Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - 'Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys'"

(1999/C 293/12)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys", KOM (1998) 605 lopull.

ottaa huomioon komission 4. marraskuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan c kohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokunnan 15. heinäkuuta 1998 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "Maankäyttö - Taajama-asiat - Energia - Ympäristö" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 4:n 16. huhtikuuta 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 115/99 rev 1, jonka esittelijät olivat Sally Powell ja Eva-Riitta Siitonen,

hyväksyi 2. ja 3. kesäkuuta 1999 pitämässään täysistunnossa (kesäkuun 3. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä kaupunki- ja kuntapolitiikan kehityksestä toimintakehyksessä ja erityisesti sen laatimisesta ripeästi edellisen kaupunki- ja kuntapoliittisen tiedonannon "Kohti kaupunkien toiminta-ohjelmaa Euroopan unionissa" jälkeen. Uusin tiedonanto, "Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys", on tärkeä edistysaskel EU:n kaupunki- ja kuntapolitiikan määrittelyssä ja täsmentämisessä. Alueiden komitea kannattaa toimintakehyksen kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Toimintakehys on myönteinen kehitysvaihe kehitettäessä aidosti kokonaisvaltaista kaupunki- ja kuntapolitiikkaa. Se saattaa EU:n kaupunki- ja kuntapolitiikan uudelle vuosisadalle ja antaa suuntaviivat tulevalle politiikalle. Kaupunki- ja kuntapolitiikkaan liittyvät toimet eivät kuitenkaan saa johtaa EU:n toimivallan laajentumiseen.

1.2. Kaupunkien ja kuntien roolin ja merkityksen tunnustamien sekä kaupunki- ja kuntapolitiikan saaminen EU:n agendalle ovat tulosta monien vuosien työstä, jota erityisesti paikallisviranomaiset ja heitä edustavat järjestöt ovat tehneet. AK on puhunut tunnustamisen puolesta esimerkiksi lausunnossaan aiheesta "Taajama-alueiden kehittäminen ja Euroopan unioni" (1995), jossa se kommentoi kaupunkiulottuvuuden paremman huomioon ottamisen tarvetta EU:n politiikoissa ja lausunnossaan aiheesta Euroopan aluekehityssuunnitelma (ESDP), jossa korostetaan kaupunkien ratkaisevaa roolia alueiden talouden dynaamisuuden ja Euroopan unionin kilpailukyvyn kannalta. Erityisen myönteisenä alueiden komitea pitää sitä, että komissio toimintakehyksessä tunnustaa kaupunkien merkityksen ja ratkaisevan aseman EU:n omiin keskeisiin tavoitteisiin - taloudellinen ja sosiaalinen koheesio, kilpailukyky, ympäristön kestävyys - pyrittäessä. Kaupunkien merkityksen tunnustaminen prosessissa osoittaa, että alue- ja paikallisviranomaiset on vastedes kytkettävä läheisesti kaikkien politiikkojen laadintaan, ja että kaupungit - ja niitä edustavat järjestöt ja instituutiot - ovat varsinaisia kumppaneita kehityksessä.

1.3. Toimintakehyksessä EU:n komissio on tavoitellut laaja-alaista integroitua strategiaa kaupunkien kehittämisen suhteen ja pyrkinyt ottamaan huomioon useita viimeaikaisia kaupunkeihin vaikuttavia ohjelmia ja politiikka-dokumentteja. Samalla toimintakehyksessä on kuitenkin onnistuneesti vältetty pitkät erityiskysymysluettelot ja sen sisältö on jaoteltu lukijaystävällisesti neljän olennaisen otsikon alle. Toimintakehyksen rakenne on selvä ja helppotajuinen ja alueiden komitea kiittää komissiota näin helppotajuisen ja käyttökelpoisen asiakirjan laatimisesta.

1.4. Mutta toimintakehys on vasta ensimmäinen askel. Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että sen suositukset toteutetaan, ja erityisesti että sen ajatuksia sovelletaan rakennerahastojen uudella ohjelmakaudella 2000-06. Tilanteessa jossa komissio on laatinut arvokkaan asiakirjan - itse asiassa vihreän kirjan - sen tulisi ottaa seuraava askel ja laatia valkoinen kirja, jolla kaupunki- ja kuntapolitiikka siirretään seuraavalle vuosisadalle. Tämän lisäksi alueiden komitea toivoo, että seurantatyön suositukset annetaan joutuisasti ja tehokkaasti. Se myös kannustaa komissiota varmistamaan, että suositusten antamiseen tarvittavat varat osoitetaan selkeästi.

1.5. Komitea haluaa kuitenkin painottaa, että toimintakehyksen osana esitetään toimia, joiden osalta ei vielä voida päättää, kuuluvatko ne EY:n perustamissopimuksen 3 b artiklan määräysten piiriin. Toimien tuonnempana konkretisoituessa onkin läheisyysperiaatteen noudattaminen selvitettävä jokaisen tapauksen kohdalla erikseen.

2. Yleistä

2.1. Toimintakehyksen perustana on näkemys kestävästä yhdentävästä kaupunkikehityksestä. Alueiden komiteakin katsoo, että sen tulisi olla kaupunkikehityksen yleisperiaate. Kaupunkien ja kuntien kestävä kehitys voidaan saavuttaa vain, jos kilpailukyky, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja ympäristön kannalta kestävä kehitys täydentävät ja tukevat toinen toisiaan. Komission tukemista kaupunkitutkimuksista ensimmäisessä, Lontoosta tehdyssä tutkimuksessa käsitellään tätä kysymystä ja vaaditaan, että: "myönnetään, että elämänlaatuumme vaikuttaa kehityksen kolme keskeistä ulottuvuutta: elämäntapamme on vastattava ympäristön kapasiteettia tuottaa käyttöömme energiaa; taloutemme on säilytettävä innovatiivisena, kilpailukykyisenä ja tuottavana; tarvitsemamme kehitys ei saa vahingoittaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta eikä heikentää perheitä eikä yhteisöjä."

2.2. Toimintakehysasiakirjasta käy selvästi ilmi tarve yhdentää nämä politiikan lohkot vertikaalisesti ja horisontaalisesti. Toimintakehyksen neljä keskinäisessä riippuvuussuhteessa olevaa poliittista tavoitetta ja niille perustuvat kaupunki- ja kuntapoliittiset tavoitteet tarjoavat yhdessä selkeän ja kokonaisvaltaisen kehyksen toiminnalle.

Euroopan kaupunkien ja kuntien omaksuma strateginen rooli EU:n politiikan laatimisessa ansaitsee tulla nykyistä paremmin tunnustetuksi. On tärkeää, että lisätään tutkimusta, joka auttaa meitä ymmärtämään Euroopan kaupunkien ja kuntien asemaa ja suunnitelmia. Koska 80 % Euroopan väestöstä asuu kaupungeissa ja taajamissa, on tärkeää saattaa yhteisö kansalaisia lähemmäksi. Paikallishallinnon näkökulmasta tämä tarkoittaa, että kumppanuudella ja paikallisyhteisön vaikutusvallan lisäämisellä on oltava käytännön sovellutuksensa EU-rahoitteisissa hankkeissa niin suunnittelu- kuin toteutusvaiheissakin. Tätä on toimintakehyksessä korostettava nykyistä enemmän. Tämän lisäksi komission tulee ottaa huomioon kaupunkien erilaisuus ja niiden erityispiirteet.

2.3. Kulttuuri ei sisälly toimintakehyksen haasteisiin eikä tavoitteisiin. Alueiden komitean kanta on, että kulttuuri on ensiarvoisen tärkeä sekä kasvualana että kaupungin hyvinvoinnin kannalta, ja näin ollen se on liitettävä osaksi EU:n kaupunki- ja kuntapolitiikkaa. Kulttuurilla on suurta taloudellista merkitystä kaupungeille, onhan kulttuurielinkeino eräs nopeimmin kasvavista aloista. Kaupungit edustavat eurooppalaisia arvoja, kulttuuriperintöä ja identiteettiä ja välittävät ne tuleville sukupolville. Koheesion ja kestävän kehityksen ohessa Euroopan kulttuurin ja identiteetin säilyttämisen pitäisi olla Euroopan kaupunki- ja kuntapolitiikan tärkeimpiä tavoitteita ja yksi koko EU:n tavoitteista. On merkillepantavaa, että viidennessä TKK-puiteohjelmassa on avaintoimi "Huomispäivän kaupunki ja kulttuuriperintö". Tämä on ensimmäinen kerta, kun kaupungit on mainitaan selkeästi komission TTK-ohjelmien puiteohjelmassa.

2.4. Toimintakehyksessä tarkastellaan globaalistumisen haasteita ensisijaisesti kaupunkien talouden ja työllisyyden näkökulmasta. Maailmanlaajuistuminen merkitsee kaupungeille sekä mahdollisuuksia että uhkia, kilpailua ja yhteistyötä. Eräs merkittävä maailmanlaajuistumisen näkökulma, jota toimintakehyksessä ei käsitellä on kaupungistuminen ja muuttoliike. Kaupungistuminen jatkuu kaikkialla maailmassa ja siirtolaisuus EU:n sisällä tai sen ulkopuolelta on päivänpolttava aihe vielä ensi vuosisadallakin. Kaupunkien kasvun haasteita - esimerkiksi asuntotilannetta - tulee käsitellä osana EU:n kaupunki- ja kuntapolitiikkaa.

2.5. Komission tulisi antaa suurempi painoarvo monialaisen yhdennetyn lähestymistavan omaksumiselle kaupunki- ja kuntapolitiikan toteuttamisessa, sillä se on todennäköisesti tehokkaampaa kuin tiukka alakohtainen käsittely, jota vielä noudatetaan EU:n tasolla.

3. Taloudellisen hyvinvoinnin ja työllisyyden parantaminen kaupungeissa

3.1. Kaupunkiyliopistojen henkinen vahvuus ja eurooppalaisten kaupunkien kulttuuriperintö tarjoavat vielä hyödyntämättömiä mahdollisuuksia innovaatiopolitiikalle. Keskeinen kysymys koko Euroopan kilpailukyvyn kannalta on, miten Euroopan kaupunkien innovatiivinen potentiaali voidaan muuttaa käytännön luovuudeksi, joka synnyttää uusia tuotteita ja palveluja. Alueiden komitean näkemyksen mukaan EU:n kaupunki- ja kuntapolitiikan tulee tukea voimakkaasti kaupunkien roolia innovaation ja luovuuden keskuksina. Tässä ovat avainasemassa sekä EU:n innovaatio-, tutkimus- että kehityspolitiikka ja erityisesti viidenteen puiteohjelmaan kuuluva "Huomisen kaupunki".

3.2. Alueiden komitea korostaa, ettei tällä tarkoiteta erikokoisten kaupunkien tasapainoisesta kehittämisestä luopumista. Verkottumisen ja yhteistyön välityksellä innovaatiokeskusten elinvoima levittäytyy muihinkin keskuksiin ja kaupunkeja ympäröiville seuduille. Näin ollen on tärkeää, että kaupungit luovat yhä toiminnallisempia yhteyksiä ympäröivään maaseutuun. Yhtenä esimerkkinä verkottumisesta voidaan mainita uuden tietotekniikan mahdollistama etätyö maaseudulla. Vuorovaikutuksen vahvistaminen on kaupunki- ja kuntapolitiikan kulmakiviä. Kaupunkiulottuvuuden on oltava olennainen osa rakennerahastouudistusta. Tämän tulisi päteä sekä tavoitteen 1 alueisiin että muihinkin tavoitteisiin, sillä juuri kaupungit ovat koko alueen talouskehityksen moottoreita. Uuden tavoitteen 2 ohjelmassa tulee vahvistaa kaupunkiulottuvuutta sekä pyrkiä parantamaan maaseutu- ja kaupunkiympäristön keskinäistä täydentävyyttä todellisen integroidun aluekehityksen edistämiseksi.

3.3. Toimintakehyksen mukaan rakennerahastot ovat EU:n tärkein väline hyvinvoinnin ja työllisyyden edistämisessä. Tuen kohdentamisen tulisi perustua integroituun lähestymistapaan. Ohjelmien ja toimenpiteiden tulee muodostaa joustava valikoima toimia ja vastata kunkin kaupungin ajankohtaisiin haasteisiin. Alueiden komitean mielestä ehdotus on oikean suuntainen. Se myötäilee olennaisesti läheisyysperiaatetta, ja kun sitä käytetään oikein, se tarjoaa mahdollisuuden vahvistaa paikallista itsehallintoa ja tukea kumppanuutta.

3.4. Yleisesti ottaen on käsiteltävä voimavarakysymystä. Monet sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden kaikkein vaikeimmista ongelmista ja visaisimmista haasteista ovat läsnä tämän päivän kaupungeissa. Jos halutaan saavuttaa sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus, on ensiarvoisen tärkeää, että kaupungeille annetaan reilu osuus varoista. Tämä osoittaisi todellista sitoutumista kaupunkikysymyksen ratkaisuun. Euroopan komission ja jäsenvaltioiden on toimittava ennen kaikkea varmistaakseen, että rakennerahastojen varoja jaettaessa kaupunkialueita ei syrjitä.

3.5. Työllisyyden parantaminen on Euroopan kaupunkien polttavimpia kysymyksiä. Integroitu kaupunkihallinto on ensiarvoista työllisyyden ja tavoitteen 3 strategioiden kannalta kaupungeissa. On erittäin tärkeää, että työllisyysasteen lisääminen on unionin avaintavoitteita. Toimintakehyksessä korostetaan kaupunkiulottuvuuden vahvistamista EU:n työllisyysohjelmissa. Alueiden komitea pitää tärkeänä, että pitkäaikainen työttömyys, joka keskittyy kaupunkeihin, saa osakseen aikaisempaa enemmän huomiota EU:n työllisyystoimien koordinoinnissa. Tämä näkökulma puuttuu käsiteltävästä asiakirjasta. Rakennerahastouudistuksen uuden tavoitteen 3 puitteissa tulee kaupunkiulottuvuutta korostaa ja kaupunkinäkökulma liittää jäsenvaltioiden ja komission työllisyysohjelmiin.

3.6. Kaupungit ovat avainasemassa tietoyhteiskunnan kehittämisessä. Ensinnäkin uuden teknologian innovaatiot syntyvät kaupungeissa ja tarjoavat mahdollisuuksia uusille elinvoimaisille elinkeinoille ja työllisyydelle. Toiseksi uutta teknologiaa käyttämällä kaupungit voivat parantaa palveluitaan esim. sosiaalitoimen, terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla siten, että yhteiskunnasta syrjäytymistä voidaan vähentää tehokkaasti. Kolmanneksi tietoverkkojen ansiosta kaupungin asukkailta voidaan saada suoraa palautetta ja lisätä siten mahdollisuuksia vahvistaa paikallisdemokratiaa. Näiden lisäksi tietoverkkoja käyttämällä voidaan tukea maaseudun ja kaupungin vuorovaikutusta. Alueiden komitean mielestä mainittujen haasteiden kaupunki- ja kuntapoliittista luonnetta ei ole selvitetty riittävästi. Kaupunki- ja kuntapolitiikan ja tietoyhteiskunnan välisiä yhteyksiä on tutkittava ja nämä politiikan alat on saatettava lähemmäs toisiaan.

3.7. Toimintakehyksen tavoitteiden toimeenpano vaatii innovaation ja "oppivan kaupungin" aktiivista edistämistä. Taloudellinen kilpailukyky, oikeudenmukainen yhteiskunta, kestävä kehitys ja toimiva hallinto tarvitsevat toteutuakseen elinikäistä oppimista. Tarvittavan tiedon ja taitojen antaminen kaupunkilaisille ja kaupungissa työskenteleville on kaupunkien hyvinvoinnin ja kilpailukyvyn ehto. Oppiminen tulisi selkeämmin nostaa kaupunki- ja kuntapolitiikan johtavaksi periaatteeksi. Erityistä huomiota on kiinnitettävä EU:n toimenpiteisiin, jotka tukevat tietojärjestelmiä, tutkimusta ja kansainvälisiä arviointeja sekä kaupunkien innovaatiotoiminnan vertailuja. On aktivoitava yhteistyöverkkoja toisaalta kaupunkien ja yliopistojen ja toisaalta tutkimuslaitosten ja kulttuuri-instituutioiden kesken.

4. Yhdenvertaiset mahdollisuudet, sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja uudistaminen kaupunkialueilla

4.1. Alueiden komitea on tyytyväinen, että komissio pyrkii ratkaisemaan sosiaalisen syrjäytymisen yhdennetyin poliittisin tavoittein. Yhdenvertaisten yhteiskunnallisten mahdollisuuksien, taloudellisen kilpailukyvyn ja ympäristön suojelun ja säilyttämisen yhdistäminen on avain kestävään uudistumiseen. Alueiden komitea kehottaa komissiota varmistamaan, että sitoutuminen kaupunkiympäristön kestävään uudistamiseen on sen kaiken toiminnan taustavoimana.

4.2. Sosiaalinen syrjäytyminen ei ole yksinomaan kaupunkien ongelma vaikka niissä se on kaikkein näkyvintä ja keskittyneintä. Kaupungeissamme me näemme kaikkein rajuimmat sosiaalisen ja taloudellisen syrjäytymisen muodot. Monilla muutoin vaurailla alueilla on kurjuuden pesäkkeitä, jotka heijastavat sosiaalisesti osallistuvien ja syrjäytyneiden välistä selvärajaista eroa, jonka komissio on myöntänyt olevan olemassa. EU:n ensimmäisessä kertomuksessa taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta suuntauksesta kirjoitetaan seuraavasti:

"Kaikkialla Euroopassa on yleistymässä tilanne, jossa korkeaa lisäarvoa tuottava toiminta ja suurituloiset asukkaat keskittyvät tiettyihin kaupunginosiin, kun taas toisia osia luonnehtii alhainen tulotaso, korkea työttömyys, voimakas riippuvuus sosiaaliavusta, ylikorkea asumistiheys ja heikot asumisolosuhteet."

4.3. Komissio myöntää, että muutoin vakavaraisten kaupunkien sisällä on heikosti toimeentulevia alueita. Komission uuden tavoitteen 2 painopistealueissa vaikeuksissa olevat kaupunkialueet ovat etusijalla. Eurostatin tuoreet BKT-tilastot tarjoavat hämmästyttävän esimerkin ilmiöstä, jossa vertailussa hyvin korkealle sijoittuneissa kaupungeissa onkin koko EU-alueen surkeimpia paikallishallintoalueita.

4.4. Monet kaikkein heikoimmassa asemassa olevista kansalaisistamme ovat surkeuden ja köyhyyden kannalta moniongelmaisia. He asuvat surkeissa oloissa, ovat työttömiä eikä heillä juurikaan ole työllistymismahdollisuuksia, heidän koulutustasonsa ja ammattitaitonsa ovat alhaisia. Nämä vaikeudet kärjistyvät joissain väestöryhmissä: etniset vähemmistöryhmät kärsivät puutteesta eniten EU:n alueella. Monitasoinen puute vaatii EU:lta ja jäsenvaltioilta koordinoitua poliittista ratkaisua. Amsterdamin sopimuksen 13 artiklassa kuvattua syrjimättömyyttä on sovellettava kaikilla aloilla, jotta se olisi tehokasta.

4.5. Kaupunkihallinnon perusperiaatteena on syrjäytymisestä selviämisen reittien - tien työllistymiseen - kehittäminen. Jotta voidaan luoda yhteyksiä laajempaan taloudelliseen viitekehykseen, "toimivat kaupunkialueet" - alueiden komitean luoma käsite - ovat olennainen osa kokonaisuutta, jolla avataan mahdollisuus hyödyntää koko alueen työmahdollisuuksia. Kyseistä käsitettä olisi tarkasteltava syvällisemmin ja se olisi otettava asiakirjassa huomioon toteutettavien toimien viitealueena. Komission tulisi tarkastella myös kaupunkien ja alueiden keskinäistä riippuvuutta ja täydentävyyttä sekä niiden välisten tasapainoisten suhteiden tarvetta. Alueiden komitea tukee täysin komission aikomusta käsitellä erityisesti kaupunkialueiden tarpeita. Komission aie on kirjattu rakenne- ja koheesiorahastojen seuraavaan ohjelmakauteen vuosille 2000-2006. Tämä on eräs merkittävimmistä tavoista varmistaa, että kullakin alueella käsitellään kaupunkialueiden tarpeita järjestelmällisesti.

4.6. Alueiden komitea tunnustaa, että ratkaisujen löytämiseksi tarvitaan kumppanuutta. Kumppanuuden tulisi ulottua pysty- ja leveyssuunnassa kaikille päätöksenteon tasoille, jolloin voidaan taata jäsenvaltioiden ja EU:n poliittisten toimien keskinäinen täydentävyys. Tämän lisäksi yhä yleisemmin myönnetään, että paikalliset kumppanuussuhteet ovat avainasemassa kestävän uudistumisen ja nykyistä suurempaa osallisuutta edistävän yhteiskunnan saavuttamisen kannalta. Komission yhteisöaloite Urban kehitettiin erityisesti vauhdittamaan yhteisön ohjaamaa lähestymistapaa sosiaalisen ja taloudellisen syrjäytymisen ratkaisemiseksi. Alueiden komitea on tyytyväinen periaatteen kehitykseen. Se tukee uuden tavoite 2:n painopistettä, kaupunki- ja taajama-alueiden sekä maaseutualueiden rakenteellisten ongelmien ratkaisua. Komitea suhtautuu myönteisesti myös Euroopan parlamentin alulle panemaan yhteisöaloite Urbanin jatkamisaloitteeseen.

4.7. Toimintakehyksessä myönnetään tarpeellisiksi aluekohtaiset suunnatut toimet, joihin kaikki yhteiskunnan osa-alueet osallistuvat aktiivisesti muutoksen aikaansaamiseksi ja asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Kumppanuusmallia tukeva alueiden komitea kehottaa komissiota ottamaan huomioon, että todellisen vaikutusvallan rakentaminen kumppaneiden kesken vie aikaa. Se on kuitenkin ensiarvoisen tärkeää paikallisten ohjelmien onnistumisen kannalta. On myös tunnustettava, että tämän tukemiseen tarvitaan varoja.

4.8. Alueiden komitea on tyytyväinen, että kaikkialla kaupunkien toimintakehysasiakirjassa korostetaan taitotiedon ja kokemusten vaihdon tarpeellisuutta. Komitea kuitenkin korostaa alue- ja paikallisviranomaisten osallistumisen tärkeyttä. Ne ovat vastuussa jäsenvaltioiden ja EU:n politiikkojen toteuttamisesta ja niillä on käytettävissään laajaa asiantuntemusta.

5. Kaupunkiympäristön suojelu ja kohentaminen: kohti paikallista ja kokonaisvaltaista kestävää kehitystä

5.1. Kaupunkiympäristöä käsittelevä luku on alueiden komitean mielestä sisällöltään hyvä ja keskeisiin kysymyksiin keskittyvä. Kestävään kehitykseen pyrkiminen ja kaupungeille tyypillisen toiminnan aiheuttamien ympäristöhaittojen vähentäminen on perustellusti asetettu tärkeimmäksi tavoitteeksi. Muihin tavoitteisiin kuuluvat kaupunkiympäristön suurimmat haasteet. Tavoitteiden toimeenpanossa kaupungit ovat keskeisessä asemassa. Se on suuri haaste kaupungeille. Kaikkein tärkein tavoite on saada ympäristöpolitiikka läpäisemään kaikki hallinnon tasot (paikallinen, alueellinen, valtakunnallinen, EU). EU:n pääosastojen ja jäsenvaltioiden hallitusten on yhdenmukaistettava politiikkojaan parhaan mahdollisen yhteisvaikutuksen varmistamiseksi.

5.2. Kaupunkialueiden ympäristön laadun kohentaminen edellyttää kaupungin ekosysteemin voimavarojen uudenlaista hallintaa. Näistä mainittakoon vesi ja sen puhdistus, jätteiden lajittelu ja hyötykäyttö, pyrkimykset säästää energiaa, monimuotoisen ja nykyistä vähemmän saastuttavan joukkoliikenteen kehittäminen. Ympäristön, mm. ilman ja veden laatustandardien avulla voidaan aktiivisesti ohjata kehitystä kohti kestävää järjestelmää.

5.3. Kaupunkiympäristön näkökulmasta katsottuna erityisen tärkeää on EU:n toiminta, jolla pyritään yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon tehostamiseen. EU:n on toimittava yhdessä kaupunkien kanssa uuden lainsäädännön valmisteluvaiheen alussa direktiivien voimaansaattamisen ja täytäntöönpanon varmistamiseksi. Kaupunkiulottuvuuden huomioon ottaminen merkitsee, että uutta toimintaa suunnitellaan yhteistyössä sekä paikallishallinnon että muiden sidosryhmien kanssa. Toimenpide-ehdotus on kaikin tavoin kannatettava. Direktiivejä valmisteltaessa on oltava selvillä niiden vaikutuksista paikallistasolla ja paikalliset erityispiirteet on aina otettava huomioon.

5.4. Liikenne on kaikkein tärkein ympäristökysymys kaikkialla. Tieliikenteen määrän jatkuva kasvu ei ole kestävän kehityksen periaatteen mukaista. Erityisesti julkisen liikenteen kehittäminen ja sen osuuden kasvattaminen ovat ratkaisevia tekijöitä. Toimenpiteitä ja integroitua lähestymistapaa tarvitaan kaikilla hallinnon tasoilla. Yhdyskuntarakenteen tiivistämiseen tähtäävien keinojen lisäksi EU:n tulisi kehittää taloudellisia ohjauskeinoja esimerkiksi julkisen liikenteen suosimiseksi ja tukemiseksi sen kilpailukyvyn takaamiseksi.

EU edistää ajoneuvotekniikan tuotekehitystä päästöjen vähentämiseksi vapaaehtoisin sopimuksin. Polttoaineen laatuun vaikutetaan Auto-oil-ohjelmalla lähivuosina. EU:n on johdonmukaisesti jatkettava ja laajennettava tämänkaltaista toimintaa. Kaupunkien on tartuttava tilaisuuteen ja edistettävä ympäristönsuojelun kannalta kehittyneimpien ajoneuvojen ja moottoreiden käyttöä Alter-yhteisöaloitetta ja vastaavia aloitteita käyttämällä.

5.5. Kioton pöytäkirjan täytäntöönpano on yksi keskeisimmistä lähivuosien ympäristöhaasteista. Kaupunkien tilanteessa julkisen liikenteen ja maankäytön suunnittelun yhdistäminen on merkittävä keino vähentää kasvihuonepäästöjä.

5.6. Julkisissa hankinnoissaan kaupunkien on oltava esimerkkinä muille. Alue- ja paikallisviranomaisten merkittävä ostovoima on keskeisessä asemassa. Tavoitteena on oltava hankintapolitiikan muuttaminen ympäristöseikat huomioon ottavaksi sekä elinkaariajattelun yleiseksi saattaminen. Valitettavasti ympäristö- ja sisämarkkinapolitiikat ovat usein käytännössä ristiriidassa keskenään. Tässä yhteydessä tarvitaan EU:n poliittista tahtoa ja toimintaa. EU voi tukea kaupunkeja nopeuttamalla EMAS-asetuksen ja julkisista hankinnoista annetun asetuksen kehittämistä sekä ympäristömerkkien käyttöönottoa tiedottamalla ja yhdenmukaistamalla merkintäjärjestelmiä. Tämä edellyttää EU:lta mittavaa tutkimus- ja kehityspanosta.

5.7. Alueiden komitea uskoo, että kansalaisten osallistuminen päätöksentekoprosesseihin, mukaan lukien paikallisagenda 21:een liittyvä vuoropuhelu, edellyttää yleisen ympäristötietoisuuden lisäämistä. Se puolestaan edellyttää, että tuotetaan selkeää ja ymmärrettävää tietoa ihmisen toiminnan vaikutuksista ympäristöön. Kestävän kehityksen kannalta suurimpia haasteita ovat kansalaisten kulutuskäyttäytyminen ja elämäntapa. Yleisten asenteiden muuttaminen on ensiarvoisen tärkeää kestävän kehityksen toteutumiselle. Koulutuksessa, opetussuunnitelmissa ja käytännön arjessa on keskityttävä kestävän kehityksen näkökulmaan.

6. Hyvän kaupunkihallinnon ja kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien edistäminen

6.1. Alueiden komitea tukee komission sitoumusta lisätä ja kehittää vuoropuheluaan EU:n politiikan suunnittelusta alue- ja paikallisviranomaisten kanssa. Olemme tyytyväisiä ehdotukseen perustaa asiantuntijaryhmä keskustelemaan toimintakehyksen toimeenpanon edistymisestä. Alueiden komitea toivoo, että alue- ja paikallisviranomaiset saavat vahvan edustuksen ryhmään: kunnat ottavat usein johtavan roolin kaupunki- ja kuntapolitiikan kehittämisessä. On tärkeää myös varmistaa, että kaupunkikehityksen ja uudistamisen käytännön toteutuksesta vastaavat tahot otetaan ryhmään mukaan. Alueiden komitea kehottaa komissiota perustamaan ryhmän viivyttelemättä.

6.2. On ensisijaista, että kaupunki- ja kuntapoliittisen asiantuntijaryhmän toiminta on toimintakehyksen seurantaa laajempaa. Sen tulisi pystyä vaikuttamaan tulevaan toimintaan. Asiantuntijaryhmän näkemysten tulee antaa suunta kaupungeille suunnatuille aloitteille, esimerkiksi Urban-yhteisöaloitteelle, tai rakennerahaston budjettikohdasta "uudet innovatiiviset toimet" rahoitettaville toimille.

6.3. Alueiden komitea toivoo komission sitoutuvan nykyistä voimakkaammin politiikan kehittämiseen läheisessä yhteistyössä alueiden komitean ja paikallisviranomaisten muiden Euroopan laajuisten, valtakunnallisten tai alueellisten ryhmittymien kanssa. Erityisesti alueiden komitea odottaa nykyistä sujuvampia toimielinten välisiä järjestelyjä, jotta komitea pääsee osallistumaan heti alusta alkaen politiikan suunnitteluun.

6.4. Alueiden komitea on yhtä mieltä komission kanssa, että politiikkojen yhdentämisen on oltava johtava periaate, ja että sitä on sovellettava kaikkien toimintamenetelmien ja -tapojen kehittämiseen. Kumppanuuden ja yhteishankkeiden myötä kumppanit oppivat tunnistamaan ja ymmärtämään toistensa tavoitteita sekä esimerkiksi, että talouskasvu estyy, jos sosiaalista syrjäytymistä ei ratkaista, ja että ympäristön kannalta parempien ratkaisujen rahoitus edellyttää kasvua.

6.5. Uuden komission nimittäminen ja mahdollisesti ensi vuosisadan alussa järjestettävä hallitustenvälinen konferenssi ovat loistava tilaisuus Euroopan unionin toimielimille arvioida uudelleen päätöksenteko- ja hallintojärjestelyjään, jotka koskevat koordinoitua toimintaa kaupunkialueilla. Olisi myönteinen uudistus, jos yhdelle komission jäsenelle annettaisiin ylin vastuu kaupunki- ja kuntapolitiikan koordinoinnista.

6.6. Alueiden komitea on tyytyväinen, että komissio esittää rakennerahastoasetusluonnoksessa jatkorahoitusta hankkeille, jotka koskevat paikallishallinnon vaikutusmahdollisuuksien tukemista.

6.7. Komissiolla on tärkeä rooli, kun kaupunkeja kannustetaan vaihtamaan kokemuksia tarkoituksena kasvattaa paikallishallinnon vaikutusmahdollisuuksia ja lisätä tietoisuutta uraauurtavasta toiminnasta kestävän kaupunkikehityksen alalla. Tällä alalla on tuettava vastedeskin toimintaa mm. Euroopan laajuisia tietokantoja, koulutusohjelmia ja palkintojärjestelmiä.

6.8. Hyvä kaupunkihallinto edellyttää edistyksellistä kansalaiskäsitystä. Alhainen osallistumisprosentti vaaleissa ja ylhäältä alaspäin suuntautuva lähestymistapa politiikan kehittämiseen eivät sovi yhteen kestävien kaupunkiyhteisöjen kehittämisen kanssa.

6.9. Yhteisöllä on tehtävä uusien kaupunkihallinnon mallien ja asukkaiden kuulemisen tutkimisessa ja tiedon välittämisessä niistä. Euroopan tasolla tulisi yrittää löytää tehokkaita tapoja, joilla kaikki paikallisyhteisön osat sekä sosiaalisesti ja taloudellisesti syrjäytyneet saadaan osallistumaan.

6.10. Alue- ja paikallisviranomaiset ovat kehittäneet uudenlaisia lähestymistapoja, kuten mielipidetutkimukset ja asukasneuvostot. Mutta ne ovat olleet usein erillisiä tapauksia. Kaupunkien on vaikea perustella vähäisten varojen käyttöä erilaisten kuulemismenetelmien testaamiseen, lisäksi innovatiivisten hankkeiden kokeilu sekä tiedon levittäminen parhaista käytänteistä on arvokas ja perusteltu tehtävä EU:lle.

6.11. Euroopan komission on taattava, että asukasyhteisöt otetaan järkevästi mukaan aluekohtaisiin uudistamishankkeisiin, joita Euroopan unioni rahoittaa - ennen kaikkea rakennerahastoista. Koko asukasyhteisön osallistuminen on elintärkeää, kun halutaan taata, että talouden kehittämishankkeet vastaavat paikallisia tarpeita ja että rahoitusohjelman päätyttyäkin saavutetaan kestävää hyötyä.

6.12. Alueiden komitea on tyytyväinen ehdotukseen, jonka mukaan kaupunkien ongelmia käsitellään Euroopan laajuisissa kansalaisfoorumeissa. On käytettävä kaikkia keinoja, jotta foorumeista tulee rakentavia ja että kaikki asukasyhteisön ryhmät ovat edustettuina.

6.13. Toimintakehyksessä luvataan rohkaista ja tukea paikallisviranomaisia kehittämään paikallisesti merkityksellisiä osoittimia ja suorittaa valiovertailuja kaupunkiliikennettä koskeneen valiovertailun pohjalta. AK osallistuu paraikaa toteutettavaan tutkimuksen, jonka tarkoituksena on kehittää rajallinen joukko elämän laadun osoittimia, joita voidaan käyttää kaupunki- ja kuntapolitiikan hallinnoinnissa. Tutkimuksen tarkoituksena on tunnistaa ne osoittimet, jotka sopivat nykyisin saatavilla oleviin tietoihin ja jotka menevät nykyisiä perinteisiä asukastiheyteen, BKT:hen ja työttömyysasteeseen perustuvia karkeapiirteisiä elämän laadun mittareita pidemmälle. Komissiota pyydetään ottamaan tutkimuksen tulokset huomioon tulevassa toiminnassaan.

7. Päätelmät

7.1. Kaupunki- ja kuntapolitiikan onnistuminen riippuu viime kädessä kaupunkien omasta aktiivisuudesta. Läheisyysperiaatteen mukaan EU:n ja kansallisten hallitusten kaupunki- ja kuntapolitiikan tulee olla luonteeltaan kaupunkien omia toimia tukevia ja täydentäviä. Näin ollen on korostettava paikalliseen itsehallintoon perustuvien kaupunkiseutujen omien integroitujen kehittämissuunnitelmien roolia kaupunki- ja kuntapolitiikan keskeisenä välineenä.

7.2. Alueiden komitea korostaa, että kaupungit ja erityisesti suurkaupungit ovat talouskasvun ja kestävän kehityksen moottoreita kaikkialla Euroopassa. Euroopan komission tulisi auttaa kaupunkeja kantamaan vastuu, joka niillä on ympäröivään maaseutuun nähden. Rakentava keskustelu ja vastavuoroinen toiminta on sekä kaupungin että ympäröivän alueen edun mukaista. ESDP:ssä esitellystä menetelmästä voi muodostua merkittävä yhteistyöväline, jos sitä kehitetään vuorovaikutuksessa kaupunkien ja alueiden kanssa.

7.3. EU:n tulee saada kaupunkiulottuvuus kestävän kaupunkikehityksen kannalta keskeiset politiikkalohkot läpäiseväksi periaatteeksi. Siten ehdotus komission pääosastojen välisen ryhmätoiminnan jatkamisesta on erittäin kannatettava. Kaupungit tulee ottaa mukaan kaupunki- ja kuntapolitiikan kehittämiseen ja seurantaan aktiivisina toimijoina ja toteuttajina.

7.4. Tieto on tulossa entistäkin tärkeämmäksi kaupunkien ja kuntien kehittämisen voimavaraksi. Myös komission tasolla tulisi lisätä kaupunki- ja kuntapolitiikkaan suoranaisesti liittyvää tutkimusta ja tiedotusta. "Kaupunkien kartoitus" -hanke (Urban Audit) on vaatimaton, mutta tärkeä askel tähän suuntaan. On kuitenkin tärkeää, että kaupungeista kerättävää tietoa ei rajata koskemaan ainoastaan kaikkein suurimpia kaupunkeja, jotka nykyisin kuuluvat kaupunkien kartoitukseen, vaan järjestelmä laajennetaan kattamaan myös pienet ja keskisuuret kaupungit. Eurostatin tulee kehittää yhtenäinen kaupunkitilastojärjestelmä. Kaupunkien olosuhteiden seuranta ja kestävää kaupunkikehitystä edistävien toimenpiteiden arviointi kaipaa yhteisesti sovittuja mittareita ja osoittimia, mihin odotetaan komission panostusta myös rahallisesti.

7.5. Kaupunkien välistä tietojen ja kokemusten vaihdon sekä parhaiden käytäntöjen levittämisen menetelmiä ja rahoitusta tulee jatkuvasti kehittää toimintakehyksen kaikilla neljällä politiikka-alalla. Tämä koskee enenevästi myös unionin ulkorajojen yli tapahtuvaa toimintaa.

7.6. Ehdotus kaupunki- ja kuntapoliittisen asiantuntijaryhmän perustamisesta on kannatettava. Alueiden komitean tulee olla edustettuna perustettavassa asiantuntijaryhmässä yhdessä EU:n muiden toimielinten kanssa. Vain näin voidaan turvata integroitu lähestymistapa kaupunkiasioihin. Myös keskeisillä eurooppalaisilla kaupungeilla ja kaupunkiverkostoilla tulisi olla edustus ryhmässä.

7.7. Kaupunkifoorumien järjestäminen säännöllisesti on hyvä tapa seurata kaupunki- ja kuntapolitiikan edistämistä. Esimerkiksi tiettyihin teemoihin keskittyvät pienempimuotoiset seurantaohjelmat täydentäisivät foorumeita ja tarjoaisivat mahdollisuuden keskusteluun erityiskysymyksistä ja mahdollisesti lisämahdollisuuksia syvälliseen keskusteluun ja kokemustenvaihtoon.

7.8. Laadittuaan itse asiassa vihreän kirjan komission on nyt otettava seuraava askel ja laadittava valkoinen kirja kaupunki- ja kuntapolitiikasta seuraavaa vuosisataa varten. Sen valmistelun tulee tapahtua yhteistyössä kaikkien keskeisten osapuolten kanssa todellisen kumppanuuden hengessä.

Bryssel 3. kesäkuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER