EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 15.5.2019 COM(2019) 233 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman arvioinnista {SWD(2019) 181 final}



Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma lyhyesti Euroopan unioni hyväksyy ympäristöä koskevia toimintaohjelmia, jotta se voi antaa strategista ohjausta ja varmistaa, että Euroopan ympäristö- ja ilmastopoliittiset toimet ovat ennustettavissa ja koordinoituja. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman soveltaminen alkoi vuonna 2014 ja päättyy vuoden 2020 lopussa. Ohjelmassa vahvistetaan vuoteen 2050 ulottuva visio sekä annetaan selkeä selonteko yhdennetystä ympäristöpolitiikasta, joka edistää kestävää talouden kasvua, terveyttä ja ihmisten hyvinvointia. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma vastaa täysin YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden henkeä. Ohjelmassa toiminnalle asetetaan yhdeksän ensisijaista tavoitetta: – Kolme teemakohtaista ensisijaista tavoitetta: suojella, säilyttää ja parantaa unionin luonnonpääomaa, muuttaa unioni resurssitehokkaaksi, vihreäksi ja kilpailukykyiseksi vähähiiliseksi taloudeksi ja suojella unionin kansalaisia ympäristöpaineilta sekä terveyteen ja hyvinvointiin kohdistuvilta riskeiltä. – Neljä mahdollistavaa toimea: parantaa lainsäädännön täytäntöönpanoa, lisätä tietoa parantamalla tietopohjaa, lisätä investointien järkevyyttä ja sisällyttää ympäristönäkökohdat muihin politiikan osa-alueisiin. – Kaksi monialaista ensisijaista tavoitetta: parantaa unionin kaupunkien kestävyyttä ja auttaa unionia kansainvälisten ympäristöön ja ilmastoon liittyvien haasteiden kohtaamisessa. Näihin yhdeksään ensisijaiseen tavoitteeseen sisältyy seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa 36 alatavoitetta ja 60 konkreettista toimea, jotka EU:n ja sen jäsenvaltioiden sekä yritysten, työnantajien ja työntekijöiden ryhmien sekä yksilöiden olisi toteutettava. Ympäristöä koskevat toimintaohjelmat hyväksytään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 192 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja EU ja sen jäsenvaltiot ovat yhdessä vastuussa niiden toteuttamisesta. Tässä arvioinnissa otetaan huomioon Euroopan ympäristökeskuksen laatima ympäristön tilaa koskeva raportti ja asiaan liittyvien sidosryhmien kuuleminen. I.Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma – uudenaikainen hallintoväline nykypäivän ympäristöhaasteisiin Seitsemättä ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa koskevasta komission arvioinnista käy ilmi, että ohjelman tarjoama strategiakehys on onnistunut vakiinnuttamaan narratiivin, jonka mukaan ympäristöpolitiikka edistää vihreää kasvua ja maapallon hyvinvointia sekä parantaa yksilöiden hyvinvointia. Kaikki sidosryhmät määrittivät ensisijaiset tavoitteet yhdessä, minkä ansiosta EU, jäsenvaltiot sekä paikalliset ja alueelliset toimijat, yritykset mukaan luettuina, voivat toimia tuloksellisesti ja tehokkaasti ympäristöalan poliittisessa päätöksenteossa. EU:n tasolla yhdessä sovittu viiteasiakirja on lisännyt EU:n ja jäsenvaltioiden ympäristöpolitiikkojen ja ympäristön tilan sekä yksilöiden hyvinvoinnin parantamiseen tähtäävien toimien johdonmukaisuutta sekä sitoutumista niihin. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on lisännyt yleistä tietoisuutta siitä, että ympäristönsuojelu kulkee käsi kädessä työpaikkoja ja vaurautta luovan kestävän talousmallin kanssa. EU:n ympäristöpolitiikka on kehittynyt kohdennetuista sääntelytoimista siihen, että yhä suurempana painopisteenä on ympäristöulottuvuuden sisällyttäminen muihin alakohtaisiin politiikkoihin sekä laajempi kestävyysnäkökulma, josta ovat esimerkkeinä kiertotalouspaketti, vuoden 2030 ilmasto- ja energiapolitiikan puitteet, biotalousstrategia ja kestävän kasvun rahoitusta koskeva toimintasuunnitelma. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman yhteydessä aikaansaatu yhteisymmärrys on auttanut Eurooppaa esiintymään yhtenäisenä kansainvälisellä tasolla tehtävässä monenvälisessä yhteistyössä, kuten kestävän kehityksen Agenda 2030 toimintaohjelman ja Pariisin ilmastosopimuksen yhteydessä. Euroopan ympäristön tilaa koskevien säännöllisten raporttien mukaan joitakin parannuksia on saatu aikaan . EU saavuttaa todennäköisesti kasvihuonekaasupäästöjä ja uusiutuvaa energiaa koskevat vuoden 2020 tavoitteensa, ja se on asettanut kunnianhimoisia tavoitteita vuodeksi 2030. Energiatehokkuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseen tarvitaan lisätoimia. Komissio on myös esitellyt visionsa päivitetystä EU:n biotalousstrategiasta ja EU:n ilmastoneutraalista taloudesta vuoteen 2050 mennessä Pariisin ilmastosopimuksen mukaisesti. Kiertotaloudesta on hyötyä liiketoiminnalle, ilmastoa ja ympäristöä koskevan julkisen ja yksityisen sektorin rahoitus lisääntyy, Euroopan metsänhoito on kestävämpää ja uimavesien laatu paranee. Jäljellä on kuitenkin yhä merkittäviä haasteita ja uusiakin on tulossa . Edessämme on maailmanlaajuinen ekologinen kriisi, kun lähestymme maapallon kestävyyden rajoja tai joillakin aloilla jo ylitämme ne. Komission pohdinta-asiakirjassa Kohti kestävää Eurooppaa vuoteen 2030 mennessä todetaan, että ekologinen velka on Euroopan tärkein kestävyysvaje . Tämä ympäristökriisi vaikuttaa suoraan ihmisten terveyteen. Monet Euroopan kaupungeista eivät täytä yhdessä sovittuja ja oikeudellisesti sitovia ilmanlaatunormeja . EU ei ole aikataulussa luonnon monimuotoisuuden köyhtymisen pysäyttämistä vuoteen 2020 mennessä koskevan tavoitteen eikä ekosysteemien palvelujen tuottamista koskevien mahdollisuuksien palauttamista koskevan tavoitteen saavuttamisessa. Liikennealan ja elintarvikejärjestelmän ekologiset vaikutukset ovat edelleen liian suuria. Näiden kielteisten suuntausten pysäyttäminen edellyttää ennen kaikkea jatkuvia toimia nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi . Vaikka toiminta maksaa ja se edellyttää vahvoja yhteisiä ponnistuksia, toimettomuuden ja siihen liittyvien yhteiskunnallisten seurausten kustannukset olisivat paljon suurempia. Seitsemännellä ympäristöä koskevalla toimintaohjelmalla on ollut tässä yhteydessä merkittävä tehtävä, sillä se on tarjonnut hallinnointiväline ympäristöalan poliittiseen päätöksentekoon Euroopassa. Tässä arvioinnissa käsitellään ohjelman tärkeimpiä saavutuksia ja puutteita. Tämän analyysin perusteella arvioinnissa yksilöidään tärkeimmät saadut kokemukset. Yleisellä tasolla kaikki toimia ei ole pystytty toteuttamaan tässä täytäntöönpanovaiheessa. Vaikka kaikilla aloilla on tapahtunut edistystä ja joillakin aloilla enemmän kuin seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa suunniteltiin, lisäsitoumuksille on selkeä tarve. II.Saadut kokemukset Tässä seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman arvioinnissa on yksilöity joitakin arvokkaita kokemuksia, joita voidaan hyödyntää tulevissa ympäristöä koskevissa toimintaohjelmissa.

·EU:n ympäristöalan poliittista päätöksentekoa koskeva strategia tarjoaa lisäarvoa. Seitsemättä ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa pidetään vankkana strategiana, jolla on vahvat yhteydet kansallisiin ympäristöstrategioihin. Monet jäsenvaltiot ovat käyttäneet seitsemättä ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa omien ympäristöpoliittisten strategioidensa tai erityistoimiensa pohjana. Tämän seurauksena se on auttanut lisäämään ympäristöpolitiikan toimien ennustettavuutta, nopeutta ja koordinointia. Ennustettavuus on edistänyt toimien toteuttamista. ·Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma noudattaa pääosin hyvän hallinnon käytäntöjä. Ohjelmalla on vankka analyyttinen perusta, siihen on sitouduttu poliittisesti ja sillä on riittävästi resursseja sekä selkeä visio ja tavoitteet. Lisäksi se mahdollistaa seurannan, jatkuvan oppimisen ja parannukset. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma olisi kuitenkin voinut hyötyä useammista strategisista toimista, joiden olisi pitänyt olla mahdollisimman konkreettisia edistymisen kartoittamiseksi, sekä paremmasta priorisoinnista, joka olisi toteutettu rajoittamalla toimien soveltamisalaa verrattuna siihen, että ne kattavat EU:n ympäristöalan säännökset laaja-alaisesti. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma olisi myös hyötynyt seurantamekanismista, jolla varmistetaan sitoutuminen ohjelmaan ja sitoumusten toteuttaminen, sekä selkeistä ja sovituista indikaattoreista, joilla mitataan edistymistä toimien toteuttamisessa. ·Laaja sidosryhmien osallistuminen on erittäin tärkeää sekä ennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman käynnistämistä että koko ohjelmakauden aikana. Se lisää ohjelman hyväksymistä ja jatkotoimia. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma laadittiin osana laajaa kuulemismenettelyä, ja se hyväksyttiin tavallista lainsäätämisjärjestystä (yhteispäätösmenettelyä) noudattaen. Tämä lisäsi eri sidosryhmien ja päätöksentekijöiden hyväksyntää. Ohjelman käynnistämistä edeltänyt aktiivinen osallistumistaso olisi kuitenkin voitu säilyttää koko seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ajan. ·Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on pääosin johdonmukainen sekä Euroopan että maailmanlaajuisen poliittisen asialistan kanssa. Olisi kuitenkin voitu tehdä enemmän ympäristönäkökohtien sisällyttämiseksi muihin EU:n politiikan aloihin. Sidosryhmät ovat yhtä mieltä siitä, että ympäristöä koskevien toimintaohjelmien olisi oltava täysin johdonmukaisia EU:n toimielinten poliittisten painopisteiden kanssa, jotta varmistetaan toimielinten poliittinen sitoutuminen. Tämä olisi voitu saavuttaa paremmin yhdistämällä ympäristöä koskevan toimintaohjelman kesto Euroopan parlamentin vaalikauteen ja muihin pitkän aikavälin strategiakehyksiin, kuten Pariisin ilmastosopimukseen ja kestävän kehityksen Agenda 2030 toimintaohjelmaan. III.Arviointimenetelmä Tässä arvioinnissa tutkitaan, missä määrin sovitun toimintakehyksen rakenne, muoto ja strateginen rooli ovat auttaneet parantamaan ympäristö- ja ilmastopolitiikkaa Euroopassa. Samalla tarkasteltiin, mistä hyvä strategia koostuu ja missä määrin seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma täyttää nämä onnistumiskriteerit. Yleiset päätelmät perustuvat tähän analyysiin sekä saavutettujen tavoitteiden ja toteutettujen toimien arviointiin, ja niissä otetaan huomioon komission parempaa sääntelyä koskevat periaatteet. Arvioinnissa otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon käytännön tasolla saavutettu edistys muun muassa puhtaamman ilman ja veden, paremman jätehuollon sekä myrkyllisille kemikaaleille altistumisen vähenemisen muodossa erityisesti Euroopan ympäristökeskuksen raporttien perusteella. Koska edistyminen ympäristöasioissa vie yleensä kauemmin kuin viisi vuotta ja saavutettua edistystä on vaikea yhdistää tiettyyn ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, tämän arvioinnin tavoitteena on tarkastella lisäarvoa, jota saavutetaan strategiakehyksellä ja yhdessä sovituilla ensisijaisilla tavoitteilla, jotka ohjaavat EU:n ympäristöalan poliittista päätöksentekoa. Lisäksi seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on yksi useista ympäristöpolitiikkaa edistävistä tekijöistä, joten on vaikea arvioida, miten suuri vaikutus eri tekijöillä on ollut. Tässä arvioinnissa lähestymistapana on ollut esittää joitakin arviointikysymyksiä käyttämällä lähtökohtana tilannetta, jossa ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa ei ole. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman arviointi kattaa vuosien 2014–2018 saavutukset ja perustuu joihinkin sellaisiin tutkimuksiin, kuulemisiin ja arvioihin, joissa on käsitelty ohjelman edistymistä tähän mennessä. Näitä ovat muun muassa -sidosryhmien kuuleminen (verkossa toteutettu julkinen kuuleminen, julkiset työpajat ja kohdennettu kuuleminen) -komission toteuttama ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arviointi -Euroopan ympäristökeskuksen laatimat vuotuiset ympäristöindikaattoreita koskevat raportit (2016–2018) -Euroopan parlamentin ja alueiden komitean mietinnöt ja raportit, mukaan lukien Euroopan parlamentin arviointi seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanosta (marraskuu 2017). IV.Tiivistelmä analyysista Perusteellisen analyysin pohjalta voidaan tehdä joitakin päätelmiä siitä, miten seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on suoriutunut hyvää hallintotapaa koskeviin paremman sääntelyn arviointiperusteisiin verrattuna. 1.Tuloksellisuus: Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty jonkin verran. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on lisännyt ympäristöpolitiikan toimien ennustettavuutta, nopeutta ja koordinointia. Ennustettavuus on edistänyt toimien toteuttamista. Seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan sisältyneiden 60 toimen täytäntöönpanon analyysissa komissio toteaa, että tavoitteiden saavuttamisessa on saatu aikaan jonkin verran edistystä (tuloksena 3 asteikolla 1–5 ). Eniten on edistytty toimissa, jotka liittyvät toiseen ensisijaiseen tavoitteeseen eli siirtymiseen kohti resurssitehokasta vähähiilistä taloutta. Vähiten edistystä on sitä vastoin saavutettu tähän mennessä toimissa, jotka liittyvät luonnonsuojeluun, ympäristöön ja terveyteen sekä ympäristönäkökohtien sisällyttämiseen muuhun politiikkaan. Euroopan ympäristökeskuksen riippumattomista arvioinneista käyvät ilmi samat ongelmat: vaikka edistyminen on osittain merkittävää, monilla aloilla ollaan yhä jäljessä. Luonnonsuojeluun liittyvien tavoitteiden (esim. ravinteita, luonnon monimuotoisuutta, makeaa vettä tai merivesiä koskevien indikaattoreiden) saavuttaminen vaikuttaa epätodennäköiseltä, ja on epävarmaa, saavutetaanko kaikki ympäristöön ja terveyteen liittyvät tavoitteet. EU on aikataulussa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä (20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä vuoden 1990 tasoihin verrattuna) koskevan vuoden 2020 tavoitteen ja uusiutuvaa energiaa koskevan tavoitteen saavuttamisessa. Energiankulutusta koskevat suuntaukset on kuitenkin kumottava, jotta vuoden 2020 energiatehokkuustavoite voidaan saavuttaa. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on lisännyt poliittista sitoutumista ympäristöpolitiikkaan ottamalla sidosryhmät järjestelmällisesti mukaan sen suunnitteluun, jonka jälkeen neuvosto ja Euroopan parlamentti hyväksyivät ohjelman. Sidosryhmät ovat yhtä mieltä siitä, että ohjelma lisää ympäristö- ja ilmastopolitiikan ennustettavuutta ja helpottaa jäsenvaltioiden politiikkojen koordinointia. Tässä yhteydessä haasteita on kuitenkin aiheutua siitä, etteivät seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman hyväksyminen ja sen täytäntöönpanokausi vastaa unionin institutionaalista sykliä.

Ennustettavuus ja laajat poliittiset keskustelut osana lainsäädännön hyväksymismenettelyä ovat edistäneet joidenkin toimien toteuttamista. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arviointi, pienten juomaveden toimittajien määrittely, haitallisten vieraslajien torjuminen ja Rio+20-ohjelman jatkotoimet, jotka lopulta johtivat YK:n kestävän kehityksen tavoitteita koskevaan sopimukseen. Kuten useimpien laaja-alaisten strategioiden osalta tapahtuu, joitakin suunniteltuja toimia ei ole toteutettu. Tästä ovat esimerkkeinä myrkytöntä ympäristöä vuoteen 2018 mennessä koskeva strategia ja merien roskaantumisen vähentämistä koskeva yleistavoite. Samaan aikaan on kuitenkin toteutettu joitakin lisätoimia, kuten EU:n muovistrategia ja resurssitehokkuuden käsitteen laajentaminen kiertotaloutta koskevaan ohjelmaan. Yleisesti ottaen seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma suoriutuu hyvin verrattuna tällaisten strategioiden hyvää hallintoa ja rakennetta koskeviin arviointiperusteisiin. 2.Tehokkuus: Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman rakenne ja varsinkin sen toimintakehys ovat edistäneet synergioiden luomista. Ohjelmassa keskitytään parantamaan muuhun politiikkaan sisällyttämistä ja täytäntöönpanoa, mikä tukee poliittisia toimia, joiden tavoitteena on saada aikaan kustannussäästöjä ja parantaa tehokkuutta. Ympäristölainsäädännön noudattamatta jättämisestä aiheutuu EU:n taloudelle vuosittain noin 55 miljardin euron kustannukset terveyskustannuksina ja suorina ympäristöön kohdistuvina kustannuksina. Arvioinnissa havaittiin useita esimerkkejä ympäristöpolitiikan kustannussäästöistä seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman aikana. Vaikka ympäristötavoitteet ovat monilla politiikan aloilla yhä kunnianhimoisempia, ympäristönsuojelun menot ovat pysyneet suhteellisen vakaina Euroopassa useita vuosia (noin kahdessa prosentissa BKT:stä). Sen jälkeen, kun seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma tuli voimaan vuonna 2014, ympäristönäkökohtien sisällyttämisessä muuhun politiikkaan on edistytty sekä horisontaalisesti (politiikan alojen välillä) että vertikaalisesti (hallinnon tasojen välillä). Tämä tukee toimia, joiden tavoitteena on saada aikaan kustannussäästöjä ja parantaa tehokkuutta. Komissio ja jäsenvaltiot ovat pyrkineet parantamaan ympäristötietojen keräämistä ja vaihtamista, minkä ansiosta yksittäisetkin ihmiset voivat ottaa selvää teollisuuspäästöistä tai ympäristömelusta, mikä vähentää yritysten tiedonantotaakkaa ja parantaa kansallisen ja EU:n tason hallintojen tekemän yhteistyön tehokkuutta. Jäsenvaltiot olisivat voineet jakaa avoimemmin tietoa, jota ne keräävät arvioinneissa ja parempaa sääntelyä koskevassa toiminnassa, jotta olisi saatu aikaan enemmän synergiaa koko EU:ssa. 3.Merkityksellisyys: Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma kattaa oikeat alat, ja siinä vahvistettu vuoteen 2050 ulottuva visio on edelleen ajankohtainen. Muutoksia tarvitaan kuitenkin sitä mukaa, kun uusia haasteita ilmaantuu. Laaja yksimielisyys vallitsee siitä, että seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma kattaa oikeat kolme teemakohtaista ensisijaista tavoitetta, vaikkakin joitakin mahdollistavia tekijöitä olisi voitu käsitellä selkeämmin. Tällaisia tekijöitä ovat esimerkiksi digitalisaatio ja ympäristöhallinto toimintapolitiikan tehokkuuden parantamiskeinona. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman vuoteen 2050 ulottuva visio on ollut hyödyllinen, ja se on edelleen ajankohtainen. Ensisijaisten tavoitteiden toteuttamista on edistänyt kokonaisrakenne, joka sisältää rajallisen määrän teemakohtaisia tavoitteita, joita tuetaan toiminnallisemmilla ja kohdennetummilla alatavoitteilla ja toimilla. Periaatetta monitasoisesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta kannatetaan, ja se vastaa hyvää käytäntöä, mutta monimutkaisuuden tai kattavuuden taso on epäselvä, mikä vaikeuttaa myös joidenkin toimien seurantaa. 4.Johdonmukaisuus: Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on pääosin johdonmukainen ympäristö- ja ilmastoalan poliittisen asialistan kanssa sekä Euroopan tasolla että maailmanlaajuisesti. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on sisäisesti yhtenäinen strategia. Siinä määritettiin toimintaohjelma, ja se muodostaa komission ympäristöalan päivittäisen toiminnan rungon. Tämä koskee niin strategista hallintosuunnitelmaa ja säännöllisiä vuotuisia toimintakertomuksia kuin uusia aloitteita, kuten ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arviointia. Toimintakehys on vaikuttanut myönteisesti teemakohtaisiin ensisijaisiin tavoitteisiin, mutta monialaisten ensisijaisten tavoitteiden yhteydet paikallisiin, alueellisiin ja maailmanlaajuisiin haasteisiin eivät ole yhtä selviä. Mitä tulee johdonmukaisuuteen muiden politiikan alojen ja poliittisten painopisteiden kanssa, seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ja komission kymmenen painopistealan välillä on joitakin selkeitä (ja tervetulleita) yhteyksiä, kuten jaettu tavoite, joka koskee ilmastotoimien toteuttamista ja EU:n aseman vahvistamista kansainvälisenä toimijana. Yleisesti ottaen nämä tukevat toisiaan, ja seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa pyritään määrittämään, miten ympäristöalan toimintapolitiikat voivat edistää kestävää kasvua ja työpaikkoja. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ja muiden politiikan alojen välisestä johdonmukaisuudesta on useita esimerkkejä, kuten ympäristöasioiden (varsinkin hiilidioksidipäästöjen ja ilmansaasteiden) tuominen esiin EU-ohjausjakson maakohtaisissa raporteissa ja työ, joka liittyy kestäviin kaupunkeihin ja kaupunkiagendaan. Työtä on kuitenkin jatkettava, jotta poliittisesta päätöksenteosta saadaan yhdennettyä. Seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa olisi esimerkiksi voitu käsitellä enemmän sosiaalisia ongelmia ympäristö- ja sosiaalipolitiikan olemassa olevien yhteyksien pohjalta muun muassa haavoittuviin ryhmiin, työpaikkoihin, sosiaaliseen osallistamiseen ja eriarvoisuuteen kohdistuvan vaikutuksen osalta. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on pääosin johdonmukainen kansainvälisten sitoumusten kanssa. Vaikka se hyväksyttiin lähes kaksi vuotta ennen YK:n Agenda 2030 toimintaohjelmaa, siinä ennakoitiin YK:n kestävän kehityksen tavoitteita koskevaa toimintatapaa (ja se vaikutti siihen) korostamalla, että taloudellinen ja sosiaalinen hyvinvointi ovat riippuvaisia hyvinvoivista luonnonvaroista. Seitsemättä ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa voidaan pitää yhtenä kestävän kehityksen tavoitteiden toteuttamismekanismeista, joskin kestävän kehityksen tavoitteissa esiintuotua vaatimusta oikeudenmukaisesta siirtymästä olisi voitu korostaa enemmän seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa. 5.Lisäarvo: Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on lisännyt ympäristöpolitiikan tuloksellisuutta ja tehokkuutta. Sidosryhmät suhtautuvat ohjelmaan myönteisesti ja pitävät sitä vankkana strategiana, jolla on vahvat yhteydet kansallisiin ympäristöstrategioihin. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma on toiminut ympäristöhaasteiden käsittelyyn EU:ssa osallistuvien eri sidosryhmien ohjenuorana EU:n tasolla sekä kansallisella ja paikallisella tasolla. Ympäristöpolitiikassa määritetään usein toimintakehys mutta jaetaan sitten vastuu sen täytäntöönpanosta hallinnon eri tasoille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tämä ympäristöpolitiikan ja hajautetun päätöksenteon toisiinsa kytkeytynyt luonne selittää osittain sen, miksi sidosryhmät ovat pitäneet seitsemättä ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa arvokkaana. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma täyttää strategian laatimista koskevat hyvien käytäntöjen arviointiperusteet. Vaikka seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman rakenteella ja sisällöllä on laaja sidosryhmien hyväksyntä, sen täytäntöönpanoa olisi voitu tehostaa vahvemmalla säännöllisellä kartoitus- ja seurantamekanismilla. V.Päätelmät