EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,  
annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013,  
vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin erillisvirastojen talousarvioiden toteuttamisesta 
varainhoitovuonna 2011: toiminnan tuloksellisuus, varainhoito ja sen valvonta  
EUROOPAN PARLAMENTTI,  joka  
— ottaa huomioon 14. marraskuuta 2011 annetun komission kertomuksen Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta 
(COM(2011) 736) sekä kertomuksen liitteinä olevat komission yksiköiden valmisteluasiakirjat 
(SEC(2011) 1350 ja SEC(2011) 1351),  
— ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2012 allekirjoitetun Euroopan parlamentin, EU:n neuvoston ja Euroo ­
pan komission yhteisen julkilausuman erillisvirastoista,  
— ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2012 annettuun yhteiseen julkilausumaan liitetyn EU:n erillisvirastoihin 
sovellettavan yhteisen lähestymistavan,  
— ottaa huomioon komission joulukuussa 2012 hyväksymän EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen 
lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman,  
— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Euroopan unionin virastot – tulevaisuuden näkymiä” 
(COM(2008) 135),  
— ottaa huomioon 10. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman vastuuvapauden myöntämisestä 
varainhoitovuodelta 2010: Euroopan unionin erillisvirastojen toiminta, varainhoito ja sen valvonta (  1 ), 
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. ke ­
säkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (  2 ) ja erityisesti sen 185 ar ­
tiklan,  
— ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston ase ­
tuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamen ­
tin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (  3 ) ja erityisesti sen 208 artiklan,  
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta anne ­
tun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta 
varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 
2343/2002 (  4 ) ja erityisesti sen 96 artiklan,  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/2012 ”Eturistiriitojen hallinta 
tarkastetuissa EU:n virastoissa”,  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityisvuosikertomukset (  5 ) erillisvirastojen tilinpäätöksistä 
varainhoitovuodelta 2011,  
— ottaa huomioon parlamentin teettämän ja 7. huhtikuuta 2009 julkistaman tutkimuksen unionin erillis ­
virastojen yhteisten tukipalvelujen toteuttamismahdollisuuksista ja toteutettavuudesta,FI L 308/374 Euroopan unionin virallinen lehti 16.11.2013  
( 1 ) EUVL L 286, 17.10.2012, s. 388.  
( 2 ) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.  
( 3 ) EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.  
( 4 ) EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.  
( 5 ) EUVL C 368, 16.12.2011.
— ottaa huomioon 18. toukokuuta 2010 vahvistamansa kannanoton Euroopan unionin korruption vas ­
taisiin pyrkimyksiin (  1 ), 15. syyskuuta 2011 antamansa päätöslauselman EU:n toimista korruption tor ­
jumiseksi (  2 ) ja komission tiedonannon korruption torjumisesta EU:ssa (COM(2011) 308),  
— ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI,  
— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valio ­
kunnan, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja kansalaisvapauk ­
sien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnot (A7-0118/2013),  
A. toteaa, että tämä päätöslauselma sisältää asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 96 artiklan sekä 
Euroopan parlamentin työjärjestyksen liitteessä VI olevan 3 artiklan mukaisesti kaikkia asetuksen (EY, 
Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskeviin vastuuvapauspäätöksiin liittyvät 
luonteeltaan yleiset huomautukset;  
B. toteaa, että virastojen määrä on kolminkertaistunut viime vuosikymmenellä kymmenestä (2001) 30:een 
(2011);  
Yleistä  
1. korostaa virastojen hoitamien tehtävien merkitystä ja niiden välitöntä vaikutusta kansalaisten arkeen 
erityisesti lääkkeiden laadun, elintarviketurvallisuuden, ilmailun turvallisuuden ja tartuntatautien seuran ­
nan saralla; pitää tässä yhteydessä virastojen ja etenkin sääntelyvirastojen ja riippumatonta tietojenke ­
ruuta hoitavien virastojen autonomista asemaa erittäin tärkeänä; muistuttaa, että erillisvirastojen perus ­
tamisen pääsyynä oli riippumattomien teknisten tai tieteellisten arviointien teettäminen;  
2. muistuttaa, että heinäkuussa 2012 kolme vuotta kestäneiden analyysien ja neuvottelujen jälkeen parla ­
mentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät yhteisen linjauksen, poliittisen sopimuksen erillisvirastojen 
tulevasta hallinnasta ja uudistuksesta; panee tyytyväisenä merkille tämän sopimuksen aikaansaamisen 
mutta pitää valitettavana sitä, että siinä ei vahvistettu päätöksentekomenettelyjä siinä ehdotettujen 
toimintalinjojen täytäntöönpanemiseksi eikä järjestelyjä, joilla Euroopan parlamentti valvoo tätä menet ­
telyä;  
3. panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen kertomukset ja erityisesti sen pyrkimykset 
täyttää parlamentin sille esittämät pyynnöt, jotka koskevat parempien tarkastusten toteuttamista ja 
vastuuvapausmenettelyn helpottamista;  
4. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastuskertomuksissa on nyt edel ­
lisvuosiin verrattuna yksityiskohtaisempia tietoja; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan tätä 
myönteistä suuntausta ja kehittämään edelleen toiminnantarkastusten elementtejä sekä sen lukuisissa 
vuosittaisissa tilintarkastuskertomuksissa että erityiskertomuksissa; pyytää tilintarkastustuomioistuinta 
edistämään keskusteluja, joissa molempia osapuolia kuullaan virastojen niin toivoessa, ja tekemään 
kertomuksista informatiivisempia ja avoimempia erityisesti määrittelemällä selvästi tapaukset, joissa 
virasto on todennut ongelman ja ilmoittanut siitä tilintarkastustuomioistuimelle ja ilmoittamalla aikai ­
sempaa selkeämmin tapaukset, joista on esitetty varauma;  
5. muistuttaa kaikkia erillisvirastoja niiden velvollisuudesta toimittaa vastuuvapauden myöntävälle viran ­
omaiselle johtajan laatima kertomus, jossa on yhteenveto sisäisen tarkastajan tekemien tarkastusten 
määrästä ja tyypistä, niille annetuista suosituksista ja niiden johdosta toteutetuista jatkotoimista (ase ­
tuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 72 artiklan 5 kohta);FI 16.11.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 308/375  
( 1 ) EUVL C 161 E, 31.5.2011, s. 62.  
( 2 ) EUVL C 51 E, 22.2.2013, s. 121.
6. kiittää virastojen verkostoa hyvästä yhteistyöstä asiasta vastaavan valiokunnan kanssa ja sen toiminnasta 
koordinoinnin, tietojenvaihdon ja yhteisten kantojen laatimisen foorumina virastojen yhteisiä etuja 
koskevissa kysymyksissä; kannustaa vahvistamaan verkostoa; panee tyytyväisenä merkille, että kun 
virastojen johtajiin on otettu yhteyttä vuosittaista vastuuvapauden myöntämistä koskevassa menettelys ­
sä, he ovat suhtautuneet asiaan myönteisesti ja avoimesti; pani yllättyneenä merkille verkoston 19. lo ­
kakuuta 2012 päivätyn kirjeen, jossa parlamenttia pyydetään palaamaan aikaisempien vuosien käytän ­
töön; kannustaa verkostoa päinvastoin tukemaan ja odottaa sen tukevan parlamentin edellisten vastuu ­
vapausmietintöjen yhteydessä pyytämiä muutoksia hallinnon tehostamiseksi ja avoimuuden lisäämiseksi 
sekä eturistiriitojen torjumista koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi, mistä koituisi etuja kuluttajille 
ja veronmaksajien rahoille;  
7. tähdentää, että vastuuvapausmenettelyssä on keskityttävä vaikuttavuuteen ja avoimuuteen, ja kehottaa 
kaikkia asianomaisia osapuolia – tilintarkastustuomioistuinta, virastoja ja verkostoa – arvioimaan vas ­
tuuvapauden myöntämistä tästä näkökulmasta; korostaa, että painopisteen siirtäminen tuloksellisuuteen 
ei saisi millään tavoin haitata sääntöjenmukaisuutta eikä varainhoidon moitteettomuutta;  
8. panee tässä yhteydessä merkille virastojen hallinnollisen painoarvon ja niiden tulosten välisen suhteen; 
katsoo, että virastojen on pyrittävä synergiaan, vaihdettava hyviä käytänteitä ja käytettävä yhteisiä 
palveluja maantieteellisen läheisyyden tai relevanssin perusteella, jotta ne voivat toimia mahdollisimman 
tehokkaasti ja hyödyntää optimaalisella tavalla resurssejaan; katsoo, että komission tarjoamien palvelu ­
jen saatavuutta olisi parannettava, laajennettava ja helpotettava;  
9. ehdottaa, että virastojen varainhoitoa koskevia säännöksiä olisi yksinkertaistettava, jolloin virastojen 
hallintohenkilöstöstä aiheutuvia kustannuksia voitaisiin vähentää; kehottaa komissiota laatimaan tätä 
varten ehdotuksia ja kannustamaan virastoja hyödyntämään palvelukseenottamismenettelyjen yksinker ­
taistamista koskevaa vaihtoehtoa, kun tavanomainen menettely on tarkoitettu suuremmalle organisaa ­
tiolle ja se olisi virastoille liian raskas;  
10. pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin on havainnut joitakin ongelmia, jotka vaikuttavat 
useisiin virastoihin ja koskevat erityisesti  
— määrärahasiirtoja, jotka eivät perustu sitoumuksiin tai jotka vaikuttavat liian suurilta  
— palvelukseenottamismenettelyjen avoimuutta tai tiukkuuden puutetta  
— hankintoja ja sopimusten hallinnointia  
— mahdollisia eturistiriitoja, myös johtokuntien/hallintoneuvostojen tasolla;  
11. ottaa tässä yhteydessä huomioon verkoston antaman vastauksen; pitää myönteisenä virastojen koordi ­
noitua toimintaa ja niiden aietta ratkaista tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat ongelmat ja kehottaa 
verkostoa sekä yksittäisiä virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle edistyk ­
sestä niiden konkreettisten toimenpiteiden täytäntöönpanossa, joilla pyritään korjaamaan tilintarkastus ­
tuomioistuimen ja parlamentin vuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä havaitsemat puutteet; 
korostaa, että vastuu tästä on virastojen (toiminnan)johtajilla ja johtokunnilla/hallintoneuvostoilla;  
12. kehottaa verkostoa ja yksittäisiä virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle 
siitä, miten näiden ajatusten ja linjausten toteuttaminen on edennyt, jotta viranomainen kykenee arvioi ­
maan valitun linjauksen vaikuttavuutta tilintarkastustuomioistuimen tunnistamien ja yhteisessä linjauk ­
sessa todettujen keskeneräisiksi katsottujen kysymysten ratkaisemisessa; kehottaa raportoimaan vastuu ­
vapauden myöntävälle viranomaiselle tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin perustuvista yksilölli ­
sistä ja yhteisistä toimista, joita on toteutettu, ja niiden tuloksista;  
13. korostaa, että virastot ovat jo jonkin aikaa pyytäneet niihin sovellettavien varainhoitoasetuksen alaisten 
säännösten joustavuuden lisäämistä; myöntää, että suuri osa säännöksistä on kohtuuttomia eivätkä ne 
vastaa monien virastojen kokoa, tavoitteita eivätkä erityispiirteitä; katsoo, että yksinkertaistamalla viras ­
toihin sovellettavia varainhoitoa koskevia säännöksiä ja lainsäädäntöä parannettaisiin virastojen tehok ­
kuutta, vähennettäisiin niiden menoja ja ratkaistaisiin monia tilintarkastustuomioistuimen havaitsemia 
ongelmia;FI L 308/376 Euroopan unionin virallinen lehti 16.11.2013
14. panee merkille, että osa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen erillisvirastoista on operatiivisia ja 
näin ollen niiden talousarvion toteutus riippuu myös ulkoisista tekijöistä, jotka olisi otettava huomioon 
talousarviomenettelyssä;  
Talousarvio- ja varainhallinto  
15. muistuttaa, että vuotuisuuden periaate on yksi kolmesta varainhoidon perusperiaatteesta, joita ovat 
yhtenäisyys, vuotuisuus ja tasapaino ja jotka ovat välttämättömiä unionin talousarvion tehokkaan 
toteutuksen varmistamiseksi; huomauttaa, että erillisvirastot eivät aina täysin noudata tätä periaatetta;  
16. muistuttaa virastoja siitä, että varainhoitovuodelta toiselle tehtävien määrärahasiirtojen sitkeänä jatku ­
vaan ongelmaan on paneuduttava; ottaa huomioon virastojen selitykset siitä, että on vaikeaa välttää 
toimintamenoja koskevia määrärahasiirtoja; katsoo kuitenkin, että joissakin tapauksissa voitaisiin saada 
aikaan parannuksia erityisesti todellisiin tarpeisiin perustuvien maksusitoumusmäärärahojen hallinnoin ­
tia parantamalla, paremmalla sisäisellä suunnittelulla ja yleisten tulojen ennakoinnilla, soveltamalla 
