[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 18.8.2008

KOM(2008) 519 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

Vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 2007 [SEK(2008) 2380]

KOMISSION KERTOMUS

Vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 2007

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1. Johdanto

Tässä vuosikertomuksessa selostetaan tutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) alan tapahtumia ja toimia vuoden 2007 aikana. Kertomus on laadittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 173 artiklan[1] mukaisesti.

Kertomuksen liitteenä on komission yksiköiden valmisteluasiakirja, joka sisältää yksityiskohtaisempia tietoja sekä tilastoja. Kertomuksen keskeisissä luvuissa selostetaan vuoden 2007 aikana toteutettuja toimia ja niistä saatuja tuloksia sekä TTK-toiminnan kehittymistä Euroopan unionin jäsenvaltioissa.

2. POLIITTINEN KEHITYS: EUROOPPALAINEN TUTKIMUSALUE (ERA)

Tutkimus ja koko osaamisen kolmio (tutkimus, koulutus ja innovointi) on uudistetun Lissabonin strategian kulmakivi. Euroopan tutkimuspolitiikka saavutti vuodelle 2007 asetetut yleiset tavoitteensa, kun ERAn kehittämiselle annettiin uutta pontta ja seitsemänsiä puiteohjelmia (EY:n ja Euratomin puiteohjelmia) alettiin panna täytäntöön .

EU:n tutkimuspolitiikan keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteita ovat eteneminen kohti tutkimuksen huipputasoa, Euroopan tutkimusjärjestelmän tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantaminen, ERAn avoimuuden ja houkuttelevuuden lisääminen sekä kansainvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä koskevan strategisen kumppanuuden kehittäminen jäsenvaltioiden kanssa ja suhteiden tiivistäminen naapurimaihin.

Vuonna 2007 komission tärkein poliittinen aloite tutkimuksen alalla oli vihreä kirja Eurooppalainen tutkimusalue: uudet näköalat [2]. Sen myötä EU:ssa ja laajemmaltikin käynnistettiin laaja institutionaalinen ja julkinen keskustelu mahdollisista toimista, joilla voitaisiin nopeuttaa avoimen, kilpailukykyisen ja houkuttelevan eurooppalaisen tutkimusalueen luomista[3]. Euroopan komissio ja puheenjohtajamaa Portugali järjestivät Lissabonissa lokakuussa 2007 tärkeän sidosryhmätapaamisen, jossa keskusteltiin ERAn eri ulottuvuuksista. Kuulemisessa ja julkisessa keskustelussa annettiin vahvaa tukea ERAn kaikkia ulottuvuuksia koskevien poliittisten aloitteiden kehittämiselle vihreässä kirjassa esitetyllä tavalla. Tulokset on otettu huomioon muotoiltaessa ja valmisteltaessa viittä vuodelle 2008 suunniteltua keskeistä ERA-aloitetta: 1) eurooppalainen kumppanuus tutkijoita varten; 2) kehys, joka auttaa jäsenvaltioita määrittelemään ja kehittämään yhteisiä tutkimusohjelmia vapaaehtoiselta pohjalta ja muuttuvissa kokoonpanoissa; 3) sopiva oikeudellinen kehys, joka helpottaa yleiseurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien rakentamista ja käyttöä; 4) strateginen eurooppalainen kehys kansainvälistä tiede- ja tutkimusyhteistyötä varten; sekä 5) komission suositus ja käytännesäännöt teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnoinnista julkisissa tutkimuslaitoksissa.

ERAn merkitys käy ilmi myös EU:n tiede- ja teknologiatoimintaa koskevan Key Figures 2007 -julkaisun[4] tiedoista, jotka kuvaavat Euroopan asemaa tutkimuksen alalla. Nämä tiedot korostavat tarvetta ryhtyä määrätietoisempiin toimiin, jotta t&k-menojen yleinen seisahtuneisuus (menot olivat 1,84 prosenttia BKT:sta vuosina 2005 ja 2006) voitaisiin poistaa ja voitaisiin edetä kohti Barcelonan tavoitetta, jonka mukaan tutkimusmenojen tulisi olla 3 prosenttia BKT:sta vuoteen 2010 mennessä.

Tutkimushenkilöstön saatavuus on edelleen keskeinen huolenaihe, varsinkin kun otetaan huomioon tutkimushenkilöstön asteittainen ikääntyminen monissa jäsenvaltioissa. Vuonna 2006 EU-27:ssä noin 35 prosenttia pitkälle pätevöityneistä tiede- ja teknologia-alan työntekijöistä kuului ikäryhmään 45–64 ja 31 prosenttia ikäryhmään 25–34. Toinen maailmanlaajuisesti merkillepantava seikka on Yhdysvaltojen kyky houkutella lahjakkaita tutkijoita kaikkialta maailmasta. Vuonna 2004 Yhdysvalloissa työskennelleistä 400 000:sta ulkomaalaisesta tutkijasta ja teknologia-alan työntekijästä 25 prosenttia tuli EU:sta. Tutkijoiden liikkuvuutta ja urakehitystä koskevaan strategiaan liittyviä toimia jatkettiin aktiivisesti vuonna 2007. Näihin sisältyy ERA-Link-aloitteen kehittäminen Euroopan ulkopuolella työskentelevien tutkijoiden verkottamiseksi (aluksi Yhdysvalloissa vuonna 2006, laajennettiin Japaniin vuonna 2007). Lisäksi lähes 700 tutkimusorganisaatiota on allekirjoittanut vapaaehtoisesti eurooppalaisen tutkijoiden peruskirjan ja tutkijoiden työhönoton säännöstön. Komissio ja jäsenvaltiot ovat myös alkaneet valmistella tutkijoiden parempaa koulutusta, urakehitystä ja liikkuvuutta koskevaa uudistettua ja lujitettua kumppanuutta.

Toinen painopistealue on huipputason saavuttaminen sekä yksityisesti että julkisesti rahoitetussa tutkimuksessa, sillä se on olennaisen tärkeää Euroopan kilpailukyvyn kannalta. Tähän liittyen komissio antoi huhtikuussa 2007 tiedonannon Tietämyksen siirto tutkimuslaitosten ja yritysten välillä Euroopassa: tavoitteena avoin innovointiympäristö [5]. Tiedonannossa ja siihen liittyvissä suuntaviivoissa annetaan julkisille tutkimuslaitoksille operatiivisia ohjeita siitä, kuinka ne voivat parantaa henkisen omaisuuden hallintaa ja hyödyntämistä, erityisesti yhteistyössä yritysten kanssa. Kesäkuussa 2007 kokoontunut Eurooppa-neuvosto piti tervetulleena aloitetta julkisten tutkimuslaitosten ja yliopistojen teollis- ja tekijänoikeuksien käyttöä koskevasta eurooppalaisesta peruskirjasta (teollis- ja tekijänoikeusperuskirja), jolla parannetaan tietämyksen siirtoa tutkimuslaitosten ja yritysten välillä[6].

3. Tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen liittyvät EU:n toimet

3.1. Poliittinen kehitys

ERAn puitteissa ja seitsemännessä puiteohjelmassa on käynnistetty monia toimia , joiden tarkoituksena on edistää ERAn luomista, vähentää EU:n tutkimustoimien hajanaisuutta ja edistää innovointia.

Komissio antoi tiedonannon Euroopan alueiden kilpailukyvyn parantaminen tutkimus- ja innovaatiotoiminnan avulla [7], jossa se tarkastelee mahdollisia synergioita tutkimukseen ja innovointiin liittyvien EU:n rahoitusvälineiden välillä sekä esteitä näiden synergioiden saavuttamiselle. Tiedonannossa suositellaan, että jäsenvaltiot ja alueet parantavat rahoituksen suunnittelun ja käytön koordinointia ja levittävät yksityiskohtaisempia tietoja saatavilla olevasta rahoituksesta ja mahdollisista synergioista erityisesti laatimalla rahoitusta koskevan käytännön oppaan.

Komissio antoi myös tiedonannon esikaupallisista hankinnoista [8] edistääkseen tutkimuksen ja innovoinnin alan julkisia hankintoja ja lisätäkseen tietoisuutta siitä, että t&k-hankintoja voidaan tehdä tavalla, jonka on hankintoja koskevien sääntöjen mukainen eikä muodosta valtiontukea.

Täydentävien tutkimusrahoitustapojen tarkastelemiseksi on perustettu eurooppalainen hyväntekeväisyyttä ja tutkimusrahoitusta käsittelevä foorumi , jossa voidaan jakaa kokemuksia hyväntekeväisyyteen perustuvasta tutkimusrahoituksesta[9].

ERAa tukevia toimia toteutettiin myös fuusioenergian erityisalalla. Tällä alalla ITER [10] (kansainvälinen lämpöydinkoereaktori) on keskeinen TTK-politiikan aloite. Tärkeä virstanpylväs saavutettiin lokakuussa 2007, kun ITER-sopimus tuli voimaan kaikkien seitsemän osapuolen (Euratom, Kiina, Yhdysvallat, Intia, Japani, Korea ja Venäjä) ratifioitua sen. Euratom on ollut keskeisessä asemassa kansainvälisen ITER-organisaation perustamisessa antamalla rahoituksellista, organisatorista ja henkilöstötukea. Myös eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten ( Fusion for Energy ) perustettiin vuonna 2007. Yhteisyritys sijaitsee Barcelonassa ja hallinnoi EU:n osuutta ITERissä.

Osana seitsemättä puiteohjelmaa perustettiin Euroopan tutkimusneuvosto (ERC) 2. helmikuuta 2007 tehdyllä komission päätöksellä (2007/134/EY)[11]. ERC on yksi seitsemännen puiteohjelman tärkeimmistä uutuuksista, sillä se antaa tukea yksittäisten tutkijoiden ja tutkimusryhmien harjoittamalle maailmanluokan tutkimukselle. Se on ensimmäinen yleiseurooppalainen rahoituselin tieteen eturintamassa olevalle tutkimukselle kaikilla tietämyksen aloilla humanistisista ja yhteiskuntatieteistä biotieteisiin sekä luonnontieteisiin ja teknologiatieteisiin.

Laajaan tutkimuspolitiikan strategiaan kuuluvista aloitteista voidaan mainita myös eurooppalaisten teknologiayhteisöjen koordinointi . Näitä yhteisöjä on nyt perustettu 34. Ne ovat lisänneet toimia strategisten tutkimuslinjaustensa toteuttamiseksi hyödyntämällä erilaisia rahoituslähteitä, myös kansallisia lähteitä. Komissio järjesti teknologiayhteisöjen johtajille kaksi seminaaria, joissa teollisuuden edustajat saattoivat vaihtaa parhaita käytäntöjä ja saada viimeisintä tietoa toimintansa kannalta merkityksellisistä EU:n poliittisista aloitteista.

Yhteiset teknologia-aloitteet ovat toinen seitsemännen puiteohjelman merkittävä uutuus. Ne luovat puitteet uudenlaiselle kumppanuudelle julkisesti ja yksityisesti rahoitettujen tutkimusorganisaatioiden välillä. Seitsemännessä puiteohjelmassa on määritelty ensimmäiset kuusi tutkimusalaa yhteisiä teknologia-aloitteita varten. Näistä neljän osalta neuvosto hyväksyi asiaa koskevat lainsäädäntöehdotukset 20. joulukuuta 2007 kuultuaan ensin Euroopan parlamenttia. Kyseiset yhteiset teknologia-aloitteet ovat ”Innovatiiviset lääkkeet”, ”Artemis” (sulautetut tietotekniikkajärjestelmät), ”Clean Sky” ja ”ENIAC” (nanoelektroniikan komponentit)[12]. Komissio antoi vuonna 2007 myös ehdotuksen polttokennoja ja vetyä koskevasta yhteisestä teknologia-aloitteesta, ja se on määrä hyväksyä vuonna 2008.

Yhteiset teknologia-aloitteet ovat luonteeltaan pitkäaikaisia julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia teollisen tutkimuksen alalla, kun taas 169 artiklaan perustuvat aloitteet on tarkoitettu parantamaan kansallisten tutkimusohjelmien yhdentämistä. Seitsemännessä puiteohjelmassa määriteltiin vuonna 2007 neljä tällaista aloitetta, joista kahdesta, ”AAL” ( Ambient Assisted Living , tietotekniikka-avusteinen asuminen) ja ”Eurostars” (tutkimusta harjoittavat pk-yritykset), odotetaan neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöstä kesällä 2008.

Riskinjakorahoitusväline on vielä yksi mielenkiintoinen aloite seitsemännessä puiteohjelmassa. Se on Euroopan komission ja Euroopan investointipankin yhdessä kehittämä uusi väline, jonka avulla lainoitetaan tutkimus-, teknologiankehittämis-, demonstrointi- ja innovointitoimia, joihin liittyy suuri riski. Riskinjakorahoitusväline otettiin käyttöön 5. kesäkuuta 2007, ja ensimmäinen sopimus allekirjoitettiin 20. heinäkuuta 2007.

Seitsemännessä puiteohjelmassa kolmannet maat voivat osallistua laajasti kansainväliseen yhteistyöhön eri erityisohjelmissa. Yhteistyötä on kohdennettu sekä maantieteellisesti että temaattisesti. Vuoden 2007 ehdotuspyyntöihin osallistui organisaatioita yli 130 maasta. Lisäksi assosiaatiosopimusten tekeminen Sveitsin, Israelin, ETA/EFTA-maiden (Islanti, Liechtenstein ja Norja), Turkin, Serbian, Kroatian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Albanian kanssa kertomuksen kattamana aikana merkitsi ERAn huomattavaa laajentumista, sillä nyt 37 maan tutkijoilla on samat oikeudet ja velvollisuudet osallistuessaan seitsemännen puiteohjelman tutkimushankkeisiin. Myös tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan sopimuksen uudistaminen Intian kanssa ja vastaavaa sopimusta koskevien neuvottelujen aloittaminen Uuden-Seelannin kanssa ovat selviä merkkejä yhteisön pyrkimyksestä avata tutkimustoimintaansa maailmanlaajuiselle yhteistyölle.

