EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 7.9.2017 COM(2017) 464 final KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE, EUROOPAN KESKUSPANKILLE, EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEALLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE EU:n markkinoiden kehityksen seurannasta yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille tarjottavien lakisääteisten tilintarkastuspalvelujen alalla asetuksen (EU) 537/2014 27 artiklan mukaisesti



1.Johdanto Tilintarkastusta koskevan EU-lainsäädännön uudistamisen tarkoituksena on parantaa luottamusta tilinpäätöksiin. Lainsäädäntö muodostuu tilintarkastusdirektiivistä ja tilintarkastusasetuksesta. Direktiiviä sovelletaan kaikkiin lakisääteisiin tilintarkastuksiin. Asetus sisältää erityiset vaatimukset yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisestä tilintarkastuksesta. Asetuksen tarkoituksena on sekä parantaa tilintarkastusten laatua että edistää kilpailua tilintarkastusmarkkinoilla. Sen 27 artikla tarjoaa keinot seurata toimivasti ja tehokkaasti näiden tavoitteiden toteutumista. Asetuksen 27 artikla liittyy seuraavien näkökohtien seurantaan EU:n markkinoilla, joilla tarjotaan lakisääteisiä tilintarkastuspalveluja yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille: a) markkinoiden keskittymisen taso, b) tilintarkastuksen laatuun liittyvät riskit ja toimenpiteet niiden lieventämiseksi ja c) tarkastusvaliokuntien toiminta. Asetuksen mukaan kunkin tilintarkastusten valvonnasta vastaavan kansallisen viranomaisen (jäljempänä ”kansallinen toimivaltainen viranomainen”) ja Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston (ECN) on laadittava raportti kehityksestä markkinoilla, joilla tarjotaan lakisääteisiä tilintarkastuspalveluja yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille. Komissio käyttää näitä raportteja laatiessaan yhteisen kertomuksen, joka kattaa koko EU:n. Yhteinen kertomus toimitetaan neuvostolle, Euroopan keskuspankille ja Euroopan järjestelmäriskikomitealle sekä tarvittaessa Euroopan parlamentille. Tämä kertomus on laatuaan ensimmäinen yhteinen kertomus ja toimii vertailukohtana tuleville kertomuksille. Tässä kertomuksessa esitetty analyysi perustuu tietoihin, jotka komissio on saanut kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta ja Euroopan kilpailuviranomaisten verkostolta. Tiedot koskevat lähinnä vuotta 2015, ja ne kerättiin valittujen markkinaindikaattorien perusteella vuonna 2016. Komissio suorittanut loppuun valmistelevan, kokoavan ja varmentavan työn läheisessä yhteistyössä Euroopan tilintarkastajien valvontaelinten komitean (CEAOB) kanssa. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset käyttivät erilaisia tietolähteitä kansallisten raporttiensa laadintaan. Kansallisen julkisen rekisterin ja avoimuusraporttien kaltaiset lähteet ovat julkisia; tutkimusten ja kyselyjen kaltaiset muut lähteet eivät sitä vastoin ole. Jollei toisin mainita, kansalliset raportit ovat tärkein tietolähde tässä kertomuksessa. Kansallisten tietojen kokoamisessa EU:n tasolla todettiin useita rajoituksia. Koska uusia EU:n tilintarkastussääntöjä alettiin soveltaa vasta 17. kesäkuuta 2016, kansallisten raporttien tiedot kerättiin EU:n edellisen oikeudellisen kehyksen (direktiivin 2006/43/EY) mukaisesti. Uudet tilintarkastussäännöt ovat tuoneet mukanaan joukon muutoksia sellaisissa kysymyksissä kuin kansallisten toimivaltaisten viranomaisten pääsy tietoihin ja niiden suorittama tietojen keruu. Raportoinnin yksityiskohtaisuus on määräytynyt joissakin jäsenvaltioissa sen mukaan, miten tietoja on ollut saatavilla kansallisella tasolla. Tämä selittää joidenkin tietojen puuttumisen kansallisista raporteista. Lisäksi tietojen keruu kattaa monissa jäsenvaltioissa erilaisia viitekausia, koska tilintarkastusyhteisöt käyttävät erilaisia ajanjaksoja tilikauden raportointiin. Tämä tekee EU:n laajuisesta tietojen vertailusta ja kokoamisesta haastavampaa. Lisäksi tietojen keruuseen käytetään eri jäsenvaltioissa erilaisia käytäntöjä. Yhtenä esimerkkinä voidaan mainita, että joissain jäsenvaltioissa tiedonkeruu koskee yksittäisiä tilintarkastusyhteisöjä, joissain taas tilintarkastusketjuja. Joissain jäsenvaltioissa raportoinnin yksityiskohtaisuuteen ovat vaikuttaneet myös erot indikaattoreiden tulkinnassa. Näiden rajoitusten vuoksi on syytä olla varovainen analysoitaessa tietoja ja tehtäessä päätelmiä EU:n tasolla. 2.EU:n markkinoiden kehitys yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisessä tilintarkastuksessa: Tärkeimmät havainnot 2.1.Yleiskatsaus yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteiseen tilintarkastukseen Tässä jaksossa kuvataan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen markkinoiden tilanne ennen tilintarkastusuudistuksen voimaatuloa. Se auttaa parantamaan käsitystä markkinoista ja helpottaa markkinaseurantaraporteissa tehtäviä tulevia arviointeja. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen, kuten julkisesti noteerattujen yhtiöiden, pankkien ja vakuutusyhtiöiden, lakisääteisestä tilintarkastuksesta annetaan asetuksessa erityiset vaatimukset. Jäsenvaltiot voivat myös nimetä yleisen edun kannalta merkittäviksi yhteisöiksi muita yrityksiä niiden liiketoiminnan luonteen, yrityksen koon tai työntekijämäärän vuoksi. Näissä on kyse ns. kansallisesti yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä. Analyysi yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen markkinoista EU:ssa osoittaa, että tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen määrissä ja liikevaihdossa esiintyy suurta vaihtelua. Yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt EU:n edellisen oikeudellisen kehyksen mukaan määriteltynä EU:ssa oli yli 25 000 yleisen edun kannalta merkittävää yhteisöä. Lukumäärä vaihtelee Latvian 64:stä Espanjan noin 7 000:een (ks. taulukko 1). Kansallisesti yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt muodostavat prosentuaalisesti suurimman osuuden yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä EU:ssa. Kaikkiaan EU:ssa on yli 11 100 kansallisesti yleisen edun kannalta merkittävää yhteisöä. Noin 15 jäsenvaltiota on ilmoittanut, että niissä on kansallisia yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä. Kuten kaaviosta 1 käy ilmi, kansallisesti yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt muodostavat yli puolet kaikista yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä kahdeksassa jäsenvaltiossa. Julkisesti noteerattuja yhtiöitä on yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä prosentuaalisesti toiseksi eniten EU:n tasolla ja eniten 15 yksittäisessä jäsenvaltiossa.

Kaavio 1: Yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt luokittain EU:n jäsenvaltioissa Lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt EU:ssa EU:ssa kaikkiaan 250 047 henkilöä on rekisteröity lakisääteisiksi tilintarkastajiksi. Yhteensä 26 jäsenvaltiossa 26 prosenttia rekisteröidyistä lakisääteisistä tilintarkastajista on tilintarkastusyhteisön palveluksessa tai sidossuhteessa siihen. Nämä luvut vaihtelevat huomattavasti eri jäsenvaltioissa (ks. taulukko 1). Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ranskassa, Irlannissa ja Saksassa on 64 prosenttia kaikista EU:ssa rekisteröidyistä tilintarkastusyhteisöistä. Lukumäärä on suurin (yli 6 000) Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kuudessa jäsenvaltiossa (Bulgaria, Suomi, Luxemburg, Malta, Slovenia ja Kreikka) on kussakin vähemmän kuin 100 rekisteröityä tilintarkastusyhteisöä. Noin 5 prosenttia kaikista EU:n rekisteröidyistä tilintarkastusyhteisöistä suorittaa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilejä tarkastaa alle kolmannes rekisteröidyistä tilintarkastusyhteisöistä kussakin jäsenvaltiossa, paitsi Kreikassa (70 %), Bulgariassa (55 %) ja Slovakiassa (34 %). Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tanskassa ja Irlannissa tämä osuus on alle 2 prosenttia. Taulukko 1: Katsaus EU:n jäsenvaltioiden markkinoiden rakenteeseen Rekisteröityjä lakisääteisiä tilintarkastajia (luonnolliset henkilöt) Tilintarkastusyhteisön palveluksessa olevia tai siihen sidossuhteessa partnerina tai muulla tavalla olevia rekisteröityjä lakisääteisiä tilintarkastajia Rekisteröityjä tilintarkastusyhteisöjä Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilejä tarkastavia rekisteröityjä tilintarkastusyhteisöjä Yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä Yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin kohdistuneita lakisääteisiä tilintarkastuksia Belgia 1 052 861 529 19 268 276 Bulgaria 704 243 93 51 782 1 021 Tšekki 1 291 287 363 50 433 375 Tanska 3 591 3 093 1 568 9 354 354 Saksa 17 342 10 067 2 992 73 677 1 040 Viro 353 234 152 16 196 196 Irlanti 9 997 9 997 5 272 11 1 005 1005 Kreikka 1 068 826 46 32 324 609 Espanja 4 177 2 858 1 395 199 7 393 8 006 Ranska 13 494 N/A 6 019 565 2 470 3 431 Kroatia 976 532 228 75 794 794 Italia 15 3947 2 938 463 26 1 578 1 578 Kypros 924 924 524 15 147 147 Latvia 169 150 136 15 64 64 Liettua 370 265 171 13 156 170 Luxemburg 277 275 66 15 379 429 Unkari 4 965 2 070 1 807 68 245 245 Malta 1 276 587 66 10 168 168 Alankomaat 1 791 1 791 365 7 noin 800 1 013 Itävalta 105 N/A 397 17 341 341 Puola 7 086 3 510 1 612 97 1 992 2 375 Portugali 1 378 802 229 58 1 189 1 192 Romania 4 632 1 358 969 124 N/A 552 Slovenia 188 133 54 17 88 88 Slovakia 791 445 233 80 572 908 Suomi 1 543 905 80 15 578 578 Ruotsi 3 476 3 476 146 15 551 551 Yhdistynyt kuningaskunta 13 084 13 084 6 331 50 1 741 1 748 EU yhteensä 250 047 61 711 32 306 1 742 noin 25 000 29 254 Liikevaihto ja maksut yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisestä tilintarkastuksesta Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilejä tarkastavien tilintarkastusyhteisöjen kokonaisliikevaihto 25:ssä EU:n jäsenvaltiossa (tiedot puuttuvat Bulgariasta, Ranskasta ja Espanjasta) on noin 31 miljardia euroa. Luvut kuitenkin vaihtelevat jäsenvaltioittain eri puolilla EU:ta. Kahdeksassa jäsenvaltiossa kyseisten tilintarkastusyhteisöjen yhteenlaskettu liikevaihto on yli miljardi euroa, kun taas 11 jäsenvaltiossa niiden liikevaihto jää alle 100 miljoonan euron. Yksin Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on noin puolet niiden tilintarkastusyhteisöjen kaikesta liikevaihdosta, jotka tarkastavat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilejä yhteensä 25 jäsenvaltiossa. Toiseksi ja kolmanneksi suurimmat markkinat on Saksalla ja Alankomailla (ks. kuva 2). Lakisääteisistä tilintarkastuksista perittiin maksuja yhteensä noin 11 miljardia euroa niissä EU:n 27 jäsenvaltiossa, jotka antoivat tietoja. Yhdistyneen kuningaskunnan, Saksan ja Ranskan osuus on lähes 60 prosenttia tästä kokonaismäärästä. Noin 13 jäsenvaltioita ilmoitti maksujen määräksi alle 100 miljoonaa euroa. Kaavio 2: Tilintarkastusyhteisöjen liikevaihto ja lakisääteisten tilintarkastusten maksut jäsenmaittain yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastuksessa 2.2.Markkinoiden keskittymisen taso Asetuksen päätavoitteisiin kuuluu huolehtia kilpailullisista markkinoista lakisääteisen tilintarkastuksen palveluille, jotta yleisen edun kannalta merkittävillä yhteisöillä olisi käytössään riittävä valikoima lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä. Asetuksen 27 artiklan vaatimus, jonka mukaan markkinoiden keskittymisen tasoa on arvioitava yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen markkinoilla, on osoitus tämän tavoitteen tärkeydestä. Tämän jakson tarkoituksena on määrittää perustaso, jonka pohjalta mitataan edistymistä tällä osa-alueella tulevissa markkinaseurantaraporteissa. Jäsenvaltioilta pyydettiin tietoja markkinoiden keskittymisestä tilintarkastusalan 10 keskeiselle toimijalle, jotka harjoittavat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta (”10KAP”). Liikevaihdon laskemiseksi 15 jäsenvaltiota käytti yksittäisiin tilintarkastusyhteisöihin perustuvaa lähestymistapaa, seitsemän käytti tilintarkastusketjuun perustuvaa lähestymistapaa ja kaksi käytti molempia lähestymistapoja. Tilikausi vaihtelee tilintarkastusyhteisöjen välillä eikä aina ole sama kuin kalenterivuosi 2015, joka on tiedonkeruun viiteajanjakso. Tässä jaksossa esitetyt tiedot ovat näin ollen likimääräisiä.

Markkinaosuuksia koskevat tiedot on analysoitu käyttäen kolmea eri indikaattoria markkinoiden keskittymisen kuvaamiseksi ja laskettu kustakin jäsenvaltiosta. Indikaattorit ovat ”neljä suurta” (PwC, Deloitte, KPMG ja Ernst & Young), ”CR4” (neljän suurimman tilintarkastusyrityksen konsolidoitu markkinaosuus kussakin maassa) ja ”10KAP”. Erityisesti on analysoitu eroja neljän suuren ja CR4:n välillä näiden indikaattoreiden kehityssuuntausten arvioimiseksi tulevissa raporteissa. Markkinoiden keskittyminen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten ja (yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilejä tarkastavan tilintarkastusyhteisön tai -ketjun) liikevaihdon mukaan Neljän suuren keskimääräinen markkinaosuus on lähes 70 prosenttia yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten määrästä (perustuen 28 jäsenvaltion tietoihin). Liikevaihdossa markkinat ovat keskittyneet näille neljälle keskimäärin noin 80-prosenttisesti (perustuen 21 jäsenvaltion tietoihin). Neljällä suurella on keskittynyt oligopoli 11 jäsenvaltiossa lakisääteisten tilintarkastusten määrässä (ks. kuva 3) ja 15 jäsenvaltiossa liikevaihdossa laskien. Kuten kaaviosta 4 käy ilmi, neljän suuren yhteenlaskettu markkinaosuus oli liikevaihtona laskien yli 90 prosenttia kuudessa jäsenvaltiossa. CR4-indikaattori ylittää neljän suuren yhteenlasketun keskittymisasteen seitsemässä jäsenvaltiossa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten määrässä ja viidessä jäsenvaltiossa liikevaihdossa. Neljä suurta ovat suurimmat tilintarkastusyhteisöt useimmissa jäsenvaltioissa. Kaavio 3: Tilintarkastusyhteisöjen markkinaosuus vuonna 2015 yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisessä tilintarkastuksessa Kuudelle tilintarkastusyritykselle, joiden osuus (liikevaihtona mitaten) on suurin, on keskittynyt yhteensä yli puolet markkinoista 21 jäsenvaltiossa, joissa markkinoiden keskittymisen taso voitiin laskea liikevaihdossa. Tämä keskittymisaste ylittää 90 prosenttia 10 jäsenvaltiossa. 10KAP:n EU:n tasolla yhteenlasketuksi markkinaosuudeksi (liikevaihdossa) muodostuu yli 90 prosenttia 16 jäsenvaltiossa ja alle 80 prosenttia neljässä jäsenvaltiossa. Kaavio 4: Tilintarkastusyhteisöjen markkinaosuus liikevaihtona vuonna 2015 (tilintarkastusyhteisöt tai -ketjut yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastuksessa) 21 jäsenvaltiossa Markkinoiden keskittyminen tilintarkastusyhteisöittäin Kaavio 5 osoittaa, että neljän suuren tilintarkastusyhteisön yhteenlaskettu markkinaosuus on noin 70 prosenttia, kun asiaa tarkastellaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten määrissä EU:n tasolla. Markkinoista on keskittynyt 10KAP:lle lähes 80 prosenttia. Kaavio 5: 10KAP:n markkinaosuus yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisessä tilintarkastuksessa Tarkasteltaessa (yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilejä tarkastavan tilintarkastusyhteisön tai -ketjun) liikevaihtoa neljän suuren hallussa on kuitenkin yli 80 prosenttia EU:n koko tilintarkastusmarkkinoista. Grant Thornton ja BDO ovat suurimmat tilintarkastusyritykset neljän suuren jälkeen. Markkinoiden keskittyminen yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön luokan mukaan Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen markkinoiden keskittyminen näkyy suurimmillaan pankki- ja vakuutusalan yrityksissä, joiden osalta neljän suuren markkinaosuus on noin 80 prosenttia (ks. kaavio 6). Niiden markkinaosuus julkisesti noteerattujen yhtiöiden luokassa on lähes 70 prosenttia. Kansallisesti yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen luokassa niiden markkinaosuus on pienempi (noin 50 %). Kaavio 6: Keskimääräinen markkinoiden keskittyminen eri luokissa EU:n tasolla yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisessä tilintarkastuksessa 2.3.Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön laadullisista puutteista johtuvat riskit Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset suorittavat laaduntarkastuksia lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön työstä. Tarkastukset ovat tärkein väline, jolla tilintarkastuksen valvonnasta vastaavat viranomaiset tarkistavat, onko lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö suorittanut toimeksiannon asianmukaisesti, ja yksilöivät mahdollisia laadullisia puutteita. Kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on käytössään laajat valtuudet ja toimenpiteet oikaista ja korjata nämä puutteet. Asetuksen 27 artiklan mukaan kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava laadullisten puutteiden yleisestä esiintyvyydestä johtuvat riskit ja toimenpiteiden tarve näiden riskien lieventämiseksi. Koska tiedot ovat luonteeltaan luottamuksellisia ja arkaluonteisia, ne esitetään tässä jaksossa anonymisoidussa ja yhdistetyssä muodossa. Laaduntarkastukset

Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset raportoivat laadunvalvontaan liittyen sekä määrällisistä että laadullisista näkökohdista. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat kalenterivuoden 2015 tiedot (eli kaudella 2014–15 tehtyjen tarkastusten tulokset), mutta alkamis- ja päättymispäivät vaihtelevat. Viisi jäsenvaltiota esitti tiedot koko tarkastussyklin kaudelta (3 vuotta) käyttäen viimeisimpiä omilta markkinoiltaan saatavilla olevia tietoja. Vaikka tässä kertomuksessa keskitytään yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä koskeviin tietoihin, kansallisia toimivaltaisia viranomaisia pyydettiin antamaan tietoja myös muihin yhteisöihin liittyen. Tarkoituksena oli saada laajempi ja kattavampi käsitys tilanteesta kansallisella tasolla. Määrällinen arvio Tilannetta kuvaamaan käytettiin seuraavia indikaattoreita: – lakisääteisten tilintarkastusten laatutarkastettujen toimeksiantojen määrä, – laatutarkastettujen tilintarkastusyritysten määrä, – niiden tilintarkastusyritysten määrä, joiden osalta tarkastettiin yrityksen laajuisia menettelyjä, – sellaisten toimeksiantoihin kohdistuneiden laaduntarkastusten määrä, joissa tehtiin ainakin yksi tarkastushavainto, ja – niiden yrityksen laajuisten laaduntarkastusten määrä, joissa tehtiin ainakin yksi tarkastushavainto. ”Tarkastushavainnolle” ei kuitenkaan sovittu yhteistä määritelmää tätä nimenomaista tiedonkeruuta varten. Sen sijaan kansallisia toimivaltaisia viranomaisia pyydettiin ilmoittamaan käyttämänsä määritelmä tai noudattamansa luokittelu. Kaavio 7: Laadunvalvonta EU:ssa Koska yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen määrä on yleensä paljon pienempi kuin muiden yhteisöjen, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset raportoivat odotetusti laajemmasta laadunvalvonnasta näissä muissa yhteisöissä. Sekä tarkastusten että tarkastushavaintojen määrät olivat niissä suurempia. Keskimäärin niiden osuus on noin 90 prosenttia koko laaduntarkastustoiminnasta EU:n tasolla. On kuitenkin 12 jäsenvaltiota, joissa yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin kohdistuneiden tarkastusten osuus vaihtelee 10 prosentista 50 prosenttiin tarkastusten kokonaismäärästä. Noin 10 jäsenvaltiota ilmoittaa vastaavan vaihteluvälin yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä tehtyjen tarkastushavaintojen määrälle. Kahdessa jäsenvaltiossa yli 80 prosenttia kaikista tarkastuksista ja tarkastushavainnoista kohdistuu yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin. Valtaosassa tapauksia tarkastusten ja suoritettujen laadunvarmistusten määrä on linjassa kansallisten markkinoiden kanssa ja suhteutettu niiden kokoon. Laadullinen arvio EU:n tasolla tarkasteltuna esille nousee toistuvasti kolme kysymystä. Kyseessä ovat i) puutteet sisäisissä laadunvalvontajärjestelmissä, ii) se, että jotkin toimeksiannon osa-alueet eivät ole dokumentoituja, ja iii) riittävän tilintarkastusevidenssin puuttuminen täydellisen tilintarkastusarvion tekemiseksi. Lisäksi on muita, vaihtelevammin esille tulevia kysymyksiä, jotka rajoittuvat vain muutamaan jäsenvaltioon. Nämä kysymykset liittyvät eri markkinoille ominaiseen rakenteeseen, esimerkkeinä i) tarkastushavainnot konsernien tilintarkastuksista pienemmissä jäsenvaltioissa, ii) toimeksiantojen laaduntarkastuksiin liittyvät kysymykset jäsenvaltioissa, joissa on vahvempi tilintarkastuskäytäntö ja iii) koulutukseen liittyvät kysymykset jäsenvaltioissa, joiden kokemus tilintarkastuksen laadunvalvonnasta on vähäisempi. Toimenpiteiden tarve riskien lieventämiseksi

Kansallisissa raporteissa selostetaan myös korjaavat toimenpiteet ja jatkotoimet, joihin on ryhdytty. Analyysistä käy ilmi, että yleisimmin käytetty lähestymistapa ovat suositukset, minkä jälkeen seuraavat varoitukset sekä jatkotoimet, joilla yritysten on määrä vahvistaa, että ne ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet. Oli vain pieni määrä vakavia tapauksia, joissa jouduttiin määräämään seuraamuksia. 2.4.Tarkastusvaliokuntien toiminta Uudet tilintarkastusta koskevat säännöt ovat luoneet vankemman pohjan tarkastusvaliokuntien tehtäville ja valtuuksille. Asetuksessa annetaan erityisiä tehtäviä yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tarkastusvaliokunnille. Esimerkkejä: niillä on suora rooli lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön nimittämisessä, ne valvovat lakisääteistä tilintarkastusta ja ne seuraavat lakisääteisen tilintarkastajan toimintaa ja riippumattomuutta. Asetuksen 27 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään tarkastusvaliokuntien toiminnan arvioinnista. Tämä on osoittautunut haastavaksi tehtäväksi, mihin ovat syynä ensimmäisten kansallisten raporttien aikataulu, joidenkin kansallisten toimivaltaisten viranomaisten puutteellinen kokemus ja muuttuvat oikeudelliset puitteet. Vaikka kansalliset raportit antoivat käsityksen tilanteesta kansallisella tasolla, ne eivät antaneet selkeää kuvaa siitä, toimivatko kansalliset toimivaltaiset viranomaiset yhteistyössä tarkastusvaliokuntien kanssa ja miten. Euroopan komissio esitti vuoden 2016 lopussa täydentäviä kysymyksiä kansallisille toimivaltaisille viranomaisille parantaakseen käsitystään tarkastusvaliokuntien oikeudellisista puitteista jäsenvaltioissa. Kyselyn avulla haluttiin tarkentaa kuvaa siitä, miten jäsenvaltiot ja erityisesti kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ovat yhteistoiminnassa tarkastusvaliokuntien kanssa ja huolehtivat siitä, että tarkastusvaliokunnat hoitavat niille annetut tehtävät. Tarkoituksena ei ollut antaa sääntöjä valvonnasta, koska tarkastusvaliokuntien valvonnan piiri riippuu kustakin jäsenvaltiosta. Tulokset osoittavat, että tarkastusvaliokuntia valvotaan 15 jäsenvaltiossa. Noin 12 jäsenvaltiota ilmoitti, että tarkastusvaliokuntia ei valvota, ja yksi jäsenvaltio ei toimittanut tietoja. Kuten kaaviosta 8 käy ilmi, jäsenvaltioiden käytännöt vaihtelevat suuresti sen suhteen, mikä viranomainen vastaa valvonnasta. Kaavio 8: Tarkastusvaliokuntien valvonnasta jäsenvaltioissa vastaava viranomainen [Lähde: Kansallisille toimivaltaisille viranomaisille toimitettu tarkastusvaliokuntia koskeva kysely] Asetus ei mainitse mitään erityistä tehtävää tai toimivaltuutta, joka kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi tarkastusvaliokuntiin nähden. Tämä jätetään jäsenvaltioiden harkintavaltaan, joilla on myös erilaisia kehyksiä yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmille. Komissio tiedusteli, ovatko kansalliset toimivaltaiset viranomaiset tarkastusvaliokuntien kanssa toiminnassa muulla tavoin kuin valvontaan liittyen. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten vastauksissaan mainitsemia toimintamuotoja olivat konferenssien ja seminaarien järjestäminen, parhaiden käytäntöjen ja ohjeiden jakaminen, tapaamiset ja keskustelut, vuosikertomusten jakelu yhteiskäyttöön, tarkastusvaliokunnilta tulevien hakemusten käsittely, työskentely tarkastusvaliokuntien neuvoa-antavien ryhmien kanssa sekä raportointi (ks. kaavio 9). Joissakin tapauksissa kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ilmoittivat, että ne harjoittavat toimintaa tarkastusvaliokuntien kanssa useammalla kuin yhdellä tavalla. Kaavio 9: Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten toiminta tarkastusvaliokuntien kanssa (%:eina jäsenvaltioista, jotka vastasivat) [Lähde: Kansallisille toimivaltaisille viranomaisille toimitettu tarkastusvaliokuntia koskeva kysely] 3.Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston toimet Asetuksen 27 artiklassa todetaan myös, että Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston on laadittava raportti. Komissio pyysi kaikkia kansallisia kilpailuviranomaisia toimittamaan tietoja mahdollisista lainkäyttöalueillaan tehdyistä toimialatutkinnoista ja niihin liittyvistä täytäntöönpanotoimista tilintarkastusmarkkinoilla (esim. kilpailusääntöjen rikkomisia koskevat tutkimukset, arvioinnit ilmoitetuista yrityskeskittymistä ja valitusten tai valtiontuen tutkinnat). Viiteajanjakso oli 2014–2015. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston raporttiin saatiin tietoja 13 jäsenvaltiolta, joista vain viisi ilmoitti erityisistä täytäntöönpano- tai raportointitoimista. Tanska toimitti tietoja vuonna 2014 hyväksytystä Ernst & Youngin ja KPMG:n sulautumasta. Puola ilmoitti, että sen tilintarkastusala on hyvin keskittynyt neljän suuren hallintaan ja markkinoille pääsyn esteet ovat suuria. Romania ilmoitti meneillään olevasta Romanian tilintarkastuskamariin (Romanian Financial Audit Chamber) kohdistuvasta tutkinnasta. Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali ilmoittivat täytäntöönpanoa (Yhdistynyt kuningaskunta) ja raportointia (Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta) koskevista toimista. Komissio ei suorittanut viiteajanjakson aikana toimialatutkintaa, kilpailusääntöjen rikkomista koskevia tutkimuksia, arviointeja ilmoitetuista yrityskeskittymistä tai valtiontuen tutkimuksia tilintarkastusmarkkinoilla. 4.Päätelmät Uusien tilintarkastussääntöjen tavoitteena on parantaa tilintarkastuksen laatua ja kehittää kilpailua tilintarkastusmarkkinoilla yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta varten, jotta voidaan varmistaa pääomamarkkinoiden häiriötön toiminta. Saatavilla olevista tiedoista käy ilmi, että tilintarkastusmarkkinoiden koko ja rakenne vaihtelevat suuresti EU:ssa. Tiedot vahvistavat sen, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen markkinat ovat edelleen suhteellisen keskittyneet useimmissa jäsenvaltioissa, erityisesti liikevaihdossa tarkasteltuna. Neljällä suurella tilintarkastusyrityksellä oli 21 jäsenvaltiosta yhteensä 15:ssä yli 80 prosentin markkinaosuus, kun mittapuuna pidetään liikevaihtoa. Markkinoiden keskittyminen neljän suuren haltuun on EU:n laajuisesti tarkastellen suurimmillaan, on kyse pankki- ja vakuutusalan yritysten luokkiin kuuluvista yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä (noin 80 %). Ei ole kuitenkaan riittävästi näyttöä, jotta voitaisiin tehdä päätelmiä kilpailun tasosta ja toimivuudesta markkinoilla. Komissio aikoo tulevissa kertomuksissa edelleen seurata suurimpien tilintarkastusyritysten konsolidoitujen markkinaosuuksien kehitystä markkinoiden keskittymisen kannalta jäsenvaltioissa.