ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.2.9

Eläinkoekielto: Kosmeettisista valmisteista annetussa asetuksessa on säädetty testauskielloista (kielto testata eläinkokein valmiita kosmeettisia valmisteita ja kosmeettisia ainesosia) ja markkinointikielloista (kielto markkinoida EU:ssa valmiita kosmeettisia valmisteita ja ainesosia, jotka on testattu eläinkokein). Kiellon poistamista ei haluta. Valmistajilla on kuitenkin innovoinnissa, uusien tuotteiden kehittämisessä ja viennissä seuraavia haasteita: — Validoitujen vaihtoehtoisten menetelmien lainsäädännöllinen hyväksyminen: Useilla turvallisuuden testaamiseen liittyvillä aloilla on kehitetty onnistuneesti ja validoitu strategioita, joissa ei käytetä eläimiä, ja OECD on hyväksynyt ne. Strategioiden avulla voidaan ennustaa tarkasti tietyn biologisen järjestelmän mutkikkaat reaktiot, etenkin kun on kyse valmiiden kosmeettisten valmisteiden testaamisesta sekä tietyistä myrkyllisyysvaikutuksista ainesosien testauksessa. Tietyt puuttuvat turvallisuustiedot voidaan myös korvata interpoloimalla jo tunnettujen, kemiallisesti samankaltaisten ainesosien avulla tai soveltamalla toksikologisen riskin kynnysarvoja. On ratkaisevan tärkeää, että sääntelyviranomaiset hyväksyvät nämä validoidut menetelmät, jotta teollisuus voi ottaa askeleen kohti innovatiivista ja eläinkokeetonta maailmaa. — T&k-toiminta ainesosien ja tuotteiden turvallisuuden arvioinnin parantamiseksi: Eläinkokeiden jäätyä pois uusien molekyylien, esimerkiksi auringonsuoja-aineiden, turvallisuuden arvioimiseksi ei vielä ole kattavaa in vitro -testipatteristoa. Tutkimusta sellaisten toimintamallien kehittämiseksi turvallisuuden arviointiin, joissa ei käytetä eläimiä, tulisi tukea sekä yksityisistä että julkisista lähteistä. T&k-toiminta ihon biologian ymmärtämiseksi, jotta voidaan kehittää tuotteita, jotka ehkäisevät tai vähentävät ihosyöpiä, on ensiarvoisen tärkeää, sillä ihomelanoomia esiintyy aina vain enemmän. — Vienti: Monet maat, joihin Euroopasta viedään kosmeettisia valmisteita, vaativat kuluttajansuojasyistä tuotteiden testaamista eläinkokein. Sääntelyvaatimukset ovat siis ristiriitaisia, mikä luo mittavia haasteita teollisuudelle. Asian ratkaisemiseksi olisi neuvoteltava maailmanlaajuisia sopimuksia.
4.4

On myös otettava huomioon perusoikeuskirjan 8 artikla, jossa todetaan, että jokaisella on oikeus henkilötietojensa suojaan ja että tällaisten tietojen käsittelyn on oltava asianmukaista ja sen on tapahduttava tiettyä tarkoitusta varten ja asianomaisen henkilön suostumuksella tai muun laissa säädetyn oikeuttavan perusteen nojalla. Niin ikään jokaisella on oikeus tutustua niihin tietoihin, joita hänestä on kerätty, ja saada ne oikaistuksi. Yhtä lailla tärkeää on ottaa yhtäläisten mahdollisuuksien periaate huomioon perusoikeutena digitaalisen syrjäytymisen torjumiseksi erityisesti heikossa asemassa olevien ryhmien osalta.
2.6

