KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMELLE Yhteenveto komission hallintosaavutuksista vuonna 2013 /* COM/2014/0342 final - 2014/ () */





1. Tiivistelmä Antamalla tämän yhteenvetokertomuksen komissio ottaa yleisen poliittisen vastuun EU:n talousarvion hallinnoinnista pääjohtajiensa ja toimialajohtajiensa vuotuisissa toimintakertomuksissaan esittämien lausumien ja varaumien perusteella. EU:n varojen suoran hallinnoinnin alalla komissio katsoo, että sisäisten valvontajärjestelmien vahvistaminen ja tukikelpoisuuteen liittyvien ja muiden sääntöjen todellinen yksinkertaistaminen ovat olleet keskeisiä tekijöitä pyrittäessä alentamaan virhetasoa. Tarkempi valvonta on kuitenkin kallista. Komissio katsoo, että valvontaa olisi lisättävä ainoastaan tapauksissa, joissa mahdollisten hyötyjen voidaan osoittaa olevan suuremmat kuin komissiolle ja edunsaajille aiheutuvat kustannukset. Yhteisen hallinnoinnin erityishaasteisiin vastaamisen osalta komissiolla on selkeä kanta tiettyihin kysymyksiin: - Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi hyödynnettävä mahdollisimman paljon kaikkia käytettävissä olevia välineitä ehkäistäkseen virheet ja hoitaakseen tehokkaasti vastuualansa ja velvoitteensa kaikkien yhteisen hallinnoinnin alaan kuuluvien ohjelmien osalta. Näin suojeltaisiin EU:n talousarviota. Niiden olisi puututtava hallinnointi- ja valvontajärjestelmissään vielä oleviin puutteisiin. Komissio jatkaa merkityksellisten valvontaindikaattorien ja tilastojen toimittamista. Ne helpottavat jäsenvaltioiden varainhoidon perusteellista analysointia. - Komissio tehostaa tarvittaessa tarkastuspuitteitaan ja -strategiaansa tunnistaakseen jäsenvaltioiden järjestelmissä edelleen olevia puutteita. Tämä koskee erityisesti valtioita, joiden riskiprofiili EU:n ohjelmien täytäntöönpanossa on korkein. - Komissio jatkaa maksujen lykkäämistä ja keskeyttämistä koskevien sääntöjen täytäntöönpanoa tapauksissa, joissa on ilmennyt vakavia puutteita. Tarpeen vaatiessa se käyttää uutta maatalousmaksujen lykkäysmekanismia uutena ennakkovälineenä suojellakseen EU:n talousarviota jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien puutteilta. - Komissio vaatii rahoitusoikaisuja jäsenvaltioilta, jotka eivät pane täytäntöön moitteettomia järjestelmiä. Se käyttää nettomääräisten rahoitusoikaisujen välinettä, mikäli uudessa oikeudellisessa kehyksessä vahvistetut edellytykset täyttyvät. Pääjohtajien tekemien varaumien rahoituksellinen kattavuus kasvoi vuoteen 2012 verrattuna. Tämä johtuu siitä, että sekä voimavarojen että menetelmien osalta on pyritty arvioimaan entistä tarkemmin riskin suuruutta ja jäännösvirheitä. Se ei missään tapauksessa johdu yksiköiden varainhoidon heikentymisestä. Koska ohjelmat ja valvontajärjestelmät ovat monivuotisia, sääntely- ja valvontajärjestelmien ja EU:n talousarvion hallinnoinnin heikkouksien todellinen vaikutus voidaan arvioida ainoastaan ottamalla huomioon korjaavien toimenpiteiden rahoituksellinen vaikutus peräkkäisinä raportointivuosina. Tässä kertomuksessa komissio arvioi pääasiallisia saavutuksia tuloksellisuuden mittaamiseen ja siitä raportointiin liittyvien järjestelmien parantamisessa. Se muistuttaa olevansa vahvasti sitoutunut vahvistamaan näitä järjestelmiä edelleen. Raportointirakenteiden pitämiseksi mahdollisimman yksinkertaisina yksiköille on annettu konkreettisia ohjeita: - Keskusyksiköiden on toteutettava tarvittavat toimet eri yleiskatsausten, kuten arviointikertomuksen ja yhteenvetokertomuksen. päällekkäisyyden välttämiseksi. - Yksittäisten vuotuisten toimintakertomusten ensimmäisessä osassa on esitettävä todenmukainen katsaus poliittisten saavutusten tilanteeseen. Tämä on järkevintä tehdä samassa muodossa kuin suunnitteluasiakirjoissa. Tarkastuslausumassa on keskityttävä hallinnointi- ja rahoituskysymyksiin. 2. 1 Vastuuketju ja hallinnointia koskeva raportointi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 317 artiklan mukaan Euroopan komissio on vastuussa EU:n talousarvion toteuttamisesta annettujen määrärahojen rajoissa ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä komission kanssa varmistaakseen, että määrärahat käytetään näiden periaatteiden mukaisesti. Komission kollegio antaa poliittisten ja hallinnollisten tavoitteiden täytäntöönpanon tehtäväksi pääjohtajille ja toimialajohtajille, jotka (valtuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä) saavat välineet toimintaa varten. Tälle hajautetulle hallinto-organisaatiolle on ominaista, että eri toimijoiden vastuualueet on määritelty selvästi. Valtuutetuilla tulojen ja menojen hyväksyjillä on täydet valtuudet määritellä asianmukaisin ja tehokkain valvontajärjestelmä, jolla varmistetaan niiden varojen moitteeton ja tehokas hallinnointi, joista he ovat vastuussa. Vuotuiset toimintakertomukset ovat valtuutetuille tulojen ja menojen hyväksyjille tärkein väline, jonka avulla he voivat osoittaa, kuinka he hoitavat vastuullaan olevia taloudellisia ja henkilöresursseja. Niissä he raportoivat, kuinka he ovat hoitaneet tehtävänsä[1], ja tuovat esille kaikki hallinnointiin liittyvät ongelmat, jotka on tarpeen saattaa kollegion tietoon. Jokaiseen vuotuiseen toimintakertomukseen sisältyy allekirjoitettu vahvistuslausuma, jossa pääjohtaja tai toimialajohtaja valtuutettuna tulojen ja menojen hyväksyjänä vahvistaa kertomuksen olevan todenmukainen. Lisäksi hän vahvistaa lausumassa kaikkien vastuullaan olevien rahoitustoimien laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden ja moitteettoman varainhoidon sekä sen, ettei merkityksellisiä tietoja ole poistettu. Mikäli se katsotaan tarpeelliseksi, lausuma sisältää määriteltyjä tulo- ja menoluokkia koskevia varaumia. Vuotuisen toimintakertomuksen ensimmäisessä osassa valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä antaa kertomuksen laadintahetkellä käytettävissä oleviin tietoihin perustuvia vuositason tietoja siitä, miten hallintosuunnitelmassa vahvistettujen poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty. Nämä tiedot kattavat tulot, menot, välitulokset ja pitkän aikavälin vaikutukset. Komission velvollisuus raportoida edistyksestä poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa on erotettava tavoitteiden saavuttamista koskevasta vastuuvelvollisuudesta. Komission osastot ovat vastuussa talousarvion toteuttamisesta ja rahoitusohjelmien hallinnoinnista ja kiinnittävät asianmukaista huomiota niiden hallinnointitapaan. Vaikka komissio on sitoutunut siihen, että nämä rahoitusohjelmat aikaansaavat halutut vaikutukset kentällä, myös EU:n lainsäädäntövallan käyttäjillä, jäsenvaltioiden viranomaisilla ja useilla muilla kansallisen, alueellisen tai paikallistason toimijoilla on vaikutusta tulosten ja vaikutusten saavuttamiseen. Lisäksi monet (sosiaaliset, demografiset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät) ulkoiset tekijät, joita pääjohtajat eivät mitenkään voi kontrolloida, vaikuttavat komission osastojen aloitteista johtuviin poliittisiin saavutuksiin (tai epäonnistumisiin). Varmistaakseen, että vuotuisten toimintakertomusten vahvistuslausumat ovat täysin komission EU:n talousarvion toteuttamiseen liittyvän rahoituksellisen vastuun mukaisia, komissio vahvistaa, että niissä on keskityttävä hallinnointi- ja rahoituskysymyksiin. Kaikissa vuotuisissa toimintakertomuksissa todetaan erikseen, että asianomaiselle komissaarille / asianomaisille komissaareille on ilmoitettu kertomusten pääkohdista ja mahdollisista varaumista, joita valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät aikovat esittää, ennen vahvistuslausuman allekirjoittamista. Tämä kertomus hyväksyttiin kollegion keskustelun jälkeen 11. kesäkuuta 2014. Antamalla tämän yhteenvetokertomuksen komissio ottaa yleisen poliittisen vastuun EU:n talousarvion hallinnoinnista pääjohtajiensa ja toimialajohtajiensa vuotuisissa toimintakertomuksissaan esittämien lausumien ja varaumien perusteella. Tässä kertomuksessa komissio esittää myös hallinnointiin liittyvät suurimmat ongelmat, jotka on ratkaistava ensi tilassa, sekä havaittujen puutteiden korjaamiseksi toteutettavat toimet. Tämän hallintosaavutusten yhteenvedon lisäksi komissio esittää myös yhteenvedon rahoitusohjelmissa saavutetuista tuloksista. Tämä tehdään saavutettuihin tuloksiin perustuvassa unionin varoja koskevassa vuotuisessa arviointikertomuksessa, jota edellytetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 318 artiklassa (318 artiklan mukainen arviointikertomus). Yhteenvetokertomuksella ja 318 artiklan mukaisella arviointikertomuksella on molemmilla oma tarkoituksensa, ja ne ovat lähtökohta talousarviota koskevalle vastuuvapausmenettelylle. Laajemmalle lukijakunnalle on tarjolla runsaasti muuta tietoa Europa-verkkosivustolla. Yksityiskohtaisempia talousarvioon liittyviä tietoja tarvitsevat sidosryhmien edustajat voivat tutustua komission selvitykseen talousarvio- ja varainhallinnosta.[2] Yleisempää tietoa Eurooppa 2020 -strategian saavutuksista hakevat kansalaiset löytävät selvityksiä lippulaivahankkeista ja yksittäisistä rahoitusohjelmista[3] hankkeiden ja ohjelmien verkkosivuilta. Komissio on kehottanut osastojaan varmistamaan, että saatavilla on eri käyttäjien tarpeisiin räätälöityä olennaista, ajantasaista tietoa, ja tunnistamaan vanhentuneita tai tarpeettomia selvityksiä. Tarkoituksena on järkeistää saavutuksia koskevaa raportointia. 3. 2 Komission tulosjohtamisen kehyksen vahvistaminen Rahoitusohjelmien ja muiden toimien tavoitteiden ja indikaattorien asettaminen ennakkoon hallintosuunnitelmissa sekä saavutusten mittaaminen ja arviointi ja niistä raportoiminen jälkikäteen ovat komission tulosjohtamisen kehyksen keskeisiä osatekijöitä. Tämän niin sanotun peilaamisen avulla tuloskehyksestä on voitu tehdä objektiivisempi. Sen jälkeen, kun tuloskehys otettiin käyttöön vuoden 2012 yhteenvetokertomuksessa, komissio on työskennellyt sen vahvistamiseksi. Tämän merkittävän painopisteen siirtämisen avulla voidaan saada näyttöä EU:n toimien tuloksista ja vaikutuksista keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Komissio on omaksunut vaiheittaisen lähestymistavan. Ensinnäkin se on varmistanut, että vuosien 2014–2020 rahoitusohjelmien oikeusperustoihin sisältyy yhdenmukaisempi kehys, joka koskee niiden tulosten seuraamista ja arvioimista ja niistä raportointia. Toiseksi kehykset on sisällytetty pääosastojen vuoden 2014 hallintosuunnitelmiin, ja vuoden 2014 toimintakertomuksista ja 318 artiklan mukaisen arviointikertomuksen seuraavasta painoksesta alkaen ne toimivat lähtökohtana saavutuksia koskevalle raportoinnille. Kolmanneksi komissio on sitoutunut parantamaan ”muiden kuin rahoitustoimien”[4] kehystä vuoden 2015 hallintosuunnitelmista alkaen. Lisäksi sisäisen tarkastuksen yksikkö tekee joukon tulostarkastuksia osana vuosien 2013–2015 strategista tarkastussuunnitelmaansa. Vuonna 2013 sisäisen tarkastuksen yksikkö teki 12 tarkastusta, joiden tärkeimpänä painopisteenä olivat tuloskysymykset. Tarkastusten aikana alkoi tulla esiin tiettyjä yleisiä havaintoja. Ne koskivat erityisesti tulosten mittaamisen järjestelmiä, henkilöresurssien hallintaa sekä tietotekniikkahankkeiden ja tietoturvan hallintaa. Vastuuvapauden myöntäjä saa käyttöönsä yksityiskohtaisempia tietoja tulostarkastuksista osana varainhoitoasetuksen 99 artiklan 5 kohdassa edellytettyä, sisäisiä tarkastuksia koskevaa kertomusta. Komissio katsoo myös tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusten olevan erittäin arvokkaita välineitä tulosjohtamisjärjestelmänsä kehittämiseksi edelleen eri politiikan aloilla. 2.1 Tulosvaatimukset kauden 2014–2020 monivuotisessa rahoituskehyksessä Kauden 2014–2020 monivuotiseen rahoituskehykseen kuuluvien ohjelmien oikeusperustoissa vahvistettuja seuranta-, arviointi- ja raportointitoimia kehitettiin edelleen useissa täytäntöönpanosäädöksissä ja delegoiduissa säädöksissä vuonna 2013 ja vuoden 2014 alkupuolella. Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kohdalla ne sisällytettiin jäsenvaltioiden kanssa tehtyihin kumppanuussopimuksiin ja toimintaohjelmiin. Lisäksi Euroopan rakenne- ja investointirahastoihin on sisällytetty taloudellisia kannustimia tulosvarauksen muodossa (ks. kohta 2.6). Kaikissa kauden 2014–2020 ohjelmien ja rahastojen tuloskehyksissä noudatetaan varainhoitoasetukseen kirjattuja tuloslähtöisiä periaatteita. Ne sisältävät tarkkoja ja yksityiskohtaisia tietoja kauden 2014–2020 rahoitustoimien lisäarvosta ja niiden merkityksellisyydestä komission strategisten tavoitteiden ja EU:n alakohtaisten politiikkojen tavoitteiden sekä erityistavoitteiden kannalta. Lisäksi kehyksiin kuuluu määrällisiä ja laadullisia indikaattoreita, joilla saavutuksia mitataan. On tärkeää muistaa, että lainsäädäntövallan käyttäjät[5] olivat tiiviisti mukana ohjelmatavoitteiden ja tulosindikaattorien asettamisessa. 2.2 Hallintosuunnitelmat Vuoden 2013 viimeisellä neljänneksellä ja vuoden 2014 alussa komission osastot liittivät uusien rahoitusohjelmien tuloskehysten tärkeimmät elementit vuoden 2014 hallintosuunnitelmiin. Elementit koostuivat tavoitteista ja indikaattoreista sekä ohjelmien oikeusperustoihin sisältyvistä seuranta-, arviointi- ja raportointisäännöksistä. Erityistä huomiota kiinnitettiin olennaisten perustasojen sekä riittävän kunnianhimoisten ja realististen välitavoitteiden ja tavoitteiden määrittämiseen. Tarvittaessa ja ottaen huomioon rahoitusohjelmien täytäntöönpanon ja niiden odotettujen tulosten välisen viiveen komission osastot asettivat sisäisiä lisäindikaattoreita, jotta ne pystyisivät osoittamaan selkeästi vuotuisissa toimintakertomuksissaan, että ohjelmat ovat saavuttamassa odotetut tulokset suunnitelmien mukaan. Lisäksi ohjelmien hallinnoinnista vastaavat pääosastot kuvailivat jokaisen ohjelman ja rahaston toimintalogiikkaa (eli käytettyjen varojen välisiä yhteyksiä, tuotoksia ja asetettuja tavoitteita). Tässä yhteydessä ne myös selittivät, miten niiden omat suunnitellut toimet ja suoritteet edistäisivät ohjelmatavoitteiden saavuttamista. Keskusyksiköt tukivat vuoden 2014 hallintosuunnitelmien valmistelua erityisesti järjestämällä erityisiä vertaisarviointitapaamisia. On tärkeää panna merkille, että useissa tapauksissa pääosastojen hallintosuunnitelmien tavoitteet liittyvät yhteiskunnallisiin ongelmiin, joihin puututaan useilla eri tavoilla, muun muassa rahoitustoimilla, politiikan koordinoinnilla, säätelytoimilla ja hallinnon eri tasoilla järjestetyllä lainvalvonnalla. On erittäin haasteellista erottaa pääosastojen osuus näiden tavoitteiden saavuttamisessa ulkoisten tekijöiden vaikutuksesta ja muiden toimijoiden osallistumisesta. Siitä huolimatta komission osastoilla on velvollisuus seurata komission poliittisten tavoitteiden ja politiikan tärkeimpien painopisteiden saavuttamista keskittyen muutoksiin, joilla on vaikutusta EU:n kansalaisten elämään. Komissio suhtautuu myönteisesti rahoitusohjelmien hallintosuunnitelmiin tehtyihin parannuksiin, joiden avulla on tarkoitus ottaa asianmukaisesti huomioon kauden 2014–2020 rahoitusohjelmien tuloskehykset. Se kehottaa keskusyksikköjään laatimaan tarvittavia ohjeita tulosten mittaamisen ja raportoinnin tehostamiseksi myös muiden kuin rahoitustoimien osalta. Näitä ovat lainsäädäntötyö, seuranta ja lainvalvonta, politiikan laatiminen ja koordinointi sekä hallinnolliset tukitoimet. Tavoitteena olisi oltava tuloksiin (politiikan tuloksiin) keskittyminen, ja samalla olisi osoitettava, missä määrin komission oma toiminta (sen suoriutuminen) on vaikuttanut niiden saavuttamiseen tai edistänyt sitä. 2.3 Vuotuiset toimintakertomukset Vuotuisista toimintakertomuksista on tullut merkittävä tiedonlähde erityisesti tilintarkastustuomioistuimelle ja vastuuvapauden myöntäjälle. Viime vuosina valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät ovat syventäneet raportointiaan siitä, miten he ovat käyttäneet osoitettuja taloudellisia ja henkilöresursseja kollegion asettamien poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi ja miten nämä politiikat ovat tuottaneet lisäarvoa EU:n yhteiskunnalle. Komissio katsoo edistyneensä viime vuosina huomattavasti hallinnollisten saavutusten lisäksi poliittisia saavutuksia koskevassa raportoinnissa. Lisäksi se katsoo, että sen pääosastojen vuotuiset toimintakertomukset sisältävät runsaasti hyödyllistä tietoa politiikan tavoitteista, saavutetuista tuloksista ja niiden vaikutuksesta yhteiskuntaan. Vuoden 2014 vuotuiset toimintakertomukset ja niitä seuraava 318 artiklan mukainen arviointikertomus sisältävät ensimmäisiä raportointielementtejä, jotka koskevat edistymistä uuden monivuotisen rahoituskehyksen ohjelmien tavoitteiden saavuttamisessa. Tässä yhteydessä on kuitenkin otettava huomioon ohjelmien täytäntöönpanon erittäin aikainen vaihe. Sen lisäksi, että vuotuisten toimintakertomusten rakenteeseen on tehty muutoksia (ks. kohta 3.2), on ryhdytty useisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että painopiste on todella tuloksissa. Toimenpiteisiin kuuluvat seuraavat: - Mukaan on otettu esimerkkejä toimista, joilla parannetaan hallinnon tehokkuutta ja taloudellisuutta. - Kertomuksiin on sisällytetty tuloksia koskevaa perusteellisempaa tietoa eri lähteistä, esimerkiksi arvioinneista, tutkimuksista, tarkastuksista ja vaikutusarvioinneista. - Mukaan on otettu edustavia esimerkkejä, jotka osoittavat ohjelmien tuottaneen lisäarvoa EU:n tasolla. - Hallintosuunnitelmat on mukautettu tarkemmin vuotuisiin toimintakertomuksiin (esimerkiksi käyttämällä molemmissa tapauksissa samoja malleja tavoitteista ja indikaattoreista raportointiin). Komissio kehottaa keskusyksikköjä hyödyntämään tätä kokemusta ja parantamaan strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin asiakirjoja siten, että ajan myötä, kun tietoa tulee saataville, saadaan käyttöön vahvempia ja kattavampia analyyseja siitä, missä määrin EU:n varat ovat edistäneet yleisten poliittisten tavoitteiden saavuttamista. Keskusyksikköjen olisi tutkittava, pitäisikö laatia enemmän erityiskertomuksia vai voidaanko olemassa olevia raportointivälineitä parantaa tätä tarkoitusta varten. Keskusyksiköt ovat tarkistaneet, että vuotuisissa toimintakertomuksissa noudatetaan voimassa olevia ohjeita. Joidenkin komission osastojen ongelmat ohjeiden noudattamisessa ovat osoitus siitä, että keskusyksikköjen on annettava osastoille tulosraportointiin liittyviä lisäohjeita ja ‑apua. Esimerkiksi alle puolet pääosastoista havainnollisti vuotuista toimintakertomusta asianmukaisilla esimerkeillä rahoitusohjelmien konkreettisista saavutuksista. Pääosastoista 80 prosenttia antoi esimerkkejä aloitteista toimintansa tehokkuuden ja taloudellisuuden parantamiseksi, mutta esimerkkien laatu vaihteli. Komissio kehottaa keskusyksikköjä kehittämään vuoden 2014 vuotuisissa toimintakertomuksissa tulosraportointia koskevan tapauskohtaisemman lähestymistavan (esimerkiksi yksikköryhmittäin). Näin voitaisiin erityisesti osoittaa paremmin komission vastuu politiikan tavoitteiden saavuttamisesta ja raportoida toimien tehokkuuden ja taloudellisuuden parantamiseksi käynnistetyistä aloitteista. 2.4 Arviointikertomus (SEUT-sopimuksen 318 artikla), koko komission kattava arviointi EU:n rahoituksen tuloksista Kesäkuussa 2013 komissio raportoi[6] kolmatta kertaa saavutettuihin tuloksiin perustuvasta unionin varoja koskevasta arvioinnista. Tässä SEUT-sopimuksen 318 artiklassa edellytetyssä kertomuksessa pyritään luomaan yleiskatsaus edistymiseen ohjelmien täytäntöönpanossa sekä EU:n rahoituksella saavutettuihin vaikutuksiin ja tuloksiin. Kertomus kattaa EU:n ohjelmat kaikilla politiikan aloilla, joilla käytetään monivuotisen rahoituskehyksen varoja. Arviointitulosten lisäksi kertomukseen sisällytettiin muita tuloksiin liittyviä tietoja. Komissio työskentelee jatkuvasti tämän raportoinnin parantamiseksi. Kun 318 artiklan mukainen arviointikertomus otetaan mukaan strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin jaksoon, sen on perustuttava tietoon arvioinneista vuotuisissa toimintakertomuksissa. Tämä taas on edellyttänyt sitä, että vuotuisten toimintakertomusten ensimmäisessä osassa keskitytään enemmän arviointeihin. Arviointikertomuksen mukaan ottamisella varmistetaan myös se, että tulosindikaattorit ja tavoitteet ovat yhdenmukaisia strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin asiakirjoissa käytettyjen kanssa. Eri arvioinneissa on saatu hyödyllistä tietoa niistä politiikan saavutuksista, joista näissä kertomuksissa on raportoitu. Kaikki arvioinnit eivät kuitenkaan palvele vuotuisten toimintakertomusten tarkoitusta, koska esimerkiksi niiden kattama ajanjakso ei aina vastaa kyseistä vuotta. Komissio kehottaa yksikköjään vahvistamaan seuranta- ja arviointitoimiensa tuloksiin liittyviä näkökohtia (eli tuloksia ja vaikutuksia) tulosraportoinnin parantamiseksi arviointikertomuksessa. 2.5 Raportointi Eurooppa 2020 -strategiasta ja EU:n talousarvion lisäarvosta Komissio on ryhtynyt useisiin toimenpiteisiin osoittaakseen rahoituksen laadun merkityksen ja EU:n talousarvion lisäarvon. Se esimerkiksi esitti kattavan kertomuksen EU:n rahoituksen lisäarvosta tukeakseen ehdotuksiaan uudesta ohjelmasukupolvesta uuden monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa.[7] Lisäksi kaikki lainsäädäntöehdotukset uusista rahoitusohjelmista tai rahastoista sisälsivät arvion niiden lisäarvosta ja panoksesta Eurooppa 2020 -strategian toteutumiseen. 2.6 Budjettimäärärahat jäsenvaltioittain ja tulosvaraus Uuden monivuotisen rahoituskehyksen kohdalla vasta perustettu, Euroopan sosiaali- ja investointirahastoihin kuuluva tulosvarausmekanismi auttaa tarjoamaan lisäkannustimia tavoitteiden saavuttamiseksi. Tulosvaraus vastaa kuutta prosenttia Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) ja meri- ja kalastuspolitiikan alan yhteisen hallinnoinnin toimenpiteiden kokonaismäärärahoista. Jäsenvaltioiden ja alueiden on ilmoitettava etukäteen, mitä tavoitteita ne aikovat saavuttaa käytettävissä olevilla resursseilla, ja määriteltävä täsmällisesti, miten ne aikovat mitata edistystä. Tämä edellyttää taloudellisten resurssien käytön säännöllistä seurantaa. Varaus myönnetään ainoastaan ohjelmille ja painopisteille, joiden arvioidaan lopullisessa tulosarvioinnissa, jonka komissio tekee vuonna 2019, saavuttaneen välitavoitteensa. Näin on helpompaa painottaa erityisesti tuloksia sekä EU:n älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategian tavoitteiden ja rahastokohtaisten tavoitteiden saavuttamista. 4. 3 Vuotuisten toimintakertomusten laadun parantaminen 3.1 Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemä arviointi Tilintarkastustuomioistuin arvioi vuoden 2012 vuosikertomuksessaan vuotta 2012 koskevia vuotuisia toimintakertomuksia. Yleisesti ottaen sen tärkeimmät havainnot liittyvät siihen, että laajuuden määrittelemisessä ja varaumien koon määrittämisessä tarvitaan yhdenmukaisempaa lähestymistapaa, etenkin riskin suuruuden ja jäännösvirheiden osalta. Tämän jälkeen komissio on työskennellyt erityisesti määritelläkseen riskin suuruuden (ks. liite 2) ja arvioidakseen sitä (ks. kohta 4.1) johdonmukaisesti ja vertailukelpoisesti kaikissa pääosastoissa. 3.2 Vuotuisten toimintakertomusten rakenteen tarkistaminen Vuoden 2013 vuotuisten toimintakertomusten rakennetta tarkistettiin huomattavasti. Tarkoitus oli auttaa valtuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä noudattamaan uuden varainhoitoasetuksen raportointivaatimuksia ja reagoimaan tarkastuksissa annettuihin suosituksiin. Viime vuosikymmenen aikana kertomukset ovat osoittautuneet hyödyllisiksi sekä sisäisille että ulkoisille sidosryhmille. Tästä johtuen komissio saa säännöllisesti pyyntöjä, jotka koskevat lisätietojen sisällyttämistä kertomuksiin. Tarkistetuissa ohjeissa reagoidaan näihin pyyntöihin mahdollisuuksien mukaan. Samalla kuitenkin tehdään selväksi, että kertomukset ovat hallintokertomuksia kollegiolle ja että sellaisina niiden on sisällettävä hallintoa koskevia päätelmiä poliittisten ja operatiivisten tavoitteiden saavuttamisesta, sisäisten valvontajärjestelmien toiminnasta ja varainhoidon osalta tietoa siitä, onko valtuutetulla tulojen ja menojen hyväksyjällä riittävä varmuus siitä, että toimiin osoitetut resurssit on käytetty asianmukaisesti ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Kertomuksessa arvioitavan tiedon on oltava olennaista näiden päätelmien tukemisen kannalta. Ohjeita tarkistettaessa on tehty paljon työtä sen varmistamiseksi, että kertomukset sisältävät ainoastaan olennaista tietoa, ja pääosastojen välisen selkeyden ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi. Tarkoitus on varmistaa ohjeiden noudattaminen, tiiviys, selkeys ja johdonmukaisuus ja samalla vähentää raportointitaakkaa. Ohjeet on käyty läpi perusteellisesti epäolennaisten vaatimusten poistamiseksi. Tuloksena on selkeä jako pakollisiin vaatimuksiin ja ohjeisiin. Kertomusten rakenne on kolmitasoinen, ja tasot eroavat toisistaan yksityiskohtien määrässä eri tiedonkäyttäjien tarpeiden huomioon ottamiseksi: 1) tiivistelmä, jossa esitetään ei-asiantuntijalukijalle tiiviisti ja helppotajuisesti tärkeimmät politiikan saavutukset ja hallintoon liittyvät, valvontaa ja varmuutta koskevat päätelmät 2) kertomuksen pääosa, jossa esitetään tiivistelmän päätelmien taustalla olevat seikat 3) liitteet, jotka sisältävät yksityiskohtaisempia (teknisiä) tietoja. Mallin, joka sisältää ehdotuksen johdantokappaleista, käyttäminen on saanut aikaan huomattavasti enemmän selkeyttä ja vertailukelpoisuutta pääosastojen kertomusten välille. Tiivistelmät ovat osoittautuneet erityisen hyödyllisiksi helposti saatavilla olevien, kaikkia pääosastoja koskevien keskeisten tietojen hankkimisessa. Komissio kehottaa yksiköitään ryhtymään toimiin asianmukaisen avoimuustason säilyttämiseksi ja samalla pitämään vuotuiset toimintakertomukset kohtuullisen pituisina. Keskusyksiköitä kehotetaan lisäksi tukemaan niitä ja määrittämään parhaita käytäntöjä. 3.3 Vertaisarviointiprosessin tehostaminen Parannuksiin pyritään jatkuvasti, ja siitä syystä keskusyksiköt antavat varhaisessa vaiheessa pääosastoille tukensa vuotuisten toimintakertomusten laadinnassa. Ne keskustelevat pääosastojen kanssa keskeisistä kysymyksistä ja antavat tarvittaessa ohjeistusta. Vertaisarvioinnit ovat osoittautuneet tehokkaaksi välineeksi vaihtaa näkemyksiä monialaisten kysymysten esittämisestä sekä puutteiden korjaamisesta. Lisäksi sisäisen tarkastuksen yksikkö osallistui aktiivisesti näihin keskusteluihin ja antoi jo varhain palautetta toimintakertomusten luonnoksista. 3.4 Valvonnan kustannustehokkuus Tarkistettu varainhoitoasetus[8] sisältää uusia säännöksiä, joissa vaaditaan valtuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä ottamaan huomioon riskit ja kustannustehokkuus ottaessaan käyttöön sisäisen valvonnan[9] järjestelmiä (varainhoitoasetuksen 66 artiklan 2 kohta) ja määrittäessään tarkastusten taajuutta ja perusteellisuutta (varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 49 artikla). Valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien on nyt myös sisällytettävä vuotuisiin toimintakertomuksiin tarkastusten kokonaiskustannukset ja hyödyt (varainhoitoasetuksen 66 artiklan 9 kohta). Tarkastusten kustannustehokkuuden arvioinnin ensisijainen tarkoitus on tukea hallinnointiin liittyvää päätöksentekoa, joka koskee valvontajärjestelmien rakennetta ja siihen liittyvien resurssien jakoa. Valvontastrategioiden ja -järjestelmien on taattava perusteellisemmat ja taajemmin toteutettavat tarkastukset riskialttiimmilla alueilla ja taattava, että tarkastukset tuovat jatkuvasti lisäarvoa. Komission varainhoidon keskusyksikkö on auttanut valtuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä kaikissa komission yksiköissä kehittämään valvontaa koskevan, riskien erotteluun perustuvan lähestymistavan. Jotta se voisi tukea tehokkaasti tätä lähestymistapaa, se on perustanut työryhmiä ja antanut ohjeita sisäisen valvonnan strategioiden tarkistamisesta, malleja sekä esimerkkejä siitä, miten voidaan määrittää ja laskea tarvittavat kustannustehokkuusindikaattorit menojen ja hallinnointitapojen neljän päätyypin osalta. Kaikki vuotuiset toimintakertomukset sisältävät ehdotettua rakennetta myötäilevät valvontastrategiat, niin että on mahdollista - muodostaa suora yhteys riskien ja tarkastusten välille - määrittää kriteerit, joiden avulla tarkastusten taajuus ja perusteellisuus suhteutetaan riskeihin - kehittää indikaattoreita valvonnan vaikuttavuuden ja tehokkuuden arvioimiseksi. Lisätyötä tarvitaan kuitenkin, jotta tätä tietoa voidaan hyödyntää paremmin tarkastusten perusteellisuuden ja taajuuden mukauttamiseksi riskin mukaan. Valvonnan vaikuttavuuden indikaattorien määrittämisessä on selvästi huomattavia puutteita. Tämä johtuu lähinnä siitä, ettei valvonnan tuloksia rekisteröidä järjestelmällisesti, ja toisaalta vaikeuksista valvonnan hyötyjen arvioinnissa. Komissio suhtautuu myönteisesti pyrkimyksiin tarkistaa sisäisen valvonnan strategioita sen varmistamiseksi, että valvonta on tehokasta ja kustannustehokasta. Sen yksiköiden on jatkettava tarkastusten perusteellisuuden mukauttamista havaittuihin riskeihin, ottaen asianmukaisesti huomioon niiden vaikutuksen poliittisten tavoitteiden saavuttamiseen. Lisäksi komissio kehottaa budjettipääosaston pääjohtajaa jatkamaan lisäohjeiden laatimista ja vahvistamaan samalla rajallisen määrän kustannustehokkuuden indikaattoreita, joita voitaisiin käyttää kaikissa komission yksiköissä, ja määrittämään tarkemmin niiden laskemisessa käytettävät menetelmät. 5. 4 Vuotuisista toimintakertomuksista saatava varmuus ja pääjohtajien esittämät varaumat Tutkittuaan vuotuiset toimintakertomukset ja erityisesti valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien lausumat komissio toteaa, että ne kaikki antavat riittävän varmuuden asianmukaisesta resurssien käytöstä, moitteettoman varainhoidon periaatteiden noudattamisesta ja siitä, että valvontamenettelyt antavat tarvittavat takeet tilien perustana olevien rahoitustoimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. 4.1 Varaumien määrä ja riskin suuruus Vuotuisten toimintakertomusten sisältämien varaumien määrä väheni 29:stä vuonna 2012 21:een vuonna 2013. Uusia varaumia[10] oli kolme, kun taas kolme poistettiin[11]. Neljä varaumaa liittyy maineeseen, kun taas muut seitsemäntoista koskevat rahoitustoimien laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta. Varaumien määrä ei kerro yksiköiden havaitsemien ongelmien määrästä tai laajuudesta, koska yksittäinen ongelma saattaa vaikuttaa useiden yksiköiden hallinnoimiin ohjelmiin ja saada aikaan esitettyjen varaumien suhteettoman suuren määrän.[12] Lisäksi varaumien taustalla olevien syiden tai rajoitusten luonne ja laajuus ovat vain harvoin verrattavissa toisiinsa. Koska poistetut varaumat liittyivät rahoitustoimiin, joissa rahoituksen määrä oli suhteellisen pieni, varaumien pienempi määrä ei merkinnyt niiden laajuuden tai riskin pienenemistä[13]. Päinvastoin, sekä varaumien laajuus että niihin liittyvä taloudellinen riski kasvoivat vuonna 2013. Valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät ovat ilmoittaneet tärkeimmät syyt esittämiinsä varaumiin ja ehdottaneet korjaavia toimenpiteitä. Tämän kertomuksen liitteessä 1 esitetään määrällinen yleiskatsaus varaumiin, ja seuraavassa taulukossa esitetään riskin suuruus (3 807 miljoonaa euroa) varaumien kohteena olevan menojen osan osalta (laajuus 129 149 miljoonaa euroa). Taulukko. Varaumat 2013 – laajuus ja riskin suuruus (miljoonaa euroa)[14] Ala || Kokonaismenot || Laajuus || Riskin suuruus Maatalous || 58 227 || 58 051 || 1 888 Koheesio || 58 912 || 57 723 || 1 506 Välisumma yhteinen hallinnointi || 117 139 || 115 774 || 3 394 || || || Ulkoinen apu || 6 383 || 3 768 || 126 Tutkimus || 11 539 || 6 291 || 180 Muut sisäiset politiikat || 4 217 || 354 || 8 Hallinto || 5 488 || 0 || 0 Välisumma suora/epäsuora hallinnointi || 27 626 || 10 412 || 314 EU:n talousarvio yhteensä || 144 766 || 126 186 || 3 708 EKR || 2 963 || 2 963 || 99 Yhteensä || 147 729 || 129 149 || 3 807 Rahoitusvaraumia esitetään, kun riskin suuruus ylittää 2 prosentin olennaisuusrajan. Voi kuitenkin olla, että niihinkin menoihin, joita ei ole sisällytetty tähän summaan, liittyy noudattamatta jättämiseen liittyviä tapauksia. Siitä huolimatta näihin menoihin, joista ei ole esitetty varaumia, liittyvän riskin suuruus on enintään 2 prosenttia ja siten enintään 372 miljoonaa euroa[15] vuonna 2013. Näin ollen komissio on vakuuttunut siitä, että kokonaisriskin suuruus koko vuoden 2013 menojen osalta (EU:n ja EKR:n talousarvio), kun otetaan huomioon sekä menoja, joista on esitetty varaumia, että muita menoja koskevan riskin suuruus, on enimmilläänkin alle 4 179 miljoonaa euroa (3 807 miljoonaa euroa + 372 miljoonaa euroa), mikä vastaa 2,8 prosenttia [16] kaikista käytetyistä varoista. Vuonna 2013 komissio pani täytäntöön rahoitusoikaisuja ja takaisinperintöjä varainhoitoasetuksen ja alakohtaisten sääntöjen mukaisesti yhteensä 3 362 miljoonan euron edestä, mikä vastasi 2,3 prosenttia EU:n talousarviosta tehdyistä maksuista. Summan pieneneminen vuodesta 2012 (4 419 miljoonaa euroa) johtuu merkittävästä tapauksesta (49 prosenttia vuonna 2012 tehtyjen rahoitusoikaisujen kokonaissummasta), joka liittyy vuonna 2012 tehtyyn 1,8 miljardin euron rahoitusoikaisuun. Oikaisu koski koheesiorahaston kauden 2000–2006 ohjelmia Espanjassa. Tästä johtuvaa rahoitusoikaisujen pienenemistä 34 prosentin verran vuonna 2013 (3 742 miljoonasta eurosta 2 472 miljoonaan euroon) tasapainotti vain osittain se, että vuonna 2013 tehtiin 31 prosenttia enemmän takaisinperintöjä (summa pieneni 678 miljoonasta eurosta 890 miljoonaan euroon). Varainhoitoasetuksen 59 artiklan mukaan suunnitellun valvonnan ja sen mukaisten tarkastusten, mukaan luettuina komission ja jäsenvaltioiden jälkitarkastukset, monivuotinen luonne tarkoittaa, että on käytettävä kumulatiivisia lukuja kattavamman kuvan saamiseksi komission ja jäsenvaltioiden soveltamien oikaisumekanismien merkityksestä ja vaikuttavuudesta ja niiden vaikutuksesta jäännösriskin suuruuteen. Jäljempänä esitetyt indikaattorit osoittavat selvästi, että komission valvonta- ja tarkastusjärjestelmien oikaisukapasiteetin taloudellinen vaikutus on kasvanut viimeisten viiden vuoden osalta. Rahoitusoikaisujen ja takaisinperintöjen kokonaissumma vuonna 2013 (3 362 miljoonaa euroa) on 632 miljoonaa euroa suurempi kuin vuosien 2009–2013 keskiarvo (2 730 miljoonaa euroa). Vuosien 2009–2013 osalta rahoitusoikaisujen ja takaisinperintöjen keskiarvo vastasi 2,13 prosenttia EU:n talousarviosta tehtyjen maksujen keskiarvosta, kun vastaava luku vuosien 2009–2012 kohdalla on 2,07 prosenttia. 4.2 Tulot Belgian viranomaisten perinteisiä omia varoja koskevien lausumien luotettavuuteen liittyviin ongelmiin puututtiin parantamalla sisäisiä tarkastuksia. Tämän ansiosta budjettipääosaston pääjohtaja pystyi poistamaan varauman, joka koski riittämätöntä varmuutta tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevien Belgian järjestelmien luotettavuudesta. 4.3 Hallintomenot Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto esitti maineeseen liittyvän varauman sen jälkeen, kun tilintarkastustuomioistuin esitti tarkastushavaintonsa Eurooppa-koulujen vuoden 2012 tilinpäätöksistä ja oli havaittu epäsäännönmukaisuuksia, jotka liittyvät mahdollisiin petoksiin yhden Eurooppa-koulun yhteydessä. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto on jo ryhtynyt toimenpiteisiin nykyisen hallinnointikehyksen puitteissa; se on muun muassa usean otteeseen vaatinut tuomioistuimen ja sisäisen tarkastuksen yksikön suositusten välitöntä täytäntöönpanoa erityisesti uuden kirjanpitojärjestelmän (SAP) osalta. Lisäksi se aikoo Eurooppa-koulujen varainhoitoasetuksen tarkistuksen yhteydessä ehdottaa, miten Eurooppa-koulujen kirjanpitojärjestelmä voitaisiin uudistaa. Komissio kehottaa henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosastoa auttamaan valvontamenettelyjen tehostamisessa ja parantamaan Eurooppa-koulujen yleistä valvontaympäristöä vaatimalla edelleen johtokunnan kautta, että koulut tekevät tarvittavat päätökset ja ryhtyvät tarvittaviin toimiin. Koulujen on noudatettava tilintarkastustuomioistuimen ja sisäisen tarkastuksen yksikön suosituksia, erityisesti uuden kirjanpitojärjestelmän osalta. 4.4 Maatalous ja maaseudun kehittäminen, ympäristö, kalastus ja terveys Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja esitti uuden varauman, joka koskee Euroopan maatalouden tukirahaston rahoittamia markkinatoimenpiteitä, jotka liittyvät sekalaisiin avustusohjelmiin yhdeksässä jäsenvaltiossa (Alankomaat, Espanja, Italia, Itävalta, Puola, Ranska, Ruotsi, Tšekki ja Yhdistynyt kuningaskunta). Riskin suuruus vastaa 7,43 prosenttia käytetyistä varoista. Useimpien kyseessä olevien toimenpiteiden kohdalla komissio havaitsi puutteet paikan päällä tehtyjen tarkastusten aikana. Muissa tapauksissa (tuottajajärjestöt Alankomaissa ja koulumaito-ohjelmat Ranskassa ja Ruotsissa) varauman esittämisen aiheutti maksajaviraston tai lausuntoja antavan elimen ilmoittama korkea virheaste. Kaikissa tapauksissa tarvittavat korjaavat toimet on jo määritetty, ja niistä on ilmoitettu kyseisille jäsenvaltioille. Pääjohtaja säilytti varaumansa, joka koskee suoria maksuja Euroopan maatalouden tukirahastolta 20 maksajavirastolle kuudessa jäsenvaltiossa (Espanjassa (15), Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa), Kreikassa, Unkarissa ja Portugalissa). Riskin suuruus vastaa 2,34 prosenttia käytetyistä varoista. Koska komissio havaitsi puutteet itse, tarvittavat korjaavat toimet on jo määritetty ja niistä on ilmoitettu kyseisille jäsenvaltioille. Pääjohtaja säilytti varaumansa, joka koskee Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston menoja, jotka liittyvät 31 maksajavirastoon 19 jäsenvaltiossa (Belgia, Bulgaria, Kypros, Saksa (2), Tanska, Espanja (6), Suomi, Ranska (2), Yhdistynyt kuningaskunta (2), Kreikka, Unkari, Irlanti, Italia (5), Luxemburg, Alankomaat, Puola, Portugali, Romania ja Ruotsi). Riskin suuruus vastaa 5,12 prosenttia käytetyistä varoista. Koska komissio havaitsi puutteet itse, tarvittavat korjaavat toimet on jo määritetty ja niistä on ilmoitettu kyseisille jäsenvaltioille. Pääjohtaja esitti myös uuden varauman, joka koskee liittymistä valmistelevan tukivälineen maaseudun kehittämistä koskevaan osa-alueeseen (IPARD) liittyviä menoja Turkissa. Riskin suuruus vastaa 5,46 prosenttia IPARD:hen liittyvistä kokonaismenoista. Meri- ja kalastusasioiden pääosaston pääjohtaja säilytti Euroopan kalatalousrahaston hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä koskevan varaumansa (kuutta jäsenvaltiota (Tšekki, Tanska, Espanja, Suomi, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta) koskevien ilmoitettujen menojen tukikelpoisuus). Kuuteen kyseessä olevaan ohjelmaan liittyvät maksut on keskeytetty tai keskeytetään. Jokaista tapausta varten laaditaan toimintasuunnitelma, jossa määritetään toimenpiteet, joihin ryhdytään korkean virheasteen aiheuttaneiden puutteiden korjaamiseksi, sekä sovellettavat aikataulut. Maksut aloitetaan uudelleen vasta, kun nämä puutteet on korjattu tyydyttävällä tavalla. Näiden kuuden ohjelman, joissa virheaste oli korkea, riskin suuruus vastaa yhteensä ainoastaan 1,91 prosenttia Euroopan kalatalousrahaston kokonaismaksuista. 4.5 Aluepolitiikka, energia ja liikenne Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston pääjohtaja säilytti kaksi varaumaa. Niistä merkittävämpi liittyy kauden 2007–2013 Euroopan aluekehitysrahaston, koheesiorahaston ja liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA) hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin vuonna 2013. Varauma koskee 68 toimintaohjelmaa 15 jäsenvaltiossa (Itävallassa, Belgiassa, Bulgariassa, Tšekissä, Saksassa, Virossa, Espanjassa, Unkarissa, Italiassa, Maltassa, Alankomaissa, Puolassa, Sloveniassa, Slovakiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa), viittä eurooppalaisen alueellisen yhteistyön ohjelmaa sekä kahta IPA-ohjelmaa. Riskin suuruus vastaa 2,66 prosenttia aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja IPA:sta vuonna 2013 suoritetuista maksuista. Toinen varauma liittyy kauden 2000–2006 aluekehitysrahaston/koheesiorahaston hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin vuonna 2013. Se koskee viittä toimintaohjelmaa Italiassa ja Irlannissa ja koheesiorahastoa (liikennesektori) Puolassa ja Romaniassa. Vuonna 2013 ei kuitenkaan suoritettu loppumaksuja. Kaikissa tapauksissa on ryhdytty erityistoimiin tai niitä on suunniteltu. Toimia ovat - varoituskirjeet epäsäännönmukaisiin menoihin liittyvien maksuvaatimusten esittämisen ehkäisemiseksi - maksumääräaikojen lykkääminen - oikaisumenettelyjen käynnistäminen tapauksissa, joissa komissio katsoo, etteivät kansalliset viranomaiset tehneet riittävästi tarkastuksia ennen hankkeiden päättämistä - täydentävät ohjeet ja tuki kansallisille viranomaisille - tarkastuksia koskevat vertaisarvioinnit sen tarkistamiseksi, pystyvätkö kansalliset tarkastajat täyttämään velvollisuutensa - tarkastussuunnitelman päivittäminen ja riskiperusteisten tarkastusten jatkuva painottaminen - sovittujen korjaavien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon seuranta maksujen keskeyttämisen/lykkäämisen jälkeen. Ohjelmakauden 2000–2006 osalta on ryhdytty erityistoimiin tai suunniteltu sellaisia jokaisessa tapauksessa. Toimia ovat - rahoitusoikaisumenettelyn käynnistäminen osana päättämisprosessia ja - viranomaisten kehottaminen tekemään lisätarkastuksia ennen hankkeiden päättämistä. 4.6 Työllisyys- ja sosiaaliasiat Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston pääjohtaja säilytti kaksi varaumaa, jotka koskevat vakavia puutteita tiettyjen toimintaohjelmien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien keskeisissä osissa. Merkittävämpi niistä on rahoitusvarauma, joka koskee kauden 2007–2013 Euroopan sosiaalirahastoa (ESR) vuonna 2013 36 toimintaohjelman osalta. Ohjelmat toteutettiin 11 jäsenvaltiossa (Belgiassa, Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Puolassa, Ranskassa, Romaniassa, Saksassa, Slovakiassa, Tšekissä ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Riskin suuruus kauden 2007–2013 varauman osalta vastaa 2,4 prosenttia ESR:lle suoritetuista maksuista vuonna 2013. Toinen varauma koskee maineeseen liittyvää varaumaa kauden 2000–2006 ESR:n osalta vuonna 2013. Kyseessä on kuusi toimintaohjelmaa neljässä jäsenvaltiossa (Italiassa, Ranskassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Ohjelmakauden 2000–2006 osalta ei ole olemassa taloudellista riskiä, sillä loppumaksut suoritetaan vasta, kun kaikki ongelmat on ratkaistu ja kyseisten jäsenvaltioiden kanssa on päästy sopimukseen sovellettavan rahoitusoikaisun tasosta. Komissio on ryhtynyt erityistoimiin tai suunnittelee sellaisia jokaisen kyseessä olevan ohjelman osalta saadakseen varmuuden siitä, että vaaditut korjaavat toimet on pantu täytäntöön. Komissio on noudattanut tiukkaa keskeytys- ja lykkäyspolitiikkaa EU:n varojen suojelemiseksi. Lisäksi se on ohjelmakauden 2014–2020 kumppanuussopimuksia ja toimintaohjelmia koskevien neuvottelujen yhteydessä aktiivisesti mainostanut hyötyjä, joita yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttäminen ESR:n kohdalla tuo mukanaan. Koska niistä toimintaohjelmista, joista on esitetty varaumia, kolmasosa koskee edelleen Espanjaa, komissio laatii tiiviissä yhteistyössä Espanjan viranomaisten kanssa erityisen kohdennetun toimintasuunnitelman havaittujen erityisongelmien ratkaisemiseksi. Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto seuraa myös tiiviisti, miten Romania panee täytäntöön vaadittuja toimia hallinnointi- ja valvontajärjestelmän parantamiseksi. 4.7 Ulkosuhteet, kehitysapu ja laajentuminen Kehitys- ja yhteistyöpääosaston (EuropeAid) pääjohtaja säilytti yleisvaraumansa, joka koskee kaikkia toimia ja hallinnointijaksoja, koska jäännösvirheiden kokonaismäärä tilien perustana olevien rahoitustoimien laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden osalta oli 3,35 prosenttia vuonna 2013. Vuoden 2012 varauman pohjalta laadittiin toimintasuunnitelma. Tätä toimintasuunnitelmaa pannaan jo täytäntöön, ja siinä puututaan myös toistuvaan varaumaan. 4.8 Tutkimus ja muut sisäiset politiikat Kolmasosa varaumista vuoden 2013 toimintakertomuksissa liittyy tutkimuksen seitsemänteen puiteohjelmaan (PO7). Tämä johtuu siitä, että ohjelmaa toteutetaan kuudessa eri pääosastossa ja kahdessa toimeenpanovirastossa. Koska yhteisessä edustavassa tarkastusotoksessa havaittu virheaste oli 4,14 prosenttia vuoden 2013 lopussa, kaikki asianosaiset valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät säilyttivät varaumansa. Ainoastaan Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) ja tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) eivät tehneet näin kahden erityisen osajoukon kohdalla (”Ideat”- ja ”Ihmiset”-hankkeet). Niissä on erilaiset avustusten saajien profiilit ja yksinkertaisemmat avustusjärjestelyt, mikä johtaa ohjelman keskimääräistä alhaisempiin virhetasoihin. Tutkimuksen toimeenpanoviraston johtaja esitti varauman, joka liittyy pienten ja keskisuurten yritysten erityiseen osajoukkoon (pk-yrityshankkeet), koska hän arvioi, että jäännösvirhe voi olla jopa 14 prosenttia suhteellisesti korkeamman riskiprofiilin takia. Vuonna 2011 käyttöön otetut yksinkertaistamistoimenpiteet ovat vaikuttaneet myönteisesti virhetasoon. Komissio katsoo kuitenkin, että kaikki mahdollisuudet yksinkertaistaa sääntöjä seitsemännen puiteohjelman kohdalla on käytetty. Komissio kehottaa tutkimuksen seitsemättä puiteohjelmaa hallinnoivia yksikköjä toteuttamaan jatkossakin toimenpiteitä virheiden vähentämiseksi esimerkiksi pyrkimällä jatkuvasti antamaan osanottajille ja lausuntoja antaville tarkastajille opastusta ja palautetta virheiden ehkäisemiseksi. Valvonta- ja tarkastustyötä on jatkettava kiinnittäen huomiota laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden ja muiden tavoitteiden väliseen tasapainoon. Muita tavoitteita ovat muun muassa EU:n tutkimuspolitiikan houkuttelevuus ja menestys, kansainvälinen kilpailukyky, tieteellinen huippuosaaminen, pienten ja keskisuurten yritysten osallistumisen edistäminen ja tarkastuskustannusten hillitseminen. Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto säilytti elinikäisen oppimisen ohjelmaa koskevan varaumansa, koska jäännösvirhe (3,04 prosenttia) oli vieläkin yli 2 prosenttia. Virasto analysoi yleisimpiä virheitä ja ryhtyy tarvittaessa lisätoimiin ottaen huomioon korjaavien toimenpiteiden kustannukset ja hyödyt. Tarkastuslausuntojen käytön tekemisen pakolliseksi avustusten saajille sekä taloudellisia velvoitteita koskevan viestinnän parantamisen pitäisi mahdollistaa 2 prosentin olennaisuusrajan saavuttaminen sellaisten hankkeiden osalta, joihin sitouduttiin käsiteltävänä olevan ohjelmakauden viimeisenä vuonna eli 2013. Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston johtajan arvion mukaan elinikäisen oppimisen ohjelman virhetaso koko kaudella 2007–2013 aiheuttaa kuitenkin sen, että varaumia esitetään vähintään muutaman vuoden ajan. Ilmastotoimien pääosaston pääjohtaja säilytti maineeseen liittyvän varaumansa, joka koskee EU:n päästökauppajärjestelmän rekisterin turvallisuudessa yksilöityjä, edelleen ajankohtaisia huomattavia puutteita. Joihinkin kansallisiin rekistereihin marraskuussa 2010 ja tammikuussa 2011 tehtyjen organisoitujen tietoverkkohyökkäysten ja merkittävän päästöoikeusmäärän varastamisen jälkeen rekisterien turvamääräyksissä havaittiin huomattavia ja järjestelmään liittyviä puutteita. Eräs toimija nosti Euroopan unionin tuomioistuimessa kanteen komissiota vastaan päästöoikeuksien varastamisesta. Tämän vuoksi ilmastotoimien pääosaston tileihin kirjattiin 16,2 miljoonan euron ehdollinen velka. Oikeudenkäynti jatkuu vielä. Vuosina 2012 ja 2013 ei tapahtunut turvallisuuteen liittyviä häiriöitä, mutta komissio jatkaa turvatason nostamista. Ilmastotoimien ja tietotekniikan pääosastojen tammikuun 2013 lopussa yhdessä esittämä ”turvallisuuslausunto” sisältää toimintasuunnitelman, jossa ehdotetaan viittä lisäturvatoimenpidettä. Niiden avulla käsiteltäisiin yhdessä kuutta tunnistettua liiketoimintariskiä. Toimintasuunnitelman oikea-aikainen ja menestyksekäs täytäntöönpano vuoteen 2015 mennessä antaisi riittävän varmuuden siitä, että mahdollisen onnistuneen tietoverkkohyökkäyksen jäännösriski olisi pienentynyt hyväksyttävän alhaiselle tasolle. Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston pääjohtaja säilytti varaumansa, joka koskee jäsenvaltioiden eläintautien hävittämis- ja valvontaohjelmien puitteissa elintarvikkeiden ja rehujen toimintalohkossa esittämien maksupyyntöjen (jäännösvirhe 2,3 prosenttia vuonna 2013) paikkansapitävyyttä. Pääosasto oli jo ryhtynyt toimiin kyseisen toimintalohkon virhetason laskemiseksi. Tukikelpoiset menot määriteltiin tarkemmin ja rajoittavammin komission päätöksessä, joka koskee 1. tammikuuta 2011 käynnistettäviä eläinlääkintäalan ohjelmia. Yksikkökustannusten käyttäminen vuosien 2012 ja 2013 ohjelmissa auttaa vähentämään maksupyyntöjen virheitä. Kaikkien toimenpiteiden kumulatiivisen vaikutuksen oletetaan laskevan virhetasoa edelleen, todennäköisesti alle 2 prosentin kynnyksen. 6. 5 Sisäisen tarkastuksen yksikön työstä saatava varmuus Sisäisen tarkastuksen seurantakomitea tiedottaa kollegiolle tarkastukseen liittyvistä, esimerkiksi koko organisaatioon vaikuttavista kysymyksistä. Vuoden 2013 sisäisen tarkastuksen kertomuksessa[17] todettiin edistymistä tapahtuneen sisäisen tarkastuksen yksikön tilintarkastussuositusten täytäntöönpanossa. Vuoden 2013 loppuun mennessä oli pantu täytäntöön 79 prosenttia vuosina 2009–2013 hyväksytyistä suosituksista. Vuosina 2009–2013 annettujen ja erittäin tärkeiksi tai kriittisiksi luokiteltujen suositusten osalta ainoastaan kymmenen erittäin tärkeän suosituksen (2,3 prosenttia) täytäntöönpano oli yli kuusi kuukautta myöhässä (suhteessa alkuperäisen toimintasuunnitelman määräaikaan). Myös kolmen erittäin tärkeän ennen vuotta 2009 annetun suosituksen täytäntöönpano oli myöhässä. Yhtään kriittistä suositusta ei ole toteuttamatta. Sisäisen tarkastuksen seurantakomitealle tiedotettiin säännöllisesti tapauksista, joissa kriittisten tai erittäin tärkeiden suositusten täytäntöönpano oli myöhässä yli kuusi kuukautta. Sisäisen tarkastuksen yksikön seurantatyö vahvisti, että suosituksia pannaan yleisesti ottaen täytäntöön tyydyttävällä tavalla ja että tarkastusten kohteina olleiden yksiköiden valvontajärjestelmät parantuvat. Sisäisen tarkastuksen yksikkö päätti 96 prosenttia tällä kaudella seuratuista suosituksista. Komission sisäinen tarkastaja esitti kokonaislausunnon, jonka pohjana on lähinnä tarkastajan itsensä tekemä työ ja sisäisen tarkastuksen yksiköiden tekemä työ ja jossa keskitytään varainhoitoon. Sisäinen tarkastaja katsoi, että komissio on ottanut käyttöön hallintoa, riskinhallintaa ja sisäistä valvontaa koskevat menettelyt, jotka kokonaisuutena antavat riittävän varmuuden komission taloudellisten tavoitteiden saavuttamisesta. Kokonaislausunto sisältää huomautuksia valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien vuotuisissa toimintakertomuksissaan esittämistä varaumista. Lisäksi sisäinen tarkastaja lisäsi lausuntoon painotusta koskevan kohdan, jossa korostetaan kolmea kysymystä, joihin on kiinnitettävä erityistä huomiota: 1) Vuotuisten toimintakertomusten sisältämien, tarkastusten kustannustehokkuutta koskevien tietojen osalta (ks. edellä kohta 3.4) hän ehdottaa, että opastusta olisi kehitettävä edelleen, jotta yksiköt osoittavat selkeämmin, että tarkastukset ovat vaikuttavia ja oikeasuhteisia ja että vähäisiä resursseja käytetään kohdennetusti ja järkevästi. 2) Hän näkee edistystä tavassa, jolla jäännösvirheet esitetään vuotuisissa toimintakertomuksissa, erityisesti rakennerahastojen, tutkimuksen, maatalouden ja maaseudun kehittämisen osalta. Hän pitää erittäin tärkeänä, että pääosastot osoittavat jatkossakin jäännösvirheiden olevan luotettavia ja vakaalla pohjalla. Käytettäessä jäsenvaltioilta saatavia tietoja virhetasoista ja rahoitusoikaisuista pääosastojen olisi valvonta- ja tarkastustyönsä avulla ryhdyttävä kaikkiin tarkoituksenmukaisiin toimiin tietojen oikeellisuuden varmentamiseksi. Niiden on periaatteessa varmistettava, että niiden omia korjaavia toimenpiteitä sovelletaan tiukasti käytännössä. 3) Sisäisen tarkastuksen yksikön vuonna 2013 kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanoviraston (EACI)[18] ja tutkimuksen toimeenpanoviraston työhön kohdistamissa tarkastuksissa painotettiin merkittäviä havaintoja valvontastrategioista ja -järjestelmistä ja hahmoteltiin vastaavasti tarpeellisia toimia. Kauden 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa toimeenpanovirastoille siirretään enemmän tehtäviä. Virastojen kasvavat toimintabudjetit ja lisääntyvät velvollisuudet edellyttävät, että ne vahvistavat asianmukaisesti sisäisen valvonnan järjestelmiään voidakseen vastata tuleviin haasteisiin ja käsitellä täysipainoisesti tilien perustana olevien rahoitustoimien virheriskiä. Monivuotisten valvonta- ja tarkastusjärjestelmien oikaisukapasiteetista komission sisäinen tarkastaja toteaa, että on kohtuullista olettaa, että vuonna 2013 suoritettuihin maksuihin liittyy vastaava keskimääräinen vuotuinen määrä rahoitusoikaisuja ja takaisinperimisiä kuin viimeisinä neljänä vuonna. Näin ollen rahoitusoikaisujen ja takaisinperimisten määrän arvioidaan riittävän talousarvion suojelemiseksi kokonaisuutena ja ajan mittaan. Sisäisen tarkastajan työstä toimitetaan yhteenvetokertomus vastuuvapauden myöntäjälle varainhoitoasetuksen 99 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 7. 6 Yhteisen hallinnoinnin muodostama haaste Yhteisen hallinnoinnin puitteissa jäsenvaltioilla on velvollisuus ottaa käyttöön ja ylläpitää luotettavia hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä. SEUT-sopimuksen 317 artiklan ja uuden varainhoitoasetuksen mukaisesti yhteinen hallinnointi merkitsee myös, että komissio ja jäsenvaltiot jakavat vastuun. Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen 2012 mukaan kansalliset viranomaiset olisivat voineet havaita ja korjata noin kaksi kolmasosaa virheistä. 6.1 Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi hyödynnettävä mahdollisimman paljon käytettävissä olevia välineitä ehkäistäkseen virheet ja hoitaakseen vastuualansa ja velvoitteensa kaikkien yhteisen hallinnoinnin alaan kuuluvien ohjelmien osalta. Näin suojeltaisiin EU:n talousarviota ja korjattaisiin jäljellä olevat puutteet jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä. Kansallisia lisätoimenpiteitä tarvitaan toimien kohdistamiseksi varmennusketjun heikoimpiin linkkeihin eli puutteellisiin hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tarkastuksiin hallinnointi- ja maksajaviranomaisten ja -virastojen tasolla. Nämä tahot tekevät tehottomia ensimmäisen tason tarkastuksia, jotka johtavat epäluotettaviin valvontatuloksiin. Komissio vahvistaa valvontatehtäväänsä suhteessa jäsenvaltioiden viranomaisiin varmistaakseen mahdollisimman tehokkaasti, että tulevaisuudessa ei ilmene virheitä ja että aiemmat menot korjataan. Näin ollen komissio jatkaa valmiuksien kehittämiseen liittyviä kohdennettuja toimiaan. Lisäksi se kannustaa käyttämään mahdollisimman laajasti yksinkertaistettuja maksujärjestelyjä, jotka ovat selvästi vähemmän alttiita virheille kuin perinteiset maksumekanismit. Komissio kehottaa jäsenvaltioita osoittamaan, että ne ovat sitoutuneita parantamaan vastuuvelvollisuutta ja avoimuutta, vahvistamalla tarvittaessa valvontatoimenpiteitä, erityisesti ensimmäisen tason hallintotarkastusten osalta, ennen menojen todentamista komissiolle ja ottamalla käyttöön selkeitä tukikelpoisuussääntöjä virheriskin pienentämiseksi. Aiheettomasti suoritettujen maksujen oikaiseminen on tärkeä osa moitteetonta varainhoitoa. Vuonna 2013 pyrittiin edelleen tekemään tarvittavia rahoitusoikaisuja, parantamaan jäsenvaltioiden rahoitusoikaisuista ja takaisinperinnästä esittämien tietojen laatua sekä edistämään parhaita käytänteitä, jotta jäsenvaltioilla ja EU:lla olisi käytettävissään entistä tehokkaammat takaisinperintämekanismit. Vuotuisissa toimintakertomuksissa esitetään yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin osalta yksityiskohtaiset tiedot jäsenvaltioiden toteuttamista ja komissiolle ilmoittamista rahoitusoikaisuista sekä arviot kansallisista valvontajärjestelmistä. Jäsenvaltiot tekevät koheesiopolitiikan alalla oikaisuja sekä omien tarkastustensa että EU:n suorittamien tarkastusten pohjalta. Rahoitusoikaisut ilmoitetaan ohjelmakauden 2007–2013 osalta kumulatiivisesti 31. maaliskuuta mennessä, vuoden viiveellä, joten vuonna 2013 jäsenvaltiot ilmoittivat vuonna 2012 toteutetut rahoitusoikaisut. EU:n suorittamien tarkastusten pohjalta tehtyjen oikaisujen lisäksi näihin kuuluivat jäsenvaltioiden omien tarkastusten pohjalta tehdyt oikaisut ja takaisinperinnät, joiden kokonaissumma oli 1 411 miljoonaa euroa. Valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät ilmoittivat viimeisimmät luvut, jotka olivat tiedossa heidän allekirjoittaessaan vuotuiset toimintakertomuksensa.[19] 6.2 Komissio tehostaa tarkastuspuitteitaan ja -strategiaansa auttaakseen jäsenvaltioiden järjestelmissä edelleen olevien puutteiden korjaamisessa. Tämä koskee erityisesti valtioita, joiden riskiprofiili EU:n ohjelmien täytäntöönpanossa on korkein. Tilintarkastustuomioistuin katsoi jäsenvaltioiden tarkastuskertomusten, joihin komission riskianalyysi perustuu, olevan joskus epäluotettavia. Vaikka suurin osa jäsenvaltioita koskevista tarkastuskertomuksista on luotettavia, komissio ei luota tuloksiin ehdottomasti vaan arvioi ne aina ja tekee päätelmiä saadakseen varmuuden. Maatalouden alalla komissio säilyttää riskiperusteisen lähestymistapansa mutta siirtyy kohti monivuotista tarkastusstrategiaa kaudella 2014–2020, jotta löydetään parempi tasapaino riskien kattamisen ja maantieteellisen kattavuuden välillä. Yhtään jäsenvaltiota ei jätetä tarkastusten ulkopuolelle, mutta joitakin riskialttiimpia tarkastetaan perusteellisemmin. Komission tarkastuksissa keskitytään edelleen maksajavirastojen tarkastuksiin, joita ne tekevät ennen lopullisille edunsaajille maksamista. Kaikissa tapauksissa, joissa on havaittu vakavia puutteita, jäsenvaltioiden on laadittava ja pantava täytäntöön tarkat korjaavat toimintasuunnitelmat, joiden täytäntöönpanoa komissio seuraa. Tähän toimintaan osoitetaan uusi yksikkö suoria maksuja varten, viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmien (LPIS) parannukset mukaan lukien. Mikäli puutteita ei korjata riittävästi toimintasuunnitelman mukaisesti, maksut keskeytetään. Tästä riippumatta (osana erillistä sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä) vaaditaan nettomääräisiä rahoitusoikaisuja EU:n talousarvion suojelemiseksi. Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen myötä (ja tarkistetun varainhoitoasetuksen mukaan) lausuntoja antavien elinten on hakuvuodesta 2014 alkaen suoritettava uudelleen edustavaan tapahtumaotokseen edunsaajatasolla kohdistettavat perustason tarkastukset ja annettava lausunto tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto tarkastaa tämän lausunnon luotettavuuden ja käyttää sitä lujittaakseen saamaansa varmuutta ja hienosäätääkseen riskianalyysia omia perustason tarkastuksiaan varten. Koheesiopolitiikan alalla komission monivuotinen tarkastusstrategia vuosille 2007–2013, jota päivitetään vuosittain riskinarvioinnin pohjalta, koostuu kahdesta keskeisestä osa-alueesta: - sen tarkistaminen (suorittamalla kansallinen tarkastustyö uudelleen paikan päällä, myös edunsaajien tasolla), missä määrin komissio voi luottaa kansallisten tarkastusviranomaisten työhön, niiden ilmoittamiin tarkastustuloksiin ja virhetasoihin - niiden ohjelmien tai viranomaisten suora tarkastaminen, joiden komissio on arvioinut puuttuvan riittämättömästi tunnistettuihin suuriin riskeihin, muun muassa edunsaajien tasolla paikan päällä tehtävien tarkastusten avulla, joilla vahvistetaan valvonnan kohteena olevien järjestelmätarkastusten tulokset. Uudessa yhtenäisessä tarkastusstrategiassa vuosille 2014–2020 otetaan huomioon vuotuisen varainhoito- ja valvontaprosessin tiettyjen osa-alueiden päivittäminen. Prosessi päättyy vuosittain, kun 15. helmikuuta mennessä toimitetaan ohjelmien varmennetut tilit, johdon lausuma ja vuotuinen yhteenveto, tarkastuslausuma järjestelmien toiminnasta ja menojen ja tilien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta sekä asiaankuuluva tarkastuskertomus. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto sekä työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto ovat vuodesta 2009 lähtien tehneet perusteellisia tarkastuksia, joissa arvioidaan tärkeimpien tarkastusviranomaisten (otos kattaa 96 prosenttia määrärahoista) luotettavuutta. Niiden pohjalta pääosastot jatkavat viranomaisten tulosten seurantaa varmistaakseen, että ne työskentelevät vaadittuja standardeja noudattaen. Ne vaativat korjaavan toimintasuunnitelman niiltä harvoilta tarkastusviranomaisilta, jotka eivät toimi asianmukaisesti, ja antavat niille opastusta ja yhteisiä välineitä. Hallintoviranomaisten/maksajavirastojen tekemät, edunsaajien menoilmoituksia koskevat ensimmäisen tason tarkastukset ovat varmennusketjun kulmakivi. Komissio varmistaa omien riskiperusteisten järjestelmätarkastustensa (joihin kuuluu paikan päällä tehtäviä tarkastuskäyntejä edunsaajien luona) avulla, että kansalliset viranomaiset tekevät riittäviä tarkastuksia. Se toteuttaa lisätoimia tarkastuksissa tekemiensä havaintojen pohjalta, kunnes se on varma siitä, että järjestelmiin liittyvät puutteet on korjattu, ja vaatii rahoitusoikaisuja EU:n talousarvion suojelemiseksi. 6.3 Komissio lykkää jatkossakin maksuja, jos ilmenee vakavia puutteita, joita kyseinen jäsenvaltio ei ole korjannut ajoissa. Se käyttää vahvistettua maatalousmaksujen lykkäysmekanismia ennakkovälineenä suojellakseen EU:n talousarviota jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien puutteilta. Yksiköt, jotka käsittelevät yhteistyössä hallinnoitavia toimia, ovat ilmoittaneet kaikista maksujen keskeyttämistä/lykkäämistä koskevista päätöksistä vuotuisissa toimintakertomuksissaan. Ilmoitettaviin tietoihin kuuluvat muun muassa ne toimenpideohjelmat ja jäsenvaltiot, joista on kyse, havaitut puutteet, kunkin päätöksen tärkeimmät perustelut sekä päätöksen talousarviovaikutus. Nämä tiedot ovat merkittäviä riittävän varmuuden ja vastuuvelvollisuuden kannalta. Sen jälkeen kun ohjelmakautta 2007–2013 varten otettiin käyttöön uusi maksujen keskeyttämisen mahdollistava väline, yhteisiä hallinnointijärjestelyjä soveltavat pääjohtajat päättivät muodollisesti vuonna 2013 keskeyttää 265 tapauksessa maksuja yhteensä 4 930 miljoonan euron arvosta. Vuonna 2013 ja vuoden 2014 ensimmäisellä neljänneksellä komission kollegio hyväksyi myös 17[20] päätöstä, joilla lykätään vuosien 2007–2013 ohjelmien maksuja. Maksuja ei aloiteta uudelleen ennen kuin valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät saavat selvät todisteet siitä, että keskeyttämisen ja/tai lykkäämisen syyt on poistettu, tarvittavat rahoitusoikaisut on tehty eikä komissiolle varmennettaviin tuleviin menoihin kohdistu enää muita riskejä. Tämä yhteisestä hallinnoinnista saatu kokemus vahvistaa lykkäysten tehokkuuden; ne kannustavat jäsenvaltioita ryhtymään asianmukaisiin korjaaviin toimiin. 6.4 Komissio vaatii rahoitusoikaisuja jäsenvaltioilta, jotka eivät pane täytäntöön moitteettomia järjestelmiä. Se käyttää nettomääräisten rahoitusoikaisujen välinettä. Komissio oli vuonna 2013 kaiken kaikkiaan erittäin aktiivinen aiheettomien maksujen takaisinperinnässä ja rahoitusoikaisujen tekemisessä. Kohta 4.1 osoittaa selvästi, että se suojelee EU:n talousarviota riittävästi lainsäädännön vastaisesti aiheutuneilta menoilta. Lisää yksityiskohtia näistä luvuista ja sovellettavan lainsäädännön oikaisumekanismeista on vuoden 2013 tilinpäätöksen liitetiedoissa 6 ja komission aina syyskuussa vastuuvapauden myöntäjälle ja tilintarkastustuomioistuimelle toimittamassa tiedonannossa. Euroopan parlamentin pyynnöstä tiedonannossa esitetään jäsenvaltiokohtainen erittely rahoitusoikaisuista, tietoja nettomääräisistä rahoitusoikaisuista, jotka johtavat käyttötarkoitukseensa sidottuihin tuloihin EU:n talousarviossa, sekä jäsenvaltioiden korjaavien toimien tulokset. Komissio työskentelee edelleen yhdessä niiden jäsenvaltioiden kanssa, joiden tarkastusjärjestelmissä on jatkuvia ja järjestelmällisiä puutteita. Lisäksi se käyttää kaikkia käytettävissä olevia välineitä ehkäistäkseen virheitä ja suojellakseen EU:n talousarviota. Maatalouspolitiikassa, myös maaseudun kehittämisessä, rahoitusoikaisuja sovelletaan aina, kun sääntöjenvastaisia menoja havaitaan. Tavoitteena on nyt myös lyhentää edelleen aikaa, joka kuluu nettomääräistä rahoitusoikaisua koskevan päätöksen toimeenpanoon. Tällä hetkellä menettely, johon kuuluvat kuulemis- ja neuvotteluvaiheet, kestää liian kauan. Nopeamman menettelyn[21] pitäisi toimia parempana kannustimena jäsenvaltioille korjata ajoissa hallinnointi- ja valvontajärjestelmiensä puutteita, vaikka onkin painotettava, että EU:n talousarvio on hyvin suojattu silloinkin, kun oikaisut pannaan täytäntöön myöhään. Euroopan sosiaali- ja investointirahastojen osalta uusi nettomääräisiä rahoitusoikaisuja koskeva säännös lisätään tämänhetkisiin oikaisumenettelyihin, joissa jäsenvaltio voi käyttää saamansa EU:n määrärahat uudelleen muihin hankkeisiin tai ohjelmiin, mikäli se suostuu oikaisuun. Tilinpäätösten toimittamisen jälkeen havaittujen vakavien puutteiden kohdalla komissio kuitenkin soveltaa oikaisuja, jotka pienentävät jäsenvaltioiden määrärahoja, niin että oikaistuja summia ei voida käyttää uudelleen. Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa, joka kattaa Euroopan sosiaali- ja investointirahastot, säädetään selkeistä säännöistä[22] ja ehdoista, jotka koskevat oikaisujen[23] soveltamista. Komission on sovellettava niitä, mikäli vakava puute havaitaan. Koska kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa on järjestettävä kuulemismenettely, komissio odottaa oikaisujen soveltamista 10–12 kuukauden kuluessa havaintojen ilmoittamisesta. Komissio kehottaa yksiköitään takaamaan tehokkaan nettomääräisten rahoitusoikaisujen soveltamisjärjestelmän mahdollisimman nopeasti uutta ohjelmakautta koskevien vuonna 2016 voimaan tulevien asetusten mukaisesti ja ryhtymään toimenpiteisiin maatalouden nykyisen sääntöjenmukaisuusmenettelyn nopeuttamiseksi. 6.5 Komissio toimittaa jatkossakin merkityksellisiä tilastoja jäsenvaltioiden tulosten perusteellisen analysoinnin helpottamiseksi. Vuotuiset toimintakertomukset ovat erittäin arvokas tietolähde vastuuvapauden myöntäjälle, sillä ne kertovat avoimesti, miten komissio täyttää velvollisuutensa, joka koskee yhteisen hallinnoinnin politiikkojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamista yksittäisten jäsenvaltioiden ja ohjelmien (koheesiopolitiikka) tai maksajavirastojen (maatalous) tasolla. Kertomukset sisältävät arvioita virhetasoista ja jäännösriskin suuruudesta maksajaviraston/ohjelman ja jäsenvaltion mukaan eriteltyinä. Ne myös auttavat vastuuvapauden myöntäjää arvioimaan tilannetta yksityiskohtaisemmin, koska ne antavat käsityksen todellisesta riskistä sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ja komissio (nettomääräisten rahoitusoikaisujen osalta) ovat toteuttaneet korjaavia toimia. Vuonna 2013 komissio ilmoitti vuoden 2012 aikana rahoitusoikaisujen ja takaisinperimisten avulla takaisin saadut summat. Tiedot kattoivat ehkäisevät ja korjaavat toimet ja mahdollisuuksien mukaan niiden vaikutuksen sen varmistamiseen, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä on parannettu pysyvästi, mikä näkyy virhetasoissa. On myös pantava merkille, että komission yksiköiden ilmoittamia jäännösvirheitä käytetään taloudellisen riskin arvioimiseen ja että ne eroavat tilintarkastustuomioistuimen ilmoittamista virhetasoista. Merkittävin syy tähän on se, että niiden kohdalla otetaan huomioon erilaisten oikaisumekanismien vaikutus siinä vaiheessa, kun ne on todella toteutettu. 8. 7 Monialaiset kysymykset ja ratkaisut 7.1 Sisäisen valvonnan standardit Komissio on pannut merkille budjettipääosaston laatiman yleiskatsauksen sisäisen tarkastuksen tilaan (Overview of the State of Internal Control) ja on tyytyväinen toimintamenetelmien myönteiseen suuntaukseen. Komissio kehottaa budjettipääosastoa jatkamaan pyrkimyksiään yksinkertaistaa sisäisen valvonnan standardeja painottaen enemmän vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä tarkistamaan niitä vastaavasti. 7.2 Toimeksisaaneiden yhteisöjen vaikutus varmennusketjuun Tarkistetussa varainhoitoasetuksessa on yksinkertaistettu hallinnointitapojen ja -menetelmien määritelmää sisällyttämällä ne yhteiseen loogiseen kehykseen, johon kuuluvat - suora hallinnointi silloin, kun valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä siirtää EU:n varoja avustusten saajille ja toimeksisaajille, ja - epäsuora hallinnointi tai yhteinen hallinnointi silloin, kun EU:n varoja siirretään muille yhteisöille tai jäsenvaltiolle ennen siirtämistä varojen lopullisille saajille. Asetuksessa säädetään myös mahdollisuudesta luoda uudentyyppisiä delegoituja toimijoita, joille valtuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät siirtävät talousarvion toteuttamistehtäviä monenlaisten järjestelyjen puitteissa. Niitä ovat muun muassa - tehtävien siirtäminen muille valtuutetuille tulojen ja menojen hyväksyjille - toimeenpanovirastoille osoitettavat toimintabudjetit - yhteisyrityksille osoitettavat varat - kolmansien maiden kanssa tehtäviin EuropeAidin rahoitussopimuksiin osoitettavat varat - Euroopan investointipankin (EIP) ja Euroopan investointirahaston (EIR) hallinnoimat rahoitusvälineet - kansallisten virastojen toteuttama talousarvio - muille kansainvälisille organisaatioille annettavat tehtävät. Vuonna 2013 komission yksiköistä 22 käytti tehtäviä hoitavia yhteisöjä apuna talousarvion toteuttamisessa toimissa, joiden yhteissumma oli 6 572 miljoonaa euroa. Yhtä, Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanovirastoa, lukuun ottamatta kaikki totesivat, että niillä oli riittävät tiedot varmuutta koskevien johtopäätösten tekemiseen. Vuoden 2012 yhteenvetokertomuksessa komissio vahvisti, että vahvistuslausuma kattoi kaikki sen pääosastoille osoitetut resurssit, riippumatta käytetystä hallinnointitavasta ja siitä, koskiko tehtäviä hoitanutta yhteisöä erillinen päätös vastuuvapauden myöntämisestä. Valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien on varmistettava riittävä valvonta, otettava huomioon mahdolliset kielteiset tarkastustulokset tai valvontajärjestelmän puutteet ja esitettävä tarvittaessa varaumia. Budjettipääosasto on antanut ohjeita, malleja ja opastusta vuotuisiin toimintakertomuksiin sisällytettävää erillistä osaa ja liitettä varten. Niissä yksiköt voivat raportoida suorittamastaan valvonnasta ja varmuuden hankkimisesta niiden yhteisöjen osalta, joille ne vastaavina pääosastoina ovat siirtäneet talousarvion toteuttamistehtäviä. Erityisesti talouden ja rahoituksen pääosasto on raportoinut opastuksen toteuttamisen haasteista, jotka liittyvät siihen, että tehtäviä hoitavien yhteisöjen kanssa on käytössä valtava määrä erityisjärjestelyjä useita vuosia sitten tehtyjen sopimusten pohjalta. Alustavia vuotuisia toimintakertomuksia koskevissa vertaisarvioinneissa on myös havaittu puute kuvaillussa valvontastrategiassa. Sitä ei voida soveltaa täysimääräisesti tapauksissa, joissa rahoitus ei kata toimintamenoja vaan joissa sitä käytetään ainoastaan toimeksisaaneen yhteisön hallintokustannusten rahoittamiseen. Komissio kehottaa budjettipääosastoa laatimaan lisää erityisohjeita olennaisimmista ulkoistettua hallinnointia koskevista sisäisen valvonnan strategioista sekä vastaavien pääosastojen tekemien tarkastusten parhaista käytänteistä ja niiden dokumentoinnista. 7.3 Komission petostentorjuntastrategia Komission petostentorjuntastrategiaa koskevassa tiedonannossa[24] painotetaan, että pääosastojen ja yksiköiden on vahvistettava sisäisen valvonnan järjestelmiään petosriskin torjumiseksi. Yksi keskeisistä toimenpiteistä oli laatia ja ottaa käyttöön niiden petostentorjuntastrategiat vuoden 2013 loppuun mennessä. Yksiköistä 12[25] on jo pannut strategiansa täysimääräisesti täytäntöön. Muut ovat ilmoittaneet täysimääräisen täytäntöönpanon oletetun ajankohdan ja toteuttamatta olevat toimenpiteet, sikäli kuin ne voidaan julkistaa vaarantamatta niiden vaikuttavuutta. Jäännösriskeistä, joita ei olisi lievennetty, ei ole ilmoitettu. Ilmoitetut määrälliset indikaattorit ovat lähinnä Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) siirrettyjä tai sen tutkinnassa olevia petosepäilyjä. Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden ja terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastot ilmoittavat taloudellisina indikaattoreina myös summat, jotka liittyvät tiiviin valvonnan alaisiin riskialttiimpiin rahoitustoimiin. Vuotuisten toimintakertomusten pohjalta voidaan päätellä, että koska yksiköt ovat panneet täytäntöön petostentorjuntastrategiaa ja vaikka kaikkia niiden yksittäisiä strategioita ei vielä ole pantu täytäntöön, olemassa ei ole riskejä, joita ei olisi lievennetty ja joiden perusteella voitaisiin katsoa, ettei tätä valvontatavoitetta ole saavutettu asianmukaisesti. Tällä alalla toteutettuja toimenpiteitä (esimerkiksi edunsaajia koskevia erityisiä riskianalyyseja, valikoitujen hankkeiden tai sopimusten tiivistä seurantaa, muita toimenpiteitä petosriskien lieventämiseksi) on jo kuvailtu joissakin vuotuisissa toimintakertomuksissa yhdessä raportointivuoden aikana toteutettujen petostentorjuntatoimien erityisten tulosten ja niistä mahdollisesti johdettavissa olevien varmuustekijöiden kanssa. Tämä tehdään vuoden 2014 kaikkien toimintakertomusten kohdalla. Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että useimmat pääosastot ovat jo edenneet pitkälle petostentorjuntastrategioidensa laatimisessa ja täytäntöönpanossa. Se kehottaa yksiköitään jatkamaan petosten ehkäisemistä koskevien tietojen sisällyttämistä kertomuksiin osana arvioitaan sisäisen valvonnan järjestelmistä. [1] Varainhoitoasetuksen 66 artikla. [2] Moitteettoman varainhoidon periaatteiden (varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 227 artikla) mukaisesti tämä kertomus sisältää kuvauksen vuoden osalta saavutetuista tavoitteista. Varainhoitoasetuksen 141 artiklan mukaisesti kaikki konsolidoituun tilinpäätökseen liittyvät toimielimet ja elimet laativat vuotuisen kertomuksen hallintomenojensa talousarvio- ja varainhallinnosta. Komission kertomuksessa käsitellään Euroopan unionin toimintamenoja. [3] Muun muassa vuotuinen kasvuselvitys, kansalliset uudistusohjelmat ja Eurooppa 2020 ‑strategiaa käsittelevä portaali verkkosivulla http://ec.europa.eu/europe2020 [4] ’Muilla kuin rahoitustoimilla’ tarkoitetaan toimia, joilla ei hallintomenojen lisäksi ole muuta merkittävää toimintabudjettia. [5] Komissio esitti yhteenvedon kauden 2014–2020 monivuotista rahoituskehystä koskevan lainsäädäntöprosessin tuloksista erillisessä komission tiedonannossa: ”Lopullinen yksinkertaistamisen tulostaulu vuodet 2014–2020 kattavaa monivuotista rahoituskehystä varten”, COM(2014) 114 final. [6] COM(2013) 461 final. [7] Report on the added value of EU spending (SEC(2011) 867). [8] Tarkistettua varainhoitoasetusta alettiin soveltaa tammikuussa 2013. Varainhoitoasetus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1). Soveltamissäännöt: Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1). [9] Varainhoitoasetuksessa määritellään ’valvonta’ toimenpiteiksi, joilla pyritään saamaan riittävä varmuus sisäisen valvonnan tavoitteiden saavuttamisesta. Tämä sisältää kaikenkattavat sisäisen valvonnan järjestelmät, jotka kattavat kaikki budjettimäärärahojen hallinnointiin liittyvät toimenpiteet tarpeiden ja tavoitteiden määrittämisestä ennen jokaista oikeudellista sitoumusta lopullisiin päätöksiin, joilla sinetöidään monivuotiset ohjelmat. [10] Merkittävin uusi varauma koskee Euroopan maatalouden tukirahaston markkinatoimenpiteitä ja toinen liittymistä valmistelevan tukivälineen maaseudun kehittämistä koskevaa osa-aluetta (IPARD) (molemmat maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto). Kolmas liittyy maineeseen ja Eurooppa-koulujen vastuuvelvollisuuskysymyksiin (henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto). [11] Varauman poistamiseksi valtuutettuja tulojen ja menojen hyväksyjiä pyydettiin osoittamaan, että puutteet oli todella korjattu. Poistetut varaumat koskivat seuraavia seikkoja: - neljä jäljellä ollutta, kuudetta puiteohjelmaa koskevaa varaumaa (tutkimuksen pääosasto) - luonnonmukaisiksi todetut tuotteet (maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto) - kalatalouden ohjauksen rahoitusväline (KOR) (meri- ja kalastusasioiden pääosasto) - Euroopan energia-alan elvytysohjelma (EEPR) (energian pääosasto) - toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmää (SIS II) koskeva hanke (sisäasioiden pääosasto) - Euroopan avaruusjärjestön (ESA) taloudellisen raportoinnin luotettavuus (yritys- ja teollisuustoiminnan pääosasto) - vaalitarkkailuvaltuuskunnat (ulkopolitiikan välineiden hallinto) - perinteisiä omia varoja koskeva tuloihin liittyvä varauma (budjettipääosasto). [12] Tämä koskee erityisesti tutkimuspolitiikan alaa, jolla puiteohjelmien hallinnointiin liittyvät kysymykset koskevat kuutta pääosastoa ja kahta toimeenpanovirastoa. [13] Riskin suuruuden käsite määritellään liitteessä 2. [14] Jollei toisin ilmoiteta, kaikkien tässä kertomuksessa mainittujen lukujen lähteet ovat EU:n alustava konsolidoitu tilinpäätös vuodelta 2013 ja vuotuiset toimintasuunnitelmat. Mikäli nämä poikkeavat toisistaan, kertomuksessa käytetään alustavan tilinpäätöksen lukuja. Näistä tapauksista mainitaan erikseen. [15] Tämä summa, 372 miljoonaa euroa, vastaa kahta prosenttia 147 729 miljoonan euron ja 129 149 miljoonan euron välisestä erotuksesta. [16] Virheitä ei pidä sekoittaa petoksiin. Virheitä ovat esimerkiksi lomakkeen täyttäminen virheellisesti tai asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn noudattamatta jättäminen. Vain vähäinen osa virheistä tehdään tahallisesti. Petos on tahallinen sääntöjenvastainen ja rangaistava teko. Petosepäilyt toimitetaan järjestelmällisesti Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) käsiteltäviksi. [17] Varainhoitoasetuksen 99 artiklan 3 kohta. [18] Nimetty uudelleen pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaavaksi toimeenpanovirastoksi (EASME). [19] Maatalouden rahoitusoikaisuja ja takaisinperimisiä koskevat tiedot koskevat kertomuksen laatimisvuotta. [20] Viidestätoista lykkäyksestä päätettiin vuonna 2013 ja kahdesta vuoden 2014 ensimmäisellä neljänneksellä. Kuusi päätöstä koski Euroopan aluekehitysrahastoa ja 11 Euroopan sosiaalirahastoa. [21] Lisätietoja on esitetty kohdassa 2 b. [22] Vakavat puutteet määritellään sen mukaan, onko hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tärkeimpiä elementtejä noudatettu. Noudattamista arvioidaan yksityiskohtaisesti 18 keskeisen, kaikkia ohjelmaviranomaisia koskevan vaatimuksen pohjalta. Tärkeimmät elementit, joita arvioidaan yksityiskohtaisten ja kattavien tarkastustulosten pohjalta, ovat seuraavat: - ohjelmaviranomaisten tehtävien ja kaikkien hallinnointi- ja valvontajärjestelmään osallistuvien väliportaiden valvonnan asianmukainen erottaminen toisistaan - tapahtumien asianmukainen valitseminen ja hallintoviranomaisten tehokkaat tarkastukset virheiden syntymisen välttämiseksi - tehokkaat petostentorjuntatoimet - asianmukaiset menettelyt, jotka liittyvät maksuhakemusten laatimiseen ja ohjelmien tilinpäätösten täydellisyyden, täsmällisyyden ja todenperäisyyden todentamiseen komissiolle - järjestelmien, tapahtumien ja tilinpäätösten tehokas tarkastaminen. Jos jotain delegoidussa säädöksessä ehdotetuista erikseen mainituista keskeisistä vaatimuksista tai kahta tai useampaa keskeisistä vaatimuksista ei noudateta täysimääräisesti tai lainkaan, komissio päättelee automaattisesti, että järjestelmässä on vakavia puutteita, mikä johtaa nettomääräisiin rahoitusoikaisuihin. [23] Delegoidussa säädöksessä vahvistetaan myös kriteerit, joita komissio käyttää määrittääkseen kiinteämääräisen oikaisun tason (5 prosenttia, 10 prosenttia, 25 prosenttia tai 100 prosenttia). Ne liittyvät vakavan puutteen suhteelliseen kokoon, sen esiintymistiheyteen ja laajuuteen sekä unionin talousarvioon kohdistuvaan tappioon. Säädöksessä säädetään myös, että kiinteämääräiset oikaisut voidaan nostaa seuraavalle tasolle tapauksissa, joissa ilmenee toistuvia vakavia puutteita, koska ohjelmaviranomaiset eivät ole ryhtyneet tarvittaviin toimiin korjatakseen järjestelmää aiempana tilivuotena sovelletun rahoitusoikaisun jälkeen. [24] COM(2011) 376, 24.6.2011. [25] Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto (AGRI), viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto (CNECT), työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (EMPL), sisäasioiden pääosasto (HOME), oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto (JUST), aluepolitiikan pääosasto (REGIO), ulkopolitiikan välineiden hallinto, sisäisen tarkastuksen yksikkö, Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF), oikeudellinen yksikkö, Eurooppa-politiikan neuvonantajien toimisto sekä koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA).