KOMISSION TIEDONANTO - Tutkimusinvestoinnit: toimintasuunnitelma Euroopalle {SEC(2003) 489}

Sisällysluettelo

1. 1. TIIVISTELMÄ

2. 2. TOIMENPITEITÄ TARVITAAN

3. 3. EDETÄÄN YHTEISTYÖSSÄ

4. 3.1. EDISTETÄÄN KANSALLISEN JA EUROOPPALAISEN POLITIIKAN JOHDONMUKAISTA KEHITYSTÄ

5. 3.2. LUODAAN YHTEINEN VISIO KESKEISTEN TEKNOLOGIOIDEN KEHITTÄMISESTÄ JA HYÖDYNTÄMISESTÄ

6. 3.3. TAATAAN KAIKILLE ALUEILLE MAHDOLLISUUS HYÖTYÄ LISÄÄNTYNEISTÄ TUTKIMUSINVESTOINNEISTA

7. 3.4. LAADITAAN JOHDONMUKAINEN POLIITTISTEN TOIMIEN KOKONAISUUS

8. 4. KEHITETÄÄN JULKISTA TUKEA TUTKIMUKSELLE JA INNOVOINNILLE

9. 4.1. TUTKIJAVOIMAVARAT

10. 4.2. JULKINEN TUTKIMUSPERUSTA JA SEN YHTEYDET YRITYSMAAILMAAN

11. 4.3. KEHITETÄÄN JULKISTEN RAHOITUSVÄLINEIDEN KOKONAISUUTTA JA VAIKUTTAVUUTTA

12. 4.3.1. RAHOITUSVÄLINEIDEN YHDISTELMÄT

13. 4.3.2. SUORAT TUET TUTKIMUKSEEN JA INNOVOINTIIN

14. 4.3.3. VEROTUKSELLISET KEINOT TUTKIMUKSEN TUKEMISEKSI

15. 4.3.4. PK-YRITYSTEN TUTKIMUS- JA INNOVOINTITOIMINTAA TUKEVAT TAKAUSJÄRJESTELMÄT

16. 4.3.5. TUKEA TUTKIMUSINTENSIIVISTEN PK-YRITYSTEN RISKIPÄÄOMAN SAANTIIN

17. 5. JULKISTEN MENOJEN SUUNTAAMINEN ENEMMÄN TUTKIMUKSEEN JA INNOVOINTIIN

18. 5.1. VAKAUS- JA KASVUSOPIMUS SEKÄ TALOUSPOLITIIKAN LAAJAT SUUNTAVIIVAT

19. 5.2. TASAPAINO KANSALLISEN JA EU:N JULKISEN RAHOITUKSEN VÄLILLÄ VUOTEEN 2010 MENNESSÄ

20. 5.3. VALTIONTUKISÄÄNNÖT

21. 5.4. JULKISET HANKINNAT

22. 6. PARANNETAAN YKSITYISTEN TUTKIMUSINVESTOINTIEN EDELLYTYKSIÄ

23. 6.1. TEOLLIS- JA TEKIJÄNOIKEUDET

24. 6.2. TUOTTEIDEN SÄÄNTELY JA STANDARDOINTI

25. 6.3. KILPAILUSÄÄNNÖT

26. 6.4. RAHOITUSMARKKINAT

27. 6.5. VEROTUS

28. 6.6. YRITYSTEN TUTKIMUSSTRATEGIAT, JOHTAMINEN JA TALOUDELLINEN RAPORTOINTI

29. 7. PÄÄTELMÄT

30. TIIVISTELMÄ

Tässä toimintasuunnitelmassa käsitellään toimenpiteitä, joita tarvitaan vahvemman julkisen tutkimusperustan luomiseksi Eurooppaan ja Euroopan tekemiseksi houkuttelevammaksi kohdealueeksi yksityisille tutkimus- ja innovointi-investoinneille. Näillä toimenpiteillä Euroopan unioni voi kuroa umpeen Euroopan tärkeimpien kauppakumppaneiden kasvavaa etumatkaa tutkimusinvestointien määrässä. Tämä ero uhkaa vaarantaa pitkän aikavälininnovointi-ja kasvukykyä sekä työllisyyskasvua. Päämääränä on saavuttaa Barcelonan Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2002 asettama tavoite lisätä tutkimusinvestointien keskimääräistä osuutta BKT:sta nykyisestä 1,9 prosentista 3 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Yksityisen sektorin on määrä rahoittaa tästä kaksi kolmasosaa.

Barcelonan tavoite edellyttää, että Euroopan tutkimusinvestoinnit lisääntyvät keskimäärin 8 prosenttia joka vuosi niin, että julkiset tutkimusmenot kasvavat vuosittain 6 prosenttia ja yksityisen sektorin investoinnit 9 prosenttia. Tämä on kunnianhimoinen, mutta realistinen tavoite, kun otetaan huomioon sen saama vahva kannatus.

Maaliskuun 2003 Eurooppa-neuvosto pyysi komissiolta tätä toimintasuunnitelmaa, joka on laadittu laajan kuulemisen perusteella. Kuulemiseen osallistuivat EU:n toimielimet, jäsenvaltiot, EU:hun liittymässä olevat ja sen jäseniksi ehdolla olevat valtiot sekä teollisuuden, julkisen tutkimuksen ja rahoitusalan edustajat. Kuulemisessa annettiin hyvin laaja tuki 3 prosentin tavoitteelle. Siinä kävi myös selväksi, että useimmat maat ovat jo ryhtyneet toimenpiteisiin tutkimusinvestointiensa lisäämiseksi, ja että monet ovat asettaneet yleiseurooppalaisen 3 prosentin tavoitteen kanssa linjassa olevia kansallisia tavoitteita.

Toimintasuunnitelmassa pyritään hyödyntämään tätä muutosvoimaa ja varmistamaan, että tarvittavien aloitteiden tekeminen EU:n ja kansallisella tasolla on jatkuvaa, keskenään johdonmukaista ja riittävää, jotta eurooppalaisessa tutkimuksen ja teknologisen innovoinnin järjestelmässä saadaan aikaan radikaaleja parannuksia . Eurooppa on tilanteessa, jossa järjestelmän heikoin lenkki uhkaa pidätellä investointeja. Muutamia esimerkkejä ongelmista: tutkimusuraan liittyy puutteita jasopivia vaihtoehtoja , minkä vuoksi osa hyvistä tutkijoista jättää tutkimusuran tai lähtee Euroopan ulkopuolelle, Euroopan usein ensiluokkainen tutkimus on hajasijoittunutta ja sen näkyvyys on heikko, teknologiaintensiivisillä pk-yrityksillä on vaikeuksia saada rahoitusta tutkimus- ja innovointihankkeilleen, ja tutkijoiden ja tutkimusjohtajien tiedot teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamisesta ja hallinnasta ovat puutteellisia.

Toimintasuunnitelmalla täydennetään toisiaan tukevia yleiseurooppalaisia aloitteita, joilla pyritään lisäämään EU:n kilpailukykyä erityisesti yritys- ja innovointipolitiikan alalla sekä aikaansaamaan rakenteellisia uudistuksia tuote-, palvelu-, pääoma- ja työmarkkinoilla. Nämä kaikki yhdessä muodostavat komission panoksen pyrittäessä maaliskuussa 2000 kokoontuneen Lissabonin Eurooppa-neuvoston tavoitteeseen tehdä Euroopasta "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous vuoteen 2010 mennessä".

Toimintasuunnitelma koostuu neljästä pääasiallisesta toimenpidekokonaisuudesta.

Ensimmäisellä toimenpidekokonaisuudella pyritään tukemaan Euroopan maiden ja eri osapuolten toimia varmistamalla, että ne ovat keskenään johdonmukaisia ja muodostavat yhdessä tehokkaan kokonaisuuden. Tähän kuuluu koordinointiprosessi jäsenvaltioiden ja jäseniksi tulevien maiden kanssa. Siihen kuuluu myös ns. eurooppalaisten teknologiayhteisöjen perustaminen. Niissä saatetaan yhteen tärkeimmät osapuolet - tutkimusorganisaatiot, yritykset, sääntelyviranomaiset, käyttäjäryhmät jne. - teknologian keskeisillä osa-alueilla näiden teknologioiden kehittämistä ja hyödyntämistä koskevan yhteisen strategian luomiseksi ja toteuttamiseksi Euroopassa.

Toisessa toimenpidekokonaisuudessa pyritään parantamaan huomattavasti julkista tukea tutkimukselle ja teknologiselle innovoinnille. Voidakseen investoida tutkimukseen Euroopassa yritysten on löydettävä täältä riittävästi erinomaisia tutkimusryhmiä, hyvin teollisuuden kanssa yhteennivottua vahvaa julkista tutkimusta sekä toimivaa julkista taloudellista tukea, myös verokannustinten muodossa. Toimintasuunnitelmassa keskitytään toimiin, joilla kehitetään tutkijanuraa, lähennetään julkista tutkimusta ja teollisuutta sekä kehitetään ja hyödynnetään entistä paremmin yleiseurooppalaisten ja kansallisten julkisten rahoitusvälineiden mahdollisuuksia. Toimintasuunnitelmassa esimerkiksi kehoitetaan viranomaisia poistamaan vuoteen 2005 mennessä sellaiset moniin julkisen rahoituksen järjestelmiin vielä liittyvät säännöt ja käytännöt, jotka vaikeuttavat yleiseurooppalaista yhteistyötä ja teknologian siirtoa, ja vähentävät näin huomattavasti edunsaajien tutkimus- ja innovointimahdollisuuksia.

Kolmannessa toimenpidekokonaisuudessa tuetaan tarvetta lisätä julkisen tutkimusrahoituksen määrää. Nykyisessä talouden laskusuhdanteessa on yhä tärkeämpää varmistaa, että talouspolitiikassa suositaan sellaisia investointeja, jotka johtavat pysyvän kasvun korkeammalle tasolle tulevaisuudessa, ja näiden investointien joukossa tutkimuksella on hyvin vahvaetusija . Toimissa keskitytään edistämään ja seuraamaan budjettien uudelleensuuntaamista ja hyödyntämään valtiontukisääntöjen ja julkisten hankintojen sääntöjen sallimia kaikkia mahdollisuuksia tukea teollisuutta julkisin varoin. Toimintasuunnitelmassa ehdotetaan esimerkiksi tiedotuksen selkeyttämistä ja lisäämistä siitä, minkä tyyppistä julkista tukea viranomaiset voivat tarjota vääristämättä kilpailua.

Neljännessä ja viimeisessä toimenpidekokonaisuudessa pyritään parantamaan tutkimuksen ja teknologisen innovoinnin toimintaympäristöä Euroopassa. Tähän liittyvät teollis- ja tekijänoikeuksien suoja, tuotemarkkinoiden sääntely ja siihen liittyvät standardit, kilpailusäännöt, rahoitusmarkkinat, verotus ja tutkimuksen käsittely yritysten johtamisessa ja raportoinnissa. Toimintasuunnitelmassa tavoitteeksi asetetaan esimerkiksi, että jokaiselle opiskelijalle luonnontieteiden, tekniikan ja taloustieteiden alalla annetaan ainakin perustiedot teollis- ja tekijänoikeuksista ja teknologian siirrosta.

Toimintasuunnitelma käynnistää prosessin. Edistymistä seurataan tiiviisti, ja komissio ja neuvosto tarkentavat jatkossa tarpeen mukaan kehityksen suuntaviivoja, jotta Euroopan unioni pysyy oikealla uralla. Aikaa onnistumiseen ei kuitenkaan ole paljon, ja tärkeimpien kauppakumppanien etumatka Eurooppaan nähden kasvaa edelleen nopeasti. Toteutus on aloitettava viipymättä kaikilla tasoilla ja siinä on selkeästi pidettävä mielessä, että panoksena on menestyminen tai epäonnistuminen Euroopan pyrkimyksessä tulla johtavaksi alueeksi innovaatiovetoisessa kasvussa ja työpaikkojen luomisessa.

31. TOIMENPITEITÄ TARVITAAN

Barcelonan Eurooppa-neuvosto peräänkuulutti maaliskuussa 2002 toimenpiteitä tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen [1] kohdistuvien investointien lisäämiseksi ja Euroopan tärkeimpien kilpakumppanien etumatkan kuromiseksi umpeen. Eurooppa-neuvoston päätöksen mukaan tutkimusinvestointien olisi lisäännyttävä Euroopan unionissa vuoteen 2010 mennessä 1,9 prosentista 3 prosenttiin BKT:sta, ja yritysten osuuden näistä investoinneista olisi kasvettava kahteen kolmasosaan. Sittemmin kaikki osapuolet ovat tunnustaneet tavoitteen tärkeyden ja pitäneet toimia kiireellisinä. Tarvittavia toimenpiteitä on linjattu komission syyskuussa 2002 antamassa tiedonannossa Lisää tutkimusta Euroopan hyväksi - Tavoitteena 3 prosenttia BKT:sta [2]. Tutkimusinvestoinneissa Yhdysvaltain etumatka Euroopan unioniin nähden on jo yli 120 miljardia euroa vuodessa ja kasvaa nopeasti. Tällä on vakavia vaikutuksia pitkän aikavälin innovointimahdollisuuksiin, kasvuun ja työpaikkojen syntyyn Euroopassa. Kuten syyskuun 2002 tiedonannossa selvitettiin, ero on sidoksissa yksityisten tutkimusinvestointien epäsuotuisampiin edellytyksiin Euroopassa. Nämä taas johtuvat vähäisemmästä ja mahdollisesti tehottomammasta julkisesta tuesta. Muut syyt liittyvät erilaisiin hidasteisiin eurooppalaisen tutkimuksen ja innovoinnin laajemmissa toimintapuitteissa.

[1] 'Tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen' viitataan jäljempänä pelkästään sanalla 'tutkimus' tai lyhenteellä 't&k'.

[2] KOM(2002) 499 lopullinen, 11.9.2002. termi lopullinen puuttu englanninkielisestä versiosta

Syyskuun 2002 jälkeen komissio kuuli asiasta laajasti EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita, EU:hun liittymässä olevia ja sen jäseniksi ehdolla olevia valtioita ja eri eturyhmiä, erityisesti Euroopan teollisuutta ja rahoitusalaa. Lausunnoissa annettiin erittäin vahvasti tukea 3 prosentin tavoitteelle ja yritysten tutkimusinvestointien painottamiselle. Monet lausunnoista sisälsivät hyödyllisiä näkemyksiä ja ehdotuksia, joita on hyödynnetty tätä toimintasuunnitelmaa laadittaessa. EU:n kaikki jäsenvaltiot, siihen liittymässä olevat valtiot ja jäseniksi ehdolla olevat valtiot pitivät tutkimusinvestointien lisäämistä tärkeänä, ja useimmat ilmoittivat parhaillaan laativansa tai jo laatineensa tähän tähtääviä suunnitelmia tai käytännön toimenpiteitä. Monilla oli myös yleiseurooppalaisen 3 prosentin tavoitteen suuntaisia kansallisia päämääriä. Esimerkiksi Ranska ja Saksa ovat asettaneet itselleen 3 prosentin tavoitteen, kuten on myös tuleva jäsenvaltio Slovenia. Muutos on siis alkamassa.

Sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitea että alueiden komitea tukivat 3 prosentin tavoitetta, kuten myös asiaa koskevaan julkiseen keskusteluun osallistuneet Euroopan parlamentin jäsenet.

Samoin lukemattomat yksityiskohtaiset lausunnot yrityksiltä ja toimialajärjestöiltä olivat yksimielisen myönteisiä. Monet tahot, kuten EY:n teollisuuden ja työnantajien keskusjärjestö UNICE ja Euroopan teollisuusjohtajien ERT-ryhmä (European Round Table of Industrialists), korostivat, että 3 prosentin tavoitteen saavuttaminen on keskeinen edellytys Euroopan kilpailukyvylle, mutta että tämä edellyttää huomattavia poliittisia muutoksia, jotta Euroopan houkuttelevuus tutkimusinvestointien kohdealueena voitaisiin palauttaa. ERT valitsi 3 prosentin tavoitteen tärkeimmäksi painopisteeksi suosituksissaan maaliskuussa 2003 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle, ja UNICE pitää asiaa yhtenä tärkeimmistä kysymyksistä. Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) järjestöt korostivat yksimielisesti tutkimusinvestointien lisäämisen merkitystä edustamiensa yritysten kannalta.

Tärkeä kuulemisessa esiin noussut seikka on se, että eurooppalaiset suuryritykset aikovat ylläpitää korkeaa tutkimuksen investointitasoa huolimatta nykyisestä taloudellisesta laskusuhdanteesta ja etenkin riippumatta tiettyjen huipputeknologia-alojen rajusta heikentymisestä. Koska näiden yritysten on tiukemmissa taloudellisissa oloissa kuitenkin järkiperäistettävä kehitystoimintojaan globaalissa mittakaavassa, ne eivät suunnittele uusia tutkimusinvestointeja Euroopan unionissa, vaan muilla, houkuttelevampina pitämillään alueilla, kuten Yhdysvalloissa ja joissain Aasian maissa. Eurooppalaiset pk-yritykset pitävät mahdollisuuksiaan investoida tutkimukseen ja innovointiin usein rajallisina, kun omat rahoitusvalmiudet ovat heikentyneet ja ulkopuolisen rahoituksen saaminen on entistä vaikeampaa. Nykyiset talousolot ovat entisestään rajoittaneet niiden mahdollisuutta saada rahoitusta tutkimukseen ja teknologiseen innovointiin [3]. Näin ollen talouden laskusuhdanteessa on entistä tärkeämpää ja kiireellistä keskittyä julkisen sektorin toimissa tutkimuksen ja innovoinnin tukemiseen.

[3] 'Teknologiseen innovointiin' viitataan jäljempänä sanalla 'innovointi'.

Komission yksiköiden teettämän ekonometrisen tutkimusen [4] mukaan tutkimusinvestointien 3 prosentin tavoitteen saavuttaminen edesauttaisi huomattavasti pitkän aikavälin kasvua ja työllisyyttä Euroopassa. Tämä näkyisi vuositasolla vuoden 2010 jälkeen tuotannon 0,5 prosentin lisäkasvuna ja 400 000 uutena työpaikkana [5]. Todelliset vaikutukset kasvuun ja työllisyyteen voisivat olla jopa suurempia, koska lisääntynyt huippuluokan tutkimus kohentaisi eurooppalaisten teollisuus- ja palvelualojen kansainvälistä kilpailukykyä ja Euroopan taloudellista kiinnostavuutta maailmanlaajuisesta näkökulmasta. Lisäksi on tärkeää, että yhteiskunnallisesti ja ympäristön kannalta tärkeiden alojen tutkimuksen lisääntyminen auttaisi Eurooppaa johtamaan siirtymistä kohti kestävämpää kehitystä. Kuten komissio maaliskuun 2003 Eurooppa-neuvostolle antamassaan raportissa [6] korostaa, tutkimusinvestoinnit ovat siis keskeisellä sijalla Lissabonin Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2000 asettamassa strategiassa, jolla tähdätään Euroopan taloudelliseen, yhteiskunnalliseen ja ympäristöpoliittiseen uudistumiseen.

[4] ERASME-tutkimusryhmän (Pariisi) tekemä tutkimus, jossa käytettiin sovellettua NEMESIS-mallia (ei vielä julkaistu).

[5] Tämä johtuisi erityisesti Euroopan talouden merkittävistä rakenteellisista muutoksista, varsinkin siirtymisestä tutkimusintensiivisemmille ja suuren kasvuasteen aloille, ja Euroopan talouden innovointivalmiuksien huomattavasta lisääntymisestä.

[6] Valintana kasvu: Osaaminen, innovaatiot ja työpaikat yhteenkuuluvuutta lisäävässä yhteiskunnassa, KOM(2003) 5, 14.1.2003.

Maaliskuun 21. päivänä 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota laatimaan tämän toimintasuunnitelman, ja kehotti lisäksi komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita ryhtymään sen pohjalta tarvittaviin toimiin.

Toimintasuunnitelmassa tarkastellaan tutkimusta ja innovointia laajasti jajärjestelmällisesti . Sekä kuuleminen että taustaselvitykset osoittivat, että tällainen lähestymistapa on ainoa uskottava keino päästä riittävän suuriin lisäyksiin julkisissa ja yksityisissä tutkimusinvestoinneissa. Jos oletetaan, että EU:n BKT:n keskimääräinen vuosikasvu on 2 prosenttia vuoteen 2010 saakka, Barcelonan tavoitteet (3 prosenttia ja 2/3 yksityiseltä sektorilta) edellyttävät Euroopan kokonaistutkimuspanostusten vuotuista 8 prosentin kasvua, joka koostuu yritysten rahoituksen vuotuisesta 9 prosentin kasvusta ja julkisen rahoituksen 6 prosentin vuotuisesta kasvusta.

Tähän pääsemiseksi toimintasuunnitelmassa käsitellään ensiksi tarvetta päästä yhteisymmärrykseen kaikilla päätöksenteon tasoilla ja kaikkien osapuolten kesken sekä varmistaa jatkuva ja yhtenäinen kehitys koko Euroopassa. Tähän voidaan päästä käyttämällä tarpeen mukaan avointa koordinointiprosessia, eurooppalaisia teknologiayhteisöjä ja keskinäistä oppimista Euroopan alueiden välillä, sekä laatimalla ja toteuttamalla toimenpidekokonaisuuksia, joissa yhdistellään johdonmukaisesti ja entistä laajemmin politiikan eri välineitä. Koko Euroopan saaminen mukaan yhteistyöhön on tässä keskeinen kysymys (ks. luku 3).

Seuraavaksi toimintasuunnitelmassa käsitellään peräjälkeen tutkimuksen julkisen tuen vaikuttavuutta, saatavilla olevien julkisten voimavarojen määrää ja yleisten toimintapuitteiden kehittämistä:

- Lisätään tutkimukseen ja innovointiin suunnatun julkisen tuen vaikuttavuutta. Tuki kattaa sekä rahoituksen että henkilöresurssit ja julkisen tutkimusperustan (ks. luku 4).

- Uudelleen suuntaamalla julkisia voimavaroja tutkimukseen ja innovointiin kiinnittämällä enemmän huomiota julkisten varojen käytön laadukkuuteen, valtiontukisääntöjen kehittämiseen ja julkisten hankintojen tehokkaampaan hyödyntämiseen (ks. luku 5).

- Kehitetään tutkimuksen ja innovoinnin toimintapuitteita. Tämä koskee esimerkiksi teollis- ja tekijänoikeuksia, tuotemarkkinoiden sääntelyä, kilpailusääntöjä, rahoitusmarkkinoita, verotusta sekä tutkimusjohtamista ja -raportointia (ks. luku 6).

Toimintasuunnitelma olisi nähtävä osana laajempaa kokonaisuutta, joka koostuu Lissabonin strategian poliittisista aloitteista ja koordinointiprosessista, varsinkin talous- ja työllisyyspolitiikassa, yrityspolitiikassa ja koulutuspolitiikassa, sekä sisämarkkinastrategiasta. Erityisen tärkeää on, että tutkimusinvestointeja kannustavien toimien rinnalla toteutetaan toimia yritysten innovointimotivaation parantamiseksi sekä edistetään toimia, joilla niiden valmiuksia saada käytännön hyötyjä tutkimuksesta parannetaan. Tällaisia toimia toteutetaan teollisuus-, yrittäjyys- ja innovointipolitiikan avulla. Hiljattain annetussa tiedonannossa innovointipolitiikasta [7] korostetaan innovoinnin ei-teknologisten muotojen [8] merkitystä, yksilöidään politiikan aloja, joilla on vaikutusta yritysten innovointiherkkyyteen ja kartoitetaan tietä kohti yhteistyöhön ja keskinäiseen oppimiseen perustuvaa vahvempaa innovointipolitiikkaa. Myös pyrkimys rakenteellisiin uudistuksiin tuote-, palvelu-, pääoma- ja työmarkkinoilla on tärkeää luotaessa dynaamisempaa ja kilpailukykyisempää liiketoimintaympäristöä, joka houkuttelee enemmän investointeja tutkimukseen ja innovointiin. Toimintasuunnitelmassa tarkastellaan yksittäisiä tekijöitä, joilla on suoraa vaikutusta tutkimusinvestointeihin.

[7] Innovaatiopolitiikka: unionin Lissabonin strategiaa koskevan lähestymistavan päivittäminen, KOM(2003) 112, 11.3.2003. Ks. myös komission tiedonanto Teollisuuspolitiikka laajentuneessa unionissa, (KOM(2002) 714, 11.12.2002) ja vihreä kirja Yrittäjyys Euroopassa (KOM(2003) 27, 21.1.2003).

[8] Teknologiseen innovointiin on täyden kaupallisen hyödyn saamiseksi usein yhdistettävä innovaatioita muilla aloilla, kuten suunnittelussa, markkinoinnissa ja liiketoiminnan organisoinnissa.

Toimintasuunnitelman tukena toimii oma verkkosivusto [9], joka sisältää tausta-asiakirjoja ja linkkejä asiaan liittyville sivustoille. Sivustoa laajennetaan ja päivitetään jatkuvasti erityisesti toimintasuunnitelman toteutuksen seurantaa silmällä pitäen. Liitteenä olevassa komission yksiköiden työasiakirjassa on yksityiskohtaisempaa tietoa ja analyysejä toimintasuunnitelman tueksi.

[9] HTTP://EUROPA.EU.INT/COMM/RESEARCH/ERA/ 3PCT/

32. EDETÄÄN YHTEISTYÖSSÄ

Jäsenvaltiot ovat hyvin tietoisia tarpeesta edistää investointeja tutkimukseen, ja ne ovatkin alkaneet toteuttaa tähän tähtääviä suunnitelmia ja toimenpiteitä. Eurooppalainen koordinointi on tärkeää varmistettaessa, että jäsenvaltiot oppivat toistensa kokemuksista ja toimivat keskenään johdonmukaisesti. Tällaisella koordinoinnilla varmistetaan myös, että Eurooppa-neuvosto voi säännöllisesti seurata edistymistä kohti sen asettamia tavoitteita.

Myös alakohtaiset näkökohdat olisi otettava huomioon esimerkiksi asettamalla tietyillä aloilla, kuten tieto- ja viestintätekniikassa, erityistavoitteita ja -aikatauluja. Nykyistä parempaa johdonmukaisuutta ja koordinointia tarvitaan niiden eri osapuolten välillä, jotka osallistuvat keskeisten teknologioiden kehittämiseen ja hyödyntämiseen Euroopassa. Tätä voidaan edistää keskeisten osapuolten yhteisillä eurooppalaisilla teknologiayhteisöillä, joissa laaditaan yhteisiä strategisia suunnitelmia tutkimusta ja tarvittaessa sääntelyä ja standardointia varten.

Yhdessä eteneminen tarkoittaa myös, että kaikkien alueiden olisi voitava hyötyä lisääntyneestä tutkimuksesta ja innovoinnista. Erot alueiden välillä laajentuneessa EU:ssa ovat huomattavia. Vaikka jotkut alueet voivat asemansa turvin ylläpitää tai kehittää teknologista johtoasemaansa, toisien olisi keskityttävä kehittämään hyödyntämisvalmiuksia - myös soveltavaa tutkimusta ja kehitystä - joiden avulla ne voisivat hyötyä muualla Euroopassa tehdystä huippuluokan tutkimuksesta. Joka tapauksessa kaikki alueet hyötyisivät järjestelmällisemmästä keskinäisestä oppimisesta niiden määritellessä tutkimusstrategioitaan.

Hallinnon kaikkien tasojen olisi luotava järjestelmällinen näkemys niistä politiikan eri ulottuvuuksista, joita on hyödynnettävä määriteltäessä ja toteutettaessa tarvittavia toimenpidekokonaisuuksia yksityisten investointien edistämiseksi tutkimuksen ja innovoinnin alalla. Tällaisiin kokonaisuuksiin osallistuu usein julkishallinnon eri aloja, joiden välistä koordinointia on vahvistettava.

32.1. Edistetään kansallisen ja eurooppalaisen politiikan johdonmukaista kehitystä

Avoin koordinointiprosessi, jota kevään 2003 Eurooppa-neuvosto peräänkuulutti, helpottaa jäsenvaltioiden keskinäistä oppimista niiden pyrkiessä lisäämään ja kehittämään tutkimusinvestointeja. Se auttaa myös lisäämään jäsenvaltioiden toimien vaikuttavuutta varmistamalla vapaaehtoisuuden pohjalta paremman johdonmukaisuuden jäsenvaltioiden toimien kesken ja suhteessa yhteisön toimiin. Lisäksi se auttaa jäsentämään tiedonkeruuta ja raportointia, jonka avulla Eurooppa-neuvosto voi seurata edistymistä kohti asettamaansa tavoitetta ja arvioida tavoitteen riittävyyttä [10].

[10] Ks. liitteenä oleva komission yksiköiden työasiakirja.

Lissabonin Eurooppa-neuvoston asettamien suuntaviivojen mukaisesti avoimen koordinointimenetelmän soveltaminen 3 prosentin tavoitteeseen tarkoittaa jatkuvaa yhteistä seurantaa, raportointijärjestelmää kansallisista toimenpiteistä ja edistymisestä sekä lisääntyvää keskinäistä oppimista seuraavasti:

- Yleistavoitteena ovat eurooppalaiset tavoitteet (tässä tapauksessa 3 prosentin ja kahden kolmasosan tavoite), joiden perusteella jäsenvaltiot määrittelevät olosuhteittensa ja painotustensa perusteella omat, EU:n kokonaistavoitteen kanssa johdonmukaiset tavoitteensa ja toimenpiteensä.

- Toiminta järjestetään sovittujen suuntaviivojen mukaisesti (joita ehdotetaan jäsenvaltioille tässä toimintasuunnitelmassa).

- Tukena käytetään tiettyjä indikaattoreita ja vertailuanalyysejä tietyistä tekijöistä silloin, kun tarvitaan yksityiskohtaista tiedonkeruuta ja -vaihtoa sekä hyvien toimintatapojen yksilöintiä ja tiedottamista.

Tällaista lähestymistapaa olisi sovellettava myös aloitteisiin, jotka liittyvät henkisiin voimavaroihin, noudatettaessa 3 prosentin tavoitetta.. Tässä yhteydessä nykyistä, tutkijoiden kansainväliseen liikkuvuuteen tähtäävää toimintaa voitaisiin laajentaa kysymyksiin, jotka liittyvät riittävien, nykyistä suurempien tutkijavoimavarojen saatavuuteen tieteen ja teknologian alalla.

Täydentävyys ja johdonmukaisuus varmistetaan innovaatiopolitiikan keskinäisen oppimisen prosessilla, joka hahmotellaan innovaatiopolitiikkaa käsittelevässä tiedonannossa [11].

[11] Viite edellä.

Uudet toimenpiteet

- Luodaan avoin koordinointiprosessi tutkimusinvestointeja lisääviä toimia varten. Mukana ovat nykyiset jäsenvaltiot ja liittymässä olevat valtiot, sekä halukkaat ehdokasvaltiot. Prosessi on menetelmiensä puolesta kevyt ja perustuu tämän toimintasuunnitelman liitteessä esitettyihin jo olemassa oleviin indikaattoreihin. (Toteutus: jäsenvaltiot ja liittymässä olevat valtiot komission tuella; 2003).

- Luodaan avoin koordinointiprosessi tieteen ja teknologian henkilöresursseja kehittäviä toimia varten. Erityisesti keskitytään 3 prosentin tavoitteen vaikutuksiin. Toiminnalla laajennetaan nykyistä, tutkijoiden liikkuvuutta edistävää toimintaa. (Toteutus: jäsenvaltiot ja liittymässä olevat valtiot komission tuella; 2003).

32.2. Luodaan yhteinen visio keskeisten teknologioiden kehittämisestä ja hyödyntämisestä

Joillain aloilla tutkimus on keskeisessä asemassa vastattaessa tärkeimpiin teknologisiin, taloudellisiin tai yhteiskunnallisiin haasteisiin. Tässä eurooppalaiset teknologiayhteisöt tarjoavat keinon edistää julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeita, joihin osallistuu tarpeen mukaan julkisia tutkimustahoja, yrityksiä, rahoituslaitoksia, käyttäjiä, sääntelyviranomaisia ja poliittisia päättäjiä. Tällaisella yhteistyöllä voidaan sysätä liikkeelle tarvittavat tutkimus- ja innovointivoimat sekä helpottaa johtavien markkinoiden [12] (ns. lead markets) syntyä Eurooppaan.

[12] Ks. komission tiedonanto Innovaatiopolitiikka: unionin Lissabonin strategiaa koskevan lähestymistavan päivittäminen,.

Pohjimmiltaan teknologiayhteisöt ovat keino saattaa yhteen kaikki osapuolet kehittämään pitkän aikavälin visioita, luomaan johdonmukaisia ja dynaamisia strategioita tuon vision toteuttamiseksi sekä ohjaamaan vision toteuttamista. Kokonaisstrategian keskeisen osan muodostaa strateginen tutkimussuunnitelma, jolla pyritään optimoimaan tutkimuksesta prosessille saatavat hyödyt. Teknologiayhteisöissä olisi käsiteltävä myös sekä teknisiä että ei-teknisiä esteitä ja vaatimuksia teknologioiden optimaaliselle kehittämiselle, käyttöönotolle ja hyödyntämiselle. Esteet ja vaatimukset voivat liittyä esimerkiksi sääntelyyn, standardeihin, rahoitusnäkökohtiin, yhteiskunnalliseen hyväksyttävyyteen, osaamis- ja koulutustarpeisiin jne. Tässä toiminnassa on otettava huomioon yhteisön politiikka näillä eri osa-alueilla.

Tämänhetkinen toiminta esimerkiksi ilmailun ja raideliikenteen alalla tarjoaa esimerkkejä hyvistä käytännöistä ja näillä aloille onkin perustettu Euroopan ensimmäiset käytännön teknologiayhteisöt. Komissio aikoo perustaa asianomaisten osapuolten kanssa lisää eurooppalaisia teknologiayhteisöjä keskeisillä aloilla, kuten kasvigenomiikassa, tie- ja meriliikenteessä, vetyteknologiassa, aurinkoenergiassa, nanoteknologiassa, tieto- ja viestintätekniikassa ja terästeknologiassa.

Uudet toimenpiteet

- Luodaan eurooppalaisia teknologiayhteisöjä keskeisiä teknologioita varten noudattaen tämän toimintasuunnitelman liitteenä olevassa komission yksiköiden työasiakirjassa esitettyjä perusteita ja menetelmiä. (Toteutus: eri osapuolet komission tuella; 2003).

32.3. Taataan kaikille alueille mahdollisuus hyötyä lisääntyneistä tutkimusinvestoinneista

Eräissä aiemmissa ja nykyisissä aloitteissa on kannustettu EU:n alueita kehittämään omia innovaatiostrategioitaan, joihin sisältyvät myös tutkimusnäkökohdat. Nämä aloitteet ovat jo nyt osoittautuneet erittäin hyödyllisiksi, koska ne ovat lisänneet alueiden tietoisuutta tutkimuksen ja innovoinnin merkityksestä [13] ja auttaneet alueita kehittämään tarvittavaa tukipolitiikkaa. Nyt tähtäimessä oleva 3 prosentin tavoite on kuitenkin sysännyt liikkeelle monia EU:n ja kansallisen tason poliittisia kehityskulkuja, jotka on otettava huomioon ajantasaistamalla ja lujittamalla alueellisia strategioita. Lisäksi EU:hun liittymässä olevilla valtioilla ja ehdokasvaltioilla on erityistarpeita esimerkiksi infrastruktuuriin liittyen (nykyisissä jäsenvaltioissa infrastruktuuri on jo pääpiirteissään olemassa), ja tämä on otettava huomioon laadittaessa niiden aluestrategioita.

[13] Ks. liitteenä oleva komission yksiköiden työasiakirja.

Uudet toimenpiteet

- Luodaan keskinäisen oppimisen järjestelmä, joka auttaa alueita edelleen kehittämään tutkimusstrategioitaan erityisolosuhteidensa ja -tarpeidensa mukaisesti. Tätä nykyiselle toiminnalle rakentuvaa järjestelmää tuetaan erityisesti luokittelemalla alueet, luomalla menetelmiä alueiden edistymisen vertailuun ja toteuttamalla erityistoimia tieteen ja teknologian ennakoinnin lisäämiseksi aluetasolla. (Toteutus: alueet komission tuella; 2004).

