Neuvoston 30 päivänä toukokuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 32/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi loistelamppujen virranrajoittimien energiatehokkuusvaatimuksista



Virallinen lehti nro C 208 , 20/07/2000 s. 0009 - 0018



Neuvoston 30 päivänä toukokuuta 2000 vahvistama Yhteinen kanta (EY) N:o 32/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/.../EY antamiseksi loistelamppujen virranrajoittimien energiatehokkuusvaatimuksista (2000/C 208/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3), sekä katsovat seuraavaa: (1) On tärkeää edistää toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja jotka samanaikaisesti edistävät energiansäästöä, ympäristönsuojelua ja kuluttajansuojaa. (2) Loistelamppujen käyttö muodostaa merkittävän osan yhteisön sähkönkulutuksesta ja siten myös kokonaisenergiankulutuksesta; yhteisön markkinoilla tarjolla olevien eri loistelamppujen virranrajoitinmallien energiankulutuksessa on huomattavia eroja, eli niiden energiatehokkuus vaihtelee erittäin paljon. (3) Tämän direktiivin tarkoituksena on vähentää loistelamppujen virranrajoittimien energiankulutusta siirtymällä vähitellen tehokkaampiin virranrajoittimiin, joilla voi myös olla merkittäviä energiansäästöominaisuuksia. (4) Tietyt jäsenvaltiot ovat aikeissa antaa loistelamppujen virranrajoittimien tehokkuutta koskevia säännöksiä, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne saattaisivat aiheuttaa näitä tuotteita koskevia kaupan esteitä yhteisössä. (5) Terveydestä, turvallisuudesta, ympäristönsuojelusta ja kuluttajansuojasta jäsenvaltioissa annettujen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevien ehdotusten on perustuttava suojan korkeaan tasoon. Tällä direktiivillä varmistetaan ympäristönsuojelun ja kuluttajansuojan korkea taso pyrkimällä parantamaan huomattavasti virranrajoittimien energiatehokkuutta. (6) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän toiminnan tavoitteita, ne voidaan tämän vuoksi suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. (7) On tärkeää ottaa käyttöön tehokas täytäntöönpanojärjestelmä, jolla varmistetaan direktiivin moitteeton täytäntöönpano, taataan valmistajille tasapuoliset kilpailuedellytykset ja suojellaan kuluttajien oikeuksia. (8) Sovelletaan teknistä yhdenmukaistamista koskevien direktiivien vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen eri vaiheissa käytettäviksi tarkoitetuista moduuleista ja CE-merkinnän kiinnittämistä koskevista säännöistä ja käytöstä 22 päivänä heinäkuuta 1993 tehtyä neuvoston päätöstä 93/465/ETY(4), paitsi merkinnän ja markkinoilta poistamisen osalta, jolloin rajoitettu poikkeaminen päätöksestä voidaan perustella tuotetyypillä ja erityisellä markkinatilanteella. (9) Kansainvälisen kaupan etujen vuoksi on mahdollisuuksien mukaan käytettävä kansainvälisiä standardeja. Virranrajoittimien energiankulutus määritellään kansainvälisiin standardeihin perustuvassa Euroopan sähkötekniikan standardointikomitean joulukuussa 1998 laatimassa standardissa EN 50294. (10) Tämän direktiivin energiatehokkuusvaatimusten mukaisissa loistelamppujen virranrajoittimissa on niiden vapaan vaihdannan mahdollistamiseksi oltava CE-merkintä oheistietoineen. (11) Tämä direktiivi koskee ainoastaan verkkovirralla toimivia loistelamppujen virranrajoittimia, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan verkkosähköä käyttäviin loistelamppujen virranrajoittimiin, jäljempänä "virranrajoittimet", siten kuin ne on määritelty 8 päivänä joulukuuta 1998 laaditun eurooppalaisen standardin EN 50294 3.4 kohdassa. 2. Seuraavanlaiset virranrajoittimet eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan: - lamppuihin kiinteänä osana kuuluvat virranrajoittimet, - virranrajoittimet, jotka on suunniteltu erityisesti huonekaluihin asennettavia valaisimia varten ja jotka ovat erottamaton osa valaisinta niin, ettei niitä voida testata erillään valaisimesta (eurooppalaisen standardin EN 60920 2.1.3 lausekkeen mukaan), ja - joko erillisenä osana tai valaisinten osana yhteisön ulkopuolelle vietävät virranrajoittimet. 3. Virranrajoittimet luokitellaan liitteen I mukaisesti. 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että virranrajoittimia voidaan saattaa markkinoille ensimmäisen vaiheen aikana joko erillisenä osana tai valaisinten osana vain siinä tapauksessa, että virranrajoittimien tehonkulutus ei ylitä virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurinta tehoa, sellaisena kuin se määritellään kullekin virranrajoitinluokalle liitteissä I, II ja III. 2. Virranrajoittimien valmistajien, näiden yhteisöön sijoittautuneiden valtuutettujen edustajien tai virranrajoittimen saattamisesta markkinoille joko erillisenä osana tai valaisinten osana vastaavan henkilön on varmistettava, että jokainen markkinoille joko erillisenä osana tai valaisinten osana saatettu virranrajoitin täyttää 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 3 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää tämän direktiivin kaikkien säännösten mukaisuutta osoittavalla CE-merkinnällä varustettujen virranrajoittimien markkinoille saattamista joko erillisenä osana tai valaisinten osana. 2. Kunnes toisin osoitetaan, jäsenvaltioiden on oletettava, että 5 artiklan mukaisesti CE-merkinnällä varustetut virranrajoittimet joko erillisenä osana tai valaisinten osana, ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia. 4 artikla 1. Virranrajoittimiin joko erillisenä osana tai valaisinten osana sovelletaan vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä sekä CE-merkinnän kiinnittämistä ja käyttöä koskevia sääntöjä neuvoston päätöksen 93/465/ETY A moduulin sekä kyseisessä päätöksessä ja sen liitteiden yleisissä suuntaviivoissa asetettujen perusteiden mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 ja 6 artiklan soveltamista. 2. Neuvoston päätöksen 93/465/ETY A moduulin 2 kohdassa tarkoitettu ajanjakso on tätä direktiiviä sovellettaessa 3 vuotta. 3. a) Neuvoston päätöksen 93/465/ETY A moduulin 3 kohdassa tarkoitetuissa teknisissä asiakirjoissa on oltava seuraavat tiedot: i) valmistajan nimi ja osoite; ii) mallin yleiskuvaus, josta se voidaan yksiselitteisesti tunnistaa; iii) tiedot, tarvittaessa piirustuksineen, mallin tärkeimmistä rakenneominaisuuksista, etenkin niistä seikoista, jotka vaikuttavat merkittävästi sen sähkönkulutukseen; iv) käyttöohjeet; v) tulokset c alakohdan mukaisesti tehdyistä tehonkulutusmittauksista; vi) yksityiskohtaiset tiedot, joista ilmenee, että nämä mittaukset ovat liitteissä asetettujen energiankulutusta koskevien vaatimusten mukaiset. b) Muuta yhteisön sääntelyä varten laadittuja teknisiä asiakirjoja voidaan käyttää, jos ne täyttävät nämä vaatimukset. c) Virranrajoittimien valmistajat ovat velvollisia määrittämään kunkin virranrajoittimen tehonkulutuksen joulukuussa 1998 laaditussa eurooppalaisessa standardissa EN 50294 esitettyjen menettelyjen mukaisesti sekä vahvistamaan, että laite on 2 ja 9 artiklan vaatimusten mukainen. 5 artikla Saatettaessa virranrajoittimia markkinoille joko erillisenä osana tai valaisinten osana niissä on oltava kirjaimista "CE" muodostuva CE-merkintä. CE-merkintä on kiinnitettävä näkyvästi, luettavasti ja pysyvästi virranrajoittimiin ja niiden pakkauksiin. Jos virranrajoittimet saatetaan markkinoille valaisinten osana, CE-merkintä on kiinnitettävä sekä valaisimiin että niiden pakkauksiin. 6 artikla 1. Jos jäsenvaltio toteaa, että CE-merkintä on kiinnitetty virheellisesti, valmistajalla tai tämän yhteisöön sijoittautuneella valtuutetulla edustajalla on velvollisuus muuttaa virranrajoittimet tämän direktiivin vaatimusten mukaisiksi ja lopettaa säännösten vastainen käyttö jäsenvaltion edellyttämällä tavalla. Jollei valmistaja tai tämän valtuutettu edustaja kumpikaan ole sijoittautunut yhteisöön, tämä velvollisuus kuuluu virranrajoittimien markkinoille saattamisesta joko erillisenä osana tai valaisinten osana vastaavalle henkilölle. 2. Jos virranrajoittimet eivät ole tämän direktiivin vaatimusten mukaisia, jäsenvaltion on toteutettava 7 artiklaa soveltaen tarvittavat toimenpiteet kyseisten virranrajoittimien markkinoille saattamisen ja myynnin kieltämiseksi. 7 artikla 1. Kaikki jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisesti toteuttamat toimenpiteet, joilla kielletään virranrajoittimien markkinoille saattaminen ja myynti joko erillisenä osana tai valaisinten osana, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava toimenpiteestä valmistajalle, tämän yhteisöön sijoittautuneelle valtuutetulle edustajalle tai henkilölle, joka vastaa virranrajoittimien markkinoille saattamisesta, ja samalla on ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaisista muutoksenhakukeinoista ja niihin liittyvistä määräajoista. 2. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä tällaisista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille. 8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset yhden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä toimenpiteitä 18 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3. Jäsenvaltioiden on sallittava 18 kuukauden ajan tämän direktiivin voimaantulosta sellaisten virranrajoittimien markkinoille saattaminen joko erillisenä osana tai valaisinten osana, jotka täyttävät jäsenvaltioiden alueella tämän direktiivin voimaantulohetkellä sovellettavat vaatimukset. 9 artikla 1. Viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta eli toisessa vaiheessa virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurimman tehotason on oltava liitteen IV mukainen erityisesti 2 artiklan osalta. 2. Joulukuun 31 päivään 2005 mennessä komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvion saaduista tuloksista ja vertaa niitä ennakkoon odotettuihin tuloksiin. Komissio tekee tarvittaessa sen jälkeen asianomaisia osapuolia kuultuaan virranrajoittimien energiatehokkuuden lisäparantamista koskevia ehdotuksia, jotta voidaan siirtyä energiatehokkuuden parantamisen kolmanteen vaiheeseen. Virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurimman tehon samoin kuin sen voimaantulopäivän on perustuttava energiatehokkuustasoihin, jotka ovat taloudellisesti ja teknisesti perusteltuja ehdotuksen tekohetkellä vallitsevissa olosuhteissa. Myös muut asianmukaisiksi katsotut toimenpiteet virranrajoittimien luontaisen energiatehokkuuden parantamiseksi ja energiaa säästävien valaistuksen valvontajärjestelmien käytön kannustamiseksi olisi otettava huomioon. 10 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 274, 28.9.1999, s. 10. (2) EYVL C 368, 20.12.1999, s. 11. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. tammikuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 30. toukokuuta 2000 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 220, 30.8.1993, s. 23. LIITE I VIRRANRAJOITINLUOKAT >TAULUKON PAIKKA> LIITE II VIRRANRAJOITINTYYPIN VIRRANRAJOITTIMEN JA LAMPUN MUODOSTAMAN VIRTAPIIRIN SUURIMMAN TEHON LASKEMISTAPA Lampun ja virranrajoittimen muodostaman virtapiirin energiatehokkuus määritellään suurimman tehon perusteella. Tämä riippuu lampun tehosta ja virranrajoitintyypistä. Tämän vuoksi tietyn virranrajoittimen osalta virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurin teho määritellään virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurimpana tehona siten, että kullekin lampputeholle ja virranrajoitintyypille on eri tasot. Tässä liitteessä käytetyt määritelmät ovat Euroopan sähkötekniikan standardointikomitean joulukuussa 1998 laatiman eurooppalaisen standardin EN 50294 mukaisia. LIITE III ENSIMMÄINEN VAIHE >TAULUKON PAIKKA> Jos virranrajoitin on suunniteltu sellaista lamppua varten, joka jää edellä olevassa taulukossa ilmoitettujen kahden arvon väliin, virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurin teho lasketaan lineaarista interpolointia käyttäen taulukossa ilmoitettujen kahden lähimmän lampun suurinta tehoa kuvaavan arvon välille. Esimerkiksi jos lamppuluokkaan 1 kuuluvan virranrajoittimen teho 50 Hz:ssä on 48 W, virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurin teho lasketaan seuraavasti: 47 + (48 - 38) * (70 - 47)/(58 - 38) = 58,5 W LIITE IV TOINEN VAIHE >TAULUKON PAIKKA> Jos virranrajoitin on suunniteltu sellaista lamppua varten, joka jää edellä olevassa taulukossa ilmoitettujen kahden arvon väliin, virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurin teho lasketaan lineaarista interpolointia käyttäen taulukossa ilmoitettujen kahden lähimmän lampun suurinta tehoa kuvaavan arvon välille. Esimerkiksi jos lamppuluokkaan 1 kuuluvan virranrajoittimen teho 50 Hz:ssä on 48 W, virranrajoittimen ja lampun muodostaman virtapiirin suurin teho lasketaan seuraavasti: 45 + (48 - 38) * (67 - 45)/(58 - 38) = 56 W Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteinen lausuma Komissio arvioi myös yhteisön tuotannon osuuden yhteisön ulkopuolelle joko erillisenä osana tai valaisinten osana viedyistä virranrajoittimista. Lisäksi komissio tutkii edelleen, voidaanko Kioton pöytäkirjassa määriteltyä joustomekanismia soveltaa. Komissio edistää sopivilla kansainvälisillä foorumeilla tämän direktiivin periaatteisiin perustuvia kansainvälisiä standardeja. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio toimitti neuvostolle 17. kesäkuuta 1999 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi loistelamppujen liitäntälaitteiden energiatehokkuudesta. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 20. tammikuuta 2000(1) ja talous- ja sosiaalikomitea 20.-21. lokakuuta 1999(2). 3. Komissio toimitti neuvostolle muutetun ehdotuksen 4. huhtikuuta 2000(3). 4. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan 30 päivänä toukokuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti. II EHDOTUKSEN TARKOITUS JA TAUSTAA 5. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa loistelamppujen liitäntälaitteiden energiatehokkuudelle asetettavat vähimmäisvaatimukset. Kyseisten laitteiden osuus yhteisön energiankulutuksesta on merkittävä. Asetettavilla vähimmäisvaatimuksilla pyritään muuttamaan markkinoita ja saavuttamaan pienin kustannuksin huomattavia energiasäästöjä. Ehdotuksen tarkoituksena on lisäksi varmistaa sisämarkkinoiden asianmukainen toimivuus. Tämän direktiivin täytäntöönpanon on määrä edistää muun muassa Kioton tavoitteiden saavuttamista. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY A Yleiset huomautukset 6. Neuvoston yhteisen kannan vahvistamista perusteltiin sillä, että energiasäästöt on varmistettava mahdollisimman pian ottaen huomioon lyhyen ja pitkän aikavälin tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet. 7. Neuvoston yhteisen kannan tekstissä on otettu huomioon suuri määrä Euroopan parlamentin tarkistuksia. Siihen on lisäksi sisällytetty lainsäädännön valmistelua koskevia muutoksia, joita neuvoston oikeudellinen yksikkö teki 22. joulukuuta 1998 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen(4) mukaisesti, joka koskee lainsäädännön valmistelun laatua koskevia yhteisiä suuntaviivoja. B Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset 8. Neuvosto hyväksyi kokonaisuudessaan tai osittain tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10, 12, 14, 15, 16 ja 18 tai otti joissakin tapauksissa huomioon tarkistuksen hengen. 9. Tarkistuksia 7, 8, 9 ja 11 ei sisällytetty yhteiseen kantaan, koska niitä pidettiin turhina jo tehtyjen lainsäädännön valmistelua koskevien muutosten takia. 10. Neuvosto ei hyväksynyt yhteisessä kannassaan tarkistuksia 17, 19 ja 20. Myös komissio hylkäsi kyseiset tarkistukset. Neuvosto oli yhtä mieltä siitä, että energiatehokkuuden parantamisessa tarvitaan kolmas vaihe. Tämä käy ilmi yhteisen kannan 9 artiklasta, jossa kaikille asianosaisille viestitään selvästi ylimääräisen ponnistuksen tarpeellisuudesta. Neuvosto katsoo kuitenkin, että on liian aikaista asettaa täsmällisiä tavoitteita kolmannelle vaiheelle. Kaikki uudet tavoitteet tai muut toimenpiteet on vahvistettava ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa saavutettua edistymistä koskevan arvioinnin pohjalta ja ottaen huomioon senhetkiset tekniset ja taloudelliset olosuhteet. (1) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. (2) EYVL C 368, 20.12.1999, s. 11. (3) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. (4) EYVL C 73, 17.3.1999, s. 1.