KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN YHTEISÖN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 95 ARTIKLASTA (4, 5 ja 6 kohta)

1. Johdanto

1. Amsterdamin sopimuksella tehtiin EY:n perustamissopimuksen uuteen 95 artiklaan huomattavia muutoksia, jotka koskevat jäsenvaltioiden mahdollisuutta saada pitää voimassa tai ottaa käyttöön yhteisön tasolla hyväksytyn yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä, jos siihen on perustavaa laatua olevia syitä, erityisesti terveyden tai ympäristön suojelu. (Liite I).

2. Perustamissopimuksessa määrätään, että komissio hyväksyy tai hylkää sille EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla tiedoksi annetut kansalliset säännökset tai määräykset. Jollei komissio tee muodollista päätöstä kuuden kuukauden kuluessa tiedoksi antamisesta, tiedoksi annettuja toimenpiteitä pidetään hyväksyttyinä.

3. Komissio tarkastelee näitä tiedoksi annettuja säännöksiä tai määräyksiä perustamissopimuksen tekstin perusteella ja ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen entisen 100 a artiklan 4 kohtaa koskevan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön, sikäli kuin sillä on edelleen merkitystä uusien määräysten tulkinnan kannalta [1].

[1] Asia C-41/93, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, tuomio 17.5.1994 (Kok. s. I-1829), julkisasiamies Tesauron ratkaisuehdotus 26.1.1994. Asia C-127/97, Willi Burstein vastaan Freistaat Bayern, tuomio 1.10.1998 (tuomiossa tuomioistuin toteaa, että ottaen huomioon ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettu vastaus 100 a artiklan 4 kohtaa koskeviin kysymyksiin ei ole tarpeen vastata, mutta näitä kysymyksiä käsitellään julkisasiamies Saggion ratkaisuehdotuksessa 7.5.1998). Asia C-319/97, rikosasia, jossa vastaajana on Antoine Kortas, tuomio 1.6.1999, julkisasiamiehen ratkaisuehdotus 28.1.1999. Vireillä olevat asiat: C-512/99, Saksa vastaan komissio, ja C-3/00 Tanska vastaan komissio.

4. Komissio varmistaa, että 95 artiklan (4-6 kohdan) määräyksiä sovelletaan täysipainoisesti ja tasapuolisesti, jotta mahdollistetaan yhteisön sääntöjen kanssa ristiriidassa olevien kansallisten toimenpiteiden soveltaminen sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä vaarantamatta, jos se on perusteltua.

2. Ilmoitusten toimittaminen

5. Poikkeuksia koskevissa jäsenvaltioiden pyynnöissä olisi viitattava yhdenmukaistamistoimenpiteeseen (joka on hyväksytty EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan, entisen 100 a artiklan, nojalla [2]).

[2] Komission päätökset 17.5.2002 (EYVL L 132) ja 24.5.2002 (EYVL L 138) perustuivat direktiiviin 76/116 liittyviin tiedonantoihin, jotka puolestaan perustuivat perustamissopimuksen 100 artiklaan.

6. Ilmoituksiin olisi liitettävä niiden kansallisten säännösten tai määräysten teksti, jotka komissiota pyydetään hyväksymään, sekä selostus näiden säännösten tai määräysten perusteena olevista syistä.

7. Jos pyydetään lupaa pitää voimassa kansallisia säännöksiä tai määräyksiä (EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohta), nämä säännökset tai määräykset olisi pitänyt antaa ja niiden olisi pitänyt tulla voimaan ennen kuin asianomainen yhteisön yhdenmukaistamistoimenpide hyväksyttiin tai, tilanteen mukaan, ennen kuin liittymissopimus tulee voimaan tai ennen kuin jäsenvaltiolle 95 artiklaan tai liittymissopimukseen perustuvalla toimenpiteellä myönnetyn poikkeuksen voimassaoloaika päättyy. Jos pyydetään lupaa ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä tai määräyksiä (EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohta), näitä säännöksiä tai määräyksiä ei ole saatu antaa tai ne eivät ole saaneet olla voimassa ennen kuin yhdenmukaistamistoimenpide hyväksyttiin. EY:n perustamis-sopimuksen 95 artiklan 5 kohta koskee kansallisia säännöksiä tai määräyksiä, jotka jäsenvaltio aikoo ottaa käyttöön yhdenmukaistamistoimenpiteen hyväksymisen jälkeen.

8. Jäsenvaltion, joka haluaa pitää voimassa yhteisön tasolla hyväksytyn yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä, olisi toimitettava ilmoitus komissiolle mahdollisimman pian yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteen hyväksymispäivän jälkeen ja ennen kuin sitä aletaan soveltaa, jotta komissio voi tehdä asiasta päätöksen ennen yhteisön toimenpiteen soveltamisen alkamista.

9. Jäsenvaltio, joka haluaa ottaa käyttöön yhteisön tasolla hyväksytyn yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä, voi ilmoittaa asiasta komissiolle milloin tahansa kyseisen toimenpiteen hyväksymisen jälkeen.

10. Mahdollisuutta pyytää poikkeusta sisämarkkinoita koskevista yhdenmukaisista säännöistä on tulkittava rajoittavasti, asianomaisen säännöksen tai määräyksen tarkoituksen mukaan. Yhteisöjen tuomioistuin on päättänyt entisen 100 a artiklan 4 kohdan osalta, että kyseisessä määräyksessä vahvistetulla menettelyllä on tarkoitus varmistaa, ettei yksikään jäsenvaltio voi soveltaa yhdenmukaisista säännöistä poikkeavia kansallisia sääntöjä hankkimatta komission vahvistusta poikkeukselle. [3]

[3] Asiassa C-41/93 annetun tuomion 28 kohta, ks. myös asiassa C-319/97 (Kortas) annetun tuomion 27 ja 28 kohta.

11. Jäsenvaltioiden ehdottomana velvollisuutena on toimittaa komissiolle ilmoitus viipymättä silloin, kun on hyväksytty yhdenmukaistamistoimenpide, ja joka tapauksessa ajoissa päätöksen tekemiseksi ilmoituksesta ja kansallisen lainsäädännön muuttamiseksi, jos poikkeuspyyntö hylätään. Tämä menettely on saatava päätökseen siihen päivään mennessä, josta alkaen yhteisön toimenpidettä on määrä soveltaa. [4]

[4] Asiassa C-319/97 annetun tuomion 35 kohdassa todetaan seuraavaa: "Jäsenvaltioiden on EY:n perustamissopimuksen EY 10 artiklan (ent. 5 artikla) perusteella annettava mahdollisimman pian tiedoksi sellaiset yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevat kansalliset säännökset ja määräykset, joiden soveltamista ne aikovat jatkaa."

12. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan [5] poikkeusta koskevan pyynnön toimittaminen ei anna jäsenvaltiolle oikeutta soveltaa kansallista säännöstä tai määräystä ennen kuin komissio on hyväksynyt sen tai, jollei komissio tee päätöstä asiasta, ennen kuin kuuden kuukauden määräaika on kulunut, jolloin pyyntö katsotaan hyväksytyksi.

[5] Ks. alaviite 4.

3. Ilmoitusten tarkastelu komissiossa

13. Jäsenvaltion olisi liitettävä hakemukseensa kaikki tosiasialliset ja oikeudelliset tiedot ja tarvittaessa tieteellinen näyttö pyydetyn poikkeuksen perustelemiseksi, jotta komissio voi arvioida pyynnön hyväksyttävyyden ja aiheellisuuden.

14. Liitteessä II on ilmoituksen tekemistä varten laadittu malli, jossa luetellaan, mitä tietoja ilmoitukseen olisi sisällytettävä, erityisesti voimassa pidettävät (EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohta) tai käyttöön otettavat (EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohta) kansalliset säännökset tai määräykset sekä terveyden, ympäristön tai työympäristön suojeluun liittyvät perustelut. Malli on suuntaa antava, ja sen tarkoituksena on auttaa hakemusten tekemisessä mutta sitä ei ole pakko noudattaa sellaisenaan.

15. Asianmukaisesti allekirjoitettu ilmoitus ja kaikki sen mukana toimitettavat tiedot on lähetettävä seuraavaan osoitteeseen: European Commission, Secretariat General, BREY, B-1049 Brussels.

16. Komissio tiedottaa kaikille jäsenvaltioille jokaisesta vastaanottamastaan ilmoituksesta lähettämällä niille tiedoksiannon, joka sisältää ilmoituksen pääkohdat. Tämä tiedoksianto julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissio varaa itselleen oikeuden toimittaa ilmoituksen tehneelle jäsenvaltiolle ne huomautukset, joita muut jäsenvaltiot tai muut osapuolet saattavat esittää. Jäsenvaltioita pyydetään ilmoittamaan komissiolle, jos jotakin toimitettua asiakirjaa on pidettävä luottamuksellisena. Muut jäsenvaltiot voivat tutustua kaikkiin ilmoitukseen sisältyviin asiakirjoihin luottamuksellisiksi katsottuja asiakirjoja lukuun ottamatta.

17. Voidakseen arvioida jäsenvaltion ilmoituksensa tueksi esittämää tieteellistä näyttöä komissio voi turvautua kyseisellä alalla päteviin riippumattomiin asiantuntijoihin.

18. Jos ilmoitus on komission mielestä mahdoton hyväksyä tai selkeästi perusteeton, komissio varaa itselleen oikeuden tehdä päätöksen käynnistämättä mitään edellä mainittuja menettelyjä. [6]

[6] Ks. esimerkiksi 25. heinäkuuta 2000 tehty komission päätös (EYVL L 205, 2000).

4. Päätös ilmoitettujen kansallisten säännösten tai määräysten hyväksymisestä tai hylkäämisestä

19. Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa asetetaan komissiolle kuuden kuukauden määräaika päätöksen tekemiseksi 95 artiklan 4 tai 5 kohdan nojalla esitetystä poikkeuspyynnöstä. Määräaika alkaa ilmoituksen vastaanottamista seuraavasta päivästä. Ilmoituksen tehneelle jäsenvaltiolle lähetetään vastaanottoilmoitus, jossa mainitaan kyseinen päivämäärä.

20. Jos ilmoitus koskee monimutkaista asiaa eikä vaaraa ihmisten terveydelle ole, määräaikaa voidaan pidentää enintään kuudella lisäkuukaudella (95 artiklan 6 kohdan kolmas alakohta). Määräajan pidentämisestä ilmoitetaan asianomaiselle jäsenvaltiolle, ja tieto julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

21. Lupa pitää voimassa yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä voidaan myöntää ainoastaan, jos se on perusteltua EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa mainittujen, ilmoituksen tehneen jäsenvaltion olennaisten tarpeiden vuoksi taikka ympäristön tai työympäristön suojelemiseksi (95 artiklan 4 kohta).

22. Lupa ottaa käyttöön yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä voidaan myöntää ainoastaan, jos pyyntö perustuu uuteen ympäristön tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön ja se tehdään ilmoituksen tehneen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen (95 artiklan 5 kohta).

23. Lupa voidaan joka tapauksessa myöntää ainoastaan sillä edellytyksellä, etteivät kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen. Komissio tarkistaa myös, muodostavatko kansalliset säännökset tai määräykset esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. Tässä yhteydessä komissio arvioi myös, onko toimenpide suhteeton esitettyyn tavoitteeseen nähden.

24. Komission päätös kyseisten kansallisten säännösten tai määräysten hyväksymisestä tai hylkäämisestä tehdään perusteltuna päätöksenä, joka annetaan tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle ja julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komission päätöksestä voi valittaa yhteisöjen tuomioistuimeen.

LIITE I

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen uusi 95 artikla

95 artikla (ent. 100 a artikla)

1. Poiketen siitä, mitä 94 artiklassa määrätään, ja jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, 14 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi sovelletaan seuraavia määräyksiä. Neuvosto toteuttaa 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevat toimenpiteet jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi.

2. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei sovelleta veroja, henkilöiden vapaata liikkuvuutta eikä työntekijöiden oikeuksia tai etuja koskeviin säännöksiin tai määräyksiin.

3. Komissio perustaa 1 kohdassa tarkoitetut, terveyttä, turvallisuutta, ympäristönsuojelua tai kuluttajansuojaa koskevat ehdotuksensa suojelun korkeaan tasoon ottaen erityisesti huomioon kaiken tieteelliseen tietoon perustuvan uuden kehityksen. Myös Euroopan parlamentti ja neuvosto pyrkivät kumpikin toimivaltansa rajoissa tähän tavoitteeseen.

4. Jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.

5. Jos sen jälkeen kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista.

6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.

Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.

Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä.

7. Jos jäsenvaltio on 6 kohdan mukaisesti oikeutettu pitämään voimassa tai ottamaan käyttöön yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä, komissio tutkii viipymättä, onko sillä syytä ehdottaa kyseisen toimenpiteen mukauttamista.

8. Jos jäsenvaltio ottaa esille kansanterveyttä koskevan erityisen ongelman alalla, jolla on aiemmin toteutettu yhdenmukaistamistoimenpiteitä, se ilmoittaa ongelmasta komissiolle, joka tutkii välittömästi, olisiko neuvostolle ehdotettava aiheellisia toimenpiteitä.

9. Poiketen 226 ja 227 artiklassa määrätystä menettelystä komissio tai jäsenvaltio voi saattaa asian suoraan yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos se katsoo, että jokin jäsenvaltio käyttää väärin tämän artiklan mukaisia valtuuksiaan.

10. Edellä tarkoitettuihin yhdenmukaistamistoimenpiteisiin sisällytetään aiheellisissa tapauksissa suojalauseke, jonka nojalla jäsenvaltiot saavat, yhteisön valvontamenettelyn alaisina, toteuttaa väliaikaisia toimenpiteitä yhdestä tai useammasta 30 artiklassa mainitusta, muusta kuin taloudellisesta syystä.

LIITE II

MALLI EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 95 ARTIKLAN NOJALLA TEHTÄVIÄ ILMOITUKSIA VARTEN

1. Tunnistetiedot

- Yhdenmukaistamistoimenpide:

- asianomaisen yhdenmukaistamistoimenpiteen tunnistetiedot

2. Ilmoituksen olennaiset osat

- Kansalliset säännökset tai määräykset:

- voimassa pidettävät kansalliset säännökset tai määräykset (95 artiklan 4 kohta)

- käyttöön otettavat kansalliset säännökset tai määräykset (95 artiklan 5 kohta)

- Perustelut:

- perusteet poikkeuksen pitämiseksi voimassa (95 artiklan 4 kohta)

- perusteet poikkeuksen ottamiseksi käyttöön (95 artiklan 5 kohta)

3. Aineellisoikeudelliset edellytykset

- EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitetut taikka ympäristön tai työympäristön suojeluun liittyvät perusteet, jotka oikeuttavat pitämään kansalliset säännökset tai määräykset voimassa asianomaisessa jäsenvaltiossa (95 artiklan 4 kohta)

- ympäristön tai työympäristön suojeluun liittyvät asianomaisen jäsenvaltion erityisiä ongelmia koskevat perusteet kansallisten säännösten tai määräysten ottamiseksi käyttöön (95 artiklan 5 kohta)

- ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskeva uusi tieteellinen näyttö kansallisten säännösten tai määräysten ottamiseksi käyttöön (95 artiklan 5 kohta).

Sosioekonomiset tiedot:

a) Tausta: käytettävissä olevat taloudelliset tiedot (talouden sektorit, joita asia koskee, tuotanto, vienti/tuonti, kulutus, jätteet), arvioidut suuntaukset

b) Sosioekonomisten vaikutusten arviointi: riskiryhmät, yhteisön toimenpiteen arvioidut vaikutukset

Tieteelliset tiedot:

a) Saatavilla olevat tieteelliset tiedot riskeistä (kuvaus varsinaisista ja altistumisvaaroista), joiden osalta yhteisön yhdenmukaistamistoimenpide ei ole riittävä, esimerkiksi:

- arviointi riskeistä terveydelle/ympäristölle/työympäristölle ottaen huomioon jo annettujen yhteisön säännösten vaikutukset

- riskit, jotka liittyvät korvaavien tuotteiden käytön lisääntymiseen

- uudet tieteelliset tiedot/tutkimukset ja/tai mahdolliset käynnissä olevat tutkimukset.

b) Kyseisen jäsenvaltion erityistä tilannetta koskevat tieteelliset tiedot, esimerkiksi jäsenvaltiota koskevien tietojen vertaaminen toisia jäsenvaltioita koskeviin vastaaviin tietoihin tai yhteisön keskiarvoon seuraavien asioiden osalta:

- tuotantomäärät (jos on), kulutusta ja jätteitä koskevat tiedot, aiempi ja arvioitu tuleva kehitys

- päästöt ja altistuminen (ihmisten ja ympäristön eri alueiden), mitattuna mikäli mahdollista tai muutoin arvioituna

- odotetut edut (riskin/vaaran, altistumisen taikka ihmisiin tai ympäristöön kohdistuvan vaikutuksen aleneminen) erityisesti verrattuna yhteisön säännöksistä aiheutuviin vaikutuksiin (mitkä ovat kansallisten säännösten soveltamisesta odotettavat lisäedut?).