannassa. Komissio on hiljattain 
toteuttanut toimenpiteitä tilanteen 
korjaamiseksi. Tammikuussa 2015 
tietojenhallinta siirrettiin kalastus -
kumppanuussopimuksista vastaavan 
osaston tehtäväksi. Lisäksi aiemmat 
saalistiedot on sulautettu yhteen, 
vaikkakaan yhteensulautettua tietoa ei 
ollut saatavilla tarkastettujen pöytä -
kirjojen kattamalta jaksolta. Komissio 
on myös ottanut käyttöön tietokan -
nan (saalistiedot vuodesta 2013), 
joka ei kuitenkaan ollut toiminnassa 
tarkastuksen aikaan, sillä jäsenval -
tiot eivät tuolloin vielä noudattaneet 
raportointivaatimuksia.
29 Huomautukset
65 
Yhteensulautetun ja tarkistetun 
tiedon puuttumisella voi olla kieltei -
siä vaikutuksia. Jos lopullinen saalis 
esimerkiksi on suurempi kuin viitesaa -
lismäärä, saatetaan vaatia lisämaksua, 
mikä aiheuttaa taloudellisen riskin. 
Tilintarkastustuomioistuin on jo ha -
vainnut tapauksen, jossa riittämätön saalisseuranta aiheutti komissiolle 
ennakoimattomia menoja30. Lisäksi 
saalistietojen säännöllinen seuranta ja 
päivitys mahdollistaisivat ajan tasalla 
olevien tietojen käytön ja helpottaisi 
päätöksentekoa neuvotteluissa silloin, 
kun jälkiarvioinneissa saadut tiedot 
eivät ole kaikkein tuoreimpia tietoja 
(ks. kohta 49).30 Ks. tilintarkastustuomioistui -
men vuosikertomus 
varainhoitovuodelta 2011, 
kohta 4.46 (joka koskee 
Mauritanian kanssa tehtyä 
pöytäkirjaa 2008–2012). Tässä 
tapauksessa kansalliset 
viranomaiset ilmoittivat 
komissiolle, että 31. heinäkuu -
ta 2010 päättyvää sopimus -
vuotta koskeva 300 000 tonnin 
kiintiö oli ylitetty. Komissio 
joutui maksamaan Maurita -
nialle 1,9  miljoonaa  euroa 
kiintiön ylittävästä 47 346 ton -
nin pyyntimäärästä. Jos 
kalanpyyntimääriä olisi 
valvottu paremmin, komissio 
olisi voinut ennakoida 
tilanteen ja välttyä näin 
lisämaksuilta.Taulukko 4Esimerkkejä saalistietojen eroista, joita ilmenee meri ­ ja kalastusasioiden pääosaston 
ja Intian valtamerta koskeviin pöytäkirjoihin liittyvien jälkiarviointien välillä
(tonnia)
2009 2010 2011 2012
Madagaskar
Kokonaissaalis jälkiarvioinnin mukaan 14 596 10 055 10 282 8 053
Kokonaissaalis meri- ja kalastusasioiden pääosaston mukaan 14 653 9 916 9 870 8 083
Ero (tonnia) – 57 139 412 – 30
Ero (%) 0 % 1 % 4 % 0 %
Mosambik
Kokonaissaalis jälkiarvioinnin mukaan 3 840 4 261 2 330 1 156
Kokonaissaalis meri- ja kalastusasioiden pääosaston mukaan 3 426 4 261 1 442 1 132
Ero (tonnia) 414 0 888 24
Ero (%) 12 % 0 % 62 % 2 %
Seychellit
Kokonaissaalis jälkiarvioinnin mukaan e.t. e.t. 40 545 e.t.
Kokonaissaalis meri- ja kalastusasioiden pääosaston mukaan 23 762 41 668 40 078 34 779
Ero (tonnia) e.t. e.t. 467 e.t.
Ero (%) e.t. e.t. 1 % e.t.
e.t.: ei tietoja
Lähde:  Meri- ja kalastusasioiden pääosasto tarkastuksen aikaan ja jälkiarvioinnit.
30 Huomautukset
Komissio ja 
kumppanimaat sopivat 
tarkoituksenmukaisista 
alakohtaisen tuen avulla 
rahoitettavista toimista, 
mutta koordinointi alan 
muiden kumppanien kanssa 
oli puutteellista
66 
Kalastuskumppanuussopimusten 
määräysten mukaan sekakomitean 
pitäisi laatia monivuotinen alakohtai -
nen ohjelma matriisina, joka heijastaa 
kumppanimaiden kalastusalan tarpeita 
ja painopisteitä. Alakohtaisen tuen 
hallinnointia koskevissa komission 
ohjeissa todetaan, että kyseiseen 
matriisiin otettavilla toimilla on oltava 
yhteys kalavarojen kestävään käyttöön 
sekä hallinnon parantamista koskevaan 
tavoitteeseen, joka on määrä saavut -
taa kehittämällä kalastusalalle vaikut -
tava hallinto- ja valvontajärjestelmä. Alakohtaista tukea koskevan matriisin 
yhteyteen on laadittava selvät tavoit -
teet, kriteerit, menettelyt ja indi -
kaattorit sovittujen toimien tulosten 
arvioimiseksi. Kalastusalan tuki on 
sovitettava yhteen muiden rahoi -
tuskumppanien toiminnan kanssa 
kumppanimaissa.
67 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kai -
kissa neljässä tarkastuskäynnin kohtee -
na olleessa maassa, että alakohtaisen 
tuen piiriin ehdotetut toimet olivat 
yhteensopivia kansallisten strategioi -
den kanssa. Useimmat suunnitelluista 
toimista liittyivät kalastusalan hallin -
taan ja investointeihin. Tämä muodosti 
hyvän pohjan suunnitellulle alakoh -
taiselle tuelle ja sopi yhteen myös 
aiempien pöytäkirjojen yhteydessä 
suunniteltujen toimien kanssa. Tilanne 
on kuvattu taulukossa 5 .
Kuva 1 – Täyttöasema pienimuoista kalastusta harrastaville aluksille Seychelleillä
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
31 Huomautukset Taulukko 5Keskeiset rahoitetut toimet ja alakohtaisen tuen osuus yhteensä (vuoden 2013 
budjetoidut kustannukset)
Vuodelle 2013 suunnitellut keskeiset 
toimetMadagaskar1 
Alakohtaisen tuen 
osuus (%)Mauritania2 
Alakohtaisen tuen 
osuus (%)  
(2012–2013)Mosambik1, 5 
Alakohtaisen tuen 
osuus (%)Seychellit1 
Alakohtaisen tuen 
osuus (%)
Seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoiminta 
(valvontapartiot, tarkastukset, alusten 
satelliittiseurantajärjestelmä, sähköinen 
raportointijärjestelmä)52 % 38 % 7 % 16 %
Seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoiminta 
(tarkkailijat)4 % - 4 % 2 %
Kantoja koskeva tieteellinen tutkimus - 3 % 63 % 10 %
Laboratoriot, elintarviketurvallisuus 
(vienti)44 % 2 % Aiemmat toimenpiteet 3 %
Valmiuksien kehittäminen ja osallistumi -
nen kokouksiin- 3 % 22 % 22 %
Kalastustoimintaan/  
alaan suoraan sidoksissa oleva 
infrastruktuuri- 53 %38 % edellisen pöytä -
kirjan jäljellä olevasta 
määrästä, käytetty 
vuonna 2012538 %
Infrastruktuuri, joka ei ole sidoksissa 
kalastustoimintaan-3,4-46 % edellisen pöytä -
kirjan jäljellä olevasta 
määrästä, käytetty 
vuonna 20125-
Paikallisen kalastusalan lainarahasto - - - 10 %
1 Laskelma perustuu budjetoituihin kustannuksiin.
2  Laskelma perustuu kauden 2012–2013 maksuihin.
3  Toimet suoritettu aiemmin.
4  Määrästä ei ole saatavilla tietoa.
5  Kumppanimaan ehdottamien kustannusten määrä ei vastaa EU:n kokonaisbudjettia kyseiseltä vuodelta.
Lähde:  Matriisit ja toimintakertomukset.
68 
Pöytäkirjoissa ei kuitenkaan esitetä 
alakohtaisen tuen avulla rahoitet -
tavien toimien virallisia tukikelpoi -
suusvaatimuksia. Intian valtamerta 
koskevien tarkastettujen pöytäkirjojen 
mukaisten sekakomiteoiden kokous -
muistioissa ei ole näyttöä siitä, että 
alakohtaisen tuen tulosten arvioinnissa käytettävistä kriteereistä, menettelyis -
tä ja indikaattoreista olisi keskusteltu 
yksityiskohtaisesti. Mauritanian kanssa 
tehdyn pöytäkirjan (2008–2012) myön -
teistä esimerkkiä määrittää erityiset 
toiminnanalat ja indikaattorit ei seurat -
tu myöhemmin hyväksyttyjen, Intian 
valtamerta koskevien pöytäkirjojen 
tapauksessa.
32 Huomautukset
Kuva 2 – Alakohtaisella tuella rahoitettuja kalastusalan koulun aluksia
Lähde : Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
69 
Tarkastuksessa havaittiin myös, että 
kalastusalalla aktiivisten kehitysyh -
teistyökumppaneiden keskinäinen 
koordinointi oli heikkoa tarkastuskäyn -
nin kohteena olleissa Intian valtame -
ren maissa. Alakohtaisesta tuesta ei 
keskustella EKR:n tuesta EU:n edustus -
toissa vastaavien edustajien ja mui -
den rahoituskumppaneiden välisissä 
säännöllisissä koordinointikokouksissa, 
eikä kalastusasiamies osallistu näihin 
kokouksiin. Näin on huolimatta siitä, 
että Cotonoun sopimuksessa31 kalas -
tusalan kestävä kehitys määritellään 
ensisijaisen tärkeäksi yleisen talouske -
hityksen kannalta.70 
Lisäksi yhdessäkään tarkastuskäynnin 
kohteena olleessa maassa kalastus -
kumppanuussopimuksen alakohtaista 
tukea ei ollut sisällytetty yleiseen 
matriisiin muiden kalastusalalla käy -
tettävien varojen kanssa. Esimerkiksi 
Mosambikissa, jossa eri kumppanit 
rahoittavat samanlaisia toimia, on ole -
massa päällekkäisen rahoituksen riski 
erityisesti kokouksiin osallistumisen ja 
tarkastustoimien kohdalla. Mosambi -
killa on kyllä käytössä yleinen matriisi, 
mutta siihen ei ole sisällytetty kaikkia 
relevantteja kumppaneita eikä alakoh -
taista tukea. Tilanne oli samanlainen 
myös Madagaskarissa.31 Afrikan, Tyynenmeren ja 
Karibian valtioiden ja 
Euroopan unionin välinen 
kumppanuussopimus, 
sellaisena kuin se on 
muutettuna 11 päivänä 
maaliskuuta 2010, 23 ja 23a 
artikla.
33 Huomautukset
Komissio valvoi alakohtaisia 
tukitoimia hyvin vähän 
ja kumppanimaiden 
todellisuudessa toteuttamat 
toimet erosivat joissakin 
tapauksissa ennakkoon 
sovituista toimista
71 
Komission olisi varmistettava, että 
kalastuskumppanuussopimuksiin 
kuuluvan alakohtaisen tuen tavoitteet 
saavutetaan ja EU:n varoja käyte -
tään suunnitellulla tavalla. Sen olisi 
tätä varten seurattava toteutettujen 
toimien vaikuttavuutta ja tarkistetta -
va, vastaavatko toimet sekakomitean 
hyväksymiä toimia. Myös kumppani -
maan olisi toimitettava riittävät tiedot, 
joiden avulla sekakomitea pystyy 
arvioimaan tuettujen toimien tulokset 
ja kustannusvaikuttavuuden. Komissio 
on laatinut ohjeet alakohtaisen tuen 
seurantaan. Ohjeissa todetaan, että ka -
lastusasiamies vastaa toimien täytän -
töönpanon tarkastamisesta paikalla, 
toimintapoliittisesta vuoropuhelusta, 
muiden rahoituskumppaneiden toi -
minnan seurannasta ja maakohtaisen 
aineiston ylläpidosta.72 
Käytännössä komissio seuraa so -
vittujen alakohtaisten tukitoimien 
täytäntöönpanoa olemalla mukana 
vuotuisessa sekakomiteassa. Tarkas -
tetuissa pöytäkirjoissa ei kuitenkaan 
ollut täsmällisiä vaatimuksia siitä, mitä 
dokumentaatiota kumppanimaiden on 
seurantaa varten toimitettava. Pöytä -
kirjoissa ei myöskään vahvistettu me -
nettelyjä, joilla sekakomiteassa puu -
tutaan täytäntöönpanossa ilmeneviin 
ongelmiin. Alakohtaisen tuen seuranta 
oli näin ollen vaikeaa, koska tarkkoja 
seurantasääntöjä ei ollut eikä pöytä -
kirjoissa määritetty valvontaoikeuksia. 
Lisäksi Intian valtameren kalastusasia -
miehellä ei käytännössä ole tarvittavia 
resursseja perusteelliseen seurantaan 
viidessä kumppanimaassa (esimerkiksi 
tuettujen hankkeiden tarkastamiseen 
paikan päällä), etenkään tapauksissa, 
joissa yhteistyö viranomaisten kanssa 
on monimutkaista.
73 
Perusteellisen seurantakehyksen 
puuttumisesta johtuvien vaikeuksien 
lisäksi komission alakohtaisiin tukime -
noihin kohdistamaa valvontaa haittasi 
toinenkin seikka: kumppanimaiden 
toimittamat tiedot - jotka tavallisesti 
kertoivat vain tuotoksista - eivät aina 
olleet varmennettavissa. Useimmat toi -
met eivät olleet jäljitettävissä talousar -
viossa, ja komissiolla oli vain rajallinen 
varmuus siitä, että ilmoitetut toimet 
oli tosiasiassa toteutettu ja kulut olivat 
kohtuullisia.
