[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 9.11.2010

KOM(2010) 670 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Komission lausunto Montenegron Euroopan unionin jäsenyyttä koskevasta hakemuksesta

{SEK(2010) 1334 lopullinen}

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Komission lausunto Montenegron Euroopan unionin jäsenyyttä koskevasta hakemuksesta

A Johdanto

a) Jäsenyyshakemus

Montenegro jätti hakemuksensa Euroopan unionin jäseneksi 15. joulukuuta 2008. Sen jälkeen 23. huhtikuuta 2009 Euroopan unionin neuvosto pyysi komissiota antamaan hakemuksesta lausunnon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. Kyseisessä artiklassa todetaan seuraavaa: ”Jokainen Euroopan valtio, joka kunnioittaa 2 artiklassa tarkoitettuja arvoja ja sitoutuu edistämään niitä, voi hakea unionin jäsenyyttä. Hakemuksesta ilmoitetaan Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille. Hakijavaltio osoittaa hakemuksensa neuvostolle, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti kuultuaan komissiota ja saatuaan Euroopan parlamentin kaikkien jäsentensä enemmistöllä antaman hyväksynnän. Eurooppa-neuvoston hyväksymät unioniin liittymistä koskevat vaatimukset otetaan huomioon.”

Saman sopimuksen 2 artiklassa todetaan seuraavaa: ”Unionin perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina. Nämä ovat jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.”

Komissio antaa tämän lausunnon edellä mainittua säädöskehystä noudattaen.

Feirassa kesäkuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat olivat ”mahdollisia ehdokkaita” EU:n jäseniksi. Näitä maita koskeva Eurooppa-perspektiivi vahvistettiin kesäkuussa 2003 Thessalonikissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa, jossa hyväksyttiin Länsi-Balkania koskeva Thessalonikin toimintasuunnitelma. Tämä toimintasuunnitelma on edelleen mainittua aluetta koskevan EU:n politiikan kulmakivi.

Joulukuussa 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti EU:n sitoumuksen ja totesi jälleen, ”että Länsi-Balkanin maiden tulevaisuus on Euroopan unionissa” , ja toisti, " että kunkin maan lähentyminen Euroopan unioniin riippuu maan omista ponnisteluista sen pyrkiessä noudattamaan Kööpenhaminan kriteereitä ja vakautus- ja assosiaatioprosessissa vahvistettuja edellytyksiä. Jotta EU voisi tarkastella jäsenyyshakemusta, on ehdottoman tärkeää, että maa on tyydyttävällä tavalla noudattanut vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaisia velvoitteitaan, muun muassa kauppaa koskevia määräyksiä.” Sarajevossa 2. kesäkuuta 2010 pidetyssä EU:n ja Länsi-Balkanin maiden ministerikokouksessa EU toisti yksiselitteisen sitoumuksensa Länsi-Balkanin maiden Eurooppa-perspektiiviin ja korosti, että näiden maiden tulevaisuus on Euroopan unionissa.

Perustamissopimuksessa esitettyjen vaatimusten mukaisesti tässä arvioinnissa on noudatettu Eurooppa-neuvoston hyväksymiä, unioniin liittymistä koskevia vaatimuksia. Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi seuraavaa:

Liittyminen tapahtuu heti, kun maa täyttää taloudellisia ja poliittisia ehtoja koskevat jäsenyysvelvoitteet.

Jäsenyys edellyttää, että:

- ehdokasmaassa on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen,

- maassa on toimiva markkinatalous ja että maa pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa,

- maa pystyy suoriutumaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, joihin kuuluu myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.

Unionin valmiudet ottaa vastaan uusia jäseniä ja ylläpitää samalla Euroopan integraation etenemistä on myös tärkeä huomioon otettava seikka, jolla on merkitystä sekä unionille että ehdokasmaille.

Madridissa joulukuussa 1995 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa viitattiin tarpeeseen ”luoda edellytykset, jotka mahdollistavat ehdokasmaiden asteittaisen ja sopusointuisen integroitumisen, erityisesti markkinatalouden kehittämisen, hallintorakenteidensa mukauttamisen sekä vakaan taloudellisen ja rahoituksellisen ympäristön luomisen avulla” .

Neuvosto määritti vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytykset 31. toukokuuta 1999. Niihin sisältyvät yhteistyö entisen Jugoslavian alueella tehtyjä rikoksia käsittelevän sotarikostuomioistuimen kanssa sekä alueellinen yhteistyö. Nämä edellytykset ovat vakautus- ja assosiaatioprosessin perustekijöitä ja sisältyvät Montenegron kanssa tehtyyn vakautus- ja assosiaatiosopimukseen, joka tuli voimaan toukokuussa 2010.

Joulukuussa 2006 Eurooppa-neuvosto katsoi, että ”sitoumusten vahvistamiseen, ehdollisuuteen ja tiedottamiseen perustuva laajentumisstrategia yhdistettynä EU:n kykyyn integroida uusia jäseniä luo perustan uudelle yksimielisyydelle laajentumisesta” .

Komissio tarkastelee tässä lausunnossa Montenegron hakemusta sillä perusteella, miten maa pystyy täyttämään sekä Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston vahvistamat jäsenyysehdot että vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytykset. Tässä tarkastellaan myös Montenegron saavutuksia vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta johtuvien velvoitteiden, myös kauppaan liittyvien määräysten, täytäntöönpanossa. Lausunto on laadittu vastaavalla tavalla kuin edelliset lausunnot muutamin mukautuksin. Nyt otetaan huomioon myös tekijät, jotka sisältyvät vuoden 2006 ”uuteen yksimielisyyteen laajentumisesta”. Komissio lähetti useita asiantuntijavaltuuskuntia Montenegroon tarkastelemaan lähinnä poliittisten jäsenyysehtojen piiriin kuuluvia aloja. Tällä tavoin pystyttiin arvioimaan Montenegron instituutioiden hallinnollisia valmiuksia ja sitä, miten lainsäädäntöä on pantu täytäntöön. Se auttoi myös määrittämään paremmin jäljellä olevat haasteet ja tulevan toiminnan painopisteet. Komissio on tarkastellut sekä nykytilannetta että keskipitkän aikavälin näkymiä. Tätä lausuntoa varten ja ottamatta ennakolta kantaa mahdolliseen liittymisajankohtaan keskipitkä aikaväli on määritetty viiden vuoden jaksoksi.

Tämän lausunnon perustana oleva yksityiskohtainen analyysi on erillinen asiakirja (Analytical Report accompanying the Opinion on Montenegro's application for membership of the European Union) [1]. Laajentumisesta saavutetun uuden yksimielisyyden pohjalta analyyttisessä kertomuksessa esitetään alustavia arvioita Montenegron tulevan liittymisen vaikutuksista eräillä keskeisillä politiikanaloilla. Komissio esittää myöhemmin yksityiskohtaisempia arvioita liittymisen vaikutuksista näihin keskeisiin politiikanaloihin liittymisvalmistelujen edetessä. Lisäksi Montenegron liittymissopimus edellyttäisi EU:n toimielinten teknistä mukauttamista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti.

b) EU:n ja Montenegron suhteet

Montenegrossa järjestettiin 21. toukokuuta 2006 kansanäänestys, jonka seurauksena maa julistautui itsenäiseksi 3. kesäkuuta 2006. Myöhemmin kesäkuussa 2006 EU päätti luoda suhteet Montenegroon suvereenina valtiona, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot tunnustivat Montenegron itsenäisyyden.

Lokakuussa 2007 allekirjoitettiin Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Montenegron välinen vakautus- ja assosiaatiosopimus [2] sekä kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskeva väliaikainen sopimus. Väliaikainen sopimus tuli voimaan tammikuussa 2008 ja vakautus- ja assosiaatiosopimus toukokuussa 2010 sen jälkeen, kun sopimuspuolet olivat ratifioineet sen. Montenegro on kaiken kaikkiaan pannut moitteettomasti täytäntöön vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaiset velvoitteensa, muun muassa kauppaa koskevat määräykset. Ongelmien ilmaantuessa Montenegro on avoimesti ja rakentavasti etsinyt keinoja niiden ratkaisemiseksi.

Neuvosto teki 22. tammikuuta 2007 päätöksen Montenegron Eurooppa-kumppanuudesta [3].

EU ja Montenegro ovat käyneet poliittista vuoropuhelua ministeritason kokouksissa helmikuusta 2007 alkaen. Euroopan komissio ja Montenegro ovat käyneet politiikkoja koskevaa vuoropuhelua maan itsenäistymisestä alkaen. Väliaikaisella sopimuksella perustettu sekakomitea on kokoontunut kahdesti sopimuksen voimaantulon jälkeen. Vakautus- ja assosiaationeuvoston ensimmäinen kokous pidettiin kesäkuussa 2010. Euroopan parlamentin ja Montenegron parlamentin edustajien välinen kokous on järjestetty kerran vuodessa vuodesta 2006. Parlamentaarinen vakautus- ja assosiaatiovaliokunta kokoontui ensimmäisen kerran syyskuussa 2010.

Neuvosto myönsi Montenegron kansalaisille viisumivapauden 19. joulukuuta 2009 alkaen kuultuaan Euroopan parlamenttia. Viisumivapautta sovelletaan biometristen passien haltijoihin, jotka matkustavat Schengen-alueelle. Päätös perustui siihen, että oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alalla oli edistytty merkittävästi, ja siihen, että viisumivapautta koskevassa etenemissuunnitelmassa asetetut erityisedellytykset oli täytetty. Euroopan unionin ja Montenegron välinen takaisinottoa koskeva sopimus on ollut voimassa tammikuusta 2008.

