EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 02.10.1996 
KOM(%) 476 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
Kaakkois-Euroopan tiettyjä maita koskevien tulevaisuuden 
sopimussuhteiden yleiset periaatteet 

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
Asia: Kaakkois-Euroopan tiettyjä maita koskevien tulevaisuuden 
sopimussuhteiden yleiset periaatteet 
1 ASIAYHTEYS 
Euroopan unionin toiminnan ensisijainen tavoite Kaakkois-Euroopassa on Daytonin ja 
Pariisin rauhansopimusten onnistunut täytäntöönpano sekä poliittisesti vakaan ja 
taloudellisesti vauraan alueen luominen lukemalla myös poliittisia ja taloudellisia 
uudistuksia sekä ihmisoikeuksien, vähemmistöryhmien oikeuksien ja kansanvallan 
periaatteiden lainnioittamista. Yhteistyö ja hyvien naapuruussuhteiden luominen alueen 
maiden välillä on olennainen osa tätä toimintaa. 
Komission annettua 14 päivänä helmikuuta 1996 kertomuksen entisen Jugoslavian alueen 
alueellisen yhteistyön kehittämisestä ja siitä, mitä yhteisö voisi tehdä kyseisen yhteistyön 
kannustamiseksi, yleisten asioiden neuvosto määritteli 26 päivänä helmikuuta 1996 
alueellisen lähestymistavan, jonka "olisi kohdistettava ensisijaisesti alueen niihin maihin, 
joiden osalta Euroopan yhteisö ei ole antanut neuvotteluohjeita assosiointisopimusten 
neuvottelemiseksi (nämä maat ovat Albania ja neljä entisen Jugoslavian viidestä 
seuraajatasavallasta). Halutessaan naapurimaiden olisi voitava assosioitua\ yhteistyöhön 
asianmukaisin tavoin.'" 
Neuvosto huomautti, että kunkin kyseisen maan kanssa tulevaisuudessa tehtävät 
sopimukset olisivat erityisen hyödyllisiä välineitä poliittisen vakauden ja taloudellisen 
kehityksen edistämiseksi sekä näiden maiden keskinäisen että niiden naapurimaiden 
kanssa harjoitettavan yhteistyön edistämiseksi. Neuvosto katsoi, että "kunkin 
asianomaisen maan kanssa tehtävät sopimukset on suunniteltava merkittäväksi 
kannustimeksi poliittisen vakauden saavuttamiseksi ja taloudellisen kehityksen välineeksi 
sekä asianomaisten maiden välisen, kyseisten maiden ja niiden naapurimaiden välisen 
sekä Euroopan unionin kanssa harjoitettavan yhteistyön välineeksf\ Neuvoston mielestä 
"sopimusten on oltava yhdenmukaisia, mutta niissä on kuitenkin otettava huomioon 
kunkin yksittäisen maan tilanteen erityinen luonne. On oltava selvää, että kyseisten 
sopimusten tekemisen edellytyksenä on asianomaisten maiden halu toimia rauhan 
vakauttamiseksi ja ihmisoikeuksien, vähemmistöryhmien oikeuksien ja kansanvallan 
periaatteiden kunnioittamiseksi. Neuvosto esitti erityisesti päätelmän, jonka mukaan 
"sopimusten soveltamisen edellytyksenä on erityisesti taloudellisen yhteistyön osalta 
kunkin asianomaisen maan valmius toimia yhteistyössä naapurimaidensa kanssa Niiden 
on sitouduttava toteuttamaan vastavuoroisia toimenpiteitä, jotka koskevat erityisesti 
tavaroiden ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta sekä palveluiden tarjoamista sekä 
kehittämään yhteisiin etuihin liittyviä hankkeita Tätä alueellista lähestymistapaa 
noudattaen Euroopan unionin antama taloudellinen apu voitaisiin suunnata yhdessä 
määriteltyihin ja rajat ylittäviin hankkeisiin". 
• 
Neuvosto vahvisti myös uudelleen 30 päivänä lokakuuta 1995 tekemänsä päätelmät, jotka 
koskevat sopimussuhteiden kehittämisen edellytyksiä, ja toisti kunkin maan osuuden 
tärkeyden rauhanprosessissa sekä ihmisoikeuksien, vähemmistöryhmien oikeuksien ja 
kansanvallan periaatteiden kunnioittamisessa. 
Puheenjohtaja Jacques Santerin ja neuvoston puheenjohtajan vierailtua alueen tietyissä 
maissa yleisten asioiden neuvosto korosti 10 päivänä kesäkuuta 1996, että asianomaisten 
maiden välinen yhteistyö on välttämätön edellytys tiiviimpien yhteyksien luomiseksi 
Euroopan unionin kanssa. Kyseisten maiden vakaan kehityksen ei pitäisi pääasiallisesti 
olla riippuvainen ulkoisesta tuesta, vaan sen olisi perustuttava maiden väliseen 
yhteistyöhön ja hyviin naapuruussuhteisiin. Neuvosto piti myös aiheellisena määritellä 
kyseisten maiden kanssa tulevaisuudessa tehtävien sopimusten yleiset periaatteet. 