34 Huomautukset
74 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, 
että sekakomitea ei tarkistanut alakoh -
taisten tukitoimien kustannusvaikutta -
vuutta järjestelmällisesti, kuten se oli 
tarkistanut Seychellien kanssa tehdyn 
pöytäkirjan (2011–2013) kohdalla. 
Kyseisessä tapauksessa suoritettiin 
tuloksellisuustarkastus, jossa arvioitiin 
alakohtaisella tuella rahoitetut, vuonna 
2012 toteutetut toimet (niitä varten 
oli varattu talousarvioon 8,45  miljoo -
naa euroa). Tarkastuksessa ilmeni, että 
vain muutama toimi oli toteutettu 
loppuun (esim. alusten satelliittiseu -
rantajärjestelmä) ja osaa toteutettiin 
parhaillaan (esim. tietokannat, selvityk -
set, teollista ja puoliteollista kalas -
tuslaivastoa koskevat infrastruktuuri -
hankkeet). Loppujen toimien kohdalla 
täytäntöönpanoaste oli keskimäärin 
alle 50 prosenttia (hallintosuunnitel -
mat ja tutkimusselvitykset) tai niitä ei 
ollut toteutettu lainkaan (tarkkailijat 
aluksella, meritietoliikennelaitteet, 
pienimuotoista kalastusta koskevat 
infrastruktuurit jne.). Tarkastushavain -
noista sekä suositusten täytäntöön -
panon edistymisestä ja jatkotoimista 
keskusteltiin sekakomitean seuraavas -
sa kokouksessa. Mosambikin tapauk -
sessa ei saatu näyttöä EU -rahoitteisten 
investointien kannattavuuden arvioin -
nista, vaikka pöytäkirjaan 2012–2014 oli 
sisällytetty vaatimus tällaisen arvioin -
nin suorittamisesta.75 
Lisäksi tarkastuksessa havaittiin, että 
komissio ei kiinnittänyt tarpeeksi 
huomiota kumppanimaiden ongelmiin 
saada alakohtaiset tukivarat käytettyä. 
Näitä ongelmia ilmeni neljästä tarkas -
tetusta pöytäkirjasta kolmen kohdalla. 
Taulukosta 6  ilmenee alakohtaisen 
tuen määrärahojen jäljellä oleva määrä 
neljän tarkastetun pöytäkirjan voimas -
saolon päättyessä. Vaikka käyttämättö -
mien varojen osuus oli merkittävä, ko -
missio sai tiedon käyttämättä jääneen 
rahoituksen määrästä ja kyseisten 
varojen avulla toteutettavista toimis -
ta vasta hyvin lähellä pöytäkirjojen 
päättymisajankohtaa. Tilanteessa on 
vaarana, että erityisesti pöytäkirjan 
päättymisajankohdan lähestyessä 
kumppanimaat pyrkivät estämään 
saatavilla olevien varojen menettämi -
sen ja käyttävät siksi alakohtaisen tuen 
jäljellä olevan määrän toimiin, joihin 
saadaan käytettyä merkittävä osa 
jäljellä olevia varoja mutta jotka eivät 
ole yhteensopivia kalastuskumppa -
nuussopimuksen mukaisten, kalastuk -
senhallinnan parantamista koskevien 
painopisteiden kanssa.Taulukko 6Alakohtainen tuki: edellisten pöytäkirjojen päättyessä jäljellä ollut määrä, joka 
käytettiin tarkastuksen aikaan voimassa olleiden pöytäkirjojen aikana
Maa Madagaskar Mauritania Mosambik Seychellit
Edellisen pöytäkirjan päättyessä 
jäljellä ollut määrä (euroa)0 25 000  000 788 555 5 568 928
Jäljellä oleva määrä prosenttiosuu -
tena pöytäkirjan voimassaoloai -
kana annetun alakohtaisen tuen 
kokonaismäärästä0 % 38 % 63 % 63 %
Lähde:  Pöytäkirjat, sekakomitean kokousmuistiot ja täytäntöönpanokertomus.
35 Huomautukset
76 
Tarkastuksessa itse asiassa havait -
tiin, että toimet valittiin suhteellisen 
järkevästi, mutta siitä huolimatta 
varoja ei kokonaisuudessaan käy -
tetty suunnitellulla tavalla kaikissa 
tarkastuskäynnin kohteena olleissa 
kumppanimaissa (ks. laatikko 2 ). Varat käytettiin joissakin tapauksissa sen 
sijaan muihin hankkeisiin, jotka eivät 
kalastuksenhallinnan kannalta olleet 
yhtä tarkoituksenmukaisia kuin suun -
nitellut toimet. Lisäksi nämä hankkeet 
erosivat tyypiltään alakohtaisen tuen 
täytäntöönpanoa koskevissa komission 
ohjeissa esitellyistä toimien tyypeistä.
Esimerkkejä alakohtaisista tukivaroista, jotka eivät olleet jäljitettävissä 
kansallisissa talousarvioissa tai joita ei käytetty komission ja kumppanimaiden 
sopimalla tavalla
Madagaskar
Varojen jäljitettävyyttä kansallisessa talousarviossa ei varmistettu, vaikka edustusto pyysi toistuvasti laati -
maan erityisen budjettikohdan alakohtaista tukea varten. Varainsiirtoihin oli vaikea kohdistaa seurantaa, koska 
EU:n rahoitusosuutta ja muiden kehityskumppaneiden rahoitusta ei kansallisessa talousarviossa osoitettu 
tiettyyn toimintaan eivätkä ne olleet tunnistettavissa. Se, että varoja ei ole mahdollista jäljittää, saattaa myös 
estää havaitsemasta tapaukset, joissa rahoitus on päällekkäistä alueellisen tarkastusohjelman kanssa.
Komissio keskeytti maksut yhdeksi vuodeksi (2011) täytäntöönpanoon liittyvien ongelmien vuoksi.
Mauritania
Maa sai 65  miljoonaa  euroa alakohtaista tukea vuosien 2008–2012 pöytäkirjan yhteydessä. Vuodesta 2011 
alkaen pöytäkirjan voimassaolon päättymiseen heinäkuussa 2012 asti viranomaiset eivät antaneet komissiol -
le riittävästi tietoja alakohtaisen tuen käytöstä. Vasta elokuussa 2012 – komission pyydettyä tietoja useita 
kertoja – kyseinen kumppanimaa ilmoitti, että käyttämättä jääneiden alakohtaisen tuen määrärahojen määrä 
oli pöytäkirjan päättyessä 25 miljoonaa euroa. Noin 90 prosenttia jäljellä olevasta määrästä oli osoitettu in -
frastruktuurin alalle, kuten satamainfrastruktuuriin ja partiointialukseen. Kumppanimaa oli käyttänyt noin 50 
prosenttia tästä määrästä ilman komission ennakkohyväksyntää.
Mosambik
Viranomaiset varustavat hankkeet talousarviossa koodilla. Tämä ei kuitenkaan yksinään riitä lieventämään 
riskiä, että eri rahoituskumppanien toimiin (esimerkiksi tarkkailijat, tarkastuspäivät, kokouspäivät kansallisissa 
kokouksissa) myöntämä rahoitus on päällekkäistä.
Edellisestä pöytäkirjasta (2007–2011) jäljelle jääneellä alakohtaisella tuella rahoitettiin toimia, joita ei mainit -
tu monivuotisissa (2012–2014) tai vuotuisissa (2012) matriiseissa. Sekakomitea ei ollut näin ollen hyväksynyt 
toimia ennalta. Komissio ei keskeyttänyt maksuja kyseisessä tapauksessa. Infrastruktuurien osuus vuonna 2012 
käytetyistä varoista oli 84 prosenttia. Komissiolle ilmoitettiin vasta, kun toimet oli toteutettu. Menot eivät aina 
liittyneet suoraan Mosambikin kalastusalan kehittämiseen tai kalastuksen hallinnan parantamiseen (minis -
teriörakennuksen osuus oli 46 prosenttia vuoden 2012 jäljellä olevasta määrästä, ja 38 prosenttia käytettiin 
kalatalousoppilaitoksen aidan rakentamiseen).Laatikko 2
36 Huomautukset
Komission suorittamat 
alakohtaisen tuen maksut 
eivät olleet sidoksissa 
kumppanimaiden 
edistymiseen sovittujen 
toimien toteuttamisessa
77 
Jotta ehdollisuusperiaate toteutuisi 
käytännössä, pöytäkirjoissa pitäisi 
määrätä, että maksuja voidaan pelkän 
keskeyttämisen sijaan mukauttaa sen 
perusteella, miten toimet ovat edisty -
neet, tai maksuja voidaan mukauttaa 
tapauksissa, joissa kumppanimaan 
varainhoito ei ole moitteetonta.
78 
Tarkastuksessa havaittiin, että pöy -
täkirjoissa ei määrätty alakohtaisen 
tuen vähentämisestä sen perusteella, 
miten kumppanimaat olivat todellisuu -
dessa edistyneet sovittujen toimien 
toteuttamisessa.
79 
Intian valtamerta koskevien tarkas -
tettujen pöytäkirjojen mukaan ala -
kohtainen tuki voidaan sekakomitean 
kuulemisen jälkeen keskeyttää, jos 
toteutetut toimet eivät ole yhteen -
sopivia rahoitetun ohjelman kanssa 
(toimet ja rahoituksen toteutuminen). 
Ehdot on määritelty siten, että komis -
sion on vaikea keskeyttää alakohtaisen 
tuen maksamista asianmukaisesti. 
Tuki on itse asiassa keskeytetty vain 
yhdessä tapauksessa, Madagaskarissa 
vuonna 2011, ja tällöinkään keskeyttä -
minen ei ollut sidoksissa siihen, miten 
maa oli edistynyt alakohtaisen tuen 
täytäntöönpanossa.80 
Mauritaniassa komissio paransi ala -
kohtaisen tuen ehdollisuutta vuoden 
2013–2014 pöytäkirjan yhteydessä 
ottamalla käyttöön selvemmät ehdot. 
Esimerkiksi pöytäkirjan mukaisesti 
suoritettavan ensimmäisen maksun 
ehdoksi asetettiin se, että edellisen 
pöytäkirjan jäljellä oleva määrä oli 
saatu käytettyä. Lisäksi alakohtai -
sen tuen maksaminen oli sidoksissa 
sovittujen toimien täytäntöönpanoon. 
Komissio noudatti näitä määräyksiä 
eikä maksanut alakohtaista tukea, sillä 
jäljellä olevaa määrää ei ollut kokonai -
suudessaan käytetty. Intian valtamerta 
koskevien pöytäkirjojen tapauksessa 
osittaiset maksut eivät kuitenkaan 
olleet mahdollisia.
81 
Uuden yhteisen kalastuspolitiikan 
yhteydessä on otettu käyttöön peri -
aate irrottaa pääsyoikeudet ja ala -
kohtaisen tuen maksut toisistaan32. 
Tämä tarkoittaa sitä, että – toisin kuin 
pääsyoikeuksien tapauksessa – alakoh -
taisella tuella ei ole enää määrättyä 
maksupäivää, vaan tuki on maksettava, 
kun kumppanimaat pystyvät näyt -
tämään toteen saavutetut tulokset. 
Tilintarkastustuomioistuin pitää tätä 
parannuksena aiempaan toimipainot -
teiseen lähestymistapaan verrattuna. 
Periaatteen noudattamista haittaa 
kuitenkin se, että nykyisin voimassa 
olevissa pöytäkirjoissa ei edelleenkään 
määrätä maksujen osittaisesta vähen -
tämismahdollisuudesta, jos tulokset 
on saavutettu vain osittain. Pöytäkir -
jojen mukaan komissio voi ainoastaan 
keskeyttää maksut, jos tulokset eivät 
ole tyydyttäviä.32 Asetuksen (EU) N:o 1380 32 
artiklan mukaan alakohtaisen 
tuen saannin edellytyksenä on 
tiettyjen tulosten 
saavuttaminen, ja tuen on 
täydennettävä kyseisten 
kolmansien maiden 
kehityshankkeita ja -ohjelmia 
ja oltava yhdenmukaista 
niiden kanssa. Alakohtainen 
tuki olisi irrotettava 
kalavarojen 
hyödyntämisoikeudesta 
maksettavista maksuista. 
Unioni vaatii edellytyksenä 
rahoitustuen mukaisille 
maksuille tiettyjä tuloksia ja 
seuraa edistymistä tarkasti.
37 Huomautukset
82 
Tarkastuksessa ilmeni myös, että kalas -
tuskumppanuussopimuksiin liittyvän 
alakohtaisen tuen käsittely (komission 
meri- ja kalastusasioiden pääosastossa) 
ei ollut yhdenmukaista (kansainvä -
lisen yhteistyön ja kehitysasioiden 
pääosaston) EKR:n puitteissa suoritta -
mien talousarviotukimaksujen kanssa. 
Alakohtainen tuki (kalastuskumppa -
nuussopimukset) ja talousarviotuki 
(EKR) perustuvat samaan lähestymista -
paan, sillä maksut suoritetaan suoraan 
kumppanimaan viranomaisille useilla 
etukäteen määritetyillä aloilla saavu -
tetun edistyksen perusteella. Joissakin 
tapauksissa komissio viivästytti EKR:n 
maksuja joko poliittiseen tilanteeseen 
tai julkisten varojen hoitoon liittyvien 
ongelmien vuoksi. Meri- ja kalastus -
asioiden pääosasto ei noudattanut 
samanlaista lähestymistapaa alakoh -
taisen tuen maksuissa. Laatikossa 3  
annetaan esimerkki epäyhdenmukai -
suuksista Madagaskarin ja Mosambikin 
tapauksissa.83 
Pöytäkirjat eivät sisältäneet kump -
panimaan talousarvion avoimuutta 
koskevia sääntöjä, toisin kuin EU:n ta -
lousarviotukea koskevat ohjeet33. Siinä 
missä Mosambik oli kiitettävällä tavalla 
tehnyt aloitteen toimien yksilöimiseksi 
talousarviossa hankekoodeilla, kolmes -
sa muussa tarkastuskohteena olleessa 
maassa varat eivät juurikaan olleet 
jäljitettävissä. Tämä heikensi tuen 
näkyvyyttä ja mahdollista myöhempää 
EU:n alakohtaisten tukivarojen käytön 
seurantaa. Se, että pöytäkirjoissa ei 
vaadita kumppanimaita varmistamaan 
varojen jäljitettävyyttä ja seurat -
tavuutta, on vastoin vaatimuksia, 
jotka koskevat Cotonoun sopimuksen 
mukaisesti alakohtaisiin uudistuksiin 
osoitettua talousarviotukea.
Epäyhdenmukaisuuksia EU:n maksuissa kumppanimaissa
Madagaskarissa lähes kaikki EU:n rahoitusapu keskeytettiin vuoden 2010 ja toukokuun 2014 välillä Cotonoun 
sopimuksen 96 artiklan nojalla siihen saakka, kunnes maassa toteutettaisiin ihmisoikeuksia, demokratian 
periaatteita ja oikeusvaltiota koskevia toimenpiteitä. Kalastuskumppanuussopimusten yhteyteen kuuluvia 
maksuja kuitenkin jatkettiin.
Mosambikissa yksi talousarviotukimaksu lykkääntyi seitsemän kuukautta siihen saakka, kunnes maan hallitus 
ratkaisi kansallisiin julkisiin varoihin liittyvän avoimuusongelman Kansainvälisen valuuttarahaston/ yleisen 
talousarviotuen rahoittajien pyynnöstä. Samalla ajanjaksolla kuitenkin suoritettiin kalastuskumppanuussopi -
muksiin liittyviä alakohtaisen tuen maksuja.
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin meri- ja kalastusasioiden pääosaston ja kansainvälisen  yhteistyön  ja kehitysasioiden pääosaston 
toimittamien tietojen perusteella.Laatikko 333 Talousarviotukeen sovelletaan 
tukikelpoisuuskriteereitä 
(talousarviotukea koskevat 
ohjeet, osa 5.1, 2012). 
Tukikelpoisuuskriteereihin 
kuuluvat seuraavat kaksi 
kriteeriä:  
– moitteeton julkisten varojen 
hoito tai uskottava ja 
tarkoituksenmukainen 
ohjelma varainhoidon 
parantamiseksi  
– talousarvion seurattavuus ja 
valvonta.  
Lisäksi Cotonoun sopimuksen 
61 artiklan 2 kohdassa 
määrätään, että ”suoraa 
talousarviotukea myönnetään 
makrotaloudellisiin tai 
alakohtaisiin uudistuksiin 
edellyttäen, että […] c) 
julkinen varainhoito on 
riittävän avointa, vastuullista ja 
tehokasta.”
38
 Johtopäätökset 
ja suositukset
84 
EU:n ja sen kumppanimaiden väliset 
kalastuskumppanuussopimukset salli -
vat EU:n kalastuslaivastojen kalastavan 
kumppanimaiden vesillä ja tukevat 
kyseisten maiden kansallisen kalas -
tusalan kestävää kehitystä. Tilintar -
kastustuomioistuimen tarkastuksessa 
arvioitiin, hallinnoiko komissio hyvin 
kalastuskumppanuussopimuksia. 
Tarkastus kohdistui kalastuskumppa -
nuussopimuksia koskeviin neuvotte -
luihin ja niiden pöytäkirjoihin. Lisäksi 
arvioitiin kalastusoikeuksien käyttöä 
ja kansalliselle kalastusalalle osoitetun 
tuen täytäntöönpanoa. Tarkastuksen 
perusteella todettiin, että komissio 
hallinnoi kalastuskumppanuussopi -
muksia yleisesti ottaen hyvin, mutta 
parantamisen varaa on edelleen useilla 
alueilla eritoten täytäntöönpanossa.
85 
Kalastuskumppanuussopimusten ja 
niiden pöytäkirjojen neuvottelume -
nettely on usein pitkällinen ja moni -
mutkainen prosessi. Tästä huolimatta 
komissio selviytyi hankaluuksista hyvin 
ja muutamaa poikkeusta lukuun otta -
matta onnistui välttämään tilanteet, 
joissa EU:n laivaston kalastustoiminta 
keskeytyisi. Tästä huolimatta tarkas -
tuksessa yksilöitiin useita puutteita 
siinä, miten komissio toteutti neuvot -
teluprosessin (kohdat 17–25).
86 
EU:n kalastuslaivaston toiminnan 
jatkuvuuden varmistamiseksi ko -
missio voi hyödyntää asetuksen (EY) N:o 1006/2008 9 artiklassa aluksille tar -
jottua mahdollisuutta hakea kyseiseltä 
EU:n ulkopuoliselta maalta komission 
kautta kalastuslupia siihen saakka, 
kunnes uusi pöytäkirja on tehty. 
Asetuksen mahdollistama käytäntö ei 
kuitenkaan vastaa erästä toista lakisää -
teistä vaatimusta eli ’yksinoikeuslause -
ketta’, ja käytännön soveltaminen johti 
väärinkäsityksiin kumppanimaan ja 
komission välillä (kohdat 22 ja 23).
87 
Komission strategia laajentaa kalas -
tuskumppanuussopimusten verkos -
toa on tarkoituksenmukainen EU:n 
kalastuslaivaston tarpeiden ja paino -
pisteiden kannalta. Samalla alueella 
neuvoteltujen kalastuskumppanuusso -
pimusten täydentävyydessä ja yhden -
mukaisuudessa on kuitenkin edelleen 
parantamisen varaa; niitä parantamalla 
optimoitaisiin kalastuskumppanuus -
sopimusten mahdollisuukset parantaa 
kalastuksenhallintaa alueellisella tasol -
la (kohdat 26–28).
88 
Kalastuskumppaanuussopimusten yh -
tenä päätavoitteena on, että kalastus 
kohdistuu vain kalakantojen ylijäämä -
määriin. Tämä on kuitenkin osoittautu -
nut erittäin vaikeaksi toteuttaa käytän -
nössä, sillä saatavilla ei ole luotettavaa 
tietoa kalakannoista ja kotimaisten 
kalastuslaivastojen pyyntiponnistuk -
sesta tai niiden muiden ulkomaisten 
laivastojen pyyntiponnistuksesta, joille 
kumppanimaat ovat myös antaneet 
pääsyn vesilleen (kohdat 29–32).
39 Johtopäätökset ja suositukset
89 
Tosiasiallinen kalatonnista maksettu 
yksikkökustannus oli usein korkeampi 
kuin neuvoteltu yksikköhinta. Neuvot -
teluissa otettiin huomioon edellisistä 
pöytäkirjoista ilmoitetut saaliit, mutta 
tästä huolimatta sovittu viitesaalismää -
rä pysyi usein valtaosassa viimeaikai -
sista pöytäkirjoista suurempana, mikä 
johti pöytäkirjojen säännölliseen vajaa -
käyttöön. EU:n taloudellinen korvaus 
on kuitenkin maksettava täysimääräi -
senä siitä huolimatta, onko kalastus -
mahdollisuudet käytetty. Pöytäkirjojen 
vajaakäyttö ja siitä aiheutuvat korkeat 
kustannukset saattavat osittain johtua 
kumppanimaiden kanssa neuvotel -
luista teknisistä ehdoista, joilla taattiin 
kansallisen lainsäädännön noudatta -
minen tai kalastustoiminnan kestävyys 
(kohdat 33–46).
90 
Riippumattomien jälkiarviointien 
hyödyllisyyttä päätöksenteon apuna 
neuvotteluissa heikentävät seuraavat 
seikat: pöytäkirjojen käyttöasteesta 
toimitetut tiedot ovat epätäydellisiä, 
tiedot eivät ole vertailukelpoisia eikä 
kalastuskumppanuussopimusten 
vaikuttavuudesta ole tehty kriittistä 
analyysiä (kohdat 48–53).
Suositus 1  
Kalastuskumppanuussopi ­
musten neuvottelu
Komission olisi tulevia pöytäkirjoja ja 
sopimuksia silmällä pitäen
a) arvioitava lepääviä sopimuksia ja 
pohdittava, miten yksinoikeus -
lausekkeessa määrättyä kalastus -
toiminnan keskeyttämistä käsi -
teltäisiin siten, että noudatetaan yhteisen kalastuspolitiikan pe -
riaatteita; lisäksi komission olisi 
selvennettävä nykyisiä määräyksiä 
ja sisällytettävä pöytäkirjoihin 
asianmukaisia määräyksiä, joilla 
varmistetaan kalastustoiminnan 
jatkuvuus pöytäkirjojen välillä
b) määriteltävä alueellisia strategioita 
kalastuksen hallinnan kehittämi -
seen ja varmistettava, että samalla 
alueella neuvotellut pöytäkirjat 
ovat alueellisen strategian ja 
muun EU:n rahoituksen kanssa 
yhdenmukaisia
c) otettava huomioon edellisten 
pöytäkirjojen käyttöasteet neu -
voteltassa uusien pöytäkirjojen 
kalastusmahdollisuuksista ja 
pyrittävä luomaan tiiviimpi yhteys 
pääsyoikeusmaksujen ja tosiasial -
listen saaliiden välille siten, että 
tällä ei ole kielteistä vaikutusta 
kalastustoimintaan
d) analysoitava paremmin kalastus -
kumppanuussopimusten lausek -
keiden mahdollista vaikutusta 
pöytäkirjojen hyödyntämiseen, 
turvaamalla kuitenkin EU:n ja 
asianomaisten kumppanimaiden 
yhteiset edut; tämä voisi tapahtua 
kuulemalla relevantteja sidos -
ryhmiä, jotta voitaisiin yksilöidä, 
milloin kriittisten lausekkeiden 
vaikutukset olisi tarpeen arvioida 
tarkemmin
e) kohdistettava jälkiarvioinnit pa -
remmin, jotta pöytäkirjojen mukai -
sesti käytettyjen julkisten varojen 
tuotto analysoitaisiin yhdenmukai -
sesti ja vertailukelpoisella tavalla 
ja suoritettaisiin perusteellinen ja 
kriittinen analyysi niiden vaikut -
tavuudesta EU:n ja asianomaisen 
kumppanimaan kannalta.
40 Johtopäätökset ja suositukset
91 
Tarkastuksen yhteydessä todettiin 
myös, että pääsyehtojen ja alakohtai -
sen tuen täytäntöönpanon hallinnointi 
ei ollut riittävän perusteellista.
92 
Lupaprosessi on pitkällinen ja hankala, 
ja viivästykset voivat hankaloittaa tai 
vähentää laivaston kalastustoimintaa. 
Komissiolla ei kuitenkaan ole tietojär -
jestelmää, jonka avulla se voisi seurata 
luvanhakuprosessin eri vaiheita. On 
näin ollen vaikeampaa yksilöidä viiväs -
tymisten syitä ja parantamista vaativia 
kohtia (kohdat 55–60).
93 
Komission hiljattain tekemistä aloit -
teista huolimatta kalasaaliiden hallin -
nointitiedoissa oli puutteita: ne eivät 
olleet luotettavia, yhdenmukaisia 
eivätkä kattavia (kohdat 61–65).Suositus 2  
Kalavarojen hyödyntämis­
ehtojen hallinnointi
Komission olisi viipymättä
a) vahvistettava menettelyt, joiden 
avulla seurataan jokaista lupame -
nettelyn vaihetta ja myös jäsenval -
tioissa, kumppanimaissa ja komis -
sion yksiköissä käytettyä aikaa, 
jotta menettelyn puutteet voidaan 
yksilöidä ja niihin kohdistetaan 
seurantaa
b) edistettävä sitä, että sähköiset 
luvat tai kalastusluvan saaneiden 
alusten luettelo hyväksytään lu -
pien koko voimassaolon ajaksi
c) varmistettava, että lippujäsenval -
tiot käyttävät täysimääräisesti 
uutta saalistietokantaa, joka sisäl -
tää luotettavat saalistiedot, joiden 
koonti, seuranta ja päivittäminen 
on mahdollista.
94 
Alakohtaisen tuen avulla rahoitettu -
jen toimien suunnittelu on vähitellen 
parantunut. Komissiolla on kuitenkin 
edelleen vain vähäinen rooli kyseisen 
tuen täytäntöönpanon seurannassa. 
Ei ole olemassa selkeää kehystä, jossa 
vahvistettaisiin tukikelpoisuus- ja jäl -
jitettävyyssäännöt tai raportointivaa -
timukset rahoitetuille toimille. Tämän 
seurauksena ilmeni tapauksia, joissa 
kumppanimaat ovat toteuttaneet 
muita kuin komission kanssa yhdessä 
suunniteltuja hankkeita. Tämä vaaransi 
myöhemmin alakohtaisen tuen vaikut -
tavuuden (kohdat 66–76).
41 Johtopäätökset ja suositukset
95 
Lopuksi voidaan todeta, että pöytä -
kirjojen mukaan alakohtaisen tuen 
maksut voidaan keskeyttää, mutta 
niitä ei voida vähentää sovittujen 
toimien tosiasiallisen täytäntöönpanon 
tai saavutettujen tulosten mukaan. 
