Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys"



Virallinen lehti nro C 368 , 20/12/1999 s. 0062 - 0068



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys" (1999/C 368/19) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 25. maaliskuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys". Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 29. syyskuuta 1999. Esittelijä oli Gianni Vinay. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. lokakuuta 1999 pitämässään 367. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 87 ääntä puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komission tiedonanto aiheesta "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys" jatkaa viime vuosina käytyä tiivistä keskustelua Euroopan unionin kaupunkien yhä monimutkaisemmista ja merkittävämmistä ongelmista. Keskustelua ovat pitäneet vireillä eri toimielinten lukuisat aloitteet ja etenkin aiheeseen vahvasti liittyvien ongelmien ilmeneminen. 1.2. Eurooppalaista kaupunkipolitiikkaa koskevat ensimmäiset merkittävät pohdinnat on koottu komission vuonna 1990 julkaisemaan taajamaympäristöä käsittelevään vihreään kirjaan. Taajamaympäristön asiantuntijaryhmä valmisteli puolestaan vuonna 1996 Euroopan kaupunkien kestävää kehitystä koskevan raportin. Talous- ja sosiaalikomitea käsitteli kysymystä sekä vuonna 1995 aiheesta "Eurooppa 2000+" antamassaan lausunnossa(1) että vuonna 1996 antamassaan erityislausunnossa(2). 1.2.1. Samana vuonna komissio kiinnitti määrätietoisesti kaikkien toimielinten huomion kaupunkien ongelmiin julkaisemalla tiedonannon aiheesta "Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa". Tiedonanto otettiin vastaan myönteisesti, ja Euroopan parlamentti(3), talous- ja sosiaalikomitea(4) sekä alueiden komitea kannattivat sitä lausunnoissaan, joissa komissiota kehotettiin edelleen kehittämään aloitettaan. 1.3. Kaupunkipolitiikkaa koskevan EU:n toimintakehyksen kannattajat perustelevat näkemystään kaupunkien taloudellisella, yhteiskunnallisella, poliittisella ja kulttuurisella roolilla, joka niillä on maapallon kaupungistuneimman maanosan historiallisina keskuksina. 1.3.1. Edellä mainittujen perustelujen lisäksi on ilmennyt muitakin sekä yhteiskunnallis-taloudellisia että institutionaalisia kehityskulkuja. Yhtäältä kaupunkeihin keskittyvät samanaikaisesti ja mitä suurimmassa määrin taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen kaikki näkökohdat ja vaikutukset: talouskasvu ja työttömyyden lisääntyminen, elämänlaadun koheneminen ja syrjäytyminen. Toisaalta juuri kaupungeissa unionin poliittiset aloitteet havaitaan selkeimmin, koska niillä on välittömiä vaikutuksia ja koska Euroopan kansalaiset tiedostavat ne ja arvioivat niitä. 1.4. Lisäksi kestävän kehityksen haaste ympäristösuojelullisine ja yhteiskunnallisine näkökohtineen ilmenee juuri kaupungeissa, joissa siihen on myös vastattava. Kun otetaan huomioon, että aihepiiri liitettiin Amsterdamin sopimukseen ja että Euroopan unioni on Kioton yleissopimuksessa sitoutunut noudattamaan ympäristöasioissa YK:n linjaa, on määriteltävä yhdenmukaiset suuntaviivat, jotka sisällytetään Euroopan kaupunkipolitiikkaa koskevaan toimintakehykseen. 2. Komission ehdotuksen pääkohdat 2.1. Komissio korostaa, että kaupunkihallinnon integroitujen strategioiden kehittäminen on perustavanlaatuinen tekijä, kun pyritään vastaamaan objektiivisestikin monimutkaisiin ja toisiinsa väistämättä liittyviin ongelmiin sekä hyödyntämään kaupunkien mahdollisuuksia maksimaalisesti. Perinteisten alakohtaisten strategioiden säilyttäminen sekä vallan ja vastuun jako eri päätöksenteko- ja hallintotasojen kesken voivat vaarantaa kyseiset tavoitteet. 2.1.1. Integroitujen toimien ehdoton edellytys on ensisijaisten tavoitteiden määrittely. Komission ehdotuksessa yksilöidään neljä erillistä, toisistaan riippuvaa toiminta-alaa. Toiminta-alat koostuvat tavoitteittain ryhmitellyistä 24 toimesta, jotka voivat vaikuttaa - ja yhdenmukaisen lähestymistavan osina niiden on vaikutettava - enemmän tai vähemmän välittömästi myös muihin toimiin. Tavoitteiden jaottelu otsakkeittain kuvastaa tietyssä määrin myös toimintakehyksen kattamien, toinen toistaan huolestuttavampien ongelmien vakavuusastetta. 2.2. Taloudellisen hyvinvoinnin ja työllisyyden parantaminen kaupungeissa on ensimmäinen otsake. Kuten edellä mainittiin, suurin osa unionin kansalaisista asuu kaupungeissa. Näin ollen suurin osa työllisyyden suuntaviivojen puitteissa toteutettavista aloitteista liittyy ensi sijassa kaupunkien taloudelliseen kehittämiseen. 2.2.1. Erityisesti korostetaan kaupunkiulottuvuuden nimenomaista sisällyttämistä rakennerahastojen ohjelmointiin, mikä osittain johtuu Urban-yhteisöaloitteesta saaduista myönteisistä kokemuksista. Kyseisellä päätöksellä katsotaan olevan määrällisesti ja laadullisesti erityisen myönteisiä vaikutuksia kaupunkien kehittämisen integroitujen toimien valmisteluun ja toteuttamiseen sekä koordinoinnin parantamiseen suhteessa muihin yhteisötoimiin Euroopan laajuisten verkkojen yhteydessä. Monet kaupungit katsovat kehitysmahdollisuuksiensa vaarantuvan tiestön ja liikenteen perusrakenteiden puutteiden vuoksi. 2.3. Toisena tavoitteena ovat Yhdenvertaiset mahdollisuudet, sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja uudistaminen kaupunkialueilla. Tavoite liittyy suoraan syrjäytymisen ja syrjinnän torjuntaa koskevien yhteisön politiikkojen vahvistamiseen sekä turvallisuuden lisäämiseen Amsterdamin sopimuksen mukaisesti. Kyseiset ongelmat, jotka voitaisiin määritellä kuuluviksi "sosiaaliseen kestävyyteen", ilmenevät selkeimmin kaupungeissa, joissa myös niiden torjumiseksi tehtyjen aloitteiden vaikutukset havaitaan välittömimmin ja selkeimmin. Komissio viittaa myös uuteen tavoitteeseen 2 sekä luettelee perusteita käsitteelle "vaikeuksissa olevat kaupunkialueet". 2.4. Kolmas tavoite liittyy välittömimmin kysymyksiin, joilla on nyttemmin maailmanlaajuista merkitystä: ympäristön ja ekosysteemien suojelu. Otsakkeessa Kaupunkiympäristön suojelu ja kohentaminen: kohti paikallista ja kokonaisvaltaista kestävää kehitystä ilmaistu tavoite ei ole taloudellisesti kovin merkittävä mutta kaupunkien ja koko maapallon tulevaisuuden kannalta suorastaan ratkaiseva. Juuri kaupunkeihin keskittyvät toimet, menettelytavat ja tilanteet, jotka vaikuttavat voimakkaasti ilman ja veden laatuun sekä ekologiseen tasapainoon. On siis selvää, että kaupungeissa on toteutettava kaikki mahdolliset aloitteet, joilla voidaan minimoida tuleviin sukupolviin kohdistuvat ehkä raskaatkin vaikutukset. 2.4.1. Ehdotetut toimet ulottuvat kaupunkeja koskevan ympäristölainsäädännön parantamisesta jätteidenkäsittelyn erityistoimiin, liikennetottumusten muuttamisesta ja käytettyjen liikennevälineiden ympäristövaikutusten hallinnasta "ekotuotemerkkien ja ympäristöasioiden hallintajärjestelmän" perustamiseen. 2.5. Viimeisenä tavoitteena on Hyvän kaupunkihallinnon ja kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien edistäminen. Komission mielestä on välttämätöntä, että kaupunkihallintoa parannetaan integroimalla niin hallinnon eri tasot vertikaalisesti kuin paikallistason eri organisaatiot sisäisesti ja keskenään. Myös kansalaisten ja eturyhmien tulisi osallistua kaupunkipolitiikkaan. Euroopan unionin toimilla ei ole tarkoitus vähimmässäkään määrin heikentää läheisyysperiaatetta, vaan parantaa eri tasojen välisiä suhteita ja kannustaa kumppanuuteen kaupunkien ongelmien käsittelemiseksi ja ratkaisemiseksi. 2.5.1. Toiminnalla pyritään integroituja verkkoja hyödyntäen ja kehittäen kasvattamaan tietoisuutta, vaihtamaan kokemuksia ja lisäämään toimintakykyä kaupunkien kestäväksi kehittämiseksi. Lisätoimilla tuetaan innovatiivisia strategioita, lisätään turvallisuutta ja torjutaan rikollisuutta sekä levitetään vertailutietoa Euroopan unionin kaupunkien tilasta. 3. Yleistä 3.1. Komitea on tyytyväinen komission tiedonantoon ja etenkin toimintakehyksen ryhmittämiseen neljäksi tavoitteeksi, joissa tiivistyvät vastaukset unionin kaikille kaupungeille yhteisiin - vaikkakin eri laajuisiin - välittömiin haasteisiin. Niitä ovat kehittäminen ja työllisyys, integraatio ja sosiaalinen koheesio, ympäristönsuojelu ja kestävä kehitys sekä tehokas hallinto, johon monet tahot osallistuvat. 3.1.1. Erityisen myönteistä on, että komissio on päättänyt määritellä kaupunkipoliittiset suuntaviivat ja ottaa tällöin nimenomaan huomioon sen, että unionin poliittisten toimien yhteydessä on arvioitava kypsästi ja huolellisesti niiden tuloksena syntyvää tilannetta kaupunkiympäristössä, joka on Euroopan yhteiskunnallis-taloudellisen järjestelmän peruselementti. 3.1.2. Toimintakehyksen silmiinpistävin piirre on, että se rajaa kaupunkipolitiikkaa koskevan integroidun lähestymistavan, jota tukevat ensisijaiset tavoitteet ja jota toteutetaan erilaisin toimenpitein ja välinein rakennerahastot mukaan luettuna. Niiden koordinoidulla käytöllä voidaan saavuttaa mahdollisimman suuri tehokkuus. 3.2. Komitea katsoo kuitenkin aiheelliseksi esittää eräitä huomioita komission tiedonantoon. 3.2.1. Ensimmäinen välitön havainto on, että komission on ehdotusta muotoillessaan täytynyt pitäytyä realistisessa lainsäädännöllisessä ja poliittisessa kehyksessä. Asiakirjassa käsitellään näin ollen vain kaupunkien nykyhetken näkökulmia ja ongelmia. Tästä rajoituksesta kärsii myös asiakirjan liite "Euroopan kaupunkien kohtaamat haasteet", vaikka siinä pyritään esittämään myös tulevaisuuden näkymiä. 3.2.2. Kaupungit ovat kuitenkin tietynlaisia "eläviä organismeja", jotka koostuvat niissä asuvista ja työskentelevistä ihmisistä ja voivat muuttua huomattavasti ja joskus radikaalistikin. Miten monien Euroopan suurkaupunkien tulevaisuuteen vaikuttaa niiden asukasrakenteen vähittäinen ikääntyminen? Mikä merkitys tulee olemaan yksineläjien ja yksinhuoltajaperheiden osuuden kasvulla eri alojen palvelujen kysyntään? Onko teollisuuden purkaminen jo päättynyt vai vasta alkamassa ja miten syvälle se ulottuu? Yleistyykö etätyö liikkuvuuteen kohdistuvine vaikutuksineen vai jääkö se reunailmiöksi? Näitä ja monia muita kysymyksiä käsitellään komission asiakirjassa vain marginaalisesti. 3.2.3. Komission ehdotuksissa korostetaan useissa kohdin, että on tärkeää edistää ja ylläpitää monikeskuksista ja tasapainoista kaupunkijärjestelmää. Vaikka tavoite on erittäin kannatettava, sitä ei kuitenkaan voitane toteuttaa pelkästään kaupunkipolitiikalla. Komission edistämään vertikaaliseen ja horisontaaliseen integraatioon on kaupunkialueilla ja muilla yhtenäisillä alueilla yhdistettävä kaupunkien, pienten kuntien ja maaseutualueiden välinen "alueellinen" integraatio. EU:lla ei kuitenkaan ole sopivaa välinettä tällaisen linjan ajamiseksi. Euroopan aluekehityssuunnitelma (ESDP) tarjoaa nykyisin - tosin hallitusten välisen yhteistyön rajoissa - ainoan mahdollisuuden pyrkiä haluttuun tulokseen. 3.3. Useissa kohdin korostetaan, että yksi perusedellytys työttömyyden ratkaisemiseksi on jäsenvaltioiden investointipolitiikkojen koordinointi. Tästä näkökulmasta komission asiakirjassa ehdotettu integroitu toiminta on myönteistä, mutta erilaisten aloitteiden yhteydessä avautuvia työllistämismahdollisuuksia olisi korostettava nykyistä enemmän. 3.3.1. Yhteiskunnallista integraatiota edistävät toimet ovat lisääntyvän syrjäytymisen vuoksi yhä välttämättömämpiä, mutta myös "yhteiskunnallinen eriytyminen" on kaupungeissa yhä yleisempi ilmiö. Sen seurauksena keskiluokka supistuu ja sen asema heikkenee. Myös tämä on otettava huomioon kehitettäessä toimia, joilla pyritään ratkaisemaan työllisyys- ja talousongelmia. 3.3.2. Tarkasteltaessa rappeutuneisiin kaupunkialueisiin ja korkeaan sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyviä ongelmia on muistettava, että pitkäaikaistyöttömyys vaikuttaa huomattavasti kyseisten ongelmien vakiintumiseen. Toisen tilaisuuden kouluille osoitetaan oma tehtävänsä sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa. Sen sijaan komission asiakirjassa ei mainita aikuiskoulutusta, jolla voi olla suuri merkitys työelämään paluun tai - paremmassa tapauksessa - työpaikan säilyttämisen kannalta. 3.3.3. Komissio osoittaa yhden erityistoimen kaupunkien rikollisuuden torjuntaan. On kuitenkin muistettava, että turvallisuuskysymys on nykyään sekä tunne- että kokemusperäisesti ensisijainen suurissa ja pienissä kaupungeissa. Kokeiluhankkeet ovat epäilemättä tarpeellisia, mutta pikkurikollisuuden ja järjestäytyneen rikollisuuden lähentymisen vuoksi paikallistason aloitteet on nivottava toisiinsa koordinoiduin strategioin. Niiden tulisi Amsterdamin sopimuksen turvallisuusmääräysten voimaantulon ansiosta saada nykyistä täsmällisempiä ja jäsentyneempiä muotoja. 3.4. Erityistä huomiota on kiinnitettävä siirtolaisuuteen, joka on merkittävä tekijä Euroopan kaupungeissa. Siirtolaisuus lisää asukasmäärää ja usein myös työttömyyttä ja syrjäytymistä. Lisäksi se aiheuttaa ongelmia eräiden perusrakenteiden kuten uskonnon harjoittamiseen tarkoitettujen tilojen käytössä sekä aluesuunnittelussa, jolla pyritään estämään etnisten gettojen syntyminen tai vakiintuminen kaupungeissa. 3.4.1. Amsterdamin sopimuksen edellyttämä kaikenlaisen syrjinnän kieltäminen voidaan tässä yhteydessä tarkistaa suoraan käytännössä. 3.4.2. Kaupunkien uudistamisessa on yhteiskunnallis-taloudellisista syistä tai erityisen rappeutuneen ympäristön vuoksi asetettava etusijalle "vaikeuksissa oleviin kaupunkialueisiin" kohdistettavat toimet. Olisi kuitenkin otettava huomioon myös hankkeet, jotka koskevat kaupunkisuunnittelussa laiminlyötyjä aloja, kuten rakennustaiteellisesti arvottoman rakennuskannan vanheneminen tai tehottomat ja vanhentuneet perusrakenteet. Komitea(5) on jo todennut, että vanhan rakennuskannan saneeraus ja ajanmukaistaminen sopii erityisen hyvin yhteen kestävän rakentamisen periaatteen kanssa. Samalla hidastetaan pinta-alaa vievää kaupungistumista. Rakennuskannan saneeraus lisää myös työllisyyttä ja vahvistaa kaupunkien identiteettiä. 3.4.3. Kulttuuriperinnön säilyttämisessä tulisi pyrkiä komission asiakirjassa mainittua kaupunkien viihtyvyyden lisäämistä pidemmälle. Kulttuuriperintö on vahva historiallinen ja kulttuurinen tekijä, ja se tarjoaa - laajuudestaan riippumatta - huomattavat kasvu- ja työllisyysmahdollisuudet. Komission asiakirjasta puuttuu viittaus tämänsuuntaisiin toimiin. 3.5. Kestävä taloudellinen ja ekologinen kehitys on tätä nykyä maailmanlaajuinen ongelma, joka ilmenee selkeimmin juuri kaupungeissa. Siihen liittyy tiiviisti niin kaupunkien organisoiminen (liikkuvuus, liikenne, jätehuolto) kuin kaupunkilaisten elämänlaatu (melu ja ilmansaasteet). Komitea pitääkin erityisen tärkeänä kestävää kaupunkikehitystä etenkin ympäristönäkökohtien suhteen ja on useaan otteeseen käsitellyt aihetta(6). Komitea on tyytyväinen komission ehdotukseen mutta toteaa, että siinä olisi selvitettävä paremmin aktiivin ympäristöpolitiikan mahdolliset myönteiset vaikutukset työllisyyteen(7). 3.5.1. On tärkeää, että elinkeinoelämän tietoisuutta omasta vastuustaan edistetään etenkin ympäristöasioissa(8) ja myös kansalaisten tietoisuutta ympäristöongelmista lisätään. Heidän tulisi myös hyväksyä ympäristöä koskevat päätökset, mitä voidaan edistää kutsumalla heidät mukaan päätöksentekoon. 3.6. Osallistuminen on kaupunkipolitiikkojen yhteydessä kaksitahoista. Kumppanuudella pyritään edistämään monien piirien - instituutioiden ja työmarkkinaosapuolten sekä julkisten, yksityisten ja talouselämän muiden toimijoiden - panosta hankkeiden tai toimien toteutuksessa. Tämä on arvokasta sekä organisatorisesti että taloudellisesti ja sosiaalisesti, sillä näin lisätään käytettävissä olevia resursseja sekä tuotetaan enemmän ehdotuksia. 3.6.1. Kansalaisten osallistuminen sinällään on yhteiskunnallisesti merkittävää ja se vahvistaa "yhteisöllisyyden" tunnetta, joka on yhä hajanaisempaa kaupungeissa. 3.6.2. Komitean mielestä komission ehdotuksessa olisi korostettava enemmän osallistumista ja kumppanuutta, jotka heijastuvat pikemmin aiejulistuksista kuin asianmukaisista erityistoimista. Ehdotuksessa olisi niin ikään tähdennettävä etenkin palveluyritysten ja pk-yritysten roolia kumppanuudessa. Ehdotuksessa ei myöskään pohdita, miten avoimuuden puute hallinnossa loitontaa kansalaisia ja synnyttää epäluottamusta. 3.7. Unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa olisi syvennettävä keskustelua kaupunkipolitiikan erityisongelmista, sillä useimmilla hakijamailla on vakavia ongelmia yhteiskunnallis-taloudellisissa sekä perusrakenteisiin ja ympäristöön liittyvissä kysymyksissä. Sekä KIE-maiden että unioniin kuulumattomien Välimeren alueen maiden olisi liityttävä kestävästä kaupunkikehityksestä käytävään keskusteluun. 4. Rakennerahastot ja Urban-yhteisöaloite 4.1. Komission ehdotuksessa viitataan rakennerahastojen uudistukseen (2000-2006), johon sisältyy erityisenä toiminta-alana vaikeuksissa olevat kaupunkialueet. Komitea on jo ilmaissut olevansa vakuuttunut siitä, että rakennerahastoja on välttämättä hyödynnettävä kaupunkipolitiikassa sosiaalisten ja taloudellisten vaikeuksien voittamiseksi. Komitea pitää rakennerahastojen hyödyntämistä yhtä välttämättömänä myös integroidun ja kestävän kehityksen periaatteiden mukaan suunnatun kaupunkipolitiikan yhteydessä. Komitea kehottaa samassa lausunnossaan myös lisäämään tietoisuutta kaupunkien painoarvosta ja poliittisesta roolista, sillä tässä on vielä kehittämistä(9). 4.1.1. Lausunnossaan, jossa käsitellään uutta rakennerahastoasetusta ja erityisesti sen suhdetta kaupunkialueiden ongelmiin, komitea ilmaisee tyytyväisyytensä erityisesti asetusehdotuksen suositukseen kumppanuusperiaatteen vahvistamisesta. Komitea korostaa, että kumppanuusperiaatetta on sovellettava kaikilla rakennerahastojen toteutustasoilla, sillä se on avainasemassa toteutettaessa alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa, joka on toteutettujen toimien onnistumisen kannalta ratkaisevan tärkeä(10). Myös Euroopan parlamentti on kannattanut rakennerahastojen uudistuksen yhteydessä kumppanuuden vahvistamista(11). 4.1.2. Edellä mainitut pohdinnat koskevat myös nyt käsiteltävänä olevaa ehdotusta. Lisäksi on muistutettava, että kaupunkialueita koskevat kysymykset ovat tärkeä osa rakennerahastojen uudistusta. Mutta oleellista on, että kaupunkeihin kohdistetut toimet integroidaan muihin ohjelmiin, etenkin työllisyyteen ja sitä tukeviin toimiin. 4.2. Komitea(12) on erityisen tyytyväinen Urban-yhteisöaloitteen jatkamiseen sekä aloitteen poliittisen merkityksen että vaikeuksissa olevien kaupunkialueiden ongelmien integroidun käsittelytavan vuoksi. Komitea kannattaa Euroopan unionin neuvoston päätöstä jatkaa Urban-yhteisöaloitetta Interreg-, Equal- ja Leader-aloitteiden rinnalla. 4.2.1. Uuden asetuksen voimaantuloa odotettaessa on toivottavaa, ettei Urban-yhteisöaloitteella luotuja mahdollisuuksia heikennetä operatiivisesti tai rahoituksellisesti. 4.2.2. Juuri Urban-yhteisöaloitteesta saatujen kokemusten vuoksi on korostettava painokkaasti kumppanuuden merkitystä myös rakennerahastotoimien yhteydessä. Urban-yhteisöaloite on tuonut aloitteiden ja niiden tavoitteiden piiriin paikallishallinnon lisäksi myös työmarkkinaosapuolet sekä järjestöjä ja yksittäisiä kansalaisia. 4.3. Rakennerahastojen toiminta-aloja määriteltäessä on otettava huomioon, että Eurostatin vahvistaminen vaikuttaa yhä asianmukaisemmalta. Tällä hetkellä käytettävissä on luotettavia tilastoja eri jäsenvaltioiden työttömyydestä ja teollisuuden erityispiirteistä, mutta palvelualaa koskevia eriytettyjä tilastoja ei ole. Myös kaupunkialueita koskevat tilastot puuttuvat; korkeintaan löytyy puutteellisia aluekohtaisia tilastoja. Eurostatin tilastoja tulisi täydentää ryhmittelemällä ja erittelemällä ne selkeästi alueittain, jotta voitaisiin arvioida mahdollisuutta käyttää kyseisiä tilastoja myös tukikelpoisuuden mittaamiseen. 5. Kaupunkipolitiikka ja alueellinen integraatio 5.1. Komitea on aiemminkin painottanut voimakkaasti seuraavia perustekijöitä unionitason kaupunkipolitiikassa: Euroopan kaupunkijärjestelmän kokonaisnäkymät, laaja kehittämis- tai tasapainottamishanke, taloudellisen osaamisen ja sosiaalisen tasa-arvon tavoitteiden mukainen integraatiostrategia, huomion jatkuva kiinnittäminen kaupunkien ja alueiden sosiaaliseen koheesioon, kyky yhdistää kilpailu ja yhteistyö sekä erityinen valmius yhdistää kehitysnäkymät, joiden ensisijaisina toimijoita kaupungit ovat, sekä Euroopan kaupunkien asukkaiden elämänlaatu ja elämäntyyli(13). 5.2. Komission tiedonannosta puuttuu kuitenkin - eritellyistä myönteisistä toimista huolimatta - katsaus tulevaisuuteen. Tämä johtunee siitä ilmeisestä ongelmasta, ettei kaupunkipolitiikkaa ole mahdollista hahmotella pitkällä aikavälillä ilman koko kyseistä aluetta koskevaa poliittista kehystä, joka ei ole vain unionin jäsenvaltioiden politiikkojen summa. 5.2.1. Euroopan aluekehityssuunnitelmaa (ESDP) luotaessa nimenomaisena tavoitteena oli kyseisen kattavan politiikan hahmottaminen, eikä olekaan sattuma, että sen puitteissa on omistettu kaksi seminaaria - Lillessä ja Salamancassa - Euroopan kaupunkijärjestelmälle. Brysselissä 2.-3. helmikuuta 1999 järjestetyn foorumin syventävässä loppukeskustelussa kiinnitettiin erityistä huomiota monikeskuksisten kaupunkien kehitykseen sekä kaupunkien ja maaseudun uuteen kumppanuuteen. Euroopan aluekehityssuunnitelman lopullinen versio, jossa otettiin huomioon myös nämä pohdinnat, hyväksyttiin viime toukokuussa Potsdamissa pidetyssä epävirallisessa ministerikokouksessa. Vastaava toimintasuunnitelma hyväksyttiin Tampereella äskettäin pidetyssä ministerikokouksessa. 5.2.2. Komitea on ilmoittanut kannattavansa aloitetta mutta korostaa aiemmin antamassaan lausunnossa Euroopan aluekehityssuunnitelman tehokkuuden puutteita. Aluekehityssuunnitelma on hallitusten välinen aloite, joten sitä on vaikea ajaa tehokkaasti yhteisötasolla(14). 5.2.3. Tampereella hyväksytty Euroopan aluekehityssuunnitelmaa koskeva toimintasuunnitelma herättää toisaalta tällaisen tarpeen. Toimintasuunnitelmalla pyritään kannustamaan ja tiivistämään kaikkien aluepolitiikkojen sekä kaupunki-, alue- ja maaseutujärjestelmien kehityslinjojen yhteensovittamista. 5.3. Monet kaupunkien kestävän kehityksen ongelmista syntyvät tiettyä kaupunkialuetta laajemmalla tasolla, jossa ne on myös ratkaistava. Kaupungit ovat toisin sanoen välittömän toimintansa ja alueellisen toimintaympäristönsä kannalta sidottuja paljon omaa aluettaan laajempiin maantieteellisiin yksiköihin. 5.3.1. Mitä tulee strategiseen toimivuuteen sekä yhteiskunnallis-taloudelliselta että etenkin ympäristöystävällisen kehityksen ja maailmanlaajuisen kilpailukyvyn kannalta, Euroopan kaupungit toimivat ja niitä on tarkasteltava verkkona, jossa yleiset poliittiset näkymät, yhteistyö, tiedotus sekä tasapainoinen ja harmoninen kehitys ovat tarpeen. 6. Pohdintoja, ehdotuksia, näkymiä 6.1. Komission ehdotuksessa kootaan tietyssä mielessä yhteen aiempien vuosien toiveet, ehdotukset ja aloitteet. Ennen kaikkea se kuitenkin tarjoaa uuden lähtökohdan, jota varten tarvitaan välineitä ja säännöllistä seurantaa kaikkien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi. 6.1.1. Ensisijaisia välineitä on yhtenäisten ja vertailukelpoisten indikaattorien määrittäminen. Tämä tavoite sisältyy myös TTK:n viidennen puiteohjelman erityisaloitteisiin. Tarkoituksena on luoda yhtenäiset arviointiperusteet yhteisesti määriteltyjen laaja-alaisten indikaattorien pohjalta. Näin voidaan sekä kattavasti seurata kaupunkien yksittäisiä olosuhteita että seikkaperäisesti arvioida toteutettujen toimien vaikutuksia. Arvokas tämänsuuntaisten kokemusten antaja on kaupunkien kartoituksen (urban audit) kokeiluhanke, jossa sovelletaan ja verrataan indikaattoreita ja joka on tällä hetkellä käynnissä 58 Euroopan kaupungissa. 6.1.2. Komitea kannattaa komission pyrkimyksiä "myönteisen" tietoverkon aikaan saamiseksi hyviä käytänteitä ja uusia innovaatioita varten EU:n kaupunkipolitiikan alalla. Komitean mielestä olisi kuitenkin yhtä hyödyllistä saada analyyttista tietoa seikoista, jotka voivat tietyissä olosuhteissa heikentää toimintasuunnitelmaan kuuluvien aloitteiden tehokkuutta tai myönteistä vaikutusta. 6.1.3. Komission kaavaileman asiantuntijaryhmän tulisi ottaa tämä seikka huomioon määräajoin tekemissään arvioissa toimintakehyksen toteutumisesta. Myös komitean tulisi olla edustettuna asiantuntijaryhmässä. Sen analyysit ja ehdotukset voisivat olla myös keskustelun pohjana kaupunkifoorumissa, jonka komissio aikoo kutsua koolle määräajoin. 6.1.4. Päätös perustaa komission yksiköiden välinen ryhmä, joka seuraa toimintasuunnitelman toteutuksen ohella yhteisön politiikan vaikutuksia kaupunkeihin, vaikuttaa erityisen asianmukaiselta ja vastaa myös komitean aiemmin esittämiä ajatuksia. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä vaikutuksiin, jotka aiheutuvat kaupunkipolitiikkojen liittämisestä rakennerahastoihin. 6.1.5. Tietoverkossa, asiantuntijaryhmän laatimissa arvioissa, komission yksiköiden yhteysryhmän tekemissä seurantatutkimuksissa ja komission raportissa, joka julkaistaan kolmivuosittain laadittavassa kertomuksessa taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta, on erityisesti otettava huomioon toimintakehykseen kuuluvien neljän tavoitteen yhtenäinen kehitys. 6.2. On mahdollista, että toimintakehyksen toteutusvaiheessa asianomaisten institutionaalisten rakenteiden toiminnassa ilmenee selviä puutteita tai myöhästymisiä. Myös komissio on tietoinen tästä riskistä. Jos näin tapahtuu, jäsenvaltioita olisi kehotettava hyväksymään tarvittavat säädökset, jotta strategia voidaan toteuttaa parhain mahdollisin tuloksin. 6.2.1. Komitea kannattaa päätöstä siitä, että mm. verotusta tulee hyödyntää ympäristöä koskevien kestävän kehityksen strategioiden tukemiseksi ja liikkuvuuskysynnän uudelleen organisoimiseksi. Komitea on kuitenkin aiemminkin suhtautunut varauksin(15) ajatukseen hinnoitella kaupunkien tiestön käyttö. Jollei tällaista päätöstä erityisesti perustella ympäristönsuojelun kannalta, se vain kärjistäisi yhteiskunnallis-taloudellista eriytymistä, jota toimintakehyksellä halutaan torjua. 6.2.1.1 Komitea korostaa tässä yhteydessä julkista liikennettä koskevien edistyksellisten politiikan alojen merkitystä. Julkinen liikenne on merkittävä ympäristönsuojelullinen tekijä sekä väline, jolla osaltaan autetaan sosiaaliseen integraatioon tähtääviä politiikan aloja. 6.2.2. Euroopan unioni, joka osallistui komission ja jäsenvaltioiden välityksellä Habitat II -konferenssiin, on osoittanut monin tavoin tietoisuutensa ja huolenpitonsa kestävän kehityksen käsitteen maailmanlaajuistumisesta. Onkin toivottavaa, että toimintakehystä silmällä pitäen tiivistetään kaupunkeihin liittyvää tutkimusta ja innovaatiota koskevan tiedon vaihtoa sekä lisätään tukea unionin ulkopuolisten maiden, etenkin kehitysmaiden kanssa toteutettaviin yhteistyöhankkeisiin. Näin pyritään yhteisesti estämään ja vähentämään ympäristövaikutuksia sekä edistämään kestävää kehitystä. 6.3. Komissio tekee ensimmäisen arvion toimintakehyksen edistymisestä vuonna 2002. Tämä voisi myös olla oikea ajankohta laatia todellinen toimintaohjelma, joka pohjautuisi aiemmin määriteltyjen tavoitteiden perusteella jäsenneltyihin toimiin. 6.3.1. Kaupunkipolitiikasta puhuttaessa korostetaan usein, että 80 % Euroopan väestöstä asuu kaupungeissa. On kuitenkin muistettava, että neljä viidesosaa unionin alueesta on maaseutua. Kehitys, kilpailukyky, asuttavuus, palvelujen tarjonta sekä maaseutu- ja kaupunkialueiden tasapaino ovat mahdollisia vain kokonaisvaltaisen aluehallinnon yhteydessä. Uuden komission on välttämättä pohdittava tätä seikkaa perinpohjaisesti. 6.3.2. On toivottavaa, että Euroopan aluekehityssuunnitelmasta hallitustenvälisissä kokouksissa käydyt keskustelut, toimintakehyksestä saatu kokemus, indikaattorien määrittelyllä aikaansaadut tulokset sekä Life-, Interreg- ja Urban-ohjelmista saadut kokemukset johtavat sellaisen valkoisen kirjan laatimiseen, jossa määriteltäisiin unionin demografisen, taloudellisen ja yhteiskunnallisen tulevaisuuden vaatimat kaupunki- ja aluestrategiat. 6.3.3. Maailmankuulut arkkitehdit ja kaupunkisuunnittelijat ennustavat, että kolmannen vuosituhannen kaupungit ovat hajautettuja eikä niissä ole todellista keskustaa. Heidän mukaansa 30-40 suunnattomaksi paisunutta suurkaupunkia päättää maailman kohtalosta. Eurooppalaisen kulttuurin ja ajatusmallin kannalta tämä näkymä on pikemminkin painajainen kuin myönteinen tulevaisuudenkuva. Se on Euroopan unionille haaste kehittää vaihtoehtoinen hallintamuoto, joka on kilpailukykyinen ja johon voidaan yhdistää kaupunkien ja alueiden kehittäminen. Samalla on kuitenkin jatkuvasti otettava huomioon unionin kansalaisten elämänlaatu. Tässä ovatkin pähkinänkuoressa tulevaisuuden haasteet. Bryssel 21. lokakuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) Lausunto aiheesta "Europe 2000+ Cooperation for European territorial development" (own-initiative opinion), EYVL C 133, 31.5.1995, s. 4, kohta 2.6. (2) Lausunto aiheesta "Role of the EU in urban matters", EYVL C 30, 30.1.1997. (3) Päätöslauselma aiheesta "Komission tiedonanto - Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa", KOM(97) 197 lopull. - C4 - 235/97) A4-172/98. (4) Lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa", EYVL C 95, 30.3.1998. (5) Lausunto aiheesta "Kestävä kehitys - rakentaminen ja asuminen Euroopassa", EYVL C 355, 21.11.1997. (6) Lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi ilmassa olevien rikkidioksidin, typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista", EYVL C 214, 10.7.1998; lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista", EYVL C 138, 18.5.1999. (7) Lausunto aiheesta "Komission tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä", EYVL C 235, 27.7.1998. (8) Lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään", EYVL C 209, 22.7.1999. (9) Lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa", EYVL C 95, 30.3.1998. (10) Lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä", EYVL C 407, 28.12.1998. (11) Päätöslauselma aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä", KOM(98) 131 - C4 - 0285/98/0090 (AVC). (12) Lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa", EYVL C 95, 30.3.1998. (13) Lausunto aiheesta "Role of the EU in urban matters", EYVL C 30, 30.1.1997. (14) Lausunto aiheesta "Euroopan aluekehityssuunnitelma (ESDP) - Ensimmäinen virallinen luonnos", EYVL C 407, 28.12.1998. (15) Lausunto aiheesta "Kansalaisten verkon kehittäminen - Paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen tärkeys ja Euroopan komission keinot edistää sitä", EYVL C 138, 18.5.1999, s. 7.