Komission kertomus neuvostolle Komission - kertomus neuvostolle henkilöstösääntöjen liitteen X soveltamisesta Vuodet 2006, 2007 ja 2008 (5 päivänä lokakuuta 1987 annettu neuvoston asetus (Euratom, EHTY, ETY) N:o 3019/87) /* KOM/2010/0002 lopull. */





FI Bryssel 15.1.2010 KOM(2010)2 lopullinen Komission kertomus neuvostolle KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE henkilöstösääntöjen liitteen X soveltamisesta Vuodet 2006, 2007 ja 2008 (5 päivänä lokakuuta 1987 annettu neuvoston asetus (Euratom, EHTY, ETY) N:o 3019/87) JOHDANTO Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 101 a artiklan mukaisesti liitteessä X vahvistetaan kolmannessa maassa työskenteleviin virkamiehiin sovellettavat erityiset ja poikkeusmääräykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta henkilöstösääntöjen muiden säännösten soveltamista. Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 14 artiklan mukaan ”komissio esittää neuvostolle vuosittain kertomuksen tämän liitteen soveltamisesta ja erityisesti 10 artiklan mukaisesti vahvistettavasta elinolosuhdekorvauksen määrästä”. Komissio on laatinut 1. tammikuuta 1988 lähtien kuusitoista kertomusta. Ne koskevat seuraavia ajanjaksoja: lokakuu 1987 – joulukuu 1988, 1989, 1990–1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997–1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004 ja 2005. Tämä kertomus koskee vuosia 2006, 2007 ja 2008. 1 LUKU: YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla: Palvelukseen ottaminen Ulkomaanedustuksen virallinen vahvuus kasvoi 31. joulukuuta 2005 ja 31. joulukuuta 2008 välillä 984 virasta 1 032 virkaan. Sopimussuhteisten toimihenkilöiden virkoja oli 31. joulukuuta 2005 mennessä perustettu 26. Niiden määrä oli 31. päivään joulukuuta 2008 mennessä kasvanut 828:aan. Tämä kehitys liittyy kahteen organisaatiomuutokseen eli entisten teknisen avun paikallisen toimihenkilön virkojen muuttamiseen ja vähittäiseen (31.12.2006 päättyneeseen) luopumiseen yksittäisistä asiantuntijoista (jotka olivat Belgian lainsäädännön mukaisessa työsuhteessa olevia toimihenkilöitä). 2 artikla: Liikkuvuus Virkamieskierto 2006 Vuonna 2006 virkamieskiertoon osallistui 209 virkamiestä, joista – 108 siirtyi lähetystöstä toiseen (54 vuonna 2005), – 95 siirtyi lähetystöstä päätoimipaikkaan (89 vuonna 2005), – 73 siirtyi päätoimipaikasta lähetystöön (82 vuonna 2005), – 6:n virkasuhde päättyi (12 vuonna 2005), – 19 virkamiestä jäi asemapaikkaansa. Yhteensä: 282 siirtoa. 2007 Vuonna 2007 virkamieskiertoon osallistui 264 virkamiestä, joista – 87 siirtyi lähetystöstä toiseen, – 122 siirtyi lähetystöstä päätoimipaikkaan, – 80 siirtyi päätoimipaikasta lähetystöön, – 8:n virkasuhde päättyi, – 13 virkamiestä jäi asemapaikkaansa. Yhteensä: 297 siirtoa. 2008 Vuonna 2008 virkamieskiertoon osallistui 254 virkamiestä, joista – 114 siirtyi lähetystöstä toiseen, – 93 siirtyi lähetystöstä päätoimipaikkaan, – 68 siirtyi päätoimipaikasta lähetystöön, – 5:n virkasuhde päättyi, – 21 virkamiestä jäi asemapaikkaansa. Yhteensä: 280 siirtoa. Virkojen uudelleenjärjestelyt Kuusi virkaa siirrettiin tarkastelujaksolla lähetystöstä/maasta toiseen kussakin tapauksessa erikseen tehtyjen päätösten perusteella. 2006 – 1 AST-virka Sveitsistä (Genevestä) Moldovan tasavaltaan, – 1 AD-virka Nicaraguasta Hondurasiin, – 1 AST-virka Malesiasta Singaporeen, – 1 AD-virka Ukrainasta Moldovan tasavaltaan. 2007 – 1 AST-virka Albaniasta Serbiaan, – 1 AD-virka Nicaraguasta El Salvadoriin. Lisäksi 12 virkaa on voitu siirtää muihin lähetystöihin vuosina 2007−2008, kun resurssien kohdentamista on tehostettu siten, että tiettyjä tehtäviä on voitu antaa sopimussuhteisten toimihenkilöiden hoidettaviksi. Olisi huomattava, että käytettävissä olevaan ”kokonaisvirkamäärään” perustuvassa järjestelmässä tietyn viran lakkauttamisen ja tietyn toisen viran perustamisen välillä ei ole suoraa yhteyttä, kun kyse on tämän tyyppisestä yleisestä toimenpiteestä, vaan lakkauttamisen ansiosta vapautuneet virat siirretään ”reserviin”, josta voidaan perustaa muita virkoja käytettävissä olevan kokonaismäärän puitteissa. Lakkautetut virat | Perustetut virat | 1 AD-virka Angolassa1 AD-virka Burkinassa1 AST-virka Kolumbiassa1 AD-virka Ghanassa1 AST-virka Guinea-Bissaussa1 AD-virka Haitissa1 AST-virka Mauritaniassa1 AST-virka Malissa1 AST-virka Ugandassa1 AD-virka Tšadissa1 AST-virka Tšadissa1 AST-virka Zimbabwessa | 1 AD-virka Kap Verdessä1 AD-virka Afrikan unionissa1 AD-virka Guinea-Bissaussa1 AD-virka Malissa1 AD-virka Armeniassa2 AST-virkaa Armeniassa2 AST-virkaa Azerbaidžanissa1 AST-virka Montenegrossa2 AST-virkaa Timorissa | 2008 Ulkomaanedustus jatkoi vuonna 2008 työtään resurssien kohdentamisen tehostamiseksi hyväksymällä monivuotisen suunnitelman, jonka mukaan virkoja uudelleenjärjestellään vuoden 2008 lopun ja vuoden 2010 välillä seuraavasti: – 32 virkaa siirtyy päätoimipaikasta lähetystöihin, – 64 virkaa siirtyy lähetystöstä toiseen tai osoitetaan toisia tehtäviä varten samassa lähetystössä. Vuoden 2008 lopussa 14 virkaa asetettiin käyttöön uudelleenjärjestelyjä varten ja joissakin tapauksissa niihin liittyi mahdollisuus ”korottaa” virka AD-viraksi (vuonna 2009): – 1 AD-virka Argentiinassa, – 1 AD-virka Beninissä, – 1 AST-virka Boliviassa, – 1 AD-virka Norsunluurannikolla, – 1 AST-virka Kiinassa, – 1 AD-virka Kiinassa, – 1 AD-virka Ghanassa, – 1 AST-virka Libanonissa, – 1 AD-virka Malawissa, – 3 AD-virkaa Venäjällä, – 1 AST-virka Venäjällä, – 1 AST-virka Sudanissa. 3 artikla: HENKILÖKIERTO Päätoimipaikkaan Relex-perheen pääosastoihin uudelleen määrättyihin ulkomaanedustuksen virkamiehiin liittyvät henkilökiertopäätökset koskivat – 60:ntä virkamiestä vuonna 2006, – 87:ää virkamiestä vuonna 2007, – 79:ää virkamiestä vuonna 2008. 2 LUKU: VELVOLLISUUDET 4 artikla: Tehtävien hoitaminen asemapaikassa Ei huomautettavaa. 5 artikla: Asunto Kaikilla lähetystöillä on vuodesta 2005 ollut käytössään normit asuntojen vuokraamiseksi sijoitusmaassa. Kukin lähetystö vastaa tarvittavien asuntojen vuokraamisesta vakinaiselle henkilöstölleen. 3 LUKU: TYÖEHDOT 6, 7 ja 9 artikla: Vuosiloma Kolmansissa maissa työskentelevät virkamiehet ovat noudattaneet päätoimipaikan suositusta, jonka mukaan tavoitteena tulisi olla se, että vuosilomaoikeudet käytetään mahdollisuuksien mukaan loppuun. Näin on voitu samassa suhteessa vähentää merkittävien lomansiirtojen määrää. On syytä korostaa, että käsiteltävien tapausten määrä on kasvanut vuoden 2005 lopun 912:sta 1 904:ään vuoden 2008 lopussa. Kehitystä on tämän vuoksi arvioitava jäljempänä esitettyjen prosenttiosuuksien perusteella (eikä vuosittaisten kokonaismäärien pohjalta). ”Normaalien” siirtojen (alle 14 päivää) osuudet olivat itse asiassa melko tyydyttäviä vuosina 2005–2008. Tämä käy ilmi jäljempänä esitetyistä tiedoista (vuodelta 2006 ei ole käytettävissä kattavia tietoja, joten niitä ei esitetä tässä). Tiedot osoittavat myös, että yli 14 päivän siirtojen prosenttiosuus laskee koko ajan. Tilanteen parantuminen on vaatimatonta mutta jatkuvaa. Vuoden 2005 loppu: 912 käsitellystä tapauksesta 500 oli normaaleja siirtoja (54,84 %). (Yli 14 päivän siirrot: loput 412 tapausta eli 45,16 %.) Vuoden 2007 loppu: 1 597 käsitellystä tapauksesta 910 oli normaaleja siirtoja (56,98 %). (Yli 14 päivän siirrot: loput 687 tapausta eli 43,02 %.) Vuoden 2008 loppu: 1 904 käsitellystä tapauksesta 1 109 oli normaaleja siirtoja (58,25 %). (Yli 14 päivän siirrot: loput 795 tapausta eli 41,75 %.) Yli 14 päivän siirroista (joiden prosenttiosuudet siis laskivat) esitetään seuraavassa taulukossa (sivulla 7) tarkempi kokonaismäärien erittely vuosien 2007 ja 2008 osalta. Yli 14 päivän pituiset lomien siirrot | | Siirrot v. 2007 lopussa | Siirrot v. 2008 lopussa | 14–35 lomapäivää | 558 | 665 | | 34,94 % | 34,93 % | 36–49 lomapäivää | 83 | 78 | | 5,20 % | 4,10 % | 50–70 lomapäivää | 36 | 39 | | 2,25 % | 2,05 % | Yli 70 lomapäivää | 10 | 13 | | 0,63 % | 0,68 % | Yhteensä | 687 siirtoa 1 597:stä =43,02 % | 795 siirtoa 1 904:stä =41,76 % | 8 artikla ja 9 artiklan 2 kohta: Poikkeuksellisen virkistysloman myöntäminen Komissio päätti 28. huhtikuuta 2004 siirtää ulkosuhteiden pääosaston pääjohtajalle toimivallan, joka virkamiehiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä osoitetaan nimittävälle viranomaiselle ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa viranomaiselle, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia. Uusien henkilöstösääntöjen tultua voimaan (vuonna 2004) poikkeuksellisia virkistyslomia on myönnetty myös sopimussuhteisille toimihenkilöille. Tavanomaisen käytännön mukaisesti nimittävä viranomainen päätti kunakin vuonna myöntää poikkeuksellisia virkistyslomia. Päätökset tehtiin seuraavasti: 14. heinäkuuta 2006 vuodeksi 2006, 30. elokuuta 2007 vuodeksi 2007 ja 1. helmikuuta 2008 ja 4. heinäkuuta 2008 vuodeksi 2008. Nämä päätökset koskivat vain asemapaikkoja, joissa elinolot ovat ”erityisen vaikeat” ja myöntämisperusteena käytettiin elinolosuhdekorvauksen vuosittaisia määrittelykriteerejä. Kriisialueilla (ks. liitteessä X oleva 10 artikla) lomaoikeus myönnettiin vuonna 2006 kriisin tosiasialliseen kestoon suhteutettuna. Vuodesta 2007 virkistysloman myöntämiskynnys nostettiin 11 elinolosuhdekorvauspisteeseen [1] seuraavasti: 11 elinolosuhdekorvauspistettä = 6 työpäivää enintään kahdessa jaksossa, 12 elinolosuhdekorvauspistettä = 9 työpäivää enintään kolmessa jaksossa, 13/14 elinolosuhdekorvauspistettä = 12 työpäivää enintään neljässä jaksossa, 15/16 elinolosuhdekorvauspistettä = 15 työpäivää enintään viidessä jaksossa. Virkistyslomapaikkojen määrä on supistettu kolmeen: Bryssel, Phuket (Thaimaa) ja Darwin (Australia). Liitteessä X olevassa 8 artiklassa määriteltyjä ehtoja tiukasti soveltaen virkistyslomaoikeuden piiriin kuului melko vähän asemapaikkoja: 35 vuonna 2006, 30 vuonna 2007 ja 31 vuonna 2008 (ks. liite I). 4 LUKU: PALKKAUS JA SOSIAALISET EDUT 1 JAKSO: PALKKAUS JA PERHELISÄT 10 artiklan 1 kohta: Elinolosuhdekorvaus [2] Kuten edellä todettiin, komissio päätti 28. huhtikuuta 2004 siirtää ulkosuhteiden pääosaston pääjohtajalle toimivallan, joka kuuluu nimittävälle viranomaiselle ja viranomaiselle, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia. 2006 Nimittävä viranomainen vahvisti 15. tammikuuta 2006 elinolosuhdekorvauksen määrät varainhoitovuodeksi 2006 liitteessä II olevan taulukon (luettelo A) mukaisesti: – 3 korotusta 10 prosentista 15 prosenttiin, – 2 korotusta 15 prosentista 20 prosenttiin, – 2 korotusta 20 prosentista 25 prosenttiin, – 2 korotusta 30 prosentista 35 prosenttiin ja – 2 alennusta 35 prosentista 30 prosenttiin. Lisäksi tehtiin välitarkistus (nimittävän viranomaisen päätös 12. syyskuuta 2006) liitteessä II olevan taulukon (luettelo B) mukaisesti: – mukautus, jota sovellettiin taannehtivasti 1. päivästä tammikuuta 2006, – mukautus, jota sovellettiin taannehtivasti 1. päivästä heinäkuuta 2006. 2007 Nimittävä viranomainen vahvisti 14. helmikuuta 2007 elinolosuhdekorvauksen määrät vuodeksi 2007 (ks. liitteessä II oleva luettelo C): – 1 korotus 10 prosentista 15 prosenttiin, – 1 korotus 15 prosentista 20 prosenttiin, – 1 korotus 20 prosentista 25 prosenttiin, – 1 korotus 25 prosentista 30 prosenttiin, – 4 korotusta 30 prosentista 35 prosenttiin, – 1 korotus 35 prosentista 40 prosenttiin, – 2 alennusta 15 prosentista 10 prosenttiin, – 1 alennus 20 prosentista 15 prosenttiin, – 1 alennus 25 prosentista 20 prosenttiin, – 4 alennusta 30 prosentista 25 prosenttiin ja – 1 alennus 35 prosentista 30 prosenttiin. 2008 Nimittävä viranomainen vahvisti 9. tammikuuta 2008 elinolosuhdekorvauksen määrät vuodeksi 2008 (ks. liitteessä II oleva luettelo D): – 2 korotusta 15 prosentista 20 prosenttiin, – 2 korotusta 25 prosentista 30 prosenttiin, – 2 alennusta 20 prosentista 15 prosenttiin, – 4 alennusta 25 prosentista 20 prosenttiin ja – 3 alennusta 35 prosentista 30 prosenttiin. Lisäksi tehtiin 1. tammikuuta 2008 voimaan tullut välitarkistus (nimittävän viranomaisen päätös 4. heinäkuuta 2008): – 1 korotus 30 prosentista 35 prosenttiin. 10 artiklan 2 kohta: Lisäkorvaus Kuten edellä jo todettiin virkistyslomien ja elinolosuhdekorvausten osalta, komissio päätti siirtää ulkosuhteiden pääosaston pääjohtajalle toimivallan, joka kuuluu nimittävälle viranomaiselle ja viranomaiselle, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia. Vuosina 2006–2008 maksettiin uusia lisäkorvauksia seuraavissa asemapaikoissa: Lähetystö | Voimassaoloaika | Korvaus (%) | Irak (Bagdad) | 15.12.2005 alkaen | 10 | Länsiranta ja Gazan alue | 1.6.2006 alkaen | 10 | Itä-Timor (Dili) | 1.7.2006–1.12.2006 | 10 | Libanon (Beirut) | 14.7.2006–1.8.2006 | 5 | Guinea (Conakry) | 16.2.2007–23.3.2007 | 5 | Tšad (N’Djamena) | 2.2.2008–3.2.20084.2.2008–16.2.200817.2.2008–15.3.2008 | 5105 | Georgia (Tbilisi) | 10.–18.8.2008 | 10 | Pakistan | 27.10.2008 alkaen | 5 | 11 ja 12 artikla: Palkanmaksua koskevat yksityiskohtaiset säännöt Kyseessä olevalle vakinaiselle henkilöstölle maksettujen palkkojen maksuvaluuttojen prosenttijakauma oli seuraava: 2006 – 83 prosenttia halusi saada palkkansa euroina henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 11 artiklan mukaisesti. – 17 prosenttia pyysi osan palkastaan paikallisena valuuttana. Näistä 51 prosenttia pyysi paikallisena valuuttana sisäisissä ohjeissa vahvistetun enimmäismäärän. 2007 – 82 prosenttia halusi saada palkkansa euroina. – 18 prosenttia pyysi osan palkastaan paikallisena valuuttana. Näistä 55 prosenttia halusi paikallisena valuuttana sallitun enimmäismäärän. 2008 – 82 prosenttia henkilöstöstä halusi palkkansa euroina. – 18 prosenttia pyysi osan palkastaan paikallisena valuuttana. Näistä 56 prosenttia halusi paikallisena valuuttana sallitun enimmäismäärän. 13 artikla: Korjauskertoimet Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien uusien henkilöstösääntöjen tultua voimaan 1. toukokuuta 2004 – korjauskertoimia sovelletaan myös sopimussuhteisiin toimihenkilöihin, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, ja – uusien henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 13 artiklan mukaan neuvosto vahvistaa kolmansissa maissa sovellettavat korjauskertoimet kerran vuodessa. Tämän vuoksi neuvosto antaa vuosittain asetuksen, jossa vahvistetaan edellisvuoden (vuosi ”n”) heinäkuun 1. päivästä sovellettavat korjauskertoimet. Lisäksi komissio tekee kaksi peräkkäistä päätöstä, joilla mukautetaan tarvittaessa kuukausikohtaisesti (kahdessa erässä: [vuoden n elokuusta vuoden n+1 tammikuuhun] ja [vuoden n+1 helmikuusta vuoden n+1 kesäkuuhun] tiettyjä kertoimia väliaikaisen ratkaisun saamiseksi niitä asemapaikkoja varten, joissa hinnat ovat nousseet tai laskeneet 5 prosenttia tai enemmän. Näitä mahdollisia väliaikaisia mukautuksia sovelletaan siihen saakka, kun neuvoston antama uusi vuosittainen asetus tulee voimaan. Vuonna 2006 neuvosto antoi 27. helmikuuta 2006 asetuksen (EY, Euratom) N:o 351/2006 [3] Euroopan yhteisöjen virkamiesten sekä väliaikaisten ja sopimussuhteisten toimihenkilöiden, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, palkkoihin 1 päivästä heinäkuuta 2005 alkaen sovellettavista korjauskertoimista. Komissio teki 10. lokakuuta 2006 päätöksen [4] 1 päivästä elokuuta 2005, 1 päivästä syyskuuta 2005, 1 päivästä lokakuuta 2005, 1 päivästä marraskuuta 2005, 1 päivästä joulukuuta 2005 ja 1 päivästä tammikuuta 2007 sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta sekä 12. joulukuuta 2006 päätöksen [5] 1 päivästä helmikuuta 2006, 1 päivästä maaliskuuta 2006, 1 päivästä huhtikuuta 2006, 1 päivästä toukokuuta 2006 ja 1 päivästä kesäkuuta 2006 sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta. Vuonna 2007 neuvosto antoi 25. huhtikuuta 2007 asetuksen (EY) N:o 453/2007 [6] palkkoihin 1 päivästä heinäkuuta 2006 sovellettavista korjauskertoimista. Komissio teki 18. joulukuuta 2007 päätöksen [7] 1 päivästä elokuuta 2006, 1 päivästä syyskuuta 2006, 1 päivästä lokakuuta 2006, 1 päivästä marraskuuta 2006, 1 päivästä joulukuuta 2006 ja 1 päivästä tammikuuta 2007 sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta sekä 11. huhtikuuta 2008 päätöksen [8] 1 päivästä helmikuuta 2007, 1 päivästä maaliskuuta 2007, 1 päivästä huhtikuuta 2007, 1 päivästä toukokuuta 2007 ja 1 päivästä kesäkuuta 2007 sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta. Vuonna 2008 neuvosto antoi 23. kesäkuuta 2008 asetuksen (EY) N:o 624/2008 [9] palkkoihin 1 päivästä heinäkuuta 2007 sovellettavista korjauskertoimista. Komissio teki 9. joulukuuta 2008 päätöksen [10] 1 päivästä elokuuta 2007, 1 päivästä syyskuuta 2007, 1 päivästä lokakuuta 2007, 1 päivästä marraskuuta 2007, 1 päivästä joulukuuta 2007 ja 1 päivästä tammikuuta 2008 sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta sekä 18. maaliskuuta 2009 päätöksen [11] 1 päivästä helmikuuta 2008, 1 päivästä maaliskuuta 2008, 1 päivästä huhtikuuta 2008, 1 päivästä toukokuuta 2008 ja 1 päivästä kesäkuuta 2008 sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta. Palkkojen korjauskertoimista tai niiden väliaikaisesta mukauttamisesta annettavien säädösten perustana olevien tilastotietojen laatua on pyritty parantamaan lisäämällä alan kansainvälistä yhteistyötä. Näin voitaneen samalla vähentää hintatutkimuksista aiheutuvia budjettimenoja. Henkilöstösääntöjen 64 artiklan nojalla perustetun työryhmän vuonna 2005 aloittamaa tarkastelua, joka koski mahdollisuutta lisätä koordinointia korjauskertoimien alalla toimivien merkittävien julkisten elinten välillä, on näin ollen jatkettu. Lokakuussa 2008 keskusteltiin niistä käytännön järjestelyistä, joiden mukaisesti voitaisiin aloittaa yksityiskohtaisten tutkimustietojen vaihto Eurostatin, YK:n kansainvälisen virkamiestoimikunnan ja sihteeristöjen välisen OECD:n yksikön välillä. Tämän uuden menettelyn ansiosta Eurostat voi käyttää YK:n ja OECD:n perustietoja omien tietojensa lisäksi laskiessaan korjauskertoimia yhteisön menetelmiä käyttäen. Näin voitaneen tehdä seuraavasta varainhoitovuodesta alkaen (heinäkuusta 2010 sovellettava neuvoston vuosittainen asetus). 15 artikla: Koulutuslisät 2006 A- ja B-tyypin koulutuslisiä maksettiin lukuvuonna 2005/2006 kaikkiaan 4 366 738,16 euroa. Tämä kokonaissumma jakautui seuraavasti: – 3 985 187,46 euroa B-tyypin koulutuslisiä ”perinteisten” koulukustannusten kattamiseen. – 195 650,44 euroa sallitun enimmäismäärän ylitysten kattamiseen. Koulukustannukset ovat poikkeuksellisen korkeita tiettyjen asemapaikkojen englanninkielisissä/amerikkalaisissa kouluissa, joten enimmäismäärän ylityksiä hyväksyttiin erityisesti seuraavien maiden tapauksessa: Japani, Amerikan yhdysvallat, Venäjä, Indonesia, Kiina ja Thaimaa. Enimmäismäärän ylitykset hyväksyttiin poikkeuksellisesti koulunkäynnin jatkuvuuden varmistamiseksi sellaisten lasten osalta, jotka seurasivat opetusta asemapaikassa kansainvälisessä koulussa. Lasten koulunkäynnin jatkuvuutta koskevan periaatteen mukaisesti myös 13:lle henkilökiertoon osallistuvalle virkamiehelle (jotka oli määrätty päätoimipaikkaan Brysseliin liitteen X mukaisesti) sallittiin enimmäismäärän ylitys lukuvuonna 2005/2006. – 185 900,26 euroa A-tyypin koulutuslisiä (alle 8-vuotiaat lapset, jotka eivät osallistu alemman perusasteen koulutukseen). Lukuvuonna 2005/2006 komissio maksoi toista kertaa A-tyypin koulutuslisää. Tämä koulutuslisä otettiin käyttöön henkilöstösääntöjen uudistuksen yhteydessä 1. toukokuuta 2004. Liitteessä X olevan 15 artiklan mukaisesti komissio voi osallistua esikouluvaiheen kustannuksiin niiden virkamiesten ja toimihenkilöiden osalta, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa. Se hyväksyi 23 enimmäismäärän ylitystä (yhteensä 99 800 euroa). Enimmäismäärän rajoissa tätä koulutuslisää maksettiin 108 hakemuksen perusteella (yhteensä 86 100,26 euroa). Mahdollisuus saada osa B-tyypin koulutuslisistä ennakkoon säilytettiin niiden virkamiesten ja toimihenkilöiden osalta, joiden lasten koulutusmenot olivat erityisen korkeat. Lukuvuodesta 2006/2007 ennakkoina maksetut määrät tasattiin säädetyissä määräajoissa. Tammikuusta 2006 lähtien hallinnoitavaan henkilöstöön (jolla on oikeus saada A- ja B-tyypin koulutuslisiä ja johon sovelletaan liitteessä X olevaa 15 artiklaa) ovat kuuluneet myös sopimussuhteiset toimihenkilöt, joiden asemapaikka on unionin ulkopuolella. Tämä koulutuslisien piiriin kuuluvan henkilöstön asteittainen lisääntyminen on johtanut A- ja B-tyypin koulutuslisistä aiheutuvien budjettimenojen kasvuun siitä lähtien. 2007 A- ja B-tyypin koulutuslisiä maksettiin lukuvuonna 2006/2007 kaikkiaan 5 682 895,15 euroa. Tämä kokonaissumma jakautui seuraavasti: – 5 300 318,59 euroa B-tyypin koulutuslisiä ”perinteisten” koulukustannusten kattamiseen. – 125 461,99 euroa B-tyypin koulutuslisän sallitun enimmäismäärän ylitysten kattamiseen erityisesti seuraavissa maissa: Japani, Amerikan yhdysvallat, Venäjä, Intia, Kiina ja Chile. Lukuvuonna 2006/2007 enimmäismäärän ylitys sallittiin 7:lle henkilökiertoonn osallistuvalle virkamiehelle. – 257 114,57 euroa A-tyypin koulutuslisiä. Lukuvuonna 2006/2007 hyväksyttiin 20 enimmäismäärän ylitystä (yhteensä 95 260,86 euroa). Enimmäismäärän rajoissa tätä koulutuslisää maksettiin 154 hakemuksen perusteella (yhteensä 161 853,71 euroa). Mahdollisuus saada osa B-tyypin koulutuslisistä ennakkoon säilytettiin niiden virkamiesten ja toimihenkilöiden osalta, joiden lasten koulutusmenot olivat erityisen korkeat. Lukuvuodesta 2006/2007 ennakkoina maksetut määrät tasattiin säädetyissä määräajoissa. 2008 A- ja B-tyypin koulutuslisiä maksettiin lukuvuonna 2007/2008 kaikkiaan 7 379 411,67 euroa. Tämä kokonaissumma jakautui seuraavasti: – 6 910 492,18 euroa B-tyypin koulutuslisiä ”perinteisten” koulukustannusten kattamiseen. – 215 292,58 euroa sallitun enimmäismäärän ylitysten kattamiseen erityisesti seuraavissa maissa: Amerikan yhdysvallat, Venäjä, Thaimaa ja Kiina. Myös 12:lle henkilökiertoon osallistuvalle virkamiehelle sallittiin enimmäismäärän ylitys lukuvuonna 2007/2008. – 253 626,91 euroa A-tyypin koulutuslisiä. Lukuvuonna 2007/2008 hyväksyttiin 19 enimmäismäärän ylitystä (yhteensä 102 261 euroa). Enimmäismäärän rajoissa tätä koulutuslisää maksettiin 136 hakemuksen perusteella (yhteensä 151 365,91 euroa). Mahdollisuus saada osa B-tyypin koulutuslisistä ennakkoon säilytettiin. Lukuvuodesta 2007/2008 ennakkoina maksetut määrät tasattiin säädetyissä määräajoissa. Koulutuslisien piiriin kuuluvan henkilöstön määrän asteittainen lisääntyminen tammikuusta 2006 lähtien kasvatti vuonna 2008 edelleen A- ja B-tyypin koulutuslisistä aiheutuvia budjettimenoja. 16 artikla: Asettautumis- ja uudelleenasettautumiskorvaus Seuraavassa esitetään henkilöstösääntöihin perustuvien kahden korvauksen, asettautumis- ja uudelleenasettautumiskorvauksen, kokonaismäärät. Vuonna 2005 näitä korvauksia oli maksettu yhteensä 3 176 424,63 euroa. Vuosina 2007 ja 2008 tapahtunut kehitys (ks. jäljempänä) johtuu ennen kaikkea siitä, että sopimussuhteisia toimihenkilöitä palkattiin runsaasti lisää. 2006 Vuonna 2006 korvauksia maksettiin yhteensä 2 783 591,28 euroa (vuonna 2005 määrä oli 3 176 424,63 euroa). Kokonaissumma jakautui seuraavasti: · Asettautumiskorvaus – 2 454 783,05 euroa Belgiassa suoritettuja maksuja ja – 239 987,54 euroa asemapaikoissa paikallisena valuuttana suoritettuja maksuja (hintapariteetin mukaan). · Uudelleenasettautumiskorvaus – 26 487,07 euroa Belgiassa suoritettuja maksuja ja – 62 333,62 euroa paikallisena valuuttana suoritettuja maksuja (hintapariteetin mukaan) siinä maassa, johon virkamies asettuu uudelleen. 2007 Vuonna 2007 korvauksia maksettiin yhteensä 4 483 952,31 euroa. Kokonaissumma jakautui seuraavasti: · Asettautumiskorvaus – 3 602 536,30 euroa Belgiassa suoritettuja maksuja ja – 556 527,62 euroa asemapaikoissa paikallisena valuuttana suoritettuja maksuja (hintapariteetin mukaan). · Uudelleenasettautumiskorvaus – 127 873,17 euroa Belgiassa suoritettuja maksuja ja – 197 015,22 euroa paikallisena valuuttana suoritettuja maksuja (hintapariteetin mukaan) siinä maassa, johon virkamies asettuu uudelleen. 2008 Vuonna 2008 korvauksia maksettiin yhteensä 4 253 427,55 euroa. Kokonaissumma jakautui seuraavasti: · Asettautumiskorvaus – 3 379 048,68 euroa Belgiassa suoritettuja maksuja ja – 615 581,52 euroa asemapaikoissa paikallisena valuuttana suoritettuja maksuja (hintapariteetin mukaan). · Uudelleenasettautumiskorvaus – 60 759,31 euroa Belgiassa suoritettuja maksuja ja – 198 038,04 euroa paikallisena valuuttana suoritettuja maksuja (hintapariteetin mukaan) siinä maassa, johon virkamies asettuu uudelleen. 2 JAKSO: KULUJEN KORVAAMISTA KOSKEVAT SÄÄNNÖT 17 artikla: Irtaimiston muutosta aiheutuneiden kulujen ja todellisten asettautumiskulujen korvaaminen virkamiehelle, jolla ei ole enää toimielimen hänen käyttöönsä antamaa kalustettua asuntoa samassa asemapaikassa Artiklaa ei sovellettu vuosina 2006–2008. 18 artikla: Tilapäinen asunto Tilapäisen asunnon myöntämispäätöksiä tehtiin 301 vuonna 2006, 148 vuonna 2007 ja 167 vuonna 2008. 19 artikla: Virka-auto/kilometrikorvaus Artiklaa ei sovellettu vuosina 2006–2008. 20 artikla: Virkistyslomista aiheutuvat matkakulut Virkistyslomista aiheutuvat matkakulut korvattiin asemapaikan ja komission hyväksymän virkistyslomapaikan välisiltä matkoilta. Vuonna 2005 tästä aiheutuneet kulut olivat olleet 700 000 euroa. Vuonna 2006 kulut olivat paljon suuremmat eli 1 172 554 euroa, koska virkistyslomaan oikeutettujen määrä oli kasvanut. Vuonna 2007 vastaavat kulut olivat 1 972 660 euroa ja vuonna 2008 jo 2 612 819 euroa. Kulujen kasvu vuonna 2007 johtuu paitsi lentohintojen vaihteluista myös siitä, että sääntöjä muutettiin tuolloin [12]. Vuonna 2008 kulut puolestaan kasvoivat, koska sopimussuhteisten toimihenkilöiden määrä lisääntyi merkittävästi. 21 artikla: Henkilökohtaisten tavaroiden kuljetuksesta, muutosta ja irtaimen omaisuuden varastoinnista aiheutuvien kulujen korvaaminen Hakemukset käsiteltiin vuonna 1997 tarkistettujen ja vuodesta 1998 sovellettujen henkilökohtaisten tavaroiden muuttoa koskevien sääntöjen mukaisesti. Vuoden 2006 lukuja tarkasteltaessa on otettava huomioon lupien myöntämisen hajauttaminen ja sopimussuhteisten toimihenkilöiden määrän voimakas kasvu. Hajauttamista lähetystöihin alettiin toteuttaa vuonna 2007. Näin ollen vuosien 2007 ja 2008 luvut (ks. alla) eivät sisällä muuttoja lähetystöistä. 2006 Muuttoja toteutettiin 642, mikä on lähes kaksinkertainen määrä vuoteen 2005 verrattuna (jolloin muuttoja oli vain 324). Tästä kokonaismäärästä 501 muuttoa koski virkamiehiä ja 141 sopimussuhteisia toimihenkilöitä. 2007 Muuttoja oli 189. Virkamiehet: 134; sopimussuhteiset toimihenkilöt: 55. 2008 Muuttoja oli 304. Virkamiehet: 166; sopimussuhteiset toimihenkilöt: 138. 23 artikla: Vuokran korvaaminen siinä tapauksessa, ettei toimielin ole antanut asuntoa virkamiehen käyttöön Vuonna 2006 henkilöstösääntöjen 23 artiklaa sovellettiin 497 tapaukseen, joista 40 koski virkamiehiä ja 457 sopimussuhteisia toimihenkilöitä. Vuonna 2007 vastaava luku oli 426 (54 virkamiestä, 372 sopimussuhteista toimihenkilöä) ja vuonna 2008 taas 462 (46 virkamiestä, 416 sopimussuhteista toimihenkilöä). Tapausten määrän jyrkkä kasvu vuodesta 2006 selittyy sillä, että sopimussuhteisia toimihenkilöitä on palkattu runsaasti lisää. 