Muutettu Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus elintarvikelisäaineista (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2007/0673 lopull. - COD 2006/0145 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 24.10.2007 KOM(2007) 673 lopullinen 2005/0145 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS elintarvikelisäaineista (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT I MENETTELY 1. Komissio hyväksyi 28. heinäkuuta 2006 osana elintarvikkeiden parannusaineita koskevien neljän ehdotuksen pakettia ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi elintarvikelisäaineista [asiakirja KOM(2006) 428 lopullinen]. Ehdotus toimitettiin neuvostolle ja Euroopan parlamentille 28. heinäkuuta 2006. 2. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 25. huhtikuuta 2007. 3. Neuvoston (työllisyys, sosiaalipolitiikka, terveys ja kuluttaja-asiat) kokouksessa 31. toukokuuta 2007 sovittiin ehdotusta koskevasta yleisnäkemyksestä. 4. Euroopan parlamentti antoi myönteisen lausunnon ehdotuksesta ensimmäisessä käsittelyssään 10. heinäkuuta 2007. 5. Tässä ehdotuksessa muutetaan alkuperäistä ehdotusta [KOM(2006) 428 – 2006/0145(COD)] komission hyväksymien Euroopan parlamentin tekemien tarkistusten huomioon ottamiseksi. 6. Euroopan parlamentti teki alkuperäiseen ehdotukseen 59 tarkistusta. Komission jäsen Markos Kyprianou oli ilmoittanut 9. heinäkuuta 2007 kokoontuneelle täysistunnolle, että komissio voi hyväksyä kokonaan tai osittain useita tarkistuksista edellyttäen, että niiden sanamuotoa muutetaan. Komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 10, 11, 12, 20, 24, 25, 29, 30, 34, 38, 40, 45, 47, 52, 54, 5, 6, 69rev, 73 ja 78. 7. Tarkistetun ehdotuksen muutokset on lihavoitu ja alleviivattu . Useita tarkistuksia on muotoiltu uudelleen, jotta varmistutaan termien johdonmukaisuudesta tässä ehdotuksessa ja pakettiin kuuluvissa muissa ehdotuksissa sekä ehdotuksen yhdenmukaisuudesta suhteessa neuvoston näkemykseen, jos on ehdotettu samankaltaisia muutoksia. 8. Artiklojen numerointia on muutettu tarkistusten huomioon ottamiseksi. II EHDOTUKSEN TAVOITTEET Komissio ilmoitti valkoisessa kirjassa elintarvikkeiden turvallisuudesta (KOM (1999) 719 lopullinen), että se päivittäisi ja yksinkertaistaisi nykyistä yhteisön lainsäädäntöä elintarvikelisäaineiden osalta (valkoisen kirjan toimi 11). Tämän ehdotuksen tavoitteet ovat seuraavat: - Yksinkertaistetaan elintarvikelisäaineita koskevaa lainsäädäntöä vahvistamalla yhdessä säädöksessä alan periaatteet, menettelyt ja hyväksynnät. - Annetaan komissiolle valtuudet päivittää yhteisössä hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luetteloa. - Kuullaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista (EFSA) elintarvikelisäaineiden turvallisuusarvioinnin yhteydessä. - Perustetaan nykyisten elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointiohjelma. - Vaaditaan sellaisten lisäaineiden hyväksymistä, jotka koostuvat, joihin sisältyy tai jotka on valmistettu muuntogeenisestä organismista, muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti. III KATSAUS EUROOPAN PARLAMENTIN ESITTÄMIIN TARKISTUKSIIN 9. Tekniset ja toimitukselliset tarkistukset Useilla ehdotetuista tarkistuksista pyritään parantamaan asetusehdotusta tekniseltä ja toimitukselliselta kannalta. Komissio on ottanut huomioon seuraavat tarkistukset, tosin joissakin tapauksissa toimituksellisin muutoksin: 3, 8, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 21, 22, 33 (osittain), 36, 37, 39, 42, 43, 44, 46, 48, 67rev, 79, 68rev, 80, 51, 55, 56, 57, 58, 59, 60 ja 64rev. 10. Soveltamisala (2 artikla) Tarkistusta 10 ei voida hyväksyä, koska sadonkorjuun jälkeiseen käsittelyyn käytettävistä kasvinsuojeluaineista säädetään jo erikseen yhteisön lainsäädännössä. Jos kuitenkin sadonkorjuun jälkeiseen käsittelyyn käytettävä(t) aine(et) ei(vät) kuulu kasvinsuojeluaineen määritelmän soveltamisalaan, sitä (niitä) pidettäisiin elintarvikelisäaineena siinä tapauksessa, että sillä (niillä) on säilöntävaikutus. Muutetussa ehdotuksessaan komissio ei ole ottanut huomioon tarkistusta 11 , jossa mikrobiviljelmät jätetään lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. Joitakin viljelmiä lisätään elintarvikkeisiin niiden valmistuksen loppuvaiheessa säilöntävaikutuksen vuoksi, joten tällaisia viljelmiä voidaan pitää elintarvikelisäaineina. Sen vuoksi niitä ei ole aiheellista jättää elintarvikelisäaineista annetun lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. 11. Komiteamenettely Paketti hyväksyttiin kutakuinkin samaan aikaan, kun menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta tehty päätös 2006/512/EY hyväksyttiin, joten komission ehdotuksessa viitattiin tavanomaiseen sääntelymenettelyyn. Näin ollen komissio hyväksyy yleisesti muutetun ehdotuksen saattamisen päätöksen 2006/512/EY mukaiseksi. Tarkistuksella 12 ehdotukseen kuitenkin lisätään valvonnan käsittävä sääntelymenettely päätettäessä siitä, kuuluuko tietty aine asetuksen soveltamisalaan vai ei. Tämän säännöksen soveltamisessa on kyse perussäädökseen sisältyvien sääntöjen (elintarvikelisäaineen määritelmän) täytäntöönpanosta, joten se ei kuulu uuden valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn piiriin. Näin ollen olisi sovellettava tavanomaista sääntelymenettelyä. Myöskään tarkistuksia 40 ja 47 ei voida hyväksyä, koska ne myös liittyvät säännöksiin, joiden soveltamisessa on kyse perussäädökseen sisältyvien sääntöjen täytäntöönpanosta, joten ne eivät kuulu uuden valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn piiriin. 12. Vaatimusten vastaisten elintarvikelisäaineiden kieltäminen (5 artikla) Tarkistuksissa 9 ja 22 pyritään selventämään, että elintarvikelisäainetta tai elintarviketta, jossa on käytetty elintarvikelisäainetta, ei saa saattaa markkinoille, jos elintarvikelisäaine tai sen käyttö ei ole ehdotetun asetuksen mukaista. Selvennys sisältyy muutettuun ehdotukseen lisättyyn 5 artiklaan. 13. Hyväksymistä koskevat perusteet (6 artikla) Komission ehdotuksessa vahvistetaan perusteet elintarvikelisäaineiden hyväksymiselle. Elintarvikelisäaineiden on oltava turvallisia, niiden käytölle on oltava tekninen tarve eikä niiden käyttö saa johtaa kuluttajaa harhaan. Komissio lisäsi muutetun ehdotuksen johdanto-osan 7 kappaleeseen kuluttajan harhaanjohtamista koskevan selvennyksen (tarkistukset 3 ja 26 ). Myös tarkistuksen 28 periaate on sisällytetty muutetun ehdotuksen johdanto-osan 8 kappaleeseen, jossa todetaan, että elintarvikelisäaineiden hyväksynnöissä viitataan asetuksessa mainittujen perusteiden tarkasteluun. Tarkistuksessa 78 kuitenkin vaaditaan, että elintarvikelisäaineiden hyväksymisen on perustuttava varovaisuusperiaatteeseen. Varovaisuusperiaate ja sen soveltamista koskevat edellytykset on jo vahvistettu yleisessä elintarvikelainsäädännössä (asetus (EY) N:o 178/2002) eikä sitä ole syytä toistaa ehdotetussa elintarvikelisäaineita koskevassa asetuksessa. Tarkistuksessa 24 ehdotetaan elintarvikelisäainetta koskevan teknisen tarpeen liittämistä kuluttajalle koituvaan hyötyyn. Elintarvikelisäaineen teknisestä tehtävästä voi useissa tapauksissa olla hyötyä valmistajille ilman haitallista vaikutusta kuluttajaan tai suoraa kuluttajalle koituvaa hyötyä. Esimerkkinä tällaisesta tilanteesta voisi olla elintarvikelisäaineen käytöstä johtuva hävikin väheneminen tuotantoprosessissa. Ympäristövaikutukset eivät kuulu elintarvikelisäaineiden hyväksymistä koskeviin yleisiin edellytyksiin, mutta niitä on tietenkin perustellusti syytä tarkastella. Kun esimerkiksi havaitaan haitallisia ympäristövaikutuksia, ne voidaan ottaa huomioon elintarvikelisäaineen käyttöä koskevien edellytysten hyväksymisen tai tarkistamisen yhteydessä. Vaikka tarkistusta 25 ei siis voida hyväksyä, ehdotukseen voidaan tehdä muita muutoksia ympäristönäkökohtien korostamiseksi. Myös tarkistus 7 voidaan hyväksyä edellyttäen, että sitä muutetaan yleiseen elintarvikelainsäädäntöön sisältyvien muiden periaatteiden huomioon ottamiseksi. Näin ollen elintarvikkeissa käytettyjä elintarvikelisäaineita koskevilla säännöillä on varmistettava sisämarkkinoiden tehokas toiminta sekä ihmisten terveyden ja kuluttajansuojan korkea taso, mukaan luettuna hyvän kauppatavan mukainen elintarvikekauppa, ympäristö huomioon ottaen. Tarkistuksen 1 osalta elintarvikkeiden (myös elintarvikelisäaineiden) allergeenisuus katetaan direktiivin 2000/13/EY mukaisten pakkausmerkintöjen avulla. Vaikka komissio ei voi hyväksyä mahdollisesti allergiaa aiheuttavien elintarvikelisäaineiden käytön täysimääräistä rajoittamista, allergeenisuutta voidaan tietenkin oikeutetusti tarkastella elintarvikelisäaineen hyväksymisen yhteydessä. Sen vuoksi tätä periaatetta korostetaan johdanto-osan 7 kappaleessa. 14. Hyväksymistä koskevat perusteet (makeutusaineet) (7 artikla) Tarkistuksia 20 ja 29 ei voida hyväksyä. Nykyisillä makeutusaineiden käyttöä koskevilla perusteilla käyttö rajataan elintarvikkeisiin, jotka ovat vähäkalorisia tai joissa ei ole lisättyä sokeria. Tällä tavoin varmistetaan, että kuluttajat hyötyvät tällaisten makeutusaineiden käytöstä, koska tuotteessa on kaloreja selvästi (30 prosenttia) vähemmän tai se ei sisällä lisättyä sokeria. Ehdotettu uusi peruste saattaisi johtaa niiden elintarvikkeiden lisääntymiseen, joissa makeutusaineita voidaan käyttää, ja voisi siksi vaikuttaa tällaisten lisäaineiden kulutukseen. Lisäksi kuluttajat saattavat joissakin tapauksissa saada vain vähän hyötyä siitä, että 30 prosenttia sokerista korvataan. Makeutusaineita ei käytetä elintarvikkeiden säilyvyysajan pidentämiseen. Niiden käytön seurauksena säilyvyysaika saattaa kuitenkin pidentyä, koska tuotteessa ei ole käymiskelpoista sokeria, jonka makeutusaine korvaa. Sen vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 73 . 15. Hyväksymistä koskevat perusteet (väriaineet) (8 artikla) Ehdotuksen 6 artiklaan sisältyvän lisäaineiden käyttöä koskevan yleisen perusteen mukaan lisäaineiden käyttö ei saa johtaa kuluttajaa harhaan. Lisäksi annetaan pakkausmerkintöjä koskevia yleisiä tietoja, jotta varmistetaan, että kuluttajat ovat tietoisia elintarvikkeiden koostumuksesta ja etenkin niiden sisältämistä ainesosista. Väriaineita on yleensä käytetty eräissä elintarvikkeissa tiettyjen aromien yksilöintiin (esimerkiksi virvoitusjuomissa ja makeisissa). Tällaisissa tapauksissa ei ole saatu näyttöä siitä, että kuluttajia olisi johdettu harhaan elintarvikkeiden sisällön osalta. Sen vuoksi jo 6 artiklaan sisältyvä periaate huomioon ottaen tarkistusta 30 ei ole sisällytetty muutettuun ehdotukseen. 16. Yhteisössä hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelot (4 ja 10 artikla, liitteet II ja III) Tarkistuksessa 34 yhteisön luetteloon esitetään sisällytettävän viittaus muihin elintarvikelisäaineisiin, joita ei saa käyttää yhdessä asianomaisen elintarvikelisäaineen kanssa. Komissio ei ole hyväksynyt tätä tarkistusta, koska se katsoo, että tällainen viittaus on jo katettu c alakohdassa, jonka mukaan käyttöä koskevat edellytykset on ilmoitettava erikseen. Tapauksissa, joissa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen arvioinnin mukaan lisäaineen käyttö yhdessä muiden aineiden kanssa on ongelmallista, käyttöä koskevista aiheellisista edellytyksistä säädettäisiin lisäaineen hyväksymisen yhteydessä. 17. Yhteys muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevaan asetukseen 1829/2003 (13 artikla) Komission ehdotuksen tarkoituksena on kattaa kaikki elintarvikelisäaineet, myös muuntogeenisistä organismeista valmistetut tai muuntogeeniseen mikro-organismiin perustuvan käymisen tuloksena saadut elintarvikelisäaineet. Muuntogeenisten organismien avulla valmistetut elintarvikelisäaineet eivät kuulu muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen (EY) N:o 1829/2003 soveltamisalaan vaan ne katetaan arvioinnin ja hyväksymisen osalta kokonaan elintarvikelisäaineita koskevalla asetuksella. Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 soveltamisalaan kuuluvia elintarvikelisäaineita säännellään kyseisellä asetuksella geeniteknisen muuntamisen turvallisuuden arvioinnin osalta, kun taas muut turvallisuusnäkökohdat, muiden perusteiden tarkastelu ja lopullinen hyväksyntä suoritetaan elintarvikelisäaineista annetun asetuksen mukaisesti. Nämä kaksi arviointia ja hyväksyntää voivat olla samanaikaisesti käynnissä. Tarkistuksissa 4 ja 63 selvennetään, että nämä kaksi menettelyä voidaan hoitaa samanaikaisesti hyvää hallintotapaa noudattaen. Komissio hyväksyy ehdotetun selvennyksen, edellyttäen, että sanamuotoa hiukan muutetaan, jotta säännös on yhdenmukaisempi asetuksen (EY) N:o 1829/2003 kanssa. Tarkistuksessa 38 kuitenkin ehdotetaan pakkausmerkintöjä koskevia lisävaatimuksia. Muuntogeenisten organismien pakkausmerkintöihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisia laaja-alaisia sääntöjä, joten tähän vain elintarvikelisäaineita koskevaan säädökseen ei ole aiheellista lisätä erityistoimenpiteitä. 18. Pakkausmerkinnät (21–24 artikla) Tarkistus 45 koskee vaatimusta allergeenisia vaikutuksia koskevan varoituksen lisäämisestä, kun elintarvikelisäaine sisältää atsovärejä. Allergeeneja koskevista pakkausmerkinnöistä säädetään laaja-alaisesti direktiivissä 2000/13/EY, joten tätä aihetta olisi edelleenkin säänneltävä kyseisen lainsäädännön mukaisesti Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteellisiin arviointeihin perustuen. Yritysten välillä ja loppukuluttajille myytävien elintarvikelisäaineiden pakkausmerkinnät Tarkistukset 42 , 43 ja 44 voidaan hyväksyä, koska niillä lisätään muutamia hyödyllisiä näkökohtia pakkausmerkintöjä koskeviin säännöksiin yritysten välisessä kaupassa. Etenkin tarkistus 44 sisältää käytännöllisen poikkeuksen, jonka mukaan tietyt tiedot voidaan merkitä niiden mukana seuraaviin asiakirjoihin pakkauksen sijaan, kun on kyse lisäaineiden irtotavaratoimituksista (esim. tankeissa). Alkuperäisessä ehdotuksessaan komissio oli yhdenmukaistanut lisäaineiden ja entsyymien pakkausmerkintöjä koskevat säännökset. Euroopan parlamentti teki useita tarkistuksia entsyymejä koskevaan ehdotukseen varmistaakseen yritysten välillä tai loppukuluttajille myytävien entsyymien pakkausmerkintöjä koskevien säännösten uuden esitystavan ja yksinkertaistamisen. Komissio on siksi ottanut huomioon kyseisten tarkistusten periaatteet myös tässä elintarvikelisäaineita koskevassa muutetussa ehdotuksessa. Lisäksi koska loppukuluttajille myytäväksi tarkoitettuja elintarvikelisäaineita pidetään elintarvikkeina ja niiden on täytettävä elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 2000/13/EY asiaankuuluvat pakkausmerkintävaatimukset, asetusehdotusta on entisestään yksinkertaistettu, jotta ei toistettaisi direktiivin 2000/13/EY säännöksiä. 19. Elintarvikelisäaineen tuotantoprosessin tai lähtöaineiden muutokset ( 11 artikla) Tarkistuksessa 35 esitetään erillisiä raja-arvoja nanoteknisille elintarvikelisäaineille. Komissio ei pidä tällaista tarkistusta tarpeellisena, koska erillisiä rajoituksia voidaan vahvistaa käyttöä koskevissa edellytyksissä, jos se katsotaan tarpeelliseksi. Asia on kuitenkin tärkeä, joten on hyödyllistä tehdä muutos, jossa todetaan ja selvennetään, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen olisi tarpeen arvioida nanoteknisiä elintarvikelisäaineita ennen niiden käyttöä, koska ne voivat käyttäytyä eri tavoin, mikä voi vaikuttaa niiden turvallisuuteen. Komission muutettuun ehdotukseen sisältyy uusi 11 artikla jo yhteisön luetteloon sisällytettyjä sellaisia elintarvikelisäaineita koskevista vaatimuksista, jotka on valmistettu käyttämällä viranomaisen suorittamaan riskinarviointiin verrattuna merkittävästi erilaisia tuotantomenetelmiä tai lähtöaineita. Tässä artiklassa otetaan huomioon komission ehdotuksen johdanto-osan 14 kappaleessa esitetty periaate. 20. Uudelleentarkastelu ja uudelleenarviointi (29 ja 30 artikla) Komissio on ehdottanut, että nykyiset hyväksytyt elintarvikelisäaineet siirrettäisiin uusiin liitteisiin, kun muita kuin turvallisuutta koskevia perusteita on tarkasteltu uudelleen. Uudelleentarkastelu vie noin kaksi vuotta. Samaan aikaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tehtäväksi on annettu kaikkien nykyisin hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden turvallisuuden uudelleenarviointi, johon kuluu useita vuosia. Jos viranomaisen suorittamassa uudelleenarvioinnissa tuodaan esiin erityisiä ongelmia, tarvittavia muutoksia voidaan tehdä milloin tahansa. Koska näillä kahdella erillisellä uudelleentarkastelulla on eri aikataulut, niitä ei ole aiheellista liittää toisiinsa. Lisäksi selkeyden vuoksi liitteitä on tarpeen täydentää heti kun se on mahdollista. Tarkistuksissa 52 , 6 ja 69rev nämä kaksi näkökohtaa liitetään toisiinsa, joten edellä esitetyistä syistä komissio ei voi hyväksyä niitä. Tarkistuksen 55 periaate voidaan kuitenkin hyväksyä, ja 29 artiklaa on muutettu sen selventämiseksi, että tarpeettomiksi käyneitä elintarvikelisäaineiden käyttötarkoituksia ei sisällytetä liitteeseen II. Tarkistuksessa 57 esitetään kantaja-aineiden määritelmän muuttamista siten, että määritelmä käsittäisi myös aineet, joita käytetään liuottamaan, laimentamaan, hajottamaan tai muutoin fysikaalisesti muuttamaan ravintoainetta ja/tai muut elintarvikkeeseen ravitsemuksellisia tai fysiologisia vaikutuksia varten lisätyt aineet. Tarkistuksen 60 mukaan tällaiset aineet olisi sisällytettävä liitteeseen III. Komissio voi hyväksyä nämä tarkistukset, joilla laajennetaan ja yhdenmukaistetaan elintarvikelisäaineiden alaa. Sen vuoksi muutettuun ehdotukseen on sisällytetty nämä tarkistukset ja muutamia niistä johtuvia välttämättömiä muutoksia. Koska tämä soveltamisalan muutos on uusi asia elintarvikelisäaineista annetussa lainsäädännössä, sen voimaantuloa lykätään samaan tapaan kuin elintarvikelisäaineissa ja elintarvike-entsyymeissä olevia elintarvikelisäaineita koskevien muiden uusien säännösten kohdalla. Myös sellaisia muita tarkistuksia on ehdotettu, joiden tuloksena aromeissa hyväksytyt elintarvikelisäaineet lueteltaisiin liitteessä III eikä liitteessä II, kuten alun perin suunniteltiin (tarkistukset 58 ja 59 ). Komissio voi hyväksyä tarkistuksen, joka koskee samaan tapaan elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä ja aromeissa käytettyjä elintarvikelisäaineita, ja se on muuttanut ehdotusta tarkistuksen huomioon ottamiseksi. Lisäksi on tehty joitakin tästä johtuvia muutoksia muihin kohtiin. Liitteessä olevaa taulukoiden luetteloa on kuitenkin mukautettu erilaisten vaatimusten ja etenkin taulukoiden voimaantulo- tai täydentämisajankohtien erojen huomioon ottamiseksi. 21. Uudelleenarviointiohjelma Tarkistuksissa 5 ja 54 esitetään jatkuvaa uudelleenarviointia koskeva vaatimus. Elintarvikelisäaineita seurataan jatkuvasti, kun ne on hyväksytty, ja niitä arvioidaan uudelleen aina, kun saataville tulee uutta tieteellistä näyttöä, joka voi vaikuttaa edellisen arvioinnin tuloksiin. Sen vuoksi säännöllistä uudelleentarkastelua ei tarvita, ja se voisi lisätä komissiolle ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle koituvaa hallinnollista rasitusta. 22. Siirtymäsäännökset (32 artikla) Joidenkin etenkin pakkausmerkintöjä koskevien tarkistusten myötä muutetaan nykyistä lainsäädäntöä, joten on aiheellista säätää siirtymäsäännöksestä tarkistuksen 56 mukaisesti. Sen vuoksi artiklaan 32 on lisätty soveltuva säännös, jonka mukaan laillisin pakkausmerkinnöin varustettuja elintarvikelisäaineita saa edelleen pitää kaupan niiden vähimmäissäilyvyysajan päättymiseen asti. 23. EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio muuttaa ehdotuksiaan edellä esitetyllä tavalla. 2005/0145 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS elintarvikelisäaineista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[1], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[2], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Turvallisten ja terveellisten elintarvikkeiden vapaa liikkuvuus on sisämarkkinoiden olennainen osa, joka vaikuttaa merkittävästi kansalaisten terveyteen ja hyvinvointiin sekä heidän sosiaalisiin ja taloudellisiin etuihinsa. (2) Ihmisten elämän ja terveyden korkeatasoinen suojelu olisi varmistettava yhteisön politiikkojen toteuttamisessa. (3) Tällä asetuksella korvataan aiemmat direktiivit ja päätökset, jotka koskevat elintarvikkeissa käytettäväksi sallittuja elintarvikelisäaineita, jotta varmistetaan sisämarkkinoiden tehokas toiminta ja ihmisten terveyden suojelun korkea taso sekä kuluttajien etujen toteutuminen käyttämällä kokonaisvaltaisia ja yksinkertaistettuja menettelyjä. (4) Tällä asetuksella yhdenmukaistetaan elintarvikelisäaineiden käyttöä elintarvikkeissa yhteisön alueella. Mukaan luetaan elintarvikelisäaineiden käyttö elintarvikkeissa, joista säädetään erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/398/ETY[3], sekä tiettyjen elintarvikeväriaineiden käyttö lihan terveysmerkinnöissä ja kananmunien koristelussa ja leimaamisessa. Lisäksi tässä asetuksessa yhdenmukaistetaan elintarvikelisäaineiden käyttöä elintarvikelisäaineissa ja -entsyymeissä, jolloin varmistetaan niiden turvallisuus ja korkea laatu sekä helpotetaan niiden varastointia ja käyttöä. Tätä jälkimmäistä aihetta ei ole aiemmin säännelty yhteisön tasolla. (5) Elintarvikelisäaineet ovat aineita, joita ei yleensä kuluteta varsinaisina elintarvikkeina, vaan niitä lisätään tarkoituksellisesti elintarvikkeisiin teknisistä syistä, kuten elintarvikkeiden säilyvyyden takaamiseksi. Aineita ei saisi kuitenkaan pitää elintarvikelisäaineina silloin, kun niitä käytetään aromin ja/tai maun lisäämiseen. Elintarvikkeina pidettäviä aineita, joita voidaan käyttää tekniseen tehtävään, kuten natriumkloridi tai sahrami väriaineena sekä elintarvike-entsyymit, ei myöskään saisi pitää tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvina. Elintarvike-entsyymeistä säädetään [elintarvike-entsyymeistä annetussa] asetuksessa (EY) N:o ...[4], joka sulkee pois tämän asetuksen soveltamisen. (6) Tämän asetuksen soveltamisalaan ei ole syytä lukea aineita, joita ei kuluteta varsinaisina elintarvikkeina mutta joita käytetään tarkoituksellisesti elintarvikkeiden prosessoinnissa, joiden jäämiä on lopullisissa elintarvikkeissa ja joilla ei ole teknistä vaikutusta lopputuotteeseen (valmistuksen apuaineet). (7) Elintarvikelisäaineet olisi hyväksyttävä ja niitä olisi käytettävä ainoastaan, kun tässä asetuksessa säädetyt perusteet täyttyvät. Elintarvikelisäaineiden olisi oltava käytössä turvallisia, niiden käytön olisi perustuttava tekniseen välttämättömyyteen, niiden käyttö ei saisi johtaa kuluttajia harhaan, ja niiden käytöstä olisi oltava etua kuluttajille. Kuluttajien harhaanjohtamiseen sisältyvät, niihin kuitenkaan rajoittumatta, käytettyjen ainesosien laatua, tuotteen tai tuotantoprosessin luonnonmukaisuutta, tuotteen ravitsemuksellista laatua sekä sen hedelmä- ja vihannessisältöä koskevat seikat. Elintarvikelisäaineiden hyväksymisessä olisi myös otettava huomioon muita tarkasteltavan asian kannalta merkittäviä tekijöitä, kuten yhteiskunnalliset, taloudelliset, perinteeseen liittyvät, eettiset ja ympäristötekijät sekä tarkastusten toteutettavuus. Elintarvikelisäaineen käytössä ja enimmäismäärissä olisi otettava huomioon kyseisen elintarvikelisäaineen saanti muista lähteistä ja erityisten kuluttajaryhmien altistuminen sille (esimerkiksi allergiset kuluttajat). (8) Elintarvikelisäaineen liitteisiin sisällyttämisen yhteydessä viitataan tässä asetuksessa vahvistettujen perusteiden tarkasteluun. (9) Elintarvikelisäaineiden on aina oltava hyväksyttyjen eritelmien mukaisia. Eritelmässä olisi oltava riittävät tiedot elintarvikelisäaineen tunnistamiseksi, alkuperää koskevat tiedot mukaan luettuina, ja hyväksyttävien puhtausvaatimusten kuvaamiseksi. Elintarvikelisäaineille aiemmin laaditut eritelmät, jotka sisältyvät elintarvikkeissa sallittujen makeutusaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 5 päivänä heinäkuuta 1995 annettuun komission direktiiviin 95/31/EY[5], elintarvikkeissa sallittujen väriaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 26 päivänä heinäkuuta 1995 annettuun komission direktiiviin 95/45/EY[6] ja elintarvikkeiden muiden lisäaineiden kuin väri- ja makeutusaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 2 päivänä joulukuuta 1996 annettuun komission direktiiviin 96/77/EY[7], olisi pidettävä voimassa siihen asti, kunnes vastaavat lisäaineet on sisällytetty tämän asetuksen liitteisiin. Samanaikaisesti kyseisiä lisäaineita koskevat eritelmät olisi vahvistettava asetuksessa. Eritelmissä olisi viitattava suoraan tämän asetuksen liitteissä oleviin yhteisön luetteloihin sisältyviin lisäaineisiin. Tällaisten eritelmien monimutkainen luonne ja asiasisältö huomioon ottaen niitä ei kuitenkaan olisi selvyyden vuoksi syytä liittää sellaisinaan yhteisön luetteloihin, vaan ne olisi vahvistettava yhdessä tai useammassa erillisessä asetuksessa. (10) Jotkin elintarvikelisäaineet on hyväksytty erityiskäyttöön tietyissä viininvalmistusmenetelmissä ja -käytännöissä. Tällaisten elintarvikelisäaineiden käytön olisi täytettävä tämän asetuksen sekä asiasta annetussa yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen erityissäännösten vaatimukset. (11) Yhtenäisyyden varmistamiseksi elintarvikelisäaineiden riskinarviointi ja hyväksyminen olisi suoritettava elintarvikelisäaineiden, elintarvike-entsyymien ja elintarvikearomien yhtenäisestä hyväksymismenettelystä annetussa asetuksessa (EY) N:o […][8] vahvistettua menettelyä noudattaen. (12) Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 178/2002[9] säädetään, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista (jäljempänä ’viranomainen’) on kuultava asioissa, jotka todennäköisesti vaikuttavat kansanterveyteen. (13) Elintarvikelisäaineeseen Elintarvikelisäaine , joka kuuluu muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003[10] soveltamisalaan, olisi sovellettava kyseisen asetuksen mukaista lupamenettelyä geeniteknisen muuntamisen turvallisuuden arvioinnin osalta, kun taas elintarvikelisäaineen lopullinen lupa olisi myönnettävä hyväksyttävä kyseisen asetuksen mukaisesti ennen sen hyväksymistä tämän asetuksen mukaisesti. (14) Tämän asetuksen mukaisesti hyväksytty elintarvikelisäaine, jonka valmistuksessa käytetään tuotantomenetelmää tai lähtöaineita, jotka ovat merkittävästi erilaisia kuin viranomaisen suorittamassa riskinarvioinnissa tai vahvistetussa eritelmässä, olisi annettava viranomaisen arvioitavaksi painottaen eritelmän arviointia. Merkittävästi erilaiset tuotantomenetelmät tai lähtöaineet voivat tarkoittaa tuotantomenetelmän muuttumista kasveista uuttamisesta mikro-organismiin perustuvaan käymiseen tai alkuperäisen mikro-organismin geenimuunteluun. (15) Elintarvikelisäaineita olisi jatkuvasti tarkkailtava, ja ne olisi arvioitava uudelleen aina kun siihen ilmenee tarvetta käyttöä koskevien edellytysten muuttumisen ja uusien tieteellisten tietojen perusteella. (16) Jäsenvaltioille, jotka ovat pitäneet voimassa tiettyjen lisäaineiden sellaisissa elintarvikkeissa käyttöä koskevia kieltoja, joita pidetään perinteisinä ja joita valmistetaan niiden alueella, olisi annettava lupa edelleen soveltaa kyseisiä kieltoja. Tämän asetuksen soveltaminen ei myöskään estä esimerkiksi tuotteiden ”Feta” ja ”Salame cacciatore” osalta soveltamasta rajoittavampia sääntöjä, jotka liittyvät tiettyjen nimitysten käyttöön maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92[11] sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista todistuksista 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2082/92[12] mukaisesti. (17) Elintarvikelisäaineisiin sovelletaan edelleen pakkausmerkintöjä koskevia yleisiä velvoitteita, jotka on vahvistettu direktiivissä 2000/13/EY ja tapauksen mukaan joko asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 tai asetuksessa (EY) N:o 1830/2003. Tässä asetuksessa olisi lisäksi vahvistettava erityisiä säännöksiä niiden elintarvikelisäaineiden pakkausmerkinnöistä, jotka myydään valmistajalle tai loppukuluttajille. (18) Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[13] mukaisesti. (19) Komissiolle olisi etenkin annettava valtuudet muuttaa tämän asetuksen liitteitä ja toteuttaa asianmukaisia siirtymätoimenpiteitä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia ja/tai täydentää asetusta lisäämällä siihen uusia muita kuin keskeisiä osia, niistä olisi päätettävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. (20) Jotta elintarvikelisäaineita koskevaa yhteisön lainsäädäntöä voidaan kehittää ja päivittää oikeasuhteisesti ja tehokkaasti, on tarpeen kerätä tietoja ja jakaa niitä sekä koordinoida jäsenvaltioiden toimia. Tässä tarkoituksessa voi olla hyödyllistä suorittaa tutkimuksia, joissa käsitellään päätöksentekomenettelyn helpottamiseen tähtääviä erityisaiheita. Yhteisön olisi voitava rahoittaa tällaisia tutkimuksia osana talousarviomenettelyään. Tällaisten toimien rahoitus kuuluu rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004[14] soveltamisalaan, joten toimien rahoituksen oikeusperustana on asetus (EY) N:o 882/2004. (21) Jäsenvaltioiden on määrä suorittaa virallisia tarkastuksia valvoakseen tämän asetuksen noudattamista asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukaisesti. (22) Tavoitetta, eli elintarvikelisäaineita koskevien yhteisön sääntöjen vahvistamista, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan markkinoiden yhtenäisyyden ja kuluttajansuojan korkean tason varmistamiseksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (23) Tämän asetuksen antamisen jälkeen komission, jota avustaa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, olisi tarkasteltava uudelleen kaikkia voimassa olevien hyväksyntien muita kuin turvallisuuteen liittyviä perusteita, kuten saantia, teknistä tarvetta ja kuluttajien harhaanjohtamisen mahdollisuutta koskevia perusteita. Kaikki elintarvikelisäaineet, joiden hyväksynnät aiotaan edelleen pitää voimassa yhteisössä, olisi siirrettävä tämän asetuksen liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin. Tämän asetuksen liitettä III olisi täydennettävä muilla elintarvikelisäaineilla, joita käytetään elintarvikelisäaineissa ja -entsyymeissä, sekä ravintoaineiden kantaja-aineilla ja niiden käyttöä koskevilla edellytyksillä elintarvikelisäaineiden, elintarvike-entsyymien ja elintarvikearomien yhtenäisestä hyväksymismenettelystä annetun asetuksen (EY) N:o […] mukaisesti. Sopivan siirtymäajan varmistamiseksi liitteen III säännöksiä, lukuun ottamatta elintarvikelisäaineiden kantaja-aineita ja aromien elintarvikelisäaineita koskevia säännöksiä, ei sovellettaisi ennen [1.1.2011]. (24) Kyseisen uudelleentarkastelun tuloksesta riippumatta komission olisi laadittava vuoden kuluessa tämän asetuksen hyväksymisestä arviointiohjelma, jonka mukaisesti viranomainen arvioi uudelleen yhteisössä jo hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden turvallisuuden. Ohjelmassa olisi määriteltävä tarpeet ja tärkeysjärjestys, joiden perusteella hyväksyttyjä elintarvikelisäaineita tarkastellaan. (25) Tällä asetuksella kumotaan ja korvataan seuraavat säädökset: elintarvikkeissa sallittuja väriaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettu neuvoston direktiivi 62/2645/ETY[15], elintarvikkeissa sallittujen säilöntäaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 26 päivänä tammikuuta 1965 annettu neuvoston direktiivi 65/66/ETY[16], elintarvikkeissa sallittujen emulgointi-, stabilointi-, sakeuttamis- ja hyytelöimisaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/663/ETY[17], elintarvikkeissa sallittujen hapettumisenestoaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/664/ETY[18], yhteisön analyysimenetelmistä tarkastettaessa tiettyjen elintarvikelisäaineiden puhtausvaatimusten mukaisuutta 28 päivänä heinäkuuta 1981 annettu ensimmäinen komission direktiivi 81/712/ETY[19], elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/107/ETY[20], elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista makeutusaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/35/EY[21], elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/36/EY[22], elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20 päivänä helmikuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/2/EY[23] sekä tiettyjen lisäaineiden käyttökieltoa tiettyjen elintarvikkeiden tuotannossa koskevan kansallisen lainsäädännön voimassa pitämisestä 19 päivänä joulukuuta 1996 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 292/97/EY[24] ja elintarvikelisäainetta E 425 (konjac) sisältävien hyytelömakeisten markkinoille saattamisen ja tuonnin keskeyttämisestä 27 päivänä maaliskuuta 2002 tehty komission päätös 2002/247/EY[25]. Kyseisten säädösten tietyt säännökset on kuitenkin aiheellista pitää voimassa siirtymäkauden ajan, jotta annetaan aikaa tämän asetuksen liitteissä olevien yhteisön luetteloiden laatimiselle, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan elintarvikkeissa käytettyjä elintarvikelisäaineita koskevat säännöt, jotta varmistetaan sisämarkkinoiden tehokas toiminta sekä ihmisten terveyden suojelun ja kuluttajien etujen suojelun korkea taso, mukaan luettuna hyvän kauppatavan mukaiset käytännöt elintarvikkeiden kaupassa, ympäristö huomioon ottaen. kuluttajansuojan korkea taso . Tässä tarkoituksessa asetuksessa säädetään a) yhteisössä hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luetteloista; b) elintarvikkeisiin sisältyvien elintarvikelisäaineiden elintarvikelisäaineiden elintarvikkeissa, elintarvikelisäaineissa ja elintarvike-entsyymeissä käyttöä koskevista edellytyksistä, mukaan luettuna elintarvikelisäaineet, elintarvike-entsyymit, joita tarkoitetaan [elintarvike-entsyymeistä annetussa] asetuksessa (EY) N:o .../..., ja aromit, joita tarkoitetaan [elintarvikkeiden aromaattisista ainesosista annetussa] asetuksessa N:o (EY) .../... ; c) sellaisinaan myytävien elintarvikelisäaineiden pakkausmerkintöjä koskevista säännöistä. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan elintarvikelisäaineisiin. 2. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin aineisiin, jollei niitä käytetä elintarvikelisäaineina: a) valmistuksen apuaineet; b) kasvien ja kasvituotteiden suojeluun käytetyt aineet, joiden käyttö perustuu kasvien terveyttä koskeviin yhteisön säännöksiin; c) elintarvikkeisiin ravintoaineina lisätyt aineet; d) talousveden käsittelyyn käytetyt neuvoston direktiivin 98/83/EY[26] soveltamisalaan kuuluvat aineet. 3. Tätä asetusta ei sovelleta elintarvike-entsyymeihin, jotka kuuluvat [elintarvike-entsyymeistä annetun] asetuksen (EY) N:o […/..] soveltamisalaan. 4. Tämä asetus ei estä soveltamasta erityisiä yhteisön sääntöjä, jotka koskevat elintarvikelisäaineiden käyttöä a) tietyissä elintarvikkeissa b) muihin kuin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tarkoituksiin. 5. Tarvittaessa voidaan päättää 28 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen siitä, kuuluuko tietty aine tämän asetuksen soveltamisalaan vai ei. 3 artikla Määritelmät 1. Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksissa (EY) N:o 178/2002 ja (EY) N:o 1829/2003 vahvistettuja määritelmiä. 2. Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) ’elintarvikelisäaineella’ tarkoitetaan ainetta, jota ei tavanomaisesti sellaisenaan käytetä elintarvikkeena ja jota ei tavanomaisesti käytetä elintarvikkeelle ominaisena ainesosana riippumatta siitä, onko elintarvikelisäaineella ravitsemuksellista arvoa, ja jonka teknisessä tarkoituksessa tapahtuva lisääminen elintarvikkeeseen sen valmistuksen, prosessoinnin, käsittelyn, pakkaamisen, kuljetuksen tai varastoinnin aikana johtaa tai jonka voi perustellusti olettaa johtavan siihen, että elintarvikelisäaine tai sen sivutuotteet tulevat joko suoraan tai epäsuorasti kyseisen elintarvikkeen ainesosiksi; elintarvikelisäaineina ei kuitenkaan pidetä seuraavia: i) makeutusaineina käytettyjä monosakkarideja, disakkarideja tai oligosakkarideja sisältävät elintarvikkeet käytetyt monosakkaridit, disakkaridit tai oligosakkaridit sekä niitä sisältävät elintarvikkeet ; ii) kuivatut tai tiivistetyt elintarvikkeet, mukaan luettuna koostettujen elintarvikkeiden valmistuksessa lisätyt aromit, joilla on aromi-, ravintoaine- ja maustevaikutuksen ohella toissijaista väriainevaikutusta tai muuta teknistä vaikutusta ; iii) kuori- tai päällystemateriaaleissa käytetyt aineet, jotka eivät muodosta osaa elintarvikkeesta ja joita ei ole tarkoitettu syötäviksi yhdessä elintarvikkeen kanssa; iv) pektiiniä sisältävät tuotteet, jotka on saatu kuivatusta omenoiden puristusjätteestä tai sitrushedelmien kuorista tai näiden sekoituksesta käyttämällä liuotinhappoa, jonka jälkeen se on osittain neutraloitu natrium- tai kaliumsuoloilla (”nestemäinen pektiini”); v) purukumin perusaineet; vi) valkoinen tai keltainen dekstriini, paahdettu tai dekstrinoitu tärkkelys, happo- tai emäskäsittelyllä muunneltu tärkkelys, valkaistu tärkkelys, fysikaalisesti muunneltu tärkkelys ja amyloliittisillä entsyymeillä käsitelty tärkkelys; vii) ammoniumkloridi; viii) veriplasma, veriproteiinit , syötävä gelatiini, proteiinihydrolysaatit ja niiden suolat, maitoproteiini sekä gluteeni; ix) aminohapot ja niiden suolot, paitsi glutamiinihappo, glysiini, kysteiini ja kystiini ja niiden suolot, joilla ei ole lisäainetehtäviä; x) kaseinaatit ja kaseiini; xi) inuliini; b) ’valmistuksen apuaineella’ tarkoitetaan aineita, i) joita ei kuluteta varsinaisina elintarvikkeina, ii) joita käytetään tiettyä teknistä tarkoitusta varten raaka-aineiden, elintarvikkeiden tai niiden ainesosien käsittelyssä tai prosessoinnissa ja iii) jotka itse tai joiden johdannaiset saattavat esiintyä lopputuotteessa tahattomasti mutta teknisesti väistämättömästi muodostuneina jääminä, joista ei aiheudu vaaraa terveydelle ja joilla ei ole teknistä vaikutusta lopputuotteeseen; c) ’toiminnallisella luokalla’ tarkoitetaan liitteessä I vahvistettuja luokkia, jotka perustuvat elintarvikelisäaineen tekniseen tehtävään elintarvikkeessa; d) ’prosessoimattomilla elintarvikkeilla’ tarkoitetaan elintarvikkeita, joita ei ole käsitelty siten, että niiden alkuperäinen muoto olisi merkittävästi muuttunut, ja etenkään seuraavien toimenpiteiden ei katsota johtavan merkittäviin muutoksiin: jakaminen, erottaminen, viipalointi, luuttomaksi leikkaaminen, jauhaminen, nylkeminen, paloittelu, kuoriminen, hienontaminen, leikkuu, puhdistus, viimeistely, pakastus, jäädytys, jäähdytys, murskaaminen, kuoriminen, pakkaaminen tai pakkauksesta purkaminen; e) ’lisättyjä sokereita sisältämättömällä elintarvikkeella’ tarkoitetaan i) elintarviketta, jossa ei ole lisättyjä monosakkarideja tai , disakkarideja tai oligosakkarideja , tai ii) elintarviketta, jossa on makeutusaineina käytettyjä monosakkarideja tai , disakkarideja tai oligosakkarideja ; f) ’vähäkalorisella elintarvikkeella’ tarkoitetaan elintarviketta, jonka energia-arvoa on alennettu vähintään 30 prosentilla alkuperäiseen elintarvikkeeseen tai vastaavaan tuotteeseen verrattuna; g) ’pöydässä käytettävillä makeutusaineilla’ tarkoitetaan sallittuja makeutusainevalmisteita, jotka voivat sisältää muita elintarvikelisäaineita ja/tai elintarvikkeiden ainesosia ja jotka on tarkoitettu myytäviksi loppukuluttajille sokerien asemesta. h) ’ quantum satis ’ -periaatteella tarkoitetaan sitä, että enimmäismäärää ei vahvisteta ja että elintarvikelisäainetta on käytettävä hyvän valmistustavan mukaisesti enintään halutun tarkoituksen saavuttamiseksi tarvittava määrä ja edellyttäen, että kuluttajia ei johdeta harhaan. II LUKU YHTEISÖSSÄ HYVÄKSYTTYJEN ELINTARVIKELISÄAINEIDEN LUETTELOT 4 artikla Yhteisössä hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelot 1. Ainoastaan liitteessä II olevaan yhteisön luetteloon sisällytettyjä elintarvikelisäaineita voidaan saattaa markkinoille sellaisinaan ja elintarvikkeissa, mukaan luettuna direktiivin 89/398/ETY soveltamisalaan kuuluvat erityisravinnoksi tarkoitetut elintarvikkeet. 2. Ainoastaan liitteessä III olevaan yhteisön luetteloon sisällytettyjä elintarvikelisäaineita voidaan käyttää elintarvikelisäaineissa, ja elintarvike-entsyymeissä ja elintarvikearomeissa luettelossa määriteltyjen ehtojen mukaisesti. 3. Liitteessä II oleva elintarvikelisäaineiden luettelo laaditaan niiden elintarvikkeiden luokkien perusteella, joihin kyseisiä aineita voidaan lisätä. 4. Liitteessä III oleva elintarvikelisäaineiden luettelo laaditaan sellaisten elintarvikelisäaineiden, tai elintarvike-entsyymien, elintarvikearomien ja ravintoaineiden tai niiden muodostamien luokkien perusteella, joihin kyseisiä aineita voidaan lisätä. 5. Elintarvikelisäaineiden on aina oltava 12 14 artiklassa tarkoitettujen eritelmien mukaisia. 5 artikla Vaatimusten vastaisten elintarvikelisäaineiden ja/tai elintarvikkeiden kieltäminen Elintarvikelisäainetta ja/tai elintarviketta, joka sisältää tällaista elintarvikelisäainetta, ei saa saattaa markkinoille, jos elintarvikelisäaine tai sen käyttö ei vastaa tämän asetuksen vaatimuksia. 5 6 artikla Elintarvikelisäaineiden sisällyttämistä yhteisön luetteloihin ja niiden käyttöä koskevat yleiset edellytykset 1. Elintarvikelisäaine voidaan sisällyttää liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin vain, jos se täyttää seuraavat edellytykset ja tarvittaessa muut merkitykselliset vaatimukset : a) se ei käytettävissä olevan tieteellisen näytön perusteella vaaranna kuluttajien terveyttä, kun sitä käytetään ehdotuksen mukaisina määrinä; b) on olemassa perusteltu tekninen tarve, jota ei voida täyttää muulla taloudellisesti ja teknisesti toteutuskelpoisella tavalla; c) sen käyttö ei johda kuluttajia harhaan. 2. Jotta elintarvikelisäaine voidaan sisällyttää liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin, siitä on oltava etua ja hyötyä kuluttajille, ja sillä on siksi oltava yksi tai useampi seuraavista tarkoituksista: a) elintarvikkeen ravitsemuksellisen laadun säilyttäminen; b) erityisruokavaliota noudattaville kuluttajaryhmille valmistettavien elintarvikkeiden ainesosien tai osien muodostaminen; c) elintarvikkeen säilyvyyden tai stabiiliuden edistäminen tai sen aistinvaraisten ominaisuuksien parantaminen, edellyttäen että elintarvikkeen ominaisuudet, sisältö tai laatu ei muutu kuluttajia harhaanjohtavasti; d) elintarvikkeen valmistuksen, prosessoinnin, käsittelyn, pakkaamisen, kuljetuksen tai varastoinnin helpottaminen, edellyttäen että elintarvikelisäainetta ei käytetä näissä toimissa peittämään viallisten raaka-aineiden käytöstä johtuvia vaikutuksia tai suositusten vastaisia tai epähygieenisiä käytäntöjä tai tekniikoita. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdan a alakohdassa säädetään, elintarvikkeen ravitsemuksellista laatua heikentävä elintarvikelisäaine voidaan sisällyttää liitteessä II olevaan yhteisön luetteloon, edellyttäen, että a) elintarvike ei muodosta merkittävää osaa tavanomaisesta ruokavaliosta tai b) elintarvikelisäaine on välttämätön erityisruokavaliota noudattaville kuluttajaryhmille tarkoitettujen elintarvikkeiden valmistuksessa. 6 7 artikla Makeutusaineita koskevat erityisedellytykset Elintarvikelisäaine voidaan sisällyttää liitteessä II olevassa yhteisön luettelossa makeutusaineiden toiminnalliseen luokkaan ainoastaan, jos sen lisäksi, että sillä on yksi tai useampi 5 6 artiklan 2 kohdassa vahvistetuista tarkoituksista, sillä on yksi tai useampi seuraavista tarkoituksista: a) käyttö sokerien asemesta vähäkaloristen tai ei-kariogeenisten elintarvikkeiden valmistukseen tai sellaisten elintarvikkeiden valmistukseen, joissa ei ole lisättyä sokeria; b) käyttö sokerien asemesta säilyvyyden pidentämiseen; c) direktiivin 89/398/ETY 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritellyn erityisravinnoksi tarkoitetun elintarvikkeen valmistus. 78 artikla Väriaineita koskevat erityisedellytykset Elintarvikelisäaine voidaan sisällyttää liitteessä II olevassa yhteisön luettelossa väriaineiden toiminnalliseen luokkaan ainoastaan, jos sen lisäksi, että sillä on yksi tai useampi 56 artiklan 2 kohdassa vahvistetuista tarkoituksista, sitä koskee jokin seuraavista tarkoituksista: a) alkuperäisen ulkonäön palauttaminen elintarvikkeeseen, jonka väri on muuttunut prosessoinnissa, varastoinnissa, pakkaamisessa tai jakelussa ja jonka ulkonäkö on sen vuoksi voinut muuttua vähemmän tyydyttäväksi; b) houkuttelevamman ulkonäön antaminen elintarvikkeelle; c) värin antaminen muutoin värittömälle elintarvikkeelle. 89 artikla Elintarvikelisäaineiden toiminnalliset luokat 1. Elintarvikelisäaine voidaan sijoittaa johonkin liitteessä I olevista toiminnallisista luokista sen pääasiallisen teknisen tehtävän perusteella. Elintarvikelisäaineen sijoittaminen toiminnalliseen luokkaan ei estä käyttämästä sitä useisiin tehtäviin. 2. Tieteen edistymisen tai teknologian kehittymisen tuloksena toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia ja jotka liittyvät liitteeseen I lisättyihin toiminnallisiin luokkiin, hyväksytään voidaan lisätä tarvittaessa muita toiminnallisia luokkia 28 27 artiklan 2 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. 910 artikla Yhteisössä hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelojen sisältö 1. Elintarvikelisäaine, joka täyttää 56, 67 ja 78 artiklassa vahvistetut edellytykset, voidaan sisällyttää [yhtenäisestä menettelystä annetussa] asetuksessa (EY) N:o […] vahvistettua menettelyä noudattaen a) tämän asetuksen liitteessä II olevaan yhteisön luetteloon ja/tai b) tämän asetuksen liitteessä III olevaan yhteisön luetteloon. 2. Liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin kirjattavasta elintarvikelisäaineesta on annettava seuraavat tiedot: a) elintarvikelisäaineen nimi ja sille mahdollisesti annettu E-numero; b) elintarvikkeet ja/tai elintarvikelisäaineet ja/tai elintarvike-entsyymit ja/tai elintarvikearomit , joihin elintarvikelisäainetta voidaan lisätä; c) edellytykset, joiden täyttyessä elintarvikelisäainetta voidaan käyttää; d) mahdolliset rajoitukset, jotka koskevat elintarvikelisäaineen myyntiä suoraan kuluttajille. 3. Liitteissä II ja III olevia yhteisön luetteloita on muutettava noudattaen elintarvikelisäaineiden, elintarvike-entsyymien ja elintarvikearomien yhtenäisestä hyväksymismenettelystä annetussa asetuksessa (EY) N:o […] tarkoitettua menettelyä. 11 artikla Yhteisön luetteloon jo sisällytetyn elintarvikelisäaineen tuotantoprosessin tai lähtöaineiden muutokset Jos yhteisön luetteloon jo sisällytetyn elintarvikelisäaineen tuotantomenetelmät tai lähtöaineet muuttuvat merkittävästi, kyseisiä uusia menetelmiä tai lähtöaineita käyttäen valmistettua elintarvikelisäainetta pidetään eri lisäaineena, jonka markkinoille saattaminen edellyttää uutta merkintää yhteisön luetteloihin tai muutosta eritelmään. 1012 artikla Elintarvikelisäaineiden käyttömäärät 1. Edellä 910 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen käyttöä koskevien edellytysten laadinnassa a) käyttömääräksi on vahvistettava toivottuun vaikutukseen tarvittava pienin määrä; b) määrän vahvistamisessa on otettava huomioon i) elintarvikelisäaineelle vahvistettu hyväksyttävä päiväsaanti tai vastaava arviointi ja oletettava päiväsaanti kaikista lähteistä; ii) silloin, kun elintarvikelisäainetta on määrä käyttää erityisruokavaliota noudattaville kuluttajaryhmille tarkoitetuissa elintarvikkeissa, sen mahdollinen päiväsaanti kyseisissä kuluttajaryhmissä. 2. Soveltuvissa tapauksissa elintarvikelisäaineen enimmäismäärää ei vahvisteta (quantum satis). Tällöin elintarvikelisäainetta on käytettävä quantum satis -periaatteen mukaisesti. hyvän valmistustavan mukaisesti enintään halutun tarkoituksen saavuttamiseksi tarvittava määrä ja edellyttäen, että kuluttajia ei johdeta harhaan. 3. Liitteessä II vahvistettuja elintarvikelisäaineiden käytön enimmäismääriä sovelletaan sellaisenaan syötäviin elintarvikkeisiin, joiden valmistuksessa on noudatettu käyttöä koskevia ohjeita, jollei toisin ilmoiteta. Kuivattujen ja/tai tiivistettyjen elintarvikkeiden, jotka on palautettava ennalleen, osalta on otettava enimmäismääriä sovellettaessa huomioon vähimmäislaimennuskerroin. 4. Liitteessä II vahvistettuja väriaineiden enimmäismääriä sovelletaan väriainevalmisteen sisältämän tärkeimmän väriainesosan määriin, jollei toisin ilmoiteta. 1113 artikla Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 soveltamisalaan kuuluvat elintarvikelisäaineet Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 soveltamisalaan kuuluva elintarvikelisäaine voidaan sisällyttää tämän asetuksen liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin tämän asetuksen mukaisesti vasta sen jälkeen, kun se on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 1829/2003 7 artiklan mukaisesti. 1214 artikla Elintarvikelisäaineiden eritelmät Erityisesti alkuperää, puhtausvaatimuksia ja muita tarvittavia tietoja koskevia elintarvikelisäaineiden eritelmiä hyväksytään silloin, kun elintarvikelisäaine sisällytetään ensimmäisen kerran liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin noudattaen [elintarvikelisäaineiden, elintarvike-entsyymien ja elintarvikearomien yhtenäisestä hyväksymismenettelystä annetussa] asetuksessa (EY) N:o […] tarkoitettua menettelyä. III LUKU ELINTARVIKELISÄAINEIDEN KÄYTTÖ ELINTARVIKKEISSA 1315 artikla Elintarvikelisäaineiden käyttö prosessoimattomissa elintarvikkeissa Elintarvikelisäaineita ei saa käyttää prosessoimattomissa elintarvikkeissa, jollei tällaisesta käytöstä säädetä erikseen liitteessä II. 1416 artikla Väriaineiden ja makeutusaineiden käyttö imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa elintarvikkeissa Väriaineita tai makeutusaineita ei saa käyttää direktiivin 89/398/ETY mukaisissa imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa elintarvikkeissa eikä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa ruokavaliovalmisteissa erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin, jollei tällaisesta käytöstä erikseen säädetä tämän asetuksen liitteessä II. 1517 artikla Väriaineiden käyttö merkintöihin Ainoastaan tämän asetuksen liitteessä II lueteltuja elintarvikeväriaineita voidaan käyttää terveysmerkintöihin, joista säädetään neuvoston direktiivissä 91/497/ETY[27], sekä muihin vaadittaviin lihavalmisteiden merkintöihin, munien kuorien koristevärjäykseen ja munien kuorien leimaamiseen, joista säädetään komission asetuksessa (ETY) N:o 1274/91[28]. 1618 artikla Siirtoperiaate 1. Elintarvikelisäaineen esiintyminen sallitaan a) muussa kuin liitteessä II tarkoitetussa koostetussa elintarvikkeessa, kun elintarvikelisäaineen käyttö on sallittua yhdessä koostetun elintarvikkeen ainesosista; b) elintarvikkeessa, johon on lisätty elintarvikelisäainetta, elintarvike-entsyymiä tai aromia, kun i) elintarvikelisäaineen käyttö elintarvikelisäaineessa, elintarvike-entsyymissä tai aromissa on sallittua tämän asetuksen mukaisesti, ii) elintarvikelisäaine on siirretty elintarvikkeeseen elintarvikelisäaineen, elintarvike-entsyymin tai aromin mukana, iii) elintarvikelisäaineella ei ole teknistä tehtävää lopullisessa elintarvikkeessa; c) elintarvikkeessa, jota on tarkoitus käyttää yksinomaan koostetun elintarvikkeen valmistukseen ja edellyttäen, että koostettu elintarvike täyttää tämän asetuksen vaatimukset. 2. Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta äidinmaidonkorvikkeisiin, vieroitusvalmisteisiin eikä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuihin viljapohjaisiin valmisruokiin tai erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin suunnattuihin ruokavaliovalmisteisiin, joita tarkoitetaan direktiivissä 89/398/ETY, jollei asiasta erikseen säädetä. 3. Kun aromissa, elintarvikelisäaineessa tai elintarvike-entsyymissä oleva elintarvikelisäaine lisätään elintarvikkeeseen, jossa sillä on tekninen tehtävä, sitä pidetään kyseisen elintarvikkeen elintarvikelisäaineena eikä lisätyn aromin, elintarvikelisäaineen tai elintarvike-entsyymin elintarvikelisäaineena. 4. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista vahvan makeutusaineen esiintyminen sallitaan lisättyä sokeria sisältämättömässä koostetussa elintarvikkeessa, vähäkalorisessa koostetussa elintarvikkeessa, vähäkaloriseen ruokavalioon tarkoitetussa koostetussa ruokavaliovalmisteessa ja pitkään säilyvässä koostetussa elintarvikkeessa sillä edellytyksellä, että vahva makeutusaine sallitaan yhdessä koostetun elintarvikkeen ainesosista. 1719 artikla Tulkintapäätökset Jäljempänä olevassa 2827 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan tarvittaessa päättää, a) kuuluuko tietty elintarvike johonkin liitteessä II tarkoitetuista elintarvikkeiden luokista vai ei, tai b) käytetäänkö liitteissä II ja III lueteltua elintarvikelisäainetta, johon saa soveltaa quantum satis -periaatetta, 1012 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisesti vai ei. 1820 artikla Perinteiset elintarvikkeet Liitteessä IV luetellut jäsenvaltiot voivat edelleen kieltää tiettyjen elintarvikelisäaineiden luokkien käytön kyseisessä liitteessä luetelluissa perinteisissä elintarvikkeissa, jotka on valmistettu niiden alueella. IV LUKU PAKKAUSMERKINNÄT 1 JAKSO NIIDEN ELINTARVIKELISÄAINEIDEN PAKKAUSMERKINNÄT, JOITA EI OLE TARKOITETTU MYYTÄVIKSI KULUTTAJILLE 1921 artikla Niiden elintarvikelisäaineiden pakkausmerkinnät, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi loppukuluttajille 1. Elintarvikelisäaineita, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi loppukuluttajille, riippumatta siitä, myydäänkö ne sellaisinaan vai toisiinsa ja/tai direktiivin 2000/13/EY 6 artiklan 4 kohdassa määriteltyihin ainesosiin sekoitettuina, voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos niiden pakkauksissa tai astioissa niissä on helposti näkyvällä, selvästi luettavalla ja pysyvällä tavalla merkityt merkitty tämän asetuksen 20 22 –23 artiklassa säädetty pakkausmerkintä säädetyt tiedot . Jäljempänä 22 artiklassa säädetyt tiedot on esitettävä ostajien helposti ymmärtämällä kielellä. 2. Jäsenvaltio, jonka alueella tuotetta pidetään kaupan, voi omalla alueellaan perustamissopimuksen mukaisesti säätää, että kyseiset tiedot on annettava kyseisen jäsenvaltion määräämällä yhdellä tai useammalla yhteisön virallisella kielellä. Tämä ei estä ilmoittamasta kyseisiä tietoja useilla kielillä. 2022 artikla Niiden elintarvikelisäaineiden, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi loppukuluttajille, pakkausmerkintöjä koskevat yleiset vaatimukset Elintarvikelisäaineiden tunnistetietoja koskevat vaatimukset 1. Kun elintarvikelisäaineita, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi loppukuluttajille, myydään sellaisinaan tai toisiinsa ja/tai muihin elintarvikkeiden ainesosiin sekoitettuina ja/tai niihin on lisätty muita aineita, niiden pakkauksissa tai astioissa on oltava seuraavat tiedot jokaisesta elintarvikelisäaineesta : a) kunkin elintarvikelisäaineen osalta tässä asetuksessa säädetty nimi ja/tai E-numero tai myyntinimitys, jossa on kunkin elintarvikelisäaineen nimi ja/tai E-numero; b) jos a alakohdassa tarkoitettua nimeä ja/tai E-numeroa ei ole, elintarvikelisäaineen kuvaus, jonka on oltava riittävän täsmällinen sen erottamiseksi selvästi muista samankaltaisista tuotteista. b) joko maininta ”elintarvikekäyttöön” tai maininta ”rajoitettuun elintarvikekäyttöön” tai tarkemmat tiedot sen aiotusta elintarvikekäytöstä; c) tarvittaessa erityiset varastointia ja/tai käyttöä koskevat edellytykset; d) erän tunnistemerkintä; e) käyttöä koskevat ohjeet, jos niiden ilmoittamatta jättäminen voisi haitata elintarvikelisäaineen asianmukaista käyttöä; f) valmistajan, pakkaajan tai myyjän nimi tai toiminimi ja osoite; g) soveltuvissa tapauksissa merkintä sellaisten ainesosien tai ainesosaryhmien enimmäismäärästä, joiden määrä elintarvikkeessa on rajoitettu, ja/tai asianmukaiset tiedot selkeässä ja ymmärrettävässä muodossa, jotta ostaja voi noudattaa tätä asetusta tai muuta asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä; kun sama määrää koskeva rajoitus koskee kokonaista ainesosien ryhmää, käytettynä yksin tai yhdessä, prosenttiosuudet voidaan yhdistää ja ilmoittaa yhtenä lukuna; määrää koskeva rajoitus ilmaistaan joko numeroina tai quantum satis -periaatteen mukaisesti; h) nettomäärä; i) vähimmäissäilyvyysaika; j) tarvittaessa tiedot tässä artiklassa tarkoitetuista ja direktiivin 2000/13/EY liitteessä III a luetelluista elintarvikelisäaineista tai muista aineista, jotta ostaja voi varmistua, että kyseistä direktiiviä noudatetaan. 2. Kun elintarvikelisäaineita myydään toisiinsa ja/tai muihin elintarvikkeen ainesosiin sekoitettuina, tuloksena syntyvien tuotteiden pakkauksissa tai astioissa on oltava luettelo kaikista ainesosista niiden 1 kohdassa säädetyt tiedot on annettava jokaisesta elintarvikelisäaineesta lisäaineen prosenttiosuutta kokonaispainosta vastaavassa alenevassa järjestyksessä. 3. Kun elintarvikelisäaineisiin lisätään aineita (elintarvikelisäaineet tai muut elintarvikkeiden ainesosat mukaan luettuina) varastoinnin, myynnin, standardoinnin, laimentamisen tai liukenemisen helpottamiseksi, niiden pakkauksissa tai astioissa on oltava luettelo kaikista näistä aineista niiden prosenttiosuutta kokonaispainosta vastaavassa alenevassa järjestyksessä. 4. Poiketen siitä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, 1 kohdan e–g ja j alakohdassa sekä 2 ja 3 kohdassa vaaditut tiedot voidaan antaa vain lähetykseen liittyvissä asiakirjoissa, jotka toimitetaan lähetyksen mukana tai sitä ennen, edellyttäen, että kyseisen tuotteen pakkauksen tai astian helposti näkyvässä osassa on merkintä ”elintarvikkeiden valmistukseen, ei vähittäismyyntiin”. 5. Poiketen siitä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, kun elintarvikelisäaineet toimitetaan tankeissa, kaikki tiedot voidaan antaa vain lähetykseen liittyvissä asiakirjoissa, jotka toimitetaan lähetyksen mukana. 21 artikla Tietovaatimukset lisättäessä elintarvikelisäaineisiin muita aineita, materiaaleja tai elintarvikkeiden ainesosia Kun elintarvikelisäaineisiin, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi kuluttajille, lisätään aineita, materiaaleja tai elintarvikkeiden ainesosia varastoinnin, myynnin, standardoinnin, laimentamisen tai liukenemisen helpottamiseksi, elintarvikelisäaineiden pakkauksissa, astioissa tai niiden mukana seuraavissa asiakirjoissa on ilmoitettava 20 artiklassa säädetyt tiedot ja jokaisen ainesosan prosenttiosuus kokonaispainosta alenevassa järjestyksessä. 22 artikla Tietovaatimukset sekoitettaessa elintarvikelisäaineita muihin elintarvikkeen ainesosiin Kun elintarvikelisäaineita, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi kuluttajille, sekoitetaan muihin elintarvikkeen ainesosiin, elintarvikelisäaineiden pakkauksissa tai astioissa on oltava luettelo kaikista ainesosista niiden prosenttiosuutta kokonaispainosta vastaavassa alenevassa järjestyksessä. 23 artikla Elintarvikelisäaineita koskevat yleiset tietovaatimukset 1. Elintarvikelisäaineiden, joita ei ole tarkoitettu myytäväksi kuluttajille, pakkauksissa on oltava seuraavat tiedot: a) joko maininta ”elintarvikekäyttöön” tai maininta ”rajoitettuun elintarvikekäyttöön” tai tarkemmat tiedot sen aiotusta elintarvikekäytöstä; b) tarvittaessa erityiset varastointia ja käyttöä koskevat edellytykset; c) käyttöä koskevat ohjeet, jos niiden ilmoittamatta jättäminen voisi haitata elintarvikelisäaineen asianmukaista käyttöä; d) erän tunnistemerkintä; e) valmistajan, pakkaajan tai myyjän nimi tai toiminimi ja osoite; f) kun elintarvikelisäaineen ainesosan määrää elintarvikkeessa on rajoitettu, kyseisen ainesosan prosenttiosuus elintarvikelisäaineessa tai riittävät tiedot elintarvikelisäaineen koostumuksesta, jotta ostaja voi varmistua, että määrää koskevaa rajoitusta noudatetaan; kun sama määrää koskeva rajoitus koskee kokonaista ainesosien ryhmää, käytettynä yksin tai yhdessä, prosenttiosuudet voidaan yhdistää ja ilmoittaa yhtenä lukuna; määrää koskeva rajoitus ilmaistaan joko numeroina tai quantum satis -periaatteen mukaisesti; g) nettomäärä; h) soveltuvissa tapauksessa elintarvikkeisiin sisältyvien ainesosien merkintöjen osalta tiedot elintarvikelisäaineesta tai muista aineista, joihin viitataan tämän asetuksen 20, 21 ja 22 artiklassa ja jotka luetellaan direktiivin 2000/13/EY liitteessä III a. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kyseisen kohdan c–f alakohdassa ja h alakohdassa vaaditut tiedot voidaan antaa ainoastaan lähetykseen liittyvissä asiakirjoissa, jotka toimitetaan lähetyksen mukana tai sitä ennen, edellyttäen, että kyseisen tuotteen pakkauksen tai astian helposti näkyvässä osassa on merkintä ”elintarvikkeiden valmistukseen, ei vähittäismyyntiin”. 2 JAKSO KULUTTAJILLE MYYTÄVIKSI TARKOITETTUJEN ELINTARVIKELISÄINEIDEN PAKKAUSMERKINNÄT 2423 artikla Loppukuluttajille myytäviksi tarkoitettujen elintarvikelisäaineiden pakkausmerkinnät 1. Rajoittamatta direktiivin 2000/13/EY, direktiivin 89/396/ETY ja asetuksen (EY) 1829/2003 soveltamista sellaisinaan tai toisiinsa ja/tai muihin elintarvikkeiden ainesosiin sekoitettuina loppukuluttajille myytäviksi tarkoitettuja elintarvikelisäaineita saa pitää kaupan ainoastaan, jos niiden pakkauksissa on seuraavat helposti näkyvällä, selvästi luettavalla ja pysyvällä tavalla merkityt tiedot: a) kunkin elintarvikelisäaineen osalta tässä asetuksessa säädetty nimi ja E-numero tai myyntinimitys, jossa on kunkin elintarvikelisäaineen nimi ja E-numero; joka muodostetaan kyseiseen elintarvikelisäaineeseen sovellettavissa yhteisön säännöksissä säädetystä nimityksestä ja sen E-numerosta; b) joko maininta ”elintarvikekäyttöön” tai maininta ”rajoitettuun elintarvikekäyttöön” tai tarkemmat tiedot aiotusta käytöstä. 20, 21 ja 22 artiklan sekä 23 artiklan 1 kohdan a–e, g ja h alakohdan mukaisesti edellytetyt tiedot. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdassa säädetään, P p öydässä käytettävien makeutusaineiden myyntinimityksessä on oltava maininta ” . . -pohjainen pöydässä käytettävä makeutusaine” sekä sen makeuttavan aineen nimi tai niiden makeuttavien aineiden nimet, joista pöydässä käytettävä makeutusaine koostuu. 3. Polyoleja ja/tai aspartaamia ja/tai aspartaamiasesulfaamisuolaa sisältävien pöydässä käytettävien makeutusaineiden pakkausmerkinnöissä on oltava seuraavat varoitukset: a) polyolit: ”liiallisella käytöllä voi olla laksatiivisia vaikutuksia”; b) aspartaami/aspartaamiasesulfaamisuola: ”sisältää fenyylialaniinin lähteen”. 4. Edellä 1–3 kohdassa tarkoitettujen tietojen osalta sovelletaan vastaavasti direktiivin 2000/13/EY 13 artiklan 2 kohtaa. 3 JAKSO MUUT PAKKAUSMERKINTÖJÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET 2524 artikla Muut pakkausmerkintöjä koskevat vaatimukset 1. Edellä oleva 19 21 – 24 23 artikla ei rajoita yksityiskohtaisempien tai laajempien lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten soveltamista painoihin tai mittoihin taikka vaarallisten aineiden ja valmisteiden esillepanoon, luokitteluun, pakkaamiseen ja pakkausmerkintöihin tai niiden kuljetukseen. 2. Edellä olevassa 19–24 artiklassa säädetyt tiedot on esitettävä ostajien helposti ymmärtämällä kielellä. Jäsenvaltio, jonka alueella tuotetta pidetään kaupan, voi omalla alueellaan perustamissopimuksen mukaisesti säätää, että kyseiset tiedot on annettava kyseisen jäsenvaltion määräämällä yhdellä tai useammalla yhteisön virallisella kielellä. Sen estämättä, mitä tämän kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään, kyseiset tiedot voidaan ilmoittaa useilla kielillä. V LUKU MENETTELYSÄÄNNÖKSET JA TÄYTÄNTÖÖNPANO 2625 artikla Tiedonantovelvollisuus 1. Elintarvikelisäaineen valmistajan tai käyttäjän on viipymättä ilmoitettava komissiolle uusista tieteellisistä tai teknisistä tiedoista, jotka saattavat vaikuttaa elintarvikelisäaineen turvallisuusarviointiin. 2. Elintarvikelisäaineen valmistajan tai käyttäjän on ilmoitettava komissiolle sen pyynnöstä elintarvikelisäaineen tosiasiallisesta käytöstä. 2726 artikla Elintarvikelisäaineen saannin seuranta 1. Jäsenvaltioiden on ylläpidettävä riskipohjaiseen lähestymistapaan perustuvia elintarvikelisäaineiden kulutuksen ja käytön seurantajärjestelmiä ja raportoitava havainnoistaan vuosittain komissiolle ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (jäljempänä ’viranomainen’). 2. Viranomaisen kuulemisen jälkeen voidaan hyväksyä 2827 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen yhteiset menetelmät, joilla jäsenvaltiot keräävät tietoja elintarvikelisäaineiden saannista ravinnon mukana yhteisössä. 2827 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä ’komitea’. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 2928 artikla Yhteisön rahoitus yhdenmukaistetuille politiikoille Tästä asetuksesta johtuvien tointen rahoituksen oikeusperustana on asetuksen (EY) N:o 882/2004 66 artiklan 1 kohdan c alakohta. VI LUKU SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 3029 artikla Yhteisössä hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luetteloiden laadinta 1. Elintarvikelisäaineet, jotka on ennen tämän asetuksen voimaantulopäivää hyväksytty käytettäviksi elintarvikkeissa direktiivien 94/35/EY, 94/36/EY ja 95/2/EY nojalla, sekä kyseisten aineiden käyttöä koskevat edellytykset sisällytetään tämän asetuksen liitteeseen II sen jälkeen, kun on tarkasteltu uudelleen, täyttävätkö ne tämän asetuksen 56, 67 ja 78 artiklan vaatimukset. Toimenpiteet, jotka liittyvät tällaisten lisäaineiden lisäämiseen liitteeseen II ja joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 28 27 artiklan 2 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntely menettelyä noudattaen. Uudelleentarkasteluun ei sisälly viranomaisen suorittamaa uutta riskinarviointia. Uudelleentarkastelu on saatettava päätökseen viimeistään […] kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen julkaisemispäivästä. Elintarvikelisäaineita ja niiden käyttötapoja, jotka eivät ole enää käytössä, ei sisällytetä liitteeseen. 2. Elintarvikelisäaineet, jotka on hyväksytty käytettäviksi elintarvikelisäaineissa direktiivin 95/2/EY liitteen V mukaisina sallittuina kantaja-aineina, sekä niiden käyttöä koskevat edellytykset sisällytetään tämän asetuksen liitteessä III olevaan 1 osaan, kun on tarkasteltu uudelleen, täyttävätkö ne tämän asetuksen 5 6 artiklan vaatimukset. Toimenpiteet, jotka liittyvät tällaisten lisäaineiden lisäämiseen liitteeseen III ja joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 28 27 artiklan 2 3 kohdassa säädettyä tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntely menettelyä noudattaen. Uudelleentarkasteluun ei sisälly viranomaisen suorittamaa uutta riskinarviointia. Uudelleentarkastelu on saatettava päätökseen viimeistään […] kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen julkaisemispäivästä. Elintarvikelisäaineita ja niiden käyttötapoja, jotka eivät ole enää käytössä, ei sisällytetä liitteeseen. 3. Elintarvikelisäaineet, jotka on hyväksytty käytettäviksi elintarvikearomeissa direktiivin 95/2/EY nojalla, sekä niiden käyttöä koskevat edellytykset sisällytetään tämän asetuksen liitteessä III olevaan 4 osaan, kun on tarkasteltu uudelleen, täyttävätkö ne tämän asetuksen 6 artiklan vaatimukset. Toimenpiteet, jotka liittyvät tällaisten lisäaineiden lisäämiseen liitteeseen III ja joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Uudelleentarkasteluun ei sisälly viranomaisen suorittamaa uutta riskinarviointia. Uudelleentarkastelu on saatettava päätökseen viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen julkaisemispäivästä. Elintarvikelisäaineita ja niiden käyttötapoja, jotka eivät ole enää käytössä, ei sisällytetä liitteeseen. 3 4 . Tämän artiklan 1, ja 2 ja 3 kohdan mukaisten elintarvikelisäaineiden eritelmät on vahvistettava [elintarvikelisäaineiden, elintarvike-entsyymien ja elintarvikearomien yhtenäisestä hyväksymismenettelystä annetun] asetuksen (EY) N:o […] mukaisesti siinä vaiheessa, kun kyseiset elintarvikelisäaineet sisällytetään liitteisiin kyseisten kohtien mukaisesti. 4 5 . Toimenpiteet, jotka liittyvät asianmukaisiin siirtymätoimenpiteisiin ja joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia esimerkiksi täydentämällä sitä, hyväksytään Aiheellisia siirtymätoimenpiteitä voidaan hyväksyä 28 27 artiklan 2 3 kohdassa säädettyä tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelym enettelyä noudattaen. 3130 artikla Hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointi 1. Viranomainen suorittaa uuden riskinarvioinnin elintarvikelisäaineille, jotka on hyväksytty ennen tämän asetuksen voimaantulopäivää. 2. Viranomaisen kuulemisen jälkeen hyväksytään kyseisiä lisäaineita koskeva arviointiohjelma vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä 2827 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Arviointiohjelma julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 3231 artikla Kumoamiset 1. Kumotaan seuraavat säädökset: a) direktiivi 62/2645/ETY, b) direktiivi 65/66/ETY, c) direktiivi 78/663/ETY, d) direktiivi 78/664/ETY, e) direktiivi 81/712/ETY, f) direktiivi 89/107/ETY, g) direktiivi 94/35/EY, h) direktiivi 94/36/EY, i) direktiivi 95/2/EY, j) päätös 292/97/EY, k) päätös 2002/247/EY. 2. Viittauksia kumottuihin säädöksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen. 3332 artikla Siirtymäsäännökset Poiketen siitä, mitä 3231 artiklassa säädetään, seuraavien säännösten soveltamista jatketaan [...] asti: a) direktiivin 94/35/EY 2 artiklan 1, 2 ja 4 kohta ja sen liite; b) direktiivin 94/36/EY 2 artiklan 1–6 kohta, 8, 9 ja 10 kohta ja sen liitteet I–V; c) direktiivin 95/2/EY 2 ja 4 artikla ja sen liitteet I–VI. Sen estämättä, mitä c alakohdassa säädetään, entsyymejä E 1103 invertaasi ja E 1105 lysotsyymi koskevat direktiivissä 95/2/EY vahvistetut hyväksynnät kumotaan yhteisössä hyväksyttyjen elintarvike-entsyymien luettelon soveltamispäivästä [elintarvike-entsyymeistä annetun asetuksen] 1817 artiklan mukaisesti. Elintarvikelisäaineita, jotka eivät ole asetuksen säännösten mukaisia ja jotka on laillisesti saatettu markkinoille tai varustettu pakkausmerkinnöin ennen [12 kuukauden kuluttua tämän asetuksen julkaisemisesta], voidaan edelleen pitää kaupan niiden vähimmäissäilyvyysajan päättymiseen asti. 3433 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan [vuoden kuluttua tämän asetuksen julkaisupäivästä]. Edellä olevaa 4 5 artiklan 2 kohtaa sovelletaan kuitenkin liitteessä III olevaan 2 , ja 3 ja 5 osaan [1 päivästä tammikuuta 2011]. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Puheenjohtaja LIITE I Elintarvikkeissa esiintyvien elintarvikelisäaineiden sekä elintarvikelisäaineissa ja elintarvike-entsyymeissä esiintyvien elintarvikelisäaineiden toiminnalliset luokat 1. ”Makeutusaineet” ovat aineita (sokerinkaltaisia makeutusaineita tai vahvoja makeutusaineita), joita käytetään antamaan makeaa makua elintarvikkeisiin tai pöydässä käytettävinä makeutusaineina. 2. ”Väriaineet” ovat aineita, jotka lisäävät tai antavat uudelleen väriä elintarvikkeeseen; kyseessä voivat olla elintarvikkeen omat luonnolliset ainesosat tai muista luonnollisista lähteistä olevat aineet, joita ei tavanomaisesti sellaisenaan käytetä elintarvikkeina ja joita ei tavanomaisesti käytetä elintarvikkeille ominaisina ainesosina.Tässä asetuksessa tarkoitettuja väriaineita ovat elintarvikkeista ja muista luonnollisista ainesosista fysikaalisesti ja/tai kemiallisesti uuttamalla saadut valmisteet, joiden uuttamisessa pigmentit erotetaan ravinto- ja aromiaineista. 3. ”Säilöntäaineet” ovat aineita, jotka pidentävät elintarvikkeiden säilyvyyttä suojelemalla niitä mikro-organismien aiheuttamalta pilaantumiselta. 4. ”Hapettumisenestoaineet” ovat aineita, jotka pidentävät elintarvikkeiden säilyvyyttä suojaamalla niitä hapettumisen aiheuttamalta pilaantumiselta, kuten rasvan härskiintymiseltä ja värinmuutoksilta. 5. ”Kantaja-aineet” ovat aineita, joita käytetään liuottamaan, laimentamaan, hajottamaan tai muutoin fysikaalisesti muuttamaan elintarvikelisäainetta tai aromia, elintarvike-entsyymiä, ravintoainetta ja/tai muuta elintarvikkeeseen (tai ravintolisään) ravitsemuksellisia tai fysiologisia vaikutuksia varten lisättyä ainetta muuttamatta sen teknistä tehtävää (ja ilman omaa teknistä vaikutusta) käsittelyn, annostelun tai käytön helpottamiseksi. 6. ”Hapot” ovat aineita, jotka lisäävät elintarvikkeen happamuutta ja/tai antavat siihen happaman maun. 7. ”Happamuudensäätöaineet” ovat aineita, jotka muuttavat tai säätelevät elintarvikkeen happamuutta tai emäksisyyttä. 8. ”Paakkuuntumisenestoaineet” ovat aineita, jotka vähentävät elintarvikkeen yksittäisten hiukkasten taipumusta tarttua toisiinsa. 9. ”Vaahdonestoaineet” ovat aineita, jotka estävät tai vähentävät vaahdonmuodostusta. 10. ”Täyteaineet” ovat aineita, jotka vaikuttavat elintarvikkeen tilavuuteen vaikuttamatta olennaisesti sen energia-arvoon. 11. ”Emulgointiaineet” ovat aineita, jotka tekevät mahdolliseksi tai säilyttävät tasaisen seoksen kahdesta tai useammasta toisiinsa sekoittumattomasta olomuodosta, kuten öljystä ja vedestä. 12. ”Sulatesuolat” ovat aineita, jotka muuttavat juuston sisältämät proteiinit dispersoituneeseen muotoon ja siten aikaansaavat rasvan ja muiden ainesosien homogeenisen jakautumisen. 13. ”Kiinteyttämisaineet” ovat aineita, jotka tekevät hedelmän tai vihanneksen solukon kiinteäksi tai rapeaksi tai säilyttävät sen sellaisena tai jotka yhdessä hyytelöimisaineiden kanssa muodostavat tai vahvistavat hyytelörakennetta. 14. ”Arominvahventeet” ovat aineita, jotka vahvistavat elintarvikkeen omaa makua ja/tai tuoksua. 15. ”Vaahdotusaineet” ovat aineita, jotka mahdollistavat kaasumaisen olomuodon homogeenisen jakautumisen kiinteässä tai nestemäisessä elintarvikkeessa. 16. ”Hyytelöimisaineet” ovat aineita, jotka antavat elintarvikkeelle hyytelömäisen rakenteen. 17. ”Kiillotusaineet” (mukaan luettuna voiteluaineet) ovat aineita, jotka elintarvikkeen ulkopintaan käytettyinä jättävät kiiltävän pinnan tai muodostavat suojakerroksen. 18. ”Kosteudensäilyttäjät” ovat aineita, jotka estävät elintarvikkeita kuivumasta kosteuspitoisuudeltaan alhaisen ympäröivän ilman vaikutuksesta tai edistävät jauheen liukenemista nestemäiseen aineeseen. 19. ”Muunnetut tärkkelykset” ovat aineita, joita saadaan yhdellä tai useammalla kemiallisella käsittelyllä syötävistä tärkkelyksistä, jotka on voitu käsitellä fysikaalisesti tai entsyymeillä ja jotka voivat olla happo- tai emäsohenteisia tai valkaistuja. 20. ”Pakkauskaasut” ovat muita kaasuja kuin ilmaa, jotka lisätään pakkaukseen ennen elintarvikkeen sijoittamista siihen, pakattaessa tai sen jälkeen. 21. ”Ponneaineet” ovat muita kaasuja kuin ilmaa, jotka poistavat elintarvikkeen astiasta. 22. ”Nostatusaineet” ovat aineita tai seoksia, jotka vapauttavat kaasuja ja siten lisäävät taikinan tai seoksen tilavuutta. 23. ”Kompleksinmuodostajat” ovat aineita, jotka muodostavat kemiallisia yhdisteitä metalli-ionien kanssa. 24. ”Stabilointiaineet” ovat aineita, jotka mahdollistavat elintarvikkeen fyysis-kemiallisen tilan ylläpitämisen; stabilointiaineisiin kuuluu aineita, jotka mahdollistavat kahdesta tai useammasta sekoittumattomasta aineesta muodostetun tasaisen seoksen säilymisen elintarvikkeessa, aineita, jotka stabiloivat, ylläpitävät tai vahvistavat elintarvikkeen olemassa olevaa väriä, ja aineita, jotka lisäävät elintarvikkeen sitoutumiskykyä, mukaan luettuna ristisidosten muodostuminen proteiinien välille niin, että elintarvikkeen osat voidaan sitoa ennastetuksi elintarvikkeeksi. 25. ”Sakeuttamisaineet” ovat aineita, jotka lisäävät elintarvikkeen jähmeyttä. 26. ”Jauhon käsittelyaineet” ovat sellaisia muita aineita kuin emulgointiaineita, jotka lisätään jauhoon tai taikinaan sen leivontaominaisuuksien parantamiseksi. LIITE II Yhteisössä elintarvikkeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo ja niiden käyttöä koskevat edellytykset. LIITE III Yhteisössä elintarvikelisäaineissa, ja elintarvike-entsyymeissä ja elintarvikearomeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo ja niiden käyttöä koskevat edellytykset. Yhteisön luettelo ravintoaineissa esiintyvistä kantaja-aineista ja niiden käyttöä koskevat edellytykset. 1 osa Elintarvikelisäaineissa esiintyvät kantaja-aineet 2 osa Elintarvikkeissa esiintyvät elintarvikelisäaineet, lukuun ottamatta kantaja-aineita 3 osa Elintarvike-entsyymeissä esiintyvät lisäaineet, mukaan luettuna kantaja-aineet 4 osa Elintarvikearomeissa esiintyvät lisäaineet, mukaan luettuna kantaja-aineet 5 osa Ravintoaineissa esiintyvät kantaja-aineet LIITE IV Perinteiset elintarvikkeet, joissa jäsenvaltiot voivat edelleen kieltää tiettyjen elintarvikelisäaineiden luokkien käytön Jäsenvaltio | Elintarvikkeet | Elintarvikelisäaineiden luokat, joiden käyttö voidaan edelleen kieltää | Saksa | Perinteinen saksalainen olut (”Bier nach deutschem Reinheitsgebot gebraut”) | Kaikki paitsi ponneaineet | Ranska | Perinteinen ranskalainen leipä | Kaikki | Ranska | Perinteiset ranskalaiset säilötyt multasienet (tryffelit) | Kaikki | Ranska | Perinteiset ranskalaiset säilötyt etanat | Kaikki | Ranska | Perinteiset ranskalaiset hanhi- ja ankkasäilykkeet (”confit”) | Kaikki | Itävalta | Perinteinen itävaltalainen ”Bergkäse” | Kaikki paitsi säilöntäaineet | Suomi | Perinteinen suomalainen ”Mämmi” | Kaikki paitsi säilöntäaineet | Ruotsi Suomi | Perinteinen ruotsalainen ja suomalainen hedelmämehu | Väriaineet | Tanska | Perinteiset tanskalaiset ”Kødboller” | Säilöntäaineet ja väriaineet | Tanska | Perinteinen tanskalainen ”Leverpostej” | Säilöntäaineet (muut kuin sorbiinihappo) ja väriaineet | Espanja | Perinteinen espanjalainen ”Lomo embuchado” | Kaikki paitsi säilöntäaineet ja hapettumisenestoaineet | Italia | Perinteinen italialainen ”Mortadella” | Kaikki paitsi säilöntäaineet, hapettumisenestoaineet, pH:n säätelyaineet, aromivahventeet, stabilointiaineet ja pakkauskaasu | Italia | Perinteinen italialainen ”Cotechino e zampone” | Kaikki paitsi säilöntäaineet, hapettumisenestoaineet, pH:n säätelyaineet, aromivahventeet, stabilointiaineet ja pakkauskaasu | [1] EUVL C […], […], s. […]. [2] EUVL C 168, 20.7.2007, s. 34. [3] EYVL L 186, 30.6.1989, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1). [4] EUVL L […], pp.kk.vvvv, s. […]. [5] EYVL L 178, 28.7.1995, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/46/EY (EUVL L 114, 21.4.2004, s. 15). [6] EYVL L 226, 22.9.1995, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/47/EY (EUVL L 113, 20.4.2004, s. 24). [7] EYVL L 339, 30.12.1996, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/45/EY (EUVL L 113, 20.4.2004, s. 19). [8] EUVL L […], […], s.[…]. [9] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1642/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 4). [10] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1. [11] EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1). [12] EYVL L 208, 24.7.1992, s. 9, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003. [13] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [14] EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1, oikaistu toisinto (EUVL L 191, 28.5.2004, s. 1). [15] EYVL L 115, 11.11.1962, s. 2645/62, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/45/EY (EYVL L 226, 22.9.1995, s. 1). [16] EYVL 22, 9.2.1965, s. 373, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/77/EY (EYVL L 339, 30.12.1996, s. 1). [17] EYVL L 223, 14.8.1978, s. 7, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 92/4/EY (EYVL L 55, 29.2.1992, s. 96). [18] EYVL L 223, 14.8.1978, s. 30, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/77/EY. [19] EYVL L 257, 10.9.1981, s. 1. [20] EYVL L 40, 11.2.1989, s. 27, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003. [21] EYVL L 237, 10.9.1994, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003. [22] EYVL L 237, 10.9.1994, s. 13, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003. [23] EYVL L 61, 18.3.1995, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003. [24] EYVL L 48, 19.2.1997, s. 13. [25] EYVL L 84, 28.3.2002, s. 69. [26] EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32. [27] EYVL L 268, 24.9.1991, s. 69. [28] EYVL L 121, 16.5.1991, s. 11.