Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta /* KOM/2001/0545 lopull. - COD 2001/0226 */



Virallinen lehti nro 075 E , 26/03/2002 s. 0316 - 0317



Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999, on sovellettu jo yli viiden vuoden ajan. On tullut tarpeelliseksi tehdä asetuksen säännöksiin teknisiä muutoksia, joilla otetaan huomioon nykyisen politiikan painopisteet Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alalla (TEN-T). 2. Euroopan laajuisia verkkoja koskeva politiikka edellytti 1990-luvulla soveltuvia rahoitusvälineitä, joilla yhteisö voi tukea suurinta Euroopan laajuista lisäarvoa tuottavia hankkeita. Asetuksessa (EY) N:o 2236/95 vahvistettiin yhteisön tuen enimmäismääräksi 50 prosenttia tutkimuskustannuksista ja 10 prosenttia investointikustannuksista. Vuosina 1995-1999 suurin osa TEN-T-hankkeista oli toteutuksen alkuvaiheessa. Näin ollen yhteisön TEN-T-tuki kohdistui pääasiassa näihin hankkeisiin liittyviin tutkimuksiin. Ajanjakson loppupuolella yhteisön TEN-T-tukea saavien hankkeiden luonne muuttui. Kun useimmissa hankkeissa päästiin toteutusvaiheeseen, myös tuen painopiste siirtyi hankkeiden toteuttamiseen. Tässä vaiheessa nousi esiin asetuksen keinojen rajallisuus erityisesti yhteisrahoituksen osalta. 3. Asetukseen sisältyi soveltamisajan tarkistamista koskeva lauseke, jonka mukaan neuvoston on ennen vuoden 1999 päättymistä päätettävä, voidaanko asetuksessa säädettyjä toimia edelleen jatkaa. Komissio piti vuonna 1998 asianmukaisena käynnistää asetuksen uudelleentarkastelu, koska rahoituksen ensimmäinen viisivuotiskausi oli lopuillaan ja koska tiettyjä muutoksia ja parannuksia pidettiin kokemuksen pohjalta tarpeellisina. Uudelleentarkastelu ajoitettiin osaksi komission Agenda 2000 -pakettia rahoituksen seitsenvuotiskaudelle 2000-2006 uusien jäsenvaltioiden liittymisajankohdasta riippumatta. 4. Näin ollen komissio ehdotti uusia toimenpiteitä, kuten tukea TEN-hankkeita rahoittaville riskipääomarahastoille, mahdollisuutta luoda monivuotisia ohjeellisia ohjelmia liikenteen TEN-hankkeille sekä mahdollisuutta nostaa tuen enimmäismäärää 10 prosentista 20 prosenttiin investointien kokonaiskustannuksista liikennehankkeille, jotka koskevat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota tai hankkeille, jotka edistävät voimakkaasti laajempaa eurooppalaista etua, mukaan luettuina ympäristön kannalta erityisen myönteiset hankkeet. Tuen enimmäismäärää oli tarkoitus nostaa 10 prosentista 20 prosenttiin hankeinvestointien kokonais-kustannuksista vain niiden hankkeiden osalta, jotka koskevat selvästi havaittavaa, laajaa eurooppalaista etua, kuten puuttuvia yhteyksiä raja-alueilla tai erityisen ympäristömyönteisiä hankkeita. 5. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat Agenda 2000 -asiakirjan mukaisesti 19 päivänä heinäkuuta 1999 asetuksen (asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta annettu asetus (EY) N:o 1655/1999), johon sisältyy mahdollisuus nostaa yhteisön tuen taso 10 prosentista 20 prosenttiin. Tämä mahdollisuus koskee kuitenkin vain satelliittipaikannus- ja -navigointijärjestelmiin liittyviä hankkeita ja niitäkin vasta 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen. 6. Liikenteen - erityisesti raskaan rekkaliikenteen - kasvu viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana on johtanut ruuhkien ja epäpuhtauksien lisääntymiseen koko yhteisön alueella. Tieverkon ja rautatieinfrastruktuurin nykyinen kapasiteetti ei ole läheskään paras mahdollinen. Kokemus on toistuvasti osoittanut, että suurimmat viipeet Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttamisessa liittyvät rajat ylittäviin rautatiehankkeisiin, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvia esteitä ja jotka siten edellyttävät pitkien tunnelien tai siltojen kaltaisen infrastruktuurin rakentamista. Viipeitä on havaittu myös rajat ylittävissä hankkeissa, joilla pyritään poistamaan liikenteen pullonkauloja ehdokasmaiden vastaisilta rajoilta. Yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa [1] todetaan selkeästi liikenteen lisääntyvän läntisen ja itäisen Euroopan välillä kuluvan vuosikymmenen aikana merkittävästi. Tällainen lisäliikenne johtaa vakaviin ruuhkiin ja turvallisuusongelmiin pääasiallisilla liikennekäytävillä, jotka yhdistävät unionin ehdokasmaihin. [1] KOM(2001) 370. Rahoitusasetuksen edellisen, vuonna 1998 tehdyn muutosehdotuksen jälkeen on hyväksytty rautatiepaketti ja komission valkoinen kirja eurooppalaisesta liikennepolitiikasta vuoteen 2010. Valkoisen kirjan mukaan yhteisön rahoitusosuutta Euroopan laajuisissa liikennehankkeissa olisi nostettava 20 prosenttiin "kriittisten" hankkeiden osalta. Tällaisia "kriittisiä" hankkeita ovat hankkeet, jotka tuovat merkittävää lisäarvoa Euroopan laajuiselle verkolle mutta joiden taloudellinen tuottavuus on heikko. Esimerkkejä tällaisista "kriittisistä" hankkeista ovat rajat ylittävät rautatiehankkeet, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvia esteitä, kuten vuoristojonoja tai vesiteitä, ja jotka siten edellyttävät tosiasiallisesti merkittävää maa- ja vesirakennusta, kuten pitkiä tunneleita tai siltoja. 7. Kuten komission tiedonannossa laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille [2] todetaan, näiden maiden rajat ylittävien hankkeiden toteuttaminen voi olla rahoitusmahdollisuuksien rajallisuudesta johtuen vaikeaa. Näin ollen hankkeille, joilla pyritään tunnettujen liikenteen pullonkaulojen poistamiseen ehdokasmaiden rajoilta, voidaan myös myöntää tukea 20 prosentin enimmäismäärään saakka. Etusija annetaan ehdokasmaiden rajat ylittäville rautatieinfrastruktuurihankkeille ja muille hankkeille, joiden lisäarvo on erityisen korkea turvallisuuden parantamisessa ja ruuhkien vähentämisessä. [2] KOM(2001) 437. 8. Komissio on näin ollen sitä mieltä, että sellaisille rajat ylittäville rautatiehankkeille myönnettävän tuen enimmäismäärää, jotka liittyvät luonnonmuodostumista aiheutuvien esteiden voittamiseen tai joilla pyritään vähentämään tunnettuja liikenteen pullonkauloja ehdokasmaiden vastaisilta rajoilta, voitaisiin korottaa 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan vipuvaikutus erityisesti yksityisen rahoituksen houkuttelemiseksi. 9. Jäsenvaltioiden ja komission välillä laaditun, Euroopan laajuisen verkon rahoitusta koskevan monivuotisen ohjeellisen ohjelman (MIP) yhtenä tavoitteena on kehittää rajat ylittäviä hankkeita. Ehdokasmaiden vastaisilla rajoilla toteutettavilla hankkeilla on tässä yhteydessä erityistä merkitystä; näitä hankkeita tuetaan ehdokasmaissa myös liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä (ISPA). ISPAn tuen täydentämiseksi jäsenvaltioille voitaisiin myöntää vuosiksi 2003-2006 varatusta TEN-budjettikohdasta 100 miljoonan euron suuruinen lisätuki, jonka ne voisivat käyttää kipeimmin tarvittaviin parannuksiin ehdokasmaiden rajat ylittävässä liikenneinfrastruktuurissa. Näin ollen (asetuksen (EY) N:o 1655/1999 mukaista) rahoituskehystä korotetaan sen mukaisesti vuosien 2000-2006 rahoitusnäkymissä. Kuten komission tiedonannossa rajaseuduista (KOM(2001) 437) todetaan, komissio aikoo osoittaa 50 miljoonaa euroa - nykyisen TEN-T-budjetin rajoissa - samoille rajat ylittäville hankkeille. Tämä voitaisiin toteuttaa muun muassa monivuotista ohjeellista ohjelmaa tarkistamalla. Olisi myös tartuttava tilaisuuteen muuttaa asetuksessa määrättyä komiteamenettelyä siten, että se noudattaa vuonna 1999 tehtyä neuvoston komitologiapäätöstä [3]. On asianmukaista erityisesti vaihtaa nykyinen komiteamenettely edellä mainitun päätöksen 4 artiklassa määritellyksi hallintomenettelyksi. [3] Päätös 1999/468/EY, 28.6.1999. EYVL L 184, 17.7.1999. 2001/0226 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 156 artiklan ensimmäisen kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [4], [4] EYVL C ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [5], [5] EYVL C ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [6], [6] EYVL C noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [7], [7] EYVL C sekä katsovat seuraavaa: (1) Liikenteen - erityisesti raskaan rekkaliikenteen - kasvu viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana on johtanut ruuhkien ja epäpuhtauksien lisääntymiseen koko yhteisön alueella. Tieverkon ja rautatieinfrastruktuurin nykyinen kapasiteetti ei ole läheskään paras mahdollinen, ja heikoimpina kohtina ovat raja-alueet. Suurimmat viipeet Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttamisessa liittyvät rajat ylittäviin rautatiehankkeisiin, jotka edellyttävät pitkien tunnelien tai siltojen kaltaisen infrastruktuurin rakentamista. Näiden vaikeuksien vuoksi kyseisten hankkeiden taloudellinen kannattavuus on usein varsin alhainen. (2) Ehdokasmaiden raja-alueiden liikenteen pullonkaulojen poistamista koskeviin hankkeisiin ja hankkeisiin, joilla merkittävästi parannetaan yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1692/96/EY [8] perustettua Euroopan laajuista verkkoa, olisi myönnettävä korotettua tukea enimmillään 20 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista. [8] EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 1346/2001/EY (EYVL L 185, 6.7.2001, s. 1). (3) Koska ehdokasmaiden raja-alueita koskevien kalliiden hankkeiden toteuttaminen voi osoittautua vaikeaksi taloudellisten rajoitteiden vuoksi, lisärahoitusta olisi käytettävä kaikkein kiireellisimpiin liikenteen infrastruktuurin parannuksiin ehdokasmaiden rajoilla. Hankkeiden taloudellinen kannattavuus olisi arvioitava. Tällaisiin erityishankkeisiin myönnettyjen varojen olisi katettava koko rahoitusjakso 2003-2006 uusien jäsenvaltioiden liittymispäivämäärästä riippumatta. (4) Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 [9] säännöksiä olisi mukautettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [10] huomioon ottamiseksi. [9] EYVL L 228, 23.9.1995, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999 (EYVL L 197, 29.7.1999, s. 1). [10] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (5) Rahoituskehystä asetuksen (EY) N:o 2236/95 täytäntöön panemiseksi olisi korotettava kaikkein kiireellisimpien liikenteen infrastruktruurin parannusten rahoittamiseksi ehdokasmaiden rajoilla. (6) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 2236/95 olisi muutettava, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2236/95 seuraavasti: 1) Korvataan 5 artiklan 3 alakohta seuraavasti: "3. Valitusta tukimuodosta riippumatta tämän asetuksen mukaan myönnettävän yhteisön tuen kokonaismäärä ei saa ylittää kymmentä prosenttia investointien kokonaiskustannuksista. Yhteisön tukea voidaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen poikkeuksellisesti myöntää enimmillään 20 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista seuraavissa tapauksissa: a) hankkeet koskevat raja-alueiden rautatieliikenteen pullonkauloja ja/tai puuttuvia yhteyksiä sellaisilla alueilla, joilla luonnolliset esteet haittaavat tavaroiden ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta, ja tasoittavat tehokkaasti eri liikennemuotojen välistä epätasapainoa ja parantavat rautatieliikennettä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1692/96/EY(*) perustetussa Euroopan laajuisessa liikenneverkossa; b) hankkeet koskevat ehdokasmaiden raja-alueiden liikenteen pullonkauloja ja niillä on erityisen suuri lisäarvo turvallisuuden parantamisen tai ruuhkien vähentämisen kannalta; c) hankkeet koskevat päätöksen N:o 1692/96/EY 17 artiklassa tarkoitettuja satelliittipaikantamis- ja navigointijärjestelmiä. (*) EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1." 2) Korvataan 17 artikla seuraavasti: "17 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Viitattaessa tässä artiklassa eriteltyyn menettelyyn sovelletaan päätöksen 1999/468/EY(*) 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 ja 8 artikla. 3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika on kaksi kuukautta. (*) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23." 3) Korvataan 18 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti: "Rahoituskehys tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi ajanjaksolla 2000-2006 on 4,7 miljardia euroa." 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Politiikan ala(t): Liikenne Toiminnan ala(t): Euroopan laajuinen liikenneverkko Toimenpiteen nimi: Yhteistä etua koskeville Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeille myönnettävä RAHOITUSTUKI (Tämä selvitys liittyy ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta.) 1. Budjettikohta/-kohdat B5-700: Yhteistä etua koskeville Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeille myönnettävä rahoitustuki 2. Numerotiedot 2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B osa): Maksusitoumusmäärärahoja lisätään 100 miljoonalla eurolla, mikä nostaa nykyisen TEN-asetuksen toteuttamiselle vuosiksi 2000-2006 varatun rahoituskehyksen 4,6 miljardista eurosta 4,7 miljardiin euroon. Tähän summaan lisätään 50 miljoonaa euroa, jotka kohdennetaan uudelleen nykyisten TEN-T-määrärahojen sisällä, kuten komission tiedonannossa rajaseutualueista (KOM(2001) 437) esitetään. 2.2 Toimenpiteen soveltamisaika: 2003-2006 2.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio: Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) Miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> 2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa [X] Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista. On syytä muistaa seuraavat seikat: (1) Vuosiksi 2000-2006 varatut monivuotiset TEN-kokonaismäärärahat ovat 4,6 miljardia euroa kaikille kolmelle alalle (liikenne, energia ja televiestintä). (2) Näistä kokonaismäärärahoista 4,17 miljardia euroa on varattu liikenteen TEN-verkolle ja 430 miljoonaa euroa energian ja televiestinnän TEN-verkoille. (3) Komissio on laatinut vuosiksi 2003-2006 monivuotisen suunnitelman, jonka kustannukset esitetään seuraavassa (miljoonina euroina): >TAULUKON PAIKKA> (4) Vuosiksi 2003-2006 ehdotetun toimen hyväksyminen johtaisi liikenteen TEN-verkon rahoitussuunnitelman muuttamiseen seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (5) Toimenpide rahoitetaan rahoitusnäkymien 3 otsakkeen sallimissa rajoissa. 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> 4. OIKEUSPERUSTA Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999. Yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen n:o 8 osalta 22 päivänä toukokuuta 2001 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1346/2001/EY. 5. KUVAUS JA PERUSTELUT 5.1 Yhteisön toiminnan tarve Yhteisön rahoitustuen tarvetta perustellaan sillä, että on välttämätöntä edesauttaa Euroopan laajuisen liikenneverkon laatimista ja kehittämistä. Liikenneverkkoa pidetään erittäin tärkeänä sisämarkkinoiden toiminnalle sekä taloudelliselle ja sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle (154-156 artikla). Tämä tuki toteutetaan osallistumalla Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi annetuissa suuntaviivoissa (päätös N:o 1692/96/EY, 23.7.1996) yksilöityjen yhteistä etua koskevien hankkeiden rahoitukseen. Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden toteuttamisen yhteydessä on käynyt ilmi, että liikenteen pullonkaulojen poistamiseen pyrkivät hankkeet ehdokasmaiden rajoilla ovat viivästyneet merkittävästi. Yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa [11] oletetaan liikenteen kasvavan huomattavasti läntisen ja itäisen Euroopan välillä kuluvan vuosikymmenen aikana. Tällainen liikenteen kasvu saattaisi lisätä ruuhkiin ja käyttäjien turvallisuuteen liittyviä ongelmia unionin ja ehdokasmaat yhdistävillä pääasiallisilla liikennekäytävillä. [11] Valkoinen kirja - Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika, KOM(2001) 370. On huomattava, että tämä yhteisön tuki liittyy ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta. Tässä ehdotuksessa komissio esittää kantanaan, että tietyille Euroopan laajuisen verkon hankkeille myönnettävän tuen enimmäismäärää nostetaan 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan kerrannaisvaikutuksia ja houkuteltaisiin yksityisiä rahoittajia. Tällaiset hankkeet koskevat rautatieyhteyksiä, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvien esteiden ylittämistä raja-alueilla, ja tunnettujen liikenteen pullonkaulojen poistamista ehdokasmaiden rajoilta. Komission tiedonannossa 25 päivältä heinäkuuta 2001 laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille - Yhteisön rajaseututoiminta [12] ehdotetaan, että nykyistä 10 prosentin enimmäismäärää nostetaan 20 prosenttiin TEN-liikennehankkeissa, joiden lisäarvo niihin osallistuville maille on erityisen korkea. Tiedonannossa ehdotetaan myös rahoitustuen lisäämistä vuosina 2003-2006 150 miljoonalla eurolla (josta 50 miljoonaa euroa kohdentamalla varoja uudelleen nykyisen TEN-budjetin sisällä, esimerkiksi monivuotisesta ohjeellisesta ohjelmasta). Tämä muutos on jo otettu huomioon monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevassa puitepäätöksessä [13]. Ohjelmassa sitoudutaan suurempiin summiin ajanjakson 2003-2006 ensimmäisellä puoliskolla. Sitoumukset keskittyvät siten vuosiin 2003-2004. Tällainen lisärahoitus ohjattaisiin näin ollen raja-alueiden infrastruktuureissa tarvittaviin kiireellisiin parannustöihin. [12] Komission tiedonanto laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille - Yhteisön rajaseututoiminta, KOM(2001) 437, 25.7.2001. [13] Komission päätös n:o C(2001) 2654 lopullinen, 19.9.2001. Kuten komission tiedonannossa laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille todetaan, näiden maiden rajat ylittävien hankkeiden toteuttaminen voi olla rahoitukseen liittyvien ongelmien vuoksi vaikeaa. TEN-verkkojen osalta on tarpeen muuttaa TEN-asetusta, jotta rahoitustuen määrärahoja voidaan lisätä 100 miljoonaa euroa (sisältyy tiedonannossa mainittuihin 150 miljoonaan euroon) ajanjaksolla 2003-2006. Nämä varat maksetaan monivuotisen ohjeellisen ohjelman uudelleen tarkastelun yhteydessä vuodesta 2003 alkaen. Erityistä merkitystä on tässä suhteessa ehdokasmaiden rajat ylittävillä hankkeilla, muun muassa hankkeilla, joihin myönnetään näissä maissa ISPA-tukea. Synergiaetujen varmistamiseksi ehdokasmaiden ja niiden rajoilla sijaitsevien jäsenvaltioiden toteuttamien toimien välillä TEN-budjettikohdan kokonaismäärärahoja voitaisiin lisätä ajanjaksolla 2003-2006 100 miljoonalla eurolla, jotka osoitettaisiin jäsenvaltioille kiireellisimpiin ehdokasmaiden rajat ylittäviin infrastruktuureihin. Etusijalle asetetaan ehdokasmaiden rajat ylittävät rautatiehankkeet ja muut hankkeet, joiden lisäarvo käyttäjien turvallisuuden parantamisen tai ruuhkien vähentämisen osalta on erityisen merkittävä. Tavoitteena on: - parantaa liikenteen sujuvuutta ja vähentää odotusaikoja rajat ylittävillä reiteillä liikennepalvelujen käyttäjien ja yritysten hyödyksi, - nopeuttaa jäsenvaltioiden toimia yhteistä etua koskevien, rajanylitykseen liittyvien Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden toteuttamiseksi ehdokasmaiden rajoilla, - poistaa esimerkiksi toteutettavuustutkimusten avulla rahoitukseen liittyviä haittatekijöitä, joita tavataan monien hankkeiden käynnistysvaiheissa, ja parantaa hankkeiden rahoituspohjaa minimoimalla erilaisten joustavien rahoituskeinojen avulla julkisen rahoituksen osuus, - kannustaa yksityisen pääoman osallistumista hankerahoitukseen sekä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuutta. 5.2 Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännöt Kohderyhmä Kansalliset ja alueelliset liikenneviranomaiset, hankkeita toteuttavat yritykset ja konsortiot, tekniset instituutit ja säätiöt, eurooppalaiset taloudelliset etuyhtymät, liikenneinfrastruktuurin käyttäjät. TEN-rahoitussääntöjen mukaan hankkeeseen suoraan liittyvät yritykset tai julkiset tai yksityiset tahot esittävät rahoituspyynnöt komissiolle. Rahoitustuen muodot Kuten edellä on jo todettu, komissio esittää kantanaan, että tietyille Euroopan laajuisen verkon hankkeille myönnettävän tuen enimmäismäärää nostetaan 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan kerrannaisvaikutuksia ja houkuteltaisiin yksityisiä rahoittajia. Tällaiset hankkeet koskevat rautatieyhteyksiä, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvien esteiden ylittämistä raja-alueilla, ja tunnettujen liikenteen pullonkaulojen poistamista ehdokasmaiden rajoilta. Erityishankkeille myönnettävän rahoitustuen muoto riippuu ensisijaisesti tilanteesta ja hankkeen valmiusasteesta. Toteutettavuustutkimukset soveltuvat varmistamaan, että hankkeet on selkeästi määritelty suunnitteluvaiheesta käyttöönottoon saakka. Muut rahoitustuen muodot, eli korkotuet ja osallistuminen lainatakauksiin, ovat myös mahdollisia: niillä varmistetaan, että rahoitusmuoto soveltuu asianomaiseen hankkeeseen parhaiten. Sama pätee myös tukiin, jos ne täydentävyytensä ansiosta mahdollistavat hankkeiden nopeuttamisen, mikä ei aiemmin ollut varojen puutteen tai riittämättömän taloudellisen kannattavuuden vuoksi mahdollista. Mikäli julkinen rahoitus on rajallista, on tarpeen kasvattaa yhteisön rahoitusvälineiden kerrannaisvaikutusta (esimerkiksi ISPAn avulla) ja kehittää yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuutta. Jäsenvaltiot tai hanke-ehdotusten tekijät toimittavat tarkat tiedot, jotka pyydetään tutkimusten tai tukikelpoisten hankkeiden rahoitustukea koskevissa hakulomakkeissa. Jäsenvaltiot tai hanke-ehdotusten tekijät laativat myös rahoitussuunnitelman käyttäen rahoitustuen hakulomakkeessa olevaa kustannusten jakautumista ja rahoitussuunnitelmaa koskevaa taulukkoa. Heidän on myös vakuutettava tarkastelleensa mahdollisuutta käyttää muita, erityisesti yksityisiä rahoituslähteitä. TEN-suuntaviivoihin sisältyy useita yhteistä etua koskevia hankkeita, jotka liittävät jäsenvaltiot ja ehdokasmaat toisiinsa ja jotka edellyttävät yhteisön rahoitusta. Suurin osa tällaisista hankkeista koskee liikenteen pullonkaulojen poistamista, ruuhkien vähentämistä ja liikenteen käyttäjien turvallisuusolojen parantamista. Komission laatimaan suuntaviivojen tarkistukseen sisältyy uusia yhteyksiä, joilla valmistellaan EU:n laajentumista. Nämä yhteydet voivat myös hyötyä näistä lisävaroista. Asianomaiset jäsenvaltiot ovat ehdottaneet alustavaa luetteloa mahdollisista hankkeista ehdokasmaiden raja-alueilla. Luettelossa on yksilöity yli 80 hanketta kaikissa liikennemuodoissa. Hankkeiden lisäarvo on merkittävä ja ne koskevat liikenteen pullonkaulojen poistamista, ruuhkien vähentämistä ja liikenteen käyttäjien turvallisuusolojen parantamista. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen ensimmäinen arviointi osoittaa, että tietyt hankkeet vastaavat Euroopan laajuiselle liikenneverkolle asetettuihin tavoitteisiin. TEN-rahoitusasetuksen mukaan hanke-ehdotusten tekijät tai jäsenvaltiot esittävät rahoituspyynnöt komissiolle. Rahoituspyynnöt arvioidaan perusteellisesti hankkeiden, mukaan luettuina rajat ylittävät hankkeet, rahoitusosuuksien yhdenmukaisuuden varmistamiseksi. Tässä yhteydessä otetaan asetuksen säännösten mukaisesti huomioon seuraavat tekijät: a) erityishankkeen vaikutus perustamissopimuksessa määrättyjen tavoitteiden sekä Euroopan laajuisen verkon kehittämiseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa asetettujen tavoitteiden ja prioriteettien saavuttamiseen, b) taloudellisen kannattavuuden mahdollisuudet, c) riittämätön taloudellinen tuottavuus, d) hankkeen valmiusaste (mukaan luettuna edellisten budjettien käyttö), e) yhteisön rahoitustuella yksityisen ja julkisen sektorin yhteisrahoitukseen oleva kannustava vaikutus, f) suorat ja epäsuorat yhteiskuntataloudelliset vaikutukset, erityisesti työllisyyteen, g) ympäristövaikutukset, h) hankkeen eri osien ajallinen koordinointi (erityisesti rajat ylittävissä hankkeissa), yhteisön rahoituksen koordinointi, erityisesti ISPAn kanssa. 5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Komission oma tai sen ulkopuolinen henkilöstö hallinnoi varoja suoraan. 6. Rahoitusvaikutukset 6.1 Kokonaisrahoitusvaikutus, B osa (koko ohjelmakaudeksi) Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> 6.2 Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B osa (koko ohjelmakaudeksi) [14] [14] Lisätietoja erillisessä selitysosassa. >TAULUKON PAIKKA> (*) Ottaen huomioon Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alalla toteutettavien toimien erilaiset muodot ja luonne (esim. maantieteelliset ja tekniset tekijät, monivuotiset tai kertaluonteiset toimet) niiden yksikkökustannuksia ei ole mahdollista määrittää. 7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN 7.1 Vaikutus henkilöstöön >TAULUKON PAIKKA> 8. SEURANTA JA ARVIOINTI 8.1 Seurantajärjestelmä Asetuksen (EY) N:o 1655/1999 15 artiklassa säädetään, että kaikkia toimia on seurattava ja arvioitava. Niinikään on säädetty, että komission päätöksiin sisältyvät tarpeen mukaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa laaditut fyysiset indikaattorit. Toisaalta edunsaajien on komission standardipäätösten ehtojen mukaan toimitettava vuosittain toimien toteuttamista koskevia tietoja, joita käytetään yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tehtävissä hankkeiden toteuttamisen yksityiskohtia koskevissa analyyseissa. Tutkimuksille ei voida laatia indikaattoreita, mutta ne arvioidaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa niille asetettujen tavoitteiden pohjalta. Asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa säädetään kertomuksesta, joka on toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle vuosittain. Tässä kertomuksessa on arvioitava yhteisön tuella saavutetut tulokset. Infrastruktuurihankkeiden elinkaarilogiikan mukaisesti on selvää, että ensisijaisina tuotokseen liittyvinä indikaattoreina (seurannan perusta) käytetään seuraavaa: - fyysisten rakennusvaiheiden valmistuminen hankkeen tavoitteiden mukaisesti, - uusien maantie- tai rautatiekilometrien määrä, sähköistettyjen rautateiden pituus jne., - asennettujen merkinantolaitteiden ja liikenteenohjausjärjestelmien määrä jne., - taloudellisten, geoteknisten ja ympäristötutkimusten jne. valmistuminen aikataulun mukaisesti, - toimenpiteet teettävän viranomaisen ottamien lainojen kuoletukset, - budjetin käytön toteutuminen. 8.2 Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksot Vaikutusindikaattorit tavoitteiden mukaan Erityistavoitteiden mukaiset vaikutukset ja tulokset arvioidaan mahdollisuuksien mukaan seuraavien johdettujen vaikutusten kautta: - infrastruktuurin kapasiteetin lisääntyminen ja tehokkuuden parantuminen rajaseuduilla, - liikenteen turvallisuus (matkustajat, vaaralliset aineet jne.) ja onnettomuuksien määrän vähentyminen, - yhteiskuntataloudellisten indikaattorien kehitys ennusteisiin verrattuna, - epäpuhtauksien vähentyminen, - verkkojen käyttäjien keskuudessa tehdyt laadulliset arvioinnit, - yhteisön tuen avulla saavutetut taloudelliset hyödyt (mukaan luettuina rahoitusvälineiden perusteltu valinta: korkotuet, suora tuki, lainatakaukset jne.). Näille indikaattoreille annetaan numeromääräiset arvot arvioitavien toimien tyypin mukaan ja jäsenvaltioiden kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta. Kertaluonteinen arviointi: muutamista hankkeista voidaan tehdä tavanomaisempia vaikutusarviointeja niiden puolivälissä tai valmistuttua, koska niissä saavutetut tulokset voidaan muita helpommin arvioida numeromääräisesti lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä. 9. PETOSTEN TORJUNTATOIMET Petosten torjuntatoimet (valvonta, kertomusten laatiminen, seuranta, arviointi jne.) vahvistetaan asetuksessa N:o (EY) 1655/1999, jossa säädetään yhteisön tuen myöntämisestä erityisesti 12 ja 15 artiklassa, ja ne on sisällytetty kaikkiin komission päätöksiin sekä komission ja hanke-ehdotusten tekijöiden välillä tehtäviin sopimuksiin. Jäsenvaltiot todentavat tavallisesti asetuksen (EY) N:o 1655/1999 nojalla rahoitettavien hankkeiden kulut ja toteuttamisen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tarpeen mukaan niin tekee myös komissio ottaen huomioon sopimusvelvoitteet sekä taloudellisuuden ja hyvän taloushallinnon periaatteet. Komission yksiköt suorittavat säännöllisesti tarkastuksia hankkeiden toteuttamispaikoilla asetuksen 12 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti.