FI Euroopan unionin virallinen lehti C 176/8

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa COMP/F/38.456 — Bitumi (Alankomaat)

(laadittu kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 artiklan mukaisesti — EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 176/07)

Päätösluonnoksesta on syytä esittää seuraavat huomiot.

Väitetiedoksiannossa todettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan rikkominen sekä myynti- että ostovaiheessa. Tienpäällystebitumin myyntiä ja ostoa Alankomaissa on useiden vuosien ajan leimannut kartelli, joka toimi bitumin toimittajien välillä, tärkeimpien ostajien (tienrakennuksesta vastaavat suuret yritykset Alankomaissa) välillä sekä näiden kahden yritysryhmän välillä. Väitetiedoksiannon mukaan kartellin tavoitteena oli määrätä bitumin hinnan osatekijät (bruttohinnat ja hinnanalennukset) sekä jakaa toimitusmäärät. Edellä mainittujen sopimusten noudattamisen helpottamiseksi ja valvomiseksi tietoja vaihdettiin hinnoista, toimitusmääristä ja markkinaosuuksista.

Väitetiedoksianto toimitettiin 19. lokakuuta 2004bitumin toimittajille (AB Nynäs Petroleum, Nynäs Belgium AB, BP p.l.c., BP Nederland B.V, BP Refining & Petrochemicals GmbH, Esha Holding B.V., Smid & Hollander B.V., Esha Port Services Amsterdam B.V. Exxon Mobil Corporation, ExxonMobil Petroleum, Chemicals B.V.B.A., Esso Nederland B.V., Koninklijke Nederlandsche Petroleum Maatschappij N.V., the ”Shell” Transport and Trading Company p.l.c., Shell Petroleum N.V., Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V., Kuwait Petroleum Corporation, Kuwait Petroleum International, Kuwait Petroleum (Nederland) B.V., Sideron Industrial Development B.V., Klöckner Bitumen B.V., Total S.A, Total Nederland) ja bitumin ostajille (Ballast Nedam N.V., Ballast Nedam Infra B.V., Dura Vermeer Groep N.V., Dura Vermeer Infra B.V., Vermeer Infrastructuur B.V., Heijmans N.V. Heijmans Infrastructuur B.V., Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans B.V., Koninklijke BAM Groep N.V., BAM NBM Wegenbouw B.V., HBG Civiel B.V., Koninklijke Volker Wessels Stevin N.V., Volker Wessels Stevin Infra B.V. et Koninklijke Wegenbouw Stevin B.V. N.V., Wintershall AG).

Yritykset saivat tutkintatiedot komissiolta kopiona CD-ROM-levykkeellä, joka lähetettiin niille 19. lokakuuta 2004; toinen CD-ROM-levyke lähetettiin 21. huhtikuuta 2005.

Väitetiedoksiannossa yrityksille annettiin vastausaikaa kaksi kuukautta. Komissio sai useita pyyntöjä tämän määräajan pidentämisestä asiakirjojen saatavuuteen liittyvien ongelmien vuoksi. Monia erilaisia asiakirjojen saatavuuteen ja erityisesti joidenkin tietojen luottamuksellisuuteen liittyviä ongelmia nostettiin esiin. Tämän vuoksi minun on täytynyt pidentää menettelyn määräaikoja lähes neljä kuukautta sen varmistamiseksi, että oikeus tulla kuulluksi toteutuu täysin.

Kaikki väitetiedoksiannon vastaanottajat vastasivat asetetussa määräajassa, lukuun ottamatta muutamia yrityksiä, jotka tekivät konkurssin eivätkä vastanneet väitetiedoksiantoon tai kuulemispyyntöön.

Useimmat muista osapuolista toivoivat komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (1) 12 artiklan mukaista virallista kuulemista, joka pidettiin 15. ja 16. kesäkuuta 2005.

Kuulemisessa osoittautui tarpeelliseksi selvittää väitetiedoksiannon tulkinta, joka koski hintojen määräämistä (bruttohintoja). Tässä tarkoituksessa kaikille osapuolille lähetettiin kirje 25. tammikuuta 2006. Osapuolet saattoivat esittää huomautuksensa tästä selvennyksestä siltä osin kuin ne eivät olleet sitä vielä tehneet. Useimmat vastanneista yrityksistä ilmoittivat, etteivät ne muuta alkuperäistä vastaustaan väitetiedoksiantoon.

Kaikille osapuolille annettiin 14. heinäkuuta 2005 ja 25. toukokuuta 2006 mahdollisuus tutustua komission asiakirja-aineiston uusiin asiakirjoihin kuulemisen jälkeen.

Kirjeessä 24. toukokuuta 2006 osapuolille annettiin myös mahdollisuus tutustua asiakirja-aineistoon, jota komissio aikoi käyttää lopullisessa päätöksessään. Jotkut osapuolet arvostelivat sitä, ettei ollut tarpeeksi selvää, mitä väitetiedoksiannon päätelmiä lisäaineistoa mahdollisesti käytettäisiin tukemaan. Tutkittuani asiakirjoja olen sitä mieltä, että osapuolet voivat kohtuudella päätellä, mitä johtopäätöksiä komissio voisi kyseisistä asiakirjoista tehdä, erityisesti ottaen huomioon 24. toukokuuta 2006 päivätyn komission kirjeen, jossa komissio korosti asiakirjojen käyttämistä tukemaan tapahtumien kuvausta lopullisessa päätöksessä. Tämä tehtiin TACA-oikeuskäytännön mukaisesti (T-191/98).

Osapuolten väitetiedoksiantoon antamien vastausten ja kuulemisessa saatujen selvitysten perusteella päätösluonnoksesta kuvattua rikkomista on lievennetty verrattuna väitetiedoksiannon kuvaukseen.

Ensiksikin ExxonMobilia koskevat syytökset on hylätty riittämättömien todisteiden vuoksi. Kuulemisessa kävi ilmi, että joitakin Kuwait Petroleumin ja Nynäsin ExxonMobilia vastaan esittämiä syytöksiä oli tarkistettava. Vastatessaan kirjallisesti komission esittämiin lisäkysymyksiin kyseiset yritykset eivät voineet todistaa syytöksiään siitä, että ExxonMobil olisi tiennyt kartellista ja osallistunut siihen. Päätösluonnosta ei lähetetty ExxonMobilille.

Komissio hylkäsi väitteen, jonka mukaan oli käyty lainvastaisia keskusteluja sellaisista kysymyksistä kuin toimitusten jakaminen ja miten toimia mahdollisen uuden kilpailun suhteen.

Lopuksi komissio myös selvensi päätösluonnosta kahden muun kysymyksen osalta, jotka alun perin oli mainittu väitetiedoksiannossa:

— Komissio luopui väitetiedoksiannossa esitetystä hintojen ja hinnanalennusten analyysistä, jota käytettiin lisätodisteena kuvaamaan sopimusten olemassaoloa. Kartellikokoukset kuitenkin osoittavat todeksi hintoja ja hinnanalennuksia koskevien sopimusten olemassaolon.

— Rikkomisen kestoa on vähennetty ja se kattaa nyt 1. huhtikuuta 1994 — 15. huhtikuuta 2002 välisen ajan (18. huhtikuuta 1992 — 31. joulukuuta 2002 sijasta).

Päätösluonnos kohdistuu vain niihin väitteisiin, joista osapuolilla on ollut mahdollisuus esittää oma näkemyksensä. Katson, että asiassa on noudatettu oikeutta tulla kuulluksi.

Bryssel 4. syyskuuta 2006 Serge DURANDE

(1) EUVL L 123, 27.4.2004, lk 18.