2 MAAN ITCTEEII JNEN SOVELXAMISAIA 
Kaakkois-Euroopan vakautuskehityksestä ja hyvistä naapuruussuhteista tehdyssä 
Euroopan unionin Royaumont-aloitteessa sitoudutaan edistämään alueellista ja paikallista 
yhteistyötä tällä alueella. On myös muita toimia, kuten Bulgarian ja Yhdysvaltojen 
tekemät aloitteet, jotka perustuvat myös monenvälisiin neuvotteluihin ja yhteistyöhön 
asianomaisten maiden ja muiden asianomaisten kumppaneiden kanssa. 
Euroopan unionilla on teknisen ja taloudellisen apunsa sekä tulevaisuuden kahdenvälisten 
suhteidensa kannalta erityinen tehtävä täydentää tätä kehitystä. Tulevaisuudessa tehtävien 
sopimusten osalta sen on varmistettava, että käytössä on voimakas järjestelmä yhteistyön 
edistämiseksi aktiivisesti. 
Ne maat, joiden osalta Euroopan yhteisö ei ole hyväksynyt neuvotteluohjeita 
assosiointisopimuksen neuvottelemiseksi, on tarpeen erotella kahteen ryhmään, joista 
toinen on Albania ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja toinen kolme muuta 
asianomaista maatai 
a) Albania ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 
Albania ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia eivät osallistuneet entisessä 
Jugoslaviassa käytyyn sotaan, ja näin ollen ne eivät ole rauhansopimuksen 
sopimuspuolia. Maat ovat tehneet huomattavia ponnisteluja ja edistäneet alueellista 
vakautta. Kokonaisuutena maista on myönteiset tiedot ihmisoikeuksiin ja 
vähemmistöryhmien oikeuksiin liittyvissä asioissa merkittävistä takaiskuista (esimerkiksi 
äskettäin pidetyt Albanian parlamenttivaalit) huolimatta, ja ne ovat sitoutuneet 
harjoittamaan aktiivista kansanvallan rakentamista ja talousuudistuksia ajavaa politiikkaa. 
Niiden suhteet Euroopan unioniin ovat lisäksi huomattavasti kehittyneemmät kuin 
Bosnialla ja Hertsegovinalla, Kroatialla ja Jugoslavian liittotasavallalla. 
Vaikka molemmilla mailla on huomattavia vähemmistöryhmiä ja niiden sisäinen vakaus 
ja keskinäiset suhteet sekä suhteet niiden naapurimaihin ovat erittäin tärkeitä alueen 
Yhteisön ja viiden asianomaisen maan välisiä suhteita koskeva tilanne esitetään tiivistelmänä 
liitteessä. 
m 
yleisen vakauden kannalta, on perusteltua tehdä ero näiden maiden ja rauhansopimusten 
sopimuspuolina olevien entisen Jugoslavian tasavaltojen välillä. Sopimusten sisältöön 
tehtävien mahdollisten sellaisten muutosten lisäksi, joissa otetaan huomioon maiden 
erityinen taloudellinen tilanne, kyseinen eriyttäminen koskee kyseisten maiden yhteisön 
kanssa tekemien kahdenvälisten sopimusten institutionaalisia järjestelmiä ja neuvottelujen 
aikataulua, johon ei sovelleta mahdollista keskinäistä riippuvuutta koskevia edellytyksiä 
eikä poliittisia edellytyksiä kolmen muun maan tapaukseen verrattuna. 
Yhteisö on tehnyt jo vuonna 1992 Albanian kanssa muuhun kuin etuuskohteluun 
perustuvan kauppaa ja yhteistyötä koskevan sopimuksen (johon ei kuulu 
rahoituspöytäkirjaa). Sopimukseen sisältyy kehityslauseke, jossa viitataan 
assosiointisopimuksen tavoitteeseen, jos edellytykset täyttyvät. Molemmat sopimuspuolet 
sopivat lisäksi poliittisesta vuoropuhelusta yhteisessä julistuksessa. Vuodesta 1992 
Albania on ollut PHARE-ohjelman edunsaajamaa ja se on yleisen tullietuusjärjestelmän 
(GSP) edunsaajamaa. 
Vuonna 1996 yhteisö on neuvottelut entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa 
etuuskohteluun perustuvan yhteistyösopimuksen, johon kuuluu rahoituspöytäkirja. 
Sopimukseen sisältyy myös kehityslauseke, jossa ilmaistaan sopimuspuolten halu 
vahvistaa suhteitaan ja viitataan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian haluun pyrkiä 
assosiointiin. Yhteisessä julistuksessa vahvistetaan säännöllinen poliittinen vuoropuhelu, 
joka on toteutettava tarvittaessa alueellisella tasolla. Kansanvallan periaatteiden, 
ihmisoikeuksien ja markkinatalouden periaatteiden kunnioittamisen perinteisten 
painotusten lisäksi sopimuksessa i) kannustetaan yhteistyöhön perustuviin hyviin 
naapuruussuhteisiin alueen maiden kanssa, ii) korostetaan yhteisön avun ja yhteistyön 
osuutta alueellisessa yhteistyössä ja iii) korostetaan tällaisten avoimien ja yhteistyöhön 
perustuvien suhteiden tärkeyttä kyseisen maan ja Euroopan unionin välisten suhteiden 
kehittämisessä. Sopimus on tarkoitus tehdä pian, jotta se voi tulla voimaan 1 päivänä 
tammikuuta 1997. Entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta on myös tullut 
PHARE-ohjelman edunsaajamaa, sille on myönnetty etuuskohteluun perustuva pääsy 
yhteisön markkinoille ja se on GSP-järjestelmän edunsaajamaa maataloustuotteiden 
osalta. 
Albanian kanssa tehtävän seuraavan sopimuksen olisi myös perustuttava etuuskohteluun, 
koska sitä voidaan perustella kyseisen maan ja yhteisön välisten poliittisten ja 
taloudellisten suhteiden yleisellä luonteella. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian 
kanssa tehtävässä sopimuksessa mainittuja alueellisia tekijöitä, jotka ovat riittäviä 
varmistamaan maan osallistuminen alueellisen vakauden ja yhteenkuuluvuuden 
saavuttamiseen, voitaisiin pitää mallina seuraavaa sopimusta tehtäessä Albanian kanssa. 
b) Bosnia ja Hertsegovina, Kroatia sekä Jugoslavian liittotasavalta 
Olosuhteet eivät ole vielä mahdollistaneet vastaavanlaisten sopimusten neuvottelemista 
Bosnian ja Hertsegovinan, Kroatian sekä Jugoslavian liittotasavallan kanssa. Kroatian 
kanssa tehtävän yhteistyösopimuksen neuvottelut (ja PHARE-ohjelman soveltaminen 
kyseiseen maahan) keskeytettiin Kroatian YK:n suoja-alueilla (Krajina) vuoden 1995 
kesäkuussa harjoittamien sotatoimien jälkeen. Kroatian osuus rauhansopimusten 
(liittotasavalta, Mostar) täytäntöönpanossa ja siitä saadut tiedot ihmisoikeuksiin ja 
vähemmistöryhmien oikeuksiin liittyvissä asioissa eivät vielä sallineet neuvottelujen 
jatkamista eikä PHARE-ohjelman täytäntöönpanoa. Myöskään Jugoslavian liittotasavalta 
ei ole täysin täyttänyt olennaisia edellytyksiä sopimussuhteiden vahvistamiseksi Euroopan 
unionin kanssa. Näihin edellytyksiin kuuluu rakentava lähestymistapa tyydyttävään 
ratkaisuun pääsemiseksi Kosovon tilanteessa ja sitoumus aitoon poliittiseen ja 
taloudelliseen uudistukseen. Bosnian ja Hertsegovinan kanssa käytävät neuvottelut eivät 
ole olleet mahdollisia ennen uusien yhteisten toimielinten perustamista 14 päivänä 
syyskuuta 1996 pidettyjen vaalien jälkeen. 
Koska kyseiset maat osallistuivat lisäksi sotaan ja niiden käyttäytymisellä ja keskinäisillä 
suhteilla on suora vaikutus rauhansopimusten tavoitteiden toteutumiseen ja erityisesti 
Bosnian ja Hertsegovinan tulevaisuuteen yhtenä valtiona, maiden välisillä yhteistyöhön 
perustuvilla hyvillä naapuruussuhteilla on erittäin tärkeä tehtävä. Tämä olisi otettava 
huomioon sopimuksissa asianmukaisina edellytyksinä ja institutionaalisina järjestelminä. 
3 BoH^^l\NJv^fiasfl•c^T^KRC^^^ 
TEHTÄVIIN SOPIMUKSIIN SOVELLETTAVAT EDELLYTYKSET J\ YHTEISET PERIAATTEET 
a) Edellytykset 
Koska Euroopan unioni sijaitsee maantieteellisesti lähellä entisen Jugoslavian aluetta, se 
on erittäin kiinnostunut rauhan ja vakauden palauttamisesta kyseisellä alueella. Koska 
alue on jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden ympäröimä, poliittisten ja sotilaallisten 
selkkausten leviämistä unionin nykyiselle ja tulevalle alueelle on vältettävä. Euroopan 
unioni voi vaikuttaa alueen kehitykseen monin tavoin. Sen taloudellinen apuun (PHAR1 v-
ohjelma ja jälleenrakennusapu) sovelletaan jo asianmukaisia yleisiä ja erityisiä 
edellytyksiä. Koska kolme edellä mainittua tasavaltaa haluavat luoda tiiviimmät siteet 
Euroopan unioniin, sopimussuhteiden luominen ja sisältö kyseisten maiden kanssa on 
myös tehokas väline toivotun vakauden saavuttamiseksi. Sopimukset olisi neuvoteltava 
näiden maiden kanssa sellaisena ajankohtana ja sisällöltään siten, että alueen vakautta 
edistetään mahdollisimman tehokkaalla tavalla. 
Edellä mainituissa 30 päivänä lokakuuta 1995 tehdyissä neuvoston päätelmissä 
vahvistetaan, että sopimuksiin "olisi sisällyttävä selvät poliittiset ja taloudelliset 
edellytykset, mukaan lukien erityisesti ihmisoikeuksien, vähemmistöryhmien oikeuksien 
sekä hätäsiirtolaisten ja pakolaisten paluuoikeuden kunnioittaminen, kansanvaltaiset 
toimielimet, poliittiset ja taloudelliset uudistukset, valmius vahvistaa avoimet ja 
yhteistyöhön perustuvat suhteet kyseisten maiden välillä, rauhansopimuksen edellytysten 
ja täydellisen noudattamisen kunnioittaminen sekä Jugoslavian liittotasavallan (Serbia ja 
Montenegtv) osalta laajan itsemääräämisoikeuden myöntäminen Kosovolle". Tässä 
yhteydessä on erityisesti korostettava pakolaisten tosiasiallista mahdollisuutta palata 
kotiseuduilleen. Lisäksi 9 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa puheenjohtajamaiden 
julistuksessa korostettiin Jugoslavian liittotasavallan rakentavan lähestymistavan tärkeyttä 
useissa ensisijaisissa asioissa edellytyksenä hyvien suhteiden kehitykselle Euroopan 
unionin kanssa. Näihin edellytyksiin sisälty ; edellä mainittujen edellytysten lisäksi entisen 
Jugoslavian kaikkien valtioiden keskinäinen tunnustaminen, yhteistyö entisen Jugoslavian 
alueella tehtyjä rikoksia käsittelevä sotarikostuomioistuimen kanssa, ja rakentava 
lähestymistapa sopimuksen tekemiseksi maiden itsenäistymiseen liittyvistä asioista 
muiden seuraajavaltioiden kanssa. 
N.B. Kyseisiä edellytyksiä ei kuitenkaan sovelleta alueelle mahdollisesti toimitettavaan 
humanitaariseen apuun. Kyseistä apua annetaan edelleen arvioimalla tarpeet ja ottamatta 
ennakolta yhteyttä alueen viranomaisiin. 
Koska näiden maiden väliset avoimet ja yhteistyöhön perustuvat suhteet muodostavat 
merkittävän poliittisen tavoitteen ja edellytyksen, niiden kanssa tehtäviin sopimuksiin 
olisi sovellettava seuraavia periaatteita: 
b) Yleiset periaatteet f 
i) Sopimuksen laji 
Komissio on perinteisesti neuvotellut ensimmäisessä vaiheessa (kauppaa ja) yhteistyötä 
koskevia sopimuksia ennen niiden laajentamista assosiointisopimuksiksi (Eurooppa-
sopimus). Assosiointisopimuksessa määrätään mahdollista Euroopan unionin jäsenyyttä 
koskevan selvän ulottuvuuden lisäksi tiiviimmästä yhteistyöstä, asianmukaisen 
siirtymäkauden jälkeen toteutettavasta vapaakaupasta sekä asteittain käyttöön otettavasta 
palveluiden, pääoman ja henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta. Nämä osa-alueet 
edellyttävät asianomaisten maiden taloudellisen ja poliittisen kypsyyden korkeampaa 
tasoa. 
Kolmen asianomaisen maan taloudellisen kypsyyden taso eroaa toisistaan huomattavasti, 
koska erityisesti Kroatia on talouden kannalta muita kehittyneempi. Tulevaisuudessa 
tehtävien sopimusten taloutta ja kauppaa koskevia näkökohtia voitaisiin mukauttaa näiden 
seikkojen mukaisesti vahvistamatta kuitenkaan ennakolta asianomaisten maiden ja 
Euroopan unionin välisten poliittisten suhteiden tasoa. Kolmen maan kanssa tehtävien 
ensimmäisten sopimusten olisi oltava yhteistyösopimuksia, vaikka ne tietyin osin 
olisivatkin taloutta koskevalta sisällöltään laajempia kuin perinteiset ensimmäisen vaiheen 
sopimukset, ja niitä voitaisiin tästä syystä pitää ainutkertaisina. Jos Euroopan unionin 
kanssa toteutettava assosiointi edellyttää joka tapauksessa pitkällä aikavälillä 
edistyneempää taloudellista kypsyystasoa, kyseinen kypsyystaso ei pelkästään 
automaattisesti oikeuta näitä maita assosiointiin tai ylimääräiseen poliittiseen kehitykseen 
asianomaisen maan ja unionin välisissä suhteissa. Poliittinen ulottuvuus on ensisijaisen 
tärkeä tekijä, ja sitä on arvioitava kaikissa tapauksissa erityisen huolellisesti sekä sen 
alueellisessa yhteydessä että niiden edellytysten perusteella, joita sovelletaan, ennen kuin 
asianomaisen maan ja unionin väliset kahdenväliset suhteet voivat edistyä korkeammalle 
tasolle. 
ii) Sopimusten sisältö 
Kyseisten kolmen maan kanssa tehtävien sopimusten ei tarvitse olla sisällöltään 
samanlaisia, vaan niissä voidaan ottaa huomioon kunkin maan erityinen tilanne. Talouden 
kehittymisen taso voi esimerkiksi vaikuttaa yhteisön tarjoaman taloudellisen yhteistyön 
tasoon. Kaikkien kolmen maan kanssa tehtävissä sopimuksissa olisi kuitenkin oltava 
tiettyjä yhteisiä rakenteellisia osa-alueita. Niillä olisi kannustettava alueellista yhteistyötä 
ja hyviä naapuruussuhteita ja liitettävä yhteisön ja asianomaisten maiden välisten 
suhteiden kehitys maiden valmiuteen luoda yhteistyöhön perustuvat hyvät 
naapuruussuhteet alueen muiden maiden kanssa. Sopimuksissa olisi lisäksi määrättävä 
järjestelmistä, joilla alueellinen ulottuvuus voidaan panna aktiivisesti täytäntöön, millä 
suoraan edistetään alueen taloudellisten ja poliittisten suhteiden normaalistamista. 
Taloudellinen yhteistyö 
Sopimuksilla olisi liitettävä taloudellinen ja rahoitusyhteistyö asianomaisten 
sopimuspuolten valmiuteen loimia yhteistyössä naapuri maidensa kanssa ja kehittää rajat 
ylittäviä hankkeita kaikilla sopimusten soveltamisalaan kuuluvilla alueilla. 
Tarjoamalla tosiasiallista apua yhteisöllä on suurempi vaikutusvalta asianomaisiin maihin 
ja sen olisi aktiivisesti tuettava alueellista yhteistyötä. Sopimuksissa olisi määrättävä, että 
yhteisön rahoitusavun välineitä käytetään alueelliseen yhteistyöhön. PHARE-ohjelman 
yhteydessä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1628/96 mukaisesti annettava apu ovat 
merkittäviä välineitä tällä alalla. Sopimuksissa olisi myös suosittava yhteisön tukea lullin 
ja lainsäädännön lähentämisen aloilla, mikä olisi erityisen tärkeää maiden välisten 
kauppavirtojen helpottamista koskevan tavoitteen kannalta. Iiifrastruktuurien kehittämistä 
tukevissa rahoituspöytäkirjoissa oli määrättävä, että yhteisön ja asianomaisen 
sopimuspuolen edun lisäksi alueen muiden maiden etu on otettava huomioon yhtenä 
määräävänä tekijänä yksittäisten hankkeiden toteuttamiskelpoisuutta arvioitaessa. 
Rajat ylittävä yhteistyö 
PITARE-ohjelma tarjoaa merkittäviä välineitä (rajat ylittävä yhteistyö^ USeita maita 
kattavat ohjelmat, CREDO), jotka vastaavat alueellisen ja rajat ylittävän yhteistyön 
tarpeita. PHARE-ohjelman ohjelmointi voidaan suunnitella siten, että sillä edistetään 
paikallisen yhteistyökehyksen perustamista, vaikkakin on jätettävä riittävät 
mahdollisuudet käyttää PHARE-ohjelmaa kunkin maan erityisen uudistamiskehityksen 
tukemiseksi. PHARE-ohjelman tällä osa-alueella käytettävät varat olisi vahvistettava 
alueellisen ulottuvuuden merkityksen perusteella. 
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1628/96 mukaisesti täytäntöönpantaviin hankkeisiin, 
ohjelmiin ja yhteistyöohjelmiin on vastaavasti sisällyttävä erityisesti alueellinen yhteistyö 
ja rajat ylittävät hankkeet. 
Yhteistyö muilla alueilla 
Sopimuksiin olisi myös sisällyttävä kunkin asianomaisen maan tekemiä yksipuolisia 
sitoumuksia, joiden on oltava yhteisön toimivaltaan kuuluvia ja jotka koskevat 
keskinäistä yhteistyötä energiaan, televiestintään, liikenteeseen, tutkimukseen ja tekniikan 
kehitykseen, maatalouteen, matkailuun, ympäristöön, terveyteen ja palveluiden 
tarjoamiseen liittyvillä aloilla. Henkilöiden vapaan liikkuvuuden kannustaminen säilyy 
myös tärkeänä tavoitteena, mutta sitä on tarkasteltava rauhansopimusten yhteydessä. 
Kauppaa koskevat myönnytykset 
Yhteisö tekee myönnytyksiä tavaroiden liikkuvuuden alalla vuodesta 1992 entisen 
Jugoslavian seuraajatasavaltoihin sovelletun autonomisen tuontijärjestelyn periaatteiden 
mukaisesti. Kyseisten myönnytysten edellytykseksi olisi asetettava Bosnian ja 
Hertsegovinan, Kroatian sekä Jugoslavian liittotasavallan valmius neuvotella keskinäisistä 
järjestelyistä kunkin maan kahden asianomaisen naapurimaan kanssa, ottaen kuitenkin 
huomioon kunkin maan taloudellinen tilanne. Ainoa sitoumus, jota kyseisiltä mailta 
edellytetään, on yhteisöstä peräisin olevaan tuontiin sovellettava suosituimmuuskohtelu. 
Eräs tapa varmistaa että nämä maat tekevät keskenään etuuskohteluun perustuvia 
sopimuksia, on viivyttää yhteisön sopimuksen tekemistä siihen asti, kun kyseiset maat 
Mukaan lukien mahdollisuus yhdistää siihen INTERREG IIA tai C. 
ovat neuvotelleet keskinäiset sopimuksensa. Mitään maata ei pidetä vastuullisena sen 
mahdollisien alueellisien kumppaneiden keskinäisen valmiuden puuttumisesta. Nykyisten 
autonomisien myönnytysten soveltamisen on päätyttävä lietyn ajanjakson, esimerkiksi 
vuoden, kuluttua yhteistyösopimuksen voimaantulosta. 
Jollei Euroopan unionin laajemmista kansainvälisistä velvollisuuksista palveluiden kaupan 
ja pääoman siirtojen alalla muuta johdu, samaa lähestymistapaa noudatetaan, jos nämä 
alueet kuuluvat yhteisön ja asianomaisten maiden välisten sopimusten soveltamisalaan. 
Yhteisön kauppaa koskevien ja siihen liittyvien myönnytysten liittäminen kolmen 
asianomaisen maan keskinäisiin myönnytyksiin on välttämätöntä, jotta voidaan säilyttää 
Bosnian ja Hertsegovinan yhtenäisyys. Sillä poistettaisiin perusteet tullien kantamiselta 
kyseisen alueen kokonaisuuden sisäisillä rajoilla. 
Yhteistyösopimuksissa olisi tarjottava kyseisille maille mahdollisuus soveltaa 
alkuperäkumulaatiota, jonka täytäntöönpano riippuu maiden välisestä hallinnollisesta 
yhteistyöstä. Tämän mahdollisuuden edellytykseksi olisi asetettava kyseisten maiden 
välisen kaupan vapauttaminen, mukaan lukien niiden keskinäinen alkuperäkumulaatio. 
Poliittinen vuoropuhelu 
Poliittinen vuoropuhelu on tärkeä osa asianomaisten maiden kaikkia sopimuksia. Siitä 
sovitaan erillisessä yhteisessä julistuksessa kuten Albanian ja entisen Jugoslavian 
tasavallan Makedonian sopimusten tapauksessa. Kansainvälisellä yhteisöllä ja erityisesti 
Euroopan unionilla on velvollisuus edistää kansainvälisesti tunnustettuja edellytyksiä, 
jotka koskevat ihmisoikeuksia, vähemmistöryhmien oikeuksia ja kansanvallan periaatteita 
sekä arvoja, jotka perustuvat asiaa koskeviin kansainvälisiin yleissopimuksiin, erityisesti 
alueella, jolla näitä periaatteita on rikottu laajasti. Poliittinen vuoropuhelu on 
asianmukainen väline tätä varten. Alueellisen vakauden edistämiseksi sekä selkkausten 
estämiseksi tai ratkaisemiseksi poliittinen vuoropuhe olisi tarpeen mukaan toteutettava 
paikallisella tasolla, jotta asianomaiset maat voisivat tavata suoraan ja mahdollisesti eri 
kokoonpainoissa. Sopimuspuolten olisi annettava tukensa Kaakkois-Euroopan vakautta 
koskevalle aloitteelle ja sovittava, että poliittisen vuoropuhelun on edistettävä tätä 
kehitystä. 
Kehityslauseke 
Kaikissa tulevissa neuvotteluissa on ensisijaisena asiana "kehityslauseke1, jossa 
määritellään asianomaisen maan ja Euroopan unionin välisten kahdenvälisten suhteiden 
ulottuvuudet. Albanialla ja entisellä Jugoslavian tasavallalla Makedonialla on vastaavat 
lausekkeet sopimuksissaan. 
Asianomaiset kolme maata ovat periaatteessa oikeutettuja tiiviimpiin suhteisiin, vaikka 
tällä hetkellä on mahdotonta ennakoida, milloin välttämättömät edellytykset täyttyvät. 
Kahdenvälisessä sopimuksessa oleva kehityslauseke voi antaa sopimuspuolille perustan 
toimia. Sen tavoitteena ei ole kuitenkaan nopeuttaa asianomaisten maiden ja Euroopan 
unionin tiiviimpien suhteiden vahvistamista, ja sen ei pitäisi kannustaa ennenaikaisiin 
pyyntöihin saada assosioitua unioniin. 
