Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin ja ASEANin suhteiden uusi dynamiikka"

(97/C 89/11)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 19. joulukuuta 1996 työjärjestyksenä 23 artiklan mukaisesti antaa täydentävän lausunnon aiheesta "Euroopan unionin ja ASEANin suhteet uusi dynamiikka".

Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto antoi lausuntonsa 17. tammikuuta 1997. Esittelijänä oli Antonello Pezzini.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. tammikuuta 1997 pitämässään 342. täysistunnossa (tammikuun 30. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 38 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 1 pidättyi äänestämästä.

1. Komission tiedonannossa palataan aiheeseen, joka oli vuonna 1994 ilmestyneen edeltävän tiedonannon () pohjana. Tämän tiedonannon kunnianhimoisena tavoitteena oli osoittaa Euroopan unionin ja ASEANin () suhteiden dynamiikka. Ennen tiedonannon pääkohtien käsittelemistä talous- ja sosiaalikomitea toteaa, arvostavansa suuresti ymmärtämystä, jota PO I:n Aasian osasto on osoittanut pyytämällä lausuntoa tästä hyvin suoraan ja laajasti komitean rooliin ja tehtäviin liittyvästä aiheesta. Vaikka näiden kahden alueellisen ryhmittymän välinen ensimmäinen sopimus allekirjoitettiin vuonna 1980, ei EU:n ja ASEANin suhteissa tapahtunut oleellista kehitystä ennen 1990-luvun alkua. Kauppasuhteet ovat lisääntyneet ASEAN-maiden talouksien kehittymisen myötä, mutta poliittinen vuoropuhelu ja institutionaalinen yhteistyö ei ole lisääntynyt merkittävästi.

2. Vuodesta 1994 lähtien molemminpuolinen kiinnostus on kasvanut, ja Euroopan ja Kaakkois-Aasian maiden lähentymiseen pyrkivät aloitteet ovat moninkertaistuneet. Syy tähän on yksinkertainen: maiden muuttaessa muotoaan ja vallan uusien tasapainoasetelmien syntyessä kylmän sodan päättymisen jälkeen geo-taloudelliset alueet pyrkivät takaamaan itselleen liittolaisia ja markkinoita voidakseen kohdata maailmanlaajuistumisen haasteen. Tämän käynnissä olevan maailmantalouden rakennemuutoksen aikana Euroopan unionin on uskollisena avoimen alueellisuuden mallilleen etsittävä liittolaisia ja mahdollisia kumppaneita niistä ryhmittymistä, jotka pitävät taloudellista yhdentymistä tärkeänä ja joiden kanssa sillä on jo vakiintuneet suhteet. ASEAN, kuten Latinalaisen Amerikan Mercosur, on yksi näistä ryhmittymistä.

3. Toisaalta Euroopan unioni on ASEAN-maille toiseksi tärkein kumppani sekä kaupan että suorien sijoitusten suhteen Japanin jälkeen mutta ennen Yhdysvaltoja. Kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen kiinnostus Tyynenmeren puoleista Aasiaa kohtaan ja taipumus luoda tällä laajalla alueella, jolle on keskittynyt 56 % tuotannosta ja 46 % maailmankaupasta, assosiointi- ja yhteistyösopimuksia, Euroopan unionin on puolustettava ja vahvistettava saavuttamaansa asemaa, mikäli se haluaa säilyttää jalansijansa tällä alueella. Tätä taustaa vasten tiedonannon tarkoitus on ymmärrettävä. Siinä pyritään viitoittamaan EU:n ja ASEANin suhteiden tuleva muoto.

4. Komission tiedonannossa todetaan syystä, että ASEANin kanssa 1980 solmittu sopimus on jäänyt muuttumattomaksi yhteisen suunnitelman puuttuessa. Taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien lisäksi kulttuurinäkökohdalla on yhä tärkeämpi merkitys, ja se muodostaa perustan molempien osapuolten entistä paremmalle keskinäiselle tuntemukselle. On tunnettua, että näiden kahden alueen välillä vallitsee ymmärryksen puutetta ja poliittis-kulttuurisia erimielisyyksiä, jotka koskevat ihmisoikeuksia, vapauksia, demokraattisuutta, vähemmistöjä ja oikeusturvaa ja joiden vuoksi on vaikea löytää kohtaamispistettä, josta yhteinen suunnitelma voitaisiin synnyttää. Tähän näkökohtaan, jota tiedonannossa on käsitelty puutteellisesti ja turhan laimeasti, on kiinnitettävä enemmän huomiota.

5. Jo syyskuussa 1994 ASEANin ja Euroopan yhteisön ministerikokouksessa (AEMM) () suhtauduttiin myönteisesti komission tiedonannon sisältöön. EU:n ja ASEANin välisten suhteiden uuden strategian luomiseksi kokouksessa perustettiin huomattavien henkilöiden ryhmä (EPG), jonka tehtävänä on ehdottaa käytännön toimia EU:n ja ASEANin kulttuurisen vuoropuhelun sekä taloudellisten suhteiden kehittämiseksi. Ryhmän työ päättyi vuoden 1996 kesäkuussa, ja komissio otti tässä lausunnossa käsiteltävää tiedonantoa valmistellessaan huomioon ryhmän kertomuksen.

6. Molempien osapuolten toivoman kulttuuristen näkökohtien syventämisen merkittävä tapaus oli Venetsiassa tammikuussa 1996 pidetty "Kulttuuri, arvot ja teknologia keskinäistä tutustumista edistämässä" -foorumi. Tässä yhteydessä työryhmät totesivat, etteivät taloussuhteet voi kehittyä voimakkaasti, jollei ensin vahvisteta yliopistojen, tutkijoiden ja kulttuurivaikuttajien keskinäistä kulttuurivaihtoa. Tärkeintä on kuitenkin luoda nuorten ja kansalaisyhteiskunnan osatekijöiden välinen verkosto. Vastavuoroinen tuntemus sekä perinteiden ja käyttäytymistapojen kunnioitus on toimivien suhteiden kannalta oleellista.

7. Tällaisen verkoston luominen on yhteisen suunnitelman edellytys. Tässä prosessissa vapaasti järjestyneiden yhteiskunnallisten voimien rooli muodostuu yhä tärkeämmäksi, sillä ne voivat päättelytapansa ja kypsän kokemuksensa avulla yhdentää ja yhdenmukaistaa politiikan ja talouden roolia. Talous- ja sosiaalikomitea vahvistaa kuten se on jo ilmaissut muissa yhteyksissä olevansa käytettävissä rakentavassa kokemustenvaihdossa vastaavien organisaatioiden kanssa tässä alueiden välisessä yhteistyössä. Kuten WTO:n johtaja Renato Ruggiero vuoden 1996 Singaporen kokouksessa korosti, ei "rakenteellinen sopeuttaminen" koske vain yksittäistapauksia vaan kuten Korean viimeaikaiset tapahtumat osoittavat se koskee myös Kaakkois-Aasian maita. Siellä missä tuotanto- ja työolot tulevat yhä vakaammiksi tarvitaan monimuotoisia taloudellisia toimijoita, jotka pystyvät valitsemaan ja hallitsemaan vaihtoehtoja omien erityispiirteidensä mukaan (yrittäjäjärjestöt, työntekijöiden ammattiyhdistykset, ammattialajärjestöt jne.). Varsinkin nyt käsiteltävässä hankkeessa, jonka tavoitteena on lähestyä Aasian monimutkaista todellisuutta, tulisi komission edellä esitetyn perusteella entistä enemmän hyödyntää komitean kokemusta ja edustavuutta. Näiden seikkojen perusteella voidaan maailmanlaajuisten markkinoiden katsoa edustavan suurta vapautumismahdollisuutta ja entistä suurempaa taloudellista ja yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta.

8. On yleisesti tunnettua, ettei Euroopan unioni ole onnistunut saamaan aikaan haluamiaan uusia ja nykyistä laajempia kolmannen sukupolven sopimuksia ihmisoikeuksien riittämättömän noudattamisen sekä Itä-Timorin vielä ratkaisemattoman ongelman vuoksi. Itä-Timorin osalta vaikuttaa siltä, että viime vuoden aikana on tapahtunut myönteistä kehitystä, johon on vaikuttanut Nobelin rauhanpalkinnon myöntäminen pastori Ximenes Belolle ja Ramos Hortalle. Aika saattaa olla kypsä, ja EU:n troikka voi osaltaan edistää ASEAN-maiden ja Indonesian kanssa käytävän vuoropuhelun avulla sellaiseen neuvottelutulokseen pääsemistä, joka perustuu YK:n yleiskokouksen viimeisimpiin päätöslauselmiin. YK on kuitenkin ainoa valittu elin, joka voi johtaa neuvotteluita ja oletettavasti myös saattaa ne päätökseen. Ihmisoikeuksien osalta on otettava huomioon ASEANin liittyminen Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1993 Wienissä pidetyn konferenssin ihmisoikeusjulistukseen, vuonna 1995 Kööpenhaminassa pidetyn konferenssin sosiaalisten oikeuksien julistukseen sekä Pekingissä vuonna 1995 pidetyn konferenssin naisten oikeuksien julistukseen. Näissä merkittävissä konferensseissa käsiteltyjen arvojen nykyistä tehokkaammaksi noudattamiseksi tarvitaan molemminpuolisia lisäponnistuksia ja ennen kaikkea toimia, jotka tähtäävät vastavuoroiseen näkökantojen ja kokemusten vaihtoon työmarkkinoiden järjestämisen, yhtäläisten mahdollisuuksien, lasten suojelun (vrt. ILO:n yleissopimus N:o 138 vähimmäistyöiästä) sekä työntekijää ja yrityksiä sitovien vastavuoroisten etujen aloilla, mikäli vastaavia oikeuksia suojellaan. On myös sovittava lasten hyväksikäyttöön suuntautuvan seksiturismin vastaisista voimakkaista toimista.

Uutena ongelmana on ihmisoikeuksien jatkuva ja vakava loukkaaminen Myanmarissa (ent. Burma) eli maassa, joka on määrä hyväksyä ASEANiin muutaman vuoden kuluessa. Komitean mielestä molempien osapuolten (EU:n ja ASEANin) olisi välttämätöntä vahvistaa kulttuuriarvoja sekä sosiaalisia ja oikeudellisia keinoja, joilla estetään lapsityövoiman hyväksikäyttö ja lapsiin kohdistuva kieroutunut väkivalta. Ainoastaan yhteiskunnassa, jossa yhteiskunnalliset ja ammatilliset eturyhmät tavoitteenaan pyrkiä koulutuksen peruskysymyksissä siihen, mikä lähentyy "yhteisen hyvän" käsitettä ovat aktiivisesti edustettuina ja niiden kanssa käytävä vuoropuhelu rakentavaa, on mahdollista kunnioittaa nuoria ja heidän oikeuttaan inhimilliseen ja sosiaaliseen kasvatukseen.

9. Olisi nykyistä enemmän painotettava, että pk- ja käsiteollisuusyritysten levinnäisyys edistää talouden lisäksi myös tietoa, taitoa ja osallistumista, ja siis yhteiskunnan kulttuurista kasvua ja demokraattisten arvojen tunnustamista. Myös rakentava yhteistoiminta eli mahdollisten ratkaisujen etsiminen yhteiskunnallisten osapuolten vastuullisen osallistumisen avulla, voidaan mainita yhteiskunnallisen koheesion ja osallistumisen voimakkaana välineenä, jolla toteutetaan entistä kypsempää demokratiaa. Aasialaiset kumppanit, joiden kulttuuri perustuu yhteisöhengelle, voisivat olla tässä asiassa nykyistä vastaanottavaisempia, ja me eurooppalaiset valmiita omaksumaan aasialaisten yhteiskuntajärjestelmän yhteisöarvot.

10. Euroopan unioni on jo ilmaissut valmiutensa auttaa ASEANia sen ponnisteluissa integroida suunnitelmatalouden valtiot, kuten Vietnam, ja piakkoin myös Laos ja Kambodza, markkinatalouteen sekä auttaa niitä saavuttamaan taloudellinen tasapaino, sillä jäsenehdokkaina olevat maat ovat voimakkaasti alikehittyneitä. EU:n ja ASEANin suhteiden uudessa dynamiikassa on otettava huomioon ympäristönsuojelu, johon kuuluvat ensisijaisina asianmukaisen teknologian käyttöönotto kaupunkien saastumisen vähentämiseksi, ekosysteemien ja luonnon monimuotoisuuden suojeleminen sekä teollisuussaasteiden vähentäminen. Tässä yhteydessä asianmukaisen teknologian käyttöönotto ympäristövahinkojen vähentämiseksi on tärkeintä. Vahvistettu yhteistyö tuotantotoiminnan standardien alalla sekä näiden standardien kunnioittaminen voi erityisesti vaikuttaa tämän tavoitteen saavuttamiseen.

11. Edellä esitetyn valossa ja ottaen huomioon komission esittämän tavattoman laajan talouskatsauksen talous- ja sosiaalikomitea katsoo voivansa yhtyä vaihtoehto 2:ssa esitettyihin suuntaviivoihin. Komitea kannattaa aktiivista kumppanuutta, joka koostuu Euroopan yhteisön, sen jäsenmaiden ja ASEANin jäsenmaiden allekirjoittamasta julistuksesta ja toimintaohjelmasta. Tällainen malli nimittäin mahdollistaa joustavuuden sekä sen, että ensisijaiset toiminta-alueet ja -sektorit voidaan määritellä tarkasti. Tasavertaisuuteen perustuva kumppanuus mahdollistaa taloudellisen yhteistyön kehittämisen, alueellisten markkinoiden, kaupan ja sijoitusten edistämisen sekä kaikilla näillä aloilla olevien esteiden tunnistamisen ja poistamisen sekä vakaan perustan luomisen ihmisoikeuksiin liittyville keskusteluille vastavuoroisen kunnioituksen hengessä.

Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa komissiota kytkemään yksityissektori yhä enemmän suunnitteluun sekä elinkeinoelämä (työnantaja- ja työntekijäjärjestöt) komiteoiden työhön. Talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että yksityisen sektorin vuoropuhelurakenteen (Business Dialogue) lisäksi EU:n ja ASEANin ministerikokouksia, EU:n ja ASEANin johtavien virkamiesten kokouksia ja ennen kaikkea EU:n ja ASEANin yhteisen yhteistyökomitean, sen alakomiteoiden ja epävirallisten työryhmien kokouksia voitaisiin vahvistaa ja tehostaa. Yksityissektori ja elinkeinoelämän järjestöt voisivat olla edustettuina näissä rakenteissa ja elävöittää niiden toimintaa.

Bryssel, 30. tammikuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() "Kohti uutta Aasia-strategiaa", COM(94) 314 final, 13.7.1994.

() Kaakkois-Aasian maiden yhteistyöjärjestö, johon kuuluu Brunei, Indonesia, Malesia, Filippiinit, Singapore, Thaimaa ja Vietnam.

() Euroopan yhteisön ja ASEANin institutionaalisen vuoropuhelun korkein taso, johon osallistuvat ulkoministerit. Ministerikokous pidetään joka toinen vuosi ja siinä keskitytään poliittisiin, taloudellisiin ja yhteistyökysymyksiin. Viimeisin ministerikokous pidettiin Karlsruhessa lokakuussa 1994, ja seuraava pidetään helmikuussa 1997.