Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeissa sallituista makeutusaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/35/EY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 174 , 17/06/1996 s. 0001



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeissa sallituista makeutusaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/35/EY muuttamisesta" (96/C 174/01) Neuvosto päätti 4. joulukuuta 1995 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 5. maaliskuuta 1996. Esittelijänä oli Joop Koopman, apulaisesittelijöinä Bo Green ja Kommer de Knegt. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 334. täysistunnossaan (maaliskuun 27. päivän kokouksessa) enemmistön äänin seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 1 vastaääni, ja 2 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto Puitedirektiivissä 89/107/ETY () säädetään, että eri lisäaineluokkien käyttöä yhdenmukaistetaan erillisten direktiivien mukaisesti. Makeutusaineita koskeva direktiivi (), johon nyt esitetään muutosta, hyväksyttiin siten 21. kesäkuuta 1994. Puitedirektiivissä säädetään, että tämän direktiivin lähtökohtana on sallittujen aineiden luettelo. Se tarkoittaa, että vain direktiivissä (sen liitteessä) luetellut makeutusaineet ovat sallittuja. Liitteessä mainitaan myös kaikki elintarvikkeet ja niissä sallittujen makeutusaineiden enimmäismäärät. Sallittujen aineiden luettelo tuo esiin, miten tärkeää makeutusaineiden (erittäin) rajoitettu käyttö elintarvikkeissa on EU:lle. 2. Yleistä 2.1. TSK on pääosin samaa mieltä komission ehdotusten kanssa. Niissä ei käsitellä nykyistä makeutusainepolitiikkaa. Ainoa sisällöltään tärkeämpi ehdotus koskee lisäyksiä luetteloon elintarvikkeista, joissa saa käyttää sallittuja makeutusaineita. Ajallemme on ominaista, että markkinoille koko ajan tulee uusia elintarvikkeita. On siis järkevää, että luettelo elintarvikkeista, joissa makeutusaineita saa käyttää, muokataan ajoittain kehitystä vastaavaksi. 2.2. Vaikka TSK kannattaakin täysin yhteisön pidättyvää makeutusainepolitiikkaa, komitea pohtii, eikö 100 a artiklaan perustuva direktiivi ole liian voimakas väline tällaisten järjestelyjen aikaansaamiseksi. Tämä ennen kaikkea siksi, että huomattava lisäys näyttää olevan tarpeen jo muutaman vuoden kuluttua. Lisäksi on odotettavissa, että elintarvikeluettelo on tarkistettava uudelleen lyhyen ajan kuluttua. 2.3. TSK kannattaa muita muutosehdotuksia, jotka koskevat yksinomaan teknisiä kysymyksiä, kuten määritelmiä ja tarkennuksia. 3. Erityistä 3.1. TSK haluaa tehdä osansa ratkaisun löytämiseksi 2.2 kohdassa mainitsemaansa ongelmaan. Komitea on sitä mieltä, että direktiivin (94/35/EY) 7 artiklan 3 a kohdassa säädetty menettely antaa riittävät takeet sille, että komissio voidaan oikeuttaa muokkaamaan luetteloa elintarvikkeista, joissa makeutusaineita saadaan käyttää, mikäli siihen on aihetta. Tässä menettelyssä komissio määrää suunnitellut toimet, mikäli ne ovat yhdenmukaisia pysyvän elintarvikekomitean lausunnon kanssa. Jäsenvaltioiden osuus tässä menettelyssä on taattu, koska ne ovat edustettuina komiteassa. Sellaiseen lausuntoon tarvitaan määräenemmistö. 3.2. Direktiivin mukaista menettelyä sovelletaan tämänkaltaisiin toivottuihin muutoksiin vain, mikäli elintarvikekomiteassa ei synny kyseistä enemmistöä tai kun pysyvä komitea ei jostain syystä anna lausuntoa. 3.3. TSK haluaa lisäksi toistaa huomautuksen, jonka se teki lausunnossaan aiemmasta ehdotuksesta makeutusainedirektiiviksi (), mutta jota komissio ei ole tähän päivään mennessä ottanut huomioon. TSK viittaa 2.4.3 kappaleessa uuteen järjestelmään, joka määrää alkuperäiskieliset nimet kirjoitettaviksi isoin kirjaimin. Siitä huolimatta nimi "Eßoblaten" kirjoitetaan makeisten kohdalla pienin kirjaimin. 3.4. Muuten komissio noudatti ehdotuksessaan päätökseksi kansallisen lainsäädännön säilyttämisestä tiettyjen lisäaineiden kieltämiseksi tiettyjen elintarvikkeiden tuotannossa () puolestaan aivan toisenlaista järjestelmää. Sen järjestelmän mukaan nimi olisi painettava lihavoituna, jotta ilmaistaan, että vain Saksa ja Itävalta hyötyvät tästä säädöksestä, tai se täytyy kääntää kaikille yhteisön kielille. Tämä lienee hyvä ratkaisu, mikäli komissio valitsee lopullisesti yhden järjestelmän ja myös soveltaa sitä johdonmukaisesti. Bryssel, 27. maaliskuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o L 40, 11. 2. 1989, s. 27. () EYVL N:o L 237, 10. 9. 1994, s. 3. () EYVL N:o C 332, 16. 12. 1992, s. 11. () EYVL N:o C 134, 1. 6. 1995, s. 20.