FI Euroopan unionin virallinen lehti C 276/9

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2013/C 276/06

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla (1).

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

”ACEITE DE LA COMUNITAT VALENCIANA”

EY-N:o: ES-PDO-0005-0720-23.09.2008

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Aceite de la Comunitat Valenciana”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Espanja

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.5 – Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Oliivipuun (Olea europea L.) yksinomaan Valencian alueen kotoperäisiin lajikkeisiin Farga, Serrana, Morrudas, Villalonga ja Blanqueta kuuluvista hedelmistä saatu ekstra-neitsytoliiviöljy. Lajikkeiden osuudet ovat seuraavat: Serrana: 20–40 %; Villalonga: 20–40 %; Farga: 10–25 %; Blanqueta: 10–25 % ja Morrudas: 5–10 %.

Alkuperänimityksellä ”Aceite de la Comunitat Valenciana” suojatulla ekstra-neitsytoliiviöljyllä on seuraavat ominaisuudet:

Ekstra-neitsytoliiviöljy:

— happopitoisuus < 0,5°

— peroksidiluku < 15 meq O2/kg

— K270 < 0,15

— K232 < 2,50

— vaha ≤ 250

— Delta K ≤ 0,01

— öljyhappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta 70–82 %

— linolihappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta > 8 %

— palmitiinihappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta 9,5–12 %

— linoleenihappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta < 1 %

— palmitoleiinihappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta 0,6–2,5 %

— maapähkinäöljyhappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta < 0,6 %

— lignoseerihappopitoisuus kokonaisrasvahappopitoisuudesta < 0,2 %

— virheiden mediaani = 0

— hedelmäisyyden mediaani 3–6

— väkevyyden mediaani 1–3

— kitkeryyden mediaani 1–3

— hedelmäisyyden mediaanin ja kitkeryyden ja väkevyyden mediaanien välinen suhteen on annettava tulokseksi arvo, jonka perusteella öljyä voidaan pitää tasapainoisena.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Oliivilajikkeiden kuvaus:

SERRANA

Kypsä hedelmä on soikea, väriltään mustanvioletti, ja sen kuori on huokoinen. Lajike antaa keskimääräisen tuotoksen, se on kestävä, sietää kuivuutta ja hallaa, mutta on herkkä oliivikärpäselle ja hedelmäruvelle.

Koska lajike kypsyy varhain ja sen rasvatuotos on hyvä, sitä viljellään pääasiassa Alto Palancian alueella Calderona- ja Espadá-vuorten luonnonpuistossa ja sen lähiympäristössä, joskin sitä tavataan harvinaisempana myös viereisillä alueilla.

FARGA

Castellónin maakunnan pohjoisosasta peräisin olevan hyvin vanhan lajikkeen hedelmä on pieni tai keskikokoinen ja muodoltaan pitkulainen ja epäsymmetrinen.

Lajike kypsyy varhain ja antaa keskimääräisen mutta epätasaisen tuotoksen. Rasvatuotos on huomattava, ja lajiketta viljellään Castellónin maakunnan pohjoisosassa Maestrazgon alueella sekä vähäisemmässä määrin myös viereisillä Plana Altan ja Alcalaténin alueilla.

BLANQUETA

Lajike on peräisin Muro de Alcoysta. Sen hedelmä on pyöreä ja kypsänä viininpunainen tai musta.

Sato korjataan varhain, ja rasvatuotos on keskimääräinen.

VILLALONGA

Lajike on peräisin Valencian maakunnan eteläosasta. Suurikokoinen hedelmä on pyöreä, mutta antaa silti hyvän rasvatuotoksen. Kypsä hedelmä on väriltään musta.

Hallalle ja kuivuudelle herkkä lajike esiintyy lähes kaikkialla Valencian maakunnassa, suurimmassa osassa Alicanten maakuntaa sekä paikallisesti eri puolilla Castellónin maakuntaa.

MORRUDA

Keskikokoinen hedelmä on väriltään mustanvioletti ja muodoltaan hieman epäsymmetrinen. Rasvatuotos on keskimääräinen.

Kestävä lajike antaa alhaisen tuotoksen, joka jakaantuu tasaisesti ympäri Valencian aluetta. Tiettyjä paikkakuntia lukuun ottamatta lajike ei ole erityisen yleinen.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

—

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Oliivien viljely ja tuotteen valmistus tapahtuvat 4 kohdassa tarkoitetulla alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Aceite de la Comunitat Valenciana -oliiviöljy voidaan pakata missä tahansa yrityksessä ilman maantieteellisiä rajoituksia.

Öljy on pakattava astioihin, jotka takaavat tuotteen hyvän säilymisen. Ne voivat olla elintarvikekäyttöön soveltuvaa polyeteeniä, lasia, päällystettyä metallia tai keramiikkaa. Ensisijaisesti on käytettävä pakkauksia, jotka suojaavat tuotteen mahdollisimman hyvin valolta, lämmöltä jne.

Pakkausten enimmäisvetoisuus on 5 litraa; sallitut pakkauskoot ovat 100, 250, 500, 750 senttilitraa, 1, 2, 2,5, 3 ja 5 litraa.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Tässä eritelmässä kuvatun öljyn päällysmerkinnöissä ja etiketeissä on ehdottomasti oltava maininnat ”Denominación de Origen Protegida” (suojattu alkuperänimitys) ja ”Aceite de la Comunitat Valenciana”.

Tuotteessa on myös oltava vaatimustenmukaisuusmerkki (ns. vastaetiketti), jota ei voida käyttää uudelleen. Se kiinnitetään pakkauslaitoksessa, ja sen avulla voidaan varmistaa tuotteen jäljitettävyys. Näissä vastaetiketeissä on oltava maininta ”Denominación de Origen Protegida Aceite de la Comunitat Valenciana” ja oliiviöljyn tunnus.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Aceite de la Comunitat Valenciana -oliiviöljyn valmistukseen käytettävien oliivien tuotantoalue käsittää seuraavat 65 Valencian alueen kuntaa: Albocàsser, Tirig, La Salzadella, Sant Mateu, Les Coves de Vinromà, Figueroles, Les Useres, San Juan de Moró, Serra Engarzeran, Torre Endomenech, Vall d’Alba, Vilafamés, Ayódar, Fanzara, Almedijar, Altura, Azuébar, Chóvar, Geldo, Navajas, Segorbe, Soneja, Castellnovo, Teresa, Vall d’Almonacid, Viver, Alcudia de Veo, Alfondeguilla, Artana, Tales, Gátova, Casinos, Alcublas, Gestalgar, Sot de Chera, Villar del Arzobispo, Requena, Utiel, Venta del Moro, Ayora, Cortes de Pallas, Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Millares, Navarrés, Font de la Figuera, Moixent, Vallada, Albaida, Beniatjar, Ontinyent, Alfafara, Alqueria d'Aznar, Cocentaina, Millena, Muro d'Alcoi, Alcoi, Biar, Cañada de Biar, Sax, Villena, Banyeres de Mariola ja Onil.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Luontoon liittyvät tekijät

Yksilöidyllä alueella vallitsee tyypillinen Välimeren ilmasto. Sille ovat ominaisia leudot talvet, vähäiset sateet, jotka ajoittuvat enimmäkseen syksyyn ja kevääseen, sekä erittäin kuivat kesät. Välimeren, Iberian niemimaan ja Atlantin valtameren yhteisvaikutus tasaa maantieteellisen alueen ilmastoa. Käytännössä ilmastolliset tekijät ilmenevät erityisen yhdenmukaisina tärkeimpien viljelyvaiheiden eli kukinnan, oliivien kasvamisen loppuvaiheen ja öljypitoisuuden kehittymisen aikana:

— Oliivipuiden tuotantoalueen vuotuiset keskilämpötilat ovat 12–16 °C; vaihtelu talven (6–10 °C) ja kesän (22–26 °C) välillä on huomattavan suuri. Tällaiset lämpötilat ovat suotuisia oliivipuun fenologiselle kehittymiselle.

— Vuoden keskimääräinen sademäärä on 500–600 mm, ja se vaihtelee jonkin verran (erityisen kuivina vuosina 200–300 mm ja enimmillään 700–800 mm).

Maaperä on pääosin kalkkikivipitoista, vaikka tietyissä osissa esiintyy myös hiekkakiveä, merkeliä ja kipsikiveä. Mesotsooiselta kaudelta peräisin oleva pohjakerros on yleensä muodostunut pääasiassa liitu- ja jurakautisesta kalkkikivestä, jonka seassa on myös hieman merkeliä ja hiekkakiveä. Viljelymaa on muodostunut uudemmasta sedimenttiaineksesta ja koostuu pääosin Välimeren punaisesta maannostyypistä (Terra Rossa) syntyneestä tertiääri- ja kvartäärikautisesta aineksesta. Se on koostumukseltaan ja rakenteeltaan hyvää, vettä läpäisevää ja soveltuu erinomaisesti oliivinviljelyyn.

Maantieteellisen alueen pinnanmuodostus laskee asteittain Iberian ja Andalusian ylänköjä reunustavilta vuorilta laaksojen kautta itään kohti rannikkoa. Oliivinviljely rajoittuu alueelle, joka sijaitsee 300–600 metrin korkeudessa merenpinnasta, koska rannikolta länteen päin ovat levittäytyneet erityisesti sitrushedelmien tehoviljelyyn käytetyt keinokastellut hedelmätarhat, ja oliivipuun vaatimat ympäristöolosuhteet jakaantuvat hyvin yhdenmukaisina yksilöidylle maantieteelliselle alueelle. Iberian niemimaan itäosan maatalousmaisemaa hallitsevatkin suurimmaksi osaksi kuivassa maassa viihtyvät oliivipuu, mantelipuu ja johanneksenleipäpuu.

Inhimilliset tekijät

Oliivipuita esiintyi Valencian alueella jo roomalaisajalla yli kaksi vuosituhatta sitten. Sen viljelystä on säilynyt jälkiä Maestrazgo de Castellónin alueella keisarikunnan pääkaupungista Cádiziin kulkevan Via Augustan varrella. Alueella tavataan edelleen useita yli tuhannen vuoden ikäisiä oliivipuita. Tämä on helppo todeta, ja siitä on kiittäminen Maestrazgon osuuskuntien käynnistämää aloitetta, joka tarjoaa matkailijoille tilaisuuden tutustua useampiin reitteihin, jotka kertovat oliivipuun tuhatvuotisesta historiasta.

On syytä korostaa myös kasvitieteilijä Cavanillesin työpanosta teoksessa ”Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia” (1795–1797). Hänen havaintonsa maataloudesta ja erityisesti oliivinviljelystä ja oliiviöljyn valmistuksesta ovat erittäin mielenkiintoisia ja koskevat koko Valencian tuotantoaluetta. Oliiviöljyn nimeen ja oliivinviljelyyn viitataan useammassa yhteydessä.

Oliivinviljely on vahvasti juurtunut kaikkien niiden alueiden elinkeinoelämään, joilla sitä harjoitetaan. Tämä johtuu pääasiassa viljelyn jatkuvasta luonteesta. Sen ympärille on kehittynyt kokonainen maatalousteollisuus- ja talousjärjestelmä, joka on edesauttanut maaseutualueiden sosiaalis-taloudellista kehitystä mahdollistamalla ympäristöllisesti kestävän viljelyn säilymisen alueilla, joiden ilmasto- ja maaperäolosuhteet eivät sovellu muunlaiseen tuotantoon.

Yksilöidyn maantieteellisen alueen viljelylohkojen jakautuminen on säilynyt aivan erityisenä. Erittäin pieni tilakoko, jyrkillä rinteillä sijaitsevat lohkot, vaikeat kulkuyhteydet, kiviaitojen rajaamat pengerretyt viljelmät, uhkaava aavikoituminen ja metsäpalot, suhteellisen köyhä, vähän orgaanisia aineksia sisältävä ja heikosti vettä pidättävä maaperä ovat kaikki tekijöitä, joiden perusteella oliivipuulla on yksilöidyn maantieteellisen alueen ekosysteemin säilymisen kannalta ratkaisevan tärkeä ympäristöllinen merkitys.

Yksilöidyn maantieteellisen alueen viljelymaan käyttötapa vastaakin pienviljelyyn ilman keinokastelua perustuvaa maatalousmallia; oliiviöljyn tuotanto tapahtuu yleensä osuuskuntien puitteissa, ja oman kulutuksen osuus on suuri. Viljelijöiden tekninen osaaminen on suurelta osin kulkenut perintönä perheessä.

Maantieteellisen alueen ilmasto-, maaperä-, ympäristö- ja väestöolosuhteiden sekä alueen oliivipuiden fenologisen kehityksen perusteella voidaan todeta, että yksilöity maantieteellinen alue on yhdenmukainen kokonaisuus, jolla vallitsevat ekologisesti samanlaiset viljelyedellytykset.

5.2 Tuotteen erityisyys

Aceite de la Comunitat Valenciana -oliiviöljyn erityisyys perustuu ennen muuta sen lajikekoostumukseen Farga, Serrana, Morrudas, Villalonga ja Blanqueta ovat kaikki yksilöidyn maantieteellisen alueen kotoperäisiä lajikkeita. Niistä saadaan öljyä, jonka ominaisuudet ovat ainutkertaiset niin rasvahappokoostumuksen kuin aistinvaraisten ominaisuuksienkin suhteen.

Yksilöidyltä maantieteelliseltä alueelta saadaan oliiviöljyä, jonka rasvahappokoostumus on hyvin tasapainoinen ja jossa öljyhapon, linolihapon ja linoleenihapon osuus on suhteellisen suuri. Tämän vuoksi Aceite de la Comunitat Valenciana -oliiviöljyn tyydyttymättömien ja tyydyttyneiden rasvahappojen välinen suhde on hyvin korkea.

Aistinvaraisesti tämän oliiviöljyn aromaattinen kirjo ja monipuolisuus on kaikkein laajimpia. Hedelmäisyyden aste on yli 5, ja siinä tuntuvat vihreiden oliivien, mantelin, vihreiden lehtivihannesten, sitrushedelmien, banaanin ja ruohon aromit. Väkevyyden ja kitkeryyden mediaani on 1–3. Aiemmin todetun perusteella hedelmäisyyden sekä kitkeryyden ja väkevyyden mediaanien välinen suhde tekee öljystä tasapainoisen.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Tärkeimmät tekijät, jotka antavat Aceite de la Comunitat Valenciana -öljylle ainutlaatuiset ominaisuudet ja osoittavat tuotteen laadun ja maantieteellisen alueen välisen yhteyden, on esitetty seuraavassa:

Farga, Serrana, Morrudas, Villalonga ja Blanqueta ovat kaikki yksilöidyn maantieteellisen alueen kotoperäisiä lajikkeita. Ne edustavat kyseisellä alueella Iberian niemimaan itäosalle tyypillistä lajikkeiden perinteisyyttä, rikkautta ja monimuotoisuutta. Ne ovat sopeutuneet hyvin paikallisiin olosuhteisiin, koska kyseinen kasviaineisto on paikallisten viljelijöiden aikojen kuluessa valikoimaa ja lisäämää.

Lajikeprofiili ja pinnanmuodostus saavat aikaan sen, että sadonkorjuuaika yksilöidyllä maantieteellisellä alueella on hyvin pitkä (lokakuusta helmikuuhun). Viljelylohkojen pienen koon vuoksi tuotos on rajallinen. Viljelijä tekee viljelysuunnitelman ja päättää sadonkorjuun alkamisajankohdan kullakin viljelemällään lohkolla sen mukaan, kuinka hänen pieni tuotantonsa kypsyy, jolloin sadonkorjuu on helpompi suunnitella täsmällisemmin. Näin voidaan varmistaa korjattujen kypsien oliivierien jatkuva tasainen toimittaminen eteenpäin ilman välivarastointia, mikä takaa aistinvaraisilta ja fysikaalis-kemiallisilta ominaisuuksiltaan tyypillisen oliiviöljyn tuottamiseen tarvittavan raaka-aineen laadun.

Oliivitarhojen sijainti 300–600 metrin korkeudessa merenpinnasta saa aikaan päivä- ja yölämpötilojen vaihtelun, joka edistää hedelmäisyyteen, kitkeryyteen ja väkevyyteen vaikuttavien aineosien kehittymistä hedelmissä. Karu ja runsaasti aktiivista kalkkia sisältävä maaperä, jossa oliivitarhat yleensä sijaitsevat, on myös aistinvaraisiin erityisominaisuuksiin vaikuttava tekijä.

Tuotantoalueen erityiset ilmasto-olosuhteet ilmenevät sekä lämpötiloissa että sademäärissä. Sateiden keskittymisellä syksyyn ja kevääseen on suunnattoman positiivinen vaikutus viljelyyn ja jalostettujen oliivien laatuun, koska sade pehmentää niiden aromaattista ja aistinvaraista profiilia. Kevätsateet edistävät puiden versomista, mikä puolestaan vaikuttaa seuraavien vuosien satoihin. Myös Välimeren läheisyydestä johtuvat lauhkeat lämpötilat niin talvella kuin kesälläkin rikastavat aromia, jonka ansiosta Aceite de la Comunitat Valenciana -oliiviöljy saa ainutlaatuiset ominaisuutensa.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) 510/2006 (3) 5 artiklan 7 kohta)

http://www.agricultura.gva.es/pc_aceitecomunitatvalenciana

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Katso alaviite 2.