Lisäksi alakohtaisen tuen maksuehdot 
poikkeavat EKR:n budjettituen mak -
suehdoista, mikä voi joskus johtaa 
epäyhteneväisyyksiin (kohdat 78–83).Suositus 3  
Alakohtaisen tuen 
hallinnointi
Komission olisi viipymättä
a) ehdotettava, että uusiin pöytäkir -
joihin sisällytetään tukikelpoisuus -
vaatimuksia, joiden avulla arvioi -
daan, voitaisiinko toimet rahoittaa 
alakohtaisella tuella (muut vaati -
mukset voisivat liittyä jäljitettä -
vyyteen, valintaan, raportointiin 
ja tuloksellisuuden mittaamiseen 
sekä komission valvontaoikeuksiin)
b) varmistettava kalastuskumppa -
nuussopimuksiin liittyvän alakoh -
taisen tuen vaikuttava koordinointi 
muiden kalastusalalla aktiivisten 
kehitysyhteistyökumppaneiden 
kanssa
c) varmistettava, että alakohtaisen 
tuen maksatukset ovat yhden -
mukaisia muiden talousarviotu -
kimaksujen kanssa ja perustuvat 
tuloksiin, joita kumppanimaat 
ovat saavuttaneet yhteisesti 
sovitut toimet sisältävän matriisin 
täytäntöönpanossa.
Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen 
Augustyn KUBIKIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 
15. heinäkuuta 2015 pitämässään kokouksessa.
 Tilintarkastustuomioistuimen puolesta
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Presidentti
42
 Liitteet
Kalastuskumppanuussopimukset: lisätietoja sopimusten neuvottelusta ja 
täytäntöönpanostaLiite  I
Johdanto
01 
Kalastuskumppanuussopimuksen laadintavaiheessa EU ja kumppanimaat 
neuvottelevat sopimuksesta ja sen täytäntöönpanopöytäkirjoista. Sopimuk -
sessa vahvistetaan kehys pitkäaikaiselle kalastusalan yhteistyölle, mukaan 
lukien yleiset periaatteet ja standardit, joilla säännellään EU:n alusten pääsyä 
kumppanimaiden lainkäyttövaltaan kuuluville kalastusvesille. Pöytäkirjoissa 
vahvistetaan yksityiskohtaiset ehdot ja edellytykset, jotka koskevat esimer -
kiksi kalastusmahdollisuuksia ja lajeja, taloudellista korvausta (sekä pääsy -
oikeuksien että alakohtaisen tuen osalta), varustajilta perittävien maksujen 
tasoa, kalastusluvan saaneiden alusten lukumäärää ja kokoa sekä alueita, 
joilla aluksilla on lupa kalastaa.
Vastuualueet
02 
Kalastuskumppanuussopimusten hallinnoinnista vastaa keskitetysti komissio 
suorien hallinnointijärjestelyjen mukaisesti. Neuvosto antaa meri- ja kalas -
tusasioiden pääosaston edustamalle komissiolle toimeksiannon käynnistää 
EU:n puolesta neuvottelut kutakin uutta sopimusta tai pöytäkirjan uusimista 
varten. Lissabonin sopimuksesta lähtien neuvoston on tehtävä sopimus ja 
pöytäkirja Euroopan parlamentin hyväksynnällä. Kun sopimus on voimassa, 
pöytäkirjojen neuvotteluväli on yleensä kolmesta kuuteen vuoteen kumppa -
nimaan suostumuksella.
03 
Kalastuskumppanussopimusten päivittäisestä hallinnoinnista vastaavat meri- 
ja kalastusasioiden pääosaston keskusyksiköt ja kuusi kalastusasiamiestä, 
joiden vastuulla on seuranta ja säännöllinen yhteydenpito kumppanimaiden 
kanssa.
04 
Kumppanimaat vastaavat säilyttämis- ja hallinnointitoimenpiteiden valvon -
nasta ja täytäntöönpanosta. Lisäksi niiden vastuulla on perustaa vaikuttavat 
mekanismit kalastusalusten toiminnan seurantaan ja tarkastamiseen. EU:n ja 
lippujäsenvaltioiden1 vastuulla on kuitenkin valvoa vaikuttavalla tavalla aluk -
siaan ja varmistaa, että ne täyttävät kaikki velvoitteensa, erityisesti saalistie -
tojen ja satelliittiseurantajärjestelmän tietojen keräämisen osalta.1 Lippuvaltio on valtio, johon 
alus on rekisteröity.
43 Liitteet
Kalastuskumppanuussopimusten neuvottelu
05 
Neuvotteluprosessi koostuu useista vaiheista, mutta laivaston toiminnan 
jatkuvuuden vuoksi komission on aloitettava uuden pöytäkirjan neuvotte -
luprosessi viimeistään noin vuotta ennen kuin voimassa olevan pöytäkirjan 
voimassaolo päättyy. Komission tekemän aloitteen jälkeen neuvosto antaa 
toimeksiannon. Tämän jälkeen komission ja kumppanimaan välillä käydään 
yksi tai useampia neuvottelukierroksia. Neuvottelujen lopussa komissio ja 
asianomainen kumppanimaa parafoivat sopimuksen, minkä jälkeen neuvos -
to ja kumppanimaa hyväksyvät ja allekirjoittavat sen. Pöytäkirjaa voidaan 
sen jälkeen soveltaa väliaikaisesti ennen virallista ratifiointia, jos osapuolet 
näin sopivat. Kumppanimaa ratifioi pöytäkirjan ja Euroopan parlamentti 
antaa pöytäkirjan tekemiselle hyväksyntänsä. Tämän jälkeen pöytäkirja tulee 
voimaan.
Kalastusluvat
06 
Kalastuslupia koskevassa asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 vaaditaan, että 
komissio pitää lupatietokantaa ja jäsenvaltiot päivittävät säännöllisesti 
tietokannan tiedot. Jäsenvaltiot tarkistavat myös, että toimijoiden esittämät 
lupahakemukset täyttävät hakuehdot. Hakemukset toimitetaan komissiolle 
tarkastettaviksi. Komissio toimittaa hakemukset edelleen kumppanimaille 
edustuston kautta. Kun kumppanimaa on antanut luvan, alkuperäinen asia -
kirja lähetetään takaisin toimijalle edustuston, komission ja jäsenvaltioiden 
kautta.
Sekakomitea
07 
Sopimuksissa määrätään sekakomitean perustamisesta kunkin kalastuskump -
panuussopimuksen soveltamisen seurantaa varten. Jokainen sekakomitea 
koostuu komission ja asianomaisen kumppanimaan edustajista ja vastaa 
seuraavista toimista: kalastuskumppanuussopimuksen täytäntöönpanon, 
tulkitsemisen ja soveltamisen seuranta, alakohtaisen tuen vuotuisten ja moni -
vuotisten ohjelmien laatiminen ja niiden täytäntöönpanon arviointi, yhtey -
denpito yhteisen edun mukaisissa kalastukseen liittyvissä asioissa, foorumina 
toimiminen sovintoratkaisun etsimiseksi kalastuskumppanuussopimusten 
tulkintaan tai soveltamiseen liittyvissä riidoissa sekä kalastusmahdollisuuk -
sien ja niitä vastaavan taloudellisen korvauksen tason uudelleenarviointi 
tarvittaessa.Liite  I
44 Liitteet
Kalastusasiamies
08 
Kalastusasiamies edustaa meri- ja kalastusasioiden pääosastoa kumppani -
maissa ja osallistuu lisäksi suoraan pöytäkirjojen täytäntöönpanon seuran -
taan. Kalastusasiamies osallistuu neuvottelujen ja sekakomitean kokousten 
valmisteluun, pitää yhteyksiä kansallisiin viranomaisiin, tarkistaa, että pöytä -
kirjojen määräykset ja alakohtainen tuki pannaan asianmukaisesti täytäntöön, 
raportoi säännöllisesti meri- ja kalastusasioiden pääosastolle, analysoi do -
kumentteja ja osallistuu alueellisen kalastusjärjestön tieteellisiin kokouksiin, 
seuraa meri- ja kalastusasioiden pääosastoon liittyvien aiheiden kehitystä 
kansainvälisellä tasolla, seuraa muiden kalastusalan kumppanien toimintaa ja 
valmistelee päivitettyjä hankeaineistoja kaikille EU -rahoitteisille hankkeille.
09 
Meri- ja kalastusasioiden pääosastolla on nykyisin kuusi kalastusasiamiestä, 
yksi Intian valtameren alueella2, neljä Länsi -Afrikan (Keski -Atlantin) alueella3 ja 
yksi Tyynenmeren alueella vastuussa erityisesti Kiribatista.
Jäsenvaltioiden suorittama seuranta
10 
Jäsenvaltiot kohdistavat laivastojensa toimintaan ja toiminnan laillisuuteen 
seurantaa kalastuksenseurantakeskustensa kautta. Ne myös seuraavat laivas -
tojensa saalismääriä sähköisen raportointijärjestelmän kautta. Jäsenvaltiot 
lähettävät saalistiedot komissiolle yhdessä satelliittiseurantajärjestelmän 
tuottamien kalastusaluetietojen kanssa. Tonnikalapöytäkirjojen tapauksessa 
jäsenvaltioiden tutkimuslaitokset validoivat vuotuiset saalismäärät vuoden 
päätyttyä omien tieteellisten menettelyidensä mukaisesti. Vuotuisia kon -
solidoituja saalismääriä käytetään neuvoteltaessa kumppanimaiden kans -
sa maksujen lopullisista tilityksistä; lisäksi niitä käytetään keskusteltaessa 
kalastuskumppanuussopimuksen soveltamisesta kumppanimaiden kanssa, 
sekä asetettaessa maksuja tapauksissa, joissa viitesaalismäärä on ylittynyt, 
pöytäkirjan ehtojen mukaisesti. Validoidut vuotuiset saalismäärät lähetetään 
tiedoksi myös asianomaiselle alueelliselle kalastusjärjestölle EU:n raportointi -
vaatimusten täyttämiseksi.2 Kyseinen kalastusasiamies 
työskentelee Mauritiuksen 
edustustossa ja vastaa viidestä 
Intian valtameren aluetta 
koskevasta sopimuksesta 
(Komorit, Mosambik, 
Mauritius, Madagaskar ja 
Seychellit).
3 Yksi on vastuussa Kap 
Verdestä, 
Norsunluurannikosta, 
Senegalista ja 
Guinea -Bissausta, toinen São 
Tomé ja Príncipestä sekä 
Gabonista, kolmas 
Mauritaniasta ja neljäs 
Marokosta.Liite  I
45 Liitteet
Vuonna 2015 voimassa olevat kalastuskumppanuussopimuksetLiite  II
Maa Laji AjanjaksoEU:n rahoitus -
osuus yhteensä 
(euroa)Alakohtai -
nen tuki 
(euroa)Pääsyoikeus 
(euroa)Viitesaalismäärä (Tn)
Kap Verde 1TonnikalaVäliaikainen sovel -
taminen 23.12.2014 
23.12.2014–22.12.2018525 000  262 500  262 500  5 000 ja alusten lukumäärä
Komorit Tonnikala 1.1.2014 –1.1.2017 600 000  300 000  300 000  6 000
Norsunluurannikko Tonnikala 1.7.2013–30.6.2018 680 000  257 500  422 500  6 500
Gabon Tonnikala 24.7. 2013–2 3.7. 2016 1 350 000  450 000  900 000  20 000
Grönlanti Sekasopimus 1.1.2013–31.12.2015 17 847 244  2 743 041  15 104 203  Turska 2 200  Punasimppu 3 000 Punasimppu (pohjakalalaji) 2 000 
Grönlanninpallas Länsi 2 500  Grönlanninpallas – Itä 4 315 Katkarapu  
– Länsi 3 400 Katkarapu – Itä 7 500 Ruijanpallas – Länsi 200 Rui -
janpallas – Itä 200 Villakuore 60 000  Lumitaskurapu 250 Macrouri -
dae-heimon lajit – Länsi 100 Macrouridae-heimon lajit – Itä 100
Guinea-Bissau Sekasopimus 24.11.2014–23.11.2017 9 200 000  3 000 000  6 200 000  Katkarapu, pohjakala, pääjalkaiset ja tonnikala. Ei viitesaalista. 
Ainoastaan alusten määrä ja kalastuksen kokonaiskapasiteetti. 
Kiribati Tonnikala 16.9.2012–15.9.2015 1 325 000  350 000  975 000  15 000
Madagaskar Tonnikala 1.1.2015–31.12.2018 1 566 250  700 000  866 250  15 750
Mauritius Tonnikala 28.1.2014–27.1.2017 660 000  302 500  357 500  5 500
Marokko Sekasopimus 15.7. 2014 –14.7. 2018 30 000 000  14 000 000  16 000 000  Pelagiset lajit, pohjakala ja tonnikala. 80 000 pelagiset lajit. 
Muut: Ei viitesaalista. Ainoastaan alusten määrä ja kalastuksen 
kokonaiskapasiteetti. 