Montenegro allekirjoitti energiayhteisön perustamissopimuksen lokakuussa 2005, ja maasta on sittemmin tullut Kaakkois-Euroopan energiayhteisön täysjäsen. Montenegro allekirjoitti Euroopan yhteistä ilmailualuetta (ECAA) koskevan sopimuksen kesäkuussa 2006.

Montenegro osallistuu aktiivisesti EU:n talous- ja finanssipolitiikan seurantaa ja raportointia koskevaan järjestelmään, jota on sovellettu mahdollisiin ehdokasmaihin vuodesta 2006.

Montenegron hallitus hyväksyi kesäkuussa 2008 kansallisen ohjelman integraatiosta Euroopan unioniin vuosiksi 2008–2012. Tässä asiakirjassa esitetään suunnitelma EU:n säännöstön hyväksymiseksi sekä lyhyen ja keskipitkän aikavälin painopisteet.

Euroopan unioni on Montenegron tärkein kauppakumppani. Vuonna 2009 yli 40 prosenttia Montenegron tuonnista tuli EU:sta ja 48 prosenttia sen viennistä suuntautui EU:hun.

Montenegro on saanut EU:n rahoitustukea vuodesta 1998. EU:n tuki Montenegrolle oli yhteensä 408,5 miljoonaa euroa vuosina 1998–2010. Vuosina 1998–2006 Montenegro sai EU:lta CARDS-tukea 277,2 miljoonan euron edestä. Vuosina 2007–2010 Montenegro sai 131,3 miljoonaa euroa tukea liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA), joka korvasi CARDS-ohjelman vuonna 2007. Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä on tarkoitus tukea Eurooppaan integroitumaan pyrkivän maan uudistusprosessia siten, että keskitytään instituutioiden luomiseen, EU:n säännöstön käyttöönottoon, sosioekonomisen kehityksen edellytysten parantamiseen, ympäristönsuojeluun ja kestävään kehitykseen. Myös kansalaisyhteiskunnalle myönnetään rahoitustukea.

Vakautus- ja assosiaatiosopimuksessa määrätään Montenegron osallistumisesta EU:n ohjelmiin. Vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien mukaisesti Montenegro osallistuu aktiivisesti kolmeen EU:n ohjelmaan: tutkimuksen ja teknologian kehittämisen seitsemänteen puiteohjelmaan, yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmaan (EIP) sekä kulttuuriohjelmaan. Liittymistä valmistelevan tukiovälineen varoja voidaan käyttää näiden kolmen ohjelman osallistumiskulujen kattamiseen osittain.

B Jäsenyysehdot

POLIITTISET JÄSENYYSEHDOT

Tässä arvioinnissa on otettu huomioon Kööpenhaminan jäsenyysehtojen mukaisesti, että maassa on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen, sekä vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytykset.

Montenegro on parlamentaarinen demokratia , joka perustuu suurelta osin eurooppalaisia periaatteita ja normeja noudattavaan valtiosääntöön ja lainsäädäntökehykseen. Vuonna 2006 Montenegro järjesti moitteettomasti itsenäisyyttään koskevan kansanäänestyksen noudattaen EU:n suosituksia ja poliittisessa yhteisymmärryksessä hyväksyttyjä sääntöjä. Valtiorakenteiden kehittämistä koskeva yhteisymmärrys vahvistuu poliittisten puolueiden keskuudessa. Poliittinen yhteisymmärrys on saavutettu myös Euroopan unionin jäsenyydestä. Vaikka maan oikeudellinen ja institutionaalinen perusta on suurelta osin valmis, demokraattisten instituutioiden toiminnassa ja lainsäädännön täytäntöönpanossa on kuitenkin edelleen puutteita. Parlamentin yleiset valmiudet valvoa hallituksen toimintaa asianmukaisesti ovat yhä rajalliset. Vallanjaon periaatteita ei täysin noudateta tuomioistuinlaitoksen kohdalla. Julkishallinto on yhä heikko ja varsin politisoitunut.

Vaalien järjestämisessä Montenegrossa on yleensä noudatettu demokraattisille vaaleille asetettuja kansainvälisiä normeja. ETYJin alainen demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto (ODIHR) katsoi, että viimeiset maaliskuussa 2009 pidetyt parlamenttivaalit täyttivät lähes kaikki kansainväliset normit, mutta jäljellä oleviin heikkouksiin on puututtava. Muun muassa vaalilakia ei ole vielä saatettu täysin yhdenmukaiseksi perustuslain kanssa.