tiukempaa talousarviota koskevaa kurinalaisuutta ja seuraamalla säännöllisesti varojen käyttöä; pyytää 
virastoja arvioimaan sisäisiä hallinnollisia menettelyjään hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi erityi ­
sesti julkisia hankintoja ja henkilöstön palvelukseenottoa koskevien menettelyjen yhteydessä; katsoo, 
että sekä komission että tilintarkastustuomioistuimen olisi tarjottava tehokasta apua virastoille tällä 
alalla;  
17. huomauttaa, että joissakin tapauksissa sisäistä suunnittelua on parannettava, joten virastojen olisi te ­
hostettava menettelyjään; toteaa myös, että joissakin perustelluissa tapauksissa (esimerkiksi jos maksuja 
ei voida suorittaa sopimuksentekovuonna) tämä olisi tuotava selkeästi esiin tilintarkastustuomioistuimen 
kertomuksessa; katsoo, että ainoastaan tällä tavoin voidaan arvioida, ovatko määrärahasiirrot liian 
korkeita vai ei;  
18. korostaa tässä yhteydessä, että on otettava huomioon myös normihierarkia, ja toteaa, että moitteeton 
varainhoito olisi asetettava etusijalle; huomauttaa kuitenkin, että nykyiset varainhoitoa koskevat sään ­
nökset eivät ratkaise niiden virastojen ongelmaa, joiden rahoitus perustuu maksuihin, ja kehottaa 
komissiota ehdottamaan ratkaisua tähän asiaan, kun virastoihin sovellettavia varainhoitosäännöksiä 
muutetaan seuraavan kerran; huomauttaa, että varainhoitoasetus ei sovellu myöskään sovellettavaksi 
niihin virastoihin, jotka tuottavat ylijäämää, ja korostaa, että osana uudistusta on tärkeää pohtia tapoja 
tämän ongelman ratkaisemiseksi esimerkiksi luomalla rajallinen vararahasto;  
19. edellyttää, että tilintarkastustuomioistuin seuraa ulkoisen tarkastajan roolissaan parlamentin vuoden 
2010 vastuuvapausmietintöä ja kertomusta virastojen vertailuanalyysistä ja konsultoi virastojen verkos ­
toa laatiakseen virastoille yleisesti saatavilla olevan ja avoimen menettelyn vertailuanalyysiä ja parem ­
muusjärjestykseen asettamista varten käyttämällä keskeisiä indikaattoreita, jotka koskevat moitteetonta 
talousarvio- ja varainhallintoa ja alhaisia hallintokustannuksia sekä tehokasta toimivuutta, ja tarjoamaan 
aineiston helppokäyttöisessä muodossa (esimerkiksi Excel- ja/tai CSV-tiedostoina);  
20. panee huolestuneena merkille, että tiettyjen virastojen eräänä heikkoutena on talousarviota koskevan 
joustavuuden puute, mikä antaa ymmärtää, että säästöjä voitaisiin saada aikaan, jos talousarviossa olisi 
joustavuutta eri osastojen välillä; kehottaa komissiota seuraamaan tiiviisti tilannetta ja antamaan ehdo ­
tuksia tämän kysymyksen ratkaisemiseksi;  
21. toteaa, että virastot joutuvat käymään vuoden mittaan läpi useita erilaisia tilintarkastus- ja valvontame ­
nettelyjä, jotka jakaantuvat usein hyvin epätasaisesti ja joista saattaa aiheutua niille vaikeuksia; katsoo, 
että ongelmaan olisi puututtava ensisijaisesti siten, että parannetaan erilaisten tarkastusten koordinoin ­
tia (  1 ); katsoo, että virastoja olisi kuultava, jotta tähän ongelmaan löydettäisiin käytännön ratkaisuja, 
jotka eivät haittaa virastojen ydintehtävien hoitamista; pyytää tilintarkastustuomioistuinta, komissiota, 
virastoja ja verkostoa kehittämään tähän asiaan linjauksen, joka soveltuu kaikille asianomaisille osapuo ­
lille;FI 16.11.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 308/377  
( 1 ) Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 53 koh ­
ta.
22. vaatii, että kaikki virastot ja yhteisyritykset toimittavat järjestelmällisesti vakiomuotoisen liitteen lopul ­
lisen tilinpäätöksen julkaisemisesta, joka sisältää talousarvion toteutusta ja talousarvio- ja varainhallintoa 
koskevien raporttien tiedot; suosittaa, että kaikki virastot ja yhteisyritykset toimittavat nämä tiedot 
ymmärrettävässä, helppokäyttöisessä ja avoimessa muodossa (Excel- ja/tai CSV-tiedostoina), jotta talous ­
arvion toteutusta on helppo verrata ja täten parlamentti ja suuri yleisö voivat kattavasti verrata niiden 
kustannuksia;  
23. pyytää verkostoa ottamaan käyttöön yksityiskohtaisen ja vakiomuotoisen budjettikohtiin perustuvan 
järjestelmän, jonka avulla kootaan yhteen ja verrataan virastojen tuloja ja menoja sekä kunkin budjet ­
tikohdan määrärahojen toteutusta ja käyttöä voidaan verrata otsakkeittain, luvuittain ja budjettikohdit ­
tain; pyytää lisäksi verkostoa tekemään vertailut ja varmistamaan, että päätelmät ja aineisto ovat 
vapaasti saatavilla helppokäyttöisessä muodossa (esimerkiksi Excel- ja/tai CSV-tiedostoina);  
Henkilöstö- ja palvelukseenottopolitiikka  
24. toteaa, että henkilöstösäännöissä vahvistetaan virastojen hyväksymän henkilöstöpolitiikan periaatteet ja 
että virastoihin sovellettavasta lainsäädännöstä olisi tehtävä joustavampaa ja yksinkertaisempaa, jotta 
voidaan varmistaa, että ne toimivat aikaisempaa tehokkaammin tällä alalla; toteaa lisäksi, että vaikka 
henkilöstösääntöjen 110 artikla sisältää jonkin verran joustavuutta, komissio tekee lopullisen päätöksen 
ja näin ollen on tärkeää, että virastot ja komissio pääsevät etukäteen sopimukseen; katsoo, että erimie ­
lisyyden vallitessa komission olisi esitettävä perusteltu päätös parlamentin asiasta vastaavalle valiokun ­
nalle;  
25. muistuttaa virastoja siitä, että niiden henkilöstöpolitiikan suunnittelussa olisi sovellettava henkilöstöre ­
sursseihin kokonaisvaltaista linjausta, joka vastaa niiden talousarviota ja hallintoa koskevia valmiuksia, 
jotta varmistetaan, että henkilöstöpolitiikka on johdonmukaista ja vastaa kunkin viraston tarpeita; 
huomauttaa lisäksi, että henkilöstöä koskevissa suunnitelmissa olisi otettava huomioon tietyt perussei ­
kat, kuten sukupuolijakauma ja maantieteellinen jakauma; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille 
komission etenemissuunnitelmassa hahmottelemat aloitteet ja sen, että virastojen erityispiirteet otetaan 
huomioon henkilöstösääntöjen käynnissä olevan tarkistamisen yhteydessä;  
26. panee huolestuneena merkille, että virastojen henkilöstön palvelukseenottomenettelyt ovat aiheuttaneet 
säännöllisesti ongelmia virastojen perustamisesta lähtien ja että varainhoitovuotta 2011 koskevassa 
tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin havaitsi ongelmia tai heikkouksia tällä alalla kaikissa virastoissa 
kahta lukuun ottamatta; on hämmästynyt siitä, ettei yhteisessä lähestymistavassa eikä etenemissuunni ­
telmassa esitetä toimia tällä alalla;  
27. katsoo, että vakiintuneet henkilöstöpolitiikkaa koskevat suunnitelmat ovat arvokas väline pitkän tähtäi ­
men henkilöstösuunnittelussa; on yhä enemmän huolissaan siitä, että komissio peruuttaa vuotuisessa 
talousarviomenettelyssä henkilöstöpolitiikkaa koskevat hyväksytyt suunnitelmat, ja kehottaa siksi ko ­
missiota osoittamaan tässä suhteessa pidättyvyyttä;  
28. kehottaa kaikkia erillisvirastoja toimittamaan vuosittain vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle 
tiedon kuhunkin palkkaluokkaan sovellettavien lomapäivien määrästä joustavien työaikajärjestelyjen 
puitteissa sekä ylityövapaajärjestelyistä vuotuiseen toimintakertomukseen lisättävän liitteen muodossa;  
Eturistiriidat ja avoimuus  
29. pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin on laatinut eturistiriitojen hallinnasta tarkastetuissa 
EU:n virastoissa erityiskertomuksen nro 15/2012; toteaa, että erityiskertomus on laadittu parlamentin 
pyydettyä tilintarkastustuomioistuinta selvittämään kattavasti, miten virastot ovat pyrkineet hallitsemaan 
mahdollisia eturistiriitatilanteita;  
30. toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/2012 tärkein lisäarvo on siinä, että 
virastojen edistystä eturistiriitojen hallinnoinnissa ja niiden estämisessä seurataan säännöllisesti; kehottaa 
tilintarkastustuomioistuinta jatkamaan tätä seurantaa ja laajentamaan sen tarkastukset kattamaan myös 
muut virastot sekä esittämään näin saadut tulokset tulevassa asiaa koskevassa erityiskertomuksessa;FI L 308/378 Euroopan unionin virallinen lehti 16.11.2013
31. muistuttaa, että erityiskertomuksessaan nro 15/2012 tilintarkastustuomioistuin on arvioinut eturistirii ­
tojen hallintaa koskevia toimintaperiaatteita ja menettelyjä neljässä valikoidussa virastossa: Euroopan 
lentoturvallisuusvirastossa (EASA), Euroopan kemikaalivirastossa (ECHA), Euroopan elintarviketurvalli ­
suusviranomaisessa (EFSA) ja Euroopan lääkevirastossa (EMA);  
32. katsoo, että tilintarkastustuomioistuin pyrki selvittämään kaksi kysymystä: ovatko asianmukaiset toi ­
mintaperiaatteet ja menettelyt ensinnäkin käytössä, ja jos ovat, onko ne pantu asianmukaisesti täytän ­
töön; toteaa lisäksi, että tilintarkastustuomioistuin sovelsi työssään Taloudellisen yhteistyön ja kehityk ­
sen järjestön (OECD) ohjeissaan antamaa eturistiriidan määritelmää ja että tilintarkastustuomioistuimen 
hyväksymä vähimmäisvaatimusten viitekehys perustui myös näihin ohjeisiin; korostaa kuitenkin, että 
vaikka OECD:n ohjeet tarjoavat kansainvälisen vertailukohdan tähän aiheeseen, ne liittyvät pääasiassa 
julkisen sektorin työntekijöiden eturistiriitoihin eikä niitä näin ollen voida pitää riittävänä perustana, 
jonka pohjalta voitaisiin puuttua tehokkaasti virastojen hallintoelinten ja virastojen toimiin osallistuvien 
muiden elinten, kuten johtokuntien/hallintoneuvostojen ja asiantuntijapaneelien, mahdollisiin eturistirii ­
tatapauksiin; panee kuitenkin merkille OECD:n ohjeiden arvon ja erityisesti lahjoja ja etuja koskevan 
tarkistusluettelon sekä suositukset, jotka koskevat rangaistuksia, tarvetta tarkistaa sidonnaisuuksia kos ­
kevien ilmoitusten kattavuus ja sisältö ja asiantuntemuksen käyttöön saamista, sekä mahdollisten etu ­
ristiriitojen tunnistamista koskevan vaatimuksen;  
33. toteaa, että eturistiriita voi kansallisten tai institutionaalisten etujen vuoksi ilmetä myös viraston johto ­
kunnan/hallintoneuvoston jäsenten ja itse viraston välillä, mikä saattaa vaarantaa viraston asianmukaisen 
toiminnan; pyytää siksi komissiota tekemään kiireellisesti asiaa koskevan ehdotuksen parlamentille, jotta 
asiaan voidaan puuttua; odottaa, että tällä välin kaikkien johtokuntien/hallintoneuvostojen jäsenten 
sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset julkaistaan avoimuuden vuoksi;  
34. pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 15/2012 kirjattujen 
havaintojen mukaan kenttätyön päättyessä (lokakuussa 2011) yksikään neljästä tarkastetusta virastosta 
ei ollut hallinnut eturistiriitatilanteita asianmukaisesti; huomauttaa, että EMA ja EFSA olivat kehittäneet 
edistyneempiä toimintaperiaatteita eturistiriitatilanteiden hallintaa varten, mutta ECHA:n toimintaperi ­
aatteet olivat puutteellisia ja EASA:lla ei ollut tällaisia toimintaperiaatteita lainkaan;  
35. pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin raportoi erinäisistä puutteista, erityisesti henkilös ­
tön ja valituslautakunnan jäseniin sovellettavien toimintaperiaatteiden ja menettelyjen täytäntöönpa ­
nossa (ECHA), vuosittaisen sidonnaisuuksista ilmoittamisen avoimuudessa (EASA), sekä eturistiriitatilan ­
teita koskevassa koulutuksessa (ECHA ja EASA); korostaa, että neljästä tarkastetusta virastosta ainoas ­
taan EMA:lla oli toimintaperiaatteet lahjojen ja kutsujen vastaanottamista varten;  
36. pitää myönteisinä suosituksia, joita tilintarkastustuomioistuin antoi neljälle tarkastetulle virastolle; pitää 
myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten jälkeen nämä neljä tarkastettua virastoa ovat 
toteuttaneet toimia korjatakseen kukin omat puutteensa; kehottaa virastoja raportoimaan vastuuvapau ­
den myöntävälle viranomaiselle toimintaperiaatteiden ja menettelyjen täytäntöönpanoa koskevista mah ­
dollisista lisätoimista, joilla pyritään puuttumaan näihin ongelmiin, myös eturistiriitojen hallintaan;  
37. huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi lukuisia puutteita, jotka liittyvät työsuhteen jälkei ­
seen toimintaan, jotka heikensivät mahdollisuuksia ehkäistä ”pyöröovi-ilmiöstä” aiheutuvia tilanteita; 
kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jossa korostetaan tarvetta käsitellä työsuhteen jälkei ­
siä kysymyksiä, ja katsoo, että virastojen entisten johtajien tai niissä vastuullisissa tehtävissä toimineiden 
henkilöiden jääviysaikoja koskevat säännökset kaipaavat selvennystä;  
38. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jossa kehotetaan kaikkia unionin toimielimiä ja ha ­
jautettuja elimiä arvioimaan, ovatko tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 15/2012 
annetut suositukset niihin soveltuvia ja niiden kannalta relevantteja; katsoo, että kaikkien virastojen 
olisi laadittava ja pantava täytäntöön kattavat riippumattomuutta koskevat toimintatavat ja menettelyt 
muun muassa ottamalla käyttöön luottamusaseman väärinkäyttöä koskeva menettely ja selkeät sanktiot 
tai muuttamalla jo käytössä olevia menettelyjä saatujen kokemusten ja erityiskertomuksen nro 15/2012 
suositusten perusteella; pyytää kaikkia virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomai ­
selle tästä asiasta ennen vuoden 2013 loppua;FI 16.11.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 308/379
39. panee tyytyväisenä merkille Euroopan oikeusasiamiehen päätöksen tehdä omasta aloitteestaan tutkimus 
komissiossa viime aikoina raportoitujen lukuisten pyöröovitapausten eturistiriidoista; yhtyy oikeusasia ­
miehen esittämään varoitukseen siitä, että vaikka eturistiriitojen tehokas hallinnointi on tärkeä osa 
hyvää hallintotapaa ja moitteetonta eettistä toimintaa, kaikki hallintotapaan ja etiikkaan liittyvät ongel ­
mat eivät silti välttämättä viittaa eturistiriitoihin; katsoo, että eturistiriitoihin on puututtava tarkasti 
niiden rajoissa, ja korostaa, että unionin toimielimissä on annettava eturistiriitoja koskevaa koulutusta 
ja edistettävä niiden ehkäisemistä koskevia strategioita;  
40. pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin antoi unionille suosituksen tarkastella mahdollisuuk ­
siaan kehittää eturistiriitatilanteiden hallintaan sovellettavaa unionin sääntelykehystä;  
41. panee tyytyväisenä merkille 19. heinäkuuta 2012 annetun toimielinten yhteisen julkilausuman erillis ­
virastoista ja erityisesti sen sisältämät eturistiriitojen hallinnointia ja torjuntaa (11 ja 18 kohta) ja 
tieteellisten asiantuntijoiden riippumattomuutta (20 kohta) koskevat säännökset;  
42. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan, miten virastot ovat panneet täytäntöön sen erityisker ­
tomukseen nro 15/2012 sisältyneisiin suosituksiin perustuvia toimenpiteitä, kehottaa verkostoa kehit ­
tämään ehdotuksia, jotka perustuvat hyvien käytänteiden ja saatujen kokemusten vaihtoon, jotta se voi 
yhteistyössä komission ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa tunnistaa ne virastot tai niiden toiminta- 
alat, joihin kohdistuu suurin eturistiriitojen vaara; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille unionin 
toimielimissä toimivien edunvalvontaryhmien avoimuusrekisterin uudelleentarkastelun ja kehottaa ko ­
missiota ja virastoja panemaan täytäntöön tähän uudelleentarkasteluun perustuvat mahdollisia eturistirii ­
toja koskevat toimenpiteet;  
43. pitää myönteisinä toimia, joita komissio on kaavaillut eturistiriitoja varten, erityisesti aietta laatia suun ­
taviivat johdonmukaisesta politiikasta eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallintaa varten johtokuntien/hal ­
lintoneuvostojen jäsenille ja johtajille, tieteellisten komiteoiden asiantuntijoille ja valituslautakuntien 
jäsenille (  1 ); ottaa huomioon, että komissio ottaa itse vastuun tästä tehtävästä ja asettaa vuoden 2013 
tavoitevuodeksi; panee tyytyväisenä merkille, että tämä tehtävä on yksi komission ensisijaisista toimista 
ja virstanpylväistä; kehottaa komissiota noudattamaan tämän toimenpiteen toteuttamiseksi asetettua 
määräaikaa ja tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaisille sen tuloksista ennen vuoden 
2013 loppua ja liittämään raporttiin mukaan asiaankuuluvat lainsäädäntöehdotukset;  
44. panee tyytyväisenä merkille, että komissio kaavailee virastoille vuodeksi 2013 kahta toimintaa: hyväksyä 
ja panna täytäntöön eturistiriitoja koskevat selvät toimintaperiaatteet ja etenkin vaihtaa kokemuksia, 
kehittää mahdollisesti koordinoitu lähestymistapa tieteellisiin komiteoihin ja valituslautakuntiin liittyviä 
yhteisiä ongelmia varten sekä määritellä avoimet ja puolueettomasti todennettavissa olevat kriteerit 
valituslautakuntien puolueettomuudelle ja riippumattomuudelle sekä arvioida tieteellisten komiteoiden 
jäsenten valintamenettelyjä (  2 ); kehottaa virastoja raportoimaan vastuuvapauden myöntävälle viranomai ­
selle kyseisiä toimintoja koskevasta tilanteesta ennen vuoden 2013 loppua;  
45. kehottaa komissiota pitämään mielessä, että riskit ja hyödyt on pidettävä tasapainossa, kun on kyse 
toisaalta eturistiriitojen hallinnasta ja toisaalta taas pyrkimyksestä saada mahdollisimman hyvää tieteel ­
listä neuvontaa; katsoo, että käytännesääntöjen ja eettisten ohjeiden lisääntymisestä huolimatta eturis ­
tiriitoja ei voida jättää laskuista; katsoo, että käytännesääntöjen ja eettisten ohjeiden hyväksyminen on 
tarpeellista mutta ei riittävää ja että eturistiristiriidat voidaan poistaa ainoastaan yksinkertaisten ja 
asianmukaisten sääntöjen täytäntöönpanolla ja täytäntöönpanon tehokkaalla valvonnalla osana yleistä 
rehellisyyden, lahjomattomuuden ja avoimuuden kulttuuria;FI L 308/380 Euroopan unionin virallinen lehti 16.11.2013  
( 1 ) Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 33 koh ­
ta. 