Mosambik Tonnikala 1.2.2012 –31.1.2015 980 000  460 000  520 000  8 000
São Tomé ja Príncipe Tonnikala 23.5.2014 –22.5.2018 710 000  325 000  385 000  7 000
Senegal 1Tonnikala 20.11.2014–19.11.2019 1 738 000  750 000  988 000  14 000
Seychellit 1Tonnikala 18.1.2014 –17.1.2020 5 116 666  2 533 333  2 583 333  50 000
Vuotuiset maksut 
yhteensä72 298 160  26 433 874  45 864 286  
Viimeisimmät pöytäkirjat niiden maiden kanssa, joiden neuvottelut viivästyivät
Mauritania2Sekasopimus 16.12.2012–15.12.2014 70 000 000  3 000 000  67 000 000  Äyriäiset 5 000 (kiintiö) Senegalinkummeli 4 000 (kiintiö) Pohjaka -
lalajeja, ei kuitenkaan senegalinkummelia, pyytävät alukset, jotka 
käyttävät muita pyydyksiä kuin troolia 2 500 (kiintiö) Tonnikalaa pyy -
tävä pakastusalus 5 000 Vapapyydyksiä käyttävät tonnikala-alukset ja 
pintasiima-alukset 10 000 Pelagiset pakastustroolarit 285  000 (kiintiö) 
Taskuravun kalastus 200 (kiintiö) Pelagisia lajeja pyytävät muut kuin 
pakastusalukset 15000 (kiintiö)
Mosambik Tonnikala 1.2.2012–31.1.2015 980 000  460 000  520 000  8 000
1 Pääsyoikeuksia koskeva rahoitusosuus on laskettu vuotuisten maksujen keskiarvona.
2 Euroopan komission ja Mauritanian neuvottelut uudesta pöytäkirjasta saatiin menestyksekkäästi päätökseen 10. heinäkuuta 2015. Nelivuotinen pöytäkirja on arvoltaan 
59,125 miljoonaa euroa vuodessa. Se on vielä hyväksyttävä neuvostossa ja sille on saatava Euroopan parlamentin hyväksyntä.
Lähde:  Meri- ja kalastusasioiden pääosaston internetsivusto ja asetus.
46 Liitteet
KalastuskumppanuussopimuksetLiite  III
EU:n vedet
Pohjoiset sopimuksetSekasopimus Tonnikalasopimus  ja
-Maat, joilla on sopimuksia mutta ei 
voimassa olevia pöytäkirjoja:
Päiväntasaajan Guinea, Gambia, 
Mauritania1, Mikronesia, Mosambik, 
Salomonsaaret.
1 Euroopan komission ja Mauritanian neuvottelut 
uudesta pöytäkirjasta saatiin menestyksekkäästi 
päätökseen 10. heinäkuuta 2015. Nelivuotinen pöytäkirja on arvoltaan 59,125 miljoonaa euroa vuodessa. Se on vielä hyväksyttävä neuvostossa ja sille on saatava Euroopan parlamentin hyväksyntä.Kalastuskumppanuussopimus voimassa 
vuonna 2015:Kalastuskumppanuussopimus voimassa vuonna 2015:
Grönlanti, Guinea-Bissau, Marokko.
SopimustyyppiMaa (lepäävä sopimus)SopimustyyppiMaaKap Verde, Komorit, Norsunluurannikko, 
Gabon, Kiribati, Madagaskar, Mauritius, São Tomé ja Principe, Senegal, Seychellit.
Grönlanti
18
Madagaskar
1,5Marokko
30
Mauritania
-
Kap Verde
0,5
Gabon
1,4Guinea-Bissau
9Seychelles
5Kiribati
1,3
Gambia
-Salomonsaaret
-Mikronesia
-
Senegal
1,8Komorit
0,6
Mauritius
0,7Mosambik
- -Sao Tomé
ja Principe
0,7Päiväntasaajan
GuineaNorsunluurannikko
0,7
EU:n rahoitusosuus 
vuonna 2015 (milj. euroa)
Lähde : Kartta, Flanders marine Institute, 2015. MarineRegions.org. Kartta on otettu 20.4.2015 sivulta http://www.marineregions.org .
47
täysin ”yksityiset” luvat, kuten tuomioistuin toteaa 
asiassa C-565/13).
VI
Soveltuvin osin tämä käsite merkitsee, että rannikko -
valtion hyväksymät eri sidosryhmien hoitotavoitteet 
ja -toimenpiteet sekä jakoperusteet ovat selkeästi 
määritettyjä ja hyvin tunnettuja, kuten Grönlannin, 
Marokon, Mauritanian ja Guinea -Bissaun kanssa teh -
dyissä sekasopimuksissa.
Tonnikalasopimuksissa kalastusmahdollisuudet 
määritetään sellaisten alueellisten kalastuksenhoito -
järjestöjen hyväksymien hoitotavoitteiden ja - toi-
menpiteiden pohjalta, jotka on alueellisesti valtuu -
tettu hoitamaan tällaisia tehtäviä, ja määrityksessä 
hyödynnetään kyseisten järjestöjen tieteellistä työtä 
ja neuvontaa.
VII
Komissio ottaa huomioon kalastusmahdollisuuksien 
aikaisemman hyödyntämistason ja ulkoiset tekijät, 
jotka saattaisivat vaikuttaa kalastusmahdollisuuksien 
hyödyntämiseen saaliiden saatavuudesta ja vaihte -
lusta riippuen.
Tonnikalaa koskevien kalastuskumppanuussopimus -
ten pöytäkirjoissa määrätyt saaliiden viitetasot – 
jotka eivät ole saalisrajoituksia – perustuvat aikai -
semmin ilmoitettuihin EU:n kalastusalusten saaliisiin. 
Asianomaisissa pöytäkirjoissa sovittu viitesaalismäärä 
on välttämätön edellytys kumppaneillemme, ja se 
on oikeusperusta EU:n pääsyoikeuksista maksamalle 
taloudelliselle korvaukselle. Tämäntyyppisissä saa -
liiden viitetasoissa on kuitenkin otettava huomioon 
myös eri alueilla pyydettyjen saaliiden voimakkaat 
vuosittaiset vaihtelut, jotka johtuvat siitä, että laajasti 
vaeltavien kalalajien levinneisyys ja määrä vaihtele -
vat vuosittain.
Kalastusmahdollisuuksien mahdollisen vajaakäytön 
ja rajoittavampien teknisten suojelutoimenpiteiden 
käyttöönoton välisestä yhteydestä on muistettava, 
että molemmat osapuolet sopivat tämäntyyppisistä 
teknisistä suojelutoimenpiteistä, jotta varmistetaan 
eri kantojen kestävä hyödyntäminen, vähennetään 
kalastustoiminnan vaikutusta meriekosysteemeihin 
ja estetään konfliktit avomerellä toimivien ulkomais -
ten teollisten kalastusalusten ja rannikkovaltioiden 
rannikkovesillä pienimuotoista kalastusta harjoitta -
vien kalastajien välillä.Tiivistelmä
I
Hiljattain uudistetun yhteisen kalastuspolitiikan 
mukaisesti kestävät kalastuskumppanuussopimuk -
set ovat ennen kaikkea väline, jolla parannetaan 
kalastuksen hallintaa kumppanimaihin kuuluvien 
rannikkovaltioiden talousvyöhykkeillä samojen 
periaatteiden pohjalta, joita sovelletaan myös EU:ssa. 
Tavoitteena on taata kalavarojen kestävä hyödyntä -
minen ja tukea samalla kumppaneidemme valmiuk -
sia kehittää kalastusalaa.
Sopimukset perustuvat parhaisiin saatavilla oleviin 
tieteellisiin lausuntoihin, ja ne ovat täysin avoimia 
ja syrjimättömiä. Nämä periaatteet sisältyvät kalas -
tuskumppanuussopimusten pöytäkirjoihin, joista 
on neuvoteltu äskettäin. Pöytäkirjoista käydyissä 
neuvotteluissa tavoitteena on ollut saada paras mah -
dollinen vastine rahalle, joka maksetaan pääsystä 
kumppanimaiden kalastusalueille, sekä toimitetulle 
alakohtaiselle tuelle.
Vastaus kohtiin III ja IV
Kalastuskumppanuussopimusten pöytäkirjoja koske -
viin neuvotteluihin vaikuttavat lukuisat tekijät, joista 
monet ovat komissiosta riippumattomia. Neuvotte -
luissa on noudatettava sääntöjä, jotka koskevat muita 
EU:n toimielimiä, kuten neuvostoa ja parlamenttia. 
Neuvottelumenettelyn kokonaisaikaan vaikuttavat 
huomattavasti myös kumppaneina olevien kolman -
sien maiden sisäiset hyväksymismenettelyt.
Neuvottelujen keskeytykset olivat yleensä kestoltaan 
lyhyitä, eivätkä ne vaikuttaneet EU:n aluskannan 
kalastustoimintaan.
V
Siirtymäkausijärjestely perustuu kalastusaluksille 
myönnettävistä luvista annetun asetuksen (EY) 
N:o 1006/2008 9 artiklaan, jossa taataan kalastus -
toiminnan jatkuvuus enintään kuuden kuukauden 
ajan tapauksissa, joissa EU ja sen kumppanimaa 
ovat päässeet yksimielisyyteen pöytäkirjasta, mutta 
pöytäkirjaa ei vielä väliaikaisesti sovelleta. Kumppa -
nimaa myöntää tämäntyyppisiä siirtymäajan lupia 
täysin vapaaehtoisesti komission pyynnöstä, ja niitä 
olisi pidettävä pääsopimuksen mukaisina (vaikka 
pöytäkirjaa ei olekaan), eikä niiden siten voida katsoa 
olevan yksinoikeuslausekkeen vastaisia (toisin kuin Komission  
vastaus
Komission vastaus 48
XI
Komission yksiköt laativat vuonna 2013 alakohtaisen 
tuen täytäntöönpanon seurantaa koskevat ohjeet, 
jotka päivitettiin vuonna 2014, ja niissä esitetään 
periaatteet, joita on noudatettava määritettäessä 
ja seurattaessa alakohtaista tukea, sekä raportoin -
tivaatimuksia koskevat erityissäännöt. Näin mah -
dollistetaan ohjelmaan tehtävät tarkistukset, jotka 
sekakomitean on hyväksyttävä.
Ohjeita on täydennetty hiljattain tehdyissä pöytä -
kirjoissa erityissäännöksillä, jotka koskevat alakoh -
taisen tuen täytäntöönpanoa ja seurantaa.
Niissä vaaditaan muun muassa laatimaan ja hyväk -
symään alakohtaisella tuella rahoitettavia toimia 
koskevan matriisin, jossa selvästi määritetään 
tuettavat toimet, niiden tavoitteet ja saavutetut 
tulokset.
Sekakomitea tarkastelee matriisia säännöllisesti ja 
kalastusasiamies seuraa sitä sen varmistamiseksi, 
että matriisin ohjelmaa noudatetaan.
XII
Alakohtaisen tuen maksut ovat nykyisin suoraan 
sidoksissa tuen tuloksiin ja hyödyntämiseen uuden, 
vuonna 2013 hyväksytyn yhteisen kalastuspolitii -
kan mukaisesti. Uudessa politiikassa alakohtaisen 
tuen maksut irrotettiin pääsyoikeuksia koskevista 
maksuista ja alakohtaisen tuen maksuihin liitettiin 
ehdollisuus.
Kestävien kalastuskumppanuussopimusten yhtey -
dessä annettavaa alakohtaista tukea myönnetään 
tiettyjen kumppanimaan ehdottamien erityistoi -
mien pohjalta eikä järjestelmällisesti, kuten EKR:ssä, 
josta myönnetään muun muassa talousarviotukea. 
Lisäksi alakohtaisen tuen määrä on yleensä paljon 
EKR:stä myönnettävää tukea alhaisempi.
Suunnitteilla on säännöksiä, joiden perusteella ala -
kohtaista tukea tarkistetaan sekakomiteassa tapauk -
sissa, joissa kumppanimaa vaatii ohjelman varojen 
uudelleenkohdistamista asianmukaisin perustein, 
tai alakohtaiset maksut tarvittaessa keskeytetään 
siihen saakka, kunnes alakohtainen tuki on pantu 
tyydyttävästi täytäntöön.Tekniset suojelutoimenpiteet on monissa 
tapauksissa kirjattu kumppanimaiden kansal -
lisiin lainsäädäntöihin, eikä niistä sen vuoksi 
voida neuvotella. Ne on sisällytettävä kestäviin 
kalastuskumppanuussopimuksiin.
Periaate, jonka mukaan EU maksaa etukäteen 
pääsyoikeuksia koskevan taloudellisen korvauksen, 
takaa kumppanimaalle vakaat tulot ja tekee siten 
kestävistä kalastuskumppanuussopimuksista hou -
kuttelevia hallintavälineitä.
VIII
Komissio oli tietoinen ongelmista, jotka liittyvät 
riippumattomien konsulttien käyttämän arvioin -
timetodologian vertailukelpoisuuteen. Sisäisen 
tarkastuksen jälkeen komissio laati tarkastukseen 
perustuvien ohjeiden pohjalta yhteisen mallin kes -
tävien kalastuskumppanuussopimusten yhteydessä 
tehtäviä arviointeja koskeville toimeksiannoille. 
Kalastuskumppanuussopimusten taloudellisten 
vaikutusten arviointia koskevasta yksittäisestä ja 
yhteisestä metodologiasta on päästy yksimielisyy -
teen, ja se otettiin käyttöön vuoden 2015 alussa.
IX
Komissio on alkanut viime vuosina uudistaa tieto -
teknisiä välineitään, ja se käynnisti vuoden 2013 
alussa niin kutsutun IT -lupahankkeen, jonka yhtey -
dessä kirjataan digitaalisesti tiedot sekä lupien väli -
tyksestä että niiden seurannasta. Käytössä olevien 
tietoteknisten välineiden avulla komissio pystyy 
hallinnoimaan yhä paremmin kalastuslupahakemus -
ten toimittamiseen ja kalastuslupien myöntämiseen 
liittyviä menettelyjä alkaen siitä, kun jäsenvaltio 
toimittaa kattavan hakemuksen, aina siihen saakka, 
kun kolmas maa toimittaa luvan.
X
Komissio on kehittänyt vuodesta 2011 alkaen uusia 
tiedontoimitusmenettelyjä ja uusia tietokantoja, eri -
tyisesti niin kutsutun DataWareHouse -tietokannan, 
jotta mahdollistetaan EU:n kalastusalusten kaikkien 
saaliiden parempi ja asianmukaisempi seuranta. 
