Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Menettely on aloitettu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 19. joulukuuta 2002 julkaistulla ilmoituksella.

Vientiä harjoittavien tuottajien, etuyhteydessä olevien yhteisön tuojien ja yhteisön tuottajien toimitiloihin tehtiin tarkastukset. Niissä kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalalle oli aiheutunut vahinkoa polkumyynnillä Norjasta ja Färsaarilta tapahtuvasta tuonnista.

Kaikkien osapuolten, etenkin etuyhteydettömien tuojien, käyttäjien ja kuluttajien, etujen tarkastelussa pääteltiin, ettei toimenpiteiden käyttöönotto ole yhteisön edun vastaista.

Ehdotetut toimenpiteet ovat lopullisia 19,9-54,4 prosentin arvotulleja, joita sovelletaan Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien tuonnissa.

Jäsenvaltioita kuultiin komission ehdotuksesta: 9 hyväksyi sen, 3 vastusti sitä sen saamaa tukea ja yhteisön etua koskevien epäilyjen vuoksi ja 3 ei ottanut kantaa.

Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvosto antaa liitteenä olevan asetuksen, joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään 18. maaliskuuta 2004.

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 [1], jäljempänä 'perusasetus', ja erityisesti sen 9 artiklan,

[1] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002 (EYVL L 305, 7.11.2002, s.1).

ottaa huomioon ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. Väliaikaiset toimenpiteet

(1) Komissio otti asetuksella (EY) N:o 1628/2003 [2], jäljempänä 'väliaikaista tullia koskeva asetus', käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan, CN-koodeihin 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 10 15 ja 0304 20 15 kuuluvan isokokoisen kirjolohen tuonnissa.

[2] EUVL L 232, 18.9.2003, s. 29, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 117/2004 (EUVL L 17, 24.1.2004, s.4).

(2) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2001 ja 30 päivän syyskuuta 2002 välisen ajanjakson, jäljempänä 'tutkimusajanjakso'. Vahinkoanalyysin kannalta merkityksellisten kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1999 ja 30 päivän syyskuuta 2002 välisen ajanjakson, jäljempänä 'tarkastelujakso'.

B. Myöhempi menettely

(3) Kun Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien tuonnissa oli otettu käyttöön väliaikaiset tullit, jotkut asianomaiset osapuolet toimittivat kirjallisia huomautuksia. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.

(4) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolet voivat esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta.

(5) Asianomaisten osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset otettiin huomioon ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa.

(6) Komissio jatkoi lopullisten päätelmien tekoa varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkastamista. Väliaikaisen asetuksen johdanto-osan 6 kappaleessa mainittujen yritysten tiloihin tehtyjen tarkastuskäyntien lisäksi on syytä huomata, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehtiin tarkastuksia seuraavien yritysten ja järjestöjen tiloissa: -Federation of European Aquaculture Producers (FEAP), Boncelles, Belgia -Syndicat national des industries du saumon et de la truite fumés, Pariisi, Ranska -P/F PRG Export ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja P/F Luna, Gøta, Färsaaret -P/F Vestsalmon ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja P/F Vestlax, Kollafjørður, Färsaaret -P/F Bakkafrost, Glyvrar, Färsaaret -P/F Faeroe Salmon, Klaksvik, Färsaaret -P/F Faeroe Seafood, Torshavn, Färsaaret -P/F Landshandilin, Torshavn, Färsaaret -P/F Navir, Argir, Färsaaret -P/F Viking Seafood, Strendur, Färsaaret

(7) Jotkut osapuolet väittivät, että valittu tutkimusajanjakso ei ollut sopiva, koska hinnat olivat tuolloin huomattavan alhaiset, mutta ne ovat sittemmin palautuneet ennalleen. Tässä yhteydessä olisi muistettava, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: "Jotta määritys olisi edustava, valitaan tutkimusajanjakso, joka polkumyyntitapauksissa tavallisesti käsittää vähintään kuuden kuukauden jakson välittömästi ennen menettelyn aloittamista". Toisin sanoen tutkimusajanjakso määräytyy tavallisesti menettelyn aloittamispäivämäärän perusteella. Lisäksi on muistettava, että yhteisön tavanomaisen käytännön mukaisesti polkumyyntiä koskeneen tutkimusajanjakson pituus oli yksi vuosi. Tämä ajanjakso on tavallisesti riittävän pitkä kattamaan myös kysynnän kausivaihtelut ja takaamaan näin edustavat päätelmät etenkin estämällä yhteisön markkinoiden tai viejämaan kotimarkkinoiden lyhytaikaisten vaihteluiden kohtuuttoman vaikutuksen päätelmiin. Perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan myös säännöt, joiden mukaan tutkimusajanjakson jälkeisiä olosuhteita voidaan ottaa huomioon. Sen mukaan "tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei tavallisesti oteta huomioon". Yhteisön vakiintuneen käytännön mukaisesti tätä on tulkittu siten, että tutkimusajanjakson jälkeiseen aikaan liittyviä tapahtumia voidaan ottaa huomioon ainoastaan, jos ne ovat ilmeisiä, kiistattomia ja pysyviä. Mikään tässä tutkimuksessa havaittu ei viittaa siihen, että menettelyn aloittamista seurannutta aikaa koskevat tiedot olisivat edustavampia kuin tutkimusajanjaksoa koskevat tiedot. Tutkimusajanjaksoa edeltäneet tapahtumat on joka tapauksessa otettu huomioon tarkastelujakson ajalta. Tämän vuoksi väite hylättiin.

C. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote

(8) Norjalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja Norjan kalastusministeriö väittivät, että tuoretta/jäähdytettyä ja jäädytettyä kirjolohta ei tulisi pitää samankaltaisina tuotteina, koska niillä ei ole samanlaisia fyysisiä ominaisuuksia, vaan jäädytetty kirjolohi on jalostettu tuote, jonka raaka-aineena on käytetty tuoretta kirjolohta. Lisäksi ne väittivät, että jäädytetty kirjolohi kilpailee ainoastaan osittain tuoreen kirjolohen kanssa ja että se on suurelta osin tarkoitettu eri markkinoille kuin tuoreet tuotteet. Lisäksi huomautettiin, että Amerikan Yhdysvaltojen, jäljempänä 'Yhdysvallat', viranomaiset ovat johdonmukaisesti jättäneet jäädytetyt tuotteet Norjasta peräisin olevaa lohta koskevien polkumyynnin vastaisten menettelyjen ulkopuolelle. Ne totesivat myös, että yhteisön toimielimet päättelivät hiljattain Norjasta, Färsaarilta ja Chilestä peräisin olevaa lohta koskeneessa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä, että Chilestä peräisin olevat jäädytetyt fileet kilpailevat yhteisön tuotannonalan tuoreiden lohituotteiden kanssa ainoastaan osittain. Ne vaativat näiden perustelujen pohjalta, että jäädytetyt kokonaiset kalat ja fileet jätetään menettelyn ulkopuolelle.

(9) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että arvioitaessa, olisiko tarkasteltavana olevan tuotteen katsottava olevan samankaltainen yhteisössä tuotetun isokokoisen kirjolohen kanssa, tarkasteltiin aluksi, onko isokokoisen kirjolohen eri tyypeillä ja esittämismuodoilla - eli fileet tai kokonainen kala, tuore tai jäädytetty - samat fyysiset, tekniset ja/tai kemialliset ominaisuudet. Tältä osin katsottiin, että toisin kuin savustuksen tai marinoinnin kaltaisissa menettelyissä, isokokoisen kirjolohen jäädyttäminen ei muuta tuotteen perusominaisuuksia, vaan se ainoastaan mahdollistaa tuotteen säilytyksen myöhempää kulutusta varten. Lisäksi tässä tutkimuksessa todettiin, että tuore ja jäädytetty isokokoinen kirjolohi olivat keskenään korvattavissa. Lisäksi lohesta hiljattain tehdyssä tutkimuksessa [3], jossa esitettiin samankaltainen väite, todettiin, että tarkasteltavana oleva tuote käsitti kokonaiset kalat, peratut kalat ja erilaiset annosfileet tuoreina, jäähdytettyinä tai jäädytettyinä ja että nämä lohen esittämismuodot muodostivat yhden tuotteen, jonka katsottiin olevan kaikin puolin samankaltainen tuote kuin yhteisön tuottajien tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote, joten kyseinen tapaus ei tue esitettyä väitettä. Yhdysvaltojen käytäntöä koskevilla väitteillä ei katsottu olevan merkitystä tässä tutkimuksessa, koska tuote oli määritelty Yhdysvaltojen viranomaisten toteuttamissa polkumyyntitutkimuksissa eri tavalla. Näiden seikkojen perusteella pyyntöä jättää jäädytetyt kokonaiset kalat ja fileet tämän menettelyn ulkopuolelle ei voitu hyväksyä.

[3] EUVL L 133, 29.5.2003, s. 1.

(10) Samat osapuolet väittivät myös, että elävää kirjolohta ei pitäisi sisällyttää tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään eikä elävän kirjolohen tuottajia yhteisön tuotannonalan määritelmään ja että kirjolohen tuottajat olisi erotettava yrityksistä, jotka teurastavat, pakkaavat, jäädyttävät ja fileoivat kalaa. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että elävä kirjolohi ei ole tutkimuksen kohteena eikä sitä oteta huomioon yhteisön tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannossa. Elävä kirjolohi ei siis ole tarkasteltavana oleva tuote eivätkä sen tuottajat sisälly yhteisön tuotannonalan määritelmään. Sen sijaan kirjolohen viljelijöiden erottamista muista yrityksistä koskevan väitteen osalta todettiin, että kaikki yhteisön tuotannonalan määritelmään sisällytetyt, otokseen valitut yhteistyössä toimineet tuottajat viljelevät kalaa ja sen jälkeen teurastavat ja pakkaavat tai fileoivat sitä. Joissakin tapauksissa ne jatkojalostavat ja/tai jäädyttävät sitä. Näin ollen yhteisön tuotannonalassa ei voida erotella tuotanto- ja jalostusyrityksiä, joten väite hylättiin.

(11) Väitettiin myös, että osa isokokoisten kirjolohien tuotannosta yhteisössä on tarkoitettu mädin tuotantoon, jolloin tätä tarkoitusta varten sukukypsiksi kasvatetut kalat ovat huomattavasti heikompilaatuista tuotetta eikä niitä voida pitää samankaltaisina kuin tarkasteltavana oleva tuote. Mädin tuotantoa varten sukukypsäksi kasvatetun kalan fyysisten perusominaisuuksien väitettiin myös olevan huomattavan erilaiset matalammasta rasvapitoisuudesta ja lihan erilaisesta väristä johtuen. Tähän olisi ensiksi huomautettava, että väitetyt muutokset rasvapitoisuudessa ja lihan värissä ovat huomattavia vasta, kun kala on saavuttanut täydellisen sukukypsyyden, eivätkä sitä ennen. Kalat teurastetaan kuitenkin ennen täydellistä sukukypsyyttä, jolloin kalan laatu ei ole siinä määrin erilainen, ettei sitä voitaisi myydä ihmisten kulutettaviksi. Lisäksi olisi huomattava, että täydellisen sukukypsyyden saavuttanut kirjolohi tuottaa heikompilaatuista mätiä. Tästä syystä kirjolohien kasvattaminen täysin sukukypsiksi edes mädintuotantoa varten ei tuo lisäarvoa. Näin ollen vähemmän kuin täysin sukukypsäksi kasvatettu ja sivutuotteena mätiä tuottava kala voidaan myydä markkinoilla samaan tai alempaan hintaan kuin keskenkasvuinen kirjolohi riippuen sen iästä ja markkinaolosuhteista. Niinpä kalan kasvattaminen täysin sukukypsäksi ei muuta sen fyysisiä perusominaisuuksia, ellei saavuteta täydellistä sukukypsyyttä. Täydellinen sukukypsyys ei kuitenkaan ole kasvattajien edun mukaista, kuten edellä on selitetty. Laatuerot otetaan asianmukaisesti huomioon tutkimuksen kohteena olevien kalojen tyypittelyssä, jolloin ne on otettu huomioon polkumyyntilaskelmissa ja vahinkoa arvioitaessa. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(12) Koska asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet muita tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 ja 10 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

D. Polkumyynti

1. Norjalaisten ja färsaarelaisten osapuolten väitteet

(13) Useat osapuolet Norjassa ja Färsaarilla väittivät, että niiden isokokoisten kirjolohien tuotanto oli suunnattu pääasiassa Japanin markkinoille ja että polkumyyntilaskelmissa ei otettu riittävästi huomioon väitettyjä fyysisiä eroja yhtäältä kyseisille markkinoille ja toisaalta Euroopan ja kotimarkkinoille myytyjen tuotteiden laatuluokissa. Ne kyseenalaistivat tuotantokustannusten kohdentamisen liikevaihdon perusteella. Ne väittivät sen sijaan, että komission olisi pitänyt hyväksyä kyselylomakkeissa toimitetut laskelmat, joissa muiden kuin erinomaiseen laatuluokkaan kuuluvien kalojen tuotantokustannuksia oli vähennetty sen absoluuttisen eron perusteella, joka todettiin erinomaista ja muuta kuin erinomaista laatua olevien tuotteiden myyntihintojen (NOK/kg) keskiarvojen välillä.

(14) Yritysten kyselylomakevastauksissaan toimittamia tuotantokustannuslaskelmia ei voitu hyväksyä, koska kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa mainittiin, yritykset eivät voineet todistaa sitä, että kaikki Japan quality- laatuluokan kirjolohi oli tarkoitettu Japanin markkinoille, eivätkä sitä, että kyseisenlaatuisen kalan erityiskustannuksia ei olisi itse asiassa aiheutunut kaikentyyppisen kalan tuotannossa. Lisäksi yritysten ehdottamalla menetelmällä oli se vaikutus, että siinä poistettiin tietyt kustannukset sen sijaan, että ne olisi jaettu uudelleen kaikille tuotantoyksiköille, eikä otokseen osallistuneilla tuottajilla ollut vakiintunutta järjestelmää eritellä kustannuksia tarkasteltavana olevan tuotteen eri laatujen välisten erojen mukaan eivätkä ne olleet koskaan aikaisemmin käyttäneet tätä ehdotettua menetelmää. Lisäksi vaikka tunnustetaan, että suurin osa sekä norjalaisesta että färsaarelaisesta kirjolohesta viedään Japanin markkinoille, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että niin kutsuttua Japan quality -kirjolohta viedään toisinaan muillekin markkinoille. Jos hyväksytään osapuolten väite, jonka mukaan tuotannon ensisijainen tavoite on toimittaa japanilaisten vaatimusten mukaista kirjolohta, on vain oikein jakaa kustannukset, kuten väriaineen lisääminen rehuun, kaiken tuotetun kalan kesken. Tuotantokustannusten kohdentaminen liikevaihdon perusteella, josta mainitaan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa siltä varalta, ettei soveltuvampaa menetelmää ole, onkin paras menetelmä erojen esiin tuomiseksi tapauksissa, joissa kaikista tuotteista aiheutuu samat kustannukset, mutta lopullinen laatu on erilaista.

(15) Lisäksi otokseen valitut färsaarelaiset tuottajat katsoivat, että niiden ehdottama menetelmä kustannusten oikaisemiseksi eri luokkiin kuuluvien kirjolohien jälleenmyyntiarvon eroilla oli yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaista. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 56 kappaleessa mainitaan, otokseen valittujen tuottajien käyttämä menetelmä ei jaa kustannuksia tuotteille kustannusten tosiasiallisen aiheutumisen mukaisesti eikä tavalla, joka kuvastaisi asianmukaisesti kyseisten tuotteiden suhteellista myyntiarvoa. Päinvastoin sillä on se vaikutus, että siinä ei oteta huomioon kaikkia tuotantokustannuksia, koska se perustuu yksinkertaisesti kustannusten vähentämiseen heikompilaatuisten tuotteiden osalta määrällä, joka erottaa niiden myyntihinnat korkeampilaatuisten tuotteiden myyntihinnoista. Tästä syystä tämän menetelmän ei voida katsoa olevan yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukainen.

(16) Tiivistetysti voidaan todeta, että liikevaihdon käyttö tuotantokustannusten kohdentamisen perustana perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti merkitsee sitä, että kaikki väitetyt fyysiset erot tarkasteltavana olevan tuotteen laatutyypeissä näkyvät asianmukaisesti laskelmissa, koska kyseisellä menetelmällä kohdentuu sen luonteesta johtuen enemmän tuotantokustannuksia niille kaloille, joilla on suurempi myyntiarvo, kuten erinomaisen laatuluokan kirjolohelle. Tämän vuoksi edellä 11 ja 12 kappaleessa esitetyt väitteet hylätään, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa esitetty lähestymistapa vahvistetaan.

(17) Useat norjalaiset osapuolet väittivät, että kutakin tuottajaa koskevissa hankintakustannuslaskelmissa, jotka perustuivat kotimarkkinoilla tapahtuvaan kulutukseen tarkoitettuun myyntiin (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappale), oli otettu huomioon ainoastaan pieni osa kaikesta kotimaan myynnistä eivätkä ne olleet tästä syystä edustavia. Tämän väitteen tutkimiseksi tarkasteltiin uudelleen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29-32 kappaleessa vahvistettua hankintakustannusten määrittämisen menetelmää. Pääteltiin, että sellaisen myynnin jättäminen laskelmien ulkopuolelle, joka ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, ja kulujen laskennallinen määrittäminen tapauksissa, joissa myynti tuotetyypeittäin ei ollut kannattavaa, saattaisi johtaa siihen, että hankintakustannuksiin sisällytettäisiin kustannuksiin liittyvien tekijöiden lisäksi myös voiton käsite. Tämän vuoksi pääteltiin, että tavanomaista kaupankäyntiä koskevan tarkastelun toteuttaminen tuottajien tasolla ei olisi täysin asianmukaista. Tämän vuoksi hankintakustannusten perustana päätettiin käyttää ainoastaan otokseen valituille tuottajille aiheutuneita kustannuksia, jotka jaettiin edelleen tuotteille väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleen viimeisessä virkkeessä kuvatulla tavalla. Mahdollisimman suuren edustavuuden varmistamiseksi päätettiin lisäksi, että tällä tavalla lasketut, kunkin otokseen valitun tuottajan hankintakustannukset painotetaan kyseisten tuottajien kotimarkkinoilla riippumattomille kotimaisille asiakkaille myymillä määrillä, jotta jokaiselle otokseen valittujen tuottajien myymälle tuotetyypille saadaan kokonaishankintakustannukset.

(18) Esitettiin myös, että norjalaisten viejien kotimarkkinamyynnin edustavuus olisi pitänyt arvioida kyseisten kolmen viejän yhteenlasketun, kutakin tuotetyyppiä koskevan kotimarkkinamyynnin perusteella sen sijaan, että se laskettiin kunkin viejän osalta erikseen (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 34 kappale). Kotimarkkinamyynnin edustavuuden arviointi kultakin viejältä erikseen on kuitenkin sen vakiintuneen käytännön mukainen, että olosuhteet otetaan huomioon ja tulokset määritetään kultakin otokseen valitulta viejältä erikseen ennen otoksen kokonaistuloksen määrittämistä. Tällä edustavuuden määrityksellä ei ole mitään yhteyttä siihen, sovelletaanko yksilöllisiä tulleja vai yhtä koko maata koskevaa tullia, kuten tässä tapauksessa. Näin ollen väite hylätään, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 26-28 kappaleessa esitetty lähestymistapa vahvistetaan.

(19) Useat norjalaiset osapuolet väittivät myös tutkimuksen myöhäisessä vaiheessa, että hankintakustannusten laskelma kirjolohifileille on epätarkka, koska se perustuu erinomaiseen laatuluokkaan kuuluvien kalojen hankintakustannuksiin, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33 kappaleessa on ilmoitettu, ja fileitä merkitsevät koodit kattavat hyvin erilaisia laatuluokkia. Ne väittivät, että "erinomaiseen" laatuluokkaan kuuluvaa kalaa ei käytetä fileisiin, vaan ne tehdään tavallisesti "muuhun" tai toisinaan "tavalliseen" laatuluokkaan kuuluvista kaloista. Laatuluokat on määritelty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa. Ne katsoivat kuitenkin, että vaikka laskelma perustuisi "muuhun" laatuluokkaan kuuluvaan kalaan, se ei silti olisi tarkka, koska tämäkin laatuluokka kattaa monta erilaista laatua. Nämä osapuolet eivät toimittaneet yksityiskohtaisemman laskelman mahdollistavia tietoja, vaikka niitä niiltä tarkastuskäyntien yhteydessä erikseen pyydettiin, eivätkä muulla tavalla perustelleet edellä esitettyä väitettä. Omaksuttua lähestymistapaa pidetään asianmukaisimpana, koska oikaistaessa tuoreen, peratun, erinomaiseen laatuluokkaan kuuluvan, päineen esitetyn kalan (joka on yleisimmin myyty tyyppi) hankintakustannuksia prosenttimäärällä, joka erottaa toisistaan tämän tuotteen ja fileiden myyntihinnan, laatuerot tulevat näkyviin laskelmassa. Olisi huomattava, että yrityksiä pyydettiin kyselylomakkeessa ottamaan välittömästi yhteyttä asiasta vastaaviin virkamiehiin, jos niillä on kysyttävää tai ne haluavat selvennystä kyselylomakkeen pääseikoista, kuten tuotteen kuvausta koskevasta osasta, mitä ne eivät tehneet. Tutkimuksen tässä vaiheessa edellä mainittuja huomautuksia tuotekoodien kattamista laatuluokista ei voida enää ottaa huomioon. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33 kappaleessa esitetty menettely vahvistetaan.

(20) Eräs norjalainen osapuoli väitti, että hankintakustannusten ja normaaliarvojen laskennallisessa määrittämisessä käytetyt voittomarginaalit olivat epärealistisen suuret (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31 ja 38 kappale). Tässä yhteydessä on huomattava, että hankintakustannusten määrittämiseen käytetyn menetelmän tarkistuksen johdosta otokseen valittujen tuottajien tasolla ei käytetty voittomarginaalia. Otokseen valittujen viejien tasolla käytetyt voittomarginaalit niissä harvoissa tapauksissa, joissa arvot määritettiin laskennallisesti, vaihtelivat 12-21 prosentin välillä keskiarvon ollessa noin 15 prosenttia. Nämä luvut saatiin otokseen valittujen yritysten omista tarkistetuista tiedoista, jotka koskivat niiden voitollista myyntiä, joten niitä ei tästä syystä voida pitää liiallisina. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä. Yksi norjalainen osapuoli väitti, että ainoastaan voitollisen myynnin ottaminen huomioon määritettäessä hankintakustannuksia ja normaaliarvoa laskennallisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31 ja 36 kappaleessa tarkoitetuissa tapauksissa olisi vastoin WTO:n sääntöjä. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Hankintakustannusten määrittämiseen käytetyn menetelmän tarkistuksen johdosta hankintakustannuksista ei enää aiheudu ongelmaa. Viejien kotimarkkinamyynnin kannattavuuden laskemisessa käytetty lähestymistapa normaaliarvon määrittämiseksi on WTO:n sääntöjen mukaisten perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan säännösten mukainen. Tästä syystä tämä väite hylätään.

(21) Färsaarelaiset osapuolet väittivät, että kotimarkkinamyynnin puuttuessa normaaliarvot olisi määritettävä kolmansiin maihin tapahtuvaa vientimyyntiä koskevien tietojen perusteella, joita pyydettiin tutkimukseen kuuluneessa kyselylomakkeessa (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 ja 51 kappale). Tässä yhteydessä olisi huomattava, että tiettyjen tietojen pyytäminen tutkimuksessa ei millään tavalla estä muita analyysejä tai rajoita menetelmien valintaa ainoastaan kyseisten tietojen käyttöön. Normaaliarvojen laskennallinen määrittäminen alkuperämaan tuotantokustannusten perusteella on ensimmäinen perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdassa luetelluista vaihtoehdoista tapauksiin, joissa kotimarkkinamyyntiä ei ole. Laskennallisen normaaliarvon käyttö kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hintojen sijasta on yhteisön tavanomainen käytäntö normaaliarvon määrityksessä, jos edustavaa kotimarkkinamyyntiä ei ole. Mitään sellaisia perusteluja ei esitetty eikä syitä havaittu, joiden vuoksi miksi kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hintojen käyttö olisi ollut tässä tapauksessa sopivampaa kuin laskennallisen normaaliarvon käyttö. Tästä syystä väite hylättiin, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 ja 51 kappaleessa esitetty lähestymistapa vahvistetaan.

(22) Useat norjalaiset osapuolet yksilöivät tiettyjä tukkukauppiaille ja jakelijoille suoritettuja myyntitapahtumia, jotka oli virheellisesti jätetty kotimarkkinamyynnin ulkopuolelle. Laskelmia muutettiin näiden myyntitapahtumien huomioon ottamiseksi.

(23) Neljä norjalaista yritystä väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppien yksilöimiseen tutkimuksessa käytetyt koodit eivät olleet riittävän yksityiskohtaisia kyseiseen tarkoitukseen. Olisi huomattava, että tuotteen koodausjärjestelmä perustuu tuotannonalalla käytettyyn ja laajalti hyväksyttyyn luokitusjärjestelmään, jonka tarkoitus on tuotteen eri laatujen erotteleminen. Sitä pidetään tästä syystä asianmukaisena perustana selkeän vertailun tekemiseksi samanlaatuisen ja samassa muodossa esitetyn tarkasteltavana olevan tuotteen normaaliarvon ja vientihinnan välillä. Näin ollen väite hylätään samoista syistä kuin edellä 17 kappaleessa on mainittu.

(24) Yksi norjalainen viejä pyysi oikaisua tiettyjen vähittäiskauppiaille suoritettujen kotimarkkinamyyntitapahtumien osalta sillä perusteella, että tämä myynti oli tapahtunut kaupan eri portaassa kuin sen myynti yhteisöön. Tämä väite hyväksyttiin ja normaaliarvoa koskevia laskelmia mukautettiin.

(25) Useat osapuolet esittivät huomioita tiettyjen tekijöiden sisällyttämisestä tuotantokustannuksia koskeviin tietoihin ja kotimarkkinamyyntitapahtumien oikeasta yksilöimisestä, jos kauppiaille suoritettu myynti oli jätetty huomioimatta. Polkumyyntilaskelmia mukautettiin niiltä osin, kuin väitteiden todettiin olevan perusteltuja. Lisäksi korjattiin yhtä norjalaista tuottajaa koskeneessa hankintakustannuslaskelmassa ollut laskuvirhe, joka oli johtanut hankintakustannusten aliarvioimiseen.

2. Tutkimusajanjakson jälkeiset tapahtumat Färsaarilla

(26) Jotkut osapuolet Färsaarilla väittivät, että tuotanto Färsaarilla ja sieltä vienti olivat vähentyneet huomattavasti tutkimusajanjakson jälkeen ja tästä johtuen vienti Färsaarilta yhteisöön on jatkossa vähimmäistasoa. Tämän perusteella vaadittiin, että Färsaaria koskeva menettely olisi päätettävä. Tähän olisi huomautettava, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson jälkeiseen aikaan liittyviä tietoja ei tavallisesti oteta huomioon. Päätelmissä olisi tämän vuoksi rajoituttava tutkimusajanjaksoon lukuun ottamatta tapauksia, joissa uusien olosuhteiden vaikutusten voidaan todistaa olevan ilmeisiä, kiistattomia ja pysyviä, niitä ei voida manipuloida eivätkä ne johdu asianomaisten osapuolten tarkoituksellisista toimista. Tältä osin varmistettiin, että tuotanto ja vienti olivat todella vähentyneet, kuten väitettiin. Kuitenkin vaikka vienti Färsaarilta yhteisöön laskisi väitettyjen vähennysten ansiosta lähitulevaisuudessa vähimmäistasoa alemmaksi, on riittämättömästi näyttöä sen päättelemiseksi, että vähennys olisi pysyvä. Lisäksi vaikka tuotannossa ja viennissä yleisesti todella tapahtuisi pysyvä lasku, siitä ei voitaisi päätellä, että vienti yhteisöönkin vähentyisi pysyvästi, koska yhteisöön viennin osuus on ainoastaan noin 11 prosenttia tuotannosta, jolloin pienikin muutos toimituksissa esimerkiksi Japanin markkinoille saattaisi aiheuttaa merkittävän kasvun viennissä yhteisöön. Tämänkaltaisia tilanteita voidaan tarkastella ainoastaan pitemmän ajan kuluessa. Tästä syystä tämä väite hylätään.

3. Polkumyyntilaskelmat

(27) Kun joitakin väitteitä on hyväksytty ja laskelmia korjattu, lopullisesti määritetyt polkumyyntimarginaalit ilmastuina prosentteina CIF-nettohinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat:

Norja, koko maata koskeva 24,8 %

Färsaaret

P/F PRG Export (P/F Lunan tuottamien tavaroiden osalta) 54,5 %

P/F Vestsalmon (P/F Vestlaxin tuottamien tavaroiden osalta) 30,0 %

Yhteistyössä toimineet, otoksen ulkopuoliset yritykset 42,6 %

Kaikki muut yritykset 54,5 %

E. Yhteisön tuotannonala

(28) Norjan kalastusministeriö väitti, että yhteisön tuotannonalan tuotannon osuus kaikesta yhteisön tuotannosta oli vähemmän kuin 25 prosenttia, joten menettely olisi päätettävä puutteellisen tuen vuoksi. Tämä väite perustui ensiksi siihen, että yhteisön tuotannonalan tuotantoon ei saisi sisällyttää isokokoisten kirjolohien tuotantoa kytkösmarkkinoita varten, kuten jäljempänä 41 kappaleessa selitetään, ja toiseksi siihen, että Euroopan vesiviljelytuottajien liiton (FEAP) toimittamat koko yhteisön tuotantoluvut vuosilta 2001 ja 2002 eivät ole luotettavia, koska tuotantotietojen keräämiseen FEAP:n jäseniltä ei ole yhtä yhteistä menetelmää.

(29) Ensimmäisestä näkökohdasta olisi huomautettava, että riippumatta siitä, millä tavalla kytkösmarkkinoiden olemassaolo voitaisiin asianmukaisimmin ottaa huomioon vahinkoa määritettäessä, tutkimuksen on joka tapauksessa jäljempänä 41, 42 ja 43 kappaleessa selitetyistä syistä katettava koko markkinat eli vapailla markkinoilla myytäväksi tarkoitettu tuotanto ja käyttö kytkösmarkkinoilla. Myös menettelyn tuki olisi tämän vuoksi määritettävä koko markkinoiden osalta, ja tämän vuoksi tähän liittyvä väite hylätään.

(30) Toiseen väitteeseen liittyen on totta, että FEAP:n alustavassa vaiheessa toimittamissa tilastotiedoissa oli joitakin vahvistamattomia lukuja, mutta tiedot eivät perustuneet yksinomaan näihin lukuihin. FEAP kerää yhteen jäsentensä, kansallisten järjestöjen ja/tai kansallisten tutkimuslaitosten toimittamat tuotantotiedot. Nämä tiedot tarkistetaan ja toimitetaan FEAP:lle sen kokousten yhteydessä kahdesti vuodessa. Edellistä vuotta koskevat tuotantoluvut tarkistetaan ja hyväksytään. Lokakuussa 2003 järjestetyn FEAP:n yleiskokouksen ja sitä seuranneen FEAP:n tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin jälkeen tuotantolukuja tarkistettiin. FEAP on ainoa yhteisön tason tietolähde yhteisön koko tuotannosta. Kyseisten lukujen luotettavuuden osalta olisi huomattava, että FEAP tarvittaessa mukauttaa tuotantolukuja vähentääkseen jäsentensä ja/tai kansallisten tutkimuslaitosten käyttämien menetelmien ristiriitaisuuksia ja julkaistakseen yhteistiedot. Tämän perusteella ja ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan tuotantoa koskevat luvut, joita tarkistettiin jäljempänä 44 kappaleessa selitetyllä tavalla, vahvistettiin, että yhteisön tuotannonalan osuus on yli 25 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta yhteisössä, joten Norjan kalastusministeriön väite hylättiin.

(31) Färsaarten vientiä harjoittavat tuottajat ja Färsaarten kalanviljelijöiden järjestö väittivät, että valituksen tekijä on katsottava alueelliseksi tuotannonalaksi, koska lähes koko sen tuotanto myydään Suomen markkinoilla ja yhteisön sisäinen kauppa Suomen kanssa on vähäistä, jolloin perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetetut edellytykset eristyneen markkina-alueen toteamiseksi täyttyvät. Vaikka suomalaiset tuottajat ovatkin myyneet suuren osan isokokoisten kirjolohien tuotannostaan tutkimusajanjakson aikana Suomen markkinoilla, muiden yhteisön tuottajien osuus kyseisillä markkinoilla oli suurempi kuin 12 prosenttia. Tätä osuutta pidetään merkittävänä etenkin kun otetaan huomioon, että tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat perustuvat kilpailuun, ne ovat avoimet ja alttiit hintavaihteluille. Suomen markkinoita ei tästä syystä voida pitää eristyneinä. Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei myöskään keskity Suomen markkinoille ja aiheuta vahinkoa pelkästään suomalaisille tuottajille. Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa vahvistetut edellytykset tapauksen katsomiselle alueelliseksi eivät siis täyty, ja väite hylätään.

F. Vahinko

1. Todettavissa oleva yhteisön kulutus

(32) Jäljempänä 44 kappaleessa kuvatulla tavalla tarkistettujen yhteisön tuotantoa koskevien lukujen johdosta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67, 74 ja 84 kappaleessa esitettyjä lukuja yhteisön kulutuksesta sekä yhteisön tuotannonalan ja Norjasta ja Färsaarilta tapahtuvan tuonnin markkinaosuuksista on tarkistettu vastaavasti lopullista määritystä varten, ja luvut ovat seuraavat:

Todettavissa oleva kulutus yhteisössä

>TAULUKON PAIKKA>

(33) Edellä esitetyn perusteella isokokoisten kirjolohien todettavissa oleva kulutus yhteisön markkinoilla on lisääntynyt hieman väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ilmoitettuihin lukuihin verrattuna.

(34) Yksi osapuoli väitti, että Eurostatin tutkimusajanjakson aikana käyttämät CN-koodit kattoivat myös annoskokoisen kirjolohen, joka ei kuulu tässä menettelyssä tarkasteltavana oleviin tuotteisiin, joten isokokoisten kirjolohien todettavissa olevaa yhteisön kulutusta laskettaessa käytetyt vienti- ja tuontiluvut ovat epätarkkoja.

(35) Kulutuksen laskemiseen käytetyssä menetelmässä otettiin tämä seikka huomioon ja siinä tehtiin tarvittavat mukautukset väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 kappaleessa yksityiskohtaisesti kuvatulla tavalla.

(36) Koska muita tietoja ei ole toimitettu ja yhteisön kulutusta koskevat tarkistetut luvut on otettu huomioon, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 kappaleessa selostettu menetelmä vahvistetaan.

2. Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus

(37) Edellä kuvatulla tavalla tarkistettujen yhteisön kulutusta koskevien lukujen johdosta Norjasta ja Färsaarilta tapahtuvan tuonnin markkinaosuuksia koskevia lukuja on tarkistettu lopullista määritystä varten, ja luvut ovat seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

(38) Luvut osoittavat samanlaisen voimakkaan kasvun Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä tapahtuvassa tuonnissa kuin se, joka todettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 74 kappaleessa. Tuonnin markkinosuus kasvoi noin 13 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana, ja sillä katettiin suurin osa yhteisön markkinoilla samaan aikaan tapahtuneesta kulutuksen kasvusta.

3. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus hintoihin yhteisön markkinoilla

(39) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehdyissä uusissa hinnan alittavuutta koskeneissa laskelmissa, jotka oli tehtävä joidenkin liiketoimien virheellisen kirjaamisen ja Färsaarille myönnetyn tullittoman kiintiön huomioon ottamiseksi tehtyjen korjausten vuoksi (ks. jäljempänä 92 ja 93 kappale), kävi ilmi, että Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevat tarkasteltavana olevat tuotteet myytiin yhteisössä hinnoilla, jotka alittavat yhteisön tuotannonalan hinnat niistä prosentteina ilmaistuina seuraavasti: Norja keskimäärin 7,3 prosentilla ja Färsaaret 21,8-28,4 prosentilla.

(40) Kaikkien tarkistettujen lukujen analysointi ei muuttanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 ja 77 kappaleessa selostettua menetelmää, joka siis vahvistetaan.

4. Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne

i. Alustavat huomautukset

(41) Tutkimuksessa havaittiin, että kaksi otokseen valittua yhteistyössä toiminutta yhteisön tuotannonalan tuottajaa käytti samankaltaista tuotetta muiden tuotteiden jatkojalostukseen, pääasiassa savustetun ja jauhetun kirjolohen tuotantoon. Tällaiset sisäiset kytkössiirrot, joita integroitunut tuottaja käyttää jalostaakseen, valmistaakseen tai kootakseen tuotteen integroidussa prosessissa, pysyvät erillään avoimista markkinoista eivätkä kilpaile suoraan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa. Tämän tilanteen huomioon ottamiseksi ja mahdollisimman täydellisen kuvan antamiseksi yhteisön tuotannonalan tilanteesta sen kaikesta toiminnasta on hankittu tietoja, jotka on analysoitu, ja tämän jälkeen määritettiin, onko tuotanto tarkoitettu käyttöön kytkösmarkkinoilla vai vapaille markkinoille.

(42) Analyysissä keskityttiin vapailla markkinoilla vallitsevaan tilanteeseen seuraavien talouden tunnuslukujen osalta: myynnin määrä, myyntihinnat, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta. Jos se oli mahdollista ja perusteltua, näitä päätelmiä verrattiin kytkösmarkkinoilta saatuihin tietoihin. Koska käytettiin otantaa, näitä tunnuslukuja tarkasteltiin otokseen valituilta yrityksiltä saatujen tietojen perusteella. Olisi huomattava, että muiden yhteisön tuotannonalaan kuuluvien mutta otokseen kuulumattomien yritysten osalta ei ollut merkkejä jatkojalostuksesta.

(43) Muiden talouden tunnuslukujen osalta todettiin tutkimuksen perusteella, että niitä voitaisiin tutkia järkevästi ainoastaan ottamalla huomioon koko toiminta. Tuotanto (sekä kytkösmarkkinoita että vapaita markkinoita varten), kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, markkinaosuus, investoinnit, työllisyys, tuottavuus, palkat ja pääoman saanti riippuvat koko toiminnasta riippumatta siitä, on tuotanto suunnattu kytkösmarkkinoille vai myydäänkö se vapailla markkinoilla.

ii. Tuotantokapasiteetti, tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste

(44) Jäljempänä olevassa taulukossa olevat tekijät on tutkittu uudelleen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Tietyt kolmea yhteistyössä toiminutta yhteisön tuottajaa koskevat tiedot voitiin nyt ottaa huomioon sillä seurauksella, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 81 kappaleessa mainitut luvut todettiin hiukan todellista alemmiksi. Niitä on sen vuoksi mukautettu lopullista määritystä varten ja ne esitetään seuraavassa:

Tuotantokapasiteetti, tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste

>TAULUKON PAIKKA>

(45) Kaikkien tarkistettujen lukujen analysointi ei muuttanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 81 kappaleessa tehtyjä päätelmiä, jotka siis vahvistetaan.

iii. Varastot

(46) Tutkimuksessa todettiin, että yksi otokseen kuulumaton, yhteistyössä toiminut yhteisön tuottaja oli jäädyttänyt suuren osan tuottamistaan kaloista vuosina 2000 ja 2001, ja ne myytiin vuonna 2001 ja tutkimusajanjakson aikana. Minkään muun tuottajan ei kuitenkaan todettu jäädyttäneet tuotteitaan, ja tästä syystä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82 kappaleessa tehdyt päätelmät vahvistetaan.

iv. Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus

(47) Edellä 32 kappaleessa kuvatulla tavalla tarkistettujen yhteisön kulutusta ja yhteisön tuotannonalan tuotantoa koskevien lukujen perusteella voidaan todeta, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus oli tarkastelujakson aikana seuraava:

Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus

>TAULUKON PAIKKA>

(48) Tämä osoittaa, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni neljä prosenttiyksikköä tarkastelujaksona. Koska yhteisön kulutuksen voimakas eli 27 prosentin kasvu tarkastelujakson aikana ei muuttanut voimakkaasti kasvaneen tarkasteltavana olevan tuonnin kehityssuuntausta, se johti yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden huomattavaan pienemiseen, sillä tämä menetti markkinaosuuttaan samaan aikaan enemmän kuin neljä prosenttiyksikköä. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84 kappaleen päätelmät vahvistetaan. Olisi kuitenkin huomattava, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni vasta vuonna 2001, kun tarkasteltavana oleva tuonti lisääntyi voimakkaasti.

v. Työllisyys, tuottavuus, palkat ja pääoman saanti

(49) Samoista syistä, jotka kuvataan edellä johdanto-osan 44 kappaleessa, työllisyyttä ja tuottavuutta koskevia lukuja tarkistettiin seuraavasti:

Työllisyys, tuottavuus

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde: Yhteisön tuotannonalan vastaukset kyselylomakkeeseen.

(50) Kaikkien tarkistettujen lukujen analysointi ei muuttanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 86 kappaleessa tehtyjä päätelmiä, jotka siis vahvistetaan.

(51) Pääoman saantiin liittyen vahvistetaan, että yhteisön tuotannonalalla ei ollut erityisiä vaikeuksia, koska sen oli mahdollista investoida uusiin laitteisiin, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91 kappaleessa selitetään. Pääoman saantia tarkasteltaessa olisi kuitenkin otettava huomioon yhteisön tuotannonalan pyrkimykset lisätä tuottavuuttaan selviytyäkseen matalien markkinahintojen aiheuttamasta kilpailun lisääntymisestä.

(52) Koska muita palkkoja koskevia tietoja ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.

vi. Myynti

(53) Myynnin määrän osalta olisi ensinnäkin muistettava, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65, 66 ja 82 kappaleessa on selitetty, tuotantolukujen katsottiin olevan yhtä suuret kuin tarkasteltavana olevan tuotteen myynnin kytkösmarkkinoilla ja vapailla markkinoilla lukuun ottamatta yhden yrityksen myyntiä, kuten edellä 46 kappaleessa on selitetty. Yhteisön tuotannonalan vapailla markkinoilla myymän samankaltaisen tuotteen myntimäärät ja tuotantomäärät, joita kaksi otokseen valittua yritystä käyttivät samankaltaisen tuotteen jatkojalostukseen (käyttö kytkösmarkkinoilla), ovat seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde: Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien vastaukset kyselylomakkeeseen.

(54) Nämä luvut osoittavat, että myynti vapailla markkinoilla kasvoi 10 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana ja että käyttö kytkösmarkkinoilla kasvoi kolminkertaiseksi. Olisi kuitenkin huomattava, että kytkösmarkkinoilla käytön suuri kasvu johtuu pääasiassa siitä, että toinen kahdesta integroituneesta tuottajasta käytännössä aloitti jatkojalostustoimintansa vasta vuonna 2000. Joka tapauksessa tämä kehitys osoittaa, että yhteisön tuotannonala ei kyennyt hyötymään kulutuksen kasvusta (+27 prosenttia tarkastelujakson aikana), vaan sen oli pakko lisätä samankaltaisen tuotteen käyttöään.

vii. Kannattavuus

(55) Otokseen valittujen, yhteistyössä toimineiden yhteisön tuottajien toimittamien tietojen tarkastelussa kyseisten yritysten nettomyynnin kannattavuutta vapailla markkinoilla tarkistettiin lopullista määritystä varten seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde: Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien vastaukset kyselylomakkeeseen.

(56) Luvut osoittavat, että vaikka vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin kannattavuus oli suhteellisen korkea ajanjaksolla 1999-2001, se heikkeni tutkimusajanjaksolla huomattavasti, käytännöllisesti katsoen kannattavuusrajalle, markkinoilla vallinneiden alhaisten hintojen vuoksi. Kannattavuutta, johon olisi sisältynyt käyttö kytkösmarkkinoilla, ei voitu määrittää, koska samankaltaisen tuotteen kytkössiirrot olivat integroituneiden tuottajien sisäisiä siirtoja, joista ei laadittu laskuja. Ei ole kuitenkaan syytä uskoa, että näiden kytkössiirtojen kannattavuus kyseisissä kahdessa yrityksessä ei olisi noudattanut samaa suuntausta kuin myynti vapailla markkinoilla.

viii. Sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta

(57) Tarkistettu otokseen valitun yhteisön tuotannonalan sijoitetun pääoman tuotto oli tarkastelujakson aikana seuraava:

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde: Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien vastaukset kyselylomakkeeseen.

(58) Luvut ovat samansuuntaisia kuin väliaikaisesti pääteltiin, joten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 92 kappaleessa tehdyt päätelmät vahvistetaan. Kytkössiirtoja koskevaa sijoitetun pääoman tuottoa ei voitu arvioida syistä, jotka on selostettu kannattavuuden kohdalla. Koska kytkössiirtoja tekevät integroituneet tuottajat, jotka käyttävät samoja tuotantolaitoksia ja tekevät samat investoinnit, sijoitetun pääoman tuoton pääteltiin kuitenkin noudattavan samaa suuntausta kuin vapailla markkinoilla tapahtuvan myynnin osalta.

(59) Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien liiketoiminnan kassavirta oli ylijäämäinen tarkastelujaksolla. Se kuitenkin heikkeni voimakkaasti tutkimusajanjaksolla:

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde: Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien vastaukset kyselylomakkeeseen.

ix. Asianomaisilta osapuolilta saatuja huomautuksia

(60) Yksi osapuoli väitti, että yhteisön tuotannonalalle ei aiheutunut merkittävää vahinkoa tutkimusajanjaksona, koska tulosindikaattorit, kuten tuotanto, tuotantokapasiteetti, tuottavuus ja keskimääräinen työntekijäkohtainen palkka kasvoivat tuona aikana. Lisäksi tuotannonala toimi kannattavasti, sai investoinneista tuottoa ja sen kassavirta oli ylijäämäinen. Tuotannon kasvusta olisi huomautettava, että isokokoisen kirjolohen tuotannossa kaloja kasvatetaan 2,5-3 vuotta, ennen kuin ne voidaan nostaa teurastettaviksi ja myydä markkinoilla. Tuotannon kasvu tutkimusajanjakson aikana johtuukin kalanviljelijöiden vuosina 1999 ja 2000 kyseisten vuosien markkinaolosuhteiden, joihin polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei vaikuttanut, perusteella tekemistä päätöksistä sen suhteen, minkälaisia määriä pikkukaloja laskettiin veteen. Tuottavuuden kasvu johtui pääasiassa uusiin laitteisiin investoinnista, joka on osoitus yhteisön tuotannonalan pyrkimyksistä sopeutua mataliin markkinahintoihin, ja toiseksi työpaikkojen vähenemisestä, joka osoittaakin tuotannonalan vakavan tilanteen. Kannattavuus ja kassavirta laskivat jyrkästi tutkimusajanjakson aikana johtuen markkinoiden matalista hinnoista ja yhteisön tuotannonalan vaikeasta taloudellisesta tilanteesta.

(61) Lisäksi väitettiin, että yhteisön tuotannonalan tuotantoa ei onnistuttu kasvattamaan kasvaneen kysynnän mukaisesti yhteisössä noudatetusta lupakäytännöstä johtuen. Olisi huomattava, että ympäristöluvat vaikuttavat tuotantokapasiteettiin, joka pysyi tarkastelujakson aikana vakaana, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 81 kappaleessa on kuvattu. Tuotantokapasiteetti ei kuitenkaan ollut kokonaan käytössä, joten kasvaneen kysynnän tyydyttämiseen oltaisiin voitu käyttää käyttämätöntä kapasiteettia. Näin ollen väite hylättiin.

(62) Lisäksi väitettiin, että useat norjalaiset viejät myyvät myös 1,2 kilogrammaa pienempiä kirjolohia, joista saadaan alempi hinta, mikä vaikuttaa vahingon arviointiin. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että tutkittujen otokseen valittujen yritysten, joiden osuus Norjan viennistä tutkimusajanjakson aikana oli noin 40 prosenttia, ei havaittu lainkaan myyneen kyseisenlaista kirjolohta. Tästä syystä voidaan olettaa, että jos tällaista myyntiä esiintyi, sen määrä on ollut hyvin vähäistä, jolloin sen vaikutus analyysiin on myös hyvin vähäinen. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(63) Koska muita tietoja ei ole toimitettu ja kaikki talouden tunnuslukuja koskevat tarkistetut luvut on otettu huomioon, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 80-98 kappaleessa tehdyt päätelmät vahvistetaan.

5. Vahinkoa koskeva päätelmä

(64) Käyttö kytkösmarkkinoilla rajoittui kahteen otokseen valittuun yhteisön tuottajaan eikä muiden yhteisön tuotannonalaan kuuluvien tuottajien osalta ollut viitteitä samankaltaisen tuotteen jatkojalostuksesta. Lisäksi kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan vuosina 1999-2001 tuottama voitto, on epätodennäköistä, että käytöllä kytkösmarkkinoilla voisi olla merkittävää vaikutusta yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen. Tästä syystä edeltävässä analyysissä yhteisön tuotannonalan tilanteesta tehtyjen päätelmien ei katsota muuttuvan kytkösmarkkinoilla käytöstä johtuen.

(65) Tarkastelujakson aikana Norjasta ja Färsaarilta matalaan hintaan tapahtuvan tuonnin määrä kasvoi huomattavasti. Sen markkinaosuus kasvoi 3,8 prosentista 16,7 prosenttiin. Merkillepantavaa on, että tuonti Norjasta ja Färsaarilta lisääntyi ja myyntihinnat laskivat erityisen voimakkaasti vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuonnin määrä 4-6-kertaistui kyseiseen aikaan ja tuontihinnat laskivat 34 prosenttia alittaen yhteisön tuotannonalan myyntihinnat (jotka olivat kannattavuuden rajalla) 7,3-28,4 prosentilla tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi samassa yhteydessä olisi tarkasteltava yhteisön tuotannonalan kannattavuuden kehitystä, joka laski ensimmäisen kerran vuonna 2001 ja sen jälkeen jyrkästi nollatasolle tutkimusajanjakson aikana.

(66) Sen väitteen osalta, että jotkut yksityiskohtaisesti esitetyistä vahingon osoittimista kehittyivät positiivisesti tarkastelujakson aikana eivätkä siis osoittaneet vahinkoa tapahtuneen, olisi ensiksikin huomattava, että perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaan mikään kyseisessä artiklassa luetelluista taloudellisista tekijöistä tai seikoista ei välttämättä ole ratkaiseva yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon määrittämisessä. Vielä tärkeämpää on se, että vaikka jotkut yhteisön tuotannonalan tilannetta koskevat taloudelliset tekijät, kuten tuotanto, tuotantokapasiteetti ja sen käyttöaste, tuottavuus ja investoinnit kehittyivät positiivisesti tarkastelujakson aikana, tällä ei ollut toivottua myönteistä vaikutusta. Sen sijaan yhteisön tuotannonala kärsi markkinaosuuden pienenemisestä kysynnän ansiosta kasvavilla markkinoilla ja hintojen laskusta, jotka johtivat tutkimusajanjakson aikana lähes tappiolliseen tilanteeseen, jossa vahingollinen kehitys itse asiassa ylitti edellä mainitun myönteisen kehityksen.

(67) Kaikki edellä mainitut tekijät huomioon ottaen on katsottava, että yhteisön tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa.

G. Syy-yhteys

(68) Väitettiin, että Norjasta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien vientihinnan alittavuutta ei pitäisi katsoa merkittäväksi ja yhteisön tuotannonalalle vahinkoa aiheuttavaksi. Tässä yhteydessä on ensinnäkin huomattava, että todettu hinnan alittavuus on merkittävä ottaen huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen erityispiirteet: isokokoinen kirjolohi on hintavaihteluille altis hyödyke. Lisäksi huomautetaan, että yhteisön tuotannonala on erittäin pirstoutunut, eikä se näin ollen voi määrätä hintojaan markkinoilla. Nämä tekijät yhdessä selittävät sen vahingollisen vaikutuksen, joka todetulla hinnan alittavuudella oli yhteisön tuotannonalaan.

(69) Edelleen väitettiin, että tutkimusajanjakso sattui samaan aikaan, kun kirjolohen tarjonta ja kysyntä eivät tilapäisesti ja suhdannesyistä kohdanneet maailmanmarkkinoilla. Koska investointipäätökset tehdään kahdesta kolmeen vuotta ennen tuotteen markkinoille saattamista, hintojen vakauden voidaan ajoittain olettaa järkkyvän. Tarjonnan tilapäinen riittämättömyys johtaa hintojen nousuun vaikutuksen ollessa päinvastainen, jos kysyntä ei pysy tuotannon tahdissa.

(70) Tässä yhteydessä on aiheellista huomauttaa, että jos yhteisön markkinoilla oli tarkastelujaksolla ylikysyntää, joka johti tarjonnan riittämättömyyteen, tavanomaisessa tilanteessa hinnat nousisivat kuluttajien voimakkaan kysynnän johdosta. Sen sijaan vuonna 2001 ja tutkimusajanjaksolla hinnat laskivat voimakkaasti, mikä muiden uskottavien selitysten puuttuessa on katsottava Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaksi.

(71) Edelleen väitettiin, että isokokoinen kirjolohi on hyödyke, jonka maailmanmarkkinahinta määräytyy Japanin hallitsevilla markkinoilla, ja että yhteisön hinnat noudattivat näitä hintoja, jotka laskivat voimakkaasti kyseisellä ajanjaksolla. Tältä osin todettakoon, että Norjan kala- ja äyriäisliiton toimittamien, jäädytetystä norjalaisesta kirjolohesta Japanissa vuosina 1997-2003 maksettuja tukkuhintoja koskevien tietojen perusteella hinnat Japanin markkinoilla laskivat koko tarkastelujakson ajan (valuuttakurssien vaihtelut on tässä otettu huomioon). Tutkimuksen päätelmät eivät kuitenkaan vahvistaneet väitettä, jonka mukaan isokokoisen kirjolohen maailmanmarkkinahinnat määräytyvät Japanin markkinoilla. Vaikka pitääkin paikkansa, että Japanin markkinoiden tapaan myös yhteisön hinnat laskivat jyrkästi tutkimusajanjaksolla, ne pysyivät kuitenkin kohtuullisella tasolla vuonna 1999 ja jopa nousivat vuonna 2000, toisin kuin Japanissa. Samaan aikaan tuonti Norjasta ja Färsaarilta noudatti yhteisön hintakehitystä, vaikka tuonnin määrä pysyi alhaisena. Vasta vuonna 2001, jolloin hinnat Japanin markkinoilla laskivat erittäin alhaisiksi, Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä yhteisöön tapahtuvan tuonnin määrä lisääntyi voimakkaasti eli kolminkertaistui vuoden 2000 määrään nähden. Tämä tuonnin kasvu on välitöntä seurausta siitä, että osa Norjan ja Färsaarten ylituotannosta, joka oli seurausta Japaniin suuntautuneen viennin romahduksesta, myytiin yhteisön markkinoilla. Edellä esitetyn perusteella väite hylätään.

(72) Koska syy-yhteydestä ei esitetty muita uusia tietoja, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109-120 kappaleessa esitetyt päätelmät.

H. Yhteisön etu

(73) Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräät kalanjalostusteollisuuden järjestöt esittivät toimenpiteitä vastustavia huomautuksia. Tämän vuoksi niille toimitettiin kyselylomake ja niitä pyydettiin toimittamaan vastaukset, joiden perusteella arvioitiin polkumyyntitoimenpiteistä kyseisille osapuolille väitteiden mukaan aiheutuvia taloudellisia vaikutuksia. Yksi osapuoli vastasi ja toimitti seitsemää jäsenyritystään koskevat tiedot. Asianomaisten seitsemän yrityksen tiedot yhdistettiin ja niiden perusteella pääteltiin, että polkumyyntitoimenpiteiden taloudelliset vaikutukset kalanjalostusyrityksiin olisivat vähäpätöisiä. Näin ollen väite hylättiin.

(74) Yksi osapuoli väitti, että tarkasteltavana oleva norjalainen tuote on muita korkealaatuisempi ja että lopullisten toimenpiteiden käyttöönotto vähentäisi norjalaisen korkealaatuisen kirjolohen tarjontaa. Tämä vaikuttaisi haitallisesti sekä asianomaisiin tuojiin että kuluttajiin, koska norjalaisen tarjonnan vähentyessä hinnat todennäköisesti nousisivat. Väitteen mukaan vähentyneen norjalaisen tarjonnan vaikutukset tuntuvat todennäköisesti voimakkaimpina kesällä ja alkusyksystä, jolloin suomalaisen tuotannonalan tarjonta on vähäistä. Lisäksi väitettiin, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto johtaisi pysyvään Norjan vientimyynnin suuntautumiseen yhteisöstä muille markkinoille, mikä puolestaan olisi vastoin yhteisön tuojien ja kuluttajien etuja.

(75) Laatuerojen osalta huomautettakoon, että ne otettiin huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyypeissä polkumyyntilaskelmia tehtäessä ja vahinkoa arvioitaessa. Norjalaisen tarjonnan vähäisyydestä johtuvan yhteisön hintojen nousun osalta on korostettava sitä, että polkumyyntitullien tarkoituksena on palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset, ei niinkään estää tuontia yhteisön markkinoille. Erityisesti kesäaikaan vähenevästä tarjonnasta johtuvista toimenpiteiden vaikutuksista suomalaisilla markkinoilla on aiheellista huomauttaa, että Suomen markkinoita ei pidetä erillisinä markkinoina perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tästä syystä tarjonnan ja kysynnän edellytykset määräytyvät koko yhteisön markkinoilla, joilla norjalainen tuonti kilpailee yhteisön tuottajien tuotannon kanssa. Norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdollisuutta viedä kesäaikaan, jolloin tarjonta Suomen markkinoilla on vähäistä, on pidettävä suhteellisena etuna. Jos tällainen etu on olemassa, polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ei vaikuta siihen, joten norjalaiset vientiä harjoittavat tuottajat hyötyvät siitä jatkossakin.

(76) Samainen osapuoli väitti, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen isokokoisen kirjolohen vienti Norjasta yhteisöön on laskenut yli 60 prosenttia verrattuna samaan ajankohtaan vuonna 2002. Tämä tarjonnan lasku näyttäisi jatkossa kasvavan entisestään ottaen huomioon isokokoisen kirjolohen tuotannon laskusuuntauksen Norjassa, mikä koituu tuojien, jalostusteollisuuden ja kuluttajien haitaksi yhteisössä.

(77) Tässä yhteydessä huomautetaan, että polkumyyntitoimenpiteiden tavoitteena on tasapuolisten toimintaedellytysten palauttaminen, ei yhteisön markkinoille pääsyn estäminen. Onkin huomattava, että tuonti jatkui vuosien 1999 ja 2000 tasolla vuoteen 2001 asti, jolloin polkumyynnillä tapahtunut tuonti lisääntyi voimakkaasti. Norjan tuotannon laskusta ei esitetty sellaista perusteltua näyttöä, jonka mukaan tilanne olisi muuttunut pysyvästi. Lisäksi on mahdollista, ettei tällainen tuotannon lasku tosiasiallisesti vaikuttaisi yhteisön markkinoihin, jos toimitusedellytykset ovat vientiajankohtana muilla vientimarkkinoilla vieläkin epäsuotuisammat kuin yhteisössä. Tämän perusteella väite hylättiin.

(78) Useat kalanjalostusteollisuuden järjestöt väittivät, että eri markkinasegmentteihin (kokonainen kala, kalafileet, mäti ja savukala) ja näiden segmenttien erilaiseen hinnoitteluun ei kiinnitetty riittävästi huomiota. Lisäksi väitettiin, että Norjassa suolaisessa vedessä viljeltävällä isokokoisella kirjolohella on erityinen markkina-asema ja että rajoittamalla tämän erityistä alkuperää olevan tuotteen markkinoille pääsyä ottamalla käyttöön korkea tulli ei edistetä vapaata kilpailua.

(79) Ensinnäkin huomautetaan, että savustettu kala ja mäti eivät kuulu tämän tutkimuksen alaan. Polkumyyntilaskelmia tehtäessä ja vahinkoa arvioitaessa kokonaista kalaa ja kalafileitä kohdeltiin tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppeinä. Näin ollen eri markkinasegmenttien erilainen hinnoittelu on otettu huomioon. Tuotteen erityisen alkuperän osalta tutkimuksessa todettiin, että Norjasta ja Färsaarilta viedyt tuotteet ja yhteisön tuottajien myymät tuotteet ovat kaikilta olennaisilta fyysisiltä omaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan samankaltaisia.

(80) Lisäksi väitettiin, että siinä missä enimmäkseen suomalaista tuotantoa olevaa edullista isokokoista kirjolohta on myyty kuluttajille pääasiassa kokonaisena tai fileinä, kalanjalostajat eivät käytä sitä paljonkaan. Tätä väitettä ei perusteltu. Yhteistyössä toimineilta suomalaistuottajilta saatujen tietojen perusteella todettiin toisaalta, että niiden tuotantoa oli myyty myös jalostajille ja että osa niistä jalosti tarkasteltavana olevan tuotteen itse ennen tuotteen markkinoille saattamista. Lisäksi Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevalle tuonnille määritetty merkittävä hinnan alittavuus viittaa siihen, että jalostajat ovat olleet kiinnostuneita Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevasta halpatuonnista juuri sen alhaisen hinnan takia. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(81) Edelleen väitettiin, että tutkimusajanjakson jälkeen hinnat yhteisön markkinoilla nousivat, mikä päätti kirjolohen markkinoilla vallinneen edullisen hinnan jakson, ja että on erittäin todennäköistä, että hinnat pysyvät lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä suhteellisen korkeina. Ensinnäkin huomautetaan, että yhteisön vakiintuneen käytännön mukaisesti tutkimusajanjakson jälkeiset tapahtumat voidaan ottaa huomioon vain, jos ne ovat ilmeisiä, kiistattomia ja pysyviä. Tällaiselle hintakehitykselle ei esitetty perusteluja eikä mitään näyttöä todennäköisyydestä, jonka mukaan kehitys olisi luonteeltaan pysyvää. Vaikka hintojen todettiinkin nousseen tutkimusajanjakson jälkeen, kyseinen tosiasia ei käy näytöstä tulevien hintojen osalta, jotka määräytyvät tarjonnan ja kysynnän suhteen perusteella. Tässä yhteydessä on syytä huomauttaa, että tarjontaa on mahdollista ennustaa, kun taas kysynnän ennakoiminen on erittäin vaikeaa, koska markkinoilla on monia toisiinsa vaikuttavia tekijöitä, jotka saattavat aiheuttaa hintavaihteluja. Oli miten oli, näiden kahden tekijän arvioimiseksi ei kuitenkaan toimitettu tarvittavia tietoja. Tästä syystä väite hylättiin.

(82) Lisäksi väitettiin, että tullien johdosta hinnat nousisivat, jalostajat ryhtyisivät käyttämään muita kaloja, kuten lohta, ja yhteisön kalankasvattajat kohtaisivat kirjolohen myynnissään vaikeuksia. Tämän vuoksi väitettiin, että polkumyyntitoimenpiteet eivät olisi tuottajien edun mukaisia.

(83) Hintojen nousun osalta todetaan, että polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena on nimenomaan poljettujen hintojen nostaminen ja siten yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingollisen vaikutuksen poistaminen. Laskuista ei voi jättää pois myöskään sitä mahdollisuutta, että tuotetta aletaan korvata muilla tuotteilla, kun otetaan huomioon isokokoisen kirjolohen ja lohen keskinäinen korvattavuus ja niiden välinen hintaero. Siinä missä hintojen nousu yleensä auttaa yhteisön tuotannonalaa palautumaan voitolliseksi, muut viejät, joita toimenpiteet eivät koske, samoin kuin yhteisön tuotannonala - tuotantokapasiteetin suuremman käytön ansiosta - saattavat lisätä tarjontaansa, minkä on puolestaan pysyttävä kysynnän tahdissa, jolloin kysyntä ja tarjonta asettuvat uuteen tasapainoon alemmalla hintatasolla. Tässä yhteydessä huomautetaan, että korvaaminen lohella vaikuttaa hintoihin samalla tavalla. Eli vaikka polkumyyntitullin tarkoituksena on tasapuolisten toimintaedellytysten palauttaminen, vallitsevat markkinavoimat määräävät hinnat.

(84) Eräs kuluttajajärjestöjä edustava osapuoli väitti, että sen hiljaisuutta asiassa ei pitäisi tulkita kiinnostuksen puutteeksi eikä missään tapauksessa merkiksi siitä, että polkumyyntitoimenpiteiden vaikutus kuluttajiin jäisi vähäiseksi. Tästä syystä se pyysi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117 kappaletta muutetaan. Toimielimet ovat huomioineet väitteen. Perusteltujen tietojen puuttuessa tämä väite ei kuitenkaan vaikuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen päätelmiin yhteisön edusta.

(85) Suomen elintarviketeollisuusliitto esitti huomautuksia, joita ei kuitenkaan voitu ottaa lopullisia päätelmiä tehtäessä huomioon, koska se ei ollut ilmoittautunut asianomaiseksi osapuoleksi tämän menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa eikä väliaikaista tullia koskevan asetuksen 2 artiklassa asetetussa määräajassa. Sitä paitsi tutkimuksessa yhteistyössä toimineet liiton jäsenet nimenomaisesti hylkäsivät liiton esittämät väitteet.

(86) Koska yhteisön edusta ei ole esitetty muita uusia tietoja, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109-120 kappaleessa esitetyt päätelmät.

I. Lopulliset polkumyyntitoimenpiteet

(87) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevien päätelmien perusteella katsotaan, että olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotta Norjasta ja Färsaarilta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei aiheuttaisi enempää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.

1. Vahingon korjaava taso

(88) Lopullisesti käyttöön otettavien toimenpiteiden tason määrittämiseksi on väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121-125 kappaleessa esitettyjen menetelmien perusteella laskettu vahingon korjaava taso.

(89) Norjan viranomaiset väittivät, että tavanomainen 12 prosentin voittomarginaali on liian korkea. Lisäksi esitettiin, että tarkastelujakso ei edustanut tavanomaista kilpailutilannetta, koska tuotannonalan mukaan hinnat ja voittomarginaalit olivat kyseisinä vuosina poikkeuksellisen korkeita alan keskivertotilanteeseen verrattuna.

(90) Ensiksi huomautetaan, että väitettä ei perusteltu. Toiseksi, norjalaisen kirjolohen hintojen jyrkkä lasku Japanin markkinoilla 71 kappaleessa esitetyn mukaisesti on saattanut vaikuttaa merkittävästi Norjan tuotannonalan tarkastelujaksolla tekemään voittoon. Tämä hinnanlasku ei kuitenkaan siirtynyt yhteisön markkinoille tavanomaisen kilpailutilanteen vallitessa eli ennen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin äkillistä lisääntymistä. Tästä syystä väite, jonka mukaan tarkastelujakso ei edustanut tavanomaista kilpailutilannetta, hylättiin.

(91) Yhteisön tuotannonalan kannattavuutta koskevien, 55 kappaleessa esitetysti tarkistettujen lukujen perusteella 10 prosentin voittomarginaali katsottiin kuitenkin sellaiseksi tasoksi, jonka yhteisön tuotannonalan voitiin olettaa saavuttavan vahingollisen polkumyynnin puuttuessa.

(92) Eräs osapuoli väitti, että samankaltaisen tuotteen yhteisössä saatavilla olevia eri laatuja ei ollut otettu asianmukaisesti huomioon, minkä seurauksena tavoitehinnat olivat joiltain osin ristiriitaisia.

(93) Kävikin ilmi, että osa liiketoimista oli kirjattu laadun osalta väärin joidenkin laskujen virheellisestä tulkinnasta johtuen. Tästä syystä kaikki asiaankuuluvat liiketoimet korjattiin ja hinnan alittavuuden ja vahinkomarginaalien määrittämiseksi tehtiin uudet laskelmat. Lisäksi tehtiin korjauksia Färsaarille myönnetyn tullittoman kiintiön huomioon ottamiseksi.

(94) Edellä esitetyn perusteella uudet vahingon korjaavat marginaalit ovat seuraavat:

// Vahingon korjaava marginaali

Norja // 19,9 %

Färsaaret //

P/F Vestsalmon (P/F Vestlaxin tuottamien tavaroiden osalta) // 43,8 %

P/F PRG Export (P/F Lunan tuottamien tavaroiden osalta) // 54,4 %

Muut yhteistyössä toimineet yritykset // 49,3 %

(95) Koska lisähuomautuksia ei ole esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121-125 kappaleessa kuvatut vahingon korjaavan tason määrittämiseksi käytetyt menetelmät.

2. Tullin muoto ja taso

(96) Edellä esitetyn perusteella ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevassa tuonnissa pitäisi ottaa käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet. Toimenpiteet pitäisi ottaa käyttöön todettujen vahinkomarginaalien tai polkumyyntimarginaalien tasoisina sen mukaan, kumpi niistä on matalampi. Ei ole mitään estettä sille, että lopulliset toimenpiteet otetaan väliaikaisten toimenpiteiden tapaan käyttöön arvotullien muodossa.

(97) Lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio tarkastelee markkinakehitystä, erityisesti yhteisön markkinoiden laajentumisen vaikutuksia, ja ehdottaa tarvittaessa muutoksia toimenpiteiden soveltamiseen.

3. Väliaikaisten tullien kantaminen

(98) Todettujen polkumyyntimarginaalien suuruuden ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon vuoksi katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettavan tullin suuruisina. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, vain väliaikaisten tullien vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti.

(99) Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle [4], ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti sellaiset, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.

[4] European Commission - Directorate General for Trade - Directorate B - J-79 5/17 - Rue de la Loi/Wetstraat 200 - B-1049 Bruxelles/Brussel.

4. Sitoumukset

(100) Komissio hyväksyi väliaikaista tullia koskevaa asetusta muuttavalla asetuksella (EY) N:o 117/2004 kahden färsaarelaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjoamat sitoumukset. Syyt sitoumusten hyväksymiselle esitetään kyseisessä asetuksessa. Neuvosto myöntää, että sitoumuksilla polkumyynnin vahingollinen vaikutus saadaan poistettua. Yritykset toimittavat lisäksi komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja yhteisöön suuntautuvasta viennistään, joten komissio voi valvoa tehokkaasti sitoumusten noudattamista. Näissä olosuhteissa katsotaan, että sovittujen sitoumusten noudattamatta jättämisen riski on vähäinen.

(101) Jos sitoumusta epäillään rikottavan, rikotaan tai se peruutetaan, polkumyyntitulli voidaan ottaa käyttöön perusasetuksen 8 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisesti,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevaa tuoretta, jäähdytettyä tai jäädytettyä isokokoista kirjolohta (Oncorhynchus mykiss), joka esitetään tullille joko kokonaisena (perattuna päineen ja kiduksineen, paino yli 1,2 kg, tai perattuna päättömänä ja ilman kiduksia, paino yli 1 kg) tai yli 0,4 kg painavina fileinä ja joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 10 15 ja 0304 20 15.

2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on kaikkien norjalaisten yritysten tuottamien, 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta 19,9 prosenttia. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavassa lueteltujen färsaarelaisten yritysten tuottamien, 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:

>TAULUKON PAIKKA>

3. Ellei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.

2 artikla

Vapautetaan seuraavassa luetelluilla Taric-lisäkoodeilla tapahtuva tuonti 1 artiklalla käyttöön otettavasta polkumyyntitullista edellyttäen, että tuotteita tuottavat ja vievät suoraan (eli lähettävät ja laskuttavat) seuraavassa nimetyt yritykset yhteisössä tuojana toimivalle yritykselle ja että kyseinen tuonti on komission asetuksen (EY) N:o 1628/2003, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 117/2004, 2 artiklan 2 kohdan mukaista.

>TAULUKON PAIKKA>

3 artikla

Kannetaan lopullisesti komission asetuksen (EY) N:o 1628/2003 mukaisten väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan, 1 artiklan 1 kohdassa kuvatun tuotteen tuonnissa seuraavassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan. Jos lopulliset tullit ovat korkeammat kuin väliaikaiset tullit, vain väliaikaisia tulleja vastaavat vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti.

4 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä [...].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja