[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 23.11.2009

KOM(2009)648 lopullinen

2008/0234 (CNS)

Muutettu ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen, niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumista ja veroasioihin liittyvän tietojenvaihdon varmistamista koskevan yhteistyösopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta

PERUSTELUT

1. TAUSTAA

Komissio teki 10. joulukuuta 2008 ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen yhteistyösopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi sekä ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen yhteistyösopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi.[1]

Nämä kaksi ehdotusta sisältävä esitys hyväksyttiin sen jälkeen kun neuvostolta oli saatu valtuutus 7. marraskuuta 2006.

2. Muutetun ehdotuksen tavoite

Ecofin-neuvostossa 10. helmikuuta 2009 hyväksyttyjen päätelmien perusteella odotetaan, että Liechtenstein sisällyttää Euroopan unionin kanssa tehtävään sopimukseen sellaiset velvoitteet, jotka vastaavat laajuudeltaan vähintäänkin niitä velvoitteita, joista se on jo sopinut kolmansien maiden kanssa. Lisäksi neuvosto antoi komissiolle valtuudet neuvotella tekstiin muutoksia, joilla varmistetaan tosiasiallinen hallinnollisen avun ja tietojen saaminen kaikentyyppisten investointimuotojen, erityisesti säätiöiden ja rahastojen, osalta.

Liechtenstein antoi virallisen lausunnon, jossa se tunnustaa vuonna 2005 tehdyn OECD:n malliverosopimuksen 26 artiklassa määrätyn yhteistyömenettelyn. Tämän jälkeen tällainen lausunto saatiin myös muilta mailta. OECD:n mallin mukaisten määräysten sisällyttäminen sopimukseen on looginen seuraus G20-ryhmän 2. huhtikuuta 2009 antamista päätelmistä. Neuvoston päätelmiä on sen vuoksi tulkittava tätä taustaa vasten. Näiden määräysten ei tulisi koskea pelkästään veropetoksia ja veronkiertoa, vaan kaikkea, myös veroyhteistyöhön liittyvää, tiedonvaihtoa.

Tämän vuoksi komissio on vuonna 2009 läheisessä yhteistyössä neuvoston kanssa neuvotellut etenkin EFTA-työryhmässä ja verotustyöryhmässä (välitön verotus) Liechtensteinin kanssa useista kysymyksistä, joihin ovat kuuluneet muun muassa seuraavat:

– sopimuksen koko soveltamisalaa on tarpeen laajentaa siten, että siihen kuuluu myös OECD:n mallisopimuksen 26 artiklan mukainen veroyhteistyö;

– sopimuksen yleistä soveltamisalaa olisi laajennettava siten, että se vastaa asianmukaisella tavalla OECD:n vaatimuksia; tämän vuoksi olisi täsmennettävä, että tietojenvaihtoon perustuva pyynnöstä toimitettava apu kattaa tiedot, joilla oletetaan olevan merkitystä verojen määrittämisen, määräämisen, maksuunpanon ja kannon, verosaatavien perinnän ja maksuunpanon tai veroasioihin liittyvän tutkinnan tai syytteeseenpanon kannalta;

– sopimuksen olisi katettava veronkierto, johon kuuluu myös lakisääteisen veroilmoituksen tekemättä jättäminen, ja siinä on tarpeen selventää, mitä tarkoitetaan veropetoksella ja veronkierrolla, jotta voitaisiin määritellä tutkintaan liittyvän avunannon soveltamisala;

– tarkistetun sopimuksen tekstin olisi vastattava paremmin OECD:n mallisopimuksen 26 artiklan sanamuotoa tietojenvaihdon rajoitusten osalta;

– jotta voitaisiin varmistaa, että OECD:n mallisopimuksen 26 artiklan määräyksiä sovelletaan niiden täydessä laajuudessa, näyttää olevan tarpeen määritellä ne valtuudet, jotka pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen hallinnolla on käytettävissään; sopimuspuolten on etenkin varmistettava, että niiden hallintoviranomaisilla on valtuudet hankkia ja antaa pankkien, yritysten, avointen yhtiöiden, rahastojen ja säätiöiden hallussa olevia tietoja, jotka koskevat etenkin omistussuhteita ja edunsaajia, jotta ne voisivat toimittaa tällaiset tiedot pyynnöstä;

– sopimusta olisi tarkistettava siten, että sekakomitealle annetaan valvontaan ja arviointiin liittyvä lisätehtävä;

– avunantopyyntöjen muotoa ja sisältöä olisi täsmennettävä sellaisella sisältökuvauksella, joka vastaa Liechtensteinin vastikään kolmansien maiden kanssa sopimia määräyksiä;

– sopimus olisi voitava täytäntöönpanna nopeasti, ja sen olisi tarjottava eriyttämiseen perustuva järjestelmä, jossa tiettyjä unionin toimivaltuuksia sovelletaan väliaikaisesti silloin kun on kyse perinteisistä omista varoista ja eräistä tiedonvaihtoa koskevista näkökohdista.

Liechtenstein otti neuvotteluissa esille seuraavat seikat:

- sopimus liittyy Liechtensteinin tapauksessa sen ETA-jäsenyyteen, joten sen taustalla ovat Liechtensteinin osallistuminen sisämarkkinavapauksien soveltamiseen ja sen allekirjoittamat sopimukset, jotka koskevat Schengenin ja Dublinin säännöstön mukaiseen yhteistyöhön osallistumista;

- yhdenvertainen kohtelu ja syrjimättömyys ovat perustavia periaatteita, ja kaikkien jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi noudatettava niitä suhteissaan Liechtensteiniin; Liechtensteinin tavoitteena on lisäksi varmistaa, että sen suhteen noudatetaan yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita sekä silloin kun on kyse muista Euroopan maista kuin jäsenvaltioista että silloin kun on kyse sopimuksen mukaisista veroihin liittyvää tietojenvaihtoa koskevista velvoitteista;

- Liechtenstein varaa mahdollisuuden tehdä täydentäviä kahdenvälisiä veroyhteistyösopimuksia yksittäisten jäsenvaltioiden kanssa näillä olevien valtuuksien rajoissa; tällaisia sopimuksia on jo tehty joidenkin jäsenvaltioiden kanssa.

Komissio on antanut neuvostolle säännöllisesti välikertomuksia Liechtensteinin kanssa käymistään neuvotteluista.

Kesäkuun 9. päivänä 2009 neuvosto kehotti 10. helmikuuta 2009 antamiensa päätelmien mukaisesti komissiota viipymättä esittämään Liechtensteinin kanssa petostentorjuntasopimuksesta käytyjen neuvotteluiden tulokset ja ilmoitti ottavansa huomioon sen, että komissio aikoo esittää neuvotteluohjeet Monacon, Andorran, San Marinon ja Sveitsin kanssa tehtäviä petostentorjuntasopimuksia varten.

Neuvoston työryhmissä (EFTA-työryhmä ja verotustyöryhmä – välitön verotus) käydyt keskustelut auttoivat epävirallisen tarkistetun luonnoksen laatimisessa; komissio on ottanut luonnoksessaan huomioon jäsenvaltioiden esittämät pyynnöt ja ongelmat niin pitkälti kuin tämä on ollut mahdollista. Luonnos toimitettiin pysyvien edustajien komitean käsiteltäväksi 8. ja 14. lokakuuta 2009.

Lokakuun 20. päivänä pidetyssä Ecofin-neuvoston kokouksessa neuvosto ilmoitti jatkavansa asian käsittelyä joulukuussa.

Muutetussa ehdotuksessa on otettu huomioon nämä viimeaikaiset tapahtumat. Lisäksi siinä on otettu huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen uudet määräykset etenkin oikeusperustojen osalta.

Tämä sopimusta olisi käytettävä mallina neuvoteltaessa petostentorjuntasopimuksia muiden kolmansien maiden kanssa.

3. Tehdyt muutokset

- Sopimuksen nimi ja 1 artikla – ”Tarkoitus”

Sopimuksen nimeä ja edellä mainittua artiklaa on muutettu vastaamaan sopimuksen laajennettua soveltamisalaa (joka kattaa myös sellaisten tietojen vaihtoon perustuvan avunannon, joilla oletetaan olevan merkitystä verojen määrittämisen, määräämisen, maksuunpanon ja kannon kannalta).

- 2 artikla – ”Yleinen soveltamisala”

Tätä artiklaa on muutettu siten, että se vastaa sopimuksen laajennettua soveltamisalaa. Tämän vuoksi 2 artiklan 1 kohtaan on lisätty c alakohta, jossa on otettu huomioon 10. helmikuuta 2009 annetut neuvoston päätelmät sekä Liechtensteinin 12. maaliskuuta 2009 antama sitoumus siitä, että se hyväksyy OECD:n määräykset veroasioita koskevasta tietojenvaihdosta (OECD:n malliverosopimuksen 26 artikla).

Lisäksi 2 artiklan 1 kohdan a alakohdasta on ilmaisun ”sopimuspuolten” edeltä poistettu ilmaisu ”kaikkien”, koska se ei tuo artiklaan lisäarvoa, ja 2 artiklan 1 kohdan b, e ja f alakohdasta on poistettu ilmaus ”petoksellisen”.

Välittömistä veroista on laadittu uusi määritelmä 2 artiklan 4 kohdan e alakohtaan; määritelmä vastaa tietojen vaihtamista veroasioissa koskevan OECD:n mallisopimuksen 3 artiklassa esitettyä määritelmää.

Sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan b alakohtaa ja 2 artiklan 4 kohdan d alakohtaa on muutettu siten, että ne kattavat myös oikeellisten ilmoitusten laiminlyönnin ja tullimaksujen sekä välillisten verojen kiertämisen 2 artiklan 4 kohdan f alakohdassa esitetyn, välittömiä veroja koskevan lainsäädännön vastaisen menettelyn määritelmän mukaisesti.

Sopimuksen 2 artiklan 4 kohdan g alakohtaan on sisällytetty henkilön lisämääritelmä. Tässä määritelmässä on otettu huomioon määritelmä, jota puheenjohtajamaana toiminut Ruotsi ehdotti sovitteluesityksessään hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla annettavaksi direktiiviksi.

Sopimuksen 2 artiklaan on lisätty 5 kohta sen täsmentämiseksi, että tietoja vaihdetaan siitä riippumatta, onko sellaisen henkilön kotipaikka, johon tiedot liittyvät tai jonka hallussa ne ovat, sopimuspuolen alueella, sekä sen selventämiseksi, mitä tarkoitetaan sopimuspuolten viranomaisilla. Tämä vastaa tietojen vaihtamista veroasioissa koskevan OECD:n mallisopimuksen 2 artiklaa sekä velvoitteita, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin välisen sopimuksen[2] 2 artikla).

Lisäksi sopimukseen on lisätty määräys veroilmoituksen jättämistä koskevan oikeudellisen velvoitteen laiminlyönnistä (2 artiklan 4 kohdan f alakohdan vi alakohta).

- 3 artikla – ”Vähäisemmät tapaukset”

Artiklaa on muutettu siten, että veroasioita koskevaan tietojenvaihtoon sovellettavan kynnysarvon käytöstä voidaan luopua.

- 4 artikla – ”Oikeusjärjestyksen perusteet”

Artiklaa ei ole muutettu. Tässä yhteydessä on kuitenkin todettava, että kyseistä määräystä on tulkittava erittäin suppeasti, jotta toisen sopimuspuolen olennaisia etuja voidaan suojata. Sitä ei saa tulkita tavalla, joka estää sopimuksen moitteettoman toiminnan.

- 5 artikla – ”Tietojen ja todisteiden toimittaminen”

Sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaan on lisätty viittaus 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaan.

- 6 artikla – ”Luottamuksellisuus”

Artiklaa ei ole muutettu. Määräystä tulkittaessa on otettava huomioon tietojen käyttöä koskeva 21 artikla.

- 7 artikla – ”Suhde muihin sopimuksiin”

Artiklaa on muutettu sen selventämiseksi, että sopimuksen on katsottava sisältävän vähimmäissäännöt ja että kahdenvälisissä sopimuksissa (myös kahdenvälisissä järjestelyissä) voidaan sopia näitä vähimmäissääntöjä pidemmälle menevästä, hallinnollista avunantoa koskevasta yhteistyöstä.

- 8 artikla ”Hallinnollisen avunannon laajuus”

Artiklaa on muutettu niin, että siinä mainitaan nimenomaisesti sopimuksen soveltamisalaan kuuluva veroihin liittyvään tietojenvaihtoon perustuva hallinnollinen yhteistyö.

- 9 artikla – ”Vanhentumissäännöt”

Artiklaan on lisätty viimeinen virke sen täsmentämiseksi, että pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen soveltaman verojen vanhentumisajan päättyminen ei estä kyseistä sopimuspuolta hankkimasta ja toimittamasta pyydettyjä tietoja. Tämä vastaa velvoitteita, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin välisen sopimuksen 7 artiklan 5 kohta).

- 10 artikla – ”Toimivalta”

Neuvoston helmikuussa 2009 antamien päätelmien mukaisesti tätä artiklaa on tarkistettu, jotta se vastaisi soveltamisalaltaan velvoitteita, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (5 artiklan 6 kohta), ja vuonna 2002 tehtyä tietojen vaihtamista veroasioissa koskevaa OECD:n mallisopimusta.

Artiklaan on lisätty kaksi alaviitettä, joissa ilmoitetaan, että ilmauksen ”laitokset” saksankielinen vastine on ”Anstalten” ja ilmauksen ”säätiöt” saksankielinen vastine ”Stiftungen”.

Artiklassa viitataan lisäksi 2 artiklan 4 kohdan g alakohdassa olevaan uuteen henkilön määritelmään.

- 11 artiklan – ”Tietojenvaihdon rajoitukset”

Artiklaa on muutettu, jotta voitaisiin ottaa kaikilta osin huomion OECD:n mallisopimuksen 26 artiklan määräykset (2 kohta). Artiklaa on lisäksi muutettu sen täsmentämiseksi, ettei tietopyyntöä ei saa hylätä sen perusteella, että verovelvollinen kiistää pyynnön perustana olevan verovelvollisuutensa (uusi 3 kohta); tämä vastaa velvoitteita, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin välisen sopimuksen 7 artiklan 3 kohta).

- 12 artikla – ”Kustannukset ja velvollisuus käyttää tavanomaisia tietolähteitä”

Ensimmäinen kohta on korvattu uudella kustannuksia koskevalla määräyksellä, joka vastaa vuonna 2002 tehtyä tietojen vaihtamista veroasioissa koskevaa OECD:n mallisopimusta (9 artiklaa, jonka mukaan sopimuspuolten on sovittava avun antamisessa syntyneiden kulujen jakautumisesta, ja kyseisen artiklan selvitysosaa).

Toiseen kohtaan, jossa määrätään velvollisuudesta käyttää tavanomaisia tietolähteitä, on lisätty määräys, jonka mukaan velvollisuudesta voidaan poiketa silloin, kun tällaisten keinojen käyttö olisi aiheuttanut kohtuuttomia vaikeuksia.

- 14 artikla – ”Tietopyynnöt”

Artiklan uusi sanamuoto vastaa velvoitteita, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin välisen sopimuksen 5 artikla) ja jotka pohjautuvat vuonna 2002 tehtyyn tietojen vaihtamista veroasioissa koskevaan OECD:n mallisopimukseen.

- 18 a artikla – ”Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen valtuuttamien virkamiesten läsnäolo veroyhteistyön tapauksessa”

Sopimukseen on lisätty uudet veroyhteistyötä koskevat säännökset, koska sopimuksen soveltamisalaa on laajennettu (2 artiklan 1 kohdan uusi c alakohta). Tämä vastaa vuonna 2002 tehtyä tietojen vaihtamista veroasioissa koskevaa OECD:n mallisopimusta (sen 6 artiklaa ja kyseisen artiklan selvitysosaa, etenkin selvitysosan 66–70 kohtaa) ja perustuu myös niihin velvoitteisiin, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin välisen sopimuksen 6 artikla).

- 20 a artikla – ”Avunantoa veroasioissa koskevan pyynnön muoto ja sisältö”

Neuvoston helmikuussa 2009 antamien päätelmien mukaisesti tätä artiklaa on tarkistettu, jotta se vastaisi soveltamisalaltaan velvoitteita, joista Liechtenstein on sopinut Yhdysvaltojen kanssa (Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin välisen sopimuksen 5 artiklan 2 kohta).

Artiklaa tulkittaessa olisi otettava huomioon tätä sopimusmääräystä koskeva yhteinen julistus etenkin silloin kun tilinhaltijan henkilöllisyys ei ole tiedossa.

- 21 artikla – ”Tietojen käyttö”

Artiklaa ei ole muutettu. Olisi kuitenkin otettava huomioon, että oikeudellisilla menettelyillä tarkoitetaan tässä artiklassa sekä siviili- että rikosoikeudellisia menettelyjä.

- 24 artikla – ”Saatavien perintä”

Joulukuun 10. päivänä 2008 hyväksyttyjen alkuperäisten ehdotusten perusteluissa esitettyjen selvitysten lisäksi olisi mainittava, että 24 artiklan 2 kohdan määräykset eivät rajoita kansallisen lainsäädännön mukaisten lisävaatimusten soveltamista.

- 25 artikla – ”Suhde muihin sopimuksiin”

Kuten 7 artiklaa koskevassa kohdassa on todettu, myös tätä artiklaa on muutettu sen täydentäväksi selventämiseksi, että III osaston määräykset eivät sulje pois muihin välineisiin, etenkin kahdenvälisiin sopimuksiin, perustuvaa laajempaa yhteistyötä.

- 31 artikla – ”Etsinnät ja takavarikot”

Artiklaa ei ole muutettu. Olisi kuitenkin huomattava, että pyyntöjen hyväksymiselle asetetuista ehdoista tässä artiklassa esitetty luettelo on tyhjentävä.

- 32 artikla – ”Pankki- ja rahoitustietoja koskevat pyynnöt”

Sopimuksen 32 artiklan 5 kohta on laadittu uudelleen, jotta se vastaisi paremmin OECD:n määräyksiä. Tässä kohdassa sopimuspuolella tarkoitetaan pyynnön vastaanottanutta osapuolta.

Joulukuun 10. päivänä 2008 hyväksyttyjen alkuperäisten ehdotusten perusteluissa esitettyjen selvitysten lisäksi olisi mainittava, että tietopyynnön hylkäämistä rajoittavat perusteet eivät hallinnollisen avunannon tapauksessa saa poiketa keskinäisen oikeusavun tapauksessa sovellettavista vastaavista perusteista.

- 33 artikla – ”Valvotut läpilaskut”

Artiklaa ei ole muutettu. On kuitenkin todettava, että tätä artiklaa tulkittaessa on otettava huomioon 8 artiklan 2 kohta.

- 38 artikla – ”Sekakomitea”

Sopimuksen 38 artiklan 1 ja 2 kohtaa on muutettu jonkin verran etenkin sen selventämiseksi, että yksimielisesti tehtävät päätökset kattavat sekä sopimuksen täytäntöönpanossa noudatettavat käytännön menettelytavat että eräässä toisessa sopimuksen artiklassa tarkoitetut päätökset.

Sopimuksen 38 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, mitä tarkoitetaan sopimuspuolilla.

- 41 artikla – ”Voimaantulo”

Kun otetaan huomioon Sveitsin valaliittoon liittyvä aikaisempi tapaus, sopimukseen on lisätty määräys, jolla tietyt sopimuksen määräykset (I ja II osaston määräykset siltä osin kuin on kyse säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksen piiriin kuuluvista tuloista sekä tietojenvaihdosta ja keskinäisestä avunannosta perinteisiin omiin varoihin ja yhteisön varoihin liittyvien petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi) otetaan sovellettaviksi heti kun sopimuspuolet ovat allekirjoittaneet sopimuksen ja Liechtensteinin ruhtinaskunta on antanut tiedoksi ratifiointiasiakirjansa.

Unionin oikeusjärjestys mahdollistaa tällaisen väliaikaisen soveltamisen.

Perinteisillä omilla varoilla tarkoitetaan Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 7. kesäkuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen[3] mukaisia perinteisiä omia varoja (jotka kattavat 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa luetellut varat lukuun ottamatta alv:a).

- 43 artikla – ”Ajallinen soveltaminen”

Artiklaa on muutettu niiden ajallista soveltamista koskevien sääntöjen täsmentämiseksi, jotka liittyvät välittömien ja välillisten verojen määrittämistä, määräämistä, täytäntöönpanoa ja kantoa varten tarkoitettujen tietojen vaihtoon perustuvaan avunantoon (2 artiklan 1 kohdan uusi c alakohta).

Sopimuksen 43 artiklan c alakohdan sanamuoto perustuu vuonna 2002 tehdyn tietojen vaihtamista veroasioissa koskevan OECD:n mallisopimuksen 15 artiklaan. Uudella määräyksellä pyritään siihen, että ajallista soveltamista koskevat määräykset vastaavat tarvetta varmistaa ennustettavissa oleva oikeudellinen kehys olemassa olevien asiakassuhteiden osalta. Jos sopimus allekirjoitetaan ennen vuoden 2009 loppua, ensimmäinen verovuosi, jota sopimus koskee, on vuosi 2010, ja ensimmäinen kyseisen verovuoden tietoja koskeva vaihto ajoittuu vuoteen 2011.

4. Päätelmä

Komissio muuttaa ehdotustaan seuraavasti:

2008/0234 (CNS)

Muutettu ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen, niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumista ja veroasioihin liittyvän tietojenvaihdon varmistamista koskevan yhteistyösopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 325 artiklan 4 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[4],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän[5],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Neuvosto antoi 7 päivänä marraskuuta 2006 komissiolle valtuutuksen neuvotella Liechtensteinin ruhtinaskunnan kanssa sopimuksen, joka koskee yleisten taloudellisten etujen, myös varojen ja menojen sekä erityisesti avustusten ja verojen, vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjuntaa, ja 10 päivänä helmikuuta 2009 se pyysi tekemään kaikki sellaiset muutokset, joilla varmistetaan tosiasiallinen hallinnollisen avun ja tietojen saaminen kaikentyyppisten investointimuotojen, erityisesti säätiöiden ja rahastojen, osalta.

(2) Täten […] tehdyn neuvoston päätöksen […/…]/ mukaisesti ja sillä varauksella, että sopimus tehdään lopullisesti myöhemmin, sopimus allekirjoitettiin Euroopan unionin puolesta […].

(3) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio edustaa unionia yhteistyösopimuksella perustetussa sekakomiteassa. Silloin kun sekakomitea kutsutaan koolle antamaan säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, unionin puolesta hyväksyttävät kannat vahvistetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti.

(4) Sopimus olisi hyväksyttävä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Hyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välinen, niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumista ja veroasioihin liittyvän tietojenvaihdon varmistamista koskeva yhteistyösopimus.

Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.

2 artikla

Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö, jolla on valtuudet antaa sopimuksen 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus Euroopan unionin puolesta.[6]

3 artikla

Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

LIITE Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välinen,niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumista ja veroasioihin liittyvän tietojenvaihdon varmistamista koskevayhteistyösopimus

EUROOPAN UNIONI,

BELGIAN KUNINGASKUNTA,

BULGARIAN TASAVALTA,

TŠEKIN TASAVALTA,

TANSKAN KUNINGASKUNTA,

SAKSAN LIITTOTASAVALTA,

VIRON TASAVALTA,

IRLANTI,

HELLEENIEN TASAVALTA,

ESPANJAN KUNINGASKUNTA,

RANSKAN TASAVALTA,

ITALIAN TASAVALTA,

KYPROKSEN TASAVALTA,

LATVIAN TASAVALTA,

LIETTUAN TASAVALTA,

LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA,

UNKARIN TASAVALTA,

MALTAN TASAVALTA,

ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA,

ITÄVALLAN TASAVALTA,

PUOLAN TASAVALTA,

PORTUGALIN TASAVALTA,

Romania,

SLOVENIAN TASAVALTA,

SLOVAKIAN TASAVALTA,

SUOMEN TASAVALTA,

RUOTSIN KUNINGASKUNTA,

ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA

sekä

LIECHTENSTEININ RUHTINASKUNTA,

jäljempänä ’sopimuspuolet’, jotka

HALUAVAT torjua tehokkaasti petoksia ja kaikkia muita laittomia toimintoja, jotka ovat haitallisia sopimuspuolten taloudellisille eduille, ja varmistaa tehokkaan hallinnollisen yhteistyön välittömien ja välillisten verojen määrittämistä, määräämistä, maksuunpanoa ja kantoa varten,

PANEVAT MERKILLE, että tässä sopimuksessa noudatetaan OECD:n määräyksiä, jotka on esitetty OECD:n mallisopimuksessa tietojen vaihtamisesta veroasioissa,

OTTAVAT HUOMIOON Liechtensteinin jäsenyyden Euroopan talousalueessa ja siitä johtuvan osallistumisen neljän vapauden alan yhteistyöhön,

OVAT PÄÄTTÄNEET TEHDÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN:

I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla – Tarkoitus

Tämän sopimuksen tarkoituksena on laajentaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Liechtensteinin ruhtinaskunnan välistä hallinnollista avunantoa ja keskinäistä oikeusapua 2 artiklassa tarkoitettujen, niiden taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi, sekä määrätä hallinnollisesta yhteistyöstä, jossa sopimuspuolet vaihtavat tietoja, joilla oletetaan olevan merkitystä tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien verojen määrittämisen, määräämisen, maksuunpanon ja kannon kannalta.

2 artikla – Yleinen soveltamisala

1. Tätä sopimusta sovelletaan seuraavilla aloilla:

1. sopimuspuolten taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan hallinnollinen ja rikosoikeudellinen torjuminen, havaitseminen, tutkiminen, syytteeseen saattaminen ja ehkäiseminen, kun kyseinen toiminta koskee seuraavia:

2. tulli- ja maatalouslainsäädännön vastainen tavarakauppa,

3. 4 kohdan c alakohdassa määriteltyjä välillisiä veroja koskevan lainsäädännön vastainen kauppa,

4. varojen veloittaminen tai pidättäminen – mukaan luettuna niiden käyttäminen muuhun tarkoitukseen kuin siihen, johon ne alun perin myönnettiin – sopimuspuolten talousarviosta tai niiden hallinnoimasta tai niiden lukuun hallinnoidusta talousarviosta, kuten avustukset ja palautukset;

5. sopimuspuolten hankintasopimusten tekemistä koskevat menettelyt;

6. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan taloudellisten etujen vastaisen, välittömiä veroja koskevan lainsäädännön vastaisen menettelyn keinoin toteutetun laittoman toiminnan hallinnollinen ja rikosoikeudellinen torjuminen, havaitseminen, tutkiminen, syytteeseen saattaminen ja ehkäiseminen;

7. sellaisten tietojen vaihtoon perustuva hallinnollinen yhteistyö, joilla oletetaan olevan merkitystä välittömiä ja välillisiä veroja koskevalle sopimuspuolten kansalliselle lainkäytölle ja tällaisia veroja koskevan sopimuspuolten kansallisen lainsäädännön täytäntöönpanolle, mukaan lukien verojen määrittämistä, määräämistä, maksuunpanoa ja kantoa koskevat tiedot asianomaisten verovelvollisten osalta sekä verosaatavien perintä ja maksuunpano taikka näihin liittyvä tutkinta tai syytteeseenpano;

8. edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun laittoman toiminnan johdosta maksettavien tai lainvastaisesti saatujen määrien takavarikointi ja perintä.

2. Jäljempänä II osastossa (Hallinnollinen avunanto) ja III osastossa (Keskinäinen oikeusapu) tarkoitetusta yhteistyöstä ei voida kieltäytyä pelkästään sen vuoksi, että pyyntö liittyy pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen verorikokseksi katsomaan rikokseen, tai sen vuoksi, että pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen lainsäädännössä ei säädetä samankaltaisista veroista, maksuista, menoista, avustuksista tai palautuksista tai siihen ei sisälly samankaltaisia sääntöjä tai samanlaista tosiseikkojen oikeudellista määrittelyä kuin pyynnön esittäneen sopimuspuolen lainsäädäntöön.

3. Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluu 1 kohdan a alakohdan kattamista toiminnoista kertyvien tuottojen rahanpesu sillä edellytyksellä, että kyseinen rahanpesu kuuluu ETA-sopimuksen liitteen IX (Rahoituspalvelut) muuttamisesta 7 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 87/2006 ETA-sopimuksen osaksi otetun direktiivin 2005/60/EY soveltamisalaan, tai että ankarin seuraamus esirikoksen muodostavasta toiminnasta on sekä pyynnön esittäneen että pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen lainsäädännön nojalla yli kuuden kuukauden vapausrangaistus tai vapaudenrajoituksen käsittävä turvaamistoimi.

4. Tässä sopimuksessa

9. edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut ”petokset ja muu laiton toiminta” käsittävät myös salakuljetuksen, lahjusten antamisen ja ottamisen sekä 1 kohdan a alakohdan kattamien toimintojen tuottaman hyödyn rahanpesun, jollei 3 kohdasta muuta johdu;

10. edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ”tulli- ja maatalouslainsäädännön vastainen tavarakauppa” katsotaan riippumattomaksi siitä, kulkevatko tavarat toisen sopimuspuolen alueen kautta (lähtö, saapuminen tai kauttakulku), ja siihen kuuluu oikeellisten ilmoitusten laiminlyönti ja tullimaksujen kiertäminen käyttämällä tahallisesti vääriä, väärennettyjä tai virheellisiä asiakirjoja, luonnollisten tai oikeushenkilöiden esittämiä puutteellisia veroilmoituksia sekä virheellisiä liiketoimintaa koskevia asiakirjoja;

11. edellä 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetuiksi ”välillisiksi veroiksi” katsotaan sopimuksen allekirjoitushetkellä voimassa olevat kaikenlaiset ja -lajiset välilliset verot, mukaan lukien tullit, arvonlisävero, erityiskulutusvero ja valmisteverot; sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai olennaisesti samanlaisiin veroihin, jotka määrätään sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen siihenastisten verojen lisäksi tai sijaan;

12. edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ”välillisiä veroja koskevan lainsäädännön vastainen kauppa” katsotaan riippumattomaksi siitä, kulkevatko tavarat tai palvelut toisen sopimuspuolen alueen kautta (lähtö, saapuminen tai kauttakulku), ja siihen kuuluu oikeellisten ilmoitusten laiminlyönti ja tullimaksujen kiertäminen käyttämällä tahallisesti vääriä, väärennettyjä tai virheellisiä asiakirjoja, luonnollisten tai oikeushenkilöiden esittämiä puutteellisia veroilmoituksia sekä virheellisiä liiketoimintaa koskevia asiakirjoja;

13. edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja ”välittömiä veroja” ovat sopimuksen allekirjoitushetkellä voimassa olevat kaikenlaiset ja -lajiset välittömät verot, mukaan lukien tulo-, voitto- ja pääomaverot sekä nettovarallisuutta koskevat verot ja kiinteistö-, perintö- ja lahjaverot, jotka sopimuspuolet taikka niiden hallintoyksiköt tai paikallisviranomaiset ovat määränneet tai jotka on määrätty näiden puolesta, riippumatta tällaisten verojen kantotavasta; sopimusta sovelletaan myös kaikkiin samanlaisiin tai olennaisesti samanlaisiin veroihin, jotka määrätään sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen siihenastisten verojen lisäksi tai sijaan;

14. edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu ”välittömiä veroja koskevan lainsäädännön vastainen menettely” muodostuu välittömien verojen kierrosta käyttämällä tahallisesti vääriä, väärennettyjä tai virheellisiä asiakirjoja, kuten henkilön esittämiä puutteellisia veroilmoituksia ja virheellisiä liiketoimintaa koskevia asiakirjoja. Seuraavat toiminnot ovat ”välittömiä veroja koskevan lainsäädännön vastaisia menettelyjä”, jos ne toteutetaan tahallisesti:

i) sellaisen asiakirjan valmisteleminen, valmisteltavaksi antaminen, allekirjoittaminen tai esittäminen, joka

- lain mukaan edellytetään annettavaksi veroviranomaisille todisteena verotettavien tulojen määrästä,

- toimii veron määräämisen perustana, ja

- on paikkansapitämätön jonkin sellaisen seikan osalta, joka on tällaisen veron määräämisen kannalta välttämätön;

ii) kahden kirjanpidon pitäminen;

iii) paikkansapitämättömien merkintöjen tai muutosten tekeminen taikka paikkansapitämättömien laskujen tai asiakirjojen laatiminen;

iv) kirjanpidon tai asiakirjojen tuhoaminen; tai

v) varojen salaaminen tai tulonlähteiden peittely käyttämällä vääriä, väärennettyjä tai virheellisiä asiakirjoja, kuten henkilön esittämiä puutteellisia veroilmoituksia ja virheellisiä liiketoimintaa koskevia asiakirjoja.

vi) veroilmoituksen jättämistä koskevan oikeudellisen velvoitteen noudattamatta jättäminen;

15. ”henkilöllä” tarkoitetaan luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä tai, jos voimassa olevassa lainsäädännössä niin säädetään, oikeustoimikelpoiseksi tunnustettua henkilöiden yhteenliittymää, jolla ei kuitenkaan ole oikeushenkilön oikeudellista asemaa, ja muuta minkä tahansa luonteista ja muotoista, oikeushenkilöasemasta riippumatonta oikeudellista järjestelyä, joka omistaa tai hoitaa varoja, joista, niistä kertyvät tulot mukaan luettuina, kannetaan tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa veroa.

5. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen on vaihdettava tietoja tämän sopimuksen mukaisesti riippumatta siitä, onko sen henkilön kotipaikka, johon tiedot liittyvät tai jonka hallussa ne ovat, sopimuspuolen alueella. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli ei ole kuitenkaan velvollinen toimittamaan tietoja, jotka eivät ole sen viranomaisten (tällaisiksi katsotaan valtion laitokset, hallintoyksiköt ja paikallisviranomaiset) hallussa eivätkä niiden oikeudenkäyttöalueella olevien henkilöiden hallinnassa tai määräysvallassa.

3 artikla Vähäisemmät tapaukset

1. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen voi evätä yhteistyöpyynnön, lukuun ottamatta pyyntöjä, jotka koskevat tietojen vaihtamista veroasioissa, jos maksamatta olevan tai maksamatta jätetyn veron tai tullin tai väärinkäytetyn avustuksen tai palautuksen arvioitu määrä on enintään 25 000 euroa, tai kun kyseessä on 2 artiklan 1 kohdan d alakohta yhdessä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, jos ilman lupaa maahan tuotujen tai maasta vietyjen tavaroiden oletettu arvo on enintään 100 000 euroa. Maksamatta olevan veron tai tullin taikka väärinkäytetyn avustuksen tai palautuksen vähimmäismäärä taikka edellä mainittujen tavaroiden vähimmäisarvo voi koostua toiminnoista, jotka ovat toisistaan riippuvaisia ja aiheutuvat pitkällä aikavälillä ja joiden taloudellinen vaikutus ylittää kynnysarvon, vaikka kukin toiminto erikseen tarkasteltuna jää kynnysarvoa pienemmäksi. Kynnysarvoja ei sovelleta, jos pyynnön esittänyt sopimuspuoli pitää tapausta olosuhteiden tai syytetyn henkilöllisyyden takia erittäin vakavana.

2. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle yhteistyötä koskevan pyynnön epäämisen syyt.

4 artikla Oikeusjärjestyksen perusteet

Yhteistyöstä voidaan kieltäytyä, jos pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli katsoo, että pyynnön täytäntöönpano voi vaarantaa sen täysivaltaisuuden, turvallisuuden, oikeusjärjestyksen perusteet tai muut olennaiset edut.

5 artikla Tietojen ja todisteiden toimittaminen

1. Tämän sopimuksen nojalla toimitettaviin ja vastaanotettaviin tietoihin ja todisteisiin sovelletaan niiden muodosta riippumatta ammattisalaisuutta koskevia sääntöjä ja niitä koskee sama suoja kuin vastaanottavan sopimuspuolen kansallisessa lainsäädännössä ja yhteisön toimielimiin sovellettavissa vastaavissa säännöksissä annetaan vastaaville tiedoille.

Kyseisiä tietoja ja todisteita ei varsinkaan saa esittää muille henkilöille kuin niille, jotka unionin toimielimissä, jäsenvaltioissa tai Liechtensteinin ruhtinaskunnassa joutuvat tehtäviensä vuoksi tutustumaan niihin, eivätkä kyseiset henkilöt saa käyttää niitä muihin kuin tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluviin tarkoituksiin. Tällaiset henkilöt saavat käyttää näitä tietoja ja todisteita vain mainittuihin tarkoituksiin, ellei pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen nimenomaisesti salli niiden käyttöä johonkin muuhun erikseen määriteltyyn tarkoitukseen, jos tämän sopimuspuolen lainsäädännön mukaan tällaisia tietoja ja todisteita voidaan samanlaisissa olosuhteissa käyttää samanlaisiin tarkoituksiin. Tällaiset henkilöt saavat ilmaista tiedot julkisissa tuomioistuinkäsittelyissä tai oikeusviranomaisen päätöksissä.

2. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen tämän sopimuksen perusteella hankkimat tiedot ja todisteet voidaan toimittaa mille tahansa sopimuspuolelle, jos kyseinen sopimuspuoli suorittaa tutkintaa, jonka osalta yhteistyö ei ole poissuljettu, tai jos on selviä merkkejä siitä, että tämän sopimuspuolen kannattaisi suorittaa kyseinen tutkimus.

16. Edellä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa kattamiin toimintoihin liittyvän avunannon osalta pyynnön esittäneen sopimuspuolen on ilmoitettava pyynnön vastaanottaneelle sopimuspuolelle, mille muille sopimuksen sopimuspuolille ja mitä tarkoitusta varten tiedot toimitetaan.

17. Edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa kattamiin toimintoihin liittyvän avunannon osalta pyynnön esittänyt sopimuspuoli saa toimittaa tietoja ja todisteita muille sopimuspuolille, ellei pyynnön vastaanottanut tiedot toimittanut sopimuspuoli nimenomaan vastusta tätä tietojen toimittamishetkellä, tai kun kyse on 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta hallinnollisesta yhteistyöstä, ainoastaan pyynnön vastaanottaneen tiedot toimittaneen sopimuspuolen suostumuksella.

Tietoja ja todisteita ei voida toimittaa muuta kuin tämän sopimuksen mukaista tarkoitusta varten.

3. Sopimuspuolen tämän sopimuksen mukaisesti hankkimien tietojen ja todisteiden toimittamisesta yhdelle tai useammalle muulle sopimuspuolelle ei voida valittaa pyynnön alun perin vastaanottaneessa sopimuspuolessa.

4. Sopimuspuolen, jolle tiedot tai todisteet toimitetaan 2 kohdan mukaisesti, on noudatettava rajoituksia, joita pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli asettaa ensimmäistä toimitusta pyytäneelle sopimuspuolelle tietojen käyttämisestä.

5. Sopimuspuolen tämän sopimuksen nojalla hankkimien tietojen ja todisteiden toimittaminen kolmannelle valtiolle riippuu sen sopimuspuolen antamasta hyväksynnästä, joka alun perin luovutti tiedot tai todisteet.

6 artikla Luottamuksellisuus

Pyynnön esittänyt sopimuspuoli voi pyytää pyynnön vastaanottanutta sopimuspuolta varmistamaan, että pyyntö ja sen sisältö pysyvät luottamuksellisina, paitsi silloin kun tämä on ristiriidassa pyynnön täytäntöönpanon kanssa. Jos pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli ei voi noudattaa luottamuksellisuutta koskevia vaatimuksia, sen on ilmoitettava tästä pyynnön esittäneelle sopimuspuolelle etukäteen.

II osasto HALLINNOLLINEN AVUNANTO

1 luku Yleiset määräykset

7 artikla Suhde muihin sopimuksiin

Tämän osaston määräykset eivät vaikuta

18. edellä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa kattamiin toimintoihin liittyvän avunannon osalta keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskeviin määräyksiin tai sopimuspuolten välillä tehtyjen tai vastaisuudessa tehtävien kahden- tai monenvälisten sopimusten tai järjestelyjen määräyksiin, siltä osin kuin tällaisten määräysten mukainen hallinnollisen avunannon alalla tehtävä yhteistyö on tässä sopimuksessa tarkoitettua yhteistyötä laajempaa tämän sopimuksen muodostaessa vähimmäissäännöt tietojen vaihdolle ja avunannolle kaikkien sopimuspuolten kesken, eikä erityisesti keskinäistä avunantoa tulliasioissa koskevaan ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 11 sisältyviin määräyksiin, eivätkä

19. edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa kattamiin toimintoihin liittyvän avunannon osalta keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskeviin määräyksiin tai sopimuspuolten välillä tehtyjen tai vastaisuudessa tehtävien kahden- tai monenvälisten sopimusten tai järjestelyjen määräyksiin, siltä osin kuin tällaisten määräysten mukainen hallinnollisen avunannon alalla tehtävä yhteistyö on tässä sopimuksessa tarkoitettua yhteistyötä laajempaa tämän sopimuksen muodostaessa vähimmäissäännöt tietojen vaihdolle ja avunannolle kaikkien sopimuspuolten kesken, eikä erityisesti Euroopan yhteisön ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen sopimuksen määräyksiin säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetussa direktiivissä 2003/48/EY[7] säädettyjä toimenpiteitä vastaavista toimenpiteistä.

8 artikla Hallinnollisen avunannon laajuus

1. Sopimuspuolet antavat toisilleen keskinäistä apua tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi ja tässä sopimuksessa tarkoitettuun veroasioita koskevaan tietojenvaihtoon perustuvan hallinnollisen yhteistyön tekemiseksi, erityisesti ehkäisemällä ja havaitsemalla sellaisia toimintoja ja muita tekoja ja laiminlyöntejä, jotka ovat vastoin sovellettavaa lainsäädäntöä, ja suorittamalla niihin liittyvää tutkintaa.

2. Tämän osaston mukaista avunantoa sovelletaan kaikkiin sopimuspuolten hallintoviranomaisiin, jotka käyttävät 2 artiklan soveltamisalan rajoissa hallinnollisia tutkintavaltuuksia tai rikosoikeudellisia syytevaltuuksia, myös asioissa, joissa nämä viranomaiset käyttävät valtuuksiaan oikeusviranomaisten pyynnöstä.

Jos oikeusviranomainen suorittaa rikostutkinnan tai se tehdään sen johdolla, tällainen viranomainen päättää, esitetäänkö kyseisessä tapauksessa keskinäistä avunantoa tai yhteistyötä koskevat pyynnöt keskinäiseen oikeusapuun rikosasioissa sovellettavien määräysten vai tämän osaston määräysten mukaisesti.

9 artikla Vanhentumissäännöt

Määritettäessä, voidaanko tässä osastossa määrättyä tietojenvaihtoa suorittaa tai antaa muuta apua vastauksena pyyntöön, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen on sovellettava pyynnön esittäneen sopimuspuolen lainsäädännön mukaisesti sovellettavia vanhentumissääntöjä eikä pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen vanhentumissääntöjä. Kun kyse on veroista, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen soveltaman verojen vanhentumisajan päättyminen ei estä pyynnön vastaanottanutta sopimuspuolta hankkimasta ja toimittamasta pyydettyjä tietoja.

10 artikla Toimivalta

1. Sopimuspuolten viranomaiset soveltavat tämän osaston määräyksiä kansallisen lainsäädännön mukaisen toimivaltansa rajoissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista. Tämän osaston määräysten ei voida tulkita vaikuttavan tässä osastossa tarkoitettuun, sopimuspuolten viranomaisille kansallisen lainsäädännön mukaisesti kuuluvaan toimivaltaan.

Viranomaisten on meneteltävä aivan kuin ne toimisivat omasta puolestaan tai saman sopimuspuolen toisen viranomaisen pyynnöstä. Tämän vuoksi niiden on käytettävä kaikkia kansallisen lainsäädännön mukaisia oikeudellisia valtuuksiaan pyynnön täyttämiseksi.

2. Tämän sopimuksen 14 artiklan soveltamiseksi kukin sopimuspuoli varmistaa, että sillä on valtuudet hankkia ja toimittaa toimivaltaisten viranomaistensa välityksellä:

a) pankin, muun rahoituslaitoksen ja asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön, myös nimitetyn henkilön ja omaisuudenhoitajan, hallussa olevia tietoja;

b) tietoja, jotka liittyvät yritysten ja muiden oikeushenkilöiden, erityisesti laitosten[8], juridiseen ja tosiasialliseen omistusoikeuteen, myös kaikkia omistusketjun henkilöitä koskevia tietoja;

c) avointen yhtiöiden tapauksessa yhtiön jäsenten henkilöllisyyteen liittyviä tietoja;

d) trustien osalta tietoja niiden asettajista, hoitajista, edunsaajista ja suojelijasta;

e) säätiöiden[9] osalta tietoja perustajista, säätiön hallituksen jäsenistä ja edunsaajista;

f) tietoja 2 artiklan 4 kohdan g alakohdassa määritellyistä henkilöistä.

11 artikla Tietojenvaihdon rajoitukset

1. Edellä olevan 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kattamiin toimintoihin liittyvän hallinnollisen avunannon yhteydessä ei velvoiteta sopimuspuolta, jolta tietoja pyydetään, tekemään selvityksiä eikä toimittamaan tietoja, jos kyseisen sopimuspuolen toimivaltaiset hallinnolliset viranomaiset eivät sen lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan saa tehdä tällaisia selvityksiä tai kerätä pyydettyjä tietoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan 2 kohdan soveltamista. Tällaisen avunannon tapauksessa tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden, kaupallisen menettelyn tai sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden ilmaiseminen olisi 4 artiklan vastaista, tai jonkin sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen saa kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittänyt sopimuspuoli ei pysty toimittamaan samantyyppisiä tietoja tosiseikkojen tai oikeudellisten seikkojen johdosta.

2. Edellä olevan 1 kohdan määräyksiä ei saa tulkita siten, että ne antaisivat sopimuspuolelle mahdollisuuden kieltäytyä tietojen toimittamisesta ainoastaan sillä perusteella, että tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimitetyn henkilön taikka asiamiehenä tai omaisuudenhoitajana toimivan henkilön hallussa tai että ne liittyvät omistusosuuksiin oikeushenkilössä tai että sillä ei ole etua tällaisista tiedoista.

3. Tietopyyntöä ei saa hylätä sen perusteella, että verovelvollinen kiistää pyynnön perustana olevan verovelvollisuutensa.

12 artikla Kustannukset ja velvollisuus käyttää tavanomaisia tietolähteitä

1. Avunannosta aiheutuvat kustannukset maksaa pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli, elleivät sopimuspuolten viranomaiset toisin sovi merkittävien pakottavien syiden vuoksi. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen neuvottelee pyynnön esittäneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen kanssa siitä, tuleeko tiettyä pyyntöä seuraavasta avunannosta aiheutumaan merkittäviä kustannuksia.

2. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen voi hylätä yhteistyöpyynnön, jos on ilmeistä, että pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomainen ei ole käyttänyt kaikkia tavanomaisia tietolähteitä, joita se olisi voinut kyseisissä olosuhteissa käyttää haluamiensa tietojen hankkimiseksi vaarantamatta mahdollisuuksia saavuttaa haluttu tulos, paitsi jos tällaisten keinojen käyttö olisi aiheuttanut kohtuuttomia vaikeuksia.

13 artikla Keskusyksiköt

1. Kukin sopimuspuoli nimeää yhden tai useamman keskusyksikön, jolla on valtuudet käsitellä tämän osaston mukaisia hallinnollista avunantoa koskevia pyyntöjä.

Nämä yksiköt ottavat yhteyttä kaikkiin toimivaltaisiin hallintoviranomaisiin pyydetyn avun antamiseksi.

2. Keskusyksiköt ovat suoraan yhteydessä toisiinsa.

3. Keskusyksiköiden toiminta ei estä varsinkaan kiireellisissä tapauksissa sopimuspuolten muiden sellaisten viranomaisten suoraa yhteistyötä, joilla on toimivalta tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Keskusyksiköille on tiedotettava kaikista toimista, joissa pyydetään suoraa yhteistyötä sisältävää toimintaa.

4. Kun sopimuspuolet tekevät 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, ne ilmoittavat, mitkä viranomaiset katsotaan tämän artiklan mukaisiksi keskusyksiköiksi.

2 luku Pyynnöstä annettava apu

14 artikla Tietopyynnöt

1. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen antaa pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyynnöstä tietoja tämän sopimuksen 1 artiklan mukaisiin tarkoituksiin ja sen muiden määräysten mukaisesti.

2. Tietoja hankitaan ja vaihdetaan tämän sopimuksen mukaisesti riippumatta siitä, tarvitseeko pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli kyseisiä tietoja omiin tarkoituksiinsa, tai siitä, olisiko tutkinnan kohteena oleva toiminta ollut pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen lainsäädännön mukaan rikos, jos se olisi tapahtunut pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen alueella.

3. Jos pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen hallussa olevat tiedot eivät ole riittäviä, jotta tietopyyntö voitaisiin täyttää, pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli toteuttaa kaikki olennaiset tietojenkeruutoimenpiteet pyydettyjen tietojen toimittamiseksi pyynnön esittäneelle sopimuspuolelle, siitä huolimatta, että pyynnön vastaanottanut osapuoli ei ehkä tuolla hetkellä tarvitse kyseisiä tietoja omiin verotuksellisiin tarkoituksiinsa. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen lainsäädäntöön ja käytäntöihin perustuvia erioikeuksia ei sovelleta pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen täyttäessä pyyntöä, ja tällaiset kysymykset jätetään pyynnön esittävän sopimuspuolen päätettäväksi.

4. Kukin sopimuspuoli toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet pyydettyjen tietojen hankkimiseksi, ja jos tätä nimenomaisesti pyydetään, tiedot toimitetaan pyynnön esittäneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen yksilöimässä muodossa, mukaan lukien todistajanlausunnot ja alkuperäisten asiakirjojen oikeaksi todistetut jäljennökset. Annettaviin tietoihin on liitettävä pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisten saatavilla olevat tai pyyntöön vastaamista varten laaditut tai hankitut, annettavien tietojen perustana olevat selvitykset ja muut asiakirjat tai oikeaksi todistetut jäljennökset tai otteet tällaisista selvityksistä ja asiakirjoista.

5. Jos pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomainen ja pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen niin sopivat, pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat tutustua pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen antamia yksityiskohtaisia ohjeita noudattaen kyseisen sopimuspuolen viranomaisten toimitiloissa säilytettäviin ja niiden hallussa oleviin 1 kohdan mukaisiin asiakirjoihin ja tietoihin, jotka koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa tiettyä laitonta toimintaa. Kyseisillä virkamiehillä on oikeus ottaa jäljennöksiä asiakirjoista.

6. Jäljempänä olevalla 38 artiklalla perustetun sekakomitean on määriteltävä määräajat, joiden kuluessa pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on vahvistettava pyynnön vastaanottaminen pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle ja tarvittaessa ilmoitettava pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle pyynnössä olevista puutteista tai siitä, jos sillä on tietojen toimittamiseen liittyviä vaikeuksia tai jos se kieltäytyy toimittamasta tietoja.

15 artikla Valvontapyynnöt

Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen valvoo pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen pyynnöstä mahdollisuuksien mukaan 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa mainitun lainsäädännön vastaista tavarakauppaa. Kyseinen valvonta voi kohdistua henkilöihin, joiden perustellusti epäillään osallistuneen tai osallistuvan tällaiseen laittomaan toimintaan tai tällaista laitonta toimintaa valmisteleviin toimiin, tai tällaiseen toimintaan liittyviin tiloihin, kulkuvälineisiin ja tavaroihin.

16 artikla Tiedoksiantaminen ja lähettäminen postitse

1. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen antaa pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen pyynnöstä tiedoksi vastaanottajalle tai huolehtii siitä, että tälle annetaan tiedoksi pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen kansallisten säännösten mukaisesti kaikki tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat asiakirjat tai päätökset, jotka ovat lähtöisin pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisilta.

2. Tiedoksiantopyynnöissä on mainittava tiedoksiannettavan asiakirjan tai päätöksen aihe ja vastaanottajan nimi ja osoite sekä mahdolliset muut vastaanottajan tunnistamista helpottavat tiedot, ja siihen on liitettävä käännös pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen virallisella kielellä tai kyseisen sopimuspuolen hyväksymällä kielellä. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle viipymättä tiedoksiantopyyntöön antamastaan vastauksesta ja ennen kaikkea päivämäärä, jona päätös tai asiakirja annettiin tiedoksi vastaanottajalle.

3. Sopimuspuolet voivat lähettää tiedoksiantoasiakirjoja sekä tieto- ja asiakirjapyyntöjä postitse suoraan henkilöille, jotka asuvat toisen sopimuspuolen alueella. Jos nämä tiedoksiantoasiakirjat sekä tieto- ja asiakirjapyynnöt lähetetään toimijoille, joita 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmas ja neljäs luetelmakohta koskee ja jotka asuvat toisen sopimuspuolen alueella, kyseiset henkilöt voivat vastata näihin ilmoituksiin ja pyyntöihin ja toimittaa asianmukaiset asiakirjat ja tiedot muodossa, josta määrätään niissä säännöissä ja järjestelyissä, joiden mukaisesti varat myönnettiin.

4. Minkään tähän sopimukseen sisältyvän ei saa katsoa tekevän sopimuspuolen lainsäädäntönsä mukaisesti toteuttamaa asiakirjojen tiedoksiantoa pätemättömäksi.

17 artikla Tutkintapyynnöt

1. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli suorittaa tai teettää pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyynnöstä kaikki aiheelliset hallinnolliset tutkintatoimet sellaisista toiminnoista tai toimintamuodoista, jotka ovat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa laitonta toimintaa tai joiden johdosta pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisella on perustellusti syytä epäillä, että kyseiseen laittomaan toimintaan on syyllistytty.

2. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli käyttää kaikkia oikeusjärjestelmänsä suomia tutkintamahdollisuuksia aivan kuin se toimisi omasta puolestaan tai oman kansallisen viranomaisensa pyynnöstä, mikä sisältää tarvittaessa myös oikeusviranomaisten toiminnan tai luvan.

Tämä määräys ei kuitenkaan rajoita 19 artiklan mukaista talouden toimijoiden yhteistyövelvollisuutta.

Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen ilmoittaa tällaisten tutkintatoimien tulokset pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle. Soveltuvin osin sovelletaan 14 artiklan 2 kohtaa.

3. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen ulottaa avunannon ilman lisäpyyntöä kaikkiin olosuhteisiin, esineisiin ja henkilöihin, joilla on ilmeinen yhteys avunantopyynnön kohteeseen. Jos tapaus on epäselvä, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen ottaa ensin yhteyttä pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiseen.

18 artikla Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen valtuuttamien virkamiesten läsnäolo

1. Jos pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomainen ja pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen niin sopivat, pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen nimeämät virkamiehet voivat olla läsnä edellisessä artiklassa tarkoitettua hallinnollista tutkintaa suoritettaessa. Heidän läsnäoloonsa ei vaadita tutkinnan kohteena olevan henkilön tai talouden toimijan suostumusta.

2. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen virkamiehet huolehtivat tutkinnan suorittamisesta koko sen keston ajan. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen virkamiehet eivät voi omasta aloitteestaan käyttää pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen virkamiehille kuuluvia valtuuksia.

Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin tiloihin ja tutustua samoihin asiakirjoihin kuin pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen virkamiehillä, kun tämä tapahtuu näiden välityksellä ja ainoastaan meneillään olevaa tutkintaa varten.

3. Luvan myöntämiseen voidaan liittää ehtoja.

4. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen tietoon saatettuja tietoja ei saa käyttää todisteena ennen kuin täytäntöönpanoon liittyvien asiakirjojen toimittamiseen on saatu lupa.

18 a artikla Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen valtuuttamien virkamiesten läsnäolo veroyhteistyön tapauksessa

1. Siltä osin kuin on kyse 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvaan toimintaan liittyvästä avunannosta, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaiset voivat, jos tästä on ilmoitettu etukäteen kohtuullisessa ajoin, antaa pyynnön esittäneen sopimuspuolen virkamiehille luvan tulla pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen alueelle sen kansallisen lainsäädännön sallimissa rajoissa haastattelemaan henkilöitä ja tutkimaan asiakirjoja asianomaisten henkilöiden etukäteen antamalla kirjallisella suostumuksella. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen ilmoittaa pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaiselle viranomaiselle, milloin ja missä tapaaminen asianomaisten henkilöiden kanssa pidetään. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen valinnan mukaan sen virkamies voi osallistua tapaamiseen.

2. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli voi pyynnön esittäneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä antaa lainsäädäntönsä sallimissa rajoissa pyynnön esittäneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen edustajille luvan olla läsnä asianomaisessa verotarkastuksen osassa pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen alueella, ja tässä tapauksessa tarkastuksen suorittavan pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen on mahdollisimman pian ilmoitettava pyynnön esittäneen sopimuspuolen toimivaltaiselle viranomaiselle tarkastuksen suorittamisaika ja -paikka, viranomainen tai henkilö, jolla on valtuudet suorittaa tarkastus, ja pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen edellyttämät tarkastuksen suorittamista koskevat menettelyt ja olosuhteet. Kaikki tarkastuksen suorittamista koskevat päätökset tekee tarkastuksen suorittava pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli.

19 artikla Yhteistyövelvollisuus

Talouden toimijoiden on tehtävä yhteistyötä hallinnollista avunantoa koskevan pyynnön täyttämiseksi myöntämällä pääsy toimitiloihin, kulkuneuvoihin ja oikeus tutustua asiakirjoihin ja antamalla kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot. Pyynnön esittänyt sopimuspuoli voi pyytää pyynnön vastaanottanutta sopimuspuolta huolehtimaan tämän velvollisuuden täyttämisestä niissä rajoissa, joista pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen lainsäädännössä säädetään sen omien hallintoviranomaisten samanluonteisten, tällaisen lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi tarkoitetun tutkinnan osalta.

20 artikla Avunantopyyntöjen muoto ja sisältö

1. Avunantopyynnöt tehdään kirjallisesti. Niihin liitetään asiakirjat, jotka katsotaan pyynnön täyttämisen kannalta hyödyllisiksi.

Kiireellisissä tapauksissa hyväksytään suullisesti tehdyt pyynnöt, mutta ne on vahvistettava kirjallisesti mahdollisimman pian.

2. Pyynnöissä on esitettävä seuraavat tiedot:

20. pyynnön esittänyt viranomainen,

21. pyydetty toimenpide,

22. pyynnön tarkoitus ja syyt,

23. asiaan liittyvä lainsäädäntö, määräykset ja muut säännökset,

24. mahdollisimman tarkat ja täydelliset tiedot tutkinnan kohteena olevista luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä,

25. yhteenveto asiaa koskevista tosiseikoista ja jo toteutetuista tutkimuksista, lukuun ottamatta 16 artiklassa tarkoitettuja tapauksia.

3. Pyynnöt esitetään pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen virallisella kielellä tai kyseisen sopimuspuolen hyväksymällä kielellä.

4. Virheelliset tai epätäydelliset pyynnöt voidaan oikaista tai täydentää. Tällä välin toteutetaan pyynnön täyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet.

5. Jos pyyntö on osoitettu muille kuin toimivaltaisille viranomaisille, kyseiset viranomaiset toimittavat sen toimivaltaiselle viranomaiselle viipymättä.

20 a artikla Avunantoa veroasioissa koskevien pyyntöjen muoto ja sisältö

Edellä olevan 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvaan toimintaan liittyvät pyynnöt on laadittava mahdollisimman tarkkaan täsmentäen kirjallisina, ja niissä on mainittava erikseen seuraavat tiedot:

a) tutkimuksen tai tutkinnan kohteena olevan henkilön henkilöllisyys;

b) ajanjakso, jolta tietoja pyydetään;

c) pyydettyjen tietojen luonne ja muoto, jossa pyynnön esittänyt sopimuspuoli toivoo saavansa tiedot;

d) pyynnön esittäneen sopimuspuolen lainsäädäntöön kuuluva asia, jonka osalta tietoja pyydetään;

e) syyt, jotka antavat aiheen olettaa, että pyydetyillä tiedoilla on oletettavasti merkitystä pyynnön esittäneen sopimuspuolen verohallinnon ja verojen täytäntöönpanon kannalta tämän kohdan a alakohdassa yksilöidyn henkilön osalta;

f) syyt, jotka antavat aiheen olettaa, että pyydetyt tiedot ovat pyynnön vastaanottaneessa sopimuspuolessa tai pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen oikeudenkäyttöalueella olevan henkilön hallussa tai määräysvallassa;

g) mikäli tiedossa, sellaisten henkilöiden nimi ja osoite, joiden hallussa tai määräysvallassa pyydettyjen tietojen uskotaan olevan;

h) ilmoitus siitä, että pyynnön esittänyt sopimuspuoli voisi hankkia tai toimittaa pyydetyt tiedot, jos pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli esittäisi vastaavanlaisen pyynnön;

i) ilmoitus siitä, että pyynnön esittänyt sopimuspuoli on tiedot saadakseen käyttänyt kaikki alueellaan käytettävissä olevat kohtuulliset keinot, paitsi jos se aiheuttaisi kohtuuttomia vaikeuksia.

21 artikla Tietojen käyttö

1. Saatuja tietoja voidaan käyttää ainoastaan tämän sopimuksen tarkoituksia varten. Jos jokin sopimuspuolista pyytää saada käyttää tietoja muuhun tarkoitukseen, sen on etukäteen pyydettävä tiedot toimittaneelta viranomaiselta kirjallista suostumusta. Tietoja näin käytettäessä on noudatettava edellä tarkoitetun viranomaisen asettamia rajoituksia.

2. Edellä olevan 1 kohdan määräykset eivät estä tietojen käyttöä sen lainsäädännön noudattamatta jättämisen vuoksi aloitetuissa oikeudellisissa tai hallinnollisissa menettelyissä, jota pyyntö hallinnollisen avun antamiseksi koskee, jos samanmuotoinen avunanto olisi mahdollinen kyseisissä menettelyissä. Kyseiset tiedot toimittaneelle sopimuspuolen toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan viipymättä tällaisesta käytöstä.

3. Sopimuspuolet voivat käyttää tämän sopimuksen määräysten mukaisesti saatuja tietoja ja tutkittuja asiakirjoja näyttönä kertomuksissa ja todistajanlausunnoissa sekä oikeudenkäynti- ja syytemenettelyissä.

3 luku Yhteistyön erityismuodot

22 artikla Yhteistoiminnot

1. Sellaisen tuonnin, viennin ja tavaroiden kauttakulun osalta, jossa tapahtumien volyymi ja niistä johtuvat veroihin ja avustuksiin liittyvät riskit ovat sellaiset, että ne todennäköisesti aiheuttavat merkittäviä menetyksiä sopimuspuolten talousarvioon, sopimuspuolet voivat sopia yhteisten rajatylittävien toimintojen toteuttamisesta tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan laittoman toiminnan estämiseksi ja syytteeseen saattamiseksi.

2. Tällaisten rajatylittävien toimintojen yhteensovittamisesta ja suunnittelusta vastaa keskusyksikkö tai sen nimeämä toimisto.

3. Kun yhden tai useamman verovelvollisen verotustilanne on sellainen, että asia koskee sopimuspuolten yhteistä etua tai sopimuspuolten edut ovat asiassa toisiaan täydentävät, ne voivat sopia suorittavansa kukin omalla alueellaan samanaikaisia tarkastuksia vaihtaakseen tällä tavoin saatuja tietoja aina, kun tällaiset tarkastukset vaikuttavat tehokkaammilta kuin vain yhden sopimuspuolen suorittamat tarkastukset.

23 artikla Yhteiset erityistutkintaryhmät

1. Useiden sopimuspuolten viranomaiset voivat sopia yhteisen erityistutkintaryhmän perustamisesta jonkin sopimuspuolen alueelle.

2. Tutkintaryhmä huolehtii vaikeista tutkintatapauksista, joihin liittyy merkittävien voimavarojen käyttöönotto, ja koordinoi yhteisiä toimia.

3. Ryhmään osallistuminen ei merkitse siihen osallistuvien sopimuspuolten viranomaisten edustajien valtuuttamista toimimaan sen sopimuspuolen alueella, jolla tutkinta suoritetaan.

4. Jos sopimuspuolen virkamiehet osallistuvat toisen sopimuspuolen alueella toimiin ja aiheuttavat siellä toimillaan vahinkoa, sopimuspuoli, jonka alueella vahingot aiheutettiin, korvaa vahingon kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti samalla tavoin kuin se olisi tehnyt, jos sen omat virkamiehet olisivat aiheuttaneet vahingon. Kyseinen sopimuspuoli saa täyden korvauksen vahinkoa kärsineille osapuolille tai muille korvaukseen oikeutetuille henkilöille tai laitoksille maksamistaan summista siltä sopimuspuolelta, jonka virkamiehet ovat aiheuttaneet vahingon.

5. Kukin sopimuspuoli pidättyy 4 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetussa tapauksessa pyytämästä kärsimiensä vahinkojen korvaamista toiselta sopimuspuolelta, tämän kuitenkaan rajoittamatta sen oikeuksia kolmansiin osapuoliin nähden ja sen estämättä, mitä 4 kohdan toisessa virkkeessä määrätään vahinkojen korvaamisesta.

6. Toisen sopimuspuolen alueelle lähetetyt virkamiehet rinnastetaan toimien aikana kyseisen valtion virkamiehiin niiden rikkomusten osalta, jotka mahdollisesti kohdistuvat heihin tai joihin he mahdollisesti syyllistyvät.

4 luku Saatavien perintä

24 artikla Saatavien perintä

1. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli perii pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyynnöstä tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat saatavat niin kuin ne olisivat sen omia saatavia.

2. Saatavan perintäpyyntöön on liitettävä virallinen tai oikeaksi todistettu jäljennös täytäntöönpanon mahdollistavasta asiakirjasta (”Vollstreckungstitel”), jonka on laatinut pyynnön esittänyt sopimuspuoli, sekä tarvittaessa muut perintään tarvittavat asiakirjat alkuperäiskappaleina tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä.

3. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen on toteutettava turvaamistoimet saatavan perinnän varmistamiseksi.

4. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen siirtää perityn saatavan määrän pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen kanssa asiasta sovittuaan se voi vähentää sille aiheutuneita hallintokustannuksia vastaavan osuuden.

5. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, perittävillä saatavilla ei ole välttämättä samoja etuoikeuksia kuin pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen alueella syntyvillä vastaavilla saatavilla.

III osasto KESKINÄINEN OIKEUSAPU

25 artikla Suhde muihin sopimuksiin

1. Tämän osaston määräysten tarkoituksena on täydentää keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa 20 päivänä huhtikuuta 1959 tehtyä eurooppalaista yleissopimusta ja rahanpesusta, etsinnästä, takavarikosta ja rikoksen tuottaman hyödyn menetetyksi tuomitsemisesta 8 päivänä marraskuuta 1990 tehtyä eurooppalaista yleissopimusta ja helpottaa niiden soveltamista sopimuspuolten välillä.

2. Tämän osaston määräykset eivät estä kahdenvälisiin tai monenkeskisiin sopimuksiin perustuvaa sopimuspuolten välistä laajempaa yhteistyötä.

26 artikla Menettelyt, joissa keskinäistä oikeusapua annetaan

1. Keskinäistä oikeusapua annetaan myös seuraavissa tilanteissa:

26. hallintoviranomaisten sellaisten tekojen johdosta vireille panemissa menettelyissä, jotka ovat rangaistavia toisen tai kummankin sopimuspuolen kansallisen lainsäädännön mukaan siksi, että kyseessä on lain rikkominen, ja kun asiassa annettava päätös voidaan saattaa erityisesti rikosasioissa toimivaltaisen tuomioistuimen tutkittavaksi;

27. rikosasian yhteydessä käsiteltävässä riita-asiassa, kunnes rikosasiassa on annettu lopullinen ratkaisu;

28. sellaisten rikosten tai rikkomusten osalta, joista pyynnön esittäneen sopimuspuolen oikeushenkilö saattaa olla vastuussa.

2. Apua annetaan myös tutkinnassa ja menettelyissä, jotka koskevat tällaiseen laittomaan toimintaan käytettyjen välineiden ja sen tuottaman hyödyn takavarikointia ja menetetyksi tuomitsemista.

27 artikla Pyyntöjen toimittaminen

1. Pyynnön esittävän sopimuspuolen viranomainen esittää tämän osaston määräysten mukaiset pyynnöt joko pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaisen keskusviranomaisen kautta tai suoraan sellaiselle sopimuspuolen viranomaiselle, jolla on toimivalta vastata pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyyntöön. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomainen ja tarvittaessa pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomainen lähettävät pyynnöstä jäljennöksen keskusviranomaiselleen tiedoksi.

2. Kaikki pyyntöihin tai niiden täytäntöönpanoon liittyvät asiakirjat voidaan lähettää samaa tietä. Ne, tai vähintään jäljennös niistä, on lähetettävä suoraan pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle.

3. Jos pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisella, joka vastaanotti pyynnön, ei ole toimivaltaa hyväksyä oikeusavun antamista, sen on viipymättä lähetettävä pyyntö toimivaltaiselle viranomaiselle.

4. Puutteelliset tai epätäydelliset pyynnöt täytetään, jos niissä on pyynnön täyttämiseen tarvittavat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen myöhemmin tekemiä korjauksia. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on ilmoitettava puutteista pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle viipymättä ja myönnettävä sille aikaa niiden korjaamiseen.

Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on viipymättä lähetettävä pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle kaikki muut tiedot, jotka voivat auttaa tätä pyynnön täydentämisessä tai sen ulottamisessa muihin toimenpiteisiin.

5. Kun sopimuspuolet tekevät 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, ne ilmoittavat, mitkä viranomaiset ovat tässä artiklassa tarkoitettuja toimivaltaisia keskusviranomaisia.

28 artikla Postitiedoksiannot

1. Lähtökohtana on, että sopimuspuolet lähettävät tässä sopimuksessa tarkoitettua laitonta toimintaa koskevissa menettelyissä toisen sopimuspuolen alueella oleskeleville henkilöille tarkoitetut menettelyyn liittyvät asiakirjat suoraan kyseisille henkilöille postitse.

2. Jos asiakirjat laatinut sopimuspuolen viranomainen tietää tai sillä on syytä uskoa, että vastaanottaja ymmärtää ainoastaan jotain toista kieltä, asiakirjoista tai vähintään niiden tärkeimmistä kohdista on liitettävä mukaan käännös kyseiselle kielelle.

3. Tiedoksiantavan sopimuspuolen viranomainen ilmoittaa vastaanottajalle, että kyseinen viranomainen ei voi suoraan panna täytäntöön minkäänlaista pakkokeinoa tai rangaistustoimenpidettä toisen sopimuspuolen alueella.

4. Kaikkiin menettelyyn liittyviin asiakirjoihin on liitettävä ilmoitus siitä, että vastaanottaja voi saada ilmoituksessa mainitulta viranomaiselta tietoja asiakirjoja koskevista oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan.

29 artikla Väliaikaiset toimet

1. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen määrää kansallisen lainsäädäntönsä ja toimivaltansa puitteissa ja pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen pyynnöstä tarvittavista väliaikaisista toimista vallitsevan tilanteen säilyttämiseksi, vaarassa olevien oikeudellisten etujen suojelemiseksi tai todisteiden turvaamiseksi, jos keskinäistä oikeusapua koskeva pyyntö ei näytä ilmeisen perusteettomalta.

2. Oikeusapupyynnön kohteena olevien rikosten rikoksentekovälineiden, omaisuuden ja rikosten tuottaman hyödyn osalta määrätään turvaamistoimena jäädyttäminen ja takavarikointi. Jos rikoksen tuottamaa hyötyä tai osaa siitä ei enää ole, samat toimenpiteet määrätään pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen alueella olevan sellaisen omaisuuden osalta, jonka arvo vastaa kyseistä hyötyä.

30 artikla Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisten läsnäolo

1. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli voi pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyynnöstä antaa viimeksi mainitun sopimuspuolen viranomaisten edustajille luvan osallistua keskinäistä oikeusapua koskevan pyynnön täytäntöönpanoon. Edustajien läsnäolo ei edellytä toimenpiteen kohteena olevan henkilön suostumusta.

Tällaisten edustajien läsnäoloa koskevaa pyyntöä ei saa evätä silloin, kun läsnäolo todennäköisesti edistää pyynnön esittäneen sopimuspuolen tarpeiden huomioonottamista apua koskevan pyynnön toteuttamisessa, ja sen myötä todennäköisesti vältetään tarve esittää lisäapupyyntöjä.

Luvan myöntämiseen voidaan liittää ehtoja.

2. Läsnä olevilla henkilöillä on oltava pääsy samoihin tiloihin ja mahdollisuus tutustua samoihin asiakirjoihin kuin pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen edustajilla, ja tämä tapahtuu näiden välityksellä ja ainoastaan keskinäistä oikeusapua koskevan pyynnön täytäntöönpanemiseksi. Heillä voi olla erityisesti valtuudet esittää tai ehdottaa kysymyksiä ja ehdottaa tutkintatoimenpiteitä.

3. Heidän läsnäolonsa ei saa johtaa tosiseikkojen luovuttamiseen salassapitovelvollisuuden tai kyseisen henkilön oikeuksien vastaisesti muille kuin edellisten kohtien nojalla valtuutetuille henkilöille. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen tietoon saatettuja tietoja ei saa käyttää todisteena ennen kuin täytäntöönpanoon liittyvien asiakirjojen toimittamista koskeva päätös on saanut lainvoiman.

31 artikla Etsinnät ja takavarikot

1. Sopimuspuolet voivat asettaa etsintää ja takavarikkoa koskevalle pyynnölle ainoastaan seuraavat ehdot:

29. pyynnön perusteena on teko, josta kummankin sopimuspuolen lainsäädännön mukaan ankarin seuraamus on vähintään kuuden kuukauden vapausrangaistus tai vapaudenrajoituksen käsittävä turvaamistoimi, taikka teko, josta jommankumman sopimuspuolen lainsäädännön mukaan voidaan määrätä vastaava seuraamus ja jota toisen sopimuspuolen lain mukaan käsitellään hallinnollisen viranomaisen toimivallan alaisena lain rikkomisena, jos asiassa annettava päätös voidaan saattaa erityisesti rikosasiassa toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi;

30. pyyntöjen täyttäminen on pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen lainsäädännön mukaista.

2. Liechtenstein täyttää myös 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluviin asioihin liittyvät etsintää tai takavarikkoa varten esitettävät pyynnöt, jos pyynnön perusteena oleva teko on Liechtensteinin lainsäädännön mukaan rangaistava veronkiertona ja jos myös pyynnön esittänyt sopimuspuoli täyttää tällaiset pyynnöt samanlaisista teoista.

3. Myös 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa rahanpesurikoksissa hyväksytään etsintää ja takavarikkoa varten esitettävät pyynnöt sillä edellytyksellä, että kyseisten kahden sopimuspuolen lainsäädännön nojalla ankarin seuraamus esirikoksen muodostavasta toiminnasta on yli kuuden kuukauden vapausrangaistus tai vapaudenrajoituksen käsittävä turvaamistoimi.

32 artikla Pankki- ja rahoitustietoja koskevat pyynnöt

1. Kun 31 artiklan edellytykset täyttyvät, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen on pantava täytäntöön pankki- ja rahoitustietojen hankkimista ja toimittamista koskevat oikeusapupyynnöt, mukaan lukien seuraavat:

31. pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen alueella toimivissa pankeissa avattujen pankkitilien yksilöiminen ja niitä koskevat tiedot, silloin kun tutkinnan kohde on tilinhaltija, allekirjoitusvaltuudet omaava tai määräysvaltaa käyttävä henkilö;

32. yhdeltä tai useammalta pankkitililtä tai yhdelle tai useammalle pankkitilille tai yhden tai useamman pankkitilin kautta toteutettujen tai tiettyjen henkilöiden toteuttamien pankkitapahtumien ja -toimintojen yksilöinti ja niitä koskevat tiedot tietyltä ajalta.

2. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli voi vastaavissa kotimaisissa tapauksissa sovellettavan rikosoikeudellisia menettelyjä koskevan lainsäädäntönsä rajoissa määrätä, että pankkitileiltä tai pankkitileille tai pankkitilien kautta toteutettuja tai tiettyjen henkilöiden toteuttamia pankkitoimintoja valvotaan tietyn ajan ja että tulokset toimitetaan pyynnön esittäneelle sopimuspuolelle. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset tekevät tapahtumien valvontaa ja tuloksista tiedottamista koskevan päätöksen tapauskohtaisesti kyseisen sopimuspuolen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Valvonnan yksityiskohdista sovitaan pyynnön esittäneen ja pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaisten viranomaisten kesken.

3. Kukin sopimuspuoli toteuttaa tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, etteivät rahoituslaitokset ilmaise asianomaiselle pankkiasiakkaalle tai ulkopuolisille henkilöille, että pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyynnöstä toteutetaan toimenpiteitä tai että meneillään on tutkinta, niin kauan kuin tämä on tarpeen tulosten vaarantamisen välttämiseksi.

4. Pyynnön esittävän sopimuspuolen viranomaisen on pyynnössään:

33. ilmoitettava, miksi se katsoo, että pyydetyillä tiedoilla todennäköisesti on olennaista arvoa rikoksen tutkinnan kannalta;

34. ilmoitettava, millä perusteella se olettaa, että kyseiset tilit ovat pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen pankeissa, ja mahdollisuuksien mukaan, mistä pankeista voi olla kyse;

35. tuotava esiin sellaiset käytettävissä olevat tiedot, jotka voivat helpottaa pyynnön täyttämistä.

5. Sopimuspuoli ei saa kieltäytyä toisen sopimuspuolen esittämään keskinäistä oikeusapua koskevaan pyyntöön perustuvasta yhteistyöstä ainoastaan siitä syystä, että tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimitetyn henkilön taikka asiamiehenä tai omaisuudenhoitajana toimivan henkilön hallussa tai että ne liittyvät omistusosuuksiin oikeushenkilössä tai että sillä ei ole etua tällaisista tiedoista.

33 artikla Valvotut läpilaskut

1. Jos kyseessä on avunanto, joka liittyy 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaan ja 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen sitoutuu varmistamaan, että sen alueella voidaan pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen pyynnöstä sallia valvotut läpilaskut tutkittaessa rikoksia, joiden johdosta rikoksentekijä voidaan luovuttaa.

2. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset tekevät tapauskohtaisesti päätöksen valvotuista läpilaskuista kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

3. Valvotut läpilaskut tapahtuvat pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen lainsäädännön mukaisesti. Valtuudet toimia sekä johtaa ja valvoa operaatioita ovat edellä mainitun sopimuspuolen toimivaltaisilla viranomaisilla.

34 artikla Omaisuuden luovuttaminen menetetyksi tuomitsemista tai palauttamista varten

1. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli voi pyynnön esittäneen sopimuspuolen pyynnöstä ja vilpittömässä mielessä toimineiden kolmansien oikeuksia rajoittamatta antaa esineitä, asiakirjoja, varoja tai muita arvoesineitä pyynnön esittäneen sopimuspuolen haltuun oikeille omistajille palauttamista varten. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli ei voi kieltäytyä varojen luovuttamisesta pelkästään sen vuoksi, että ne vastaavat vero- tai tullivelkaa.

2. Pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli voi luopua esineiden, asiakirjojen, varojen tai muiden arvoesineiden palauttamisesta joko ennen niiden luovuttamista pyynnön esittäneelle sopimuspuolelle taikka sen jälkeen, jos tämä saattaa helpottaa tällaisten esineiden, asiakirjojen, varojen tai muiden arvoesineiden palauttamista niiden oikealle omistajalle. Tällöin ei saa loukata vilpittömässä mielessä toimineiden kolmansien oikeuksia.

3. Jos pyynnön vastaanottanut sopimuspuoli luopuu esineiden, asiakirjojen, varojen tai muiden arvoesineiden palautuksesta ennen niiden luovuttamista pyynnön esittäneelle sopimuspuolelle, se ei vetoa näiden esineiden suhteen mihinkään vakuus- tai muuhun takautumisoikeuteen vero- tai tullilainsäädännön nojalla. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu luopuminen ei rajoita pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen oikeutta periä veroja tai tulleja oikealta omistajalta.

35 artikla Oikeusavun nopeuttaminen

1. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on täytettävä keskinäistä oikeusapua koskeva pyyntö viipymättä ottaen mahdollisimman tarkoin huomioon pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen ilmoittamat menettelyä koskevat määräajat ja muut määräajat. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen on esitettävä perustelut määräajalle.

2. Jos pyyntöä ei kokonaan tai osittain voida täyttää pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen ilmoittamien vaatimusten mukaisesti, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava tästä pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiselle ja mainittava edellytykset, joilla pyyntö voitaisiin täyttää. Pyynnön esittäneen ja pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaiset voivat tämän jälkeen sopia pyyntöä koskevista jatkotoimista ja määrätä tarvittaessa, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytettävä.

Jos voidaan olettaa, että pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen pyynnön täyttämiselle asettamaa määräaikaa ei voida noudattaa, ja jos 1 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetuista perusteluista käy selvästi ilmi, että viiveestä aiheutuu olennaista haittaa kyseisen viranomaisen aloittamalle menettelylle, pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava pyynnön täyttämiseen tarvitsemansa aika. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaisen on ilmoitettava viipymättä, pidetäänkö pyyntö tästä huolimatta voimassa. Pyynnön esittäneen ja pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen viranomaiset voivat tämän jälkeen sopia pyyntöä koskevista jatkotoimista.

36 artikla Tietojen ja todisteiden käyttö

Oikeusapumenettelyn kuluessa toimitettuja tietoja ja todisteita voidaan käyttää seuraaviin tarkoituksiin niiden tarkoitusten lisäksi, joihin ne toimitettiin menettelyssä:

36. pyynnön esittäneen sopimuspuolen rikosoikeudellinen menettely, joka on pantu vireille muita henkilöitä vastaan, kun kyseiset henkilöt ovat osallistuneet oikeusavun kohteena olevaan rikokseen, edellyttäen, että keskinäinen apu olisi ollut mahdollista myös näiden muiden henkilöiden kohdalla. Pyynnön esittäneen sopimuspuolen on tällaisessa tapauksessa ilmoitettava pyynnön vastaanottaneelle sopimuspuolelle tällaisesta käytöstä.

37. pyynnön perusteena olevat tosiseikat muodostavat toisen rikoksen, jonka osalta oikeusapua olisi myös annettava;

38. rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn takavarikointia koskevat menettelyt rikoksissa, joissa oikeusapua olisi annettava, ja menettelyt, jotka koskevat korvauksia avunannon kohteena olleiden tosiseikkojen osalta.

37 artikla Oma-aloitteinen toimittaminen

1. Sopimuspuolen oikeusviranomaiset voivat kansallisen lainsäädäntönsä ja toimivaltansa rajoissa toimittaa oma-aloitteisesti tietoja tai todisteita tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvasta laittomasta toiminnasta toisen sopimuspuolen oikeusviranomaiselle, kun ne katsovat, että tällaiset tiedot tai todisteet saattavat auttaa vastaanottavan sopimuspuolen viranomaista aloittamaan tai toteuttamaan tutkinnan tai menettelyjä tai että ne saattavat johtaa kyseisen viranomaisen esittämään keskinäistä oikeusapua koskevaan pyyntöön.

2. Tietoja toimittavan sopimuspuolen viranomainen voi kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti asettaa vastaanottavan sopimuspuolen viranomaiselle tietojen käyttöä koskevia ehtoja.

3. Kyseiset ehdot sitovat kaikkia sopimuspuolten viranomaisia.

IV OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET

38 artikla Sekakomitea

1. Perustetaan sekakomitea, joka vastaa tämän sopimuksen moitteettomasta soveltamisesta. Se antaa tätä varten suosituksia ja tekee tämän sopimuksen mukaisia päätöksiä tai sopimuksen täytäntöönpanossa noudatettavia käytännön menettelytapoja koskevia päätöksiä. Se myös valvoo tämän sopimuksen täytäntöönpanoa.

2. Sekakomitea koostuu kaikkien sopimuspuolten eli Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan edustajista. Sekakomitea hyväksyy työjärjestyksensä, johon sisältyvät yksityiskohtaiset säännöt kokousten koollekutsumisesta, puheenjohtajan nimeämisestä ja tämän tehtävien määrittelemisestä. Se laatii suosituksensa ja tekee päätöksensä yksimielisesti.

3. Sekakomitea kokoontuu tarvittaessa ja vähintään kerran vuodessa. Mikä tahansa sopimuspuoli voi pyytää kokouksen koollekutsumista.

4. Sekakomitea voi päättää perustaa työ- tai asiantuntijaryhmiä avustamaan sitä tehtävien suorittamisessa.

5. Sekakomitea voi tehdä päätöksiä teknisistä mukautuksista, joilla otetaan huomioon hallinnollisissa asioissa annettavaa keskinäistä avunantoa koskevan unionin lainsäädännön kehitys. Jos tällainen päätös voi sitoa jotakin sopimuspuolista vasta sen valtiosäännön asettamien vaatimusten täyttämisen jälkeen, päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on tehty viimeinen ilmoitus näiden valtiosäännön asettamien vaatimusten täyttämisestä, ellei sekakomitea päätä toisin.

6. Jos jokin sopimuspuoli haluaa, että tätä sopimusta tarkistetaan, sen on tehtävä tätä koskeva ehdotus sekakomitealle, joka laatii suosituksia erityisesti neuvottelujen aloittamiseksi.

39 artikla Erimielisyyksien ratkaiseminen

1. Mikä tahansa sopimuspuoli voi antaa sekakomitean ratkaistavaksi tämän sopimuksen tulkintaan tai soveltamiseen liittyvät erimielisyydet erityisesti, jos se katsoo, että jokin sopimuspuoli laiminlyö toistuvasti sille tehtyjen yhteistyöpyyntöjen täyttämisen.

2. Sekakomitea pyrkii ratkaisemaan erimielisyydet mahdollisimman nopeasti. Sekakomitealle on toimitettava kaikki merkitykselliset tiedot, jotka helpottavat tilanteen yksityiskohtaista tarkastelua tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi. Tätä varten sekakomitea tarkastelee kaikkia mahdollisuuksia säilyttää sopimuksen moitteeton toiminta.

40 artikla Alueellinen soveltamisala

Tätä sopimusta sovelletaan Liechtensteinin ruhtinaskunnan alueella ja niissä sopimuksissa, joihin unioni perustuu, määrätyin edellytyksin alueilla, joihin kyseisiä sopimuksia sovelletaan.

41 artikla Voimaantulo

1. Tämä sopimus tehdään määräämättömäksi ajaksi.

2. Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia menettelyjään noudattaen. Se tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on tehty viimeinen ilmoitus ratifioimis- tai hyväksymiskirjoista.

3. Ilmoitukset lähetetään Euroopan unionin neuvoston pääsihteerille, joka on tämän sopimuksen tallettaja.

4. Edellä olevaa I, II ja IV osastoa sovelletaan ennen tämän sopimuksen voimaantuloa väliaikaisesti Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä vastavuoroisesti sillä edellytyksellä, että kaikki sopimuspuolet ovat allekirjoittaneet sopimuksen, sen päivän jälkeisen kuukauden ensimmäisestä päivästä alkaen, jona Liechtensteinin ruhtinaskunta on antanut tiedoksi ratifioimiskirjansa, siltä osin kuin edellä mainitut osastot koskevat:

– tuloja, jotka kuuluvat säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksen piiriin sellaisena kuin ne määritellään 7 päivänä joulukuuta 2004 allekirjoitetussa Euroopan yhteisön ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä sopimuksessa säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetussa direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavista toimenpiteistä,

– tietojenvaihtoa ja keskinäistä avunantoa petosten ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi perinteisiä omia varoja ja yhteisön varoja koskevalla alalla.

5. Ennen tämän sopimuksen voimaantuloa kukin sopimuspuoli voi 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen tekoajankohtana tai milloin tahansa sen jälkeen julistaa, että se katsoo sopimuksen sitovan sitä suhteissaan toiseen saman julistuksen antaneeseen sopimuspuoleen. Nämä julistukset tulevat voimaan yhdeksänkymmenen päivän kuluttua ilmoituksen saapumisesta.

42 artikla Irtisanominen

Euroopan unioni, joka toimii omasta puolestaan ja kaikkien jäsenvaltioidensa puolesta, tai Liechtensteinin ruhtinaskunta voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla päätöksestään toiselle sopimuspuolelle. Irtisanominen tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua irtisanomisilmoituksen vastaanottamisesta.

43 artikla Ajallinen soveltaminen

Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan seuraaviin pyyntöihin:

39. jos on kyseessä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa kattama toiminta, sellaista laitonta toimintaa koskeviin pyyntöihin, joka on toteutettu vähintään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun sopimus allekirjoitettiin; sekä

40. jos on kyseessä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan yhdessä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa kattama toiminta, sellaista laitonta toimintaa koskeviin pyyntöihin, joka on toteutettu vähintään yksi vuosi sen jälkeen, kun sopimus allekirjoitettiin.

41. jos kyseessä on 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan kattama toiminta, kokonaisen verokauden ajan siitä alkaen, kun sopimus on allekirjoitettu. Ensimmäiset pyynnöt voidaan esittää 1 päivän tammikuuta 2011 jälkeen.

44 artikla Sopimuksen ulottaminen Euroopan unionin uusiin jäsenvaltioihin

1. Valtiosta, josta tulee Euroopan unionin jäsenvaltio, tulee tämän sopimuksen sopimuspuoli neuvoston pääsihteeristöön tehdyllä kirjallisella ilmoituksella.

2. Euroopan unionin neuvoston laatima, uuden jäsenvaltion kielellä laadittu sopimusteksti vahvistetaan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen kirjeenvaihdon perusteella. Se katsotaan 45 artiklan mukaiseksi todistusvoimaiseksi tekstiksi.

3. Tämä sopimus tulee voimaan mahdollisen siihen liittyvän Euroopan unionin uuden jäsenvaltion suhteen yhdeksänkymmentä päivää sen liittymisasiakirjan vastaanottamisen jälkeen tai tämän sopimuksen voimaantulopäivänä, jos sopimus ei ole vielä tullut voimaan kyseisen yhdeksänkymmenen päivän ajanjakson päättyessä.

4. Jos tämä sopimus ei ole vielä tullut voimaan, kun unioniin vastikään liittynyt valtio ilmoittaa liittymisasiakirjastaan, sovelletaan 41 artiklan 4 kohtaa.

45 artikla Todistusvoimaiset tekstit

Tämä sopimus laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

Allekirjoitukset:

Sopimuspuolten yhteiset julistukset

Sopimuspuolten yhteinen julistus 17 artiklan 2 kohdasta

Sopimuspuolet sopivat, että sopimuksen 17 artiklan 2 kohdassa ilmaisulla ’tutkintamahdollisuudet’ tarkoitetaan henkilöiden kuulustelemista, tiloissa ja kulkuneuvoissa tapahtuvaa etsintää, asiakirjojen jäljentämistä, tietopyyntöjä ja esineiden, asiakirjojen ja arvoesineiden takavarikointia.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 18 artiklan 2 kohdasta

Sopimuspuolet sopivat, että sopimuksen 18 artiklan 2 kohdan toinen alakohta tarkoittaa myös sitä, että läsnäolijat voivat erityisesti saada luvan esittää kysymyksiä ja ehdottaa tutkintatoimenpiteitä.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 20 a artiklasta

Sopimuspuolet sopivat, että täytäntöönpantaessa 20 a artiklaa, jossa määrätään avunantoa veroasioissa koskevan pyynnön muodosta ja sisällöstä, tulkintaperustaksi olisi otettava tietojen vaihtamista veroasioissa koskevan OECD:n mallisopimuksen selvitysosa.

Tämän vuoksi vaikka 20 a artiklan a–i alakohta sisältää tärkeitä menettelyvaatimuksia, joilla on tarkoitus varmistaa, ettei tietojen kalastelua esiinny, edellä mainittuja määräyksiä on tarpeen tulkita väljästi, jotta ei estetä tehokasta tietojenvaihtoa. Etenkin silloin kun sopimuspuoli pyytää tilitietoja mutta tilinhaltijan henkilöllisyys ei ole tiedossa, 20 a artiklan a alakohdan määräysten noudattamiseksi riittää tilinumeron tai vastaavien tunnistetietojen antaminen.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 24 artiklasta

Sopimuspuolet sopivat, että pyynnön esittäneen sopimuspuolen viranomaiset vahvistavat, että heidän pyyntönsä liittyy sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaan vaateeseen. Säännöt vahvistamisesta ja perintää koskevasta avunannosta antaa sopimuksen 38 artiklassa tarkoitettu sekakomitea.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 31 artiklan 2 kohdasta

Sopimuspuolet toteavat, että Liechtensteinin lainsäädännön mukaan ilmaisu ”veronkierto” on ymmärrettävä 16 päivänä kesäkuuta 2000 annetun arvonlisäveroa koskevan Liechtensteinin lain 75 §:n mukaiseksi veronkierroksi.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 38 artiklan 5 kohdasta

Sopimuspuolet sopivat, että ne voivat esittää sekakomitealle kolmansien maiden kanssa tekemässään yhteistyössä tapahtuneesta kehityksestä tietoja, joilla on merkitystä jatkettaessa yleisten taloudellisten etujen vastaisten petosten ja muun laittoman toiminnan torjuntaa ja joita sekakomitea voi tarkastella parantaakseen sopimuspuolten yhteistyön toimivuutta.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 11 artiklan 2 kohdasta

Tämän sopimuksen soveltamisalan lisäksi sopimuspuolet ilmoittavat valmiutensa tarkastella toisten sopimuspuolten esittämiä pyyntöjä kattavien kahdenvälisten sopimusten neuvottelemisesta kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi.

Sopimuspuolet tarkastelevat välittömän verotuksen alan konfliktien ratkaisemiskeinoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta nykyisen sopimuksen 39 artiklan soveltamista.

Sopimuspuolten yhteinen julistus 12 artiklan 1 kohdasta

Sopimuspuolet sopivat, että täytäntöönpantaessa 12 artiklan 1 kohtaa, jossa määrätään kustannuksista, tulkintaperustaksi olisi otettava tietojen vaihtamista veroasioissa koskevan OECD:n mallisopimuksen selvitysosa. Pyynnön vastaanottaneen sopimuspuolen oletetaan yleensä vastaavan sellaisista tietopyyntöön vastaamisen kustannuksista, jotka vastaavat sille tavanomaisesta veroihin liittyvästä kansallisesta lainkäytöstä aiheutuvia kustannuksia. Tällaiset kustannukset kattavat yleensä rutiininomaiset tehtävät, kuten asiakirjajäljennösten hankkimisten ja toimittamisen.

Sopimuksen 12 artiklan 1 kohta ei rajoita jäsenvaltioiden ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtyjä tai vastaisuudessa tehtäviä kahdenvälisiä sopimuksia, jos tällaisissa sopimuksissa ei määrätä kustannusten jakamisesta tai jos ne eivät sisällä poikkeavia määräyksiä.

Sopimuspuolten yhteinen julistus uudelleen tarkastelusta

Sopimuspuolet tarkastelevat uudelleen tarpeen mukaan tätä sopimusta ottaen huomioon Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ja muiden EFTA-maiden sekä Andorran, Monacon ja San Marinon kanssa tehtyjen sopimusten nojalla toteutuneen yhteistyön.

Sopimuspuolten yhteinen julistus syrjimättömyydestä

Sopimuspuolet vakuuttavat sitoutuneensa syrjimättömyysperiaatteen noudattamiseen sellaisena se on ilmaistu Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa ottaen huomioon 1 artiklassa määritellyn tarkoituksen saavuttamiseen tähtäävän yhteistyön laajuuden.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] KOM(2008) 839 lopullinen.

[2] Yhdysvaltojen ja Liechtensteinin hallitusten välinen sopimus veroyhteistyöstä ja verotietojen vaihdosta (Agreement between the Government of the United States of America and the government of the Principality of Liechtenstein on tax cooperation and the exchange of information relating to taxes).

[3] EUVL L 163, 23.6.2007, s. 17.

[4] EUVL C , , s. .

[5] EUVL C , , s. .

[6] Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

[7] EUVL L 379, 24.12.2004, s. 84.

[8] Termi ”laitos” ja sen vastineet kaikissa tämän sopimuksen todistusvoimaisissa kielitoisinnoissa on tulkittava siten, että tulkinta perustuu sopimuksen saksankielisen toisinnon termiin ”Anstalt”.

[9] Termi ”säätiö” ja sen vastineet kaikissa tämän sopimuksen todistusvoimaisissa kielitoisinnoissa on tulkittava siten, että tulkinta perustuu sopimuksen saksankielisen toisinnon termiin ”Stiftung”.