Montenegro on viime vuosina lujittanut oikeusvaltioperiaatteen edellyttämää oikeudellista ja institutionaalista kehystä. Sen täytäntöönpanossa on kuitenkin puutteita. Suurimmat ongelmat liittyvät oikeuslaitoksen politisoitumiseen ja lainvalvontaviranomaisten toiminnan puutteisiin erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjunnassa.

Oikeuslaitoksen uudistaminen jatkuu. Saavutuksista voidaan mainita uusien instituutioiden, kuten tuomarineuvoston ja syyttäjäneuvoston, perustaminen sekä toimenpiteet riippumattomuuden ja tehokkuuden parantamiseksi. Vakavana huolenaiheena on kuitenkin yhä parlamentin asema tuomarineuvoston, syyttäjäneuvoston ja valtionsyyttäjien nimittämisessä. Myös oikeuslaitoksen tehokkuus ja vastuuvelvollisuus aiheuttavat huolta.

Montenegro on suurelta osin luonut korruption torjumiseksi tarvittavan oikeudellisen ja institutionaalisen kehyksen. Korruptio on kuitenkin edelleen erittäin vakava ongelma monilla aloilla. Korruption torjuntaa koskevaa lainsäädäntöä ei ole pantu johdonmukaisesti täytäntöön. Lisäksi eturistiriitojen ehkäisemistä sekä poliittisten puolueiden ja vaalikampanjoiden rahoittamista koskevissa oikeudellisissa kehyksissä on huomattavia puutteita. Valvontaviranomaisilta puuttuvat täysimääräiset oikeudelliset valtuudet ja valmiudet varmistaa eturistiriitojen ehkäisemistä sekä poliittisten puolueiden ja vaalikampanjoiden rahoittamisen valvontaa koskevan lainsäädännön noudattamisen valvonta. Myös julkisten hankintojen, yksityistämisen, maankäytön suunnittelun ja rakennuslupien valvonta aiheuttavat huolta. Maassa ei ole johdonmukaista sisäistä valvontaa, jotta voitaisiin valvoa korruptiota sekä varmistaa vastuuvelvollisuus ja oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen valtion elimissä. Tämä koskee erityisesti vero- ja tullihallintoa, poliisitointa, oikeuslaitosta ja paikallishallintoa. Tutkintavalmiudet ja lainvalvonnan koordinointi ovat yhä heikot. Tarvitaan vahvaa poliittista tahtoa, jotta korruption torjuntaa voidaan tehostaa merkittävästi. Korruptiotapausten tutkinnassa, syytteeseenpanossa ja tuomitsemisessa kaikilla tasoilla ei ole juurikaan saatu tuloksia.

Montenegron luoma oikeudellinen kehys järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi on yleisesti ottaen riittävä, ja valmiudet alalla ovat parantuneet. Järjestäytynyt rikollisuus on kuitenkin yhä vakava ongelma. Rahanpesu ja huumeiden salakuljetus ovat keskeisiä huolenaiheita. Lainvalvontaviranomaisten valmiudet ja keskinäinen koordinointi ovat heikkoja, eikä uudistusten täytäntöönpanossa ole edistytty kovinkaan pitkälle. Valmiudet ennakoivaan tutkintaan ovat yhä riittämättömät. Rikosuhkien arviointi sekä rikostiedustelutietojen keruu ja käsittely eivät ole tyydyttävällä tasolla. On varmistettava, että syyttäjäpuolella on valmiudet soveltaa täysimääräisesti uutta rikosprosessilakia. Kansainvälistä yhteistyötä on edelleen lujitettava, myös naapurimaiden kanssa.

Ihmisoikeuksia sekä vähemmistöjen kunnioittamista ja suojelemista säätelevä Montenegron oikeudellinen ja poliittinen kehys on suurelta osin valmis ja vastaa suurin piirtein eurooppalaisia ja kansainvälisiä normeja. Institutionaalinen kehys on yleisesti ottaen riittävä. Lainsäädännön, strategioiden ja toimintasuunnitelmien täytäntöönpanossa on kuitenkin puutteita. Hallinnon, poliisitoimen ja oikeuslaitoksen työntekijöitä on valistettava tällaisista normeista, jotta he ottaisivat ne huomioon.

Montenegrossa kunnioitetaan suurelta osin ihmisoikeuksia. Huolta kuitenkin herättävät syrjinnän vastaisen toiminnan tehokkuus, ilmaisunvapaus ja suhteet kansalaisyhteiskuntaan. Syrjinnän kieltävää oikeudellista kehystä on parannettu merkittävästi. Käytännössä kuitenkin romanit, ashkalit ja egyptiläiset, vammaiset, sekä lesbot, homot, biseksuaalit ja transseksuaalit kohtaavat syrjintää, myös valtion viranomaisten taholta. On lujitettava täytäntöönpanojärjestelyjä, jotta voidaan ennaltaehkäistä ja valvoa syrjintätapauksia, määrätä niistä seuraamuksia ja nostaa tarvittaessa syyte. Heinäkuussa 2010 annettu syrjinnän kieltävä laki on pantava kaikilta osin täytäntöön. Sukupuolten tasa-arvoa ei ole pystytty täysin varmistamaan käytännössä. Tiedotusvälineiden vapaus, toimittajien uhkailu ja kunnianloukkauksesta annetut suhteettoman suuret sakot herättävät huolta. Kunnianloukkausta koskeva lainsäädäntö ja käytäntö on saatettava täysin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaiseksi. Tiedotusvälineiden valvontaviranomaisen riippumattomuus on säilytettävä. Nykyisin käytävä vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan kanssa ei ole täysin tyydyttävää. Eräissä tapauksissa kriittisimmät kansalaisjärjestöt ovat kohdanneet poliittista ja hallinnollista painostusta. Myös perheväkivalta, epäasiallinen kohtelu ja ala-arvoiset vankilaolot herättävät huolta.

Vähemmistöjen kunnioittaminen ja suojelu on suurelta osin taattu. On kuitenkin parannettava hallituksen ja vähemmistöneuvostojen välistä yhteistyötä ja lisättävä vähemmistöryhmiin kuuluvien henkilöiden edustusta julkisissa palveluissa, valtion viranomaisissa ja paikallisissa itsehallintoelimissä. Romani-, ashkali- ja egyptiläisvähemmistöjen taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet, varsinkin oikeus koulutuksen ja työhön, eivät toteudu tyydyttävästi. Kroatiasta, Bosnia ja Hertsegovinasta ja Kosovosta siirtymään joutuneita henkilöitä arvioidaan olevan noin 17 000[4]. He voivat saada maassa vakituisesti asuvan henkilön aseman vuoden 2009 ulkomaalaislain nojalla. Heidän mahdollisuutensa saada tämä asema parani, kun heinäkuussa 2010 pienennettiin hallinnollisia maksuja. Montenegron viranomaiset hyväksyivät heinäkuussa 2010 myös siirtymätoimenpiteet, jotta kotiseudultaan siirtymään joutuneet henkilöt saavat sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet ennen kuin he saavat maassa vakituisesti asuvan henkilön aseman. Kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä koskevan toimintasuunnitelman toteutus on kuitenkin käytännössä ontunut. Maassa vakituisesti asuvan henkilön asema on myönnetty vain harvoille, lähinnä sen vuoksi, että kyseisillä henkilöillä on vaikeuksia toimittaa kaikki vaaditut asiakirjat. Taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet takaavat lait on yhdenmukaistettava ulkomaalaislain kanssa. Elinolot Konikin leirillä ovat vakava huolenaihe. Leirillä asuu lähinnä Kosovosta siirtymään joutuneita romaneja, ashkaleja ja egyptiläisiä.

Montenegro täyttää suurelta osin vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytykset. Yhteistyö entisen Jugoslavian alueella tehtyjä rikoksia käsittelevän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen kanssa on tyydyttävää. Maa on sitoutunut vahvasti alueelliseen yhteistyöhön ja toimii rakentavana alueellisena voimana. Se osallistuu aktiivisesti alueellisiin aloitteisiin. Kahdenväliset suhteet kaikkiin naapureihin ovat yleisesti ottaen hyvät ja kehittyvät edelleen. Suhteet Serbiaan valtioliiton purkautumisen jälkeen ovat yleisesti ottaen hyvät, tosin joitakin kysymyksiä on vielä ratkaisematta. Rajojen määrittämistä naapurimaiden kanssa ei ole vielä saatu päätökseen. Toistaiseksi saavutetun poliittisen yhteisymmärryksen mukaisesti Montenegron ja Kroatian on viimeisteltävä Prevlakan niemimaata koskevan asian vieminen yhdessä kansainväliseen tuomioistuimeen. Montenegro on Roomassa tehdyn perussäännön sopimusvaltio. Maa on kuitenkin ratifioinut kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan kahdenvälisen immuniteettisopimuksen Yhdysvaltojen kanssa, vaikkei kyseinen sopimus ole EU:n yhteisten kantojen eikä pääperiaatteiden mukainen. Maan on yhdyttävä EU:n kantaan.

TALOUDELLISET JÄSENYYSEHDOT

Tässä arvioinnissa on otettu huomioon Kööpenhaminan jäsenyysehtojen mukaisesti, että maassa on toimiva markkinatalous ja että maa pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa.

Montenegro on saavuttanut laajan kansallisen yksimielisyyden talouspolitiikan perustekijöistä, ja maa on edistynyt talousuudistusten täytäntöönpanossa. Talouden vakautta pidetään nykyisin riittävänä, jotta talouden toimijat voivat tehdä päätöksiä olosuhteissa, joissa voidaan ennakoida tulevaa. Tämä on johtanut nopeaan kasvuun, joka oli keskimäärin yli 5 prosenttia talouskriisiä edeltävinä vuosina. Julkisen talouden alijäämä ja julkinen velka ovat pysyneet kohtuullisella tasolla. Työttömyys on laskenut vuonna 2009 alle 12 prosentin, ja työlainsäädäntöä on nykyaikaistettu. Yksityistäminen sekä hintojen, ulkomaanvaluutan ja kauppajärjestelmän rajoitusten poistaminen kymmenen viime vuoden aikana ovat johtaneet markkinavoimien vapaaseen vuorovaikutukseen. Parantunut liiketoimintaympäristö on houkutellut ulkomaisia investointeja. Strategisten yritysten ja alojen rakenneuudistus on käynnissä. Valtiontuen määrä on ollut historiallisen pieni, ja se liittyy usein yksityistämiseen tai vaikeuksiin joutuneiden yritysten tukemiseen. Montenegron talous on yhä hyvin avoin, ja kaupan ja investointien integroituminen EU:n ja Länsi-Balkanin alueen kanssa on edennyt hyvin.

Pääomavirrat tukivat nopeaa talouskasvua vuosien ajan. Maailmanlaajuinen kriisi kuitenkin paljasti merkittävän sisäisen ja ulkoisen epätasapainon, joka altistaa maan ongelmille ja uhkaa makrotaloudellista vakautta. Kriisi paljasti myös heikkouksia pankkialan sääntelyssä ja valvonnassa, mikä edellytti pankkien pääomapohjan vahvistamista. Kun julkisella taloudella ei ollut liikkumavaraa, hallitus pystyi lähinnä antamaan vakuuksia vaikeuksissa oleville yrityksille, mikä uhkaa johtaa julkisen velan kasvuun. Sitkeä työttömyys ja epävirallinen työ ovat osoitus työmarkkinoiden jäykkyyksistä ja siitä, että yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmissä on heikkouksia. Maalla ei ole vieläkään riittäviä energia- ja liikenneinfrastruktuureja. Erityisesti pienyritysten on vaikea saada rahoitusta, ja se on kallista. Sitkeät heikkoudet oikeusvaltion toiminnassa heikentävät liiketoimintaympäristöä. Epävirallinen sektori on edelleen merkittävä haaste.

KYKY TÄYTTÄÄ JÄSENYYSVELVOITTEET

Montenegron kykyä täyttää jäsenyysvelvoitteet on arvioitu seuraavilla indikaattoreilla:

- vakautus- ja assosiaatiosopimuksessa asetetut velvoitteet,

- edistyminen EU:n säännöstön hyväksymisessä, täytäntöönpanossa ja noudattamisen valvonnassa.

Montenegro on kaiken kaikkiaan pannut moitteettomasti täytäntöön vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaiset velvoitteensa. Joillakin aloilla (valtiontuet, kauttakulkuliikenne) on kuitenkin puutteita.

Montenegro hyväksyi vuonna 2008 kansallisen integraatio-ohjelmansa, joka on kattava ja kunnianhimoinen suunnitelma kansallisen lainsäädännön lähentämiseksi EU:n säännöstöön. EU:n säännöstön mukaisen lainsäädännön hyväksymisessä on edistytty merkittävästi, erityisesti joillakin sisämarkkinoilla sekä kauppaa koskevien määräysten, tullin ja verotuksen aloilla. Lainsäädännön täytäntöönpano ja sen noudattamisen valvonta ovat kuitenkin merkittävä haaste maalle. Hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiudet ovat yhä kaiken kaikkiaan vähäiset, ja maan on tehtävä määrätietoista työtä niiden lujittamiseksi pystyäkseen täyttämään jäsenyysvelvoitteet keskipitkällä aikavälillä.

Jos Montenegro jatkaa ponnistelujaan, sen pitäisi pystyä keskipitkällä aikavälillä täyttämään EU:n säännöstön vaatimukset seuraavilla aloilla:

– verotus

– yritys- ja teollisuuspolitiikka

– tiede ja tutkimus

– koulutus ja kulttuuri

– tulliliitto

– ulkosuhteet

– ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikka

– varainhoitoa ja talousarviota koskevat säännökset.

Montenegron on toteutettava lisätoimia lainsäädäntönsä yhdenmukaistamiseksi EU:n säännöstön kanssa ja sen täytäntöönpanemiseksi keskipitkällä aikavälillä seuraavilla aloilla:

– työntekijöiden vapaa liikkuvuus

– sijoittautumisoikeus ja palvelujen tarjoamisen vapaus

– pääomien vapaa liikkuvuus

– julkiset hankinnat

– yhtiöoikeus

– kilpailupolitiikka

– rahoituspalvelut

– tietoyhteiskunta ja tiedotusvälineet

– liikennepolitiikka

– energia

– talous- ja rahapolitiikka

– Euroopan laajuiset verkot

– kuluttajien ja terveyden suojelu.

Edellä mainituilla aloilla on mukautettava edelleen oikeudellista ja institutionaalista kehystä sekä vahvistettava erityisesti hallinnollisia ja täytäntöönpanoon liittyviä valmiuksia.

Montenegron on toteutettava merkittäviä ja määrätietoisia toimia lainsäädäntönsä yhdenmukaistamiseksi EU:n säännöstön kanssa ja sen täytäntöönpanemiseksi keskipitkällä aikavälillä seuraavilla aloilla:

– tavaroiden vapaa liikkuvuus

– immateriaalioikeudet

– maatalous ja maaseudun kehittäminen

– elintarvikkeiden turvallisuus, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelupolitiikka

– kalastus

– tilastointi

– sosiaalipolitiikka ja työllisyys

– aluepolitiikka ja rakennepolitiikan välineiden koordinointi

– oikeuslaitos ja perusoikeudet

– oikeus, vapaus ja turvallisuus

– varainhoidon valvonta.

Näillä aloilla oikeudellista ja institutionaalista kehystä on mukautettava huomattavasti ja hallinnollisia ja täytäntöönpanoon liittyviä valmiuksia on vahvistettava merkittävästi.

Ympäristön alalla on toteutettava huomattavia koordinoituja lisätoimia maan lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi EU:n säännöstön kanssa ja sen täytäntöönpanemiseksi. Olisi muun muassa tehtävä merkittäviä investointeja ja lujitettava lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevia hallinnollisia valmiuksia EU:n säännöstön noudattamiseksi keskipitkällä aikavälillä tärkeimmissä kysymyksissä, kuten ilmastonmuutoksen alalla. Montenegron lainsäädännön yhdenmukaistaminen kaikilta osin EU:n säännöstön kanssa on mahdollista vain pitkällä aikavälillä ja edellyttää lisää investointeja.

C PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

Montenegro on edistynyt Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston vahvistamien jäsenyysehtojen – maassa on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen – sekä vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytysten täyttämisessä. Lisätoimia kuitenkin tarvitaan.

Taloudellisia jäsenyysehtoja tarkasteltaessa Montenegro on päässyt tietynasteiseen makrotaloudelliseen vakauteen. Montenegron on kuitenkin puututtava sisäiseen ja ulkoiseen epätasapainoon ja heikkouksiin varsinkin rahoitusalalla ja työmarkkinoiden toiminnassa sekä lujitettava oikeusvaltiota, jotta maahan saadaan Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston edellyttämä toimiva markkinatalous. Selviytyäkseen kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa keskipitkällä aikavälillä Montenegron on vahvistettava fyysistä infrastruktuuriaan ja inhimillistä pääomaansa sekä jatkettava rakenneuudistusten tekemistä.

Montenegro on edistynyt vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaisten velvoitteidensa täytäntöönpanossa kaiken kaikkiaan hyvin.

Montenegro voi keskipitkällä aikavälillä täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet useimmilla EU:n säännöstön aloilla, kunhan se jatkaa lainsäädäntönsä yhdenmukaistamista EU:n säännöstön kanssa ja toteuttaa merkittäviä ja määrätietoisia toimia lainsäädäntönsä täytäntöönpanemiseksi ja noudattamiseksi. Erityistä huomiota on kiinnitettävä seuraaviin aloihin: tavaroiden vapaa liikkuvuus, immateriaalioikeudet, maatalous ja maaseudun kehittäminen, elintarvikkeiden turvallisuus, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelupolitiikka, kalastus, tilastointi, sosiaalipolitiikka ja työllisyys, aluepolitiikka ja rakennepolitiikan välineiden koordinointi, oikeuslaitos ja perusoikeudet, oikeus, vapaus ja turvallisuus sekä varainhoidon valvonta. Montenegron ympäristölainsäädännön yhdenmukaistaminen kaikilta osin EU:n säännöstön kanssa on mahdollista vain pitkällä aikavälillä. Se edellyttää lisää investointeja ja toiminnan vauhdittamista.

Montenegron liittyminen Euroopan unioniin vaikuttaisi kaiken kaikkiaan varsin vähän EU:n politiikkoihin, eikä se vaikuttaisi EU:n kykyyn pitää yllä ja syventää omaa kehitystään.

Komissio katsoo, että Montenegron kanssa olisi aloitettava neuvottelut Euroopan unioniin liittymisestä sen jälkeen, kun maa noudattaa riittävän hyvin jäsenyysehtoja, erityisesti Kööpenhaminassa vahvistettuja poliittisia jäsenyysehtoja, joissa edellytetään, että maassa on vakaat instituutiot, jotka takaavat oikeusvaltion. Montenegron on täytettävä erityisesti seuraavassa esitetyt ensisijaiset tavoitteet:

On parannettava vaalilainsäädäntöä niin, että se vastaa ETYJin alaisen demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) ja Venetsian komission suosituksia. On vahvistettava parlamentin asemaa lainsäätäjänä ja valvojana.

On saatettava olennaiset julkishallinnon uudistukset päätökseen: on muutettava yleisiä hallintomenettelyjä koskevaa lakia ja valtion virkamiehiä ja toimenhaltijoita koskevaa lakia sekä vahvistettava henkilöstöhallintoviranomaista ja valtion tilintarkastusvirastoa julkishallinnon ammattimaisuuden ja epäpoliittisuuden lisäämiseksi sekä sen varmistamiseksi, että nimitykset ja ylennykset ovat avoimia ja perustuvat ansioihin.

On lujitettava oikeusvaltiota varmistamalla erityisesti, että tuomarineuvoston, syyttäjäneuvoston ja valtionsyyttäjien nimittäminen perustuu ansioihin eikä politiikkaan, ja vahvistamalla tuomareiden ja syyttäjien riippumattomuutta, itsenäisyyttä, tehokkuutta ja vastuuvelvollisuutta.

On parannettava korruption torjunnan oikeudellista kehystä ja pantava hallituksen korruptiontorjuntastrategia ja -toimintasuunnitelma täytäntöön. On saatava selkeitä tuloksia korruptiotapausten ennakoivassa tutkinnassa, syytteeseenpanossa ja tuomitsemisessa kaikilla tasoilla.

On vahvistettava järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa arvioimalla rikosuhkia, harjoittamalla ennakoivaa tutkintaa, lisäämällä yhteistyötä alueellisten ja EU:n kumppaneiden kanssa, käsittelemällä tehokkaasti rikostiedustelutietoja ja parantamalla lainvalvontaviranomaisten valmiuksia ja keskinäistä koordinointia. Tässä on saatava selkeitä tuloksia.

On lisättävä tiedotusvälineiden vapautta erityisesti saattamalla maan lainsäädäntö vastaamaan kunnianloukkauksia koskevaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöä ja vahvistettava yhteistyötä kansalaisyhteiskunnan kanssa.

On pantava syrjinnän kieltävä oikeudellinen ja poliittinen kehys täytäntöön eurooppalaisia ja kansainvälisiä normeja noudattaen. On taattava kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden, erityisesti romanien, ashkalien ja egyptiläisten, oikeudellinen asema ja varmistettava heidän oikeuksiensa kunnioittaminen. Tämä tarkoittaa myös kestävän strategian hyväksymistä ja täytäntöönpanoa Konikin leirin sulkemiseksi.

Montenegroa kannustetaan sitoutumaan edelleen rakentavasti alueelliseen yhteistyöhön ja kahdenvälisten suhteiden lujittamiseen naapurimaiden kanssa. Ratkaisemattomiin kahdenvälisiin kysymyksiin on tartuttava. Vakautus- ja assosiaatiosopimuksen moitteetonta täytäntöönpanoa on jatkettava. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä asianmukaista huomiota muun muassa valtiontukien ja kauttakulkuliikenteen aloilla havaittujen puutteiden korjaamiseen. Lisäksi maata kannustetaan voimakkaasti lisäämään edelleen yleisiä hallinnollisia valmiuksiaan. Erityisesti on lisättävä valtionhallinnon tehokkuutta ja puolueettomuutta arkaluonteisilla aloilla, kuten ympäristönsuojelussa. Toimittajiin ja kansalaisaktivisteihin kohdistuneet väkivalta- ja pelottelutapaukset on vietävä oikeuteen. Perheväkivaltaa, epäasiallista kohtelua ja ala-arvoisia vankilaoloja koskevat ongelmat on ratkaistava.

Ottaen huomioon tähän mennessä saavutetun edistyksen komissio suosittelee, että neuvosto myöntää Montenegrolle ehdokasmaan aseman.

Komissio seuraa, miten vakautus- ja assosiaatiosopimuksen institutionaalisen kehyksen edellyttämissä uudistuksissa edistytään, ja tukee edelleen aiheellisia toimia liittymistä valmistelevasta tukivälineestä. Komissio esittää kertomuksensa Montenegron edistymisestä vuoden 2011 laajentumispaketissa. Kertomuksessa keskitytään erityisesti liittymisneuvottelujen avaamisen kannalta tärkeiden painopisteiden täytäntöönpanoon.

[1] SEC(2010) 1334, 9.11.2010.

[2] EUVL L 108, 29.4.2010, s. 1.

[3] EUVL L 20, 27.1.2007, s. 16.

[4] YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 mukaisesti.