FI Bryssel 12.7.2006 KOM(2006) 378 lopullinen KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Vuosikertomus 2005 {SEC(2006)911} {SEC(2006)912} SISÄLLYSLUETTELO Johdanto (...)3 1. Yhteenveto kaudelle 2001–2005 laaditusta yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevasta kattavasta strategiasta (...)4 1.1. Kattava petostentorjuntalainsäädäntö (...)4 1.2. Uusi yhteistyön kulttuuri (...)6 1.3. Korruption ehkäisy ja torjunta toimielimissä (...)8 1.4. Rikosoikeudellisen ulottuvuuden vahvistaminen (...)9 1.5. Johtopäätökset (...)10 2. Petostentorjunnan tulokset: Petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet, joista jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet alakohtaisten asetusten nojalla (...)11 2.1 Perinteiset omat varat (...)12 2.2. Maatalousmenot (EMOTR:n tukiosasto) (...)13 2.3 Rakennetoimet (...)13 2.4. Liittymistä valmisteleva tuki (...)14 3. Jäsenvaltioiden ja komission toteuttamat toimet vuonna 2005 (...)15 3.1. Jäsenvaltioiden toteuttamat toimet (...)15 3.2. Komission petostentorjunnan toteuttamat operatiiviset toimet (...)18 3.3. Täydentävät toimenpiteet Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseksi (...)18 4. Takaisinperintä (...)20 4.1. Kansalliset takaisinperintämenettelyt riita-asioissa tai hallintomenettelyssä (...)21 4.2. Toimielinten suorittama takaisinperintä (...)25 4.3. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR) ja maatalouden perinnästä vastaava erityisryhmä (Task Force on Recovery) (...)25 4.4. Maatalouspolitiikan alalla esiintyvien rahoitustoimien säännönvastaisuuksien seurantajärjestelmän uudistaminen (...)27 5. TILIEN VAHVISTAMISMENETTELYT (...)28 5.1. Suunnitelma myönteisen tarkastuslausuman saamiseksi (...)28 5.2. Julkisten menojen hyvän hallinnoinnin varmentaminen jäsenvaltioissa (...)29 Johdanto Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta ovat yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteistä vastuualuetta. Komissio laatii vuosittain yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa kertomuksen, jossa esitetään, mitä uusia toimia näiden velvollisuuksien täyttämiseksi on toteutettu EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan mukaisesti. Kertomus on osoitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja se julkaistaan. Kertomuksen ensimmäisessä kohdassa komissio esittelee yhteenvedon viisivuotiskaudelle 2001–2005 laaditusta yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevasta kattavasta strategiasta. Lukuisista esteistä huolimatta tavoitteiden saavuttamista ja suunniteltujen toimien toteuttamista koskeva kokonaiskatsaus on tyydyttävä. Toisessa kohdassa esitetään tilastotiedot sääntöjenvastaisuuksista, joista jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet alakohtaisten asetusten mukaisesti. Kolmannessa kohdassa tarkastellaan toisaalta jäsenvaltioiden vuonna 2005 toteuttamia toimenpiteitä, ja toisaalta komission toimia Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnan tehostamiseksi. Jäsenvaltioiden yhteisen sopimuksen mukaisesti kertomuksen neljännessä ja viidennessä kohdassa tarkastellaan erikseen kahta osa-aluetta. Kertomuksen neljännessä kohdassa käsitellään toimia, joiden avulla on pyritty parantamaan saatavien ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää. Ainoa keino korjata petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista yhteisöjen talousarviolle aiheutuvat vahingot on huolehtia rahoitustoimien järjestelmällisestä seurannasta. Kertomuksen viides ja viimeinen kohta koskee tilien vahvistamista. Suurinta osaa yhteisöjen talousarviosta hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tässä kohdassa vertaillaan lyhyesti jäsenvaltioiden soveltamia valvontaperiaatteita ja -vaatimuksia ja (mahdollisia) varmentamisjärjestelmiä. Tässä kertomuksessa esitetään vain yleiskatsaus 25 jäsenvaltion toteuttamiin toimiin ja niiden tuloksiin. Komissio julkaisee samaan aikaan tämän kertomuksen kanssa kaksi valmisteluasiakirjaa [1]. Toisessa esitellään tarkemmin jäsenvaltioiden toteuttamat toimet ja toisessa jäsenvaltioiden ilmoittamien sääntöjenvastaisuuksien tilastotiedot. Edellisten vuosien vuosikertomukset ja niihin liittyvät komission yksiköiden valmisteluasiakirjat ovat saatavilla OLAFin Internet-sivuilla [2]. 1. Yhteenveto kaudelle 2001–2005 laaditusta yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevasta kattavasta strategiasta Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisen on perustuttava vahvaan yhteistyöhön jäsenvaltioiden ja yhteisön välillä. Varmistaakseen kaikkien torjunnasta vastaavien kansallisten viranomaisten ja toimielinten toimien lähentymisen komissio halusi ottaa käyttöön etujen suojaamista koskevan kattavan strategian, joka sisältäisi kaikki yhteiseen tavoitteeseen tähtäävät toimet. Tähän sisältyvät operatiivinen toiminta, rahoituksen seuranta, sovellettavat seuraamukset ja torjuntatoimet ja niitä koskevan lainsäädännön valmistelu sekä ensimmäisen että kolmannen pilarin alalla. Amsterdamin sopimuksella EY:n perustamissopimukseen lisättyyn 280 artiklaan sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamiseen vuonna 1999 liittyvässä 28. kesäkuuta 2000 [3] hyväksytyssä kattavassa strategiassaan komissio määritteli poliittiset ja yleiset tavoitteet kaudelle 2001–2005. Strategiassa komissio nimesi neljä painopistettä taloudellisten etujen suojaamiseksi: - kattava petostentorjuntalainsäädäntö - uusi yhteistyön kulttuuri - toimielinten yhteinen toiminta korruption ehkäisemiseksi ja torjumiseksi - rikosoikeudellisen ulottuvuuden vahvistaminen. Kattavan strategian toteuttamiseksi laadittiin toimintasuunnitelmat vuosiksi 2001–2003 [4] ja 2004–2005 [5]. 1.1. Kattava petostentorjuntalainsäädäntö Komission tavoitteena on ollut, että petostentorjuntapolitiikassa noudatettaisiin laaja-alaista monipilarista lähestymistapaa, joka käsittää kaikki alat, joilla petoksia ja korruptiota voi esiintyä. Petostentorjuntapolitiikan tulee sisältää paitsi valvonta ja yhteistyö, myös ennaltaehkäisy ja paljastaminen. Vuonna 2001 komissio ilmoitti sisäisen mekanismin [6] eli petosten ennaltaehkäisyjärjestelmän käyttöönotosta, jossa tavoitteena oli petosten ennaltaehkäisy lainsäädännössä ja sopimusten hallinnoinnissa. Komission yksiköiden yhteinen työryhmä on määritellyt vuodesta 2003 lähtien yhteisöjen taloudellisten etujen kannalta mahdollisesti petosalttiit lainsäädäntöaloitteet ja kehiteltävänä olevat sopimusmallit. Näiden hankkeiden valmisteluvaiheessa työryhmä kuuli Euroopan petostentorjuntavirastoa. Kaudella 2004–2005 OLAF käsitteli yhteensä 28 aloitetta. Euron käyttöönottoa seurattiin koko ohjelmakaudella monin kolikoiden ja seteleiden väärentämisen torjumiseen tähtäävin toimenpitein. Komissio on kehittänyt edelleen etenkin toimintaa ja osallistumista koskevaa lainsäädäntöä sekä erityistä kansainvälisen yhteistyön oikeudellista kehystä. Vuonna 2002 antamassaan tiedonannossa [7], joka koski lähinnä ennen vuotta 1999 aiheettomasti maksettujen maataloustukien perintätoimien parantamista, komissio päätti perustaa perinnästä vastaavan erityisryhmän (Task Force Recouvrement), jonka tehtävänä olisi selkiyttää perittävänä olevien määrien tilannetta ja valmistella rahoitusvastuuta koskevia päätöksiä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan virallisen menettelyn puitteissa EMOTR:n tukiosaston alalla (ks. kohta 4.2.). Vuonna 2003 voimaan astunut uusi varainhoitoasetus [8] vahvistaa huomattavasti yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista: – Varainhoitoasetus tehostaa huomattavasti varojen takaisinperintää. – Varainhoitoasetuksessa mahdollistetaan siirtyminen kassaperusteisesta suoriteperusteiseen kirjanpitoon. Vuodesta 2005 lähtien komissio on siten noudattanut julkisen laskentatoimen vaativimpia kansainvälisiä standardeja, parantanut varojen käytännön hallinnointia ja asettanut minimiin virheiden ja sääntöjenvastaisuuksien riskitekijät. – Asetuksessa säädetään tiedotusjärjestelmästä, jonka mukaisesti hankintamenettelyn ulkopuolelle voidaan sulkea hallinnollisella päätöksellä rikoksiin syyllistyneet tarjoajat ja ehdokkaat, jotka ovat epäluotettavia tai jotka ovat antaneet vääriä tai harhaanjohtavia tietoja. Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevassa direktiivissä [9] hyväksyttiin vastaavanlainen mekanismi. Avoimuutta koskevassa tiedonannossaan [10] komissio päätti tutkia poissulkemisjärjestelmän käyttömahdollisuuksia laajemmin ja tehdä tähän liittyviä ehdotuksia varainhoitosopimuksen tarkistamista koskevassa muutetussa ehdotuksessaan [11]. Vuonna 2004 komissio hyväksyi asetusehdotukset Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettujen asetusten muuttamisesta [12]. Ehdotusten tavoitteena oli etenkin selkeyttää OLAFin ja yhteisöjen toimielinten ja elinten välisen tiedonvaihdon sääntöjä ja antaa virastolle mahdollisuus keskittyä painopistealueisiinsa ja nopeuttaa tutkimuksiaan tehokkuuden vahvistamiseksi. Ehdotuksilla pyritään niin ikään vahvistamaan asianosaisten prosessioikeudellisia oikeuksia. Ehdotusten jälkeen Euroopan parlamentti ja neuvosto pyysivät viraston toiminnasta täydentävän arvion, jonka komissio antoi lokakuussa 2004 [13]. Tilintarkastustuomioistuin laati OLAFin hallinnointia koskevan erityiskertomuksen [14], jossa on useita suosituksia. Heinäkuussa 2005 [15] Euroopan parlamentti järjesti OLAFin vahvistamista koskevan julkisen kuulemistilaisuuden, jossa todettiin tutkimuksissaan itsenäisen, mutta hallinnollisesti komissioon liittyvän viraston toiminnallisen rakenteen olevan toimiva. Tämän kehityksen huomioon ottaen komissio hyväksyi 24. toukokuuta 2006 aikaisempia edistysaskeleita täydentävän ehdotuksen, joka korvaa ja kumoaa helmikuussa 2004 hyväksytyn ehdotuksen. Ehdotus koskee erityisesti hallinnointia ja toimielinten ja valvontakomitean välistä yhteistyötä komitean ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission edustajien välisissä kokouksissa rakenteellisen vuoropuhelun muodossa. Ehdotuksessa suunnitellaan perustettavaksi neuvoa-antavan tarkastajan toimi, jolta voidaan pyytää lausuntoja tietyissä tapauksissa. Lisäksi ehdotuksessa käsitellään OLAFin pääjohtajan toimikautta koskevaa kysymystä. Vuoden 2005 tapahtumat. Vuonna 2005 komissio hyväksyi toisen kertomuksen [16] asetuksen (EY) N:o 1469/95 (musta lista) [17] soveltamisesta jäsenvaltioissa. Asetuksella luotiin EMOTR:n tukiosastoon liittyvä tunnistamisjärjestelmä sellaisten taloudellisten toimijoiden tunnistamiseksi, jotka ovat merkittäviä riskitekijöitä yhteisön talousarvion kannalta, ja komission kautta toimiva jäsenvaltioiden välinen ilmoitusjärjestelmä. Kertomuksen mukaan asetuksen soveltaminen on ollut niukkaa. Komissio haluaa kertomuksen välityksellä pyytää toimielimiä ilmaisemaan mielipiteensä tarpeesta parantaa poissulkemisjärjestelmää ja siihen liittyvistä toimenpiteistä ja ehdotuksista. 1.2. Uusi yhteistyön kulttuuri Komissio on auttanut vuodesta 2001 lähtien kymmentä uutta jäsenvaltiota ja ehdokasvaltioita omaksumaan yhteisön lainsäädännön taloudellisten etujen suojaamisen alalla. Kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa sekä Romaniassa ja Bulgariassa on otettu käyttöön varsin hyödyllinen petostentorjunnan koordinointivirasto (AFCOS), joka vastaa yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseen liittyvistä lainsäädännöllisistä, hallinnollisista ja operatiivisista toimista. Kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen on sujunut ongelmitta, ja jäsenvaltiot ovat valmistautuneet tyydyttävästi tehtäväänsä suojata yhteisöjen taloudellisia etuja. OLAF on tukenut Romanian ja Bulgarian liittymistä ja vahvistanut toimintaansa ja operatiivista tehokkuuttaan sijoittamalla molempiin maihin yhteyshenkilön. Vuonna 2004 Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot allekirjoittivat yhteistyösopimuksen [18] Sveitsin valaliiton kanssa valtioiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi. Samaten vuonna 2004 komissio antoi ehdotuksen asetukseksi keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta [19]. Asetusehdotus toimii yksityiskohtaisena oikeusperustana ja on luonteeltaan monialainen, sillä se kattaa yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnan kaikilla niillä aloilla, jotka eivät vielä kuulu alakohtaisen lainsäädännön piiriin. Vuoden 2005 tapahtumat. Tietyt tullilainsäädännön, mukaan lukien immateriaalioikeuksiin liittyvien sääntöjen vastaiset kansainvälisen kaupan liiketoimet aiheuttavat vahinkoa jäsenvaltioiden taloudelle ja verotuloille sekä Euroopan unionin talousarvion tullituloille. Kiinan kanssa käyttävä kauppa on aiheuttanut ongelmia viime vuosien aikana. Vuonna 2004 neuvotellun ja allekirjoitetun ja vuonna 2005 voimaan tulleen yhteistyösopimuksen tavoitteena on Euroopan yhteisön ja Kiinan välinen keskinäinen avunanto tulliasioissa. Sopimuksen operatiivisista toimista vastaa OLAF. OLAF otti käyttöön pysyvän teknisen järjestelmän (POCU) yhteistyön kehittämiseksi ja jäsenvaltioiden yhteisten tullioperaatioiden tukemiseksi paremmin. Järjestelmä nopeuttaa yhteisten tullioperaatioiden toimeenpanoa ja parantaa yhteistyötä ja alentaa kustannuksia. Uuden järjestelmän ensimmäinen operaatio FAKE koski Kiinasta tuotavia väärennettyjä tuotteita. Toukokuussa 2005 toteutetun operaation tulokset olivat erittäin tyydyttäviä (ks. kohta 3.2.). Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi asetuksia, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle rakennerahastojen ja koheesiorahaston rahoituksen yhteydessä esiintyvistä alakohtaisista sääntöjenvastaisuusepäilyistä, on muutettu ja uudistettu [20]. Yhdenmukaistamista jatketaan muuttamalla maatalousasioissa sovellettavia asetuksia. Petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean asemaa muutettiin komission päätöksellä [21]. Tavoitteena oli mukauttaa komitea sen perustamisen vuonna 1994 jälkeen tehtyihin muutoksiin, joita ovat muun muassa Amsterdamin sopimuksella EY:n perustamissopimukseen lisätty 280 artikla, OLAFin perustaminen vuonna 1999 ja euron käyttöönotto. Jäsenvaltioiden ja komission edustajista koostuva komitea avustaa komissiota kaikissa yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevissa asioissa. 1.3. Korruption ehkäisy ja torjunta toimielimissä Lainsäätäjältä vuonna 1999 saamansa tehtävän mukaisesti OLAF on jatkanut korruption ehkäisyä ja torjuntaa. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut useita kertoja toimielimissä ja elimissä yleisesti toteutettavien sisäisten tutkimusten lainmukaisuuden ja toimielinten välisen sopimuksen yhdenmukaisuuden [22]. OLAFin sisäisen tarkastuksen yksikön (IAS) kanssa vuonna 2001 tekemä pöytäkirja [23] ja tutkinta- ja kurinpitotoimiston (IDOC) kanssa vuonna 2004 tekemä pöytäkirja [24], joissa määritetään yksiköiden toimialat, ovat johtaneet hedelmälliseen yhteistyöhön elinten välillä. OLAFin ja IDOCin välisissä tapaamisissa vuonna 2005 koordinoitiin elinten toimintaa konkreettisissa tapauksissa. Hallinnonuudistuksen alalla komission virkamiehille ja henkilöstölle on tiedotettu hankkeiden hyvän hallinnoinnin periaatteista, eturistiriidoista, sekä toimintatavoista sellaisten tilanteiden varalta, joissa vakavien väärinkäytösten katsotaan voivan vahingoittaa yhteisöjen taloudellisia etuja. Komission 24. toukokuuta 2006 hyväksytty ehdotus Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen muuttamisesta koskee etenkin toimielinten välisen tietojenvaihdon parantamista ja sisäisiin tutkimuksiin liittyvää mahdollisuutta olla toimittamatta loppukertomusta toimivaltaisille oikeusviranomaisille tilanteissa, jolloin seikkojen vähäisen vakavuuden tai taloudellisen vahingon vähäpätöisyyden perusteella voidaan soveltaa sisäisiä toimenpiteitä ja varmistaa asianmukainen seuranta toimittamalla loppukertomus asianomaiselle toimielimelle tai elimelle. 1.4. Rikosoikeudellisen ulottuvuuden vahvistaminen Komission kattavan strategian neljännen haasteen taustalla ovat kansallisten oikeusjärjestelmien ristiriitaisuuksiin sekä monimutkaisten ja usein monikansallisten oikeudellisten asioiden käsittelyyn liittyvät vaikeudet. Komissio antoi toukokuussa 2001 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta [25]. Ehdotuksen tavoitteena on sisällyttää samaan yhteisön välineeseen tietyt Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen [26] ja sen pöytäkirjojen [27] rikosoikeudelliset säännökset (etenkin lainvastaisen toiminnan määritys, vastuunjako ja seuraamukset sekä yhteistyö komission kanssa). Mainittu yleissopimus, sen ensimmäinen pöytäkirja sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa koskeva pöytäkirja astuivat voimaan vuonna 2002, mikä mahdollisti tiiviimmän oikeudellisen yhteistyön eri aloilla. Komissio suosittelee, että neuvosto kehottaisi jäsenvaltioita tehostamaan ponnistelujaan kansallisen rikoslainsäädännön vahvistamiseksi, tarkastelemaan varaumiaan yleissopimuksen välineisiin nähden ja ratifioimaan toisen pöytäkirjan. Komissio valmistelee tällä hetkellä voimassa olevien yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa toista kertomusta [28], joka hyväksyttäneen vuoden 2007 lopussa ja jossa käsitellään tilannetta 25 jäsenvaltiossa. Euroopan unionin halu mennä vieläkin pidemmälle vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanossa, josta on tullut rikosasioissa tapahtuvan yhteistyön kulmakivi, on johtanut tehokkaisiin lainsäädännöllisiin toimiin SEU:n VI osastoon kuuluvilla aloilla. Toimilla on ollut myönteinen vaikutus etenkin yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseen. Esimerkiksi vuonna 2002 hyväksytty eurooppalaista pidätysmääräystä koskeva puitepäätös [29] helpottaa huomattavasti henkilön kiinni ottamista ja luovuttamista jäsenvaltiosta toisen jäsenvaltion toimesta syytetoimenpiteitä tai vapaudenmenetyksen käsittävän seuraamuksen tai turvaamistoimenpiteen täytäntöönpanemista varten. OLAFin ja Eurojustin vuonna 2003 tekemän sopimuksen pöytäkirja koskee vastavuoroista tiedonvaihtoa ja yhteistyötä yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseksi. OLAF ja Eurojust sopivat vuonna 2004 sopimuksen täytäntöönpanon käytännön järjestelyistä. Sopimuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi perustettiin OLAFin ja Eurojustin välinen yhteysryhmä. Yhteysryhmä on tavannut vuoden 2005 aikana säännöllisesti. Tässä yhteydessä Eurojust on toiminut tietyissä tapauksissa yhteistyössä OLAFin ja kansallisten viranomaisten kanssa ja OLAF on osallistunut tapausten tutkimuksiin ja käsittelyyn. OLAFin ja Europolin vuonna 2004 tekemä sopimus koskee strategisten ja teknisten tietojen sekä uhkatekijöiden arviointia ja riskianalyysiä koskevien tietojen vaihtoa yhteisen edun mukaisilla aloilla. Vuonna 2005 viraston ja Europolin välinen yhteistyö tiivistyi etenkin salakuljetuksen torjunnassa ja euron väärentämiseen liittyvissä asioissa. Virasto pitää niin ikään yhteyttä kansainvälisiin elimiin, kuten Interpoliin ja Maailman tullijärjestöön. Vuonna 2001 komissio hyväksyi vihreän kirjan [30], jonka tarkoituksena on laajentaa keskustelua Euroopan syyttäjätoimen perustamisesta Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittavan rikollisuuden ehkäisemiseksi tehokkaammin. Euroopan neuvoston kesäkuussa 2004 hyväksymän, mutta ratifiointia jäsenvaltioissa edelleen odottavan Euroopan perustuslakia koskevan sopimuksen III-274 artiklan mukaan neuvosto voi perustaa Eurojustin pohjalta Euroopan syyttäjäviranomaisen unionin taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten torjumiseksi. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan. Euroopan syyttäjävirastolla on toimivalta tutkia rikoksia ja asettaa syytteeseen niiden tekijät ja avunantajat. Vuoden 2005 tapahtumat. Komissio panee tiedonannossaan [31] merkille Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antaman, ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin [32] liittyviä rikosoikeudellisia säännöksiä koskevan ennakkopäätöksen seuraukset etenkin ehdotukseen direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta. Tuomion mukaisesti jos asianomaisella alalla on tarpeen antaa rikosoikeudellinen määräys yhteisön oikeuden täytäntöönpanon takaamiseksi, se annetaan yksinomaan ensimmäisen pilarin perusteella. Tämän ansioista voidaan luopua menettelystä, jossa tietyistä asioista annetaan kaksi säädöstä (direktiivi tai asetus ja puitepäätös). 1.5. Johtopäätökset Viisi vuotta kattavan strategian käyttöönoton jälkeen yhteenveto toteutetuista toimista on myönteinen. Kuten edellä olevasta tiivistelmästä käy ilmi, yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen on edistynyt huomattavasti kaikilla painopistealueilla. Rikosoikeudellisen ulottuvuuden vahvistaminen on kuitenkin hidastunut. Siten esimerkiksi Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamisen valmistelutoimet ovat tilapäisesti hidastuneet perustuslakisopimuksen ratifiointia odotettaessa. Koko ohjelmakaudella toteutettavaksi suunnitelluista toimista 75 prosenttia saatiin kokonaisuudessaan päätökseen ennen 31. joulukuuta 2005. Toimista 9 prosenttia toteutettiin suunnitellun määräajan mukaisesti osittain ja niitä jatketaan. Toimista 14 prosenttia siirrettiin vuodelle 2006 ja 10 prosenttia keskeytettiin joko tilapäisesti tai kokonaan suurelta osin komissiosta riippumattomista syistä. 2. Petostentorjunnan tulokset: Petokset ja muut sääntöjenvastaisuudet, joista jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet alakohtaisten asetusten nojalla Yhteisön lainsäädännössä velvoitetaan jäsenvaltiot ilmoittamaan petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista, jotka vahingoittavat yhteisöjen taloudellisia etuja sen kaikilla toiminta-aloilla [33]. Tämän kappaleen tiedot koskevat petoksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia, joista jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet alakohtaisten asetusten nojalla. Tiedoissa ei käsitellä yhteisöjen välittömiä menoja [34]. Perusteellinen analyysi näiden ilmoitusten perusteella kootuista tilastotiedoista esitetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa [35], joka julkaistaan samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa. Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto vuonna 2005 ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista sekä kyseessä olevien varojen määrä kullakin alalla [36]. Taulukko – Sääntöjenvastaisuuksien lukumäärä ja arvo – vuosi 2005 VUONNA 2005 YHTEENSÄ | Ala | Ilmoitetut sääntöjenvastaisuudet | Kokonaisarvo (miljoonaa euroa) | Omat varat | 4.982 | 322 | EMOTR:n tukiosasto | 3.193 | 102 | Rakennerahastot ja koheesiorahasto | 3.570 | 601 | Liittymistä valmisteleva tuki | 331 | 17 | Yhteensä | 12.076 | 1042 | On tärkeää erottaa toisistaan petos ja sääntöjenvastaisuus. Petos on määritelmän mukaan sääntöjenvastaisuus, joka on tehty tahallisesti, ja vain tuomioistuin voi ratkaista, milloin on kyse tahallisuudesta [37]. Petoksen todellinen rahallinen arvo voidaan mitata vasta oikeudellisen menettelyn päätteeksi. Omien varojen alalla petoksia epäiltiin olevan noin 20 prosenttia vuonna 2005 ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista. Tapausten rahallinen arvo on noin 95,2 milj. euroa. Maatalousmenojen alalla petoksia epäiltiin olevan noin 13 prosenttia ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista. Tapausten rahallinen arvo on noin 21,5 milj. euroa, mikä on 0,05 prosenttia EMOTR:n tukiosaston maksusitoumusmäärärahojen kokonaismäärästä. Rakennerahastojen alalla ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista noin 15 prosentin (205 milj. euroa) epäiltiin olevan petoksia, mikä vastaa noin 0,53 prosenttia rakennerahastojen ja koheesiorahaston maksusitoumusmäärärahojen kokonaismäärästä. Liittymistä valmistelevan tuen alalla petoksia epäiltiin olevan noin 18 prosenttia ilmoitetuista sääntöjenvastaisuuksista ja tapausten rahallinen arvo on noin 1,77 milj. euroa, mikä on 0,06 prosenttia Phare- [38], Sapard- [39] ja Ispa- [40]määrärahoista. Arvio perustuu jäsenvaltioiden ilmoittamiin tietoihin, joita on tulkittava varovaisesti. 2.1. Perinteiset omat varat Havaittujen ja ilmoitettujen petosten ja sääntöjenvastaisuuksien (tapauksen arvo yli 10 000 euroa) määrä on noussut 55 prosenttia vuoteen 2004 verrattuna (vuonna 2005 tapauksia oli 4 982) [41]. Sääntöjenvastaisuuksien arvo kasvoi vuoden 2004 noin 212 milj. eurosta vuoden 2005 noin 322 milj. euroon eli kasvu oli 52 prosenttia. Kasvu voi johtua siitä, että jäsenvaltiot ilmoittavat tapauksista nyt paremmin. Lisäksi tietyt jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet omien varojen järjestelmän (OWNRES) kautta tapauksista, jotka koskevat selvittämättömiä siirtotapahtumia, jotka on sittemmin selvitetty. Pelkän 55 prosentin kasvun perusteella ei siis voida tehdä johtopäätöksiä petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien todellisesta tilanteesta. (...PICT...) Eri tuotteista sääntöjenvastaisuudet koskevat edelleen eniten savukkeita, ja suurin osa ilmoitetuista tapauksista koski savukkeiden salakuljetusta. Sokerialaan liittyvien tapausten määrä kasvoi vuonna 2005. Kyseessä olivat etenkin tapaukset, joissa yhteisön järjestelmän mukaisen sallitun määrään ylittävää sokeria ei viety. Tekstiilialaan liittyvien tapausten määrä kasvoi myös, etenkin alkuperäilmoitusten osalta. 2.2. Maatalousmenot (EMOTR:n tukiosasto) Vuonna 2005 sääntöjenvastaisuuksia ilmoitettiin hieman vähemmän kuin edellisenä vuonna (3 193 tapausta vuonna 2005 ja 3 401 tapausta vuonna 2004). Sitä vastoin niiden rahallinen arvo on noussut (102 milj. euroa vuonna 2005ja 82 milj. euroa vuonna2004), ja se on nyt noin 0,21 prosenttia EMOTR:n tukiosaston maksusitoumusmäärärahojen kokonaismäärästä (47 819 milj. euroa vuonna 2005). (...PICT...) 2.3. Rakennetoimet Sääntöjenvastaisuuksia koskevien tapausten määrä kasvoi vuonna 2005 (3 570 tapausta, koheesiorahasto mukaan luettuna) edellisvuoteen verrattuna (vuonna 2004 tapauksia oli 3 339), mutta niiden arvo väheni (601 milj. euroa vuonna 2005 ja 696 milj. euroa vuonna 2004). Näiden sääntöjenvastaisuuksien rahallinen arvo on noin 1,56 prosenttia rakennerahastojen ja koheesiorahaston määrärahoista (38 430 milj. euroa) vuonna 2005. Todellinen rahallinen arvo voidaan arvioida vasta ohjelmien päätyttyä. (...PICT...) 2.4. Liittymistä valmisteleva tuki Monivuotisissa rahoitussopimuksissa on otettu käyttöön Phare-, Sapard- ja Ispa-määrärahojen sekä Kyprokselle ja Maltalle [42] myönnettyjen varojen osalta samanlainen sääntöjenvastaisuuksien ilmoitusjärjestelmä kuin rakennerahastojen yhteydessä. Taulukko 2.4. : Jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien maiden [43]ilmoittamat liittymistä valmistelevaa tukea koskevat sääntöjenvastaisuustapaukset vuosina 2000–2005. [44] Vuosi | Phare [45] | Sapard | Ispa | Yhteensä | | Tapausten määrä | Yhteisön rahoitus, johon liittyy sääntöjenvastaisuuksia (1000 €) | Tapausten määrä | Yhteisön rahoitus, johon liittyy sääntöjenvastaisuuksia (1000 €) | Tapausten määrä | Yhteisön rahoitus, johon liittyy sääntöjenvastaisuuksia (1000 €) | Tapausten määrä | Yhteisön rahoitus, johon liittyy sääntöjenvastaisuuksia (1000 €) | 2002 | 1 | 21,6 | 0 | 0 | 6 | 14,9 | 7 | 36,5 | 2003 | 52 | 544,1 | 34 | 4.121 | 18 | 835,9 | 104 | 5.501 | 2004 | 68 | 1.845 | 134 | 5.533,5 | 25 | 251,7 | 227 | 7.630,2 | 2005 | 139 | 6.106 | 167 | 3.754,4 | 25 | 6.938,7 | 331 | 16.799,1 | Yhteensä | 260 | 8.516,7 | 335 | 13.408,9 | 74 | 8.041,2 | 669 | 29966,8 | Sääntöjenvastaisuustapauksia koskevien ilmoitusten laatu on parantunut hieman vuoteen 2004 verrattuna etenkin mitä tulee kansallisten viranomaisten arvioon sääntöjenvastaisista määristä. On kuitenkin jatkettavat ponnisteluja perusteellisen analyysin laatimiseksi. Edellisvuosina ilmoitettuihin tapauksiin verrattuna Phare- ja Sapard-määrärahoja koskevat sääntöjenvastaisuudet lisääntyivät hieman vuonna 2005. Sitä vastoin ilmoitettujen Ispa-määrärahoja koskevien sääntöjenvastaisuuksien määrä pysyi samana, mikä johtunee siitä, että uusissa jäsenvaltioissa Ispa muutettiin rakennerahastoksi valtioiden liittyessä unioniin vuonna 2004. Sääntöjenvastaisuuksien oletettu rahallinen arvo nousi Ispa- ja Phare-määrärahojen kohdalla, mutta laski Sapardin kohdalla. Vuonna 2005 ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien kokonaissumma oli 16 799 703 euroa eli noin 0,55 prosenttia kaikista kokonaissumista (3 015,9 milj. euroa). 3. Jäsenvaltioiden ja komission toteuttamat toimet vuonna 2005 3.1. Jäsenvaltioiden toteuttamat toimet Jäljempänä mainitut säännökset muodostavat edustavan valikoiman jäsenvaltioiden ilmoittamista toimista. Erillisessä komission asiakirjassa [46] luetellaan kaikki jäsenvaltioiden vuonna 2005 toteuttamat ja ilmoittamat uudet toimenpiteet. 3.1.1. Uudet monialaiset toimet Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet erilaisista monialaisista toimista, jotka suojaavat yhteisöjen taloudellisia etuja yhteen tiettyyn toimi-alaan rajoittumatta. Toimet ovat hyvin erilaisia, osa koskee nimenomaan sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemistä tai takaisinperintää, mutta suurin osa kuuluu rikoslainsäädännön alaan. Kreikassa toteutetut toimet liittyvät julkisten sopimusten tekemistä ja täytäntöönpanoa koskevien sääntöjen rikkomisen ehkäisemiseen avoimuuden ja terveen kilpailun takaamiseksi. Maassa annettiin laki rahanpesun torjuntaa koskevien säännösten muuttamisesta ja huomiota kiinnitettiin erityisesti yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseen. Unkarissa on parannettu yhteisön varojen ja niihin liittyvien Unkarin valtion varojen takaisinperintää koskevia säännöksiä. Uudet säännökset helpottavat rahoitusvakuuksien käyttöä tilanteissa, joissa varoja on käytetty sääntöjenvastaisesti. Lakia voidaan soveltaa taantuvasti, ja se koskee kaikkia yhteisöjen varoja (myös liittymistä valmistelevaa tukea), joita koskevat rahoitussopimukset on tehty 1. tammikuuta 2003 jälkeen, ja yhteisön omia varoja. Portugalin lainsäädäntöön suunnitellaan lakia pankkisalaisuuden poistamisesta tilanteissa, joissa verolainsäädäntöä on rikottu todistettavasti ja tekijä on antanut virheellisiä tietoja. Ranskan rikoslainsäädäntöön tehtyjen muutosten vuoksi rikoksenuusimista koskevia sääntöjä sovelletaan myös rikkomuksissa, joiden tekijä on tuomittu aiemmin toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa. Näin voidaan toimia paremmin useissa jäsenvaltioissa toimivia rikollisia (mukaan lukien yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten tekijät) vastaan. Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittava teko on sisällytetty Slovakian rikoslakiin erillisenä rikkomisena. Seuraamuksena voi olla 6–12 kk:n vankeusrangaistus. Latvian rikoslainsäädäntöä on muutettu, ja siihen on sisällytetty muiden rikosten (petos, vakuutuspetos) joukkoon uutena rikkomuksena tietojenkäsittelyjärjestelmäpetos. 3.1.2. Yhteisön omiin varoihin liittyvät uudet toimet Liettuan rikoslainsäädännön laajan uudistuksen yhteydessä lainsäädäntöön lisättiin kaksi uutta rikkomusta Liettuassa tai toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa tapahtuneen salakuljetuksen ja salakuljetettujen tuotteiden kätkemisen torjumiseksi. Espanja on muuttanut verolainsäädännön toimeenpanotapoja etenkin maahantuojien maksamatta jättämien summien perinnän parantamiseksi. Italia on toteuttanut toimia verotulojen ja julkisille toimielimille suunnattujen summien perinnän parantamiseksi. Irlannissa on laajennettu uudella lailla maan tulliviranomaisten toimivaltaa takavarikoida varoja, joiden epäillään olevan rikkomisen väline tai tuote. Alv-petosten torjunnasta säädetään useissa kansallisissa säännöksissä. Useat jäsenvaltiot (Belgia, Latvia, Unkari, Slovenia, Italia) ovat ilmoittaneet ottaneensa käyttöön toimenpiteitä tämänkaltaisten rikkomusten torjumiseksi niin kriminalisoinnin kuin oikeudenkäyntimenettelyn tasolla. Esimerkiksi Belgia on hyväksynyt kaksi uutta alv-lakia, joista toinen sisältää säännöksen oikeuksien väärinkäyttöä koskevien tilanteiden välttämiseksi arvonlisäveron alalla, ja toisen tavoitteena on torjua mahdollisuus hakeutua maksukyvyttömäksi omaisuutta petollisesti luovuttamalla, kuten luovuttamalla liikearvoa arvonlisäveroa maksamatta. Irlanti on ilmoittanut säilyttävänsä varaumansa [47], joka koskee arvonlisäveroa koskevien tietojen sisällyttämistä kertomukseen 280 artiklan mukaisesti. 3.1.3. Maatalousmenoihin liittyvät uudet toimet Espanja on ilmoittanut uusista toimista maito- sekä hedelmä- ja vihannesaloilla paikan päällä tehtäviä tarkastuksia koskevan järjestelmän parantamiseksi. Italiassa on päätetty useista toimista EMOTR:in tukiosaston maksuista vastaavan viranomaisen aiheettomasti maksamien summien takaisinperinnän parantamiseksi. Unkarin lainsäädäntöön on lisätty useita tilipitovelvollisuuden rikkomista koskevia rikkomuksia. Rikkomukset syntyvät maataloustukien myöntämismenettelyn noudattamatta jättämisen vuoksi ja ne voivat syntyä tahattomasti. Tietyissä tapauksissa oikeushenkilö voi saada rikosoikeudellisen seuraamuksen. Puolassa on hyväksytty tulliviranomaisten ja maatalousmarkkinaviraston välinen yhteistyösopimus asiakirjojen ja tietojen vaihdon helpottamiseksi näiden kahden viranomaisen välillä. Portugalissa ympäristöehtojen täyttämistä koskevien tarkastusten täytäntöönpanotapoja on muutettu kahdella ministeriön päätöksellä. 3.1.4. Rakennetoimiin liittyvät uudet toimet Virossa uusi asetus antaa maksuista vastaaville viranomaisille oikeuden keskeyttää maksut, jos he saavat tiedon, ettei paikalla tapahtuvaa tarkastusta koskeva valvontajärjestelmä täytä tiettyjä ehtoja [48]. Toisen asetuksen mukaisesti valtiovarainministeriön varainhoidon valvonnan virastolle (AFCOS, OLAFin kanssa yhteistyössä toimiva virasto) on ilmoitettava kaikista petosepäilyistä tai muusta sääntöjenvastaisuudesta kahden viikon kuluessa. Toimivaltaisten viranomaisten nopeampaan toimintaan tähtäävän toimenpiteen tavoitteena on sääntöjenvastaisuuksien ehkäisy, kun se on vielä mahdollista, ja takaisinperinnän tehostaminen tilanteissa, joissa aiheettomat summat on jo maksettu. Kreikassa on päätetty ministeriön päätöksellä [49] lopullisille vastaanottajille valtion talousarvioista Euroopan sosiaalirahaston (ESR) yhteisön kolmannen tukikehyksen mukaisesti rahoittamien ohjelmien täytäntöönpanoa varten aiheettomasti tai lainvastaisesti maksettujen summien takaisinperinnästä. Takaisinperintää koskevan päätöksen tekee työ- ja sosiaaliturvaministeriön ESR:n yhteisrahoituksen toimeenpanosta vastaava erityisyksikkö, joka toimii työllisyyden ja jatkokoulutuksen edistämistä koskevan toimintaohjelman lopullisena edunsaajana. Liettuan viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteitä riskien analysointi- ja hallinnointijärjestelmän kehittämiseksi ja parantamiseksi rakennerahastojen (tavoite 1 -ohjelmat) ja koheesiorahastojen sekä kansallisten yhteisrahoitusrahastojen alalla. 3.2. Komission petostentorjunnan toteuttamat operatiiviset toimet Tämän kertomuksen ensimmäisessä kohdassa käsitellään poliittisia ja lainsäädännöllisiä toimia. Tässä kappaleessa käsitellään ensisijaisesti komission petostentorjunnassa toteuttamia operatiivisia toimia etenkin Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimien tehokkuuden vahvistamiseksi. Tilintarkastustuomioistuimen antamien suositusten vuoksi OLAFin jokapäiväistä työtä on pyritty sujuvoittamaan. Erityisesti OLAF on pyrkinyt käsittelemään sille toimitettuja tietoja tehokkaammin. Vuonna 2005 OLAF avasi 257 tapauksen käsittelyn (mukaan lukien valvontatapaukset, joissa se ensisijaisesti seuraa jäsenvaltioiden viranomaisten suorittamia tutkimuksia). Virasto päätti 233 tapauksen käsittelyn, joista 133 oli seurantatapauksia. Päätettyjen ja seurantaa vaativien tutkimusten osuus kasvaa edelleen, mikä osoittaa laadun parantumista ja OLAFin tutkimien tapausten merkityksen lisääntymistä. Lisäksi OLAF on kehittänyt koordinointi- ja tukivalmiuksiaan vastavuoroisen avustamisen alalla järjestämällä yhteisiä tullialan seurantaoperaatioita sekä tarjoamalla omissa tiloissaan jäsenvaltioiden käyttöön logistisia (pysyvä tekninen järjestelmä) ja teknisiä välineitä (tullioperaatioiden koordinoinnin virtuaalinen yksikkö). Vuoden 2005 puolivälistä lähtien virasto on koordinoinut kahta yhteistä tullioperaatiota ja tarjonnut logistisen ja teknisen tuen neljään jäsenvaltioiden toteuttamaan yhteiseen tullioperaatioon. 3.3. Täydentävät toimenpiteet Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamiseksi 3.3.1. Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen [50] ja sen pöytäkirjojen ratifiointitilanne jäsenvaltioissa Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus ja sen ensimmäinen pöytäkirja, jossa määritellään aktiivinen ja passiivinen lahjonta, sekä 29 päivänä marraskuuta 1996 allekirjoitettu pöytäkirja, joka koskee yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisön tuomioistuimessa, tulivat voimaan vanhoissa jäsenvaltioissa 17. lokakuuta 2002. Toinen pöytäkirja mahdollistaa seuraamusten määräämisen oikeushenkilöille ja laajentaa petoksesta johtuvan rahanpesun rangaistustoimia. Luxemburg ratifioi pöytäkirjan vuonna 2005, minkä jälkeen sen on ratifioinut 13 vanhaa jäsenvaltiota. Ainoastaan Italia ja Itävalta eivät ole ratifioineet pöytäkirjaa. Vuonna 2005 ryhdyttiin merkittäviin parannustoimenpiteisiin yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. Samalla Itävalta ilmoitti hyväksyneensä uuden lain, jolla lisätään Itävallan lainsäädäntöön niin yksityisoikeudellisia kuin julkisoikeudellisia oikeushenkilöitä ja kauppaoikeudellisia yhdistyksiä koskeva rikosoikeudellinen vastuu silloin, kun ne ovat loukanneet yhteisön taloudellisia etuja. Toisen pöytäkirjan ratifiointiprosessi on meneillään Itävallassa. Kymmenestä Euroopan unionin uudesta jäsenvaltiosta Liettua ja Slovakia ratifioivat yleissopimuksen ja pöytäkirjat vuonna 2004. Vuonna 2005 myös Kypros, Liettua ja Viro liittyivät ratifioineiden valtioiden joukkoon. Vuoden 2005 lopussa viisi kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta (Malta, Puola, Slovenia, Tšekin tasavalta ja Unkari) ei kuitenkaan ollut vielä ratifioinut yleissopimusta. Taulukko ratifiointitilanteen pääkohdista on komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, joka julkaistaan samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa [51]. 3.3.2. Tullitietojärjestelmän (CIS) ja tietotekniikan käytöstä tullialalla tehdyn yleissopimuksen [52] ja sen pöytäkirjojen [53] ratifioinnin myötä luotava tullitutkintatietokanta (TTTK) Komissio (OLAF) vastaa tullitietojärjestelmästä (CIS) [54] ja hoitaa sitä ja takaa asianmukaisen teknisen avun. Tullitietojärjestelmän tarkoituksena on varastoida tietoa kauppatavarasta, kuljetustavoista, henkilöistä ja yrityksistä. Näin edistetään tulli- ja maatalouslainsäädännön (1. pilari) sekä kansallisen lainsäädännön (3. pilari) vakavien rikkomusten torjuntaa, tutkintaa ja rikoksista syytteeseen asettamista. Tavoitteena on luoda varoitusjärjestelmä petosten torjumiseksi. Lisäksi mukana olevat jäsenvaltiot voivat pyytää toista jäsenvaltiota valvomaan ja raportoimaan valvonnasta, tarkkailemaan salaisesti tai tekemään erityistarkastuksia. Voidakseen liittyä tullitietojärjestelmään jäsenvaltioiden on ensin ratifioitava 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus tietotekniikan käytöstä tullialalla. Vanhoissa jäsenvaltioissa tullitietojärjestelmää sovellettiin väliaikaisesti 1. marraskuuta 2000 alkaen, ja se tuli voimaan 25. joulukuuta 2005, kun Belgia ratifioi sen. Uudet jäsenvaltiot voivat 1. toukokuuta 2004 alkaen liittyä liittymissopimuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti sopimukseen tullitietojärjestelmän väliaikaisesta soveltamisesta. Sen jälkeen, kun Puola, Tšekin tasavalta ja Viro ratifioivat yleissopimuksen, se tuli voimaan 25. joulukuuta 2005 lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Puola ilmoitti ratifioinnista marraskuussa 2005, ja yleissopimus tuli maassa voimaan 90 päivää myöhemmin vuonna 2006. Tällä hetkellä Malta on ainoa jäsenvaltio, joka ei ole aloittanut yleissopimuksen ratifiointia. Komissio (OLAF) vastaa myös tullitutkintatietokannasta (TTTK) [55], jossa on kaikki tiedot tullitarkastuksista. Tietokannan tavoitteena on yksinkertaistaa samaa henkilöä tai yritystä tutkivien EU:n yksiköiden välistä tietojenvaihtoa, mahdollistaa koordinoidut toimenpiteet ja lisätä EU:n tullitutkimuksesta vastaavien yksiköiden välistä yhteistyötä. TTTK perustuu tietotekniikan käytöstä tullialalla tehdyn yleissopimuksen muuttamisesta tehtyyn pöytäkirjaan. Vuonna 2005 Alankomaat, Espanja, Luxemburg, Puola, Tšekki ja Viro liittyivät kuuden pöytäkirjan jo ratifioineen jäsenvaltion [56] joukkoon, mutta pöytäkirja ei ole vielä tullut voimaan. Taulukko ratifiointitilanteen pääkohdista on komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, joka julkaistaan samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa [57]. 3.3.3. Sopimus Philip Morris Internationalin kanssa Vuonna 2005 yhdeksän jäsenvaltiota (Tanska, Irlanti, Kypros, Liettua, Malta, Itävalta, Puola, Slovenia ja Slovakia) allekirjoitti komission, kymmenen jäsenvaltion [58] ja savukkeiden valmistaja Philip Morris Internationalin solmiman sopimuksen. Sopimuksessa säädetään tehokkaasta järjestelmästä salakuljetuksen ja savukkeiden väärentämisen torjumiseksi. Se parantaa osapuolten välistä, epäilyttävien Philip Morrisin merkillä varustettujen savukelähetysten takavarikointeihin liittyvää tietojenvaihtoa sekä säännöllistä yhteydenpitoa sopimukseen liittyvistä operaatioista. 4. Takaisinperintä Yhteisön menoista puhuttaessa takaisinperintä tarkoittaa sellaisten varojen takaisinsaantia, jotka on maksettu aiheettomasti virheen, muodollisen tai oleellisen sääntöjenvastaisuuden tai joskus harvemmin petoksen vuoksi. Takaisinperinnällä pyritään mahdollisuuksien rajoissa korjaamaan yhteisön taloudellisille eduille koitunut vahinko. Tässä kappaleessa esitellään yksinkertaisesti jäsenvaltioiden erilaisia takaisinperintämenettelyjä ja annetaan tietoa maatalouden perinnästä vastaavan erityisryhmän (Task Force on Recovery) työn merkittävimmistä tuloksista. Erityisryhmä perustettiin tutkimaan ennen vuotta 1999 ilmoitettuja perimättä jääneitä määriä. 4.1. Kansalliset takaisinperintämenettelyt riita-asioissa tai hallintomenettelyssä Jäsenvaltiot vastaavat yleiskustannusten eli Euroopan yhteisöjen puolesta hallinnoimiensa varojen takaisinperinnästä. Yleiskustannuksia ovat pääasiassa rakenne- ja koheesiorahastot kuten Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR). Jäsenvaltioiden on perittävä summat lopullisilta edunsaajilta ja välitettävä ne komissiolle. Jäsenvaltioiden oli määrä laatia selvitys takaisinperintää riita-asioissa ja hallintomenettelyssä koskevista säännöistä. Komissio keräsi tiedot kyselylomakkeella. Jäsenvaltioiden vastauksista komissio sai yleiskuvan kansallisista takaisinperintämenettelyistä ja niitä jarruttavista oikeudellisista ja hallinnollisista esteistä (tilapäisistä ja pysyvistä). Yksityiskohtaisempia tietoja takaisinperintämenettelyistä eri jäsenvaltioissa esitetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, joka julkaistaan samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa [59]. Seuraava esittely on vain lyhyt tiivistelmä. Takaisinperinnän esteet. Hallinnon sääntöjenvastaisuudet – perusteltu luottamus. Useimpien jäsenvaltioiden [60] kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että jos takaisinperintä koskee velallista, joka on toiminut vilpittömässä mielessä hallintoviranomaisen antamien virheellisten ohjeiden mukaan, tämä voi takaisinperinnästä valittaessaan vedota perusteltuun luottamukseen, joka hänellä oli ohjeita kohtaan. Yhdessä jäsenvaltioista [61], joissa ei tunneta perustellun luottamuksen käsitettä, velallinen voi kuitenkin vedota toimineensa vilpittömässä mielessä. Useimmissa jäsenvaltioissa olennaisena ehtona tähän poikkeukseen vetoamiseen ovat hallinnon antamat virheelliset ohjeet [62], joita velallinen on seurannut vilpittömässä mielessä [63]. Joissain jäsenvaltioissa luetellaan myös muita ehtoja kuten, ettei hyödyn saamiseen liity merkittäviä motiiveja [64], että varat on käytetty tarkoituksenmukaisesti [65], että velallinen on jo käyttänyt summan taloudellisen tilanteensa parantamiseen [66] tai että identifioitavissa ja vastuussa olevan virkamiehen toiminta on luonut luottamuksen tilan, jossa velallinen on toiminut [67]. Vain neljässä jäsenvaltiossa [68] on mahdollisuus vedota perusteltuun luottamukseen huolimatta vakavasta tai tahallisesta huolimattomuudesta. Tuolloin on tuomarin tehtävä arvioida, voidaanko tätä poikkeusta soveltaa tosiseikkojen valossa. Useimmissa oikeusjärjestelmissä, joissa ei tunneta perustellun luottamuksen käsitettä, velallisella on mahdollisuus vaatia korvausta virheellisiä ohjeita antaneelta hallintolaitokselta [69]. Vilpittömässä mielessä olevat kolmannet osapuolet. Useissa kansallisissa oikeusjärjestelmissä säädetään, että vilpittömässä mielessä toiminut kolmas osapuoli, jolle aiheutuu takaisinperinnästä vahinkoa, voi valittaa siitä tietyin ehdoin [70]. Niissä jäsenvaltioissa, joissa kyseistä oikeutta ei ole, kolmannet osapuolet voivat kuitenkin hakea korvausta niille vahinkoa aiheuttaneelta henkilöltä, joka voi olla virheellisiä tietoja antanut hallintolaitos. Tässä yhteydessä on kuitenkin painotettava, että kun kyse on yhteisön aiheettomasti maksamien määrien takaisinperinnästä, jäsenvaltioiden on tulkittava Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön perustuvaa yhteisöoikeutta. Takaisinperinnän koordinointi. Moninkertaisen yhteisrahoituksen tapauksessa viranomaisten välisen takaisinperinnän koordinointijärjestelmän puuttuminen voi vakavasti estää varojen takaisinsaannin. Seitsemän jäsenvaltiota [71] on ilmoittanut perustaneensa takaisinperinnän koordinointijärjestelmän, jolloin viranomaisilla on mahdollisuus olla tapauskohtaisesti yhteistyössä keskenään [72]. Tanskassa yksi erityinen hallintoviranomainen on vastuussa kaikkien valtion viranomaisten keräämien ja perimien saatavien takaisinperinnästä. Lisäksi kaksi jäsenvaltiota on ilmoittanut, että tietoja voidaan vaihtaa erilaisten tietokantojen avulla [73]. Hallinnollinen takaisinperintämenettely. Hallinnollinen takaisinperintämenettely on järjestetty 25 jäsenvaltiossa hyvin eri tavalla. Yleensä hallinnollisen takaisinperintämenettelyn ensimmäisessä vaiheessa edunsaajaa pyydetään maksamaan aiheettomasti saatu määrä. Tästä toimenpiteestä käytetty nimitys on hyvin erilainen eri jäsenvaltioissa. Sitä voidaan kutsua veloitusilmoitukseksi, hallintoelimen julkaisemaksi perintäpäätökseksi, kirjalliseksi muistutukseksi, laskuksi tai maksukehotukseksi. Joka tapauksessa kaikissa jäsenvaltioissa on hallintomenettely, jolla edunsaajaa kehotetaan palauttamaan vapaaehtoisesti määrä ennen pakkotoimiin ryhtymistä. Eräiden jäsenvaltioiden [74] lainsäädännön mukaan edunsaajaa on kuultava ennen minkäänlaisiin perintätoimiin ryhtymistä. Kun velallista kehotetaan palauttamaan summa vapaaehtoisesti, annetaan velan palauttamiseen yleensä määräaika. Määräaika voi olla määritelty lainsäädännössä, toimivaltaisen hallintoviranomaisen päätöksellä tai hallinnollisen käytännön myötä. Määräajat vaihtelevat eri jäsenvaltioissa 15 päivästä kahteen kuukauteen. Keskimäärin se on kuitenkin 30 päivää, vaikkakin eräissä oikeusjärjestelmissä sitä ei ole tarkemmin määritelty. Ranskan ja Suomen lainsäädännöissä puhutaan kohtuullisesta määräajasta. Lähes kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädännöissä säädetään hallinnollisiin pakkotoimenpiteisiin ryhtymisestä, jos velallinen ei vapaaehtoisesti maksa määräajassa. Nämä toimenpiteet ovat sisällöltään ja nimityksiltään erilaisia kaikissa 25 jäsenvaltiossa. Yleisimmin käytettyjä termejä ovat perintämääräys, lopullinen maksumääräys, maksusuoritusmääräys ja täytäntöönpanokelpoinen määräys. Käytännössä määräaika toimenpiteisiin ryhtymiseen on kuukausi, vaikkakin eräissä jäsenvaltioissa määräajat ovat lyhempiä. Määräaika säädetään yleensä laissa, mutta joissain valtioissa se määritellään tapauskohtaisesti [75]. Pakkotäytäntöönpano. Jos velallinen ei maksa, vaihtoehtona on ryhtyä pakkotoimiin oikeuden päätöksellä tai muulla lainmukaisella perusteella. Useimmissa jäsenvaltioissa tällaisista toimista voidaan erityisesti veroasioissa päättää ilman tuomaria. Tässä tapauksessa toimivaltainen perintäviranomainen on yleensä rahoitus- tai veroviranomainen. Useimmiten pakkotoimiin voidaan ryhtyä toimivaltaisen tuomioistuimen (hallinto- [76] tai siviilioikeus [77]) päätöksellä. Hallinto-oikeudellinen menettely. Pakkotäytäntöönpanoon tähtäävien toimien aloittamisen jälkeen velallinen voi esittää tuomioistuimelle valituksen perintämääräyksestä. Lähes kaikissa jäsenvaltioissa toimivaltainen tuomioistuin on hallinto-oikeus. Vain muutamissa jäsenvaltioissa velvollisen on saatettava kanne siviilioikeuden käsiteltäväksi [78]. Mikäli tuomioistuimen päätös ei velallisen mielestä ole hänelle riittävän suotuisa, hän voi esittää päätöksestä vetoomuksen. Eräissä oikeusjärjestelmissä vetoomuksella on perintämääräyksen toimeenpanoa lykkäävä vaikutus [79]. Eräissä jäsenvaltioissa tuomari voi velallisen nimenomaisesta pyynnöstä määrätä täytäntöönpanon lakkautettavaksi [80]. Tuomioistuimen käsittelyn aikana tuomari voi ryhtyä väliaikaisiin toimenpiteisiin ja varotoimenpiteisiin varmistaakseen perinnän toteutumisen lopullisen päätöksen jälkeen. Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi vakuustakavarikko, kiinnitys, pankkitakaus, takavarikko ja tiettyjen omaisuutta koskevien toimenpiteiden kieltäminen velalliselta. Julkisten velkojien etuoikeudet. Tietyt julkiset saamiset, kuten vero- ja tullisaatavat, nauttivat erityisistä etuoikeuksista [81] erityisesti kaikkia velkoja yhteisesti koskevan menettelyn aikana. Julkisilla velkojilla on oikeus saada saamisensa, vaikka velkojen kokonaismäärä ylittäisikin omaisuuden määrän. Jäsenvaltioiden vastausten perusteella julkiset saamiset, joihin liittyy kansallisia tai yhteisön antamia tukia, eivät nauti etuoikeuksista, vaan ovat samassa asemassa muiden saamisten kanssa, ellei sopimuksissa ole määritelty muita takuita. Kompensointimenettelyn soveltaminen takaisinperinnässä. Kompensointi määritellään eri oikeusjärjestelmissä eri tavoin, mutta yleensä sillä tarkoitetaan kahden vastavuoroisen rahallisen velvoitteen kuoletusta. Kompensointi on hyvin tehokas keino periä julkisia varoja edellyttäen, että kansalliset oikeussäännöt sallivat sen ja että velallisella on velkaa julkisille viranomaisille tai saamisia näiltä tai molempia, jolloin ne voidaan hoitaa kompensoimalla. Jäsenvaltioiden julkisten varojen kohdalla kaikissa oikeusjärjestelmissä kahta poikkeusta lukuun ottamatta [82] sovelletaan yleensä kompensointimenettelyä, vaikkakin sen määritelmä ja soveltamisala vaihtelevat valtiosta toiseen. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittavat soveltavansa menettelyä kaikkiin julkisiin varoihin ja kaikilla niihin liittyvillä aloilla ja sektoreilla [83]. Toiset soveltavat kompensointimenettelyä saman alan tai sektorin sisäisten julkisten varojen välillä [84]. Eräissä jäsenvaltioissa järjestelmää voidaan käyttää vain verosaatavien perinnässä [85]. Yhteisön varoja koskevissa asioissa kaikki jäsenvaltiot kahta lukuun ottamatta [86] ilmoittavat soveltavansa kompensointimenettelyä, mikäli sillä voidaan vauhdittaa perintää. Olennaisia eroja on soveltamistavoissa. Kompensointimenettelyä voidaan soveltaa esimerkiksi sellaisiin velkoihin ja saamisiin, jotka ovat syntyneet saman ohjelman tai projektin yhteydessä [87], jotka koskevat samaa maksajavirastoa [88] tai joita hoitaa sama viranomainen [89]. Tietyissä jäsenvaltioissa menettelyä sovelletaan laajemmin esimerkiksi yhteisen koordinointimekanismin perustaneiden maksajavirastojen välisten velkojen ja saamisten hoitamiseen [90]. Kaksi jäsenvaltiota [91] on ilmoittanut antamatta kuitenkaan yksityiskohtaisempaa tietoa aiheesta, että yhteisön rahastot voivat periä verosaatavaa. 4.2. Toimielinten suorittama takaisinperintä Toimielimet huolehtivat suoraan ilman, että jäsenvaltiot puuttuvat asiaan, myös aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnästä sellaisilla aloilla, joiden varoja ne hallitsevat suoraan. Varainhoitoasetuksessa ja sen täytäntöönpanoa koskevissa yksityiskohtaisissa säännöksissä säädetään takaisinperintämenettelyn eri vaiheista. Ensin tulojen ja menojen hyväksyjä arvioi ja toteaa saatavan ja varmistaa, että saatava on selvä, rahassa määritelty ja erääntyvä. Seuraavaksi laaditaan perintämääräys, jolla tulojen ja menojen hyväksyjä antaa tilinpitäjälle ohjeet edetä perinnässä. Tätä seuraa velalliselle osoitettu veloitusilmoitus ja lopulta tilinpitäjän suorittama takaisinperintä. Perinnässä tilinpitäjä soveltaa mahdollisuuksien mukaan kompensointimenettelyä, jos velallisella on Euroopan yhteisölle selvää, rahassa määriteltyä ja erääntynyttä velkaa. Velallisen kirjallisesta, asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä voidaan sopia lisämaksuajoista sillä ehdolla, että velallinen sitoutuu maksamaan korot ja hankkii rahoitusvakuuden. Jos velallinen ei muistutuskirjeiden ja maksukehotustenkaan jälkeen ole maksanut velkaansa eikä tilinpitäjä ole onnistunut perimään sitä kompensointimenettelyn tai velallisen hankkiman rahoitustakuun kautta, määrää tulojen ja menojen hyväksyjä saatavan pakkoperintään ilman määräaikoja. On olemassa kaksi toisensa poissulkevaa mahdollisuutta hankkia täytäntöönpanomääräys, joka sallii aloittaa täytäntöönpanotoimenpiteet velallisen omaisuuden suhteen: – EY 256 artiklan mukaisesti hyväksytty päätös täytäntäntöönpanomääräyksestä (tässä tapauksessa toimielin toteaa saatavan päätöksellä, joka muodostaa täytäntöönpanomääräyksen) – oikeusteitse kansallisesta tai yhteisön tuomioistuimesta hankitulla määräyksellä. Tulojen ja menojen hyväksyjä ei voi itse päättää, kumpaa vaihtoehtoa käytetään. Kun komission saatavaan sovelletaan EY 256 artiklan mukaista täytäntöönpanomääräystä (tietyt kriteerit täyttävät avustukset), perintä on pakko hoitaa sillä päätöksellä. Tässä tapauksessa yhteenlaskettu määräaika saatavan toteamisesta perinnän täytäntöönpanoon voi laskea huomattavasti. 4.3. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (EMOTR) ja maatalouden perinnästä vastaava erityisryhmä (Task Force on Recovery) Komissio perusti vuonna 2002 [92] maatalouden perinnästä vastaavan erityisryhmän (Task Force on Recovery) tutkimaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston alaisia perittävinä olevia maksurästejä. Erityisryhmän oli määrä valmistella tilin tarkastamista ja hyväksymistä koskevan virallisen menettelyn puitteissa päätöksiä siitä kenelle kuuluu rahoitusvastuu säännönvastaisuuksia koskevista perittävinä olevista maksurästeistä ennen vuotta 1999 ilmoitetuissa tapauksissa. Erityisryhmän vuonna 2004 tekemien tilintarkastusten perusteella on esitetty ehdotuksia rahoitusvastuusta perimättä jääneistä määristä, jotka yhteenlaskettuna nousevat noin 765 miljoonaan euroon ja muodostuvat 431 säännönvastaisuustapauksesta, joista kukin ylittää 500 000 euroa. Ehdotuksia tarkasteltiin tarkemmin vuonna 2005 yhdessä asianmukaisten jäsenvaltioiden kanssa voimassa olevien asiaa koskevien oikeussääntöjen mukaisesti järjestetyissä virallisissa kahdenvälisissä kokouksissa. Erityisesti arvioitiin, noudatetaanko ehdotuksissa jäsenvaltioiden perintää koskevia virallisia velvoitteita. Erityisryhmä teki vuonna 2005 tilintarkastuksen myös 32 tapauksesta, joista jokaisessa aiemmin tarkastamaton summa nousi yli 500 000 euroon. Näissä tapauksissa asianomaisille jäsenvaltioille on lähetetty taloudellista vastuuta koskevat viralliset kirjeet, jotka sisältävät komission ehdotuksia toteutettavista oikaisuista ja jotka koskevat yhteensä noin 92 miljoonaa euroa. Vuonna 2005 alettiin SAGE (système automatisé de gestion et d’évaluation) -järjestelmän avulla tutkia 3 227 tapauksen tilejä, joissa maksurästi oli alle 500 000 euroa ja ennen vuotta 1999 ilmoitettu. Näissä tapauksissa muodollinen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen tehdään 16. lokakuuta 2006 alkaen sovellettavissa olevan neuvoston asetuksen (EY) 1290/2005 [93] mukaisesti. Seuraavassa taulukossa on yleiskatsaus erityisryhmän työstä ja asianomaiset summat. Yleiskatsaus säännönvastaisuuksia koskevista perittävinä olevista määristä (EMOTR), jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet asetuksen (EY) 595/91 mukaisesti | | Yhteensä | Summa> 500 000 € | Summa < 500 000 € | | Tapaus | Määrä (miljoonaa euroja) | Tapaus | Määrä (miljoonaa euroja) | Tapaus | Määrä (miljoonaa euroja) | Alkutilanne vuoden 2002 lopussa. Perinnästä vastaava erityisryhmä on alkanut tehtä tilintarkastuksia ennen vuotta 1999 ilmoitetuista perimättömistä määristä | 4 228 | 1 212 | 419 | 1 035 | 3 809 | 177 | Tilanne vuoden 2004 lopussa erityisryhmän tilintarkastusten jälkeen | 3 690 | 1 059 | 463 | 857 | 3 227 | 202 | Yhteensä 463 tapauksessa, jossa määrä oli yli 500 000 euroa, tilintarkastukset on saatu päätökseen vuoden 2005 aikana. Näiden tapausten yhteenlaskettu perimätön määrä nousee noin 857 miljoonaan euroon. Edistyminen vuonna 2005 | | Tapaus | Määrä (miljoonaa euroa) | A. Tilin tarkastamista ja hyväksymistä koskevan virallisen menettelyn puitteissa loppuun suoritetut tilintarkastukset ja kahdenkeskiset kokoukset jäsenvaltioiden kanssa (jokaisessa tapauksessa määrä on yli 500 000 euroa). | 431 | 765 | B. Tilin tarkastamista ja hyväksymistä koskevan virallisen menettelyn puitteissa loppuun suoritetut tilintarkastukset, joista ei ole vielä keskusteltu jäsenvaltioiden kanssa (jokaisessa tapauksessa määrä on yli 500 000 euroa). | 32 | 92 | C. Tapaukset, joissa määrä on alle 500 000 euroa, joita perinnästä vastaava erityisryhmä ei ole vielä lainkaan käsitellyt ja joiden suhteen ei ole aloitettu tilin tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa virallista menettelyä. | 3 227 | 202 | Tilin tarkastamista ja hyväksymistä koskevan virallisen menettelyn (EMOTR) mukaisesti hyväksytään vuoden 2006 aikana komission virallinen päätös, joka koskee suurinta osaa tapauksia, joiden määrä ylittää 500 000 euroa. 4.4. Maatalouspolitiikan alalla esiintyvien rahoitustoimien säännönvastaisuuksien seurantajärjestelmän uudistaminen Neuvosto päätti vuonna 2005 asetuksensa 1290/2005 [94] mukaisesti yhteisen maatalouspolitiikan tulevasta rahoituksesta perustamalla kaksi erillistä Euroopan maatalousrahastoa: Euroopan maatalouden tukirahaston rahoittamaan muun muassa markkinatoimenpiteitä ja suoria tukitoimia ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston. Uudella asetuksella ja erityisesti sen 32 ja 33 artikloilla uudistetaan kokonaan näitä kahta uutta rahastoa koskevien säännönvastaisuuksien seurantajärjestelmä. Sillä myös yksinkertaistetaan tulevaa perinnän seurantamenettelyä. Artikloissa säädetään, että kyseisen jäsenvaltion on katettava 50 prosenttia taloudellisista seurauksista ja yhteisön talousarviosta maksetaan toiset 50 prosenttia, kun perintä ei ole onnistunut neljässä vuodessa ensimmäisestä hallinnollisesta tai oikeudellisesta toimesta tai kahdeksan vuoden päästä kansallisen tuomioistuimen toimenpiteestä (Euroopan maatalouden tukirahaston ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston kohdalla) tai ennen maaseudun kehittämisohjelman loppuunsaattamista (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston kohdalla). 5. TILIEN VAHVISTAMISMENETTELYT 5.1. Suunnitelma myönteisen tarkastuslausuman saamiseksi Tilintarkastustuomioistuin on tunnustanut komission ja jäsenvaltioiden edistymisen talousarvion valvonnan parantamisessa. Tästä huolimatta se antaa yhdentenätoista vuotena peräkkäin vain yhden osittain myönteisen tarkastuslausuman yhteisön talousarvion alaisista maksumäärärahoista. Tuomioistuimen kertomusten mukaan pääasiallinen ongelma koskee rahastoja, joiden hallinnointi on jakaantunut yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken. Erityiskertomuksessaan N :o 2/2004 [95] tilintarkastustuomioistuin ehdottaa, että kehitetään yhtenäisiin periaatteisiin ja standardeihin perustuvat yhteisön sisäisen valvonnan menettelyt, joiden avulla saataisiin riittävä varmuus siitä, että tulot kerätään ja menot toteutetaan säännösten mukaisesti ja että niiden hallinnointi tapahtuu kustannustehokkaalla tavalla. Myönteisen tarkastuslausuman saaminen on Barroson komission strateginen tavoite [96]. Tähän liittyen komissio on tuomioistuimen erityiskertomuksen mukaan hyväksynyt kesäkuussa 2005 suunnitelman [97], jossa on ehdotuksia yhteisön yhdennetyn valvonnan parantamiseksi. Komissio viittaa asiakirjassa Euroopan parlamentin kauden lopussa vuonna 2003 laatimaan ehdotukseen sellaisen menettelyn luomiseksi jäsenvaltioiden kanssa, jonka puitteissa kunkin jäsenvaltion poliittinen virkamies tai ylin hallintoviranomainen (valtiovarainministeri) antaa virallisen lausunnon ennen maksujen suorittamista ja vuosittaisen varmistuslausunnon maksujen suorittamisen jälkeen tilin perustana olevien toimien laillisuudesta ja säännönmukaisuudesta. Suunnitelman liitteenä on "komission yksiköiden sisäisen valvonnan kehyksen ja tilintarkastustuomioistuimen lausunnossa 2/2004 "Yhteisön sisäiden valvonnan menettelyjä koskeva ehdotus " tarkoitettujen valvontaperiaatteiden puutteiden arvioinnista" [98]. Näiden komission asiakirjojen ja jäsenvaltioiden kansallisen hallinnon jäsenistä koostuvien asiantuntijaryhmien keskustelujen perusteella Ecofin-neuvosto hyväksyi 8. marraskuuta 2005 päätelmät, joissa se arvioi, että operatiivisen tason nykyiset julistukset/ilmoitukset voisivat olla merkittävä varmistuskeino komissiolle ja viime kädessä tilintarkastustuomioistuimelle. Ilmoitusten on lisäksi oltava hyödyllisiä/kehittäviä ja niissä on esitettävä tyydyttävä kustannus-tehokkuus-suhde, jolloin komission ja viime kädessä tilintarkastustuomioistuimen on ne otettava huomioon päästäkseen myönteiseen tarkastuslausumaan. Neuvosto kehottaa komissiota arvioimaan valvontaa ja jo olemassa olevien ilmoitusten arvoa. Komissio hyväksyi tammikuussa 2006 neuvoston päätelmät huomioon ottaen toimintasuunnitelman yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi [99]. Toimintasuunnitelmassa komissio pitää tärkeänä, että hallinnoidessaan varoja komission puolesta jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että sääntöjenvastaisten menojen riski on hyväksyttävällä tasolla ja että ne voivat osoittaa tämän kansallisille ja komission tarkastajille. Noin 80 prosenttia talousarvion määrärahoista on sellaisia, joita komissio hallinnoi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Sen vuoksi komissio onkin painottanut lainsäädännön yksinkertaistamista ohjelmakaudella 2007–2013, komission ja jäsenvaltioiden soveltamien valvontaperiaatteiden ja -normien yhdenmukaistamista jakamalla valvontatuloksia ja asettamalla ne tuotavuuden edelle sekä jäsenvaltioiden hallintoelimiä koskevien olemassa olevien ilmoitusten hyödyntämistä. Ilmoitukset ovat tärkeä varmistuskeino komissiolle ja viime kädessä tilintarkastustuomioistuimelle. 5.2. Julkisten menojen hyvän hallinnoinnin varmentaminen jäsenvaltioissa Komissio ja jäsenvaltiot ovat sitä mieltä, että on niiden yhteinen etu kerätä tietoa olemassa olevista mekanismeista julkisten menojen hyvän hallinnoinnin varmentamiseksi. Tietojen avulla voidaan valita parhaimmat käytännöt. Lisäksi tämä auttaisi tutkimaan EY 280 artiklassa tarkoitetun yhtäläisen suojan soveltamista. Jäsenvaltioiden vastauksista niille lähetettyihin kyselylomakkeisiin on saatu yleiskuva tällä alalla vallitsevista kansallista käytännöistä, jotka on esitetty seuraavassa taulukossa. Taulukossa jäsenvaltioiden vastaukset on esitetty yksinkertaisesti. Täydentävämpää yhteenvetoa yksityiskohtineen voi tutkia komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, joka julkaistaan samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa. | Sisäisen elimen suorittama kansallisten tilien tarkistus [100] | Ulkoisen elimen suorittama kansallisten tilien tarkistus [101] | BE | Ei | Ei [102] | CZ | Kyllä | Ei [103] | DK | Kyllä | Kyllä | DE | Ei | Kyllä | EE | Kyllä | Kyllä | EL | Ei | Ei | ES | Ei | Ei [104] | FR | Ei | Kyllä | IE | Kyllä | Kyllä | IT | Ei | Kyllä | CY | .Ei | Kyllä | LV | Kyllä | Kyllä | LT | Kyllä | Kyllä | LU | Kyllä | Kyllä | HU | Kyllä | Kyllä | MT | Ei | Kyllä | NL | Kyllä | Kyllä | AT | Ei | Ei [105] | PL | Ei | Kyllä | PT | Ei | Kyllä | SL | Ei | Kyllä | SK | Kyllä | Kyllä | FI | Kyllä | Kyllä | SE | Ei | Kyllä | UK | Kyllä | Kyllä | Sisäisen elimen suorittama tarkastus Lähes puolessa kyselylomakkeeseen vastanneista jäsenvaltioista julkisten menojen laillisuus ja järkevyys varmistetaan sisäisen elimen suorittamalla tarkastusmenettelyllä [106]. Näistä valtioista vain Latvia ilmoittaa yksiselitteisesti, että tarkastus koskee myös Euroopan yhteisön varoja, joita hoitaa kansallinen hallinto. On kuitenkin huomattava, että usein tarkastus suoritetaan hallinnon sisällä eikä sitä tee varsinainen sisäinen tilintarkastaja [107]. Merkittävässä osassa tapauksia tarkastuksen tekemiseen osoitetut elimet ilmaisevat mielipiteensä myös määristä, joiden he katsovat olevan maksajajärjestelmän perimiä [108]. Sisäisen elimen suorittama tarkastus tehdään usein kansallisesti [109]. Muussa tapauksessa se tehdään alueellisesti tai sen tekee hallintolaitos [110]. On huomattava Yhdistyneen kuningaskunnan ja Slovakian erikoistapaukset. Näissä valtioissa on usean tasoisia tarkastuksia (kansallinen, alueellinen ja rahastokohtainen). Nämä sisäisen elimen suorittamat tarkastukset toimitetaan kansallisille parlamenteille vain joissain tapauksissa [111]. Joissain jäsenvaltioissa [112] on käytössä sisäinen tilintarkastusjärjestelmä kansallisten tilien laillisuuden ja säännönmukaisuuden varmistamiseksi, vaikka sisäisen elimen tekemä tarkastus ei olekaan lain mukaan pakollinen. Näistä valtioista kaksi ilmoitti, että tilintarkastukset koskevat yhteisön varoja [113]. Niiden jäsenvaltioiden vastausten perusteella, joilla on käytössä sisäinen valvonta- ja tilintarkastusjärjestelmä, INTOSAI näyttää olevan yleisin standardi. Ulkoisen elimen suorittama tarkastus Suurin osa jäsenvaltioista ilmoittaa lain mukaan pakolliseksi ulkoisen elimen tekemän vuositarkastuksen, jolla varmistetaan julkisten menojen laillisuus ja säännönmukaisuus. Ainoan poikkeuksen muodostavat Italia ja Itävalta. On huomioitava Kreikan, Espanjan ja Italian erikoistapaukset, missä kansallinen tilintarkastustuomioistuin toimittaa vuosikertomuksen tarkastustodistuksen sijaan. Suurimmassa osassa tapauksia ulkoinen elin on julkisoikeuden elin, joka on valtion ylin tilintarkastusinstanssi. Tarkastukset tehdään suurimmassa osassa valtioista kansallisesti [114]. Tarkastukset koskevat koko talousarvioita [115], ja ne toimitetaan aina kansallisille parlamenteille erityisesti kansallisten tilien hallinnan laillisuuden ja säännönmukaisuuden varmistamiseksi. Vain muutamissa valtioissa tarkastuksien yhteydessä annetaan lausunto perimättä jääneeksi epäillyistä määristä [116]. Yhteisön varojen valvonta (yhteistyössä hallitut varat) Jäsenvaltiot ilmoittivat vastauksissaan, että yli puolet kansallisista tarkastuselimistä, joista säädetään EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista koskevan asetuksen (ETY) N:o 1663/95 3 artiklassa, täyttää vaadittavat ehdot, jotta kansallinen viranomainen voi nimetä ne kansallisten tilien tarkastajiksi [117]. Mikäli näin ei ole, jäsenvaltiot selittävät tämän oikeudellisen perustan puuttumisella ja sillä, että kyseiset elimet on perustettu erityisesti yhteisön varojen hallintaan ja valvontaan. Nämä elimet antavat kaikissa tapauksissa Viroa, Alankomaita ja Ruotsia lukuun ottamatta myös lausunnon maksulaitosten perimättä jääneiksi epäiltävistä määristä. Rakennerahastojen osalta vain pieni osa kansallisista yksiköistä, joiden tehtävä on toimittaa kelpoisuustodistus asetuksen (EY) 1260/1999 38 artiklassa ja asetuksen (EY) 438/2001 [118] 15 artiklassa tarkoitetun ohjelman päättyessä, olisivat päteviä myös tarkastamaan kansalliset tilit [119]. Suurin osa jäsenvaltioista [120] ilmoitti, että tarkastuselimet antavat lausunnon perimättä jääneiksi epäiltävistä määristä. Johtopäätökset Useimpien jäsenvaltioiden kansallisessa sääntelyssä itsenäisen ulkoisen elimen suorittama kansallisten tilien tarkastus on pakollinen. Lähes aina kyse on valtion ylimmästä tarkastuselimestä. Useimmissa tapauksissa ylimmän tarkastuselimen tilintarkastukset koskevat koko talousarviota ja kertomukset tai tilitarkastukset toimitetaan kansallisille parlamenteille. Sisäisen elimen tekemän tarkastuksen välttämättömyys ei ole yhtä yleinen. Se on pakollinen vain noin kahdessatoista valtiossa. Tilanne on siis yhtenäisempi ulkoisen elimen suorittaman tarkastuksen osalta. Joissain tapauksissa tarkastusta ei tee tilintarkastaja, vaan se tehdään hallinnosta vastaavalla osastolla. Komission mielestä yhteisön varoja koskevien asiakirjojen avulla voitaisiin entistä paremmin varmistaa yhteisön varojen hyvä käyttö. Tilintarkastustuomioistuin voisi lisäksi harkita ottavansa ne huomioon EU :n talousarvion tilien laillisuuden ja säännönmukaisuuden takaamiseksi. [1] Jäsenvaltioiden toteuttamista toimenpiteistä ja sääntöjenvastaisuuksien tilastollisesta analyysistä. [2] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html [3] Komission tiedonanto – Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Kattavan strategian perustelut, KOM(2000) 358 lopullinen. [4] Komission tiedonanto – Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Toimintasuunnitelma 2001–2003, KOM(2001) 254 lopullinen. [5] Komission tiedonanto – Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Toimintasuunnitelma 2004–2005, KOM(2004) 544 lopullinen. [6] Komission tiedonanto petoksiin varautumisesta lainsäädännössä ja sopimusten hallinnoinnissa, SEK(2001) 2029 lopullinen, 7.11.2001. [7] Komission tiedonanto yhteisön menojen suorasta ja jaetusta hallinnoinnista johtuvien yhteisön saamisten perinnän parantaminen, KOM(2002) 671 lopullinen. [8] Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1605/2002, tehty 25. kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, EYVL L 248 16.9.2002. [9] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/18/EY julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EUVL L134, 30.4.2004) otettiin käyttöön tiedotusjärjestelmä, jonka avulla suljetaan pois julkisia hankintoja koskevasta menettelystä rikoksiin syyllistyneet tarjoajat. [10] Communication to the Commission from the President, Ms Wallström, Mr Kallas, Ms Hübner and Ms Fischer Boel. Proposing the launch of a European Transparency Initiative, SEK(2005) 1300. [11] Komissio hyväksyi 18. toukokuuta 2006 muutetun ehdotuksen Neuvoston asetuksesta Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 muuttamisesta, KOM(2006) 213 lopullinen. [12] Ehdotukset: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettujen asetusten (EY) N:o 1073/1999 ja (EUROATOM) N:o 1074/1999 muuttamisesta, KOM(2004) 103 ja 104. [13] Working paper of the Services of the Commission - Evaluation of the activities of the European office of antifraude (OLAF), SEK(2004) 1370. Ks. myös Komission kertomus: Arviointi Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnasta, KOM(2003) 154 lopullinen. [14] Tilintarkastustuomioistuin, Erityiskertomus nro 1/2005 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) hallinnoinnista, sekä komission vastaukset, EUVL C 202, 8.8.2005. [15] Kuulemistilaisuus 12. ja 13. heinäkuuta 2005, aiheena "The Revision of the Regulation on the European Anti-Fraud Office". [16] Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle asetuksen (EY) n:o 1469/95 täytäntöönpanosta (musta lista), KOM(2005) 520 [17] Neuvoston asetus (EY) N:o 1469/95, annettu 22. kesäkuuta 1995, eräiden EMOTR:n tukiosastosta rahoitettujen toimien edunsaajien osalta toteutettavista toimenpiteistä, EYVL L 145, 29.6.1995. [18] Neuvoston päätös Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen tekemisestä niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi, KOM(2004) 559 lopullinen ja EUVL C 244, 1.10.2004. [19] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta, KOM(2004) 509 lopullinen. [20] Komission asetus (EY) N:o 2035/2005, annettu 12. joulukuuta 2005, rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1681/94 muuttamisesta, EUVL L 328, 15.12.2005, ja Komission asetus (EY) N:o 2168/2005, koheesiorahaston rahoituksen yhteydessä esiintyvistä epäsäännönmukaisuuksista ja perusteettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 1831/94 muuttamisesta, EUVL L 345 du 28.12.2005. [21] Komission päätös, tehty 25. helmikuuta 2005, petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean perustamisesta tehdyn päätöksen 94/140/EY muuttamisesta, EUVL L 71, 17.3.2005. [22] Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti asiassa C-167/02 P 30. maaliskuuta 2004 antamassaan päätöksessä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen asiassa T-17/00 26. helmikuuta 2002 antaman tuomion, jossa jätettiin tutkimatta 71:n Euroopan parlamentin jäsenen tekemä kanne. Kanteessa vaadittiin 18.11.1999 tehdyn parlamentin päätöksen kumoamista, joka koskee tarkistusten tekemistä parlamentin työjärjestykseen ja joka sallii Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäiset tutkimukset myös Euroopan parlamentissa. Vuonna 2003 yhteisöjen tuomioistuin päätti asioissa C-11/00 ja C-15/00, että OLAF voi tehdä petosta tai muita sääntöjenvastaisuutta epäillessään tutkimuksia Euroopan keskuspankissa ja Euroopan investointipankissa, sillä ne kuuluvat asetuksen (EY) N:o 1073/1999 soveltamisalaan. Lisäksi tuomioistuin kumosi Euroopan keskuspankin ja Euroopan investointipankin päätökset, joissa pankeille varattiin mahdollisuus suorittaa tällaiset tutkimukset omissa yksiköissään itse. [23] European Anti-Fraud Office (OLAF) and Internal Audit Service (IAS) - Memorandum of understanding for Interservice relations and co-operation, SEK(2003) 884/2. [24] Proposal for a Commission decision general provisions giving effect to article 8 of annex vii to the staff regulations, C (2004)1588 final/4, 28.4.2004. [25] KOM(2001) 272 lopullinen, EYVL C 240E, 28.8.2001, muutettu vuonna 2002 tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin tekemien huomioiden johdosta, KOM(2002) 577 lopullinen. [26] Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehty yleissopimus yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, allekirjoitettu Brysselissä 26. heinäkuuta 1995, EYVL C 316, 27.11.1995. [27] Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvästä pöytäkirjasta, EYVL C 313, 23.10.1996. Pöytäkirja, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla - Julistus Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen ja kyseisen yleissopimuksen tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla koskevan pöytäkirjan samanaikaisesta hyväksymisestä, EYVL C 151, 20.5.1997. Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvä toinen pöytäkirja - Yhteinen lausuma 13 artiklan 2 kohdasta - Komission julistus 7 artiklasta, EYVL C 221, 19.7.1997. [28] Komission kertomus: Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen täytäntöönpano jäsenvaltioissa, KOM(2004) 709. [29] Neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä, EUVL L 190, 18.7.2002. [30] Vihreä kirja yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta ja Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta, KOM(2001) 715 lopullinen. [31] Komission tiedonanto Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antaman tuomion seurauksista, KOM(2005) 583 lopullinen. [32] Päätös asiassa C-176/03, komissio vs. neuvosto. [33] Ks. erityisesti menojen osalta 4. maaliskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 595/91 3 artiklan 1 kohta (EYVL L 67, 14.3.1991), 11. heinäkuuta 1994 annetun komission asetuksen 1681/94 3 artiklan 1 kohta (EYVL L 178, 12.7.1994) ja 26. heinäkuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1831/94 3 artiklan 1 kohta (EYVL L 191, 27.7.1994) sekä perinteisten omien varojen osalta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 6 artiklan 5 kohta (EYVL L 130, 31.5.2000). Vastaava velvoite koskee myös liittymistä valmistelevaa tukea saavia maita. [34] Asiaa käsitellään OLAFin operatiivista toimintaa koskevassa raportissa, joka on saatavilla viraston Internet-sivustossa osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html [35] SEK(2006)… [36] Tämän kappaleen tiedot koskevat menoja, joiden kohdalla jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista. [37] Ks. määritelmä, joka esitetään yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen 1 artiklassa (EYVL C 316, 27.11.1995). [38] Asetus (EY) N:o 3906/89, taloudellisen tuen myöntämisestä Unkarin tasavallalle ja Puolan kansantasavallalle (EYVL L 375, 23.12.1989). [39] Sapard (maataloutta koskeva liittymistä valmisteleva tuki), asetus (EY) N:o 1268/1999 (EYVL L 161, 26.6.1999). [40] Ispa (liittymistä edeltävä rakennepolitiikan väline), asetus (EY) N:o 1267/1999 (EYVL L 161, 26.6.1999). [41] Vuoden 2004 vuosikertomuksessa julkaistut luvut on saatettu ajan tasalle. [42] Asetus (EY) N:o 555/2000 (EYVL L 68, 16.3.2000). [43] Bulgaria ja Romania. [44] Vuoden 2004 vuosikertomuksessa julkaistut luvut on saatettu ajan tasalle (tapausten vuosittainen määrä on tarkistettu; vuonna 2005 ilmoitettiin kymmenestä uudesta tapauksesta, jotka sijoittuvat kaudelle 2002–2004). [45] Tähän sarakkeeseen merkityt tiedot sisältävät asetuksen (EY) N:o 555/2000 nojalla ilmoitetut Kyprosta ja Maltaa koskevat tapaukset. [46] SEK(2006)… Jäsenvaltioita pyydettiin ilmoittamaan vain ne toimenpiteet, joiden tarkoituksena ei ole pelkästään yhteisön oikeuden täytäntöönpano. Komissio antaa kertomuksen vuosittain, joten sen, että vuonna 2005 ei ole toteutettu uusia toimenpiteitä, ei voida katsoa kuvastavan kyseisen jäsenvaltion taloudellisten etujen suojaamisen alalla harjoittaman toiminnan yleistä tasoa. Kyse voi olla yksinkertaisesti siitä, että toiminta on ollut dynaamisempaa edellisen jakson aikana. [47] Vastoin komission kantaa Irlanti katsoo, että kaikki veroalaa koskevat toimenpiteet tulee toteuttaa sopimuksen asianmukaisen artiklan nojalla eli yksimielisesti. Tämän vuoksi Irlanti säilyttää edelleen arvonlisäveron sisällyttämistä kertomukseen 280 artiklan mukaisesti koskevan varaumansa, sillä sen mukaan kyseistä artiklaa ei voida soveltaa alv-petosten torjumista koskevien toimien ilmoittamisessa. [48] Etenkin komission asetuksen (EY) N:o 438/2001, annettu 2. maaliskuuta 2001, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista myönnettävän tuen hallinto- ja valvontajärjestelmien osalta (EYVL L/63, 3.3.2001), ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95, annettu 18. joulukuuta 1995, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (EYVL L 312, 23.12.1995), mukaiset ehdot. [49] Ministeriön päätös N:o° 190622/16.12.2005. [50] Ks. kohta 1.4. [51] SEK(2006)… [52] Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan perusteella tehty yleissopimus tietotekniikan käytöstä tullialalla, EYVL C 316, 27.11.1995. [53] Neuvoston säädös, annettu 8. päivänä toukokuuta 2003, pöytäkirjan tekemisestä tietotekniikan käytöstä tullialalla tehdyn yleissopimuksen muuttamisesta tullitutkintatietokannan perustamisen osalta, EUVL C 139, 13.6.2003. [54] CIS perustuu osittain neuvoston 13. päivänä maaliskuuta 1997 antamaan asetukseen (EY) N:o 515/97 jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi, EYVL L 82, 22.3.1997, ja osittain Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan perusteella 26. päivänä heinäkuuta 1995 tehtyyn yleissopimukseen tietotekniikan käytöstä tullialalla. [55] Lisätietoja OLAFin Internet-sivuilla http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/fide/i_en.html. [56] Kypros, Saksa, Unkari, Liettua, Slovenia ja Slovakia. [57] SEK (2006)… [58] Belgia, Saksa, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali ja Suomi. [59] SEK(2006) [60] Belgia, Tanska, Saksa, Viro, Kreikka, Ranska, Irlanti, Italia, Kypros, Latvia, Itävalta, Portugali, Suomi ja Ruotsi. Puola: verotusasioissa. Yhdistynyt kuningaskunta: maatalousasioissa. [61] Slovakia. [62] Belgia, Tšekin tasavalta, Viro, Kreikka, Ranska, Irlanti, Latvia, Liettua, Itävalta ja Puola. [63] Saksa, Viro, Kypros, Italia, Itävalta, Portugali, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta. Ranskan ja Suomen lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä edellytetään yksinkertaisen perustellun luottamuksen lisäksi sitä, ettei velallinen voinut ehkäistä tilanteen muuttumista. [64] Belgia. [65] Itävalta. [66] Ruotsi. [67] Portugali. Portugalin lainsäädäntö ei kuitenkaan edellytä, että kaikkien ehtojen on täytyttävä. Jos yksi perustellun luottamuksen ehdoista on erityisen vahva, se voi korvata toisen ehdon puuttumisen. [68] Tanska, Kypros, Puola ja Ruotsi. [69] Tšekin tasavalta, Liettua, Unkari, Alankomaat ja Slovakia. [70] Ruotsissa velan periminen vilpittömässä mielessä toimineelta kolmannelta osapuolelta ei ole mahdollista. Italiassa, Ranskassa, Skotlannissa, Sloveniassa ja Suomessa vilpittömässä mielessä toimineet kolmannet osapuolet voivat vastustaa, mutta vain tietyin ehdoin, perintää, jos siitä aiheutuu heille vahinkoa. Espanjassa he voivat tehdä niin, jos he ovat olleet tietämättömiä yhteisöoikeudesta, koska sitä ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Belgiassa he voivat vastustaa takaisinperintää maatalousasioissa. Puolassa ja Slovakiassa he voivat tehdä niin erityisesti, jos heillä on oikeuksia ulosmittauksen kohteena olevaan hyödykkeeseen. Itävallan lainsäädännön mukaan perittävää summaan voidaan pienentää, jos se on tarpeen vilpittömässä mielessä toimineiden kolmansien osapuolten suojelemiseksi (esimerkiksi maksetut ansiotulot). [71] Belgia (Vallonien alue), Viro, Kreikka, Latvia (rakennerahastojen yhteydessä), Itävalta ja Puola (maatalousasioissa), Slovakia. [72] Kypros ja Yhdistynyt kuningaskunta. [73] Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [74] Kreikka, Portugali ja Suomi. [75] Irlanti Unkari ja Suomi. [76] Viro, Kreikka, Alankomaat Portugali ja Suomi. [77] Tšekin tasavalta, Italia, Kypros, Latvia, Itävalta, Puola, Slovakia ja Ruotsi. [78] Belgia, Espanja, Irlanti, Italia ja Itävalta (tietyissä tapauksissa). [79] Belgia, Saksa, Kypros, Irlanti, Latvia, Liettua, Itävalta, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta. Ilman lykkäävää vaikutusta: Tšekin tasavalta, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Puola, Portugali ja Slovakia. [80] Espanja, Kreikka, Luxemburg, Tšekin tasavalta. [81] Useat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että vero- ja tullisaatavat nauttivat erityisestä etuoikeudesta: Tšekin tasavalta, Espanja, Ranska, Irlanti, Kypros, Liettua, Unkari, Alankomaat, Slovakia. [82] Malta ja Liettua [83] Tanska, Kreikka, Espanja, Ranska, Unkari, Alankomaat, Itävalta, Puolta, Portugali, Slovenia ja Slovakia. [84] Latvia, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [85] Belgia, Tšekin tasavalta, Alankomaat ja Ruotsi. [86] Malta ja Liettua, joissa tätä mekanismia ei ole olemassa lainkaan. [87] Tanska (sosiaalirahasto), Viro, Portugali. [88] Belgia, Itävalta ja Suomi. [89] Tšekin tasavalta, Kreikka, Latvia, Alankomaat. [90] Ranska, Italia, Puola, Slovenia ja Slovakia. [91] Tanska (maatalousasiat) ja Unkari. [92] Ks. kohta 1.1. [93] Neuvoston 21 päivänä kesäkuuta 2005 antama asetus (EY) N:o 1290/2005 yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, EUVL L/209, 11.8.2005. Ks. kappale 4.3. [94] Neuvoston 21 päivänä kesäkuuta 2005 antama asetus (EY) N:o 1290/2005 yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, EUVL L 209, 11.8.2005. [95] Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen lausunto nro 2/2004 yhtenäisestä tarkastusmallista (single audit) sekä yhteisön sisäisen valvonnan menettelyä koskeva ehdotus, EUVL C 107, 30.4.2004. [96] Strategiset tavoitteet vuosiksi 2005–2009, KOM(2005) 12, 26.1.2005. [97] Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja tilintarkastustuomioistuimelle suunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen kehittämiseksi, KOM(2005) 252. [98] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja komission yksiköiden sisäisen valvonnan kehyksen ja tilintarkastustuomioistuimen lausunnossa 2/2004 "Yhteisön sisäinen valvonnan menettelyjä koskeva ehdotus " tarkoitettujen valvontaperiaatteiden puutteiden arvioinnista, SEK(2005) 1152. [99] Komission toimintasuunnitelma yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi: puutteiden tarkastelu ja toimintasuunnitelma komission yksiköille, SEK(2006) 9 (Plan d'action de la Commission pour un cadre de contrôle interne intégré: analyse des écarts et plan d’action pour les services de la Commission, SEC(2006) 9). [100] Sisäinen elin: henkilö, laitos tai yksikkö, joka on hallinnollisesti riippuvainen tarkastetusta hallintoyksiköstä tai/ja tarkistetun talousarvion määrärahasta. [101] Ulkoinen elin: henkilö, laitos tai yksikkö, joka on hallinnollisesti riippumaton tarkastetusta hallintoyksiköstä tai/ja tarkistetun talousarvion määrärahasta. Ulkoisten elinten hyväksymiä ja kansalliselle parlamentille toimittamia vuosikertomuksia pidetään tilien tarkastusmekanismina. [102] Joillakin alueilla on kuitenkin käytössä ulkoisen elimen suorittama talousarvion tilien tarkastus. [103] Tarkastus ei ole pakollinen, mutta Tšekin tasavallan ylin valvontaelin toimittaa parlamentille lausunnon talousarvion toteutumisesta tilien tilanteesta tilikauden lopussa. Tällä lausunnolla ei kuitenkaan ole samaa asemaa kuin tilintarkastuksella. [104] Tarkastus ei ole pakollinen, mutta tilintarkastustuomioistuin verottaa valtion yleiset tilit ja muut julkisen sektorin tilit sekä tarkistaa julkisen sektorin taloudenhoidon laillisuuden ja järkevyyden (tehokkuus ja taloudellisuus) [105] Vaikka Itävallan tilitarkastustuomioistuin ei vaadikaan pakollisena liittovaltion ja osavaltioiden tilien luotettavuuden tarkastusta, se kuitenkin varmistaa, että julkisten varojen käytössä kunnioitetaan luotettavuuden, laillisuuden, säännönmukaisuuden, taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteita. [106] Tanska, Viro, Irlanti, Latvia, Luxemburg, Unkari, Alankomaat, Slovakia, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [107] Vain Virossa, Alankomaissa ja Slovakiassa tarkastuksen tekee sisäinen tilintarkastaja. [108] Tanska, Viro, Latvia, Liettua, Luxemburg, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta. [109] Tšekin tasavalta, Liettua, Luxemburg, Unkari ja Alankomaat. [110] Viro, Irlanti, Latvia ja Suomi. [111] Tšekin tasavalta, Liettua, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta [112] Ranska, Italia, Kypros, Liettua, Malta, Kreikka ja Portugali. [113] Liettua, Kreikka ja Malta. [114] Ainoat poikkeukset ovat Belgia (liittovaltiollinen ja alueellinen taso), Saksa (tarkastus sekä liittovaltion että osavaltion tasolla), Suomi (julkiset tarkastukset) ja Yhdistynyt kuningaskunta (kansalliset ja projektikohtaiset tarkastukset). [115] On huomattava, että Puolassa ulkoisen elimen tekemä tarkastus rajoittuu ainoastaan maatalouden menoihin. [116] Kypros, Viro, Unkari, Liettua, Latvia, Luxemburg, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta. [117] Tšekin tasavalta, Kreikka, Ranska, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, tietyt Itävallan osavaltiot, Puola, Slovenia, Slovakia, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. [118] Itsenäisen henkilön tai elimen suorittaman tarkastuksen ohjelman päättyessä ohella maksuviranomainen todistaa kaikki komissiolle esitetyt menoja koskevat lausunnot useamman kerran vuodessa. [119] Italia (kansallisen yhteisrahoituksen osalta), Liettua, Alankomaat ja Slovakia. [120] Tanska, Saksa, Irlanti, Italia, Latvia, Liettua, Luxemburg, Unkari, Itävalta, Slovenia, Slovakia, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. --------------------------------------------------