Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto 'Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä - strategia energian taloudellista käyttöä varten'"



Virallinen lehti nro C 407 , 28/12/1998 s. 0176 - 0181



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto 'Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä strategia energian taloudellista käyttöä varten'" (98/C 407/27) Komissio päätti 19. toukokuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto antoi lausuntonsa 22. heinäkuuta 1998. Esittelijä oli Bernardo Hernández Bataller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 9. 10. syyskuuta 1998 pitämässään 357. täysistunnossa (syyskuun 9. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 117 puolesta yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komissio on lähettänyt neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle tiedonannon aiheesta "Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä strategia energian taloudellista käyttöä varten". Tiedonanto on jatkoa valkoisessa kirjassa () esiteltyihin yhteisön sitoumuksiin. 1.2. Komission tiedonannon lähtökohtana on lisäksi tarve saavuttaa Kioton konferenssissa sovitut kasvihuonekaasupäästöjen supistamistavoitteet (): EU:n on supistettava päästöjä vuosien 1990 2010 aikana 8 %. Tiedonannossa korostetaan niin ikään muita tehokkaasta energiankäytöstä saatavia hyötyjä, kuten toimitustakuu, uudet työpaikat ja saastetekijöiden eliminoiminen. 1.3. Tiedonannossa kiinnitetään huomiota siihen, että useimmissa jäsenvaltioissa energiaintensiteetin kehityksellä on taipumus pysähtyä, joten energiankulutuksen optimointiin tähtääviä politiikkoja on tästedes harjoitettava entistä tarmokkaammin. Tiedonannon todetaan olevan vasta ensi askel määriteltäessä alan kokonaisvaltaista strategiaa, ja se on lyhyen/keskipitkän aikavälin poliittinen sitoumus, jonka tarkoituksena on saada talous- ja yhteiskuntaelämän toimijat kiinnostumaan asiasta. Toimintasuunnitelma koostuu strategiasta, jossa määritellään tavoitteet, aikataulu ja vastuualat. 1.4. Lausunnossa pyritään ilmaisemaan komitean kanta komission tiedonantoon ja tekemään konkreettisia parannusehdotuksia tulevan toimintasuunnitelman suuntaviivoiksi. 1.5. TSK on laatinut samansuuntaisen oma-aloitteisen lausunnon aiheesta "Taloudellista energiankäyttöä (RUE) edistävä politiikka Euroopan unionissa ja sen jäsenyyttä hakevissa maissa". Lausunnossa annetaan suosituksia taloudelliseen energiankäyttöön tähtäävien politiikkojen (RUE-politiikat) edistämiseksi energian hinnan mahdollisesti laskiessa, alan vapautuessa sääntelystä ja energiaintensiteetin heikentyessä. Jäljempänä esitettävät huomiot perustuvat kyseiseen asiakirjaan. 1.6. Komitean kannan lähtökohtana on siis edellä mainittu lausunto sekä komission aloitteista annetut muut lausunnot. Mainittakoon esimerkiksi äskettäin julkaistusta komission tiedonannosta laadittu lausunto "Yhteisön strategia yhdistetyn lämmön ja sähkön tuotannon edistämiseksi ja sen kehittämisen esteiden poistamiseksi" () sekä "Liikennettä ja CO2-päästöjä koskeva tiedonanto Kohti yhteisön ratkaisumallia" (). 2. Komission tiedonanto 2.1. Lyhyesti sanoen tiedonannossa pyritään korostamaan olemassa olevaa potentiaalia, esittelemään saavutetut tulokset, joiden pohjalta jäsenvaltioiden, alue- ja paikallishallinnon sekä komission on tehostettava toimiaan, pohjustamaan keskustelua toimintasuunnitelman laatimiseksi ja valmistelemaan edellytyksiä parantaa toimien koordinointia Kioton sopimuksissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 2.2. Energiaintensiteetin kehitys on viime vuosina pysähtynyt 90-luvun alkuun verrattuna, mikä johtuu energian nykyisestä hinnasta sekä energiankulutuksen parantamiseen tähtäävien toimien tiellä olevista esteistä, vaikka komissio on ponnistellut asian hyväksi erilaisin ohjelmin ja säännöksin. 2.3. Tiedonannon mukaan energian säästöpotentiaali on kuitenkin 18 % vuoden 1995 kulutukseen verrattuna: parannusta on teollisuudessa 17 %, liikenteessä 14 % sekä kotitalouksissa ja palvelusektorilla 22 %. Arvio perustuu komission laatimaan Mure-malliarvioon. 2.4. Energia-alan nykyinen vapauttaminen ja sääntelyn purku vaikuttaa selkeästi energiankäytön tehostamiseen. Hinnat laskevat niin, että ne vastaavat aiempaa paremmin tuotantokustannuksia ja estävät ristikkäisten tukien myöntämisen, mikä vaikuttaa myönteisesti RUE-hankkeiden tehokkuuteen. Kilpailukyvyn parantuminen edistää energia-alan tehostumista. 2.5. Markkinavoimat eivät kuitenkaan yksin riitä hyödyntämään taloudellisesti toteutettavissa olevaa potentiaalia, koska energia on usein luonteeltaan toissijaista. Sen vuoksi instituutioiden on kehitettävä konkreettisia toimia, sillä energiankulutuksen supistaminen tuo mukanaan yhteiskunnallista ja taloudellista hyötyä. 2.6. Energiankulutuksen parantamisen tiellä on monenlaisia esteitä: Ympäristökustannukset ja muut energian tuotantoon, siirtoon tai kulutukseen liittyvät epähyödyt eivät näy asianmukaisesti energian hinnassa. Käytettävissä olevista ratkaisuista ja toteutettujen hankkeiden tuloksista ei ole saatavilla tietoa, eikä energiakustannuksia ole sisäistetty. Sen vuoksi tehokkuuteen kiinnitetään vähemmän huomiota kuin ostohintaan. Energiansäästöhankkeet eivät ole yhtä näkyviä kuin tuotantohankkeet, varsinkaan uusiutuviin energialähteisiin liittyvät hankkeet, minkä vuoksi niistä ei ole tullut poliittisesti mielenkiintoisia. Varsinkin energialaitokset asettavat energiansäästölle institutionaalisia ja kulttuurisia esteitä tukemalla pienimuotoisten ja hajautettujen ratkaisujen asemesta keskitettyjä suurtuotantoratkaisuja. Lisäksi on olemassa teknisiä esteitä ennen kaikkea siksi, että yritykset, alan ammattilaiset ja insinöörit eivät ole saaneet asianmukaista koulutusta tai tietoa. Kulutusta säästäviä teknologioita olisi tuettava, mutta teknisten esteiden vuoksi esimerkiksi kustannuksia ei voida supistaa massatuotannon turvin tai standardoimalla huoltoa. Tiedonannossa mainitaan lopuksi hankkeiden toteutumisen kariutuvan rahoituksellisiin esteisiin, sillä tämänkaltaisilla hankkeilla on tavallisesti huonommat luototusehdot kuin keskitetyn tuotannon hankkeilla. 2.7. Toivotut tavoitteet on saavutettu vain osittain, koska jäsenvaltioiden toteuttamien RUE-ohjelmien merkitys on ollut vähäinen, siitäkin huolimatta että yhteisön suositukset ovat saaneet kannatusta. Yhteisön ja jäsenvaltioiden ohjelmiin liittyvät aloitteet on esitelty pääpiirteissään sekä komission tiedonannossa että yhdistelmätuotannosta annetussa komitean lausunnossa (). 2.8. Komission tiedonannon mukaan yhteisön ja jäsenvaltioiden välisten strategioiden koordinointia on niin ikään parannettava etenkin vaihtamalla kokemuksia ja hyödyntämällä strategioiden yhteisvaikutusta. Sähköala on erityisen mielenkiintoinen, koska se on kasvihuoneilmiön pääasiallisin aiheuttaja, ja rakennusten ja teollisuuden sähkönkulutus kasvaa jatkuvasti Euroopan kansalaisten elintason noustessa. 2.9. Komission ehdottaman strategian perusajatukset 2.9.1. Yhteisön sisäisen yhteistyön parantamiseksi ehdotetaan, että energiapolitiikkojen lähentämisryhmän alaisuuteen perustetaan energiatehokkuutta käsittelevä alaryhmä. Komission tekemä aloite edellyttää neuvoston hyväksyntää (). 2.9.2. Energiatehokkuutta on edistettävä entistä konkreettisemmin muissa yhteisön politiikoissa, joita ovat rakennerahastoista tuettava alueellisen yhdentymisen tiivistäminen, liikennepolitiikan osalta teknologiset parannukset, uusien käyttötapojen ja liikennemuotojen käyttöönotto, epähyödyn sisällyttäminen polttoaineen hintaan jne., ja TTK:n osalta RUE-hankkeiden lujittaminen viidennessä puiteohjelmassa sekä kansainvälinen yhteistyö. 2.9.3. Toiminnan painopistealat 2.9.3.1. Rakennusten energiatehokkuus: rakennukset vastaavat 40 %:a kulutuksesta ja ovat näin ollen yksi toiminnan painopistealoista. Ehdotettu toiminta käsittää sekä mekaaniset rakenteet että rakennusten suunnittelun. 2.9.3.2. Direktiivin 93/76/ETY tarkistus: CO2-päästöjen rajoittaminen edellyttää, että tiettyjä direktiivin artikloita lujitetaan ja helpotetaan direktiivin täytäntöönpanoa sellaisissa jäsenvaltioissa, jotka eivät vielä katso ehdotettujen toimien olevan riittävän ensisijaisia. 2.9.3.3. Kodinkoneiden ja muiden kulutuslaitteiden energiatehokkuus: kulutusmerkintöjä on parannettava ja valmistajien kanssa on sovittava vähimmäistehokkuudesta. Vaatimuksia on sovellettava teollisuuslaitteisiin, joissa ei toistaiseksi ole kulutusmerkintöjä. 2.9.3.4. Pitkän aikavälin vapaaehtoisia sopimuksia on käytettävä aiempaa laajemmin ja suurehkolle valmistajajoukolle on aina asetettava tehokkuuden vähimmäisvaatimukset ja otettava käyttöön asianmukainen seurantamekanismi. 2.9.3.5. Tiedonvälitystä on parannettava ja tiedotukseen yleensä on panostettava lisää, etenkin kulutusmerkinnöistä, koulutuksesta ja todistuksista annettavaan. Suunnitteilla onkin mahdollisuus palkita taloudellisimmat kuluttajat. 2.9.3.6. Ulkopuolisen rahoituksen ja tulostakuun sekä muiden rahoitusjärjestelmien tukeminen: kyseiset järjestelmät eivät ole laajassa käytössä, joten pankkeja suositellaan osallistumaan hankkeisiin aiempaa aktiivisemmin ja kehittämään järjestelmiä, joilla taataan tulokset ja hankkeiden riippumaton tarkastelu. 2.9.3.7. Kaasu- ja sähköalan sekä yhdistelmätuotannon energiatehokkuuden edistäminen: integroitu resurssisuunnittelu on otettava käyttöön aiempaa laajemmin ja sitä on tuettava taloudellisista suunnittelutekniikoista annettavassa direktiiviehdotuksessa. Yhdistelmätuotannon tukemisen lisäksi ehdotetaan, että energialaitosten kanssa tehdään sopimuksia ja jatketaan tuen myöntämistä Save-ohjelmasta. 2.9.3.8. Energianhallinta ja teknologiahankinnat: komissio tekee energianhallintaa koskevan direktiiviehdotuksen edistääkseen julkishallinnon esittelyluonteisia teknologiahankintoja. Aloitteen piiriin kuuluu mm. Cooperative Technology Procurement -yhteishankintajärjestelmä, jossa yksityinen sektori tekee entistä tehokkaampien laitteiden suurhankintoja etenkin rakennusalalla. 2.9.4. Tämän jälkeen on ryhdyttävä keräämään tietoa komission tekemistä aloitteista ja siitä, miten niihin reagoidaan. Tiedon tarkoituksena on lujittaa komission ja jäsenvaltioiden toimintaa ja pohjustaa tulevaa toimintasuunnitelmaa. 3. Huomioita komission asiakirjasta 3.1. Jäljempänä esitettävät huomiot perustuvat komitean aiemmissa lausunnoissaan esittämiin mielipiteisiin (): Kioton pöytäkirjassa on sovittu EU:n päästöjen supistamisesta. Sopimus sitoo jäsenvaltioita, ja päästörajojen noudattaminen on taattava ja noudattamista on arvioitava. Energia-alan vapauttaminen ja sääntelyn purku ja liberalisointi ovat yhtenäismarkkinoiden kannalta välttämättömiä, ja ne parantavat eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä alentamalla hintoja ja poistamalla ristikkäiset tuet. RUE-toimien edistämiseen tarvitaan kuitenkin luovuutta ja uudenlaista panostamista. Komitea katsoo, että on tärkeää sisällyttää energia/ympäristöulottuvuus kaikkeen Euroopan unionin päätöksentekoon, kuten komissio toteaa Cardiffin Eurooppa-neuvostolle esittämässään tiedonannossa (). Taloudellisen energiankäytön painopistealoja ovat erityisesti liikenne ja rakennukset. Varsinkin liikenne on merkittävä haaste, koska liikennemuotoja ja niiden käyttöä on vaikea muuttaa väestön totuttua niihin, ja maantieliikenteellä on merkittävää taloudellista painoarvoa. 3.2. Tarkasteltaessa tiedonannon sisältöä yksityiskohtaisesti, voidaan todeta, että asiakirja on yleisesti ottaen hyvin jäsennelty, ja siinä esitetään tarvittavat perussuuntaukset energiankulutuksen supistamiseen tähtäävän strategian käynnistämiseksi. 3.3. Komitea katsoo kuitenkin, että on esitettävä eräitä huomioita, joiden tarkoituksena on täsmentää tulevaa toimintasuunnitelmaa: 3.3.1. Energian säästöpotentiaalista esitetyt arviot perustuvat Mure-malliarvioon, jonka ominaisuuksista, laskumenetelmistä ja ennusteesta ei ole annettu tietoja, minkä vuoksi arvioiden uskottavuus on hankalasti pääteltävissä. Energiankulutuksen nykykehitys suhteessa teollisuuden potentiaaliin vaikuttaa ylimitoitetulta, kun taas rakennusten ja etenkin liikenteen potentiaalia on aliarvioitu. Komission ilmoittamaa 18 %:n potentiaalia ei ole missään tapauksessa perusteltu riittävästi. 3.3.2. Käynnissä olevan markkinoiden vapauttamisen mahdollisia myönteisiä vaikutuksia RUE-hankkeisiin yliarvioidaan, vaikka vapauttaminen epäilemättä edistää loppukäyttäjän kustannusten alenemista. Ristikkäisten tukien vähentäminen saattaa kuitenkin nostaa tilapäisesti tiettyjä tariffeja, joilla on helpotettava energiankulutuksen supistamiseen tähtäävien ratkaisujen käyttöönottoa. 3.3.3. Kaikki esteet eivät ole yhtä merkittäviä, minkä vuoksi ne olisi hyvä asettaa jonkintyyppiseen tärkeysjärjestykseen. 3.3.4. Yleisesti ottaen Save-ohjelman vaikutuksia () kuvataan tavalla, joka näyttää olevan ristiriidassa energiaintensiteetin kasvua osoittavien tulosten kanssa. Direktiivien siirtäminen jäsenvaltioiden omaan lainsäädäntöön on ollut odotettua hitaampaa, ja kulutusmerkinnöillä on ollut vähäisempi vaikutus kuin komission tiedonannossa annetaan ymmärtää. 3.3.5. Komitea kannattaa komission ehdottamassa strategiassa mainittuja aloitteita luoda "lähentämisryhmän" alaisuuteen alaryhmä ja yhdistää RUE aiempaa paremmin yhteisöohjelmiin. 3.3.6. Tiedonannon erityisissä painopistealoissa ei mainita sellaisia toimia, joita ei ole suunnattu energiankulutuksen parantamiseen mutta jotka vaikuttavat siihen merkittävästi, kuten mukavuutta lisäävät toimet, jatkuvien prosessien suosiminen epäjatkuvien asemesta, tuotannonedistämistoimet (), kaupunkien liikenteen parantaminen jne. 3.3.7. Tiedonannossa ei myöskään sivuta sellaisten ympäristövaikutusten lieventämiseen tähtäävien teknologioiden käyttöönottoa, joissa turvaudutaan energiankulutuksen supistamiseen ja jotka myös tuottavat energiaa, kuten päästöjen hapettaminen, orgaaniset prosessit jne. 3.3.8. Tulevassa toimintasuunnitelmassa on siis otettava huomioon sekä ympäristöhyödyt että ylipäätään teollisuuden kilpailukyvyn paraneminen ja energian toimitusvarmuus. 3.3.9. Tiedonannossa ei myöskään katsota painopistealaksi ilmastoinnin yleistymisen merkitystä eräissä yhteisön jäsenvaltioissa, vaikka se voitaisiin yhdistää laitteiden kulutusmerkintöihin, eikä elintason kohoamisen myötä yhä kookkaammiksi käyneitä ajoneuvoja tai kodinkoneita. 3.3.10. Rakennuksissa ei ole tarkoitus määritellä pelkästään normeja, vaan taata myös niiden noudattaminen valvomalla suunnitteluvaiheen lisäksi itse rakentamista ja tiedottamalla ostajille/vuokralaisille heidän oikeuksistaan ja tiedoista, joita heillä on oikeus vaatia. 3.3.11. Tiedonannossa ei myöskään mainita, että laitteissa on yleisesti ottaen vähän kulutusmerkintöjä, koska kuluttajat eivät tiedä merkintöjen olemassaolosta ja myyjät markkinoivat laitteita, joista he saavat parhaimman voittomarginaalin. 3.3.12. Vähimmäistehokkuutta koskevien sääntöjen tai neuvottelusopimusten yhteydessä tulisi kertoa yksityiskohtaisemmin valmistajien haluttomuudesta osallistua toimintaan ja ehdottaa ratkaisuja. Asiaa on lähestyttävä ylipäätään myönteiseltä kannalta ja palkittava valmistajia, jotka markkinoivat kulutusta säästäviä laitteita ja sellaisia, joissa on kierrätettäviä osia. Tämä saattaisi kannustaa myös kilpailijoita. 3.3.13. Nykyisten tietoverkostojen () todellisia vaikutuksia on arvioitava. Verkostojen pelkkä olemassaolo ei takaa niiden tehokkuutta eikä varsinkaan eri maiden ja alueiden verkostojen yhtenäisyyttä. Palkintojen jakaminen on sinänsä myönteistä, ja niitä voidaan käyttää esikuva-analyysin tavoin tai esimerkkeinä muille kuluttajille, mutta on olemassa vaara, että tietyillä palkinnoilla saattaa olla poliittisia ulottuvuuksia. 3.3.14. Tiedonannossa olisi mainittava, minkä vuoksi ulkopuolinen rahoitus ei ole menestynyt, vaikka sitä on tuettu ja asiasta on tiedotettu laajalti. Vaatimus, että liikepankit toimisivat energiapalveluyritysten (Energy Services Companies) takaajina, ei tunnu kovinkaan realistiselta. 3.3.15. Hankkeista, joihin on sovellettu tulostakuujärjestelmää, ei ole konkreettisia kokemuksia, mutta tulosten takaajien on oltava laitevalmistajia ja tietyssä määrin vakuutusyhtiöitä, eikä suinkaan pankkeja. Kyseistä mallia sovelletaan joka tapauksessa sellaisiin hankkeisiin, joiden kassavirrat ovat helposti erotettavissa muusta liiketoiminnasta, kuten yhdistelmätuotannossa, mutta mallia on vaikea soveltaa energiansäästöhankkeisiin. 3.3.16. Tiedonannossa ei oteta huomioon, että integroidussa resurssisuunnittelussa nykyisin vallitseva suuntaus, jonka mukaisesti toiminnot eriytetään ja niiden sääntely puretaan, saattaa vaikeuttaa DSM-toimien kehittämistä, koska kuormituskäyrän myönteisestä kehityksestä saatavaa hyötyä ei voida siirtää markkina/jakeluportaaseen. Näin ollen toimet on suunniteltava keskipitkällä/pitkällä aikavälillä ja sisällytettävä niihin energiantuotantoketjun epähyödyt. 3.4. Toimintaehdotuksissa ei yleensä oteta liiemmin huomioon eri ohjelmien tähänastisia tuloksia, ja ne pohjautuvat liiaksi Save-ohjelmaan, kun sen sijaan olisi ollut toivottavaa ehdottaa sekä yhteisön että jäsenvaltioiden ohjelmien koordinointia. 3.5. On tärkeää, että talousarviossa varataan riittävästi varoja tulevalle toimintasuunnitelmalle, yhdistetään siihen nykyiset ohjelmat ja suhteutetaan se tavoiteltuun hyötyyn. 3.6. Toimintasuunnitelma on luonnollisesti sovitettava yhteen kansainvälisten yhteistyöohjelmien kanssa, ja yhteisön yritysten asemaa yhteisön ulkopuolella on lujitettava. 4. Suositukset 4.1. Komitea kannattaa yleisesti ottaen varauksetta komission aloitetta. Jäljempänä tehdään kuitenkin muutamia ehdotuksia ja annetaan suosituksia tulevaksi toimintasuunnitelmaksi, johon on sisällytettävä lyhyen aikavälin toimia. 4.2. Komission tiedonanto on samansuuntainen kuin komission neuvostolle osoittama tiedonanto (), jossa suositetaan ottamaan huomioon yhteisön ohjelmien ympäristövaikutukset. 4.3. Vaikka kyseisten suositusten tavoitteet poikkeavat toisistaan, ne vahvistavat komitean oma-aloitteisessa lausunnossaan () ilmaisemaa kantaa ja ehdotettuja erityistoimia. 4.4. Potentiaalista säästöä koskevassa järjestelmässä on yksilöitävä käytettävä menetelmä, ja järjestelmän lähtökohdan ja tarkastelukauden (1990 2010) on oltava sama kuin Kioton sopimuksissa. Lisäksi on mainittava energiansäästöpotentiaalin aiheuttama kaasupäästöjen mahdollinen supistuminen. 4.5. Komitea tukee käsitystä, että on tarpeen seurata jäsenvaltioiden ja yhteisön RUE-ohjelmia sekä direktiivejä ja säännöksiä, jotka on sisällytettävä alusta pitäen asianmukaisiin mekanismeihin. Jos vaikutusten arvioinnista syntyy lisäkustannuksia, arvioijina on käytettävä ohjelmien vastuuelimistä riippumattomia tahoja, ja arvioinneissa on esitettävä mahdollisia parannuksia, vaikka ne olisivat ristiriidassa alun perin sovitun kanssa (). 4.6. Komitea pitää niin ikään erittäin tärkeänä jäsenvaltioiden toimien ja ohjelmien yhteensovittamista. Tätä tarkoitusta varten olisi ollut hyödyllistä tarkastella erikseen kutakin liitteessä II mainittua jäsenvaltion ohjelmaa ja vertailla niitä keskenään. 4.7. Kuten tiedonannossa mainitaan, alalla on useita toimijoita. Sille on kuitenkin luotava selkeä toimintakehys energian kuluttajista energiapalveluja tarjoaviin yrityksiin. Kehyksen avulla vältytään päällekkäisyyksiltä eikä voimia hajoteta, kuten eräissä yhteisön ja jäsenvaltioiden ohjelmissa näyttää käyneen. 4.8. Neuvoa-antavan energiakomitean alaisen foorumin perustaminen saattaa olla hyödyllistä, mutta sen toimeksiannon ja toimivallan on oltava selkeitä, jottei luoda sisäänlämpiävää keskustelupiiriä. Aivan ensiksi olisi luotava toimintasuunnitelma, jonka pohjalta muita toimia kehitetään. 4.9. Rakennuksia koskevissa säännöksissä () uudisrakennukset on erotettava selkeästi muista ja tehtävä selvä ero julkisrahoitteisten () ja yksityisen sektorin rahoittamien uusien ja vanhojen rakennusten välillä. Vanhoille rakennuksille on määriteltävä erityisehdot kunnostettaessa kaupunkien vanhoissa keskustoissa sijaitsevia rakennuksia. 4.10. Vaikka liikenteen päästöjen supistamiseen ja liikenteen parantamiseen tähtäävät ohjelmat tietyllä tavoin edistävät taloudellista energiankulutusta, toimintasuunnitelmassa on suositeltavaa luoda alan toiminnalle suuntaviivat, sillä tiedonannossa liikennettä ei mainita. 4.11. Suuren yleisön ja energiankuluttajien valveuttamisen ja ohjaamisen merkitystä on korostettava entisestään, jotta he kiinnittäisivät huomiota kulutusmerkinnöissä annettuun informaatioon ja vaatisivat konkreettista tietoa laitteiden kulutustasosta koko niiden käyttöiän ajan. Mainoskampanjat on kohdistettava oikein ja niitä on arvioitava ja vältettävä antamasta liian yleisluonteista tietoa sekä käytettävä monipuolisesti hyväksi nykyaikaisia viestimiä. 4.12. Kaikentasoinen koulutus/tiedottaminen on tässä mielessä tärkeää sekä keskiasteella että korkeakouluissa. Etenkin arkkitehtien ja insinöörien koulutusta tai heille suunnattua tiedottamista on lisättävä entisestään, koska he vaikuttavat päätöksillään energiankulutukseen. 4.13. Komitea kannattaa niin ikään tiedonvälitystä, jonka on perustuttava mitattuihin, todellisiin tuloksiin. Hankkeissa, joiden pääasiallisena tavoitteena ei ole energiankulutuksen optimointi, se on erotettava selvästi muista hyödyistä. 4.14. Tiedonannossa esitellyssä toimintasuunnitelmassa on huolehdittava siitä, että vapautettaessa energia-alaa ja purettaessa sääntelyä, millä on myönteinen vaikutus vapaaseen kilpailuun ja kustannusten alenemiseen, otetaan huomioon toimien vaikutus kuluttajaan eikä ainoastaan hyödyn maksimointi lyhyellä aikavälillä. Toimintasuunnitelmaan on sisällytettävä mekanismeja, joiden ansiosta energiansäästön tarjonta on yhtä kilpailukykyistä kuin energiantuotannon tarjonta. 4.15. Valmistusprosessien laatustandardeihin on sisällytettävä kyseisen prosessin energiatehokkuuden parantamista koskeva kohta ja luotava esimerkiksi parhaiden käytänteiden järjestelmiä tai esikuva-analyysin merkitsemistapoja, joita muut energiankuluttajat voivat käyttää viitetietoina. 4.16. Toimintasuunnitelmassa on annettava suosituksia jäsenvaltioiden ohjelmien laadinta- ja seurantamenettelystä ja sovittamisesta yhteen komission aloitteen ja muiden maiden ohjelmien kanssa. 4.17. Muotoseikkana suositellaan, että tiedonannon liitteessä esitettäisiin Mure-malliarvion tärkeimmät ominaisuudet, oletusarvot ja laskumenetelmät sekä Altener-ohjelman ja teknologian yhteishankinnan tulostakuu. 4.18. Tiedonantoon on syytä sisällyttää niin ikään tiivistelmä Save-ohjelman tärkeimmistä tuloksista, joiden pohjalta voidaan laatia ehdotetun toimintasuunnitelman ensisijaiset suuntaviivat. Bryssel 9. syyskuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () Euroopan unionin energiapolitiikka KOM(95) 682 lopull. () Kyseessä on kuusi kaasua, jotka on lueteltu niiden vaikutuksen mukaisessa järjestyksessä: hiilidioksidi (CO2), metaani (CH4), typpioksiduuli (N2O), fluorihiilivedyt (HFC-yhdisteet), perfluorivedyt (PFC) ja rikkiheksafluoridi (SF6). () KOM(97) 514 lopull. sekä TSK:n lausunto, EYVL C 157, 25.5.1998. () KOM(98) 204 lopull., josta TSK valmistelee parhaillaan lausuntoa. () EYVL C 157, 25.5.1998. () Aloite on samansuuntainen kuin ehdotus, jonka TSK on esittänyt oma-aloitteisessa lausunnossaan aiheesta "Taloudellista energiankäyttöä (RUE) edistävä politiikka Euroopan unionissa ja sen jäsenyyttä hakevissa maissa". TSK esittää kuitenkin hallintotaakan supistamista mahdollisimman vähäiseksi ja foorumin yhteyksien hoitamista tietoverkon välityksellä. () Mainittakoon mm. lausunto aiheesta "Taloudellista energiankäyttöä (RUE) edistävä politiikka Euroopan unionissa ja sen jäsenyyttä hakevissa maissa", lausunto aiheesta "Yhteisön strategia yhdistetyn sähkön ja lämmön tuotannon edistämiseksi", EYVL C 157, 25.5.1998 sekä parhaillaan valmisteltava lausunto aiheesta liikenne ja CO2-päästöt. () "Strategia ympäristönäkökohtien sisällyttämiseksi Euroopan unionin politiikkaan" KOM(98) 333 lopull. () On jo sinänsä kyseenalaista, että vuotuinen energiaintensiteetti kasvaisi 1 %:lla, jos hankkeeseen sijoitetaan viiden vuoden mittaan vain 45 miljoonaa ecua. () Thermie-ohjelman puitteissa esitetyistä teollisuushankkeista energiankulutuksen tehostaminen oli tärkeimpänä tavoitteena ainoastaan noin 40 %:ssa hankkeista. Muissa hankkeissa se oli sivutavoite. () TSK:n oma-aloitteisessa RUE-lausunnossa suosittelema virtuaaliverkko on ohjelmien tuloksia esittelevä tietokanta. () Lausunto aiheesta "Taloudellista energiankäyttöä (RUE) edistävä politiikka Euroopan unionissa ja sen jäsenyyttä hakevissa maissa". () Ohjelmien arvioinneissa on havaittavissa tiettyä "asiakasuskollisuutta", ja niissä kartetaan toisinaan tervettä itsekritiikkiä. () On myös otettava huomioon, että tämä on eräs viidennen TTK-puiteohjelman avainaloista. () Tähän on kaksi syytä: toiminnan esimerkillisyys ja se, että varsinkaan käyttäjillä ei ole taloudellisia resursseja huolehtia myöhemmin ilmenevistä kuluista. Julkisrahoitteisiin rakennuksiin on sovellettava tiedonannossa mainittuja julkisten ja teknologisten hankintojen ehtoja.