Tietokanta saatiin käyttöön vuoden 2013 lopussa, 
ja se aloitti toimintansa vuoden 2014 aikana asteit -
tain sen mukaan, miten jäsenvaltioilla oli valmiudet 
ottaa järjestelmä käyttöön. Esiin tulevista erityisky -
symyksistä keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa.
Komission vastaus 49
Pöytäkirjojen uusimista koskevien neuvottelujen 
aikana komissio edistää aktiivisesti sähköisten 
lupien käyttöä EU:n aluksissa.
XIII h)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että 
se on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tilanteen 
korjaamiseksi.
Komissio on jatkuvasti yhteydessä jäsenvaltioihin 
kaikkien teknisten kysymysten ratkaisemiseksi.
XIII i)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on 
pantu osittain täytäntöön, sillä komissio on laatinut 
erityisohjeita alakohtaisen tuen hallintaa ja seuran -
taa varten, ja se suorittaa kumppanimaiden kanssa 
käytävien neuvottelujen mukaisesti tarvittavat 
toimet, jotta suositus toteutetaan täysimääräisesti.
XIII j)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on 
pantu osittain täytäntöön.
Uudessa yhteisessä kalastuspolitiikassa ”johdonmu -
kaisuus unionin muihin politiikkoihin nähden” kuu -
luu hyvän hallinnon periaatteisiin (EU:n asetuksen 
N:o 1380/2013 3 artiklan h kohta). Tämän perusteella 
kalastukseen liittyvät näkökohdat otetaan yhä 
paremmin huomioon kehityspolitiikassa.
XIII k)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on 
pantu osittain täytäntöön.
Maksatuksia tarkastellaan kunkin kalastuskump -
panuussopimuksen sekakomiteassa vuosittain. 
Jos sekakomitean arvion ja päätöksen mukaan 
annettua rahoitusta ei ole käytetty riittävästi, seu -
raavan vuoden alakohtaisen tuen maksut voidaan 
keskeyttää.XIII a)
Komissio hyväksyy suosituksen.
XIII b)
Komissio hyväksyy suosituksen ja on aloittanut sen 
täytäntöönpanon.
XIII c)
Komissio voi hyväksyä suosituksen, jonka täytän -
töönpanosta sekä EU:n että kyseisen kolmannen 
maan on neuvoteltava ja päästävä sopimukseen.
XIII d)
Komissio voi hyväksyä suosituksen, ja se on jo käyn -
nistänyt kuulemismenettelyn sidosryhmien kanssa.
XIII e)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Uusi menetelmä esitettiin komissiolle joulukuussa 
2014, ja se hyväksyttiin tammikuussa 2015. Se takaa 
yhteisen perustan pöytäkirjojen taloudellisten 
vaikutusten arvioinneille, joita suoritetaan ennen 
tulevia neuvotteluja. Menetelmä vastaa täysimääräi -
sesti tilintarkastustuomioistuimen suosituksia sen 
jälkeen, kun sitä aletaan järjestelmällisesti soveltaa.
XIII f)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että 
se on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tilanteen 
korjaamiseksi.
Komissio on alkanut viime vuosina uudistaa tieto -
teknisiä välineitään, ja se on käynnistänyt niin kut -
sutun IT -lupahankkeen, jonka yhteydessä kirjataan 
digitaalisesti tiedot sekä lupien välityksestä että 
niiden seurannasta.
XIII g)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että 
se on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tilanteen 
korjaamiseksi.
Komission vastaus 50
EU:n alakohtaisella tuella edistetään muun muassa 
hallinnan tehostamista kansallisella tasolla, kun taas 
EKR:stä Intian valtameren komissiolle (IOC) tarjot -
tava alueellinen rahoitus on tarkoitettu kehittämään 
edelleen alueellista yhteistyötä. Paikan päällä EU:n 
edustustossa toimiva kalastusasiamies edistää myös 
rahoitettujen toimien keskinäistä täydentävyyttä 
säännöllisissä yhteyksissään Intian valtameren 
komission kanssa.
31
Kalastuskumppanuussopimusten ja erityisesti ala -
kohtaisen tuen avulla EU pyrkii myös parantamaan 
yhteistyössä toteutettavaa tieteellistä prosessia, 
kun laaditaan kantoja sekä kalastuksenhoito- ja 
hallinnointitoimenpiteitä koskevia arviointeja EU:n 
ja kumppanimaiden tutkijoiden välillä yhteisissä 
tiedekomiteoissa sekakalastusta koskevien kestä -
vien kalastuskumppanuussopimusten yhteydessä, 
sekä tukemaan myös kumppanimaiden tutkijoiden 
ja johtajien osallistumista alueellisten kalastusjär -
jestöjen kokouksiin tonnikalaa koskevien kestävien 
kalastuskumppanuussopimusten yhteydessä.
Tonnikalasopimuksiin liittyvissä pöytäkirjoissa olisi 
myönnettävä pääsyoikeuksia ainoastaan, jos ne 
ovat Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleis -
sopimuksessa määritettyjen hallinnointiperiaattei -
den mukaisia. Komission olisi siten varmistettava, 
että kalastuskumppanuussopimukset kuvastavat 
alueellisten kalastusjärjestöjen päätöslauselmia ja 
suosituksia kalakantojen tilasta.
Sekasopimuksissa yhteinen tiedekomitea arvioi 
säännöllisesti kaikki saaliita, pyyntiponnistuksia ja 
kalakantojen tilaa koskevat asiaankuuluvat ja käy -
tettävissä olevat tiedot, jotka liittyvät asianomais -
ten kestävien kalastuskumppanuussopimusten 
pöytäkirjoihin.
Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopi -
muksen 61 artiklan mukaan EU ja lippuvaltio ovat 
myös vastuussa siitä, ettei liikakalastusta tapahdu, 
vaikka rannikkovaltio määrittääkin ylijäämän. Tästä 
syystä EU pyrkii siihen, että kalastusmahdollisuuksia 
ja hallinnointia koskevat tavoitteet olisivat täysin 
avoimia. Ylijäämän käsite ei kuitenkaan tarkoita sitä, 
että olisi hyväksyttävä saalisrajoituksiin perustuva 
hallinnointikehys. Kalastuskuolevuuden määrää voi -
daan todellakin rajoittaa toisentyyppisillä toimen -
piteillä, esimerkiksi rajoittamalla kapasiteettia tai 
pyyntiponnistuksia.Huomautukset
21
Mauritaniassa kalastustoiminta ei ole keskeytynyt 
lainkaan vuosien 2008–2012 ja 2013–2014 pöytäkir -
jojen välillä.
22
Kalastuslupia koskevan asetuksen 9 artiklan mukai -
sesti Mauritanian viranomaiset suostuivat myöntä -
mään kalastusluvat niille toimitettujen hakemusten 
perusteella. Jos EU:n laivanvarustajat olisivat hake -
neet kalastuslupia muita kalastusluokkia varten, 
luvat olisi voitu myöntää kyseisille kalastusluokille. 
Kyseisenä ajankohtana laivanvarustajat eivät kuiten -
kaan olleet toimittaneet tällaisia hakemuksia.
23
Mauritanian kanssa heinäkuussa 2014 neuvoteltu 
ratkaisu on kompromissi voimassaolon päätty -
mispäivää koskevaan ongelmaan, ja komissio on 
hyväksynyt ratkaisun asianomaisten jäsenvaltioiden 
suostumuksella.
24
Mahdollisuus maksaa korvauksia kalastustoiminnan 
keskeytymisestä taataan Euroopan kalatalousrahas -
toa koskevassa asetuksessa. Tällaiset korvausmaksut 
on jo budjetoitu EU:n talousarviossa, eikä niistä 
siten koituisi EU:lle lisäkuluja.
28
Uudessa yhteisessä kalastuspolitiikassa ”johdon -
mukaisuus unionin muihin politiikkoihin nähden” 
kuuluu hyvän hallinnon periaatteisiin (EU:n asetuk -
sen N:o 1380/2013 3 artiklan h kohta).
Kansainvälisen yhteistyön ja kehitysasioiden 
pääosaston (DEVCO) kanssa tehtävää yhteistyötä 
on tehostettu sekä ylemmän johdon että yksiköi -
den tasolla, mikä takaa, että EU:n joko kestävien 
kalastuskumppanuussopimusten tai EKR:n kautta 
tarjoamaa taloudellista tukea ja muiden rahoittajien 
tukea käytetään tehokkaasti.
Komission vastaus 51
41
Mosambikin kanssa uudesta pöytäkirjasta käydyissä 
neuvotteluissa jäsenvaltiot hyväksyivät nämä tekni -
set ehdot ottaen huomioon, että komissio sai jopa 
neuvoteltua poikkeuksen kansallisesta lainsäädän -
nöstä (aluksista tarkastetaan kolmannes kaikkien 
alusten sijasta) pöytäkirjan käytön maksimoimiseksi.
46
Kestävät kalastuskumppanuussopimukset ja EKR:n 
talousarviotuki ovat luonteeltaan erilaisia, ja niistä 
neuvotellaan erikseen. EKR:n ja kestävien kalastus -
kumppanuussopimusten tukia koskevien neuvot -
telujen aikataulut vastaavat todellakin harvoin 
toisiaan. EKR:n ohjelmasuunnittelusta neuvotellaan 
joka seitsemäs vuosi, kun taas kestävien kalastus -
kumppanuussopimusten kestoaika on keskimäärin 
3–4 vuotta.
Sen vuoksi komissio katsoo, että tämä ei vaikuta 
komission kantaan kestävistä kalastuskumppanuus -
sopimuksista käytävissä neuvotteluissa.
Kaiken kaikkiaan kumppanimaitamme koskevissa 
lähestymistavoissa noudatetaan yhdenmukaisuutta 
ja johdonmukaisuutta.
49
Komissio käyttää tietoja, joita jäsenvaltiot toimit -
tavat EU:n lainsäädännön vaatimusten mukaisesti. 
Mahdollisten eroavaisuuksien ratkaisemiseksi 
käytetään uutta keskitettyä saalistietojen raportoin -
tijärjestelmää, joka mahdollistaa jatkuvan seuran -
nan. Tietojen saatavuutta parannetaan vertaamalla 
ilmoitettuja saalistietoja säännöllisesti pöytäkirjasta 
saataviin viitesaalismääriin.
50
Yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta edeltäneen 
pöytäkirjan lyhyen kestoajan tarkoituksena oli 
mahdollistaa siirtyminen uuden yhteisen kalas -
tuspolitiikan täytäntöönpanoon. Uuden politiikan 
tultua voimaan pöytäkirjojen kestoaikaa pyritään 
nyt pidentämään keskimäärin 4–5 vuoteen.32
Kalastuskuolevuutta rajoitetaan kapasiteettirajoilla, 
jotka on määritetty Intian valtameren tonnikalatoi -
mikunnan (IOTC) osapuolten laivastojen kehittämis -
suunnitelmien pohjalta, ja pöytäkirjoissa noudate -
taan EU:hun liittyviä kapasiteettitasoja.
Vastaukset kohtiin 33–34
Kaikissa viimeaikaisissa neuvotteluissa moitteetonta 
varainhoitoa ja kannattavuutta koskevat kysymyk -
set vaikuttivat voimakkaasti neuvottelujen kehi -
tykseen. Tämä näkyy rahoitusosan uudelleenjärjes -
telyssä, kun pääsyoikeusmaksujen aiheuttamasta 
taloudellisesta rasitteesta yhä suurempi osa siirtyy 
EU:lta teollisuudelle.
39
Arvioinnissa esitetyt tiedot osoittavat myös, että 
kaikkien edunsaajien saama suora lisäarvo on 
vähentynyt vain vähän vuosien 2013–2014 pöytäkir -
jassa aikaisempaan pöytäkirjaan verrattuna (0,86:sta 
0,8:aan) ja lisäarvosta saatavaa hyötyä on tasapaino -
tettu Mauritanian hyväksi.
Tähän saattaa vaikuttaa myös se, että arviointi 
kattoi pöytäkirjan kaksivuotisesta kestoajasta vain 
11 kuukauden pituisen jakson, joka sijoittui samaan 
ajankohtaan vähäisen käytön kanssa. Lisäksi olisi 
otettava huomioon pienten pohjakalalajien markki -
nahintojen voimakas vaihtelu, mikä selvästi vai -
kuttaa lisäarvoa koskeviin arvioihin. Näiden syiden 
vuoksi arvioinnin johtopäätöksiin on suhtauduttava 
varauksella.
40
Seuraavaa pöytäkirjaa koskevat neuvottelut Mauri -
tanian kanssa on keskeytetty tästä syystä.
Komission vastaus 52
60
Nykyisellä tietotekniikkajärjestelmällä komissio pys -
tyy seuraamaan kalastuslupahakemuksia vasta sen 
jälkeen, kun asiaankuuluva lippuvaltio on toimitta -
nut sen täytettynä. Vuoden 2013 alussa käynnistet -
tiin menettelyn parantamiseksi IT -lupahanke, jonka 
tavoitteena on tehostaa kalastuslupahakemusten 
toimittamiseen ja kalastuslupien myöntämiseen liit -
tyvien menettelyjen seurantaa. Tällä välin komissio 
tarkistaa parhaillaan kaikkia sisäisiä menettelyjään.
62
EU:n asiaankuuluvan lainsäädännön raportoin -
tisäännöksiä noudatetaan, ja komissio ylläpitää 
asianmukaista rekisteriä. Lisäksi komissio kehittää 
parhaillaan tarvittavia tietoteknisiä välineitä saalis -
tietokannan perustamista varten.
63
Komissio on kehittänyt vuodesta 2011 alkaen uusia 
tiedontoimitusmenettelyjä ja uusia tietokantoja, eri -
tyisesti niin kutsutun DataWareHouse -tietokannan, 
jotta mahdollistetaan EU:n kalastusalusten kaikkien 
saaliiden parempi ja asianmukaisempi seuranta. 
