KOMISSION TIEDONANTO sisäisistä menettelysäännöistä käsiteltäessä pyyntöjä saada tutustua asiakirjoihin EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan, EHTY:n perustamissopimuksen 65 ja 66 artiklan ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 soveltamistapauksissa



Virallinen lehti nro C 023 , 23/01/1997 s. 0003 - 0009



KOMISSION TIEDONANTO sisäisistä menettelysäännöistä käsiteltäessä pyyntöjä saada tutustua asiakirjoihin EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan, EHTY:n perustamissopimuksen 65 ja 66 artiklan ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 soveltamistapauksissa (97/C 23/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) JOHDANTO Oikeus tutustua asiakirjoihin on menettelyn tärkeä vaihe kaikkien riidanalaisten kilpailuasioiden käsittelyssä (kielto ja sakko tai kielto ilman sakkoa, keskittymän kieltäminen, valituksen hylkääminen jne.). Tämän oikeuden yhteydessä komission on sovitettava yhteen kaksi vastakkaista velvollisuutta, nimittäin velvollisuus kunnioittaa vastaajan oikeutta puolustautua ja velvollisuus suojata yrityksiä koskevia luottamuksellisia tietoja. Tämän tiedonannon tarkoituksena on varmistaa, että nykyinen hallintokäytäntö asiakirjaan tutustumisesta on yhdenmukainen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, ja erityisesti oikeuskäytännön niin sanotussa Sooda-tapauksessa (1). Mainitussa oikeuskäytännössä määritelty menettelytapa koskee kaikkia yrityksiin sovellettavien kilpailusääntöjen mukaan käsiteltyjä asioita: EY:n puerstamissopimuksen 85 ja 86 artikla, neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (2), jäljempänä "sulautuma-asetus", ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 ja 66 artikla. Oikeus tutustua asiakirjoihin perustuu niihin menettelyllisiin takeisiin, joilla on tarkoitus varmistaa, että oikeus tulla kuulluksi (3) toteutuu tehokkaasti, kuten säädetään neuvoston asetuksen N:o 17 (4) 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja komission asetuksen N:o 99/63/ETY (5) 2 artiklassa sekä vastaavissa asetuksen säännöksissä, jotka koskevat perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamista liikenteen alalla, ja se on järjestettävä kaikissa rikkomisen johdosta tehtyjen päätösten, valituksen hylkäämispäätösten, väliaikaisista toimenpiteistä tehtyjen päätösten ja asetuksen N:o 17 15 artiklan 6 kohdan mukaisesti tehtyjen päätösten osalta. On kuitenkin täsmennettävä, että jäljempänä esitetyt suuntaviivat koskevat olennaisilta osiltaan yritysten oikeuksia tutkittaessa väitettyä rikkomista. Nämä suuntaviivat eivät koske kolmansien eivätkä varsinkaan valittajien oikeuksia. Keskittymäasioissa osapuolten oikeudesta tutustua asiakirjavihkoon säädetään nimenomaan sulautuma-asetuksen 18 artiklan 3 kohdassa sekä komission asetuksen (EY) N:o 3384/94 (6), jäljempänä "soveltamisasetus", 13 artiklan 3 kohdassa. I. ASIAKIRJOIHIN TUTUSTUMISOIKEUDEN LAAJUS JA RAJAT Asiakirjoihin tutustumisoikeuden tarkoituksena on antaa väitetiedoksiannon saaneille tilaisuus esittää huomautuksensa komission, päätelmistä, kyseessä olevilla yrityksillä on oltava mahdollisuus tutustua kaikkiin asiakirjavihon muodostaviin asiakirjoihin, jotka ovat komission (PO IV) asiakirjavihossa, lukuunottamatta Hercules-tuomiossa (7) lueteltuja asiakirjaryhmiä: muiden yritysten liikesalaisuudet, komission sisäiset asiakirjat (8) ja muut luottamukselliset tiedot. Kaikki asian tutkinnan yhteydessä asiakirjavihkoon kerätyt asiakirjat eivät ole sellaisia, jotka saadaan antaa tiedoksi, ja ne on erotettava asiakirjoista, jotka saadaan antaa tiedoksi. A. Asiakirjat, joita ei saa antaa tiedoksi 1. Liikesalaisuudet Liikesalaisuuksia ovat tiedot (asiakirjat tai asiakirjojen osat), joille yritys on vaatinut liikesalaisuuden suojaa ja jotka komissio tunnustaa sellaisiksi. Sillä, ettei tällaisia tietoja voi antaa tiedoksi, on tarkoitus varmistaa yrityksen oikeutettujen etujen suoja siten, ettei sen olennaisia etuja, markkinoita tai sen liiketoiminnan kehitystä koskevia tiettyjä strategisia tietoja saateta kolmansien tietoon (9). Liikesalaisuuden arviointiperusteita ei ole vielä määritelty tyhjentävästi. On kuitenkin syytä viitata oikeuskäytäntöön, erityisesti Akzo ja BAT Reynolds -tuomioihin (10), polkumyyntimenettelyssä sovellettuihin perusteisiin (11) sekä kuulemismenettleystä vastaavan neuvonantajan tällaisissa asioissa tekemiin päätöksiin. Liikesalaisuuden käsite on tulkittava laajasti: itse asiassa Akzo-tuomioon perustuvan oikeuskäytännön mukaan asetus N:o 17 asettaa komissiolle velvoitteen ottaa huomioon yritysten oikeutetut edut siten, ettei liikesalaisuuksia paljasteta. Liikesalaisuus menettää asemansa liikesalaisuutena ja suojan tarpeen, jos se tunnetaan sen yrityksen (tai yritysryhmän taikka yritysten yhteenlittymän) ulkopuolella, jota se koskee. Tosiseikat eivät voi olla liikesalaisuuksia myöskään, jos ne ajan kulumisen vuoksi tai muusta syystä ovat jo menettäneet kaupallisen merkityksensä. Jos liikesalaisuudet osoittavat rikkomisen tapahtuneen tai voivat vapauttaa siitä yrityksen, komission on yhteensovitettava arkaluontoisten tietojen suoja, kilpailusääntöjen rikkomisen lopettamiseen liittyvä yleinen etu ja oikeus puolustautumiseen. Tämä sisältää seuraavien seikkojen arvioinnin: i) tietojen merkitys sen määrittämiseksi, onko tapahtunut rikkominen vai ei; ii) tietojen todistusarvo; iii) tietojen tarpeellisuus; iv) tietojen arkaluonteisuus (millä tavoin niiden ilmaiseminen voisi vahingoittaa yrityksen etua); v) rikkomisen vakavuus. Jokaisen asiakirjan osalta on päätettävä, onko ilmaiseminen tärkeämpää kuin siitä mahdollisesti aiheutuvat haitat. 2. Luottamukselliset asiakirjat Lisäksi on tarpeen suojata tietoja, joita on pyydetty pidettäväksi luottamuksellisina. Tänmä ryhmä käsittää erityisesti tiedot, joiden perusteella on mahdollista selvittää sellaisten tietoja toimittaneiden henkilöiden henkilöllisyys, jotka haluavat pysyä osapuolille tuntemattomina, sekä tiedot, jotka on toimitettu komissiolle edellyttäen, että ne pysyvät luottamuksellisina. Viimeksi mainitussa tapauksessa keyseessä voivat olla erityisesti asiakirjat, jotka on saatu yrityksen omaisuuteen liittyviä tietoja tutkittaessa ja joita yritys ei halua ilmaistavan (esimerkiksi yrityksen maksama markkinatutkimus, joka on yrityksen omaisuutta). Kuten edellisessä tapauksessa (liikesalaisuudet), komision on yhteensovitettava yrityksen oikeutettu etu suojella omaisuuttaan julkiseen etuun, joka koskee kilpailusääntöjen rikkomisen lopettamista sekä oikeutta puolustautua. Sotilassalaisuudet kuuluvat myös luottamuksellisten tietojen ryhmään. Periaatteessa asiakirjojen luottamuksellisuus ei estä niiden ilmaisemista (12), jos kyseessä olevat tiedot ovat tarpeen väitetyn rikkomisen todistamiseksi ("syyllisyyden osoittavat asiakirjat") tai jos kyseessä olevat asiakirjat osoittavat perättömäksi komission väitetiedoksiannossa esitetyn tai kyseenalaistavat sen ("vapauttavat asiakirjat"). 3. Komission sisäiset asiakirjat Komission sisäiset asiakirjat eivät luonteensa vuoksi voi olla todisteita, joihin komissio voi perustaa arvionsa asiasta. Kyseessä ovat enimmäkseen ehdotukset, lausunnot tai arviot, jotka ovat peräisin tutkintamenettelyssä mukana olevista yksiköistä. On tarpeen, että komission yksiköt voivat täysin vapaasti ilmaista kantansa kyseessä olevista asioista toimielimen sisällä. Tällaisten asiakirjojen ilmaiseminen voisi lisäksi vaarantaa komission käsittelysalaisuuden. Lisäksi on huomattava, että käsittelysalaisuus on suojattu myös yleisön oikeudesta saada tietoja komission ja neuvoston asiakirjoista annetuilla menettelysäännöillä, jotka esitetään komission päätöksessä 94/90/EHTY, EY, Euratom (13), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 96/567/EHTY, EY, Euratom (14). Luottamuksellisuus suojaa esimerkiksi sisäisiä asiakirjoja, jotka liittyvät tarkastuksiin ja tutkimuksiin, sekä sellaisia asiakirjoja, joiden ilmaiseminen voi loukata yksilön tai yksityiselämän suojaa taikka kaupallisen tai teollisen salaisuuden suojaa taikka joiden pitämistä luottamuksellisena luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on pyytänyt. Nämä näkökohdat oikeuttavat tämän ryhmän asiakirjojen ilmaisematta jättämisen. Ne luokitellaan tutkittavana olevaan tapaukseen sisäisiksi asiakirjoiksi, joihin ei periaatteessa saa tutustua (katso jäljempänä II.A.2 kohta). B. Tiedoksi annettavat asiakirjat Asianomaisilla osapuolilla on oikeus tutustua kaikkiin asiakirjavihkoon kuuluviin asiakirjoihin, joita ei edellä vahvistettujen perusteiden mukaan katsota asiakirjoiksi, joita "ei anneta tiedoksi". Oikeus tutustua asiakirjoihin ei siten rajoitu niihin asiakirjoihin, joiden komissio katsoo olevan yritykselle "tarpeen", jotta se voisi puolustautua. Komissio ei tee mitään valintaa niiden asiakirjojen osalta, joihin on oikeus tutustua, eikä pyri salaamaan asiakirjoja, jotka voisivat osoittautua merkityksellisiksi yrityksen puolustuksen kannalta. Tämä periaate, joka esiintyi jo yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa Hercules ja Cimenteries CBR (15) -asioissa, on vahvistettu ja sitä on kehitetty Sooda-tuomioon perustuvassa oikeuskäytännössä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korostanut (asia T-30/91, 81 kohta), "että asetuksen N:o 17 mukaisessa menettelyssä, jossa molempia osapuolia kuullaan, komisiso ei yksinään voi päättää, mitkä asiakirjat ovat puolustautumisen kannalta tarpeellisia . . .; komission on annettava asianomaisen yrityksen avustajille mahdollisuus tutkia asiakirjoja, jotka mahdollisesti ovat asian kannalta merkityksellisiä, jotta niiden todistusarvo puolustuksen kannalta voidaan arvioida". Tutkimuksia koskeva erityinen huomautus: On korostettava, että osana menettelyä tai yksittäistä asiaa varten tilattuihin tutkimuksiin, joita käytetään suoraan tai välillisesti menettelyssä, on oltava tilaisuus tutustua riippumatta siitä, mikä on tutkimuksen todellinen arvo. Tässä tapauksessa on syytä antaa mahdollisuus tutustua tutkimuksen tuloksen (kertomus, tilastot, . . .) lisäksi myös komission kirjeenvaihtoon sopimuspuolen kanssa sekä sopimusasiakirjoihin ja tutkimusmenetelmiin (16). Sitä vastoin tutkimuksen taloudellisiin näkökohtiin liittyvä kirjeenvaihto ja viittaukset sopimuspuoliin pidetään luottamuksellisina sopimuspuolen edun vuoksi. II. MÄÄRÄYKSET TUTUSTUMISOIKEUDEN TOTEUTTAMISESTA A. Alustava menettely - perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan nojalla tutkittavat asiat 1. Tutkimusasiakirjavihko 1.1. Tiettyjen asiakirjojen palauttaminen tutkimuksen jälkeen Asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisten tutkimusten kuluessa komissio kerää lukuisia asiakirjoja, joista osa voi perusteellisen tutkimuksen jälkeen osoittautua kyseessä olevan asian kannalta täysin merkityksettömiksi. Tällaiset asiakirjat tavallisesti palautetaan yritykselle mahdollisimman pian. 1.2. Pyyntö saada asiakirjasta toisinto, joka ei ole luottamuksellinen Jotta helpotettaisiin mahdollisuutta tutustua asiakirjoihin tutkinnan viimeisessä vaiheessa, tutkimuksen kuluessa yrityksiä järjestelmällisesti pyydetään: - yksilöimään ne tiedot (asiakirjat tai asiakirjojen osat), joiden ne arvioivat kuuluvan liikesalaisuuden piiriin, sekä ne luottamukselliset aisakirjat, joiden ilamiseminen aiheuttaisi niille vahinkoa, - toimittamaan kirjalliset perustelut tälle vaatimukselle, - antamaan komissiolle luottamuksellisiksi katsomistaan asiakirjoista toisinto, joka ei ole luottamuksellinen (poistamalla luottamukselliset kohdat). Tarkastuksessa kerättyjen asiakirjojen osalta (14 artiklan 2 ja 3 kohta) pyyntö esitetään vasta tarkastajien palattua tarkastuksesta. Jos yritys vastatessaan komission pyyntöön vaatii luottamuksellisuutta toimitetuille tiedoille, noudatetaan seuraavaa menettelyä: a) Tässä menettelyn vaiheessa hyväksytään väliaikaisesti luottamuksellisuutta koskevat vaatimukset, jotka ensi näkemältä vaikuttavat perustelluilta. Komissio varaa itselleen kuitenkin oikeuden tutkia asian uudelleen menettelyn myöhemmässä vaiheessa; b) Jos vaatimus luottamuksellisuudesta vaikuttaa ilmeisen perusteettomalta eli kyseessä on esimerkiksi asiakirja, joka on jo julkistettu tai jota on jaettu useille eri tahoille tai joka on lainvastainen, taikka jos vaatimus koskee kaikkia tai melkein kaikkia ilman hyväksyttävää perustetta koottuja tai toimitettuja asiakirjoja, kyseiselle yritykselle ilmoitetaan, ettei komissio voi antaa suostumustaan näin vaaditulle luottamuksellisuudelle. Kysymys ratkaistaan asiakirjoihin tutustumisoikeuden lopullisessa arviointivaiheessa (katso jäljempänä). 1.3. Lopullinen arviointi siitä, saako asiakirjoihin tutustua vai ei On tarpeen antaa muille yrityksille tilaisuus tutustua asiakirjavihkoon sisältyvään asiakirjaan, vaikka yritys, josta se on lähtöisin, kieltäisikin sen, jos kyseessä on päätöksen (17) perusteena oleva asiakirja tai syyttömyyden ilmeisesti todistava asiakirja. Jos yritys on vaatinut tällaisen asiakirjan luottamuksellisuutta toimittamatta asiakirjasta toisintoa, joka ei ole luottamuksellinen, noudatetaan seuraavaa menettelyä: - otetaan yhteyttä luottamuksellisuuta vaatineeseen yritykseen, jotta asiakirjasta saataisiin riittävän paljon muita kuin luottamuksellisia tietoja sisältävä toisinto, - jos yritys edelleen vastustaa tietojen ilmaisemista, toimivaltainen yksikkö saattaa asian kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tutkittavaksi tämän valtuuksia koskevan komissiossa kilpailun alalla pidettävistä kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 12 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/810/EHTY, EY (18) 5 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mahdolliseksi aloittamiseksi. Yritykselle ilmoitetaan kirjeitse siitä, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutkii asiaa. 1.4. Luettelo asiakirjoista Luettelo asiakirjoista laaditaan seuraavia periaatteita noudattaen: a) Luettelossa on juokseva numerointi kaikille tutkimusasiakirjojen sivuille ja viittaus siihen (luokittelukoodiin perustuva), millä tavoin asiakirjaan voi tutustua ja keitä tutustumisoikeus koskee. b) Jokaisella luettelossa olevalla asiakirjalla on jokin seuraavista koodeista: - asiakirja, johon saa tutustua, - asiakirja, johon saa tutustua osittain, - asiakirja, johon ei saa tutustua. c) Luokittelu, jonka mukaan asiakirjaan ei saa lainkaan tutustua, koskee liikesalaisuusasiakirjoja ja muita luottamuksellisia asiakirjoja. Sooda-tapauksen oikeuskäytännön mukaisesti luettelossa on