Lissabonin yhteisöohjelman täytäntöön paneminen - Ehdotus: Euroopan parlamentin ja Neuvoston asetus (EY) yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) {SEK(2005) 1543} /* KOM/2005/0608 lopull. - COD 2005/0246 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 30.11.2005 KOM(2005) 608 lopullinen 2005/0246 (COD) Lissabonin yhteisöohjelman täytäntöön paneminenEhdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) (komission esittämä) {SEK(2005) 1543} PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Voimassa oleva yhteisön tullikoodeksista annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 on vanhentunut. Se ei ole pysynyt kansainvälisen kaupan toimintaympäristössä tapahtuneiden jyrkkien muutosten tahdissa. Erityisesti tietotekniikan käyttö ja sähköinen tiedonvaihto ovat lisääntyneet nopeasti ja peruuttamattomasti ja tullitoiminnan painopiste on muuttunut. Tämä vaikeuttaa tehokkaiden tulliselvitysten ja riskiin perustuvien tarkastusten tekemistä sisämarkkinoilla. On myös otettava huomioon Dohan kehitysohjelman mukaiset kaupan helpottamiseen tähtäävät yhteisön toimet sekä kasvavien turvallisuusuhkien synnyttämä tarve tiukentaa tarkastuksia yhteisön ulkorajoilla. Tullikoodeksin nykyaikaistaminen, tullimenettelyjen ja -järjestelmien sujuvoittaminen sekä sääntöjen mukauttaminen tietoteknisiin järjestelmiin sovellettavien yhteisten vaatimusten kanssa mahdollistaa sen, että sähköistä hallintoa koskeva aloite pannaan täytäntöön tullialalla parempaa sääntelyä koskeva sitoumus täytetään tullialalla laatimalla yksinkertaisempia ja rakenteellisesti parempia sääntöjä ja yhdistämällä useita asetuksia yhteisössä toimivien ja yhteisön kanssa kauppaa käyvien yritysten kilpailukyky paranee, mikä lisää puolestaan talouskasvua turvallisuus ulkorajoilla paranee heti kun otetaan käyttöön yhteiset vaatimukset (myös riskianalyyseja koskevat vaatimukset), joita hallinnoidaan yhteisellä tietotekniikkajärjestelmällä petosten vaara vähenee johdonmukaisuus muiden yhteisön politiikkojen kanssa paranee esim. välillisen verotuksen, maatalouden, kaupan, ympäristön, terveyden ja kuluttajansuojan aloilla ja soveltamissäännösten, ohjeiden ja selitysten antamisessa noudatettavan päätöksentekoprosessin tehokkuus varmistetaan, ja komissiolle annetaan valtuudet pyytää kansallista hallintoa perumaan päätös. Tällaisia laajoja muutoksia ei voida enää tehdä muuttamalla nykyistä tullikoodeksia, vaan se on uusittava kokonaan korvaamalla se uudistetulla yhteisön tullikoodeksilla. | 120 | Yleistä Tätä ehdotusta on tarkasteltavana osana tarkistettua Lissabonin strategiaa, jonka tavoitteena on luoda Euroopasta investoijia ja työntekijöitä houkuttava ympäristö, jossa osaaminen ja innovointi edistävät talouskasvua ja jossa yritykset voivat perustaa enemmän ja parempia työpaikkoja. Ehdotuksella on myös tarkoitus täyttää sähköistä hallintoa koskevan aloitteen tavoitteet. Tarkoituksena on, että yritykset saavat sähköisten tullipalvelujen ansiosta täyden hyödyn nykyaikaisen teknologian tarjoamista mahdollisuuksista ja tästä aiheutuvasta kaupan helpottumisesta. Komissio ehdottaa yksinkertaisen sähköisen tulli- ja kauppaympäristön luomista, mitä tuettiin joulukuussa 2003 annetussa neuvoston päätöslauselmassa, jossa hyväksyttiin komission ehdotukset tullisääntöjen ja -menettelyjen yksinkertaistamisesta ja sääntelykehyksen vahvistamisesta sähköisessä toimintaympäristössä käytettävien uudistettujen tullimenettelyjen tueksi. Voimassa olevaa tullikoodeksia ei ole tarkistettu kokonaan sen jälkeen kun se annettiin vuonna 1992. Ainoastaan erityisongelmia aiheuttaneisiin kohtiin on tehty pieniä tarkistuksia. Tullimenettelyjen lähtökohtana on edelleen paperiasiakirjojen käyttö, ja vaikka kansallisissa tietokonejärjestelmissä käytetään lähes poikkeuksetta sähköisiä tulliselvityksiä, yhteisön lainsäädännössä ei vieläkään vaadita tällaisten järjestelmien käyttämistä. Tulliselvityksessä käytettäviä yhteisön laajuisia tietokonejärjestelmiä ei ole yleisesti käytössä, vaikka uusi tietokoneavusteinen passitusjärjestelmä (NCTS) on menestyksekkäästi osoittanut, että tällaisia järjestelmiä voidaan käyttää ongelmitta. NCTS onkin avannut uusia mahdollisuuksia samankaltaisten tietokonejärjestelmien käytölle muissa tullimenettelyissä. Lisäksi tullin tehtävänkuva on muuttunut. Nykyisin se ei niinkään kerää tulleja, jotka ovat alentuneet jyrkästi viimeisten 20 vuoden aikana, vaan toteuttaa muita kuin tariffitoimenpiteitä, jotka koskevat erityisesti turvallisuutta, väärennettyjä tavaroita, rahanpesua, huumausaineita, terveyttä, ympäristöä, kuluttajansuojaa, arvonlisä- ja valmisteverojen kantamista tuonnissa sekä arvonlisä- ja valmisteverovapautta viennissä. Tullikoodeksi on mukautettava sähköiseen tulli- ja kauppaympäristöön soveltuvaksi siten, että sillä voidaan myös säännellä tällaista ympäristöä. Lisäksi kaikki taloudelliset toimijat ja hallinnot puoltavat sitä, että tullisäännöt tarkistetaan tässä yhteydessä perin pohjin niiden yksinkertaistamiseksi ja niiden rakenteen parantamiseksi. Yhteisön laajentumisen ja sähköisen kauppaympäristön aiheuttamien haasteiden vuoksi koodeksiin on tehtävä merkittäviä muutoksia erityisesti sen vuoksi, että verot kannettaisiin kaikkein soveltuvimmassa paikassa eli toimijan sijoittautumispaikassa (keskitetty tullaus). Samalla on tärkeää taata, että yhteisiä vaatimuksia noudatetaan. Ennen kaikkea riskianalyysia ja seuraamuksia koskevia vaatimuksia on noudatettava ja tämä voi tapahtua ainoastaan ottamalla käyttöön yhteisön yhteinen kehys, josta komissio laatii ehdotuksen piakkoin. On myös tarpeen parantaa johdonmukaisuutta muiden yhteisön politiikkojen kanssa esim. välillisen verotuksen, maatalouden, kaupan, ympäristön, terveyden ja kuluttajansuojan aloilla. Tämä edellyttää rajatoimipaikkojen ja muiden toimipaikkojen välisen tehtävänjaon tarkastamista. Jos näitä muutoksia ei tehtäisi koodeksiin, Euroopassa toimivat yritykset eivät voisi käyttää täysimääräisesti hyväkseen nykyaikaisempia toimintamahdollisuuksia kansainvälisessä kaupassa, mikä vaikuttaisi niiden toimintaan kiristyneen kilpailun markkinoilla. Vanhentuneet menettelyt ja järjestelmät sekä paperiasiakirjoihin perustuvaa toimintaympäristöä varten kehitetyt muut tullisäännöt lisäävät myös petosten riskiä, vaarantavat turvallisuutta ulkorajoilla ja heikentävät tullin asemaa tärkeimpänä rajojen turvaajana ja valvojana kansainvälisessä tavarakaupassa. | 130 | Nykyiset säännökset ehdotuksen alalla Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu 12 päivänä lokakuuta 1992, yhteisön tullikoodeksista ja komission asetus (ETY) N:o 2454/93, annettu 2 päivänä heinäkuuta 1993, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä. Ehdotuksella ja sen soveltamissäännöksillä korvataan nämä asetukset sekä seuraavat asetukset ja niiden soveltamissäännökset, jotka sisällytetään uuteen tullikoodeksiin: neuvoston asetus (ETY) N:o 918/83, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta neuvoston asetus (ETY) N:o 3925/91, annettu 19 päivänä joulukuuta 1991, yhteisön sisäisen lentomatkan suorittavien henkilöiden käsimatkatavaroihin ja kirjattuihin matkatavaroihin sekä yhteisön sisäisen merimatkan suorittavien henkilöiden matkatavaroihin kohdistuvien tarkastusten ja muodollisuuksien lakkauttamisesta neuvoston asetus (EY) N:o 82/2001, annettu 5 päivänä joulukuuta 2000, ”peräisin olevien tuotteiden” (”alkuperätuotteet”) käsitteen määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä yhteisön tullialueen ja Ceutan ja Melillan välisessä kaupassa neuvoston asetus (EY) N:o 1207/2001, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2001, Euroopan yhteisön ja tiettyjen maiden välistä etuuskohteluun oikeutettua kauppaa koskevissa säännöksissä vahvistetusta menettelystä EUR.1-tavaratodistusten antamisen, kauppalaskuilmoitusten ja EUR.2-lomakkeiden laatimisen ja tiettyjen valtuutetun viejän lupien antamisen helpottamiseksi. | 140 | Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ehdotus on yhdenmukainen tarkistetun Lissabonin strategian ja sähköistä hallintoa koskevan aloitteen kanssa. | ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Asianomaisten osapuolten kuuleminen | 211 | Kuulemismenettelyt, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus osallistujista Uudistetun tullikoodeksin eri luonnoksista on käyty keskusteluja jäsenvaltioiden tullihallintojen kanssa tullikoodeksikomiteassa ja Euroopan kaupan alan järjestöjen kanssa kaupan alan yhteydenpitoryhmässä toukokuusta 2004 alkaen. Internetissä järjestettiin avoin keskustelufoorumi kesällä 2004. Eri taloudellisilta toimijoilta, jäsenvaltioilta ja yhteisön ulkopuolisilta mailta saadut lukuisat huomautukset otettiin huomioon laadittaessa tarkistettu versio, joka esitettiin asianomaisille osapuolille Budapestissa pidetyssä laajassa seminaarissa huhtikuussa 2005. Lisäksi Euroopan kaupan alan järjestöille ja tullihallinnoille lähetettiin kyselylomake, jonka avulla pyrittiin saamaan palautetta uudistetun tullikoodeksin täytäntöönpanon todennäköisistä kustannuksista ja hyödyistä. | 212 | Yhteenveto vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Kuulemisissa ja Budapestin seminaarissa ehdotuksesta annetut kommentit olivat enimmäkseen myönteisiä. Eräät huomautukset on kuitenkin otettu huomioon ehdotuksen viimeisessä luonnoksessa. Vaikutuksia mittaavaan kyselylomakkeeseen saatiin vastauksia, joita verrataan tämän ehdotusluonnoksen liitteenä olevassa vaikutusten arvioinnissa. | 213 | Internetissä järjestettiin avoin keskustelufoorumi 1.7.2004–15.9.2004. Komissio sai 56 vastausta. Tulokset sekä komission vastaukset siihen, kuinka huomautukset on otettu huomioon, ovat seuraavalla verkkosivustolla: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/resources/documents/CustomsCodes_tables.pdf. | Asiantuntijalausunnot | 229 | Ulkoisia asiantuntijoita ei tarvittu. | 230 | Vaikutusten arviointi Jos lainsäädäntöön ei enää tehtäisi muutoksia, 1980-luvulla laaditun ja 1990-luvulla voimaan tulleen nykyisen tullikoodeksin, sellaisena kuin se on äskettäin muutettuna, soveltamista jatkettaisiin. Vakiomenettelynä olisi edelleen paperisten asiakirjojen käyttö. Tullimenettelyt ja -järjestelmät olisivat tarpeettoman monimutkaisia ja tullisäännöt eivät vastaisi talouden todellisuutta, minkä vuoksi tullihallintojen ja taloudellisten toimijoiden olisi yhä vaikeampaa soveltaa näitä vanhentuneita sääntöjä nykyaikaisessa toimintaympäristössä. Hiljattain julkaistu tullikoodeksiin tehty turvallisuusnäkökohtia koskeva muutos saattaa johtaa siihen, että sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset nousevat noin 1 200 miljoonaa euroa, joka saattaa kuitenkin alentua osittain, jos toteutetaan eräitä kansallisia tietoteknisiä aloitteita, ja että komissio ja jäsenvaltiot joutuvat tekemään 50–60 miljoonan euron vuotuiset lisäinvestoinnit ottaakseen käyttöön tarvittavan tietoteknisen infrastruktuurin. Jäsenvaltiot voisivat edelleen sitoutua tietokoneistamaan tullisäännöt ja -menettelyt nykyisessä sääntelykehyksessä ilman tullitoiminnan uudistamista sekä perustaa yhteentoimivia tullijärjestelmiä, jotka toimivat sekä yhden jäsenvaltion sisällä että muiden jäsenvaltioiden kanssa harjoitettavassa toiminnassa. Tällöin ei kuitenkaan voitaisi siirtyä kokonaan sähköiseen toimintaympäristöön, koska toimijoilla olisi edelleen mahdollisuus toimittaa asiakirjat paperilla sähköisten ilmoitusten sijaan. Yhteentoimivuus rajoittuisi todennäköisesti pelkästään tullihallintojen välisiin toimintoihin, koska tullikoodeksissa ei säädetä velvoitteesta ottaa käyttöön yhden luukun periaate. Toimijoiden tilanne ei tältä osin muuttuisi, sillä niiden käytössä olisi edelleen ainoastaan yhdenmukaistamattomat kansalliset käyttöliittymät. Palvelujen tarjoajia ja hallintoja voitaisiin kannustaa perustamaan yhteinen liityntäpiste, jolloin toimijat voisivat toimittaa ilmoitukset toimivaltaisille tulliviranomaisille nykyisillä käyttöliittymillään ja täten vältyttäisiin kalliiden investointien kertautumiselta, mutta jäsenvaltioilla ei olisi säädettyä velvoitetta investoida tällaisiin järjestelmiin. Tämä rajoittaisi toimijoiden mahdollisuutta hyötyä yksinkertaistetuista järjestelyistä, kuten keskitetystä tullauksesta ja yhden luukun periaatteesta, ja koko yhteisössä sovellettavista päätöksistä. Sääntöjen ja menettelyjen yhdenmukaistaminen koko EY:ssä on ainoa tapa saada täysi hyöty uusista sähköisistä tullipalveluista uudessa kauppaympäristössä. Ilman yhdenmukaistamista myös yleiseurooppalaisten strategioiden ja järjestelmien (esim. yhteisten ohjelmistopakettien) kehitys häiriintyisi. Monikansallisten yhtiöiden olisi jatkossakin käytettävä usein kansallisten asioitsijoiden palveluja tai perustettava sivuliikkeitä kaikkiin jäsenvaltioihin, joissa ne toimivat, vaikka ne pystyisivät käyttämään sähköisiä tullimenettelyjä. Tämä voisi alentaa edellä mainittuja turvallisuussääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia noin 15 prosenttia, mutta lisäkustannuksia syntyisi todennäköisesti noin 40–50 miljoonaa euroa vuodessa. Jos tullikoodeksi uudistetaan, saataisiin asianmukainen lainsäädäntökehys ja sähköisten tullipalvelujen käyttöönottoon tähtäävä työ helpottuisi huomattavasti. Sähköiset tullipalvelut tarkoittaisivat tässä tapauksessa lähinnä tehokasta tullitoimintaa, jossa koko tullitoiminta uudistettaisiin johdonmukaiseksi liiketoimintapaketiksi. Tietotekniikan kannalta tässä vaihtoehdossa olisi vain vähän riskejä, sillä kaikkien merkittävien toimien tai investointien toteuttaminen perustuisi sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa vankkaan oikeusperustaan. Tässä vaihtoehdossa voitaisiin yksinkertaistaa lainsäädäntöä, tarjota yhtäläiset toimintaedellytykset taloudellisille toimijoille, poistaa tulliasioitsijoihin kohdistetut rajoitukset ja kehittää tullialan tietoportaali, yhteentoimivat ja helppokäyttöiset automatisoidut tullijärjestelmät ja yhteiset liityntäpisteet sekä ottaa käyttöön yhden luukun järjestelmä sellaisten viranomaisten tekemille tavaroiden tarkastuksille, jotka hallinnoivat tavaroiden liikkumista yhteisön rajojen yli. Tässä vaihtoehdossa petosten vaara vähenisi huomattavasti ja kaupankäynti helpottuisi. Nykyaikaistamiseen, sujuvoittamiseen ja täysin sähköiseen tulli- ja kauppaympäristöön liittyvät tavoitteet voitaisiin saavuttaa. Yritykset voisivat hyötyä huomattavasti parantuneesta valtuutusjärjestelmästä, joka helpottaisi ja yksinkertaistaisi toimintaa. Ne voisivat tietyin edellytyksin käyttää keskitettyä tullausta, jolloin ne voisivat hoitaa tullauksen yhdessä EU:n tullitoimipaikassa. Tiedot olisivat helpommin saatavilla yhteisistä tullialan tietoportaaleista ja yhteydenpito eri toimivaltaisiin viranomaisiin voitaisiin hoitaa kokonaan yhden luukun periaatteeseen perustuvassa järjestelmässä. Tällaisen tehokkaan tullitoiminnan kustannukset olisivat luonnollisesti korkeammat kuin ensimmäisessä vaihtoehdossa. Lisäkustannuksia aiheutuisi komissiolle ja jäsenvaltioille vuosittain todennäköisesti yhteensä 40–50 miljoonaa euroa vuoteen 2013 asti. Saatavat hyödyt saattaisivat kuitenkin olla peräti 2 500 miljoonaa euroa vuodessa sitten, kun järjestelmä on kokonaisuudessaan käytössä eli aikaisintaan vuonna 2009. Kannattavuusraja saavutettaisiin vuonna 2010. | 231 | Komissio teki työohjelmassa mainitun vaikutusten arvioinnin, joka on nähtävissä seuraavalla sivustolla: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/common/consultations/customs/index_en.htm. | EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Tarkoituksena on kumota voimassa oleva yhteisön tullikoodeksi ja siihen liittyvät 1 kohdassa luetellut asetukset uudistetulla tullikoodeksilla, jolla sujuvoitetaan tullimenettelyjä ja luodaan perusta helppokäyttöisille ja yhteentoimiville EU:n tulliselvitysjärjestelmille. | 310 | Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 26, 95, 133 ja 135 artikla. | 329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotuksessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä: | 331 | Ehdotukseen sisältyvä uudistettu tullikoodeksi on tehty mahdollisimman yksinkertaiseksi ja sen tavoitteena on varmistaa yhdessä soveltamissäännösten, ohjeiden ja selitysten kanssa tullikoodeksin yhdenmukainen soveltaminen koko yhteisössä. Direktiivillä ei saavutettaisi tätä tavoitetta. | 332 | Menettelyjen yksinkertaistaminen on erittäin tärkeätä, jotta sähköiseen tulliympäristöön voitaisiin siirtyä menestyksekkäästi. Sillä myös lievennettäisiin tullihallintojen ja taloudellisten toimijoiden taakkaa, sillä niiden on jo tullikoodeksiin äskettäin tehtyjen muutosten vuoksi investoitava sähköisiin järjestelmiin turvallisuussyistä. | Säädöslajin valinta | 341 | Ehdotettu säädöslaji: asetus. | 342 | Muut säädöslajit eivät tule kyseeseen seuraavista syistä: Koska ulkomaankauppa kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, ainoastaan asetuksella voidaan varmistaa tullilainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen. | VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON | 401 | Jäsenvaltioiden ja taloudellisten toimijoiden on tehtävä investointeja helppokäyttöisiin ja yhteentoimiviin tulliselvitysjärjestelmiin. Komissiolle aiheutuvat taloudelliset vaikutukset esitetään ehdotuksen liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä. | LISÄTIETOJA | 510 | Yksinkertaistaminen | 511 | Ehdotuksessa esitetään lainsäädännön yksinkertaistamista sekä (EU:n tai kansallisten) viranomaisten ja yksityisten osapuolten hallintomenettelyjen yksinkertaistamista. | 512 | Uuden koodeksin rakenne on yksinkertaisempi, sen terminologia on johdonmukaisempi, siinä on vähemmän artikloja ja sen säännöt ovat yksinkertaisempia, mutta tämän lisäksi uuden koodeksin lähtökohtana ovat asiakkaiden tarpeet, sillä siinä käytetään tuonnista, viennistä, liikkuvuudesta, varastoinnista, jalostuksesta, tavaroiden käytöstä ja niiden kaltaisista toiminnoista yleisesti tunnettuja määritelmiä. Se on myös järjestelmälähtöinen, sillä siinä yhdistetään samankaltaiset menettelyt yhteisten sääntöjen piiriin eikä poikkeuksia ole yhtä paljon kuin aiemmin. Eräät menettelyt on poistettava, kun taas toiset on tarkoitus sulattaa yhteen tai yhdenmukaistaa. Tällöin nykyiset 13 tulliselvitysmuotoa korvattaisiin ainoastaan kolmella perusmenettelyllä (tuonti-, vienti- ja erityismenettelyt), joille kaikille on johdonmukaiset säännöt erityisesti lupien, vakuuksien ja tullivelan osalta. Yli kaksi kolmasosaa nykyisen koodeksin 258:sta artiklasta on muutettu tai yhdistetty tai ne siirretään soveltamissäännöksiin. Uudistetun koodeksin antamisen jälkeen annetaan konsolidoidut ja yksinkertaiset soveltamissäännökset, selitykset ja ohjeet. Näin varmistetaan, että jäsenvaltiot tulkitsevat ja soveltavat tullisääntöjä johdonmukaisemmin, mikä hyödyttää suuresti taloudellisia toimijoita. | 513 | Menettelyjen sulauttaminen tai yhdenmukaistaminen tarkoittaa sitä, että erikoistuntijoita tarvitaan aiempaa vähemmän niiden hallinnointiin, minkä ansiosta henkilöresursseja voidaan kohdistaa riskialoille ja siten parantaa turvallisuutta ja pienentää sääntöjenvastaisuuksien vaaraa. Hallinnot, jotka parhaillaan vähentävät henkilökuntaansa tai ovat sen jo tehneet, hyötyvät tällaisesta lähestymistavasta. | 514 | Se, että uudistetun koodeksin rakenne on yksinkertaisempi ja että eri säännökset sisältävät mahdollisimman paljon yhteisiä elementtejä tarkoittaa, että sääntöjä on helpompi soveltaa ja niiden noudattaminen edellyttää vähemmän valmistelutyötä. | 517 | Ehdotus sisältyy komission työ- ja lainsäädäntöohjelmaan, jonka viitenumero on 2004/TAXUD-015. | 520 | Voimassa olevan lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksyminen johtaa voimassa olevan lainsäädännön kumoamiseen. | 570 | Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus I OSASTO: YLEISET SÄÄNNÖKSET Uusi teksti sisältää tehtävänmäärittelyn, jossa kuvataan tullihallinnon rooli ja tavoitteet. Lisäksi siinä todetaan, että myös tullitariffi kuuluu tullilainsäädäntöön, mitä ei mainittu aiemmassa tullikoodeksissa ja mikä oli näin ollen lisättävä. Sähköisten ilmoitusten ja tullihallintojen välillä tapahtuvan sähköisen tiedonvaihdon periaate otetaan käyttöön noudattaen täysimääräisesti tietosuojaa koskevia säännöksiä. Lisäksi otetaan käyttöön oikeusperusta, joka koskee taloudellisten toimijoiden ja tullihallintojen välistä vapaaehtoista lisätietojen vaihtoa. Edustajia koskevat säännöt on muutettu poistamalla aiemmat rajoitukset, sillä ne eivät sovellu sähköiseen toimintaympäristöön eivätkä ne ole yhtenäismarkkinoiden periaatteiden mukaisia. Uudistus noudattaa myös yleistä lähestymistapaa, jossa kaikki kansallisen erityislainsäädännön säätämiseen oikeuttavat valtuudet on poistettu koodeksista paitsi silloin, kun ne koskevat tullitarkastusten järjestämistä. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005 koodeksiin sisällytettyjä valtuutettua taloudellista toimijaa koskevia säännöksiä laajennetaan. Koodeksin säännökset noudattavat perusoikeuskirjan määräyksiä, jonka mukaan jokaisella henkilöllä on oikeus tulla kuulluiksi kaikista häneen kielteisesti vaikuttavista päätöksistä ennen niiden toteuttamista. Tämä koskee myös jälkitullauksesta sekä palautus- ja peruutushakemusten hylkäämisestä tehtyjä päätöksiä. Uudistuksessa todetaan selkeästi, että päätöksen hakijana ja kohteena voi olla useampi henkilö ja että päätökset ovat voimassa koko yhteisössä, jollei toisin määrätä. Lisäksi päätöksiä koskevia sääntöjä sovelletaan myös silloin, kun tulliviranomaiset käsittelevät muutoksenhaun. Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset tullirikkomusten yhteydessä. Jotta johdonmukaisuutta voitaisiin lisätä kaikkialla sisämarkkinoilla, neuvostolle ja Euroopan parlamentille tehdään myöhemmin ehdotus yhteisön tullisääntöjen rikkomisesta langetettavia seuraamuksia koskevasta yhteisestä kehyksestä. Koska tullitarkastuksia ja muodollisuuksia koskevat poikkeukset sisällytetään tähän lukuun, 19. joulukuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3925/91 voidaan kumota. Kaikki tilanteet, joissa tullihallinnot voivat vaatia kustannusten korvaamista tai langettaa maksuja, on nyt sisällytetty yhteen artiklaan. Maksunlykkäyksen myöntämisestä ei enää peritä maksua. Valuutan muuntamista koskevat säännökset on yhdistetty ja yhdenmukaistettu asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71 säännösten kanssa. Yksityiskohtaiset säännöt on tarkoitus säätää tullikoodeksin soveltamissäännöksissä. II OSASTO: TUONTI- JA VIENTITULLIEN JA MUIDEN TAVARAKAUPPAA KOSKEVIEN TOIMENPITEIDEN SOVELTAMISPERUSTEET Uudet säännökset ovat yhdenmukaiset alkuperäsäännöistä vuonna 1994 tehdyn Marrakechin sopimuksen 3 artiklan määräysten kanssa. Tämän ansiosta uudet alkuperäsäännöt voidaan sisällyttää tullikoodeksin soveltamissäännöksiin sen jälkeen, kun kansainvälinen yhdenmukaistamistyö on saatettu päätökseen. Lisäksi uudistuksessa tehdään selväksi, että myös etuuskohteluun oikeuttamattomat alkuperäsäännöt kuuluvat tariffeihin tai kauppaan liittymättömiin yhteisötoimenpiteisiin. EY:n perustamissopimuksen liitteessä II lueteltuihin merentakaisiin maihin ja alueisiin sovellettavia sääntöjä lukuun ottamatta kaikki etuusmenettelyissä sovellettavat autonomiset alkuperäsäännöt, myös Ceutaan ja Melillaan sovellettavat säännöt, on hyväksyttävä komiteamenettelyllä. Yleisesti tullausarvoa koskevat artiklat on koottu yhteen yleiseen oikeusperustaan, jonka nojalla annetaan tullikoodeksin soveltamissäännöksiä erityisesti tapauksissa, joissa EU hyväksyy tullausarvoa koskevan WTO-sopimuksen soveltamiseen liittyviä sitoumuksia ja velvoitteita, kuten WTO:n tullausarvokomitean päätöksiä. III OSASTO: TULLIVELKA JA VAKUUDET Tullivelkaa koskevien sääntöjen nykyaikaistaminen ja yksinkertaistaminen edellyttää suuria muutoksia. Tullivelan mahdollisen syntymisen olisi oltava riippuvainen puolueettomista olosuhteista eikä siitä, kuinka suuri laiminlyönti on kyseessä. Tämä vastaa Kioton yleissopimuksen määräyksiä, joiden mukaan tullit on maksettava takaisin, jos niitä todetaan kannetun liikaa arviointivirheen vuoksi (yleinen liite, 4 luku, 18 kohta). Hallinnolliset seuraamukset soveltuvat paremmin tullisääntöjen rikkomistapauksiin silloin, kun tulliviranomaiset pystyvät vahvistamaan, että tullimenettely on päättynyt tai päätetty tullisääntöjen mukaisesti. Ehdotetun rajatoimipaikkojen ja muiden toimipaikkojen välisen uuden tehtävänjaon mukaisesti ehdotetaan, että tullivelka syntyy tavallisesti paikassa, jonne menettelyn- tai luvanhaltija on sijoittautunut, paitsi jos tämä ei ole sijoittautunut yhteisön tullialueelle tai tullisääntöjä on rikottu. Viimeksi mainituissa tapauksissa sovelletaan nykyiseen tapaan jälkisääntöjä. Kioton yleissopimuksen yleisessä liitteessä olevan 4 luvun mukaan tullien ja verojen määrittämistä koskevat tekijät, olosuhteet ja ajankohdat määritellään kansallisessa tai yhteisön lainsäädännössä, joten ei ole mitään syytä säilyttää suspensiomenettelyissä, vapaa-alueilla ja vapaavarastoissa syntyvää tullivelkaa koskevia nykyisiä monimutkaisia sääntöjä. Tullivelkaa ja vakuuksia koskevan III osaston säännöksissä pyritään ottamaan huomioon kaupan alan edut tasapuolisesti. Niissä säädetään yleisestä mahdollisuudesta vähentää vakuuden määrää silloin, kun kyseessä ovat potentiaaliset velat. Lisäksi tullivelka voi lakata aiempaa useammissa tapauksissa ja yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisten etujen suojaa on parannettu laajentamalla annettua vakuutta siten, että se kattaa tullivelan määrän. Sisämarkkinoiden toimintaa parannetaan toimenpiteitä yhdenmukaistamalla. Tällaisia toimenpiteitä ovat esim. tullivelan määrän tiedoksiantamiselle asetettu määräaika tapauksissa, joissa tullivelan syntymisen aiheuttaneet toimet ilmeisesti johtavat rikosoikeudenkäyntiin, sekä viivästyskoron perimistä koskevat säännöt. IV OSASTO: TAVAROIDEN SAAPUMINEN YHTEISÖN TULLIALUEELLE Tähän osastoon sisältyvät asetuksella (EY) N:o 648/2005 tullikoodeksiin tehdyt turvallisuusnäkökohtia koskevat muutokset. Siinä yhtenäistetään ja yhdistetään näitä muutoksia ottaen huomioon sähköisten ilmoitusten yleinen käyttöönotto, tulliviranomaisten välinen sähköinen tiedonvaihto (erityisesti tuontivalvontajärjestelmä ICS) sekä yhteisten portaalien ja yhden luukun periaatteen käyttöönotto. Aiemmin vapaa-alueet oli vapautettu tullivalvonnasta, mikä muodosti turvallisuusriskin. Nyt tämä vapautus poistetaan ja vapaa-alueista tulee tullimenettely. Vastedes vapaa-alueille tuotavat tavarat ja niiden kirjanpito kuuluvat tullivalvonnan piiriin. Tavaroiden esittämistä tullille koskevat säännöt on luonnosteltu uudelleen velvoitteiden selkeyttämiseksi ja sen vahvistamiseksi, kuka tai ketkä vastaavat siitä, että tullille ilmoitetaan tavaroiden saapumisesta ja että ne annetaan tarkastettaviksi. Tullimenettelyn osoittamista tavaroille koskevat määräajat poistetaan, koska väliaikainen varastointi tulee olemaan itsessään erityismenettely. V OSASTO: TULLIOIKEUDELLISTA ASEMAA JA TULLIMENETTELYÄ KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT Suurimmat muutokset ovat, että tulli-ilmoitus annetaan vastedes tavallisesti sähköisessä muodossa ja että aiemmat erilaiset yksinkertaistetut ilmoitusmenettelyt (myös kotitullaus) yhdenmukaistetaan. Tavaroiden yhteisöasemaa koskevan olettamuksen ja yhteisöaseman menettämisen perusperiaatteet on siirretty soveltamissäännöksistä tullikoodeksiin. Yksityiskohtaiset säännöt ovat edelleen tullikoodeksin soveltamissäännöksissä. Silloin kun tulli-ilmoitus vaaditaan, se annetaan sähköisenä tiettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta (esim. TIR- ja ATA-carnet). Vaikka vapaa-alueista tulee tullimenettely, voimassa olevaa poikkeusta tulli-ilmoituksen antamisvelvoitteesta jatketaan. Valtuutettujen toimijoiden ei tarvitse toimittaa sähköistä ilmoitusta, sillä viranomaiset voivat käyttää tavaranhaltijan sähköistä järjestelmää. Myös todistusasiakirjat voidaan esittää sähköisessä muodossa. Asiakirjojen ei tarvitse olla ilmoituksen mukana, jos ne ovat ”tulliviranomaisten saatavilla”. Kioton yleissopimuksen periaatteiden mukaisesti uudessa koodeksissa säädetään, että tavarailmoitukset on esitettävä, rekisteröitävä ja tarkastettava ennen tavaroiden saapumista ja että ilmoituksen esittämispaikan ei tarvitse olla sama kuin tavaroiden fyysinen sijaintipaikka. Siinä säädetään myös tavaroiden luovuttamisesta muualla kuin tulli-ilmoituksen hyväksymispaikassa. Tämä säännös muodostaa yhdessä aiemman yksinkertaistetun ilmoitusmenettelyn ja kotitullausmenettelyn yhdistämisen kanssa ”keskitetyn tullauksen”. Tässä järjestelmässä valtuutettu taloudellinen toimija voi antaa yleisilmoituksensa ja/tai tulli-ilmoituksensa sähköisessä muodossa omista tiloistaan käsin riippumatta siitä, mihin jäsenvaltioon tavarat saapuvat tai mistä jäsenvaltiosta ne poistuvat yhteisöstä. Näin ollen yritykset voivat hoitaa kaiken EU:ta koskevan toimintansa yhdessä tullitoimipaikassa. VI OSASTO: LUOVUTUS VAPAASEEN LIIKKEESEEN JA VAPAUTUS TUONTITULLEISTA Koska luovutus vapaaseen liikkeeseen on yksi tärkeimmistä tullimenettelyistä, sille on omistettu erillinen luku, joka on kuitenkin lyhyt. Tässä osastossa käsitellään myös erityisissä olosuhteissa vapaaseen liikkeeseen luovutettuja tavaroita sellaisia tavaroita lukuun ottamatta, joihin sovelletaan VII osaston (erityismenettelyt) mukaisia tiettyä käyttötarkoitusta koskevia säännöksiä. Siinä vahvistetaan yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 säännöksiä koskeva oikeusperusta, joka tullaan vahvistamaan tullikoodeksin soveltamissäännöksissä. Tämä lähestymistapa on avoimempi kuin säännösten antaminen erillisellä neuvoston/Euroopan parlamentin asetuksella. VII OSASTO: ERITYISMENETTELYT Aiemmat suspensiomenettelyt on yhdistetty ja yhdenmukaistettu muiden samankaltaisten tulliselvitysmuotojen kanssa neljäksi erityismenettelyksi, joita ovat passitus (ulkoinen ja sisäinen passitus), varastointi (väliaikainen varastointi, tullivarastointi ja vapaa-alueet), erityiskäyttö (tilapäinen tuonti ja tietty käyttötarkoitus) sekä jalostus (sisäinen ja ulkoinen jalostus). Tällainen yhdenmukaistaminen mahdollistaa suspensiojärjestelmää soveltaen tapahtuvan sisäisen jalostuksen menettelyn yhdistämisen tullivalvonnassa tapahtuvan jalostuksen menettelyn kanssa sekä sen, että tullinpalautusjärjestelmää soveltaen tapahtuva sisäisen jalostuksen menettely poistetaan, koska jälleenvientiaikomus ei ole enää tarpeellinen. Erityismenettelyjä hallinnoidaan yhteisin säännöin, joita sovelletaan esim. vakuuksiin, hakemuksiin, lupiin ja vastaavien tavaroiden käyttöön. Erityissääntöjä sovelletaan yksittäiseen menettelyyn ainoastaan, jos tähän on asianmukaisesti perustellut taloudelliset syyt. Tuonnin yhteydessä kannettavien arvonlisäverojen ja valmisteverojen suspendointia selkeytetään tässä osastossa kuudennen arvonlisäverodirektiivin 7 artiklan 3 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan sekä direktiivin 92/12/ETY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Maataloustuotteita koskevat erityissäännöt säädetään maatalouslainsäädännössä eikä tullikoodeksin soveltamissäännöksissä. Näihin erityissäännöksiin ei enää tarvitse viitata, koska niitä sovelletaan sellaisenaan. VIII OSASTO: TAVAROIDEN POISTUMINEN YHTEISÖN TULLIALUEELTA Asetuksessa (EY) N:o 648/2005 säädettyihin lähtöä edeltäviä ilmoituksia koskeviin vaatimuksiin on tehty lisämuutoksia ottamalla huomioon sähköisten ilmoitusten yleinen käyttöönotto, tullihallintojen välillä tapahtuva sähköinen tiedonvaihto (erityisesti vientivalvontajärjestelmä ECS) sekä myöhemmin käyttöön otettavat yhteiset portaalit ja yhden luukun periaate. Tässä osastossa on erityissäännöksiä yhteisön alueelta jälleenvietäville muille kuin yhteisötavaroille. Niihin sovelletaan kuitenkin samoja sääntöjä kuin yhteisötavaroiden vientiin lukuun ottamatta säännöstä, jonka mukaan tällaisessa tapauksessa on annettava jälleenvienti-ilmoitus tulli-ilmoituksen sijaan. Yleisilmoitus on annettava ainoastaan tapauksissa, joissa ei vaadita tulli-ilmoitusta eikä jälleenvienti-ilmoitusta. Tällaisia tapauksia ovat esim. uudelleenlastaus sekä jällenvienti vapaa-alueilta tai satamissa/lentokentillä jne. sijaitsevista väliaikaisista varastoista. Tässä osastossa säädetään myös viennistä ja erityisolosuhteiden vuoksi myönnettävästä vientitullista vapauttamisesta, joka tuontitullia koskevan vapautuksen tapaan olisi määritettävä komiteamenettelyllä eikä autonomisella asetuksella. Ulkoista jalostusta koskevat säännökset ovat nyt VII osastossa. Uusi artikla kattaa eräät väliaikaiset vientitapahtumat (erityisesti silloin, kun on kyse ATA-carnet-järjestelmästä), joista säädetään tällä hetkellä tullikoodeksin soveltamissäännöksissä mutta joille ei ole muodollista perustaa nykyisessä tullikoodeksissa. IX OSASTO: TULLIKOODEKSIKOMITEA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET Komiteamenettely (neuvoa-antava komitea) laajennetaan siten, että myös selitykset ja ohjeet hyväksytään tällä menettelyllä, minkä ansiosta kansallisia ohjeita ei enää tarvita yhteisön tullisääntöjen tulkitsemiseksi. Jotta tullikoodeksikomitea voisi toimia mahdollisimman tehokkaasti tapauksissa, joissa soveltamissäännöksistä äänestetään ennen kuin komissio antaa ne, tämä sääntelykomitea muutetaan hallintokomiteaksi ja neuvostolle tullikoodeksin soveltamissäännösten antamiselle vahvistettu määräaika lyhennetään nykyisestä kolmesta kuukaudesta yhteen kuukauteen. Edellä mainitut kumotut asetukset sisällytetään tullikoodeksiin. Uuden yhteisön tullikoodeksin soveltamispäivää vahvistettaessa on otettava huomioon tarve muuttaa nykyiset tullikoodeksin soveltamissäännökset. Tämä edellyttää noin yhden vuoden ajanjaksoa siitä, kun uuden tullikoodeksin lopullisen version päivämäärä voidaan varmuudella ennakoida. Vasta silloin voidaan soveltamispäivä vahvistaa lopullisesti. | 1. SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO-OSA I OSASTO: YLEISET SÄÄNNÖKSET 24 1 luku: TULLILAINSÄÄDÄNNÖN SOVELTAMISALA, TULLIN TEHTÄVÄT JA MÄÄRITELMÄT 24 2 luku: TULLILAINSÄÄDÄNNÖN MUKAISET HENKILÖIDEN OIKEUDET JA VELVOLLISUUDET 29 1 jakso: Tietojen antaminen 29 2 jakso: Tulliedustus 32 3 jakso: Valtuutettu taloudellinen toimija 33 4 jakso: Tullilainsäädännön soveltamista koskevat päätökset 34 5 jakso: Tulliseuraamukset 38 6 jakso: Muutoksenhaku 38 7 jakso: Tavaroiden tarkastaminen 40 8 jakso: Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen; maksut ja kustannukset 42 3 luku: VALUUTAN MUUNTAMINEN, MÄÄRÄAJAT JA YKSINKERTAISTAMINEN 43 II OSASTO: TUONTI- TAI VIENTITULLIEN JA MUIDEN TAVARAKAUPPAA KOSKEVIEN TOIMENPITEIDEN SOVELTAMISPERUSTEET 45 1 luku: YHTEINEN TULLITARIFFI JA TAVAROIDEN LUOKITTELU TARIFFIIN 45 2 luku: TAVAROIDEN ALKUPERÄ 46 1 jakso: Muu kuin etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 46 2 jakso: Etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 47 3 luku: TAVAROIDEN TULLAUSARVO 48 III OSASTO: TULLIVELKA JA VAKUUDET 52 1 luku: TULLIVELAN SYNTYMINEN 52 1 jakso: Yleiset säännökset 52 2 jakso: Tuontitullivelka 52 3 jakso: Vientitullivelka 55 4 jakso: Vienti- ja tuontitullivelkaa koskevia yhteisiä säännöksiä 56 2 luku: VAKUUS MAHDOLLISEN TAI OLEMASSA OLEVAN TULLIVELAN MAKSAMISESTA 58 3 luku: TULLIN KANTAMINEN JA MAKSAMINEN SEKÄ TULLIN PALAUTTAMINEN JA PERUUTTAMINEN 63 1 jakso: Tullin määrän määrittäminen, antaminen tiedoksi velalliselle ja kirjaaminen tileihin 63 2 jakso: Tullin maksamisen määräaika ja siihen liittyvät menettelyt 66 3 jakso: Tullin palauttaminen ja peruuttaminen 69 4 luku: TULLIVELAN LAKKAAMINEN 73 IV OSASTO: TAVAROIDEN SAAPUMINEN YHTEISÖN TULLIALUEELLE 75 1 luku: TULLIALUEELLE TUODUT TAVARAT 75 2 luku: TAVAROIDEN SAAPUMINEN 77 1 jakso: Tavaroiden tuonti yhteisön tullialueelle 77 2 jakso: Tavaroiden esittäminen, purkaminen ja tarkastus 79 3 jakso: Muodollisuudet tavaroiden esittämisen jälkeen 80 4 jakso: Passitusmenettelyssä kuljetetut tavarat 81 V OSASTO: TULLIOIKEUDELLISTA ASEMAA JA TULLIMENETTELYÄ KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT 82 1 luku: TAVAROIDEN TULLIOIKEUDELLINEN ASEMA 82 2 luku: TULLI-ILMOITUS 83 1 jakso: Yleiset säännökset 83 2 jakso: Vakiomuotoiset ilmoitukset 84 3 jakso: Tarkastukset 86 4 jakso: Luovutus 88 3 luku: TULLI-ILMOITUKSIIN LIITTYVÄT YKSINKERTAISTETUT MENETTELYT 89 1 jakso: Yksinkertaistetut ilmoitukset 89 2 jakso: Muut yksinkertaistetut menettelyt 91 4 luku: TAVAROISTA MÄÄRÄÄMINEN TIETYISSÄ TAPAUKSISSA 91 VI OSASTO: LUOVUTUS VAPAASEEN LIIKKEESEEN JA VAPAUTUS TUONTITULLEISTA 93 1 luku: LUOVUTUS VAPAASEEN LIIKKEESEEN 93 2 luku: VAPAUTUS TUONTITULLEISTA 93 1 jakso: Palautustavarat 93 2 jakso: Merikalastus ja merestä saadut tuotteet 95 3 jakso: Erityiset olosuhteet 95 VII OSASTO: ERITYISMENETTELYT 96 1 luku: YLEISET SÄÄNNÖKSET 96 2 luku: PASSITUS 100 1 jakso: Ulkoinen ja sisäinen passitus 100 2 jakso: Yhteisön passitus 102 3 luku: VARASTOINTI 103 1 jakso: Yhteiset säännökset 103 2 jakso: Väliaikainen varastointi 104 3 jakso: Tullivarastointi 105 4 jakso: Vapaa-alueet 106 4 luku: ERITYISKÄYTTÖ 109 1 jakso: Väliaikainen maahantuonti 109 2 jakso: Tietty käyttötarkoitus 111 5 luku: JALOSTUS 111 1 jakso: Yleiset säännökset 111 2 jakso: Sisäinen jalostus 112 3 jakso: Ulkoinen jalostus 113 VIII OSASTO: TAVAROIDEN LÄHTÖ YHTEISÖN TULLIALUEELTA 116 1 luku: TULLIALUEELTA LÄHTEVÄT TAVARAT 116 2 luku: VIENTI 118 3 luku: VAPAUTUS TULLEISTA 120 IX OSASTO: TULLIKOODEKSIKOMITEA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 121 1 luku: TULLIKOODEKSIKOMITEA 121 2 luku: LOPPUSÄÄNNÖKSET 122 LIITE: 124 Vastaavuustaulukko 1: uusi asetus > asetus (ETY) N:o 2913/92 124 Vastaavuustaulukko 2: aiempi asetus (ETY) N:o 2913/92 > uusi asetus 129 Vastaavuustaulukko 3: kumottu asetus > uusi asetus 132 Lissabonin yhteisöohjelman täytäntöön paneminenEhdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o […], yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 26, 95, 133 ja 135 artiklan, ottavat huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan pöytäkirjan 2 Kanariansaarista sekä Ceutasta ja Melillasta ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[1], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[2], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[3], sekä katsovat seuraavaa: 2. Yhteisö perustuu tulliliittoon. On sekä yhteisön taloudellisten toimijoiden että tullihallintojen edun mukaista koota nykyinen tullilainsäädäntö yhteisön tullikoodeksiin, jäljempänä ’koodeksi’. Sisämarkkinoiden ajatuksen toteuttamiseksi koodeksissa olisi oltava yleiset säännöt ja menettelyt, joilla varmistetaan tariffitoimenpiteiden ja muiden yhteisön tasolla käyttöön otettujen yhteisten politiikkojen mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpano yhteisön ja sen tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden välisessä tavarakaupassa kyseisten yhteisten politiikkojen vaatimukset huomioon ottaen. Tämä ei kuitenkaan saisi rajoittaa muita aloja koskevien erityissäännösten soveltamista; tällaisia erityissääntöjä voi olla olemassa tai niitä voidaan ottaa käyttöön muun muassa maataloutta, ympäristöä, yhteistä kauppapolitiikkaa, tilastoja tai yhteisön omia varoja koskevassa lainsäädännössä. Tullilainsäädäntöä olisi yhdenmukaistettava arvonlisäveron (alv) ja valmisteverojen kantamista, suspendointia tai palautusta koskevien säännösten kanssa muuttamatta kuitenkaan voimassa olevien verosäännösten soveltamisalaa. 3. Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista ja toimintasuunnitelmaa 2004–2005 koskevan komission tiedonannon[4] mukaisesti on aiheellista mukauttaa oikeudellista kehystä yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. 4. Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92[5] perustui jäsenvaltioissa 1980-luvulla sovellettujen tullimenettelyjen yhtenäistämiseen. Asetusta on sen voimaantulon jälkeen muutettu useaan kertaan merkittävästi erilaisten erityisongelmien kuten vilpittömän mielen suojaan tai turvallisuusvaatimusten huomioon ottamiseen liittyvien kysymysten ratkaisemiseksi. Koodeksia on tarpeen muuttaa edelleen viime vuosina sekä yhteisössä että kansainvälisellä tasolla tapahtuneiden merkittävien oikeudellisten muutosten vuoksi. Tällaisia muutoksia ovat muun muassa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen voimassaolon päättyminen ja liittymisasiakirjan voimaantulo 1 päivänä toukokuuta 2004 sekä tullimenetelmien yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’Kioton yleissopimus’, muuttaminen pöytäkirjalla, johon yhteisö liittyi neuvoston päätöksellä 2003/231/EY[6]. Nyt on syytä yksinkertaistaa tullimenettelyjä ja ottaa huomioon, että lähtökohtaisesti käytetään sähköisiä ilmoituksia ja käsittelyä ja että paperiasiakirjoja käytetään ja käsitellään ainoastaan poikkeustapauksissa. Näistä syistä lisämuutosten tekeminen nykyiseen koodeksiin ei riitä, vaan säännökset on uudistettava kauttaaltaan. 5. Laillisen kaupan helpottaminen ja petosten torjuminen edellyttävät yksinkertaisia, nopeita ja vakiomuotoisia tullimenettelyjä ja -prosesseja. Sen vuoksi on aiheellista komission tiedonannon ”Yksinkertainen, sähköiseen tiedonsiirtoon perustuva toimintaympäristö tullille ja kaupalle”[7] mukaisesti yksinkertaistaa tullilainsäädäntöä ja näin mahdollistaa nykyaikaisten välineiden ja tekniikan käyttö, edistää tullilainsäädännön yhdenmukaista soveltamista ja siten auttaa luomaan perusta tehokkaille ja yksinkertaisille tulliselvitysmenettelyille. Tullimenettelyjä olisi yhdistettävä tai yhdenmukaistettava ja menettelyjen määrää vähennettävä niin, että jäljelle jäisivät ainoastaan taloudellisesti perustellut menettelyt. Näiden toimien tavoitteena on parantaa liike-elämän kilpailukykyä. 6. Sisämarkkinoiden toteutuminen, kansainvälisen kaupan ja kansainvälisten investointien esteiden vähentäminen sekä kasvanut tarve varmistaa turvallisuus yhteisön ulkorajoilla ovat muuttaneet tullin asemaa; sillä on keskeinen osa globalisaatiokehityksessä ja kansainvälisen kaupan valvonnan ja hallinnan kautta siinä, millaiseksi eri maiden ja yritysten kilpailukyky muodostuu. Tullilainsäädännön olisi siis kuvastettava talouden uutta todellisuutta sekä tullin uutta asemaa ja tehtävänkuvaa. 7. Tieto- ja viestintätekniikan käytöllä on keskeinen sija kaupan helpottamisessa ja samalla tullitarkastusten tehostamisessa, joten sillä voidaan pienentää yritysten kustannuksia ja yhteiskunnalle aiheutuvia riskejä. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa se oikeusperiaate, että kaikki tulli- ja kauppatapahtumat on käsiteltävä sähköisesti ja että tullitapahtumien käsittelyyn tarkoitetut tieto- ja viestintätekniikan järjestelmät ovat yhdenmukaisesti kunkin jäsenvaltion taloudellisten toimijoiden käytettävissä. 8. Kaupan helpottamiseksi samalla, kun yhteisön tullialueelle tuotavien tai sieltä vietävien tavaroiden tarkastusten asianmukainen taso varmistetaan, taloudellisten toimijoiden toimittamia tietoja olisi tietosuojasäännökset huomioon ottaen vaihdettava tulliviranomaisten kesken ja annettava myös muiden tarkastuksiin osallistuvien viranomaisten kuten poliisin, rajavartioston ja eläinlääkintä- ja ympäristöviranomaisten käyttöön siten, että taloudellisen toimijan tarvitsee antaa tiedot ainoastaan kerran (yhden luukun periaate) ja että kyseiset viranomaiset tarkastavat tavarat samaan aikaan ja samassa paikassa (keskitetyn palvelupisteen periaate). 9. Kaupan helpottamiseksi taloudellisilla toimijoilla olisi oltava oikeus nimetä itselleen edustaja tulliviranomaisten kanssa asioimiseen. 10. Sääntöjä noudattavien ja luotettavien taloudellisten toimijoiden olisi valtuutettuina taloudellisina toimijoina voitava käyttää mahdollisimman tehokkaasti hyväkseen yksinkertaistettuja menettelyjä ja turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen hyötyä kevyemmästä tullivalvonnasta. 11. Kaikkiin päätöksiin eli tullilainsäädäntöön liittyviin tulliviranomaisten virallisiin toimiin, joilla on oikeudellinen vaikutus yhteen tai useampaan henkilöön, mukaan luettuina kyseisten viranomaisten antamiin sitoviin tietoihin, olisi sovellettava samoja sääntöjä. Kaikkien tällaisten päätösten olisi oltava voimassa koko yhteisössä ja ne olisi voitava peruuttaa, niitä olisi voitava muuttaa, ellei toisin säädetä, tai ne olisi voitava kumota, jos ne eivät ole yhdenmukaisia tullilainsäädännön tai sen tulkinnan kanssa. 12. Perusoikeuskirjan mukaisesti jokaisella henkilöllä on oltava oikeus hakea muutosta tulliviranomaisten päätöksiin ja tämän lisäksi tulla kuulluksi ennen sellaisen päätöksen tekemistä, joka vaikuttaisi häneen epäedullisesti. Tällaisia koodeksiin sisällytettäviä säännöksiä olisi sovellettava myös tapauksiin, jotka liittyvät tullien kantamiseen jälkitullauksin ja tullien palauttamista tai peruuttamista koskeviin päätöksiin. 13. Tullimenettelyjen sujuvoittaminen sähköisessä toimintaympäristössä edellyttää vastuun jakoa eri jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kesken. On tarpeen varmistaa asianmukaiset tehokkaat, varoittavat ja oikeasuhteiset seuraamukset koko sisämarkkinoilla, jotta voitaisiin ehkäistä tullilainsäädännön vakavia rikkomisia ja vähentää näin petosriskiä ja turvallisuusuhkia sekä varmistaa yhteisön taloudelliset edut. Tämä voidaan saavuttaa vain yhteisön yhteisillä puitteilla, joissa vahvistetaan seuraamusten määräämistä koskeva toimivallan jako ja asetetaan rajat kyseisille seuraamuksille perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia noudattaen. 14. Jotta saataisiin pidetyksi tasapainossa toisaalta tulliviranomaisten tarve varmistaa tullilainsäädännön oikea soveltaminen ja toisaalta taloudellisten toimijoiden oikeus tasapuoliseen kohteluun, tulliviranomaisille olisi annettava laajat valvontamahdollisuudet ja taloudellisille toimijoille muutoksenhakuoikeus. 15. Yhteisölle, sen kansalaisille ja kauppakumppaneille koituvien riskien minimoimiseksi jäsenvaltioiden tullitarkastusten yhteisen soveltamisen olisi perustuttava yhteiseen riskinhallintajärjestelmään ja sen soveltamiseen tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään. Kaikille jäsenvaltioille yhteisen riskinhallintajärjestelmän perustaminen ei saisi estää niitä tekemästä tavaroiden satunnaistarkastuksia. 16. On tarpeen vahvistaa ne tekijät, joiden perusteella sovelletaan tuonti- tai vientitulleja ja muita tavaroiden kauppaan sovellettavia toimenpiteitä. On myös aiheellista ottaa käyttöön selvät säännökset alkuperäselvitysten antamisesta yhteisössä taloudellisten toimijoiden tarpeiden sitä edellyttäessä. 17. Yhteisön päätöksentekoprosessin nopeuttamiseksi on aiheellista antaa komissiolle valtuudet vahvistaa etuuskohtelualkuperäsäännöt sellaisten tavaroiden osalta, joihin sovelletaan yhteisön tullialueen ja Ceutan ja Melillan välistä kauppaa koskevia etuuskohtelutoimenpiteitä. 18. On suotavaa ryhmitellä yhteen kaikki tapaukset, joissa syntyy tuontitullivelka, lukuun ottamatta vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan tulli-ilmoituksen antamista tai osittain tuontitullitonta väliaikaista maahantuontia, jotta vältyttäisiin ongelmilta tullivelan syntymisen oikeusperustan määrittelemisessä. Saman olisi koskettava myös vientitullivelan syntymistä. 19. Koska tulliviranomaisten uusiin tehtäviin liittyy myös sisämaa- ja rajatullitoimipaikkojen välinen vastuunjako ja yhteistyö, tullivelan syntymisen olisi useimmissa tapauksissa katsottava tapahtuvan velallisen sijoittautumispaikassa, koska asianomaisen paikan suhteen toimivaltainen tullitoimipaikka pystyy parhaiten valvomaan kyseisen henkilön toimia. 20. Kioton yleissopimuksen mukaisesti on lisäksi aiheellista vähentää sellaisten tapausten lukumäärää, joissa edellytetään jäsenvaltioiden hallinnollista yhteistyötä sen paikan vahvistamiseksi, jossa tullivelan katsotaan syntyneen, ja tullien kantamiseksi. 21. Erityismenettelyjä koskevien sääntöjen mukaisesti olisi voitava käyttää yhtä ainoaa vakuutta kaikissa erityismenettelyissä, ja kyseisen vakuuden olisi voitava olla yleisvakuus, joka kattaa useita tapahtumia. 22. Yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisten etujen suojaamisen parantamiseksi vakuuden olisi katettava myös tulli-ilmoituksessa ilmoittamatta jätetyt tai väärin ilmoitetut tavarat, jotka kuuluvat vakuuden kattamaan lähetykseen tai ilmoitukseen. Samasta syystä takaajan sitoumuksen olisi katettava myös sellaiset tullien määrät, jotka lankeavat maksettaviksi jälkitarkastusten perusteella. 23. Yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisten etujen turvaamiseksi ja petosten torjumiseksi on suotavaa ottaa käyttöön järjestelyjä, joihin liittyy asteittaisia toimenpiteitä yleisvakuuden soveltamisessa. Jos petosriski on kasvanut, olisi taloudellisten toimijoiden tilanne huomioon ottaen voitava väliaikaisesti kieltää yleisvakuuden käyttö. 24. On aiheellista ottaa huomioon asianomaisen henkilön vilpitön mieli tapauksissa, joissa tullivelka syntyy siksi, että tullilainsäädäntöä ei ole noudatettu, ja pyrkiä minimoimaan velallisen laiminlyönnistä aiheutuvat vaikutukset. 25. On tarpeen vahvistaa yhteisötavaroiden aseman määrittämisessä käytettävä periaate ja kyseisen aseman menettämisen edellytykset sekä perusta sen määrittämiselle, milloin kyseinen asema ei muutu tavaroiden poistuessa väliaikaisesti yhteisön tullialueelta. 26. Jos taloudellinen toimija on toimittanut ennakolta tavaroiden hyväksyttävyyteen liittyviä riskiin perustuvia tarkastuksia varten tarkittavat tiedot, on aiheellista varmistaa, että tavarat voidaan pääsääntöisesti luovuttaa nopeasti. Vero- ja kauppapolitiikkaan liittyvien tarkastusten tekijänä olisi ensisijaisesti oltava asianomaisen taloudellisen toimijan toimitilojen suhteen toimivaltainen tullitoimipaikka. 27. Tulli-ilmoituksia koskevia sääntöjä olisi nykyaikaistettava ja yksinkertaistettava ja erityisesti olisi edellytettävä, että tulli-ilmoitukset on pääsääntöisesti tehtävä sähköisesti, ja otettava käyttöön ainoastaan yhdenlainen yksinkertaistettu ilmoitus. 28. Koska Kioton yleissopimuksen mukaan on suotavaa, että tulli-ilmoitus tehdään, kirjataan ja tarkastetaan ennen tavaroiden saapumista ja ettei lisäksi ilmoituksen tekopaikkaa sidota tavaroiden fyysiseen sijaintipaikkaan, on aiheellista säätää keskitetystä tulliselvityksestä taloudellisen toimijan sijoittautumispaikassa. Keskitettyyn tulliselvitykseen olisi liityttävä mahdollisuus käyttää yksinkertaistettuja ilmoituksia, lykätä täydellisen ilmoituksen ja vaadittujen asiakirjojen antamispäivää, antaa jaksottainen ilmoitus ja lykätä maksuja. 29. Jotta koko yhteisössä voitaisiin taata tasapuoliset kilpailuedellytykset, on aiheellista vahvistaa yhteisön tason säännöt, joiden perusteella tulliviranomaiset voivat hävittää tavarat tai toteuttaa muita toimenpiteitä, joilla niistä vapaudutaan; aiemmin näistä seikoista on säädetty kansallisessa lainsäädännössä. 30. On aiheellista säätää yhteisistä ja yksinkertaisista säännöistä eritysmenettelyille (passitus, varastointi, erityiskäyttö ja jalostus) sekä täydentävistä perussäännöistä kullekin erityismenettelylle, jotta toimija voi helposti valita oikean menettelyn, virheiltä voitaisiin välttyä ja jälkikantojen ja palautusten määrää voitaisiin vähentää. 31. Luvan antamista useisiin erityismenettelyihin yhdellä vakuudella ja yhden tullitoimipaikan valvonnassa olisi helpotettava, ja tällaisissa tapauksissa tullivelan syntymistä koskevien sääntöjen olisi oltava yksinkertaiset. Perusperiaattena olisi oltava, että erityismenettelyyn asetetut tavarat tai niistä valmistetut tuotteet arvioidaan tullivelan syntyhetkellä. Olisi kuitenkin myös oltava mahdollista taloudellisesti perustelluista syistä arvioida tavarat sillä hetkellä, kun ne asetetaan erityismenettelyyn. Samoja periaatteita olisi sovellettava myös tavanomaisiin käsittelyihin. 32. Koodeksiin asetuksella (EY) N:o 648/2005 sisällytetyt turvallisuutta parantavat toimenpiteet huomioon otten tavaroiden siirtämisestä vapaa-alueelle olisi tehtävä tullimenettely, ja tullin olisi tarkastettava tavarat asiakirjoineen vapaa-alueelle siirrettäessä. 33. Johonkin erityiskäytön menettelyyn asetettujen tavaroiden osalta olisi luotava oikeudellinen perusrakenne, jossa säädetään valmisteveron suspendoinnista valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY[8] mukaisesti, arvonlisäveron määräytymisestä mahantuonnin hetkellä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY[9] 7 artiklan 3 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti sekä kauppapoliittisista toimenpiteistä. 34. Koska jälleenviennin aikomus ei enää ole pakollinen, sisäisen jalostuksen suspendointijärjestelmä olisi yhdistettävä tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen menettelyn kanssa, ja sisäisestä jalostusmenettelystä tullinpalautusjärjestelmää soveltaen olisi luovuttava. Kyseisen yhden ainoan sisäisen jalostusmenettelyn olisi katettava myös tavaroiden hävittäminen, ellei se tapahdu tullin toimesta tai tullivalvonnassa. 35. Yhteisön tullialueelta vietyihin yhteisötavaroihin liittyviä turvallisuustoimenpiteitä olisi sovellettava myös muiden kuin yhteisötavaroiden jälleenvientiin. Samoja perussääntöjä olisi sovellettava kaikentyyppisiin tavaroihin ja tarvittaessa olisi oltava mahdollisuus poikkeuksiin, esimerkiksi yhteisön tullialueen kautta kulkevien passitustavaroiden tapauksessa. 36. Päätöksenteon tehokkuuden sekä yhdenmukaisuuden varmistamiseksi on aiheellista tehostaa järjestelyjä, jotka liittyvät täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamiseen, selitysten ja ohjeiden antamiseen, tulliviranomaisten päätösten peruuttamista koskevien komission päätösten tekemiseen sekä yhteisen kannan valmistelemiseen komiteoissa, työryhmissä ja paneeleissa, jotka on perustettu kansainvälisillä tullilainsäädäntöä koskevilla sopimuksilla. Täytäntöönpanosäännösten antamista varten asianmukaisin menettely on hallintomenettely ja ohjeiden ja selitysten antamista varten neuvoa-antava menettely. 37. Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä tammikuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[10] mukaisesti. 38. On aiheellista säätää täytäntöönpanosäännösten antamiseen liittyvistä valtuuksista erityisesti tapauksissa, joissa yhteisö hyväksyy sellaisia sitoumuksia ja velvoitteita kansainvälisten sopimusten suhteen, jotka edellyttävät koodeksin säännösten mukauttamista. 39. Tullilainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja rationalisoimiseksi eräitä tällä hetkellä erillisiin yhteisön säädöksiin sisältyviä säännöksiä on selvyyden vuoksi sisällytetty koodeksiin. Sen vuoksi seuraavat asetukset olisi kumottava yhdessä asetuksen (ETY) N:o 2913/92 kanssa: - neuvoston asetus (ETY) N:o 918/83, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta[11], - neuvoston asetus (ETY) N:o 3925/91, annettu 19 päivänä joulukuuta 1991, yhteisön sisäisen lentomatkan suorittavien henkilöiden käsimatkatavaroihin ja kirjattuihin matkatavaroihin sekä yhteisön sisäisen merimatkan suorittavien henkilöiden matkatavaroihin kohdistuvien tarkastusten ja muodollisuuksien lakkauttamisesta[12], - neuvoston asetus (EY) N:o 82/2001, annettu 5 päivänä joulukuuta 2000, ”peräisin olevien tuotteiden” (”alkuperätuotteet”) käsitteen määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä yhteisön tullialueen ja Ceutan ja Melillan välisessä kaupassa[13], - neuvoston asetus (EY) N:o 1207/2001, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2001, Euroopan yhteisön ja tiettyjen maiden välistä etuuskohteluun oikeutettua kauppaa koskevissa säännöksissä vahvistetusta menettelystä EUR.1-tavaratodistusten antamisen, kauppalaskuilmoitusten ja EUR.2-lomakkeiden laatimisen ja tiettyjen valtuutetun viejän lupien antamisen helpottamiseksi[14]. - Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on tarpeen ja sisämarkkinoiden keskeisen perustan muodostavan tulliliiton toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi aiheellista säätää yhteisön tullialueelle tuotaviin tai sieltä vietäviin tavaroihin sovellettavista säännöistä ja menettelyistä. Tässä asetuksessa ei perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti ylitetä sitä, mikä on tarpeen aiottujen tavoitteiden saavuttamiseksi, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 LUKU TULLILAINSÄÄDÄNNÖN SOVELTAMISALA, TULLIN TEHTÄVÄT JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde ja soveltamisala Tällä asetuksella otetaan käyttöön yhteisön tullikoodeksi, jäljempänä ’koodeksi’, jossa säädetään yhteisön tullialueelle tuotaviin tai sieltä vietäviin tavaroihin sovellettavista yleisistä säännöistä ja menettelyistä. Koodeksia sovelletaan yhtenäisesti koko yhteisön tullialueella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muilla aloilla annetun kauppaa koskevan lainsäädännön soveltamista. 2 artikla Tulliviranomaisten tehtävät Tulliviranomaiset vastaavat kansainvälisen kaupan hallinnoinnista yhteisön ulkorajoilla ja edistävät näin kaupan avoimuutta, sisämarkkinoiden ulkoisten näkökohtien ja yhteisön yhteisten kauppaan liittyvien politiikkojen täytäntöönpanoa sekä toimitusketjujen yleistä turvallisuutta. Tulliviranomaisten tehtäviin kuuluu: a) suojella yhteisön ja sen jäsenvaltioiden taloudellisia etuja; b) suojella yhteisöä hyvän kauppatavan vastaiselta ja laittomalta kaupalta ja tukea samalla laillista liiketoimintaa; c) taata kansalaisten turvallisuus ja ympäristön suojelu tarvittaessa läheisessä yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa; d) helpottaa kansainvälistä kauppaa. 3 artikla Tullialue 1. Yhteisön tullialueeseen kuuluvat seuraavat alueet, mukaan luettuina niiden aluemeri, sisäiset aluevedet ja ilmatila: - Belgian kuningaskunnan alue, - Tšekin tasavallan alue, - Tanskan kuningaskunnan alue, lukuun ottamatta Färsaaria ja Grönlantia, - Saksan liittotasavallan alue, lukuun ottamatta Helgolandin saarta ja Büsingenin aluetta (Saksan liittotasavallan ja Sveitsin valaliiton välillä 23 päivänä marraskuuta 1964 tehty sopimus), - Viron tasavallan alue, - Helleenien tasavallan alue, - Espanjan kuningaskunnan alue, lukuun ottamatta Ceutaa ja Melillaa, - Ranskan tasavallan alue, lukuun ottamatta Uutta-Kaledoniaa, Mayottea, St-Pierre ja Miquelonia, Wallis- ja Futunasaaria ja Ranskan Polynesiaa, - Irlannin alue, - Italian tasavallan alue, lukuun ottamatta Livignon ja Campione d'Italian kuntia sekä Luganojärven kansallista vesialuetta, joka sijaitsee Ponte Tresan ja Porto Ceresion välisen alueen rannan ja valtiollisen rajan välillä, - Kyproksen tasavallan alue liittymisasiakirjan määräysten mukaisesti, - Latvian tasavallan alue, - Liettuan tasavallan alue, - Luxemburgin suurherttuakunnan alue, - Unkarin tasavallan alue, - Maltan tasavallan alue, - Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa sijaitseva alue, - Itävallan tasavallan alue, - Puolan tasavallan alue, - Portugalin tasavallan alue, - Slovenian tasavallan alue, - Slovakian tasavallan alue, - Suomen tasavallan alue, - Ruotsin kuningaskunnan alue, - Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan alue sekä Kanaalisaaret ja Mansaari. 2. Yhteisön tullialueeseen kuuluvina pidetään myös seuraavia jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella sijaitsevia alueita, mukaan luettuina niiden aluemerta, sisäisiä aluevesiä ja ilmatilaa, ottaen huomioon niihin sovellettavat yleissopimukset ja muut sopimukset: a) RANSKA Monacon alue sellaisena kuin se määritellään Pariisissa 18 päivänä toukokuuta 1963 allekirjoitetussa tulliyleissopimuksessa ( Journal Officiel de la République Française, 27.9.1963, s. 8679). b) KYPROS Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvien alueiden Akrotirin ja Dhekelian alueet sellaisina kuin ne on määritelty Nicosiassa 16 päivänä elokuuta 1960 allekirjoitetussa Kyproksen tasavallan perustamissopimuksessa ( United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252). 3. Tiettyjä tullilainsäädännön säännöksiä voidaan soveltaa myös yhteisön tullialueen ulkopuolella erityislainsäädännön tai kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti. 4 artikla Määritelmät Koodeksia sovellettaessa tarkoitetaan: 1) ’tulliviranomaisilla’ jäsenvaltioiden tullihallintoja, jotka vastaavat tullilainsäädännön soveltamisesta, ja muita viranomaisia, jotka ovat kansallisen lainsäädännön mukaisesti toimivaltaisia soveltamaan tiettyä tullilainsäädäntöä; 2) ’tullilainsäädännöllä’ seuraavista koostuvaa lainsäädäntöä: a) koodeksi ja sen soveltamiseksi yhteisön tasolla ja tarvittaessa kansallisella tasolla annetut säännökset, b) yhteinen tullitariffi, c) tullimääräyksiä sisältävät kansainväliset sopimukset siltä osin kuin niitä sovelletaan yhteisössä; 3) ’henkilöllä’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä ja henkilöiden yhteenliittymää, joka ei ole oikeushenkilö mutta joka tunnustetaan yhteisön lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä oikeustoimikelpoiseksi; 4) ’taloudellisella toimijalla’ henkilöä, joka ammattimaisesti harjoittaa tavaroiden tuontia yhteisön tullialueelle tai vientiä sieltä; 5) ’riskillä’ sellaisen tapahtuman toteutumisen todennäköisyyttä, joka liittyy yhteisön tullialueen ja sen ulkopuolisten maiden tai alueiden välillä liikkuvien tavaroiden saapumiseen, poistumiseen, passitukseen, siirtoon tai tiettyyn käyttötarkoitukseen sekä yhteisöasemaa vailla olevien tavaroiden olemiseen alueella ja jonka seurauksena voi olla jokin seuraavista: a) yhteisön tai kansallisten toimenpiteiden moitteeton soveltaminen estyy, b) yhteisön ja sen jäsenvaltioiden taloudelliset edut vaarantuvat, c) yhteisön ja sen kansalaisten turvallisuudelle, kansanterveydelle, eläinten tai kasvien terveydelle, ympäristölle tai kuluttajille aiheutuu uhka; 6) ’tullitarkastuksilla’ tulliviranomaisten 27–30 artiklan mukaisesti toteuttamia erityisiä toimia; 7) ’yleisilmoituksella’ ilmoitusta, joka on tehtävä ennen kuin tavarat tuodaan yhteisön tullialueelle tai viedään sieltä; 8) ’tulli-ilmoituksella’ tointa, jolla henkilö ilmoittaa säädetyssä muodossa ja säädetyllä tavalla haluavansa asettaa tavaran tiettyyn tullimenettelyyn ilmoittaen tarvittaessa erityisjärjestelyistä, joita olisi sovellettava; 9) ’tullimenettelyllä’ jotakin seuraavista menettelyistä, joihin tavarat voidaan asettaa tämän koodeksin mukaisesti: a) luovutus vapaaseen liikkeeseen; b) erityismenettelyt, c) vienti; 10) ’tuontitulleilla’ yhteisen tullitariffin mukaisia tuontitavaroista maksettavia tulleja; 11) ’vientitulleilla’ yhteisen tullitariffin mukaisia vientitavaroista maksettavia tulleja; 12) ’muilla kuin yhteisötavaroilla’ muita kuin 20 alakohdassa tarkoitettuja tavaroita tai tavaroita, jotka ovat menettäneet asemansa yhteisötavaroina; 13) ’riskinhallinnalla’ riskin järjestelmällistä tunnistamista ja kaikkien riskille altistumisen rajoittamiseksi tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpanoa; 14) ’tavaran luovutuksella’ tointa, jolla tulliviranomaiset luovuttavat tavaran sen tullimenettelyn mukaisiin tarkoituksiin, johon tavara on asetettu; 15) ’tullivalvonnalla’ tulliviranomaisten yleisiä toimia, joiden tarkoituksena on varmistaa tullilainsäädännön ja tapauksen mukaan muiden tällaisten toimien kohteena oleviin tavaroihin sovellettavien säännösten noudattaminen; 16) ’tullinpalautuksella’ vapaaseen liikkeeseen luovutetuista tavaroista kannettujen tai kannettavien tuontitullien palauttamista tai peruuttamista, jos tavarat viedään yhteisön tullialueelta muuttumattomina tai jalostettuina tuotteina; 17) ’jalostetuilla tuotteilla’ jalostusmenettelyyn asetettuja tavaroita, joille on suoritettu jalostustoimintoja; 18) ’yhteisön tullialueelle sijoittautuneella henkilöllä’ a) luonnollista henkilöä, jonka asuinpaikka on yhteisön tullialueella, b) oikeushenkilöä tai henkilöiden yhteenliittymää, jonka sääntömääräinen kotipaikka, hallinnollinen päätoimipaikka tai pääasiallinen toimipaikka on yhteisön tullialueella; 19) ’tullioikeudellisella asemalla’ tavaralla olevaa yhteisötavaran tai muun kuin yhteisötavaran asemaa; 20) ’yhteisötavaroilla’ tavaroita, jotka kuuluvat johonkin seuraavista luokista: a) tavarat, jotka on tuotettu kokonaan yhteisön tullialueella ja jotka eivät sisällä yhteisön tullialueen ulkopuolisista maista tai sen ulkopuolisilta alueilta tuotuja tavaroita, b) tavarat, jotka on tuotu yhteisön tullialueen ulkopuolisista maista tai sen ulkopuolisilta alueilta ja luovutettu vapaaseen liikkeeseen, c) tavarat, jotka on tuotettu yhteisön tullialueella joko ainoastaan b kohdassa tarkoitetuista tavaroista tai a ja b kohdassa tarkoitetuista tavaroista; 21) ’esittämisellä tullille’ tulliviranomaisille tehtävää ilmoitusta tavaroiden saapumisesta tullitoimipaikkaan tai muuhun tulliviranomaisten osoittamaan tai hyväksymään paikkaan sekä kyseisten tavaroiden asettamista tullin saataville tullitarkastuksia varten; 22) ’tavaroiden haltijalla’ tavaroiden omistajaa tai muuta henkilöä, jolla on vastaava määräämisoikeus tavaroihin tai jonka fyysisessä valvonnassa tavarat ovat; 23) ’menettelynhaltijalla’ henkilöä, joka tekee tulli-ilmoituksen tai jonka lukuun tulli-ilmoitus tehdään tai jolle kyseisen henkilön tullimenettelyä koskevat oikeudet ja velvollisuudet on siirretty; 24) ’kauppapoliittisilla toimenpiteillä’ muita toimenpiteitä kuin tariffitoimenpiteitä, jotka on vahvistettu yhteisen kauppapolitiikan yhteydessä tavaroiden tuontiin ja vientiin sovellettavilla yhteisön säännöksillä; 25) ’jalostustoiminnoilla’ mitä tahansa seuraavista: a) tavaroiden käsittely, niiden asennus, kokoonpano ja sovittaminen muihin tavaroihin mukaan luettuina, b) tavaroiden jalostus, c) tavaroiden hävittäminen, d) tavaroiden korjaus, niiden entisöinti ja kunnostaminen mukaan luettuina, e) tiettyjen sellaisten tavaroiden käyttö, jotka eivät sisälly jalostettuihin tuotteisiin mutta mahdollistavat niiden tuottamisen tai helpottavat sitä, vaikka ne kuluvat kokonaan tai osittain loppuun niiden käytön aikana (tuotannossa käytettävät lisätavarat); 26) ’tuotolla’ tietyn jalostusmenettelyyn asetetun tavaraerän jalostuksessa syntyvien jalostettujen tuotteiden paljoutta tai prosentuaalista osuutta. 2 LUKU TULLILAINSÄÄDÄNNÖN MUKAISET HENKILÖIDEN OIKEUDET JA VELVOLLISUUDET 1 jakso Tietojen antaminen 5 artikla Tietojen vaihto, tietosuoja 1. Kaikki vaadittava tulliviranomaisten välinen sekä taloudellisten toimijoiden ja tulliviranomaisten välinen tietojen, saateasiakirjojen, päätösten ja tiedoksiantojen toimittaminen on tehtävä sähköistä tietojenkäsittelymenetelmää käyttäen. Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä, joissa vahvistetaan poikkeukset tämän kohdan ensimmäisestä alakohdasta. 2. Ellei toisin nimenomaisesti säädetä, komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä, joissa vahvistetaan: a) tullitoimipaikkojen välillä vaihdettavien, tullilainsäädännön soveltamisessa tarvittavien viestien määrittelyä ja sääntelyä koskevat säännöt; b) tullilainsäädännön mukaisesti vaihdettavien viestien yhteinen muoto ja niissä vaadittavat tiedot. Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin on sisällytettävä riskianalyysin ja tullitarkastusten asianmukaisen suorittamisen kannalta tarpeelliset tiedot tarvittaessa kansainvälisiä standardeja ja kauppatapoja noudattaen. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun tullitoimipaikkojen väliseen sähköiseen tietojenvaihtoon tarvittavien järjestelmien on oltava toiminnassa 30 päivään kesäkuuta 2009 mennessä. 6 artikla Tietosuoja 1. Kaikki tulliviranomaisten tehtäviensä hoidon yhteydessä saamat luottamukselliset tai luottamuksellisina annetut tiedot on pidettävä salassa. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa luovuttaa tällaisia tietoja ilman tiedot antaneen henkilön tai viranomaisen nimenomaista lupaa muuhun käyttöön kuin 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tullitarkastuksiin. Tietojen luovuttaminen ilman lupaa on kuitenkin sallittua, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat siihen velvollisia tai oikeutettuja voimassa olevien, erityisesti tietosuojaa koskevien säännösten nojalla tai oikeudenkäynnin yhteydessä. 2. Luottamuksellisten tietojen toimittaminen yhteisön tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden tullihallinnoille ja muille elimille on sallittua ainoastaan kansainvälisten sopimusten soveltamisen yhteydessä ja kun taataan yhtenäinen tietosuojan taso. Tietojen luovuttamisessa tai toimittamisessa on noudatettava kaikilta osin voimassa olevia tietosuojaa koskevia säännöksiä. 7 artikla Lisätietojen vaihtaminen tulliviranomaisten ja taloudellisten toimijoiden kesken 1. Tulliviranomaiset ja taloudelliset toimijat voivat vaihtaa muitakin kuin tullilainsäädännössä nimenomaisesti vaadittuja tietoja edistääkseen keskinäistä yhteistyötä riskien tunnistamisessa ja torjunnassa. Tietojen vaihto voi perustua kirjalliseen sopimukseen ja sen yhteydessä tulliviranomaisille voidaan antaa mahdollisuus käyttää taloudellisten toimijoiden tietokonejärjestelmiä. 2. Osapuolten toisilleen 1 kohdassa tarkoitetun yhteistyön yhteydessä toimittamat tiedot ovat luottamuksellisia, elleivät osapuolet toisin sovi. 8 artikla Tulliviranomaisten toimittamat tiedot 1. Kuka tahansa henkilö voi pyytää tulliviranomaisilta tietoja tullilainsäädännön soveltamisesta. Pyyntö voidaan evätä, ellei se liity tosiasiallisesti suunniteltuun tuonti- tai vientitoimintoon. 2. Tullihallintojen on käytävä säännöllistä vuoropuhelua taloudellisten toimijoiden ja muiden kansainvälisessä tavaroiden kaupassa osallisina olevien viranomaisten kanssa. Niiden on edistettävä avoimuutta saattamalla kansainväliseen tavarakauppaan liittyvä lainsäädäntö, hallinnolliset päätökset ja hakulomakkeet taloudellisten toimijoiden saataville veloituksetta ja mahdollisuuksien mukaan Internetin välityksellä. 9 artikla Tietojen toimittaminen tulliviranomaisille 1. Henkilön, joka on suoraan tai välillisesti osallisena tullimuodollisuuksien suorittamisessa, on annettava tulliviranomaisille näiden pyynnöstä ja mahdollisesti asetetussa määräajassa kaikki tarvittavat asiakirjat ja tiedot, käytetystä tietovälineestä riippumatta, sekä kaikki tarvittava apu. 2. Rajoittamatta mahdollista hallinnollisten tai rikosoikeudellisten seuraamusten soveltamista yleisilmoituksen tai tulli-ilmoituksen, mukaan luettuna yksinkertaistetun ilmoituksen, muun ilmoituksen taikka lupaa tai muuta päätöstä koskevan hakemuksen tekeminen merkitsee sitoutumista vastuuseen: a) tulli-ilmoituksessa, muussa ilmoituksessa tai hakemuksessa taikka muussa asianomaisessa lomakkeessa olevien tietojen oikeellisuudesta; b) toimitettujen tai saataville asetettujen asiakirjojen todistusvoimaisuudesta; c) tapauksen mukaan kyseisten tavaroiden aiottuun menettelyyn asettamisesta seuraavien velvoitteiden tai lupaan sisältyvien toimintojen suorittamiseen liittyvien velvoitteiden täyttämisestä. Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös tulliviranomaisten edellyttämien tietojen toimittamiseen. Jos tulli-ilmoituksen, muun ilmoituksen tai hakemuksen tekee tai pyydetyt tiedot toimittaa asianomaisen henkilön edustaja, ensimmäisessä alakohdassa säädetyt velvollisuudet sitovat myös edustajaa. 10 artikla Yhteinen tietojärjestelmä Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä komission kanssa sellaisen sähköisen järjestelmän kehittämisessä, ylläpidossa ja käyttämisessä, jonka avulla kerätään ja ylläpidetään yhteisiä tietokantoja: a) kaikista henkilöistä, jotka ovat suoraan tai välillisesti osallisena tullimuodollisuuksien suorittamisessa; b) tullimenettelyjä tai valtuutetun taloudellisen toimijan asemaa koskevista luvista. Näiden tietojen on oltava jäsenvaltioiden tullihallintojen käytettävissä niiden hoitaessa tehtäviään samoin kuin taloudellisten toimijoiden käytettävissä kolmannessa kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti. Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä, joissa vahvistetaan tietokantoihin kirjattavien tietojen vakiomuotoa ja sisältöä koskevat vaatimukset sekä kyseisten tietojen käyttöä koskevat säännöt. 2 jakso Tulliedustus 11 artikla Tulliedustaja 1. Henkilö voi nimetä itselleen edustajan, jäljempänä ’tulliedustaja’, suorittamaan tullilainsäädännössä säädettyjä toimia ja muodollisuuksia tulliviranomaisten kanssa asioitaessa. Tulliedustus voi olla suora, jolloin tulliedustaja toimii toisen nimissä ja lukuun, tai välillinen, jolloin tulliedustaja toimii omissa nimissään mutta toisen lukuun. 2. Tulliedustajan on oltava sijoittautunut yhteisön tullialuelle. Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä, joissa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta vaatimuksesta voidaan poiketa. 12 artikla Valtuutus 1. Edustajan on tulliviranomaisten kanssa asioidessaan ilmoitettava toimivansa edustamansa henkilön lukuun sekä ilmoitettava, onko tulliedustus suora vai välillinen. Henkilön, joka ei ilmoita toimivansa toisen nimissä tai lukuun taikka joka ilmoittaa toimivansa toisen nimissä tai lukuun olematta valtuutettu toimimaan edustajana, katsotaan toimivan omissa nimissään ja omaan lukuunsa. 2. Tulliviranomaiset voivat vaatia henkilöä, joka ilmoittaa toimivansa toisen nimissä tai lukuun, todistamaan valtuutuksensa toimia tulliedustajana, paitsi jos henkilö kuuluu sellaisten henkilöiden ryhmään, jotka ovat oikeutettuja toimimaan toisen lukuun. Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteet, joissa yksilöidään tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut henkilöiden ryhmät. 13 artikla Edustus erityistapauksissa 1. Jos henkilö toimii tulliedustajana säännöllisesti ja kaupalliselta pohjalta, hänelle voidaan myöntää valtuutetun taloudellisen toimijan asema 14 artiklan mukaisesti. 2. Tulliedustaja voi toimia veroedustajana arvonlisäveroa ja valmisteveroja koskevien voimassa olevien säännösten mukaisesti. 3 jakso Valtuutettu taloudellinen toimija 14 artikla Valtuutuksen hakeminen ja myöntäminen 1. Yhteisön tullialueelle sijoittautunut henkilö, joka täyttää 15 ja 16 artiklassa asetetut edellytykset, voi pyytää valtuutetun taloudellisen toimijan asemaa. Tulliviranomaisten on myönnettävä tällainen asema, jota tarkastellaan uudelleen määräajoin, neuvoteltuaan tarvittaessa muiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. 2. Valtuutettu taloudellinen toimija voi hyötyä turvallisuuteen liittyvien tullitarkastusten helpotuksista tai käyttää tämän koodeksin ja sen soveltamissäännösten mukaisia yksinkertaistettuja menettelyitä. 3. Ellei 15 ja 16 artiklassa toisin säädetä, kaikkien jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on tunnustettava valtuutetun taloudellisen toimijan asema, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tullitarkastusten suorittamista. Ellei 16 artiklan g alakohdan mukaisesti vahvistetuista edellytyksistä muuta johdu, hakija voi kuitenkin pyytää, että tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun aseman pätevyys rajoitetaan tiettyyn yhteen tai useampaan jäsenvaltioon. 4. Tulliviranomaisten on valtuutetun taloudellisen toimijan aseman tunnustamisen perusteella ja edellyttäen, että tietyntyyppisiä yhteisön tullilainsäädännön mukaisia yksinkertaistettuja menettelyjä koskevat vaatimukset täyttyvät, annettava toimijan käyttää näitä yksinkertaistettuja menettelyjä. 5. Valtuutetun taloudellisen toimijan asema voidaan evätä väliaikaisesti tai peruuttaa 16 artiklan h alakohdan nojalla vahvistettujen edellytysten mukaisesti. 6. Valtuutetun taloudellisen toimijan on ilmoitettava tulliviranomaisille kaikista kyseisen aseman myöntämisen jälkeen ilmenevistä seikoista, jotka ovat omiaan vaikuttamaan sen voimassaoloon tai sisältöön. 15 artikla Aseman myöntäminen Valtuutetun taloudellisen toimijan aseman myöntämisperusteita ovat vähintään: 40. asianmukainen osoitus tullivaatimusten noudattamisesta; 41. tyydyttävä liikekirjanpidon ja tarvittaessa kuljetuksiin liittyvän kirjanpidon hallintajärjestelmä, joka mahdollistaa asianmukaiset tullitarkastukset; 42. tarvittaessa näyttö taloudellisesta vakavaraisuudesta; 43. tapauksen mukaan toimintaan suoraan liittyvä käytännön pätevyys tai ammattipätevyys; 44. tapauksen mukaan asianmukaiset turvallisuutta koskevat normit. 16 artikla Täytäntöönpanotoimenpiteet Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä, jotka koskevat seuraavia seikkoja: a) valtuutetun taloudellisen toimijan aseman myöntäminen; b) valtuutetun taloudellisen toimijan aseman uudelleentarkastelujen aikaväli; c) yksinkertaistettuja menettelyjä koskevien lupien myöntäminen; d) kyseisen aseman ja kyseisten lupien myöntämiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen yksilöiminen; e) sen määrittäminen, minkä tyyppisiä ja laajuisia helpotuksia voidaan myöntää turvallisuuteen liittyvien tullitarkastusten osalta, ottaen huomioon 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistetut säännöt; f) neuvottelut muiden tulliviranomaisten kanssa ja tietojen toimittaminen niille; g) edellytykset, joiden mukaisesti hakijan lupaa koskeva pyyntö voidaan rajoittaa yhteen tai useampaan jäsenvaltioon; h) edellytykset, joiden mukaisesti valtuutetun taloudellisen toimijan asema voidaan evätä väliaikaisesti tai peruuttaa; i) edellytykset, joiden mukaisesti yhteisön alueelle sijoittautumista koskevasta vaatimuksesta voidaan luopua valtuutettujen taloudellisten toimijoiden erityisryhmien osalta ottaen huomioon erityisesti kansainväliset sopimukset. 4 jakso Tullilainsäädännön soveltamista koskevat päätökset 17 artikla Yleiset säännökset 1. Henkilön, joka pyytää tulliviranomaisilta päätöstä, on toimitettava näille viranomaisille kaikki päätöksen tekemiseen tarvittavat tiedot. Pyynnön esittäjänä ja päätöksen kohteena voi olla myös useampi henkilö. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu päätös on tehtävä ja se on annettava tiedoksi päätöstä pyytäneelle kahden kuukauden kuluessa päivästä, jona tulliviranomaiset ovat vastaanottaneet pyynnön, ellei tullilainsäädännössä toisin säädetä. Jos tulliviranomaiset eivät pysty noudattamaan edellä tarkoitettua määräaikaa, niiden on ilmoitettava asiasta päätöstä pyytäneelle ennen määräajan päättymistä ja ilmoitettava määräajan pidentämisen perusteet sekä uusi määräaika, jonka ne katsovat tarvitsevansa pyydetyn päätöksen tekemiseen. 3. Ellei päätöksessä tai tullilainsäädännössä toisin määrätä, päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona päätöstä pyytänyt vastaanottaa päätöksen tai jona hänen katsotaan vastaanottaneen sen. Lukuun ottamatta 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tapauksia tulliviranomaiset voivat panna tehdyt päätökset täytäntöön kyseisestä päivästä alkaen. 4. Ennen sellaisen päätöksen tekemistä, joka vaikuttaisi kielteisesti yhteen tai useampaan henkilöön, jolle se on osoitettu, tulliviranomaisten on annettava tälle tiedoksi huomautuksensa ja esitettävä perustelunsa niille. Asianomaiselle henkilölle on annettava mahdollisuus ilmaista näkökantansa tietyn määräajan kuluessa kyseisten huomautusten lähettämisestä. Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä, joissa vahvistetaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika. Kyseisen määräajan päätyttyä asianomaiselle henkilölle annetaan asianmukaisessa muodossa tiedoksi päätös, jossa esitetään myös sen perustelut. Vaatimus huomautusten tiedoksi antamisesta ennen sellaisen päätöksen tekemistä, joka vaikuttaisi kielteisesti henkilöön, jolle se on osoitettu, koskee myös ilman asianomaisen henkilön pyyntöä tehtäviä tulliviranomaisten päätöksiä ja erityisesti 72 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tullivelan tiedoksiantamista. Päätöksessä on mainittava 24 artiklassa säädetystä muutoksenhakuoikeudesta. 5. Rajoittamatta sellaisten muita aloja koskevien säännösten soveltamista, joissa yksilöidään, missä tapauksissa ja millä edellytyksillä päätös on mitätön tai tulee mitättömäksi, päätöksen antaneet tulliviranomaiset voivat peruuttaa, muuttaa tai kumota päätöksen, jos se ei ole tullilainsäädännön tai sen tulkintaa koskevien ohjeiden tai selitysten mukainen. 18 artikla Päätösten voimassaolo koko yhteisössä Ellei toisin pyydetä tai ilmoiteta, tulliviranomaisten päätökset ovat voimassa kaikkialla yhteisön tullialueella. 19 artikla Myönteisten päätösten peruuttaminen 1. Tulliviranomaisten on peruutettava asianomaiselle myönteinen päätös, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) päätös tehtiin virheellisten tai puutteellisten tietojen perusteella; b) päätöstä pyytänyt tiesi tai tämän olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tiedot olivat virheellisiä tai puutteellisia; c) jos tiedot olisivat olleet paikkansapitäviä ja täydellisiä, päätös olisi ollut erilainen. 2. Päätöksen peruuttaminen annetaan tiedoksi sille, jolle päätös on osoitettu. 3. Peruuttaminen tulee voimaan siitä päivästä, jona alkuperäinen päätös tuli voimaan, ellei toisin ilmoiteta. 4. Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan täytäntöön panemiseksi erityisesti useille henkilöille osoitettujen päätösten osalta. 20 artikla Myönteisten päätösten kumoaminen ja muuttaminen 1. Myönteinen päätös on muissa kuin 19 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa kumottava tai sitä on muutettava, jos yksi tai useampi sen tekemisen edellytyksistä ei ole täyttynyt tai ei enää täyty. 2. Ellei tullilainsäädännössä toisin säädetä, useille henkilöille osoitettu myönteinen päätös voidaan kumota ainoastaan sen henkilön osalta, joka jättää täyttämättä päätökseen perustuvan velvollisuutensa. 3. Päätöksen kumoaminen tai muutos on annettava tiedoksi sille, jolle päätös on osoitettu. 4. Päätöksen kumoaminen tai muutos tulee voimaan päivänä, jona se, jolle päätös on osoitettu, vastaanottaa tiedon päätöksen kumoamisesta tai muuttamisesta tai jona hänen katsotaan vastaanottaneen sen. Poikkeustapauksissa tulliviranomaiset voivat kuitenkin siirtää kumoamisen tai muutoksen voimaantulon myöhemmäksi päiväksi, jos sen henkilön oikeutetut edut, jolle päätös on osoitettu, tätä edellyttävät. 5. Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä tämän artiklan 1–4 kohdan täytäntöön panemiseksi erityisesti useille henkilöille osoitettujen päätösten osalta. 21 artikla Erityispäätökset 1. Tulliviranomaisten on pyynnöstä annettava sitovaa tariffitietoa koskevia päätöksiä, jäljempänä ’STT-päätökset’, tai sitovaa alkuperätietoa koskevia päätöksiä, jäljempänä ’SAT-päätökset'. Pyyntö voidaan evätä, ellei se liity tosiasiallisesti suunniteltuun tullimenettelyyn. 2. STT- ja SAT-päätökset ovat sitovia ainoastaan tavaran tariffiin luokittelun tai alkuperämäärityksen osalta. Ne sitovat tulliviranomaisia sen henkilön suhteen, jolle päätös on osoitettu, ainoastaan sellaisten tavaroiden osalta, joita koskevat tullimuodollisuudet suoritetaan päätöksen tekopäivän jälkeen. Ne sitovat henkilöä, jolle päätös on osoitettu, tulliviranomaisten suhteen vasta siitä päivästä, jona hän vastaanottaa tiedoksiannon päätöksestä tai jona hänen katsotaan vastaanottaneen sen. 3. STT- tai SAT-päätökset ovat voimassa kolme vuotta päätöksessä ilmoitetusta päivästä. 4. Sovellettaessa STT- tai SAT-päätöstä tietyn tullimenettelyn yhteydessä henkilön, jolle päätös on osoitettu, on voitava todistaa: a) STT-päätöksen tapauksessa tullille ilmoitetun tavaran vastaavan täydellisesti päätöksessä kuvattua tavaraa; b) SAT-päätöksen tapauksessa kyseisen tavaran ja alkuperäaseman saamisen perusteena olevien olosuhteiden vastaavan täydellisesti päätöksessä kuvattua tavaraa ja siinä kuvattuja olosuhteita. 5. Poiketen siitä, mitä 17 artiklan 5 kohdassa ja 19 artiklassa säädetään, STT- tai SAT-päätös on peruutettava, jos se perustuu tietoa pyytäneen henkilön antamiin epätarkkoihin tai puutteellisiin tietoihin. 6. STT- tai SAT-päätökset on kumottava 17 artiklan 5 kohdan ja 20 artiklan mukaisesti. Niitä ei saa muuttaa. 7. Sen estämättä, mitä 20 artiklassa säädetään, komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä, jotka koskevat seuraavia seikkoja: a) edellytykset, joiden mukaisesti ja ajankohta, jona STT- tai SAT-päätöksen voimassaolo lakkaa; b) edellytykset, joiden mukaisesti ja ajanjakso, jona a alakohdassa tarkoitettua päätöstä voidaan edelleen soveltaa päätökseen perustuviin sitoviin sopimuksiin, jotka on tehty ennen sen voimassaolon päättymistä. 8. Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä, joissa vahvistetaan muiden erityispäätösten tekemistä koskevat edellytykset. 5 jakso Tulliseuraamukset 22 artikla Tulliseuraamukset 1. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä yhteisön tullilainsäädännön noudattamatta jättämisestä johtuvista hallinnollisista ja rikosoikeudellisista seuraamuksista. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. 2. Hallinnollisten seuraamusten muodon on oltava jompikumpi tai molemmat seuraavista: a) tulliviranomaisten kantama sakkomaksu, mukaan luettuna rikosoikeudellisten seuraamusten sijasta sovellettava maksu; b) asianomaisen henkilön luvan peruuttaminen, soveltamisen keskeyttäminen tai muuttaminen. Jos hallinnollisiin seuraamuksiin liittyy rikosoikeudellisia seuraamuksia samoin perustein, tällaisten seuraamusten yhdistämisen vaikutuksen on oltava oikeasuhteinen. 6 jakso Muutoksenhaku 23 artikla Rikosoikeus Mitä 24, 25 ja 26 artiklassa säädetään, ei sovelleta, jos muutoksenhaun tarkoituksena on oikeusviranomaisen päätöksen peruuttaminen, kumoaminen tai muuttaminen. 24 artikla Muutoksenhakuoikeus 1. Henkilöllä on oikeus hakea muutosta itseään suoraan ja henkilökohtaisesti koskevaan tulliviranomaisten päätökseen. Oikeus hakea muutosta on myös henkilöllä, joka on pyytänyt tulliviranomaisilta päätöstä ja jonka pyynnön suhteen ei ole ei ole tehty päätöstä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa määräajassa. 2. Muutosta voi hakea ainakin kahdessa vaiheessa: a) ensimmäisessä vaiheessa tulliviranomaisilta tai jäsenvaltioiden tähän tarkoitukseen nimeämältä elimeltä, joka voi olla oikeusviranomainen tai vastaava erikoistunut elin; b) toisessa vaiheessa korkeammalta riippumattomalta elimeltä, joka voi olla oikeusviranomainen tai vastaava erikoistunut elin, jäsenvaltioissa voimassa olevien säännösten mukaisesti. 3. Muutosta on haettava sähköisessä muodossa tai kirjallisesti siinä jäsenvaltiossa, jossa päätös on tehty tai sitä on haettu. 25 artikla Täytäntöönpanon lykkääminen 1. Muutoksenhaku ei estä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tulliviranomaisten on lykättävä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa kokonaan tai osittain, jos muutosta hakeneelle voi aiheutua siitä vahinkoa, joka ei ole korvattavissa. Tulliviranomaiset voivat lykätä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa kokonaan tai osittain, jos niillä on perusteltua syytä epäillä, että se ei ole tullilainsäädännön mukainen. 3. Jos riidanalaisen päätöksen perusteella on maksettava tuonti- tai vientitulleja, päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen edellyttää vakuuden antamista, paitsi jos vakuuden vaatiminen todennäköisesti aiheuttaisi velalliselle vakavia taloudellisia tai sosiaalisia vaikeuksia. Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä tämän kohdan ensimmäisen alakohdan täytäntöön panemiseksi. 26 artikla Muutoksenhakua koskeva päätös Muutoksenhakua koskeviin tulliviranomaisten päätöksiin sovelletaan 17 artiklaa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että muutoksenhakumenettelyssä voidaan nopeasti oikaista tulliviranomaisten päätökset. 7 jakso Tavaroiden tarkastaminen 27 artikla Tullitarkastukset 1. Tulliviranomaiset voivat toteuttaa kaikki tarpeellisiksi katsomansa tarkastukset varmistaakseen tullilainsäädännön ja muun sellaisen lainsäädännön moitteettoman soveltamisen, joka koskee yhteisön tullialueen ja muiden alueiden välillä liikkuvien tavaroiden saapumista, poistumista, passitusta, siirtoa ja tiettyä käyttötarkoitusta sekä muiden kuin yhteisötavaroiden alueella oloa. Tällaisiin tarkastuksiin, jäljempänä ’tullitarkastukset’, voivat kuulua tavaroiden tarkastaminen, ilmoitukseen sisältyvien tietojen tarkistaminen, sähköisten tai kirjallisten asiakirjojen olemassaolon ja todistusvoimaisuuden varmistaminen, yritysten kirjanpidon ja muiden asiakirjojen tarkastaminen, kuljetusvälineen tarkastaminen sekä matkatavaroiden ja henkilöiden mukanaan tai yllään kuljettamien muiden tavaroiden tarkastaminen. Tullitarkastuksia voidaan tehdä yhteisön tullialueen ulkopuolella, jos näin määrätään kansainvälisessä sopimuksessa. 2. Muiden tullitarkastusten kuin satunnaistarkastusten on perustuttava riskianalyysiin, jossa käytetään sähköistä tietojenkäsittelymenetelmää, jotta riskit voidaan tunnistaa ja arvioida ja jotta riskien torjumiseen tarvittavia toimenpiteitä voidaan kehittää kansallisin, yhteisön ja tapauksen mukaan kansainvälisin arviointiperustein. Jäsenvaltioiden on yhteistyössä komission kanssa kehitettävä ja otettava käyttöön viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 riskinhallinnan toteuttamiseen tarkoitettu sähköinen järjestelmä ja ylläpidettävä sitä. 3. Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä, joissa vahvistetaan: a) yhteistä riskinhallintajärjestelmää koskevat säännöt; b) yhteisten arviointiperusteiden ja tarkastustoimien ensisijaisten alojen vahvistamista koskevat säännöt; c) riskejä koskevien tietojen ja riskianalyysien vaihtoa tullihallintojen välillä koskevat säännöt. 28 artikla Tulliviranomaisten keskinäinen yhteistyö 1. Jos muut toimivaltaiset viranomaiset kuin tulliviranomaiset tekevät samoille tavaroille muita tarkastuksia kuin tullitarkastuksia, tarkastukset on tehtävä läheisessä yhteistyössä tulliviranomaisten kanssa ja mahdollisuuksien mukaan samaan aikaan ja samassa paikassa (keskitetyn palvelupisteen periaate). 2. Tässä jaksossa tarkoitettujen tarkastusten yhteydessä tulliviranomaiset ja muut toimivaltaiset viranomaiset voivat tarvittaessa riskien minimoimiseksi toimittaa toisilleen sekä muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisille ja komissiolle tietoja, joita ne ovat saaneet yhteisön tullialueen ja muiden alueiden välillä liikkuvien tavaroiden saapumiseen, poistumiseen, passitukseen, siirtoon ja tiettyyn käyttötarkoitukseen sekä muiden kuin yhteisötavaroiden alueella oloon liittyen. 29 artikla Jälkitarkastus Tulliviranomaiset voivat yleis- tai tulli-ilmoituksessa annettujen tietojen oikeellisuuden varmistamiseksi tavaroiden luovutuksen jälkeen tarkastaa kyseisiin tavaroihin liittyviä toimintoja taikka näihin tavaroihin myöhemmin kohdistettavia kaupallisia toimintoja koskevat kaupalliset asiakirjat ja tiedot. Nämä tarkastukset voidaan suorittaa tavaranhaltijan tai tämän edustajan tiloissa, ammattitoiminnan harjoittajana suoraan tai välillisesti mainituissa toiminnoissa osallisena olevan henkilön tiloissa taikka muun mainittuja asiakirjoja ja tietoja ammattitoimintansa yhteydessä hallussaan pitävän henkilön tiloissa. Kyseiset viranomaiset voivat myös tarkastaa tavarat, jos niiden esittäminen tullille on vielä mahdollista. 30 artikla Poikkeukset 1. Minkäänlaisia tullitarkastuksia tai -muodollisuuksia ei kohdisteta: a) yhteisön sisäisen lentomatkan suorittavan henkilön käsimatkatavaroihin ja kirjattuihin matkatavaroihin; b) yhteisön sisäisen merimatkan suorittavan henkilön matkatavaroihin. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan rajoittamatta: a) jäsenvaltioiden viranomaisten, satama- tai lentokenttäviranomaisten taikka kuljetusliikkeiden matkatavaroihin kohdistamia turvatarkastuksia; b) jäsenvaltioiden määräämiin kieltoihin tai rajoituksiin liittyviä tarkastuksia, jos kyseiset kiellot ja rajoitukset ovat sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa. 8 jakso Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen; maksut ja kustannukset 31 artikla Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen 1. Asianomaisen on säilytettävä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot tullitarkastuksia varten voimassa olevissa säännöksissä vahvistetun määräajan ja vähintään kolme kalenterivuotta käytetystä tietovälineestä riippumatta. Vapaaseen liikkeeseen muissa kuin kolmannessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa luovutettujen tai vietäviksi ilmoitettujen tavaroiden tapauksessa kyseinen määräaika alkaa sen vuoden päättymisestä, jonka aikana vapaaseen liikkeeseen luovutusta tai vientiä koskeva ilmoitus on hyväksytty vastaanotetuksi. Tietyn käyttötarkoituksen perusteella tullitta tai alennetuin tuontitullein vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tavaroiden tapauksessa kyseinen määräaika alkaa sen vuoden päättymisestä, jonka aikana tavaroiden tullivalvonta lopetetaan. Muuhun tullimenettelyyn asetettujen tavaroiden tapauksessa kyseinen määräaika alkaa sen vuoden päättymisestä, jonka aikana asianomainen tullimenettely on päättynyt. 2. Jos tulliviranomaisten tullivelkaan liittyvä tullitarkastus osoittaa, että tileissä olevaa velkaa koskevaa kirjausta on oikaistava, ja asianomaiselle henkilölle on ilmoitettu asiasta, asiakirjat on säilytettävä kolmen vuoden ajan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 73artiklan 4 kohdan soveltamista. Jos asiaan on haettu muutosta, asiakirjat on säilytettävä, kunnes menettely on päättynyt. 32 artikla Maksut ja kustannukset 1. Tulliviranomaiset eivät kanna maksuja tullitarkastusten tekemisestä tai muusta tullilainsäädännön soveltamisesta toimivaltaisten tullitoimipaikkojen tavanomaisina aukioloaikoina. Tulliviranomaiset voivat kuitenkin kantaa maksuja tai veloittaa kustannuksia antamistaan erityispalveluista. 2. Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä 1 kohdan toisen alakohdan täytäntöön panemiseksi ja erityisesti seuraavien seikkojen osalta: a) tullin henkilökunnan pyynnöstä suorittamat palvelut tavanomaisen virka-ajan ulkopuolella tai muissa tiloissa kuin tullin tiloissa; b) suoritetut tavaroiden analyysit tai asiantuntija-arviot ja postimaksut tavaroiden palauttamisesta tietoja pyytäneelle henkilölle erityisesti 21 artiklan mukaisesti tehtyjen päätösten osalta tai 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti tapahtuva tietojen toimitettaminen; c) annettujen tietojen varmistamiseksi tehtävä tavaroiden tarkastus tai näytteenotto tai tavaroiden hävittäminen, kun siihen liittyy muita kustannuksia kuin tullin henkilökunnan palvelut; d) poikkeukselliset tarkastustoimenpiteet, jos sellaisia tarvitaan tavaroiden luonteen tai mahdollisen riskin vuoksi. 3 LUKU VALUUTAN MUUNTAMINEN, MÄÄRÄAJAT JA YKSINKERTAISTAMINEN 33 artikla Valuutan muuntaminen 1. Jos valuutta on muunnettava jommastakummasta seuraavassa mainituista syistä, toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava sovellettava valuuttakurssi tai asetettava se saataville Internetiin: a) jos tavaroiden tullausarvon määrittämisessä käytettävät tekijät on ilmaistu muuna valuuttana kuin sen jäsenvaltion valuuttana, jossa tullausarvo määritetään; b) jos euron vasta-arvo kansallisina valuuttoina on tarpeen tavaroiden tariffiin luokittelun, raja-arvojen ja tuonti- tai vientitullien määrän määrittämiseksi. Valuuttakurssin on mahdollisimman tarkasti vastattava muunnetun valuutan kulloistakin arvoa kyseisen jäsenvaltion valuuttana ilmaistuna. 2. Jos valuutta on muunnettava muista kuin 1 kohdassa tarkoitetuista syistä, tullilainsäädännön soveltamisen yhteydessä sovellettava euron vasta-arvo kansallisina valuuttoina vahvistetaan kerran vuodessa. 3. Komissio toteuttaa 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä tämän artiklan 1 ja 2 kohdan täytäntöön panemiseksi. 34 artikla Määräajat 1. Jos tullilainsäädännössä asetetaan määräaika, päivämäärä tai määräpäivä, määräaikaa ei voida pidentää eikä päivämäärää tai määräpäivää siirtää, ellei siitä nimenomaisesti säädetä kyseisissä säännöksissä. 2. Tullilainsäädännössä asetettuihin määräpäiviin sovelletaan neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom) N:o 1182/71[15] säädettyjä määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavia sääntöjä, ellei muita erityissäännöksiä sovelleta. 35 artikla Yksinkertaistaminen Komissio voi 196 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä, joissa vahvistetaan tapaukset, missä tapauksissa ja millä edellytyksillä tämän koodeksin soveltamista voidaan yksinkertaistaa. II OSASTO TUONTI- TAI VIENTITULLIEN JA MUIDEN TAVARAKAUPPAA KOSKEVIEN TOIMENPITEIDEN SOVELTAMISPERUSTEET 1 LUKU YHTEINEN TULLITARIFFI JA TAVAROIDEN LUOKITTELU TARIFFIIN 36 artikla Yhteinen tullitariffi 1. Tuonti- ja vientitullien on perustuttava yhteiseen tullitariffiin. Tavarakauppaa koskevien yhteisön erityissäännösten mukaisia muita toimenpiteitä sovelletaan tapauksen mukaan näiden tavaroiden tariffiin luokittelun mukaisesti. 2. Yhteinen tullitariffi käsittää: a) neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87[16] vahvistetun yhdistetyn tavaranimikkeistön; b) minkä tahansa muun nimikkeistön, joka kokonaan tai osittain perustuu yhdistettyyn nimikkeistöön tai jossa siihen on lisätty alajakoja ja joka on vahvistettu yhteisön erityissäännöksillä tavarakauppaa koskevien tariffitoimenpiteiden soveltamiseksi; c) yhdistetyssä nimikkeistössä tarkoitettuihin tavaroihin sovellettavat sopimustullit tai tavanomaiset autonomiset tuontitullit; d) yhteisön tiettyjen yhteisön tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmien kanssa tekemiin sopimuksiin sisältyvät tullietuudet; e) tiettyjä yhteisön tullialueen ulkopuolisia maita tai alueita taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmiä koskevat yhteisön yksipuoliset tullietuudet; f) yksipuoliset toimenpiteet, jotka koskevat alennuksen tai vapautuksen myöntämistä tiettyihin tavaroihin sovellettavista tuontitulleista; g) tietyille tavaroille niiden luonteen tai tietyn käyttötarkoituksen perusteella myönnettävän edullisen tullikohtelun c–f tai h alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden yhteydessä; h) muut tariffitoimenpiteet, joista säädetään maataloutta tai kauppaa koskevassa tai muussa yhteisön lainsäädännössä. 3. Tavaranhaltijan pyynnöstä on 2 kohdan d–g alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovellettava c alakohdassa tarkoitettujen sijasta, jos kyseiset tavarat täyttävät 2 kohdan d–g alakohdassa tarkoitetut edellytykset. Pyyntö voidaan esittää jälkikäteen, jos asianomaisessa toimenpiteessä tai koodeksissa vahvistettuja määräaikoja ja edellytyksiä noudatetaan. 4. Jos 2 kohdan d–g alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltaminen tai h alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä vapauttaminen on rajoitettu tiettyyn tuonti- tai vientimäärään, toimenpiteitä tai vapautusta lakataan tariffikiintiöiden tapauksessa soveltamasta, kun vahvistettu tuonti- tai vientimäärä täyttyy. Tariffikattojen tapauksessa soveltaminen päätetään yhteisön säädöksellä. 37 artikla Tavaroiden luokittelu tariffiin Sovellettaessa yhteistä tullitariffia tarkoitetaan tavaroiden ’tariffiin luokittelulla’ yhdistetyn nimikkeistön sellaisen yhden alanimikkeen tai sen alajaon määrittämistä, johon tavarat on luokiteltava. Sovellettaessa muita kuin tariffitoimenpiteitä tarkoitetaan tavaroiden ’tariffiin luokittelulla’ yhdistetyn nimikkeistön tai muun nimikkeistön, joka on vahvistettu yhteisön säännöksillä ja joka kokonaan tai osittain perustuu yhdistettyyn nimikkeistöön tai jossa siihen on lisätty alajakoja, sellaisen yhden alanimikkeen tai sen alajaon määrittämistä, johon tavarat on luokiteltava. Ensimmäisen tai toisen alakohdan mukaisesti määritettyä alanimikettä tai sen alajakoa käytetään kyseiseen alanimikkeeseen liittyvien toimenpiteiden soveltamiseksi. 2 LUKU TAVAROIDEN ALKUPERÄ 1 jakso Muu kuin etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 38 artikla Soveltamisala Jäljempänä 39, 40 ja 41 artiklassa vahvistetaan säännöt tavaroiden muun kuin etuuskohteluun oikeuttavan alkuperän määrittämiseksi sovellettaessa: a) yhteistä tullitariffia 36 artiklan 2 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä lukuun ottamatta; b) tavarakauppaa koskevissa yhteisön erityissäännöksissä vahvistettuja muita toimenpiteitä kuin tariffitoimenpiteitä; c) muita tavaroiden alkuperään liittyviä yhteisön toimenpiteitä. 39 artikla Alkuperäaseman saaminen 1. Tietystä maasta tai tietyltä alueelta peräisin olevina tavaroina pidetään kyseisessä maassa tai kyseisellä alueella kokonaan tuotettuja tavaroita. 2. Tavaroiden, joiden tuottamisessa on ollut osallisena useampi kuin yksi maa tai alue, on katsottava olevan peräisin siitä maasta tai siltä alueelta, jossa niille on suoritettu viimeinen merkittävä valmistustoimi. 40 artikla Alkuperän todistaminen 1. Kun tulli-ilmoituksessa on tull