( 2 ) Ks. EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan jatkotoimia koskevan etenemissuunnitelman 35 koh ­
ta.
46. toteaa toistamiseen, että korkea avoimuuden taso on avain eturistiriitojen aiheuttamien riskien pienen ­
tämiseen; pyytää näin ollen niitä virastoja, jotka eivät vielä ole niin tehneet, julkaisemaan verkkosivuil ­
laan luettelon johtokuntansa/hallintoneuvostonsa jäsenistä, hallintohenkilöstöstä sekä ulkoisista ja viras ­
ton asiantuntijoista ja näiden sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset ja ansioluettelot;  
Etenemissuunnitelma  
47. pitää myönteisenä komission laatimaa, EU:n erillisvirastoihin sovellettavan yhteisen lähestymistavan 
jatkotoimia koskevaa etenemissuunnitelmaa ja kehottaa kaikkia osapuolia hyödyntämään siinä ilmais ­
tuja ajatuksia erityisesti neuvoteltaessa unionin uudesta monivuotisesta rahoituskehyksestä;  
48. kannattaa kaikilta osin etenemissuunnitelmaan sisällytettyjä komission päätavoitteita, kuten tasapainoi ­
sempaa hallinnointia, virastojen tehokkuuden ja vastuuvelvollisuuden parantamista sekä johdonmukai ­
suuden lisäämistä niiden tavassa toimia; pitää myönteisinä siinä ehdotettuja toimia ja erityisesti johto ­
kuntien/hallintoneuvostojen virtaviivaistamista, pyrkimyksiä saada aikaan virastojen välistä synergiaa 
sekä joidenkin virastojen mahdollista yhdistämistä;  
49. toteaa kuitenkin, että vaikka etenemissuunnitelma tarjoaa hyvän lähtökohdan, siinä ei arvioida kattavasti 
virastojen nykyistä kokonaistilannetta eikä siinä ole selvää visiota eikä strategiaa, jolla reagoitaisiin 
virastojen nykyaikaistamisen tarpeeseen; katsoo, että komissio olisi voinut olla kunnianhimoisempi ja 
vaativampi käsitellessään yksittäisille virastoille taikka virastotyypeille tai -ryhmille osoitettavia erityis ­
tehtäviä; pitää valitettavana, että toimielinten välisen työryhmän pitkällinen työ on johtanut tässä 
vaiheessa perin vaatimattomiin tuloksiin; pitää myös valitettavana, että neuvosto ei ole suhtautunut 
kunnianhimoisempaan lähestymistapaan myötämielisemmin; katsoo, että kunnianhimoisemmalla ja tu ­
levaisuuteen painottuvalla linjauksella saataisiin selvästi enemmän lisäarvoa;  
50. panee tyytyväisenä merkille, että yksi yhteisen lähestymistavan prioriteeteista on virastojen hallinnon 
parantaminen erityisesti määrittelemällä entistä selkeämmin johtokuntien/hallintoneuvostojen ja (toi ­
minnan)johtajien roolit ja tarkastelemalla uudelleen komission ja parlamentin edustajien toimivaltuuksia 
johtokunnissa/hallintoneuvostoissa; katsoo, että tämä prosessi auttaa myös selventämään virastojen 
suhdetta unionin toimielimiin ja jäsenvaltioihin, luomaan entistä tehokkaampia vastuuvelvollisuusme ­
kanismeja virastoille ja määrittelemään, missä määrin komissio on vastuussa virastojen toiminnasta 
virastojen riippumattomuuden periaatetta kunnioittaen;  
51. kehottaa komissiota hyödyntämään paremmin virastojen valmiuksien luomista ja suosituksia talouspo ­
litiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä varsinkin laatiessaan vuotuista kasvuselvitystä ja mak ­
rotalouden indikaattoreita; korostaa virastojen keskeistä roolia pyrittäessä saavuttamaan Eurooppa 2020 
-strategian tavoitteet;  
Riippumattomuus  
52. tähdentää, että virastojen riippumattomuus on erittäin tärkeää; muistuttaa, että virastojen olisi voitava 
hoitaa tehtäviään riippumattomasti, ja pitää valitettavana, että tämä ei aina toteudu nykyisellään; katsoo, 
että komission pääosastoja olisi tarkasteltava virastojen kumppaneina; pitää huolestuttavana, että toisi ­
naan komission toimissa kyseenalaistetaan virastojen päätösten ja niiden toteuttamien toimien puolu ­
eettomuus, etenkin kun tapaukseen liittyy suuria riskejä, jotka koskevat kuluttajien turvallisuutta;  
Vastuuvelvollisuus  
53. katsoo, että olisi virtaviivaistettava virastojen demokraattista vastuuvelvollisuutta ja etenkin tapaa, jolla 
virastot raportoivat vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle (epäjohdonmukaisuuksia ilmenee erityi ­
sesti rahoitustietojen esittämistavassa ja vastuuvapauden seurantaa koskevien seurantakertomusten toi ­
mittamisessa); katsoo, että parlamentin ja virastojen suhteelle koituisi etua, jos vahvistettaisiin ja jäsen ­
neltäisiin entistä paremmin järjestelmää, jonka kautta virastot raportoivat parlamentille; katsoo, että 
nykytilanne on melko hajanainen ja yhteydenpito ja raportointi hoidetaan liian usein vain tapauskoh ­
taisesti;FI 16.11.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 308/381
54. pitää ensisijaisen tärkeänä, että virastoista vastaavat parlamentin valiokunnat käyvät läpi niiden vuotuiset 
työohjelmat mahdollisimman yksityiskohtaisesti ja varmistavat, että niissä otetaan huomioon senhetkiset 
olosuhteet ja poliittiset painopisteet; odottaa näin ollen, että virastot vuotuisia työohjelmia laatiessaan 
toimivat erillisvirastoista 19. heinäkuuta 2012 annetun toimielinten yhteisen julkilausuman mukaisesti 
tiiviissä yhteistyössä valiokuntien ja komission kanssa;  
55. pyytää virastoja julkaisemaan johtokuntiensa/hallintoneuvostojensa kokousten pöytäkirjat verkkosivus ­
toillaan avoimuuden ja demokraattisen valvonnan, parlamentin suorittama valvonta mukaan luettuna, 
vuoksi;  
56. ehdottaa, että parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan jäsenelle annettaisiin mahdollisuus osallis ­
tua virastojen johtokuntien/hallintoneuvostojen kokouksiin tarkkailijana;  
Mahdollisuudet tiiviimpään yhteistyöhön ja tiettyjen virastojen yhdistämiseen  
57. katsoo, että olisi jatkettava Euroopan poliisiakatemian ja Euroopan poliisiviraston välisten synergiaetujen 
kartoittamista siten, että otetaan huomioon CEPOL:n vuonna 2011 tekemän tutkimuksen tulokset 
(sopimusviite CEPOL/CT/2010/002); huomauttaa, että poliisiakatemian on määrä lähteä nykyisistä 
Bramshillissä (Yhdistynyt kuningaskunta) sijaitsevista tiloistaan maaliskuussa 2014; kehottaa komissiota 
tekemään Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen poliisiakatemian uudesta toimipaikasta 
Haagissa, jossa Euroopan poliisivirasto nykyään sijaitsee, sillä näin molemmat virastot voivat jakaa 
keskenään tiloja ja palveluja vaarantamatta kummankaan viraston keskeisiä tehtäviä ja riippumatto ­
muutta; katsoo, että pikainen päätös poliisiakatemian toimipaikasta hälventäisi huomattavasti epävar ­
muutta, joka saattaa vaikuttaa kielteisesti henkilöstöön ja palvelukseenottomenettelyihin;  
58. pyytää komissiota kartoittamaan edelleen yhdessä Euroopan koulutussäätiön, Euroopan ammatillisen 
koulutuksen kehittämiskeskuksen, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön sekä Euroopan työter ­
veys- ja työturvallisuusviraston kanssa virastojen nykyistä keskinäistä synergiaa sekä raportoimaan 
vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle virastojen mahdollisesta integraation syventämisestä; pyytää 
kyseisiä virastoja ja komissiota arvioimaan, voisiko tiiviimpi yhteistyö johtaa mittakaavaetuihin ja tu ­
losten optimointiin;  
59. katsoo, että tiettyjen virastojen välillä olisi toteutettava koordinointia etenkin toisen viraston toimeksi ­
antoon vaikuttavien päätösten yhteydessä; ehdottaa, että asianomaiset virastot sopivat asiasta keskenään 
ja ottavat relevantit sidosryhmät mukaan, jotta vältytään keskenään kilpailevalta lainsäädännöltä; pyytää 
virastoja tällaisissa tapauksissa aina ilmoittamaan asiasta parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille;  
Yhteisten parhaiden käytänteiden soveltaminen  
60. pitää tärkeänä varmistaa, että äskettäin perustetut virastot (kuten vuonna 2011 perustetut energia-alan 
sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto, Euroopan pankkiviranomainen (EPV), Euroopan vakuutus- ja 
lisäeläkeviranomainen (EVLEV) sekä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV)) hyötyvät van ­
hempien ja kokeneempien virastojen parhaista käytänteistä, joiden avulla voidaan välttää palvelukseen ­
ottamiseen, hankintoihin ja varainhoitosäännöksiin liittyvät puutteet;  
61. panee tyytyväisenä merkille, että vastaperustetut virastot osallistuvat verkoston kokouksiin kolmesti 
vuodessa ja että kyseisissä kokouksissa käsitellään parhaiden käytänteiden jakamista; toteaa lisäksi, 
että vastaperustettuja virastoja on pyydetty alaverkostoihin, joissa keskustellaan teknistä asiantuntemusta 
edellyttävistä aiheista, erityisesti hallintopäälliköiden alaverkostoon, jonka kokoustahti on sama kuin 
verkostolla ja jossa käsitellään palvelukseenottamista, hankintoja ja varainhoitosäännöksiä koskevia 
kysymyksiä;  
62. ottaa huomioon, että EAMV järjesti vuonna 2011 opintovierailun Euroopan rautatievirastoon (ERA) ja 
vuonna 2012 Euroopan meriturvallisuusvirastoon (EMSA) ja että EAMV:llä oli tuolloin tilaisuus ottaa 
oppia näiden vakiintuneiden virastojen parhaista käytänteistä; ottaa huomioon, että EAMV, EVLEV ja 
EPV ovat kehittäneet säännöllisiä yhteyksiään, vaihtaneet kokemuksia, yhdenmukaistaneet käytäntöjään 
ja hyödyntäneet synergiaa;FI L 308/382 Euroopan unionin virallinen lehti 16.11.2013
63. pyytää verkostoa pitämään yhteyttä komissioon, jotta voidaan kartoittaa mahdollisuuksia järjestää vi ­
rastoille yhteistä koulutustoimintaa, jotta ne selviäisivät tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2011 
yksilöimistä rahoitusongelmista;  
Euroopan valvontaviranomaiset  
64. pitää huolestuttavana, ettei varainhoitoasetusta koskevia säännöksiä ole mukautettu kaikilta osin val ­
vontaviranomaisten rahoitusjärjestelmään, koska niiden talousarviosta rahoitetaan 55–60 prosenttia 
jäsenvaltioiden ja Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden maksuosuuksilla; katsoo, että on löydet ­
tävä asianmukaiset mekanismit, joilla taataan Euroopan valvontaviranomaisten turvallisuus ja rahoitus ­
vakaus, sillä niihin kohdistuu erityisiä riskejä niiden rahoituksen yhdistelmäluonteen vuoksi; katsoo, että 
tätä kysymystä olisi käsiteltävä viimeistään muutettaessa varainhoitoasetusta seuraavan kerran virastojen 
osalta, ja kehottaa komissiota arvioimaan tilannetta ja tiedottamaan tästä asiasta vastuuvapauden myön ­
tävälle viranomaiselle;  
65. tähdentää, että myönnetyt määrärahat ja käytettävissä olevat toimet on sovitettava yhteen Euroopan 
valvontaviranomaisille osoitettujen tehtävien kanssa, koska näiden tekijöiden epäsuhta saattaa johtaa 
henkilöstön epätasapainoon Euroopan valvontaviranomaisten henkilöstön palvelukseenottamisen ja 
kansallisten asiantuntijoiden osallistumisen yhteydessä; ilmaisee huolensa siitä, että komissio on muut ­
tanut Euroopan valvontaviranomaisten ehdottamaa henkilöstötaulukkoa ilmoittamatta tätä selvästi; ke ­
hottaa komissiota noudattamaan täyttä avoimuutta tässä kysymyksessä ja muissa asioissa;  
66. panee merkille IMF:n joulukuussa 2012 antaman unionin rahoitussektorin arvioinnin alustavissa johto ­
päätöksissä esiin tuodun huolestumisen ja toteaa, että päätelmissä suositeltiin lisäämään Euroopan 
valvontaviranomaisten resursseja ja valtuuksia, jotta ne voivat hoitaa menestyksellisesti tehtävänsä, ja 
lisäämään niiden operatiivista riippumattomuutta;  
Sukupuolten tasa-arvo  
67. tähdentää, että on otettava käyttöön toimintaperiaatteita, joilla varmistetaan naisten ja miesten asian ­
mukainen edustus virastojen johtokunnissa/hallintoneuvostoissa; kehottaa verkostoa ottamaan käyttöön 
ja edistämään parhaita käytänteitä koskevia yleisiä suuntaviivoja tällä alalla myös siinä tapauksessa, että 
asiasta ei ole mainittu erikseen virastojen perustamisasetuksissa; pyytää virastojen johtajia, joilla on 
lopullinen vastuu henkilöstökysymyksistä, varmistamaan sukupuolten tasa-arvo viraston henkilöstössä 
yleensä ja johtotehtävissä;  
68. panee huolestuneena merkille, että virastojen (toiminnan)johtajista vain harvat ovat naisia; toteaa, että 
suurimmassa osassa virastoja johtokunta/hallintoneuvosto nimittää (toiminnan)johtajan komission laa ­
timan ehdokasluettelon pohjalta, ja pyytää siksi virastojen johtokuntia/hallintoneuvostoja ja komissiota 
varmistamaan sukupuolten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen soveltamisen ja ottamaan huomi ­
oon komission vuonna 2010 käynnistämä strategia sukupuolijakauman tasapainottamiseksi johtoteh ­
tävissä; panee huolestuneena merkille, että yhteisessä lähestymistavassa ja etenemissuunnitelmassa ei 
mainita sukupuolten tasa-arvopolitiikkaa yhtenä tavoitteista, ja pyytää komissiota laatimaan ehdotuksia 
tämän asian ratkaisemiseksi;  
69. toteaa, että jäsenten valitseminen virastojen johtokuntiin/hallintoneuvostoihin kuuluu jäsenvaltioiden 
vastuulle; pyytää jäsenvaltioita pitämään huolta sukupuolten tasa-arvoa koskevista periaatteista niiden 
nimittäessä edustajiaan näihin elimiin ja kehottaa johtajia valistamaan johtokuntien/hallintoneuvostojen 
jäseniä tästä aiheesta, kun näiden elinten puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajaa valitaan; panee tyy ­
tyväisenä merkille, että kahden nykyisen troikkaviraston johtokunnan/hallintoneuvoston puheenjohta ­
jana on nainen;  
Monimutkaiset tietojenkäsittelyjärjestelmät  
70. korostaa, että virastojen ja komission on koordinoitava toimintaansa ja vaihdettava parhaita käytänteitä 
ja kokemuksia, jotta voidaan selvitä monimutkaisten, toiminnaltaan koko unionin kattavien tietojenkä ­
sittelyjärjestelmien teknisistä ja hallinnollisista haasteista; pitää outona, että komissio perii virastoilta 
maksuja tietojenkäsittelyjärjestelmiensä käyttämisestä ja että näitä maksuja ei määritellä objektiivisten 
parametrien, kuten virastojen koon, mukaan; toteaa, että nämä maksut ovat huomattava taakka pienille 
virastoille, ja kehottaa komissiota mukauttamaan maksut virastojen kokoon ja taloudelliseen kapasiteet ­
tiin, mikäli maksujen perimiselle ei ole vaihtoehtoa;FI 16.11.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 308/383
71. muistuttaa komissiota siitä, että suoriteperusteisen kirjanpidon ja henkilöstöhallinnon tietojärjestelmän 
(SysPer 2) kaltaiset monimutkaiset tietojenkäsittelyjärjestelmät ovat aiheuttaneet hankaluuksia virastoille, 
koska kyseiset järjestelmät on suunniteltu pikemminkin komission tarpeisiin kuin virastojen; pitää 
myönteisinä toimia, joita alaverkostot – etenkin unionin virastojen tieto- ja viestintätekniikkaverkosto 
(tietotekniikka-asiat) ja hallintopäälliköiden alaverkosto (suoriteperusteinen kirjanpito ja SysPer 2) – ovat 
toteuttaneet käsitelläkseen tätä ongelmaa, ja kehottaa komissiota tiiviimpään yhteistyöhön virastojen 
kanssa tässä kysymyksessä;  
72. ehdottaa, että virastoille olisi annettava mahdollisuus käyttää henkilöresursseja koskevaa ja kaikkia 
muita komission ohjelmistoja sen sijaan, että niiden olisi hankittava omat kalliit ohjelmistonsa;  
73. ehdottaa seuraavasta varainhoitovuodesta alkaen virastoille vastuuvapauden myöntävän viranomaisen 
työn helpottamiseksi ja virastojen huomattavan suuren lukumäärän ja niiden työn ja tulosten moni ­
mutkaisuuden lisäännyttyä, että parlamentti harkitsee lausuntoaan suunnitellessaan ja valmistellessaan 
virastojen uudelleenjärjestelyä, jonka perusteella nimitettäisiin useat esittelijät, kuten tänä vuonna tehtiin 
muiden toimielinten kohdalla;  
74. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman vastuuvapausmenettelyn kohteena oleville 
virastoille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle.FI L 308/384 Euroopan unionin virallinen lehti 16.11.2013