Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi sovittuja yhteisön energiatavoitteita koskevan yhteistyön järjestämisestä"



Virallinen lehti nro C 206 , 07/07/1997 s. 0123



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi sovittuja yhteisön energiatavoitteita koskevan yhteistyön järjestämisestä" () (97/C 206/22) Neuvosto päätti 27. tammikuuta 1997 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto antoi lausuntonsa 2. huhtikuuta 1997. Esittelijänä oli Bernardo Hernández Bataller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 23. ja 24. huhtikuuta 1997 pitämässään 345. täysistunnossa (huhtikuun 23. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 79 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 2 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komission esittämän päätösehdotuksen tavoitteena on asettaa yhteisölle yleiset energiatavoitteet ja luoda puitteet yhteisesti sovittuja energiatavoitteita koskevalle yhteistyölle. 1.2. Ehdotuksessa luetellaan energiatavoitteet, joita ovat ennen kaikkea kilpailukyky, ympäristönsuojelu, toimitusvarmuus, energiapolitiikan ulkosuhteet sekä energiatehokkuuden ja uusiutuvien energiamuotojen edistäminen. 1.3. Ehdotus perustuu energia-asiain neuvoston 7. toukokuuta 1996 antamaan päätöslauselmaan valkoisesta kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikasta", jossa neuvosto kehotti komissiota aloittamaan yhteisön ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön, jolla taattaisiin, että yhteisön ja jäsenvaltioiden energiapolitiikka on sopusoinnussa yhteisesti sovittujen yhteisön energiatavoitteiden kanssa. Neuvosto määritteli energiatavoitteet vihreästä kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikasta" 23. marraskuuta 1995 antamassaan päätöslauselmassa. 1.4. Kuten useissa talous- ja sosiaalikomitean lausunnoissa on todettu, energia on yksi yhteisön talouden kilpailukyvyn ja kansalaisten elämänlaadun ratkaisevista osatekijöistä. Energialla on oltava merkittävä osuus taloudellisessa lähentymisessä, sillä energia on strateginen sekä talouskasvun että hyvinvoinnin kannalta välttämätön tekijä. 1.4.1. Talouden ja maailmankaupan maailmanlaajuistuminen, jossa energialla on erityisen merkittävä osa, sekä sisämarkkinoiden kehitys ja energian ja ympäristön välinen vuorovaikutus ovat niin ikään osoittaneet, että energia-asioissa tarvitaan yleisnäkemystä. 1.5. Vihreä kirja "Euroopan unionin energiapolitiikasta" julkaistiin juuri tässä tarkoituksessa, ja komitea otti siihen kantaa 5. heinäkuuta 1995 antamassaan lausunnossa, jonka yleishuomioihin komitea yhtyy edelleen. 1.5.1. Vihreää kirjaa seurasi valkoinen kirja "Euroopan unionin energiapolitiikasta", josta komiteaa ei ole pyydetty antamaan lausuntoa ja jossa määriteltiin yhteiset energiatavoitteet ja viitteellinen työskentelyohjelma viideksi vuodeksi. 1.6. Komitea on todennut, että yhteisötason energiapäätökset on tehtävä tarkastelemalla energiatilannetta yhteisesti ja ottamalla huomioon tulevaisuuden suuntaviivat, mikä edellyttää jäsenvaltioiden ja yhteisön tiivistä yhteistyötä energiatutkimuksen ja analyysien osalta kansainvälisen energiaviraston piirissä jo tehtävästä työstä. 1.7. On hyvä muistaa, että aiemmissa energiapolitiikkaa koskevissa lausunnoissaan () komitea on ollut samaa mieltä komission kanssa Euroopan yhteisön yhteisen energiapolitiikan luomisen tarpeellisuudesta sekä siitä, että yhteisölle on määriteltävä energiatavoitteet ja taattava kansallisten energiapolitiikkojen ja mainitun yhteisön energiapolitiikan samansuuntaisuus. 2. Yleistä 2.1. Aiempien lausuntojensa mukaisesti komitea suhtautuu myönteisesti komission aloitteeseen, joka tähtää jäsenvaltioiden välisen yhteistyön lisäämiseen energia-asioissa yhteisesti sovittujen tavoitteiden mukaisesti ja jolla vastataan neuvoston valkoisesta kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikasta" 7. toukokuuta 1996 antamassa päätöslauselmassa esitettyyn pyyntöön. 2.2. Komitea haluaa tähdentää, että aloitetta on pidettävä merkittävänä askeleena kohti yhteistä lähestymistapaa energiaongelmiin. Tässä yhteydessä kannattaa muistaa, että komitea kannatti 14. syyskuuta 1994 antamassaan oma-aloitteisessa lausunnossa aiheesta "Yhteisön energiapolitiikka" () energiaa käsittelevän luvun sisällyttämistä perustamissopimukseen. 2.3. Niinpä komitea katsoo, että päätösehdotus luo yhteistyölle kunnianhimoiset puitteet ja siinä luetellaan joukko yhteisesti sovittuja energiatavoitteita sekä yhteisön pääasialliset työvälineet, joilla tavoitteet voidaan saavuttaa. Yhteistyön toteuttamisen varmistamiseksi jatkossa on kuitenkin määriteltävä, miten yhteistyötä täydennetään ja miten jäsenvaltioiden ja yhteisön toimivalta rajataan. 2.4. Tässä mielessä komitea pahoittelee, että päätösehdotus on laadittu yleisluonteiseksi ja laveaksi; sitä olisikin myöhemmin täydennettävä ja kehiteltävä, jotta saavutetaan ehdotuksen tarkoittamat tavoitteet. Asianmukaista yhteistyötä tarvitaan, koska jäsenvaltioilla ja yhteisöllä on runsaasti energiaa sivuavia työvälineitä, ohjelmia ja vastuuta; yhteistyön pohjaksi tulisi määritellä yhteiset tavoitteet ja työmenetelmät, joilla varmistetaan vuoropuhelu ja avoimuus. 2.5. Komitea kannattaa komission ajatusta, jonka mukaan tarkoituksena ei ole asettaa tiukkoja alakohtaisia energiatavoitteita, vaan keskittyä energia-asioissa tehtävään yhteistyöhön. Tavoitteena ei ole mukauttaa kansallisia energiapolitiikkoja yhteisön muottiin, vaan pikemmin varmistaa, että kansalliset energiapolitiikat ja -toimet noudattavat johdonmukaisesti yhteisesti sovittuja yhteisön energiatavoitteita. 2.5.1. Jäsenvaltioiden energiapolitiikka ja energia-asioiden hoito riippuvat edelleen kunkin valtion käytettävissä olevista varoista, poliittisista vaihtoehdoista ja yhteiskunnallisista ja taloudellisista oloista, mutta moninaisuus on sovitettava yhteisötasolla määriteltyihin yhteisiin tavoitteisiin. 2.6. Energia-alan todellisten sisämarkkinoiden luominen edellyttää jäsenvaltioiden yhteisten tavoitteiden ympärille rakennettujen energiapolitiikkojen riittävää yhdenmukaisuutta. 2.7. Komitea katsoo edelleen, etteivät yhteistyöpuitteet saa rajoittua ainoastaan jatkuvaan tietojen vaihtoon eikä yhteistyönä tehtäviin energiatutkimuksiin ja -analyyseihin, joista laaditaan ajoittain alan kehitystä arvioivia raportteja, vaan yhteistyön on saatava neuvosto tarkastelemaan energiatilannetta ja komissio valmistelemaan uusia, sopivia ehdotuksia, joilla taataan kansallisten politiikkojen yhteensopivuus yhteisötasolla sovittujen tavoitteiden kanssa. 2.8. Yhteisen energiapolitiikan tai laajemman energiayhteistyön puuttuminen johtaa yhteisön ja kansallisten toimenpiteiden päällekkäisyyteen. 3. Erityistä 3.1. Yhteistyöpuitteet 3.1.1. Ehdotuksen yhteistyöesitys on jakautunut kolmeen artiklaan. Ensimmäisessä artiklassa esitetään ehdotetun yhteistyön tavoitteet, 2 artikla käsittelee komission toimia tavoitteiden saavuttamiseksi ja 3 artiklassa pyydetään jäsenvaltioita raportoimaan komissiolle vuosittain toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet liitteessä esitettyjen yhteisesti sovittujen energiatavoitteiden saavuttamiseksi. 3.1.2. Komitea katsoo, että mikäli halutaan taata kansallisten energiapolitiikkojen yhteensopivuus yhteisön yhteisesti sovittujen energiatavoitteiden kanssa, vastedes on määriteltävä selkeämmin ja tarkemmin, miten yhteistyö, tietojen vaihto ja energiapolitiikkojen yhteinen tarkastelu toteutetaan ja miten taataan, että kaikki tämä toteutuu. 3.1.3. Yhteistyön on saatava liikkeelle ja otettava huomioon kaikki toimintatasot: paikallistoiminta, alueellinen toiminta, kansallinen toiminta ja yhteisötasolla tapahtuva toiminta. 3.1.4. Komitea kannattaa energiatoimien avoimuuden lujittamista julkaisemalla kertomus yhteisön ja jäsenvaltioiden energiapolitiikan edistymisestä ja kehittymisestä suhteessa yhteisesti sovittuihin tavoitteisiin. Kertomuksen perusteella energiatavoitteita arvioidaan ja saatetaan ajan tasalle. 3.1.5. Lopuksi komitea kehottaa komissiota tarkentamaan osuutensa yhteistyössä; komission tulisi tiedonvälityksestä ja tutkimuksesta erillään tukea, kuitenkin läheisyysperiaatetta kunnioittaen, jäsenvaltioiden toteuttamia energiatoimia. 3.2. Tavoitteet 3.2.1. Komitea suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti liitteessä esitettyihin tavoitteisiin, jotka ovat samansuuntaisia kuin yhteisön energiapolitiikkaa käsittelevissä vihreässä ja valkoisessa kirjassa sekä neuvoston niitä koskevissa päätöslauselmissa esitetyt tavoitteet. 3.2.2. Komitea katsoo, että liitteessä esitettyjen tavoitteiden on oltava riittävän joustavia ja yleisluonteisia vastatakseen energiamarkkinoilla mahdollisesti tapahtuviin muutoksiin ja niiden on näytettävä yleisesti ottaen suuntaa yhteisön toiminnalle ja jäsenvaltioiden energiapolitiikalle. 3.2.3. Komitean mielestä on olennaista päästä yksimielisyyteen selkeistä yhteisön energiatavoitteista, joiden avulla alan nykyiset ja tulevat haasteet voidaan kohdata ja ratkaista. Tavoitteisiin voidaan viitata tarkasteltaessa, miten jäsenvaltioiden energiapolitiikka ja yhteisön toimet sopivat yhteen tavoitteiden kanssa. 3.2.4. Sen vuoksi komitea haluaa tuoda esiin tarpeen selventää tavoitteita, vähentää monitulkintaisia ilmaisuja ja välttää eritasoisten tavoitteiden ristiriitaisuus ja päällekkäisyys. 3.2.5. Tavoitteet on joka tapauksessa saatettava määrävälein ajan tasalle komission tutkimusten ja kertomusten valossa. Energiapolitiikka on laadittava alan pitkän aikavälin näkymien pohjalta ja siinä on otettava huomioon yhteisön ulkopuolelta tuotetun energian mukanaan tuomat poliittiset riskit, joten yhteisön energiatavoitteet on määriteltävä joustavasti ja ne tulee voida mukauttaa olosuhteisiin. 3.2.6. Komitea haluaa kuitenkin todeta, että joihinkin ehdotuksen liitteessä esitettyihin tavoitteisiin voi olla hankala pyrkiä samanaikaisesti tavoitteiden keskenään ristiriitaisten vaikutusten vuoksi. Tavoitteet onkin, mikäli mahdollista, tasapainotettava ja asetettava ensisijaisuusjärjestykseen, pitämällä samalla mielessä tavoitteiden joustavuus ja mukautumiskyky. 3.2.7. Ensinnäkin ehdotusta on selvennettävä ja energiapolitiikan ja sen toimien edellyttämät tavoitteet on jaettava tasapainon vuoksi kolmeen keskenään niveltyvään tasoon. 3.2.7.1. Niinpä energiatoimien kuten kaikkien yhteisön toimien on ensimmäisellä tasolla pyrittävä toteuttamaan perustamissopimuksen 2 artiklan mukaiset yleistavoitteet. Tällaisia tavoitteita ovat yhtenäismarkkinoiden perustaminen, talouselämän sopusointuinen kehittäminen, ympäristönsuojelu, korkea työllisyys ja sosiaaliturva, elintason ja elämänlaadun kohentaminen sekä taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. 3.2.7.2. Energiapolitiikan on kuitenkin pyrittävä yhdistämään edellä esitettyjen tavoitteiden lisäksi kilpailukyky, toimitusvarmuus ja ympäristönsuojelu. 3.2.7.3. Lopuksi jäsenvaltioiden energiapolitiikan ja yhteisön toimien on oltava kahta edellistä tasoa yksityiskohtaisemmin sopusoinnussa päätösehdotuksen liitteessä esitettyjen erityisten energiatavoitteiden kanssa. 3.2.8. Kaikkiin tavoitteisiin pyrittäessä on otettava huomioon läheisyysperiaate, suhteellisuusperiaate sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen. 3.2.8.1. Läheisyysperiaate edellyttää perustamissopimuksen 3 b artiklan mukaisesti yhteisön toimia aloilla, joilla sillä ei ole yksinomaista toimivaltaa, vain niissä tapauksissa ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita ja jotka voidaan toteuttaa paremmin yhteisötasolla. Yhteisön toiminnan on keskityttävä niille alueille, joilla sillä voidaan saavuttaa todellista lisäarvoa. 3.2.8.2. Yhteisö käyttää yksinomaista toimivaltaansa silloin, kun tietyt kansalliset politiikat luovat esteitä kaupankäynnille ja muuten vääristävät markkinoita estämällä aiemmin sovittujen energiatavoitteiden toteuttamisen, tämän kuitenkaan haittaamatta perustamissopimusten tavoitteiden saavuttamista tai julkisia palveluita ja yleistä etua. 3.2.9. Erityishuomioita kustakin liitteen tavoitteesta 3.2.9.1. Perussopimusten energiatavoitteet Lisänä aiemmin valkoisesta kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikasta" antamaansa lausuntoon () komitea toteaa, että tavoitteisiin tulisi sisällyttää markkinoiden yhdentymisen, kestävän kehityksen, ympäristönsuojelun ja toimitusvarmuuden lisäksi sellaisia merkittäviä yleistavoitteita kuin työpaikkojen luominen sekä taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, jotka energiapolitiikassa on erityisesti otettava huomioon. 3.2.9.2. Yhteisön energiamarkkinoiden yhdentyminen Komitea yhtyy komission kantaan, että markkinoiden yhdentyminen on kaikkien yhteisön energiatoimien keskeinen tekijä, sillä pirstoutuneet markkinat jättäisivät toimet toteutettaviksi kansallisella tasolla. Yhteisön energiarakenteesta päätettäessä energiamarkkinoiden yhdentymisessä on tarkasteltava kaikkia energialähteitä. 3.2.9.2.1. Komitea haluaa toisaalta korostaa yleiseurooppalaisten verkkojen merkitystä toimitusvarmuudelle, sisämarkkinoiden toteutumiselle ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiselle. Neuvoston valkoisesta kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikasta" antamassa päätöslauselmassa esitetään erillisenä tavoitteena "tarpeellisten energiarakenteiden ja erityisesti Euroopan laajuisten verkkojen kehittäminen tarpeen vaatiessa ja milloin se on taloudellisesti kannattavaa". Tämän vuoksi on tärkeää korostaa tavoitteen saavuttamiseksi tarvittavien riittävien taloudellisten voimavarojen saantia. 3.2.9.3. Energian hinnan avoimuus ja hinnan vääristymisen ehkäiseminen Komitea yhtyy komission kantaan, että energian hinnan on oltava avoin eikä sitä saa vääristää. 3.2.9.4. Kestävä kehitys: energia- ja ympäristötavoitteiden yhdentäminen Koska useilla ympäristökysymyksillä on kansainvälinen ulottuvuus ja ihmiset ovat niistä yhä paremmin tietoisia, yhteisön osuus ympäristöasioissa on yhä merkittävämpi. Energiatavoitteiden yhdentäminen ympäristötavoitteisiin on olennaista, mutta tavoitteet on tasapainotettava keskenään. Kaikissa ympäristötoimissa ja aloitteissa on pidettävä mielessä kustannus-hyötyanalyysi ja toimenpiteet, joilla taataan yhtenäiset kilpailuolosuhteet. Komitea haluaa niin ikään todeta vapaaehtoisten sopimusten merkityksen ja sen, että eri talousvälineiden käytössä on otettava huomioon teollisuuden kilpailukyky. 3.2.9.5. Toimitusvarmuuden parantaminen Tähän tavoitteeseen pääsemiseen tähtäävät toimet on esitettävä selkeämmin. Niinpä komitea haluaakin todeta, että tavoitteen toteutumiseksi on muun muassa lisättävä omien energialähteiden käyttöä, monipuolistettava energialähteitä, saatava verkkojen yhdistäminen joustavammaksi, tehtävä kansainvälistä yhteistyötä unionin ja sen energiantoimittajien taloudellisten ja poliittisten siteiden lujittamiseksi ja oltava yhteistyössä kolmansien maiden kanssa sekä ylläpidettävä turvallisuus-, toimitus- ja solidaarisuustoimia, joilla varaudutaan toimitusten keskeytykseen. Koska unioni on tästedeskin riippuvainen energiantuonnista, yhteistyö muiden suurten energiankuluttajien kanssa on edelleen välttämätöntä. 3.2.9.6. Energiapolitiikan ulkosuhteiden koordinointi Komitea haluaa korostaa, kuinka tärkeää on koordinoida energiapolitiikan ulkosuhteita kolmansien energiantoimittajamaiden ja kehitysmaiden kanssa. Suhteita kolmansiin maihin onkin lisättävä paitsi toimitusvarmuuden myös sen vuoksi, että energiapoliittinen yhteistyö saattaa edistää taloudellista kehitystä ja poliittista vakautta. Tässä yhteydessä on korostettava energiaperuskirjan sekä Välimeren rantavaltioiden kanssa tehtävän yhteistyön merkitystä. 3.2.9.6.1. Yhteisö kantaa tosin merkittävää kahden- ja monenkeskisten sopimusten perusteella hankittua kansainvälistä vastuuta, mutta vastuuntuntoa on lisättävä, mikäli yhteisö haluaa varautua ongelmiin, joita sille aiheuttaa huomattava ja yhä kasvava riippuvuus ulkopuolisista energiantoimittajista ja siihen, että monet etenkin ympäristöön liittyvät energiakysymykset ovat luonteeltaan kansainvälisiä. 3.2.9.7. Uusiutuvien energialähteiden ja energiatehokkuuden edistäminen Komitea viittaa antamaansa lausuntoon vihreästä kirjasta "Uusiutuvista energialähteistä" ja suhtautuu myönteisesti tavoitteeseen edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä sekä energiatehokkuutta, jotka molemmat voivat puolestaan edistää terveemmän ympäristön luomista ja voivat yhdessä omien energiavarojen kanssa vähentää yhteisön riippuvuutta ulkopuolisista energialähteistä sekä nopeuttaa talouskasvua ja lisätä työllisyyttä. 3.2.9.8. Uudet ehdotukset Tavoitteisiin tulisi sisällyttää lisäksi: a) hyvän kuluttajasuojan ja tiedottamisen edistäminen sekä käyttäjien kannustaminen osallistumaan energiapolitiikkaan; b) yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn kasvattaminen pääasiallisiin kilpailijoihinsa nähden, mikä edellyttää kohtuuhintaisia energiatoimituksia. 3.3. Käytettävissä olevat yhteisön energiapoliittiset välineet 3.3.1. Komitea katsoo, että yhteisön energiatavoitteiden määrittelyn lisäksi on myös tärkeä toteuttaa tavoitteet käytännössä, minkä vuoksi tätä tarkoitusta varten on luotava välttämättömät työvälineet. 3.3.2. Jäsenvaltioiden haluttomuus menettää toimivaltaansa energia-asioissa edellyttää yhteisön politiikan keskittymistä vaakatason työvälineisiin, joista olisi mahdollista ja hyödyllisempää päästä yhteisymmärrykseen tai joita voitaisiin koordinoida paremmin yhteisötasolla. 3.3.3. Komitea on tietoinen, että yhteisön tavoitteisiin pääseminen vaatii kaikkien perussopimusten sallimien työvälineiden käytön koordinointia ja läheisyysperiaatteen kunnioittamista. 3.3.4. Toisaalta komitea toteaa vihreästä kirjasta antamansa lausunnon mukaisesti jälleen, että tällaisten työvälineiden käytön kannalta on erityisen tärkeää, että jäsenvaltioiden ja yhteisön vastuu ja toimivalta määritellään mahdollisimman yksityiskohtaisesti. 3.3.5. Liitteessä mainittujen työvälineiden osalta komitea haluaa korostaa yhteisön kauppapolitiikan ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ottamista työvälineiden joukkoon. 3.3.5.1. Tässä yhteydessä kannattaa muistaa, että perustamissopimuksen J artikla alkaa sanoin "ryhdytään harjoittamaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa" ja että "unioni ja sen jäsenvaltiot määrittelevät yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan, joka kattaa kaikki ulko- ja turvallisuuspolitiikan alat, sekä toteuttavat sen". Perustamissopimuksen J. 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden tulee tukea aktiivisesti ja varauksettomasti unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ja pidättyä kaikista toimista, jotka ovat unionin etujen vastaisia tai omiaan haittaamaan sen tehokkuutta yhtenäisenä voimatekijänä kansainvälisissä suhteissa. 3.3.5.2. Kyseisen politiikan tavoitteena on muun muassa edistää kansainvälistä yhteistyötä. Tavoitteiden saavuttamiseen ja politiikan toteuttamiseen on säädetty joukko työvälineitä: järjestelmällinen hallitustenvälinen yhteistyö, yhteiset kannat, yhteiset toimet ja rahoitusvälineet, jotka ovat avainasemassa turvattaessa energiatoimitusten toimitusvarmuus tilanteessa, jossa yhteisö on yhä riippuvaisempi ulkoa tuodusta energiasta. 3.3.6. Euroopanlaajuisten verkkojen kehittäminen on niin ikään otettava energiapolitiikassa nykyistä paremmin huomioon, sillä ne edistävät sekä energian sisämarkkinoiden toteutumista että lisäävät toimitusvarmuutta ja joustavuutta ja edistävät taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 3.3.7. Komitea haluaa lopuksi korostaa tutkimus- ja kehittämistoimien ja -välineiden lisäämisen merkitystä sekä uusista ja paremmista energiateknologioista tiedottamista; komitea korostaa erityisesti, että yhteisön tutkimus- ja kehittämisohjelmilla on tuettava jäsenvaltioiden hyväksymiä kansallisia toimenpiteitä. Bryssel, 23. huhtikuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL N:o C 27, 28.1.1997, s. 9 () EYVL N:o C 393, 31.12.1994; EYVL N:o C 256, 2.10.1995 () EYVL N:o C 256, 2.10.1995