Ehdotuksen tavoitteena on tarkistaa kalastuslupa-asetuksen nykysääntöjä, jotta voidaan parantaa valtamerten hallinnointia, saavuttaa uuden yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet ja mahdollistaa johdonmukaisuus valvonta-asetuksen sekä laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS) koskevan asetuksen välillä. Ehdotuksella on myös tarkoitus saavuttaa tasapuoliset toimintaedellytykset eri laivastojen välillä niin, että EU:n vesien ulkopuolella kalastavaan EU:n kalastuslaivastoon sovelletaan samoja sääntöjä kuin EU:n vesillä kalastaviin kolmansien maiden aluksiin.

Neuvoston kanta poikkeaa komission ehdotuksesta ehdotuksen soveltamisalan, käytettyjen määritelmien ja kalastuslupien myöntämismenettelyjen osalta. Neuvoston kannassa vahvistetaan entisestään yhdenvertaista kohtelua koskevia säännöksiä, joilla varmistetaan, että sekä EU:n vesillä että niiden ulkopuolella toimivia EU:n aluksia kohdellaan yhdenvertaisesti ja että EU:n vesillä toimivat kolmansien maiden alukset noudattavat samoja sääntöjä kuin EU:n alukset. Näin varmistetaan tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille.

Komissio katsoo, että nämä muutokset lisäävät ehdotuksen johdonmukaisuutta, yksinkertaistavat ja virtaviivaistavat kaavailtuja menettelyjä, minimoivat hallinnollisen taakan ja viittaavat mahdollisimman paljon nykyisiin sääntöihin, joita on alueellisilla kalastuksenhoitojärjestöillä ja kansainvälisissä kalastussopimuksissa, myös pohjoisissa sopimuksissa ja kestävää kalastusta koskevissa kalastuskumppanuussopimuksissa.

Sen vuoksi komission ehdotusta muutettiin, jotta siihen voitiin sisällyttää seuraavat poliittisesta yhteisymmärryksestä ilmi käyvät toimenpiteet:

Lisättiin uusi 2 jakso ”Kalastusmahdollisuuksien vaihtamista tai kantojen yhteistä hoitoa koskevien sopimusten mukainen kalastustoiminta”. Tämä jakso lisättiin selventämään ehdotuksen soveltamisalaa ja varmistamaan, että kaikki EU:n vesillä kalastavat kolmansien maiden kalastusalukset kuuluvat asetuksen soveltamisalaan.

”Kelpoisuusehtoja” koskevan 5 artiklan 1 kohdan d alakohta: ”Ei seuraamusta vakavasta rikkomuksesta kalastusluvan hakemista edeltävien 12 kuukauden aikana”. Tätä kelpoisuusehtoa ehdotettiin ennakkoedellytykseksi kalastusluvan saamiselle EU:n aluksille, jotka aikovat kalastaa EU:n ulkopuolisilla vesillä. Neuvosto katsoi kuitenkin, että tämä kelpoisuusehto muodostaa päällekkäisen seuraamusjärjestelmän ja vastusti sitä voimakkaasti. Euroopan parlamentti kuitenkin kannatti sitä. Osana kokonaiskompromissia komissio suostuu poistamaan kyseisen kelpoisuusehdon tekstistä edellyttäen, että sovitaan oikeusperustasta, jonka nojalla komissio voi ryhtyä toimiin estääkseen alusta kalastamasta 7 artiklan perusteella.

”Kalastuslupien valvontaa” koskevan 7 artiklan 6 kohta: Tämän säännöksen perusteella komissio voisi viime kädessä ryhtyä toimiin estääkseen alusta kalastamasta, jos jäsenvaltio ei tee mitään (ns. ”claw-back”-lauseke). Neuvosto ei hyväksy komission alkuperäistä ehdotusta, koska se nähdään lippujäsenvaltioiden toimivaltaan puuttumisena. Euroopan parlamentti kannattaa vankkaa oikeusperustaa, jonka nojalla komissio voi toimia estääkseen alusta kalastamasta, jos kyseinen alus ei noudata sääntöjä.

Osana kokonaiskompromissia komissio on hyväksynyt sen, että komission toimet aluksen kalastuksen lopettamiseksi rajoittuvat alueille, joilla on voimassa kansainvälinen kalastussopimus, joka sitoo unionia alueellisten kalastuksenhoitojärjestöihin tai, kestävää kalastusta koskevien kalastuskumppanuussopimuksien puitteissa, kolmansiin maihin nähden.

”Lippuvaltion vaihtoa koskevia toimia” koskevan 6 artiklan 2 kohta: LIS-asetuksen 31 ja 33 artiklan mukaan EU:n alukset eivät saa kalastaa yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden vesillä. Kyseisen asetuksen 31 artikla koskee komission suorittamaa ”toteamista” ja 33 artikla koskee neuvoston suorittamaa ”luettelon laatimista”. Neuvoston kanta on, että on neuvoston asia lisätä (päätöksellään) maa yhteistyöhön osallistumattomien maiden luetteloon, joten komission suorittamalla toteamisella ei pitäisi olla mitään vaikutusta tämän ehdotuksen yhteydessä.

Osana kokonaiskompromissia komissio on hyväksynyt, että alukselle annetaan kuusi viikkoa aikaa poistua kolmannen maan vesiltä, kun kyseinen kolmas maa on LIS-asetuksen 31 artiklan nojalla todettu yhteistyöhön osallistumattomaksi.

”Käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien uudelleenjakoa” koskeva 13-15 artikla: Nykysääntöjen mukaan komission jakaa käyttämättömät kalastusmahdollisuudet uudelleen (please add the specific article of this regulation°Council Regulation (EC) No 1006/2008) komission päätöksellä. Ehdotuksessa ulkopuolisista laivastoista säädetään täytäntöönpanovallan siirtämisestä komissiolle tämän uudelleenjaon tekemiseksi. Neuvosto vaatii uudelleenjaon tekemistä SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan perusteella.

Osana kokonaiskompromissia komissio hyväksyy tämän oikeusperustan käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien uudelleenjakoa varten.

”Jälleenlaivausta” koskeva 26 a artikla: Euroopan parlamentilla oli vaikeuksia hyväksyä 3 artiklan g alakohdassa oleva neuvoston ”kalastustoiminnan” määritelmä, joka ei sen mielestä ole yhtä kattava kuin yhteisessä kalastuspolitiikassa. Euroopan parlamentti on lähinnä kiinnostunut ”saaliin purkamisen” ja ”jälleenlaivausten” sisällyttämisestä määritelmään, mutta se merkitsisi huomattavaa hallinnollista rasitusta, sillä kyseisille toimille olisi myönnettävä luvat. Kompromissina neuvosto hyväksyi 26 a artiklan soveltamisalan laajentamisen jälleenlaivauksiin aavalla merellä ja suoriin lupiin, mihin kuuluu ennakkoilmoitus lippujäsenvaltiolle ja jäsenvaltioiden vuosittainen raportointi komissiolle. Komissio on hyväksynyt tämän kompromissin, koska se auttaa sitä saamaan tietoja jälleenlaivauksista.

”Tietokannassa olevia julkisia tietoja” koskeva 39 artiklan 2 kohta: Komission ehdotuksessa ja neuvoston yleisnäkemyksessä sovitaan, että julkisia tietoja ovat aluksen nimi ja lippuvaltio, luvan tyyppi sekä kalastustoiminnan sallittu aika ja vyöhyke. Euroopan parlamentin kannassa niihin lisätään seuraavaa: 1) CFR-numero ja IMO-tunnistenumero, 2) yrityksen omistajan sekä todellisen omistajan ja edunsaajan nimi, asuinpaikka ja maa, sekä 3) luvan ja kalastusmahdollisuuksien tyyppi.

Neuvosto ja komissio eivät kannata Euroopan parlamentin vaatimusta sellaisenaan, koska se aiheuttaa yksityisyyden suojaan, tietosuojaan ja kaupallisten etujen suojelemiseen liittyviä ongelmia. Lainsäädäntövallan käyttäjät pääsivät kompromissiratkaisuun, jonka mukaan yrityksen omistajaa sekä todellista omistajaa ja edunsaajaa koskevat tiedot tallennetaan tietokannan suojattuun osaan. Lisäksi seuraavat tiedot tulevat olemaan julkisia: 1) CFR-numero ja IMO-tunnistenumero, 2) luvan tyyppi, mukaan lukien kohdelaji(t) tai lajiryhmä(t), ja 3) kalastustoiminnan sallittu aika ja vyöhyke. Komissio on hyväksynyt tämän kompromissin, koska se lisää avoimuutta samalla kun tietosuojasääntöjä noudatetaan täysimääräisesti.

Neuvoston 17. lokakuuta 2016 hyväksymässä ensimmäisen käsittelyn kannassa vahvistetaan komission ehdotuksen keskeiset osatekijät ja esitetään tasapainoinen teksti, jossa otetaan huomioon Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston tärkeimmät näkemykset.

4.Päätelmä

Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeudelliset yksiköt ja lingvistijuristit saivat tehtäväkseen tehdä tekstiin tarvittavat mukautukset. Tuloksena oleva asiakirja edustaa näin ollen lainsäädäntövallan käyttäjien 20. kesäkuuta 2017 saavuttamaa poliittista yhteisymmärrystä.