1. Johdanto

Eurooppa-neuvosto keskustelee 22–23. maaliskuuta 2018 digitaalitalouden verotuksesta. Syyskuussa 2017 julkaistussa komission tiedonannossa ”Oikeudenmukainen ja tehokas verojärjestelmä Euroopan unionin digitaalisille sisämarkkinoille” esitetään digitaalitalouden verottamiseen liittyvät keskeiset kysymykset ja tavoitteet. Komissio esittää nyt ehdotuksia nykyaikaisen, oikeudenmukaisen ja tehokkaan standardin vahvistamiseksi digitaalitalouden alalla. Näin vastataan Eurooppa-neuvoston ja Ecofin-neuvoston kehotuksiin, joissa korostetaan tarvetta ottaa käyttöön digiaikaan soveltuva tehokas ja oikeudenmukainen verotusjärjestelmä, ja odotuksiin siitä, että komissio antaa ehdotuksia vuoden 2018 alkuun mennessä .

Digitaalitalous muuttaa tapaamme toimia yhdessä, kuluttaa ja harjoittaa liiketoimintaa. Digitalisoituminen tuo monia hyötyjä yhteiskunnalle. Jotta digitaalisista sisämarkkinoista saataisiin täysi hyöty, komissio on asettanut ne yhdeksi ensisijaisista prioriteeteistaan. Digitaalisten sisämarkkinoiden luomisella varmistetaan, että Euroopan unioni pysyy maailman kärjessä digitaalitaloudessa, mikä tarjoaa uusia innovaatiomahdollisuuksia ja tukee eurooppalaisten yritysten maailmanlaajuisia kasvupyrkimyksiä. Digitaaliset sisämarkkinat voisivat kasvattaa Euroopan taloutta jopa 415 miljardia euroa ja siten lisätä työpaikkoja, investointeja, kasvua, kilpailua ja innovointia. Olettaen, että asianmukainen toimintapoliittinen ja lainsäädäntökehys otetaan käyttöön ajoissa, EU:n datatalouden arvo kasvaa vuoteen 2020 mennessä 739 miljardiin euroon, mikä on 4 prosenttia koko EU:n BKT:stä. Digitalisaation myötä myös kaikkein pienimpien yritysten mahdollisuudet harjoittaa toimintaansa rajojen yli paranevat.

Nykytilanteessa digitaalisten palvelujen käyttäjät ovat yhä enemmän osa arvonmuodostusprosessia joko tietoisesti tai tiedostamattaan. Käyttäjät tuottavat dataa, jakavat tietoa ja sisältöä sekä mahdollistavat laajojen ja monimuotoisten verkostojen syntymisen. Tämä kaikki tuottaa huomattavaa arvoa taloudelle, ja suuntaus on kasvava. Käyttäjien toiminnan laajuus digitaalitaloudessa käy ilmi seuraavasta kaaviosta.

Digitaaliyritykset kasvavat huomattavasti muuta taloutta nopeammin, ja niistä suurimmilla on valtava käyttäjä- ja kuluttajakunta EU:ssa. Esimerkiksi 42 prosenttia eurooppalaisista käyttää Facebookia. Vaikka digitaalitaloudessa lähes kaikki verkkosivustot ovat paikallisia (niitä käytetään vain yhdessä maassa), suurin osa liikenteestä liittyy pieneen määrään maailmanlaajuisia verkkosivustoja. Viimeisten seitsemän vuoden aikana keskimääräinen vuositulojen kasvu digitaalialan huippuyrityksissä oli noin 14 prosenttia, kun se oli noin 3 prosenttia tietotekniikka- ja televiestintäyrityksissä ja 0,2 prosenttia muissa monikansallisissa yrityksissä . Tämä on myönteinen merkki alan dynaamisuudesta ja potentiaalista.

Ilman oikeudenmukaista ja tehokasta verotusta digitaalisista sisämarkkinoista ei saada täyttä hyötyä. On tärkeää luoda ajantasainen verotusympäristö, jossa digitaaliselle toiminnalle annetaan sille kuuluva arvo ja jossa digitaalisesti suuntautuneet yritykset voivat kasvaa ennakoitavassa ja oikeudenmukaisessa liiketoimintaympäristössä. Verotuksella on ratkaiseva asema EU:n taloudellisessa ja sosiaalisessa mallissa. Oikeudenmukainen ja tehokas verojärjestelmä tuottaa tuloja julkisille palveluille ja tukee samalla eurooppalaisten yritysten talouskasvua ja kilpailukykyä. EU:n kansalaiset ovat huolissaan eriarvoisuuden lisääntymisestä ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puuttumisesta. He ovat pyytäneet jäsenvaltioita ja komissiota ryhtymään toimiin verojärjestelmien oikeudenmukaisuuden parantamiseksi. Kaikkien verovelvollisten on maksettava oikeudenmukainen osuutensa veroista. Näin voidaan taata yrityksille tasavertaiset toimintaedellytykset, jotka ovat keskeiset sisämarkkinoiden toiminnan kannalta, ja suojella Euroopan sosiaalista mallia, johon EU:n kansalaiset luottavat.

EU:n verojärjestelmien oikeudenmukaisuuden ja tehokkuuden parantaminen on ollut nykyisen komission ensisijainen tavoite sen toimikauden alusta alkaen. EU on ottanut maailmanlaajuisesti johtavan aseman verotuksen läpinäkyvyyden parantamisessa . Se on antanut sitovia sääntöjä veronkiertoa helpottavien porsaanreikien tilkitsemiseksi , toteuttanut toimia yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita vastaan sekä hyväksynyt ja päivittänyt alv-järjestelmän nykyaikaan . Valtiontukisääntöjen alalla komissio on toteuttanut toimia verosuunnittelua harjoittavien yritysten veroetuuskohtelua vastaan. Lisäksi komissio on ehdottanut, että sisämarkkinoilla otettaisiin käyttöön uudet kilpailukykyiset, oikeudenmukaiset ja vankat puitteet yritysten verottamiseksi . Komissio on myös ehdottanut toimenpiteitä avoimuuden edistämiseksi vaatimalla monikansallisia yrityksiä julkistamaan tiedot EU:ssa maksamistaan veroista (julkinen maakohtainen raportointi). Se pyytää Euroopan parlamenttia ja neuvostoa ryhtymään toimiin, jotta tämä tärkeä aloite hyväksytään nopeasti.

Joitakin haasteita on kuitenkin vielä ratkaisematta. Varsinkin maailmantalouden nopea digitalisoituminen luo uutta painetta yhteisöverojärjestelmille sekä EU:n tasolla että kansainvälisesti. Uusien liiketoimintamallien pitäisi tukea yrittäjyyttä ja varmistaa samalla tasapuoliset toimintaedellytykset. Päätöksenteon kaikilla tasoilla on varmistettava, että sääntely-ympäristö on yksinkertainen ja suotuisa yrittäjien, erityisesti pk-yritysten, kannalta. Kuten toukokuussa 2017 julkaistussa globalisaation hallintaa käsittelevässä komission pohdinta-asiakirjassa todetaan, tämä ei tarkoita protektionismia, sääntelyn purkamista tai kilpailemista alhaisimmalla sääntelytasolla vaan järkevää sääntelyä. Hallitusten on varmistettava, että veropolitiikka on tarkoituksenmukaista myös digitalisaation ja uusien liiketoimintamallien valossa ja että yritykset maksavat veronsa siellä, missä taloudellinen toiminta tapahtuu. Komission tänään antamat ehdotukset muodostavat tasapainoisen ja oikeasuhteisen vastauksen näihin haasteisiin.

2. Yhteisöverojärjestelmän mukauttaminen 2000-luvulle: tulevat haasteet

2.1 Vanhentuneet yhteisöverosäännöt

Muiden yritysten tapaan myös digitaalialan yritysten on maksettava osuutensa veroista, joilla rahoitetaan niiden tarvitsemat julkiset palvelut. Näin ei kuitenkaan tapahdu tällä hetkellä. Yritykset, joilla on merkittävä digitaalinen läsnäolo jossakin jäsenvaltiossa, voivat käyttää kyseisen valtion julkisia palveluja ja markkinainfrastruktuuria, kuten sen oikeusjärjestelmää ja hyvin toimivia yhteyksiä. Niiden tarvitsee kuitenkin maksaa veroja kyseisessä jäsenvaltiossa vain, jos niillä on siellä myös merkittävä fyysinen läsnäolo. Yritykset, joiden toiminta on pääasiassa digitaalista, eivät tarvitse samassa määrin fyysistä läsnäoloa ulkomailla kuin perinteiset yritykset: vain 50 prosenttia monikansallisten digitaaliyritysten tytäryhtiöistä sijaitsee ulkomailla. Vastaava luku perinteisten monikansallisten yritysten keskuudessa on 80 prosenttia .

Kansainvälisesti sovitun periaatteen mukaan voitot olisi verotettava siellä, missä arvo syntyy . Nykyiset kansainväliset verosäännöt on kuitenkin suunniteltu ”fyysisille” yrityksille. Ne perustuvat suurelta osin fyysiseen läsnäoloon, eikä niitä ole suunniteltu sellaisia liiketoimintamalleja varten, jotka pohjautuvat ensisijaisesti aineettomiin hyödykkeisiin, dataan ja tietosisältöön. Nykyisissä säännöissä ei oteta huomioon liiketoimintamalleja, joiden mukaisesti yritykset voivat suorittaa digitaalisia palveluja tietyssä maassa olematta siellä fyysisesti läsnä. Niissä ei myöskään oteta huomioon uusia tapoja, joilla voittoa tehdään digitaalisessa maailmassa. Säännöillä on esimerkiksi vaikea saada aineettomilla hyödykkeillä (kuten patentit ja algoritmit) saatua arvoa verotuksen piiriin, sillä se voidaan helposti siirtää lainkäyttöalueille, joilla on alhainen tai olematon verotus. Lisäksi nykyisissä säännöissä ei oteta huomioon sitä, miten käyttäjät luovat arvoa digitaaliyrityksille tuottamalla dataa ja sisältöä tai toimimalla verkostoissa, jotka ovat monien digitaalisten liiketoimintamallien keskeinen osa. Tämä merkitsee sitä, että on olemassa ristiriita sen välillä, missä arvo syntyy ja missä verot maksetaan.

Näin ollen digitaalisia liiketoimintamalleja noudattavien yritysten tosiasiallinen verokanta (9,5 prosenttia) on yli puolet pienempi kuin perinteisiä liiketoimintamalleja noudattavilla yrityksillä (23,2 prosenttia) . Tämä johtuu yhtäältä vanhentuneesta verotusjärjestelmästä ja toisaalta sisäänrakennetuista kannustimista, joita hallitus on tarjonnut digitaalisille yrityksille tämän tulevaisuuteen suuntautuneen alan kasvun tukemiseksi. Tietyissä tapauksissa verorasitusta voidaan alentaa aggressiivisella verosuunnittelulla tätäkin enemmän. Tällainen toiminta johtaa epätasapainoiseen järjestelmään, joka syrjii perinteisiä yrityksiä. Se luo epätasapainoa puhtaasti valtionsisäisten digitaaliyritysten ja eri lainkäyttöalueilla toimivien digitaaliyritysten välille. Lisäksi se kyseenalaistaa jäsenvaltioiden veropohjien kestävyyden ja saattaa johtaa sosiaalisesti epäoikeudenmukaiseen tilanteeseen, jossa muiden yritysten ja veronmaksajien verorasitus on suurempi.