Tietokanta saatiin käyttöön vuoden 2013 lopussa, 
ja se aloitti toimintansa vuoden 2014 aikana asteit -
tain sen mukaan, miten jäsenvaltioilla oli valmiudet 
ottaa järjestelmä käyttöön. Esiin tulevista erityisky -
symyksistä keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa.
65
Komissio on jo havainnut tämän ongelman, ja se 
työskentelee tällä hetkellä jäsenvaltioiden, EU:n 
kalantutkimuslaitosten ja kolmansien maiden 
kanssa, jotta päästäisiin sopimukseen yhteisistä 
ja jaetuista menetelmistä, joilla voidaan arvioida 
kalastuskumppanuussopimusten kattamilla vesillä 
pyydettyjä saaliita.
Vaikka vaarana onkin ehkä ollut, että EU:lle koituisi 
lisäkustannuksia, tämä ei kuitenkaan ole koskenut 
Intian valtamerta, jossa saaliiden määrä ei ylittänyt 
missään tilintarkastustuomioistuimen tarkasta -
massa sopimuksessa mainittuja viitesaalismääriä 
lukuun ottamatta Madagaskaria vuosina 2005 ja 
20 07.52
Kun otetaan huomioon, että yhteisen kalastuspoli -
tiikan kalastuskumppanuussopimuksia koskevissa 
tavoitteissa ei tarkastella niiden vaikutuksia EU:n 
alueisiin eikä kalan toimittamista EU:n markkinoille, 
arviointien ei odoteta käsittelevän näitä näkökohtia.
Vuoden 2015 alussa konsultit, jotka komissio on pal -
kannut arvioimaan kestäviä kalastuskumppanuus -
sopimuksia, ovat kehittäneet ja sopineet komis -
sion yksiköiden kanssa yhteisestä ja yhtenäisestä 
menetelmästä, jolla arvioidaan taloudellisia vaiku -
tuksia kestävien kalastuskumppanuussopimusten 
yhteydessä.
57
Komission tarkastusmenettely vastaa täysin sovel -
lettavan pöytäkirjan määräyksiä.
Komissio kehittää parhaillaan uutta järjestelmää, 
jolla tallennetaan digitaalisesti kaikki tiedot sekä 
lupien välittämisestä että niiden seurannasta 
(LICENCE -hanke). Komissio pystyy sen avulla hallin -
noimaan yhä paremmin kalastuslupahakemusten 
toimittamiseen ja lupien myöntämiseen liittyvien 
menettelyjen osia alkaen siitä, kun jäsenvaltio 
toimittaa kattavan hakemuksen, aina siihen saakka, 
kun kolmas maa toimittaa luvan.
58
Lupahakemusten toimitusmuoto riippuu pitkälti 
kumppanimaan kansallisen lainsäädännön eri -
tyissäännöksistä sekä vastaavista henkilöstö- ja 
hallintoresursseista.
59
EU:n edustusto seuraa Mauritaniassa tiiviisti lupa -
menettelyä ja on jatkuvasti yhteydessä Mauritanian 
toimivaltaisiin yksiköihin sen varmistamiseksi, että 
viipeet minimoidaan. Lisäksi menettelyä helpotta -
vat edustajat, jotka hoitavat yhteydet paikallisviran -
omaisiin laivanvarustajien puolesta.
Komission vastaus 53
73
Komission tavoitteena on, että alakohtaiseen 
tukeen viitataan selvästi kansallisessa talousarvios -
 sa, mutta tämä riippuu kumppanimaan kansallisesta 
rahoituslainsäädännöstä.
Komission mielestä alakohtaisen tuen on oltava 
jäljitettävissä kumppanimaiden asiaankuuluvissa 
matriiseissa.
Komission on pidettävä lähtökohtana myös sitä, 
että kansalliset tarjouskilpailuja ja hankintoja 
koskevat säännökset vaikuttavat yleensä toimiin, 
joita kumppanimaa toteuttaa pannessaan täytän -
töön alakohtaisen tuen täytäntöönpanoa koskevaa 
matriisia.
74
Pöytäkirjojen mukaiset sekakomiteat seuraavat 
alakohtaisen tuen täytäntöönpanoa ja kustannuste -
hokkuutta, jos tiedot ovat saatavilla.
Mosambikissa on sekakomitean suorittaman sään -
nöllisen seurannan lisäksi tehtävä vielä lopullinen 
arviointi vuosien 2012–2014 pöytäkirjaan perustu -
van alakohtaisen tuen täytäntöönpanosta. Mosam -
bik valmistelee parhaillaan asiakirjoja kyseistä 
arviointia varten, ja tarkoituksena on perustaa 
sekakomitea edistyksen arvioimiseksi.
75
Katso vastaus tiivistelmän kohdassa XII.
Mauritaniassa käyttöasteeseen vaikutti vaikea 
poliittinen tilanne kauden 2008–2012 alussa. Lisäksi 
vuosien 2013–2014 pöytäkirjan alakohtaista tukea 
supistettiin kolmella miljoonalla eurolla vuotta 
kohden Mauritanian viranomaisten nimenomai -
sesta pyynnöstä: tämä ei ollut alun perin komission 
tavoitteena eikä se ollut suoranainen vastaus kump -
panimaa Mauritanian puutteelliseen avoimuuteen.68
Katso vastaus tiivistelmän kohdassa XI.
69
EU on mahdollisuuksien mukaan järjestänyt koor -
dinointikokouksia muiden kehitysalan toimijoiden 
kanssa maissa, joissa toimii useita rahoittajia (vrt. 
Mauritania ja viimeksi Mosambik). Kalastusasiamies 
osallistuu koordinointikokouksiin. Kehittämisyhteis -
työhön osallistuvat edustuston eri osastot pitävät 
aktiivisesti yhteyttä keskenään.
EU:n painopistealueiden valinta näkyy 
muiden rahoittajien kanssa pidettävissä 
koordinointikokouksissa.
70
Mosambikissa toimiva edustusto osallistuu minis -
teriön rahoittajille järjestämiin alakohtaisiin koordi -
nointikokouksiin, ja edustusto toimii merkittävänä 
rahoittajana alalla. Lisäksi kalastusviranomaiset 
laativat kansallisten sääntöjen mukaisesti toiminta -
suunnitelman noudattaen avoimuutta eri rahoitta -
jien ja EU:n rahoittamissa toimissa. Komissio katsoo, 
että kaksinkertaisen rahoituksen riskiä ei ole.
72
Katso myös vastaus tiivistelmän kohdassa XI.
Komission vastaus 54
Alakohtaisen tuen hallinnointia on parannettu 
uudistetun yhteisen kalastuspolitiikan seurauksena, 
sillä siinä alakohtaisen tuen rahoitus irrotetaan 
pääsyoikeuksia koskevista maksuista ja sekakomi -
teamenettelyssä lisätään seurantaa ja sovelletaan 
ehdollisuutta.
Katso vastaus tiivistelmän kohdassa XII.
80
Maksatuksia tarkastellaan ja tarkistetaan säännöl -
lisesti kunkin kalastuskumppanuussopimuksen 
sekakomiteassa vuosittain. Jos sekakomitean arvion 
ja päätöksen mukaan annettua rahoitusta ei ole 
käytetty riittävästi, seuraavan vuoden alakohtaisen 
tuen maksut voidaan keskeyttää, kunnes varojen 
käyttöä tehostetaan. Tämä koski erityisesti Seychel -
leitä, Mosambikia ja Komoreita.
81
Jos ensisijaisessa toimessa/hankkeessa ei ole saavu -
tettu minkäänlaisia tuloksia tai tulokset ovat olleet 
vähäisiä, alakohtaisen tuen maksaminen keskey -
tetään seuraavana vuonna siihen saakka, kunnes 
tavoitteet on saavutettu.
Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että 
useimpien toimien kestoaikaa ei ole rajoitettu 
kyseessä olevaan varainhoitovuoteen, vaan ne voi -
vat olla luonteeltaan monivuotisia.
82
Vaikka käsitteet ovat samat, tavoitteet eroavat toi -
sistaan huomattavasti tuen ja sen hallinnoinnin eri 
mittakaavan ja ulottuvuuden vuoksi.Hyödyntämisvalmiuksia seurataan tiiviisti kaikissa 
sekakomitean kokouksissa, joissa arvioidaan ja 
kommentoidaan järjestelmällisesti varojen käyttöas -
tetta. Seychellien ja Mosambikin osalta parannukset 
ovat olleet huomattavia aikaisempiin pöytäkirjoihin 
verrattuna.
76
Kumppanimaille myönnetyn alakohtaisen 
tuen käyttö määritetään tapauskohtaisesti sen 
perusteella, miten kumppanimaa haluaa käyt -
tää kyseistä tukea kehittäessään kansallista 
kalastuspolitiikkaansa.
Laatikko 2 – Madagaskar
EU:n varat ovat siirrettävissä valtionkassan tasolla 
samalla tavoin kuin mistä tahansa muusta tulonläh -
teestä saadut valtion varat.
Laatikko 2  – Mauritania
Yhteisen tarkastuksen mukaan alakohtaisen tuen 
määrärahoja oli käyttämättä 25  miljoonaa  euroa. 
Maaliskuussa 2013 Mauritania lähetti EU:lle raportin, 
jossa se totesi, että varoja oli sillä hetkellä jäljellä 
13 miljoonaa  euroa. Tätä määrää ei kuitenkaan 
vahvistettu yhdessä, sillä Mauritania ei selvittänyt 
kattavasti käyttämäänsä laskentaperustetta.
Laatikko 2 – Mosambik
Sekakomitea päätti muuttaa kesäkuussa 2012 
pidetyssä kokouksessaan ohjelmaa jälkikäteen 
infrastruktuurihankkeeksi, kuten todettiin raportin 
liitteissä. Uudet infrastruktuurihankkeet, jotka oli 
suunnitteilla toimien sovituissa yleisissä puitteissa, 
oli sisällytetty kansalliseen talousarvioon.
78
Katso vastaus tiivistelmän kohdassa XII.
Komission vastaus 55
Komission pyrkimyksenä on, että alakohtaisen tuen 
maksut sisällytettäisiin kumppanimaiden rahoitus -
lakiin varojen avoimuuden takaamiseksi.
Päätelmät ja suositukset
85
Kalastuskumppanuussopimusten pöytäkirjoja 
koskeviin neuvotteluihin vaikuttavat lukuisat 
tekijät, joista monet ovat komissiosta riippumat -
tomia. Neuvotteluissa on noudatettava sääntöjä, 
jotka koskevat muita EU:n toimielimiä, kuten 
neuvostoa ja parlamenttia. Neuvottelumenettelyn 
kokonaisaikaan vaikuttavat huomattavasti myös 
kumppaneina olevien kolmansien maiden sisäiset 
hyväksymismenettelyt.
86
Siirtymäkausijärjestely perustuu kalastusaluksille 
myönnettävistä luvista annetun asetuksen (EY) 
N:o 1006/2008 9 artiklaan, jossa taataan kalastus -
toiminnan jatkuvuus enintään kuuden kuukauden 
ajan tapauksissa, joissa EU ja sen kumppanimaa 
ovat päässeet yksimielisyyteen pöytäkirjasta, mutta 
pöytäkirjaa ei vielä väliaikaisesti sovelleta. Kumppa -
nimaa myöntää tämäntyyppisiä siirtymäajan lupia 
täysin vapaaehtoisesti komission pyynnöstä, ja niitä 
olisi pidettävä pääsopimuksen mukaisina (vaikka 
pöytäkirjaa ei olekaan), eikä niiden siten voida kat -
soa olevan yksinoikeuslausekkeen vastaisia (toisin 
kuin täysin ”yksityiset” luvat, kuten tuomioistuin 
toteaa asiassa C-565/13).
87
Tätä lähestymistapaa jo noudatetaan tonnikalaa 
koskevissa sopimuksissa, erityisesti Intian valta -
merellä, jossa sijaitsee tonnikalan vaellusreittejä 
vastaavia kumppanimaiden kalastussopimuksia. 
Lähestymistapaa olisi vaikeampi noudattaa seka -
sopimuksissa niiden kohteena olevien erilaisten 
kalastusalueiden vuoksi.Alakohtaisen tuen käytön ja maksamisen yhdenmu -
kaisuus ja johdonmukaisuus ovat kuitenkin paran -
tuneet politiikkojen täytäntöönpanossa komission 
yksiköiden välillä. Tämä tapahtuu kohdennettujen 
ja nimettyjen toimien perusteella. Toimilla on selvät 
tulosindikaattorit, joiden pohjalta suorituskykyä 
voidaan mitata.
Alakohtaisia tukiohjelmia kehitetään kumppani -
maan tarpeiden pohjalta. Osapuolet keskustelevat 
ohjelmista sekakomiteassa, ja lopullinen toimin -
taohjelma laaditaan tämän kuulemismenettelyn 
perusteella.
Laatikko 3 – Madagaskar
Madagaskarissa kestäviin kalastuskumppanuusso -
pimuksiin liittyvien maksujen suorittamista jat -
kettiin sen jälkeen, kun oli tehty päätös siitä, että 
Madagaskarille ei voitaisi enää myöntää talousar -
viotukea. Päätös tehtiin täysin koordinoidusti EU:n 
toimielinten asiaa käsittelevien yksiköiden välillä, 
sillä maksut oli selvästi kohdennettu kalastusalan 
hallinnolle ja niillä edistettiin työllisyyden ja kasvun 
turvaamista kalatalousalalla sekä maan elintarvike -
turvaa poliittisessa kriisitilanteessa.
Laatikko 3 – Mosambik
Vaikka talousarviotuen maksamista lykättiin, sillä ei 
ollut minkäänlaista yhteyttä alakohtaisen tuen mak -
samiseen, koska se ei vaikuttanut suoraan sovitun 
alakohtaista tukea koskevan erityistyöohjelman täy -
täntöönpanoon. Tämä osoittaa siten, että kyseiset 
kaksi tukijärjestelmää ovat luonteeltaan erilaisia.
Komissio katsoo, että kehitys- ja kalastuspolitiikko -
jen yhtenäistäminen ei välttämättä merkitse sitä, 
että niiden yhteydessä myönnettävien varojen mak -
suissa noudatettaisiin samanlaista lähestymistapaa, 
koska kummankin politiikan hallinnointiin sovelle -
taan eri säädöksiä ja niitä vastaavia ehtoja.
83
Katso vastaus tiivistelmän kohdassa XI.
Komission vastaus 56
Tekniset suojelutoimenpiteet on monissa 
tapauksissa kirjattu kumppanimaiden kansal -
lisiin lainsäädäntöihin, eikä niistä sen vuoksi 
voida neuvotella. Ne on sisällytettävä kestäviin 
kalastuskumppanuussopimuksiin.
Periaate, jonka mukaan EU maksaa etukäteen 
pääsyoikeuksia koskevan taloudellisen korvauksen, 
takaa kumppanimaalle vakaat tulot ja tekee siten 
kestävistä kalastuskumppanuussopimuksista hou -
kuttelevia hallintavälineitä.
90
Komissio on tietoinen ongelmista, jotka liittyvät 
riippumattomien konsulttien käyttämän arvioin -
timetodologian vertailukelpoisuuteen. Sisäisen 
tarkastuksen jälkeen komissio laati tarkastukseen 
perustuvien ohjeiden pohjalta yhteisen mallin kes -
tävien kalastuskumppanuussopimusten yhteydessä 
tehtäviä arviointeja koskeville toimeksiannoille. 
Kalastuskumppanuussopimusten taloudellisten 
vaikutusten arviointia koskevasta yksittäisestä ja 
yhteisestä metodologiasta on päästy yksimielisyy -
teen, ja se otettiin käyttöön vuoden 2015 alussa.
Suositus 1 a)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Suositus 1 b)
Komissio hyväksyy suosituksen ja on aloittanut sen 
täytäntöönpanon.
Suositus 1 c)
Komissio hyväksyy suosituksen, jonka täytäntöön -
panosta sekä EU:n että kyseisen kolmannen maan 
on neuvoteltava ja päästävä sopimukseen.
Suositus 1 d)
Komissio hyväksyy suosituksen ja on jo käynnistä -
nyt kuulemismenettelyn sidosryhmien kanssa.88
Tämä käsite merkitsee soveltuvin osin, että rannik -
kovaltion hyväksymät eri sidosryhmien hoitota -
voitteet ja - toimenpiteet sekä jakoperusteet ovat 
selkeästi määritettyjä ja hyvin tunnettuja, kuten 
Grönlannin, Marokon, Mauritanian ja Guinea -Bis-
saun kanssa tehdyissä sekasopimuksissa.
Kalastusmahdollisuudet määritetään tonnikalasopi -
muksissa sellaisten alueellisten kalastuksenhoitojär -
jestöjen hyväksymien hoitotavoitteiden ja -toimen -
piteiden pohjalta, jotka on alueellisesti valtuutettu 
hoitamaan tällaisia tehtäviä, ja määrityksessä hyö -
dynnetään kyseisten järjestöjen tieteellistä työtä ja 
neuvontaa.
89
Komissio ottaa huomioon kalastusmahdollisuuksien 
aikaisemman hyödyntämistason ja ulkoiset tekijät, 
jotka saattaisivat vaikuttaa kalastusmahdollisuuk -
sien hyödyntämiseen saaliiden saatavuudesta ja 
vaihtelusta riippuen.
Tonnikalaa koskevien kalastuskumppanuussopi -
musten pöytäkirjoissa määrätyt saaliiden viiteta -
sot – jotka eivät ole saalisrajoituksia – perustuvat 
EU:n kalastusalusten aikaisemmin ilmoitettuihin 
saaliisiin. Asianomaisissa pöytäkirjoissa sovittu 
viitesaalismäärä on välttämätön edellytys kump -
paneillemme, ja se on oikeusperusta EU:n pääsyoi -
keuksista maksamalle taloudelliselle korvaukselle. 
Tämäntyyppisissä saaliiden viitetasoissa on kuiten -
kin otettava huomioon myös eri alueilla pyydet -
tyjen saaliiden voimakkaat vuosittaiset vaihtelut, 
jotka johtuvat siitä, että laajasti vaeltavien kalalajien 
levinneisyys ja määrä vaihtelevat vuosittain.
Kalastusmahdollisuuksien mahdollisen vajaakäytön 
ja rajoittavampien teknisten suojelutoimenpiteiden 
käyttöönoton välisestä yhteydestä on muistettava, 
että molemmat osapuolet sopivat tämäntyyppisistä 
teknisistä suojelutoimenpiteistä, jotta varmistetaan 
eri kantojen kestävä hyödyntäminen, vähennetään 
kalastustoiminnan vaikutusta meriekosysteemeihin 
ja estetään konfliktit avomerellä toimivien ulko -
maisten teollisten kalastusalusten ja rannikkoval -
tioiden rannikkovesillä pienimuotoista kalastusta 
harjoittavien kalastajien välillä.
Komission vastaus 57
Komissio on alkanut viime vuosina uudistaa tieto -
teknisiä välineitään, ja se on käynnistänyt niin kut -
sutun IT -lupahankkeen, jonka yhteydessä kirjataan 
digitaalisesti tiedot sekä lupien välityksestä että 
niiden seurannasta.
Suositus 2 b)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että 
se on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tilanteen 
korjaamiseksi.
Pöytäkirjojen uusimista koskevien neuvottelujen 
aikana komissio edistää aktiivisesti sähköisten 
lupien käyttöä EU:n aluksissa.
Suositus 2 c)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että 
se on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tilanteen 
korjaamiseksi.
Komissio on jatkuvasti yhteydessä jäsenvaltioihin 
kaikkien teknisten kysymysten ratkaisemiseksi.
94
Komission yksiköt laativat vuonna 2013 alakohtaisen 
tuen täytäntöönpanon seurantaa koskevat ohjeet, 
jotka päivitettiin vuonna 2014, ja niissä esitetään 
periaatteet, joita on noudatettava määritettäessä 
ja seurattaessa alakohtaista tukea, sekä raportoin -
tivaatimuksia koskevat erityissäännöt. Näin mah -
dollistetaan ohjelmaan tehtävät tarkistukset, jotka 
sekakomitean on hyväksyttävä.
Ohjeita on täydennetty hiljattain tehdyissä pöytä -
kirjoissa erityissäännöksillä, jotka koskevat alakoh -
taisen tuen täytäntöönpanoa ja seurantaa.
Niissä vaaditaan muun muassa laatimaan ja hyväk -
symään alakohtaisella tuella rahoitettavia toimia 
koskevan matriisin, jossa selvästi määritetään 
tuettavat toimet, niiden tavoitteet ja saavutetut 
tulokset.Suositus 1 e)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Uusi menetelmä esitettiin komissiolle joulukuussa 
2014, ja se hyväksyttiin tammikuussa 2015. Se takaa 
yhteisen perustan pöytäkirjojen taloudellisten 
vaikutusten arvioinneille, joita suoritetaan ennen 
tulevia neuvotteluja. Menetelmä vastaa täysimääräi -
sesti tilintarkastustuomioistuimen suosituksia sen 
jälkeen, kun sitä aletaan soveltaa järjestelmällisesti.
92
Komissio on alkanut viime vuosina uudistaa tieto -
teknisiä välineitään, ja se käynnisti vuoden 2013 
alussa niin kutsutun IT -lupahankkeen, jonka yhtey -
dessä kirjataan digitaalisesti tiedot sekä lupien väli -
tyksestä että niiden seurannasta. Käytössä olevien 
tietoteknisten välineiden avulla komissio pystyy 
hallinnoimaan yhä paremmin kalastuslupahakemus -
ten toimittamiseen ja kalastuslupien myöntämiseen 
liittyviä menettelyjä alkaen siitä, kun jäsenvaltio 
toimittaa kattavan hakemuksen, aina siihen saakka, 
kun kolmas maa toimittaa luvan.
93
Komissio on kehittänyt vuodesta 2011 alkaen uusia 
tiedontoimitusmenettelyjä ja uusia tietokantoja, eri -
tyisesti niin kutsutun DataWareHouse -tietokannan, 
jotta mahdollistetaan EU:n kalastusalusten kaikkien 
saaliiden parempi ja asianmukaisempi seuranta. 
Tietokanta saatiin käyttöön vuoden 2013 lopussa, 
ja se aloitti toimintansa vuoden 2014 aikana asteit -
tain sen mukaan, miten jäsenvaltioilla oli valmiudet 
ottaa järjestelmä käyttöön. Esiin tulevista erityisky -
symyksistä keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa.
Suositus 2 a)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että 
se on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tilanteen 
korjaamiseksi.
Komission vastaus 58
Suositus 3 c)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on 
pantu osittain täytäntöön.
Maksatuksia tarkastellaan kunkin kalastuskump -
panuussopimuksen sekakomiteassa vuosittain. 
Jos sekakomitean arvion ja päätöksen mukaan 
annettua rahoitusta ei ole käytetty riittävästi, seu -
raavan vuoden alakohtaisen tuen maksut voidaan 
keskeyttää.
Vastaus taulukkoon 4
Mosambikia koskevia lukuja korjattiin komission 
myöhemmin tekemän tarkastuksen seurauksena. 
Komission tämänhetkisten tietojen mukaan saalii -
den määrä oli 2 330 tonnia, mikä on hyvin lähellä 
Espanjan ja Ranskan samana vuonna ilmoittamia 
määriä (2 326 tonnia).Sekakomitea tarkastelee matriisia säännöllisesti ja 
kalastusasiamies seuraa sitä sen varmistamiseksi, 
että matriisin ohjelmaa noudatetaan.
95
Alakohtaisen tuen maksut ovat nykyisin suoraan 
sidoksissa tuen tuloksiin ja hyödyntämiseen uuden, 
vuonna 2013 hyväksytyn yhteisen kalastuspolitii -
kan mukaisesti. Uudessa politiikassa alakohtaisen 
tuen maksut irrotettiin pääsyoikeuksia koskevista 
maksuista, ja alakohtaisen tuen maksuihin liitettiin 
ehdollisuus.
Kestävien kalastuskumppanuussopimusten yhtey -
dessä annettavaa alakohtaista tukea myönnetään 
tiettyjen kumppanimaan ehdottamien erityistoi -
mien pohjalta eikä järjestelmällisesti, kuten EKR:ssä, 
josta myönnetään muun muassa talousarviotukea. 
Lisäksi alakohtaisen tuen määrä on yleensä paljon 
EKR:stä myönnettävää tukea alhaisempi.
Suunnitteilla on säännöksiä, joiden perusteella ala -
kohtaista tukea tarkistetaan sekakomiteassa tapauk -
sissa, joissa kumppanimaa vaatii ohjelman varojen 
uudelleenkohdistamista asianmukaisin perustein, 
tai alakohtaiset maksut tarvittaessa keskeytetään 
siihen saakka, kunnes alakohtainen tuki on pantu 
tyydyttävästi täytäntöön.
Suositus 3 a)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on 
pantu osittain täytäntöön, sillä komissio on laatinut 
erityisohjeita alakohtaisen tuen hallintaa ja seuran -
taa varten, ja se suorittaa kumppanimaiden kanssa 
käytävien neuvottelujen mukaisesti tarvittavat 
toimet, jotta suositus toteutetaan täysimääräisesti.
Suositus 3 b)
Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on 
pantu osittain täytäntöön.
Uudessa yhteisessä kalastuspolitiikassa ”johdonmu -
kaisuus unionin muihin politiikkoihin nähden” kuu -
luu hyvän hallinnon periaatteisiin (EU:n asetuksen 
N:o 1380/2013 3 artiklan h kohta). Tämän perusteella 
kalastukseen liittyvät näkökohdat otetaan yhä 
paremmin huomioon kehityspolitiikassa.
MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?
Maksuttomat julkaisut:
  yksi kappale:  
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
  enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat:  
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_/f_i.htm),
muissa kuin EU-maissa sijaitsevista lähetystöistä (http://eeas.europa.eu/delegations/index_/f_i.htm),  
ottamalla yhteyttä Europe Direct -palveluun (http://europa.eu/europedirect/index_/f_i.htm)  
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).
(*)  Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit  
tai hotellit voivat periä puheluista maksun.
Maksulliset julkaisut:
 EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
Euroopan unioni (EU) neuvottelee rannikkovaltioiden kanssa 
kalastusoikeussopimuksia EU:n aluksille ja tukee paikallisen 
kalastusalan hallintaa ja kestävää kehitystä. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että Euroopan komissio 
hallinnoi sopimuksia yleisesti ottaen hyvin, mutta joissakin 
kohdin ilmeni parantamisen varaa. Rannikkovaltioiden 
kanssa neuvotellut kalamäärät ylittivät säännöllisesti EU:n 
laivaston tosiasiallisesti kalastamat määrät. Tämä teki 
sopimuksista EU:n kannalta suhteessa odotettua 
hintavampia. Saalistietojen ja lupaprosessin seuranta ei ollut 
riittävän perusteellista. Paikallisen kalastusalan kestävään 
kehittämiseen myönnetyn tuen tukikelpoisuusehtoja olisi 
selkeytettävä. Koordinointia ja yhdenmukaisuutta muun 
EU:n kehitystuen kanssa olisi parannettava.
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN