KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE EU:N MATKAPAKETTEJA KOSKEVIEN SÄÄNTÖJEN SIIRTÄMINEN DIGITAALIAIKAAN /* COM/2013/0513 final */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE EU:N MATKAPAKETTEJA KOSKEVIEN SÄÄNTÖJEN SIIRTÄMINEN DIGITAALIAIKAAN 1. MATKAPAKETIT EU:SSA 2000-LUVULLA Matkailu on tärkeä talouden ala ja kasvun lähde Euroopan unionissa. Matkailualalla toimii noin 1,8 miljoonaa yritystä, joista valtaosa on pk-yrityksiä. Alan työllistämisvaikutus on noin 5,2 prosenttia kokonaistyövoimasta. Matkailun ja siihen liittyvien alojen osuus EU:n bruttokansantuotteesta on noin 10 prosenttia[1]. EU on maailman ykkösmatkailukohde, ja EU:n alueelle saapui vuonna 2012 yhteensä 400 miljoonaa matkailijaa[2]. Eurooppalaiset tekivät vuonna 2011 yli miljardi lomamatkaa[3], joista lähes 80 prosentissa matkakohde oli EU:n alueella[4]. Vuosina 2010–2012 unioniin saapuneiden kansainvälisten matkailijoiden määrä kasvoi talouskriisistä huolimatta (yli 7 prosenttia). Samoin kasvoi myös eurooppalaisten tekemien lomamatkojen määrä. Matkailu on näin ollen yksi EU:n talouden sopeutumiskykyisimmistä aloista. EU:n lainsäädännöllä suojataan erityisesti pakettilomiin liittyviä matkustajien oikeuksia. Näin pyritään varmistamaan, että matkustajat voivat luottaa missä tahansa EU:n markkinoilla myytävien matkapalvelujen laadukkuuteen. Matkapakettidirektiivin[5] antamisesta on kulunut 20 vuotta, ja sinä aikana matkailumarkkinat ovat kuitenkin kokeneet suuria muutoksia pääasiassa internetin käytön yleistymisen vuoksi. Koko matkailuala, kuluttajat ja lainsäätäjät vaativat direktiivin pitämistä ajan tasalla ja mukauttamista digitaaliaikaan. Komission on vastattava näihin vaatimuksiin. Direktiivin tarkistaminen tukee Euroopan matkailualan vahvistamista EU:n matkailustrategian[6] mukaisesti, kun nykyiset säännöt saadaan vastaamaan kuluttajien käyttäytymisessä tapahtuneita muutoksia, kuten Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelmassa[7] ja toisessa EU:n kansalaisuutta koskevassa katsauksessa[8] on todettu. Uusien matkapalvelujen yhdistelmien lisääminen direktiivin soveltamisalaan vaikuttaa noin 50 prosenttiin markkinoista ja lisää matkustajien luottamusta ja tyytyväisyyttä. 2. LOMAMATKALAISILLE EU:SSA TAATTAVIEN OIKEUKSIEN LAAJAT PUITTEET Yksittäisiä matkapalveluja ostavia kuluttajia suojataan monilla EU:n ja kansallisilla säännöillä riippumatta siitä, tekevätkö he varauksensa paikallisen matkatoimiston, verkon tai puhelimen kautta. Kuluttajia pidetään erityisesti matkojen yhteydessä heikoimmassa asemassa olevana sopimuspuolena, ja EU:n säännöillä pyritäänkin takaamaan heille yleisiä oikeuksia, joilla ehkäistään ongelmia ja varmistetaan asianmukainen palvelu koko EU:ssa. Kuluttajat saavat erityissuojan ostaessaan pakettiloman. · Yleiset kuluttajan oikeudet ennen matkan ostamista, sen aikana ja sen jälkeen EU:n yleinen kuluttajalainsäädäntö[9] kattaa matkailupalvelut (kuten majoituksen ja autonvuokrauksen), joten matkajärjestelyjä tekeviä kuluttajia suojataan sopimattomilta menettelyiltä koko EU:ssa. Elinkeinonharjoittajien on ilmoitettava tuotteen kokonaishinta, joka sisältää esimerkiksi paikalliset kulut, verot ja käsittelymaksut. Mainonta ei saa olla harhaanjohtavaa eikä sillä saada epärehellisin keinoin houkutella kuluttajia ostamaan tuotetta, jota he eivät muuten olisi ostaneet. Elinkeinonharjoittajat eivät esimerkiksi saa esiintyä kuluttajina eivätkä levittää sisällöllisesti virheellisiä tietoja verkkosivustoilla, joilla esitetään hintoja ja asiakaspalautteita[10]. Matkapalveluja verkossa tarjoavien myyjien on annettava yksityiskohtaisia tietoja, kuten yhteystietonsa ja tuotteen kuvaus. Ne eivät saa käyttää ennalta rastitettuja ruutuja saadakseen kuluttajat ostamaan lisäpalveluja[11]. Lisäksi matkapalveluja koskevat sopimukset eivät saa sisältää kohtuuttomia ehtoja. Myyjä ei esimerkiksi voi asettaa ehtoja, joiden lukemiseen kuluttajalle ei ole tosiasiallisesti annettu tilaisuutta ennen sopimuksen tekemistä. Jos toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut elinkeinonharjoittaja hankkii asiakkaita (esim. verkossa) näiden asuinjäsenvaltiosta, EU:n kuluttajia suojaa yleensä heidän oman jäsenvaltionsa kuluttajansuojalainsäädäntö ja he voivat nostaa kanteen elinkeinonharjoittajaa vastaan tai kanne voidaan nostaa heitä vastaan vain heidän kotimaassaan[12]. Esimerkki: Janne varasi hotellimajoituksen Mallorcalta suositun matkailujulkaisun verkkosivujen kautta Saavuttuaan hotelliin hän huomasi, että hänen huoneessaan oli ikkuna sivukadulle. Se ei vastannut verkkosivustolla ollutta kuvausta, jonka mukaan kaikkien huoneiden parvekkeelta avautui merinäkymä. Sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevassa direktiivissä kielletään tällainen harhaanjohtava markkinointi. · Matkustajien oikeudet EU on maailman ensimmäinen alue, jolla on kattava matkustajien oikeuksia koskeva lainsäädäntö kaikille kuljetusmuodoille: lento-, rautatie-, ja meriliikenteelle sekä linja-autoliikenteelle[13]. Matkustajien oikeudet perustuvat kolmeen perusperiaatteeseen, jotka ovat syrjimättömyys, täsmällinen ja oikea-aikainen tieto sekä välitön ja oikeasuhteinen apu. Matkustajille on ennen matkalle lähtöä tiedotettava asianmukaisesti heidän oikeuksistaan, ja heillä on oikeus maksamiensa maksujen palauttamiseen tai uudelleenreititykseen, jos heidän matkansa keskeytyy. Lisäksi heidän on saatava apua ja tietyssä olosuhteissa korvauksia. Esimerkki: Maija aikoi viettää joululoman perheensä kanssa ja varasi lokakuussa lennon. Viikkoa ennen suunniteltua matkalle lähtöä hän sai tietää, että lentoyhtiö oli peruuttanut hänen lentonsa varausten vähäisyyden vuoksi. Lentoyhtiö joutui maksamaan hänelle korvausta, koska se ei pystynyt tarjoamaan vaihtoehtoista lentoa. Korvauksen turvin Maija pystyi ostamaan uudet lentoliput toiselta lentoyhtiöltä. · Muut matkailulainsäädännössä vahvistetut oikeudet Matkustajien etuja suojaavasta erityislainsäädännöstä ovat esimerkkinä asetus (EY) N:o 1008/2008[14], jonka mukaan lentohinta on aina ilmoitettava siten, että siihen sisältyvät kaikki sovellettavat verot ja maksut, sekä aikaosuuksia koskeva direktiivi 2008/122/EY[15], jossa vahvistetaan tiukat tiedotusvaatimukset ja neljäntoista päivän peruuttamisoikeus kuluttajien suojaamiseksi ei-toivotuilta sopimuksilta. · Matkapakettia käyttäviä matkustajia koskevat erityisoikeudet Pakettikiertomatkat ja pakettilomat ovat monimutkaisia matkapalvelujen yhdistelmiä, jotka sisältävät yleensä kuljetuksen ja majoituksen ja voivat sisältää muita palveluja, kuten autonvuokrauksen tai retkiä. Koska mainittuihin yhdistelmiin on usein osallisina useita palveluntarjoajia, yhteen palveluun liittyvä ongelma saattaa vaikuttaa muihin palveluihin. Matkustajan kannalta voi olla hankalaa asioida alihankkijoiden kanssa matkakohteessa kielimuurin tai kulttuurierojen vuoksi, eikä hänellä tällaisissa tapauksessa ole edes sopimusta kaikkien eri palveluntarjoajien kanssa. Edellä kuvatut seikat ja monien asianomaisten palvelujen rajat ylittävä luonne olivat taustatekijöinä vuonna 1990 käyttöön otetulle matkapakettidirektiiville. Direktiivillä tarjotaan kattava suoja, jota yksittäisten matkapalvelujen ostajilla ei ole, kun siinä annetaan matkanvälittäjälle ja/tai matkanjärjestäjälle vastuu kaikkien matkapakettiin sisältyvien palvelujen asianmukaisesta suorittamisesta ja vaaditaan, että matkapakettia käyttäville matkustajille maksetaan korvauksia ja järjestetään paluukuljetus, jos vastuussa oleva palveluntarjoaja ajautuu konkurssiin. KYMMENEN TÄRKEINTÄ VUODEN 1990 MATKAPAKETTIDIREKTIIVISSÄ VAHVISTETTUA OIKEUTTA 1. Matkustaja saa kaikki tarvittavat tiedot lomasta ennen sopimuksen allekirjoittamista. 