[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 29.3.2007 KOM(2007) 170 lopullinen 2005/0260 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta ("Audiovisuaaliset mediapalvelut ilman rajoja") (komission esittämä) 2005/0260 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta ("Audiovisuaaliset mediapalvelut ilman rajoja") 1. Taustaa Ehdotus neuvostolle ja Euroopan parlamentilleParlamentin viitenro KOM(2005) 646 - 2005/0260(COD) 15. joulukuuta 2005 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto 13. syyskuuta 2006 Alueiden komitean lausunto 11. lokakuuta 2006 Euroopan parlamentin lausunto – ensimmäinen käsittely 13. joulukuuta 2006 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS Ehdotuksen tarkoituksena on syventää ei-lineaaristen/tilauspohjaisten audiovisuaalipalvelujen sisämarkkinoita ja vahvistaa yhdenmukaiset vähimmäissäännöt alaikäisten suojelua, vihanlietsonnan estämistä ja kaupallista viestintää varten. Ehdotuksessa käytetään perustana alkuperämaaperiaatetta. Lisäksi ehdotuksella pyritään nykyaikaistamaan lineaarisia/televisiolähetyspalveluja koskevat säännöt, erityisesti mainonnan osalta. 3. Komission kanta parlamentin ehdottamiin tarkistuksiin 3.1. Komission hyväksymät tarkistukset Komissio voi hyväksyä tarkistukset, jotka ovat linjassa komission ehdotuksen ja 13. marraskuuta 2006 vahvistetun neuvoston yleisnäkemyksen kanssa. Näin ollen komissio voi hyväksyä kokonaisuudessaan seuraavat tarkistukset : 6, 11, 12, 14, 16, 20, 25, 30, 32, 41, 42, 43, 49, 56, 62, 67, 78, 79, 81, 84, 85, 89-92, 99, 115, 117, 120-125, 133, 138, 144, 199[1], 213, 221, 222, 224, 226. 3.2. Komission osittain tai periaatteessa hyväksymät tarkistukset Johdanto-osan kappaleet: Komissio voi hyväksyä seuraavat johdanto-osaan tehdyt tarkistukset edellyttäen, että ne muotoillaan uudelleen. Muotoiluun liittyvät muutokset johtuvat pääasiassa artiklaosaan tehdyistä muutoksista ja niiden tarkoituksena on yksinkertaistaa ja johdonmukaistaa tarkistuksia: Tarkistus 1 (johdanto-osan 1 kappale): "(1) Direktiivillä 89/552/ETY yhteensovitetaan tiettyjä televisiolähetystoimintaa koskevia jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. Audiovisuaalisten mediapalvelujen uudet lähetysteknologiat edellyttävät kuitenkin sääntelyjärjestelmän mukauttamista siten, että siinä voidaan ottaa huomioon rakenteellisten muutosten, tieto- ja viestintätekniikoiden leviämisen ja teknologian kehittymisen vaikutukset liiketoimintamalleihin ja erityisesti kaupallisen lähetystoiminnan rahoitukseen sekä varmistaa mahdollisimman hyvät kilpailuedellytykset ja oikeusvarmuus eurooppalaiselle tietoteknologialle sekä Euroopan media-yrityksille ja media-alan palveluille ja lisäksi taata kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden kunnioittaminen." Tarkistus 3 (johdanto-osan 3 kappale): "3) Audiovisuaaliset mediapalvelut ovat sekä kulttuuri- että kaupallisia palveluja. Niillä on kasvava merkitys yhteiskunnille, demokratialle – erityisesti tiedonvälityksen vapauden, mielipiteiden moninaisuuden ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuden turvaajana – koulutukselle ja kulttuurille, ja sen vuoksi on perusteltua soveltaa näihin palveluihin tiettyjä erityissääntöjä." Tarkistus 4 (johdanto-osan 3a kappale) "Euroopan parlamentti on päätöslauselmissaan 1. joulukuuta 2005 sekä 4. ja 27. huhtikuuta 2006 korostanut audiovisuaalipalvelujen kansainvälistä luonnetta sekä sitä, että kulttuurialan toiminnalla, tuotteilla ja palveluilla on sekä taloudellinen että kulttuurinen ulottuvuus." Tarkistus 7 (johdanto-osan 5 kappale): "5) Direktiivin 89/552/ETY perusperiaatteet, eli lähettävän jäsenvaltion periaate ja yhteiset vähimmäisstandardit, ovat osoittautuneet toimiviksi ja niitä olisi noudatettava jatkossakin. Audiovisuaalisia mediapalveluja tarjoavat eurooppalaiset yritykset joutuvat kuitenkin toimimaan kehittymässä oleviin tilattaviin palveluihin sovellettavan sääntelyn osalta oikeudellisesti epävarmassa ja toimintaedellytyksiltään epätasapuolisessa ympäristössä. Kilpailun vääristymisen välttämiseksi, oikeusvarmuuden lisäämiseksi, sisämarkkinoiden kehittymisen tukemiseksi ja yhtenäisen eurooppalaisen tietoalueen synnyn helpottamiseksi on sen vuoksi tarpeen soveltaa koordinoidusti kaikkiin audiovisuaalisiin mediapalveluihin – sekä lineaarisiin että ei-lineaarisiin – tiettyjä perussääntöjä." Tarkistus 8 (johdanto-osan 6 kappale): "6) Komissio on antanut audiovisuaalialan sääntelyn tulevaisuudesta Euroopassa tiedonannon, jossa se korostaa, että sääntelyssä on sekä nyt että tulevaisuudessa turvattava tietyt yleiset edut, kuten kulttuurien monimuotoisuus, oikeus tiedonsaantiin, tiedotusvälineiden moniarvoisuuden tärkeys, alaikäisten suojelu ja kuluttajansuoja sekä medialukutaidon kehittäminen." Tarkistus 10 (johdanto-osan 6b kappale[2]): "6a) Alkuperämaaperiaate on ratkaisevan tärkeä sellaisten yleiseurooppalaisten audiovisuaalimarkkinoiden synnyssä ja kehittymisessä, joille vahva sisällöntuotantoala tuottaa eurooppalaista sisältöä. Lisäksi periaate turvaa katsojille monipuolisen valikoiman eurooppalaisia ohjelmia ja tukee näin tiedotusvälineiden moniarvoisuutta." Tarkistukset 13 ja 110[3] (johdanto-osan kappale 9): "9) Tämä