Nimen rekisteröintihakemuksen julkaiseminen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla

(2022/C 315/07)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Keleméri bárányhús”

EU-nro: PGI-HU-02480 – 7.9.2018

SAN ()SMM (X)

1. [SAN:n tai SMM:n] nimi tai nimet

”Keleméri bárányhús”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Unkari

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.1: Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Keleméri bárányhús on karitsanlihaa, joka on peräisin urospuolisista Île-de-France- tai Suffolk-lampaista, joita pidetään ja kasvatetaan Kelemérissä valinnasta teurastukseen. Uuhien rotu ei saa olla Racka, Cikta eikä Cigája. Teurastettaessa karitsat eivät saa olla yli 120 päivän ikäisiä eikä niiden elopaino saa olla yli 40 kg.

Keleméri bárányhús -lihaa voidaan myydä seuraavissa muodoissa:

— kokonaisena ruhona, joka sisältää rinta- ja vatsaontelon sisäelimet (maksa, keuhkot, sydän, kurkunpää, munuaiset), lukuun ottamatta syötäväksi kelpaamattomia eläimenosia

— puoliruhona tai

— kuluttajan tarpeiden mukaan leikattuna kokonaisena ruhona tai puoliruhona, luiden kanssa tai ilman;

jäähdytettynä tai jäädytettynä.

Keleméri bárányhús -lihan fyysiset ja aistinvaraiset ominaisuudet: tuore, hienostunut ja mausteinen aromi; mausteinen maku ja pehmeä rakenne; kirkkaanpunainen väri; lihan pinnassa ja sen sisässä ei ole rasvakerrosta; lihaskudoksen sisäiset ohuet rasvakerrokset muodostavat lihan leikkuupintaan marmorimaisen kuvion.

Karitsan ihon alla tai vatsa-alueella on melkein huomaamaton, hyvin ohut rasvakudoskerros.

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Väliaikaisissa karsinoissa karitsojen ravinto koostuu ainoastaan emän maidosta. Kun eläin siirretään karitsointikarsinaan, se voi alkaa nauttia emänsä maidon lisäksi myös vapaasti tarjolla olevaa heinää ja rehua, jotka ovat peräisin rajatulla maantieteellisellä alueella sijaitsevien laitumien valikoiduista nuorista kasveista. Heinästä noin 80 prosenttia on ruohoa, loput 20 prosenttia yrttejä ja muita luonnonvaraisia kasveja. Näiden laidunten erityisen merkittäviä kasveja ovat Euroopan ainoat höyhenheinät, kuten lampaannata (Festuca ovina) tai niittyheinäkaura (Arrhenatherum elatius), sekä yrttikasvit, kuten peltosaunio (Tripleurospermum perforatum) tai siankärsämö (Achillea millefolium). Heinän lisäksi karitsat saavat halutusta teuraspainosta riippuvan tietyn määrän rehua, kuten ohraa ja kauraa.

Karitsointikarsinoissa pidettävien karitsojen energiantarve kasvaa tasaisesti suhteessa niiden painon nousuun, joten myös niiden tarvitseman heinän ja rehun määrä kasvaa tasaisesti, kun taas maidon määrä vähenee. Karitsojen vapaasti nauttiman rehun koostumus: energiaa 8,99 MJ/kg, kuiva-ainetta 86 %, raakaproteiinia 16,23 %, raakakuitua 11,0 %.

Rehu sisältää myös kivennäisaineita (Ca, Na, Se) sekä A-, D3- ja E-vitamiinia, jotka riittävät täyttämään karitsan kasvutarpeet kaikissa kehitysvaiheissa. Rehu ei saa sisältää soijaa, muuntogeenisiä kasveja, eläinperäistä proteiinia, vehnää, maissia eikä lääkkeitä. Karitsojen ruokinta vaihtelee niiden iän mukaan:

1. Ikä: 5–14 päivää; elopaino: alle 6 kg; pitopaikka: väliaikainen karsina; ravinto: emän maito.

2. Ikä: 14–40 päivää; elopaino: 6–16 kg; pitopaikka: karitsointikarsina; ravinto: emän maito täydennettynä vapaasti tarjolla olevalla rehulla ja heinällä.

3. Ikä: 41–120 päivää; elopaino: 16–40 kg; pitopaikka: lihantuotantotila; ravinto: 70 % rehua ja 30 % heinää (vapaasti tarjolla) 41–90 päivän ikäisinä; 15 % ohraa, 15 % kauraa ja 70 % heinää 91–120 päivän ikäisinä.

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Karitsat on kasvatettava rajatulla maantieteellisellä alueella valinnasta teurastukseen.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

—

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

—

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Kelemérin kylän hallinnollisten rajojen sisäpuolella.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Keleméri bárányhús -lihan ja maantieteellisen alueen välinen yhteys perustuu tuotteen erityisiin laatuominaisuuksiin.

Ruokinta- ja kasvatustekniikka, johon Île-de-France- tai Suffolk-urosten jälkeläiset sopeutuvat hyvin, ovat keskeisessä asemassa tämän karitsanlihan tuotannossa ja antavat sille sen tuoreen, hienostuneen ja mausteisen aromin ja maun, pehmeän rakenteen ja kirkkaanpunaisen värin.

Kelemérin kylä sijaitsee Slovakian malmivuorten alarinteillä pohjoisilla ylämailla Aggtelekin kansallispuistossa. Sitä rajaavat Sajó-joki ja Kelemér-puro. Maasto on kumpuilevaa, ja sitä leikkaavat kapeat laaksot, joilla on erityinen mikroilmasto ja kasvisto. Maantieteellinen alue on 200–250 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen pintaa peittää savi- ja hiekkapitoinen plioseenisedimentti, jolle on muodostunut hapanta ja voimakkaasti rapautunutta, savi- ja lietepitoista ruskeaa metsämaata. Ilmastolle on ominaista alhainen sademäärä (500–600 mm vuodessa), kohtalaisen lämpimät ja kuivat kesät sekä hallaiset ja sumuiset kaudet loppukeväällä ja alkusyksyllä. Aurinkoisten tuntien määrä on vähäinen ja keskilämpötila alle 10 °C.

Suffolk- ja Île-de-France-rodut ovat sopeutuneet hyvin paikallisiin maantieteellisiin olosuhteisiin sekä paikalliseen mikroilmastoon ja kasvistoon. Lyhyen (enintään 14 päivää) yksinomaisen imetyksen jälkeen karitsat voivat pysyä emänsä luona karitsointikarsinassa, jossa ne saavat vielä emänsä maitoa halutessaan. Karitsointikarsinasta erotetussa osassa, johon emolla ei ole pääsyä, karitsat voivat syödä haluamansa määrän Kelemérin laitumilta kerättyä heinää sekä niiden ravitsemuksellisia tarpeita vastaavaa rehua.

Alueen mikroilmasto (viileät, kuivat kesät) ja maaperän ominaisuudet ovat erittäin suotuisat ruohoille ja yrttikasveille. Tämän ansiosta Kelemérin laitumille on kehittynyt ainutlaatuisia kasvistoja ja niittyjä, joilla esiintyy yli 90 kasvilajia. Vähintään 80 prosenttia laitumesta ja sillä kasvaneesta heinästä on ruohoa, joka sisältää hiilihydraatteja kuidun mutta ei niinkään tärkkelyksen muodossa. Tämä estää paksun rasvakerroksen muodostumisen karitsojen lihaksiin. Ruohossa on runsaasti proteiinia, mineraaleja ja välttämättömiä aminohappoja, jotka osaltaan antavat Keleméri bárányhús -lihalle sen marmorimaisen leikkuupinnan, pehmeän rakenteen ja kirkkaanpunaisen värin.

Ruohon lisäksi laitumilla kasvaa lääkekasveja, jotka antavat Keleméri bárányhús -lihalle sen mausteisen aromin ja maun.

Rehun ainesosien osuudet vastaavat kaikilta osin karitsan kasvutarpeita kussakin kehitysvaiheessa, joten rehu ja heinä eivät pääse tekemään lihasta rasvaista.

Kasvatustekniikan ja käytetyn rehun lisäksi karitsojen teurastaminen ennen 120 päivän ikää antaa lihalle pehmeän koostumuksen ja kirkkaanpunaisen värin.

Yhdessä nämä tekijät vaikuttavat lihan laatuun ja antavat Keleméri bárányhús -lihalle miellyttävän mausteisen maun, pehmeän rakenteen, kirkkaanpunaisen värin ja tuoreen aromin. Lampaanrasvan vähäisen määrän ja ohuen lihaksensisäisen rasvakerroksen ansiosta sen leikkuupinta on marmorimainen.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

https://gi.kormany.hu/foldrajzi-arujelzok

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.