näiden asiakirjojen osalta yhteenveto niiden sisällöstä, tavoitteesta ja aiheesta, jotta jokainen yritys, joka on pyytänyt mahdollisuutta tutustua asiakirjoihin, pystyy tosiseikkojen perusteella päättämään, ovatko kyseiset asiakirjat merkityksellisiä yrityksen puolustukselle, sekä arvioimaan tarpeen vaatia oikeutta tutustua niihin huolimatta tästä luokittelusta. d) Tällaisella luettelossa olevalla yhteenvedolla asiakirjojen sisällöstä ei ole merkitystä niiden asiakirjojen osalta, joihin voidaan tutustua kokonaan tai osittain, koska yrityksillä on fyysinen mahdollisuus tutustua joko koko asiakirjoihin tai niiden toisintoihin, jotka eivät ole luotttamuksellisia. Näissä tapauksissa ainoastaan arkaluonteiset kohdat poistetaan sillä tavoin, että yritys, jolla on oikeus tutustua asiakirjoihin, voi määrittää poistettujen tietojen lajin (esimerkiksi liikevaihto). 2. Tutkittavana olevan asian sisäiset asiakirjat Yksinkertaisuuden ja hallinnollisen tehokkuuden vuoksi sisäiset asiakirjat luokitellaan vastedes tutkittavana olevaa asiaa koskevien sisäisten asiakirjojen vihkoon (johon ei ole oikeutta tutustua, joka sisältää ajanmukaisessa järjestyksessä kaikki sisäiset asiakirjat. Tämä luokittelu tehdään kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan valvonnassa, joka voi tarvittaessa varmentaa näin koottujen asiakirjojen laadun sisäisinä asiakirjoina. Sisäisiä asiakirjoja ovat esimerkiksi: a) pyynnöt ohjeiden saamiseksi ja virkahierarkiassa ylempien antamat asian käsittelyä koskevat ohjeet; b) komission muiden yksiköiden kanssa käydyt asiaa koskevat neuvottelut; c) muiden julkisten viranomaisten kanssa käyty asiaa koskeva kirjeenvaihto (19); d) luonnokset ja muut alustavat asiakirjat; e) sopimukset täsmällisestä teknisestä avusta (kielellinen, tietotekniikkaa koskeva tai muu), jotka koskevat tutkittavan asian tiettyä näkökohtaa. B. Alustava menettely - sulautuma-asetuksen nojalla tutkittavat asiat 1. 85 ja 86 artiklan nojalla tutkittavaa asiaa koskevan alustavan menettelyn kanssa yhteiset säännökset a) Tiettyjen asiakirjojen palauttaminen tarkastuksen jälkeen Paikalla tehtävistä tarkastuksista nimenomaan säädetään sulautuma-asetuksen 13 artiklassa; tässä tapauksessa sovelletaan edellä II.A.1.1. kohdassa 85 ja 86 artiklan nojalla tutkittavien asioiden osalta säädettyä menettelyä. b) Luettelo asiakirjoista Luettelo komission asiakirjavihkossa olevista asiakirjoista sekä asiakirjalle annettu koodi olisi laadittava edellä II.A.1.4. kohdassa esitettyjä periaatteita noudattaen. c) Pyyntö saada asiakrijasta toisinto, joka ei ole luottamuksellinen Jotta olisi mahdollista sallia asiakirjoihin tutustuminen, yrityksiä pyydetään ohjeellisesti: - yksilöimään ne tiedot (asiakirjat tai asiakirjojen osat), joiden ne arvioivat kuuluvan liikesalaisuuden piiriin, sekä ne luottamukselliset asiakirjat, joiden ilmaiseminen aiheuttaisi niille vahinkoa, - toimittamaan kirjalliset perustelut tälle vaatimukselle, - antamaan komissiolle luottamuksellisiksi katsomistaan asiakirjoista riittävän perusteellinen toisinto, joka ei ole luottamuksellinen (poistamalla luottamukselliset kohdat). Tätä menettelyä noudatetaan II vaiheessa olveissa asioissa (menettelyt, joissa komissio aloittaa menettelyn ilmoituksen tehneiden osapuolten kanssa) sekä I vaiheessa olevissa asioissa (joissa komissio tekee päätöksen aloittamatta menettelyä) 2. Keskittymäasioiden valmisteluvaihetta koskevat erityissäännökset a) II vaiheessa olevissa asioissa noudatettava myöhempi menettely Myöhemmät vaiheet II vaiheessa olevissa asioissa ovat seuraavat. Jos yritys vaatii "liikesalaisuudelle" kuuluvaa luottamuksellisuutta kaikille toimittamilleen asiakirjoille tai osalle niistä, noudatetaan seuraavaa menettelyä: - jos vaatimus vaikuttaa perustellulta, kolmansilla ei ole mahdollisuutta tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin tai niiden osiin, - jos vaatimus vaikuttaa perusteettomalta, toimivaltainen yksikkö pyytää yritystä tarkistamaan kantansa tutkimuksen kuluessa tai viimeistään, kun väitetiedoksianto lähetetään. Yrityksen on joko kirjallisesti ilmoitettava, mitkä asiakirjat tai niiden osat on katsottava luottamuksellisiksi, tai toimitettava näistä asiakirjoista toisinnot, jotka eivät ole luottamuksellisia. Jos luottamuksellisuuden laajuudesta ei päästä yksimielisyyteen, toimivaltainen yksikkö saattaa asian kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tutkittavaksi päätöksen 94/810/EHTY, EY 5 artiklan 4 kohdassa määrätyn menettelyn mahdolliseksi aloittamiseksi. b) Erityistapaukset Sulautuma-asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa säädetään: "Komissio voi päätöksellä, joka annetaan viipymättä tiedoksi keskittymään osallistuville yrityksille [. . .] siirtää ilmoitettua keskittymää koskevan asian asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten käsiteltäväksi". Asiakirjoihin tutustumisen yhteydessä asianomaisten osapuolten on tavallisesti saatava tieto kansallisen viranomaisen esittämästä siirtopyynnöstä lukuun ottamatta sen mahdollisesti sisältämiä liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja. Sulautuma-asetuksen 22 artiklan 3 kohdassa säädetään: "Jos komissio jäsenvaltion pyynnöstä toteaa, että [. . . keskittymä, joka ei ole [. . .] yhteisönlaajuinen keskittymä, luo sellaisen määräävän aseman tai vahvistaa sellaista määräävää asemaa [. . .] komissio voi [. . .] tehdä 8 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tai 3 tai 4 kohdassa tarkoitetun päätöksen". Tällainen pyyntö antaa komissiolle toimivallan sellaisten keskittymien osalta, jotka eivät tavallisesti kuulu sen valvontaan. Asianomaisille osapuolille olisi sen vuoksi annettava tilaisuus tutustua kirjeeseen, jossa jäsenvaltio esittää pyyntönsä, sen jälkeen, kun mahdolliset liikesalaisuudet ja muut luottamukselliset tiedot on poistettu. C. Yksityiskohtaiset säännöt asiakirjoihin tutustumisesta käytännössä 1. Yleinen sääntö: asiakirjoihin tutustuminen komission tiloissa Yrityksiä pyydetään tutkimaan paikalla komission tiloissa niitä asiakirjoja, joihin on tilaisuus tutustua. Jos yritys arvioi sille asiakirjoista annetun luettelon perusteella, että tietyt asiakirjat, joihin ei saa tutustua, ovat sen puolustuksen kannalta välttämättömiä, se voi esittää kuulemismenettelystä vastaavalle neuvonantajalle perustellun pyynnön niiden saamiseksi (20). 2. Jos asiakirjavihossa ei ole paljon asiakirjoja, yritys voi kuitenkin valita, haluaako se saada postitse kaikki asiakirjat, joihin saa tutustua ja joita ei vielä ole toimitettu väitetiedoksiannon yheydessä tai valituksen hylkäävän kirjeen liitteenä, vai haluaako se tutustua asiakirjoihin komission tiloissa. Asioissa, jotka on otettu tutkittaviksi 85 ja 86 artiklan nojalla, väitetiedoksiantoon tai valituksen hylkäävään kirjeeseen liitetään vastoin aikaisemmin usein noudatettua käytäntöä ainoastaan ne todisteet ja asiakirjat, joihin on viitattu ja joihin väitetiedoksianto tai hylkäyskijre perustuu. Ennen väitetiedoksiannon päiväystä esitetty pyyntö tutustua asiakirjoihin on periaatteessa pätemätön. D. Täsmennys määräävän aseman väärinkäyttöä koskevien valitusten ja menettelyjen tietyistä erityispiirteistä (85 ja 86 artikla) 1. Valitukset Valittajat voivat tavallisesti tosin olla osallisena menettelyssä, niillä ei kuitenkaan ole samoja oikeuksia eikä takeita kuin rikkomisesta epäillyillä yrityksillä. Valittajille myönnety oikeus tutustua asiakirjoihin ei ole yhtä perusteltu kuin väitetiedoksiannon saajien oikeus puolustautua, eikä ole syytä antaa valittajille samoja oikeuksia kuin kyseessä oleville yrityksille. Toisaalta valittaja, jolle on ilmoitettu valituksen hylkäämisestä, voi pyytää tilaisuutta tutustua niihin asiakirjoihin, joihin komission kanta perustuu. Valittajalla ei kuitenkaan ole oikeutta tutustua luottamuksellisiin tietoihin tai valituksen kohteena olevien yritysten tai muiden yritysten liikesalasuuksiin, jotka komissio on kerännyt tutkimuksen kuluessa (asetuksen N:o 17 11 ja 14 artikla). On selvää, että on vielä tärkeämpää kunnioittaa luottamuksellisuuden periaatetta niissä tapauksissa, joissa ei ole olemassa olettamaa rikkomisesta. FEDETAB-tuomion (21) mukaan asetuksen N:o 17 19 artiklan 2 kohdassa annetaan (valittajille) ainoastaan oikeus tulla kuulluksi, ei oikeutta saada luottamuksellisia tietoja. 2. Menettely määräävän aseman väärinkäyttötapauksissa Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ja yhteisöjen tuomioistuin ovat käsitelleet määräävän aseman väärinkäyttöä koskevaa menettelyä asiassa BPB Industries ja British Gypsum vastaan komissio (22). Määritelmän mukaan yritys, jolla on määräävä asema markkinoilla, voi taloudellisesti tai kaupallisesti hyvin merkittävällä tavalla painostaa kilpailijoitaan, kauppakumppaneitaan, asiakkaitaan tai tavarantoimittajiaan. Yhteisöjen enismmäisen oikeusasteen tuomioistuin ja yhteisöjen tuomioistuin siis tunnustavat perustelluksi komission vastahakoisuuden ilmaista tiettyjä asiakirjavihkoon sisältyviä kyseessä olevan yrityksen asiakkailta saatuja kirjeitä. Tällaiset tiedot tosin ovat hyödyllisiä komissiolle, jotta se pystyy paremmin ymmärtämään kyseessä olevia markkinoita, ne eivät millään tavoin todista syyllisyyttä ja niiden paljastaminen kyseessä olevalle yritykselle aiheuttaisi vakavan riskin kostotoimista niiden laatijoita vastaan. (1) Ensimmäisen oikeusasteen tuomiot 29.6.1995 asioissa T-30/91 Solvay v. komissio, T-36/91 ICI v. komissio ja T-37/91 ICI v. komissio, Kok. 1995, s. II-1775, II-1847 ja II-1901. (2) EYVL N:o L L 395, 30.12.1989, s. 1; oikaisu EYVL N:o 257, 21.9.1990, s. 13. (3) Ensimmäisen oikeusasteen tuomio 18.12.1992 yhdistetyissä T-10, 11, 12 ja 15/92 Cimenteries CBR ym, Kok. 1992, II-2667, 38 kohta. (4) EYVL N:o 13, 21.2.1962, s. 204/62. (5) EYVL N:o 127, 20.8.1963, s. 2268/63. (6) EYVL N:o L 377, 31.12.1994, s. 1. (7) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.12.1991 asiassa T-7/89, Hercules Chimicals v. komissio, Kok. 1991, s. II-1711, 54 kohta. (8) Komission sisäiset asiakirjat eivät ole osa asiaa koskevaa asiakirjavihkoa, ja ne luokitellaan tutkittavana olevaa tapausta koskeviksi sisäisiksi asiakirjoiksi (katso jäljempänä I.A.3 ja II.A.2 kohta). (9) Kyse voi olla esimerkiksi valmistus- ja jakelukustannusten arviointimenetelmistä, valmistussalaisuuksista ja -menetelmistä, hankintalähteistä, tuoteuista ja myydyistä määristä ja markkinaosuuksista, asiakas- ja jakelijatiedoista, toimentasstrategiasta, tuotantokustannuksista, myyntipolitiikasta ja yrityksen sisäistä rakennetta koskevista tiedoista. (10) Tuomio 24.6.1986 asiassa 53/85, Akzo, Kok. 1986, s. 1965, 24-28 kohta, Kok. s. 1991-1992, erityisesti 28 hohta. Tuomio 17.11.1987 yhdistetissä asioissa 142 ja 156/84, BAT Reynolds v. komissio, Kok. 1987, s. 4478, 21 kohta. (11) Tuomioistuimen määräys 30.3.1982 asiassa 236/81, Celanese v. komissio ja neuvosto, Kok. 1982, s. 1183. (12) Tässä tapauksessa olisi noudatettava II.A.1.3 kohdassa kuvailtua menettelyä. (13) EYVL N:o L 46, 18.2.1994, s. 58. (14) EYVL N:o L 247, 28.9.1996, s. 45. (15) Hercules-tuomion 54 kohdassa, jossa palautetaan mieleen Cimenteries CBR-tuomion 41 kohta, tuomioistuin on todennut, että komissiolla on velvollisuus antaa yritykselle mahdollisuus tutustua kaikkiin syyllisyyttä ja syyttömyyttä todistaviin asiakirjoihin, joita se on kerännyt tutkimuksen kuluessa, lukuunottamatta muiden yritysten liikesalaisuuksia koskevia asiakirjoja, komission sisäisiä asiakirjoja ja muita luottamuksellisia tietoja. (16) Tämän säännöksen johdosta tutkimussopimuksiin on liitettävä erityislauseke, jossa sovitaan, että komissio voi antaa ulkopuolisille tilaisuuden tutustua tutkimukseen ja siihen liittyviin asiakirjoihin (tutkimusmenetelmä, komission kanssa käyty kijreenvaihto). (17) Kuten on kyse sellaisten asiakirjojen kohdalla, joissa määritellään rikkomisen laajuus, kesto ja laatu, osapuolten henkilöllisyys, rikkomisen kilpailua rajoittava vaikutus, taloudellinen yhteys jne. (18) EYVL N:o L 330, 21.12.1994, s. 67. (19) Julkisilta viranomaisilta peräisin olevien asiakirjojen luottamuksellisuutta on suojattava; tämä sääntö koskee kilpailuviranomaisten toimittamien asiakirjojen lisäksi muun jäsenvaltion tai kolmannen valtion julkisten viranomaisten toimittamia asiakirjoja. Kaikki poikkeukset siihen periaatteeseen, että tällaiset asiakirjat eivät ole julkisia, on perusteltava uskottavasti oikeutta puolustautumiseen kunnioittavilla syillä (esimerkiksi jäsenvaltion asetuksen N:o 17 3 artiklan nojalla tekemä valitus). Jäsenvaltion ja kolmannen valtion julkisen viranomaisen lähettämiä kiinnostuksen ilmaisemista koskevia kirjeitä ei periaatteessa anneta tidoksi. On kuitenkin erotettava toisistaan näiden muiden julkisten viranomaisten esittämät arvioinnit tai huomautukset, joita koskee ehdoton suoja, sekä kyseisten viranomaisten mahdollisesti toimittamat tosiasioita koskevat asiakirjat, joita poikkeus ei aina koske. Viimeksi mainitun olettaman osalta olisi joka tapauksessa noudatettava varovaisuutta, erityisesti jos nämä asiakirjat ovat lähtöisin kolmannesta maasta. Itse asiassa kilpailusääntöjen soveltamista koskevan kansainvälisen yhteistyön kehtittymisen kannalta on pidettävä äärimmäisen tärkeänä säilyttää luottamukselliset suhteet komission ja kolmansien maiden välillä. Tässä yhteydessä on kaksi eri vaihtoehtoa: a) On jo olemassa sopimus, jossa säännellään tietojenvaihdon luottamuksellisuutta. Tältä osin on mainittava Euroopan yhteisöjen ja Amerikan yhdysvaltojen välisen niiden kilpailusääntöjen soveltamisesta tehdyn sopimuksen (EYVL N:o L 95, 27.4.1995, s. 45) VIII artiklan 2 kohta, jossa määrätään, että sopimuksen yhteydessä tapahtunutta tietojenvaihtoa ja näin saatuja tietoja on suojattava kaikin mahdollisin tavoin ("to the fullest extent possible"). Kyseisessä artiklassa täsmennetään se kansainvälisen oikeuden määräys, jota on kunnioitettava. b) Jos tällaista sopimusta ei ole tehty, samaa luottamuksellisuuden takaamisen periaatetta olisi noudatettava. (20) Kuulemismenettelystä päätköksen 94/810/EHTY, EY 5 artiklassa säädetty erityismenettely. (21) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 29.10.1980 yhdistetyissä asioissa 209-215 ja 218/78, FEDETAB, Kok. 1980, s. 3125, 46 kohta. (22) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 1.4.1993 asiassa T-65/89, BPB Industries ja British Gypsum v. komissio, Kok 1993, s. II-389. Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6.4.1995 asiassa C-310/93 P, BPB Industries ja British Gypsum v. komissio, Kok. 1995, s. I-896.