Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS CN-koodeihin 1604 14 11, 1604 14 18 ja 1604 20 70 kuuluvien tonnikalasäilykkeiden tuontia koskevan tariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Sekä Filippiinit että Thaimaa yhtyivät WTO:n ministerikokouksessa Dohassa marraskuussa 2001 yhteisymmärrykseen, joka koski EY:n pyyntöä WTO:n perustamissopimuksen IX artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeusluvan myöntämisestä niitä etuuksia varten, joita AKT-maille annetaan Cotonoun sopimuksen mukaisesti. Niiden päätös syntyi sen jälkeen, kun ne olivat sopineet EY:n kanssa pikaisista neuvotteluista, joissa tarkasteltaisiin sitä, missä määrin niiden oikeutetuille eduille koituu kohtuutonta haittaa AKT-valtioista peräisin oleville tonnikalasäilykkeille myönnettävän tullietuuskohtelun seurauksena. AKT-valtioista peräisin olevia tonnikalasäilykkeitä voi tuoda tullitta, kun taas Thaimaahan ja Filippiineihin on sovellettu 24 prosentin suosituimmuustullia.

Kun näissä neuvotteluissa ei päästy kaikkia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun, EY, Thaimaa ja Filippiinit sopivat saattavansa asian WTO:n välitysmenettelyssä ratkaistavaksi.

Välittäjä antoi 20. joulukuuta 2002 ohjeellisen lausunnon, jonka mukaan oikeudenmukaisin keino tilanteen korjaamiseksi olisi se, että EY avaisi suosituimmuuskohteluun (MFN-kohteluun) perustuvan tariffikiintiön, jonka määrä vuonna 2003 olisi 25 000 tonnia ja jossa sovellettaisiin 12 prosentin arvotullia.

Komissio pitää lausunnossa tehtyä ehdotusta asianmukaisena. Taloudelliselta kannalta 25 000 tonnin tariffikiintiön 12 prosentin arvotullilla ei voida katsoa haittaavan tonnikalasäilykkeiden tuontia AKT-maista tai EY:n omaa tuotantoa. Kyseinen määrä on 4,6 prosenttia EY:n vuoden 2000 kulutuksesta, 9 prosenttia vuoden 2001 kokonaistuonnista, 37 prosenttia MFN-tuonnin kokonaismäärästä ja 15 prosenttia AKT-maista peräisin olevasta tuonnista.

Ehdotuksen hyväksymisen poliittinen hyöty on se, että se toisi ratkaisun tähän suhteita Thaimaahan ja Filippiineihin pitkään vaivanneeseen ongelmaan. Molemmat maat ovat jo ilmoittaneet olevansa valmiita hyväksymään välittäjän lausunnon. Asian vieminen WTO:n paneeliin voitaisiin näin välttää.

2003/0313 (ACC)

Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS CN-koodeihin 1604 14 11, 1604 14 18 ja 1604 20 70 kuuluvien tonnikalasäilykkeiden tuontia koskevan tariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],

[1] EYVL C [...], [...], s. [...].

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan yhteisö, Thaimaa ja Filippiinit sopivat marraskuussa 2001 neuvotteluista, joissa tarkasteltaisiin sitä, missä määrin Thaimaan ja Filippiinien oikeutetuille eduille koituu kohtuutonta haittaa AKT-valtioista peräisin oleville tonnikalasäilykkeille myönnettävän tullietuuskohtelun seurauksena. Kun kaikkia osapuolia tyydyttävää ratkaisua ei löydetty, Euroopan yhteisö, Thaimaa ja Filippiinit sopivat saattavansa asian välitysmenettelyssä ratkaistavaksi. Välittäjä antoi 20 päivänä joulukuuta 2002 lausunnon, jonka mukaan Euroopan yhteisön olisi avattava suosituimmuuskohteluun perustuva tariffikiintiö, jonka määrä vuonna 2003 olisi 25 000 tonnia ja jossa sovellettaisiin 12 prosentin arvotullia.

(2) Koska yhteisö haluaa ratkaista tämän pitkäaikaisen ongelman, se on päättänyt hyväksyä ehdotuksen. Tästä syystä olisi avattava ylimääräinen tariffikiintiö rajoitetulle määrälle tonnikalasäilykkeitä.

(3) Kiintiöstä on tarkoituksenmukaista jakaa maakohtaisia osuuksia maille, joille tonnikalasäilykkeiden toimituksilla on huomattava merkitys; tämä jako voidaan tehdä niiden määrien perusteella, jotka kukin näistä maista on toimittanut muiden kuin etuuskohteluun oikeuttavien järjestelyjen mukaisesti tietyn edustavan ajanjakson aikana. Loppuosan kiintiöstä olisi oltava kaikkien muiden maiden käytettävissä.

(4) Asianmukaisin menetelmä tariffikiintiön optimaalisen käytön varmistamiseksi on noudattaa kiintiön jakamisessa vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten vastaanottamispäivien mukaista aikajärjestystä.

(5) Kiintiön tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi on syytä vaatia alkuperätodistuksen esittämistä tärkeimmistä toimittaja- ja edunsaajamaista eli Thaimaasta, Filippiineiltä ja Indonesiasta peräisin olevien tonnikalasäilykkeiden tuonnissa.

(6) Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi toteutettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti, [2]

[2] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

CN-koodeihin 1604 14 11, 1604 14 18 ja 1604 20 70 kuuluvien, mistä tahansa maasta peräisin olevien tonnikalasäilykkeiden tuontiin sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2003 lukien 12 prosentin tullia tämän asetuksen mukaisesti avatun tariffikiintiön rajoissa.

2 artikla

Tariffikiintiö avataan vuosittain aluksi viiden vuoden ajan. Sen määrä on kahtena ensimmäisenä vuonna seuraava:

-- 25 000 tonnia 1 päivän heinäkuuta 2003 ja 30 päivän kesäkuuta 2004 välisenä aikana,

-- 25 750 tonnia 1 päivän heinäkuuta 2004 ja 30 päivän kesäkuuta 2005 välisenä aikana.

3 artikla

Tariffikiintiö jaetaan neljään osaan seuraavasti:

a) Thaimaasta peräisin olevaan tuontiin tarkoitettu kiintiö, jonka määrä on 52 prosenttia vuotuisesta määrästä ja jonka järjestysnumero on 09.2005, ja

b) Filippiineiltä peräisin olevaan tuontiin tarkoitettu kiintiö, jonka määrä on 36 prosenttia vuotuisesta määrästä ja jonka järjestysnumero on 09.2006, ja

c) Indonesiasta peräisin olevaan tuontiin tarkoitettu kiintiö, jonka määrä on 11 prosenttia vuotuisesta määrästä ja jonka järjestysnumero on 09.2007, ja

d) muista yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevaan tuontiin tarkoitettu kiintiö, jonka määrä on 1 prosentti vuotuisesta määrästä ja jonka järjestysnumero on 09.2008.

4 artikla

1. Tariffikiintiöön hyväksyttävien tonnikalasäilykkeiden alkuperä määritetään yhteisössä voimassa olevien säännösten ja määräysten mukaisesti.

2. Thaimaalle, Filippiineille ja Indonesialle 3 artiklan mukaisesti osoitetun tariffikiintiön osan käyttö edellyttää komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 47 artiklan mukaisen alkuperätodistuksen esittämistä. [3]

[3] EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.

Alkuperätodistukset hyväksytään ainoastaan, jos tuotteet täyttävät yhteisön voimassa olevissa säännöksissä ja määräyksissä alkuperän määrittämiseksi vahvistetut perusteet.

5 artikla

Komissio hallinnoi tariffikiintiötä asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 a - 308 c artiklan mukaisesti.

6 artikla

Tätä asetusta voidaan tarkistaa toisena vuonna tariffikiintiön avaamisen jälkeen kiintiön määrän mukauttamiseksi yhteisön markkinoiden tarpeisiin. Jos tarkistusta ei kuitenkaan ole saatu päätökseen kolmea kuukautta ennen 30 päivää kesäkuuta 2005, kiintiön voimassaoloa jatketaan ilman eri toimenpiteitä yhdellä vuodella siten, että kiintiön määrä on 25 750 tonnia. Tämän jälkeen tariffikiintiön voimassaoloa jatketaan säännöllisesti yhdeksi vuodeksi kerrallaan ja samalle määrälle, paitsi jos asetuksen tarkistus hyväksytään viimeistään kolmea kuukautta ennen silloisen kiintiön sulkemispäivää.

7 artikla

Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavat säännökset ja määräykset, mukaan lukien yhdistetyn nimikkeistön ja Taricin muutosten edellyttämät muutokset ja mukautukset, annetaan 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

8 artikla

1. Komissiota avustaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 247 a artiklalla perustettu tullikoodeksikomitea, jäljempänä 'komitea'. [4]

[4] EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.

Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.

9 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä [...].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

>TAULUKON PAIKKA>