Kyseisessä kehityslauseessa olisi siksi esitettävä olennaiset edellytykset asianomaisen 
maan ja unionin välisten suhteiden kehittämiselle, mukaan lukien muun muassa sekä 
E)aytonin ja Pariisin sopimusten olennaisten pääperiaatteiden täytäntöönpano että 
asianomaisten maiden välisen yhteistyön ja hyvien naapuruussuhteiden tukevan perustan 
olemassaolo ja niiden täysimääräinen yhteistyö jäsenvaltioissa asuvien pakolaisen 
tosiasiallisen paluun mahdollistamiseksi. 
iii) Institutionaalinen kehys 
Yhteistyökomitea on vakiomuotoinen toimielin, joka valvoo yhteistyösopimuksen 
täytäntöönpanoa. Tämän lisäksi yhteisön olisi perustettava ohjelmoinnin ja valvonnan 
sekakomitea, jonka päätehtävänä on neuvotella ohjelmista ja hankkeista, joilla on selvä 
alueellinen ulottuvuus ja joiden rahoituksesta yhteisö vastaa kokonaan tai osittain, sekä 
suunnitella, yhteensovittaa ja valvoa kyseisiä ohjelmia ja hankkeita. Ohjelmoinnin ja 
valvonnan sekakomitea, jonka puheenjohtajana on komissio, muodostuu kolmen 
asianomaisen maan edustajien lisäksi Albanian ja entisen Jugoslavian tasavallan 
Makedonian edustajista sekä alueen muiden asianomaisten maiden edustajista. 
iv) "Poliittisia edellytyksiä ja soveltamisen keskeyttämistä ihmisoikeuskysymysten 
perusteella koskeva lauseke " 
Tärkein tavoite on varmistaa, että kolme asianomaista maata sitoutuvat omalta osaltaan 
voimakkaasti tekijöihin, jotka ovat olennaisia alueen rauhan ja vakauden kannalta; 
tällaisia tekijöitä ovat erityisesti ihmisoikeudet, mukaan lukien vähemmistöryhmien 
oikeudet, pakolaisten paluuoikeus, kansanvaltaiset rakenteet sekä poliittiset ja 
taloudelliset uudistukset. Lisäksi on tarpeen määrätä rauhansopimusten edellytysten 
täysimääräisestä noudattamisesta valmiudesta luoda avoimet ja yhteistyöhön perustuvat 
suhteet asianomaisten maiden naapurimaiden kanssa ja (Jugoslavian liittotasavallan 
tapauksessa), laajan itsemääräämisoikeuden myöntämisestä Kosovolle. 
Kaikissa yhteisön sopimuksissa oleva vakiomuotoinen viittaus ihmisoikeuksiin ja 
kansanvallan periaatteisiin olennaisena osana sopimusta olisi sisällytettävä näihin 
sopimuksiin. Siihen voitaisiin liittää vaatimus antaa määräajoin kertomuksia sekä 
vahvistettu tarkastusmenettely. Kyseisten maiden poikkeuksellinen tilanne oikeuttaa 
poikkeamaan aikaisemmasta käytännöstä. Yhteisön toimivallan keskeyttää sopimusten 
soveltaminen (ja rahoitusyhteistyö), jos sopimuksen olennaisia osia ei noudateta, olisi 
mahdollistettava toimien toteuttaminen viipymättä erityisen kiireellisissä tapauksissa. 
4 NEUVOTTELUA KOSKEVA LÄHESTYMISTAPA 
Yleisten asioiden neuvoston 26 päivänä helmikuuta 1996 tekemien päätelmien mukaisesti 
neuvotteluja ei tarvitse käydä rinnakkain asianomaisen kolmen maan kanssa. 
Tosiasioihin perustuvaa poliittista arviointia asianomaisista maista tarvitaan jonkin ajan 
kuluessa, ennen kuin neuvottelut voidaan aloittaa, ottaen huomioon asiaa koskevat 
edellytykset ja tarve ylläpitää tarvittavaa tasapainoa Euroopan unionin ja kunkin 
asianomaisen maan välisissä kahdenvälisissä suhteissa. Daytonin ja Pariisin sopimusten, 
ja tarpeen mukaan Erdutin (Itä-Slavonia) sopimusten määräysten täydellinen ja 
täsmällinen noudattaminen, valmius luoda avoimet ja yhteistyöhön perustuvat suhteen 
naapurimaiden kanssa ja (Jugoslavian liittotasavallan tapauksessa) laajan 
itsemääräämisoikeuden antaminen Kosovolle ovat ehdottomia edellytyksiä asianomaisten 
kolmen maan kanssa käytäville kahdenvälisille neuvotteluille. Sopimussuhteiden 
vahvistaminen Euroopan unionin kanssa ei saa kannustaa sopimuspuolia suhtautumaan 
sopimuksista johtuviin velvollisuuksiinsa yhtään välinpitämättömämmin. Koko 
neuvotteluprosessiin on liitettävä sellaisten asiaa koskevien poliittisten muutosten 
arviointi, joilla voi olla vaikutus neuvottelujen edistymiseen tai sopimusten sisältöön. 
Valmius tehdä ja panna täytäntöön jäsenvaltioiden alueella asuvien pakolaisten 
vastaanottoa koskevia sopimuksia on myös ennakkoedellytys yhteisön kanssa tehtäville 
sopimuksille. 
Edellä mainitut yleiset periaatteet ilmoitetaan asianomaisille kolmelle maalle. Ennen 
sopimusten tekemistä on määritettävä, missä määrin yleiset ja erityiset edellytykset ovat 
täyttyneet ja kuinka asianomaiset maat ovat noudattaneet sitoumustaan. 
Vielä ei ole varmaa, milloin neuvottelut voidaan aloittaa kunkin kolmen maan kanssa ja 
milloin ne saadaan päätökseen. Neuvotteluja edeltävää vaihetta ja neuvotteluvaihetta 
käytetään rauhan vakiinnuttamiseksi alueella. Tänä aikana Euroopan unionin olisi 
suunnattava asianomaisia maita koskevan politiikkansa myös alueellisen yhteistyön 
ulottuvuuteen. Komission selvitys alueellisen lähestymistavan soveltamisalaan kuuluvien 
maiden välisistä taloudellisesta suhteista on tärkeä tekijä, joka olisi otettava huomioon 
tulevissa toimissa. PHARE-ohjelman yhteydessä ja neuvoston asetuksen (KY) N:o 
1628/96 mukaisesti rahoitetuissa hankkeissa ja ohjelmissa olisi painotettava erityisesti 
tätä ulottuvuutta. Yhteisö neuvottelee WTO:ssa saadakseen luvan etuuskohteluun 
perustuvien sopimusten tekemiselle asianomaisten maiden kanssa. Se myös tarkastelee 
kyseisten maiden tosiasiallisia tarpeita, jotka liittyvät niiden talouden elpymiseen ja 
kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa neuvoteltuihin rakennesopeutusohjelmiin ja joihin 
yhteisö voi suostua, jos tarvittavat edellytykset täyttyvät. Kaikilla näillä toimilla 
valmistellaan perustaa asianomaisten maiden ja Euroopan välisille tuleville 
sopimussuhteille. 
10 
LIITE 
AsiaiAsianomaisten maiden tilanne alueellista lähestymistapaa käyttäen 
Albania: 1 päivänä joulukuuta 1992 tehty muuhun kuin etuuskohteluun perustuva kauppaa ja 
yhteistyötä koskeva sopimus, johon ei kuulu rahoituspöytäkirjaa. (Kehityslauseke: 
"sopimus myötävaikuttaa kohtuullisen ajan kuluessa ja edellytysten täyttyessä 
assosiointisopimusta koskevan tavoitteen toteuttamiseen sekä osapuolten välisten 
suhteiden myöhempään lujittamiseen" Viittaus alueelliseen yhteistyöhön puuttuu.) 
Yhteinen julistus poliittisesta vuoropuhelusta; 
1 päivänä tammikuuta 1993 tehty tekstiilisopimus; 
yleinen tullietuusjärjestelmä (GSP); 
PHARE-ohjelma (vuodesta 1992). 
Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia: 
20 päivänä kesäkuuta 1996 parafoitu etuuskohteluun perustuva yhteistyösopimus, johon on liitetty 
rahoituspöytäkirja. (Kehityslauseke: "sopimuspuolet haluavat lujittaa sopimuksiin 
perustuvia suhteitaan niin pian kuin mahdollista, ottaen huomioon entisen Jugoslavian 
tasavallan Makedonian pyrkimykset edistyneeseen suhteeseen Euroopan unionin 
kanssa"; 45 artiklassa viitataan pyrkimyksiin "Euroopan unionin kanssa tapahtuvaan 
assosiointiin johtavista edistyneistä suhteista"; entisen Jugoslavian tasavallan 
Makedonian valmius "aloittaa sellaiset yhteistyöhön ja hyvään naapuruuteen 
perustuvat suhteet alueen muiden maiden kanssa on tärkeä tekijä yhteisön suhteiden 
kehittämisen osalta".) Yhteinen julistus poliittisesta vuoropuhelusta, mukaan lukien 
alueellinen ulottuvuus; 
20 päivänä kesäkuuta parafoitu kuljetusalan sopimus; 
tekstiilisopimus sekä viiniä ja väkeviä alkoholijuomia koskeva sopimus neuvotellaan lähiaikoina; 
Etuuskohteluun perustuva tuontijärjestely, GSP (ainoastaan maataloustuotteet); 
PHARE-ohjelma (vuodesta 1996). 
Bosnia ja Hertsegovina: 
Etuuskohteluun perustuva tuontijärjestely, GSP (ainoastaan maataloustuotteet); 
PHARE-ohjelma (vuodesta 1996). 
Kroatia:Etuuskohteluun perustuva tuontijärjestely, GSP (ainoastaan maataloustuotteet); 
PHARE-ohjelma (soveltaminen keskeytetty 4 päivästä elokuuta 1995). 
Jugoslavian liittotasavalta: 
Ki järjestelyjä. 
11 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 476 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 
Luettelonumero : CB-CO-96-494-FÏ-C 
ISBN 92-78-09777-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg