EUROPAAN YHTEISÖJEN KOMMISSIO 
Bryssel, 04.06.1997 
KOM(97) 266 topull. 
97/0153 (COD) 
KOMISSION TIEDONANTO 
saasteperäisten sairauksien vastaisesta yhteisön 
toimintaohjel masta osana kansanterveyden alalla 
toteutettavia toimia 
ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI 
saasteperäisten sairauksien vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 
hyväksymisestä osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia 
(Kommission esittämät) 

KOMISSION TIEDONANTO 
saasteperäisten sairauksien vastaisesta yhteisön 
toimintaohjel masta osana kansanterveyden alalla 
toteutettavia toimia 
SISÄLLYS 
I-JOHDANTO , 3 
H- SAASTEPERÄISET SAIRAUDET EUROOPAN YHTEISÖSSÄ 3 
HI - SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN TORJUNTA 9 
IV - YLEISKATSAUS SAASTEPERÄISIÄ SAIRAUKSIA KOSKEVIIN JÄSENVALTIOISSA JA 
KANSAINVÄLISELLÄ TASOLLA TOTEUTETTUIHIN KANSANTERVEYDEN ALAN TOIMIIN... 10 
V - YLEISKATSAUS SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN KANNALTA MERKITYKSELLISIIN 
YHTEISÖN TOIMnN 11 
VI- SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN VASTAISTA YHTEISÖN KANSANTERVEYSALAN 
TOIMINTAA KOSKEVA LÄHESTYMISTAPA 14 
VH- SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN VASTAINEN YHTEISÖN TOIMINTAOHJELMA 16 
VIH - KUULEMISMENETTELY, ARVIOINTI JA KERTOMUKSET 19 
I JOHDANTO 
1. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan o kohdassa ja 129 artiklassa 
terveyden suojeleminen asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi. Yhteisö myötävaikuttaa 
ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun toteuttamiseen sairauksien torjuntaan 
tarkoitetulla toiminnalla, erityisesti rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, 
tukemalla niiden toimintaa, edistämällä niiden politiikan ja ohjelmien yhteensovittamista 
sekä edistämällä yhteistyötä kolmansien maiden sekä kansanterveyden alalla toimival­
taisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. 
2. Kansanterveyden alan toimintakehystä koskevassa, 24. marraskuuta 1993 julkaistussa 
tiedonannossaan (KOM (93) 559, lopullinen) komissio määritteli yhteisön tason tulevan 
toiminnan kehykset näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Komission tiedonannossa 
esitettyjen perusteiden mukaisesti saasteperäisten sairauksien katsotaan olevan yhteisön 
kansanterveysalalla toteutettavan toiminnan painopisteitä. 
3. Saasteperäiset sairaudet ovat tauteja, jotka aiheutuvat tai pahenevat ympäristön 
saastumisen vaikutuksesta. Ympäristöohjelmien yhteydessä saastuminen on määritelty 
ihmisen toimintaan liittyväksi ympäristövaikutukseksi, joka häiritsee ekosysteemin 
absorptio- ja uusiutumiskykyä. Kansanterveyden alalla käytettävän suppeamman 
määritelmän mukaan saastuminen on ympäristön epätasapaino- tai häiriötila, joka on 
ihmisen aikaansaama tai luonnollinen ja jolla voi olla ihmisen terveyden kannalta 
haitallinen vaikutus. Saasteet voivat olla luonteeltaan biologisia, kemiallisia tai 
fysikaalisia, ja niitä voi olla ilmassa, vedessä, maaperässä tai elintarvikkeissa. 
II SAASTEPERÄISET SAIRAUDET EUROOPAN YHTEISÖSSÄ 
4. Ympäristön saastuminen on aiheuttanut terveysongelmia ihmisen koko historian ajan. 
Kaupungistumisen ja teollistumisen lisääntyminen sekä nopea väestönkasvu ovat 
kuitenkin johtaneet sekä suurempiin saastemääriin ja -pitoisuuksiin että niille altistuvien 
ihmisten määrän lisääntymiseen. Saastumisen terveysvaikutuksiin liittyvän tiedon 
lisääntyessä on ryhdytty toimiin saastumisen valvomiseksi sekä hygienian ja työ- ja 
elinolojen kehittämiseksi esimerkiksi järjestämällä puhtaan veden saanti ja asentamalla 
kaupunkeihin viemäröintijärjestelmät. Jäsenvaltioiden väestön terveydentilan 
parantuminen viimeksi kuluneiden 200 vuoden aikana johtuukin enemmän tällaisista 
toimenpiteistä kuin terveydenhuollon ja -hoidon kehittymisestä. 
5. Tämän päivän Euroopan yhteisössä monet heikkolaatuiseen ympäristöön ja hygieniaan 
liittyvät, aiemmin yleisinä raivonneet taudit - erityisesti saastuneesta vedestä aiheutuvat 
koleran ja lavantaudin kaltaiset tartuntataudit - ovat huomattavasti vähentyneet ja useat 
käytännössä hävinneet. Vaikka jotkin tartuntataudit toki ovat edelleen huomattava 
terveysriski, niiden paikan merkittävinä terveydellisinä vitsauksina ovat jäsenvaltioissa 
pitkälti täyttäneet ympäristön, genetiikan ja elintavan vuorovaikutuksesta aiheutuvat 
sairaudet, kuten hengityselinten sairaudet ja jotkin syövän muodot. Pitkäaikainen 
altistuminen suhteellisen vähäisille saastepitoisuuksille ja äkillinen altistuminen suurille 
pitoisuuksille saattavat vaikuttaa asiaan, ja lisäksi eri saasteilla saattaa olla 
yhteisvaikutuksia. 
6. Vaikka saasteet vaikuttavat yllä mainittujen sairauksien syntyyn ja pahenemiseen ja 
lisäksi liittyvät sellaisiin terveysvaikutuksiin, jotka saattavat johtaa sairauden 
puhkeamiseen, niiden vaikutus riippuu kussakin tapauksessa monenlaisista tekijöistä, 
kuten asianomaisen henkilön perimästä, iästä, ammatista ja elintavasta. On kuitenkin 
selvää, että vaikka saasteen vaikutus jonkin tietyn sairauden puhkeamiseen tai 
pahenemiseen olisikin suhteellisen pieni, sen kansanterveydellinen vaikutus saattaa olla 
huomattava, mikäli tuohon sairauteen liittyvä sairastuvuus ja kuolleisuus ovat 
merkittävän suuruisia. 
7. Saastuminen vaikuttaa osaltaan moniin sairastuvuuden ja kuolleisuuden pääsyihin 
Euroopan yhteisössä. Tässä tulevat kyseeseen muiden muassa hengityselimiin liittyvät 
ongelmat, allergiat, syövät, sydän- ja verisuonitaudit sekä tartuntataudit, hermostolliset 
häiriöt ja immuunijärjestelmän heikentyminen. 
HENGITYSELINTEN SAIRAUDET 
8. Useat vakavat hengityselinsairaudet kuten astma ovat yleistyneet yhteisössä viimeksi 
kuluneiden vuosikymmenten aikana. 
Astma 
9. Keuhkoastma on hengitysteiden sairaus, jolle on luonteenominaista hengitysteiden 
tavallista suurempi herkkyys monenlaisille ärsykkeille, kuten hengitysilman mukana 
saaduille ärsyttäville tekijöille ja allergeeneille. Astma voi olla tyypiltään joko 
kohtauksittain esiintyvää tai kroonista, ja joissain tapauksissa se saattaa johtaa 
kuolemaan. 
10. Muutaman viime vuosikymmenen aikana astma näyttää lisääntyneen huomattavasti 
Euroopan yhteisössä ja joissakin muissa kehittyneissä maissa. Tämä on synnyttänyt 
väestön keskuudessa sairauteen ja sen mahdollisiin aiheuttajiin liittyvää huolta. 
Euroopan yhteisössä astmakuolleisuus kasvoi 27 % vuosien 1974-1978 ja 1980-1984 
välillä. Suomessa astmaa sairastavien määrä yli kaksinkertaistui vuodesta 1964 vuoteen 
1987. Vuonna 1994 maan väestöstä 3 %:lla oli todettu astma. Samaan tapaan 
Alankomaissa aikuisväestön astma kaksinkertaistui vuosina 1972-1991. Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa on havaittu vastaavanlaista kasvua. Vuonna 1994 aikuisväestöstä 
4 %:n arvioitiin kärsivän astmasta lääketieteellistä valvontaa edellyttävällä tavalla. 
Erityistä huolta aiheuttaa kehityssuunta lasten keskuudessa. Nuorten lasten 
astmaattisuus on kaksinkertaistunut 1970- ja 1980-luvuilla. Myös Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa vuotta 1994 koskevat luvut osoittavat, että 4-6%:lla lapsista oli 
lääketieteellistä valvontaa vaativa astma. On arvioitu, että kaksinkertaisella määrällä oli 
todettu astma. Tanskassa astma oli lisääntynyt vuosien 1987 ja 1994 välillä 3 %:sta 
5 %:iin. 
11. On esitetty, että astman raportoidusta yleistymisestä osa johtuisi diagnostisten 
perusteiden ja tekniikkojen muuttumisesta ja kehittymisestä. Viimeaikaiset tutkimukset, 
joissa nämä seikat on otettu huomioon, tukevat kuitenkin vahvasti sitä päätelmää, että 
astmatapaukset ovat todella ja jatkuvasti lisääntyneet. Yleistymistä on selitetty usealla 
eri tekijällä. 
12. Ulkoilman saastumiseen on kiinnitetty paljon huomiota, sillä se saattaa olla astman 
keskeisiä aiheuttajia. Vaikka joidenkin saasteiden pitoisuudet ovat vähentyneet 
huomattavasti, liikenteen päästöjen suhteellinen merkitys on kasvanut samalla, kun 
astma on monessa jäsenvaltiossa yleistynyt. Ulkoympäristön merkitys näyttää kuitenkin 
sisäilman laadun ja elintapojen merkitystä vähäisemmältä. Siitä huolimatta on 
mahdollista, että jonkintyyppisten ilmansaasteinen ja varhaisessa vaiheessa puhjenneen 
astman selvän yleistymisen välillä saattaa olla yhteys. Tällainen astma puhkeaa yleensä 
atooppisilla yksilöillä eli niillä, joilla yleisesti tavatut allergeenit helposti aiheuttavat 
IgE-vasta-aineiden muodostumista. Rakennusten rakenteellisista muutoksista, kuten 
keskuslämmityksen ja lämpöeristyksen yleistymisestä, johtuvia sisäympäristön 
muutoksia (jotka johtavat lämpimään ja kosteaan huoneilmastoon, joka puolestaan 
edistää pölypunkkien ja sienten kasvua) sekä sisätiloissa oleskelua lisääviä elintapojen 
muutoksia pidetään asiassa erityisen tärkeinä. Tupakointi - erityisesti äidin tupakointi -
sekä ruokavalio ovat muita mahdollisia tekijöitä. 
13. Koska Euroopan yhteisössä on paljon astmaa sairastavia ihmisiä, astmaa pahentavat 
tekijät saattavat olla kansanterveydellisesti merkittäviä. Ulkoilman saastumisen on 
selvästi osoitettu vaikuttavan astmaatikkoihin. Monet ilmansaasteiden päivittäisten 
pitoisuuksien vaihtelua analysoineet tutkimukset ovat osoittaneet, että pitoisuuksien 
suurenemisella on yhteys sairaalahoidon ja lastenlääkäri- ja 
päivystyspoliklinikkakäyntien merkittävään lisääntymiseen sekä astmaatikkojen 
lisääntyneeseen lääkkeitten käyttöön. 
Krooniset ahtauttavat hengitystiesairaudet 
14. Krooniset ahtauttavat hengitystiesairaudet, erityisesti keuhkoputkentulehdus ja 
keuhkolaajentuma, ovat merkittävä sairastumisen ja kuoleman syy Euroopan 
yhteisössä. Esimerkiksi Ranskassa on arvioitu 2,5 miljoonan ihmisen kärsivän 
kroonisesta keuhkoputkentulehduksesta ja heistä kolmanneksen kroonisesta 
hengitystien ahtaumasta. Krooniset ahtauttavat hengitystiesairaudet yleistyvät iän 
myötä, ja ne ovat tällä hetkellä yleisempiä miehillä kuin naisilla. Taudin yleisyys on 
muita korkeampi myös tupakoivilla (ja nykyään yhä useampi nainen tupakoi), 
sosiaaliselta asemaltaan alhaisilla sekä sellaisissa työtehtävissä työskennelleillä, joissa 
ilman hiukkaspitoisuudet ovat suuria. Suomessa tällaisia tauteja esiintyi vuonna 1994 
arviolta 12,5 %:lla miehiä, kun taas naisilla luku oli pienempi eli 3 %. Kuolleisuuden 
osalta voidaan mainita kroonisen ahtauttavan hengitystiesairauden edustavan 
kehittyneissä maissa merkittävää kuolemansyytä. Joissakin maissa kuolleisuus on 
kasvanut, ja esimerkiksi Ranskassa se nousi vuosien 1980 ja 1991 välillä miehillä 26,7 
tapauksesta 29:ään tapaukseen 100 000 henkeä kohti ja vastaavasti 12,3 tapauksesta 
17,0:aan naisilla. 
15. On kuitenkin vaikea määrittää tarkasti kroonisten ahtauttavien hengitystiesairauksien 
yleisyyttä väestössä, koska tautidiagnoosi tehdään yleensä vain sairaalapotilaille. 
Diagnoosissa käytetään joukkoa erilaisia testejä, joista yksi mittaa keuhkojen toimintaa. 
Lisäksi taudin esiintyvyyden maittainen vertailu on hankalaa, sillä käytettävät 
määritelmät vaihtelevat, eikä tietoja ole kaikissa tapauksissa käytettävissä. 
16. Samoin kuin astman osalta myös kroonista ahtauttavaa hengitystiesairautta 
aiheuttavista tunnetuista riskitekijöistä osa on geneettisiä ja toiset käyttäytymiseen 
liittyviä. Tupakointi on eittämättä keskeinen tekijä. Yhteisön APHEA-hankkeen 
(eurooppalainen lähestymistapa ilmansaasteisiin ja terveyteen, Air Pollution and 
Health: A European Approach) alustavat tulokset osoittavat joidenkin saasteiden 
päivittäisten pitoisuuksien nousun lisänneen havaittavasti kroonisesta ahtauttavasta 
hengitystiesairaudesta johtuvaa sairaalahoitoa Euroopan kaupungeissa samoin kuin 
tällaisen taudin aiheuttamaa kuolleisuutta. Lisätutkimuksia tarvitaan kuitenkin, jotta 
voidaan määrittää taudin aiheuttajat ja niin ajallisen kuin tilaankin liittyvän 
ilmansaasteille altistumisen tason sekä lyhyt- ja pitkäaikaisten vaikutusten väliset 
suhteet. 
ALLERGIAT 
17. Viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana allergiana pidettävät taudit ovat lisääntyneet 
huomattavasti Euroopassa, erityisesti kaupungeissa. Vuodesta 1970 sekä aikuisten että 
lasten allergisen nuhan esiintyminen on kaksinkertaistunut joissakin yhteisön 
jäsenvaltioissa, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ruotsissa. Esiintymisaste 
yhteisössä vaihtelee tällä hetkellä 2 %:sta 10 %:iin. 
18 Kehon immuunijärjestelmä säätelee reaktioita vieraisiin vasta-aineisiin, ja tähän 
vaikuttavia tekijöitä on useita, esimerkiksi geneettinen alttius, ruokavalio, elintavat ja 
ympäristössä olevat allergeenit. Vaikuttaa siltä, että vaikka geneettisten tekijöiden 
merkitys onkin hyvin suuri, ympäristönsaasteet vaikuttavat keskeisesti niihin 
nimenomaisiin allergeeneihin, joita kohtaan yliherkkyys muodostuu. Näistä merkittäviä 
ovat siitepöly, eläinten hilse sekä pölypunkit. 
19. Siitepölyallergia on allergiataudeista yleisin. Kun heinänuha 150 vuotta sitten ensi 
kerran kuvattiin, se oli harvinainen tila. Viime vuosina se on kuitenkin erityisesti 
kaupunkialueilla lisääntynyt nopeasti. Vuosisadan vaihteen jälkeen siitepölypitoisuuden 
sekä sidekalvontulehduksen ja nuhan kaltaisten allergiaoireiden laajuuden välinen 
vastaavuussuhteen olemassaolo on laajalti tunnustettu. Koska ilmakehän 
siitepölypitoisuus ei ole lisääntynyt, havaittu allergian lisääntyminen ei kuitenkaan voi 
johtua pelkästään tästä tekijästä. 
20 Ilmansaasteiden vaikutus on tekijä, joka on otettava huomioon, sillä saasteet saattavat 
pahentaa ongelmaa kolmellakin tavalla. Ensinnäkin ilmansaasteet voivat lisätä 
siitepölyallergiaa lisäämällä siitepölyhiukkasten allergeenisuutta vaikuttaessaan niihin 
suoraan. Toiseksi on olemassa näyttöä siitä, että ihmiset reagoivat allergeenisiin 
aineisiin voimakkaammin, mikäli he ovat jo altistuneet tietyille ulkoilman saasteille, 
esimerkiksi hiukkasille. Lisäksi altistuminen kaupunki-ilman saasteille, kuten 
hiukkasleijumalle ja tupakansavulle, voi lisätä hengitysteiden yleistä reagoivuutta 
esimerkiksi helpottamalla siitepölyhiukkasten tunkeutumista kehoon. 
21. Myös sisäilman saastuminen on huomionarvoinen tekijä. Sisätilojen tärkeimpiä 
allergeeneja ovat pölypunkkien jätökset, sienten itiöt ja eläinten hilse. Pääasiassa 
patjoissa ja vuodevaatteissa ja niiden päällä sekä lattiapölyssä elävät pölypunkit voivat 
aiheuttaa allergisia reaktioita ja pahentaa olemassa olevia hengitysteiden allergisia 
oireita. Joissakin maissa väestön herkkyyden pölypunkeille on arvioitu olevan lähes 
30 %:n luokkaa. Kuten edellä on jo mainittu, lämpöeristys ja riittämätön ilmanvaihto 
voivat tehostaa pölypunkkien ja sienten kasvua. 
MUUT TAUDIT 
22. Saasteisiin liittyy lisäksi joukko muitakin tauteja, joista sekä sydän- ja verisuonitaudit 
että syöpä sisältyvät jo yhteisön kansanterveysalan ohjelmiin. 
23. Sydän- ja verisuonitaudit ovat yhteisössä suurin yksittäinen kuolemansyy. WHO:n 
arvioiden mukaan sydän- ja verisuonitautien aiheuttamista kuolemantapauksista (jo 
aiemmin tautiin sairastuneiden keskuudessa) Euroopassa 1-2 %:n voidaan katsoa 
johtuvan ilman pienihiukkasisen saasteen vähäisestä lisääntymisestä, ja pahimmin 
saastuneilla alueilla osuus on 3 %. On havaittu yhteys ilmaa saastuttavien 
pienhiukkasten (läpimitta alle 10 (im tai alle 2,5 |xm) päiväkohtaisen tason ja sydän-ja 
verisuonitauteihin tai hengityselinsairauksiin jo aiemmin sairastuneiden ihmisten 
kuolleisuuden välillä. Asiaan liittyvistä fysiologisista mekanismeista ei vielä ole 
selvyyttä, mutta on arveltu hiukkasten heikentävän keuhkojen toimintaa ja aiheuttavan 
akuutteja tulehdusreaktioita. 
24. On näyttöä myös siitä, että muut saasteet, kuten ympäristön tupakansavu ja 
hiilimonoksidi, saattavat pahentaa sydän- ja verisuonitauteja. 
25. Syöpää merkittävämpi yleinen kuolinsyy Euroopan yhteisössä ovat vain sydän- ja 
verisuonitaudit. Kemikaalien aiheuttama syövän synty on työympäristössä tunnustettu 
jo pitkään. Useimmista karsinogeenisista kemikaaleista on säädetty lakeja niin 
kansallisella kuin Euroopan yhteisön tasolla altistustasojen vähentämiseksi. Niin 
luonnollisten kuin ihmisenkin tuottamien karsinogeenien esiintyminen ympäristössä 
vaikka alhaisinakin pitoisuuksina on herättänyt huolta niiden mahdollisista vaikutuksista 
väestöön. Taudin syntymiseen liittyy joukko tekijöitä, jotka vaativat asianmukaisesta 
tarkastelua; tällainen on muiden muassa taudin pitkä itämisaika. Syöpätautien 
maantieteellistä esiintymistä käsittelevät tutkimukset antavat joitakin vihjeitä 
ympäristötekijöiden mahdollisesta vaikutuksesta niiden syntyyn. On kuitenkin arvioitu 
kolmen neljänneksen syöpätapauksista liittyvän elintapoihin, ja pelkästään tupakasta 
johtuu kolmannes syöpäkuolleisuudesta. Vaikka tärkein keuhkosyövän syy on 
tupakointi, myös tupakoimattomat sairastuvat siihen. Arviot asiasta vaihtelevat, mutta 
on esitetty, että 9-13 % keuhkosyöpätapauksista Euroopassa liittyy ympäristön 
tupakansavuun eli sisätiloissa tapahtuvaan passiiviseen tupakointiin. 
26. Ihmiset ovat kiinnittäneet paljon huomiota sähkön käytön lisääntymiseen koti- ja 
työympäristössä sekä televiestintä- ja radiointilaitteissa ja tämän seurauksena 
kasvaneeseen sähkömagneettisille kentille ja säteilylle altistumiseen. Tämä on herättänyt 
yleistä huolta mahdollisista terveysvaikutuksista, erityisesti siltä osin, voiko 
voimajohtojen läheisyydessä asuminen aiheuttaa lapsuusajan leukemiaa tai aivosyöpää. 
Sähkömagneettisten kenttien syöpäriskiä lisäävästä vaikutuksesta ei kuitenkaan ole 
selvää näyttöä. Tuoreessa komission kertomuksessa (Ionisoimaton säteily: lähteet, 
altistus ja terveysvaikutus - CEC/V/1/LUX/35/95) todettiin, ettei olemassa olevien 
epidemiologisten tietojen perusteella voida päätellä mitään varmaa ja ettei biologisissa 
tutkimuksissa ole tähän mennessä osoitettu todennäköistä biologista mekanismia 
syövän syntymiselle sähkömagneettisten kenttien vaikutuksesta. 
27. Infektiosairauksien esiintymisellä on monessa tapauksessa yhteys ympäristön 
saastumiseen. Esimerkiksi juomaveden ja elintarvikkeiden mikrobiologinen saastuminen 
voi aiheuttaa hepatiitti A:ta, lavantautia, koleraa ja punatautia, ja tuberkuloosilla on 
yhteys heikkoihin elinoloihin. Sen vuoksi yleisen hygienian ja asumisen parantaminen -
asianmukainen jätehuolto, puhtaanapito, elintarvikkeitten tuotanto ja varastointi jne. -
on yhdessä rokotusten ja muun lääketieteellisen toiminnan kanssa voimakkaasti 
vähentänyt monien sairauksien aiheuttamaa uhkaa Euroopan yhteisössä. 
Elintarvikkeitten saastumiseen erityisesti salmonellan, kampylobakteerin ja listerian 
vaikutuksesta liittyvät taudit ovat lisääntyneet joissakin maissa, ja tämä on antanut syytä 
huoleen. 
28. Melun haitalliset kuuloon ja muut kuin kuuloon kohdistuvat terveysvaikutukset 
ovat yhä merkittävämpi kysymys. Käytettävissä olevat Eurooppaa koskevat tiedot 
osoittavat melutasojen nousevan vakaasti kaupunkiympäristössä. Tärkeitä taustamelun 
lähteitä ovat kaupunkialueilla tie-, rautatie- ja lentoliikenne sekä teollisuus ja 
rakentaminen. Toisaalta elintapojen muutoksilla, kuten korvalappustereoiden käytön 
lisääntymisellä ja altistumisella korkeille melutasoille (esim. diskoissa), on katsottu 
olevan yhteys kuulon heikentymiseen. Kuulon heikentymisen lisäksi kuuloon 
kohdistuvia terveysvaikutuksia ovat lasten kielenoppimisen ja kognitiivisen kehityksen 
mahdollinen heikentyminen. Muita kuin kuuloon kohdistuvia terveysvaikutuksia ovat 
muiden muassa stressi, ahdistus ja unihäiriöt. 
III SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN TORJUNTA 
29. Saasteperäisten sairauksien torjunta on kolmitahoista toimintaa. Ensinnäkin 
vähennetään saasteiden määrää niiden lähteisiin kohdistuvin toimin, toiseksi pyritään 
rajoittamaan ihmisten altistumista niille ja kolmanneksi lievennetään saasteiden 
vaikutuksia niille altistuneisiin. Näistä kahdella ensiksi mainitulla alalla on jo tehty 
paljon sekä jäsenvaltioiden että yhteisön tasolla: on toimittu saastetasojen valvomiseksi 
ilmassa, vedessä, elintarvikkeissa, jätteissä ja säteilyturvan alalla, tutkittu saasteiden 
terveysvaikutuksia sekä pyritty rajoittamaan saastealtistusta työ- ja kotiympäristössä. 
30. Tasojen alentaminen tai ihmisten altistumisen vähentäminen kaikkien saasteitten osalta 
siinä määrin, ettei niillä enää olisi haitallisia terveysvaikutuksia, ei ole mahdollista tai 
kustannusten kannalta tehokasta. Ympäristössä luonnollisesti esiintyvien mahdollisesti 
haitallisten aineitten, kuten ultraviolettisäteilyn, siitepölyn tai joidenkin luonnossa 
esiintyvien toksiinien osalta altistusta saadaan vähennettyä todennäköisimmin ihmisten 
käyttäytymistapoja muuttamalla. Ilmansaasteiden ja siitepölyn mahdollisen 
yhteisvaikutuksen vuoksi saatetaan kuitenkin pystyä vähentämään siitepölyn 
vaikutuksia vähentämällä ympäröivän ilman saasteita. Valtaväestön suojelemiseksi 
riittävä saasteiden vähentäminen ei silti ehkä riitä estämään haitallisia terveysvaikutuksia 
tiettyjen haavoittuvien yksilöiden tai ryhmien osalta - näitä ovat esimerkiksi lapset ja 
vanhukset. 
31. Edellä esitettyjen syiden vuoksi on tarpeen täydentää saastepäästöjen ja -altistuksen 
vähentämistoimia suoraan väestöön suunnatuilla kansanterveydellisillä toimilla. Näillä 
toimilla pyritään torjumaan sairauksien kehittyminen altistusta rajoittamalla ja siihen 
liittyviä terveysvaikutuksia lieventämällä. Tällainen toimi on esimerkiksi ympäristön 
ilmanlaatua koskeva direktiivi (27 päivänä syyskuuta 1996 ympäristön ilmanlaadun 
arvioinnista ja hallinnasta annettu neuvoston direktiivi 96/62/EY, EYVL N:o L 296, 
21.11.96, s. 55-63). Direktiivissä määritetään raja-arvot ihmisten terveyden 
suojelemiseksi ja annetaan jäsenvaltioille mahdollisuudet määrittää kynnysarvot, joiden 
ylittyessä väestölle annetaan tietoja tai varoituksia heikkolaatuisesta ilmasta. 
32. Tehokkaitten ennaltaehkäisevien toimien toteuttaminen edellyttää asianmukaisia tietoja 
käsiteltävistä ongelmista. Tämänhetkiset tiedot eivät Euroopan yhteisön tasolla anna 
selvää kuvaa ympäristön saastumisen ja sairauksien välisestä suhteesta varsinkaan 
kvantitatiivisten altistus^vaikutussuhteitten osalta. Tietoja ympäristön saastumisesta on 
yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla toki kerätty pitkän aikaa, mutta nämä tiedot 
käsittelevät etupäässä saastetasoja ja -tyyppejä. Saasteitten terveysvaikutuksia ja 
erityisesti akuutteja vaikutuksia jäsenvaltioissa käsittelevää tietoa on kyllä olemassa, 
mutta monissa tapauksissa täsmällisiä syy-seuraussuhteita ei kuitenkaan ole vielä 
määritetty. Määritystä vaikeuttavat esimerkiksi ongelmat altistuksen ja nimenomaan 
pitkäaikaisen altistuksen tarkassa arvioinnissa samoin kuin vaikeudet määritettäessä 
yksilöiden tai väestöryhmien saastealtistuksen tason yhteyttä pitkäaikaisiin 
terveysvaikutuksiin tai altistumisen ja kliinisten oireiden ilmenemisen välisiin pitkiin 
itämisvaiheisiin. Lisävaikeutena ovat määrittämistä hämärtävät tekijät. Lisäksi yhteisöä 
kokonaisuutena koskevia tietoja on suhteellisen vähän, ja tähän kysymykseen onkin 
puututtava. 
IV YLEISKATSAUS SAASTEPERAISIA SAIRAUKSIA KOSKEVIIN 
JÄSENVALTIOISSA JA KANSAINVÄLISELLÄ TASOLLA 
TOTEUTETTUIHIN KANSANTERVEYDEN ALAN TOIMIIN 
Jäsenvaltiot 
33. Saasteperäisten sairauksien merkityksen kasvu Euroopan yhteisössä sekä yleisen 
huolestumisen lisääntyminen ovat saaneet joukon jäsenvaltioita ryhtymään ehkäiseviin 
toimiin - erityisesti astman ja muiden hengityselinsairauksien sekä allergioiden osalta. 
Esimerkiksi Tanskan terveysministeriö laati vuonna 1993 toimintasuunnitelman astman 
ja allergian torjunnan tehostamisesta, ja seuraavana vuonna Ranskan terveysministeriö 
käynnisti yhdessä ranskalaisen terveyskasvatusta käsittelevän komitean (Comité 
Français d'Education pour la Santé) kanssa nelivuotisen ohjelman, jolla pyrittiin 
lisäämään väestön ja terveysalan ammattilaisten tietoa näistä sairauksista. 
34. Erityisesti astman osalta mainittakoon Suomessa käynnistetty kymmenvuotinen 
ohjelma, johon sisältyy erilaisia toimia astmaa koskevan tiedotuksen lisäämiseksi, taudin 
varhaisen toteamisen tukemiseksi, ohjatun itsehoidon vahvistamiseksi sekä 
tupakansavun kaltaisten ilmakehässä olevien astmaa aiheuttavien ärsyttävien aineitten 
vähentämiseksi. Allergioiden osalta taas toteutettiin Ruotsissa vuonna 1995 
maanlaajuinen Allergiavuosi 1995 -kampanja, johon sisältyi muun muassa siirrettävä 
näyttely sekä "allergiajuna", joka levitti tietoa allergian vaikutuksista jokapäiväiseen 
elämään. Lisäksi kampanja pyrki edistämään opettajien ja vanhempien kaltaisten 
avainryhmien koulutusta ja tarjosi tukea paikallisille hankkeille. 
10 
Kansainvälinen toiminta 
35. Kansainvälisellä tasolla maailman terveysjärjestö WHO järjesti toisen eurooppalaisen 
ympäristö- ja terveyskonferenssin, jota komissio tuki taloudellisesti. Helsingissä 
kesäkuussa 1994 järjestettyä konferenssia varten laadittiin ympäristöterveydenhuoltoa 
Euroopan alueella käsittelevä "Concern for Europe's Tomorrow" -niminen kertomus. 
Konferenssiin osallistui edustajia 47:stä WHO: n Euroopan aluetoimiston 
WHO/EURO: n jäsenvaltiosta. Edustajat ilmoittivat tukevansa Euroopan 
ympäristöterveydenhuollon toimintasuunnitelmaa, joka on strategia ympäristöön 
liittyvien terveysuhkien torjumiseksi ja vähentämiseksi, sekä hyväksyivät ympäristöön ja 
terveyteen liittyvää toimintaa Euroopassa koskevan julistuksen. Julistuksen yhteydessä 
osallistujamaat sitoutuivat siihen, että niiden terveys- ja ympäristöviranomaiset laativat 
yhdessä kansalliset ympäristöterveydenhuollon toimintasuunnitelmat vuoden 1997 
loppuun mennessä. Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta osallistuvat kahtena kuudesta 
maasta pilottihankkeeseen, jonka avulla maat laativat toimintasuunnitelmansa vuoteen 
1996 mennessä ja välittävät saamansa kokemukset muille maille. 
36. Konferenssissa perustettiin lisäksi Euroopan ympäristö- ja terveyskomitea tukemaan 
kansallisten ympäristöterveydenhuollon toimintasuunnitelmien laatimista ja avustamaan 
Euroopan ympäristöterveydenhuollon toimintasuunnitelman yhteensovittamista ja 
arviointia. Komissio on tässä komiteassa edustettuna, mikä auttaa varmistamaan, että 
tämä toiminta on yhteisön toimia täydentävää eikä sen kanssa päällekkäistä. 
V YLEISKATSAUS SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN 
KANNALTA MERKITYKSELLISIIN YHTEISÖN TOIMIIN 
Ympäristöpolitiikka 
37. Monia saaste- ja altistustasojen vähentämistoimenpiteitä toteutetaan parhaillaan osana 
viidettä yhteisön ympäristöalan toimintaohjelmaa, Kohti kestävää kehitystä (EYVL N:o 
C 138, 17.5.1993). Ohjelman painopistealoihin kuuluu kansanterveyden ja -
turvallisuuden parantaminen sekä ympäristöasioiden nivominen yhteisön politiikan- ja 
päätöksenteon kaikkiin näkökohtiin. Ohjelma perustuu laajaan määrään voimassa 
olevaa yhteisön lainsäädäntöä, joka liittyy ilman, veden ja maaperän saastumiseen, 
kemikaaleihin, jätehuoltoon sekä radioaktiivista säteilyä koskevaan suojeluun. 
38. Hiljattain on annettu ilmanlaatua koskeva kehysdirektiivi (neuvoston direktiivi 
96/62/EY ympäristön ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta, EYVL N:o L 296, 
21.11.96, s. 55-63). Tähän kehysdirektiiviin liittyvästi komissio kehittää tai tarkistaa 
lainsäädäntöä, joka käsittelee ympäröivän ilman laatunormeja merkittävien 
ilmansaasteiden osalta siten, että ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvat 
11 
vaikutukset otetaan huomioon. Asiaan liittyviin ehdotuksiin kuuluu lisäksi väestölle 
suunnattua tiedotusta koskevia määräyksiä. 
39. Uusia aloitteita toteutetaan useilla aloilla: ne liittyvät esimerkiksi moottoriajoneuvojen 
päästöjen vähentämiseen, uima- ja juomaveden laatua koskevien voimassa olevien 
direktiivien tarkistamiseen, säteilyn terveysvaikutuksia käsittelevän tietoaineiston 
tarjoamiseen väestölle sekä kemiallisten tuotteitten vaarojen vähentämisstrategian 
laatimiseen. Lisäksi käynnissä on myös sekä uusien että olemassa olevien vaarallisten 
kemikaalien luokituksesta ja merkinnästä annettuun direktiiviin (EYVL N.o L 133, 
30.5.1988) samoin kuin vaarallisten kemiallisten valmisteitten luokituksesta ja 
merkinnästä annettuun direktiiviin (EYVL N;o L 187, 16.7.1988, s. 14) liittyviä toimia. 
Direktiiveissä on kriteerit, joiden mukaan kemikaalit luokitellaan esimerkiksi niiden 
myrkyllisyyden (ihon tai hengitysteiden kautta), ihoherkistyksen tai iho- ja silmä-
ärsytyksen perusteella. Kriteerit voidaan saattaa ajan tasalle viimeisimpien tieteellisten 
tulosten perusteella. 
40. Euroopan ympäristökeskus perustettiin tarjoamaan Euroopan ja kansallisen tason 
politiikantekijöille puolueetonta, luotettavaa ja vertailukelpoista tietoa ympäristöstä. 
Läheisessä yhteistyössä kansallisten viranomaisten ja komission kanssa toimiva keskus 
kerää tietoja ilman ja veden saastumisesta; näihin sisältyy saastelähteitä koskevia 
yksityiskohtaisia tietoja, joita voidaan hyödyntää saasteperäisiä sairauksia käsittelevässä 
työssä. Keskus toimii yhteistyössä WHO:n kanssa, ja se on julkaissut ympäristöä ja 
terveyttä käsittelevän kertomuksen. Keskus aikoo tehdä tällä alalla lisätutkimuksia. 
41. Komission yksiköt ja Euroopan ympäristökeskus ovat viime aikoina keränneet laajoja 
tietoja ilmanlaadusta sekä nyt että tulevaisuudessa. Lisäksi ihmisen toiminnasta 
aiheutuvien ilmansaastepäästöjen vähentämiseen tähtääviä aloitteita on jo käynnissä tai 
niitä kehitetään eräitten yhteisön aloitteitten kautta. Tällaisia aloitteita ovat esimerkiksi 
Auto Oil -ohjelma ja sen tuloksena syntynyt ajoneuvojen päästöjä koskeva lainsäädäntö 
(EYVL N:o L 100, 19.4.1994, s. 42), direktiivi ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen 
ja vähentämisen yhtenäistämiseksi (EYVL N:o C 87. 25.3.1996, s. 8) ja direktiivi 
maastokäyttöisten koneiden päästöjen vähentämisestä (EYVL N:o C 328, 7.12.1995, s. 
O-
Toimet muilla politiikan alueilla 
42. Muillakin politiikan alueilla toteutetaan aiheeseen liittyviä toimia. Neuvosto antoi 
vuonna 1995 kolme elintarvikepolitiikkaan liittyvää direktiiviä torjunta-aineitten 
aktiivisia ainesosia sisältävien jäämien enimmäistasoista. Työterveyden ja 
-turvallisuuden alalla on mittava määrä työntekijän suojelemiseen tähtäävää ajantasaista 
lainsäädäntöä, kuten työssä fysikaalisille, kemiallisille ja biologisille tekijöille 
altistumista koskevia direktiivejä. Käynnissä olevilla toimilla pyritään muun muassa 
käsittelemään kemiallisten aineitten työperäisen altistuksen rajoja (voimassa olevan 
12 
karsinogeenien työperäistä altistusta koskevan direktiivin laajentaminen mukaan 
lukien); samoin kehitetään Euroopan turvatoimet -ohjelmaa (SAFE), jonka 
tarkoituksena on työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyden parantaminen 
erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. 
43. Vuonna 1995 komissio julkaisi lisäksi vihreän kirjan Euroopan unionin 
energiapolitiikasta (KOM (94) 659 lopullinen, 11.1.1995), jossa käsitellään muiden 
muassa kansanterveyteen liittyviä kysymyksiä ja tehdään ehdotuksia uuden, puhtaan 
teknologian tukemiseksi, jotta saasteita voitaisiin vähentää. Tutkimusta ja teknologista 
kehittämistä koskevan yhteisön ohjelman puitteissa toteutetaan aiheeseen liittyviä 
tutkimushankkeita ympäristöä ja ilmastoa, maataloutta ja kalastusta sekä 
biolääketiedettä ja terveyttä käsittelevissä ohjelmissa. Tutkimusta ja teknologista 
kehittämistä koskevaan yhteisön neljänteen puiteohjelmaan (26.4.1994 tehty päätös 
94/1110/EY, EYVL N:o L 126, 18.5.1994, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna 
25.3.1996 tehdyllä päätöksellä 96/616/EY, EYVL N:o L 86, 4.4.1996, s. 69) kuuluu 
biolääketieteen ja terveyden alan tutkimusohjelma, jonka yhteydessä tehdään kroonisia 
sairauksia, ikääntymistä sekä ikään liittyviä sairauksia käsittelevää tutkimusta. Tähän 
liittyvästi tutkitaan hengitysteiden ongelmien, kuten astman, syitä ympäristöllisine 
näkökohtineen samoin kuin niiden hoitoa ja hallintaa. Työ- ja ympäristöterveyden alan 
tutkimustavoitteisiin kuuluvat riskitekijöiden määrittäminen ja niiden hallinta, ja 
toiminta liittyy myös kansan- ja työterveyden kannalta merkittäviin hengityselinten 
ongelmiin ja allergioihin. 
Neuvosto 
44. Marraskuun 11. päivänä 1991 antamassaan päätöslauselmassa (EYVL N:o C 304, 
23.11.1991, s. 6) neuvostoja neuvostossa kokoontuneet terveysministerit kehottivat 
komissiota läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa 
arvioimaan niitä jäsenvaltioissa, yhteisössä ja kansainvälisissä organisaatioissa olevia 
tietoja ja kokemuksia, jotka liittyvät terveyden ja ympäristön suhteeseen. 
Euroopan parlamentti 
45. Päätöslauselmassaan A4-0311/95 (EYVL N:o C 32, 5.2.1996, s. 15-24) keskipitkän 
aikavälin sosiaalisesta toimintaohjelmasta 1995-1997 parlamentti pyysi komissiota 
esittämään asianmukaisin menetelmin saasteperäisiä sairauksia koskevan 
toimintaohjelman, johon viitattiin kansanterveyttä käsittelevässä komission 
puitetiedonannossa sekä kaksi muuta, harvinaisia sairauksia sekä onnettomuuksia ja 
tapaturmia käsittelevää ohjelmaa, joihin tiedonannossa myös viitattiin. 
13 
Talous- ja sosiaalikomitea 
46. Viime vuosina komitea on antanut joukon ympäristön saastumiseen sekä terveyteen 
liittyviä lausuntoja. Heinäkuun 6. päivänä 1994 antamassaan laaja-alaisessa 
lausunnossaan komission kansanterveyttä käsittelevästä puitetiedonannosta komitea 
kehotti komissiota omaksumaan asiaan laaja-alaisen lähestymistavan sekä korosti 
ympäristön merkitystä terveyden edistämisessä. 
VI SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN VASTAISTA YHTEISÖN 
KANSANTERVEYSALAN TOIMINTAA KOSKEVA 
LÄHESTYMISTAPA 
47. Saasteperäisiä sairauksia koskevassa yhteisön tulevassa kansanterveysalan toiminnassa 
on otettava huomioon mittava määrä jo toteutettua toimintaa - erityisesti Euroopan 
yhteisön perustamissopimuksen 129 ja 130 r artiklan mukainen toiminta. Sopimuksen 
129 artiklan mukaisesti yhteisö myötävaikuttaa ihmisten terveyden korkeatasoisen 
. suojelun toteuttamiseen rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, tukemalla 
niiden toimintaa ja edistämällä läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa niiden 
politiikan ja ohjelmien yhteensovittamista sekä edistämällä yhteistyötä kolmansien 
maiden sekä kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. 
48. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisö toimii tällä alalla vain mikäli ja siinä määrin 
kuin toimintaa voidaan toteuttaa suunnitellun toimen laajuuden tai vaikutusten vuoksi 
paremmin yhteisön kuin kansallisella tasolla. Lisäksi yhteisön toiminnan on oltava 
oikeassa suhteessa asetettuihin tavoitteisiin, ne on valittava etukäteen suoritetun 
arvioinnin perusteella, ja niiden odotetaan tuottavan lisäarvoa. 
49. Voimavarojen rajallisuuden vuoksi yhteisön kansanterveysalan ohjelman olisi 
käytännössä mahdotonta käsitellä koko laajaa saasteperäisten sairauksien joukkoa. Sen 
yrittäminen vähentäisi tällaisen ohjelman tehoa tekemällä toimista liian hajanaisia ja 
lisäisi vaaraa harhautua alueille, jotka jokin toinen yhteisön ohjelma jo kattaa. 
50. Jotta voidaan valita ohjelmassa ensisijaisina pidettävät saasteperäiset sairaudet, on 
tarkasteltava joitakin valintaperusteita. Nämä perustuvat kansanterveysalan 
toimintakehystä käsittelevässä komission tiedonannossa KOM (93) 559 esitettyihin 
menetelmiin painopisteitten määrittämiseksi. Valintaperusteet ovat: 
sairauteen liittyviä kansanterveysalan toimia ei toteuteta osana muita yhteisön 
ohjelmia 
on olemassa näyttöä siitä, että saasteiden tämänhetkiset altistustasot aiheuttavat 
vaaran terveydelle ja lisäksi altistuvien määrä on huomattava 
14 
- sairaus aiheuttaa yhteisössä huomattavissa määrin sairastuvuutta ja/tai 
kuolleisuutta ja/tai sen esiintymisen merkittävästä yleistymisestä on näyttöä 
- yhteisön toiminta tuottaa lisäarvoa verrattuna jäsenvaltioiden toimiin. 
51. Käytettäessä näitä perusteita ohjelman keskeiseksi painopisteeksi saadaan ilman 
saasteperäiset sairaudet ja niistä ensisijaisesti hengityselinten sairaudet ja allergiat. 
Tilanne Euroopan yhteisössä on tällä hetkellä se, että saasteista suurimman altistustason 
väestölle aiheuttavat ilmakehän saasteet. Lisäksi vaikka joidenkin ilmansaasteiden 
pitoisuudet ovat vähentyneet, tuoreitten tietojen mukaan EY:n nykyisilläkin 
saastepitoisuuksilla on merkittäviä vaikutuksia. Vaikutukset saattavat liittyä lyhyellä 
aikavälillä tapahtuviin saastepitoisuuksien muutoksiin, ja pitkäaikaisen altistuksen 
vaikutuksista saadaan yhä enemmän näyttöä. Seurauksena oleva sairastuvuus ja 
kuolleisuus aiheuttaa yleistä huolestumista. 
52. Lisäksi yhteisön kansanterveysalan strategian puitteissa toteutetaan jo toimia monien 
muiden saasteperäisten sairauksien ehkäisemiseksi. Syöpää käsittelevät toimet liittyvät 
Eurooppa syöpää vastaan -ohjelmaan, terveyden edistämistä käsittelevä ohjelma kattaa 
sydän- ja verisuonitautien ehkäisyn ja tartuntatauteihin liittyviä toimia toteutetaan aidsia 
ja tiettyjä muita tartuntatauteja käsittelevän ohjelman yhteydessä. 
53. Meluun liittyvien sairauksien torjunnassa on puolestaan keskityttävä melupäästöjä ja 
altistustasoja vähentäviin toimiin. Direktiivissä 86/188/ETY (EYVL N.o L 137, 
24.5.86, s. 28) on määritetty koko yhteisöä koskevat säännökset työssä koetusta 
melualtistuksesta, ja komissio on tehnyt säännöksiin muutosehdotuksia. 
54. Ilman saastumiseen liittyviä erilaisia kysymyksiä ja näkökohtia käsitellään monissa 
yhteisön toimissa. Näitä ovat esimerkiksi Thermie II (KOM (94) 654 lopullinen), 
henkilöautojen hiilidioksidipäästöjä käsittelevä yhteisön strategia (KOM (95) 689 
lopullinen) sekä vihreä kirja nimeltä Kohti oikeudenmukaista ja tehokasta liikenteen 
hinnoittelua - poliittiset vaihtoehdot liikenteen ulkoisten kustannusten sisällyttämiseksi 
hintoihin EU:ssa (KOM (95) 691 lopullinen). 
55. Hengityselinten sairaudet ja allergiat eivät sen sijaan sisälly muiden kansanterveysalan 
ohjelmien toimialaan. Näiden sairauksien osalta yhteisöllä on merkittäviä 
toimintamahdollisuuksia, ja yhteisön toiminta voi täydentää sekä yhteisön käynnissä 
olevia ympäristönsaastumisen vähentämistoimia että jäsenvaltioiden toimia. Näihin 
sairauksiin liittyvä toiminta on sen vuoksi saasteperäisiä sairauksia käsittelevän 
ohjelman ydin. Komissio tekee perustamissopimuksen 129 artiklan mukaisen 
ehdotuksen tällaista ohjelmaa koskevaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston 
päätökseksi. 
15 
VII SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN VASTAINEN YHTEISÖN 
TOIMINTAOHJELMA 
56. Jotta ehdotettu yhteisön toimintaohjelma voisi parhaiten vaikuttaa saasteperäisten 
sairauksien vastaisiin toimiin, ohjelmaan sisältyy yhdistelmä laaja-alaisia sekä 
sairauskohtaisia, hengityselinten sairauksiin ja allergioihin keskittyviä toimia. 
Ehdotetaan useita laaja-alaisia toimia, joilla on tarkoitus parantaa ja vaihtaa tietoja ja 
kokemuksia saasteperäisten sairauksien riskien hahmottamisesta ja hallinnasta. Tämä 
auttaa tukemaan yksittäisiin saasteperäisiin sairauksiin tähdättyä toimintaa. Lisäksi on 
tarpeen varmistaa, että puheena olevan ohjelman ja muiden kansanterveyden tämän osa-
alueen kannalta merkittävien yhteisön ohjelmien tai toimien yhteydessä kerätyt tiedot 
täydentävät toisiaan. 
1. Saasteperäisiä sairauksia koskevien tietojen kohentaminen yhteisön tasolla 
57. Saasteperäisistä sairauksista on kyllä olemassa tietoja, mutta yhteisön tasolla ne ovat 
tällä hetkellä riittämättömiä ja puutteellisia Käytettäväksi erityisesti päätöksenteossa tai 
väestölle suunnatussa terveysriskejä käsittelevässä tiedotuksessa. Tämä johtuu paljolti 
siitä, että tiedot eivät ole riittävän yksityiskohtaisia tai sovellu syy-seuraussuhteiden, 
vaikutuskynnysten, altistus-vastesuhteiden tai yhteisvaikutusten määrittämiseen. Lisäksi 
tiedot eivät useinkaan ole vertailukelpoisia. Erityisesti hengityselinten sairauksien osalta 
eri sairauksien diagnosointiperusteet ja luokittelu vaihtelevat huomattavasti. 
58. On pyrittävä tietojen kriittiseen tarkasteluun ja sitä kautta niiden vertailukelpoisuuden 
parantamiseen. TäKn tarvitaan esimerkiksi eri sairauksien diagnosointiperusteista ja 
seurantamenetelmistä sopimista ja vertailukelpoisten indikaattorien määrittämistä. 
Viimeksi mainittu tehtävä on suoritettava rinnan ehdotetun yhteisön (KOM (95) 449, 
16.10.1995) terveystilanteen seurantaohjelman kanssa. Edellytyksenä on saasteperäisiä 
sairauksia koskevien tietojen keruuseen ja analyysiin osallistuvien tahojen entistä 
voimakkaampi yhteistyö sekä jäsenvaltioiden välisen tiedonvaihdon nykymenetelmien 
parantaminen. Jatkossa on tarpeen tarkistaa, että terveysvaikutusten analyysiä tukevia 
saastetietoja on saatavissa. Lyhyen aikavälin huippuarvoja koskevien tietojen ohella 
olisi pyrittävä hankkimaan pitkän aikavälin tietoja saasteista. 
59. Yhteisön toiminnan tavoitteena on 
toimia paremman tietämyksen saavuttamiseksi saasteiden osuudesta sairauksien 
aiheutumisessa ja pahenemisessa Euroopan yhteisössä sekä torjuntatoimien 
perusteista ja tehosta. 
60. Tavoitteen saavuttamiseksi voidaan toteuttaa muun muassa seuraavia toimia: 
Asetetaan perusteet käytettäväksi määritettäessä niitä sairauksia, joiden 
yhteydessä yksittäisillä saasteilla arvellaan olevan osuutta. Vertaillaan 
sairauksien levinneisyyttä ja/tai esiintymistä sekä niiden yhteyttä 
ympäristötekijöihin eri puolilla Euroopan yhteisöä, tutkitaan tietojen laatua ja 
määritetään tiedolliset aukkokohdat, analysoidaan ja tarkistetaan näiden 
saasteiden toksikologiasta tällä hetkellä käytettävissä olevia tietoja ja 
määritetään tiedoissa olevat aukot. Vertaillaan näitä tietoja samoin kuin 
keruumenetelmiä ja käytettyjä määritelmiä ja kriteerejä samoin kuin tietojen 
käyttötapaa analyysissa, toteutettavien toimien valinnassa ja yleisölle 
suunnatussa tiedottamisessa. 
Pyritään parantamaan torjuntatoimissa käytettyjen tietojen vertailtavuutta 
tukemalla saasteperäisiä sairauksia ja niiden ehkäisyä koskevien tietojen -
toimien tehokkuuden kustannus-hyötyanalyysi mukaan lukien - vaihtoa. 
2. Saasteperäisten sairauksien riskien hahmottaminen ja hallinta 
61. Tavallisten ihmisten käsitykset saastumisen aiheuttamista terveysriskeistä, erityisesti 
niiden laajuudesta ja niiden vakavuudesta terveyden kannalta, eroavat usein 
asiantuntijan arviosta, mikä voi johtaa turhaan yleiseen huoleen ja paineisiin ryhtyä 
suhteettoman laajuisiin toimenpiteisiin. 
62. Kokemus on osoittanut, että edellä mainittuun on monia syitä. Ensinnäkin ihmiset ovat 
entistä paremmin perillä riskeistä, ja tiedotusvälineiden tarjoama tieto vielä lisää heidän 
tietämystään. Toiseksi odotukset nollatasoisesta terveysriskistä merkitsisivät optimitilan 
saavuttamista, mikä onnistuu käytännössä vain harvoin, jos koskaan. Kolmanneksi 
useinkaan ei ymmärretä, kuinka saasteperäisten sairauksien riskejä arvioidaan, mitä 
niiden hallitsemiseksi käytetyt periaatteet ovat tai mitä jotkin kansallisten ja yhteisön 
tason torjunta- ja vähentämistoimien yhteydessä käytetyt termit merkitsevät -
esimerkkeinä mainittakoon "vähäpätöinen", "siedettävä" tai "hyväksyttävä" riskitaso. 
63. Neljänneksi väärinkäsityksiä voivat aiheuttaa puuttuvat tiedot saasteista johtuviksi 
määriteltävien terveysriskien mittasuhteista verrattuna muiden tekijöiden, kuten 
elintapojen aiheuttamiin riskeihin sekä tapa, jolla tiedotusvälineet tietoja joskus 
esittävät. Tätä havainnollistaa se, että ihmiset tapaavat aliarvioida tupakoinnin ja 
ympäristön tupakansavun osuutta hengityselinten sekä sydän- ja verisuonitautien 
synnyssä verrattuna ympäröivän ilman sisältämien saasteiden osuuteen. Toinen 
esimerkki asiantuntijoiden ja valtaväestön mielipiteiden erilaisuudesta on yleinen huoli 
sähkömagneettisten kenttien mahdollisesti aiheuttamista riskeistä. 
64. Viidenneksi ihmisten käsitykset riskistä poikkeavat tavallisesti siitä, mitä tieteelliset 
tulokset antavat olettaa. Tämä saattaa merkitä sitä, että joitakin vähäisehköjä riskejä 
17 
aiheuttavia tekijöitä pidetään huomattavasti muita tärkeämpinä. Syynä on osaksi se, että 
riskin katsotaan riippuvan siitä tasosta, millä ihminen itse voi hallita riskin lähteitä. 
65. Tätä taustaa vasten yhteisön toiminnan tavoitteena on 
- lisätä saasteperäisten sairauksien terveysriskeihin sekä riskien hahmottamiseen, 
arviointiin ja hallintaan liittyvää tietoa ja tietämystä. 
66. Tavoitteen saavuttamiseksi voidaan toteuttaa muun muassa seuraavia toimia: 
Tuetaan toimia, joilla pyritään lisäämään yleisön tietämystä riskeistä sekä niiden 
arvioinnista ja hallinnasta. Edistetään toimia, jotka liittyvät saasteperäisten 
terveysriskien hahmottamiseen väestön keskuudessa. 
Edistetään toimia ja tiedonvaihtoa niiden menetelmien osalta, joilla parannetaan 
väestön ja mielipiteenmuokkaajien tietämystä saasteperäisten sairauksien 
terveysriskien arvioinnista. 
3. Hengityselinten sairaudet ja allergiat 
67. Hengityselinten sairauksien ja allergioiden yleistyminen viime vuosikymmeninä on 
merkinnyt yhteiskunnalle lisävastuita, lisännyt paineita terveydenhuoltoa kohtaan ja 
johtanut huomattavaan yleiseen huolestumiseen. 
68. Yhteisön tämän alan toiminnan tavoitteena on 
tukea näiden sairauksien levinneisyyden ja/tai esiintymisen vähentämiseen 
tähtääviä toimia. 
69. Tavoitteiden saavuttamiseksi voidaan toteuttaa muun muassa seuraavia toimia: 
- Toimitaan sen hyväksi, että väestölle ja erityisryhmille tarjotaan näitä sairauksia 
ja niihin vaikuttavia tekijöitä koskevaa tietoa. Tuetaan menetelmien kehittämistä 
tiedotuskampanjojen tehostamiseksi ja kampanjojen välisten yhteyksien 
luomiseksi. Edistetään hengityselinten sairauksiin ja allergioihin liittyvien 
itsehoito- ja tukiryhmien toimintaa. 
Toimitaan näiden sairauksien vastaisten erilaisten koulutusaloitteiden vertailun 
hyväksi siten, että edistetään parhaita käytäntöjä. Arvioidaan uudelleen 
toteutettujen torjuntatoimien tehokkuutta muun muassa kustannus­
hyötyanalyysin avulla. 
VIII KUULEMISMENETTELY, ARVIOINTI JA KERTOMUKSET 
Kuulemismenettely 
70. Ohjelmaan sisältyvät toimet toteutetaan läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa; 
tämä koskee erityisesti jäsenvaltioiden politiikan ja ohjelmien yhteensovittamista. 
Tämän helpottamiseksi komissio ehdottaa, että perustetaan jäsenvaltioiden edustajista 
koostuva neuvoa-antava komitea. Lisäksi pidetään ohjelmaan sisältyvän toiminnan 
edellyttämällä tavalla yllä asianmukaisia yhteyksiä Euroopan ympäristökeskukseen, 
WHO:hon, muihin asiaan liittyviin kansainvälisiin organisaatioihin sekä kolmansiin 
maihin. 
Arviointikertomukset 
71. Ohjelman arvioinnista laaditaan kaksi kertomusta: 
Neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden 
komitealle annetaan ohjelman kolmantena toimintavuonna arviointikertomus 
Kertomuksen tarkoituksena on varmistaa, että yhteisön toimielimet ja niiden 
välityksellä kaikki asianomaiset tahot saavat kattavat tiedot ohjelman 
yhteydessä toteutettavien toimien edistymisestä. 
- Komissio toimittaa edellä mainituille toimielimille ohjelman päätyttyä 
loppukertomuksen ohjelman täytäntöönpanosta. Kertomus sisältää arvion 
toteutetuista toimita. 
Yleinen tiedotustoiminta 
72. Komissio varmistaa, että toteutettuja toimia käsittelevät kertomukset saatetaan 
asianomaisten tahojen ja yleisön käyttöön. 
19 
Ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI 
saasteperäisten sairauksien vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 hyväksymisestä 
osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia 
2o 
PERUSTELUT 
1. Kansanterveysalan toimintakehystä käsittelevässä tiedonannossaan (KOM (93) 559 
lopullinen) komissio hahmotteli periaatteet ja strategian noudatettavaksi niissä yhteisön 
toimissa, joilla pyritään saavuttamaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
3 artiklan o kohdassa ja 129 artiklassa asetetut terveyden suojelemisen tavoitteet. 
Yhteisön tehtävänä katsotaan olevan jäsenvaltioiden kansanterveysalan toimien 
tukeminen, avustaminen tavoitteitten ja strategioiden muotoilussa ja täytäntöönpanossa 
sekä terveyden suojelemisen edesauttaminen kaikkialla yhteisössä. Tavoitteeksi 
asetetaan parhaiden jo saavutettujen tulosten saavuttaminen millä tahansa yhteisön 
alueella. 
2. Komissio tekee 129 artiklan mukaisesti ehdotuksia, joiden mukaan Euroopan 
parlamentti ja neuvosto hyväksyvät ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun 
varmistamiseen tähtääviä kannusteita. Edellä mainitussa komission tiedonannossa 
esitetään perusteet yhteisön toimintaohjelmien painopistealojen määrittämiseksi. Näiden 
penisteitten mukaisesti saasteperäiset sairaudet määriteltiin painopistealaksi. 
3. Tämä komission esitys, joka perustuu perustamissopimuksen 129 artiklaan ja josta 
mainittiin jo komission vuotta 1996 koskevassa työohjelmassa, noudattaa yhteisön ja 
jäsenvaltioiden yhteisen toimivallan periaatetta, ja sillä pyritään kohentamaan 
saasteperäisiin sairauksiin ja erityisesti hengityselinten sairauksiin ja allergioihin liittyvää 
tiedotusta ja näiden tautien torjuntaa sekä parantamaan tauteihin liittyvien riskien 
hahmottamiseen ja hallintaan liittyvää tietoa ja tietämystä sekä toimimaan siten osaltaan 
saasteperäisten sairauksien vastaisen korkeatasoisen suojelun varmistamiseksi. Yhteisön 
tämän alan toiminta ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, ja se on suunnattu 
saasteperäisten sairauksien torjuntaan. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisö 
toimii tällä alalla vain mikäli ja siinä määrin kuin toimintaa voidaan toteuttaa 
suunnitellun toimen laajuuden tai vaikutusten vuoksi paremmin yhteisön kuin 
kansallisella tasolla. 
4. Saasteperäiset sairaudet ovat tauteja, jotka aiheutuvat tai pahenevat ympäristön 
saastumisen vaikutuksesta. Näiden - ja nimenomaan sisä- ja ulkoilman saasteisiin 
liittyvien - sairauksien osuus sairastuvuudesta ja kuolleisuudesta Euroopan yhteisössä 
kasvaa, ja sairaudet ovat aiheuttaneet huomattavaa yleistä huolta. 
5. Saasteperäisten sairauksien torjunta edellyttää saasteitten ja tautien suhteen tuntemista. 
Torjunnassa on kolme perättäistä vaihetta. Ensin vähennetään saastepäästöjä 
puuttumalla niiden lähteisiin, toiseksi rajoitetaan saastepitoisuuksia ja ihmisten 
altistumista niille ja kolmanneksi lievitetään saasteiden vaikutuksia niille altistuneisiin. 
Sekä jäsenvaltioissa että yhteisön tasolla on tehty jo paljon ilman, veden, maaperän, 
elintarvikkeitten ja jätteitten saastetasojen pienentämiseksi; samoin on tutkittu 
saasteitten vaikutuksia ja pyritty vähentämään niille altistumista. 
21 
6. Ehdotetussa viisivuotisessa toimintaohjelmassa pyritään täydentämään tätä työtä 
väestöön, terveysalan ammattilaisiin ja viranomaisiin suunnatuilla toimilla, joiden 
tarkoituksena on parantaa ihmisten mahdollisuuksia vähentää altistumistaan ja lievittää 
saasteitten vaikutuksia terveyteensä. 
7. Rajallisten käytettävissä olevien voimavarojen puitteissa yhteisön 
kansanterveysohjelman on käytännössä mahdotonta käsitellä koko suurta 
saasteperäisten sairauksien joukkoa. Tässä ohjelmassa keskitytään sen vuoksi ennen 
kaikkea sisä- ja ulkoilman saasteisiin liittyviin sairauksiin, erityisesti hengityselinten 
sairauksiin ja allergioihin. Tämän ohjelman yhteydessä sisäilmalla tarkoitetaan ilmaa 
muualla kuin työympäristössä, sillä muualla tapahtuvan altistumisen luonteesta ja 
laajuudesta tiedetään yhteisön tasolla työympäristöaltistusta vähemmän. Yhteisön 
väestön suurimmat saastealtistustasot aiheutuvat tällä hetkellä ilmakehän saasteista, ja 
tästä altistuksesta on tulossa merkittävä terveysriski. Saasteperäiset sairaudet yleistyvät, 
ja sen myötä myös yleinen huoli kasvaa. Näiden sairauksien osalta yhteisöllä on 
merkittäviä toimintamahdollisuuksia, ja yhteisön toiminta voi täydentää sekä yhteisön 
käynnissä olevia ympäristönsaastumisen vähentämistoimia että jäsenvaltioiden toimia. 
8. Näiden toimien tukemiseksi ehdotetaan lisäksi toteutettavaksi läheisessä yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa toimia kahdella yleisellä alalla. Ensiksikin pyritään kohentamaan 
saasteperäisiä sairauksia koskevia tietoja yhteisön tasolla. Tietotaso on tällä hetkellä 
puutteellinen, mikä johtuu pitkälti siitä, etteivät jäsenvaltioiden tiedot usein ole 
keskenään vertailukelpoisia. Tilanteen parantamiseksi ehdotetaan toimia, jotka 
täydentävät tulevan terveystilanteen seurantaohjelman (muutettu ehdotus KOM (96) 
222 lopullinen) yhteydessä toteutettavaksi ehdotettuja toimia. Toinen 
toimenpidejoukko on suunnattu niihin ongelmiin, jotka aiheutuvat ihmisten käsityksistä 
saasteitten terveysriskeistä ja siitä, kuinka niitä arvioidaan ja hallitaan samoin kuin 
tällaisten käsitysten puutteellisesta tuntemuksesta. 
9. Ohjelmaan sisällytettäviä tavoitteita valittaessa ja toimia määriteltäessä on otettu 
huomioon tämänhetkinen tilanne ohjelman kattamilla aloilla jäsenvaltioissa ja yhteisön 
tasolla. Ohjelma pyrkii saamaan aikaan nopeaa ja tehokasta tietojen ja kokemusten 
vaihtoa, saasteperäisten sairauksien torjuntaan liittyvien keskeisten kysymysten 
yhteisönlaajuista ymmärtämistä sekä jäsenvaltioiden lisääntyvää yhteistyötä, jotta 
vältetään turha päällekkäinen työ ja saadaan nopeammin käyttöön parhaat ratkaisut 
näitä sairauksia koskeviin, kaikille jäsenvaltioille yhteisiin ongelmiin. 
10. Neuvoston ja neuvostossa 11.11.1991 kokoontuneiden jäsenvaltioiden 
terveysministerien päätöslauselmassa (EYVL N:o C 304, 23.11.91, s. 6) samoin kuin 
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa A4-03 11/95 (EYVL No C 32, 5.2.96, s. 15-
24) käsiteltiin näitä ongelmia ja kehotettiin komissiota tekemään aihetta koskevia 
ehdotuksia. 
2- Z. 
11. Ohjelman täytäntöönpano tuo lisäarvoa monellakin tapaa: 
a) Ohjelma yhdistää jäsenvaltiot arvioimaan ja parantamaan yhdessä saasteperäisiä 
sairauksia koskevien tietojen keruu- ja käyttömenetelmiä sekä tietojen sisältöä, 
laajuutta ja laatua. 
b) Ohjelma parantaa jäsenvaltioiden kollektiivista kykyä analysoida väestön tapaa 
hahmottaa saasteisiin liittyviä riskejä sekä selittää selkeämmin riskien arviointi-
ja hallintatapoja erityisesti silloin, kun saasteitten lähde tai alkuperä on jossakin 
toisessa jäsenvaltiossa. 
c) Ohjelma nopeuttaa ja syventää hengityselinten sairauksien ja allergioiden 
yleistymisen ja niistä aiheutuvan huolen käsittelyprosessia edistämällä 
jäsenvaltioiden painotettua yhteistyötä tällä alalla. 
12. Ohjelma toteutetaan 129 artiklan mukaisen Euroopan parlamentin ja neuvoston 
päätöksen perusteella. Toteuttaminen ei edellytä katettua alaa koskevien jäsenvaltioiden 
kansallisten määräysten yhdenmukaistamista. 
13. Ohjelman puitteissa toteutetut toimet arvioidaan kahdessa kertomuksessa, jotka 
toimitetaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille sekä talous- ja sosiaalikomitealle ja 
alueiden komitealle. Kertomukset ovat: 
- arviointikertomus ohjelman kolmantena toimintavuonna 
loppukertomus ohjelman täytäntöönpanosta. 
Näihin kertomuksiin sisältyvät tiedot yhteisön rahoituksesta eri toiminta-alueilla samoin 
kuin arviointien tulokset. 
<?3 
Ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI 
saasteperäisen sairauksien vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 
hyväksymisestä osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 129 artiklan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen, 
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, 
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, 
toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa tarkoitettujen menetelmien mukaisesti 
sekä katsovat, että 
1. saasteperäisten sairauksien merkitys kasvaa koko Euroopan yhteisössä, ja taudit aiheuttavat 
yleistä huolta; 
2. perustamissopimuksen 3 artiklan o kohdan mukaisesti yhteisön toimintaan sisältyy 
myötävaikuttaminen korkean terveyden suojelun tason saavuttamiseen; 
3. yhteisölle osoitetaan 129 artiklassa nimenomaisesti valta toimia tällä alalla rohkaisemalla 
jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukemalla niiden toimintaa; edistämällä 
niiden politiikan ja ohjelmien yhteensovittamista sekä edistämällä yhteistyötä kolmansien 
maiden sekä kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa; yhteisön 
toiminta suuntautuu tautien ehkäisemiseen sekä terveysvalistukseen ja -kasvatukseen; 
4. perustamissopimuksen 130 r artiklassa todetaan, että yhteisön ympäristöpolitiikalla 
myötävaikutetaan ihmisten terveyden suojeluun; 
5. saasteperäisten sairauksien ehkäisemiseen on sisällyttävä saastelähteisiin ja -pitoisuuksiin 
sekä saastealtistuksen rajoittamiseen tähtäävien toimenpiteiden lisäksi väestöön suunnattuja 
kansanterveyden alan toimia, joiden avulla ihmisten on mahdollista vähentää kohtaamaansa 
altistusta ja lieventämään terveyteensä kohdistuvia haittavaikutuksia; lisäksi terveysvaikutuksia 
ja altistusta koskevia tietoja olisi kerättävä yhdessä ilmansaastepitoisuuksia koskevien tietojen 
kanssa; 
e V 
6. neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden terveysministerit kehottivat 
11 päivänä marraskuuta 19911 antamassaan päätöslauselmassa komissiota arvioimaan 
läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa niitä 
jäsenvaltioissa, yhteisössä ja kansainvälisissä organisaatioissa käytettävissä olevia tietoja ja 
kokemuksia, jotka liittyvät terveyden ja ympäristön suhteeseen; 
7. saasteperäiset sairaudet on määritelty osana kansanterveysalan toimia toteutettavan yhteisön 
toiminnan yhdeksi ensisijaiseksi alaksi2; 
8. päätöslauselmassaan A4-0311/953 keskipitkän aikavälin sosiaalisesta toimintaohjelmasta 
1995-1997 parlamentti pyysi komissiota esittämään asianmukaisin menettelyin saasteperäisiä 
sairauksia koskevan toimintaohjelman, johon viitattiin kansanterveyttä käsittelevässä komission 
puitetiedonannossa; 
9. toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisö toteuttaa toimia aloilla, jotka eivät kuulu yhteisön 
yksinomaiseen toimivaltaan - esimerkiksi saasteperäisiin sairauksiin liittyvä toiminta -, 
ainoastaan mikäli ja siinä määrin kuin toimet niiden laajuuden tai vaikutusten takia voidaan 
toteuttaa paremmin yhteisön tasolla; 
10. tässä ohjelmassa toteutettavaksi ehdotetut toimet tuottavat yhteisön tason lisäarvoa 
yhdistämällä kansallisella tasolla suhteellisen erillisinä jo toteutettavia toimia samoin kuin 
toisiaan täydentämällä; tästä saadaan koko yhteisön kannalta merkittäviä tuloksia, kun 
vahvistetaan yhteisön solidaarisuutta ja yhtenäisyyttä ja luodaan tarpeen mukaan parhaita 
käytäntöjä koskevia normeja ja standardeja; 
11. on edistettävä yhteistyötä kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen 
sekä kolmansien maiden kanssa; 
12. tukemalla saasteperäisiin sairauksiin, niiden ja saasteitten väliseen yhteyteen ja niiden 
ehkäisemiseen liittyvien tietojen ja tietämyksen kohentamista ja niitä koskevan tiedotuksen 
laajentamista, varmistamalla näihin seikkoihin liittyvien tietojen vertailtavuuden parantuminen 
sekä luomalla olemassa olevia yhteisön ohjelmia ja toimintaa täydentäviä toimia samalla 
välttäen tarpeetonta päällekkäisyyttä ohjelma myötävaikuttaa 129 artiklassa asetettujen 
tavoitteitten saavuttamiseen; 
EYVL N:o C 304, 23.11.1991, s. 5. 
KOM (93) 559 lopullinen. 
EYVL N:o C 32, 5.2.1996, s. 15-24. 
2; 
13. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat 20 päivänä joulukuuta 1994 
väliaikaisjärjestelystä, joka koskee perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrätyn menettelyn 
mukaisesti hyväksyttyjen toimien toteuttamista; 
14. tällä päätöksellä asetetaan ohjelmalle rahoituspuitteet, jotka ovat samalla se Euroopan 
parlamentin, neuvoston ja komission 6 päivänä maaliskuuta 1995 antaman julistuksen 
1 kohdassa tarkoitettu pääasiallinen viite, johon budjettivallan käyttäjä vuosittaisessa 
talousarviomenettelyssä tukeutuu; 
15. yhteisön rahoitusnäkymät ovat voimassa vuoteen 1999 saakka, ja niitä on tarkistettava sen 
jälkeisen ajan osalta; 
16. ohjelman neljää viimeistä toimintavuotta (2000-2003) koskevat rahoituspuitteet 
vahvistetaan, kunhan tulevat rahoitusnäkymät on määritetty; 
17. ohjelman arvon ja vaikutusten lisäämiseksi siihen sisältyviä toimia on arvioitava jatkuvasti 
ja kiinnitettävä erityistä huomiota niiden tehokkuuteen ja asetettujen tavoitteitten 
saavuttamiseen siten, että toimiin tehdään tarvittaessa asianmukaisia muutoksia, ja että 
18. tämän ohjelman kestoajan on oltava viisi vuotta, jotta toimien toteuttamiseen on riittävästi 
aikaa ja asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa, 
OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA: 
1 artikla 
Ohjelman hyväksyminen 
1. Ympäristön saastumisesta aiheutuvien tai pahenevien sairauksien vastaista yhteisön 
toimintaa koskeva ohjelma, jäljempänä "tämä ohjelma", hyväksytään 1 päivän tammikuuta 
1999 ja 31 päivän joulukuuta 2003 väliselle ajalle toteutettavaksi osana kansanterveysalan 
toimia. 
2. Tämän ohjelman tavoitteena on myötävaikuttaa korkeatasoisen terveydensuojelun 
varmistamiseen saasteperäisten sairauksien osalta parantamalla niihin liittyviä terveysriskejä ja 
riskien arviointia koskevaa tietoa ja tietämystä erityisesti astman ja muiden hengitysteiden 
sairauksien sekä allergioiden osalta. 
3. Tämän ohjelman yhteydessä toteutettavat toimet ja niiden erityiset tavoitteet esitetään tämän 
päätöksen liitteessä seuraavien otsakkeitten alla: 
1. Saasteperäisiin sairauksiin liittyvien tietojen kohentamiseen tähtäävät toimet 
2G 
2. Saasteperäisiin sairauksiin liittyvien riskien hahmottaminen ja hallinta 
3. Hengitysteiden sairaudet ja allergiat. 
2 artikla 
Toteuttaminen 
1. Komissio varmistaa liitteessä esitettyjen toimien toteuttamisen läheisessä yhteydessä 
jäsenvaltioiden kanssa. 
2. Komissio toimii yhteistyössä saasteperäisten sairauksien alalla aktiivisesti toimivien laitosten 
ja järjestöjen kanssa. 
3 artikla 
Talousarvio 
1. Tämän ohjelman toteuttamiseen myönnettävät rahoituspuitteet vuodeksi 1999 vahvistetaan 
nykyisten rahoitusnäkymien rajoissa 1,3 miljoonaksi ecuksi. Ohjelman neljän viimeisen vuoden 
(2000-2003) osalta rahoituspuitteet vahvistetaan yksityiskohtaisesti, kunhan tulevat 
rahoitusnäkymät on määritetty. 
2. Budjettivallan käyttäjä hyväksy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 
4 artikla 
Johdonmukaisuus ja täydentävyys 
Komissio huolehtii siitä, että tämän ja muiden asiaan liittyvien yhteisön ohjelmien yhteydessä 
toteutettavat yhteisön toimet ovat keskenään johdonmukaisia ja toisiaan täydentäviä. 
2} 
5 artikla 
Komitea 
1. Komissiota avustaa tämän toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa neuvoa-antava komitea, 
jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana 
toimii komission edustaja. 
2. Komission edustaja toimittaa komitealle toteutettaviksi aiottuja toimia koskevat luonnokset, 
joissa esitetään erityisesti 
(a) tämän ohjelman yhteydessä toteutettavien hankkeitten valinnassa ja rahoituksessa 
käytettävät perusteet ja menetelmät 
(b) arviointimenetelmä. 
Komitea antaa luonnoksesta lausunnon määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian 
kiireellisyyden mukaan tarvittaessa äänestysmenettelyä käyttäen. 
Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi kullakin jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta 
merkitään pöytäkirjaan. 
Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava komitean lausunto huomioon. Sen 
on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 
3. Komission edustaja tiedottaa komitealle säännöllisesti komission ehdotuksista tai yhteisön 
aloitteista ja tämän ohjelman tavoitteitten saavuttamiseen liittyvien muiden alojen ohjelmien 
toteuttamisesta. 
6 artikla 
Kansainvälinen yhteistyö 
1. Tätä ohjelmaa toteutettaessa edistetään yhteistyötä kolmansien maiden sekä 
kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. 
2. Tähän ohjelmaan voivat osallistua Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat (KlE-maat) 
yhteisön ohjelmiin osallistumista koskevissa assosiointisopimuksissa tai niihin liittyvissä 
lisäpöytäkirjoissa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Kypros ja Malta voivat osallistua 
tähän ohjelmaan ylimääräisten määrärahojen perusteella ja samojen sääntöjen mukaisesti, joita 
sovelletaan EFTA-maihin; sovellettavista menettelyistä sovitaan kyseisten maitten kanssa. 
2* 
7 artikla 
Seuranta ja arviointi 
1. Tätä päätöstä täytäntöön pantaessa komissio varmistaa tarpeellisin toimenpitein ohjelman 
seurannan ja jatkuvan arvioinnin ottaen huomioon päätöksen 1 artiklassa ja liitteessä tarkoitetut 
yleiset ja yksittäiset tavoitteet. 
2. Ohjelman kolmantena toimintavuotena komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
arviointikertomuksen. 
3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle loppukertomuksen ohjelman 
päätyttyä. 
4. Komissio sisällyttää näihin kahteen kertomukseen tiedot eri toiminta-aloille myönnetystä 
yhteisön rahoituksesta sekä toimien täydentävyydestä 4 artiklassa tarkoitettujen muiden 
toimien suhteen samoin kuin arviointien tulokset. Kertomukset toimitetaan myös talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. 
Tehty Brysselissä 
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
Puhemies Puheenjohtaja 
2c5 
LIITE 
TAVOITTEET JA TOIMET 
I SAASTEPERÄISIIN SAIRAUKSIIN LIITTYVIEN TIETOJEN 
KOHENTAMISEEN TÄHTÄÄVÄT TOIMET 
Tavoite: toiminta paremman tietämyksen saavuttamiseksi saasteiden osuudesta 
sairauksien aiheutumisessa ja pahenemisessa Euroopan yhteisössä sekä 
torjuntatoimien perusteista ja tehosta 
1. Asetetaan tärkeysjärjestys käytettäväksi määritettäessä niitä sairauksia, joiden 
yhteydessä yksittäisillä saasteilla arvellaan olevan osuutta, vertaillaan sairauksien 
levinneisyyttä ja/tai esiintymistä samoin kuin niiden suhdetta ympäristötekijöihin eri 
puolilla Euroopan yhteisöä, tutkitaan tietojen laatua ja määritetään tiedolliset 
aukkokohdat, analysoidaan ja tarkistetaan näiden saasteiden toksikologiasta tällä 
hetkellä käytettävissä olevia tietoja ja määritetään tiedoissa olevat aukot. Vertaillaan 
näitä tietoja samoin kuin keruumenetelmiä ja käytettyjä määritelmiä ja kriteerejä samoin 
kuin tietojen käyttötapaa analyysissa, toteutettavien toimien valinnassa ja yleisölle 
suunnatussa tiedottamisessa. 
2. Pyritään parantamaan torjuntatoimissa käytettyjen tietojen vertailtavuutta tukemalla 
saasteperäisiä sairauksia ja niiden ehkäisyä koskevien tietojen vaihtoa toimien 
tehokkuuden kustannus-hyötyanalyysi mukaan lukien. 
II SAASTEPERÄISTEN SAIRAUKSIEN RISKIEN HAHMOTTAMINEN JA 
HALLINTA 
Tavoite: saasteperäisten sairauksien terveysriskeihin sekä riskien hahmottamiseen, 
arviointiin ja hallintaan liittyvän tiedon ja tietämyksen lisääminen 
3. Tuetaan toimia, joilla pyritään lisäämään yleisön tietämystä riskeistä sekä niiden 
arvioinnista ja hallinnasta. Edistetään toimia, jotka liittyvät saasteperäisten 
terveysriskien hahmottamiseen väestön keskuudessa. 
4. Edistetään väestön ja mielipiteenmuokkaajien tietämystä saasteperäisten sairauksien 
terveysriskien arvioinnista parantaviin menetelmiin liittyviä toimia ja näitä koskevien 
tietojen vaihtoa. 
^o 
III HENGITYSELINTEN SAIRAUDET JA ALLERGIAT 
Tavoite: näiden sairauksien torjumiseen ja vähentämiseen tähtäävien toimien tukeminen 
5 Toimitaan väestölle ja erityisryhmille näitä sairauksia ja niihin vaikuttavia tekijöitä 
koskevan tiedon tarjoamisen hyväksi. Tuetaan menetelmien kehittämistä 
tiedotuskampanjoitten ja kampanjoitten välisten yhteyksien tehostamiseksi. Edistetään 
hengityselinten sairauksiin ja allergioihin liittyvien itsehoito- ja tukiryhmien toimintaa. 
6. Toimitaan näiden sairauksien vastaisten koulutusaloitteiden vertailun hyväksi siten, että 
edistetään parhaita käytäntöjä. Arvioidaan uudelleen toteutettujen torjuntatoimien 
tehokkuutta muun muassa kustannus-hyötyanalyysin avulla. 
•M 
RAHOITUSSELVITYS 
1. TOIMENPITEEN NIMI 
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi saasteperäisten sairauksien 
vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 hyväksymisestä osana kansanterveyden 
alalla toteutettavia toimia 
2. BUDJETTIKOHTA 
B3-
3. OIKEUDELLINEN PERUSTA 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan o kohta ja 129 artikla. 
4. TOIMENPITEEN KUVAUS 
4.1 Yleistavoite 
Myötävaikuttaminen perustamissopimuksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen: 
- 3 artiklan o kohdan mukaisesti yhteisön edellytetään myötävaikuttavan ihmisten 
terveyden korkeatasoisen suojelun saavuttamiseen. 
- 129 artiklassa edellytetään, että yhteisö myötävaikuttaa ihmisten terveyden 
korkeatasoisen suojelun toteuttamiseen, erityisesti rohkaisemalla jäsenvaltioiden 
välistä yhteistyötä ja tarvittaessa tukemalla niiden toimintaa, edistämällä niiden 
politiikan ja ohjelmien yhteensovittamista sekä edistämällä yhteistyötä 
kolmansien maiden ja kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten 
järjestöjen kanssa. Yhteisön toiminta suuntautuu tautien, erityisesti laajalle 
levinneiden vaarallisten sairauksien, ehkäisemiseen edistämällä niiden syiden ja 
leviämisen tutkimista sekä terveysvalistusta ja -kasvatusta. 
Toimintaohjelman yleistavoitteena on myötävaikuttaa korkeatasoisen terveydensuojelun 
varmistamiseen saasteperäisten sairauksien osalta parantamalla niihin liittyviä 
terveysriskejä ja riskien arviointia koskevaa tietoa ja tietämystä erityisesti astman ja 
muiden hengitysteiden sairauksien sekä allergioiden osalta. 
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi käytettävään menetelmään sisältyy seuraavanlaisia 
toimia: 
3<^ 
- toiminta paremman tietämyksen saavuttamiseksi saasteiden osuudesta 
sairauksien aiheutumisessa ja pahenemisessa Euroopan yhteisössä sekä 
torjuntatoimien perusteista ja tehosta 
saasteperäisten sairauksien terveysriskeihin sekä riskien hahmottamiseen, 
arviointiin ja hallintaan liittyvän tiedon ja tietämyksen lisääminen 
näiden sairauksien torjumiseen ja vähentämiseen tähtäävien toimien tukeminen. 
4.2 Ohjelman kesto sekä uudistamis- ja laajentamismenettelyt 
5 vuotta: 1.1.1999-31.12.2003 
- Täytäntöönpanosta annetaan kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
ohjelman kolmannen toimintavuoden aikana. 
Ohjelman päättymisen jälkeen neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetaan 
kertomus samanaikaisesti arvioinnin tulosten kanssa. 
5 KUSTANNUSTEN JA TULOJEN LUOKITTELU 
muut kuin pakolliset kustannukset 
- eritellyt määrärahat 
6. KUSTANNUSTEN JA TULOJEN LAJI 
Yhteinen rahoitustuki muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin lähteiden kanssa (tuki ei 
ylitä tiettyä prosenttimäärää ehdotettujen hankkeiden kokonaiskustannuksista). 
Myönnettävän rahoituksen taso riippuu rahoitettavan toimenpiteen laajuudesta ja siitä, 
miten laajasti toimintaohjelma vaikuttaa suunniteltuihin toimiin. Rahoitus ei ylitä 70 
prosenttia ehdotettuihin hankkeisiin varatusta kokonaistalousarviosta, paitsi 
verkostojen sellaisten töiden osalta, jotka komissio on tilannut ja jotka tulevat sen 
suoraan käyttöön. Niissä tuki saattaa olla jopa 100 prosenttia. 
7. TALOU ELLINEN VAIKUTUS 
7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskentatapa (yksikkökustannuksen 
määrittely) 
Laskentatapa perustuu aiemmista kansanterveyteen liittyvistä toimista saatuun 
kokemukseen. Näitä ovat 24. marraskuuta 1994 annetussa komission tiedonannossa 
[(93) 559 lopullinen] olevassa taulukossa 4 luetellut erityyppiset yhteisön toimet, ja 
^ 
kyseessä on laaja kokemus jäsenvaltioiden samoin kuin kansalaisjärjestöjen kanssa 
tehtävän yhteistyön rahoittamisesta. Tässä tarkoitetaan yhteistyötä, joka liittyy tietojen 
keruuseen, analysointiin ja levittämiseen, verkkojen perustamiseen sekä kuulemis- ja 
yhteistyömenetelmien luomiseen yhteisten tavoitteitten asettamiseksi, politiikan 
yhteensovittamiseksi sekä strategioiden muotoilemiseksi ja kehittämiseksi yhteisön 
tasolla. 
Erityiskustannusarviot perustuvat oletukseen, että puolet tämän ohjelman yhteydessä 
toteutettavista toimista vaatii 100-prosenttisen ja puolet 50-prosenttisen rahoituksen ja 
että toteutettaviin toimiin osallistuvat melkein kaikki tai kaikki jäsenvaltiot. 
Ohjelman ensimmäisenä toimintavuonna eli vuonna 1999 toteutettaviin toimiin 
arvioidaan tarvittavan 1,3 miljoonaa ecua. Seuraavien neljän toimintavuoden 
rahoituspuitteet vahvistetaan ottaen huomioon yhteisön tulevat rahoitusnäkymät. 
Vuosittaisista määrärahoista päätetään tavanomaisten talousarviomenettelyjen 
mukaisesti. 
7.1.1 Saasteperäisiin sairauksiin liittyvän tiedotuksen kohentaminen 
Saasteperäisistä sairauksista tällä hetkellä käytettävissä olevia tietoja tutkitaan. 
Tästä ensimmäisenä toimintavuonna aiheutuvat kulut arvioidaan 100 000 
ecuksi. Lisäksi on perustettava verkkoja, jotta näistä tutkimuksista saatuja 
tietoja voidaan käsitellä. Tämäntyyppisten verkkojen perustamiseen arvioidaan 
tarvittavan 200 000 ecua. 
7.1.2 Riskien hahmottamisen ja hallinnan kohentaminen 
Yleisölle ja toimittajien kaltaisille erityisryhmille suunnattavan tiedottamisen 
keskimääräisiksi kuluiksi arvioidaan 200 000 ecua. Tiedottamisen kanssa rinnan 
järjestetään toimia, joilla pyritään parantamaan tietämystä kansalaisten tavasta 
hahmottaa saasteperäisiin sairauksiin liittyviä riskejä. Tähän on arvioitu 
tarvittavan 100 000 ecua. 
7.1.3 Hengityselinten sairauksien ja allergioiden ehkäiseminen 
Hengityselinten sairauksien ja allergioiden ehkäisemiseen liittyvien tietojen 
kohentamiseen käytettävien verkkojen tukemiseen siten, että niiden toimintaan 
voidaan yhdistää tiedotuskampanjoita, arvioidaan tarvittavan 300 000 ecua 
ohjelman ensimmäisenä toimintavuonna. Tässä toiminnassa otetaan huomioon 
tiedot, jotka on saatu vertailemalla erilaisia koulutusalan toimia, ja tavoitteena 
on parhaitten käytäntöjen edistäminen. Toimintaan on suunniteltu käytettävän 
300 000 ecua. 
"3S 
7.2 Kustannusten yksityiskohtainen jakautuminen (miljoonaa ecua) 
w «o TAVOITE 
Saasteperäisiin sairauksiin 
liittyvien tietojen 
kohentaminen TOIMINTA-ALUE 
Asetetaan tärkeysjärjestys käytettäväksi määritettäessä niitä 
sairauksia, joiden yhteydessä yksittäisillä saasteilla 
arvellaan olevan osuutta, vertaili .an sairauksien 
levinneisyyttä ja/tai esiintymistä samoin kuin niiden-
suhdetta ympäristötekijöihin eri puolilla Euroopan 
yhteisöä, tutkitaan tietojen laatua ja määritetään tiedolliset 
aukkokohdat, analysoidaan ja tarkistetaan näiden saasteiden 
toksikologiasta tällä hetkellä käytettävissä olevia tietoja ja 
määritetään tiedoissa olevat aukot. Vertaillaan näitä tietoja 
samoin kuin keruumenetelmiä ja käytettyjä määritelmiä ja 
kriteerejä samoin kuin tietojen käyttötapaa analyysissa, 
toteutettavien toimien valinnassa ja yleisölle suunnatussa 
tiedottamisessa. 
Pyritään parantamaan torjuntatoimissa käytettyjen tietojen 
vertailtavuutta tukemalla saasteperäisiä sairauksia ja niiden 
ehkäisyä koskevien tietojen vaihtoa toimien tehokkuuden 
kustannus-hyötyanalyysi mukaan lukien. VUOSI 
1999 2000 2001 2002 2003 Yhteensä 
Alustava ohjelmointi 
0,3 
0,1 0,3 
« 
0,1 
1 TAVOITE 
Riskien hahmottaminen ja 
hallinta 
Hengityselinten sairaudet ja. 
allergiat TOIMINTA-ALUE 
Tuetaan toimia, joilla pyritään lisäämään yleisön tietämystä 
riskeistä sekä niiden arvioinnista ja hallinnasta. Edistetään 
toimia, jotka liittyvät saasteperäisten terveysriskien 
hahmottamiseen väestön keskuudessa. 
Edistetään väestön ja mielipiteenmuokkaajien tietämystä 
saasteperäisten sairauksien terveysriskien arvioinnista 
parantaviin menetelmiin liittyviä toimia ja näitä koskevien 
tietojen vaihtoa. 
Toimitaan väestölle ja erityisryhmille näitä sairauksia ja 
niihin vaikuttavia tekijöitä koskevan tiedon tarjoamisen 
hyväksi. Tuetaan menetelmien kehittämistä 
tiedotuskampanjöitten ja kampanjoitten välisten yhteyksien 
tehostamiseksi. Edistetään hengityselinten sairauksiin ja 
allergioihin liittyvien itsehoito- ja tukiryhmien toimintaa 
Toimitaan näiden sairauksien vastaisten koulutusaloitteiden 
vertailun hyväksi siten, että edistetään parhaita käytäntöjä. 
Arvioidaan uudelleen toteutettujen torjuntatoimien 
tehokkuutta muun muassa kustannus-hyötyanalyysin 
avulla. 
YHTEENSÄ vuosi I 
1999 2000 2001 2002 2003 Yhteensä 
Alustava ohjelmointi 
0,2 
0,1 
0,3 
0,3 
1,3 pm pm pm pm 0,2 
0,1 
0,3 
0,3 
1,3 
7.3 Määrärahojen alustava myöntämisaikataulu (miljoonaa ecua) 
Maksusitoumus­
määrärahat 
Maksumäärärahat 
1999 
2000 
2001 
2002 
2003 
Seuraavat vuodet 
YHTEENSÄ 1999 
1,3 
0,78 
0,52 
1,3 2000 
pm 2001 
pm 2002 
pm 2003 
pm YHTEENSÄ 
1,3 
0,78 
0,52 
1,3 
8. PETOSTENTORJUMISTOIMET JA TOTEUTETTUJEN TOIMENPITEIDEN 
TULOKSET 
Tuen hakulomakkeessa kysytään tietoja, joissa on yksilöitävä mahdolliset edunsaajat ja 
niiden laatu, jotta näiden luotettavuus voidaan arvioida etukäteen. 
Petosten torjumistoimenpiteet (tarkastukset, välivaiheen kertomukset ja lopullinen 
kertomus) sisältyvät komission ja tuensaajan välisiin sopimuksiin. Ennen osasuoritusten 
ja lopullisten suoritusten maksamista komissio tarkastaa kertomukset ja varmistaa, että 
työ on tehty asianmukaisesti. 
Lisäksi komissio tekee pistokokeita tarkkaillakseen rahojen käyttöä. Pistokokeita on 
käytetty jo muissa kansanterveyteen liittyvissä budjettikohdissa rahoitusvuosina 1991— 
1995, ja ne ovat osoittautuneet tehokkaiksi. 
B> 
9. KUSTANNUS-TEHOKKUUSANALYYSIN OSATEKIJÄT 
9.1 Erityiset ja määrälliset tavoitteet 
Yhteisön toimilla pyritään myötävaikuttamaan korkeatasoisen terveydensuojelun 
varmistamiseen saasteperäisten sairauksien osalta parantamalla niihin liittyviä 
terveysriskejä ja riskien arviointia koskevaa tietoa ja tietämystä erityisesti astman ja 
muiden hengitysteiden sairauksien sekä allergioiden osalta. 
Tavoitteitten toteutumista mitataan seuraavassa kuvatuilla indikaattoreilla. 
Indikaattorien määrittämistä jatketaan yhteistyössä yhteisön uuden 
terveydenseurantaohjelman kanssa. Mainittuun ohjelmaan sisältyy indikaattorien 
kehittäminen yhteisön kansanterveyspolitiikkaa varten. Tavoitteen saavuttamiseksi 
toteutetaan seuraavanlaisia toimia: 
edistetään ja avustetaan verkkojen luomista paremman tietämyksen 
saavuttamiseksi saasteiden osuudesta sairauksien aiheutumisessa ja 
pahenemisessa Euroopan yhteisössä sekä torjuntatoimien (verkon jäsenyys, 
esim. tiedotuslehtien tuottaminen, konferenssit, www-keskusteluryhmät jne.) 
perusteista ja tehosta 
levitetään saasteperäisten sairauksien terveysriskeihin sekä riskien 
hahmottamiseen, arviointiin ja hallintaan liittyvää tietoa 
- kohennetaan tiedotusta ja tietoja saasteperäisistä sairauksista yhteisön tasolla 
sekä näiden sairauksien levinneisyydestä ja/tai yleisyydestä 
edistetään yhteistyötä ja yhteydenpitoa jäsenvaltioiden (yhteydenottojen 
kuvaukset jne.) 
- avustetaan kansanterveysalan elimiä yhteisön muun politiikan hyödyntämisessä, 
kun ne pyrkivät saasteperäisten sairauksien torjuntaan. 
Kohderyhmät 
1. Jäsenvaltioitten toimivaltaiset terveysviranomaiset kansallisella, alueellisella ja 
paikallisella tasolla sekä kansanterveysalalla toimivaltaiset kansainväliset 
järjestöt 
2. Terveysalan ammattilaiset, tartuntatauteihin liittyvät terveyspalvelut, terveysalan 
ja lääketieteelliset yhdistykset, yliopistolliset laitokset jne. 
3. Valtiosta riippumattomat järjestöt (NGO) ja muut terveysalalla toimivat tahot 
sekä väestö yleensä. 
3? 
9.2 Toimintaperusteet 
YTiteisö on perustamissopimuksen 129 mukaisiin toimiin ryhtyessään velvollinen 
pyrkimään sairauksien ehkäisyyn ja terveyden suojeluun. Komission tiedonannossa 
kansanterveysalan toimintakehyksestä (KOM(93) 559, lopullinen, 23.11.93) asetetaan 
perusteet, joiden mukaan määritetään yhteisön ohjelmien ensisijaiset alat. Vuoden 1993 
toimintakehystiedonannossa arvioitiin näiden perusteiden mukaisesti erilaisia tapoja 
käsitellä sairauksiin - erityisesti vakaviin tauteihin ja niiden taustatekijöihin - liittyviä 
kysymyksiä erilaisten yhteisön toimien avulla. Tiedonannossa määrilteltiin siinä 
lueteltujen perusteiden mukaisesti kahdeksan ensisijaista toiminta-alaa, joista yhtenä 
olivat saasteperäiset sairaudet. 
Neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden terveysministerit kehottivat 
11 päivänä marraskuuta 1991 antamassaan päätöslauselmassa komissiota arvioimaan 
läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa niitä 
jäsenvaltioissa, yhteisössä ja kansainvälisissä organisaatioissa käytettävissä olevia 
tietoja ja kokemuksia, jotka liittyvät terveyden ja ympäristön suhteeseen. 
Päätöslauselmassaan A4-0311/95 keskipitkän aikavälin sosiaalisesta toimintaohjelmasta 
1995-1997 parlamentti pyysi komissiota esittämään asianmukaisin menettelyin 
saasteperäisiä sairauksia koskevan toimintaohjelman, johon viitattiin kansanterveyttä 
käsittelevässä komission puitetiedonannossa. 
Ohjelma pyrkii saamaan aikaan nopeaa ja tehokasta tietojen ja kokemusten vaihtoa, 
saasteperäisten sairauksien torjuntaan liittyvien keskeisten kysymysten yhteisönlaajuista 
ymmärtämistä sekä jäsenvaltioiden lisääntyvää yhteistyötä, jotta vältetään turha 
päällekkäinen työ ja saadaan nopeammin käyttöön parhaat ratkaisut näitä sairauksia 
koskeviin, kaikille jäsenvaltioille yhteisiin ongelmiin. Tällä perustamissopimuksen 
129 artiklan mukaisesti yhteisölle ja komissiolle kaavaillulla toimella luodaan 
toiminnalle selkeät yhteiset säännöt. Näin saatava teho on huomattavasti suurempi 
kuin siinä tapauksessa, että tällaiset seikat jätettäisiin käsiteltäväksi hallitusten 
välisessä yhteistyössä, johon yhteisö ei osallistuisi. 
Tukimenetelmien ja rahoituksen myöntämisen osalta pätevät seuraavat seikat: 
toissijaisuusperiaatteen erityinen soveltaminen toteutettavien ja rahoitettavien 
toimien nimeämisessä 
- saasteperäisiin sairauksiin liittyvien yhteisrahoitettavien hankkeiden valinta ja 
nimeäminen 
yhteisön lisäarvon käsite, jonka toteuttamista jatketaan erityisesti sovittamalla 
yhteen kansalliset toimenpiteet, tietojen ja kokemuksen levittäminen, 
ensisijaisuuksien asettaminen, sopivien verkostojen kehittäminen, 
'2>9 
eurooppalaisten hankkeiden valinta ja kaikkien alalla toimivien motivointi ja 
liikkeelle saaminen. 
Ohjelman täytäntöönpanossa käytetään kahta menetelmää. Ensinnäkin tuetaan 
jäsenvaltioissa toteutettavia hankkeita yhteisön tasolla. Ensisijaisten hankkeiden valinta 
perustuu ennen kaikkea yleisiin tavoitteisiin ja välitavoitteisiin, ja toimenpiteiden 
täytäntöönpano riippuu vuoden aikana toimivaltaiselle osastolle toimitettujen 
hankkeiden laadusta ja tehokkuudesta. Toisen menetelmän mukaan ohjelman 
tavoitteiden saavuttamiseksi toteutetaan erityistoimenpiteitä, ja ne rahoitetaan 
kokonaan ohjelman varoista. 
Hankkeiden valinnassa käytetään seuraavia perusteita: 
- yhteensopivuus tavoitteiden kanssa ja yhdenmukaisuus vähintään yhden 
asetetun tavoitteen kanssa 
- hankkeiden "yhteisöllisen lisäarvon" tutkiminen (ylikansallinen osallistuminen, 
sellaisen mallin kehittäminen, jota voidaan käyttää muissa jäsenvaltioissa, 
muissa jäsenvaltioissa hyödynnettävissä olevat tiedot ja niin edelleen) 
oletettu tehokkuus ja hyöty 
vaatimusten selkeys ja oikeutus 
- valittujen menetelmien asianmukaisuus 
- organisaation asiantuntemus ja kokemus 
- tavoitteisiin sopiva talousarvio 
kansallisten yhteistyökumppaneiden hankkeille myöntämä tuki 
puolueeton arviointi 
- asianomaisen neuvoa-antavan komitean lausunto. 
Ohjelmalle ehdotetaan varattavan sen ensimmäistä toimintavuotta varten 1,3 miljoonan 
ecun määräraha. Vastaavan suuruista määrärahaa ehdotetaan samaan aikaan harvinaisia 
sairauksia sekä henkilövahinkojen ehkäisemistä koskeville yhteisön toimintaohjelmille. 
Tämä kuvastaa sitä, että komissio asetti kaikki nämä alat ensisijaisen tärkeiksi 
tiedonannossaan kansanterveyden alan toimintakehyksestä (1993). Arviointi pätee 
edelleen. Ehdotettua summaa on pidettävä pelkästään sinä vähimmäismääränä, jonka 
ohjelman aloittaminen edellyttää. 
Mo 
9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi 
9.3.1 Toimenpiteen seuranta 
Yhteisön tasolla seurannasta huolehtii komissio, joka toimittaa jäsenvaltioiden 
kertomuksiin ja ohjelman toimien sekä yksittäisten hankkeiden arviointiin 
perustuvan kertomuksen ohjelman täytäntöönpanon puolivälissä ja lopullisen 
kertomuksen ohjelman loppuun saattamisen jälkeen neuvostolle, Euroopan 
parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. 
9.3.2 Arviointi 
Arvioinnissa käytetään seuraavia menetelmiä: 
- tärkeimpien toimenpiteiden ja tuettujen hankkeiden arviointi, johon 
osallistuvat tarvittaessa riippumattomat asiantuntijat 
kolmantena toimintavuonna annettava arviointikertomus 
toimintasuunnitelman mukaisesti toteutettujen hankkeiden laatua ja 
tehokkuutta koskeva yleiskertomus, jonka komissio toimittaa muille 
yhteisön toimielimille ohjelman loppuun saattamisen jälkeen. 
Arvioinnissa käytettävät suoritusindikaattorit: 
- komission virkamiesten ja/tai heidän kanssaan yhteistyössä toimivien 
tekemät hankkeiden arvioinnit 
suunniteltuihin ja rahoitettuihin toimenpiteisiin liittyvien välivaiheen 
kertomusten analyysi, joka sallii painotusten muuttamisen silloin, kun se 
on mahdollista 
- ulkopuolisten elinten tekemät vaikutustutkimukset 
- järjestäjien käyttämien menetelmien asianmukaisuus 
tavoitteisiin sopiva talousarvio 
eri tahojen taidot ja kokemus 
tulosten levittäminen. 
41 
Arviointimenettelyt ja niiden ajoitus: 
- alalla toteutettuja toimenpiteitä koskevan välivaiheen kertomuksen ja 
lopullisen kertomuksen tekeminen 
- toimenpiteen arviointiin tarkoitetun standardilomakkeen kehittäminen; 
tuensaajat toimittavat arviointilomakkeet lopullisen kertomuksen 
yhteydessä komission virkamiesten tai alalla toimivien virkamiesten 
tarkistettaviksi. 
10 HALLINNOLLISET KUSTANNUKSET (TALOUSARVION OSA A) 
Tarvittavien hallinnollisten varojen varsinainen jakaminen riippuu komission 
vuosittaisesta varojen myöntämistä koskevasta päätöksestä, ja siinä otetaan huomioon 
erityisesti lisähenkilökunta ja -varat, joista budjettivallan käyttäjä päättää. 
^ 
10.1 Vaikutukset työntekijämäärään 
Työntekijät 
Virkamiehet tai 
määräaikainen 
henkilöstö A 
B 
C 
Muu henkilöstö 
Yhteensä Toteuttava henkilöstö 
vakituiset 
työntekijät 
1 
1 
1 
3 väliaikaiset 
työntekijät 
0 
0 
0 
0 Työntekijän toimipaikka 
PO tai yksikkö 
1 
1 
1 
3 lisä­
henkilökunta 
0 
0 
0 
0 Työ­
suhteen 
kesto 
10.2 Lisähenkilökunnan vaikutus rahoitukseen 
Lisähenkilökuntaa ei ole kaavailtu tarvittavan. 
10.3 Toimesta johtuva muiden juoksevien kustannusten kasvu 
Budjettikohta Summa Laskentatapa 
Kokoukset A2510 104 250 ecua 2 neuvoa-antavan komitean kokousta / vuosi 
1 edustaja/jäsenvaltio = 
2 kokousta/vuosi x 15 edustajaa x 
695 ecua/edustaja x 5 vuotta = 104 250 ecua 
Jäljempänä mainittujen kustannusten kattamiseen tarvittavat varat viisivuotiskaudelle saadaan 
kohdistamalla olemassa olevat rahoitusvarat uudelleen, eikä lisärahoitusta tarvita. 
H3 
a) Henkilöstökulut (Otsakkeet Al, A2 ja A5) 
3 x 100 000 ecua x 5 vuotta = 1 500 000 ecua 
b) Toimenpidekustannukset 
Kokouskustannukset (A-250) 
2 kokousta/vuosi x 15 asiantuntijaa x 825 ecua/asiantuntija x 5 vuotta = 123 750 ecua 
Matkakustannukset (A-130) 
24 matkaa/vuosi Bryssel-Luxemburg x 200 ecua/matka x 5 vuotta = 24 000 ecua 
30 matkaa/vuosi jäsenvaltioihin x 1 000 ecua/matka x 5 vuotta = 150 000 ecua 
c) Yhteensä 1 797 750 ecua 
MM 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 266 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 04 05 14 13 
Luettelonumero : CB-CO-97-253-FI-C 
ISBN 92-78-20675-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
Ml