Maksupalveluntarjoajan toiminnan kannalta on olennaista, että se voi toimia maksujärjestelmissä tai osallistua tällaisiin järjestelmiin. Jotta voitaisiin varmistaa erilaisten maksupalveluntarjoajaryhmien tasapuolinen kohtelu kaikkialla yhteisössä niiden toimilupaehdot huomioon ottaen, on tarpeen selventää sääntöjä, jotka koskevat pääsyä maksupalvelumarkkinoille ja osallistumista maksujärjestelmiin. Perustamissopimuksen 105 artiklan 2 kohdan ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ”EKPJ:n perussääntö”) 3.1 ja 22 artiklan mukaan yksi Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perustehtävistä on maksujärjestelmien moitteettoman toiminnan edistäminen. EKP ja jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit voivat tarjota järjestelyjä ja EKP voi antaa asetuksia selvitys- ja maksujärjestelmien tehokkuuden ja vakauden varmistamiseksi yhteisössä ja kolmansien maiden kanssa. Tämän direktiivin säännöksillä, jotka koskevat oikeutta tarjota maksupalveluja ja osallistua maksujärjestelmiin, ei rajoiteta niitä EKP:n tai EKPJ:n toimivaltuuksia, joita sovelletaan euron käyttöön ottaneissa jäsenvaltioissa. Olisi huolehdittava, että maksulaitoksia ja luottolaitoksia kohdellaan kumpiakaan syrjimättä, kun on kyse niiden toiminnasta maksujärjestelmissä ja niiden pääsystä maksujärjestelmiin.

Maksupalveluntarjoajan toiminnan kannalta on olennaista, että se voi toimia maksujärjestelmissä tai osallistua tällaisiin järjestelmiin. Jotta voitaisiin varmistaa erilaisten maksupalveluntarjoajaryhmien tasapuolinen kohtelu kaikkialla yhteisössä niiden toimilupaehdot huomioon ottaen, on tarpeen selventää sääntöjä, jotka koskevat pääsyä maksupalvelumarkkinoille ja osallistumista maksujärjestelmiin. Olisi huolehdittava, että maksulaitoksia ja luottolaitoksia kohdellaan kumpiakaan syrjimättä, kun on kyse niiden toiminnasta maksujärjestelmissä ja niiden pääsystä maksujärjestelmiin.

Tätä direktiiviä sovelletaan ainoastaan liitteessä lueteltuun liiketoimintaan, jossa on kyse maksutapahtumien toteuttamisesta luonnollisen tai oikeushenkilön puolesta, jäljempänä ”maksupalvelut”, kun ainakin yksi maksupalveluntarjoajista on sijoittautunut yhteisöön.

”maksujärjestelmällä” varojensiirtojärjestelmää, jossa on viralliset ja vakioidut järjestelyt ja yhteiset säännöt maksutapahtumien käsittelylle, selvitykselle ja/tai katteensiirrolle, mukaan lukien rajoituksitta järjestelmät, jotka on nimetty maksujärjestelmiksi ja jotka ilmoitettu komissiolle sellaisina järjestelminä selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/26/EY (4) mukaisesti;

”maksulaitoksella” muuta oikeushenkilöä kuin a) direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettua luottolaitosta; b) direktiivin 2000/46/EY 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määriteltyä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijaa; tai c) direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa mainittua postisiirtoa hoitavaa laitosta, jolla on kansallisen tai yhteisön lainsäädännön nojalla oikeus tarjota maksupalveluja; jolle on myönnetty 6 artiklan mukaisesti toimilupa tarjota ja suorittaa maksupalveluja kaikkialla yhteisössä;

”maksupalvelulla” liitteessä lueteltua liiketoimintaa, jossa on kyse maksutapahtumien toteuttamisesta luonnollisen tai oikeushenkilön puolesta, kun ainakin yksi maksupalveluntarjoajista on sijoittautunut yhteisöön;

”maksupalveluntarjoajalla”: a) direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettua luottolaitosta; b) direktiivin 2000/46/EY 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määriteltyä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijaa; tai c) direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa mainittua postisiirtoa hoitavaa laitosta, jolla on kansallisen tai yhteisön lainsäädännön nojalla oikeus tarjota maksupalveluja; tai d) maksulaitosta, tämän kuitenkaan rajoittamatta 21 artiklan soveltamista;

3. Maksupalvelunkäyttäjiltä maksupalvelun yhteydessä vastaanotetut ja erityisesti hyväksytyt varat on korvamerkittävä sitä maksutapahtumaa varten, jonka vuoksi ne on annettu maksulaitokselle, eivätkä maksulaitokset saa käyttää niitä muussa liiketoiminnassa kuin maksupalvelunkäyttäjän pyytämissä maksupalveluissa.

2. Kun maksulaitokset sitoutuvat tarjoamaan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja maksupalveluja, varat, joita ne vastaanottavat maksupalvelunkäyttäjiltä a alakohtaa soveltaen, eivät ole direktiivin 2000/12/EY 3 artiklassa tarkoitettuja talletuksia tai muita takaisin maksettavia varoja eivätkä direktiivin 2000/46/EY 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa määriteltyä sähköistä rahaa. Maksulaitoksen saamat varat on siirrettävä maksunsaajalle, tai jos toimeksiantoa ei suoriteta, maksettava maksajalle tai muulle henkilölle, jolla on varoihin oikeus tämän direktiivin IV osaston 2 luvun 2 jaksossa määrättynä toteuttamisaikana.

2. Maksulaitokset eivät saa käyttää maksupalvelunkäyttäjiltä maksupalvelun yhteydessä vastaanottamiaan varoja muussa liiketoiminnassaan kuin maksupalveluissa. Maksulaitoksen on pidettävä maksutapahtuman toteuttamista varten hyväksytyt maksupalvelunkäyttäjien varat kirjanpidossaan erillään muista varoista, jotka on vastaanotettu muita toimintoja kuin maksupalveluja varten.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksupalvelunkäyttäjien turvaamiseksi on ryhdytty asianmukaisiin suojautumistoimiin seuraavasti:

maksulaitoksen on pidettävä ne maksupalvelunkäyttäjiltä saadut varat, jotka on hyväksytty maksutapahtumaa varten, erillään niistä muista varoista, jotka on hyväksytty muuta kuin maksupalvelutoimintaa varten, sekä pidettävä kirjanpidossaan nämä varat erillään muista varoista;

2. Jos maksulaitos aikoo ulkoistaa joitakin toimintojaan tai kaikki toimintonsa, sen on ilmoitettava asiasta kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle. Tällaisella ulkoistamisella ei rajoiteta tämän direktiivin soveltamista yksikköön, jolle jotkut toiminnot on ulkoistettu, sikäli kuin sellaista yksikköä voidaan pitää sen oman oikeuden perusteella maksupalveluntarjoajana.

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että säännöt, jotka koskevat pääsyä maksujärjestelmiin ja niiden käyttöä, ovat puolueettomia ja oikeasuhteisia eivätkä estä pääsyä enempää kuin on tarpeen määrätyiltä riskeiltä suojautumiseksi ja maksujärjestelmässä siirrettävin varojen suojaamiseksi.

Jos tällaista suostumusta ei ole annettu tai jos sellainen suostumus on pätevästi peruttu, maksutapahtumaa on pidettävä luvattomana.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksutapahtumaa pidetään luvallisena ainoastaan, jos maksaja on antanut suostumuksensa maksupalveluntarjoajalle osoitettuun maksutoimeksiantoon.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksutapahtumaa pidetään luvallisena ainoastaan, jos maksaja on antanut suostumuksensa maksupalveluntarjoajalle osoitettuun maksutoimeksiantoon.

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksajan on pyydettävä palautusta viimeistään kuuden viikon kuluessa siitä päivästä, jolloin varat veloitettiin. […]

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maksajan on pyydettävä palautusta neljän viikon kuluessa siitä, kun maksupalveluntarjoaja on antanut maksajalle tiedon kyseisestä maksutapahtumasta. […]

2. Kun on kyse sähköisesti käynnistetyistä maksutapahtumista, maksupalveluntarjoajan on ilmoitettava maksupalvelunkäyttäjälle, että maksutoimeksianto on hyväksytty toteutettavaksi. Maksupalveluntarjoajan on ilmoitettava asiasta viipymättä ja kaikissa tapauksissa ennen 1 kohdassa tarkoitettua hyväksymisajankohtaa seuraavan työpäivän päättymistä.