Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (ETY) viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annetun asetuksen (ETY) N:o 822/87 muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 355 , 21/11/1997 s. 0060



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (ETY) viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annetun asetuksen (ETY) N:o 822/87 muuttamisesta" () (97/C 355/11) Neuvosto päätti 25. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 ja 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut maa- ja kalatalousjaosto antoi lausuntonsa 18. syyskuuta 1997. Esittelijä oli Carlo Gottero. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. ja 2. lokakuuta 1997 pitämässään 348. täysistunnossa (lokakuun 2. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 70 ääntä puolesta, 7 vastaan, ja 8 pidättyi äänestämästä. 1. Komissio ehdottaa tarkistusta enologisiin käytäntöihin kuuluvaan määräykseen, joka koskee omenahapon käyttämistä hapottamisen yhteydessä ja muuttaa siten asetuksen (ETY) N:o 822/87 15 artiklaa ja liitettä VI. 1.1. Liitteessä VI eli luettelossa sallituista enologisista käytännöistä ja käsittelyistä määrätään nykyisellään, että hapottamisessa voidaan käyttää viinihappoa tai 15 artiklassa asetetuin ehdoin omenahappoa. 1.2. 15 artiklan 6 kohdassa määritellään edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat tiettyyn määräpäivään asti sallia alueellaan tuotettavissa viineissä omenahapon käytön happamuuden lisäämiseksi. 1.3. Yksikään unionin jäsenmaista ei tähän mennessä ole pyytänyt lupaa omenahapon käytön sallimiseksi, sillä kaikki alan toimijat sekä nykyaikainen enologia ovat sillä kannalla, että hapottamisessa tulee käyttää yksinomaan viinihappoa. 1.4. Syy siihen, ettei omenahappoa käytetä, on sen korkea hinta sekä se, että hapon maku erottuu ja muuttaa viinin maun, kun taas viinihapolla ei ole näitä haittapuolia. 1.5. Komission ehdotus muuttaa liitettä VI poistamalla siitä mahdollisuus käyttää omenahappoa happamuuden lisäämiseksi vastaa nykyistä käytäntöä. 1.6. Komitea kannattaa täten 15 artiklan 6 kohdan toisen luetelmakohdan poistamista sekä liitteen VI 3 kohdan k alakohdan tekstin korvaamista seuraavasti: "k) viinihapon käyttäminen hapottamiseen 21 ja 23 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti." 2. Komissio ehdottaa tarkistusta enologisiin käytäntöihin kuuluvaan toiseenkin määräykseen eli asetuksen (ETY) N:o 822/87 17 artiklan 3 kohtaan, jossa happamuuden vähentäminen on sallittu vain tilapäisesti. Nyt käytännöstä on tarkoitus tehdä pysyvä. 2.1. 17 artiklan 3 kohdassa määrätään, että hapottamisessa voidaan käyttää kalsiumtartraattia tai viinihappoa tai tasakoosteista viinihappo- ja kalsiumtartraattivalmistetta elokuun 31. päivään 1997 asti (määräaikaa on muutettu useilla asetuksilla, viimeisin on asetus (EY) N:o 1592/96). 2.2. Kuluneiden vuosien aikana toimijat ovat käyttäneet tätä mahdollisuutta eivätkä yksittäisten maiden viranomaiset ole esittäneet vastalauseita eivätkä muutenkaan kyseenalaistaneet tilannetta. 2.3. On kuitenkin todettava, ettei tilapäisyydelle enää löydy pitäviä perusteita. Komission ehdotusta sallia käytäntö pysyvästi on tarkasteltava myös enologisten käytäntöjen varmuuden ja yhtenäisyyden kannalta. 2.4. Komitea kannattaa täten maininnan "31 päivään elokuuta 1997" poistamista 17 artiklan 3 kohdasta. 3. Komissio ehdottaa asetuksen (ETY) N:o 822/87 45 artiklan muuttamista siten, että lopetetaan erityiskohtelu, joka myönnettiin tilapäisesti tietyille laitoksille otettaessa käyttöön tukijärjestelmä tiivistetyille rypälemehuille. Tämä ei ole enää perusteltua. 3.1. Asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevassa 45 artiklassa määrätään erityistuesta tiivistetylle rypälemehulle tai puhdistetulle tiivistetylle rypälemehulle, jotka on tuotettu C III -viininviljelyvyöhykkeillä. 3.2. Tukea myönnetään kuitenkin myös C III -vyöhykkeiden ulkopuolella tuotetuille rypälemehutiivisteille tai puhdistetuille tiivisteille silloin, kun ne ovat peräisin laitoksista, jotka ovat aloittaneet kyseisen tuotannon ennen kesäkuun 30. päivää 1982. 3.3. Perusteena tälle poikkeukselle oli, ettei haluttu vahingoittaa niitä, jotka olivat tehneet kalliita laitosinvestointeja, koska niiden kuolettamiseen katsottiin kuluvan monia vuosia. 3.4. Nyt kun laitosten perustamisesta on kulunut yli 15 vuotta, komitea pitää perusteltuna komission ehdotusta lopettaa tuki tiivistetyille rypälemehuille, jotka on tuotettu C III -vyöhykkeen ulkopuolella. 3.5. Komitean mielestä tämän eriytetyn avun lopettamisen olisi kuitenkin astuttava voimaan vasta 1. syyskuuta 1998 lähtien. 3.6. Normaalin käytännön mukaisesti tiivistystä suorittavilla laitoksilla on jo hallussaan tai ne ovat saamassa rypälemehua, joka on peräisin satokaudelta 1996 ja jonka hinnasta on jo päätetty siten, että huomioon on otettu C III -viininviljelyvyöhykkeille myönnettävä erityistuki. 3.7. Eriytetyn tuen lopettaminen syyskuun 1. päivästä 1997 alkaen rankaisisi sekä tuottajia että tiivistetyn rypälemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypälemehun käyttäjiä ja aiheuttaisi lisäksi häiriöitä niiden markkinoilla. Rangaistus olisi toimijoiden kannalta täysin perusteeton. Määräpäivän olleessa 1. syyskuuta 1998 asianosaisille tarjoutuisi tilaisuus suunnitella satokauden 1997 rypälemehun tiivistämisen edellytykset. 3.8. Komitea suhtautuu siis myönteisesti komission ehdotukseen, mutta jotta voitaisiin välttää tietyille tiivistetyn rypälemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypälemehun tuottajille koituvat etuoikeudet, tuen lopettamisen on astuttava voimaan 1. syyskuuta 1998 alkaen. 4. Komissio ehdottaa muutettavaksi asetuksessa (ETY) N:o 822/87 olevaa 53 artiklaa, jossa määrätään rypäletäysmehujen ja rypälemehujen tulohintojen valvontamenettelystä. 4.1. Muutoksen tarkoituksena on saattaa kesäkuun 30. päivään 1997 asti sovellettavat tilapäiset määräykset pysyviksi. 4.2. 53 artiklan määräykset ovat itse asiassa vastaavanlaiset kuin hedelmä- ja vihannesalalla, mutta ne eivät sovellu rypäletäysmehujen ja rypälemehujen tuontiin. 4.3. Rypälemehujen osalta yhteisen tullitariffin soveltaminen riippuu maahantuodun tuotteen tuontihinnasta, jolloin tarkkaa tuontihintaa on suhteellisen vaikea määrittää. Lisäksi on mahdollista, etteivät esitetyt asiakirjat vastaa todellista tilannetta tai että niillä pyritään edullisempaan tullitariffiin. 4.4. Lisäksi toisinaan virallinen viitehinta puuttuu rypälemehujen moninaisuuden vuoksi. 4.5. Tästä syystä on hyväksytty tilapäisiä toimia, jotka ovat voimassa kesäkuun 30. päivään 1997 asti. Komissio pitää aiheellisena, että asetukseen tehdään niiltä osin muutoksia, jotta tulohintojen noudattamisen valvonnassa voidaan taata jatkuvuus. On nimittäin syytä tarkistaa, jatketaanko hintavalvontaa jokaisen tuontierän osalta nykyiseen tapaan tilapäisten toimien pohjalta vai otetaanko käyttöön kiinteä tuontiarvio. 4.6. Komitea kannattaa komission pyrkimystä luoda pysyvästi sovellettavat määräykset erityisesti silloin, kun ilmoitettu hinta on kiinteätä tuontiarviota korkeampi tai siinä tapauksessa, ettei tuontierille ilmoiteta tulohintaa. Komitea ihmettelee kuitenkin, miten komissio pystyy määräämään rypäletäysmehujen ja rypälemehujen kertahinnat 83 artiklan mukaisella menettelyllä. 4.7. Koska näiden hintojen määrittely on vaikeaa EU:n ulkopuolisissa alkuperämaissa, komitean mielestä olisi käytännöllisempää määrittää ne tietyillä yhteisön markkinoilla vallitsevien keskihintojen pohjalta. Näiltä markkinoilta saadaan varmasti todellisia tietoja kyseisten tuotteiden markkinamenestyksestä. 4.8. Kyseiset markkinat voitaisiin määrittää 83 artiklan menettelyiden mukaisesti. Bryssel, 2. lokakuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 214, 16.7.1997, s. 11 LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat muutosehdotukset hylättiin käsittelyssä: Kohta 1.3 Korvataan seuraavalla tekstillä: "Yksikään unionin jäsenmaista ei tähän mennessä ole pyytänyt lupaa omenahapon käytön sallimiseksi, sillä EU:n piirissä kaikki alan toimijat ja nykyaikainen enologia ovat sillä kannalla, että hapottamisessa käytetään yksinomaan viinihappoa." Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 29, ei-ääniä: 46, tyhjiä: 7. Kohta 1.4 Korvataan seuraavalla tekstillä: "Syy siihen, ettei omenahappoa käytetä, on sen korkea hinta sekä se, että sen maku erottuu ja muuttaa itse viinin maun, mikäli sitä käytetään Euroopan ilmasto-oloissa, kun taas viinihapon käytössä ei ole näitä haittapuolia. Jotkut kauppakumppaneistamme kuitenkin tarvitsevat omenahappoa, jota sisältävien viinien tuontia ja myyntiä säädellään kahdenvälisillä sopimuksilla (1). (1) EYVL L 86, 31.3.1994, s. 3 (ks. s. 12 Liite I.1a) 14, omenahaposta; EYVL L 176, 3.7.1984, s. 7 (ks. s. 8 Liite, 1b), omenahaposta."Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 21, ei-ääniä: 48, tyhjiä: 9. Kohta 1.5 ja 1.6 Kohta 1.5 muutetaan kuulumaan seuraavasti: "Komission ehdotus muuttaa liitettä VI poistamalla siitä viittauksen omenahappoon, jonka käyttö voidaan hyväksyä ehdolla, että löydetään keinot asiasta solmittujen kahdenvälisten sopimusten noudattamiseksi." Kohta 1.6 poistetaan. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 25, ei-ääniä: 54, tyhjiä: 10. Perustelu Lausunto ei pidä paikkaansa siltä osin, kun siinä todetaan, ettei omenahappoa käytetä. Tämä pätee vain EU:hun. Sen käyttö on välttämätöntä ja sitä käytetään laajalti muualla, erityisesti Brittiläisen kansainyhteisön alueella. Siksi on olemassa vaara, että aineen käytön kieltäminen EU:n viineissä haittaa kansainyhteisössä tuotettujen viinien myyntiä täällä.