32.4. Laaditaan johdonmukainen poliittisten toimien kokonaisuus

Yritykset investoivat lisää tutkimukseen vain siinä määrin kuin ne saavat tuloksista todellista taloudellista hyötyä. Niillä on oltava käytettävissään riittävästi pätevää henkilöstöä sekä vahva ja nopeasti reagoiva julkisen sektorin tutkimusperusta. Tarvitaan lisää ja tehokkaampaa julkista tukea, jonka ohella on luotava paljon nykyistä suotuisammat toimintapuitteet. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota tarkoituksenmukaisiin teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmiin, kilpailuympäristöön, jossa sääntely ja kilpailusäännöt suosivat tutkimusta ja innovointia, kannustaviin rahoitusmarkkinoihin sekä suotuisaan verotukseen.

Komission hiljattain antamat tiedonannot teollisuuspolitiikasta, yrittäjyydestä ja innovoinnista [14] täydentävät tätä toimintasuunnitelmaa näyttämällä tietä kohti kilpailukykyisempää yksityistä sektoria, joka on halukas investoimaan tutkimukseen ja hyötymään siitä.

[14] Viite edellä.

Kuten komission hiljattain teettämässä raportissa [15] todetaan, "jotta EU:sta voidaan tehdä tutkimusintensiivinen, huipputeknologiaan painottuva ja osaamiselle rakentuva talous, tarvitaan niin suuria rakenteellisia muutoksia, että mikään yksittäinen ja erillinen kehityslinja tuskin riittää." Yksityisten tutkimus- ja innovointi-investointien lisääminen edellyttääkin entistä tiiviimpää, entistä useampien politiikan eri osa-alueiden ja keinojen toteuttamista ja koordinointia. Tarvittavissa laajemmissa poliittisissa toimenpidekokonaisuuksissa olisi käytettävä rahoitustuen eri menetelmiä optimaalisesti ja yhdisteltävä niitä toimintapuitteita parantaviin toimiin. Viranomaisten keskeisenä tavoitteena onkin sopivien toimenpidekokonaisuuksien suunnittelu ja toteuttaminen EU:n tasolla, kansallisesti ja alueellisesti. Se, millainen toimenpiteiden yhdistelmä on kussakin tapauksessa kaikkein tehokkain, riippuu kansallisen tai alueellisen tutkimus- ja innovointijärjestelmän vahvuuksista ja heikkouksista sekä tarpeen mukaan alakohtaisista näkökohdista. Tarvitaan tehokasta koordinointia asiaan liittyvien eri ministeriöiden välillä.

[15] Raising EU R&D intensity: Improving the effectiveness of the mix of public support mechanisms for private sector research and development, riippumattoman asiantuntijaryhmän raportti komissiolle, huhtikuu 2003.

Seuraava toimenpide on siten keskeisessä asemassa kehitettäessä kansallista politiikkaa tutkimuksen ja innovoinnin tueksi. Komissio noudattaa tätä lähestymistapaa oman politiikkansa laadinnassa ja tukee jäsenvaltioita sen soveltamisessa avoimen koordinointimenetelmän avulla.

Uudet toimenpiteet

- Lisätään tutkimusta ja innovointia tukevien julkisten toimien vaikuttavuutta suunnittelemalla toimenpidekokonaisuuksia, joissa yhdistellään johdonmukaisesti politiikan eri keinoja, sekä kehittämällä vuorovaikutusta muissa maissa ja Euroopan tasolla harjoitetun politiikan kanssa erityisesti käyttämällä avointa koordinointiprosessia tiedonvaihtoon ja keskinäiseen oppimiseen. (Toteutus: kaikki tasot, komissio tukee avointa koordinointiprosessia).

33. KEHITETÄÄN JULKISTA TUKEA TUTKIMUKSELLE JA INNOVOINNILLE

Teollisuuden lausunnot tiedonannosta Lisää tutkimusta Euroopan hyväksi [16] osoittivat yksiselitteisesti, että määrääviä tekijöitä yritysten päättäessä tutkimusinvestoinneista ja niiden sijainnista ovat runsas erinomaisten tutkijoiden ja tutkimushenkilöstön saatavuus, dynaaminen, huippuluokan julkinen tutkimusperusta, hyvät julkiset taloudelliset kannustimet sekä suotuisa sääntely. Tässä luvussa keskitytään tarpeeseen laajentaa ja kehittää tutkijavoimavaroja, vahvistaa julkista tutkimusperustaa ja lisätä erilaisten julkisten rahoitusvälineiden vaikuttavuutta.

[16] Viite edellä.

33.1. Tutkijavoimavarat

Eurooppaan tarvitaan lisää oikeanlaisilla taidoilla varustettuja tutkijoita, jotta tutkimusinvestoinnit voivat kasvaa suunnitellulla tavalla vuoteen 2010 mennessä. Lisääntyneet tutkimusinvestoinnit lisäävät myös tutkijoiden kysyntää: tavoitteen saavuttamisen arvioidaan edellyttävän noin 1,2 miljoonan henkilön lisäystä tutkimushenkilöstöön, josta 700 000 tutkijoita [17]. Tämän lisäksi tarvitaan uutta tutkimushenkilöstöä iän myötä työelämästä poistuvien tilalle. On myös otettava huomioon, että tällaisella lisäyksellä ovat vastassaan yleiset demografiset paineet [18], opiskelijamäärien kasvun pysähtyminen eräillä tieteenaloilla ja kansainvälinen kilpailu korkeasti koulutetuista työntekijöistä. Näin ollen tutkijavoimavarojen sovittaminen ennakoituihin tutkimus- ja innovointitarpeisiin edellyttää kaikilta osapuolilta yhteisiä ja entistä kovempia ponnisteluja, jotta voidaan: houkutella Eurooppaan riittävästi huippuluokan tutkijoita muualta, tehdä tutkimusurasta houkuttelevampi eri väestöryhmien, erityisesti naisten [19], keskuudessa, sekä vähentää aivovuotoa ja uranvaihtoa koulutuksen ja uran eri vaiheissa, myös kaikkein kokeneimpien tutkijoiden keskuudessa. Tähän pääsemiseksi tutkimukseen liittyvät seikat on otettava huomioon monilla politiikan aloilla ja varsinkin työvoima-, työllisyys-, koulutus- ja maahanmuuttopolitiikassa. Vaikka mahdollisuuksien mukaan olisikin suosittava yleisiä toimia, tutkijoiden tarpeen kiireellisyys ja haasteellisuus saattaa edellyttää tilapäisiä erityistoimenpiteitä.

[17] Luvut kuvaavat henkilömääriä, ovat suuntaa-antavia ja sidoksissa käytettyihin olettamuksiin. Nykyisissä jäsenvaltioissa ja liittymässä olevissa valtioissa oli vuonna 2000 noin 1,6 miljoonaa tutkijaa.

[18] Työikäisen väestön määrän odotetaan pienenevän 9 miljoonalla vuoteen 2010 mennessä.

[19] Mahdollisuudet lisätä naispuolisten tutkijoiden määrää ovat huomattavat, koska naisten osuus tutkijoista on julkisella sektorilla 31 prosenttia ja yksityisellä sektorilla 15 prosenttia.

Tutkijavoimavarojen lujittaminen edellyttää siis kansallisen, alueellisen ja yhteisön tasonaloitteiden yhdistämistä , jolla pyritään:

- houkuttelemaan tutkimuksen pariin lisää opiskelijoita erityisesti lisäämällä tätä tukevia taloudellisia kannustimia, edistämällä tieteen ja yhteiskunnan vuoropuhelua ja helpottamalla opiskelijoiden liikkuvuutta,

- houkuttelemaan Eurooppaan tutkijoita muualta maailmasta ja lisäämään liikkuvuutta akateemisen ja yritysmaailman välillä,

- kannustamaan tutkijoita pysymään ammatissaan ja eurooppalaisella tutkimusalueella luomalla suotuisat urakehitysnäkymät ja myönteistä kuvaa tutkijantyöstä ammattina.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät hankkeet

- Eurooppalaisen tutkimusalueen liikkuvuusstrategian toteuttaminen, erityisesti hankkeet, joilla pyritään parantamaan pääsyä eurooppalaisille tutkimustyövoiman markkinoille. Tässä yhteydessä on kyse esimerkiksi tiedotuskanavien kehittämisestä tutkijoille, sosiaaliturvajärjestelmien täysimittaisesta koordinoinnista, lisäeläkejärjestelmien käytön laajentamisesta ja eurooppalaisen sairasvakuutuskortin toteutuksesta.

- Tiede ja yhteiskunta -toimintasuunnitelman toteuttaminen, erityisesti toimet, joilla edistetään sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista. Tiedeopetuksen parantamiseen sekä tiedekoulutuksen ja tieteellisen työn välisen epäsuhdan korjaamiseen tähtäävä aloite.

Uudet toimenpiteet

- Laaditaan tutkijanuran kehittämiseksi ehdotuksia, joilla pyritään helpottamaan kansallisten järjestelmien avaamista tutkijoiden rekrytoinnin, arvioinnin ja urakehityksen kannalta eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla. Tässä yhteydessä on pohdittava myös erityisen sääntelyjärjestelmän tarvetta. (Toteutus: komission tiedonanto 2003, jäsenvaltiot).

- Tutkitaan avoimen koordinointiprosessin puitteissa, tarvitaanko muita Euroopan tasoisia tai muutoin yhdenmukaistettuja toimia tutkijoiden olosuhteiden huomattavaa parantamista varten EU:ssa. (Toteutus: komissio ja jäsenvaltiot, alkaen 2003).

- Hyväksytään ja toteutetaan suunnitellut ehdotukset toimintasuunnitelmaksi ja direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten oleskelusta EU:ssa tutkimustyöskentelyä varten. (Toteutus: komission ehdotukset 2003).

33.2. Julkinen tutkimusperusta ja sen yhteydet yritysmaailmaan

Yritysten ja julkisen tutkimuksen (joko yliopistojen tai julkisten tutkimusorganisaatioiden) suhteet ovat kehittymässä pääosin sponsorointityyppisistä yhteyksistä, joissa yritykset rahoittivat julkista tutkimusta yksittäisten ongelmien ratkaisemiseksi, kohti jäsennellympiä kumppanuusmuotoja, joissa pyritään kestävään pitkän aikavälin vuorovaikutukseen. Nykyään tiedostetaan entistä selvemmin, että julkiset tutkimustahot voivat olla arvokkaita yhteistyökumppaneita, jotka tarjoavat täydentävää asiantuntemusta, osaamista ja resursseja, jollaisia harvoin on käytettävissä yritysmaailmassa. Tällaiset kumppanuudet voivat olla tehokas väline, kun pyritään lisäämään tutkimuksen houkuttelevuutta yritysten silmissä niin, että samalla julkinen tutkimus saa tästä hyötyä.

Euroopassa ollaan kuitenkin vielä tämän prosessin alkutaipaleella. Monet yritykset pitävät edelleen julkista tutkimustoimintaa pelkästään perustietämyksen ja korkeasti koulutettujen opiskelijoiden lähteenä. Jos kumppanuuksia on, niitä ei aina johdeta kunnolla. Kaiken kaikkiaan Euroopassa vallitsee edelleen laajasti käsitys, jonka mukaan akateemisen tutkimuksen ja teknologialähtöisten innovaatioiden välillä on edelleen melkoinen kuilu.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Toimenpiteet, jotka perustuvat kuulemiseen komission tiedonannosta Yliopistojen asema tiedon Euroopassa. Erityisesti toimenpiteet yhteistyön tiivistämiseksi yliopistojen ja yritysten välillä.

Uudet toimenpiteet

- Jatketaan tai käynnistetään tarvittavia lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia uudistuksia sekä tukitoimia, jotta julkiset tutkimusorganisaatiot voivat tehostaa yhteyksiään yrityksiin, erityisesti pk-yrityksiin niin, että samalla turvataan niiden julkinen tehtävä koulutuksessa ja perustutkimuksessa. Käsiteltäviä aihepiirejä ovat muun muassa yrityshautomot, tiedekeskukset, alkuvaiheen rahoitusta tarjoavat rahastot ja uuden tyyppiset julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet sekä tutkijoiden suoritusten arviointi. (Toteutus: jäsenvaltiot).

- Lisätään yritysten ja muiden eturyhmien osallistumista julkisen tutkimuksen painopisteiden määrittelyyn. (Toteutus: kaikki tasot).

- Laaditaan ohjeistoja, joiden avulla jäsenvaltiot voivat käydä läpi - ja tarvittaessa mukauttaa - kansallisia järjestelmiään, joilla ne säätelevät julkisrahoitteisessa tutkimuksessa syntyvien, teollis- ja tekijänoikeuksien alaisten tulosten omistajuutta, lisensointia ja hyödyntämistä. Tarkoituksena on edistää teknologian siirtoa yrityksiin ja tutkimuslähtöisten yritysten syntyä. (Toteutus: komissio ja jäsenvaltiot; 2004).

- Laaditaan eurooppalaisia ohjeistoja teollis- ja tekijänoikeuksien alaisten tulosten hallinnasta ja hyödyntämisestä julkisissa tutkimusorganisaatioissa sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeissa. Tällaiset ohjeistot auttavat julkisia tutkimusorganisaatioita laatimaan ja valvomaan vapaaehtoisuuteen perustuvia sääntökokonaisuuksia, joissa määritellään pääperiaatteet esimerkiksi tutkimustulosten omistajuuteen ja lisensointiin sekä tuottojen jakautumiseen liittyvissä kysymyksissä. (Toteutus: komissio yhteistyössä eri osapuolten kanssa; 2004).

33.3. Kehitetään julkisten rahoitusvälineiden yhdistelmiä ja vaikuttavuutta

Lisättäessä julkista tukea tutkimukselle ja innovoinnille on samalla parannettava sen vaikuttavuutta ja erityisesti yksityisiä investointeja lisäävää vaikutusta. Erilaisten julkisten rahoitusvälineiden käyttöä on vielä varaa tehostaa. Näitä joko erikseen ja yhdessä käytettyjä keinoja ovat: suorat tuet, verokannustimet, takausjärjestelmät ja riskipääoman saatavuuden tukeminen. Tarvitaan eri rahoitusvälineiden yhdistelmiä, sillä yksittäisin keinoin ei voida optimaalisesti vastata kaikkien teollisuudenalojen tarpeisiin. Suorilla tukitoimenpiteillä ja verokannustimilla voidaan auttaa sekä suuryrityksiä että pk-yrityksiä, kun taas takaus- ja riskipääomajärjestelmät koskevat lähinnä pk-yrityksiä.

Julkisen rahoituksen välineitä on luotava ja käytettävä noudattaen kilpailusääntöjä, erityisesti yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklaa, sekä verotuksen yhteydessä jäsenvaltioiden sitoumuksia EU:n verokehityksessä ja erityisesti yritysverotuksen menettelysääntöjä.

33.3.1. Rahoitusvälineiden yhdistelmät

Euroopan tasolla suurin haaste on selkeyttää tärkeimpien rahoitusvälineiden tehtäviä ja parantaa niiden keskinäistä täydentävyyttä tuettaessa tutkimusta ja innovointia. Näitä rahoitusvälineitä ovat: tutkimuksen kuudes puiteohjelma, rakennerahastot, Eureka-järjestelmä ja Euroopan investointipankkiryhmän [20] välineet. Lisäksi olisi pohdittava mahdollisuutta suunnata osa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin rahoituksesta liittymässä olevissa valtioissa ja ehdokasvaltioissa teollisuuden tutkimus- ja innovointi-investointeihin. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä käyttämään mahdollisimman tarkoituksenmukaista toimenpidevalikoimaa ottamalla huomioon tutkimus- ja innovointijärjestelmänsä erityispiirteet sekä muiden maiden kokemukset ja kehitys Euroopan tasolla.

[20] Käsittää Euroopan investointipankin, joka myöntää lainoja, sekä Euroopan investointirahaston, joka myöntää takauksia ja tekee oman pääoman ehtoisia sijoituksia.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Täydentävyyden ja synergian lisääminen edelleen yleiseurooppalaisten rahoitusvälineiden välillä: tutkimuksen kuudes puiteohjelma, rakennerahastot, Euroopan investointipankki ja -rahasto sekä Eureka (yhteiset työryhmät).

- Tutkimuksen kuudennen puiteohjelman käytännön toteutus, erityisesti huippuosaamisen edistäminen ja voimavarojen yhdistäminen, sekä yhteistyö kansallisten ohjelmien välillä (ERA-Net-järjestelmä).

- Rakennerahastojen väliarviointi, jossa tuodaan esiin tutkimus- ja innovointiosion toimien mahdolliset hyödyt alueille.

- Euroopan investointipankkiryhmän Innovaatio 2010 -aloitteen käynnistäminen Innovaatio 2000 -aloitteen jatkoksi. Lisää varoja (investointitavoite 20 miljardia euroa vuosina 2003-2006) ja paremmat keinot investoida tutkimukseen ja innovointiin.

Uudet toimenpiteet

- Kehitetään tutkimus- ja innovointiosiota rakennerahastojen keskeisenä toiminta-alana vuodesta 2006 alkaen. (Toteutus: komission kolmas koheesioraportti; 2003).

- Sujuvoitetaan yhteishankkeiden rahoitusta Eurekassa erityisesti selvittämällä mahdollisuuksia kansallisen rahoituksen [21] limittämiseen tai yhteisen rahoitusjärjestelmän luomiseen. (Toteutus: Eurekan jäsenvaltiot).

[21] Avustukset, lainat tai takaukset.

- Yhdistellään rahoitusvälineitä optimaalisesti ottaen huomioon eri teollisuudenalojen tarpeet sekä muutokset muissa maissa ja Euroopan tasolla. (Toteutus: jäsenvaltiot).

- Kehitetään yhteistyötä tutkimuksen kuudennen puiteohjelman ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) välillä käyttäen mallina toimivaa yhteistyötä Euroopan investointipankkiryhmän kanssa. (Toteutus: komissio ja EBRD; alkaen 2003).

33.3.2. Suorat tuet tutkimukseen ja innovointiin

Suora rahoitustuki, yleensä avustusten muodossa [22], on edelleen useimmissa maissa yleisin tapa tukea yritysten harjoittamaa tutkimusta julkisista varoista. Avustusten avulla viranomaiset voivat tarkkaan kohdistaa tuen yksittäisille teknologioille tai tieteenaloille laskusuhdanteista ja alakohtaisista taantumista riippumatta. Niillä voidaan myös erilaisin ehdoin ja edellytyksin ohjata edunsaajan toimintaa, ja kannustaa tätä esimerkiksi yhteistyökumppanuuksien luomiseen tai teknologian siirtoon.

[22] Ehdolliset avustukset tai lainat, joskin ne ovat vähemmän käytettyjä kuin lainat, ovat nekin suoria tukia, vaikka takaisinmaksu on sidoksissa kaupallisen hyödyntämisen onnistumiseen.

Tärkeitä kysymyksiä ovat: miten edistää kriittisen massan syntyä keskeisillä tutkimusaloilla, kun kansalliset voimavarat yhä useammin osoittautuvat riittämättömiksi maailmanluokan huippuosaamiskeskusten luomiseen, miten taata pk-yritysten osallistuminen, joka on olennaista tämän talouden erittäin suuren osa-alueen innovaatiovalmiuksien kehittämiseksi, ja miten varmistaa, että julkisrahoitteisen tutkimuksen tulokset hyödynnetään täysimittaisesti [23].

[23] Ks. Raising EU R&D intensity: improving the effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: direct measures, riippumattoman asiantuntijaryhmän raportti komissiolle, huhtikuu 2003.

Mahdollinen EU-aloite puolustusalan teettämästä tutkimuksesta, jollaista maaliskuun 2003 Eurooppa-neuvosto esitti puolustusvälineteollisuudesta annetun komission tiedonannon jälkeen, lisäisi sekin Euroopan puolustusalan t&k-toiminnan vaikuttavuutta, ja voisi johtaa lisärahoitukseen uusille huipputeknologioille, joilla on kaksikäyttöulottuvuuksia.

Uudet toimenpiteet

- Poistetaan kansallisista ohjelmista sellaiset säännöt ja käytännöt, jotka haittaavat eurooppalaista yhteistyötä ja teknologian siirtoa [24] ja sallitaan mahdollisuuksien mukaan rahoitus myös muista jäsenvaltioista tuleville organisaatioille. (Toteutus: jäsenvaltiot; ehdotettu tavoiteaikataulu: 2005).

[24] Esimerkiksi rajoitukset, jotka koskevat tulosten käyttöä muissa maissa tai alihankintojen teettämistä ulkomaisilla organisaatioilla. Lisäksi, vaikka kansallisissa ohjelmissa ei suoraan kiellettäisikään hankkeita, joihin sisältyy yhteistyötä ulkomaisten organisaatioiden kanssa, tällaisten hankkeiden kelpoisuuden takaavan selvän lausuman puuttuminen nähdään usein aiempien rahoituspäätösten perusteella kielteisenä signaalina.

- Painotetaan useammissa tutkimusohjelmissa huippuosaamisverkostojen ja -keskusten muodostamista tukemalla voimavarojen ryhmittämistä tai yhdistämistä alueellisesti, valtakunnallisesti ja Euroopan tasolla. (Toteutus: kaikki tasot).

- Lisätään t&k-ohjelmien innovaatiovaikutuksia edistämällä ja tukemalla innovointisuuntautuneiden toimien sisällyttämistä tutkimushankkeisiin (esim. tietämyksen hallinta ja levittäminen, koulutus, pk-yrityksille suunnatut käyttöönottotoimet). (Toteutus: kaikki tasot).

- Harkitaan määrällisten tavoitteiden asettamista pk-yritysten osallistumiselle kansallisiin ohjelmiin käyttäen mallina yhteisön tutkimuksen puiteohjelmassa asetettua 15 prosentin tavoitetta. (Toteutus: jäsenvaltiot).

- Laaditaan eurooppalainen toimintasuunnitelma globaaliin turvallisuuteen liittyvälle huippututkimukselle ja käynnistetään valmistelut turvallisuuteen liittyvän yleishyödyllisen tutkimuksen teettämistä koskevan yleiseurooppalaisen järjestelmän mahdollista luomista varten. Tässä käytetään ohjenuorana komission tiedonantoa puolustusvälineteollisuudesta sekä asiaan liittyviä Eurooppa-neuvoston päätelmiä. (Toteutus: komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa).

33.3.3. Verotukselliset keinot tutkimuksen tukemiseksi

Yrityksiä kannustetaan tutkimukseen yhä enemmän verokannustimilla, koska niillä voidaan tukea suuria määriä yrityksiä, myös pk-yrityksiä, mutta jättää yrityksille mahdollisimman suuri liikkumavapaus. Ollakseen tuloksellisia, verokannustinten on oltava hyvin suunniteltuja ja koordinoituja muiden tutkimuksen tukimenetelmien kanssa. Vaikka parhaat verotekniset ratkaisut vaihtelevatkin maittain kunkin maan yleisen verojärjestelmän mukaisesti, tässäkin asiassa voidaan oppia muilta. Esimerkiksi hiljattain tehdyssä katsauksessa yritysten tutkimustoimintaan [25] todetaan, että tutkimuksen kokonaismäärään sidotut verohelpotukset aiheuttavat kyllä enemmän kustannuksia, mutta voivat olla tehokkaampia kuin pelkän lisätutkimuksen määrään perustuvat kannustimet, erityisesti taloudellisen laskusuhdanteen aikana, että voi olla tärkeää olla sitomatta verotusta tuottavuuteen, käyttämällä siirtoja tai käteispalautuksia jos yritykselle koituu tappioita, ja on oleellista, että veroetukelpoiset toimintatyypit on määritelty tarkkaan ja niihin olisi sisällyttävä oman tutkimuksen lisäksi myös ulkoistettu tutkimus.

[25] Ks. Raising EU R&D intensity: improving the effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: fiscal measures, riippumattoman asiantuntijaryhmän raportti komissiolle, huhtikuu 2003.

Uudet toimenpiteet

- Edistetään verokannustimien yhdenmukaisempaa käyttöä pyrittäessä ratkaisemaan yhteisesti tärkeitä tutkimuspoliittisia kysymyksiä, kuten: - tutkimusintensiivisten yritysten synnyn ja alkuvaiheen kasvun tukeminen, - t&k-toimintaa Euroopassa tukevien uusien ja nykyisten organisaatioiden varainkeruun helpottaminen. Harkitaan myös verokannustinten sellaista yhtenäistä käyttöä, joka lisää tutkimusuran kiinnostavuutta. (Toteutus: komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa avoimen koordinointimenetelmän puitteissa; edistymisraportti 2004).

- Kehitetään tutkimustoiminnan verotusta käyttäen perustana: - virallisia arviointeja, joiden tuloksista olisi tiedotettava, - keskinäistä oppimista, - hyvän verotuksen periaatteita, kuten selkeyttä, alhaisia hallintokustannuksia ja vakautta. (Toteutus: Jäsenvaltiot).

- Vaihdetaan tietoja verotoimenpiteiden aiheuttamista julkisista menoista. (Toteutus: jäsenvaltiot).

33.3.4. Pk-yritysten tutkimus- ja innovointitoimintaa tukevat takausjärjestelmät

Takausjärjestelmien tarkoituksena on jakaa riskiä eri osapuolten kesken. Ne voivat koskea joko riskirahastojen oman pääoman ehtoisia sijoituksia tai lainoja, sopivat erityisen hyvin pk-yritysten rahoituksen tukemiseen ja edistävät varsin hyvin yksityisen rahoituksen saantia. Oman pääoman ehtoisia takuita voitaisiin käyttää teknologiaperustaisten yritysten perustamisen ja alkuvaiheen kasvun tukemiseen, kun taas lainatakuut sopivat paremmin vakiintuneiden, pienemmän riskin pk-yritysten tutkimus- ja innovointihankkeiden rahoittamiseen.

Tällaisten järjestelmien julkinen tuki on jo varsin kehittynyttä, ja Euroopan tasolla asiaa hoitaa Euroopan investointirahasto, jonka lainatakuista on hyötynyt vuodesta 1998 lähtien noin 120 000 pk-yritystä. Tällaista tukea annetaan yleensä jakamalla takuiden kustannukset (yhteistakaus) tai käyttämällä vastatakauksia. Vaikka markkinoiden kyvyttömyys rahoittaa tutkimusta ja innovointia riittävästi onkin selvästi tiedossa, erityisesti tutkimusta ja innovointia tukevien takausjärjestelmien mahdollisuudet näyttäisivät silti vielä jääneen hyödyntämättä useimmissa jäsenvaltioissa. Näin ollen niiden parempaa käyttöä olisi mahdollisuuksien mukaan harkittava ja edistettävä hyödyntämällä innovatiivisia menetelmiä, kuten takausten sisällyttämistä laajempiin palvelukokonaisuuksiin ja lainapoolien arvopaperistamista [26].

[26] Ks. Raising EU R&D intensity: improving the effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: guarantee mechanisms, riippumattoman asiantuntijaryhmän raportti komissiolle, huhtikuu 2003.

Uudet toimenpiteet

- Hyödynnetään joistakin maista saatujen kokemusten mukaisesti paremmin takausjärjestelmiä, jotta oman pääoman ehtoisen ja lainarahoituksen saatavuus pk-yritysten tutkimus- ja innovointitoimintaan paranisi. (Toteutus: kaikki tasot).

- Pohditaan, voitaisiinko Euroopan investointirahaston omista varoistaan tai yhteisön mandaatilla hallinnoimia takausjärjestelmiä tulevaisuudessa lujittaa ja laajentaa. Tällä pyrittäisiin tukemaan kansallisten ja alueellisten takausohjelmien kehitystä, jotta pk-yritykset saisivat tutkimus- ja innovointitoimintaansa helpommin laina- ja erityisesti oman pääoman ehtoista rahoitusta. (Toteutus: Euroopan investointipankkiryhmä ja komissio).

33.3.5. Tukea tutkimusintensiivisten pk-yritysten riskipääoman saantiin

Tutkimusintensiiviset pk-yritykset ovat yleensä käynnistysvaiheessa ja varhaisessa kasvussa muita riippuvaisempia riskipääomasta, koska niiden omat rahoitusvalmiudet ovat hyvin pienet suhteessa niiden tutkimusinvestointitarpeisiin, ja lisäksi niiden luotonsaantia vaikeuttavat riskit, joita tutkimustoimintaan usein liitetään. Riskipääoman saatavuuden raju väheneminen vuoden 2000 jälkeen vaikeuttaa entisestään nuorten tutkimusintensiivisten pk-yritysten mahdollisuuksia kasvaa ja ylipäätään selviytyä nykyoloissa. Koska markkinat eivät ole pystyneet tarjoamaan riittävästi käynnistys- ja alkuvaiheen pääomaa, ja vallinneet suhdannetekijät ovat johtaneet nykyiseen rahoitusvajeeseen myöhemmissä kehitysvaiheissa, olisi hyvin perusteltua antaa julkista tukea käynnistys- ja alkuvaiheen rahoitukseen sekä laajemmin tilapäistä julkista tukea riskipääomamarkkinoille [27]. Julkisissa tukitoimissa olisi huolehdittava myös asianmukaisesta tiedotuksesta.

[27] Ks. Raising EU R&D intensity: improving the effectiveness of public support mechanisms for private sector research and development: risk capital measures, riippumattoman asiantuntijaryhmän raportti komissiolle, huhtikuu 2003.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät hankkeet

- Pääomarahastojen johtajien ja pääomarahoitusta tarjoavien yksityishenkilöiden verkostoiminen, jolla pyritään luomaan yleiseurooppalaista koordinoitua pääomarahoitustoimintaa.

Uudet toimenpiteet

- Vahvistetaan ja laajennetaan Euroopan investointirahaston pääomarahoitustoimintaa paremmin paikkaamaan markkinoiden puutteita ja nykyistä vajetta oman pääoman ehtoisessa rahoituksessa (käynnistys- ja alkuvaihe, myös yrityshautomot ja yliopistojen verkostojen kanssa perustetut rahastot, sekä tilapäisesti puutteet oman pääoman ehtoisessa rahoituksessa myöhemmissä kehitysvaiheissa) ja ulotetaan sen neuvontapalvelut uusien rahastojen perustamisessa koskemaan myös julkisia tutkimusorganisaatioita. (Toteutus: Euroopan investointirahasto ja komissio).

- Lisätään tutkimusintensiivisten pk-yritysten tietämystä riskipääoman oikeasta käytöstä varsinkin alueellisin toimenpitein, noudattaen komission ohjeistoa riskipääomarahoituksesta. (Toteutus: kaikki tasot).

34. JULKISTEN MENOJEN SUUNTAAMINEN ENEMMÄN TUTKIMUKSEEN JA INNOVOINTIIN

Julkisen tutkimustuen laadun parantaminen auttaa huomattavasti lisäämään yksityisten investointien määrää. Tämä ei kuitenkaan riitä. Myös julkisen tutkimustuen määrää on lisättävä. Seuraavassa tarkastellaan tätä kysymystä suhteessa vakaus- ja kasvusopimukseen sekä talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin, valtiontukisääntöihin, julkisiin hankintoihin ja Euroopan unionin talousnäkymiin.

34.1. Vakaus- ja kasvusopimus sekä talouspolitiikan laajat suuntaviivat

Komission äskettäin antamissa ehdotuksissa finanssipolitiikan koordinoinnista [28] tuotiin jälleen esiin, että julkisen varainhoidon laadukkuus on sen kasvua lisäävän vaikutuksen myötä keskeinen osa budjettikuria vakautus- ja lähentämisohjelmissa. Tähän liittyen komissio on useaan otteeseen korostanut tarvetta suunnata julkisia menoja nykyistä tuottavampiin investointeihin, varsinkin tutkimuksen ja innovoinnin tukemiseen, koska nämä ovat omiaan edistämään nopeampaa kasvua tulevaisuudessa. Vakaan talouskehityksen ja julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi tämä on tehtävä vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa. Nykyistä suurempi julkinen tuki tutkimukselle ja innovoinnille on yksi Lissabonin tavoitteita tukevista menoluokista, joiden kohdalla olisi komission mielestä sallittava pieni ja tilapäinen julkisen talouden alijäämä maissa, jotka muutoin ovat päässeet ylijäämäiseen tai lähellä tasapainoa olevaan julkisen talouden rahoitusasemaan. Nykyisessä talouden laskusuhdanteessa on yhä tärkeämpää varmistaa, että finanssipolitiikassa suositaan sellaisia investointeja, jotka johtavat nopeampaan kestävään kasvuun tulevaisuudessa.

[28] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

Tämän lähestymistavan mukaisesti komission ehdotuksessa talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi 2003-2006 suosituksena on kohdentaa julkisia varoja tuottavampiin investointeihin ja erityisesti tutkimukseen ja innovointiin. Ehdotus sisältää joukon yksittäisiä suosituksia [29] jäsenvaltioille tämän päämäärän saavuttamiseksi.

[29] Ks. erityisesti suositukset 13 ja 14 komission ehdotuksessa talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi, KOM(2003) 170, 8.4.2003.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät hankkeet

- Vakaus- ja kasvusopimuksen toteuttaminen, erityisesti yksityiskohtaisemmat arviot julkisen varainkäytön laadukkuudesta, joita ehdotettiin marraskuussa 2002 annetussa komission tiedonannossa finanssipolitiikan koordinoinnista.

- Talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja 2003-2006 koskevien komission suositusten hyväksyminen neuvostossa sekä niiden seuranta. Erityisesti kiinnitetään huomiota julkisen varainkäytön laadukkuuteen ja suuntaamiseen tietämyksen tuottamiseen ja varsinkin tutkimukseen ja innovointiin.

Uudet toimenpiteet

- Edistetään ja seurataan julkisen varainkäytön suuntaamista tietämyksen tuottamiseen ja varsinkin tutkimukseen ja innovointiin. (Toteutus: kaikki tasot).

34.2. Tasapaino kansallisen ja EU:n julkisen rahoituksen välillä vuoteen 2010 mennessä

Mahdollisuuksia tukea tutkimusta ja innovointia Euroopan unionin budjetista olisi tarkasteltava suhteessa kansallisen tason toimiin. Kun pitkän aikavälin yhteisenä tavoitteena on tutkimusmenojen 3 prosentin osuus BKT:sta, on selvää että EU:n ja jäsenvaltioiden julkisen rahoituksen keskinäistä tehtävänjakoa on arvioitava uudelleen mahdollisimman pian yhteistyössä jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien valtioiden kanssa.

Uudet toimenpiteet

- Analysoidaan ja pohditaan jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien valtioiden kanssa 3 prosentin tavoitteeseen liittyviä budjettitarpeita sekä tehtävien ja panostusten jakamista kansallisen ja yhteisön tason välillä vuoteen 2010 saakka. (Toteutus: komissio yhdessä jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien valtioiden kanssa avoimen koordinointimenetelmän puitteissa).

34.3. Valtiontukisäännöt

Monet tutkimuksen julkisen tuen muodot eivät vääristä kilpailua eivätkä näin ollen ole valtiontukea. Näitä tukimuotoja olisi pidettävä ensisijaisina. Suuri osa julkisesta tuesta yritysten tutkimustoiminnalle voidaan kuitenkin lukea valtiontueksi. Yhteistön säätelyllä tutkimuksen ja kehityksen valtiontukijärjestelmässä osalta pyritään tasapainoisesti yhtäältä varmistamaan, että kilpailu vääristyy mahdollisimman vähän ja toisaalta, että Euroopan teollisuuden kilpailukyky paranee. Julkinen tuki on perusteltua, sillä markkinat ovat todistetusti epäonnistuneet rahoittamaan yritysten tutkimusta parhaalla mahdollisella tavalla. Järjestelmää jatkettiin vuonna 2002 vuoteen 2005 saakka, koska sallittujen enimmäismäärien tason ei katsottu vaikeuttavan 3 prosentin tavoitteen saavuttamista. Koska nykyinen järjestelmä on kuitenkin ollut vuoden 2005 loppuun mennessä käytössä jo lähes kymmenen vuotta, on tarpeen tarkastella uudelleen perusmääritelmiä ja käsitteitä, jotta t&k-alalla tapahtuneet muutokset voidaan ottaa huomioon.

Ryhmäpoikkeusasetukset vähentävät hallinnollista taakkaa, joka liittyy tietyn tyyppisten valtiontukien ilmoittamiseen, sekä nopeuttaa tuen myöntämistä yrityksille. Komissio aikoo muuttaa voimassa olevaa pk-yritysten valtiontukia koskevaa ryhmäpoikkeusta. Tarkoituksena on laajentaa sen soveltamisalaa sekä yksittäisiin t&k-tukiin että t&k-tukiohjelmiin, mikä vähentää huomattavasti tarvittavien ilmoitusten määrää. Uuden ryhmäpoikkeuksen mahdollisuutta harkitaan yhteisön t&k-valtiontukijärjestelmän uudelleentarkastelun yhteydessä.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-aloiteet

- Pk-yrityksiä koskevan, t&k-valtiontuet kattavan tarkistetun ryhmäpoikkeuksen nopea hyväksyminen.

- Tiedonkeruu ja raportointi valtiontukien suuntaamisesta horisontaalisiin kohteisiin, kuten tutkimukseen.

Uudet toimenpiteet

- Lisätään ja tarkennetaan tietoa niistä tutkimuksen julkisen tuen muodoista, jotka eivät vääristä kilpailua eivätkä näin ollen ole valtiontukea. (Toteutus: komissio).

- Valmistellaan yhteisön t&k-valtiontukijärjestelmän tarkistusta selvittämällä perusteellisesti erityisesti seuraavat kysymykset: - raja-arvot tukikelpoisten tutkimustoimien ja selkeästi kaupallisten innovointitoimien erottamiseksi toisistaan sekä tukikelpoisten t&k-hankkeiden eriyttäminen sen mukaan, miten lähellä niissä ollaan kaupallista hyödyntämistä, - julkisten tutkimusinstituutioiden aseman muutokset yhteistyön lisäämiseksi yritysten kanssa, - yhteisön tärkeimpien kauppakumppaneiden käyttämät julkisen t&k-tuen eri mallit ja niiden vaikutukset luotaessa maailmanmarkkinoilla toimiville eurooppalaisille yrityksille tasavertaisia toimintaedellytyksiä. Harkitaan yhteisön säädöksiä uudelleentarkistettaessa uuden tuet sallivan ryhmäpoikkeuksen mahdollisuutta. (Toteutus: komissio).

- Suunnataan valtiontukia t&k-toimintaan osana laajempaa valtiontukien suuntaamista horisontaalisiin tavoitteisiin. (Toteutus: kaikki tasot).

34.4. Julkiset hankinnat

Julkisten hankintojen arvioidaan edustavan 16 prosenttia Euroopan BKT:sta. Ne ovat tärkein tai ainakin hyvin merkittävä kysynnän osa monilla aloilla, kuten terveydenhuollossa, koulutusalalla, liikenteessä, ympäristönsuojelussa ja puolustusalalla. Näillä aloilla julkinen sektori voi toimia kysynnän veturina [30]. Hankintasäännöillä ja -käytännöillä olisi pyrittävä varmistamaan, että ostajat julkisella sektorilla saavat rahoilleen mahdollisimman hyvän vastineen. Tämä tarkoittaa muun muassa, että julkinen sektori saa tuotteita ja palveluja, joissa käytetään niiden tarpeisiin parhaiten soveltuvaa teknologiaa. Joissain tapauksissa tämä voi edellyttää myös uusia innovatiivisia tuotteita tai palveluja. Tässä on jo olemassa monenlaisia mahdollisuuksia, ja valmisteilla oleva hankintoja koskeva lainsäädäntökokonaisuus tulee joissain suhteissa selkeyttämään ja laajentamaan sääntöjä: uudessa lainsäädännössä esimerkiksi painotetaan suorituskykyä ja teknisten vaatimusten määrittelyä sekä ns. kilpailevaa neuvottelumenettelyä, jonka avulla monisyisten sopimusten kilpailuttaminen voidaan järjestää yhteistyössä tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien kanssa niin, että mahdolliset tekniset ratkaisut voidaan yksilöidä ennen lopullisen sopimuksen solmimista. Lisää mahdollisuuksia saadaan sähköisistä hankintamenettelyistä ja niihin liittyvistä dynaamisista ostojärjestelmistä.

[30] Julkisten hankintojen kautta Yhdysvaltain hallitus antaa eritoten puolustusalalla vetoapua innovatiivisille teknologioille (erityisesti tieto- ja viestintätekniikassa) ja alentaa näin myöhemmille asiakkaille koituvaa riskiä. Euroopassa Galileo-satelliittipaikannusjärjestelmä on hyvä esimerkki mittavasta yhteiseurooppalaisesta hankkeesta, jossa alkuvaiheen julkisilla hankinnoilla on suuri merkitys keskeisten teknologioiden kehitykselle, ja jossa tämän jälkeen muodostetaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia infrastruktuurin käyttöönottoa ja hyödyntämistä varten.

Tärkeänä tavoitteena on lisätä julkisen sektorin ostajien tietämystä lainsäädännön mahdollistamista vaihtoehdoista ja tukea sellaisen tiedon koostamista ja jakelua, jonka avulla ostajat voivat hyödyntää kaikkia mahdollisuuksia oikein ja täysimääräisesti. Tällä voisi olla huomattavaa vaikutusta innovatiivisempien tuotteiden ja palvelujen hankintoihin, mikä puolestaan poikisi lisää tutkimusta ja innovointia.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Hankintoja koskevan lainsäädäntökokonaisuuden nopea hyväksyminen parlamentissa ja neuvostossa.

- Sähköisiä hankintamenettelyjä koskevan aloitteen edistäminen.

- Innovaatiopolitiikkaa koskevassa äskettäisessä komission tiedonannossa ehdotetut tiedotustoimenpiteet.

- Eteneminen kohti eurooppalaisen hallitustenvälisen puolustusvalmiuksien kehitys- ja hankintaviraston mahdollista perustamista.

Uudet toimenpiteet

- Tuetaan tiedon koostamista ja levittämistä esimerkiksi keskeisissä tuoteryhmissä käytetyistä parhaista saatavilla olevista tekniikoista. Tällaisen tiedon avulla ostajat julkisella sektorilla voivat ostaa tarpeisiinsa parhaiten sopivaa teknologiaa erityisesti terveydenhuollossa, ympäristönsuojelussa, liikennealalla ja koulutusalalla, joilla viranomaiset usein ovat ensimmäisiä ostajia. (Toteutus: kaikki tasot).

35. PARANNETAAN YKSITYISTEN TUTKIMUSINVESTOINTIEN EDELLYTYKSIÄ

Suurempi ja laadukkaampi julkinen tuki on välttämätöntä tutkimuksen ja innovoinnin lisäämiseksi Euroopassa, mutta sen rinnalle tarvitaan huomattavia parannuksia laajempiin toimintaedellytyksiin, jotta Euroopan unionista tulisi todella houkutteleva kohde yksityisen sektorin innovointi- ja tutkimusinvestoinneille. Muutamia hiljattain tapahtuneita läpimurtoja on vahvistettava ja uusia toimia tarvitaan esimerkiksi teollis- ja tekijänoikeuksien alalla, markkinasääntelyssä, kilpailusääntöjen alalla, rahoitusmarkkinoilla, verotuksessa ja yritysten tutkimusraportoinnissa.

35.1. Teollis- ja tekijänoikeudet

Henkisen omaisuuden suojaaminen on tärkeää useimpien niin yksityisten kuin julkistenkin organisaatioiden kilpailukyvylle ja kiinnostavuudelle sijoittajien silmissä. Erityisesti tarvitaan tasapainoisia teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmiä, jotka kannustavat tarvittavalla tavalla innovointeihin ja tutkimusinvestointeihin, mutta eivät haittaa tutkimustulosten levittämistä ja jatkokehitystä. Asiassa on viime aikoina edistytty huomattavasti sekä kansainvälisesti että yhteisön tasolla. Esimerkkejä tästä ovat vuonna 2003 voimaan tuleva yhteisön yhteinen mallisuoja ja hiljattain saavutettu poliittinen yhteisymmärrys yhteisöpatenttijärjestelmän luomisesta. Eurooppalaisia teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmiä voidaan kuitenkin edelleen kehittää vastaamaan paremmin nopeaan kehitykseen sekä tutkimusprosesseissa että yksittäisillä teknologian aloilla. Lisäksi tarvitaan toimia, joilla edistetään teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmien optimaalista käyttöä Euroopassa, ja joissa kiinnitetään huomiota varsinkin akateemisiin laitoksiin ja pieniin yrityksiin.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Yhteisöpatenttijärjestelmän luominen.

- Neuvottelut direktiiviehdotuksesta, joka koskee teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa.

- Neuvottelut direktiiviehdotuksesta, joka koskee tietokoneisiin liittyvien keksintöjen patentoitavuutta. Tässä yhteydessä on huolehdittava, että kilpailua ja avoimen lähdekoodin ohjelmistokehitystä ei kahlita.

- Bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta annetun direktiivin 98/44/EY ja tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa annetun direktiivin 2001/29/EY nopea täytäntöönpano.

- Yhteisen eurooppalaisen lähestymistavan edistäminen suoja-aikakysymyksessä kansainvälisessä yhdenmukaistamistyössä.

- Teknologian siirron ammattilaisten tilapäisen henkilövaihdon edistäminen tutkimusorganisaatioiden välillä tutkimuksen puiteohjelman nykyisten keinojen avulla.

Uudet toimenpiteet

- Tuetaan teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa EU:n laajuista koordinoitua tiedotusta ja koulutusta, joka suunnataan erityisesti Euroopan tutkimusyhteisölle. (Toteutus: komissio ja muut asiaan liittyvät toimielimet).

- Tarkastellaan teollis- ja tekijänoikeuslainsäädännön yksittäisiä tutkimukseen liittyviä näkökohtia, kuten kokeiluja koskevaa poikkeusta, aiemman käyttäjän oikeuksia, teknologiseen taitotietoon sovellettavaa lainsäädäntöä sekä teollis- ja tekijänoikeuksien yhteisomistussäännöksiä, ja määritellään mahdollisesti tarvittavat lisätoimenpiteet. (Toteutus: komissio yhdessä eri osapuolten kanssa; edistymisraportti 2004).

- Varmistetaan, että kaikille opiskelijoille erityisesti luonnontieteiden, tekniikan ja taloustieteiden alalla taataan ennen valmistumista perustiedot teollis- ja tekijänoikeuksista ja teknologian siirrosta. (Toteutus: jäsenvaltiot ja korkea-asteen oppilaitokset).

35.2. Tuotteiden sääntely ja standardointi

Nykyisen ja uuden markkinasääntelyn vaikutukset tutkimukseen ja innovointiin olisi selvitettävä ja mahdollisuuksien mukaan optimoitava. Tämä olisi tehtävä johdonmukaisesti suhteessa paremman sääntelyn aloitteeseen ja varsinkin komission uusiin vaikutusten arvioinnin puitteisiin. Tutkimuksen ja innovoinnin näkökulmasta tärkeänä tavoitteena on varmistaa, että säännökset ovat teknologiasta riippumattomia. Hyvä esimerkki on ns. uusi lähestymistapa, jossa rajoitutaan yleisen edun turvaamiseksi välttämättömiin vaatimuksiin ja jätetään näiden vaatimusten määrittely teknisellä tasolla eurooppalaisille standardointiorganisaatioille (CEN, CENELEC, ETSI), jotka laativat niistä yhteisesti hyväksyttyjä standardeja. Tällä lähestymistavalla on hyvin myönteisiä vaikutuksia tutkimukseen ja innovointiin, koska se varmistaa riippumattomuuden yksittäisistä teknologioista sekä tarvittavan tasapainon joustavuuden ja oikeusvarmuuden välillä. Tämän lisäksi huomiota olisi kiinnitettävä joutuisaan, tehokkaaseen, avoimeen ja selkeään standardointiprosessiin, jonka olisi sääntelyn lailla oltava riippumatonta yksittäisistä teknologioista ja pohjautua sen sijaan suorituskykyindikaattoreihin. Eurooppalaista standardointipolitiikkaa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin komission tiedonannossa myöhemmin tänä vuonna. Seuraavat kaksi seikkaa ovat erityisen tärkeitä tutkimuksen ja innovoinnin kannalta: ensinnäkin on hankittava rahoitus tutkimustoimintaan, jota useiden eurooppalaisten standardien valmistuminen vielä edellyttää. Toiseksi tietämystä standardeista on lisättävä, jotta eurooppalaiset yritykset, erityisesti pk-yritykset, voivat ottaa ne paremmin huomioon tutkimus- ja innovointihankkeissaan.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Komission tuleva tiedonanto standardoinnista.

- Eurooppalaisten standardointiorganisaatioiden ja Euroopan komission välisen yhteistyön yleisten suuntaviivojen [31] täytäntöönpano.

[31] Julkaistaan EUVL:ssä.

- Tutkimuksen kuudennen puiteohjelman käyttö standardointitarkoituksiin tarvittavan tutkimuksen rahoittamiseen, erityisesti integroiduissa hankkeissa ja huippuosaamisen verkostoissa.

Uudet toimenpiteet

- Yksilöidään teknologia-aloja, joilla nykyinen lainsäädäntö tai lainsäädännön puute haittaa uusien teknologioiden kehittämistä ja käyttöönottoa. Määritellään tarpeen mukaan toimenpiteitä todettujen ongelmien ratkaisemiseksi. Tätä työtä tehdään varsinkin eurooppalaisten teknologiayhteisöjen puitteissa. (Toteutus: komissio yhdessä eri osapuolten kanssa).

- Vahvistetaan tutkimuksen kuudennen puiteohjelman ja eurooppalaisten standardointiorganisaatioiden (CEN, CENELEC ja ETSI) välisiä yhteyksiä, jotta voidaan yksilöidä ja tarpeen mukaan tukea eurooppalaisten standardien edellyttämää tutkimusta. (Toteutus: komissio ja eurooppalaiset standardointielimet).

35.3. Kilpailusäännöt

Yhteisön t&k-valtiontukijärjestelmän uudelleentarkastelun ohella myös yhteisön kilpailusääntöjä tarkistetaan parhaillaan niin, että tutkimus- ja innovointinäkökohdat voidaan ottaa paremmin huomioon arvioitaessa markkinoiden dynamiikkaa ja kilpailutilannetta. EU:n kilpailulainsäädäntöön hiljattain tehdyissä tarkistuksissa annetaan enemmän painoa taloudellisille arvioinneille. Tässä yhteydessä ryhmäpoikkeuksen ja teknologian siirtosopimuksia koskevien yleisohjeiden tulevan tarkistuksen uskotaan johtavan vähemmän lainsäädännölliseen prosessiin, jossa korostetaan enemmän taloudellista arviointia. Tutkimus- ja innovointitoiminnan vaikutukset on otettava selkeämmin huomioon myös fuusiopäätöksissä; sulautuma-asetuksessa todetaankin, että "kehitys teknisessä edistymisessä" on otettava huomioon [32].

[32] 2 artiklan 1 kohdan b alakohta.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Ryhmäpoikkeuksen ja teknologian siirtosopimuksia koskevien yleisohjeiden tuleva tarkistus (ulkoinen kuulemismenettely suunnitteilla syksyksi 2003).

Uudet toimenpiteet

- Laaditaan ohjeita siitä, miten teknologisesta edistymisestä mahdollisesti saatava tehokkuushyöty arvioidaan sulautumapäätöksissä. (Toteutus: komissio).

35.4. Rahoitusmarkkinat

Tehokkaat, kannustavat ja yhtenäiset rahoitusmarkkinat ovat tärkeä tutkimusinvestointeja edistävä tekijä varsinkin teknologialähtöisille pk-yrityksille niiden eri kehitysvaiheissa. Keskeisiä markkinoita ovat riskipääomamarkkinat käynnistys- ja kasvuvaiheessa, jälkimarkkinat listautumisannin ja sen jälkeisen laajentumisen rahoittamiseksi sekä velkamarkkinat. Erityisen tärkeää tutkimuksen ja innovoinnin kannalta on rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täysimääräinen toteuttaminen ja varsinkin pääomamarkkinoiden yhdentäminen Euroopassa ja teknologialähtöisille yrityksille, myös pk-yrityksille, soveltuvien luokitusmenetelmien käyttöönotto.

Samoin tärkeää on riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman ja sen mahdollisten jatkotoimien saattaminen päätökseen. Tässä yhteydessä olisi pohdittava erityisesti riskipääomaan sovellettavaa verotusta ja sääntelyä, sillä sijoittajat, varsinkin institutionaaliset sijoittajat, jotka ovat hyvin herkkiä kustannuksille ja monimutkaisille säännöille, suuntaavat todennäköisesti sijoituksensa muihin kohteisiin, elleivät riskipääomasijoitusten ehdot huomattavasti parane. Erityishuomiota olisi kiinnitettävä kaksinkertaiseen verotukseen sekä pankeille ja muille rahoituslaitoksille asetettujen kohtuuttomien vakavaraisuusvelvoitteiden mahdollisiin haittavaikutuksiin.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täysimääräinen toteutus.

- Riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman nopea loppuun saattaminen ja tarvittavien jatkotoimien määrittely.

Uudet toimenpiteet

- Muutetaan tarvittaessa pääoman verokohtelua rahastojen ja sijoittajien kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi. [33] (Toteutus: jäsenvaltiotTämän vuoksi harkitaan myös olisiko tarpeen ja mahdollista luoda rahastoille yhteiseurooppalainen oikeudellinen rakenne, joka varmistaisi riskipääomasijoitusten verotuksen läpinäkyvyyden koko EU:ssa. (Toteutus: komissio yhdessä eri osapuolten kanssa).

[33] Kaksinkertainen verotus (sijoittajien ja rahastojen) pienentää riskirahastosijoitusten tuottavuutta verrattuna suoraan yrityksiin tehtyihin sijoituksiin, ja vähentää näin tällaisten rahastojen kiinnostavuutta. Tämä rajoittaa sekä kotimaisten että ulkomaisten sijoittajien tekemiä investointeja.

- Koska riskipääomarahoituksen saatavuus on koko maailmassa heikentynyt voimakkaasti viime aikoina ja koska pankeilla on Euroopassa erityisen tärkeä asema, varmistetaan, että yhteisön vakavaraisuuslainsäädännössä, joka tulee perustumaan tulevaan Basel II -sopimukseen, otetaan asianmukaisesti huomioon riskipääoman tarjoajien tarpeet. (Toteutus: komissio; lainsäädäntöehdotus 2004).

- Selvitetään tapoja edistää sellaisten luokitusjärjestelmien käyttöä, jotka sisältävät teknologiariskin arvioinnin (teknologialuokitukset) [34]. Niiden avulla mahdolliset sijoittajat voisivat arvioida teknologialähtöisiin pk-yrityksiin kohdistuviin investointeihin liittyviä riskejä ja tuotto-odotuksia. (Toteutus: kaikki tasot, myös komissio, yhdessä eri osapuolten kanssa; raportti 2005).

[34] Aiempien tilinpäätöstietojen tarkastelu ei anna riittävän luotettavaa kuvaa teknologiapohjaisten yritysten tulevasta menestyksestä, koska tällaiset yritykset ryhtyvät usein toimimaan uusilla markkinoilla ja uusilla tuotteilla. Teknologialuokitukset ovat eteenpäin suuntautuvia, ja ne auttavat arvioimaan innovatiivisen teknologiapohjaisen tuotteen tai palvelun arvoa.

35.5. Verotus

Komission meneillään olevat toimet tasapuolisen ja tehokkaan eurooppalaisen veroympäristön edistämiseksi tulevat todennäköisesti huomattavasti lisäämään EU:n kiinnostavuutta investointien ja innovoinnin näkökulmasta. Komissio noudattaa kaksiuloitteista strategiaa veroesteiden poistamiseksi rajat ylittävältä toiminnalta sisämarkkinoilla: lyhyellä aikavälillä laaditaan erityislainsäädäntöä kutakin yksittäistä estettä varten; pidemmällä aikavälillä kehitetään järjestelmällinen ja kattava ratkaisu kaikkiin rajat ylittäviin kysymyksiin niin, että yrityksiin sovelletaan yhteistä verokantaa EU:n sisäisessä taloudellisessa toiminnassa. Seuraavassa on lueteltu tutkimusinvestointien kannalta erityisen tärkeät toimenpiteet.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-aloitteet

- Komission tuleva aloite rajat ylittävistä tappioiden verovähennyksistä (suunnitteilla 2004), joka hyödyttää tutkimustoimintaa ja helpottaa tutkimustoimien tehokkaampaa kohdentamista monikansallisissa yrityksissä, koska tällainen toiminta kirjataan lähes aina tappioksi.

- Yhteisen siirtohinnoittelua käsittelevän EU-foorumin työ, jossa pyritään erityisesti parantamaan monikansallisten yritysten eri yksiköiden välisten siirtojen verotuskohtelua (esim. aineettomien hyödykkeiden siirto).

- Korkojen ja rojaltien rajan yli tapahtuvaa maksamista koskevan direktiiviluonnoksen nopea hyväksyminen, millä poistetaan patenttien rojaltimaksujen lähdevero EU:ssa.

- Eteneminen luotaessa yrityksille EU:n laajuista yhteistä verokantaa. Perustana käytetään vuoden 2003 lopulle suunniteltua komission tiedonantoa.

35.6. Yritysten tutkimusstrategiat, johtaminen ja taloudellinen raportointi

Vielä on varaa lisätä yritysten, erityisesti pk-yritysten, tietoisuutta hyödyistä ja mahdollisuuksista, joita liittyy tutkimuksen ja innovoinnin sisällyttämiseen yrityksen liiketoimintastrategiaan ja johtamiseen. Tietoa voidaan lisätä koulutusjärjestelmän avulla , mutta myös uusien taloudellisen raportoinnin menetelmien avulla. Kauppatieteellisessä ja johtamiskoulutuksessa olisi kiinnitettävä enemmän huomiota kokonaisvaltaiseen näkemykseen t&k-toiminnan johtamisesta osana koko liiketoimintastrategiaa. Tutkimukseen ja muuhun henkiseen pääomaan tehtävien investointien käsittely nykyistä selkeämmin taloudellisessa raportoinnissa auttaisi myös ymmärtämään arvonmuodostusta yrityksissä ja tarjoaisi johtajille ja sijoittajille paremman perustan päätöksenteolle. Yritysten ulkoisessa taloudellisessa tiedottamisessa olisi noudatettava t&k-raportointia ja muuta henkistä pääomaa käsittelevää tiedottamista koskevaa ohjeistoa, joka on linjassa uusien IAS-tilinpäätösstandardien kanssa. Tällaisessa uuden tyyppisessä raportoinnissa annetaan myös numerotietoa, jonka avulla tilastokeskukset voivat tarjota parempia tilastoja henkiseen pääomaan kohdistuvien investointien määristä.

Meneillään olevat 3 prosentin tavoitteen kannalta tärkeimmät EU-hankkeet

- Tutkimuksen puiteohjelmaan sisältyvät toimet, joilla edistetään yritysten tutkimuksen ja muun tyyppisen henkisen omaisuuden mittaamista koskevan ohjeiston laajempaa käyttöä ja yhdenmukaistamista.

- Tilastojen pitäminen ja säännöllinen julkaiseminen yritysten investoinneista henkiseen pääomaan.

Uudet toimenpiteet

- Perustetaan yritystutkimuksen seurantajärjestelmä, jossa ylläpidetään myös asiaa koskevaa tulostaulua. Tarkoituksena on analysoida suuntauksia ja helpottaa tutkimusinvestointeihin ja tutkimusjohtamiseen liittyvien käytäntöjen vertailua yritysten välillä. Toiminnassa hyödynnetään jäsenvaltioista saatuja kokemuksia. (Toteutus: komissio tukee; ensimmäinen raportti 2005 alussa).

- Kannustetaan yrityksiä mittaamaan tutkimustoimintaansa ja muuta henkistä pääomaansa ja tiedottamaan siitä sekä sisäisesti että ulkoisesti nykyisten kansainvälisten ohjeistojen mukaisesti. (Toteutus: yrityssektori).

- Edistetään huippuluokan tutkimusjohtamisosioiden sisällyttämistä luonnontieteellisten, teknisten ja taloustieteellisten oppilaitosten opetussuunnitelmiin. (Toteutus: komissio yhdessä korkea-asteen oppilaitosten ja liike-elämän kanssa).

36. PÄÄTELMÄT

Tämä toimintasuunnitelma käynnistää prosessin, joka voi merkittävästi lisätä Euroopan kiinnostavuutta tutkimusinvestointien kannalta ja viedä EU:n oikealle uralle pyrittäessä tavoitteeseen tutkimuksen osuuden nostamisesta 3 prosenttiin BKT:sta vuoteen 2010 mennessä. Tämä edellyttää kuitenkin päättäväisiä ja johdonmukaisia toimia jäsenvaltioilta, liittymässä olevilta valtioilta, ehdokasvaltioilta ja kaikilta eri osapuolilta. Omalta osaltaan komissio ryhtyy välittömästi tarvittaviin toimiin, jotta edellä linjatuissa asioissa päästään etenemään ja pyrkii rohkaisemaan toimintaan kaikkia niitä, jotka haluavat kehittää mahdollisuuksia tehdä enemmän ja parempaa tutkimusta Euroopassa. Komissio laatii lisäksi asiasta vuosittain raportin ennen Eurooppa-neuvoston kevätkokousta niin, että se voi seurata etenemistä sekä asettaa uusia suuntaviivoja tai tarkistaa strategiaansa saavutetun edistyksen valossa.