FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 76/61

Torstai 19. helmikuuta 2009

Euroopan turvallisuusstrategia ja ETPP

P6_TA(2009)0075

Euroopan parlamentin päätöslauselma 19. helmikuuta 2009 Euroopan turvallisuusstrategiasta ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta (ETPP) (2008/2202(INI))

2010/C 76 E/13

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston,

ottaa huomioon Lissabonin sopimuksen,

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. joulukuuta 2003 hyväksymän Euroopan unionin turvallisuusstrategian ”Turvallisempi Eurooppa oikeudenmukaisemmassa maailmassa”,

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. joulukuuta 2003 hyväksymän joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä koskevan EU:n strategian,

ottaa huomioon 11. ja 12. joulukuuta 2008 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmät, joissa hyväksyttiin neuvoston pääsihteerin / EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) korkean edustajan 11. joulukuuta 2008 antama selvitys Euroopan turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta (Report on the Implementation of the European Security Strategy – Providing Security in a Changing World) (1),

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. joulukuuta 2008 hyväksymät Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (ETPP) koskevat päätelmät,

ottaa huomioon korkean edustajan ja komission 14. maaliskuuta 2008 päivätyn Eurooppa-neuvostolle osoitetun asiakirjan ”Climate Change and International Security” (2),

ottaa huomioon Euroopan unionin sotilasoperaatiosta, jolla osallistutaan merirosvouksen ja aseellisten ryöstöjen ehkäisemiseen ja torjuntaan Somalian rannikkovesillä 10 päivänä marraskuuta 2008 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2008/851/YUTP (3) (niin kutsuttu Atalanta-operaatio),

ottaa huomioon 14. huhtikuuta 2005 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin turvallisuusstrategiasta (4),

ottaa huomioon 16. marraskuuta 2006 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa (5),

ottaa huomioon 5. kesäkuuta 2008 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin turvallisuusstrategian ja ETPP:n täytäntöönpanosta (6),

ottaa huomioon 10. heinäkuuta 2008 antamansa päätöslauselman avaruudesta ja turvallisuudesta (7),

ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A6-0032/2009),

Yleiset huomiot

1. painottaa, että Euroopan unionin on kehitettävä strategista riippumattomuuttaan vahvan ja toimivan ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kautta edistääkseen rauhaa ja kansainvälistä turvallisuutta, puolustaakseen omia etujaan maailmanlaajuisesti, varmistaakseen kansalaistensa turvallisuuden, myötävaikuttaakseen tehokkaaseen monenvälisyyteen, edistääkseen ihmisoikeuksien kunnioittamista kaikkialla maailmassa ja turvatakseen maailmanrauhan;

2. tunnustaa EU:n tarpeen pyrkiä näihin tavoitteisiin monenvälisellä yhteistyöllä kansainvälisten järjestöjen ja ennen kaikkea Yhdistyneiden Kansakuntien piirissä sekä kumppanuuksilla muiden avaintoimijoiden kanssa Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan, Helsingin päätösasiakirjan periaatteiden ja Pariisin peruskirjan tavoitteiden mukaisesti;

3. toistaa, että Yhdistyneiden Kansakuntien organisaatiota on tarpeen uudistaa, jotta se kykenisi täyttämään täysimittaisesti velvollisuutensa sekä pystyisi tehokkaasti tarjoamaan ratkaisuja maailmanlaajuisiin haasteisiin ja reagoimaan tärkeimpiin uhkiin;

4. toistaa näkemyksensä transatlanttisten suhteiden merkityksestä ja tunnustaa tarpeen koordinoida ETPP:n ja Naton toimia, mutta korostaa samalla tasapainoisemman kumppanuuden tarvetta vailla kilpailua, toisen osapuolen itsemääräämisoikeuden kunnioittamista sekä molemminpuolista ymmärtämystä siinä tapauksessa, että strategiset näkökannat eroavat;

5. katsoo, että monet uusista uhista eivät ole ainoastaan sotilaallisia, eikä niitä voida torjua pelkästään sotilaallisin keinoin;

6. toteaa, että tässä politiikassa on yhdistettävä sekä siviili- että sotilaallisten keinojen ja voimavarojen käyttö ja että se vaatii kaikkien osapuolten välistä läheistä ja saumatonta yhteistyötä;

