Korruptiontorjuntaan osallistuviin viranomaisiin kuuluvat korruptiontorjuntavirasto, joka laatii monivuotisen korruptiontorjuntasuunnitelman ja tukee yksityisiä ja julkisia oikeushenkilöitä korruption ehkäisemisessä ja havaitsemisessa, julkishallinnon avoimuudesta vastaava korkea viranomainen, jonka tehtävänä on julkisten laitosten ja viranomaisten luotettavuuden varmistaminen, sekä korruption ja verorikosten torjunnasta vastaava keskusvirasto, joka on talousrikosten, muun muassa korruption ja rahanpesun, tutkintaan erikoistunut poliisin erikoisyksikkö. Talousrikoksia käsittelevän yleisen syyttäjän toimivaltaan kuuluu korkean tason korruptiotapausten tutkinta.

Käyttöön on otettu toimenpiteitä, joilla pyritään lieventämään covid-19-pandemian vaikutuksia siviili- ja rikostuomioistuimien tehokkuuteen, mutta yleensä ottaen menettelyjen kesto aiheuttaa yhä huolta. Erityisesti vuoden 2020 maaliskuun ja toukokuun välisenä aikana käyttöön otetut kiireelliset toimenpiteet terveyskriisin torjumiseksi hidastivat tuomioistuimien toimintaa ja lisäsivät niiden työmäärää. Siten työmäärä kasvoi siviilituomioistuimissa vuoden 2020 lokakuusta alkaen lähes 43 000 tapauksella ja alemmissa rikostuomioistuimissa 19 000 tapauksella vuoden 2019 loppuun verrattuna. Arvio siviili- ja kauppaoikeudellisten riita-asioiden ratkaisemiseen tarvittavasta ajasta kasvoi edelleen; se oli vuonna 2019 keskimäärin 432 päivää. Toisaalta siviili- ja kauppaoikeudellisten riita-asioiden selvitysaste parani hieman. Vuonna 2019 se oli 99,7 prosenttia. Tämä luku on kuitenkin pandemian vaikutuksia edeltävältä ajalta. Rikostuomioistuimien haasteisiin vastaamiseksi hyväksyttiin 8. huhtikuuta 2021 uusi laki, jonka tarkoituksena on parantaa paikallisten oikeuslaitosten ja rikosoikeudellisten menettelyjen tehokkuutta. Lain nojalla vaihtoehtoiset toimenpiteet ulotetaan syytetoimiin, composition pénale ‑menettelyn toimenpiteiden soveltamisalaa laajennetaan ja yhdyskuntapalvelua voidaan määrätä muuten kuin tuomioistuimissa.

Oikeuslaitokselle osoitettuja resursseja on lisätty tuntuvasti vuonna 2021 . Vuoden 2021 talousarviolain nojalla oikeusministeriölle myönnetään 12,1 miljardin euron talousarvio eli noin kaksi prosenttia julkisista kokonaismenoista, mikä tarkoittaa kahdeksan prosentin kasvua edelliseen vuoteen verrattuna (suurin vuotuinen kasvu yli 20 vuoden aikana), mukaan lukien oikeudenkäyntikuluja varten varatut 127 miljoonan euron lisämäärärahat. Lisäksi talousarviolailla luodaan oikeuslaitokseen 2 450 uutta työpaikkaa. Se merkitsee noin kolmen prosentin lisäystä työpaikkojen kokonaismäärään, joka on noin 90 000. Oikeusapua koskeva talousarvio vuonna 2021 oli 585 miljoonaa euroa. Talousarvion kymmenen prosentin korotuksen ansiosta tämän järjestelyn piiriin kuuluvien asianajajien palkkioita voidaan nostaa, erityisesti tiettyjen rikosasioihin ja sovitteluun liittyvien tehtävien osalta. Lisäksi luotiin uusi takuu, jolla varmistetaan asianajajien palkkioiden maksaminen oikeusavun hakijan laiminlyönneistä riippumatta. Asianajajille oikeusavusta maksettavat palkkiot ovat asianajajaliittojen mukaan edelleen selvästi riittämättömiä eivätkä kata asianajajille koituvia kuluja.

Useita hankkeita on käynnissä oikeudenkäytön digitalisoinnin kehittämiseksi edelleen. Vaikka oikeuslaitoksen digitalisointia on pyritty edistämään, parantamisen varaa on vielä tuomioistuimien digitaaliteknologian käytön sallivissa menettelysäännöissä, tuomioistuimien ja syyttäjälaitosten digitaaliteknologian ja sähköisten viestintävälineiden käytössä sekä digitaalisissa ratkaisuissa, joita käytetään oikeudenkäyntien käynnistämisessä, järjestämisessä ja seuraamisessa. Rikosasioiden osalta on käynnissä digitaalista rikosoikeudenkäyntiä koskeva hanke. Sen tarkoituksena on digitalisoida kaikki menettelyn vaiheet valituksen kirjaamisesta tai rikoksen toteamisesta tuomion antamiseen ja tuomioistuimen päätöksen kirjaamiseen sekä helpottaa osapuolten ja oikeusalan ammattilaisten mahdollisuuksia tutustua asiakirja-aineistoon. Vuonna 2019 alettiin kahdessa tuomioistuimessa ottaa kokeellisesti käyttöön erilaisia välineitä rikosoikeudenkäynnin kaikkien toimijoiden välisen viestinnän sekä kaikkien asiakirja-aineistoon sisältyvien asiakirjojen digitalisoimiseksi, ja niiden käyttöönotto ulotetaan asteittain kaikkiin tuomioistuimiin. Yksityisoikeudellisissa asioissa PORTALIS-ohjelman tarkoituksena on korvata kaikki tuomioistuimissa käytössä olevat kahdeksan sovellusta yhdellä digitaalisella välineellä ja digitalisoida lopulta sekä asianosaisten että oikeusalan ammattilaisten osalta koko siviiliprosessi hakemuksen jättämisestä tuomioistuimen päätöksen tiedoksiantoon turvallisen portaalin avulla. Ensimmäisen vaiheen lopussa käynnistettiin asianosaisille tarkoitettu verkkosivusto, jonka avulla he ovat voineet jättää hakemuksia joissakin yksityisoikeudellisissa asioissa 4. tammikuuta 2021 lähtien. Maaliskuussa 2021 otettiin pilottituomioistuimissa käyttöön mahdollisuus toimittaa oikeusapupyyntöjä verkossa, ja käyttöönottoa jatketaan asteittain kansallisella tasolla. Tämän järjestelyn sekä hakijoiden varojen laskemisessa käytettävien uusien yhdenmukaistettujen sääntöjen odotetaan nopeuttavan merkittävästi kyseisten pyyntöjen käsittelyä. PORTALIS-väline otetaan käyttöön vuonna 2021 työtuomioistuimessa, ja sen jälkeen sen käyttö ulotetaan muihin tuomioistuimiin vuoteen 2022 mennessä.

Sekä yritykset että kansalaiset pitävät oikeuslaitoksen riippumattomuutta keskinkertaisena. Kansalaisista 57 prosenttia ja yrityksistä 58 prosenttia pitää oikeuslaitoksen riippumattomuutta melko hyvänä tai erittäin hyvänä. Vaikka kansalaisten käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuudesta on pysynyt suurelta osin samalla tasolla vuodesta 2016 lähtien, yritysten käsitys on viime vuoden aikana heikentynyt. Sekä kansalaiset että yritykset mainitsevat useimmiten hallituksen ja poliitikkojen harjoittaman asioihin puuttumisen tai painostuksen syyksi siihen, miksi oikeuslaitosta ei pidetä riippumattomana.

Oikeuslaitos koostuu kahdesta itsenäisestä tuomioistuinlaitoksen haarasta: siviili- ja rikosoikeudellisissa asioissa toimivaltaisista yleisistä tuomioistuimista ja hallintotuomioistuimista. Molemmissa on kolme oikeusastetta: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimet, muutoksenhakutuomioistuimet ja ylemmän oikeusasteen tuomioistuimet (kassaatiotuomioistuin yleisten tuomioistuinten haarassa ja korkein hallinto-oikeus hallintotuomioistuinten haarassa). Korkein hallinto-oikeus on myös neuvoa-antava elin, joka antaa lausuntoja lainsäädäntöehdotuksista ja jonka tehtävänä on hallinnoida hallintotuomioistuimia ja muutoksenhakutuomioistuimia. Perustuslakineuvostolla on toimivalta tarkistaa lakien perustuslainmukaisuus. Korkeimmalla tuomarineuvostolla, jonka jäsenistä puolet on tuomarien keskuudestaan valitsemia tuomareita, on tärkeä rooli oikeuslaitoksen riippumattomuuden turvaamisessa. Se nimittää ehdokkaita huipputason oikeudellisiin tehtäviin ja antaa sitovia lausuntoja oikeusministerin esittämistä tuomareiden nimityksistä . Syyttäjälaitos on osa oikeuslaitosta ja kuuluu oikeusministerin alaisuuteen. Oikeusministeri voi antaa yleisiä ohjeita syytekäytännöistä, mutta sillä ei ole toimivaltaa antaa ohjeita yksittäisissä tapauksissa. Ranska osallistuu Euroopan syyttäjänvirastoon (EPPO). Asianajajia edustavat eri puolilla Ranskaa toimivat asianajajaliitot.

Ranska on vahvistanut edelleen institutionaalista kehystään korruption torjumiseksi ja ehkäisemiseksi julkisella ja yksityisellä sektorilla. Korruption torjuntaan erikoistuneet elimet, kuten julkishallinnon avoimuudesta vastaava korkea viranomainen (HATVP) ja Ranskan korruptiontorjuntavirasto, jatkavat tehtäviään. Eturistiriitatilanteista ja väärinkäytösten paljastajien suojelusta on annettu säännöksiä. Vaikka yksityishenkilöt, jotka aloittavat yhteydenpidon johtaviin virkamiehiin, eivät kuulu voimassa olevan lobbauslainsäädännön piirin, hallitus ei ole vielä tehnyt tähän aiheeseen liittyvää ehdotusta. Varallisuusilmoitukset julkistetaan ja tarkistetaan säännöllisesti. Talousrikoksia käsittelevä yleinen syyttäjänvirasto organisoitiin uudelleen, ja se on jatkanut vakaasti tuomioiden antamista muun muassa korkean tason virkamiehille ja arvoltaan suurissa tapauksissa, myös yleistä etua koskevien oikeudellisten sopimusten avulla. Kampanjatilejä ja poliittista rahoitusta käsittelevän kansallisen toimikunnan henkilöresurssit vaikuttavat riittämättömiltä toimikunnan työmäärään verrattuna. Covid-19-pandemian seurauksena käyttöön on otettu julkisia hankintoja koskevia erityistoimia.

Ranskan oikeuslaitoksessa on edelleen käynnissä monia uudistuksia, joiden tarkoituksena on parantaa sen laatua ja tehokkuutta. Pitkään valmisteilla olleet aloitteet oikeuslaitoksen riippumattomuuden lujittamiseksi, erityisesti vahvistamalla korkeimman tuomarineuvoston toimivaltaa, eivät ole edenneet hyväksymisvaiheeseen, jossa tarvittaisiin määräenemmistö parlamentin kummassakin kamarissa annetuista äänistä. Oikeuslaitokselle osoitettuja resursseja on lisätty tuntuvasti. Rikosprosessin ja joidenkin siviiliprosessin osa-alueiden kattavaa digitalisointia koskevat hankkeet etenevät edelleen. Luottamusta oikeuslaitokseen pyritään vahvistamaan kahdella uudella lakiehdotuksella. Niissä käsitellään muun muassa asianajajien salassapitovelvollisuutta, kurinpitotuomioistuimien perustamista oikeusalan ammattilaisia varten sekä istuntoja koskevia lähetyksiä. Tasavallan presidentti pyysi korkeinta tuomarineuvostoa antamaan lausunnon siitä, miten vastuujärjestelmää ja tuomareiden suojelua voitaisiin parantaa.

Asiantuntijoiden ja yritysjohtajien käsityksen mukaan korruptiota esiintyy julkisella sektorilla edelleen suhteellisen vähän. Transparency Internationalin korruptioindeksissä Ranska sai vuonna 2020 arvosanan 69/100 ja sijoittuu Euroopan unionissa sijalle 8 ja maailmanlaajuisesti sijalle 23. Tämä korruptiota koskeva käsitys on pysynyt suhteellisen vakaana viiden viime vuoden aikana.