Euroopan tasolla tärkeä saavutus oli 23. marraskuuta 2007 saavutettu poliittinen yhteisymmärrys Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin (EIT) perustamisesta[13]. EIT:n tavoitteena on parantaa osaamiskolmion kaikkien osien eli koulutuksen, tutkimuksen ja innovoinnin integrointia. Saavutettu yhteisymmärrys avasi tien hyväksymismenettelyn loppuun saattamiselle sekä instituutin sijaintipaikan valinnalle, hallintoneuvoston nimittämiselle, rahoitusehtojen vahvistamiselle sekä ensimmäisten osaamis- ja innovaatioyhteisöjen kattamien aiheiden määrittelylle.

Mikä tärkeintä, tutkimus on nyt erottamaton osa laajempaa Lissabonin strategiaa. Komissio totesi joulukuussa 2007 antamassaan strategiaraportissa, että 3 prosentin investointitavoitteen saavuttamiseksi tarvittavat toimet on määriteltävä ja että tämän tulisi tapahtua kansallisissa uudistusohjelmissa.

3.2. Puiteohjelmien täytäntöönpano

Seitsemäs puiteohjelma , jonka kokonaisbudjetti on yli 50 miljardia euroa (Euratomin seitsemännen puiteohjelman budjetti on 2,7 miljardia euroa viidessä vuodessa), on keskeinen väline, jonka avulla voidaan vastata Euroopan työllisyyttä, kilpailukykyä ja kestävää kehitystä koskeviin tarpeisiin, täyttää muista yhteisön politiikoista johtuvat tutkimustarpeet sekä säilyttää johtoasema globaalissa osaamistaloudessa.

Seitsemäs puiteohjelma on huomattavasti suurempi kuin edellinen puiteohjelma (63 prosenttia suurempi vuoden 2007 hinnoin), mikä on osoitus tutkimuksen tärkeästä asemasta EU:ssa.

Vuosi 2007 oli seitsemännen puiteohjelman ensimmäinen toteutusvuosi. Kaikkiaan 54 ehdotuspyyntöön saatiin yli 23 000 ehdotusta, ja osallistujien lukumäärä oli korkea (110 101). Valintamenettelyn jälkeen 2 854 ehdotusta (joissa oli mukana kaikkiaan noin 19 541 osallistujaa) hyväksyttiin rahoitettaviksi.

Yhteistyö-erityisohjelmassa määritellyt kymmenen aihealuetta vastaavat keskeisiä tietämyksen ja teknologian aloja, joilla huipputason tutkimus on erityisen tärkeää, jotta Eurooppa voisi vastata yhteiskunnallisiin, taloudellisiin, teollisiin sekä kansanterveyttä ja ympäristöä koskeviin tulevaisuuden haasteisiin. Vuonna 2007 esitettiin kaikkiaan 8 030 ehdotusta, joista runsas 1 000 hyväksyttiin rahoitettaviksi.

Ideat-erityisohjelmassa Euroopan tutkimusneuvoston ensimmäiselle viralliselle toimintavuodelle oli leimallista hallinto- ja organisaatiorakenteiden luominen sekä ensimmäisen ehdotuspyynnön järjestäminen. Ensimmäinen ehdotuspyyntö koski ”aloittelevien tutkijoiden apurahoja”, joiden tarkoituksena on tukea uransa alkuvaiheessa olevia tutkijoita. Ensimmäisen pyynnön johdosta esitettiin 9 167 ehdotusta, eli mielenkiinto tätä uutta aloitetta kohtaan oli suuri. Lähes 300 ehdotusta hyväksyttiin rahoitettaviksi.

Ihmiset-erityisohjelmassa tuetaan erilaisia toimia, joilla pyritään edistämään tutkijoiden koulutusta ja verkottumista, urakehitystä, elinikäistä oppimista ja yritysten ja tiedelaitosten kumppanuuksia. Vuonna 2007 saatiin 4 195 ehdotusta, joista yli 1 000 hyväksyttiin.

Valmiudet-erityisohjelmassa pyritään kehittämään parhaita mahdollisia resursseja ja olosuhteita Euroopan tutkimusyhteisölle. Ohjelman eri toimiin esitettiin yhteensä 1 753 ehdotusta, joista noin 300 hyväksyttiin.

Euratomin seitsemännessä puiteohjelmassa esitettiin 57 ydinfissioon ja säteilysuojeluun liittyvää ehdotusta, joista 15 hyväksyttiin rahoitettaviksi.

Vaikka kuudennen puiteohjelman toteutus päättyi vuoden 2006 lopussa, vuoden 2007 aikana tehtiin vielä 975 sopimusta.

4. Jäsenvaltioissa tapahtunut kehitys ja avoimen koordinaatiomenetelmän soveltaminen

4.1. Avoin koordinointimenetelmä Barcelonan tavoitteiden tukena

Avoin koordinointimenetelmä otettiin käyttöön t&k-toiminnan alalla sen jälkeen, kun oli esitetty toimintasuunnitelma 3 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi[14]. Avoimen koordinointimenetelmän kahdesta ensimmäisestä toteutusvaiheesta (2003–2006) saatujen myönteisten kokemusten pohjalta CREST-komitea aloitti kolmannen toteutusvaiheen lokakuussa 2006. CREST-työryhmiä perustettiin käsittelemään seuraavia kysymyksiä: puiteohjelman ja rakennerahastojen koordinointi, t&k-toiminnan kansainvälistyminen, politiikkayhdistelmät ja palvelualojen t&k-toiminta. Avoimen koordinointimenetelmän kolmannen toteutusvaiheen keskeinen tapahtuma oli 6. heinäkuuta 2007 järjestetty pääjohtajatason CREST-kokous. Kokouksessa keskusteltiin 3 prosentin tavoitteen toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä ja ERAn kehittämisen ensisijaisista toimista. Neljäs toteutusvaihe alkoi joulukuussa 2007, ja siinä keskitytään korkeakouluihin, yritysvetoisiin osaamiskeskuksiin, t&k-toiminnan kansainvälistymiseen ja politiikkayhdistelmien vertaisarvioinnin jatkamiseen (arvioinnin toteuttavat Itävalta ja Bulgaria).

CREST-komitea täydentää CREST-työryhmien työtä toteuttamalla vuosittain vastavuoroisen oppimistoimen uudistettuun Lissabonin strategiaan liittyvien kansallisten uudistusohjelmien pohjalta. Vuonna 2007 tässä toimessa keskityttiin edistymiseen kansallisten julkisten ja yksityisten t&k-investointitavoitteiden saavuttamisessa, julkisen tutkimussektorin ja julkisten tutkimusstrategioiden uudistamisen esteisiin sekä haasteisiin, jotka liittyvät kansallisten tutkimusjärjestelmien avaamiseen ERAn suuntaan.

OMC-NET-järjestelmää kehitettiin sellaisten vastavuoroiseen oppimiseen ja politiikan koordinointiin liittyvien toimien tukemiseksi, joita rajallinen määrä jäsenvaltioita ja/tai niiden alueita toteuttaa erityisesti niiden etuihin liittyvissä poliittisissa kysymyksissä. Uusi ehdotuspyyntö julkaistiin syyskuussa 2007.

4.2. Julkisten ja yksityisten tutkimusinvestointien kehitys

T&k-intensiteetti

EU-27:n t&k-bruttomenot olivat vuonna 2006 (samoin kuin vuonna 2005) 1,84 prosenttia BKT:sta. EU-27:n t&k-intensiteetti on vuoden 2000 jälkeen pysynyt kapealla yhden kymmenyksen vaihteluvälillä, jonka alarajana on vuosien 1996–1998 1,79 prosenttia ja ylärajana vuoden 2002 1,88 prosenttia. EU-27:n t&k-intensiteetin seisahtuneisuus ei kuitenkaan kerro kaikkea jäsenvaltioiden tilanteesta, joka on dynaamisempi ja vaihtelevampi.

Jäsenvaltiot, joiden t&k-intensiteetti on keskimääräistä heikompi (uudet jäsenvaltiot, Kreikka, Portugali, Italia, Espanja ja Irlanti), ovat yleisesti ottaen kasvattaneet merkittävästi t&k-intensiteettiään (kasvu on ollut huomattavaa joissain näistä maista, etenkin vuoden 2003 jälkeen). Tästä ovat kuitenkin huolestuttavana poikkeuksena Puola, Bulgaria, Slovakia ja Kreikka, jotka ovat jääneet entistä kauemmas tavoitteistaan. Vaikka t&k-intensiteettiä onkin helpompi kasvattaa merkittävästi, kun lähtötaso on ollut erittäin alhainen, kuten uusissa jäsenvaltioissa, tai kun se on ollut suhteellisen alhainen, kuten Irlannissa ja Espanjassa, se osoittaa kuitenkin, että t&k-intensiteettiä voidaan kasvattaa myös olosuhteissa, joissa BKT kasvaa voimakkaasti.

Jäsenvaltioista, joiden t&k-intensiteetti on keskimääräistä korkeampi, edistystä ovat onnistuneet saavuttamaan ainoastaan Itävalta ja vähäisemmässä määrin Tanska. Ruotsin ja Suomen t&k-intensiteetti on jo yli 3 prosenttia, mutta maat eivät ole vielä saavuttaneet itselleen asettamaansa 4 prosentin tavoitetta.

T&k-intensiteetti on siis kasvanut lähes yksinomaan niissä jäsenvaltioissa, joiden t&k-intensiteetti on keskimääräistä alhaisempi. EU-27:ssä edistyminen kohti korkeampia t&k-intensiteetin tasoja johtuu siis lähinnä siitä, että jälkeenjääneet maat ovat saavuttaneet muiden maiden etumatkaa. Kuvassa 4.2 esitetään kunkin jäsenvaltion saavuttama edistyminen vuosina 2000–2006 (harmaa) suhteessa siihen, kuinka pitkä matka niillä on vielä omaan tavoitteeseensa (sininen).

[pic]

Lähde: Tutkimuksen pääosasto |

Tiedot: Eurostat, jäsenvaltiot |

Huomautuksia: (*) IT, PT, UK: 2005, AT, FI: 2007 |

(1) IT, PT, UK: 2000–2005, AT, FI: 2000–2007; EL, SE: 2001–2006; HU, MT: 2004–2006. |

(2) IT, PT: 2005–2010; UK: 2005–2013; FR: 2006–2012; EL: 2006–2015; AT: 2007–2010; FI: 2007–2011. |

(3) EU-27 ei sisällä BG:tä. |

(4) IE: Tutkimuksen pääosaston arvioima t&k-intensiteettitavoite vuodelle 2010. |

(5) BG ei ole asettanut t&k-intensiteettitavoitetta. |

Sillä, että t&k-intensiteetiltään heikommat jäsenvaltiot ovat saavuttaneet muiden etumatkaa, sekä Itävallan ja Tanskan saavuttamalla edistyksellä ei ole ollut suurtakaan vaikutusta koko EU-27:n t&k-intensiteettiin, koska näiden maiden osuus EU-27:n BKT:sta on varsin pieni. Sitä vastoin vanhojen jäsenvaltioiden ryhmä, johon lukeutuvat Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa ja Italia ja joka muodostaa huomattavasti suuremman osan EU:n BKT:sta, ei ole pystynyt kasvattamaan t&k-intensiteettiään[15]. Tästä johtuen edistyminen kohti EU-27:n 3 prosentin tavoitteen saavuttamista on ollut heikkoa. On syytä huomata, että vaikka kaikki jäsenvaltiot saavuttaisivat omat tavoitteensa vuonna 2010, EU-27:n t&k-intensiteetti olisi tuolloinkin 2,51 prosenttia eli alle EU:lle asetetun 3 prosentin tavoitteen. Toisin sanoen jäsenvaltioiden asettamat tavoitteet eivät ole riittäviä, jotta EU:n yleinen 3 prosentin tavoite voitaisiin saavuttaa vuonna 2010.

Rahoituslähteet

Vuonna 2005[16] julkisen sektorin osuus t&k-bruttomenojen rahoituksesta oli 0,63 prosenttia BKT:sta, yrityssektorin osuus 1 prosentti BKT:sta, ulkomaisen rahoituksen osuus 0,16 prosenttia BKT:sta ja muiden kansallisten lähteiden (yksityiset voittoa tavoittelemattomat ja korkeakoulutuksen lähteet) osuus 0,04 prosenttia BKT:sta. Kootuissa tilastotiedoissa ulkomaista t&k-rahoitusta ei ole jaoteltu julkiseen ja yksityiseen rahoitukseen, joten julkisten ja yksityisten rahoituslähteiden suhdetta ei voida tarkasti seurata.

Vuoden 2000 jälkeen suurin osa jäsenvaltioista (17 jäsenvaltiota) on kasvattanut t&k-toiminnalle antamansa suoran julkisen tuen intensiteettiä (julkinen t&k-rahoitus prosenttisosuutena BKT:sta). Tämä on osoitus niiden sitoutumisesta t&k-intensiteetin kasvattamiseen. Tämä kasvu on ollut erityisen merkittävää useimmissa niistä jäsenvaltioista, jotka pyrkivät ottamaan kiinni muiden jäsenvaltioiden etumatkaa. Suora julkinen t&k-rahoitus on kuitenkin kasvanut myös niissä jäsenvaltioissa, joiden t&k-intensiteetti on tasoltaan keskimääräinen ja seisahtunut (Ranska, Belgia, Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat); näin on ollut erityisesti Ranskassa. Tämä kasvu ei kuitenkaan täysin korvaa yrityssektorin antaman t&k-rahoituksen intensiteetin laskua näissä maissa.

Yrityssektorin antaman t&k-rahoituksen intensiteetti (yrityssektorin t&k-rahoitus prosenttiosuutena BKT:sta) on kasvanut lähes yksinomaan niissä jäsenvaltioissa, joissa se oli alhainen tai erittäin alhainen (Viro, Latvia, Kypros, Portugali, Unkari, Tšekki, Espanja, Slovenia, Liettua ja Bulgaria). Maissa, joissa yrityssektorin antaman t&k-rahoituksen taso on korkea, kuten Ruotsissa, Suomessa, Saksassa ja Tanskassa, yrityssektorin t&k-rahoituksen intensiteetti on joko laskenut (Ruotsi) tai pysynyt ennallaan. Ainoa poikkeus on Itävalta. Sama koskee maita, joissa yrityssektorin tuki t&k-toiminnalle on keskimääräistä tasoa (Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, Belgia, Luxemburg ja Ranska). Yksikään näistä jäsenvaltioista ei ole kyennyt kasvattamaan yrityssektorin t&k-rahoituksen intensiteettiä. Yrityssektorin t&k-rahoituksen intensiteetin kasvu johtuu siis lähinnä siitä, että jälkeenjääneet maat ovat saavuttaneet muiden maiden etumatkaa.

Rakennerahastojen investoinnit on otettu huomioon Eurostatin tilastoissa, ja on tärkeää panna merkille koheesiopolitiikan vaikutus t&k-investointien intensiteettiin uusissa jäsenvaltioissa. Rakennerahastojen keskimääräinen rahoitusosuus vuosina 2004–2006 oli 157,4 miljoonaa euroa, mikä synnytti vuosittain keskimäärin 69,9 miljoonan euron kansalliset investoinnit. Vuosina 2007–2013 tällaisten investointien odotetaan kasvavan kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa vuosittain keskimäärin 2,7 miljardiin euroon (2,9 miljardiin euroon Romania ja Bulgaria mukaan luettuina).

4.3. Tutkimuspolitiikkojen kehitys

Vuonna 2007 kansalliset t&k-politiikat kehittyivät edelleen monimuotoisina politiikkayhdistelminä. Tukeakseen keskeisiä talouskasvuun vaikuttavia tekijöitä jäsenvaltiot ovat luoneet politiikkayhdistelmiä kehittämällä uusia strategioita, joiden toteutukseen osallistuu useita eri ministeriöitä, tai muuttamalla t&k-politiikan institutionaalisia puitteita esimerkiksi yhdistämällä toimintoja tutkimus-, koulutus-, työ-, kauppa- ja teollisuusministeriöistä.

T&k-politiikkojen uudistuksia on tähän mennessä suunniteltu lähes yksinomaan kansallisesta näkökulmasta. Koska t&k-järjestelmät ovat kuitenkin entistä enemmän sidoksissa toisiinsa, on tärkeää, että kansalliset poliittiset päättäjät ottavat kansallisissa politiikoissaan nimenomaisesti huomioon eurooppalaisen näkökulman, jotta synergioista ja heijastusvaikutuksista saatavat hyödyt voidaan maksimoida. Tämä parantaa kansallisten järjestelmien tehokkuutta ja edistää ERA-aloitteen puitteissa merkittävästi koko EU:n tutkimusjärjestelmän kehittämistä siten, että se on kilpailukykyinen toimija maailmanlaajuisella näyttämöllä. Komission vuonna 2007 antamassa strategiaraportissa korostetaan erityisesti kansallisella tasolla toteutettavien tutkimustoimien eurooppalaista ulottuvuutta. Jäsenvaltioiden odotetaan raportoivan kansallisten uudistusohjelmiensa yhteydessä siitä, kuinka niiden strategiat edistävät eurooppalaista tutkimusaluetta.

Jäsenvaltiot kiinnittävät edelleen erityistä huomiota julkisen tutkimustoiminnan laadun parantamiseen. Tähän liittyen monissa jäsenvaltioissa on käynnissä tutkimustyön toteuttajien institutionaalinen rakenneuudistus, jonka taustalla on yleensä tarve varmistaa, että näissä maissa toteutettu julkisrahoitteinen tutkimus täyttää maailmanlaajuisesti korkeimmat laatuvaatimukset.

Yritysten t&k-toiminnan verokannustimet ovat edelleen merkittävä väline, jolla hallitukset pyrkivät synnyttämään lisää yksityisiä t&k-investointeja. Verokannustimia on viime vuosina otettu käyttöön useissa EU-maissa, kun taas toisissa maissa olemassa olevia järjestelmiä on vahvistettu. Jäsenvaltiot, joissa ei tällä hetkellä ole käytössä tällaisia järjestelmiä, kuten Saksa, Suomi ja Ruotsi, ovat entistä kiinnostuneempia käyttämään niitä edistääkseen pk-yritysten t&k-toimintaa ja synnyttääkseen yhteistyötä julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten välillä. Työntekijöiden sosiaaliturvamaksuja koskevia t&k-toiminnan verokannustimia on käytössä Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa ja Espanjassa.

Tässä yhteydessä voidaan myös selvästi havaita koheesiopolitiikan kasvava merkitys t&k-toiminnan rahoituksessa, etenkin joissain uusissa jäsenvaltioissa. Tutkimukseen ja innovointiin korvamerkittyjen rakennerahastojen tehokas käyttö on merkittävä mahdollisuus monille maille, joissa rahoituksen taso on edelleen alhainen.

5. Tulevaisuudennäkymät

Kaikki saavutettu edistys pohjusti tietä vuodelle 2008, jolloin seitsemättä puiteohjelmaa toteutetaan toista vuotta ja eurooppalaista tutkimusaluetta viedään voimakkaasti eteenpäin.

Eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan vihreän kirjan pohjalta on suunniteltu viisi ERA-aloitetta, jotka esitetään vuoden 2008 aikana. Lisäksi Slovenian puheenjohtajakaudella käynnistetään ns. Ljubljanan prosessi. Sen tarkoituksena on luoda ERAlle yhteinen pitkän aikavälin visio, jonka jäsenvaltiot ja komissio määrittelevät yhdessä ja jolle saadaan sidosryhmien ja kansalaisten laaja tuki.

6. Lisätiedon lähteitä

Tarkempia tietoja on saatavilla tämän kertomuksen liitteenä olevasta komission valmisteluasiakirjasta. Lisäksi lisätietoja on seuraavissa julkisissa lähteissä:

- puiteohjelman ja sen erityisohjelmien vuotuiset seurantaraportit, joissa esitetään tiivis ja puolueeton yhteenveto siitä, miten ohjelmien toteuttamiseksi suoritettavissa toimenpiteissä on edistytty ja miten laadukkaita toimenpiteet ovat olleet;

- viisivuotisarviointiraportit, joissa tarkastellaan yhteisön tutkimustoimien toteutusta ja saavutuksia edellisten viiden vuoden aikana;

- vuosittain julkaistavat keskeisiä tunnuslukuja koskevat Key Figures -raportit, joissa käytetyt indikaattorit kuvaavat Euroopan tilannetta tieteen, teknologian ja innovoinnin suhteen;

- tiedettä ja teknologiaa koskevat Eurostatin tilastot ( Statistics on Science and Technology in Europe) , jotka sisältävät alueellisesti eriteltyjä tilastoja t&k-budjeteista, t&k-menoista, t&k-henkilöstöstä ja jäsenvaltioissa myönnetyistä patenteista;

- yhteisön TTK-ohjelmien yhteydessä julkaistut selvitykset ja analyysit, joissa tarkastellaan näihin ohjelmiin kuuluvien TTK-alojen kysymyksiä.

Suurin osa näistä asiakirjoista on saatavissa tai tilattavissa seuraavilta komission Internet-sivuilta:

- Euroopan unionin portaali, EUROPA: http://europa.eu/index_en.htm

- CORDIS-verkkosivut, joilla on laajasti tietoa TTK-puiteohjelmasta: http://cordis.europa.eu

- CORDIS-verkkosivut, joilla on tietoa ERAWATCH-tietojärjestelmästä: http://cordis.europa.eu/erawatch/

- komission tutkimuksen pääosaston verkkosivut: http://ec.europa.eu/dgs/research/index_en.html

- komission tietoyhteiskunnan pääosaston verkkosivut:http://ec.europa.eu/dgs/information_society/index_en.htm

- komission yritystoiminnan ja teollisuuden pääosaston verkkosivut:http://ec.europa.eu/enterprise/index_en.htm

- komission energian ja liikenteen pääosaston verkkosivut: http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/index_en.html

- Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) verkkosivut: http://www.jrc.ec.europa.eu

- Eurostatin verkkosivut: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/

[1] Artiklan mukaan ”jokaisen vuoden alussa komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen. Kertomuksessa annetaan tiedot edellisen vuoden toiminnasta tutkimuksessa ja teknologisessa kehittämisessä sekä tulosten levittämisessä sekä kuluvan vuoden työohjelmasta.”

[2] KOM(2007) 161 lopullinen, 4.4.2007.

[3] http://ec.europa.eu/research/era/index_en.html

[4] http://ec.europa.eu/invest-in-research/pdf/download_en/keyfigures_071030_web.pdf

[5] KOM(2007) 182 lopullinen, 4.4.2007.

[6] http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/94932.pdfKOM(2007)182, 4.4.2007.

[7] KOM(2007) 474 lopullinen, 16.8.2007.

[8] KOM(2007) 799, 14.12.2007.

[9] http://ec.europa.eu/invest-in-research/policy/philanthropy_en.htm

[10] KOM(2006) 458, 14.8.2006.

[11] EUVL L 57, 24.2.2007.

[12] EUVL L 30, 4.2.2008.

[13] EUVL L 97, 9.4.2008.

[14] KOM(2003) 226, 4.6.2003.

[15] Ne 11 jäsenvaltiota, joissa t&k-intensiteetin kasvu on ollut voimakasta tai erittäin voimakasta, muodostavat ainoastaan 16 prosenttia EU-27:n BKT:sta, kun taas ne 16 jäsenvaltiota, joissa t&k-intensiteetin kasvu on ollut heikkoa tai negatiivista, muodostavat 84 prosenttia EU-27:n BKT:sta.

[16] Viimeisin vuosi, jolta tiedot ovat saatavilla rahoituslähteittäin jaoteltuina.