FI Euroopan unionin virallinen lehti C 12/69

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetuksen (EU) N:o 604/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ilman huoltajaa olevan alaikäisen, jolla ei ole laillisesti jossakin jäsenvaltiossa oleskelevia perheenjäseniä, sisaruksia tai sukulaisia, tekemän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisestä”

COM(2014) 382 final – 2014/0202 (COD)

(2015/C 012/11)

Esittelijä: Grace Attard

Euroopan parlamentti päätti 3. heinäkuuta 2014 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus asetuksen (EU) N:o 604/2013 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ilman huoltajaa olevan alaikäisen, jolla ei ole laillisesti jossakin jäsenvaltiossa oleskelevia perheenjäseniä, sisaruksia tai sukulaisia, tekemän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisestä

COM(2014) 382 final – 2014/0202 (COD).

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 30. syyskuuta 2014.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. lokakuuta 2014 pitämässään 502. täysistunnossa (lokakuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 143 ääntä puolesta ja 1 vastaan.

1. Suositukset ja huomiot

1.1 ETSK kannattaa ehdotusta muuttaa asetusta (EU) N:o 604/2013. Monenlaisia esteitä, joita ovat muun muassa jäsenvaltioiden hallinnollisten, oikeudellisten ja muiden järjestelmien monimutkaisuus, tiedonpuute ja pelko ilmiannetuksi tulemisesta, on kuitenkin ylitettävä ennen kuin voidaan varmistaa, että yksikään lapsi ei jää oikeudellisesti epävarmaan tilanteeseen tai kansalaisuudettomaksi.

1.2 ETSK suosittaa painokkaasti, että ”lapsen edun” periaatetta pidetään ensisijaisena kaikkeen kansalliseen ja kansainväliseen lainsäädäntöön nähden.

1.3 ETSK toteaa, että käsiteltävänä olevassa ehdotuksessa ei vahvisteta kriteerejä sille, miten ”lapsen etu” määritetään, ja kuka sen tekee. Määritelmän tulee olla kansainvälisten ihmisoikeussopimusten sääntöjen ja vaatimusten mukainen.

1.4 Komitea suosittaa, että ilman huoltajaa olevien alaikäisten asioita käsittelevien työntekijöiden tulee saada asianmukaista koulutusta lasten oikeuksien kunnioittamisesta.

1.5 Eturistiriitojen välttämiseksi ja henkilöstön pätevyyden varmistamiseksi lapsen edun määrittämisestä vastaavan elimen tulisi olla riippumaton elin, jolla ei ole yhteyttä maahanmuuttoviranomaisiin. Sen tulisi mielellään olla lastensuojeluasioista vastaava kansallinen elin (1).

1.6 ETSK korostaa, että lasten säilöönoton lopettaminen on tärkeä ja kiireellinen tavoite riippumatta siitä, onko lapsilla mukanaan huoltajia ja minkä menettelyn piiriin he kuuluvat.

1.7 Ilman huoltajaa olevalta tai huoltajastaan eroon joutuneelta lapselta ei kansainväliseen ihmisoikeus-, humanitaariseen ja pakolaislainsäädäntöön perustuvien palauttamiskieltovelvoitteiden mukaisesti saisi koskaan evätä maahanpääsyä.

1.8 ETSK kehottaa komissiota määrittämään yhdenmukaiset menettelyt sekä tarkoituksenmukaiset ja joustavat aikarajat 4 b, 4 c ja 4 d kohdan mukaisia tapauksia varten, jotta turvataan lapsen edun toteutuminen jäsenvaltioiden välisissä järjestelyissä.

1.9 Käsitteet ”ilmoittaa” ja ”tosiasiallinen mahdollisuus” on syytä määritellä selkeästi, jotta voidaan olla varmoja, että alaikäistä avustavat asianmukaisesti koulutetut sosiaalityöntekijät, riippumattomat tulkit ja laillisena holhoojana toimiva pätevä edustaja, jotka auttavat häntä ymmärtämään, mitä kaikkia seurauksia on kansainvälistä suojelua jossakin EU:n jäsenvaltiossa koskevan hakemuksen tekoprosessilla.

1.10 ETSK katsoo, että laillisena holhoojana tulisi olla ”pätevä edustaja”, jolla on kokemusta alaikäisten asioiden hoitamisesta ja joka tuntee kansallisen ulkomaalaislainsäädännön ja lastensuojelulainsäädännön.

1.11 ETSK kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että mahdolliset iän arviointimenettelyt perustuvat alaikäisen etuun ja että niiden ensisijaisena tavoitteena on varmistaa, että alaikäiselle turvataan ne oikeudet ja suojelu, joihin hänellä on oikeus. Arviointi tulisi suorittaa laillisen holhoojan läsnä ollessa.

1.12 ETSK suosittaa painokkaasti, että tapauksissa, joissa alaikäisestä tulee täysi-ikäinen sillä aikaa, kun prosessi kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi on kesken, henkilön iäksi katsotaan ikä alkuperäisen hakemuksen jättämisajankohtana.

1.13 Useita EU:n poliittisia linjauksia, joissa on kyse paperittomien alaikäisten maahanmuuttajien suojelemisesta, on syytä tarkistaa (2). Niitä ovat laillistaminen maahanmuuttopolitiikan välineenä, paperittomien perheiden tukeminen ja niille tiedottaminen, tietokannan kokoaminen todistusaineistosta, vastasyntyneiden rekisteröinti ja tietosuoja sekä oikeus yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, terveydenhuoltoon ja majoitukseen.

1.14 ETSK katsoo, että tarvitaan kattavampi”ilman huoltajaa luvattomasti maassa oleskelevien lasten”määritelmä, jotta voidaan kattaa kaikki erilaiset käytännössä ilmenneet tilanteet, joita ehdotettu asetus ei kata.

1.15 ETSK korostaa, että on tärkeää kuulla kansalaisyhteiskunnan asiantuntijoita, oikeusalan ammattilaisia sekä asianajajia, joilla on kokemusta maahanmuuttajalasten tapauksista, ja odottaa tilaisuutta tehdä komission kanssa yhteistyötä tässä prosessissa.

2. Komission ehdotuksen pääsisältö

2.1 Komission ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (”Dublin III -asetus”) 8 artiklan 4 kohtaa.

2.2 Ehdotuksen taustalla on EU:n tuomioistuimen äskettäinen tuomio (3), jossa selvennetään, mikä jäsenvaltio vastaa ilman huoltajaa olevien alaikäisten tekemien hakemusten käsittelystä. Se parantaa sellaisten kansainvälistä suojelua hakevien alaikäisten tilannetta, joilla ei ole EU:n alueella oleskelevia perheenjäseniä, sisaruksia tai sukulaisia.

2.2.1 Asetuksen 4 a kohdassa vahvistetaan tuomioistuimen asiassa C-648/11 antama tuomio ja todetaan seuraavaa: ”Jos ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä ei ole 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevia perheenjäseniä, sisaruksia tai sukulaisia, vastuussa on se jäsenvaltio, jossa ilman huoltajaa oleva alaikäinen on jättänyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ja jossa hän oleskelee, edellyttäen että tämä on alaikäisen edun mukaista.”

2.2.2 Asetuksen 4 b kohta koskee tilannetta, jossa 4 a kohdassa tarkoitettu hakemuksen tehnyt alaikäinen oleskelee jäsenvaltion alueella, mutta ei ole jättänyt siellä hakemusta. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava ilman huoltajaa olevalle alaikäiselle oikeudesta tehdä hakemus ja annettava hänelle tosiasiallinen mahdollisuus jättää hakemus kyseisessä jäsenvaltiossa edellyttäen, että tämä on alaikäisen edun mukaista.

2.2.3 Alaikäisellä on tällöin kaksi vaihtoehtoa: hakea kansainvälistä suojelua tai jättää hakematta sitä.

2.2.4 Asetuksen 4 c kohdan mukaan jälkimmäisessä tapauksessa, eli jos alaikäinen päättää olla tekemättä uutta hakemusta jäsenvaltiossa, jossa hän oleskelee – tätä ei käsitellä asiassa C-648/11 –, alaikäinen siirretään jäsenvaltioon, joka on alaikäisen edun kannalta sopivin. Säännön tarkoituksena on taata varmuus vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisestä varman ja ennakoitavissa olevan säännön avulla ja varmistaa, että menettelyssä ei aiheudu turhia viivästyksiä. Asetuksen (EU) N:o 604/2013 6 artiklassa säädettyjä alaikäisille myönnettäviä takeita sovelletaan kaikkiin alaikäisiin, jotka kuuluvat asetuksen mukaisten menettelyjen soveltamisalaan. Lisäksi ehdotuksessa lisätään 4 c kohtaan velvoite, jonka mukaan pyynnön esittäneen ja sen vastaanottaneen jäsenvaltion on toimittava yhteistyössä alaikäisen edun arvioimiseksi.

3. Taustaa

3.1 Ilman huoltajaa olevat alaikäiset kohtaavat runsaasti erilaisia monimutkaisia haasteita, joihin on etsittävä monenvälisiä, kattavia ja kokonaisvaltaisia ratkaisuja.

3.2 ETSK suosittaa, että jokaiselle lapselle annetaan asiaan sovellettavan YK:n yleissopimuksen perusteella tietoa hänen oikeuksistaan lapsen ikään soveltuvalla tavalla, jotta varmistetaan, että alaikäisillä ja erityisesti ”näkymättömillä” alaikäisillä, joista ei huolehdita asianmukaisesti, on mahdollisuus hakea suojelua.

3.3 EU:ssa oli vuonna 2013 noin 1 20 000 alaikäistä turvapaikanhakijaa, mikä on yli neljäsosa kaikista turvapaikanhakijoista. Turvapaikanhakijoista 12 685 oli ilman huoltajaa (4). Turvapaikkaa hakevien ilman huoltajaa olevien alaikäisten osuus on pysynyt viimeisten kymmenen vuoden ajan Euroopassa vakaana eli noin viidessä prosentissa kaikista turvapaikanhakijoista.

3.4 Matkaa tekevien lasten asema voi vaihdella matkan eri vaiheissa, ja he saattavat kohdata hyvin erilaisia vaaratilanteita (5), joihin kaikkiin on puututtava.

3.5 He saattavat matkustaa perheensä kanssa tai yksinään taikka muiden kuin perheenjäsenten kanssa, tai heidät on saatettu jättää ilman huoltajaa jäsenvaltion alueelle saavuttua. Lasten vanhemmat tai huoltajat saattavat myös olla paperittomia, jos he ovat esimerkiksi saapuneet maahan luvattomasti tai jos he ovat jääneet maahan perheenä oleskeluluvan tai viisumin voimassaolon päätyttyä. Vanhemmilla tai huoltajilla saattaa myös olla sääntöjenmukaisen maahanmuuttajan asema, esimerkiksi jos lapset ovat tulleet Eurooppaan perheensä luokse mutta perheenyhdistämismenettelyjen edellytykset eivät täyty. Euroopassa syntyneet lapsetkin voivat olla paperittomia, koska heidän vanhempansa ovat paperittomia. On myös mahdollista, että karkotustapauksessa lapset on jätetty maahan.

3.6 Jäsenvaltiot ovat lain mukaan velvollisia varmistamaan, että EU:n tuomioistuimen tuomiot, etenkin asetukseen (EU) N:o 604/2013 liittyvässä asiassa C-648/11 annettu tuomio, sekä YK:n yleissopimusten mukaiset suojalausekkeet ja vaatimukset on saatettu voimaan kansallisessa lainsäädännössä. Jäsenvaltioiden on noudatettava lapsen oikeuksista tehdyn YK:n yleissopimuksen kahta perusperiaatetta, jotka ovat i) syrjimättömyyden periaate (2 artikla) ja ii) lapsen edun periaate (3 artikla). Jokainen kansainvälisen ja/tai eurooppalaisen oikeuden vastainen poliittinen linjaus tai käytäntö olisi kumottava lainvastaisena, ja rikkomismenettely olisi käynnistettävä aina, kun lasten oikeuksia loukataan.

4. Yleistä

4.1 Ehdotetulla asetuksella varmistetaan, että jäsenvaltiot noudattavat lapsen oikeuksista tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen yleiskommenttia nro 6, jossa on kyse ilman huoltajaa olevien ja huoltajastaan eroon joutuneiden lasten kohtelusta alkuperämaan ulkopuolella.

4.2 Haagin yleissopimuksessa vuodelta 1996 (6) todetaan, että ”lapsen” tai ”alaikäisen” ikäraja on AINA 18 vuotta kansallisesta lainsäädännöstä riippumatta.

4.3 Lapsen oikeuksiin liittyvät perusperiaatteet on otettava huomioon kaikkien ilman huoltajaa oleviin maahanmuuttajalapsiin vaikuttavien säädösten, poliittisten linjausten, menettelyjen ja käytäntöjen laatimisessa, täytäntöönpanossa ja seurannassa.

4.4 Alaikäisten, joiden hakemus on aiemmin hylätty jossakin jäsenvaltiossa, tulisi kuulua tämän säädösehdotuksen soveltamisalaan.

4.5 Ilman huoltajaa olevien alaikäisten kanssa tekemisissä olevien työntekijöiden (mm. lainvalvontaviranomaiset, oikeusviranomaiset, haastattelijat, tulkit, sosiaali- ja nuorisotyöntekijät, terveydenhuollon ammattilaiset, vartijat, oikeudelliset edustajat, poliisit ja rajavartijat) tulisi saada asianmukaista koulutusta lapsen oikeuksien kunnioittamisesta.

4.6 YK:n yleissopimuksen mukaan valtioiden tulee kohdella paperittomia lapsia samoin kuin ”kaikkia” lapsia tekemättä minkäänlaista eroa. Käytännössä maahanmuuton valvontaa ja lastensuojelua koskevien kansallisten oikeudellisten kehysten välillä on kuitenkin jännite. ETSK kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että sääntöjenvastaisessa tilanteessa olevia lapsia kohdellaan ja suojellaan ennen kaikkea lapsina kansallisten lastensuojelujärjestelmien mukaisesti.

5. Erityistä

5.1 ETSK on tuonut painokkaasti esiin näkemyksensä sääntöjenmukaisessa tai sääntöjenvastaisessa tilanteessa olevien maahanmuuttajien perusoikeuksia koskevista poliittisista linjauksista ja käytännöistä useissa ETSK:n lausunnoissa (7) ja osallistuessaan Euroopan kotouttamisfoorumiin.

5.2 Kaikille maahanmuuttajalapsille tai sääntöjenvastaisesti maassa oleskeleville lapsille, myös paperittomille, olisi taattava lasten tarpeet huomioon ottavat vastaanotto-olosuhteet lapsen oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen ja muiden kansainvälisten yleissopimusten, kuten vammaisten oikeuksia koskevan yleissopimuksen, mukaisesti myös silloin, kun on kyse Euroopan sisäisistä muutoista.

5.3 Heti ilman huoltajaa olevan tai huoltajastaan eroon joutuneen lapsen saavuttua maahan hänelle olisi annettava ilmaista oikeudellista apua ja nimettävä riippumaton laillinen holhooja, joka tukee, neuvoo ja suojelee lasta, kunnes tämä pääsee takaisin perheensä luo tai saa asianmukaisen hoitopaikan.

5.4 Vaikka EU:n lainsäädännössä tunnustetaan laillisen holhoojan asema, laillisen holhoojan velvollisuuksia ei ole määritelty. Laillisen holhoojan tulisi olla ”pätevä edustaja”, jolla on kokemusta alaikäisten asioiden hoitamisesta, joka tuntee kansallisen ulkomaalais- ja lastensuojelulainsäädännön ja jolla on valtuudet edustaa lasta kaikissa päätöksentekoprosesseissa lapsen suostumuksella (8). Holhoojalla on oltava taloudelliset resurssit lisäasiantuntemuksen hankkimiseen, jos se on lapsen edun takia tarpeellista.

5.5 Vastuussa olevaa jäsenvaltiota määritettäessä on ilman huoltajaa oleville alaikäisille turvattava koko prosessin ajan majoitus ja oikeus yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen sekä terveydenhuoltoon samoin perustein kuin muille lapsille vastaanottavan jäsenvaltion oikeudenkäyttöalueella ja siten, että lapsen psykologiseen tilaan kiinnitetään erityishuomiota.

5.6 Lasten näkemykset ja kokemukset on otettava huomioon muotoiltaessa lapsia koskevia poliittisia ratkaisuja ja toimintasuunnitelmia. Tutkimukset, joissa käsitellään lapsikeskeistä todistusaineistoa ja lapsen oikeutta ilmaista mielipiteensä vapaasti kaikista häntä koskettavista asioista, ovat tarjonneet arvokasta ensi käden näyttöä ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevan EU:n toimintasuunnitelman (2010–2014) pohjaksi (9).

5.7 Käsitteet ”ilmoittaa” ja ”tosiasiallinen mahdollisuus” on syytä määritellä selkeästi, jotta voidaan olla varmoja, että i) alaikäistä avustavat asianmukaisesti koulutetut sosiaalityöntekijät, riippumattomat tulkit ja laillinen holhooja, jotka kielellä, jota hän ymmärtää, auttavat häntä hahmottamaan, mitä kaikkia seurauksia on kansainvälistä suojelua jossakin EU:n jäsenvaltiossa koskevan hakemuksen tekoprosessilla, ja että ii) alaikäinen on tarvittaessa kirjallisesti antanut suostumuksensa tai kieltäytynyt antamasta sitä.

5.8 Alaikäistä ei saa missään kansainvälisen suojelun hakuprosessin vaiheessa pitää säilöönotettuna. Säilöönotto myös estää lasta käyttämästä oikeuttaan siirtyä toiseen jäsenvaltioon hakeakseen suojelua siellä (10).

5.9 Kaikkien Dublin II- ja Dublin III -asetusten nojalla tehtyjen, ilman huoltajaa olevia alaikäisiä turvapaikanhakijoita koskevien päätösten tulee noudattaa Euroopan unionin tuomioistuimen viimeaikaista oikeuskäytäntöä (11).

5.10 Jäsenvaltioiden kesken asetusehdotuksen mukaisesti tehtävien sopimusten ja pöytäkirjojen tulee noudattaa Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta.

5.11 ETSK on täysin samaa mieltä siitä, että muutetun asetuksen hyväksymisen jälkeen komission tulee tarkistaa delegoituja säädöksiä Dublin III -asetuksen mukaisesti ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan nojalla.

5.12 ”Aikuisen sisaruksen” käsite on täsmennettävä, kun on kyse alaikäisen oikeudesta perheenyhdistämiseen, jotta varmistetaan, että aikuinen voi lain mukaisesti hoitaa velvollisuutensa alaikäiseen nähden vastuullisesti.

5.13 ETSK suosittaa, että jäsenvaltiot antavat tarvittavaa tukea ja erikoishoitoa haavoittuvassa asemassa oleville lapsille, kuten psykologisista ongelmista kärsiville, henkisesti tai fyysisesti vammautuneille ja/tai terveysongelmista kärsiville lapsille, sekä hätätilanteessa oleville lapsille eli esimerkiksi konfliktialueilta tuleville lapsille, jotka ovat joutuneet tai joiden perhe on joutunut käymään läpi traumaattisia kokemuksia, ja raskaana oleville teini-ikäisille tai alle 18-vuotiaille vanhemmille.

5.14 ETSK kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita varmistamaan, että mahdolliset iän arviointimenettelyt i) perustuvat alaikäisen etuun (12), ii) suoritetaan laillisen holhoojan läsnä ollessa ja että iii) niihin osallistuu eri alojen riippumattomia asiantuntijoita, kuten lastenpsykologeja, sosiaalityöntekijöitä ja oikeudellisia asiantuntijoita, jotka edustavat kumpaakin sukupuolta. Arviointiprosessi ja päätös on dokumentoitava yksityiskohtaisesti.

5.15 Jokaista alaikäiseksi itseään väittävää on kohdeltava alaikäisenä arviointiprosessin päättymiseen asti.

5.16 Iän arvioinnin tulisi tapahtua ensisijaisesti asiakirjanäytön perusteella. Espanjalaisen tuomioistuimen hiljattain antaman päätöksen mukaan asiakirjatodisteita ei pidä kyseenalaistaa.

5.17 Alaikäiselle on annettava kaikki tiedot iän arviointiprosessista ja sen seurauksista, ja hänen näkemyksilleen on annettava hänen ikänsä ja kypsyytensä mukainen painoarvo.