Vuosia 2020–2022 koskevan kansallisen korruptiontorjuntasuunnitelman täytäntöönpano on meneillään. Suunnitelmassa keskitytään seuraaviin toimiin: i) optimoidaan tietojen analysointi korruption ymmärtämisen ja havaitsemisen tehostamiseksi, ii) järjestetään julkishallinnon työntekijöille koulutusta ja tiedotusta, iii-a) tuetaan ministeriöitä korruptiontorjuntaohjelmien laatimisessa, iii-b) tuetaan suuria kuntia ja niiden laitoksia korruptiontorjuntaohjelmien laatimisessa, iii-c) edistetään rehellisyyttä urheilujärjestöissä ja ‑tapahtumissa, iii-d) tuetaan yrityksiä Ranskan korruptiontorjunnan kehyksen täytäntöönpanossa ja kannustetaan niitä edistämään kilpailukykyään noudattamalla korruptiontorjuntaa koskevia vaatimuksia, iii-e) tehostetaan korruption seuraamuksia ja iv) tehostetaan Ranskan kansainvälistä toimintaa.

Korruptiotapausten syytteeseenpanossa ja oikeuskäsittelyssä on saatu myönteisiä tuloksia, myös tapauksissa, joissa on ollut osallisina korkean tason virkamiehiä. Kansallisessa lainsäädännössä kriminalisoidaan kaikentyyppiset korruptiorikokset (aktiivinen ja passiivinen korruptio sekä kotimaisiin ja/tai ulkomaisiin tahoihin kohdistuva lahjonta) julkisella ja yksityisellä sektorilla, mukaan lukien urheiluala sekä vaikutusvallan väärinkäyttö julkisella sektorilla. Korruption ja verorikosten torjunnasta vastaava keskusvirasto (OCLCIFF) on talousrikosten, muun muassa korruption ja rahanpesun, tutkintaan erikoistunut poliisin erikoisyksikkö. Virastossa työskentelee 86 virkamiestä, jotka ovat jakautuneet taloudellisten tietojen analysoinnista, tutkimustyöstä ja todisteiden keräämisestä vastaaviin yksiköihin. Vuonna 2020 virasto takavarikoi 166 miljoonaa euroa laittomia varoja . Korkeasti koulutettujen työntekijöiden, erityisesti taloustietoja käsittelevien analyytikkojen ja kokeneiden tutkijoiden, rekrytointi, koulutus (toisinaan kolmivuotinen) ja työssä pitäminen on kuitenkin haaste virastolle .

Talousrikoksia käsittelevän yleisen syyttäjän (PNF) virasto on organisoitu uudelleen sen tehokkuuden parantamiseksi muun muassa lisäämällä sen resursseja ja parantamalla sen riippumattomuutta. Vuonna 2020 PNF perusti erityisryhmän tutkimaan todisteita avoimen lähdekoodin tietokantojen avulla. PNF pani vuonna 2020 vireille 123 uutta tapausta, joiden perusteella nostettiin 21 syytettä. Tapausten arvioitu kokonaisarvo on kaksi miljardia euroa, ja ne koskevat 65:tä henkilöä. Yleistä etua koskevia oikeudellisia sopimuksia (CJIP-sopimukset) on tähän mennessä tehty yhteensä 12. PNF aikoo palkata vuonna 2021 uusia syyttäjiä vastauksena Euroopan neuvoston lahjonnan vastaisen valtioiden ryhmän (GRECO) esittämiin suosituksiin. GRECOn muita suosituksia koskevista toimista ei kuitenkaan ole ilmoitettu.

Korruptiontorjuntavirasto (AFA) laatii monivuotisen korruptiontorjuntasuunnitelman ja valvoo ennaltaehkäisevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa julkisissa (kansallisissa tai paikallisissa) ja yksityisissä organisaatioissa. AFA julkaisi vuoden 2020 syyskuussa tutkimuksen, jossa analysoidaan yksityisyritysten korruptiontorjuntaohjelmia, sekä lahjoja ja vieraanvaraisuutta koskevan käytännön oppaan yrityksille. Vuonna 2021 AFA julkaisi julkisen kuulemisen jälkeen uusia suosituksia (ensimmäiset suositukset on julkaistu vuonna 2017) oikeushenkilöille tarkoitettujen sääntöjenmukaisuutta koskevien mekanismien kehittämisestä ja täytäntöönpanosta. AFAn johto pitää AFAn käytettävissä olevia teknisiä ja taloudellisia resursseja asianmukaisina. AFAssa työskentelevillä virkamiehillä on kokemusta sekä julkiselta sektorilta (lähinnä lähetetyt tutkijat ja syyttäjät mutta myös taloustietoja käsittelevät analyytikot) että yksityiseltä sektorilta, mutta henkilöstön koko ja suuri vaihtuvuus aiheuttavat ilmeisesti haasteita.

Julkishallinnon avoimuudesta vastaava korkea viranomainen (HATPV) valvoo edelleen virkamiesten luotettavuutta koskevien sääntöjen, muun muassa varallisuusilmoitussääntöjen, noudattamista . HATVP:n vastuulla on varmistaa julkisten laitosten ja viranomaisten luotettavuus. Sen tehtäviin kuuluu varallisuutta ja etunäkökohtia koskevien ilmoitusten tarkastaminen. Vuonna 2020 HATVP vastaanotti etunäkökohtia ja varallisuutta koskevia ilmoituksia 17 713 virkamieheltä sekä 825 ministeriltä ja parlamentin jäseneltä. Virkamiesten ja ministerien ilmoitukset ovat julkisia, mutta parlamentin jäsenten ilmoitukset ovat saatavilla vain pyynnöstä. HATVP:n vuonna 2020 suorittama tarkastus osoittaa, että noin 53 prosenttia ilmoituksista oli sääntöjenmukaisia, 22 prosenttia aiheutti vähäisiä selvennyspyyntöjä ja 25 prosentissa oli huomattavia puutteita. Vuonna 2020 saatettiin talousrikoksia käsittelevän yleisen syyttäjän käsiteltäväksi kymmenen tapausta mahdollisia rikosoikeudellisia jatkotoimia varten. HATVP neuvoo ammattietiikasta vastaavia virkamiehiä (responsables déontologues) ja avustaa heitä ammattietiikkaan liittyvässä koulutuksessa. HATVP myös esittää yleisluonteisempia eettisiä ohjeita, ja se voi allekirjoittaa kansalaisjärjestöjen kanssa sopimuksia avoimuuden edistämiseksi.

HATVP on ehdottanut lobbauslainsäädännön muuttamistalobbausrekisterin hallinnoinnista. Marraskuussa 2020 ilmoituksia oli saatu 90 prosentilta rekisteröidyistä lobbaajista. Vuonna 2020 HATVP ehdotti lobbauslainsäädännön muuttamista GRECOn suosituksen mukaisesti niin, että sen piiriin sisällytettäisiin (organisaatioiden lisäksi) lobbausta harjoittavat yksittäiset kansalaiset, jotka aloittavat yhteydenpidon johtaviin virkamiehiin. Hallitus ei ole toistaiseksi esittänyt ehdotusta. HATVP:n toimivalta ulotettiin vuonna 2020 yhteensopimattomuutta ja pyöröovi-ilmiötä koskevien sääntöjen täytäntöönpanon valvontaan. Yhteensopimattomuuksia havaitaan keskimäärin 10 prosentissa tarkastetuista tapauksista. Vuonna 2020 HATVP teki yhteensopimattomuutta koskevan päätöksen ministerikabinetin entisestä neuvonantajasta.

Kampanjatilejä ja poliittista rahoitusta käsittelevän kansallisen toimikunnan (CNCCFP) henkilöresurssit vaikuttavat riittämättömiltä toimikunnan työmäärään verrattuna. CNCCFP on elin, joka tarkastaa sekä poliittisten puolueiden että vaalikampanjoiden tilintarkastusraportit. Vaaleista vastaavaan osastoon kuuluu yhdeksän (tilintarkastustuomioistuimen ja muiden oikeudellisten elimien nimeämää) tuomaria sekä 58 avustavaa virkamiestä. Vuonna 2020 tarkastettiin 2 200 tapausta 143 ulkopuolisen neuvonantajan avustuksella. Vaalikampanjoiden raporteista keskimäärin neljässä prosentissa on tilintarkastukseen liittyviä ongelmia. Poliittisten puolueiden tarkastamisesta vastaavaan osastoon kuuluu kuusi virkamiestä, ja osaston työmäärä huomioon ottaen tarkkojen ja yksityiskohtaisten tilintarkastusraporttien laatiminen on edelleen haasteellista kuuden kuukauden pituisessa määräajassa vaalipäivästä lukien.

Kansalliskokouksen ammattieettisistä kysymyksistä vastaava virkamies valvoo, miten parlamentin jäsenet noudattavat ammattieettisiä sääntöjä. Parlamentin jäsenten ammattieettiset säännöt sisältyvät kansalliskokouksen työjärjestykseen ja eettisiin sääntöihin. Eturistiriitatilanteessa olevien parlamentin jäsenten on ilmoitettava asiasta kansalliskokouksen puhemiehistölle ja pidättäydyttävä osallistumasta eturistiriitoja aiheuttavaan äänestykseen. Kaikista parlamentin jäsenten saamista lahjoituksista, tuista ja matkakorvauksista on tehtävä ilmoitus, ja sen jälkeen ne julkistetaan kansalliskokouksen avoimuutta käsittelevällä sivulla. Jos on olemassa epäily ammattieettisten sääntöjen rikkomisesta, ammattieettisistä kysymyksistä vastaava virkamies voi ilmoittaa asiasta kansalliskokouksen puheenjohtajalle, joka voi saattaa asian edelleen kansalliskokouksen puhemiehistön käsiteltäväksi mahdollisia toimia varten.

Korruptiontorjuntavirasto (AFA) on esittänyt suosituksia väärinkäytösten paljastajia koskevien mekanismien kehittämisestä. Voimassa olevat väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevat säännöt huomioon ottaen tammikuussa 2021 annettujen suositusten tarkoituksena on auttaa julkisen ja yksityisen sektorin yhteisöjä ehkäisemään ja havaitsemaan lahjontaa, vaikutusvallan väärinkäyttöä, virkamiesten harjoittamaa kiristystä, laitonta hyödyn tavoittelua, julkisten varojen väärinkäyttöä ja suosintaa. Väärinkäytösten paljastajat voivat esittää asiansa ensiksi kyseisessä yrityksessä tai julkishallinnon elimessä käytössä olevan kanavan kautta, ja tietyissä tapauksissa asia voidaan sen jälkeen saattaa AFAn käsiteltäväksi. Oikeusasiamies tukee ja neuvoo väärinkäytösten paljastajia muun muassa oppaan avulla. Oikeusasiamiehen tehtäviä hoitaa yksi kokopäivätoiminen virkamies neuvontayksikössä. Vuodesta 2017 lähtien oikeusasiamies on käsitellyt väärinkäytösten paljastajien ilmoituksia vuosittain keskimäärin 80, mutta vuonna 2020 ilmoituksia kirjattiin lähes 20 prosenttia vähemmän. Asianmukaisen taloudellisen ja oikeudellisen tuen puute vaikeuttaa väärinkäytösten paljastajien suojelua käytännössä.

Julkisten hankintojen alalla on annettu erityisiä korruption torjuntaa koskevia ohjeita riskien lieventämiseksi covid-19-pandemian aikana. Korruptiontorjuntavirasto ja valtion hankinnoista vastaava osasto (Direction des achats de l’État – DAE) julkaisivat kesäkuussa 2020 ohjeita korruptioriskin hallinnasta julkisissa hankintamenettelyissä. Ohjeissa esitetään julkisten hankintojen kuhunkin vaiheeseen liittyvät korruptioriskit, ehdotetaan riskejä vähentäviä toimenpiteitä sekä annetaan suosituksia organisaation riskikartoituksen ja korruption vastaisten käytännesääntöjen laatimisesta.

III.Tiedotusvälineiden moniarvoisuus ja vapaus

Ranskan perustuslaissa turvataan sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus sekä tiedotusvälineiden moniarvoisuus ja riippumattomuus. Nämä periaatteet vahvistetaan myös alakohtaisessa lainsäädännössä, jonka noudattamista valvoo riippumaton media-alan sääntelyviranomainen. Ranskan tiedotusvälineiden moniarvoisuutta koskevalla kehyksellä turvataan sekä media-alan toimijoiden moninaisuuteen perustuva ulkoinen moniarvoisuus että sisäinen moniarvoisuus, joka määritellään näkemysten tasapuolisuuden ja moninaisuuden pohjalta. Ranskan oikeusjärjestelmään sisältyy myös tiedotusvälineiden omistussuhteiden läpinäkyvyyttä koskevia erityissääntöjä. Ranskassa on hyväksytty useita lakeja, joiden tarkoituksena on saattaa tarkistettu audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja kolmen muun asetuksen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on saatettava päätökseen.

Kansallisena media-alan sääntelyviranomaisena toimivassa audiovisuaalialan ylimmässä neuvostossa (Conseil supérieur de l'audiovisuel – CSA) on tarkoitus toteuttaa institutionaalisia muutoksia. Hallitus on hiljattain esittänyt ehdotuksen, jolla mahdollistetaan CSA:n ja henkisen omaisuuden suojaamisesta vastaavan viranomaisen (Haute Autorité pour la Diffusion des Œuvres et la Protection des Droits sur Internet – HADOPI) sulautuminen yhdeksi audiovisuaalisesta ja digitaalisesta viestinnästä vastaavaksi elimeksi (ARCOM). Tämän seurauksena ARCOMille osoitettaisiin toimivaltuuksia, jotka koskevat alaikäisten suojelua verkossa, disinformaatiota, vihapuhetta ja verkossa tapahtuvaa piratismia. CSA suhtautui myönteisesti hallituksen ehdotukseen mutta esitti kuitenkin joitakin talousarvioon ja uuden elimen kokoonpanoon liittyviä huolenaiheita. Ehdotuksessa ARCOMille taataan samanlainen riippumattomuus kuin CSA:lle ja HADOPIlle. Samoin kuin vuonna 2020, tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineessä 2021 (Media Pluralism Monitor – MPM) arvioitiin, että Ranskan tiedotusvälineiden sääntelyviranomaisen riippumattomuuteen ja tehokkuuteen kohdistuvat riskit ovat vähäisiä. Siinä painotettiin, että viranomaisella on oma talousarvio ja että sen toiminta, myös jäsenten nimittäminen, on avointa.

Ranskan journalistisen etiikan ja sovittelun neuvosto. kuuluu toimittajien, kustantajien ja yleisön edustajia, ja se tarkastelee journalististen vaatimusten väitettyjä rikkomisia lehtiartikkeleissa (verkossa ja sen ulkopuolella julkaistuissa teksteissä ja kuvissa) sekä audiovisuaalisissa uutisohjelmissa. Neuvosto on perustamisensa jälkeen eli vuodesta 2019 lähtien rekisteröinyt 411 rikkomistapausta ja julkaissut 34 ilmoitusta.

CSA kehotti käynnistämään keskustelun tiedotusvälineiden omistusta koskevasta kehyksestä. CSA antoi 22. maaliskuuta 2021 lausunnon, jonka mukaan nykyinen keskittymien vastainen kehys on monilta osin vanhentunut, kun otetaan huomioon väestörakenteellinen, taloudellinen ja tekninen kehitys tällä alalla. CSA kehotti hallitusta perustamaan asiantuntijaryhmän käsittelemään tätä aihetta. Ranskan oikeusjärjestelmässä säädetään velvollisuudesta julkistaa kaikki tiedotusvälineiden suorat ja tosiasialliset omistajat. Myös audiovisuaalisten palvelujen taajuuksia jaetaan taajuuksia hakevan palvelun omistajaa koskevien tietojen perusteella. Tiedotusvälineiden omistuksen keskittymistä valvoo kilpailuviranomainen, jonka olisi kuultava CSA:ta silloin, kun on kyse audiovisuaalisesta mediasta tai radiosta. Vuoden 2021 MPM-raportin mukaan tiedotusvälineiden omistuksen läpinäkyvyyteen liittyy vain vähäinen riski. Raportissa todetaan kuitenkin, että useiden media-alan monialayhtymien monikerroksinen omistusrakenne on saattanut aiheuttaa jonkinasteista salailua. Toisaalta vuoden 2021 MPM-raportissa todetaan, että horisontaalinen ja tiedotusvälineiden välinen keskittyminen on edelleen voimakasta.

Ranskan viranomaiset myönsivät tiedotusvälineille huomattavaa taloudellista tukea. Ranskan hallitus myönsi vuonna 2020 covid-19-pandemian vaikutusten lieventämiseen 106 miljoonaa euroa, jotta voitiin taata lehtijakelun jatkuvuus ja tukea pandemiasta pahiten kärsineitä media-alan toimijoita – lehtimyyjiä, merentakaisten alueiden julkaisuja ja kustantajia. Lisäksi kaikki media-alan työntekijät, myös freelance-työntekijät, olivat oikeutettuja lyhennetyn työajan vuoksi myönnettyihin korvauksiin. Kattavassa elpymissuunnitelmassa esitetään pitkäaikaisena tukena 377 miljoonan euron myöntämistä seuraavien kahden vuoden aikana media-alan digitaalisen ja ekologisen muutoksen tukemiseksi. Se käsittää myös 18 miljoonan euron suuruisen tuen kaikkein epävarmimmassa asemassa oleville toimittajille, kuten freelance-toimittajille, lehtikuvaajille ja pilapiirtäjille. Ranskan hallitus suunnitteli muutoksia myös lehtimyyjille tarkoitetun taloudellisen tuen kehykseen, ja ne koskevat erityisesti hakuehtoja ja taloudellisen tuen laskemismenetelmiä.

Toimittajiin kohdistuu Ranskassa edelleen erityyppisiä uhkia. Protestien ja mielenosoitusten aikana on raportoitu sekä mielenosoittajien että poliisivoimien hyökkäyksistä toimittajia ja tiedotusvälineiden työntekijöitä vastaan. Hallitus teetti tästä aiheesta riippumattoman raportin, joka sisältää ehdotuksia toimenpiteistä toimittajien turvallisuuden parantamiseksi sekä toimittajien ja poliisivoimien välisen viestinnän tehostamiseksi protestien ja mielenosoitusten aikana. Lisäksi korkein hallinto-oikeus julisti sääntöjenvastaisiksi järjestyksen ylläpitoa koskevan suunnitelman neljä määräystä, joilla rajoitetaan toimittajien toimintaa protestien ja mielenosoitusten aikana. Toimittajien tietolähteiden luottamuksellisuuteen, fyysisen väkivallan uhkaan ja erityisesti naistoimittajia koskeviin verkkohäirintätapauksiin liittyvä kehitys on todettu huolestuttavaksi. Euroopan neuvoston foorumi journalismin suojelun ja toimittajien turvallisuuden edistämiseksi on kirjannut vuoden 2020 lokakuusta alkaen 15 Ranskaan liittyvää varoitusta, joista suurin osa koskee toimittajiin kohdistuvia fyysisiä hyökkäyksiä, häirintää ja uhkailua. MPM 2021 ‑raportissa korostettiin, että myös hätätilan toistuva julistaminen ja disinformaation erittäin laaja määritelmä saattavat vaikeuttaa toimittajien tilannetta.

Perustuslakineuvosto mitätöi kiistanalaiset säännökset, jotka ovat voineet vaikuttaa toimittajien työhön. Koska toimittajien yhteisö suhtautui kriittisesti yleistä turvallisuutta koskevaan lakiehdotukseen, hallitus ehdotti merkittäviä muutoksia säännösehdotukseen, jolla kriminalisoitiin sellaisten kuvien levittäminen, joissa näkyy poliisioperaatioon osallistuneen kansallisen poliisin tai santarmilaitoksen (gendarmerie) jäsenen kasvot tai muita tunnistamisen mahdollistavia ominaisuuksia. Huhtikuussa 2021 hyväksyttyyn säädöstekstiin sisältyy uusi rikos, joka koskee virkatehtävissään olevien lainvalvontaviranomaisten kuvien tahallista levittämistä niin, että ilmeisenä tarkoituksena on heidän ruumiillisen tai henkisen koskemattomuutensa loukkaaminen (52.1 §). Perustuslakineuvosto totesi kyseisen pykälän olevan Ranskan perustuslain vastainen kyseisen säännöksen epätarkasta sanamuodosta johtuvan oikeusvarmuuden puutteen vuoksi. Media-alan sidosryhmät olivat tyytyväisiä perustuslakineuvoston päätökseen. Hallituksen edustajat ilmoittivat olevansa halukkaita esittämään pykälästä tarkistetun version.