Ehdotus: neuvoston direktiivi maantieliikenteen alalla työskentelevien liikkuvien työntekijöiden ja itsenäisten kuljettajien työajan järjestamisestä /* KOM/98/0662 lopull. - SYN 98/0319 */



Virallinen lehti nro C 043 , 17/02/1999 s. 0004



Ehdotus neuvoston direktiiviksi maantieliikenteen alalla työskentelevien liikkuvien työntekijöiden ja itsenäisten kuljettajien työajan järjestämisestä (1999/C 43/02) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(1998) 662 lopullinen - 98/0319(SYN) (Komission esittämä 24 päivänä marraskuuta 1998) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 ja 118 a artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, toimii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että perustamissopimuksen 75 artiklassa määrätään, että neuvosto antaa yhteisiä sääntöjä, joita sovelletaan tieliikenteeseen ja toteuttaa toimenpiteitä liikenneturvallisuuden parantamiseksi; kyseinen artikla muodostaa oikeusperustan etenkin tieliikenteen alalla toimivien itsenäisten kuljettajien työaikaa koskevien yhteisten sääntöjen antamiseksi, perustamissopimuksen 118 a artiklassa määrätään, että neuvosto antaa direktiivein säännökset vähimmäisvaatimuksista, joilla pyritään parantamaan erityisesti työympäristöä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3820/85 (1) säädetään kuljettajien ajo- ja lepoaikoja koskevista yhteisistä säännöistä, mutta kyseinen asetus ei kata muita maantieliikenteen työaikoihin liittyviä seikkoja, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/104/EY (2) säädetään työajan järjestämisessä noudatettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista, joita sovelletaan kaikilla aloilla, sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, lukuun ottamatta muun muassa lento-, rautatie-, maantie-, meri-, sisävesi- ja järviliikennettä, neuvosto tunnusti mainitun direktiivin johdanto-osassa, että saattaa olla tarpeen toteuttaa erillisiä työajan järjestämiseen liittyviä toimenpiteitä tietyillä toimialoilla, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan, maantieliikenteen turvallisuuden parantamiseksi, kilpailun vääristymisen välttämiseksi ja maantieliikenteen työolojen kehittämiseksi on tarpeen, että kaikkiin maantieliikenteen alalla työskenteleviin liikkuviin työntekijöihin ja itsenäisiin kuljettajiin sovelletaan samoja työaikaa koskevia vähimmäisnormeja, tämän direktiivin säännöksiä on maantieliikenteen osalta pidettävä direktiivin 93/104/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, säännöksin nähden erityissäännöksinä, joten ne ovat viimeksi mainitun direktiivin 14 artiklan mukaan ensisijaisia, maantieliikenteen turvallisuuden parantamiseksi, kilpailun vääristymisen välttämiseksi sekä liikkuvien työntekijöiden ja itsenäisten kuljettajien turvallisuuden ja terveyden varmistamiseksi heille on taattava päivittäiset ja viikoittaiset vähimmäislepoajat ja riittävät tauot; lisäksi on tarpeen asettaa viikoittaisten työtuntien yläraja, on tarpeen osoittaa, että tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännöksiä lepoajoista ja tauoista sovelletaan edelleen tiettyihin liikkuviin työntekijöihin ja itsenäisiin kuljettajiin, ajoaikaa koskevia edellä mainitun asetuksen säännöksiä täydennetään työaikaa koskevilla tämän direktiivin säännöksillä, työmarkkinaosapuolet eivät sitkeistä neuvotteluista huolimatta päässeet yhteisymmärrykseen maantieliikenteen liikkuvia työntekijöitä koskevasta sopimuksesta, joka olisi saatettu voimaan neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta, sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, direktiivillä . . ./. . ./EY muutetaan direktiiviä 93/104/EY, jotta varmistetaan sen soveltaminen kiinteässä asemapaikassa työskenteleviin työntekijöihin niillä aloilla ja niissä ammateissa, jotka eivät nykyisin kuulu direktiivin soveltamisalaan, ja tarjotaan perusturva maantieliikenteen alalla työskenteleville liikkuville työntekijöille; perusturvaan sisältyvät nykyiset säännöt vuosilomasta ja tietyt yötyöntekijöitä koskevat perussäännökset esimerkiksi terveystarkastuksista, tutkimukset ovat osoittaneet, että ihmisen elimistö on yöllä herkempi ympäristön häiriötekijöille ja myös tietyille raskaille työnorganisointimuodoille ja että pitkät yötyöjaksot voivat olla haitallisia työntekijöiden terveydelle ja vaarantaa sekä heidän turvallisuutensa että yleisen liikenneturvallisuuden, tämän vuoksi on tarpeen rajoittaa yötyöjaksojen kestoa, ylityö mukaan luettuna, ja varmistaa, että työnantajat pitävät kirjaa yötyöntekijöiden ja sellaisten liikkuvien työntekijöiden työajoista, jotka työskentelevät yli 48 tunnin keskimääräisen viikoittaisen enimmäistuntimäärän, yötyöntekijöiden tulisi saada asianmukainen korvaus työstään ja heillä tulisi olla samat mahdollisuudet koulutukseen ja ylenemiseen kuin muillakin työntekijöillä, asetuksessa (ETY) N:o 3820/85 sallitaan sen 6 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuille kuljettajille jopa 65 tunnin viikoittainen ajoaika, kun taas tämän direktiivin 3 artiklan mukaan kuljettajien viikoittainen enimmäistyöaika on 60 tuntia; asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen kuljettajien on voitava jatkossakin ajaa jopa 65 tuntia viikossa, kunhan keskimääräistä viikoittaista 48 tunnin enimmäistyöaikaa ei ylitetä neljän kuukauden jaksolla, komission tulee seurata tämän direktiivin täytäntöönpanoa ja alan kehitystä jäsenvaltioissa sekä toimittaa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle kertomus sääntöjen soveltamisesta, on tarpeen säätää, että jäsenvaltiot tai alan työmarkkinaosapuolet voivat tehdä tapauskohtaisesti poikkeuksia tietyistä säännöksistä; tällaisessa poikkeustapauksessa asianomaisille työntekijöille on pääsääntöisesti annettava vastaavat korvaavat lepojaksot, ja samalla kun otetaan huomioon perustamissopimuksen 3 b artiklassa määrätyt toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet, edellä ehdotetun toiminnan tavoitteita ei voida saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, sillä tavoitteena on varmistaa kaikille työntekijöille yhteisössä riittävä terveyden ja turvallisuuden suoja työajan suhteen; ehdotetun toiminnan laajuuden ja vaikutuksen vuoksi tavoitteet voidaan saavuttaa parhaiten yhteisön tasolla ottamalla käyttöön koko Euroopan yhteisöön sovellettavat vähimmäissäännökset; tämä direktiivi on tarvittava vähimmäiskeino näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala 1. Tämän direktiivin tavoitteena on säätää terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisnormeista maantieliikenteen työaikajärjestelyjen alalla ja parantaa liikenneturvallisuutta. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten kaikkiin maantieliikenteen alalla työskenteleviin liikkuviin työntekijöihin ja jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin itsenäisiin kuljettajiin. 3. Tämä direktiivi sisältää erityisiä, maantieliikenteen alalla työskenteleviin liikkuviin työntekijöihin sovellettavia yhteisön säännöksiä, ja neuvoston direktiivin 93/104/EY 14 artiklan mukaisesti tämän direktiivin säännökset ovat ensisijaisia neuvoston direktiivin 93/104/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä . . ./. . .EY, säännöksiin nähden. 4. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännösten soveltamista. 2 artikla Määritelmät 1. Tässä direktiivissä `työaika` tarkoittaa a) itsenäisten kuljettajien osalta aikaa, jolloin suoritetaan seuraavia tehtäviä: i) ajaminen ii) lastaus ja purkaminen iii) matkustajien auttaminen linja-autoon nousemisessa tai siitä laskeutumisessa iv) ajoneuvon puhdistaminen v) ajoneuvon ja kuorman turvallisuuden tarkastus vi) muut tehtävät, joita tarvitaan ajoneuvon, kuorman tai matkustajien turvallisuuden varmistamiseen vii) ajoneuvon tekninen huolto; b) liikkuvien työntekijöiden osalta aikaa työn aloittamisen ja lopettamisen välillä eli kaikkia työtehtäviä tai päivystysvelvollisuutta taukoja lukuun ottamatta. Tehtäviin kuuluvat erityisesti: i) ajaminen ii) lastaus ja purkaminen iii) matkustajien auttaminen linja-autoon nousemisessa tai siitä laskeutumisessa iv) ajoneuvon puhdistaminen v) ajoneuvon ja kuorman turvallisuuden tarkastus vi) muut tehtävät, joita tarvitaan ajoneuvon, kuorman tai matkustajien turvallisuuden varmistamiseen vii) ajoneuvon tekninen huolto viii) hallinnollinen työ. 2) `Päivystysvelvollisuus` tarkoittaa aikaa, jolloin työntekijä on työpaikallaan valmiina aloittamaan tavanomaisen työnsä myös omasta aloitteestaan ja jolloin hänellä on yleensä tiettyjä työhön liittyviä tehtäviä. `Päivystysaika` tarkoittaa aikaa, jolloin työntekijällä ei ole velvollisuuksia mutta jolloin hän on vapaa aloittamaan työn. Työntekijän on tiedettävä päivystysajat etukäteen työmarkkinaosapuolten sopimien edellytysten mukaisesti, joista on neuvoteltu jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetyllä tasolla ja siinä säädetyin ehdoin. Rajoittamatta jäsenvaltioiden lainsäädännön tai sellaisten työmarkkinaosapuolten sopimusten soveltamista, joiden mukaan tällaisista ajanjaksoista on maksettava korvaus tai niitä on rajoitettava, päivystysaikaa ei pidetä työaikana tämän direktiivin 3 ja 6 artiklan merkityksessä. 3) `Liikkuvia työntekijöitä` ovat kaikki yrityksen palkkaamat henkilöt, harjoittelijat ja oppisopimuskoulutuksessa olevat mukaan luettuina, jotka osallistuvat maantiekuljetusten suorittamiseen ja kuuluvat liikkuvaan henkilöstöön. 4) `Lepoaika` on yhtäjaksoinen vähintään tunnin mittainen ajanjakso, jolloin työntekijä voi käyttää aikansa vapaasti. 5) `Viikko` on ajanjakso, joka alkaa kello 00.00 maanantaina ja päättyy kello 24.00 sunnuntaina. 6) `Yöaika` on vähintään seitsemän tunnin mittainen ajanjakso, siten kuin se on määritelty kansallisessa lainsäädännössä, ja siihen kuuluu joka tapauksessa kello 24.00:n ja kello 5.00:n välinen aika. 7) `Yötyö` on sellaisena työaikana tehtyä työtä, josta yli kaksi tuntia ajoittuu yöaikaan. 8) `Yötyöntekijät` ovat työntekijöitä, jotka i) tekevät tavallisesti yötyötä tai ii) suorittavat yöaikaan tietyn osan vuosittaisesta työajastaan. Tämän osa on määriteltävä jäsenvaltioiden lainsäädännössä, ja asiasta on kuultava työmarkkinaosapuolia. 3 artikla Viikoittainen enimmäistyöaika Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet seuraavien seikkojen varmistamiseksi: 1) Keskimääräinen viikoittainen työaika ei ylitä 48:aa tuntia. Yhden viikon enimmäistyöaika voi olla enintään 60 tuntia, jos neljän kuukauden ajalta laskettu keskiarvo ei ylitä 48:aa tuntia. Tämä ei kuitenkaan rajoita asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artiklan 4 ja 5 kohdan soveltamista, kunhan asianomaisten itsenäisten kuljettajien ja liikkuvien työntekijöiden keskimääräinen viikoittainen 48 tunnin enimmäistyöaika ei ylity neljän kuukauden jaksolla. 2) Liikkuvien työntekijöiden osalta eri työnantajien palveluksessa työskennelty aika on tehtyjen työtuntien yhteismäärä. Liikkuvan työntekijän on ilmoitettava kirjallisesti työnantajalle, jota asia koskee, toisen työnantajan palveluksessa työskennellystä ajasta. 4 artikla Tauot Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liikkuvat työntekijät tai itsenäiset kuljettajat eivät missään tapauksessa suorita 2 artiklan 1 kohdassa mainittuja tehtäviä pitempään kuin kuusi tuntia yhtäjaksoisesti ilman taukoa, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3820/85 säädetyn suojelun tason soveltamista. Työaika on keskeytettävä vähintään 30 minuutin mittaisella tauolla, jos kokonaistyöaika on 6-9 tuntia, ja vähintään 45 minuutin tauolla, jos kokonaistyöaika on enemmän kuin 9 tuntia. Tauko voidaan jakaa vähintään 15 minuutin jaksoiksi. 5 artikla Lepoaika 1. Itsenäisten kuljettajien ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan kuuluvien liikkuvien työntekijöiden on pidettävä kyseisessä asetuksessa säädetyt lepoajat. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että muilla kuin 1 kohdassa tarkoitetuilla liikkuvilla työntekijöillä on vähintään 11 tunnin yhtäjaksoinen lepoaika heidän päivittäisen työaikansa päätteeksi. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun lepoajan kestoa voidaan lyhentää enintään yhdellä tunnilla, jos lyhennys korvataan pidentämällä toista lepoaikaa vähintään 12 tuntiin seuraavan kalenterikuukauden tai seuraavien neljän viikon aikana. 4. Jollei edellä olevasta 1 kohdasta muuta johdu, enintään kuuden peräkkäisen työpäivän jälkeen 2 kohdassa säädettyä lepoaikaa pidennetään 24 tunnin yhtäjaksoisella lepoajalla viikoittaisen lepoajan täyttymiseksi. 6 artikla Yötyöntekijät Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet seuraavien seikkojen varmistamiseksi: 1) Yötyöntekijän päivittäinen työaika voi olla enintään kahdeksan tuntia. työaika voi olla enintään kymmenen tuntia, jos kahdeksan tunnin päivittäinen keskiarvo ei ylity kahden kuukauden kuluessa; 3 artiklaa sovelletaan ajanjaksoihin, jolloin yötyöntekijää ei pyydetä tekemään yötyötä. 2) Yötyöstä maksetaan korvaus kansallisten säännösten, työehtosopimusten tai kansallisten käytänteiden mukaisesti, mutta korvaus on sallittu vain sillä ehdolla, että se ei ole omiaan vaarantamaan liikenneturvallisuutta. 3) Liikkuvilla työntekijöillä, jotka ovat yötyöntekijöitä, tulee olla samat mahdollisuudet täydennyskoulutukseen ja ylenemiseen kuin muillakin työntekijöillä. 7 artikla Poikkeukset 1. Poikkeuksia 3, 5 ja 6 artiklasta voidaan myöntää lakien, asetusten, hallinnollisten määräysten, työehtosopimusten tai työmarkkinaosapuolten välisten muiden sopimusten perusteella, kunhan asianomaisille työntekijöille tarjotaan vastaava korvaava lepoaika. 2. Mahdollisuus poiketa 3 artiklasta ei saa johtaa yli kuuden kuukauden viitejaksoon laskettaessa keskimääräistä 48 tunnin viikoittaista enimmäistyöaikaa. Jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia 3 artiklasta myös, jos keskimääräistä viikoittaista enimmäistyöaikaa vähennetään seuraavasti: - keskimäärin 39 tuntiin enintään 9 kuukauden viitejaksolla ja - keskimäärin 35 tuntiin enintään 12 kuukauden viitejaksolla. 3. Säännöllisessä henkilöliikenteessä alle 50 kilometrin matkoilla tauot tai pysähdysajat voidaan jakaa 15 minuutin jaksoihin. 8 artikla Tiedottaminen ja kirjanpito 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liikkuvien työntekijöiden työnantaja a) panee esille sopivaan paikkaan yrityksessä kopion tästä direktiivistä, alaa koskevista kansallisista säännöistä ja määräyksistä, työehtosopimuksista ja mahdollisista yrityksen sopimuksista, jotka on tehty tämän direktiivin perusteella; ja b) kirjaa muistiinviikossa enemmän kuin 48 tuntia tekevien työntekijöiden työajan sekä vuorokaudessa enemmän kuin kahdeksan tuntia tekevien yötyöntekijöiden työajan. Kirjanpito on säilytettävä vähintään kaksi vuotta. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että itsenäiset kuljettajat pitävät kirjaa työajastaan, jos se ylittää 48 tuntia viikossa tai yötyöntekijän osalta 8 tuntia vuorokaudessa. Kirjanpito on säilytettävä vähintään kaksi vuotta. 9 artikla Edullisemmat määräykset Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa tai antaa liikkuvien työntekijöiden tai itsenäisten kuljettajien turvallisuuden ja terveyden suojelun kannalta edullisempia lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä eikä estetä edistämästä tai soveltamasta liikkuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun kannalta edullisempia työehtosopimuksia tai muita työmarkkinaosapuolten välillä tehtyjä sopimuksia. 10 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on määritettävä seuraamukset, joita sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja varmistettava, että niitä sovelletaan. Seuraamusten tulee olla tehokkaita, rikkomukseen nähden suhteutettuja ja riittävästi ennalta ehkäiseviä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle 12 artiklan 1 kohdassa mainittuun päivämäärään mennessä, ja niihin myöhemmin tehtävistä muutoksista hyvissä ajoin. 11 artikla Loppumääräykset 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan [kahden vuoden kuluessa direktiivin voimaantulosta] tai varmistettava kyseiseen päivämäärään mennessä, että työmarkkinaosapuolet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sopimuksen pohjalta, jolloin jäsenvaltioiden on toimittava niin, että ne voivat taata tämän direktiivin säännösten noudattamisen kaikissa tilanteissa. 2. Kun jäsenvaltiot antavat 1 kohdassa tarkoitettuja säädöksiä, niissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3. Tämän direktiivin täytäntöönpano ei oikeuta heikentämään liikkuvien työntekijöiden ja itsenäisten kuljettajien suojelun yleistä tasoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta antaa olosuhteiden muuttuessa erilaisia lakeihin, asetuksiin tai sopimuksiin perustuvia työaikaa koskevia säännöksiä, kunhan tässä direktiivissä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia noudatetaan. 4. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle joka toinen vuosi kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja ilmoitettava kummankin työmarkkinaosapuolen näkökannat. Tietojen on oltava komissiolla viimeistään kertomuksen kattaman kaksivuotiskauden päättymistä seuraavan syyskuun 30 päivänä. Kaksivuotiskausi on sama kuin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kausi. 5. Komissio laatii joka toinen vuosi kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa ja alan kehityksestä. Komissio toimittaa kertomuksen neuvostolle, Euroopan parlamentille sekä talous- ja sosiaalikomitealle. 6. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. (1) EYVL L 370, 13.12.1985, s. 8. (2) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.