5.18 Jos asiakirjatodisteita ei ole tai jos on vakavia syitä epäillä alaikäisen ikää, voidaan viimeisenä keinona tehdä lääketieteellisiä/fyysisiä tutkimuksia kunnioittaen lapsen kulttuuria, ihmisarvoa sekä fyysistä ja henkistä koskemattomuutta, sillä eräät fyysiset arvioinnit voivat olla erityisen paljon stressiä aiheuttavia, intimiteettiä loukkaavia ja traumaattisia. Asianomaiselta olisi pyydettävä ja saatava tietoinen suostumus, jos lääketieteellistä/fyysistä tutkimusta pidetään tarpeellisena. Lääketieteellisen/fyysisen tutkimuksen rinnalla olisi teetettävä sosiopedagoginen asiantuntija-arvio. Näiden menettelyjen pitää olla kumulatiivisia.

5.19 Menettelyjen tuloksista tulisi voida valittaa.

5.20 Täysi-ikäisyyden saavuttavien ilman huoltajaa olevien alaikäisten oikeudellinen asema on monitahoinen ja vaihtelee jäsenvaltioittain. Vaikka turvapaikkadirektiivissä on vahvistettu menettelytapasäännöt tässä asiassa, on tarpeen asettaa säännöt sellaisen henkilön oikeuksista, joka täyttää 18 vuotta menettelyn kuluessa.

5.21 ETSK suosittaa painokkaasti, että tällaisessa tilanteessa ikä määräytyy hakemuksen jättämisajankohdan mukaan, jotta vältetään alaikäisen päätyminen sääntöjenvastaisuuteen ja katoaminen.

5.22 Valtioiden toimet lapsikauppaongelman ratkaisemiseksi eivät saa riippua lapsen maahanmuuttaja-asemasta ja turvapaikkahakemuksesta vaan niiden tulee perustua lapsen etuun.

5.23 Sääntöjenvastaisesti maassa oleskelevia lapsia ei saisi koskaan asettaa rikosoikeudellisen menettelyn kohteeksi pelkästään kulloisestakin maahanmuuttaja-asemasta johtuvien syiden vuoksi tai kun osallistuminen rikolliseen toimintaan on seurausta hyväksikäytöstä.

5.24 Jäsenvaltioiden tulee heinäkuun 2015 loppuun mennessä saattaa voimaan turvapaikkadirektiivi, johon sisältyy muiden muassa jäsenvaltioille kuuluva velvollisuus havaita haavoittuvassa asemassa ja ilman huoltajaa olevat lapset mahdollisimman varhain.

Bryssel 15. lokakuuta 2014 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Henri MALOSSE

(1) Esimerkiksi Espanjan Oficina de Proteccion de Menores tai Saksan Jugendamt.

(2) Tri Sarah Spencer, COMPAS, Oxfordin yliopisto.

(3) Asia C-648/11 MA ja muut v. Secretary of State for the Home Department, Yhdistynyt kuningaskunta.

(4) Eurostat (2014), turvapaikkatilastot, http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Asylum_statistics

(5) Background paper of the European Forum on the Rights of the Child (2012) – http://ec.europa.eu/justice/fundamental-rights/files/background_cps_children_on_the_move_en.pdf

(6) Vuonna 1996 tehty Haagin yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta laista, toimenpiteiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä vanhempainvastuuseen ja lasten suojeluun liittyvissä asioissa, http://www.hcch.net/index_en.php?act=conventions.text&cid=70

(7) EUVL C 128, 18.5.2010, s. 29, EUVL C 48, 15.2.2011, s. 6, EUVL C 67, 6.3.2014, EUVL C 317, 23.12.2009, s. 110.

(8) Haagin yleissopimus vuodelta 1996.

(9) FRA (2009), Developing indicators for the protection, respect and promotion of the Rights of the Child in the European Union.

(10) Lapsen oikeuksia käsittelevä YK:n komitea, yleiskommentti nro 6, Treatment of unaccompanied minors and separated children outside their country of origin, CRC/GC/2005/6.

(11) Euroopan unionin tuomioistuin, 6. kesäkuuta 2013, asia C-648/11.

(12) Lapsiasiavaltuutettujen eurooppalainen verkko ENOC (European Network of Ombudspersons for Children) – www.ombudsnet.org