Alueiden komitean lausunto aiheesta "Rakennerahastot ja niiden yhteensovittaminen koheesiorahaston kanssa - Luonnos: Ohjelmien laatimisohjeet ohjelmakaudeksi 2000-2006"

(2000/C 57/08)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon "Rakennerahastot ja niiden yhteensovittaminen koheesiorahaston kanssa - Luonnos: Ohjelmien laatimisohjeet ohjelmakaudeksi 2000-2006" KOM(1999) 344 lopull.,

ottaa huomioon AK:n työvaliokunnan 2. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto sekä antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n "Aluepolitiikka - Rakennerahastot - Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 1:n lokakuun 6. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 217/99 rev. 1, jonka esittelijät olivat Claude du Granrut (F/PPE) ja Dennis Pettitt (UK/PSE),

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä (KOM(1998) 131 lopull.),

ottaa huomioon kuudennen määräaikaisen kertomuksen Euroopan unionin alueiden yhteiskunnallisesta ja taloudellisesta tilanteesta ja kehityksestä,

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Agenda 2000 - Euroopan unionin rahoitus vuoden 1999 jälkeen laajentumisnäkymät ja 21. vuosisadan haasteet huomioon ottaen" (CdR 303/97 fin)(1),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan aluekehitysrahastosta" (CdR 240/98 fin)(2),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan sosiaalirahastosta" (CdR 155/98 fin)(3),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheista "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 muuttamisesta ja Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) koheesiorahastosta annetun asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteen II muuttamisesta" (CdR 235/98 fin)(4),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Ehdotukset neuvoston päätöksiksi - Yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen" (CdR 273/98 fin)(5),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Ehdotus: Neuvoston asetus (EY) N:o annettu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen" (CdR 308/98 fin)(6),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan unionissa" (CdR 316/97 fin)(7),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Euroopan aluekehityssuunnitelma" (CdR 266/98 fin)(8),

hyväksyi 17. ja 18. marraskuuta 1999 pitämässään 31. täysistunnossa (marraskuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Yleistä

1.1. Alueiden komitea on tyytyväinen komission päätökseen laatia rakennerahastoja ja koheesiorahastoa koskevat yhteiset ohjeet. Tämä tehostaa rahastojen toimintaa ja edistää Euroopan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

Komitea huomauttaa kuitenkin, ettei komissio erittele riittävästi koheesiorahaston ja rakennerahastojen erillisiä rooleja eikä sitä, miten niiden tulisi toimia yhdessä yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen ja koheesion edistämiseksi. Kun koheesiorahasto tukee ensisijaisesti makrotalouteen liittyvää politiikkaa ja kehitystä, rakennerahastojen työsarkana on alue- ja paikallistason talouskehitys. Näiden kahden rahaston toiminta on sovitettava tehokkaasti yhteen, jos alueellisia talouseroja halutaan tasoittaa.

Lisäksi komitea huomauttaa, ettei komissio tuo tarpeeksi selvästi esiin sitä, että Euroopan unionin alueellisten erojen ja yleisen työttömyysasteen vähentäminen edellyttää paikallis- ja alueviranomaisten laajempaa osallistumista ohjelmakauden 2000-2006 uusien ohjelmien valmisteluun, seurantaan ja täytäntöönpanoon. Ohjeissa ei myöskään mainita vuoristoalueiden, syrjäseutujen ja ulko- ja reuna-alueiden eikä harvaan asuttujen alueiden erityistilannetta.

1.2. Kuten komitea on todennut lausunnossaan ehdotuksesta neuvoston asetukseksi rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä, se katsoo, että "alhaalta ylös" -lähestymistapaa sekä ohjelma-asiakirjojen sitovaa luonnetta rakennerahastojen tuen täytäntöönpanossa tulee korostaa voimakkaasti.

1.3. Komitea katsoo, että työllisyyden ja kilpailukyvyn tulisi olla rakennerahastojen samoin kuin kaikkien julkisten ja yksityisten toimijoiden pysyvänä tavoitteena yhteisö-, jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasolla. Komitea on tyytyväinen siihen, että paikalliset työllisyysaloitteet, kuten alueelliset työllisyyssopimukset, huomataan ja tunnustetaan esimerkeiksi onnistumisista, mutta pahoittelee, ettei paikallis- ja alueviranomaisia ole otettu tiiviimmin mukaan yhteisö- ja jäsenvaltiotasolla päätettyihin ensisijaisiin työllisyystoimiin.

