Neuvoston 27 päivänä kesäkuuta 1996 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 45/96 neuvoston asetuksen (EY) N:o .../96 antamiseksi HI-virusta/AIDSia koskevista toimista kehitysmaissa



Virallinen lehti nro C 264 , 11/09/1996 s. 0021



Neuvoston 27 päivänä kesäkuuta 1996 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 45/96 neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./96 antamiseksi HI-virusta/AIDSia koskevista toimista kehitysmaissa (96/C 264/05) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (2), sekä katsoo, että budjettivallan käyttäjä päätti vuoden 1988 budjetissa perustaa budjettikohdan, jonka tarkoituksena on tukea HIV/AIDS-epidemian torjumista, Euroopan parlamentille ja neuvostolle 7 päivänä tammikuuta 1994 antamassaan HI-virusta AIDSia kehitysmaissa koskevassa tiedonannossaan komissio esitti yhteisössä ja jäsenvaltioissa toteutettavat toimintaperiaatteet ja ensisijaiset toimintasuunnitelmat toimenpiteiden tehostamiseksi tällä alueella, HIV/AIDS ei ole enää uusi epidemia, vaan pikemminkin kaikkialle maailmaan levinnyt ja kehitysvaiheessa oleva pandemia, jolla on alueittain ja/tai maittain vaihtelevat yhteiskunnalliset ja poliittiset piirteensä ja joka edellyttää sellaista rakenteellista ja monialaista asianmukaista vastausta, jonka antamiseen suurimmalla osalla kehitysmaita ei ole tarvittavia taloudellisia varoja tai henkilöstöä, neuvosto korosti 6 päivänä toukokuuta 1994 antamassaan päätöslauselmassa HIV/AIDS-epidemian vakavuutta ja tarvetta lisätä ponnisteluja sen varmistamiseksi, että kehitysmaiden kansallisia toimintasuunnitelmia tuetaan entistä paremmin; se nimesi tässä yhteydessä ensisijaiseksi sellaisten toimintasuunnitelmien tukemisen, joiden tavoitteena on tartuntojen tehokkaampi ehkäisy valistuksen, sukupuolikäyttäytymiseen ja suvunjatkamiseen liittyvän terveydenhuollon edistämisen sekä verensiirtojen turvallisuuden avulla, sekä niiden toimintasuunnitelmien tukemisen, joilla pyritään tukemaan tartunnan saaneita ja sairaita erityisesti vahvistamalla terveydenhuoltojärjestelmää ja torjumalla syrjintää ja yhteiskunnallista syrjäytymistä, Euroopan parlamentti ja EY-AKT:n yhteinen edustajakokous korostivat myös, edellinen 14 päivänä huhtikuuta 1986 ja jälkimmäinen 15 päivänä helmikuuta 1993 antamassaan päätöslauselmassa, tarvetta ottaa paremmin huomioon epidemian leviämistä edistävät syyt ja osatekijät, kuten köyhyys, ja HI-viruksesta/AIDSista aiheutuvat taloudelliset ja yhteiskunnalliset seuraukset erityisesti naisten aseman parantamista tukevien toimenpiteiden avulla sekä tukemalla perusyhteisöjä, joiden tehtävänä on osallistua pandemian koettelemista perheistä ja yksilöistä huolehtimiseen, sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat kehottaneet yhteisöä lisäämään osallistumistaan tällä alalla, kansallisiin HI-viruksen/AIDSin torjunnan toimintasuunnitelmiin liittyvien tukiohjelmien tehokkuus edellyttää tukien parempaa yhteensovittamista niin Euroopan tasolla kuin muiden rahoittajien ja Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöjen kanssa, erityisesti UNAIDSin kanssa, sekä joustavien ja toimenpiteiden ja osallistuvien kumppaneiden erityispiirteisiin mukautettujen menettelyjen käyttämistä; neuvoston ja parlamentin päätöslauselmissa kehotetaan tämän suuntaisiin ponnisteluihin, on tarpeen vahvistaa HI-virusta/AIDSia koskevaan yhteistyöhön sovellettavat hallinnolliset menettelytavat ja säännöt, ja 6 päivänä maaliskuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission julistuksen (3) 2 kohdassa tarkoitettu rahoitusohje kaudeksi 1997-1999 on otettu tähän asetukseen, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta perustamissopimuksessa määriteltyihin budjettivallan käyttäjän toimivaltuuksiin, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Yhteisö toteuttaa kehitysmaihin suunnatun avustusohjelman, jäljempänä `ohjelma`, HIV/AIDS-epidemian leviämisen rajoittamiseksi ja auttaakseen kehitysmaita hoitamaan tämän epidemian terveydelle sekä yhteiskunnalliselle ja taloudelliselle kehitykselle aiheuttamat seuraukset. Ohjelma suunnataan ensisijaisesti kaikkein köyhimpien ja vähiten kehittyneiden maiden sekä kehitysmaiden huono-osaisimpien väestönosien auttamiseen. Tässä yhteydessä yhteisön ensisijaisina tavoitteina on: a) vähentää HIV/AIDS-tartuntoja ja muiden sukupuoliteitse ja perinataalisesti tarttuvien tautien leviämistä, b) vahvistaa terveydenhuoltoalaa ja sosiaalialoja, jotta ne pystyisivät selviytymään epidemian leviämisen myötä kasvavista vaatimuksista, c) tukea hallituksia ja yhteisöjä arvioitaessa epidemian vaikutuksia talouden eri aloilla ja yhteiskuntaryhmissä sekä määritettäessä ja toteutettaessa epidemian hoitamista koskevia toimintasuunnitelmia, d) kehittää tieteellistä tuntemusta sekä epidemiasta että toimenpiteiden vaikutuksista näiden toimenpiteiden laadun parantamiseksi, lukuun ottamatta perustutkimusta, e) torjua HIV-tartunnan saaneiden ja AIDSiin sairastuneiden henkilöiden syrjintää sekä yhteiskunnallista ja taloudellista syrjäytymistä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisö tukee tiettyjä toimia, joissa on otettava huomioon seuraavat perustoimintaperiaatteet: a) ne on mukautettava yhteiskunnallis-taloudellisesta ympäristöstä aiheutuviin riskitekijöihin sekä riskialttiiden ryhmien tarpeisiin, jotka määräytyvät yksilöiden käyttäytymisen ja yhteiskunnallis-taloudellisten ja väestöllisten tekijöiden mukaisesti, b) ne on mukautettava miehille ja naisille ominaisten erityispiirteiden mukaisesti, c) niiden on perustuttava yksilön oikeuksien kunnioittamiseen ja tehtävä asianomaisten henkilöiden yhteiskunnallinen harjaantuminen mahdolliseksi, d) niiden on vahvistettava yksilöiden ja yhteisöjen motivaatiota, vastuunottamista ja kykyä huolehtia itsestään, e) niiden on sisällyttävä terveys- ja opetusalan sekä muiden asiaa koskevien alojen politiikkoihin, f) ne on mukautettava epidemian eri kehitysvaiheisiin, g) niiden on kannustettava hallituksia sitoutumaan sekä poliittisesti että taloudellisesti HIV:n/AIDSin torjuntaan. 2 artikla Toimet 1 artiklassa mainittujen ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseksi tukevat edunsaajamaiden kanssa kansainvälisesti, alueellisesti ja kansallisesti laadittuja toimintasuunnitelmia, ja niihin kuuluvat kunkin tavoitteen osalta erityisesti seuraavat: 1. HIV/AIDS-tartuntojen sekä muiden sukupuoliteitse ja perinataalisesti tarttuvien tautien leviämisen vähentäminen seuraavin keinoin: a) tiedonvälitys ja valistus seksuaalisuuteen ja suvunjatkamiseen liittyvästä terveydenhuollosta sekä suvunjatkamiseen liittyvistä oikeuksista; erityistä huomiota kiinnitetään siihen, että toimet mukautetaan kohderyhmille ja erityisesti riskialttiissa ympäristössä eläville väestönosille sekä yhteiskunnallisesti tai taloudellisesti riskialtteimmille yksilöille ja yhteisöille, ja etenkin naisille ja nuorille, ja saatetaan näiden saataville, b) huolehditaan entistä paremmin HI-viruksen ja sukupuoliteitse leviävien tautien tarttumisen vähentämisestä myös sukupuoliteitse leviävien tautien tehokkaampien joukkotutkimusten ja hoidon avulla, c) eri suojautumiskeinojen ja -menetelmien saatavuuden ja käytön parantaminen, mukaan lukien verensiirroissa ja muissa injektiomuodoissa noudatettava turvallisuus, d) tuetaan HIV/AIDS-problematiikan huomioonottamista kehityspolitiikassa ja kehityksen toimintasuunnitelmissa, e) tuetaan toimenpiteitä, joiden tavoitteena on antaa naisille valtuudet ja mahdollisuus vaikuttaa ja rohkaista suojautumiskeinojen ja -menetelmien laajamittaista käyttöä HI-virus-/sukupuolitautitartuntoja ja niiden leviämistä vastaan sekä suojella syntymättömien lasten terveyttä. 2. Terveydenhuoltoalan ja sosiaalialojen lujittaminen, jotta ne pystyisivät selviytymään epidemian leviämisen myötä kasvavista velvoitteistaan, seuraavin keinoin: a) terveyspalvelujen tehostaminen erityisesti perusterveydenhoidon osalta sellaisten toimenpiteiden avulla, joilla pyritään lisäämään kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason kapasiteettia kehittää ehkäisevää toimintaa ja hoitoa sekä helpottaa haavoittuvimpien henkilöiden pääsyä terveyspalveluihin, b) verensiirtojen ja sairaalahoidon turvallisuuteen liittyvien voimavarojen vahvistaminen, c) lääkäreiden ja hoitohenkilökunnan koulutuksen parantaminen, d) epidemiologiseen seurantaan kuuluvien ilmoittamis- ja tilastoimisjärjestelmien parantaminen. 3. Hallitusten ja yhteisöjen tukeminen arvioitaessa epidemian vaikutuksia talouden eri aloilla ja yhteiskuntaryhmissä sekä määritettäessä ja toteutettaessa epidemian hoitamista koskevia toimintasuunnitelmia: a) teknisen tuen antaminen hallituksille epidemian yhteiskunnallis-taloudellisten vaikutusten analysoimiseksi ja eri aloille mukautettujen vastatoimintasuunnitelmien toteuttamiseksi, b) teknisen tuen ja rahoitustuen antaminen, jotta valtioista riippumattomat järjestöt ja perusyhteisöt voisivat osallistua parhaalla mahdollisella tavalla ehkäisevään ja hoitotoimintaan, erityisesti avustamalla alan sellaisten verkkojen luomista, joiden tarkoituksena on parantaa toimien tehokkuutta ja edistää tiedonvälitystä, yhteensovittamista ja yhteistyötä kaikkien toimijoiden välillä, c) paikallisten yhteisöjen kannustaminen osallistumiseen, tiedottamiseen, sukupuolivalistusta koskeviin ohjelmiin ja hoitotoimintaan liittyvien paikallisten toimintasuunnitelmien suunnitteluun. 4. Tieteellisen tuntemuksen lisääminen sekä epidemiasta että toimenpiteiden vaikutuksista näiden toimenpiteiden laadun parantamiseksi, lukuun ottamatta perustutkimusta, seuraavin keinoin: a) tieteellisen oppimisen kehittäminen parantamalla ohjelmien seurantaa asianmukaisten muuttujien perusteella ja operatiivisen tutkimuksen kehittäminen lääketieteen, sosiologian ja antropologian eri aloilla, b) saatuja kokemuksia koskevan tiedonvaihdon tukeminen. 5. HIV-tartunnan saaneiden ja AIDSiin sairastuneiden henkilöiden syrjinnän sekä yhteiskunnallisen ja taloudellisen syrjäytymisen torjuminen: a) yksilön oikeuksien kunnioittamisen edistäminen erityisesti suvunjatkamiseen liittyvien oikeuksien osalta, b) syrjimättömyyden kannustaminen ja viruksen kanssa elävien ihmisten leimaantumisen torjuminen, erityisesti luomalla asianmukaiset lainsäädännölliset puitteet. 3 artikla Yhteistyöosapuolia, jotka voivat saada tämän asetuksen mukaista rahoitustukea, ovat erityisesti: - kansalliset, alueelliset ja paikalliset julkishallinnolliset viranomaiset ja laitokset, - paikalliset yhteisöt ja muut hajautetut yksiköt, mukaan lukien perinteiset sosiaaliset rakenteet, - alueelliset järjestöt ja kansainväliset järjestöt, - tutkimuslaitokset ja yliopistot, - perusyhteisöt ja yksityiset toimijat, joihin sisältyvät valtioista riippumattomat järjestöt ja naisjärjestöt, ja alan edustavat yhdistykset, jotka voivat osallistua asiantuntemuksellaan 2 artiklassa esitettyjen HI-virukseen/AIDSiin liittyvien ensisijaisten toimintasuunnitelmien suunnitteluun, toteutukseen ja seurantaan. 4 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen toimien toteuttamiskeinoja ovat erityisesti tutkimukset, tekninen apu, koulutus tai muut palvelut, hankinnat ja työsuoritukset sekä tilintarkastus ja arviointi- ja valvontatehtävät. Etusijalle asetetaan kansallisen osaamisen vahvistaminen kehittämällä inhimillisiä voimavaroja jatkuvuuden turvaamiseksi. 2. Yhteisön rahoitus voi kattaa sekä sijoituskustannuksia, lukuun ottamatta kiinteän omaisuuden ostoa, että toistuvia kuluja (joihin sisältyvät hallinto-, ylläpito- ja toimintakulut) ottaen huomioon, että hankkeen tavoitteena on mahdollisuuksien mukaan oltava keskipitkän ajan elinkelpoisuus. 3. Avustusta hankitaan 3 artiklassa määritellyiltä kumppaneilta jokaiselle yhteistyötoimelle. Tätä avustusta pyydetään kyseisten kumppanien mahdollisuuksien rajoissa ja kunkin toimen luonteen mukaan. 4. Yhteisrahoitusmahdollisuuksia voidaan etsiä muiden rahoittajien kanssa, erityisesti jäsenvaltioiden kanssa. 5. Toteutetaan tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän asetuksen nojalla annettavasta tuesta ilmenisi sen yhteisöllinen luonne. 6. Perustamissopimuksessa tarkoitettujen yhtenäisyyden ja täydentävyyden tavoitteiden toteuttamiseksi ja toimien kokonaisuuden mahdollisimman suuren tehokkuuden takaamiseksi komissio voi toteuttaa kaikki tarpeelliset yhteensovittamistoimet, erityisesti seuraavat: a) järjestelmällisen tiedonvaihto- ja -analysointijärjestelmän laatiminen toimista, jotka on jo rahoitettu, ja toimista, joiden rahoittamista yhteisö ja jäsenvaltiot suunnittelevat, b) toimien toteuttamispaikalla tapahtuva yhteensovittaminen säännöllisten kokousten muodossa sekä edunsaajamaassa olevien komission edustajien ja jäsenvaltioiden edustajien ja edunsaajavaltioiden edustajien välisenä tiedonvaihtona. 7. Komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tekee kaikki tarpeelliset aloitteet asianmukaisen yhteensovittamisen ja tiiviin yhteistyön varmistamiseksi edunsaajamaiden kanssa samoin kuin rahoittajien ja muiden asiaan liittyvien kansainvälisten elinten, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään kuuluvien elinten ja varsinkin UNAIDSin kanssa, mahdollisimman suuren vaikutuksen saavuttamiseksi maailmanlaajuisella ja kansallisella tasolla. 5 artikla Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea annetaan avustuksina, joita ei peritä takaisin. 6 artikla Ohjeelliseksi määräksi tämän ohjelman täytäntöön panemiseksi kaudella 1997-1999 vahvistetaan 45 miljoonaa ecua. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien perusteella. 7 artikla 1. Komissio vastaa tässä asetuksessa tarkoitettuihin toimiin liittyvästä valmistelusta, päätöksenteosta ja hallinnoinnista voimassa olevia talousarviota koskevia ja muita menettelyjä noudattaen ja erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen. 2. Päätökset toimista, joiden rahoitus tämän asetuksen nojalla on yli 2 miljoonaa ecua yhtä toimintaa kohti, tehdään 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio ilmoittaa lyhyesti 8 artiklassa tarkoitetulle komitealle rahoituspäätöksistä, joita se aikoo tehdä sellaisten hankkeiden ja ohjelmien osalta, joiden arvo on alle 2 miljoonaa ecua. Tämä ilmoitus tehdään viimeistään viikkoa ennen päätöksen tekoa. 3. Komissiolla on oikeus hyväksyä 8 artiklassa tarkoitetun komitean lausuntoa pyytämättä sellaiset lisäsitoumukset, jotka tarvitaan näiden toimien yhteydessä tapahtuvien tai jo kirjattujen ylitysten kattamiseen, jos ylitys tai lisätarve on korkeintaan 20 prosenttia alkuperäisestä, rahoituspäätöksellä määrätystä maksusitoumuksesta. 4. Kaikissa tämän asetuksen mukaisesti tehdyissä rahoitussopimuksissa määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa paikan päällä tarkastuksia noudattaen komission määrittelemiä yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka ovat voimassa olevien määräysten, erityisesti yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten mukaisia. 5. Jos toimiin liittyy yhteisön ja edunsaajamaan välisiä rahoitussopimuksia, niissä määrätään, että yhteisö ei rahoita veroja, tulleja eikä maksuja. 6. Osallistuminen tarjouskilpailuihin ja hankintasopimuksiin on avoin tasapuolisin edellytyksin kaikille jäsenvaltioiden ja edunsaajavaltion luonnollisille ja oikeushenkilöille. Osallistumista voidaan laajentaa muihin kehitysmaihin ja asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa muihin kolmansiin maihin. 7. Hankintojen on oltava peräisin jäsenvaltioista tai edunsaajavaltioista tai muista kehitysmaista. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa hankinnat voivat olla peräisin muista maista. 8. Erityistä huomiota kiinnitetään: - kannattavuuden ja pysyvien vaikutusten tavoitteluun hankkeiden suunnittelussa, - tavoitteiden ja tulosmittareiden selkeään määrittelyyn ja seurantaan kaikkien hankkeiden osalta. 9. Tämän asetuksen perusteella annettu tuki täydentää ja vahvistaa muiden kehitysyhteistyömuotojen perusteella annettua tukea. 8 artikla 1. Komissiota avustaa kehitysasioissa toimivaltainen maantieteellinen komitea. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden määräajassa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. 9 artikla Komission edustajan antaman selostuksen pohjalta käydään 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa komiteoiden yhteiskokouksessa kerran vuodessa seuraavana vuonna toteutettavien toimien yleisiä suuntaviivoja koskeva keskustelu. 10 artikla 1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle jokaisen varainhoitovuoden jälkeen kertomuksen, joka sisältää yhteenvedon varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvioinnin tämän asetuksen täytäntöönpanosta varainhoitovuoden aikana. Yhteenveto sisältää erityisesti tiedot toimijoista, joiden kanssa on tehty hankintoja tai täytäntöönpanoa koskevia sopimuksia. 2. Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön rahoittamia toimia vahvistaakseen, onko näiden toimien tavoitteet saavutettu, ja voidakseen antaa suuntalinjat tulevien toimien tehokkuuden parantamiseksi. Komissio toimittaa 8 artiklassa tarkoitetulle komitealle yhteenvedon tehdyistä arvioinneista, joita komitea voi tarvittaessa tarkastella. Arviointikertomukset ovat jäsenvaltioiden pyynnöstä niiden käytettävissä. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille hyväksytyistä toimista ja hankkeista sekä niiden summat, luonteen, edunsaajamaat ja kumppanit yhden kuukauden kuluessa siitä, kun se on tehnyt päätöksensä. 11 artikla Komissio esittää kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin kaikista yhteisön tämän asetuksen nojalla rahoittamista toimista liittäen tähän arviointiin ehdotuksia tämän asetuksen tulevaisuudesta ja tarvittaessa ehdotuksia asetukseen tehtävistä muutoksista. 12 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty . . . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 252, 28.9.1995, s. 4 (2) Euroopan parlamentin lausunto annettu 9 päivänä toukokuuta 1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 27 päivänä kesäkuuta 1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (3) EYVL N:o C 102, 4.4.1995, s. 4 NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO 1. Komissio toimitti 11 päivänä heinäkuuta 1995 päivätyllä kirjeellä neuvostolle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 w artiklaan perustuvan ehdotuksen (1) asetukseksi HI-virusta/AIDSia koskevista toimista kehitysmaissa. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä 9 päivänä toukokuuta 1996 (2). 3. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 27 päivänä kesäkuuta 1996 perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti (3). II. EHDOTUKSEN TAVOITE Ehdotuksen tavoitteena on luoda oikeudellinen perusta budjettiin otettujen, HI-virusta/AIDSia koskevien toimien rahoittamiseen kehitysmaissa tarkoitettujen määrärahojen käyttämiselle. III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY i) Neuvoston komission ehdotukseen tekemät muutokset Vaikka yhteisessä kannassa tehdään eräitä teknisluonteisia tai toimituksellisia muutoksia ja tarkennuksia, erityisesti perustamissopimuksessa tarkoitettujen johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä koskevien tavoitteiden toteuttamiseksi ja parhaimman mahdollisen tehokkuuden varmistamiseksi, siinä hyväksytään suurin osa rahoitettavien toimien luonnetta koskevasta komission ehdotuksesta. Kuitenkin lausunnonantajaksi nimitetyn komitean luonteen osalta neuvosto sopi johdonmukaisuus- ja tehokkuussyistä, että ehdotetuista toimista lausunnonantajaksi nimitetty komitea on neuvoston 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyssä päätöksessä (4) määrätyn III a -tyyppisen menettelyn mukaisesti toimiva, toimivaltainen maantieteellinen komitea. Lisäksi kerran vuodessa maantieteellisten komiteoiden yhteiskokouksessa vaihdetaan näkemyksiä seuraavana vuonna toteutettavien toimien yleisistä suuntaviivoista. On myös pantava merkille, että neuvosto päätti, kuten muissakin vastaavissa tapauksissa, lisätä 10 artiklan yhteyteen viittauksen yhteisön rahoittamia toimia koskevaan arviointiin suuntalinjojen antamiseksi tulevien toimien tehokkuuden parantamiseksi. ii) Parlamentin tarkistukset Neuvosto sisällytti yhteiseen kantaansa osan parlamentin tarkistuksista. Kuitenkin tietyissä tapauksissa ja komission lausunnon huomioon ottaen neuvosto, vaikka hyväksyikin tarkistuksen asiasisällön joko kokonaan tai osittain, vaihtoi tarkistuksen paikkaa tekstissä tai muutti sen sanamuotoa. Neuvosto otti erityisesti huomioon tarkistuksen n:o 3 (johdanto-osan kolmas kappale), n:o 16 (2 artiklan 1 kohdan c alakohta), n:o 17 (2 artiklan 1 kohdan b alakohta, n:o 20 (2 artiklan 3 kohdan b alakohta), n:o 21 (2 artiklan 3 kohdan c alakohta), n:o 24 (2 artiklan 2 kohdan d alakohta), n:o 28 (3 artikla) ja n:o 29 (4 artiklan 1 kohta). Neuvosto ei pitänyt tarkistusten n:o 1, 2, 4 ja 12 sisällyttämistä tekstiin aiheellisena. Muita tarkistuksia, joihin komissio ei suhtautunut myönteisesti, ei hyväksytty. (1) EYVL N:o C 252, 28.9.1995, s. 4 (2) EYVL N:o C 152, 27.5.1996, s. 13 (3) EYVL N:o L 197, 13.7.1987, s. 33