direktiivi edistää perusoikeuksien kunnioittamista, ja on täysin linjassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 11 artiklaan kirjattujen periaatteiden, oikeuksien ja vapauksien kanssa. Tähän liittyen jäsenvaltioiden olisi perustettava direktiivin kattamille aloille riippumaton sääntelyviranomainen, ellei näin ole jo tehty. Jäsenvaltiot voivat päättää siitä, onko tarkoituksenmukaisempaa perustaa yksi ainoa sääntelyviranomainen kaikkia audiovisuaalisia mediapalveluja varten vai erilliset viranomaiset kumpaakin palvelutyyppiä (lineaariset ja ei-lineaariset) varten. Direktiivi ei millään tavoin estä jäsenvaltioita soveltamasta kunkin valtion perustuslaillisia säännöksiä, jotka koskevat painovapautta ja tiedotusvälineiden sananvapautta." Tarkistus 17 (johdanto-osan 12 kappale): "12) Millään tämän direktiivin säännöksellä ei saisi vaatia tai kannustaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön uusia toimi- tai viranomaislupajärjestelmiä millekään audiovisuaaliselle mediapalvelutyypille." Tarkistus 18 (johdanto-osan 13 kappale): "13) Audiovisuaalisten mediapalvelujen määritelmä kattaa kaikki aikataulun mukaan tarjottavat tai tilattavat audiovisuaaliset viestintäpalvelut, jotka ovat joukkoviestintää, eli tarkoitettuja huomattavan väestönosan vastaanotettaviksi ja joilla voi olla selkeää vaikutusta huomattavaan väestönosaan. Audiovisuaaliset mediapalvelut koostuvat ohjelmista. Esimerkkejä ohjelmista ovat elokuvat, urheilutapahtumien taltioinnit, komediat, dokumentit, lastenohjelmat ja näytelmät. Palvelulla tarkoitetaan perustamissopimuksen määritelmän mukaisia palveluja eli kaikenlaista kaupallista toimintaa, myös julkisen palvelun tehtävää hoitavien yritysten harjoittamaa, mutta ei toimintaa, joka on lähtökohtaisesti ei-kaupallista eikä kilpaile televisiolähetystoiminnan kanssa (esimerkiksi yksityiset Internet-sivustot ja -palvelut, joissa on kyse yksityisten käyttäjien tuottaman sisällön tarjonnasta, jakelusta tai vaihdosta verkkoyhteisön piirissä). Määritelmän ulkopuolelle jäävät kaikki palvelut, joiden tarkoituksena ei ole audiovisuaalisen sisällön jakelu, eli palvelut, joissa audiovisuaalista sisältöä esiintyy ainoastaan satunnaisesti eikä sen välittäminen ole palvelun päätarkoitus." Tarkistus 23 (johdanto-osan 16 kappale): "16) Tässä direktiivissä käsitteellä ’audiovisuaalinen’ tarkoitetaan liikkuvaa kuvaa äänen kanssa tai ilman ääntä, joten se kattaa mykkäelokuvat mutta ei ääni- tai radiolähetyksiä tai erillisiä tekstipohjaisia palveluja. Televisiolähetystoiminnassa samanaikaisen vastaanoton käsite kattaa myös lähes samanaikaisen vastaanoton, jossa lähetyksen lähettämisen ja vastaanoton välillä on siirtoprosessiin liittyvistä teknisistä syistä lyhyt aikaviive." Tarkistus 27 (johdanto-osan 17b kappale): "17a) Audiovisuaalisten mediapalveluiden määritelmässä esitetyt direktiivin 89/552/ETY 1 artiklan a kohtaan sisältyvät ehdot, joita laajennetaan tämän direktiivin johdanto-osan 13 ja 17 kappaleessa, on kaikki täytettävä samanaikaisesti." Tarkistus 28 (johdanto-osan 18 kappale): "18) Mainonnan ja teleostoslähetysten käsitteiden rinnalle otetaan käyttöön laajempi audiovisuaalisen kaupallisen viestinnän käsite. Se kattaa äänen kanssa tai ilman ääntä lähetettävän liikkuvan kuvan, joka lähetetään osana audiovisuaalista mediapalvelua, muodostaa osan ohjelmista tai liittyy niihin ja jonka tarkoituksena on suoraan tai epäsuorasti edistää taloudellista toimintaa harjoittavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tavaroiden tai palvelujen myyntiä taikka kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön julkista kuvaa. Sen vuoksi sen piiriin eivät kuulu viralliset tiedotukset eivätkä korvauksetta lähetettävät hyväntekeväisyysvetoomukset." Tarkistus 33 (johdanto-osan 23 kappale): "23) Jäsenvaltioiden on voitava soveltaa myös tiukempia sääntöjä lainkäyttövaltaansa kuuluviin mediapalvelun tarjoajiin osa-alueilla, joita tämän direktiivin mukainen yhteensovittaminen koskee, joskin varmistaen, että kyseiset säännöt ovat sopusoinnussa yhteisön lainsäädännön kanssa. Asiaa koskevan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön siirtäminen lainsäädäntöön on – yhdistettynä sovellettavien menettelyjen tehostamiseen – tarkoituksenmukainen ratkaisu, jolla voidaan estää väärinkäytökset ja petoksellinen toiminta ja ottaa huomioon jäsenvaltioiden huolenaiheet ilman että alkuperämaaperiaatteen asianmukainen soveltaminen vaarantuu." Tarkistus 34 (johdanto-osan 23a kappale) "23 a) Jotta jäsenvaltio voisi esittää tapauskohtaisesti, että johonkin toiseen jäsenvaltioon asettautuneen mediapalvelujen tarjoajan lähetys on kokonaan tai pääosin suunnattu sen alueelle, se voi vedota tiettyihin tekijöihin, kuten mainos- ja/tai tilaustulojen alkuperään, palvelun pääasialliseen kieleen tai sellaisten ohjelmien tai kaupallisten tiedonantojen olemassaoloon, jotka on suunnattu erityisesti sen jäsenvaltion yleisölle, jossa ne vastaanotetaan. Sääntöjen kiertämistä epäiltäessä jäsenvaltion on lisäksi osoitettava, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut mediapalveluntarjoaja on toiminut tahallisesti tai tuottamuksellisesti." Tarkistus 35 (johdanto-osan 24 kappale): "(24) Jäsenvaltiot voivat tämän direktiivin nojalla ja alkuperämaaperiaatteen soveltamisesta riippumatta jatkossakin toteuttaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan televisiolähetysten tai ei-lineaaristen audiovisuaalisten mediapalvelujen vapaata liikkuvuutta, mutta ainoastaan tietyin, tämän direktiivin 2 a artiklassa luetelluin edellytyksin ja tässä direktiivissä säädettyjä menettelyjä noudattaen. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin toistuvasti katsonut, että palvelun tarjonnan rajoituksia on tulkittava suppeasti, kuten kaikkia poikkeuksia perustamissopimuksen perusperiaatteista. Kun on kyse ei-lineaarisista audiovisuaalisista palveluista, mahdollisuus ryhtyä toimiin direktiivin 89/552/ETY 2 a artiklan nojalla korvaa toimet, joihin asianomaiset jäsenvaltiot ovat voineet tähän asti ryhtyä direktiivin 2000/31/EY 3 artiklan 4 kohdan ja/tai 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti direktiivin 89/552/ETY 3 d ja 3 e artiklassa koordinoidun alueen osalta." Tarkistus 36 (johdanto-osan 25 kappale): "25) Komissio tähdensi Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamassaan tiedonannossa Parempaa sääntelyä kasvun ja työllisyyden edistämiseksi Euroopan unionissa , että kussakin tapauksessa on tarpeen tehdä huolellinen analyysi soveltuvasta sääntelytavasta ja erityisesti siitä, onko lainsäädäntö toivottavaa asianomaisella alalla ja asianomaisessa ongelmassa, vai olisiko harkittava muita vaihtoehtoja, kuten yhteissääntelyä tai itsesääntelyä. Kokemus on lisäksi osoittanut, että yhteis- ja itsesääntelyvälineiden yhteiskäytöllä, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset oikeusperinteet, voi olla merkittävä asema toteutettaessa korkeatasoista kuluttajansuojaa. Toimenpiteet yleistä etua koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi uusien kehittyvien audiovisuaalisten mediapalvelujen alalla ovat tehokkaampia, jos ne toteutetaan palvelujen tarjoajien oman aktiivisen tuen avulla. Itsesääntely on siten eräänlainen vapaaehtoinen aloite, jolla taloudellisille toimijoille, työmarkkinaosapuolille ja hallituksista riippumattomille järjestöille tai yhdistyksille annetaan mahdollisuus hyväksyä omassa keskuudessaan itseään koskevia yhteisiä suuntaviivoja. Jäsenvaltioiden on erilaisten oikeudellisten perinteidensä mukaisesti tunnustettava merkitys, joka tehokkaalla itsesääntelyllä voi olla voimassa olevan lainsäädännön ja/tai hallinnollisten mekanismien täydentäjänä, sekä sen hyödyllinen vaikutus tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiselle. Vaikka itsesääntely saattaa muodostaa täydentävän menetelmän tämän direktiivin tiettyjen säännösten täytäntöön panemiselle, sillä ei voida korvata kansallisen lainsäädäntövallan käyttäjän velvoitteita. Mahdollisimman vähäisenä pidettävä yhteissääntely tarjoaa itsesääntelyn ja kansallisen lainsäätäjän välisen oikeudellisen yhteyden jäsenvaltioiden oikeusperinteiden mukaisesti." Tarkistus 39 (johdanto-osan 26a kappale) "26a) Medialukutaidolla tarkoitetaan kuluttajan taitoja, tietämystä ja ymmärryskykyä, joiden avulla hän voi käyttää tiedotusvälineitä tehokkaasti ja turvallisesti. Medialukutaitoiset kuluttajat pystyvät tekemään valistuneita päätöksiä ja ymmärtämään sisällön ja palvelujen luonteen sekä hyödyntämään kaikkia uuden viestintätekniikan tarjoamia mahdollisuuksia. He pystyvät paremmin suojaaman itsensä ja perheensä haitalliselta tai loukkaavalta sisällöltä. Tästä syystä kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla olisi edistettävä ja seurattava medialukutaidon kehittymistä." Tarkistus 218 (johdanto-osan 27 kappale): "27) Jotta voitaisiin turvata tiedonsaantia koskevan perusvapauden toteutuminen ja taata katselijoiden etujen kattava ja asianmukainen suoja Euroopan unionissa, lähetystoiminnan harjoittajien, joilla on yksinoikeudet yleisesti hyvin kiinnostaviin tapahtumiin, on myönnettävä muille lähetystoiminnan harjoittajille sekä lähetystoiminnan harjoittajien puolesta toimiville välittäjille tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin oikeus käyttää – yksinoikeudet asianmukaisesti huomioon ottaen – lyhyitä otteita näistä tapahtumista yleisissä uutisohjelmissa. Kyseisistä ehdoista olisi tiedotettava hyvissä ajoin ennen yleisesti kiinnostavaa tapahtumaa, jotta muilla olisi riittävästi aikaa käyttää tätä oikeuttaan. Lähetystoiminnan harjoittajat voivat valita vapaasti lyhyitä otteita lähetystoiminnan harjoittajan signaalista, kunhan ne vähintään nimeävät aineistonsa lähteen, ellei tämä ole käytännössä mahdotonta. Tällaisten lyhyiden otteiden kesto saisi olla enintään 90 sekuntia ja ne olisi lähetettävä ennen tapahtuman päättymistä tai urheilutapahtumien kohdalla ennen kyseisen kisapäivän päättymistä, riippuen siitä kumpi näistä on aikaisempi ajankohta. Näillä säännöksillä ei rajoiteta lähetystoiminnan harjoittajien velvollisuutta noudattaa asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ja kansainvälisiä tekijänoikeussopimuksia. Jäsenvaltioiden on pääsääntöisesti helpotettava tapahtumia koskevaa uutisointia antamalla mahdollisuus käyttää lähetyksistä vastaavan yhtiön lähetyssignaalia. Ne voivat kuitenkin käyttää tähän myös muita vastaavia menetelmiä, esimerkiksi antamalla muille lähetystoiminnan harjoittajille mahdollisuus tehdä omia lähetyksiä tapahtumapaikalta. Oikeutta käyttää jonkin toisen jäsenvaltion uutisia olisi sovellettava vain välttämättömissä tilanteissa. Vastaavasti jos toinen lähetystoiminnan harjoittaja samassa jäsenvaltiossa on saanut yksinoikeuden kyseiseen tapahtumaan, käyttöoikeutta on pyydettävä kyseiseltä lähetystoiminnan harjoittajalta." Tarkistus 46 (johdanto-osan 32 kappale): "32) Alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi toteutettavissa toimenpiteissä on löydettävä tasapaino suhteessa sananvapautta koskevaan perusoikeuteen, josta määrätään Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Tällaisilla toimenpiteillä, kuten luokitusmerkinnöillä tai salasanojen käytöllä, olisi kuitenkin pyrittävä varmistamaan riittävä suoja alaikäisille ja ihmisarvolle varsinkin ei-lineaaristen palvelujen osalta velvoittamalla toimijat ilmoittamaan ennen lähettämistä selkeästi tiettyjen ohjelmien erikoisluonteesta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1 ja 24 artiklan mukaisesti. Tarkistus 104 [artikla 3d (1d)] uutena johdanto-osan kappaleena 32a: "32a) Jonkin jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvaan audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoajaan sovelletaan kaikissa tapauksissa rikosoikeudellisia säännöksiä, jotka kieltävät lapsipornografian levittämisen." Tarkistus 214 (johdanto-osan 35 kappale) "35) Ei-lineaariset audiovisuaaliset mediapalvelut voivat osittain korvata lineaarisia palveluja. Sen vuoksi niiden olisi edistettävä eurooppalaisten teosten tuotantoa ja jakelua ja tuettava tätä kautta aktiivisesti kulttuurin monimuotoisuutta, silloin kun se on käytännössä mahdollista. Tällainen eurooppalaisten teosten tukeminen voisi käytännössä tapahtua esimerkiksi siten, että niille myönnettäisiin taloudellisesta tuloksesta suhteutetusti laskettu vähimmäisosuus, eurooppalaisille teoksille tarjottaisiin tietty osuus tilausvideoluetteloissa tai eurooppalaisista teoksista laadittaisiin kiinnostavia esittelyjä sähköisiin ohjelmaoppaisiin. On tärkeää tarkastella säännöllisesti uudelleen niiden säännösten soveltamista, jotka liittyvät eurooppalaisten teosten aseman edistämiseen audiovisuaalisten mediapalvelujen avulla. Jäsenvaltioiden on 3 f artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa kertomuksissaan myös huomioitava erityisesti tällaisten palvelujen osuus eurooppalaisten teosten tuotannon ja eurooppalaisia teoksia koskevien oikeuksien hankinnan rahoituksessa. Lisäksi kertomuksissa on annettava tiedot eurooppalaisten teosten osuudesta audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjonnassa sekä siitä, kuinka paljon palvelujen käyttäjät tosiasiallisesti katsovat tällaisissa palveluissa tarjottavia eurooppalaisia teoksia." Tarkistus 57 (johdanto-osan 41 kappale): "41) Sen lisäksi, mitä tässä direktiivissä säädetään menettelyistä, sovelletaan sopimattomiin kaupallisiin menettelyihin, kuten harhaanjohtaviin ja aggressiivisiin menettelyihin audiovisuaalisissa mediapalveluissa, direktiiviä 2005/29/EY. Lisäksi koska direktiivillä 2003/33/EY, joka kieltää savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden mainonnan ja sponsoroinnin painetuissa tiedotusvälineissä, tietoyhteiskunnan palveluissa ja radiolähetyksissä, ei rajoiteta televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY soveltamista, direktiivin 2003/33/EY ja direktiivin 89/552/ETY välisen suhteen olisi audiovisuaalisten mediapalvelujen erityisen luonteen vuoksi säilyttävä ennallaan tämän direktiivin voimaantulon jälkeenkin. Myöskään direktiivin 2001/83/EY 88 artiklan 1 kohta, jossa kielletään tiettyjen lääkkeiden yleinen mainonta, ei kyseisen artiklan 5 kohdan mukaisesti rajoita direktiivin 89/552/ETY 14 artiklan soveltamista, ja direktiivin 2001/83/EY ja direktiivin 89/552/ETY välisen suhteen olisi säilyttävä ennallaan tämän direktiivin voimaantulon jälkeenkin. Tämä direktiivi ei myöskään rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston tulevaa asetusta elintarvikkeiden ravitsemus- ja terveysväittämistä." Tarkistus 58 (johdanto-osan 42 kappale): "42) Koska uusien tekniikoiden, kuten videotallentimien, käyttö on yleistynyt ja kanavavalikoima on laajentunut, mainoskatkojen sijoittelun yksityiskohtainen sääntely katsojien suojelemiseksi ei enää ole perusteltua. Tällä direktiivillä annetaan lähetystoiminnan harjoittajille liikkumavaraa mainonnan sijoittelussa silloin kun tästä ei aiheudu tarpeetonta haittaa ohjelmien eheyden kannalta." Tarkistus 219 (johdanto-osan 46 kappale): "46) Tuotesijoittelua esiintyy elokuvateoksissa ja televisiolle tehdyissä audiovisuaalisissa teoksissa, mutta jäsenvaltiot sääntelevät sitä eri tavoin. Jotta voitaisiin taata tasavertaiset toimintaedellytykset ja parantaa tätä kautta Euroopan media-alan kilpailukykyä, tarvitaan tuotesijoittelua koskevia sääntöjä. On tarkoituksenmukaista laatia positiiviluettelo, joka mahdollistaa tuotesijoittelun ohjelmaformaateissa, joiden pääpaino ei ole mielipiteenmuodostuksessa, sekä tapauksissa, joissa tuotesijoittelu tapahtuu vastikkeetta tai ainoastaan vähäistä vastiketta vastaan. Tuotesijoittelun määritelmä kattaa kaikenlaisen audiovisuaalisen kaupallisen viestinnän, jossa ohjelmaan sisällytetään esitettäväksi tuote, palvelu, tavaramerkki tai näitä koskeva viittaus yleensä maksua tai muuta samankaltaista vastiketta vastaan. Tuotesijoitteluun sovelletaan samoja laadullisia sääntöjä ja rajoituksia kuin mainontaan. Lisäksi sen olisi täytettävä tietyt erityisvaatimukset. Se ei saa vaikuttaa mediapalvelun tarjoajan toimitukselliseen vastuuseen eikä riippumattomuuteen. Tuotteen sisällyttämisellä ohjelmaan ei saa varsinkaan aiheuttaa vaikutelmaa, että ohjelma tai sen esittäjät tukevat tuotetta. Tuotetta ei saa myöskään "korostaa kohtuuttomasti". Korostaminen on kohtuutonta, jos se tapahtuu tavalla, joka ei ole perusteltavissa ohjelman toimituksellisilla vaatimuksilla. Keskeinen ero sponsoroinnin ja tuotesijoittelun välillä on se, että tuotesijoittelussa viittaus tuotteeseen on sisäänrakennettuna ohjelman tapahtumissa. Sponsoriviittauksia taas voidaan kyllä näyttää ohjelman aikana, mutta ne eivät ole osa juonta." Tarkistus 63 (johdanto-osan 47 kappale): "47) Sääntelyviranomaisten olisi oltava riippumattomia kansallisista hallituksista ja audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoajista pystyäkseen suorittamaan tehtävänsä puolueettomasti ja avoimesti ja tukeakseen moniarvoisuutta. Tämän direktiivin asianmukainen soveltaminen edellyttää tiivistä yhteistyötä kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission välillä. Myös jäsenvaltioiden ja jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten välinen tiivis yhteistyö on erityisen tärkeää ottaen huomioon vaikutus, joka yhteen jäsenvaltioon sijoittautuneella lähetystoiminnan harjoittajalla voi olla jonkin toisen jäsenvaltion suhteen. Jos kansallisessa lainsäädännössä on säädetty lupamenettelyistä ja jos asia koskee useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota, on suotavaa, että asiaankuuluvien jäsenvaltioiden viranomaiset ovat yhteydessä keskenään ennen lupien myöntämistä. Tarkoitetun yhteistyön olisi katettava kaikki direktiivillä 89/552/ETY ja erityisesti sen 2, 2 a ja 3 artiklalla yhteen sovitetut alat." Tarkistus 64 (johdanto-osan 47 a kappale) "47 a) Kulttuurinen monimuotoisuus, ilmaisunvapaus ja tiedotusvälineiden moniarvoisuus kuuluvat Euroopan audiovisuaalisalan keskeisiin tekijöihin ja ovat demokratian ja monimuotoisuuden välttämättömiä edellytyksiä." Tarkistus 65 (johdanto-osan 47 b kappale): "47 b) Vammaisten ja vanhusten oikeus osallistua ja integroitua yhteisönsä yhteiskunnalliseen ja kulttuurielämään on tiiviissä yhteydessä esteettömien audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjontaan. Audiovisuaalisten mediapalvelujen esteettömyyttä tukevia tekijöitä ovat esimerkiksi viittomakieli, ohjelmien tekstitys, äänikuvaus ja helppolukuiset valikot." Artikla-osa: Tarkistuksista 1 artiklan määritelmiin komissio voi hyväksyä seuraavat: Tarkistus 66 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "a) 'audiovisuaalisella mediapalvelulla' yhteisön perustamissopimuksen 49 ja 50 artiklan mukaista palvelua, joka kuuluu mediapalvelun tarjoajan toimituksellisen vastuun alaisuuteen ja jonka pääasiallisena tarkoituksena on ohjelmien tarjoaminen tiedonvälitys-, viihdytys- tai valistustarkoituksessa yleisölle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen sähköisten viestintäverkkojen välityksellä. Tällaiset audiovisuaaliset mediapalvelut ovat joko tämän artiklan c kohdan määritelmän mukaisia televisiolähetyksiä tai tämän artiklan e kohdan määritelmän mukaisia tilattavia palveluita ja/tai audiovisuaalista kaupallista viestintää." Tarkistuksen viimeinen virke on jätetty pois, koska "pääasialliseen tarkoitukseen" liittyvä vaatimus sulkee jo direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle sanoma- ja aikakauslehtien verkkoversiot, kuten myös johdanto-osan 15 kappaleessa selkeästi todetaan. Tarkistus 68 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "c) 'televisiolähetystoiminnalla’ tai ’televisiolähetyksellä’ (eli lineaarisella audiovisuaalisella mediapalvelulla) mediapalvelun tarjoajan tarjoamaa audiovisuaalista mediapalvelua, jossa lähetys on tarkoitettu samanaikaisesti katseltavaksi ja lähetetään tietyn ohjelma-aikataulun mukaisesti;" Tarkistus 205 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "e) 'tilattavalla palvelulla' (eli ei-lineaarisella audiovisuaalisella mediapalvelulla) audiovisuaalista mediapalvelua, jonka mediapalvelun tarjoaja tarjoaa ohjelmien katsomista varten käyttäjän valitsemana ajankohtana ja tämän nimenomaisesta pyynnöstä mediapalvelun tarjoajan koostaman ohjelmaluettelon pohjalta; Tarkistus 70 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "f) ’audiovisuaalisella kaupallisella viestinnällä’ äänen kanssa tai ilman ääntä lähetettävää kuvaa, jonka tarkoituksena on suoraan tai epäsuorasti edistää taloudellista toimintaa harjoittavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tavaroiden tai palvelujen myyntiä taikka kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön julkista kuvaa. Tällaista kuvaa sijoitetaan ohjelmaan tai sen yhteyteen vastineeksi maksua tai muuta vastiketta vastaan tai oman toiminnan edistämiseksi. Audiovisuaalisen kaupallisen viestinnän muotoja ovat esimerkiksi televisiomainokset, sponsorointi, teleostoslähetykset ja tuotesijoittelu;" Tarkistus 71 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "h) ’piilotetulla audiovisuaalisella kaupallisella viestinnällä’ tavaranvalmistajan tai palveluntarjoajan tavaroiden, palvelujen, nimen, tavaramerkin tai toiminnan sanallista tai kuvallista esittämistä ohjelmissa siten, että mediapalvelun tarjoajan tarkoituksena on käyttää kyseistä esittämistä mainostarkoituksessa ja että se saattaa johtaa yleisöä harhaan esittämisen luonteen suhteen. Tällainen esittäminen katsotaan tarkoitukselliseksi erityisesti, jos se tehdään maksua tai muuta samankaltaista vastiketta vastaan;" Tarkistus 73 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "i) ’sponsoroinnilla’ kaikkea osallistumista audiovisuaalisten mediapalvelujen tai ohjelmien rahoitukseen, jos rahoittaja on sellainen julkinen tai yksityinen yritys tai luonnollinen henkilö, joka ei harjoita audiovisuaalisen mediapalvelujen tarjoamista tai audiovisuaalisten teosten tuotantoa, ja jos tarkoituksena on edistää yrityksen nimeä, tavaramerkkiä, julkista kuvaa, toimintaa tai sen tuotteiden myyntiä;" Tarkistus 77 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "aa) 'ohjelmalla' liikkuvista kuvista äänen kanssa tai ilman ääntä koostuvaa sisällöllistä erillistä yksikköä, joka sisältyy mediapalvelun tarjoajan laatimaan lähetysaikatauluun tai luetteloon ja joka on muodoltaan ja sisällöltään verrattavissa televisiolähetykseen;" Tarkistuksessa 137 ehdotetaan direktiivin 6 artiklaan määritelmää, joka mainitaan jo direktiivin 97/36/EY johdanto-osan kappaleessa 36. Komissio voi periaatteessa hyväksyä määritelmän sisällyttämisen 1 artiklaan seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "2) Jäsenvaltioiden on käsitettä 'riippumaton tuottaja' määritellessään otettava huomioon erityisesti tuotantoyhtiön omistus ja omistusoikeudet sekä samalle lähetystoiminnan harjoittajalle toimitettavien ohjelmien määrä." Määritelmiin tehdyillä muutoksilla saadaan tarkistukset yhdenmukaisemmiksi neuvoston yleisnäkemyksen kanssa. Direktiivin 2a artiklan mukaiseen menettelyyn liittyen komissio voi periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 82 seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "2. Jäsenvaltiot voivat tilapäisesti poiketa 1 kohdasta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) toisesta jäsenvaltiosta tulevassa televisiolähetyksessä rikotaan ilmiselvästi, törkeästi ja vakavasti 22 artiklan 1 tai 2 kohdan, 3 d artiklan tai 3 e artiklan säännöksiä, b) mediapalvelun tarjoaja on jo edeltävien 12 kuukauden aikana rikkonut a alakohdan säännöksiä vähintään kaksi kertaa; c) kyseinen jäsenvaltio on ilmoittanut kirjallisesti mediapalvelun tarjoajalle, sen asettautumisjäsenvaltiolle ja komissiolle väitetystä säännösten rikkomisesta ja toimenpiteistä, joita se aikoo toteuttaa, jos tällainen säännösten rikkominen toistuu; d) neuvotteluissa asettautumisjäsenvaltion ja komission kanssa ei ole päästy sovintoratkaisuun 15 päivän kuluessa c alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta, ja väitetty säännösten rikkominen jatkuu. Komissio päättää kahden kuukauden kuluessa siitä, kun sille on ilmoitettu jäsenvaltion toteuttamista toimenpiteistä, ovatko toimenpiteet sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa. Jos päätös on kielteinen, jäsenvaltion on viipymättä lopetettava kyseisten toimenpiteiden soveltaminen." Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaiseen menettelyyn liittyen komissio voi hyväksyä osittain tarkistuksen 220 seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "1) Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat mediapalvelun tarjoajat noudattavat yksityiskohtaisempia tai tiukempia sääntöjä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa edellyttäen, että nämä säännöt ovat yhteisön oikeuden mukaisia." Lyhyeen raportointiin [3b artikla] liittyen komissio voi hyväksyä periaatteessa seuraavat tarkistukset: Tarkistus 223 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mikä tahansa yhteisöön sijoittautunut lähetystoiminnan harjoittaja saa lyhyitä uutisraportteja varten käyttöönsä tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin aineistoa yleisöä suuresti kiinnostavista tapahtumista, jotka niiden lainkäyttövaltaan kuuluva lähetystoiminnan harjoittaja yksinoikeudella lähettää." Tarkistus 97 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "3) Rajoittamatta tämän artiklan muiden kohtien soveltamista, jäsenvaltioiden on oikeusjärjestelmänsä ja siihen liittyvien käytäntöjensä mukaisesti taattava, että tällaisten lyhyiden otteiden käyttöön liittyvät menettelyt ja ehdot ja erityisesti korvausjärjestelyt ovat kohtuullisia." Tarkistus 98 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "4) Vaihtoehtona 2 kohdan soveltamiselle jäsenvaltiot voivat luoda vastaavan järjestelmän, jolla raportointimahdollisuus taataan tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin muulla tavalla." Perussääntöjen osalta komissio voi hyväksyä seuraavan tarkistuksen: Jotta tarkistus 107 saadaan yhdenmukaisemmaksi neuvoston yleisnäkemyksen kanssa (3 b artikla) komissio voi periaatteessa hyväksyä sen seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "3 e artikla Jäsenvaltioiden on tarkoituksenmukaisin keinoin varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien palveluntarjoajien tarjoamat audiovisuaaliset mediapalvelut eivät sisällä aineksia, jotka yllyttävät vihaan sukupuolen, rodun, uskonnon tai kansallisuuden perusteella." Eurooppalaisten tuotantojen edistämiseen liittyen komissio voi hyväksyä periaatteessa seuraavat tarkistukset: Tarkistus 108 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "3 f artikla "1) Jäsenvaltioiden on, tarkoituksenmukaisin keinoin ja silloin kun se on käytännössä mahdollista, varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien mediapalveluntarjoajien tilattavat palvelut edistävät eurooppalaisten teosten tuotantoa ja saatavuutta. Tällainen edistäminen voi liittyä esimerkiksi tällaisten palvelujen osuuteen eurooppalaisten teosten tuotannon ja eurooppalaisia teoksia koskevien oikeuksien hankinnan rahoituksessa ja/tai eurooppalaisten teosten näkyvyyteen tällaisten palvelujen ohjelmatarjonnassa." Tarkistus 109 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "4) Komissio antaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen ja riippumattoman tutkimuksen perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1 kohdan soveltamista koskevan kertomuksen, jossa se ottaa huomioon markkinoiden ja teknologian kehittymisen sekä kulttuurista monimuotoisuutta koskevan tavoitteen." Kaupalliseen viestintään liittyen komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: Tarkistukset 114 ja 225 liittyen 3 g artiklaan uudelleen muotoiltuina seuraavasti: "1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien palveluntarjoajien tarjoama audiovisuaalinen kaupallinen viestintä täyttää seuraavat vaatimukset: a) audiovisuaalisen kaupallisen viestinnän on oltava helposti tunnistettavissa ja erotettavissa toimitetusta sisällöstä. Piilotettu audiovisuaalinen kaupallinen viestintä on kielletty; b) audiovisuaalisessa kaupallisessa viestinnässä ei saa käyttää alitajunnan kautta vaikuttavia tekniikoita; c) audiovisuaalinen kaupallinen viestintä ei saa: i) loukata ihmisarvoa; ii) sisältää minkäänlaista rotuun, sukupuoleen tai kansallisuuteen perustuvaa syrjintää; iii) loukata uskonnollista tai poliittista vakaumusta; iv) kannustaa terveyden tai turvallisuuden kannalta haitalliseen toimintaan; v) kannustaa ympäristönsuojelun kannalta törkeästi haitalliseen toimintaan; d) kaikenlainen savukkeita ja muita tupakkatuotteita koskeva audiovisuaalinen kaupallinen viestintä on kielletty; e) alkoholijuomia koskevaa audiovisuaalista kaupallista viestintää ei saa kohdistaa erityisesti alaikäisille, eikä se saa kannustaa tällaisten juomien kohtuuttomaan käyttöön; f) sellaisia lääkinnällisiä tuotteita ja lääketieteellisiä hoitoja koskeva audiovisuaalinen kaupallinen viestintä, jotka ovat saatavissa ainoastaan lääkärin määräyksestä siinä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan mediapalvelun tarjoaja kuuluu, on kielletty; g) audiovisuaalinen kaupallinen viestintä ei saa aiheuttaa moraalista tai fyysistä haittaa alaikäisille. Sen vuoksi siinä ei saa suoraan kehottaa alaikäisiä ostamaan tai vuokraamaan tuotetta tai palvelua käyttämällä hyväksi heidän kokemattomuuttaan tai hyväuskoisuuttaan, rohkaista suoraan heitä suostuttelemaan vanhempiaan tai muita henkilöitä ostamaan mainostettuja tavaroita tai palveluja, käyttää hyväksi erityistä luottamusta, jota alaikäiset tuntevat vanhempiaan, opettajiaan tai muita henkilöitä kohtaan, eikä näyttää perusteettomasti alaikäisiä vaarallisissa tilanteissa; 2) Jäsenvaltioiden ja Euroopan komission olisi kannustettava audiovisuaalisten mediapalvelujen tuottajia kehittämään menettelysäännöt, jotka koskevat lastenohjelmien sisältöä ja niiden keskeyttämistä mainonnalla, sponsoroinnilla tai muulla markkinoinnilla, joka liittyy epäterveellisiin ja sopimattomiin ruokiin ja juomiin, kuten sellaisiin, joiden rasva-, sokeri- ja suolapitoisuus on korkea, tai alkoholijuomiin." Tuotesijoittelun (3 i artikla) osalta komissio voi hyväksyä seuraavan tarkistuksen: Tarkistus 227 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "1) Tuotesijoittelu on kielletty. 2) Poikkeuksena 1 kohdasta ja ellei jäsenvaltio toisin päätä, tuotesijoittelu voidaan sallia - audiovisuaalisille mediapalveluille tuotetuissa elokuvateoksissa, filmeissä ja sarjoissa sekä kevyissä viihdeohjelmissa ja urheiluohjelmissa; tai - tilanteissa, joissa ei suoriteta minkäänlaista korvausta, vaan tuotteet tai palvelut on annettu käyttöön ilmaiseksi. Ensimmäisen luetelmakohdan poikkeusmahdollisuus ei koske lastenohjelmia. 3) Tuotesijoittelua sisältävien ohjelmien on täytettävä vähintään seuraavat vaatimukset: a) tuotesijoittelu ei saa missään olosuhteissa vaikuttaa ohjelmien sisältöön tai – televisiolähetysten yhteydessä – lähetysaikaan siten, että sillä olisi vaikutusta mediapalvelun tarjoajan vastuuseen ja toimitukselliseen riippumattomuuteen; b) ohjelmissa ei saa suoraan kannustaa vastaanottajaa ostamaan tai vuokraamaan tavaroita tai palveluja; niissä ei saa olla erityisiä myynninedistämiseen tähtääviä viittauksia kyseisiin tavaroihin tai palveluihin; c) ohjelmissa ei saa korostaa kohtuuttomasti kyseistä tuotetta; d) katsojille on ilmoitettava tuotesijoittelusta. Tuotesijoittelusta on ilmoitettava selvästi ohjelman alussa ja lopussa sekä ohjelman jatkuessa mainoskatkon jälkeen katsojien mahdollisten väärinkäsitysten välttämiseksi. Tapauksissa, joissa mediapalvelun tarjoaja ei ole saanut maksua tai vastaavaa korvausta tuotesijoittelusta, jäsenvaltio voi olla soveltamatta d kohdan vaatimuksia. 4) Ohjelmat eivät missään tapauksessa saa sisältää seuraavanlaista tuotesijoittelua: - tupakkatuotteita tai savukkeita tai sellaisten yritysten harjoittamaa tuotesijoittelua, joiden pääasiallisena toimintana on savukkeiden tai muiden tupakkatuotteiden valmistus tai myynti; tai - erityisiä lääkevalmisteita tai -hoitoja, joita on saatavilla ainoastaan lääkärin määräyksestä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan mediapalvelun tarjoaja kuuluu. (5) Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan ainoastaan [päivämäärä: määräaika direktiivin sisällyttämiselle kansalliseen lainsäädäntöön] jälkeen tuotettuihin ohjelmiin. Esteettömyyskysymyksiin liittyen komissio voi hyväksyä tarkistuksen 135 seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "3 j artikla 1) Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat audiovisuaaliset mediapalvelut tehdään asteittain ja silloin kun se on mahdollista näkö- ja kuulovammaisille soveltuviksi. 2) Komissio kuvaa 26 artiklan mukaisessa kertomuksessaan edistymistä myös 1 kohdan tavoitteissa." Mainoskatkojen sijoittelun (11 artikla) osalta komissio voi hyväksyä osittain tarkistukset 228 ja 208 seuraavasti uudelleenmuotoiltuina: "11 artikla 1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sijoitettaessa mainoksia tai teleostoslähetyksiä ohjelmien keskelle ohjelmien eheys ei ohjelman luonnolliset katkot sekä sen kesto ja luonne huomioon ottaen kärsi eikä oikeuksien haltijoiden oikeuksia loukata. 2) Televisiota varten tehtyjen elokuvien (lukuun ottamatta televisiosarjoja, sarjafilmejä ja dokumenttiohjelmia), elokuvateosten ja uutisohjelmien lähetyksen saa keskeyttää mainoksilla ja/tai teleostoslähetyksillä kerran kutakin aikataulutettua vähintään 30 minuutin jaksoa kohti. Lastenohjelmien lähetyksen saa keskeyttää mainoksilla ja/tai teleostoslähetyksillä kerran kutakin aikataulutettua vähintään 30 minuutin jaksoa kohti edellyttäen, että ohjelman aikataulutettu kesto on yli 30 minuuttia. Uskonnollisten tilaisuuksien lähetyksiin ei saa sijoittaa mainoksia eikä teleostoslähetyksiä." Teleostoslähetyksiin liittyen komissio voi hyväksyä tarkistuksen 229 seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "18 a artikla Teleostosohjelmat on optisesti ja akustisesti selvästi osoitettava sellaisiksi ja niiden keskeytymättömän keston on oltava vähintään 15 minuuttia." Sääntelyviranomaisiin liittyen komissio voi hyväksyä tarkistukset 147 ja 149 seuraavasti uudelleenmuotoiltuna: "23 b artikla "1) Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimet perustaakseen kunkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti kansalliset sääntelyviranomaiset ja -laitokset, taatakseen niiden riippumattomuuden sekä varmistaakseen, että ne käyttävät toimivaltuuksiaan puolueettomasti ja avoimesti. 2) Kansallisten sääntelyviranomaisten on annettava toisilleen sekä komissiolle tiedot, joita tämän direktiivin säännösten soveltaminen edellyttää. Kansallisten sääntelyviranomaisten on tehtävä tiivistä yhteistyötä tämän direktiivin soveltamiseen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi." Yleisiin täytäntöönpanosäännöksiin liittyen komissio voi hyväksyä seuraavat tarkistukset: Tarkistus 150 uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "26 artikla Komissio antaa viimeistään […] ja sen jälkeen kolmen vuoden välein Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisesta. Kertomuksessa kuvataan direktiivin yleistä noudattamista ja sitä, missä määrin direktiivin tavoitteet on saavutettu erityisesti seuraavien näkökohtien osalta: - eurooppalaiset ja riippumattomat tuotannot (5, 6 ja 3 f artikla) - esteettömyys vammaisten näkökulmasta (3 h ja 3 c artikla). Komissio esittää tarvittaessa ehdotuksia direktiivin mukauttamiseksi audiovisuaalisten mediapalvelujen alan kehityksen ja erityisesti teknologian kehityksen sekä alan kilpailukyvyn ja jäsenvaltioissa vallitsevan medialukutaidon tason edellyttämällä tavalla. Tarkistus 151 (muuttavan direktiivin 3 artikla) uudelleen muotoiltuna seuraavasti: "1) Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [kaksi vuotta direktiivin voimaantulosta]. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säädökset sekä säädösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään." 3.3. Päätelmät Komissio muuttaa EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti ehdotustaan edellä esitetyllä tavalla. [1] Äänten jakautuminen komission alun perin hylkäämästä tarkistuksesta 199 järjestetyssä äänestyksessä johti siihen, että tarkistus 215 kaatui, mutta johti kuitenkin komission aiemmin hyväksymän tarkistuksen 215 kanssa identtisen tarkistuksen hyväksymiseen. [2] Hyväksytty ainoastaan periaatteessa, koska alkuperäinen numerointi oli virheellinen. [3] Parlamentti ehdotti viittausta perusoikeuskirjaan artiklaosassa, joten tarkistus on hyväksytty vain periaatteessa.