3 JAKSO: SOSIAALITURVA 24 artiklan 3 kohta: Terveyssyistä tapahtuva kotiinkuljetus kiireellisissä tai erittäin kiireellisissä tapauksissa Vuonna 2006 työterveyshuolto antoi luvan 127:een terveyssyistä tapahtuvaan kiireelliseen kotiinkuljetukseen (joista neljä oli erittäin kiireellistä). Vuonna 2007 tapauksia oli 168 (joista neljä oli erittäin kiireellisiä). Vuonna 2008 kotiinkuljetuksia oli 140 (joista kahdeksan oli erittäin kiireellisiä). 25 artikla: Virkamiesten oikeudenomistajien tapaturmavakuutus Virkamiesten oikeudenomistajien tapaturmavakuutukseen liittyvien korvaushakemusten määrät olivat seuraavat: 10 vahinkotapausta vuonna 2006, 5 vuonna 2007 ja 5 vuonna 2008. LIITTEET LIITE I VIRKISTYSLOMAT (liitteessä X oleva 8 artikla) Voimaantulo: 1. tammikuuta 2006 ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN PERUSTEELLA | Päivien ja ajanjaksojen lukumäärä | Asemapaikka | Virkistyslomapaikka | 9 työpäivääenintään kolmessa jaksossa(elinolosuhdekorvaus = 12−16 pistettä) | Afganistan | Bryssel (Belgia) | | Bangladesh | Phuket (Thaimaa) | | Irak | Bryssel (Belgia) | | Keski-Afrikan tasavalta | Pariisi (Ranska) | | Liberia | Dakar (Senegal) | | Papua-Uusi-Guinea | Darwin (Australia) | | Sierra Leone | Dakar (Senegal) | | Sudan | Bryssel (Belgia) | | Tšad | Bryssel (Belgia) | | | | 6 työpäivääenintään kahdessa jaksossa(elinolosuhdekorvaus = 11 pistettä) | Angola | Windhoek (Namibia) | | Burundi | Mombasa (Kenia) | | Georgia | Wien (Itävalta) | | Guinea | Dakar (Senegal) | | Indonesia (Banda Aceh) | Phuket (Thaimaa) | | Indonesia (Jakarta) | Phuket (Thaimaa) | | Itä-Timor | Darwin (Australia) | | Kongo | Libreville (Gabon) | | Kongon demokraattinen tasavalta | Libreville (Gabon) | | Mauritania | Casablanca (Marokko) | | Nepal | Phuket (Thaimaa) | | Niger | Libreville (Gabon) | | Nigeria | Bryssel (Belgia) | | Pakistan | New Delhi (Intia) | | | | 3 työpäivääyhdessä jaksossa(elinolosuhdekorvaus = 10 pistettä) | Guinea-Bissau | Dakar (Senegal) | | Guyana | Cayenne (Ranskan Guayana) | | Haiti | Santo Domingo (Dominikaaninen tasavalta) | | Jemen | Dubai (Arabiemiirikunnat) | | Kamerun | Mombasa (Kenia) | | Kirgisia | Frankfurt (Saksa) | | Laos | Phuket (Thaimaa) | | Norsunluurannikko | Dakar (Senegal) | | Ruanda | Mombasa (Kenia) | | Salomonsaaret | Brisbane (Australia) | | Tadžikistan | Frankfurt (Saksa) | | Togo | Libreville (Gabon) | VUONNA 2005 VALLINNEEN KRIISITILANTEEN PERUSTEELLA | Päivien ja ajanjaksojen lukumäärä | Asemapaikka | Virkistyslomapaikka | 3 työpäivääyhdessä jaksossa | Afganistan(elinolosuhdekorvaus = 14 pistettä, kriisi = 12 kk vuonna 2005) | Bryssel (Belgia) | | Liberia(elinolosuhdekorvaus = 12 pistettä, kriisi = 12 kk vuonna 2005) | Dakar (Senegal) | | Norsunluurannikko(elinolosuhdekorvaus = 10 pistettä, kriisi = 12 kk vuonna 2005) | Dakar (Senegal) | | Saudi-Arabia(elinolosuhdekorvaus = 7 pistettä, kriisi = 12 kk vuonna 2005) | Dubai (Arabiemiirikunnat) | | Serbia ja Montenegro (Pristina)(elinolosuhdekorvaus = 8 pistettä, kriisi = 12 kk vuonna 2005) | Wien (Itävalta) | VIRKISTYSLOMAT (liitteessä X oleva 8 artikla) Voimaantulo: 1. tammikuuta 2007 ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN PERUSTEELLA | Päivien ja ajanjaksojen lukumäärä | Asemapaikka | Virkistyslomapaikka | 15 työpäivää | Etelä-Sudan | Bryssel (Belgia) | enintään viidessä jaksossa | Indonesia (Banda Aceh) | Phuket (Thaimaa) | (elinolosuhdekorvaus = 15–16 pistettä) | Irak | Bryssel (Belgia) | | Sudan | Bryssel (Belgia) | | | | 12 työpäivää | Afganistan | Bryssel (Belgia) | enintään neljässä jaksossa | Itä-Timor | Darwin (Australia) | (elinolosuhdekorvaus = 13–14 pistettä) | Jemen | Bryssel (Belgia) | | Tšad | Bryssel (Belgia) | | | | 9 työpäivää | Bangladesh | Phuket (Thaimaa) | enintään kolmessa jaksossa | Keski-Afrikan tasavalta | Bryssel (Belgia) | (elinolosuhdekorvaus = 12 pistettä) | Liberia | Bryssel (Belgia) | | Papua-Uusi-Guinea | Darwin (Australia) | | Sierra Leone | Bryssel (Belgia) | | | | 6 työpäivää | Angola | Bryssel (Belgia) | enintään kahdessa jaksossa | Burundi | Bryssel (Belgia) | (elinolosuhdekorvaus = 11 pistettä) | Djibouti | Bryssel (Belgia) | | Guinea | Bryssel (Belgia) | | Haiti | Bryssel (Belgia) | | Indonesia (Jakarta) | Phuket (Thaimaa) | | Kongo | Bryssel (Belgia) | | Kongon demokraattinen tasavalta | Bryssel (Belgia) | | Laos | Phuket (Thaimaa) | | Mauritania | Bryssel (Belgia) | | Nepal | Phuket (Thaimaa) | | Niger | Bryssel (Belgia) | | Nigeria | Bryssel (Belgia) | | Norsunluurannikko | Bryssel (Belgia) | | Pakistan | Phuket (Thaimaa) | | Salomonsaaret | Darwin (Australia) | | Sri Lanka | Phuket (Thaimaa) | VIRKISTYSLOMAT (liitteessä X oleva 8 artikla) Voimaantulo: 1. tammikuuta 2008 ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN PERUSTEELLA | Päivien ja ajanjaksojen lukumäärä | Asemapaikka | Virkistyslomapaikka | 15 työpäivää | Etelä-Sudan | Bryssel (Belgia) | enintään viidessä jaksossa | Indonesia (Banda Aceh) | Phuket (Thaimaa) | (elinolosuhdekorvaus = 15–16 pistettä) | Irak | Bryssel (Belgia) | | Sudan | Bryssel (Belgia) | | | | 12 työpäivää | Afganistan | Bryssel (Belgia) | enintään neljässä jaksossa | Itä-Timor | Darwin (Australia) | (elinolosuhdekorvaus = 13–14 pistettä) | Jemen | Bryssel (Belgia) | | Tšad | Bryssel (Belgia) | | | | 9 työpäivää | Bangladesh | Phuket (Thaimaa) | enintään kolmessa jaksossa | Keski-Afrikan tasavalta | Bryssel (Belgia) | (elinolosuhdekorvaus = 12 pistettä) | Liberia | Bryssel (Belgia) | | Papua-Uusi-Guinea | Darwin (Australia) | | Sierra Leone | Bryssel (Belgia) | | | | 6 työpäivää | Angola | Bryssel (Belgia) | enintään kahdessa jaksossa | Burundi | Bryssel (Belgia) | (elinolosuhdekorvaus = 11 pistettä) | Djibouti | Bryssel (Belgia) | | Eritrea | Bryssel (Belgia) | | Guinea | Bryssel (Belgia) | | Haiti | Bryssel (Belgia) | | Komorit | Bryssel (Belgia) | | Kongo | Bryssel (Belgia) | | Kongon demokraattinen tasavalta | Bryssel (Belgia) | | Laos | Phuket (Thaimaa) | | Nepal | Phuket (Thaimaa) | | Niger | Bryssel (Belgia) | | Nigeria | Bryssel (Belgia) | | Norsunluurannikko | Bryssel (Belgia) | | Pakistan | Phuket (Thaimaa) | | Salomonsaaret | Bryssel (Belgia) | | Sri Lanka | Phuket (Thaimaa) | LIITE II LUETTELO A: ASEMAPAIKAT JA ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN MÄÄRÄT Voimaantulo: 1.1.2006 40 % | 35 % | 30 % | 25 % | 20 % | 15 % | 10 % | Ei korvausta | Afganistan | Angola | Albania | Benin | Bosnia ja Hertsegovina (Banja Luka) | Argentiina | Alankomaiden Antillit | Australia | Bangladesh | Burundi | Algeria | Bolivia | Bosnia ja Hertsegovina (Sarajevo) | Botswana | Barbados | Kanada | Irak | Georgia | Armenia | Ecuador | El Salvador | Bulgaria | Brasilia | Kroatia | Keski-Afrikan tasavalta | Guinea | Burkina Faso | Egypti | Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia | Chile | Marokko | Norja | Liberia | Guinea-Bissau | Djibouti | Eritrea | Etelä-Afrikka | Costa Rica | Mauritius | Sveitsi | Papua-Uusi-Guinea | Guyana | Etiopia | Fidži | Etelä-Korea | Dominikaaninen tasavalta | Tunisia | Uusi-Seelanti | Sierra Leone | Haiti | Intia | Filippiinit | Gabon | Japani (Tokio) | Uruguay | Yhdysvallat (New York) | Sudan | Indonesia (Banda Aceh) | Kambodža | Gambia | Honduras | Jordania | | Yhdysvallat (Washington) | Tšad | Indonesia (Jakarta) | Kazakstan (Almaty) | Ghana | Israel | Kiina (Hongkong) | | | | Itä-Timor | Kazakstan (Astana) | Guatemala | Kiribati | Libanon | | | | Jemen | Mali | Jamaika | Kuuba | Namibia | | | | Kamerun | Mosambik | Japani (Naka) | Lesotho | Paraguay | | | | Kirgisia | Sambia | Kap Verde | Malesia | Romania | | | | Kongo | Serbia ja Montenegro (Pristina) | Kenia | Meksiko | Senegal | | | | Kongon demokraattinen tasavalta | Sri Lanka | Kiina (Peking) | Mikronesia | Singapore | | | | Laos | Tansania | Kolumbia | Montenegro | Taiwan | | | | Mauritania | Uzbekistan | Länsiranta - Gazan alue | Samoa | Trinidad ja Tobago | | | | Nepal | Vietnam | Madagaskar | Serbia ja Montenegro (Belgrad) | Turkki | | | | Niger | | Malawi | Swazimaa | Uusi-Kaledonia | | | | Nigeria | | Moldovan tasavalta | Syyria | | | | | Norsunluurannikko | | Nicaragua | Thaimaa | | | | | Pakistan | | Panama | Tonga | | | | | Ruanda | | Peru | Vanuatu | | | | | Salomonsaaret | | Saudi-Arabia | | | | | | Tadžikistan | | Suriname | | | | | | Togo | | Uganda | | | | | | | | Ukraina | | | | | | | | Valko-Venäjä | | | | | | | | Venäjä | | | | | | | | Venezuela | | | | | | | | Zimbabwe | | | | | LUETTELO B: ASEMAPAIKAT JA ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN MÄÄRÄT* Voimaantulo: 1.7.2006 (* paitsi Indonesia (Banda Aceh), Itä-Timor ja Trinidad ja Tobago, joiden osalta voimaantulo 1.1.2006) 40 % | 35 % | 30 % | 25 % | 20 % | 15 % | 10 % | Ei korvausta | Afganistan | Angola | Albania | Benin | Bosnia ja Hertsegovina (Banja Luka) | Argentiina | Barbados | Australia | Bangladesh | Burundi | Algeria | Bolivia | Bosnia ja Hertsegovina (Sarajevo) | Botswana | Brasilia | Kanada | Etelä-Sudan* | Georgia | Armenia | Ecuador | El Salvador | Bulgaria | Marokko | Kroatia | Indonesia (Banda Aceh)* | Guinea | Burkina Faso | Egypti | Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia | Chile | Mauritius | Norja | Irak | Guinea-Bissau | Djibouti | Fidži | Etelä-Afrikka | Costa Rica | Tunisia | Sveitsi | Keski-Afrikan tasavalta | Guyana | Eritrea* | Filippiinit | Etelä-Korea | Dominikaaninen tasavalta | Uruguay | Uusi-Seelanti | Liberia | Haiti | Etiopia | Gambia | Gabon | Japani (Tokio) | | Yhdysvallat (New York) | Papua-Uusi-Guinea | Indonesia (Jakarta) | Intia | Ghana | Israel | Jordania | | Yhdysvallat (Washington) | Sierra Leone | Jemen | Kambodža | Guatemala | Kiribati | Kiina (Hongkong) | | | Sudan | Kamerun | Kazakstan (Almaty) | Honduras* | Lesotho | Libanon | | | Tšad | Kirgisia | Kazakstan (Astana) | Jamaika | Malesia | Namibia | | | Itä-Timor* | Kongo | Komorit* | Japani (Naka) | Meksiko | Panama* | | | | Kongon demokraattinen tasavalta | Kosovo (Pristina) | Kap Verde | Mikronesia | Paraguay | | | | Laos | Mali | Kenia | Montenegro | Romania | | | | Mauritania | Mosambik | Kiina (Peking) | Samoa | Senegal | | | | Nepal | Sambia | Kolumbia | Serbia ja Montenegro (Belgrad) | Singapore | | | | Niger | Sri Lanka | Kuuba* | Swazimaa | Taiwan | | | | Nigeria | Tansania | Länsiranta - Gazan alue | Syyria | Turkki | | | | Norsunluurannikko | Uzbekistan | Madagaskar | Thaimaa | Uusi-Kaledonia | | | | Pakistan | Vietnam | Malawi | Tonga | | | | | Ruanda | | Moldovan tasavalta | Trinidad ja Tobago* | | | | | Salomonsaaret | | Nicaragua | Vanuatu | | | | | Tadžikistan | | Peru | | | | | | Togo | | Saudi-Arabia | | | | | | | | Suriname | | | | | | | | Uganda | | | | | | | | Ukraina | | | | | | | | Valko-Venäjä | | | | | | | | Venäjä | | | | | | | | Venezuela | | | | | | | | Zimbabwe | | | | | * Varainhoitovuoden 2006 välitarkistuksen perusteella. LUETTELO C: ASEMAPAIKAT JA ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN MÄÄRÄT Voimaantulo: 1.1.2007 40 % | 35 % | 30 % | 25 % | 20 % | 15 % | 10 % | Ei korvausta | Afganistan | Angola | Albania | Algeria | Bosnia ja Hertsegovina (Banja Luka) | Argentiina | Barbados | Australia | Bangladesh | Azerbaidžan | Burkina Faso | Armenia | Bosnia ja Hertsegovina (Sarajevo) | Botswana | Brasilia | Kanada | Etelä-Sudan | Burundi | Etiopia | Benin | El Salvador | Chile | Bulgaria | Kroatia | Indonesia (Banda Aceh) | Djibouti | Intia | Bolivia | Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia | Costa Rica | Mauritius | Norja | Irak | Eritrea | Kambodža | Ecuador | Etelä-Afrikka | Dominikaaninen tasavalta | Romania | Sveitsi | Itä-Timor | Georgia | Kazakstan (Astana) | Egypti | Etelä-Korea | Japani (Tokio) | Tunisia | Uusi-Seelanti | Jemen | Guinea | Kosovo (Pristina) | Fidži | Israel | Jordania | Uruguay | Yhdysvallat (New York) | Keski-Afrikan tasavalta | Guinea-Bissau | Mali | Filippiinit | Kap Verde | Kiina (Hongkong) | | Yhdysvallat (Washington) | Liberia | Guyana | Mosambik | Gabon | Lesotho | Malesia | | | Papua-Uusi-Guinea | Haiti | Sambia | Gambia | Libanon | Marokko | | | Sierra Leone | Indonesia (Jakarta) | Tansania | Ghana | Meksiko | Namibia | | | Sudan | Kamerun | Togo | Guatemala | Mikronesia | Panama | | | Tšad | Kirgisia | Uzbekistan | Honduras | Montenegro | Paraguay | | | | Komorit | Zimbabwe | Jamaika | Samoa | Senegal | | | | Kongo | | Kazakstan (Almaty) | Serbia | Singapore | | | | Kongon demokraattinen tasavalta | | Kenia | Swazimaa | Taiwan | | | | Laos | | Kiina (Peking) | Syyria | Turkki | | | | Mauritania | | Kolumbia | Thaimaa | Uusi-Kaledonia | | | | Nepal | | Kuuba | Trinidad ja Tobago | | | | | Niger | | Länsiranta - Gazan alue | Vanuatu | | | | | Nigeria | | Madagaskar | | | | | | Norsunluurannikko | | Malawi | | | | | | Pakistan | | Moldovan tasavalta | | | | | | Ruanda | | Mongolia | | | | | | Salomonsaaret | | Nicaragua | | | | | | Sri Lanka | | Peru | | | | | | Tadžikistan | | Saudi-Arabia | | | | | | | | Suriname | | | | | | | | Uganda | | | | | | | | Ukraina | | | | | | | | Valko-Venäjä | | | | | | | | Venäjä | | | | | | | | Venezuela | | | | | | | | Vietnam | | | | | LUETTELO D: ASEMAPAIKAT JA ELINOLOSUHDEKORVAUKSEN MÄÄRÄT Voimaantulo: 1.1.2008 40 % | 35 % | 30 % | 25 % | 20 % | 15 % | 10 % | Ei korvausta | Afganistan | Angola | Burkina Faso | Albania | Armenia | Argentiina | Barbados | Australia | Bangladesh | Burundi | Etiopia | Algeria | Bosnia ja Hertsegovina (Banja Luka) | Botswana | Brasilia | Kanada | Etelä-Sudan | Djibouti | Filippiinit | Benin | Bosnia ja Hertsegovina (Sarajevo) | Chile | Bulgaria | Kroatia | Indonesia (Banda Aceh) | Eritrea | Georgia | Bolivia | Dominikaaninen tasavalta | Costa Rica | Mauritius | Norja | Irak | Guinea | Intia | Ecuador | El Salvador | Etelä-Afrikka | Romania | Sveitsi | Itä-Timor | Guinea-Bissau | Kambodža | Egypti | Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia | Etelä-Korea | Tunisia | Uusi-Seelanti | Jemen | Guyana | Kazakstan (Astana) | Fidži | Israel | Japani (Tokio) | Uruguay | Yhdysvallat (New York) | Keski-Afrikan tasavalta | Haiti | Kirgisia | Gabon | Kap Verde | Jordania | | Yhdysvallat (Washington) | Liberia | Indonesia (Jakarta) | Kosovo (Pristina) | Gambia | Kiina | Kiina (Hongkong) | | | Papua-Uusi-Guinea | Kamerun | Länsiranta - Gazan alue | Ghana | Lesotho | Malesia | | | Sierra Leone | Komorit | Mali | Guatemala | Libanon | Marokko | | | Sudan | Kongo | Mosambik | Honduras | Meksiko | Namibia | | | Tšad | Kongon demokraattinen tasavalta | Sambia | Jamaika | Mikronesia | Panama | | | | Laos | Tansania | Kazakstan (Almaty) | Montenegro | Paraguay | | | | Mauritania | Togo | Kenia | Samoa | Singapore | | | | Nepal | Uzbekistan | Kolumbia | Senegal | Taiwan | | | | Niger | Zimbabwe | Kuuba | Serbia | Turkki | | | | Nigeria | | Madagaskar | Swazimaa | Uusi-Kaledonia | | | | Norsunluurannikko | | Malawi | Syyria | | | | | Pakistan | | Moldovan tasavalta | Thaimaa | | | | | Ruanda | | Nicaragua | Trinidad ja Tobago | | | | | Salomonsaaret | | Peru | Ukraina | | | | | Sri Lanka | | Saudi-Arabia | Valko-Venäjä | | | | | Tadžikistan | | Suriname | Vanuatu | | | | | | | Uganda | | | | | | | | Venäjä | | | | | | | | Venezuela | | | | | | | | Vietnam | | | | | [1] Henkilöstösäännöissä on vuodesta 2004 tehty ero vaikeiden ja erittäin vaikeiden asemapaikkojen välillä. Tämän vuoksi virkistysloman myöntämiskynnystä päätettiin (yhteisymmärryksessä ammatti- ja ammattialajärjestöjen kanssa) tarkistaa varainhoitovuodesta 2007 alkaen. Kynnys nostettiin 11 pisteeseen ja virkistyslomajaksojen määrää lisättiin (ks. edellä olevat tiedot). [2] Uusien henkilöstösääntöjen tultua voimaan (vuonna 2004) myös sopimussuhteiset toimihenkilöt ovat voineet saada elinolosuhdekorvausta ja poikkeuksellisia virkistyslomia. [3] EUVL L 59, 1.3.2006, s. 1. [4] EUVL L 279, 11.10.2006, s. 27. [5] EUVL L 354, 14.12.2006, s. 39. [6] EUVL L 109, 26.4.2007, s. 22. [7] EUVL L 15, 18.1.2008, s. 29. [8] EUVL L 112, 24.4.2008, s. 26. [9] EUVL L 172, 2.7.2008, s. 1. [10] EUVL L 335, 13.12.2008, s. 94. [11] EUVL L 80, 26.3.2009, s. 14. [12] Virkistyslomapaikkojen määrää vähennettiin, minkä vuoksi ne saattavat olla aiempaa kauempana. --------------------------------------------------