Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2001/0303 lopull. - COD 2000/0169 */



Virallinen lehti nro 240 E , 28/08/2001 s. 0289 - 0294



Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) Euroopan parlamentti äänesti ensimmäisessä käsittelyssä 14. maaliskuuta 2001 tarkistuksista, joita oli esitetty komission ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta (KOM(402) lopullinen, 29.6.2000). EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaan komissio voi milloin tahansa yhteisön säädöksen antamiseen johtavan menettelyn aikana muuttaa ehdotustaan, kunnes neuvosto on tehnyt ratkaisunsa. Komissio antaa seuraavassa lausuntonsa Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista. 1. ASIAN TAUSTA Ehdotus (KOM(2000) 402 lopullinen) toimitettiin neuvostolle ja Euroopan parlamentille EY:n perustamis- sopimuksen 175 artiklan 1 kohdan mukaisesti 29. kesäkuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 29. marraskuuta 2000. Alueiden komitea antoi lausuntonsa 15. helmikuuta 2000. 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS Ehdotuksella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta korvataan ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7. kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/313/ETY. Ehdotus laadittiin mainitun direktiivin 8 artiklan mukaisesti. Tämän artiklan mukaan komissio tekee aiheellisiksi katsomansa muutosehdotukset direktiivin soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella. Ehdotusta antaessaan komissio antoi samalla Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen direktiivin 90/313/ETY soveltamisesta saadusta kokemuksesta (KOM(2000) 400 lopullinen, 29.6.2000). Ehdotuksella on seuraavat kolme tavoitetta: 1. Korjata direktiivin 90/313/ETY käytännön soveltamisessa havaitut puutteet. 2. Valmistella sitä, että Euroopan yhteisö ratifioi vuonna 1998 allekirjoitetun tiedon saantia, kansalaisten osallistumisoikeutta sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen (Århusin yleissopimuksen). Tähän päästään ottamalla ehdotuksessa huomioon yleissopimuksen asianomaiset määräykset. 3. Mukauttaa direktiivi 90/313/ETY tieto- ja viestintäteknologian kehitykseen ja ottaa siinä sitä kautta huomioon tiedon luomisessa, keruussa, tallennuksessa ja välityksessä tapahtuneet muutokset. Neuvoston direktiiviin 90/313/ETY ehdotettujen lukuisten muutosten vuoksi pidettiin selkeyttä ja oikeusvarmuutta ajatellen sopivimpana korvata direktiivi uudella eikä muuttaa sitä. Näin sidosryhmiä ja erityisesti suurta yleisöä palvelisi yksi ainoa selkeä ja johdonmukainen säädös. Voimassa olevaa yhteisön säännöstöä ei kuitenkaan aseteta kyseenalaiseksi. Ehdotuksen keskeiset osatekijät ovat seuraavat: - Luodaan oikeus saada ympäristöä koskevaa tietoa (sen sijaan, että säädettäisiin tiedon saannin vapaudesta, kuten direktiivissä 90/313/ETY) ja varmistetaan, että ympäristöä koskevaa tietoa annetaan yleisön saataville ja levitetään erityisesti uuden tieto- ja viestintäteknologian avulla. - Määritellään ympäristöä koskeva tieto laajemmin ja viranomaiset yksityis kohtaisemmin kuin direktiivissä 90/313/ETY. - Asetetaan lyhyempi kuukauden määräaika (direktiivin 90/313/ETY mukaan kaksi kuukautta), jonka kuluessa viranomaisten on toimitettava pyydetty tieto pyynnön