[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 28.1.2009

KOM(2009) 16 lopullinen

KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA

Hallinnollisen rasituksen keventäminen Euroopan unionissa Liite kolmanteen sääntelyn parantamista käsittelevään strategiseen katsaukseen

{KOM(2009) 15 lopullinen}{KOM(2009) 17 lopullinen}

KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA

Hallinnollisen rasituksen keventäminen Euroopan unionissa Liite kolmanteen sääntelyn parantamista käsittelevään strategiseen katsaukseen

1. Johdanto

Turhan hallinnollisen rasituksen poistaminen on entistäkin tärkeämpää taloudellisesti hankalina aikoina, kun EU:n yrityksillä on käytettävissään vähemmän resursseja ja kun ne joutuvat investoimaan pysyäkseen kilpailukykyisinä.[1]

Komissio omaksui tammikuussa 2007 entistä systemaattisemman toimintamallin esittämällä pitkälle tähtäävän toimintaohjelman,[2] jonka tavoitteena on keventää yrityksille EU:ssa aiheutuvaa hallinnollista rasitusta 25 prosentilla vuoteen 2012 mennessä. Eurooppa-neuvosto antoi maaliskuussa 2007[3] toimintaohjelmalle tukensa toteamalla, että EU-lainsäädännöstä (ja toimenpiteistä, joilla lainsäädäntö pannaan täytäntöön tai saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä) aiheutuvaa hallinnollista rasitusta olisi vähennettävä 25 prosentilla, ja kehottamalla jäsenvaltioita ”asettamaan omat vastaavantasoiset kansalliset tavoitteet”. Myös Euroopan parlamentti on antanut vahvan tukensa toimintaohjelman tavoitteille ja varannut sen tukemiseen määrärahat.[4]

Toimintaohjelman tarkoituksena on määrittää kustannukset, joita yrityksille aiheutuu tiedonantovelvoitteista, ja poistaa tarpeettomia vaatimuksia. Näin pyritään parantamaan lainsäädännön tehokkuutta sen tarkoitusta vaarantamatta.

Tämä valmisteluasiakirja liittyy asiakirjaan Kolmas strateginen katsaus: sääntelyn parantaminen Euroopan unionissa .[5] Siinä eritellään vuonna 2008 toteutunutta kehitystä ja esitetään katsaus vuoteen 2009 ja sen jälkeiseen aikaan.

2. EU-lähtöisten hallinnollisten kustannusten kartoittamisen ja määrittämisen keskeiset tulokset

Keskeisenä osana toimintaohjelmaa tehdään laajamittainen lähtötilannemääritys niistä hallinnollisista kustannuksista, joita yrityksille aiheutuu lakisääteisestä velvollisuudesta toimittaa tietoja viranomaisille tai kolmansille osapuolille (raportointi, tarkastukset, tilastot jne.). Tällöin tarkastellaan velvoitteita, jotka johtuvat EU-lainsäädännöstä sekä kansallisista säännöksistä, joilla EU-lainsäädäntö on pantu täytäntöön tai saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Määrityksessä käytetty menetelmä perustuu EU:n standardikustannusmalliin,[6] jonka lähtökohtana ovat 20 jäsenvaltiossa nykyisin käytettävät mallin muunnelmat.[7]

Ohjelma on laajuudeltaan ja perinpohjaisuudeltaan omaa luokkaansa.[8] EU:n lähtötilannemääritys antaa arvion 42 säädöksen[9] aiheuttamista hallinnollisista kustannuksista ja rasitteista 13 ensisijaisella alalla 27 jäsenvaltion unionissa.

2.1. Katsaus kartoituksen tuloksiin

Ohjelman yhteydessä tehdyn 42 EU-säädöksen tarkastelun tuloksena yksilöitiin 356 tiedotukseen liittyvää EU-säännöstä.[10] EU:n lähtötilannemäärityksen tehtäväkseen saaneet konsultit selvittivät, että näiden EU-velvoitteiden täytäntöönpano tai sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön oli johtanut yli 9 500 kansallisen velvoitteen vahvistamiseen EU:n 27 jäsenvaltiossa. Konsulttien tekemästä tarkastelusta kävi ilmi, että velvoitteista yli 700 oli tiukempia kuin EU-lainsäädännössä edellytetään.[11]

2.2. Katsaus määrityksen tuloksiin

Määrityksen tulokset perustuvat käytettävissä oleviin tilastoihin (tärkeimpänä tiedotusvelvoitteen piiriin kuuluvien yritysten määrä), noin 3 000:een yksittäiseen haastatteluun yrityksissä, yli 50:een paikallisten yritysjärjestöjen ja kansallisten ministeriöiden kanssa järjestettyyn seminaariin sekä satojen alakohtaisten asiantuntijoiden tekemiin tietojen mukautuksiin.[12]

EU:n lähtötilannemääritys laaditaan tiedoista, joita saadaan kenttätutkimuksista, kansallisista lähtötilannemäärityksistä sekä ekstrapolaatioilla. Ensimmäinen tiedonkeruu suoritettiin yhtä aikaa kuudessa jäsenvaltiossa kullakin ensisijaisella alalla tarkoituksena selvittää, kuinka paljon aikaa ja rahaa yritykset käyttävät täyttääkseen tiedonantovelvoitteensa. Viidessä muussa jäsenvaltiossa pystyttiin keräämään noin 40 prosenttia tiedoista maiden omista lähtötilannemäärityksistä.[13] EU-määrityksen piiriin kuuluneiden maiden ja oman lähtötilannemäärityksen tehneiden maiden tulokset antoivat entistä paremman pohjan hallintokustannusten analysoinnille. Muita 16:ta jäsenvaltiota koskevat tiedot on saatu ekstrapolaatiolla, joka perustuu kutakin ensisijaista alaa varten kehitettyihin malleihin. Standardikustannusmallilla ei pyritä tuottamaan tilastollisesti päteviä tuloksia vaan asiantuntija-arvioita, jotka auttavat ymmärtämään ongelman luonnetta ja arvioimaan keventämisen suhteellista edistymistä. Muunlainen toimintatapa ei olisi kustannuksiinsa nähden tehokas (kun otetaan huomioon selvityksen yksityiskohtaisuus ja tarkasteltavien parametrien määrä).

Määritysvaihe on saavuttamassa loppunsa. Varhaisten arvioiden mukaan tarkastellut 42 EU-säädöstä aiheuttavat noin 115–130 miljardin euron suuruiset hallinnolliset kustannukset. Ohjelmaan kuuluvista 13 ensisijaisesta alasta verotus ja tulli sekä yhtiöoikeus vaikuttaisivat aloilta, joilla keventämiseen olisi eniten mahdollisuuksia, sillä niiden osuudet hallintokustannusten kokonaismäärästä ovat noin 60 prosenttia ja 20 prosenttia. Seuraavaksi tulevat elintarviketurvallisuus, työympäristö, maatalous ja maataloustuet sekä liikenne, joilla hallinnollisia kustannuksia syntyy alasta riippuen 5,7–3 miljardia euroa.[14]

2.3. Tietojen alustava analyysi

Kartoitustulosten analyysin päähavaintoihin kuuluvat muiden muassa seuraavat:

- Kansainvälisiä velvoitteita täytäntöön panevien EU-sääntöjen osuus on huomattavan korostunut yhtiöoikeuden ja työympäristön aloilla.[15] Näillä aloilla suunniteltujen kevennystoimien ajoitusta on sen vuoksi mukautettava aina, kun EU:n tasolla tehtävä muutos edellyttää sopimista kansainvälisten kumppanien kanssa.

- Erittäin huomattava osuus hallinnollisesta rasituksesta näyttää johtuvan tehottomista julkisista ja yksityisistä hallintomenettelyistä (30–40 %).

Määritystulosten analyysissa tehdyt alustavat havainnot viittaavat seuraaviin:

- Hallinnollisen rasituksen mahdollisen keventämisen taso ei ole tiukasti sidoksissa hallintokustannusten tasoon, vaan eräillä aloilla yritykset suorittaisivat jatkossakin osan tiedonantovelvoitteiden edellyttämistä toimista, vaikkei siihen olisi oikeudellista velvoitetta.[16]

- Useimmilla ensisijaisilla aloilla yrityksille on kalleinta auditointeihin ja viranomaistarkastuksiin liittyvä yhteistyö, johon usein vaaditaan erittäin pätevän henkilöstön suhteellisen pitkäaikaista panosta. Auditoinnit ja muut tarkastukset ovat toki tarpeen yhteisten päämäärien saavuttamiseksi, mutta hallinnollista rasitetta voitaisiin keventää selvästi parantamalla näiden valvontatoimien perustana olevaa riskinarviointia.

- EU-lainsäädännön herättämä ärtymys vaihtelee suuresti jäsenvaltioittain mutta myös oikeudellisten vaatimusten mukaan.

3. Alakohtaisten kevennysten valmistelu

Seuraavassa vaiheessa kartoitetaan mahdollisuuksia lisäkevennyksiin[17] kunkin 42 EU-säädöksen osalta. EU:n lähtötilannemäärityksen lopullisista tuloksista on luvassa runsaasti apua kevennysprioriteettien asettamiseen ja kevennysehdotusten laatimiseen.

Hallinnollisen rasituksen arviointi ei suoraan kerro, mikä on tarpeen ja mikä ei, mutta yksityiskohtainen lähtötilannemääritys paljastaa, mitkä toimet ovat yrityksille kalleimpia ja/tai ärsyttävimpiä.[18] Ilmi käy myös hallinnollisen rasituksen aiheuttava taho, joka siis voisi sitä keventää. Toisin kuin yleisten valitusten vuoksi perustetuissa kevennysohjelmissa näin voidaan nopeasti selvittää, mistä keventäminen voitaisiin aloittaa, jotta siitä saataisiin suurin hyöty.

Näin suuri määrä tietoa velvoitteista ja maista tarjoaa lisäksi hyvän perustan vertailuanalyysille. Samantyyppiset velvoitteet voivat aiheuttaa hyvinkin eritasoista rasitusta luonteeltaan samankaltaisilla aloilla, mikä voi johtua erilaisista teknisistä toteuttamisratkaisuista.[19] Vastaavasti se, että yritykset saattavat suoriutua tiedonantovelvollisuuksistaan jossakin maassa nopeammin kuin muualla, saattaa johtua siitä, että siellä yritykset ovat tehokkaampia tai EU-lainsäädännön täytäntöönpano on hoidettu paremmin. Kansallisten toimenpiteiden kartoitus tarjoaa tämän selvittämiseen alustavaa mutta olennaista osviittaa.

Kahdella suurimmalla ensisijaisella alalla on nyt kartoitettu hallinnollisen rasituksen keventämiseen tähtäävät toimenpiteet tai kartoitus on edennyt niin pitkälle, että alakohtaisten kevennysten määrä on selvillä: verotuksen[20] alalla kevennykset voisivat olla 18 miljardin ja yhtiöoikeuden alalla 8 miljardin euron luokkaa. Seuraavaksi määritetään muihin ensisijaisiin aloihin liittyvät luvut ja laaditaan seikkaperäiset alakohtaiset suunnitelmat,[21] joissa luetellaan jo hyväksytyt sekä vireillä tai valmisteilla olevat kevennystoimenpiteet. Vakaana tavoitteena on päästä esittämään ehdotukset ennen nykyisen komission toimikauden päättymistä.

4. Hallinnollisen rasituksen tähänastinen keventäminen

Kuten toimintaohjelmassa ilmoitettiin, komissio ei jäänyt odottamaan määrityksen tuloksia vaan esitti jo ennen sitä ensimmäiset konkreettiset ehdotukset, joiden avulla yritykset pääsisivät eroon turhasta hallinnollisesta rasituksesta. Osa ehdotuksista sisältyi nopeasti toteutettavien toimien paketteihin, toiset taas esitettiin yksittäin. Neuvostoa ja parlamenttia pyydetään hyväksymään vielä käsiteltävänä olevat ehdotukset mahdollisimman pian.[22]

4.1. Nopeasti toteutettavat toimet hallinnollisen rasituksen keventämiseksi

Nopeasti toteutettavilla toimilla tarkoitetaan välittömiä toimenpiteitä, joilla todennäköisesti voidaan saada aikaan merkittäviä hyötyjä tai vähentää velvoitteiden aiheuttamaa ärtymystä tekemällä teknisiä muutoksia voimassa oleviin sääntöihin. Vuosina 2007 ja 2008 esitettiin yhteensä 21 nopeasti toteutettavaa toimea,[23] joiden ansiosta EU:n yritykset voisivat säästää yli 2,3 miljardia euroa.

Tarvittavat muutokset ovat sen luonteisia, että toimenpiteet voitaneen hyväksyä suhteellisen nopeasti. Näin on yleensäkin laita, kun kyse on täytäntöönpanotoimenpiteistä: vuonna 2007 ja 2008 kuusi seitsemästä tämänlaatuisesta nopeasti toteutettavasta toimenpiteestä hyväksyttiin komiteamenettelyllä keskimäärin viidessä kuukaudessa.

Maaliskuussa 2007 esitetyistä kuudesta säädösehdotuksesta puolestaan vain neljä on saatu hyväksyttyä tähän mennessä. Vuonna 2008 esitetystä seitsemän ehdotuksen paketista on hyväksytty vain yksi. Vuonna 2008 esitetty paristojen merkintöjä (direktiivi 2006/66/EY) koskeva nopeasti toteutettava toimenpide kuitenkin osoittaa, että poliittiseen yhteisymmärrykseen voidaan yhteispäätösmenettelyssä päästä viidessä kuukaudessa (parlamentin lomat pois luettuina).

4.2. Erilliset toimenpiteet

Nopeasti toteutettavien toimenpiteiden lisäksi komissio on jo esittänyt ehdotuksia, joilla muutettaisiin 26:ta toimintaohjelmaan nyt sisältyvästä 42 säädöksestä. Joulukuun 2008 loppuun mennessä ehdotuksista 16 oli hyväksytty.

Toimenpiteisiin kuuluu yhteisön laajuinen tullimenettelyjen hallinnointi ja paperiton toimintaympäristö. Kauppiaille ne voivat tuoda 2,5 miljardin euron vuotuisen hyödyn. Tilastojen alalla vuodesta 2004 lähtien tehdyt yhteisön sisäiseen tavarakauppaan (Intrastat) liittyvät kevennysehdotukset, joista osa on jo hyväksytty ja osa on lainsäätäjien käsiteltävänä, vapauttavat aikanaan arviolta 370 000 yritystä (etenkin pk-yritystä) tiedonantovelvoitteesta. Edellytyksenä on, että kaikki jäsenvaltiot asettavat ilmoituskynnyksensä EU-lainsäädännön sallimille tasoille. Rasitus voisi keventyä tarkastellussa yrityspopulaatiossa noin 52 prosenttia kuudessa vuodessa (2004–2010), mikä merkitsisi yli 100 miljoonan euron vuotuisia säästöjä vuoteen 2010 saakka, ja sen jälkeisinä vuosina päästäisiin jo yli 200 miljoonan euron säästöihin. Myös yhtiöoikeuden alalla on edistytty. Sitten vuoden 2005 on jo hyväksytty lukuisia ehdotuksia, ja monia on vielä lainsäätäjien käsiteltävänä. Yritysten julkaisu- ja kääntämisvelvoitteita koskeva ehdotus saattaa jo yksin keventää hallinnollista rasitusta yli 600 miljoonalla eurolla.[24]

Tulevien kevennystoimenpiteitten kartoitus on edennyt pitkälle kahdella keskeisellä ensisijaisella alalla. Yhtiöoikeuden alalla komissio aikoo ehdottaa, että jäsenvaltiot saisivat jättää mikroyritykset EU:n tilinpäätösdirektiivien soveltamisalan ulkopuolelle. Direktiiveihin sovelletaan kautta linjan nk. pienet ensin -periaatetta ja pyritään siten sovittamaan järjestelmä pk-yritysten tarpeiden mukaiseksi.[25] Näistä kahdesta muutoksesta voitaisiin saada noin 8 miljardin euron säästöt. Komissio aikoo lisäksi ehdottaa pitkälle menevää muutosta alv-direktiiviin tarkoituksena poistaa sähköisen laskutuksen esteitä ja ajanmukaistaa laskutukseen sovellettavia sääntöjä. Sähköistä laskutusta haittaavat alv-esteet poistamalla voitaisiin päästä keskipitkällä aikavälillä jopa 18 miljardin euron säästöihin, jos kaikki laskut lähetettäisiin sähköisesti.

Viimeksi mainittu esimerkki osoittaa, että sähköinen viestintä tarjoaa erittäin toimivia välineitä yritysten hallinnollisen rasituksen keventämiseen, kunhan välineet muokataan sekä yritysten että viranomaisten tarpeiden mukaisiksi. Komissio aikoo siksi jatkossakin pyrkiä keventämään hallinnollista rasitusta edistämällä tieto- ja viestintätekniikan käyttöä vuosien 2006–2010 e Commission-strategian[26] ja sähköistä hallintoa Euroopassa edistävän i-2010-strategian[27] mukaisesti.

Tähän mennessä esitetyt tai ennakoidut kevennystoimenpiteet tuovat yli 30 miljardin euron säästöt.[28]

5. Sidosryhmien kuuleminen

Euroopan unioni ei voi keventää hallinnollista rasitusta yksin. Yhteisön lainsäädäntö näet pannaan suurimmalta osaltaan täytäntöön jäsenvaltioiden toimin. Siksi toimintaohjelmassa tarvitaan ulkopuolista asiantuntija-apua, jotta sidosryhmien konkreettiset kokemukset voidaan ottaa täysimittaisesti huomioon. Sidosryhmien osallistuminen tapahtuu pääosin seuraavilla kolmella tavalla: laajamittaisilla, eri viestintäkanavia hyödyntävillä kuulemisilla, hajautetusti järjestettävien tapahtumien välityksellä sekä hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevän riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmän kautta.

5.1. Sidosryhmien kuuleminen verkossa ja perinteisesti

22:lla EU:n virallisella kielellä järjestettävä online-kuuleminen tarjoaa EU:n yrityksille mahdollisuuden ilmaista huolensa ja esittää konkreettisia ehdotuksia suoraan Euroopan komissiolle.[29] Vuonna 2008 asiaa koskevalle komission verkkosivustolle jätettiin 148 ehdotusta, joista yli puolet tuli yksityisiltä yrityksiltä, myös mikroyrityksiltä.[30]

Raporteissa ja kirjeissä esitettiin lisäksi 237 kevennysideaa. Näitä ”offline-ehdotuksia” lähettivät muiden muassa Alankomaiden, Ruotsin, Tanskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset samoin kuin monet kansallisen ja EU:n tason (alakohtaiset) yritysjärjestöt, joista mainittakoon etenkin Business Europe ja UEAPME.[31]

Käsiteltäväksi on otettu yhteensä 27 ideaa, ja 250:tä selvitellään parhaillaan.[32] Huomattavassa osassa ehdotuksia käsiteltiin rajatylittävään kauppaan, arvonlisäveroon, sisämarkkinoihin, ympäristöön tai elintarviketurvallisuuteen liittyviä kysymyksiä. Komissio toivoo saavansa lisää ehdotuksia – mahdollisimman täsmällisiä ja toteuttamiskelpoisia.

5.2. Viestintä

Vuonna 2008 komissio panosti voimakkaasti toimiin, joilla tuodaan esiin hallinnollisen rasituksen keventämisen merkitystä. Sitä varten komissio järjesti yhdessä jäsenvaltioiden kanssa erinäisiä tapahtumia, kampanjoi sähköpostitse ja hyödynsi muita sähköisiä välineitä.[33] Lisäksi se isännöi Brysselissä 20. kesäkuuta järjestettyä laajaa konferenssia, jonka teemana oli Cutting Red Tape for Europe ja johon osallistui satoja yritysten edustajia ja kansallisia asiantuntijoita.[34]

5.3. Hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevä riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmä

Ryhmä perustettiin vuonna 2007 Euroopan parlamentin ehdotuksen pohjalta.[35] Ryhmä antaa komissiolle toimintaohjelmaan liittyviä neuvoja – erityisesti hallinnollisen rasituksen keventämistoimenpiteistä. Ryhmän puheenjohtajana toimii Edmund Stoiber, ja se koostuu 14 muusta korkean tason asiantuntijasta, jotka taustoiltaan edustavat mm. yritysmaailmaa, edustuselimiä, kansalaisjärjestöjä sekä kansallista ja aluepolitiikkaa. Vuonna 2008 ryhmä piti kahdeksan kokousta.[36] Ryhmä käsitteli ensiksi komission maaliskuussa 2008 hyväksymää nopeasti toteutettavien toimien pakettia ja antoi sitten eri politiikanaloilta keskeisiä lausuntoja, joissa sekä tuettiin meneillään olleita kevennystoimia että tuotiin esiin uusia. Erityisesti ryhmä tuki yhtiöoikeuteen ja tilinpäätöksiin, sähköiseen laskutukseen (alv-lainsäädäntö) sekä julkisiin hankintoihin liittyviä ideoita samoin kuin erinäisiä sidosryhmien online- ja offline-kuulemisissa esittämiä ehdotuksia. Sen ajatuksesta järjestettiin myös EU:n kilpailu, jossa etsittiin parasta ideaa turhan byrokratian karsimiseksi.[37] Vuonna 2009 korkean tason ryhmä vauhdittaa edistymistä kaikilla jäljellä olevilla ensisijaisilla alueilla ja tarkastelee jatkossakin yrityksiltä ja muilta sidosryhmiltä suoraan saatavia ehdotuksia.

6. Toimintaohjelman laajentaminen

Toimintaohjelman perustana olevassa tiedonannossa[38] tammikuulta 2007 todetaan, että ohjelman soveltamisalaa voidaan laajentaa sitä mukaa kuin löydetään uusia karsittaviksi soveltuvia tiedonantovelvoitteita.

Jotta voitaisiin ottaa huomioon sidosryhmien esittämät ideat, parantaa keventämistoimien laajuuden arviointia ja lisätä yrityksille koituvaa hyötyä, toimintaohjelman soveltamisalaa laajennetaan ottamalla siihen mukaan liitteessä 9 luetellut 30 säädöstä. Komissio on jo esittänyt osaan kyseisistä säädöksistä liittyviä ehdotuksia.

Esimerkki uudesta ohjelmaan mukaan otettavasta alueesta ovat muodollisuudet, joita sovelletaan varustamoihin, jotka kuljettavat tavaroita meriteitse Euroopan unionin alueella. Komissio tekee vuonna 2009 ehdotuksen esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomiseksi. Näin pyritään erityisesti uuden teknologian tuella minimoimaan ne muodollisuudet, joita sovelletaan eurooppalaisten satamien välillä meritse kuljetettuihin tavaroihin.

7. Kansalliset ohjelmat hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi

7.1. Kansalliset tavoitteet

Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2007 esittämä kehotus ja toimintaohjelma ovat vauhdittaneet toimia merkittävällä tavalla: kun kansallisia keventämistavoitteita asettaneita jäsenvaltioita oli vuoden 2006 lopussa seitsemän, vuoden 2007 lopussa luku oli 14 ja vuoden 2008 lopussa jo 21.[39] Valtaosa jäsenvaltioista on asettanut tavoitteensa EU:n tason tavoitteen tasolle eli 25 prosenttiin. Osa jo varhaisessa vaiheessa kansallisia tavoitteita asettaneista jäsenvaltioista on jo tehnyt mittavia muutoksia niihin toimenpiteisiin, joilla ne panevat täytäntöön EY-lainsäädäntöä omassa maassaan tai ovat saattaneet sen osaksi lainsäädäntöään. Ne ovat muuttaneet myös puhtaasti kansallista lainsäädäntöään.[40] Kaikkien jäsenvaltioiden olisi nyt ryhdyttävä aktiivisesti valmistelemaan ja hyväksymään virallisesti kevennystoimenpiteitä.

7.2. Toimia koordinoitava sekä EU:n että kansallisella tasolla

Lukuisat esimerkit osoittavat, että kevennysten ja tulosten lisäämiseen tarvitaan koordinoituja toimia sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla. Sen vuoksi on samanaikaisesti seurattava sekä EU:n tasolla että jäsenvaltioissa aikaan saatuja kevennyksiä. Jäsenvaltioita kehotetaan lisäksi jatkamaan kansallisten ohjelmiensa puitteissa sellaisten EU:n tasolla mahdollisesti tarvittavien muutosten kartoittamista, jotka auttaisivat niitä vähentämään turhaa hallinnollista rasitusta.

Komissio on laatinut erityisen starttipakkauksen[41] avuksi jäsenvaltioille hallinnollisen rasituksen määrittämiseen ja keventämiseen. Tämä parhaisiin toimintamalleihin perustuva pakkaus sisältää käyttövalmiita asiakirjoja (malleja haastatteluja varten, suunnittelulomakkeita, raporttimalleja, yksinkertaistamissuunnitelmia jne.), yleiskäyttöisen tietokannan, johon voidaan tallentaa oman maan tietoja hallinnollisesta rasituksesta, sekä laskimen hallinnollisen rasituksen määrittämistä varten. Nämä tietotekniset välineet on suunniteltu niin, että niitä voidaan helposti mukauttaa maakohtaisiin tarpeisiin. Starttipakkaus alkuvaiheen teknisine tukineen tulee saataville alkuvuodesta 2009. Jäsenvaltioita kehotetaan hyödyntämään pakkauksen tarjoamat mahdollisuudet edistää tietojen yhdenmukaistamista ja vertailtavuutta.

7.3. Jaetaan parhaita toimintamalleja

Komissio tekee jatkossakin tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden niiden viranomaisten kanssa, jotka vastaavat EU-lainsäädännön täytäntöönpanosta ja saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tarkoituksena on levittää sellaisia hyviä toimintamalleja, joilla pystytään nopeasti keventämään hallinnollista rasitusta – myös alakohtaisesti. Komissio pyrkii jo nyt yhdessä jäsenvaltioiden kanssa helpottamaan EY-lainsäädännön täytäntöönpanoa tai saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Yhteistyötä tehdään esimerkiksi erityisissä työryhmissä, joissa jäsenvaltiot voivat vertailla kaavailemiaan lähestymistapoja ja valintoja ja keskustella niistä. Vuonna 2009 samaa menettelyä käytetään kullakin ensisijaisella alalla yksityiskohtaisten kevennyssuositusten pohjalta.

8. Seuraavat vaiheet

Komissio aikoo

- kartoittaa etenkin EU:n lähtötilannemäärityksen pohjalta ne yksittäiset keventämistoimenpiteet, jotka olisi toteutettava kullakin 13:lla ensisijaisella alalla, sekä tehdä kaikkensa, jotta se pystyy esittämään kaikki nykymuotoisesta toimintaohjelmasta peräisin olevat, EU-lainsäädännöstä johtuvan hallinnollisen rasituksen keventämiseen tähtäävät ehdotukset toimikautensa loppuun mennessä

- etsiä systemaattisesti lisämahdollisuuksia keventää hallinnollista rasitusta aina, kun EY-lainsäädäntöä tarkastellaan (voimassaolon päättymisen yhteydessä) tai tarkistetaan

- tehostaa hallinnolliseen rasitukseen liittyvää osaa vaikutustenarviointiohjeissaan ottamalla alkuvuodesta 2009 käyttöön uusia tietoteknisiä välineitä, joilla helpotetaan rasituksen määrittämistä

- tehostaa toimiaan sellaisten hyvien toimintamallien levittämiseksi, joilla pystytään nopeasti keventämään hallinnollista rasitusta, tekemällä tiiviimpää yhteistyötä jäsenvaltioiden niiden viranomaisten kanssa, jotka vastaavat EU-lainsäädännön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä

- tarjota alkuvuodesta 2009 käyttöön starttipakkauksen, jonka avulla voidaan määrittää ja keventää hallinnollista rasitusta jäsenvaltioiden tasolla.

Parlamenttia ja neuvostoa pyydetään

- hyväksymään vielä käsiteltävänä olevat kevennysehdotukset mahdollisimman nopeasti

- tarkastelemaan tekemiensä tarkistusten ja muutosten vaikutuksia hallinnollisen rasituksen kannalta

- omaksumaan sellaisia menettelyjä, joilla voidaan nopeuttaa yksinkertaistamistoimenpiteiden hyväksymistä, kuten vuonna 2003 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa paremmasta lainsäädännöstä esitetään.

Jäsenvaltioita kehotetaan

- tapauksen mukaan toimittamaan kansalliset keventämistavoitteensa ennen keväällä 2009 pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta

- ottamaan huomioon toimintaohjelmassa esitetyt havainnot ja suositukset keventäessään rasitusta, joka aiheutuu EU-lainsäädännön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanosta

- kartoittamaan EU:n tasolla tarvittavia muutoksia, jotka auttaisivat niitä vähentämään turhaa hallinnollista rasitusta

- ottamaan käyttöön konkreettisia kevennystoimenpiteitä ja raportoimaan niistä Lissabonin strategiaan liittyvissä vuotuisissa edistymisraporteissaan

- hyödyntämään komission laatiman starttipakkauksen tarjoamat mahdollisuudet tulevissa määritys- ja keventämistoimissaan, jotta voidaan edistää tietojen yhdenmukaistamista ja vertailtavuutta

- saattamaan omat lähtötilannemäärityksensä päätökseen vuoden 2010 loppuun mennessä

- vahvistamaan yhteiset periaatteet EU:n tasolla ja jäsenvaltioissa aikaan saatujen kevennysten seurantaa varten.

[1] Vaikka lainsäädännössä asetetaan erityyppisiä kustannuksia yrityksille, pienet ja keskisuuret yritykset pitävät hallinnollista rasitusta heikon kysynnän jälkeen tärkeimpänä yksittäisenä yritystoimintaa haittaavana tekijänä. Suuri osa pk-yrityksistä katsoo lisäksi, että hallinnollinen sääntely on yleisesti ottaen huonontunut. Ks. Euroopan pk-yritysten seurantakeskuksen vuonna 2007 tekemän selvityksen tulokset (EU:ssa on 23 miljoonaa pk-yritystä eli 99,7 % kaikista yrityksistä):http://ec.europa.eu/enterprise/enterprise_policy/analysis/observatory_en.htm.

[2] KOM(2007) 23.

[3] Brysselissä 8. ja 9. maaliskuuta 2007 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, s. 10:http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/fi/ec/93140.pdf.

[4] Ks. esimerkiksi 21. lokakuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma T6-0493/2008 Parempi säädöskäytäntö 2006 -kertomuksesta toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 9 artiklan mukaisesti.

[5] KOM(2009) 15.

[6] Ks. vaikutustenarviointiohjeiden (Impact Assessment Guidelines) liitteet 10 ja 6 (http://ec.europa.eu/governance/impact/docs/key_docs/sec_2005_0791_anx_en.pdf).

[7] Ks. standardikustannusmallia koskevan verkoston verkkosivut osoitteessa http://www.administrative-burdens.com/.

[8] Laajimman aiemmin toteutetun vertailututkimuksen teki OECD vuonna 2006. Siinä tarkasteltiin maantierahtiliikenteen harjoittajille asetettuja tiedonantovelvollisuuksia, jotka liittyivät työntekijän palkkaamiseen ja ajoneuvon vuotuiseen käyttöön 11 maassa (OECD, Cutting Red Tape – Comparing Administrative Burdens across Countries , 2007).

[9] Asiakirjassa KOM(2007) 23 olevassa luettelossa mainitaan 41 alkuperäistä (ts. oikeudellista) säädöstä ja yksi täytäntöönpanotoimenpide (komitologia), joiden oletetaan vastaavan yli 80 prosentista EU-lähtöisistä hallinnollisista kustannuksista. Ks. liite 1.

[10] EU:n säädösteksteissä on erityyppisiä säännöksiä, joista voi syntyä tiedonantovelvoitteita kansallisella tasolla: osassa asetetaan suoraan velvoite yrityksille (314), toisten mukaan taas jäsenvaltioilla on mahdollisuus asettaa velvoite yrityksille (42).

[11] Ks. liite 2.

[12] Kukin jäsenvaltio on nimennyt keskitetyn yhteyspisteen, joka koordinoi toimintaohjelmasta maassa saatua palautetta. Tämä hallitusten asiantuntijaverkosto auttoi huomattavalla panoksellaan parantamaan kansallisten tiedonantovelvoitteiden arviointia. Kansallisten sääntelyasiantuntijoiden korkean tason ryhmä, joka antaa komissiolle neuvoja säädöskäytännön parantamiseen liittyvissä kysymyksissä, avusti puolestaan etupäässä yleisissä (metodologisissa) kysymyksissä.

[13] Nämä maat ovat Alankomaat, Itävalta, Saksa, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Eräitä tietoja on jouduttu mukauttamaan etenkin tiedonantovelvoitteiden kartoitukseen liittyvien erojen vuoksi.

[14] Ks. liite 3. Koska eri ensisijaisiin aloihin vaikuttaa eri määrä erityyppisiä EU-säädöksiä, vertailua olisi tarkasteltava varovaisesti.

[15] Esimerkiksi kansainvälisen tilinpäätösstandardilautakunnan (International Accounting Standards Board, IASB) kehittämät kansainväliset tilinpäätösstandardit (IFRS) on sisällytetty EU:n oikeudellisiin puitteisiin.

[16] Tällaiset toiminnan tavanomaiseen jatkamiseen liittyvät kustannukset ovat yleiseen keskitasoon (18 %) verrattuna korkeammat (30–50 %) rahoituspalvelujen ja yhtiöoikeuden alalla.

[17] Joitakin kevennystoimenpiteitä on jo esitetty tai hyväksytty (ks. kohta 4).

[18] Tietyntyyppisten tiedonantovelvoitteiden täyttämiseen ja tiettyjen tehtävien suorittamiseen tarvittava aika minuutteina, laitteistotyyppi sekä ulkoistamisaste.

[19] EU on esimerkiksi perustanut jäljitettävyysjärjestelmiä eri aloille eri aikoina. Joissakin järjestelmissä edellytetään asiakirjapohjaista jäljitysketjua, toiset taas perustuvat yleensä huokeampaan viivakooditeknologiaan.

[20] Tarkempia tietoja kohdassa 4.2.

[21] KOM(2007) 23 ja KOM(2008) 35.

[22] Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat ilmoittaneet pitävänsä kiinni siitä, että turhaa hallinnollista rasitusta vähennetään (ks. etenkin parlamentin 21.10.2008 antama päätöslauselma Parempi säädöskäytäntö 2006 -kertomuksesta (2008/2045(INI)) ja kilpailukykyneuvoston päätelmät 2.12.2008).

[23] Ks. liitteet 5 ja 6.

[24] Komissio esittää lisätietoja maatalouden ja kalastuksen alalla toteutettavista yksinkertaistamistoimista keväällä 2009 annettavissa edistymistä kuvaavassa raportissa ja tiedonannossa.

[25] Rasitus olisi pidettävä oikeasuhteisena erityisesti sellaisten pk-yritysten kohdalla, jotka eivät harjoita rajatylittävää toimintaa.

[26] Ks. http://ec.europa.eu/dgs/informatics/ecomm/index_en.htm.

[27] Ks. http://ec.europa.eu/information_society/eeurope/i2010/index_en.htm.

[28] Komissio määrittää parhaillaan muita saavutettuja kevennyksiä. Tämä prosessi on määrä saada päätökseen vuoden 2009 loppuun mennessä.

[29] Ks. http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/online_consulation_fi.htm.

[30] Ks. liite 7 ja neljännesvuosikertomukset osoitteesta http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/reports_en.htm.

[31] Käsiteollisuuden ja pienten ja keskisuurten yritysten eurooppalainen liitto.

[32] Ideoita tarkasteltaessa kävi ilmi, että muut ehdotukset toistivat jo harkintaan otettuja ajatuksia tai että ne olivat liian yleisiä tai eivät kuuluneet tarkasteltavaan aiheeseen. Ne toimitettiin kansallisille viranomaisille.

[33] Ks. http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/news_en.htm.

[34] Kokousasiakirjat osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/redtape_conference_en.htm.

[35] Ks. Euroopan parlamentin päätöslauselma A6-0275/2007 lainsäädännöstä johtuvien hallintokustannusten vähentämisestä (10.7.2007).

[36] Ks. liite 8 sekä http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/highlevelgroup_en.htm.

[37] Ks. http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/competition_fi.htm tai www.best-idea-award.eu.

[38] Ks. KOM(2007) 23.

[39] Ks. liite 10.

[40] Ks. liite 12.

[41] Ks. liite 13.