2. Yksi osapuoli (joko matkanvälittäjä tai matkanjärjestäjä, jonka nimi ja osoite on aina ilmoitettava sopimuksessa) on vastuussa kaikkien sopimukseen sisältyvien palvelujen asianmukaisesta toteuttamisesta. 3. Matkustajalle annetaan puhelinnumero hätätilanteita varten tai tiedot yhteyspisteestä, jonka kautta hän voi saada yhteyden matkanjärjestäjään tai matkatoimistoon. 4. Matkustaja voi siirtää varauksensa toiselle henkilölle, jos hän ei pääse itse lähtemään lomalle. 5. Matkan hintaa ei voida muuttaa lähtöä edeltävien 20 päivän aikana ja sitä ennen vain erittäin harvoissa tilanteissa. 6. Matkustaja voi peruuttaa sopimuksen ja saada rahansa takaisin, jos jotakin matkapaketin keskeistä osiota muutetaan. 7. Jos lomamatkasta vastuussa oleva elinkeinonharjoittaja peruuttaa matkapaketin ennen lähtöä, matkustajalla on oikeus maksamiensa maksujen palautukseen ja tapauksen mukaan myös korvaukseen. 8. Jos tärkeitä matkapaketin osia ei lähdön jälkeen voida toteuttaa, matkustajalle on tarjottava ilman lisäkustannuksia vaihtoehtoisia järjestelyjä loman jatkamiseksi. 9. Matkustajalla on oikeus saada pikaista apua, jos hän joutuu vaikeuksiin. 10. Jos vastuussa oleva elinkeinonharjoittaja ajautuu konkurssiin, matkustajan suorittamat ennakkomaksut palautetaan, ja jos hänen matkansa on alkanut, hänelle järjestetään paluukuljetus. 3. MATKAPAKETTIDIREKTIIVIN UUDISTAMINEN · Miksi uudistaminen on tarpeen? Koska yhä useammalla henkilöllä on internet-yhteys[16], matkailumarkkinat ovat yhä yleisemmin siirtymässä verkkoon. Vuonna 2011 verkossa tapahtuneen matkamyynnin osuus kaikista matkavarauksista oli noin 35 prosenttia, ja pelkästään maaliskuussa 2013 lähes 183 miljoonaa kansalaista kävi jollakin internetin matkailusivustolla[17]. Matkailumarkkinoita on muuttanut myös lentoliikennealan vapautuminen, joka on johtanut hintojen alenemiseen ja lentolippujen helpompaan saatavuuteen. Matkapakettidirektiivi annettiin aikana, jolloin ihmiset menivät matkatoimistoon ostamaan lomansa yleensä valmismatkana, joka kattoi kaikki yksityiskohdat. Vaikka 23 prosenttia EU:n matkailijoista hankkii vielä nykyäänkin perinteisiä etukäteen järjestettyjä matkapaketteja, yhä useammat ihmiset (54 prosenttia lomalle lähteneistä eurooppalaisista vuonna 2011) ostavat matkojen eri osat erikseen tai ostavat räätälöidyn loman, jonka yksi tai useampi elinkeinonharjoittaja, joilla on keskenään kaupallinen yhteys, on yhdistänyt heidän tarpeidensa ja toiveidensa mukaan[18]. Tämä malli on yleinen verkossa tapahtuvissa myynneissä, mutta sitä tarjoavat myös fyysisissä toimipaikoissa toimivat matkatoimistot, jotka kokoavat lomia asiakkailleen. Tällaisten ”yhdistettyjen matkajärjestelyjen” osuus lomamarkkinoista on nykyään 23 prosenttia, eli noin 118 miljoonaa matkaa vuosittain. Niihin sisältyy matkajärjestelyjä, joilla on matkustajien yleensä matkapaketteihin yhdistämiä ominaisuuksia, sekä järjestelyjä, joissa matkapalveluja tarjoava elinkeinonharjoittaja vain helpottaa toisen matkapalvelun erillistä varaamista. Nämä uudentyyppiset lomat ovat aiheuttaneet epäselvyyttä, koska monet yritykset ja kuluttajat ovat epävarmoja siitä, kuuluvatko ne lainsäädännön soveltamisalaan. Euroopan unionin tuomioistuin totesi asiassa Club Tour[19], että direktiiviä sovelletaan yhdistelmään matkapalveluja, jotka matkatoimisto tarjoaa vastatakseen kuluttajan erityisvaatimuksiin, siihen asti, kunnes niitä koskeva sopimus päättyy. Direktiivin ja edellä mainitun tuomion soveltaminen kuitenkin on johtanut monimutkaisiin oikeudellisiin ongelmiin ja oikeudenkäynteihin jäsenvaltioissa erityisesti verkkomyyntitapauksissa[20]. Oikeudellinen suoja voi käytännössä vaihdella järjestelyjen tarjoamispaikan ja tarjoajan mukaan, vaikka matkan osat ovat samat. Useat jäsenvaltiot ovat vastanneet markkinoiden viimeaikaiseen muuttumiseen monin eri tavoin. Osalla jäsenvaltioista[21] on lainsäädäntöä, jolla pyritään suojaamaan niitä kuluttajia, jotka ostavat perinteisiä matkapaketteja muistuttavia erityisiä palveluja. Esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta uudisti hiljattain maksukyvyttömyyssuojaa siten, että se kattaa myös toimijat, jotka myyvät ulkomaanlentojen yhteydessä vähintään yhden muun matkapalvelun (niin sanottu Flight Plus -uudistus)[22]. Vastaavasti Ruotsi edellyttää maksukyvyttömyyssuojaa erillisistä kuljetus- ja majoituspalveluista koostuville matkajärjestelyille, jotka yhdessä muistuttavat huomattavasti pakettikiertomatkaa. Saksan lainsäädännössä otetaan huomioon kuluttajien käsitykset, kun arvioidaan, onko tiettyyn matkapalvelujen yhdistelmään sovellettava matkapaketteja koskevia sääntöjä. EU:n säännöt eivät enää vastaa kuluttajien ja yritysten tarpeita tässä uudessa markkinaympäristössä. Kun ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja, vastuuvelvollisuutta ja maksukyvyttömyyssuojaa koskevat oikeudelliset vaatimukset ovat eri jäsenvaltioissa erilaiset, yritysten on vaikea ulottaa toimintaansa rajojen yli. Näin ollen matkailuyritykset eivät enää ole tasa-arvoisessa kilpailuasemassa. Eri jäsenvaltioiden erilaiset säännöt vaikeuttavat myös pienten yritysten tuotteiden myyntiä rajat ylittävästi, mikä vähentää kuluttajien valinnanmahdollisuuksia. Direktiivi aiheuttaa myös turhaa byrokratiaa esimerkiksi sen vuoksi, että painettuja esitteitä koskevat säännöt ovat vanhentuneet. Koska direktiivin soveltamisala on vanhentunut, kuluttajille voi myös aiheutua taloudellisia tappioita, kun he uskovat ostavansa suojan kattamia matkailutuotteita, joita suoja ei tosiasiassa katakaan. NYKYISEN DIREKTIIVIN KESKEISET ONGELMAT · EU:n kansalaisista 67 prosenttia uskoi virheellisesti näitä uudenlaisia matkapaketteja ostaessaan, että ne ovat suojan kattamia. · Uudenlaisten matkapakettien käyttäjillä on ongelmia kaksi kertaa todennäköisemmin kuin perinteisten etukäteen järjestettyjen matkapakettien käyttäjillä. Lisäksi kuluttajalle ongelmatapauksissa aiheutuneet keskimääräiset kustannukset ovat lähes 600 euroa verrattuna perinteisten matkapakettien alle 200 euroon. · Uudenlaisten matkapakettien ostajille aiheutuu EU:ssa vuosittain yhteensä yli 1 miljardin euron taloudellinen tappio. · Epäselvät ja hajanaiset oikeudellista vastuuta koskevat säännöt ovat rasite sekä kuluttajille että yrityksille. · EU:n alueella samankaltaisia matkatuotteita myyvät yritykset eivät ole tasa-arvoisessa kilpailuasemassa. Yksittäisiin matkapalveluihin sovellettavat yleiset kuluttajansuojaa ja matkustajien oikeuksia koskevat säännöt eivät sovi uusien, yhdistettyjen matkajärjestelyjen sääntelyyn. Nämä matkajärjestelyt kattavan lainsäädännön tarve on sen vuoksi kiistaton. Direktiivin sääntöjen ajanmukaistaminen ja mukauttaminen internetin aikakauteen toisi siten konkreettisia etuja. · Miten ehdotuksella ajanmukaistetaan nykyisiä sääntöjä? Ehdotuksella selkeytetään nykyistä direktiiviä ja muutetaan sitä lainsäädännön ja markkinoiden muutoksia vastaavasti. Ensinnäkin on todettava, että vaikka ehdotuksessa keskitytään edelleen ”matkapaketteihin”, sen soveltamisala on laajempi ja kattaa selkeästi uudet ja yleisesti käytettävät yhdistetyt matkajärjestelyt. Sillä myös otetaan käyttöön joustava liikematkoja koskeva järjestelmä, jossa estetään liiallinen sääntely jättämällä sen ulkopuolelle liikematkat, jotka ostetaan puitesopimuksen perusteella liikematkojen järjestämiseen erikoistuneelta elinkeinonharjoittajalta. Esimerkki: Tommi varasi lennon Thaimaahan suoraan lentoyhtiön X verkkosivustolta. Varauksen yhteydessä hänelle tarjottiin hotellimajoitusta. Hän osti molemmat palvelut ja maksoi niistä yhteishinnan lentoyhtiön verkkosivuston kautta. Tommin ystävä Jaakko oli sillä välin ostanut majoituksen samassa hotellissa ja saman lentoyhtiön lennon matkailuyritys Y:n tarjoamana etukäteen järjestettynä matkapakettina. Heidän ollessaan Thaimaassa lentoyhtiö X ajautui konkurssiin, ja heidän lentonsa peruutettiin. Tommin oli sen vuoksi järjestettävä oma paluumatkansa, mikä maksoi hänelle 700 euroa alkuperäisen lentolipun lisäksi. Jaakko puolestaan sai paluukuljetuksen ilman lisäkustannuksia Y:n konkurssisuojan ansiosta. Ehdotetun direktiivin mukaan myös Tommi saisi Jaakon tavoin paluukuljetuksen ilman lisäkustannuksia. Toiseksi ehdotuksella varmistetaan markkinoiden avoimuuden parantuminen ja sekaannusten estäminen, kun kaikki matkustajat pystyvät selkeästi tunnistamaan, onko tarjottava tuote matkapaketti. Sillä myös uudistetaan tiedotusvaatimukset, joissa otetaan huomioon vuoden 1990 jälkeen tapahtuneet EU:n kuluttajansuojalainsäädännön muutokset. Kolmanneksi ehdotuksella kumotaan esitteitä koskevat erityiset säännöt, koska erityisten painettujen tietojen tarve on vähentynyt internetin ansiosta. Yritykset ovat nykyisten säännösten vuoksi turhaan joutuneet ottamaan uusia painoksia mainosmateriaalistaan, mikä on aiheuttanut vuosittain noin 390 miljoonan euron aiheettomat kustannukset. Ehdotuksella varmistetaan kuitenkin, että matkustaja saa edelleen kaikki olennaiset tiedot ennen sopimuksen tekemistä ja että kaikki tärkeät uudet tiedot, kuten aikataulumuutokset, ilmoitetaan sopimuksen tekemisen jälkeen kirjallisesti (esimerkiksi sähköpostitse). Neljänneksi ehdotuksessa annetaan matkustajille uusia peruuttamisoikeuksia. Kuluttajien nykyinen oikeus sopimuksen siirtämiseen säilyy ennallaan, minkä lisäksi he saavat oikeuden peruuttaa sopimuksen ennen lähtöä. Peruutustapauksessa matkustajan on kuitenkin maksettava matkanjärjestäjälle kohtuullinen korvaus tälle aiheutuneista kustannuksista. Jos matkakohteessa sattuu vakavia tapahtumia, kuten luonnonkatastrofi, sota tai joku muu vastaava tapahtuma, kuluttajilla on myös oikeus peruuttaa sopimus maksamatta korvausta. Hintojen nousulle asetettavan 10 prosentin ylärajan myötä hintoja koskevat säännöt muuttuvat oikeudenmukaisemmiksi ja helpommin ennakoitaviksi. Viidenneksi ehdotuksessa säädetään entistä selkeämmistä oikeussuojakeinoista ja paremmasta korvausjärjestelmästä siltä varalta, että jokin menee vikaan. Säännökset vastaavat vaihtoehtoista ja verkkovälitteistä riitojenratkaisua koskevaa, hiljattain hyväksyttyä EU:n lainsäädäntöä. Samoin annetaan uusia säännöksiä, joilla matkatoimistot asetetaan vastuuseen varausvirheistä, sekä säännös, jolla matkustajille annetaan mahdollisuus osoittaa valituksia tai vaatimuksia suoraan sille matkanvälittäjälle, jolta he ovat ostaneet lomansa. Ehdotuksessa myös yksinkertaistetaan sopimukseen perustuvaa vastuuta koskevia sääntöjä. Matkustajilla on edelleen yksi yhteyspiste siltä varalta, että jokin menee vikaan loman aikana, mutta koska matkanjärjestäjät asetetaan vastuuseen lomaan sisältyvien palvelujen suorittamisesta, elinkeinonharjoittajilla on enemmän kannustimia valita alihankkijat huolellisesti. Jos matkapaketti myydään EU:hun sijoittautuneen matkanvälittäjän kautta, mutta matkanjärjestäjä on sijoittautunut EU:n ulkopuolelle, matkustajat voivat hakea korvauksia suoraan matkanvälittäjältä. Lisäksi ehdotuksessa selkeytetään maksukyvyttömyyssuojaa koskevaa sääntöä ja velvoitetaan jäsenvaltiot nimenomaisesti varmistamaan kansallisten maksukyvyttömyyssuojajärjestelmien vastavuoroinen tunnustaminen jäsennellyn yhteistyömekanismin puitteissa. Tässä ratkaisussa otetaan huomioon äskettäin tehty palveludirektiivin arviointi[23], jossa kävi ilmi, ettei osa jäsenvaltioista edelleenkään hyväksy matkanjärjestäjiltä niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa vaadittua vakuutusturvaa, minkä vuoksi matkanjärjestäjille aiheutuu kaksinkertaisia kustannuksia rajat ylittävässä toiminnassa. Maksukyvyttömyyssuoja kattaa tietyin edellytyksin myös matkustajat, jotka ovat tehneet edustajan kautta erillisiä sopimuksia eri matkapalvelujen tarjoajien kanssa. Luxemburgiin sijoittautunut matkanjärjestäjä SunFun Travels käyttää lennoillaan Belgiassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Saksassa sijaitsevia lentokenttiä ja haluaisi tarjota matkapakettejaan näissä maissa asuville kuluttajille. SunFun Travelsin on kuitenkin vaikea saada mainitut jäsenvaltiot hyväksymään sen Luxemburgissa hankittu maksukyvyttömyyssuoja. SunFun Travels ei siksi ole tähän mennessä pystynyt ulottamaan toimintaansa Luxemburgin ulkopuolelle. Ehdotetun direktiivin voimaantulon myötä laajentuminen onnistuisi lopulta jäsenvaltioiden välisen vahvistetun yhteistyömekanismin ansiosta. EHDOTUKSEN VAIKUTUKSET MATKUSTAJIIN · Ehdotetun direktiivin mukainen suoja kattaisi lähes 120 miljoonaa matkustajaa, jotka ostavat yhdistettyjä matkajärjestelyjä, minkä odotetaan vähentävän kuluttajille aiheutuvia tappioita noin 450 miljoonalla eurolla vuosittain[24]. · Kun matkustaja ostaa matkapalvelujen yhdistelmän, hänelle on kerrottava, onko kyseessä suojan kokonaan kattama matkapaketti vai ei. · Matkustajat voivat helpommin ymmärtää, millaisen tuotteen ovat ostamassa ja minkätasoinen suoja sen kattaa. · Pakettimatkailijat saavat paremman EU:n laajuisen suojan, lisää joustavuutta ja selkeät oikeussuojakeinot siltä varalta, että jokin menee vikaan. EHDOTUKSEN VAIKUTUKSET YRITYKSIIN · Kilpailu matkamarkkinoilla muuttuu tasapuolisemmaksi. Samalla sääntöjen noudattamisesta kaikille yrityksille aiheutuvat kustannukset säilyvät kohtuullisina (noin 8 euroa yhtä matkapakettia kohti, mikä tarkoittaa kustannusten vähenemistä nykyisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvien matkapakettien tarjoajien osalta ja noin 3 euroa henkilöä kohti muita, avustettuja matkapalvelujen yhdistelmiä myyvien yritysten osalta[25]. · Nykyisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvien elinkeinonharjoittajien osalta poistetaan noin 390 miljoonan euron vuosittaiset kustannukset, jotka johtuvat vanhentuneista säännöistä[26]. · Liikematkajärjestelyjen jättämisellä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle säästetään jopa 76 miljoonaa euroa vuosittain[27]. Näin vältetään liiallinen sääntely ja varmistetaan, että suoja voi kattaa erityisesti mikroyrittäjät, jos ne sitä haluavat. · Rajat ylittävää kauppaa helpotetaan yhteisillä EU:n laajuisilla säännöillä, jotka koskevat tiedotusta, vastuuta ja maksukyvyttömyysjärjestelmien vastavuoroista tunnustamista. · Oikeasuhteinen vastaus markkinoiden muuttumiseen Matkailumarkkinat ja niihin sovellettava EU:n sääntelykehys ovat muuttuneet 20 viime vuoden aikana. Nykyään on voimassa monia EU:n sääntöjä, joita ei ollut vielä olemassa direktiivin antamisajankohtana ja jotka tarjoavat turvaverkon kaikille matkustajille. Kyseiset säännöt eivät kuitenkaan anna matkustajille sitä erityistä suojaa, jonka he tarvitsevat ostaessaan uudentyyppisiä matkapalvelujen yhdistelmiä, joilla voi niiden monimutkaisuuden vuoksi olla paljon seurauksia, jos jokin menee vikaan. Suojan laajuutta ajanmukaistamalla ja mukauttamalla voidaan vähentää haittoja, joita nykyään aiheutuu näiden ”yhdistettyjen matkajärjestelyjen” ostajille. Vaikka perinteisillä matkapaketeilla onkin enemmän kilpailua, ne houkuttelevat yhä miljoonia asiakkaita koko EU:ssa ja sen ulkopuolella. Perusteet yhdistettyjä matkailutuotteita koskeville erillisille säännöille ovat edelleen voimassa, mutta lainsäädännössä on otettava huomioon, että niiden varaamistapa on muuttunut. Yleisesti ottaen on olennaista, että kuluttajat ymmärtävät täysin, mitä heille tarjotaan, ja voivat luottavaisin mielin valita matkajärjestelyt, jotka sopivat parhaiten heidän erityistarpeisiinsa. On erittäin tärkeää säilyttää markkinoiden innovatiivisuus ja uusien, erityisesti verkkopohjaisten, liiketoimintamallien monimuotoisuus varmistaen samalla tasapuolisen ja avoimen kilpailun kaikkien toisiaan vastaavia palveluja myyvien toimijoiden kesken. Tällä ehdotuksella pyritään sen vuoksi luomaan kohdennettu ja oikeasuhteinen ratkaisu nykyisten ongelmien vähentämiseksi ottaen samalla täysipainoisesti huomioon pk-yritysten erityisasema matkapalvelujen tarjoajina ja käyttäjinä. Kun otetaan huomioon, että ylivoimainen enemmistö (99 prosenttia) EU:n matkanjärjestäjistä ja matkatoimistoista on pk-yrityksiä (joista 92 prosenttia on mikroyrityksiä), ehdotuksella pyritään alentamaan perinteisten matkapakettien tarjoamiseen liittyviä keskimääräisiä kustannuksia ajanmukaistamalla sääntöjä ja vähentämällä byrokratiaa. Ehdotuksessa sovelletaan samoja sääntöjä ja sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia kaikkiin toisiaan vastaavia matkapalveluja tarjoaviin toimijoihin, joten ehdotuksella palautetaan tasapuoliset toimintaedellytykset, joista pk-yritykset hyötyvät jopa suuria toimijoita enemmän. Lisäksi rajat ylittävän kaupan esteiden poistaminen yhdenmukaistamalla ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevia sääntöjä ja tilapäinen järjestelmä maksukyvyttömyyssuojajärjestelmien vastavuoroisen tunnustamisen helpottamiseksi avaa yrityksille ja erityisesti pk-yrityksille uusia mahdollisuuksia laajentaa toimintaansa eri jäsenvaltioihin. Samalla ehdotuksessa annetaan kaikille verkossa ja verkon ulkopuolella toimiville elinkeinonharjoittajille mahdollisuus tarjota palvelujaan, joilla helpotetaan erillisten matkapalvelujen yhdistämistä sisältävien lomien järjestämistä, vapaasti ilman vastuuta eri palvelujen suorittamisesta. Velvoitetta, jonka mukaan on asetettava riittävä vakuus suoritettujen maksujen palauttamisen ja matkustajien paluukuljetuksen turvaamiseksi maksukyvyttömyyden varalta, olisi kuitenkin sovellettava myös avustettuihin matkajärjestelyihin tasapuolisen kilpailun takaamiseksi ja kuluttajien suojaamiseksi. Ehdotuksessa otetaan huomioon myös pk-yritysten erityisasema matkapalvelujen ostajina antamalla niille samantasoinen suoja kuin yksittäisille kuluttajille, elleivät ne ole tehneet erityistä puitesopimusta liikematkoihin erikoistuneen yrityksen kanssa. 4. PÄÄTELMÄT Vuoden 1990 matkapakettidirektiivi on parantanut pakettimatkapalvelujen laatua, mutta sitä on ajanmukaistettava, jotta voidaan ottaa huomioon markkinoiden viimeaikainen muuttuminen. Tämä ehdotus direktiivin muuttamisesta parantaa kuluttajansuojaa. Siitä aiheutuu matkailualalle kohtuullisia kustannuksia, ja siinä jätetään yrityksille ja kuluttajille mahdollisuus valita, mitä ne haluavat myydä ja ostaa. Ehdotuksella poistetaan rajat ylittävän kaupan esteitä vähentämällä oikeudellista hajanaisuutta ja parantamalla vastavuoroista tunnustamista. Näin edistetään kilpailua toisiaan vastaavia matkapalveluja myyvien uusien ja vanhojen markkinatoimijoiden välillä. Ehdotuksella parannetaan markkinoiden ja erityisesti verkkomarkkinoiden avoimuutta, jolloin parannetaan matkustajien luottamusta ja lisätään kysyntää sekä EU:ssa että sen ulkopuolella samalla kun varmuus, joustavuus ja valinnanmahdollisuudet lisääntyvät. Näillä toimenpiteillä parannetaan näinä haastavina aikoina myös kuluttajien luottamusta ja vauhditetaan kasvua tällä keskeisellä EU:n talouden alalla. [1] Komission tiedonanto ”Eurooppa, maailman ykkösmatkailukohde – Euroopan matkailupolitiikan uudet puitteet” KOM(2010) 352 lopullinen, 30.6.2010. [2] Maailman matkailujärjestö (UNWTO), maailman matkailubarometri, helmikuu 2013. [3] Statistics in focus 28/2012, Tourism in Europe, tulokset vuodelta 2011. [4] Eurostatin lehdistötiedote 139/2011. [5] Neuvoston direktiivi 90/314/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1990, matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista. [6] KOM(2010) 352 lopullinen, 30.6.2010. [7] Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma - edistetään luottamusta ja kasvua COM(2012) 225 final, 22.5.2012. [8] Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2013 – EU:n kansalaiset: sinun oikeutesi, sinun tulevaisuutesi, COM(2013) 269 final, 8.5.2013. [9] Erityisesti kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY, sopimattomista kaupallisista menettelyistä 11 päivänä toukokuuta 2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY ja kuluttajan oikeuksista 25 päivänä lokakuuta 2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU. [10] Ks. sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskevan direktiivin liitteessä I oleva 18 ja 22 kohta. [11] Tämä kielto tulee voimaan kesäkuussa 2014, kun direktiiviä 2011/83/EU aletaan soveltaa EU:ssa. [12] Sovellettavan lain osalta ks. sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma I) 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 593/2008 6 artikla. Tuomioistuimen toimivallan osalta ks. tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 15–17 artikla. Näihin sääntöihin on tiettyjä poikkeuksia, jotka koskevat esimerkiksi kuljetussopimuksia, jotka eivät sisälly matkapakettiin. Ks. asetuksen (EY) N:o 44/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 3 kohdan tulkinnan osalta elinkeinonharjoittajan verkkosivuihin liittyvissä asioissa unionin tuomioistuimen asiassa C-585/08, Hotel Alpenhof, 7.12.2010 antama tuomio. [13] Ks. matkustajien oikeuksia koskevat asetukset (asetukset (EY) N:o 2004/261, (EY) N:o 1371/2007, (EY) N:o 1177/2010 ja (EY) N:o 181/2011). [14] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1008/2008, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008, lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä. [15] Direktiivi 2008/122/EY kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta. [16] EU:n kansalaisista 65 prosenttia käytti internetiä vähintään kerran viikossa vuonna 2010 (Eurostat, Data in Focus, 50/2010). [17] http://www.newmediatrendwatch.com/regional-overview/103-europe?start=2 , Online Travel Market. [18] Markkinat ovat muuttuneet erityisen paljon tietyissä jäsenvaltioissa, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tunnetun Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen matkanjärjestäjän mukaan 98 prosenttia vapaa-ajan lennolla Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtevistä matkustajista oli vuonna 1997 direktiivin suojan kattamia, mutta nykyään vastaava osuus on alle 50 prosenttia. [19] Asia C-400/00. [20] Esim. asiat C-400/00, Club-Tour, C-178/94, C-179/94, C-188/94, C-189/94 C-190/94, CAA v. Travel Republic (Yhdistynyt kuningaskunta), Saksan Bundesgerichtshofin tuomio, 30.9.2010 asiassa Xa ZR 130/08 ja Alankomaiden Eerste Kamer Hoge Raadin tuomio, 11.6.2010, asiassa 08/04611, SGR v. ANVR. [21] Esim. Itävalta, Belgia, Bulgaria, Tšekki, Saksa, Tanska, Viro, Ranska, Unkari, Yhdistynyt kuningaskunta, Liettua, Luxemburg, Latvia, Puola, Ruotsi ja Alankomaat – vastaukset Brysselissä 5. kesäkuuta 2012 pidetyn direktiivin tarkistamista käsitelleen työpajan valmistelujen yhteydessä tehtyyn kyselyyn. [22] http://www.caa.co.uk/default.aspx?pageid=12990. [23] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Results of the performance checks of the internal market for services (construction, business services and tourism), SWD(2012) 147 final, 8.6.2012. Ks. erityisesti 3.1.4 kohta ja liite 1. [24] Ks. tämän ehdotuksen liitteenä oleva vaikutusten arviointi. [25] Ks. tähän ehdotukseen liitetty vaikutustenarviointi. [26] Ks. tähän ehdotukseen liitetty vaikutustenarviointi. [27] Ks. tähän ehdotukseen liitetty vaikutustenarviointi.