Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöön ottamisesta"



Virallinen lehti nro C 174 , 17/06/1996 s. 0047



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöön ottamisesta" (96/C 174/15) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 4. heinäkuuta 1995 työjärjestyksensä 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti antaa lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut talous-, raha-, ja valuutta-asiain jaosto antoi oman lausuntonsa 18. heinäkuuta. Esittelijänä oli Klaus Schmitz. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. 28. maaliskuuta 1996 pitämässään 334. täysisistunnossa (maaliskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 94 ääntä puolesta, 32 vastaan ja 21 pidättyi äänestämästä. 1. Yhteenveto 1.1. Komitea vastustaa yritystä päättää hiilidioksidipäästö- ja energiaveron yhteisistä säännöistä nyt. Tällä vaikeutettaisiin niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat valmiita verotustoimiin, etenemistä asiassa, koska lähitulevaisuudessa ei yksimielistä neuvoston päätöstä hiilidioksidipäästö- ja energiaveroasiassa ole odotettavissa. Komission olisi tämän vuoksi peruutettava nykyinen direktiiviehdotuksensa. 1.2. Komitea pyytää komissiota tekemään suositusehdotuksen: verotuksellisista ja rahoituksellisista tukitoimista, yritysten vapaaehtoisesta sitoutumisesta ja Maailman kauppajärjestön WTO:n puitteissa sovittavista säännöistä hiilidioksidipäästöjen alentamisen kannustamiseksi. 1.3. Komitea kannattaa lisäksi niiden jäsenvaltioiden yhteistoimintaa, jotka ovat komission direktiiviehdotuksen pohjalta valmiit ottamaan käyttöön hiilidioksidipäästöveron. Edellytyksenä on, että riittävän merkittävä jäsenvaltioryhmä sopii keskuudessaan yhteisestä menettelytavasta. 1.4. Komitea vastustaa kuitenkin Schengenin sopimuksen kaltaista valtioiden välistä sopimusta. 1.5. Komitea kannattaa puitedirektiiviä, joka ei sisällä suoranaista mallia hiilidioksidiverolle. Direktiivillä tulisi varmistaa, että jäsenvaltioryhmän ottaessa käyttöön hiilidioksidiveron vero ei loukkaa EU:n kilpailu- tai kulutusverolainsäädäntöä ja on siten yhtenäismarkkinoiden mukainen. 1.6. Komitea kannattaa varauksetta energiavero-osuutta, koska sillä pitäisi jo sinällään olla tasapainottava vaikutus hiilidioksidipäästöihin. Mikäli hiilidioksidipäästöverosta on tarkoitus sopia yhteisellä menettelyllä, veron osuuden tulisi siinä tapauksessa olla pienempi kuin 50 % sen energiahuollon rakenteen kannalta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kielteisten vaikutusten vuoksi. Lisäksi kaasun metaanipäästöt tulisi ottaa mukaan hiilidioksidipäästö- ja energiaveron mittausperustaan. 1.7. Komitea pitää verotuksen puolueettomuutta välttämättömänä edellytyksenä hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöön ottamiselle. Missään tapauksessa hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöönottaminen ei saa olla verukkeena kokonaisverotuksen kiristämiselle. 1.8. Komitea katsoo, että valkoisen kirjan ehdotuksen mukaisesti voisi toisaalta olla järkevää säätää ympäristövero hiilidioksidipäästö-ja energiaveron muodossa ja toisaalta alentaa henkilösivukuluja, mikä puolestaan vähentäisi työttömyyttä. 1.9. Mitä useampi EU-maa saadaan mukaan hiilidioksidipäästö- ja energiaveroon, mitä kilpailukykyisempää näiden maiden teollisuus on ja mitä paremmin hiilidioksidipäästö- ja energiaverojen soveltamiseen liittyvät yksityiskohdat saadaan sovitettua toisiinsa, sitä pienempiä ja kestoltaan lyhyempiä lienevät näiden maiden tai unionin teollisuuden maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn mahdollisesti kohdistuvat haitat. 1.10. Ennakoitujen verovapautuksien ja veron alennusten tarkoituksena on tasoittaa erityisesti niitä haittoja, joita voi aiheutua runsaasti energiaa kuluttavien yritysten kansainväliselle kilpailukyvylle. Lisäksi yrityksille, jotka sijoittavat hiilidioksidipäästöjen alentamiseen tai järkevämpään energiankäyttöön aiotaan taata verohelpotuksia tehdyn investoinnin täyteen arvoon asti. 1.11. Komitea on sitä mieltä, että hiilidioksidipäästö- ja energiavero perustuu kunkin tuotteen valmistukseen liittyviin hiilidioksidipäästöihin ja siihen kuluneeseen energiaan. Vaikka TSK onkin tietoinen tähän liittyvistä teknisistä ongelmista, komitea on tyytyväinen siihen, että vero perustuu energian käyttöön. 2. Johdanto 2.1. Komission esittämä direktiiviluonnos ei ole useista käsittelykerroista huolimatta edennyt neuvostossa asianmukaisella tavalla, vaikka useat jäsenvaltiot ovat tukeneet komission ehdotusta. Merkittäviä esteitä neuvoston päätöksen tiellä ovat 99 artikla ja 130 s artiklan 2 alakohta, joiden mukaan päätöksen on oltava yksimielinen. 2.2. Komissio pyrkii uudella 10. toukokuuta 1995 päivätyllä ehdotuksellaan löytämään ulospääsyn tästä umpikujasta. Erityisesti komissio ehdottaa vuoteen 2000 kestävää siirtymäaikaa, jonka kuluessa jäsenvaltiot voisivat vapaasti ryhtyä kansallisiin veropoliittisiin toimiin. Siirtymäajan umpeuduttua kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden verokantojen tulisi olla yhtenevät. 2.3. Komitea otti 25. helmikuuta 1995 antamassa lausunnossa () kantaa komission alkuperäiseen ehdotukseen. Komission muutetussa ehdotuksessa on kuitenkin otettu huomioon vain osa komitean esittämistä epäilyistä. 2.3.1. Komitea ilmaisikin epäilyn siitä, tulisiko myös hiilidioksidipäästö- ja energiaveron avulla eri energiamuotojen käyttöä pyrkiä suuntaamaan siten, että lyhyellä aikavälillä ympäristöystävälliset energiamuodot asetetaan etusijalle, joskin tulee muistaa, että loppujen lopuksi maailman energian kokonaistarpeen kasvaessa kaikkia energiamuotoja tarvitaan. Siksi niiden käyttämisestä tulisi jo nyt tehdä mahdollisimman ympäristöystävällisiä. 2.4. Komitea on useasti ilmaissut myönteisen kantansa viimeksi lausunnossaan komission tiedonannosta "Talouskasvu ja ympäristö: vaikutukset talouspolitiikkaan" () ympäristöverojen ja -maksujen kaltaisiin keinoihin, joilla vaikutetaan markkinoihin. Komitea kuitenkin korosti kyseisessä lausunnossaan, että verotuksella päästään tavoitteeseen vain yhdessä muiden markkinoihin vaikuttavien ja lainsäädännöllisten keinojen kanssa. Komitea viittaa siihen, että jo nyt eräät verot (esim. polttoöljyvero) vaikuttavat myönteisesti ympäristöön. 2.5. Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat sitoutuneet vakauttamaan yhteisön hiilidioksidipäästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. 2.5.1. Huolimatta siitä, että tiettyä edistymistä on tapahtunut asetetun tavoitteen saavuttamisessa, luotettavissa ennusteissa on lähdetty siitä, ettei tätä tavoitetta saavuteta markkinataloudessa itsestään ja odotetun talouskasvun myötä (). Huolestuttavampaa on, että päästöjen vakauttamispäämäärän saavuttaminen siirtyy selvästi vuoden 2000 yli. 2.6. Komitean mielestä hiilidioksidipäästöjen vakauttamistavoite voidaan saavuttaa ainoastaan käyttämällä useita eri keinoja. Tässä yhteydessä korostuvat erityisesti liikennepoliittiset (keskikulutuksen vähentämistä edistävien toimien toteutus myös verotuksen avulla, liikennevälineiden uudistuksen ja teknisen valvonnan edistäminen sekä liikenteen entistä paremman sujuvuuden varmistaminen myös telematiikan avulla) ja lämmöneristämiseen (asuntojen ja muiden tilojen lämmitystä koskevat standardit) liittyvät keinot. Käytettävissä olevia ympäristöpoliittisia keinoja (mukaanlukien lainsäädännölliset menettely- ja vastuukysymyksiin liittyvät keinot) tulee täydentää ja laajentaa tutkimus- ja teknologiapoliittisin toimin sekä verotuskeinoin, jotka mahdollisimman tehokkaasti edistävät ympäristökasvatusta sekä oikeanlaista ympäristökäyttäytymistä. Verotuskeinoihin kuuluu uusien toimien käyttöönoton lisäksi verosäännösten ympäristövaikutuksen tarkistaminen. Vapaaehtoiset sitoutumiset, jotka voidaan neuvotella myös valtiollisten laitosten kanssa, tuskin riittävät takaamaan hiilidioksidipäästöjen vakauttamistavoitteen saavuttamisen ajoissa. 2.7. Komitea huomauttaa, että hiilidioksidipäästöjen maailmanlaajuista ongelmaa vastaan voidaan taistella vain, jos mukaan otetaan USA ja Japani, Itä-Euroopan valtiot ja IVY-maat sekä monet Aasian kynnysvaltiot, joiden alueilla hiilidioksiidipäästöjen on havaittu lisääntyvän voimakkaasti. 3. Yleistä 3.1. Komitea kannattaa komission ponnisteluita ratkaisun löytämiseksi siirtymäsääntöjen soveltamisessa. Komitea kuitenkin pelkää, että pyrkimys määrätä yhtenäisistä säännöistä vuonna 2000 voi johtaa komission tämänkin yrityksen umpikujaan, mikäli tämänkaltaiset veropoliittiset toimet edellyttävä neuvoston päätöstä. 3.1.1. Komission aloitteen lisäksi on ajateltavissa kaksi muutakin lähestymistapaa: a) Komissio peruuttaa ehdotuksensa ja jättää jäsenvaltioiden tehtäväksi ryhtyä verotuspoliittisiin toimiin. b) Komissio peruuttaa ehdotuksensa ja ryhmä jäsenvaltioita pyrkii yhdessä etenemään asiassa. 3.1.2. Komitea vastustaa yritystä päättää hiilidioksidipäästö- ja energiaveron yhteisistä säännöistä nyt. Tällä vaikeutettaisiin niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat valmiita verotustoimiin, etenemistä asiassa, koska lähitulevaisuudessa ei yksimielistä neuvoston päätöstä hiilidioksidipäästö- ja energiaveroasiassa ole odotettavissa. Komission olisi tämän vuoksi peruutettava nykyinen direktiiviehdotuksensa. 3.1.3. Komitea kehottaa komissiota tekemään suositusehdotuksen, joka kattaa seuraavat seikat: verotukselliset ja rahoitukselliset tukitoimet, vapaaehtoisen sitoutumisen, EU:n vaatimuksen WTO:lle suuntaviivoista, jotka varmistavat kansainvälisesti tehokkaat toimet, ponnistelut, jotka tähtäävät energian säästöön ja energian järkevään käyttöön, uudistuvien energianlähteiden tuen, kannustimet energiahukan vähentämiseksi energian tuotannossa. Ne tukisivat hiilidioksidipäästöjen ja energian kulutuksen vähentämistä. 3.1.4. Komitea kannattaa lisäksi niiden jäsenvaltioiden yhteistoimintaa, jotka ovat komission direktiiviehdotuksen pohjalta valmiit ottamaan käyttöön hiilidioksidipäästöveron. Edellytyksenä on, että riittävän merkittävä jäsenvaltioryhmä sopii keskuudessaan yhteisestä menettelytavasta. 3.1.5. Komitea on tietoinen siitä, että edellä kuvatusta lähestymistavasta aiheutuu oikeudellisia ongelmia. Kaksi vaihtoehtoista lähestymistapaa tulee kysymykseen: a) kyseiseen ryhmään kuuluvat valtiot solmivat keskinäisen sopimuksen ilman unionin toimielinten mukanaoloa (kuten Schengenin sopimuksessa); b) Komitea kannattaa puitedirektiiviä, joka ei sisällä suoranaista mallia hiilidioksidiverolle. Direktiivillä tulisi varmistaa, että jäsenvaltioryhmän ottaessa käyttöön hiilidioksidiveron, vero ei loukkaa EU:n kilpailu- tai kulutusverolainsäädäntöä ja on siten yhtenäismarkkinoiden mukainen. 3.1.6. Komitea kannattaa jälkimmäistä vaihtoehtoa. Vain sen luoma oikeusperusta varmistaa toisaalta Euroopan unionin toimielinten mukanaolon ja toisaalta antaa paremman mahdollisuuden siihen, että jäsenvaltiot, jotka haluavat myöhemmin säätää hiilidioksidipäästö- ja energiaveron, voivat hyödyntää Euroopan unionin koordinoitua menettelytapaa. Tällainen menettelytapa on kilpailuhaittojen välttämiseksi etenkin sellaisen teollisuuden edun mukaista, jota hiilidioksidiverotus erityisesti koskee. Menettely helpottaa myös kansainvälisiä neuvotteluja (OECD, WTO). 3.2. Komitea painottaa näkemystään, ettei hiilidioksidipäästö- ja energiavero ole merkityksetön hiilidioksidipäästöjen vakauttamisongelman ratkaisun kannalta, sillä se rajoittaa hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien energiamuotojen käyttöä. On myös mahdollista, että energiankulutus saadaan alenemaan, vaikka elintaso säilyy samana tai jopa nousee. 3.2.1. Kun otetaan huomioon hiilidioksidienergiaveron käytännön soveltamiseen liittyvät vaikeudet, komitea kuitenkin epäilee, että näiden verojen puutteellisesta muotoilusta voi aiheutua, että: hiilidioksidipäästöjen vakauttaminen ei edisty tai jää puolitiehen; useimpien hallitusten vakuutteluista huolimatta kansalaisten verotaakka kasvaa; nämä verot lisäävät yritysten verotaakkaa; nämä joutuvat vähentämään työvoimaansa ja siten kasvattavat unionin työttömyyttä; inflaatio pyrkii lisääntymään; hiilidioksidipäästö- ja energiaverojen aiheuttama verotaakan kasvu vähentää kuluttajien ostovoimaa, mikä vastaavasti vaikuttaa hyvinvointiin ja työllisyyteen; eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyky maailmanmarkkinoilla heikkenee; unionin sisällä heikompien maiden teollisuus ja talous voi kärsiä verotaakan kasvusta suhteettomasti; alueet, joilla on paljon runsaasti energiaa kuluttavaa teollisuutta, kärsivät; teollisuuden vapaaehtoiset sitoumukset menettävät merkityksensä. 3.2.2. Nämä epäilyt voidaan ottaa huomioon, mikäli hiilidioksidipäästö- ja energiaveron suunnittelussa kiinnitetään huomiota niin ekologisiin kuin taloudellisiinkin seikkoihin ja ryhdytään erityistoimiin mahdollisten ei-toivottujen kielteisten vaikutusten torjumiseksi, joita verolla voi olla työllisyyteen ja kilpailukykyyn. 3.2.3. Hiilidioksidipäästö- ja energiavero voi johtaa uusien keinojen ja uuden tekniikan kehittämisponnistusten tehostumiseen ja siten parantaa eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä luonnonvarojen maailmanlaajuisessa säästämisessä tarpeellisen tekniikan alalla. Tämä koskee erityisesti energian järkevää ja ympäristöystävällistä käyttöä. 3.2.4. Hiilidioksidipäästö- ja energiaveron myötä tulee vero- ja maksujärjestelmien uudelleen tasapainottamisen joka tähtää näiden järjestelmien nykyistä suuremman työllisyysvaikutuksen edistämiseen EU:n valkoisen kirjan [kilpailukyky, kasvu ja työllisyys ()] hengessä onnistua suuntaamalla työhön kohdistuva maksurasite energiavaroihin ilman että pääomaan kohdistuva rasite kasvaa edelleen. Nykyinen työhön kohdistuvien maksurasitteiden kasvu tulee kääntää päinvastaiseksi. Maksurasitteen siirtymisen myötä voitaisiin päästä korkeampaan työllisyyteen samalla kun energiankulutus ja ympäristöön kohdistuva rasitus laskisi (). 3.2.5. Mikäli verojärjestelmä uudelleen tasapainotettaisiin vastaavalla tavalla, pitäisi myös palkansaajien ostovoiman pysyä vakaana. Siirtymisen ansiosta tulisi kuitenkin myös vähemmän ympäristöä rasittavan tuotannon olla mahdollista. 4. Erityistä (Nämä huomiot koskevat niiden jäsenvaltioiden verotustoimia, jotka ovat valmiit ottamaan komission ehdotuksen yhteiseen menettelyn pohjaksi.) 4.1. TSK kannattaa direktiiviehdotuksen energiavero-osuutta, mutta muistuttaa epäilyistään hiilidioksidipäästövero-osuuden suhteen. 4.1.1. Mitä tulee energiaveroon, on selvää, että sillä voidaan vaikuttaa niin energiansäästöön kuin hiilidioksidipäästöjen alentamiseen. Energian kallistumien myötä alentunee uusiutuvien energialähteiden kannattavuuskynnys ja uusien, kilpailukykyisten energia- ja ympäristöalan keksintöjen maailmanlaajuinen kehittely kiihtynee. Tällä on vastaavasti positiivinen vaikutus työllisyyteen. 4.1.2. Hiilidioksidipäästöveron avulla pyritään sitä vastoin ensisijaisesti muuttamaan energiahuollon rakennetta ja siirtymään lyhyellä aikavälillä käyttämään niin kutsuttuja ympäristöystävällisiä energiamuotoja, erityisesti kaasua. Maakaasun hiilidioksidipäästöt ovat kyllä rusko- ja kivihiiltä alhaisemmat, mutta kaasun käyttöön liittyy suhteellisen korkeita metaanipäästöjä, joiden kasvihuoneilmiötä edistävää vaikutusta ei tule aliarvioida. Siirtymällä käyttämään kaasua ei tavoiteltua ympäristövaikutusta todennäköisesti saavuteta, tai se jää tuloksiltaan toivottua vaatimattomammaksi. 4.1.3. Lisäksi voidaan kysyä, vaikuttaako hiilidioksidipäästöveron myötä eurooppalaiseen hiilentuotantoon kohdistuva rasite ja paine pitkällä aikavälillä ympäristön kannalta todellakaan edullisesti. Maailman energiantarpeen kokonaisuudessaan kasvaessa on tarpeen hyödyntää kaikkia energiavaroja myös maailman hiilivaroja mahdollisimman ympäristöystävällisesti. Tämän vuoksi on tarpeen jatkuvasti kehittää mahdollisimman ympäristöystävällisiä louhintatapoja ja parantaa hiilen hyödyntämisen ympäristöystävällisyyttä esim. sähköntuotannossa. 4.1.4. Tietty kasvun tasaantuminen kaikkien energiamuotojen käytön suhteen on toivottavaa, muttei hiilidioksidipäästöveron kaltaisen pakkokeinon avulla, joka johtaa hiilen louhinnan ja hyödyntämisen yksipuoliseen taantumaan. Lisäksi tulee ottaa huomioon eurooppalaisen hiilenlouhinnan merkitys Euroopan valtioiden energiahuollon jatkuvuuden kannalta. 4.1.5. Komitea kannattaa varauksetta energiavero-osuutta, koska sillä pitäisi jo sinällään olla tasapainottava vaikutus hiilidioksidipäästöihin. Mikäli hiilidioksidipäästöverosta on tarkoitus sopia yhteisellä menettelyllä, veron osuuden tulisi siinä tapauksessa olla pienempi kuin 50 % sen energiahuollon rakenteen kannalta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kielteisten vaikutusten vuoksi. Lisäksi kaasun metaanipäästöt tulisi ottaa mukaan hiilidioksidipäästö- ja energiaveron mittausperustaan. 4.1.6. Hiilidioksidipäästö- ja energiavero tulisi lisäksi sopeuttaa EU:n kokonaissuunnitelmaan ympäristön hiilidioksidikuormituksen tasapainottamisesta ja alentamisesta sekä järkevästä energiankäytöstä. Unionin tason toimista tässä yhteydessä mainittakoon ohjelmat Thermie, Joule, Altner ja Save. Näitä ohjelmia tulee muuttaa siten, että ne yhdessä kansallisten erityistoimien kanssa edistävät merkittävästi hiilidioksidipäästöjen tasapainottamista. 4.1.7. Hiilidioksidipäästö- ja energiavero ei saisi kuitenkaan vaikuttaa rakenteellisesti ydinenergiaveroon. 4.2. Komitea pitää verotuksen puolueettomuutta välttämättömänä edellytyksenä hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöön ottamiselle. Missään tapauksessa hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöönottaminen ei saa olla verukkeena kokonaisverotuksen kiristämiselle. 4.2.1. Komitea lähtee siitä, että hiilidioksidipäästöverosta syntyvä uusi verokertymä tulee kokonaisuudessaan kompensoida alentamalla muita veroja ja maksuja. 4.2.2. Samalla tulee verotusjärjestelmää ja verorakennetta kehittää edelleen ympäristöystävällisempään ja työllisyyttä tehokkaammin edistävään suuntaan. Osa hiilidioksidipäästö- ja energiaverosta saatavista varoista tulisi varata energian säästämisen ja järkevän käytön edistämiseen esim. verovapautuksin ja -helpotuksin. 4.2.3. Samoin tulisi kotitalouksiin ja pienkuluttajiin kohdistuvaa kovaa rasitetta keventää. 4.2.4. Komitea katsoo, että valkoisessa kirjassa ("Kasvu, kilpailukyky, työllisyys") () esitetyn ehdotuksen mukaisesti voisi toisaalta olla järkevää säätää ympäristövero hiilidioksidipäästö- ja energiaveron muodossa ja toisaalta alentaa henkilösivukuluja, mikä puolestaan vähentäisi työttömyyttä. 4.3. Mitä useampi EU-maa saadaan mukaan hiilidioksidipäästö- ja energiaveroon, mitä kilpailukykyisempää näiden maiden teollisuus on ja mitä paremmin hiilidioksidipäästö- ja energiaverojen soveltamiseen liittyvät yksityiskohdat saadaan sovitettua toisiinsa, sitä pienempiä ja kestoltaan lyhyempiä lienevät näiden maiden tai unionin teollisuuden maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn mahdollisesti kohdistuvat haitat. 4.3.1. Ottaen huomioon markkinoiden kasvamisen maailmanlaajuisiksi ei kuitenkaan tule aliarvioida niitä teollisuuden kilpailukykyyn kohdistuvia vaaroja, joita hiilidioksidipäästö- ja energiaveron muotoilun ristiriidat voivat aiheuttaa. 4.3.2. Euroopan unionin tulisi yhteisön tai sen yksittäisten jäsenvaltioiden hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi tekemien ponnistelujen perusteella vaatia maailmanlaajuisia toimia hiilidioksidipäästöjen ja energiankulutuksen vähentämiseksi. Myös ympäristöä vahingoittava energiankäyttö tulisi muun ympäristöön kohdistuvan "polkumyynnin" ohella nähdä WTOn piirissä maailmankaupassa vallitsevien kilpailusääntöjen rikkomuksena. Samanaikaisesti olisi suunniteltava aputoimia hiilidioksidipäästöjen ja energiankulutuksen vähentämisen edistämiseksi. 4.3.3. Unionin tulisi tukea jäsenvaltioiden työllisyyspoliittisia toimia, joilla voidaan lievittää niiden mahdollisesti työllisyyttä nopeasti alentavien toimien vaikutuksia, joihin työnantajat voivat turvautuvat hiilidioksidipäästö- ja energiaveron käyttöönoton yhteydessä. Rakennerahastojen, mukaanlukien koheesiorahasto, välineillä voidaan torjua erityisesti kielteisiä vaikutuksia painopistealueilla 1 ja 2. 4.3.4. Kansantalouksien, yksittäisten alojen, alueiden, yritysten ja kuluttajien sopeutumiskykyä hiilidioksidipäästö- ja energiaveron toivottaviin ekologisiin ja taloudellisiin vaikutuksiin tulisi tukea erityisohjelmin, jotka edistävät sijoituksia järkevään energian käyttöön ja uusiutuvien energiavarojen nopeampaan kehittämiseen ja käyttämiseen. 4.3.5. Ennakoitujen verovapautuksien ja veronalennusten tarkoituksena on tasoittaa erityisesti niitä haittoja, joita voi aiheutua runsaasti energiaa kuluttavien yritysten kansainväliselle kilpailukyvylle. Lisäksi yrityksille, jotka sijoittavat hiilidioksidipäästöjen alentamiseen tai järkevämpään energiankäyttöön, aiotaan taata verohelpotuksia tehdyn investoinnin täyteen arvoon asti. 4.3.6. Näiden toimien pitäisi pystyä takaamaan kansainvälisillä markkinoilla kilpailevien toimialojen kilpailukyky siinä määrin kun näihin kohdistuu suhteeton rasitus. Tulee kuitenkin varmistaa, että myös runsaasti energiaa kuluttavien yritysten kohdalla säilyy hiilidioksidipäästö- ja energiaveron houkute järkevään energiankäyttöön ja hiilidioksidipäästöjen alentamiseen. 4.3.7. Vielä enemmän tämä koskee yrityksiä jotka ilman että uudesta tilanteesta aiheutuu niille välitöntä kilpailuhaittaa kansainvälisillä markkinoilla tulisivat saamaan oikeuden tekemiensä investointien osittaiseen tai kokonaiskorvaukseen. Nämä yritykset saisivat välttämänsä veron lisäksi lisäbonuksen, joka olisi sitä arvokkaampi mitä enemmän tehdyt sijoitukset parantavat yrityksen kannattavuutta eivätkä suinkaan pelkästään johda energiansäästöön ja alhaisempiin hiilidioksidipäästöihin (sijoitusten samansuuntaisten vaikutusten vuoksi). 4.3.8. Tämän vuoksi vaikuttaa järkevältä, että sijoitusten korvaamisen sijasta yrityksille taattaisiin prosenttimääräinen sijoituslisä, joka kuitenkin arvoltaan jäisi alle sijoituksen kokonaiskulujen. 4.3.9. Komitea ei kannata käsitystä, että maataloudesta peräisin olevat polttoaineet olisi suljettava järjestelmän ulkopuolelle. Niiden vaikutus hiilidioksidipäästöihin tunnetaan. Poissulkeminen voisi lisäksi edistää tällaisten tuotteiden tuontia kolmansista maista. 4.4. Komitea on sitä mieltä, että hiilidioksidipäästö- ja energiavero perustuu kunkin tuotteen valmistukseen liittyviin hiilidioksidipäästöihin ja siihen kuluneeseen energiaan. Vaikka TSK onkin tietoinen tähän liittyvistä teknisistä ongelmista, komitea on tyytyväinen siihen, että vero perustuu energian käyttöön. 4.4.1. Veroteknisiä ongelmia aiheuttaa erityisesti sähkön verotus. 4.4.1.1. Komitea kehottaa laatimaan sähkölle verokantarakenteen, joka: edistää uusiutuvien energiamuotojen käyttöä, innostaa pienentämään muuntamisprosessiin liittyvää energianhukkaa, ei suosi rakenteellisesti ydinenergian käyttöön siirtymistä. 4.4.2. Komitea tukee hiilidioksidipäästö- ja energiaveron asteittaista nostamista. Siten voidaan riittävän ajoissa tapahtuvalla tiedottamisella taata, että niin talouselämän kuin kotitalouksien tekninen sopeutuminen ja tottumusten muuttaminen on mahdollista ilman rakenteellisia ongelmia. Bryssel, 28. maaliskuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o C 108, 19. 4. 1993. () Komission työasiakirja SEC(95) 288 final, 1. 3. 1995. () COM(93) 700 final. () Euroopan komissio 1994, Euroopan talous, N:o 56. () COM(93) 700 final. LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Hylätty muutosehdotus Seuraava muutosehdotus hylättiin, mutta sai enemmän kuin 25 % annetuista äänistä: Koko teksti korvataan seuraavalla: "1.1. Rion ympäristökonferenssissa komissio lupautui tukemaan maailmanlaajuista ilmaston lämpenemistä vastaan suunnattuja ehdotuksia ryhtymällä rajoittamaan hiilidioksidipäästöjä. Vuonna 1992 komissio laati direktiiviluonnoksen, jossa (mikäli se hyväksyttäisiin) velvoitettiin jäsenvaltiot keräämään veroa kyseisistä päästöistä ja jossa asetettiin vähimmäisverokannat. Vuonna 1995 julkaistiin olennaisesti tarkistettu versio, jonka mukaan kukin jäsenvaltio voi itse päättää kyseisen veron käyttöön ottamisesta ja kannettavan veron määrästä. 1.2. TSK ei kannata veron käyttöön ottamista hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseksi. Vaikka päästöjen rajoittaminen on tärkeä ympäristöä koskeva tavoite, komitean mielestä tavoitteet saavutetaan paremmin muilla keinoin. 1.2.1. Verotuksen tarkoitus on nostaa tuloja ja säännellä taloutta. Verotustoimien käyttö muihin tarkoituksiin, kuten ympäristönsuojeluun, johtaa varmasti makrotaloudellisiin vääristymiin sekä estää taloudellista kasvua. Itsessään hyvä tavoite hiilidioksidipäästöjen rajoittaminen saavutetaan parhaiten määräämällä eurooppalaiset rajat, jotka muuttuisivat pakollisiksi kohtuullisen ajan kuluttua siitä kun asianomaiset yritykset ovat ottaneet tarvittavat valvontatoimet käyttöön, sekä perimällä säännösten rikkomisesta sakkoja, joilla on ennaltaehkäisevä vaikutus. Sitäpaitsi tarve lisätä valtion tuloja vaikuttaisi verokantoihin liian helposti verrattuna päästöistä aiheutuvien vaarojen vaikutuksiin, mikä olisi itsepetosta. 1.2.2. TSK:n mielestä hiilidioksidipäästöjen valvonta ja muiden ympäristösaasteiden ehkäisy ovat liian tärkeitä aiheita vaarannettavaksi sillä, että ne sotketaan veroasioihin ja jäsenvaltioiden vaatimuksiin tulojen lisäämisestä. Ilmakehän saastumisen ja muiden saasteiden vähentämiseksi tarvitaan erillisiä ja erilaisia toimia siten, että asetetaan kaikkia Euroopan unionin jäsenvaltioita koskevat pakolliset päästörajat. Kyseiset toimet olisivat huomattavasti energiaveroa tehokkaampia eivätkä loisi samassa määrin taloudellisia vääristymiä. 1.2.3. Verotus on epätarkka toimi, jolla voi olla haitallinen vaikutus moniin toimintoihin, jotka eivät vaikuta saastuttamiseen, mutta sallii samanaikaisesti monien itsepintaisten saastuttajien välttää rangaistuksen. Verotus olisi täysin tehoton keino vähentää ympäristön saastuttamisen vaikutuksia. 1.2.3.1. Tämän väitteen puolesta on esitettävissä selviä todisteita. Öljy on energiamuoto, johon on kohdistettu ankaraa verokantaa kaikissa jäsenvaltioissa; noin 80 % hinnasta tuotantopaikalla on verollista. Tämä rangaistusverokanta ei ole vähentänyt lainkaan moottoriajoneuvojen määrän räjähdysmäistä lisääntymistä liikenneväylillä eikä öljyn kulutuksen kasvua. Vasta päästötarkastusten käyttöönotto on ollut tehokas toimi tämän saastelähteen tuottamia ilmansaasteita vastaan. 1.2.4. On olemassa ilmeinen vaara, että energiaveroa maksamaan joutuvat teollisuuslaitokset öljyntuottajien tavoin ainoastaan siirtävät veron kuluttajien maksettavaksi korkeampien hintojen muodossa. Tämä ruokkisi inflaatiota ja heikentäisi nykyisen työttömyystason alentamisnäkymiä. 1.3. TSK on huolissaan myös monista direktiiviluonnoksessa mainituista yksityiskohtaisista ehdotuksista. 1.3.1. Ehdotusten mukaan jäsenvaltiot voisivat vähentää tai maksaa takaisin veron pääomakustannuksista, jotka ovat aiheutuneet yrityksille energiasäästön parantamisesta tai hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta. Tähän liittyy väärinkäytöksen mahdollisuus, mikä voisi johtaa piilotukeen. 1.3.2. Lausuntoluonnoksessa sallitaan, että (joko EU:n sisä- tai ulkopuolella sijaitsevien) muiden maiden välisen verokilpailun takia 'erittäin epäsuotuisa' yritys saa huojennuksia kansallisilta viranomaisilta. Tämä voisi toteutua joko alemman verokannan tai täyden tilapäisen vapautuksen muodossa; jälkimmäisen keinon ehtona olisi, että yritys on 'ponnistellut merkittävästi' energian säästämiseksi tai hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi. Seurauksena olisi naurettava dominovaikutus. Esimerkiksi hollantilainen yritys saisi huojennuksia Yhdysvaltojen epärehdin kilpailun takia, jolloin taas portugalilainen yritys anoisi huojennuksia epärehdin hollantilaisen kilpailun takia. 1.3.3. Tämän ehdotuksen mukainen verotus aiheuttaisi teollisuudelle mukauttamiskuluja, jotka eivät ole hyväksyttävissä. 1.4. Ehdotetun veron avulla ei hillitä muita ympäristön saastumisen muotoja, jotka uhkaavat maailmaa yhtä lailla tai jopa enemmän. 1.5. TSK uskoo, että mikäli otetaan käyttöön direktiiviluonnoksessa hahmoteltu vero, yhtä lailla kansalliset viranomaiset kuin yrityksetkään eivät pian enää muistaisi veron alkuperäistä tarkoitusta, jolloin siitä tulisi vain yksi lisäkeino kasvattaa valtion tuloja, eikä sen näennäistä tavoitetta saavutettaisi. 1.6. TSK hyväksyy 'saastuttaja maksaa' periaatteen mutta uskoo, että maksu tulisi mieluummin periä sakkona sallittujen päästörajojen ylittämisestä kuin verotuksen kautta. 1.7. TSK uskoo, että ympäristön tilasta huolehtiminen on ensiarvoisen tärkeä asia. Näiden ongelmien tehokas ratkaisu voi perustua vain yhtenäiseen, täsmälliseen ja kattavaan strategiaan saastuttavien aineiden tunnistamiseksi ja valvomiseksi. Planeettamme säilymisen kannalta on oleellista, että tämä strategia toteutetaan kiireellisesti; ehdotukset energiaverosta (joka ei olisi tehokas) ainoastaan kääntävät huomiota pois sellaisten toimien tarpeellisuudesta ja viivyttävät ongelman järjestelmällistä ja tehokasta ratkaisua." Perustelu Ympäristösaasteiden valvomiseksi käyttöön otettava vero ei ole tehokkain tapa toimia. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 47, ei-ääniä: 93, tyhjiä: 14.