esittäjälle. - Määritellään tarkemmin poikkeustapaukset, joissa tietopyyntö voidaan evätä. Tietoa voidaan kieltäytyä antamasta ainoastaan, mikäli tietojen antaminen vaikuttaisi haitallisesti näkökohtiin, joita poikkeuksella suojellaan. Tietojen julkistamiseen liittyvää yleistä etua on verrattava pyynnön hylkäämisestä saatavaan etuun. Pyydetyt tiedot on toimitettava, jos tietojen julkistamisesta saatava yleinen julkinen etu on suurempi kuin etu, jota pyynnön hylkääminen palvelisi. - Annetaan yksityiskohtaiset säännökset maksuista, joita viranomaiset voivat periä pyydettyjen tietojen toimittamisesta. Tietojen toimittamisen ehtona ei saa olla maksun suorittaminen ennakkoon. - Säädetään kahdesta muutoksenhakumenettelystä (muutosta voidaan hakea joko hallintoviranomaiselta tai tuomioistuimelta), jotta pyynnön esittäjä voi kyseenalaistaa pyyntöön liittyviä viranomaisten toimia tai laiminlyöntejä. - Annetaan yksityiskohtaiset säännökset viranomaisten ns. aktiivisesta tiedottamisesta eli niiden oma-aloitteisesta tiedonlevittämisestä erityisesti käytettävissä olevan tieto- ja viestintätekniikan avulla. - Direktiiviä on määrä tarkistaa viisi vuotta sen jälkeen, kun se on täytynyt saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tarkistuksessa on määrä ottaa huomioon jäsenvaltioiden raportit direktiivin käytännön soveltamisessa saaduista kokemuksista. 3. KOMISSION LAUSUNTO EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSISTA Euroopan parlamentti hyväksyi 14. maaliskuuta 2001 kaikki 30 ehdotettua tarkistusta. Komissio hyväksyi osittain tarkistukset 1 (toinen ja kolmas osa), 11 (kolmas ja neljäs osa), 15 (kahdeksas ja kymmenes osa), 19 (kolmas osa), 21 (seitsemäs osa), 24 (viittaus 3 artiklan 5 kohtaan sekä toinen osa), 25 (ensimmäinen ja toinen osa), 26 (kolmas osa sekä neljäs osa ympäristösopimusten osalta) ja 28 (kolmas osa). Tarkistukset 13 (ensimmäinen osa), 17, 19 (kuudes osa), 20 (toinen ja kolmas osa), 21 (ensimmäinen ja kuudes osa), 23 (toinen osa), 24 (viimeinen osa) hyväksyttiin periaatteessa mutta joko uudella sanamuodolla tai esittämisjärjestyksellä. Tarkistus 3 hyväksyttiin kokonaisuudessaan. Tarkistuksia 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 16, 18, 22, 27, 29 ja 30 ei hyväksytty. Komissio esittää seuraavassa kantansa Euroopan parlamentin tarkistuksiin. 3.1 Komission kaikilta osin hyväksymät tarkistukset Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 3 kokonaisuudessaan, koska sen avulla ehdotus voidaan johdonmukaistaa Århusin yleissopimuksen kanssa. 3.2 Komission osittain hyväksymät tarkistukset Komissio hyväksyy johdanto-osan 1 kappaleeseen tehdyn tarkistuksen 1 toisen ja kolmannen osan. Kappale kuuluisi näin ollen seuraavasti: "Ympäristöviranomaisten hallussa olevan tai niiden puolesta hallussa pidetyn tiedon julkisen saatavuuden lisääminen edistää vapaata mielipiteenvaihtoa sekä kattavaa tiedottamista ja on olennainen keino taata hyvä hallinto, luottamus viranomaisiin ja kansalaisten demokraattinen osallistuminen, jotta varmistettaisiin tätä alaa koskevan yhteisön lainsäädännön täysimääräinen ja tehokas täytäntöönpano, lisättäisiin tietoisuutta ympäristökysymyksistä ja parannettaisiin ympäristön suojelua ja ympäristön laatua koko yhteisössä." Komissio hyväksyy myös johdanto-osan 21 kappaleeseen tehdyn tarkistuksen 11 kolmannen ja neljännen osan. Kappale kuuluisi näin ollen seuraavasti: "Viranomaisten olisi voitava periä maksu ympäristöä koskevien tietojen antamisesta, mutta maksun ei tulisi ylittää kohtuullista määrää. Lisäksi se ei saisi ylittää todellisia jäljennös kustannuksia eikä siihen saisi sisällyttää henkilöstön kyseisten tietojen etsintään käyttämästä ajasta aiheutuneita kuluja. Tätä varten olisi julkaistava luettelo maksuista ja annettava se sekä tiedot olosuhteista, joissa maksu peritään tai jätetään perimättä, pyynnön esittäjien saataville. Ennakkomaksuja ei pitäisi edellyttää." Hyväksyä voidaan myös 2 artiklan 1 kohdan b alakohtaa koskeva osa tarkistuksesta 15. Kyseinen alakohta kuuluisi seuraavasti: "erilaisista tekijöistä, kuten aineista, energiasta, melusta, säteilystä ja jätteistä, mukaan luettuna radioaktiivinen jäte, jotka vaikuttavat tai todennäköisesti vaikuttavat a alakohdassa mainittuihin ympäristön osa-alueisiin tai ihmisten terveyteen ja turvallisuuteen" Myös 2 artiklan 2 kohdan c alakohtaa koskeva osa tarkistuksesta 15 on hyväksyttävissä ja kuuluisi seuraavasti: "oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka hoitaa kansallisen lainsäädännön alaisia julkisia hallinnollisia tehtäviä, mukaan luettuina erityiset ympäristöön liittyvät velvollisuudet, toimet ja palvelut." Johdonmukaisuuden nimissä komission ehdotuksen johdanto-osan 12 kappale tulisi poistaa. Komissio hyväksyy tarkistuksen 15 myös 2 artiklan 3 kohdan osalta. Tarkistuksessa lisätty uusi kohta hyväksytään seuraavasti: "'Viranomaisen hallussa olevalla tiedolla' tarkoitetaan ympäristöä koskevaa tietoa, jonka viranomainen on vastaanottanut tai tuottanut." Myös 3 artiklan 5 kohtaa koskeva tarkistus 19 voidaan hyväksyä osittain seuraavasti: "Tämän artiklan tarkoituksia varten jäsenvaltioiden on määritettävä käytännön järjestelyt, joiden avulla ympäristöä koskevat tiedot annetaan saataville tehokkaasti. Näihin käytännön järjestelyihin saattaa kuulua ainakin:" Komissio hyväksyy myös osan tarkistuksesta 21 (viimeinen kohta). Seuraava virke olisi siksi lisättävä viimeisen kohdan alkuun: "Edellä mainittuja perusteita kieltäytymiseen tietojen paljastamisesta tulkitaan rajoittavasti." Komissio hyväksyy myös 5 artiklan 2 kohtaa koskevan osan tarkistuksesta 24. Tämä kohta kuuluisi komission hyväksymänä seuraavasti: "Viranomaiset saavat periä maksun tietojen antamisesta, mutta tällainen maksu ei saa olla kohtuuttoman korkea. Lisäksi se ei saisi ylittää todellisia jäljennöskustannuksia eikä siihen saisi sisällyttää henkilöstön kyseisten tietojen etsintään käyttämästä ajasta aiheutuneita kuluja. Tietojen toimittamisen ehtona ei saa olla maksun suorittaminen ennakkoon." Myös 5 artiklan 3 kohtaa koskeva osa tarkistuksesta 24 voidaan hyväksyä seuraavasti: "Edellä 3 artiklan 5 kohdassa mainittujen julkisesti saatavilla olevien luettelojen ja rekisterien käytön on oltava maksutonta." Kohta pysyisi muuten ennallaan. Komissio hyväksyy myös ehdotuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohtaan liittyvät osat tarkistuksesta 25. Nämä kohdat kuuluisivat seuraavasti: "Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pyynnön esittäjä, joka katsoo, että hänen esittämänsä tietopyyntö on (osittain tai kokonaan) jätetty huomiotta tai perusteettomasti hylätty tai että siihen on vastattu riittämättömästi tai sitä ei muuten ole käsitelty 3, 4 tai 5 artiklan mukaisesti, voi panna asian vireille tuomioistuimessa tai muussa lakisääteisessä riippumattomassa ja puolueettomassa elimessä, jossa kyseessä olevan viranomaisen toimia tai laiminlyöntejä voidaan tarkastella uudestaan." "Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuomioistuimessa tai muussa elimessä käynnistettävän muutoksenhakumenettelyn lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että pyynnön esittäjä voi panna vireille menettelyn, jossa viranomaiset käsittelevät toimensa tai laiminlyöntinsä uudelleen tai jossa ne käsittelee uudelleen jokin muu lakisääteinen riippumaton ja puolueeton elin; kyseisen menettelyn on oltava nopea ja joko maksuton tai edullinen." Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 26 7 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ja uuden f alakohdan osalta. Nämä kuuluisivat seuraavasti: "Viranomaisten levittämiin tietoihin on kuuluttava ainakin: (f) ympäristösopimukset". Hyväksyä voidaan myös komission ehdotuksen 8 artiklan 1 kohtaa koskeva osa tarkistuksesta 28. Kohta kuuluisi seuraavasti: "Viimeistään vuosi tämän direktiivin antamisen jälkeen komission on toimitettava jäsenvaltioille ohjeet, joissa osoitetaan selkeästi, miten se toivoo jäsenvaltioiden laativan kertomukset." 3.3 Komission periaatteessa hyväksymät tarkistukset Komissio voi hyväksyä tarkistukseen 13 sisältyvän Euroopan parlamentin ehdotuksen, jonka mukaan direktiiviä tulisi tarkistaa neljä vuotta (komission ehdotuksen mukaan viisi vuotta) direktiivin kansalliseen lainsäädäntöön saattamisen määräajan jälkeen. Johdanto-osan 24 kappale kuuluisi näin ollen seuraavasti: "Tätä direktiiviä olisi tarkistettava kokemuksen perusteella neljä vuotta täytäntöönpanon määräajan jälkeen." Johdonmukaisuuden nimissä ehdotuksen 8 artiklan 1 kohta tulisi vastaavasti muuttaa seuraavasti: "Viimeistään [päivämäärä, joka on neljä vuotta 9 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä] jäsenvaltioiden on laadittava kertomus tämän direktiivin soveltamisesta saadusta kokemuksesta." Komissio voi hyväksyä periaatteessa myös tarkistuksen 17 tavoitteen. Komissio kuitenkin katsoo, että tarkistus palvelee tarkoitustaan paremmin sijoitettuna 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan loppuun. Komissio hyväksyy periaatteessa myös 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa koskevan osan tarkistuksesta 20. Kyseinen alakohta kuuluisi näin ollen seuraavasti: "pyyntö on ilmeisen kohtuuton tai se on esitetty liian yleisessä muodossa. Jos tietopyyntö on esitetty liian yleisessä muodossa, asianomaisen viranomaisen on pyydettävä pyynnön esittäjää tarkentamaan sitä ja avustettava pyynnön esittäjää tässä pyynnön vastaan ottamisen jälkeen heti, kun se kohtuullisin toimenpitein on mahdollista ." Komissio voi hyväksyä myös sen osan tarkistuksesta 19, jossa ehdotetaan uutta lausetta 3 artiklan 5 kohdan viimeiseen kappaleeseen. Komissio kuitenkin katsoo, että tarkistus palvelee tarkoitustaan paremmin 3 artiklan 5 kohdan uutena c alakohtana ja uudelleen muotoiltuna siten, että se noudattelee Århusin yleissopimuksen sanamuotoa. Uusi alakohta kuuluisi näin ollen seuraavasti: "viranhaltijoiden velvoittaminen avustamaan niitä henkilöitä, jotka hakevat tietoa". Se tarkistuksen 20 osa, jonka mukaan viranomaisten on verrattava eri etunäkökohtia keskenään niiden soveltaessa ehdotuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta, voidaan hyväksyä periaatteessa, jos 4 artiklan 2 kohdan viimeiseen virkkeeseen lisätään viittaus 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaan seuraavasti: "Edellä mainittuja perusteita kieltäytymiseen tietojen paljastamisesta tulkitaan rajoittavasti." (Ks. tarkistus 21 jaksossa 3.2.) "Tietojen julkistamiseen liittyvää yleistä etua on kussakin 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 2 kohdan a-g alakohdassa mainitussa tapauksessa verrattava pyynnön hylkäämisestä saatavaan etuun. Oikeus saada pyydetyt tiedot on myönnettävä, jos yleinen etu on suurempi kuin pyynnön hylkäämisestä saatava etu. Tällöin jäsenvaltioiden on varmistettava f alakohdan säännösten soveltamiseksi, että noudatetaan direktiivin 95/46/EY säännöksiä." Vastaavasti tulisi poistaa 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan viimeinen virke, joka kuuluu seuraavasti: "Tällöin on otettava huomioon yleinen etu, jota julkistaminen palvelisi". Komissio voi hyväksyä periaatteessa myös 4 artiklan 2 kohdan a alakohtaa koskevan osan tarkistuksesta 21, jos se muotoillaan uudestaan Århusin yleissopimuksen mukaisesti seuraavasti: "viranomaisten menettelyjen luottamuksellisuuteen, jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään luottamuksellisuudesta". Komissio voi niin ikään hyväksyä 4 artiklan 2 kohdan g alakohtaa koskevan osa tarkistuksesta 21, jos se muotoillaan uudestaan Århusin yleissopimuksen mukaisesti seuraavasti: "pyydetyt tiedot toimittaneen kolmannen osapuolen etuun, kun tällä osapuolella ei ole tai ei voi olla oikeudellista velvollisuutta toimittaa tietoa ja kun tämä osapuoli ei anna lupaa tietojen julkistamiseen". Komissio hyväksyy periaatteessa sen osan tarkistuksesta 23, jonka mukaan 4 artiklan 1 kohdan c alakohtaa soveltavien viranomaisten on ilmoitettava pyynnön esittäjälle pyydettyä aineistoa valmisteleva viranhaltija sekä aineiston arvioitu valmistumisaika. Ehtona on, että tämä säännös sijoitetaan mainittuun alakohtaan, joka kuuluisi näin ollen seuraavasti: "pyyntö koskee keskeneräistä aineistoa tai viranomaisten sisäistä viestintää. Jos kyse on keskeneräisestä aineistosta, on mahdollisuuksien mukaan ilmoitettava pyydettyä aineistoa valmistelevan viranhaltijan tai viranomaisen nimi sekä aineiston arvioitu valmistumis aika." Komissio hyväksyy periaatteessa myös tarkistuksen 24 viimeisen osan. Se katsoo kuitenkin, että tämä osa on tarpeetonta toistoa, sillä sen ajatukset sisältyvät jo 5 artiklan 2 kohtaa koskevaan osaan samasta tarkistuksesta 24. 3.4 Komission hylkäämät tarkistukset Ensimmäisiä osia tarkistuksissa 1 ja 2 ei voida hyväksyä, koska niillä ei ole vastinetta ehdotuksen artiklaosassa. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 4, jossa viitataan tieto- ja viestintätekniikan tulevaan kehitykseen. Komission mielestä säädöstekstissä ole tarkoituksenmukaista viitata teknologiaan, jota ei ole vielä olemassa. Direktiivin tulevassa tarkistuksessa otetaan huomioon kaikki siihen mennessä tapahtunut kehitys. Lisäksi on pidettävä mielessä, että ehdotuksessa puhutaan "käytettävissä olevasta" teknologiasta. Tarkistuksen taustalla oleva periaate on otettu tätä kautta riittävästi huomioon. Tarkistuksen 14 päätarkoituksena on tuoda ehdotukseen uusi tavoite eli asettaa ympäristö tiedon saatavuutta koskevat standardit, joita on sovellettava myös Euroopan unionin toimielimiin. Tarkistusta ei voida hyväksyä, koska se ei selvästikään kuulu direktiivin soveltamisalaan - direktiiviähän sovelletaan vain jäsenvaltioihin. Tarkistus 15 koskee ehdotukseen sisältyviä määritelmiä. 'Ympäristöä koskevan tiedon' määritelmään liittyviä tarkistuksen osia ei voida hyväksyä. Ehdotuksen yhtenä päätavoitteena on mahdollistaa, että Euroopan yhteisö voi ratifioida Århusin yleissopimuksen. Johdonmukaisuuden nimissä määritelmien olisi vastattava mahdollisimman tarkoin yleissopimuksessa vahvistettuja määritelmiä. Samasta syystä hylätään vastaavaan johdanto-osan kappaleeseen tehty tarkistus 5. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 16 ja 30, joilla korvattaisiin pyydetyn tiedon toimittamiselle asetetut kuukauden ja kahden kuukauden (monimutkaiset pyynnöt) määräajat kahden viikon ja kuuden viikon (monimutkaiset pyynnöt) määräajoilla. Komissio katsoo, että kaksi viikkoa ja monimutkaisten pyyntöjen kuusi viikkoa ovat määräaikoina liian lyhyitä. Vastaavaan johdanto-osan kappaleeseen liittyvää tarkistusta 6 ei voida hyväksyä, koska siinä ehdotettua muutosta ei oteta huomioon vastaavassa artiklassa. Tarkistuksen 18 mukaan viranomaisten on toimitettava tiedot poikkeuksetta pyynnön esittäjän pyytämässä muodossa tai formaatissa. Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta. Viranomaisille olisi annettava tietty vapaus päättää, missä muodossa tai formaatissa tieto toimitetaan. On tunnustettava se tosiseikka, että joidenkin pyyntöjen täyttäminen voisi olla viranomaisille kohtuuttoman työlästä. Samasta syystä hylätään vastaavaan johdanto-osan kappaleeseen tehty tarkistus 7. Tarkistuksessa 19 määritellään hyvin yksityiskohtaisesti käytännön järjestelyt, joiden avulla ympäristöä koskevat tiedot annetaan pyynnön esittäjien saataville tehokkaasti. Komissio hylkää tämän tarkistuksen valtaosin, koska käytännön järjestelyjen määrittely kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaan jäsenvaltioille eikä komissiolle. Direktiivi on kehysdirektiivi. Siksi jäsenvaltioille tulisi jättää tietty liikkumavara niiden saattaessa direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Samasta syystä hylätään tarkistus 8, jolla muutettaisiin kyseiseen säännökseen liittyvää johdanto-osan kappaletta. Tarkistus 20 liittyy ns. muodollisiin syihin, joiden perusteella ympäristöä koskevan tiedon pyyntö voidaan evätä. Komissio ei voi johdonmukaisuuden nimissä hyväksyä tarkistuksen ensimmäistä osaa. Vastaavaa muutosta ei ole ehdotettu ns. sisällöllisten epäämissyiden osalta. Komissio ei voi hyväksyä myöskään sitä osaa tarkistuksesta 20, jolla poistettaisiin poikkeus, jonka nojalla viranomaiset voivat evätä viranomaisten sisäistä viestintää koskevan aineiston pyynnön. Tästä poikkeuksesta määrätään Århusin yleissopimuksessa. Joissain tapauksissa viranomaisilla tulisi olla oikeus evätä pyyntö, joka koskee spesifisiä sisäisiä asiakirjoja. Tarkistus 21 liittyy ns. sisällöllisiin syihin, joiden perusteella ympäristöä koskevan tiedon pyyntö voidaan evätä. Komissio ei voi hyväksyä niitä tarkistuksen osia, jotka poikkeavat Århusin yleissopimuksessa annetusta tyhjentävästä poikkeusten luettelosta. On muistettava, että komission ehdotus on yhdenmukainen Århusin yleissopimuksen kanssa. Lisäksi tietopyyntö voidaan evätä vain siinä tapauksessa, että tiedon julkistaminen vaikuttaisi haitallisesti poikkeuksien suojelemiin näkökohtiin ja että yleinen etu ei ole suurempi kuin pyynnön hylkäämisestä saatava etu. Jos tiedon julkistamisesta saatava yleinen etu on suurempi kuin pyynnön hylkäämisestä saatava etu, oikeus saada pyydetyt tiedot on myönnettävä. Komissio katsookin, että ehdotus tarjoaa riittävät takuut sille, että tietopyynnön epäämismahdollisuuksia ei voida käyttää väärin. Edellä mainituista syistä komissio ei voi hyväksyä sitä tarkistuksen 21 osaa, jonka mukaan viranomaiset eivät voisi minkään direktiivissä säädetyn poikkeuksen perusteella evätä pyyntöä, jos se liittyy tietoihin päästöistä tai muusta levittämisestä ympäristöön. Joissain tapauksissa viranomaisten tulisi voida evätä tällaisia tietoja koskeva pyyntö, jos kaikki ehdotuksessa esitetyt vaatimukset täyttyvät. Muistettakoon, että komission ehdotus jo estää viranomaisia epäämästä pyyntöä, jos se liittyy tietoihin päästöistä tai muusta levittämisestä ympäristöön, jotka ovat yhteisön lainsäädännön alaisia. Komissio ei voi myöskään hyväksyä sitä osaa tarkistuksesta 21, jolla pyritään poistamaan teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvä poikkeus. Hyväksyä ei voida liioin sitä osaa tarkistuksesta 21, jolla poistettaisiin viittaus henkilötietoja koskevaan direktiiviin 95/46/EY. Selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi on tarkoituksen mukaista mainita voimassa oleva yhteisön lainsäädäntö tällä alalla. Tarkistuksen 22 mukaan jäsenvaltioiden on laadittava luettelo perusteista poikkeusten soveltamista varten ja luettelo on esitettävä komissiolle hyväksyttäväksi. Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta. On oikeusistuinten eikä komission tehtävä suorittaa tulkinta ehdotuksessa säädetyistä poikkeuksista. Tarkistuksella 23 otettaisiin käyttöön ns. hiljainen myöntyminen (eli jos pyydettyjä tietoja ei toimiteta ehdotuksessa asetetussa määräajassa, vastauksen katsotaan olevan myönteinen). Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta. Ehdotuksessa jo esitetään, että jos pyynnön esittäjät eivät saa vastausta määräajassa, he voivat käyttää muutoksenhakumenettelyjä. Komissio ei voi hyväksyä myöskään tarkistuksen 23 viimeistä osaa, jonka mukaan viranomaisten on kolmannen osapuolen vapaaehtoisesti antamia tietoja julkistaessaan toimittava siten, että kunnioitetaan kyseisen kolmannen osapuolen pyyntöä nimettömänä pysymisestä. Tämä tarkistus ei ole täysin sopusoinnussa komission ehdotuksen kanssa, sillä komission ehdotuksessa viranomaisille annetaan oikeus evätä tietopyyntö, jos tiedon julkistaminen vaikuttaisi haitallisesti tiedon vapaaehtoisesti toimittaneiden kolmansien osapuolten etuihin. Tarkistuksen 24 se osa, jolla muutettaisiin komission ehdotuksen kohtien järjestystä, ei tuo todellista lisäarvoa. Komissio pitäytyykin mieluummin ehdottamassaan järjestyksessä. Komissio ei voi hyväksyä myöskään sitä osaa tarkistuksesta 24, joka estäisi viranomaisia perimästä maksuja tietopyynnöistä, jotka tehdään koulutuskäyttöön. Komission ehdotuksen mukaan jäsenvaltiot voivat jo määritellä ne tapaukset, joissa maksut voidaan jättää perimättä. On muistettava, että kyse on ehdotuksesta kehysdirektiiviksi. Jäsenvaltioille pitäisi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti antaa tietty liikkumavara niiden saattaessa direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Niitä osia tarkistuksesta 25, joilla lisättäisiin uusia kohtia muutoksenhakua koskevaan komission ehdotuksen 6 artiklaan, ei voida hyväksyä, koska niillä säänneltäisiin tätä kysymystä liian yksityiskohtaisesti. Näiden kysymysten määrittely tulisi toissijaisuus periaatteen mukaisesti jättää jäsenvaltioille, jotta voitaisiin ottaa huomioon kansallisten oikeusjärjestysten erityispiirteet. Niissä osissa tarkistusta 26, joita ei ole hyväksytty osittain tai periaatteessa, määritellään liian yksityiskohtaisesti se, miten jäsenvaltioiden tulisi aktiivisesti levittää yleisölle hallussaan olevaa ympäristötietoa. Nämä tarkistuksen osat eivät näin ollen ole hyväksyttävissä. Kyseisen artiklan tavoitteena on asettaa jäsenvaltioille yleinen velvoite aktiivisesti levittää ympäristötietoa. Direktiivi on kuitenkin kehysdirektiivi, jonka tarkoituksena ei ole säätää yksityiskohtaisesti, miten jäsenvaltioiden olisi noudatettava tätä velvoitetta. Komissio katsoo, että jäsenvaltioille tulisi jättää liikkumavara niiden saattaessa direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tarkistuksella 27 ehdotukseen lisättäisiin uusi artikla, joka koskee viranomaisten aktiivisesti yleisölle levittämän tiedon laatua. Lisäksi siinä vaaditaan komissiota tekemään ehdotuksia päästömittausmenetelmien yhdenmukaistamisesta. Tämä tarkistus ei ole hyväksyttävissä, koska se aiheuttaisi viranomaisille kohtuuttoman rasituksen. Lisäksi tarkistus on osittain direktiiviehdotuksen soveltamisalan ulkopuolella. Vastaavasti hylätään tarkistus 12, jolla ehdotukseen lisättäisiin johdanto-osan kappale, joka liittyy tarkistuksella 27 lisättyyn uuteen säännökseen. Tarkistuksen 28 mukaan jäsenvaltioiden on laadittava kansalliset kertomukset direktiivin soveltamisessa saadusta kokemuksesta 31. joulukuuta 2005 mennessä ja toimitettava ne komissiolle 30. kesäkuuta 2006 mennessä. Tätä tarkistusta ei voida hyväksyä, koska direktiivin virallista antamisajankohtaa ei vielä tiedetä. On järkevintä pysyä komission muotoilussa ("x" vuotta sekä kuusi kuukautta määräajasta, johon mennessä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä). Lisäksi tarkistuksessa 28 vaaditaan komissiota laatimaan kertomus direktiivin ja EY:n perustamissopimuksen 255 artiklan (oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin) täytäntöönpanemiseksi annetun asetuksen soveltamisesta saadusta kokemuksesta sekä tekemään samalla aiheellisiksi katsomansa muutosehdotukset. Tätä tarkistusta ei voida hyväksyä, koska viittaus EY:n perustamissopimuksen 255 artiklan täytäntöönpanemiseksi annettuun asetukseen ei selvästikään kuulu direktiivin soveltamisalaan. Tarkistuksella 29 jäsenvaltiolle asetettaisiin 12 kuukauden määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio katsoo, että tämä määräaika on liian lyhyt. Siksi tarkistusta 29 ei voida hyväksyä. 3.5 Muutettu ehdotus EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla komissio muuttaa ehdotustaan edellä kuvatulla tavalla.