Perinteisen energian ja uusiutuvien energialähteiden välillä on löydettävä tasapaino: siksi sähköverkkoihin on perustettava yhteenliitäntöjä tai on vahvistettava olemassa olevia yhteenliitäntöjä unionin verkkojen kanssa. Kaasu on tärkeä osa-alue, ja sen toimitukset on taattava unionin kanssa yhteisillä yhteenliitännöillä sekä rakentamalla metaaniterminaali. Rauenneen South Stream -hankkeen korvaava Turkish Stream -kaasuputkisto on myös uusi mahdollisuus, kuten ovat myös Trans Adriatic Pipeline (PAP) -hanke ja Ionian Adriatic gas Pipeline (IAP) -hanke. On muistettava, että alue on lähes pakollinen yhteyskäytävä tuotantoalueiden (öljy, kaasu) ja unionin suurten kulutusalueiden välillä. Painopisteenä on kuitenkin oltava olemassa olevien ja usein alihyödynnettyjen infrastruktuurien hyödyksi käyttäminen. Vastakkaisvirtauksen käyttöönottoa on edistettävä: pyrittäessä takaamaan energian toimitusvarmuus etusijalle ei saisi asettaa haavoittuvia suuria kaasuputkistoja.
2.1

Vuosi 2015 on ratkaiseva kehitystä koskevan uuden maailmanlaajuisen lähestymistavan määrittelemisessä. Vuosituhannen kehitystavoitteiden päätehtävässä eli köyhyyden vähentämisessä on onnistuttu vain osittain. Uusien kestävän kehityksen tavoitteiden (1) tulisi tuoda mukanaan ETSK:n jo pitkään toivomia perusteellisia muutoksia. Komitea on tyytyväinen siihen, että kestävän kehityksen tavoitteissa on otettu huomioon tietyt sen esittämät suositukset.
2.3

Makroaluestrategiat ovat ajankohtaisia seuraavista syistä: — Vaalien jälkeen muodostettu uusi komissio on määrittänyt uusia painopisteitä, ja sen tärkeimmät tavoitteet, etenkin työpaikkojen luominen, kasvun lujittaminen ja yritysten kaavailemien investointien tehokkuus, riippuvat suurelta osin alueellisesta sopeutumiskyvystä. — Eurooppa 2020 -strategian väliarviointia valmistellaan, ja tarkistetut direktiivit on tarkoitus hyväksyä vuonna 2015. Kyse on etenkin makroalueellisen lähestymistavan lujittamisesta. — On ilmennyt, että jo hyväksytyissä ja parhaillaan täytäntöön pantavissa (Tonavan ja Itämeren alueen) makroaluestrategioissa on löydetty uusia resursseja sekä hallinnon että eurooppalaisen lisäarvon kannalta. Tämä koskee etenkin (meri)ympäristön suojelua ja katastrofien ehkäisemistä (tulvasuojelu) sekä taloudellista yhteistyötä matkailun alalla ja innovaatioalttiilla aloilla. — Komission aloitteet (Adrianmeri ja Alpit) ulottuvat maantieteellisesti yhä laajemmalle, ja niissä korostetaan jäsenvaltioiden ja alueiden tarvetta suunnitella makroalueellisia siteitä (kiinnittäen erityistä huomiota kolmansien maiden osallistumiseen yhteistyöhön). — Sosioekonomisten toimijoiden esiin nostamat makroalueyhteistyön mahdollisuudet (Välimeren alue ja Atlantin rannikko) todistavat huomattavasta kehityksestä myös politiikan alalla, mikä on myös tarjonnut mahdollisuuden edistää huomattavasti meristrategioiden ja maa-alueita koskevien politiikkojen koordinointia. — Makroalueiden historiallinen yhteistyö vahvistuu suurten rajanylittävien ja lineaaristen infrastruktuurien myötä, erityisesti Verkkojen Eurooppa -välineen avulla kehitettyjen makroalueellisten akseleiden ansiosta. — Makroalueyhteistyön esittämisestä on tullut pakollinen osa ohjelmakauden 2014–2020 kumppanuussopimuksia.
4.7

ETSK on ilmaissut tyytyväisyytensä valtaosaan komission esittämistä ehdotuksista pk-yritysten rahoituksensaannin parantamiseksi, mutta useimmissa tapauksissa niissä sovelletaan keskipitkää tai pidempää aikataulua ja ne voivat vaatia uusia lainsäädäntätoimia ja/tai uusien elinten perustamista. Kriisi yritysten käyttöpääoman rahoituksen alalla on kuitenkin välitön ja polttava, ja on perusteltua sanoa sen olevan pahenemassa. ETSK katsoo, että EU:n poliittisten päättäjien tulisi tehdä enemmän tarjotakseen lyhyellä aikavälillä ratkaisuja, joista edellä esitellyt kannustinjärjestelmät (luototuksen rahoitusohjelma ja LTRO) käyvät esimerkiksi. Taloudellisten tai maineen säilymiseen kohdistuvien riskien mahdollisen kasvun vastapainoksia täytyy ottaa huomioon EU:n 26 miljoonaa työtöntä ihmistä (joista 5,6 miljoonaa on alle 25-vuotiaita).
3.1.4

On selvää, ettei näin suurta määrää (yli 10 miljoonaa) pääasiassa hyväpalkkaisia työpaikkoja voida säilyttää, mikäli EU keskittyy ainoastaan markkinoiden ylätason tekniikkaan. Vaikka korkean teknologian yrityksillä on ratkaiseva rooli teknologisen johtoaseman kannalta ja innovoinnin edistämisessä läpi koko arvoketjun, on ratkaisevan tärkeää, että Euroopassa tuotetaan edelleen kaikenlaisia teknisiä tuotteita ja hyödykkeitä myös matalan ja keskikorkean teknologian aloilla. Työpaikkojen luomisen lisäksi tämä on merkittävää yhdennetylle toimitusverkostolle, joka on yksi tuottajien suurimmista eduista Euroopassa ja mahdollistaa nopean tiedonvaihdon, tuotannon nopean mukauttamisen sekä hyötymisen alueklustereista.
4.3

Tämän vuoksi vuonna 2001 luotiin maatalouden kestävän kehittämisen eurooppalainen aloite (European Initiative for Sustainable Development in Agriculture, EISA), jonka tavoitteena oli edistää ja puolustaa EU:n integroidun tuotannon yhtenäisiä periaatteita. Tämän organisaation ensimmäisiin tehtäviin kuului luoda integroidulle tuotannolle eurooppalainen menettelysäännöstö (2), jonka pohjalta YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO on määritellyt maatalouden kestävät toimintatavat. Vuonna 2002 AREFLH (Assembly of European Fruit and Vegetable Growing and Horticultural Regions) ilmoitti kannattavansa säännöstöä, ja vuoden 2013 huhtikuussa se julkaisi integroidun tuotannon eurooppalaisia toimintatapoja koskevan oppaan (3).
2.2

Tämän sitoumuksen avulla on mahdollista toteuttaa unionissa yhteisiä ja koordinoituja toimia, jotta vähennetään energiakuilua. Perustana on energiansaantia koskevan yleisen oikeuden tunnustaminen (jotta kaikki voisivat elää ihmisarvoista elämää), minkä ETSK haluaisi sisällyttää Lissabonin sopimukseen. ETSK:n tavoitteena on näin ollen, että kaikkien unionin politiikkojen ja erityisesti energiapolitiikan tavoitteisiin olisi mahdollista sisällyttää energiaköyhyyden torjunta ja solidaarisuuden edistäminen. ETSK muistuttaa, että energiaa on keskeisenä yhteisenä etuna hallinnoitava sellaisena siitä seuraavine julkisen palvelun velvoitteineen. Yrityksien energiantuotanto on sitä paitsi määritelty yleistä taloudellista etua koskevaksi palveluksi, jonka merkitys unionin sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden kannalta on vahvistettu Lissabonin sopimuksessa (SEUT-sopimuksen 14 artikla / pöytäkirja N:o 26). Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetaan oikeus toimeentuloturvaan ja asumisen tukeen tarkoituksena turvata ihmisarvoinen elämä (34 artikla), velvoitetaan varmistamaan korkeatasoinen kuluttajansuoja (38 artikla) ja taataan perusoikeus käyttää yleistä etua koskevia palveluja (36 artikla).
4.1.1

Kiinalaisessa ja etenkin konfutselaisessa perinteessä yksilön merkitys on erilainen kuin eurooppalaisessa perinteessä. Yksilön alisteisuus suuremmille kollektiivisille yksiköille (aiemmin lähin perhe ja heimo, nykyisin puolue ja valtio) on leimannut Kiinan yhteiskuntaa yli kahden vuosituhannen ajan. Käsitys ”valtiosta” on Euroopassa vuosisatoja kestäneen kilpailevien valtioiden muodostumisen vuoksi väistämättä erilainen kuin Kiinassa, jossa valtion ulkorajat olivat käsitteen tian xia (”kaikki taivaan alla”) vuoksi häilyvät, ennen kuin siirtomaavallat esittelivät kansallisten rajojen käsitteen Kiinan (silloin mantšurialaiselle) valtiovallalle. Vaikka Kiinan poliittisten rakenteiden historiallinen kehitys heijastelee 1900- ja 2000-lukujen globaalia kansainvälistä kehitystä, sen sisäinen muutos on vasta alkuvaiheessa. Kiinan kommunistisen puolueen valta yksilön suhteen on hallitseva, sillä puolue ei pidä yksilöitä vielä riittävän ”valistuneina”, jotta heille voitaisiin antaa vastuu itsestään. Tällainen suhde on omiaan estämään demokraattisen edistyksen. Kiinan yhdentyessä nopeasti (esimerkiksi 1960-luvulla vallinneesta itse valitusta eristäytyneisyydestä) kansainväliseen yhteisöön alkuperältään hyvin vaihtelevien (kansainvälisten ja kahdenvälisten) yhteyksien avulla on ollut mahdollista luoda yhä enemmän kansalaisten välisiä yhteyksiä ja asettaa tämä näkemys kyseenalaiseksi.
3.4.3

Kasvihuonekaasujen muodostuminen vaikuttaa kielteisesti ilmastonmuutokseen. Kotitalousvaihe on tässä suhteessa merkittävin: elintarvikejätteestä aiheutuvista päästöistä 45 prosenttia on kotitalouksien aikaansaamia, kun jalostusteollisuuden osuus vuotuisista päästöistä on 35 prosenttia. Kyseisen tutkimuksen mukaan arvioihin kasvihuonekaasupäästöjen määrästä on kuitenkin suhtauduttava varovasti, sillä arviot riippuvat elintarvikejätteen määrää kuvaavien lukujen luotettavuudesta (valmisteleva tutkimus elintarvikejätteestä EU:n 27 jäsenvaltiossa, tiivistelmä, lokakuu 2010).
3.5

EKP on tässä yhteydessä puuttunut tilanteeseen kahdesti. Se on tarjonnut pankkialalle kaikkiaan 1 000 miljardin euron luotonantokapasiteettia yhden prosentin korolla kolmeksi vuodeksi. Tämä on ollut olennaista pankkien välisten markkinoiden luottamuksen palauttamiseksi ja luotonannon määrän säilyttämiseksi. Huomattava osa näistä varoista on kuitenkin palautettu EKP:lle ja osa on käytetty julkisten velkojen ostamiseen. ETSK katsoo, että EKP:n tulee luoda mekanismi varojen käyttötarkoituksen selvittämiseksi.
2.11

Komissio on julkaissut myös ”Elinikäisen oppimisen ohjelmaan” (7) liittyvän vuoden 2010 oppaan. Ohjelman erityinen tavoite nro 7 on kielten oppimisen ja kielellisen monimuotoisuuden edistäminen. Ohjelmaan sisältyy neljä alakohtaista ohjelmaa, Comenius (kouluopetus), Erasmus (korkea-asteen koulutus), Leonardo da Vinci (ammatillinen koulutus) ja Grundtvig (aikuiskoulutus), sekä useita poikittaisohjelmia, joista yksi on avaintoiminto nro 2 ”Kielet”. EU:n jäsenvaltioiden lisäksi ohjelmaan voivat osallistua ETA-maat, Turkki, merentakaiset maat ja alueet, Kroatia ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia valmistelevien toimenpiteiden vaiheessa sekä yhteistyökumppanit EU:n naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvista kolmansista maista tai maista, jotka kuuluvat erityisiin kohdealueisiin koulutusta tai monikielisyyttä käsittelevän strategisen vuoropuhelupolitiikan kehittämisen suhteen. Komitea pitää yhdennettyä eurooppalaista elinikäisen oppimisen viitekehystä ja laadunvarmistuskehystä erittäin tärkeänä ja kehottaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioita tutustumaan saatavilla olevaan oppaan ensimmäiseen osaan. Komitea odottaa mielenkiinnolla toista osaa saadakseen tietää, millainen suhteellinen osuus ja määrärahat monikielisyydelle on osoitettu. Suositus nro 2: Komitea pyytää komissiota jälleen kerran kiinnittämään huomiota siihen, että vaikka parannusta on tapahtunut edellisiin ohjelmiin verrattuna, ohjelmia ja menettelyjä käsittelevä opas olisi helppotajuisempi, jos se pohjautuisi jonkinlaiseen kokonaisnäkemykseen. Nykyisellään ohjelmat ja menettelyt ovat monimutkaisia, ja ne karkottavat sellaisia tahoja, joilta puuttuu kykyä valmistella hankkeita menettelytapasääntöjä noudattaen mutta jotka saattaisivat koostaan tai hallinnollisista valmiuksistaan riippumatta tarjota hyödyllistä kokemusta tai innovaatioita kohteena oleville tuensaajille. Eräät julkiset oppilaitoksetkin ovat kritisoineet menettely- tai organisaatiorajoituksia, joita on vaikea noudattaa oppilaitosten hallinnollisten resurssien niukkuuden vuoksi, sekä nuorten tulkkien tai tulkkikouluttajien kouluttamiseen soveltuvista ohjelmista (vaihdot, kielikylvyt) myönnettyjen määrärahojen riittämättömyyttä.
5.3