7. suhtautuu myönteisesti YK:n vuonna 2005 hyväksymään ”suojeluvelvollisuuden” käsitteeseen sekä ”inhimillisen turvallisuuden” käsitteeseen, joka ei perustu valtion vaan yksilön aseman ensisijaisuuteen; korostaa, että nämä käsitteet edellyttävät sekä käytännön seurauksia että vahvoja poliittisia suuntaviivoja Euroopan turvallisuuspolitiikan strategisia linjauksia varten, jotta kriisitilanteissa voitaisiin toimia tehokkaasti; korostaa kuitenkin, että Euroopan unionilla ei ole automaattista velvoitetta eikä käytettävissä olevia keinoja ETPP:n tehtävien toteuttamiseksi, oli sitten kyse siviili- tai sotilastehtävistä erilaisissa kriisitilanteissa;

8. korostaa, että toimien ja voimavarojen yhdistäminen EU:n tasolla on ratkaisevan tärkeää puolustustarvikkeiden kohoavien kustannusten ja puolustusmenojen nykyisten rajoitusten yhteisvaikutusten voittamiseksi;

9. panee merkille, että Euroopan yhteinen puolustuspolitiikka edellyttää integroituja Euroopan asevoimia, joilla näin ollen on oltava yhteiset asejärjestelmät yhteneväisyyden ja yhteentoimivuuden takaamiseksi;

10. korostaa, että avoimuus ja kustannustehokkuus sekä parlamentaarinen vastuullisuus ja kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja humanitaarisen oikeuden noudattaminen ovat ratkaisevan tärkeitä julkisen tuen varmistamiseksi Euroopan puolustukselle; korostaa tässä yhteydessä erityisesti Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan tehokasta parlamentaarista valvontaa, joka toteutetaan Euroopan parlamentin ja EU:n jäsenvaltioiden parlamenttien välisellä tiiviillä yhteistyöllä;

11. katsoo, että uudistetun Euroopan turvallisuusstrategian ja Naton tulevan strategisen toimintaperiaatteen olisi oltava keskenään yhdenmukaiset ja että tämän olisi käytävä ilmi Strasbourgissa ja Kehlissä 3. ja 4. huhtikuuta 2009 pidettävässä Naton 60-vuotisjuhlahuippukokouksessa hyväksyttävässä julkilausumassa;

12. korostaa, että Euroopan turvallisuusstrategian täysimittainen ja oikea-aikainen toimeenpano on ratkaisevan tärkeää;

13. suhtautuu myönteisesti neuvoston selvitykseen Euroopan turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta; toteaa kuitenkin, että koska monet vuoden 2003 turvallisuusstrategian päämääristä ovat enimmäkseen jääneet toteutumatta, Euroopan unionin – jota Lissabonin sopimus on vahvistanut – olisi toimittava päättäväisemmin maailmanlaajuisten hallintoelinten legitiimiyden, avoimuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi;

14. suhtautuu myönteisesti edellä mainittuun ETPP:n Atalanta-operaatioon, jolla torjutaan merirosvousta Somalian rannikkovesillä; muistuttaa kuitenkin neuvostoa, komissiota ja EU:n jäsenvaltioita siitä, että syyt merirosvousongelmaan kyseisellä alueella juontavat juurensa syvemmälle, muun muassa köyhyyteen hajonneessa valtiossa, ja vaatii Euroopalta syvällisiä toimia näiden ongelmien ratkaisemiseksi;

15. ottaa huomioon, että muslimiterroristit ovat siepanneet ja murhanneet panttivankeja, ja korostaa tähän liittyen tarvetta tehostaa terrorismin torjuntaan liittyvää yhteistyötä ja koordinointia EU:n jäsenvaltioiden, Yhdysvaltojen ja Naton välillä etenkin panttivankien hengen pelastamiseksi käynnistettävien pelastusoperaatioiden tehokkuuden parantamiseksi;

16. toistaa ponnekkaasti vaatimuksensa, että EU:n turvallisuusstrategian ja ETPP:n avulla olisi annettava kaikki tarvittavat takuut YK:n turvallisuusneuvoston naisista, rauhasta ja turvallisuudesta antamien päätöslauselmien eli 31. lokakuuta 2000 annetun päätöslauselman 1325 (S/RES/1325) ja 19. kesäkuuta 2008 annetun päätöslauselman 1820 (S/RES/1820) onnistuneen täytäntöönpanon varmistamiseksi edistämällä naisten tasaveroista osallistumista kaikkiin rauhaa ja turvallisuutta koskeviin kysymyksiin ja päätöksiin sekä luokittelemalla naisiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan järjestelmällinen käyttö konfliktitilanteissa sotarikokseksi ja rikokseksi ihmisyyttä vastaan; pahoittelee sukupuolten tasa-arvon tähän asti aivan liian hidasta edistymistä ETPP:n operaatioissa;

Euroopan turvallisuusedut

17. panee merkille, että jäsenvaltioiden ajattelutapa rajoittuu vieläkin liian usein kansallisiin turvallisuusetuihin ja että yhteinen vastuu yhteisten eurooppalaisten etujen suojelusta näin ollen laiminlyödään; pitää tätä lähestymistapaa vahingollisena ja kehottaa jäsenvaltioita ajattelemaan laaja-alaisemmin, jotta EU:sta tulisi merkittävämpi toimija kansainvälisellä näyttämöllä ja jotta Euroopan turvallisuusjärjestelyt voitaisiin hoitaa tehokkaammin;

18. katsoo tästä syystä olevan välttämätöntä määritellä EU:n yhteiset turvallisuusedut; painottaa, että ainoastaan silloin, kun EU:lla on selkeä näkemys yhteisistä eduistaan, sen on mahdollista tehdä yhteisestä politiikastaan johdonmukaisempaa ja tehokkaampaa;

19. katsoo, että vuoden 2003 Euroopan turvallisuusstrategiassa lueteltujen haasteiden lisäksi EU:n turvallisuusetuihin kuuluu sen kansalaisten ja etujen suojeleminen EU:n sisä- ja ulkopuolella, sen naapuruston turvallisuus, sen ulkorajojen ja elintärkeiden infrastruktuurien suojeleminen, sen tietoverkkoturvallisuuden parantaminen, energiatoimitusten varmuus ja laivaväylien turvallisuus, sen avaruuden voimavarojen suojeleminen sekä suojautuminen ilmastonmuutoksen seurauksilta;

Euroopan turvallisuustavoitteet

20. katsoo, että EU:n olisi tunnustettava kansainvälisen oikeuden pohjalta tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuva kansainvälinen järjestys; katsoo, että näin ilmaistaan eurooppalaisten vakaumus, jonka mukaan mikään valtio ei voi vastata uusiin uhkiin yksin;

21. katsoo, että EU:n on määriteltävä tarkemmin, mitä se tavoittelee maailmanlaajuisessa roolissaan; katsoo, että EU:n ei pitäisi pyrkiä Yhdysvaltojen kaltaiseksi supervallaksi, vaan sen olisi sen sijaan varmistettava oma turvallisuutensa, edistettävä vakautta naapurustossaan sekä myötävaikutettava maailmanlaajuisen monenkeskisen turvallisuusjärjestelmän luomiseen Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa huolehtien kansainvälisen oikeuden kunnioittamisesta ja tehokkaasta kriisin- ja konfliktinehkäisystä sekä konfliktien jälkeisestä hallinnosta ja päätöksenteosta;

22. korostaa, että EU asettaa turvallisuus- ja puolustuspolitiikassaan ensisijalle kriisien ennaltaehkäisyn; muistuttaa, että turvallisuus ja oikeusvaltio ovat kehityksen ja pitkäaikaisen vakauden välttämättömiä ehtoja;

Euroopan turvallisuusstrategian kehittäminen

23. panee merkille, että vuoden 2003 Euroopan turvallisuusstrategiassa korostetaan EU:ta koskevia suurimpia uhkia (terrorismi, joukkotuhoaseiden leviäminen, alueelliset konfliktit, valtioiden hajoaminen ja järjestäytynyt rikollisuus) ja yksilöidään strategiset tavoitteet, joihin osastrategioiden laatiminen perustuu;

24. onnittelee Ranskaa sen äskettäisen EU:n puheenjohtajakauden ETPP:hen liittyvistä kunnianhimoisista aloitteista; ottaa huomioon edellä mainitun neuvoston hyväksymän 11. joulukuuta 2008 päivätyn korkean edustajan selvityksen Euroopan turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta ja suhtautuu myönteisesti siihen, että monet parlamentin aiemmista Euroopan turvallisuusstrategiaa ja ETPP:tä koskevista suosituksista on otettu huomioon, etenkin seuraaviin asioihin liittyen: — tietoverkkoturvallisuus — energiahuollon varmuus ja toimitukset Eurooppaan — ratkaisemattomat alueelliset kiistat EU:n lähialueilla — Afrikan mantereen haasteet — ilmastonmuutoksen vaikutukset — kilpailu luonnonvaroista — siviili- ja sotilaallisten valmiuksien vahvistamiseen tähtäävät hankkeet — avaruuden merkitys yhteisessä turvallisuudessa — merenkulun turvallisuus;

25. suhtautuu myönteisesti neuvoston sitoutumiseen ajatukseen, että EU tulevina vuosina pystyisi päätetyn tavoitetason puitteissa muun muassa lähettämään 60 000 miestä 60 päivässä mittaviin operaatioihin, jotka vastaavat vuoden 2010 yleistavoitteissa tarkoitettua tasoa ja vuoden 2010 siviilikriisihallinnan yleistavoitteita siten, että yhtäaikaisesti voidaan suunnitella ja toteuttaa — kaksi laajaa vakauttamis- ja jälleenrakennusoperaatiota, johon sisältyy asianmukainen siviilitoiminnan osuus ja jota tuetaan korkeintaan 10 000 miehellä vähintään kahden vuoden ajan — kaksi kestoltaan rajattua nopean toiminnan operaatiota, joissa käytetään muun muassa EU:n taisteluosastoja — hätäoperaatio Euroopan kansalaisten evakuoimiseksi (alle kymmenessä päivässä) unohtamatta kunkin jäsenvaltion ensisijaista roolia omien kansalaistensa osalta ja hyödyntäen johtomaan konsulaatin käsitettä — meri- tai ilmavalvonta / lento- tai purjehduskiellon valvontatehtävä — yhdistetty siviili- ja sotilasoperaationa suoritettava humanitäärinen avustus, jonka kesto on korkeintaan 90 päivää — kymmenkunta erimuotoista ETPP:n siviilioperaatiota (kuten mm. lainvalvonta, oikeusvaltio, siviilihallinto, siviilien suojelu, turvallisuusalan uudistus ja tarkkailutehtävät), jotka toimivat nopean toiminnan tilanteissa ja joihin kuuluu yksi suurempi (mahdollisesti jopa 3 000 asiantuntijaa vaativa) ja mahdollisesti useita vuosia kestävä operaatio;

26. pahoittelee kuitenkin Euroopan turvallisuusstrategiaa ja ETPP:tä koskevien päätelmien epäselvää esitystapaa (neljä asiakirjaa yhden sijasta); pahoittelee usein epämääräistä sanamuotoa, joka ei kuvaa todellista strategiaa; arvostelee sitä, että neuvosto ei ole suostunut parlamentin pyyntöön valkoisen kirjan laatimisesta, minkä johdosta laaja-alaisen ja tuloksekkaan julkisen keskustelun syntyminen on epätodennäköistä;

27. pahoittelee myös sitä, että neuvosto ei ole käsitellyt parlamentin aiemmissa Euroopan turvallisuusstrategiaa ja turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa käsittelevissä kertomuksissa esitettyjä vaatimuksia, ennen kaikkea — Euroopan yhteisen turvallisuusedun määritelmää — ETPP-operaatioiden käynnistämiskriteerien määrittelyä — uutta EU:n ja Naton välistä kumppanuutta koskevia ehdotuksia — kansallisiin ”poikkeuksiin” liittyvien kysymysten ratkaisemista;

28. ehdottaa Euroopan turvallisuusstrategian uudelleen tarkastelemista joka viides vuosi aina EU:n uuden vaalikauden alussa;

29. pahoittelee suhteellista edistyksen puutetta vuodesta 2003 EU:n puolustusyhteistyön vahvistamisessa; vaatii tästä syystä taas kerran valkoisen kirjan laatimista Euroopan turvallisuudesta ja puolustuksesta keinona käynnistää laaja-alainen julkinen keskustelu ja varmistaa, että Euroopan turvallisuusstrategia pannaan täytäntöön tehokkaasti;

30. pahoittelee, että kattavasta valmistelusta huolimatta ja Lissabonin sopimuksen umpikujasta aiheutuneen liikevoiman menetyksen takia Euroopan turvallisuusstrategian uudelleen tarkastelun tuloksena ei ole ollut uusi strateginen linjaus vaan pelkästään selvitys, jossa kuvaillaan päiväkohtaisia poliittisia huolenaiheita sitä mukaa kun niitä ilmenee; panee merkille, että uhkien joukko on laajentunut kattamaan muun muassa tietoverkkoturvallisuuden ja merirosvouksen; suhtautuu myönteisesti uudelleentarkastelun uusiin piirteisiin, kuten keskittyminen ilmastonmuutokseen, energiahuollon turvaamiseen (mukaan luettuna ydinalalla monenvälisen ydinpolttoainekierron tukeminen ja halkeamiskelpoisen ydinaseisiin soveltuvan materiaalin tuotantokiellosta tehtävän monenvälisen sopimuksen tukeminen) ja kansainväliseen asekauppasopimukseen sekä muihin aseistariisuntaan tähtääviin sopimuksiin, kuten uusi Oslon sopimus rypälepommien kieltämisestä;

31. ei voi hyväksyä sitä, että ennen Euroopan turvallisuusstrategian uudelleenarviointia koskevan selvityksen hyväksymistä parlamentaarista keskustelua oli käyty vain rajallisesti eikä julkista keskustelua lainkaan;

Suhteet Venäjään

32. katsoo, että tähän asti vaiennettujen ristiriitojen väkivaltainen kärjistyminen Etelä-Ossetiassa ja Abhasiassa sekä Venäjän tätä seurannut mainittujen maakuntien tunnustaminen itsenäisiksi valtioiksi korostaa kiireellistä tarvetta panostaa vastaavien naapurustossamme esiintyvien selkkausten kestävään poliittiseen ratkaisuun; toistaa näkemyksenään, että Kaukasuksen ristiriitoja ei voida ratkaista sotilaallisin keinoin, ja tuomitsee jälleen jyrkästi kaikki ne, jotka turvautuivat väkivaltaan selkkauksen aikana; korostaa, että EU:n strategisen kumppanuussuhteen kehittämiseen Venäjän kanssa on jatkossa sisällytettävä turvallisuutta koskevaa merkityksellistä vuoropuhelua, joka perustuu kummankin osapuolen julki lausumaan sitoutumiseen yhteisiin arvoihin, kansainvälisen oikeuden ja alueellisen koskemattomuuden kunnioittamiseen sekä Helsingin päätösasiakirjaan sitoutumiseen ja sen velvoitteiden täyttämiseen;

33. korostaa, että EU:n ja Venäjän suhteiden turvallisuusulottuvuuksia sekä YUTP:n ja ETPP:n roolia ei voida tarkastella erillään laajemmista Euroopan turvallisuusrakenteesta, johon kuuluvat Nato, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (Etyj) ja kansainväliset järjestelyt, kuten torjuntaohjukset kieltävä sopimus ja Euroopan tavanomaisten aseiden rajoittamissopimus; katsoo, että tämän laajemman turvallisuusrakenteen ajankohtaisia kysymyksiä olisi käsiteltävä vuoropuhelussa sekä Venäjän että Yhdysvaltojen kanssa, ja kehottaa neuvostoa suhtautumaan avoimesti ja rakentavasti mahdollisiin neuvotteluihin EU:n, Yhdysvaltojen, Venäjän ja EU:n ulkopuolisten Etyj:n jäsenvaltioiden välillä, jotta transatlanttinen turvallisuutta koskeva yhteisymmärrys voidaan uudistaa Helsingin päätösasiakirjan pohjalta;

34. suhtautuu myönteisesti EU:n yhtenäiseen toimintaan välittäjänä Venäjän ja Georgian välillä vastauksena Georgian sodan haasteeseen; painottaa, että EU:n nopea reaktio ja yhtenäisyys, joka johti tulitaukosopimuksen allekirjoittamiseen ja ETPP:n alaisen valvontaoperaation nopeaan käynnistämiseen, on osoittanut sen kykenevän kriisinhallintaan ja yhteiseen toimintaan; kiittää EU:n puheenjohtajavaltiona toiminutta Ranskaa tämän myönteisestä roolista yhteisen eurooppalaisen lähestymistavan ylläpitäjänä;

35. on tyytyväinen neuvoston 2. joulukuuta 2008 tekemään päätökseen perustaa EU:n johtama riippumaton komitea tutkimaan Georgian selkkauksen syitä;

36. panee merkille Baltian maiden ilmaisemat huolenaiheet ja huomioi, että Nato ja sen jäsenvaltiot ovat selkeästi vahvistaneet niiden Pohjois-Atlantin sopimuksen 5 artiklan nojalla antamien sitoumusten pätevyyden;

37. on tyytyväinen siihen, että Nato on päättänyt taas käyttää olemassa olevia tiedonvälityskanavia ja että Nato–Venäjä-neuvoston toiminta on määrä käynnistää uudelleen;

38. katsoo, että sekä EU:n että Naton olisi jatkettava Venäjän kanssa rehellistä ja realistista vuoropuhelua aiheista kuten alueellinen turvallisuus, energia, ohjuspuolustus, joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen, asevoimien rajoittaminen ja avaruuspolitiikka;

39. pitää tärkeänä turvallisuuskysymyksiä koskevan monenvälisen vuoropuhelun tehostamista euro-atlanttisessa kumppanuusneuvostossa;

40. huomauttaa, että Venäjä on geopoliittisen asemansa, sotilaallisen voimansa ja poliittisen painoarvonsa, energiavarojensa ja taloudellisen potentiaalinsa vuoksi strategisesti tärkeä Euroopalle;

Euroopan valmiuksien rakentaminen

41. korostaa, että EU:lla on oltava keinot politiikkansa täytäntöönpanemiseen ja että diplomaattisten valmiuksiensa vahvistamisen lisäksi se tarvitsee tästä syystä sekä siviili- että sotilaallisia valmiuksia ETPP:n vahvistamiseen ja velvollisuuksiensa täyttämiseen maailmassa;

42. muistuttaa, että ETPP:n voimaantulon jälkeen sen puitteissa on toteutettu 22 operaatiota, joista 16 on ollut siviilioperaatioita; korostaa ETPP:n siviilipuolen merkitystä; on tässä yhteydessä tyytyväinen siviilialan suunnittelu- ja toteutusvoimavaran perustamiseen Euroopan unionin neuvostossa; kehottaa jäsenvaltioita ponnistelemaan voimakkaammin pätevän henkilöstön tarjoamiseksi ETPP:n siviilioperaatioihin; korostaa tässä yhteydessä siviilikriisinhallinnan yleistavoitteen 2010 merkitystä;

43. korostaa myös, että koska ETPP:ssä pääpaino on sotilaallisessa ulottuvuudessa, edistys siviilivalmiuksien ja konfliktien ehkäisemisen alalla on aivan liian hidasta ja että niin neuvoston kuin komission on kiireellisesti ehdotettava tälle alalle uutta dynamiikkaa;

44. kehottaa kehittämään rauhankumppanuutta edelleen Euroopan siviilirauhanturvajoukoiksi;

45. katsoo, että EU:n olisi jatkettava valmiuksiensa rakentamista siviili- ja sotilaallisen yleistavoitteen mukaisesti; katsoo, että olisi pyrittävä siihen, että 60 000 sotilaan joukko olisi pysyvästi EU:n käytettävissä; toistaa ehdotuksensa, että Eurocorps olisi kyseisten joukkojen ytimenä ja sitä voitaisiin vahvistaa tarvittaessa meri- ja ilmavoimien joukoilla; on tyytyväinen Saksan ja Ranskan sopimukseen saksalais-ranskalaisen prikaatin toiminnan jatkamisesta yhteisissä sijoituspaikoissa; katsoo lisäksi, että EU:n olisi asetettava riittävä määrä poliisiupseereja, tuomareita ja syyttäjiä pysyvästi käyttöönsä; pitää hämmentävänä, että EU:n taisteluryhmien käsite ja erityissuunnitelmat mahdollisille operaatioille eivät tunnu johtavan näiden käyttöön EU:n ulkopuolisissa operaatioissa;

46. korostaa, että EU:n jäsenvaltiot käyttävät yhteensä yli 200 000 000 000 euroa vuodessa puolustukseen, mikä on yli puolet Yhdysvaltojen puolustusmenoista; on syvästi huolestunut kyseisten varojen käytön tehottomuudesta ja koordinoinnin puutteesta; kehottaa siksi tehostamaan ponnisteluja tarpeettomien päällekkäisyyksien poistamiseksi EU:n jäsenvaltioiden välillä etenkin erikoistumisella, olemassa olevien valmiuksien yhdistämisellä ja yhteiskäytöllä sekä uusien valmiuksien kehittämisellä yhteisesti; kiittää Euroopan puolustusvirastoa (EDA) sen tähän mennessä tekemästä erinomaisesta työstä ja kehottaa EU:n jäsenvaltioita käyttämään täysimittaisesti hyväkseen puolustusviraston potentiaalia;

47. painottaa, että asevoimien operaatioita, rajavalvontaa, kriittisten infrastruktuurien suojelua ja katastrofien hallintaa koskevat voimavaratarpeet ovat teknisesti usein hyvin samanlaisia tai jopa samoja; korostaa, että tällä tavoin luodaan uusia mahdollisuuksia hyödyntää asevoimien ja turvallisuusjoukkojen välisiä synergiavaikutuksia ja parantaa niiden yhteentoimivuutta;

48. kehottaa painokkaasti EU:ta ja sen jäsenvaltioita keskittämään ponnistuksensa yhteisiin valmiuksiin, joita voidaan käyttää sekä puolustus- että turvallisuustarkoituksiin; katsoo tässä yhteydessä, että satelliittiperustaisen tiedustelun, valvonta- ja varoituslaitteiden, miehittämättömien ilma-alusten, helikopterien ja televiestintävälineiden sekä ilma- ja merikuljetusten merkitys on ratkaiseva; pyytää yhteisten teknisten standardien käyttöönottoa televiestinnän suojaamiseksi ja keinona suojata ratkaisevan tärkeitä infrastruktuureja;

49. suhtautuu myönteisesti Euroopan puolustusviraston johtoryhmän 10. marraskuuta 2008 tekemään päätökseen perustaa Euroopan kuljetuslennosto ja panee merkille kahdentoista EU:n jäsenvaltion puolustusministerien tähän aloitteeseen osallistumisesta allekirjoittaman aiejulistuksen;

50. katsoo, että on välttämätöntä mahdollistaa Galileo- ja GMES-järjestelmien (ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seuranta) käyttö turvallisuus- ja puolustustarkoituksessa;

51. kannattaa kansallisten joukkojen yhteistyön dynaamista kehittämistä yhä tiiviimmäksi synkronoinniksi; ehdottaa, että tälle prosessille ja joukoille annetaan nimeksi SAFE (Synchronized Armed Forces Europe);

52. katsoo, että SAFEssa on riittävästi liikkumavaraa puolueettomille EU:n jäsenvaltioille, sotilasliittoon kuuluville jäsenvaltioille sekä niille jotka jo nyt tekevät tiivistä yhteistyötä ja niille jotka ovat vielä taka-alalla; ehdottaa SAFEn organisaatiolle osallistumista koskevaa lauseketta, joka perustuu vapaaehtoisen synkronoinnin vahvistamiseen;

53. kannattaa SAFEn puitteissa sotilaita koskevaa eurooppalaista perussääntöä, jolla säännellään koulutustasoa, sotilaallista doktriinia ja toimintavapautta operaation aikana, velvollisuuksiin ja oikeuksiin liittyviä asioita sekä varusteiden laatutasoa, sairaanhoitoa ja sosiaaliturvajärjestelyjä kuoleman, haavoittumisen ja palveluskyvyttömyyden tapauksessa;

54. kannattaa sitä, että SAFEssa noudatetaan sotilaallisten voimavarojen alalla Euroopan laajuisen työnjaon periaatetta;

55. kannattaa tiivistä Euroopan laajuista yhteistyötä koulutuksen, huollon ja logistiikan alalla turvallisuusmäärärahojen kustannustehokkaan käytön eräänä ratkaisevana edellytyksenä;

Uusien rakenteiden tarve

56. katsoo, että EU:n kykyä toimia itsenäisesti ulko- ja turvallisuuspolitiikassa olisi parannettava vahvistamalla määrätietoisesti sen analysointi-, suunnittelu-, johtamis- ja tiedusteluvalmiuksia; suhtautuu tässä yhteydessä myönteisesti neuvoston päätökseen pyrkiä perustamaan integroitu strategisen suunnittelun siviili- ja sotilaallinen rakenne ETPP:n operaatioille ja tehtäville;

57. suhtautuu samoin myönteisesti neuvoston päätökseen perustaa epävirallinen EU:n ja Naton välinen korkean tason työryhmä, jonka tehtäväksi tulee vahvistaa näiden organisaatioiden välistä yhteistyötä käytännön tasolla;

58. kehottaa perustamaan riippumattoman ja pysyvän EU:n operationaalisen päämajan, jolla on valmiudet strategiseen suunnitteluun sekä ETPP:n operaatioiden ja tehtävien suorittamiseen;

59. tukee ajatusta puolustusministerien neuvoston perustamisesta eri kansallisten puolustuspolitiikkojen keskinäisen johdonmukaisuuden parantamiseksi ja siten asianomaisten kansallisten tahojen osallistumisen vahvistamiseksi Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa; korostaa, että tavoitteena on oltava ETPP:n operaatioiden täydellinen parlamentaarinen valvonta, johon myös Euroopan parlamentti osallistuu;

60. tukee voimakkaasti Euroopan puolustus- ja turvallisuusmarkkinoiden vahvistamista hyväksymällä julkisia hankintakilpailuja ja yhteisön sisäisiä siirtoja koskevia komission lainsäädäntöehdotuksia ja ehdottaa erityisesti huoltovarmuuteen ja tietoturvallisuuteen liittyvien uusien aloitteiden tekemistä tämän tavoitteen saavuttamiseksi;

61. suhtautuu tässä yhteydessä myönteisesti sotilasteknologian ja puolustustarvikkeiden viennin valvontaa koskevien yhteisten sääntöjen määrittämisestä 8. joulukuuta 2008 vahvistetun neuvoston yhteisen kannan 2008/944/YUTP (8) hyväksymiseen, jolla aseiden vientiä koskevista käytännesäännöistä tehdään oikeudellisesti sitova väline; suhtautuu myönteisesti myös siihen, että EU:n jäsenvaltiot saavat edelleen määrätä vieläkin tiukempia yksittäisiä toimia;

62. muistuttaa, että yhteiset asejärjestelmät edellyttävät vahvaa eurooppalaista puolustusteollisuutta, joka pystyy tyydyttämään Euroopan asevoimien nykyiset ja tulevat vaatimukset ja mahdollistavat Euroopan omavaraisuuden ja itsenäisyyden;

63. kehottaa lisäämään yhteisön rahoitusta turvallisuustutkimukseen sekä komission ja Euroopan puolustusviraston välisten yhteisten tutkimusohjelmien tukemiseen;

Uuden ajattelutavan tarve

64. pitää erityisen tärkeänä Euroopan turvallisuus- ja puolustusakatemian vahvistamista ja sen muuttamista pysyväksi rakenteeksi, jolla vahvistetaan entisestään erityisesti Euroopan turvallisuuskulttuurin kehittämistä poliittisen ja sotilaallisen eliitin parissa; kehottaa komissiota jatkamaan EU:n tasoisten siviilikriisinhallinnan alan koulutustoimien rahoitusta vuoden 2009 jälkeen;

65. kehottaa tekemään uusia aloitteita, jotka koskisivat siviili- ja sotilasoperaatioissa käytettävän ja niissä yhdessä työskentelevän henkilöstön yhteistä koulutusta ja yhteisiä normeja, vuorovaikutuksen lisäämistä EU:n jäsenvaltioiden asevoimien ja siviilihenkilöstön välillä, kriisikoulutuksen koordinointia, Euroopan asevoimien välisiä vaihto-ohjelmia ja armeijoihin pääsyn mahdollistamista muiden EU:n jäsenvaltioiden kansalaisille;

66. tukee voimakkaasti menestyksekkäitä eurooppalaisia ohjelmia kuten Eurofighter-ohjelmaa, joka on viiden Euroopan valtion ilmavoimien selkäranka tulevina vuosikymmeninä; katsoo tästä syystä, että EU:n jäsenvaltioiden olisi rohkaistava ja tuettava vastaavia aloitteita;

*

* *

67. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille sekä Yhdistyneiden Kansakuntien, Pohjois-Atlantin liiton, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön ja Euroopan neuvoston pääsihteereille.

(1) S407/08.

(2) S113/08.

(3) EUVL L 301, 12.11.2008, s. 33.

(4) EUVL C 33 E, 9.2.2006, s. 580.

(5) EUVL C 314 E, 21.12.2006, s. 334.

(6) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2008)0255.

(7) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2008)0365.

(8) EUVL L 335, 13.12.2008, s. 99.