1.4. Komitea katsoo, että rakenne- ja koheesiorahastojen ohjelmat tulisi suunnitella ja toteuttaa vahvojen paikallisten demokraattisten kumppanuuksien avulla. Komitea onkin tyytyväinen komission ehdotukseen, jonka mukaan rakennerahastojen ja koheesiorahaston tuen tulee perustua laajoihin hajautettuihin yhteistyökumppanuuksiin, sillä komitea uskoo, että tämä on ratkaisevaa ohjelmien onnistumiseksi. Se katsoo kuitenkin, että tehokas kumppanuus vaatii asianmukaisten organisatoristen edellytysten luomista ja sitä, että jäsenvaltiot seuraavat tarkkaan kyseisiä edellytyksiä, jotta varmistetaan läheisyysperiaatteen tehokas ja tarkoituksenmukainen noudattaminen.

1.5. Komitea kannattaa kestävän kehityksen ja tasavertaisten mahdollisuuksien saattamista osaksi kaikkea toimintaa. Se kehottaa varmistamaan näiden periaatteiden seurannan vakioiduilla indikaattoreilla, jotka jäsenvaltiot ja paikallis- ja alueviranomaiset määrittelevät ohjelmien suunnitteluvaiheessa. Indikaattorien avulla on helpompaa seurata ja arvioida ohjelmia.

1.6. Komitea korostaa, että on tärkeää niveltää Euroopan aluekehityssuunnitelma (ESDP) rakennerahastotoimiin mutta säilyttää kuitenkin samalla näiden joustavuus. Tämä käsittää alakohtaisten politiikkojen kattavan koordinoinnin sekä yhteydet aluesuunnittelusta ja -kehityksestä huolehtivien alueviranomaisten eri tasojen välillä.

1.7. Komitea kiinnittää komission huomion talous- ja rahaliiton piirissä syntyvän alueidenvälisen kilpailun vaikutuksiin. Kilpailu tuo esiin verotuksen ja sosiaaliturvan paikalliset erot. Tämän vuoksi on tarpeen varmistaa, ettei rakennerahastotoimilla houkutella yrityksiä muuttopäätöksiin. Tässä mielessä yhtenäisvaluutta helpottaa jäsenvaltioiden verotusjärjestelmien ja sosiaaliturvan vertailua. Tämä voi käynnistää verotuksen alennusmyynnin, jonka estämiseksi pääomaverotusta lienee syytä yhdenmukaistaa ainakin jonkin verran. Komission tulee lisäksi valvoa tiukasti verotusluonteisia valtiontukia, jotta niiden avulla ei vääristetä kilpailua.

2. Erityistä

2.1. Alueiden kilpailukyky kasvun ja työllisyyden edellytyksenä

2.1.1. Alueiden komitea kannattaa komission lähestymistapaa, jossa alueelliselle kilpailukyvylle luodaan perusedellytykset kuten liikenne-, energia- ja televiestintäinfrastruktuuri sekä korkealaatuisen ympäristön, tutkimuksen, teknisen kehityksen ja innovaatioiden perusrakenteet. Komitea olisi kuitenkin mielellään nähnyt, että tämä toteamus kilpailukyvyn perusedellytysten luomisesta olisi viety pidemmälle yksilöimällä käytännön kehitystoimia, jotka ovat koko toiminnan tärkein päämäärä.

2.1.2. Komitea kiinnittää komission huomion rakennerahastojen ja valtiontukien välisen yhteyden aiheuttamaan ongelmaan, sillä tuettavat alat ja tavoitteet saattavat vaihdella eivätkä paikallis- ja alueviranomaiset osallistu niiden määrittelyyn. Komitea tietää myös talous- ja rahaliittoon siirtymisen merkitsevän sitä, että yrityksille myönnettävät suorat tuet vääristävät yhä vähemmän markkinatalouden kilpailuvoimien vapaata vuorovaikutusta. Komitea kannattaa yksittäisille yrityksille myönnettävien pääomatukien rajoittamista ja kehottaa siirtämään painopisteen laajaan tukivalikoimaan, joka vastaa alueellisen talouselämän eri aloilla toimivien yritysten - erityisesti kaikkein epäsuotuisimmilla alueilla toimivien yritysten - yksilöllisiä ja monimuotoisia tarpeita.

2.1.3. Komitea puoltaa valittuja liikenteen perusrakenteiden tärkeimpiä tavoitteita: tehokkuutta, yhteentoimivuutta, liikennemuotojen välistä tasapainoa, liikenneyhteyksiä ja ympäristövaikutusten vähentämistä. Tästä huolimatta komitea suosittaa, että paikallis- ja alueviranomaisille varataan mahdollisuus osallistua tiiviimmin näiden tavoitteiden toteuttamiseen erityisesti kaupunki- ja kaupunkien välisen liikenteen alalla monikeskuksisen kehityksen sekä kaupunkien ja maaseudun yhteistyökumppanuuden edistämiseksi. Komitea myöntää, että kehityksessä jälkeen jääneet alueet ovat kipeimmin perusrakenteiden kehittämisen tarpeessa. Komitea katsoo kuitenkin, että tavoitteen 2 piiriin kuuluvien alueiden rakennerahastovaroja tulisi myöntää perusrakenneinvestointeihin, jos näiden voidaan osoittaa olevan alueellisen kilpailukyvyn ja kestävän kehityksen edistämisen kannalta tarpeellisia. Lisäksi sekä koheesiorahastotukea että rakennerahastojen tukea tulisi tarvittaessa myöntää kestävän kehityksen mukaisille alueellisille ja paikallisille liikennejärjestelmille, joissa ympäristö otetaan tarkkaan huomioon ja jotka helpottavat merkittävien asutuskeskusten pääsyä Euroopan laajuisiin verkkoihin ja edistävät intermodaalisuutta.

2.1.4. Komission mainitsemien energia-alan ja etenkin energian säästämisen painopistealueista komitea korostaa uusiutuvien energialähteiden ja tuuli- ja aurinkovoiman kehittämistä keinona tyydyttää vähiten kehittyneiden alueiden tarpeet.

2.1.5. Televiestinnän alalla komitea huomauttaa tietoyhteiskunnan kehityksen riippuvan siitä, että uudet välineet ovat laajalti kansalaisten käytettävissä niin työssä kuin henkilökohtaisessa ja kulttuuritoiminnassa.

2.1.6. Komitea kannattaa kaikkia kolmea ympäristön laadun parantamisen näkökohtaa: vesi- ja jätevesihuoltoa, jätteenkäsittelyä ja saastuneiden alueiden hyötykäyttöä sekä saastuttaja maksaa -periaatetta. Se huomauttaa, että tämäntyyppinen toiminta on yleensä luonteeltaan alueiden- ja joskus jopa kansainvälistä. Komitea kannattaa voimakkaasti entisten teollisuusalueiden ottamista uudelleen käyttöön, sillä tämä parantaa ympäristön laatua ja edistää lisäksi taantuvien alueiden taloudellista ja yhteiskunnallista uudistumista. Komitea kehottaakin tarkastelemaan yhteisön tukikehyksissä ja ohjelma-asiakirjoissa nimenomaisesti ympäristötoimia, joiden tarkoituksena on ottaa teollisuusalueet uudelleen käyttöön.

2.1.7. Komitea painottaa, että TTK- ja innovaatiokykyä tulisi edistää kaikilla rakennerahastoista tuettavilla aloilla. Nämä kyvyt tulisi olla mahdollista yhdistää kunkin alueen piirissä perustamalla asiantuntijaverkostoja ja -keskuksia, joihin osallistuu yliopistoja, tutkimuslaitoksia ja yrityksiä. Komitea korostaa myös, että palveluala tulee kutsua osallistumaan tutkimus- ja innovaatiotoimintaan.

2.1.8. Komitea toivoo, että yritystukea annettaisiin myös hyvin pienille yrityksille erityisesti niiden organisaatioon, yhdennettyyn tukeen ja yksityisen rahoituksen hankkimiseen liittyviin tarpeisiin. Tämä korostaisi paikallis- ja alueviranomaisten roolia yhdennettyjen yritystukipalvelujen perustamisessa ja toimittamisessa, kuten kohdassa 2.1.2 todettiin.

2.1.9. Aloista, joilla on erityisen merkittäviä työllistämismahdollisuuksia, komitea korostaa palveluja, kulttuuria, kulttuuriperinnön säilyttämistä ja kunnostamista sekä matkailua (jotka kaikki liittyvät läheisesti toisiinsa ja sisältävät hylättyjen teollisuusalueiden ottamista uudelleen hyötykäyttöön) samoin kuin samoin kuin tietotaloutta ja osuus- ja yhteisötaloutta, joiden kehittäminen on sopusoinnussa EU:n jäsenvaltioissa vallitsevien sosiologisten suuntausten ja väestön kehityksen kanssa. Edellä esitetyn mukaisesti rakennetukien arviointi on tästedes erityisen tärkeää. Se ei ole pelkästään asetuksen mukainen velvollisuus vaan myös analyysiväline, jonka avulla voidaan tehdä merkittäviä päätelmiä toteutetuista toimista ja ottaa johtopäätökset huomioon seuraavilla ohjelmointikausilla.

2.2. Euroopan työllisyysstrategia avainasemassa yhteisössä

2.2.1. Alueiden komitean mielestä komissio ei voi koskaan painottaa kylliksi, kuinka tärkeää on varmistaa jäsenvaltioiden omien Euroopan sosiaalirahastosta tuettavien ja alueellisesti toteutettavien toimintaohjelmien sekä Euroopan aluekehitysrahaston rahoittamien aluetasolla suunniteltujen ohjelmien keskinäinen täydentävyys. Tästä riippuu yhteisön kaikkien rakennerahastojen toiminnan yhdenmukaisuus. Komitea muistuttaa, että ESR:n tuen ehtona olevan julkisen rahoitusosuuden maksavat yleensä paikallis- ja alueviranomaiset, koska ne vastaavat tavallisesti koulutuksesta, oppisopimuskoulutuksesta ja työnvälityksestä.

2.2.2. Komitea huomauttaa, että komission ehdottamat toimet aktiivisen työmarkkinapolitiikan kannustamiseksi, työllisyyden lisäämiseksi, huono-osaisten syrjäytymisen torjumiseksi sekä työvoiman mukautuvuuden ja yrittäjyyden kehittämiseksi ovat sellaisia, joita paikallis- ja alueviranomaiset ovat usein jo kokeilleet erityisesti alueellisissa työllisyyssopimuksissa. Komitea toivoo, että jo toteutetut toimet arvioidaan, jotta voidaan määrittää parhaat käytännöt ja hyödyntää saatuja kokemuksia laadittaessa tavoitteiden 2 ja 1 piiriin kuuluvilla alueilla vuosina 2000-2006 toteutettavia ohjelmia.

2.2.3. Komitea suosittaa, että naisia kannustavat toimet kytketään Equal-yhteisöohjelmaan, ja korostaa, että naisten yrittäjyyspotentiaalia ei ole hyödynnetty täysimittaisesti. Kyseisiä toimia voitaisiin edistää yhteisrahoitusosuutta lisäämällä.

2.3. Maaseudun ja kaupunkien kehittäminen ja sen merkitys tasapainoiselle aluekehitykselle

2.3.1. Alueiden komitea on tyytyväinen, että komissio viittaa Euroopan aluekehityssuunnitelmaan, jolla kannustetaan yhdennettyä toimintaa aidon synergian luomiseksi kaupunkien ja maaseudun kehityksen välille ja varmistetaan siten alueiden tasapainoinen kehitys. Tällaisen kaupunkialueiden ja maaseudun yhteistyökumppanuuden tulee kuitenkin perustua yksilöityihin toimiin, joilla puututaan integroidun alueellisen kehyksen puitteissa kunkin alueen erityisongelmiin.

2.3.2. Komitea kannattaa kaupunkien kehittämistä koskevassa komission tiedonannossa esitettyjä neljää toisistaan riippuvaista tavoitetta, mutta haluaa painottaa kaupunkialueiden ongelmista puhuttaessa seuraavia seikkoja:

- "toiminnallisen taajama-alueen" tarjoama toimintakehys, joka edellyttää paikallisviranomaisten yhteenliittymiä

- kaupunkialueiden rooli kulttuurien sekä alueiden dynaamisuuden säilyttämiseen ja edistämiseen tarvittavien yhteiskunnallisten ja teknisten innovaatioiden sulatusuunina

- kaupunkialueiden tarjoamat kokeilumahdollisuudet paitsi julkisen liikenteen myös esimerkiksi julkishallinnon alalla.

Tähän liittyen komitea panee tyytyväisenä merkille, että Urban-yhteisöohjelmaa jatketaan.

2.3.3. Komitea katsoo, että maaseudun kehittäminen on erittäin tärkeä tekijä EU:n alue- ja talouskehityksessä. Komitea katsoo, että maaseutualueiden talousrakennetta on uudistettava ja monipuolistettava perusteellisesti, mutta ymmärtää, että tämä onnistuu vain, jos paikalliset aloitteet saavat tehokasta tukea paitsi rakennerahastoilta (EMOTRin tukiosasto mukaan luettuna) myös läheisiltä kaupunkialueilta tai kaupunkiverkostoilta.

2.3.4. Komitea painottaa tällaisen yhteisvaikutuksen merkitystä, joka on selkeästi kuvattu Euroopan aluekehityssuunnitelmassa yhdennetyn kehitysaloitteen muodossa. Komitea toivoo, että ajatusta kokeiltaisiin sisällyttämällä se mahdollisimman usein vuosina 2000-2006 tavoite 1 ja 2 -alueilla toteutettaviin ohjelmiin.

3. Päätelmät

3.1. Alueiden komitea on tyytyväinen, että komissio ehdottaa suuntaviivoja koheesiorahaston ja rakennerahastojen toimien koordinoimiseksi nykyistä paremmin. Alueiden komitea muistuttaa kuitenkin, ettei ohjeissa mainita vuoristoalueiden, syrjäseutujen ja ulko- ja reuna-alueiden eikä harvaan asuttujen alueiden erityistilannetta.

3.2. Koordinoinnin tehostamiseksi, talouskasvun edistämiseksi ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi alueiden komitea suosittaa, että rahastojen rooleja ja niiden yhteyksien toteutusta täsmennetään.

3.3. Alueiden komitea vaatii, että paikallis- ja alueviranomaiset kutsutaan mukaan ohjelmien valmisteluun, toteutukseen ja seurantaan. Tällainen hajautettu, demokraattiseen "alhaalta ylöspäin" -periaatteeseen perustuva kumppanuus tulee toteuttaa tehokkaasti, koska se tehostaa työpaikkojen luomista, alueiden kilpailukykyä ja kestävää kehitystä.

3.4. Alueiden komitea muistuttaa, että vapailla ja kilpailuun perustuvilla yhtenäismarkkinoilla alueiden kilpailukyky perustuu yhtenäiseen investointeja ja kehitystä koskevaan lähestymistapaan sekä päätöksenteon että eri alojen tasolla. Pyrkimyksiä eri tukialojen väliseen synergiaan tulee kannustaa.

3.5. Alueiden komitea vaatii, että kun on kysymys liikenteen perusrakenteista ja niiden yhteentoimivuudesta tai viestintäinfrastruktuurista ja sen rakentamisesta erityisesti syrjäisille alueille sekä ulko- ja reuna-alueille, rakennerahastoista tulee voida myöntää tukea tavoitteen 2 piiriin kuuluville alueille. Komitea vaatii, että samoin menetellään myös energia- ja ympäristöohjelmien sekä etenkin tutkimukseen ja kehitykseen ja yritystukiin liittyvien ohjelmien suhteen. Se muistuttaa, että näillä aloilla alue- ja paikallisviranomaiset ovat parhaiten perillä taloudellisista ja yhteiskunnallisista tarpeista.

3.6. Alueiden komitea tukee ehdottoman välttämätöntä työpaikkojen luomista ja ehdottaa tätä varten, että Euroopan sosiaalirahastosta voitaisiin tukea alueellisten työllisyyssopimusten kaltaisia Euroopan aluekehitysrahastosta rahoitettuja paikallisia ja alueellisia toimia, jotka ovat osoittautuneet tehokkaiksi työllistäjiksi. Komitea muistuttaa, että vastuun koulutuksesta kantavat useimmiten alue- ja paikallisyhteisöt. Tällaisilla toimilla yhdessä erityisesti hallintoon liittyvien TTK- ja innovaatiotoimien kanssa varmistetaan parhaiten pysyvien teollisuus- ja palveluyritysten syntyminen.

3.7. Alueiden komitea kannattaa täydentävyyden periaatetta kaupunkien ja maaseudun kehittämisessä. Komitea ehdottaa tässä kysymyksessä kehitysaloitetta, jolla luotaisiin kaupunkialueiden tai kaupunkiverkostojen sekä niitä ympäröivän maaseudun taloudellisen ja kulttuurisen kehittämisen moottori. Urban-yhteisöohjelmassa tulisi toteuttaa tämänsuuntaisia kokeilutoimia.

3.8. Yleisesti ottaen koheesiorahaston ja rakennerahastojen välille tavoiteltu koordinointi tarjoaa tilaisuuden osoittaa hajautetun kumppanuuden ja yhteisön rahastojen käyttöön sovelletun "alhaalta ylös" -lähestymistavan tehokkuus.

Bryssel 18. marraskuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

(1) EYVL C 64, 27.2.1998, s. 40.

(2) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 1.

(3) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 48.

(4) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 10.

(5) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 1.

(6) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 9.

(7) EYVL C 251, 10.8.1998, s. 11.

(8) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 36.