Aktiiviväestön köyhyys perustuu ansiotulojen alhaisuuteen (palkka on usein epäasianmukainen tehtyyn työhön nähden) ja perhemallin muutoksiin. Perhemuodot kehittyvät eri tavoin eri jäsenvaltioissa, mutta kehitykselle on kaikkialla ominaista kasvava epävarmuus, kun eroja on yhä enemmän, kun yksinhuoltajaperheiden osuus lisääntyy ja kun perheessä on vain yksi työssäkäyvä, jolloin köyhyysriski on suurempi. Sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskevassa komission yhteisessä raportissa vuodelta 2007 (9) todetaan, että vaikka työ on köyhyyden torjuja, se ei voi olla ainoa suojakeino. Onkin laadittava ja vahvistettava perheille, naisille, nuorille, opiskelijoille, vammaisille, ikääntyneille ja maahanmuuttajille eli heikoimmassa asemassa oleville ryhmille suunnattuja, yhteisvastuuseen perustuvia toimenpiteitä. Lisäksi on aiheellista tähdentää, että aktiiviväestön köyhyys on ratkaiseva tekijä lasten köyhyyden kannalta.
4.7

Työnantajan on maksettava kaikki asianomaisen kolmannen maan kansalaisen maksamatta olevat sosiaaliturvamaksut ja verot. Jäsenvaltioiden on lisäksi luotava mekanismeja sen varmistamiseksi, että erääntyneiden saatavien perimiseksi tarvittavat menettelyt käynnistyvät automaattisesti kolmansien maiden kansalaisten tarvitsematta esittää erillistä vaatimusta. Työsuhteen oletetaan kestäneen vähintään kuusi kuukautta, paitsi jos työnantaja voi toisin todistaa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että laittomasti työskennelleille kolmansien maiden kansalaisille maksetaan heille kuuluvat perityt palkkasaatavat myös siinä tapauksessa, että he ovat palanneet tai heidät on palautettu lähtömaahan. Rikostapauksissa asianomaisia kolmannen maan kansalaisia ei saa palauttaa heidän lähtömaahansa ennen kuin heille on maksettu kaikki heille kuuluvat palkkasaatavat.
5.2.1

Vuoteen 2000 saakka työntekijöitä Moldovassa edusti Moldovan ammattiliittojen yleisjärjestö (General Federation of Trade Unions of Moldova, FGSRM), joka oli Neuvostoliiton ammattijärjestöjen organisoinnin pohjalta vuonna 1990 perustettu yhteisjärjestö. Tämä rakenteellinen kokonaisuus omaksui keskusjärjestö-nimikkeen vuonna 2000: Moldovan tasavallan ammattiliittojen keskusjärjestö (Confederation of Trade Unions of the Republic of Moldova, CSRM). Organisaation sisällä syntyi jännitteitä, jotka johtuivat vastakkainasettelusta yhtäältä maantalouden, teollisuuden ja palveluiden ja toisaalta moldovaa ja venäjää puhuvien sekä kansallismielisen oikeiston ja kommunistipuolueen välillä. Vuonna 2000 eräät ammattijärjestöt — 14 teollisuusjärjestöä sekä kulttuurialaa ja julkishallintoa edustaneet järjestöt — erosivat CSRM:stä ja perustivat uuden keskusjärjestön, CSL Solidaritatean. CSRM:n johdon erottua tehtävistään organisaatiolle nimitettiin uusi johtaja, Petru Chiriac. Huolimatta Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestön (International Trade Union Confederation, ITUC — entinen Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälinen liitto, VAKL, jonka jäsen CSRM oli ollut vuodesta 1997) välitysponnisteluista jälleenyhdistämisyritys osoittautui mahdottomaksi. Syinä tähän olivat henkilökiistat, mutta myös kiistat ammattijärjestön varojen jakamisesta sekä ennen kaikkea poliittisten näkökantojen erot oikeistolaisia, kristillis-demokraattisia ja demokraattisia moldovankielisiä puolueita lähempänä olevan CSRM:n ja alusta lähtien valtaosin venäjänkielistä kommunistipuoluetta lähemmäksi asettuneen Solidaritatean välillä.
3.2.2

Tietojen antaminen ei ole päämäärä sinänsä, vaan se mahdollistaa sen, että yksilö voi, tosiasiat tietäessään, tehdä vapaita valintoja. Siksi tapa, jolla tietoja annetaan, on yhtä tärkeä kuin tieto itsessään. Tässä prosessissa tietolähteitä on useita aina Internetistä yhdistysten neuvontapuhelimiin. Tällöin potilas on yhteydessä useisiin ammattilaisiin, joilla kaikilla on oma tehtävänsä. Tiedon suullinen välittäminen on ensiarvoisen tärkeää. Lääkärin on jatkuvasti varmistettava, että potilas on ymmärtänyt kaiken ja että tämä on saanut vastaukset kysymyksiinsä.
4.3.3

Raakaöljy on kemianteollisuuden perusta, ja tulevaisuudessa tätä raaka-ainetta on saatavissa niukemmin. Vaihtoehdon tarjoaa biosynteesi, peruskemikaalien tuottaminen biomassasta bakteerien avulla, mikä on hyvin monimutkainen mutta samalla lupaava erikoisala. Viime vuosina on edistytty paljon mikro-organismien, kuten bakteerien, geneettisten ominaisuuksien selvittämisessä. Uuden teknologian avulla on mahdollista muuntaa kyseisten organismien geenikantaa niin, että ne hajottavat perusmateriaalin tietyiksi aineiksi. Bakteereista tulee näin ollen jonkinlaisia ohjelmoitavia pienoisreaktoreita.
4.9

EU:n olisi lähiaikoina sovittava konkreettisista argumenteista, joita se esittää ilmastonmuutoksia käsittelevissä kansainvälisissä neuvotteluissa. Neuvotteluissa on löydettävä tyydyttävä ratkaisu kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi edelleen vuoden 2012 jälkeen. Kaikkien taloudellisesti kehittyneiden maiden on osallistuttava ponnisteluihin nopeasti kehittyvien maiden suurimpien kasvihuonekaasujen tuottajien ja muiden kehitysmaiden rinnalla. On kuitenkin pidettävä mielessä, että Kioton pöytäkirja kattaa nykyisessä muodossaan vuonna 2012 vain noin neljänneksen kaikista maapallon kasvihuonekaasupäästöistä. Pöytäkirja ei siis voi olla tehokas väline maapallon ilmasto-ongelman ratkaisemiseen tulevaisuudessa, ellei sitä muuteta. On siis välttämätöntä etsiä ratkaisuja, joilla varmistetaan pöytäkirjan jatkuvuus. Voitaisiin muun muassa arvioida uudelleen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtäävien välineiden, myös yhteisön päästöoikeuksien kauppajärjestelmän globaaleja vaikutuksia kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärään sekä välineiden kustannus-hyötysuhdetta ja niiden aiheuttamia hallinnollisia rasituksia. Olisi syytä ryhtyä mahdollisimman pian vertailemaan eri maaryhmittymien ehdotuksia ja hankkeita kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi pitkällä aikavälillä, jotta asianmukaiset päätökset voidaan tehdä ajoissa.
3.8

Kivihiiliesiintymät jakaantuvat maakaasu- ja raakaöljyesiintymiä tasaisemmin. Venäjällä tosin on huomattava osuus myös maailman kivihiilivaroista, mutta merkittäviä kivihiiliesiintymiä on niin ikään Pohjois-Amerikassa, Aasiassa, Australiassa ja Etelä-Afrikassa, joiden raakaöljy- ja maakaasuvarat taas ovat selvästi vähäisemmät. Merkittävä osa maailman hiilivaroista on kuitenkin keskittynyt vain neljän maan alueelle: Yhdysvaltoihin, Venäjälle, Kiinaan ja Intiaan. Niiden osuus varoista on lähes kolme neljäsosaa. Toisaalta myös EU:ssa on huomattavia hiiliesiintymiä, toisin kuin öljy- ja kaasuesiintymiä. Tässä yhteydessä on kuitenkin todettava, että laadulliset erot ovat suuria. Koksihiiltä tuotetaan vain muutamilla alueilla. Sen maailmanlaajuinen kysyntä on melko tasaista, ja noin 35 prosenttia kokonaistuotannosta kaupataan kansainvälisillä markkinoilla. Kokonaisuudessaan maailmanlaajuiseen kauppaan päätyy tällä hetkellä kuitenkin vain 16 prosenttia maailman hiilituotannosta. Myös vientitarjonta on keskittynyt erittäin selvästi muutamiin maihin ja yhä enenevässä määrin tiettyjen yritysten käsiin. Erityisesti koksihiilen vienti on voimakkaasti keskittynyttä, sillä yli 60 prosenttia vientitarjonnasta on peräisin Australiasta. Vastaavasti 50 prosenttia koksin kokonaisviennistä on peräisin yksistään Kiinasta.
6.9

Jotta matkailuvaihtoehto olisi taantuvilla alueilla toteutuskelpoinen, sen on täytettävä useita edellytyksiä: — On edistettävä alueelle ominaisia kulttuuriin, kulttuuriperintöön ja luontoon liittyviä arvoja. Jopa taantuvien alueiden paikallisväestön hallussa on usein ainutlaatuista paikallista kulttuuririkkautta. — On kehitettävä matkailua kokonaisvaltaisten suunnitelmien avulla ja luotava näin matkailun tarvitsemia erilaisia tuotteita ja palveluita. — On kehitettävä sellaisia matkailutuotteita, joiden lähiympäristössä on majoituskapasiteettia. Juuri matkailijoiden majoittamiseen liittyvä kulutus vakiinnuttaa matkailuelinkeinon tulot ja luo ympärilleen täydentävää yritysrakennetta. On selvitettävä, halutaanko alueelle ensisijaisesti hotelli- tai tilapäismajoituksessa olevia matkailijoita vai paikkakunnalta vapaa-ajanasunnon hankkivia lomailijoita, jotta hanke olisi pitkällä aikavälillä kannattava. — On kehitettävä matkailua taloudellisesti, sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kestävältä pohjalta, jotta se toimisi monenlaisten yritysten kasvualustana ja siis loisi työpaikkoja tai auttaisi väestöä työllistämään itse itsensä. — On luotava kilpailukykyinen ja monipuolinen yritysrakenne, jotta vaihtelevat markkinaolosuhteet, taloudellisen toiminnan maailmanlaajuistuminen ja yritysten siirtyminen muualle eivät vastaisuudessa kosketa aluetta. — On edistettävä ammatillisen koulutuksen avulla laatua kaikissa muodoissaan: asiakaspalvelussa, työoloissa, luonnon säästämisessä jne. — On liittouduttava muiden samantapaisten matkailukohteiden kanssa, jotta perustetaan verkkoja tuotteen, tuotemerkin tai matkailukohteen tunnetuksi tekemiseksi yhdessä. — On oltava innovatiivisia tarjottaessa tuotteita ja palveluita. Tieto- ja viestintätekniikan yleinen ja perinpohjainen käyttö on kieltämättä tärkeä kilpailutekijä. Internet on suurten, keskisuurten ja erityisesti pienten matkailuyritysten käytössä olennainen väline myynninedistämiseksi ja yritysten sijoittumiseksi tarjonnan markkinoille. — On turvattava kuluttajien oikeudet sektorilla, jolle on ominaista monialaisuus ja matkailupalveluita tarjoavien yritysten pieni koko.