Ehdotus Neuvoston asetus kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta [KOM(2006) 828 lopullinen] [SEK(2006) 1696] /* KOM/2006/0829 lopull. - ACC 2006/0266 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 18.12.2006 KOM(2006) 829 lopullinen 2006/0266 (ACC) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta (komission esittämä)[KOM(2006) 828 lopullinen][SEK(2006) 1696] 1) EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian viennin valvontaa koskevan asetuksen (EY) N:o 1334/2000 muuttamisesta ja uudelleenlaatimisesta annetun ehdotuksen tavoitteena on lujittaa ja kehittää kaksikäyttötuotteita koskevaa EU:n vientivalvontajärjestelmää. Näin EU voi täyttää YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1540 asetetut vaatimukset ja noudattaa useimpia suosituksista, jotka yleisten asioiden neuvosto vahvisti asetuksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa koskevien vuoden 2004 vertaisarviointien seurauksena valtion- ja hallitusten päämiesten kesäkuussa 2003 vahvistaman Thessalonikin toimintasuunnitelman mukaisesti. Ehdotuksen tavoitteena on myös selkiyttää lainsäädäntöä ja keventää sääntelyn aiheuttamia rasitteita EU:n viejiin kohdistuvaa valvontaa toteutettaessa. Yleinen tausta Yhteisön asetus kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian viennin valvonnasta auttaa jäsenvaltioita noudattamaan kansainvälisten vientivalvontajärjestelmien yhteydessä tai asesulkusopimusten ja -järjestelyjen osapuolena tekemiään sitoumuksia. Kaksikäyttötuotteet ovat nimittäin siviilituotteita, joita voidaan käyttää myös sotilaallisiin tarkoituksiin ja joissakin tapauksissa joukkotuhoaseiden (ydinaseet, biologiset ja kemialliset aseet tai ohjukset) valmistukseen tai maaliin saattamiseen. Kansainvälisiä vientivalvontajärjestelmiä, jotka samanmieliset valtiot alun perin perustivat, jotta valtiot eivät voisi ostaa laittomasti joukkotuhoaseita tai keinoja niiden maaliin saattamiseksi, on laajennettu syyskuun 11. päivän 2001 jälkeen siten, että niillä estetään myös muiden kuin valtiollisten toimijoiden mahdollisuudet hankkia kaksikäyttötuotteita, jotta voitaisiin estää kansoihin ja valtioihin kohdistuvat hyökkäykset. Eurooppa-neuvosto hyväksyi tästä syystä kesäkuussa 2003 Thessalonikin toimintasuunnitelman, jonka useissa säännöksissä suositeltiin EU:n vientivalvontajärjestelmän lujittamista sekä EU:n roolin kasvattamista ja näkyvyyden lisäämistä kansainvälisissä vientivalvontajärjestelmissä. Toimintasuunnitelmassa pohdittiin myös komission aktiivisempaa roolia kyseisillä foorumeilla ja suositeltiin laatimaan EU:n strategia, jolla tuetaan uusien EU:n jäsenvaltioiden liittymistä järjestelmiin. Toimintasuunnitelman perusteella neuvostolle esitettiin syksyllä 2003 useita ehdotuksia. Niissä käsiteltiin komission roolia kansainvälisissä järjestelmissä ja keinoa parantaa EU:n toiminnan koordinointia kyseisissä järjestelmissä sekä ehdotettiin uusien EU:n jäsenvaltioiden jäsenyysstrategiaa. Asetuksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa koskevan vertaisarvioinnin koordinoijana toimi komissio ja toteuttajina jäsenvaltiot, joita tuki pieni komission, neuvoston sihteeristön ja Suomen edustajista koostuva työryhmä. Työryhmä suositteli toimia, joita yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto käsitteli joulukuussa 2004. Suosituksissa korostettiin muiden muassa tarvetta soveltaa EU:ssa ennakoivampaa ja riskit huomioon ottavaa lähestymistapaa valtioiden ja muiden kuin valtiollisten toimijoiden pyrkimyksiin hankkia kaksikäyttötuotteita. Voimassa olevat aiemmat säännökset Nykyinen asetus (EY) N:o 1334/2000 annettiin, kun yhteisöjen tuomioistuin oli vuonna 1995 antanut kaksi tuomiota, joissa vahvistettiin Euroopan yhteisön yksinomainen toimivalta kaksikäyttötuotteiden ulkoisen kaupan alalla. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa asetusta. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Asetuksen muutosehdotus tekee mahdolliseksi sen, että EU voi panna täytäntöön tiettyjä osia joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisesta EU:n strategiasta ja edistää muita EU:n ensisijaisia tavoitteita, kuten EU:n kansalaisten turvallisuutta, biologisilla, kemiallisilla tai ydinaseilla tehtävien terroristihyökkäysten ennaltaehkäisemistä, EU:n puolustusteollisuuden tukemista komission vuonna 2003 antaman puolustusta käsittelevän tiedonannon mukaisesti sekä EU:n ja koko maailman turvallisuutta. 2) Kuulemiset ja vaikutusten arviointi Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Arvioidakseen asetuksen muutosvaihtoehtojen vaikutuksia komissio käynnisti konsulttiyrityksen välityksellä tutkimuksen, jossa arvioitiin viejien ja muiden sidosryhmien näkemyksiä. Sidosryhmiä edustavan otoksen määrittämiseksi lähetettiin kyselylomake EU:hun sijoittautuneille noin 450 potentiaaliselle kaksikäyttötuotteiden viejälle, joista suuri osa oli EU:ssa toimivia toimialaliittoja. Kuulemiseen otettiin mukaan myös kaikki asiasta mahdollisesti kiinnostuneet viejät, sillä siitä ilmoitettiin kauppapolitiikan pääosaston verkkosivuilla 5. lokakuuta 2005. Kyselyyn vastanneiden viejien lopullinen otos edusti tyydyttävästi kymmenen asetuksen liitteessä I luetellun kaksikäyttötuotteiden luokan toimittajien ja viejien jakaumaa. Saatujen vastausten perusteella valittiin edustavista viejistä koostuvia erityisiä alaotoksia, joilta tiedusteltiin näkemyksiä EY:n asetuksen eri uudistusvaihtoehdoista. Koska vaihtoehdoissa viitattiin myös kauttakulun, uudelleenlastauksen ja välitystoiminnan valvontaan, myös kuljettajien ja kauppiaiden näkemyksiä kuultiin. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Viejiltä tiedusteltiin mielipidettä vaikutustenarviointitutkimuksen loppuraportista ja komission yksiköiden laatimasta tutkimuksen tuloksia käsittelevästä arviosta. Jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien näkemyksiä tutkimuksen tuloksista ja komission yksiköiden kaavailemista jatkotoimista kerättiin tammikuusta heinäkuun alkuun vuonna 2006 ja ne on otettu laajasti huomioon tässä ehdotuksessa. Asiantuntijatiedon käyttö Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Kaksikäyttötuotteisiin liittyvän tarvittavan asiantuntemuksen saaminen varmistettiin koko kuulemisprosessin ja sidosryhmien näkemysten arviointiprosessin ajan. Asiantuntemus kaksikäyttötuotteiden sekä viennin valvonnan ja turvallisuusasioiden alalla oli tärkeä valintakriteeri tarjouspyynnössä. Käytetty menettely Alkuperäisen kyselylomakkeen, jonka tarkoituksena oli määrittää edustava otos viejiä, oli laatinut kauppapolitiikan pääosasto, ja se sisältyi tarjouspyynnön erittelyyn. Sitä paranneltiin kuulemisen jälkeen eräiden EU:n toimialaliittojen kanssa. Tutkimuksen aikana käytetyt muut testattuja vaihtoehtoja koskeneet kyselyt laati konsulttiyritys, mutta niille piti saada komission hyväksyntä ennen niiden lähettämistä sidosryhmille (jäsenvaltioiden viranomaiset ja viejät). Tärkeimmät organisaatiot/asiantuntijat, joita on kuultu EU:n toimialaliitot ja yksittäiset viejät, jäsenvaltioiden kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, erityisesti vientilupien myöntämisestä vastaavat kansalliset viranomaiset sekä tulliviranomaiset. Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Vaikutustenarviointitutkimus paljasti joitakin heikkouksia vaihtoehdoissa, joita kauppapolitiikan pääosasto oli esittänyt muiden asiasta vastaavien pääosastojen suostumuksella testattaviksi. Joissakin tapauksissa kauppapolitiikan pääosasto tiedosti vaihtoehtojen puutteellisuuden, mutta katsoi silti, että ne piti testata jäsenvaltioiden kanssa pohdittujen alkuperäisten mielipiteiden vahvistamiseksi. Joitakin toimialan esittämiä huomautuksia ja ehdotuksia ei eri syistä voitu ottaa mukaan, varsinkin jos ne olisivat muuttaneet asetusta enemmän, kuin asetuksen tämänkertaisen tarkistamisen yhteydessä on mahdollista. Tällaisia olivat esimerkiksi: - monikansallisen yrityksen vapauttaminen viennin valvonnasta EU:ssa sijaitsevan päätoimipaikan ja ulkomaisten tytäryhtiöiden välisten aineettomien siirtojen osalta; - nykyisen järjestelmän, jossa useimpien liitteessä I lueteltujen tuotteiden kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin liittyvät yksittäisiä viejiä koskevat vientivalvontapäätökset tehdään ennakkoon ja tapauskohtaisesti, muuttaminen järjestelmäksi, jossa hyväksyttyjen viejien sisäiset vaatimustenmukaisuusohjelmat tarkastetaan säännöllisesti ja viranomaiset ja alan teollisuus käyvät kattavaa vuoropuhelua; - enimmäiskeston asettaminen vientilupahakemusten käsittelylle kansallisissa virastoissa; - kaikkien pienten näyte-erien ja arvoltaan vähäisten toimitusten vapauttaminen vientilupamenettelystä; komissio tarkastelee kuitenkin vuonna 2007 mahdollisuutta ehdottaa uusia yhteisön vientilupia, joilla helpotettaisiin tiettyjen tuotteiden vientiä tiettyihin määräpaikkoihin toimialan asiasta esittämien näkemysten pohjalta, ja tähän voisi liittyä de minimis -säännön soveltaminen joissakin tapauksissa; - luetteloon kuulumattomia tuotteita koskevan valvonnan, jota jäsenvaltiot voivat toteuttaa asetuksessa lueteltujen tuotteiden valvonnan lisäksi, poistaminen tai huomattava yksinkertaistaminen. Komissio ottaa kuitenkin tarkkaan huomioon tuotannonalan huolenaiheet ja jatkaa työskentelyään sen hyväksi, että sääntelystä johtuva taakka olisi mahdollisimman kevyt, jotta tuotannonalan asema kansainvälisessä kilpailussa vahvistuisi. Tästä syystä asetuksen muutosehdotukseen on lisätty tarkistuslauseke. Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Tutkimuksen tulokset julkaistiin 23. helmikuuta 2006 seuraavassa URL-osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/trade/issues/sectoral/industry/dualuse/pr230206_en.htm Vaikutusten arviointi Kun on kyse päätöksestä selkiyttää aineettomien teknologiansiirtojen määritelmää , on epäselvää , kattaako nykyinen 2 artiklan b kohdan iii alakohta valvonnan alaisen kaksikäyttöteknologian siirtämisen intranet-yhteyden kautta EU:n ulkopuolelle sijoittautuneelle kolmannelle osapuolelle. Ehdotus saattaa vaikuttaa toimialaan, sillä tällä hetkellä aineettoman teknologian valvonnasta ei ole annettu EU:n laajuista määritelmää eikä sen toteutustapaa ole yhdenmukaistettu. Vaikutusta voidaan kuitenkin lieventää antamalla EU:n laajuiset suuntaviivat aineettomien siirtojen valvonnasta. Niissä esitettäisiin käytännönläheinen kuvaus julkisen teknologian soveltamisalasta. Erilaisia vaihtoehtoja valvoa kauttakulkua ja uudelleenlastausta on pohdittu. Koska EU:n kautta kulkee suuri määrä kauppatavaraa, vaihtoehto vaatia ennakkolupa kauttakulku- ja uudelleenlastaustapauksissa järjestelmällisesti kaikilta kaksikäyttötuotteilta suljettiin pois, sillä järjestelmä olisi liian raskas ja lähes mahdoton toteuttaa käytännössä. Valittu vaihtoehto on se, että kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille annetaan mahdollisuus ottaa haltuun maan kautta kulkeva tai uudelleenlastattava kaksikäyttötuote, mikäli on riittäviä viitteitä (lähinnä tiedustelulähteistä) siitä, että tuote on tai saattaa olla tarkoitettu laittomaan aseiden levitykseen kolmannessa valtiossa. Tämä vaihtoehto on jo käytössä joissakin jäsenvaltioissa, sillä se mahdollistaa joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä koskevan aloitteen täytäntöönpanon. Vaihtoehdon vaikutukset niihin muutamiin jäsenvaltioihin, jotka aiemmin vaativat kaksikäyttötuotteiden kauttakulkutapauksissa järjestelmällisesti ennakkoluvan, ovat hyvin vähäiset, sillä lupia ilmoitettiin tarvitun alle kymmenen vuodessa. Erilaisia vaihtoehtoja rankaista laittomasta kaksikäyttötuotteiden välitystoiminnasta on tarkasteltu sellaisen määritelmän valossa, että välitystoiminta on kaksikäyttötuotteiden vientitapahtumaa helpottavaa palvelua. Eri vaihtoehdoissa on otettu huomioon, että välitystoiminnan valvonta kattaisi EU:n ulkopuolella sijaitsevia tavaroita, joihin sovelletaan kolmannen maan lainsäädäntöä. Tutkimus osoitti, että tällaisen valvonnan toteuttaminen on äärimmäisen vaikeaa. Päädyttiinkin siihen, että valvonnan pitäisi kattaa vain seuraavat kaksi tapausta: - välittäjä on tietoinen kolmansissa maissa sijaitsevien tavaroiden laittomasta joukkotuhoaseisiin liittyvästä loppukäytöstä, - jäsenvaltio, johon välittäjä on sijoittautunut, on ilmoittanut hänelle tällaisista riskeistä. Näissä kahdessa tapauksessa välittäjällä tai välityspalvelujen tarjoajalla on velvollisuus hakea lupaa, jos hän aikoo jatkaa vientitapahtuman toteuttamista. Asetuksen uudelleen laadittuun 10 artiklan 4 kohtaan sisällytetty jäsenvaltioiden mahdollisuus ottaa käyttöön vientihakemusten ja -lupien sähköinen hallintajärjestelmä helpottaa kansallisten viranomaisten ja viejien työtä. Eri vaihtoehtoja testattiin erilaisten asetuksen nojalla käytettävissä olevien vientilupien käyttöedellytysten yhdenmukaistamiseksi , jotta toimijoille luotaisiin tasapuoliset toimintaedellytykset ja parannettaisiin turvallisuutta EU:ssa. Komissio on vaikutustenarviointitutkimuksen johdosta selkiyttänyt yhteisön yleisiin vientilupiin liittyen tällä hetkellä asetuksen liitteessä II määriteltyjen ”rekisteröinnin” ja ”ilmoittamisen” merkitystä ja rajannut edellytyksiä, joiden perusteella yhteisön yleinen vientilupa voidaan evätä (uudelleen laadittu 6 artiklan 1 kohdan a alakohta). Tällä tavalla EU:n eri maiden käytännöt lähenevät toisiaan. Kansallisen yleisen vientiluvan käyttöedellytysten yhdenmukaistamisen osalta vaikutustenarviointi toi esiin, että joillakin jäsenvaltioilla ei ole käytössä rekisteröintijärjestelmää ja että ne eivät siksi voi käyttäjätietojen puuttuessa täysin varmistaa asetuksen täytäntöönpanoa. Asetuksen muutosehdotuksella pyritään paikkaamaan tämä puute. Tutkimus osoitti myös, että viejät, jotka hyötyisivät kansallisista yleisistä vientiluvista kansallisella tasolla[1], saavat etulyöntiaseman muihin viejiin verrattuna. Komission ehdotus uuden yhteisön yleisen vientiluvan perustamisesta on saanut toimialan laajan tuen ja myös jäsenvaltiot kannattavat sitä. Komissio pyrkii tekemään nämä ehdotukset vuonna 2007 ottaen huomioon viejien toimittamat tiedot ja keskustelut jäsenvaltioiden kanssa. Tutkimus osoitti sen vaihtoehdon osalta, jossa vientiä koskevien koontilupien myöntämistä koskevat jäsenvaltioiden käytännöt yhdenmukaistettaisiin velvoittamalla viejä toteuttamaan sisäistä vaatimustenmukaisuusohjelmaa , että mikäli sisäisiä vaatimustenmukaisuusohjelmia noudatetaan, ne otetaan huomioon myönteisinä tekijöinä. Sisäiset vaatimustenmukaisuusohjelmat nimittäin parantavat selvästi viejien valmiuksia noudattaa viennin valvontaa koskevia säännöksiä. Komission ehdotuksella jäsenvaltioita kannustetaan myöntämään koontilupia yrityksille, jotka toteuttavat sisäistä vaatimustenmukaisuusohjelmaa. Tutkimuksessa testattiin mahdollisuutta tehostaa loppukäyttöön kohdistuvan valvonnan kansallista täytäntöönpanoa koskevan arkaluonteisen tiedon vaihtoa ja koordinointia jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten kesken. Tulosten perusteella komissio ehdottaa vaikutustenarviointitutkimuksessa testatun vaihtoehdon (järjestelmällinen tiedonvaihto kansallisten tulliviranomaisten kesken kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavista kansallisista vaatimuksista) ja nykytilanteen, joka on epätyydyttävä sekä kaupan että turvallisuuden näkökulmasta, välimaastoon sijoittuvaa kantaa. Ehdotuksen tavoitteena on velvoittaa jäsenvaltiot ilmoittamaan toisille jäsenvaltioille ja komissiolle yleisistä vaatimuksista, joita ne asettavat kansallisille viejille liittyen siihen, tarvitaanko vientilupa luettelossa mainitsemattoman tuotteen viemiseksi tietyille loppukäyttäjille. Tämän pitäisi johtaa aikanaan kansallisten toimintalinjojen syvempään lähentymiseen sekä vientiteollisuuden parempaan tiedonsaantiin ja suurempaan avoimuuteen. Asetuksen 7 artiklan 2 kohtaan, 9 artiklaan ja 15 artiklaan on tehty muutoksia, joilla: - saatetaan EU:n oikeudellinen kehys yhdenmukaiseksi kansainvälisissä vientivalvontajärjestelmissä vahvistettujen epävirallisten, mutta poliittisesti sitovien sääntöjen kanssa, joiden mukaan epäämistapausten pätevyys arvioidaan säännöllisin väliajoin, - varmistetaan jäsenvaltioiden laajempi kuuleminen, mikäli tietyistä vientilupahakemustapauksista esiintyy erimielisyyttä, ja tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi EU:ssa, - annetaan komissiolle mahdollisuus kehittää jatkossa suojattu sähköinen järjestelmä, jossa voidaan jakaa arkaluonteista ja mahdollisesti salaiseksi luokiteltua EU-tason tietoa. Edellä mainituilla ehdotuksilla arvioidaan olevan myönteisiä vaikutuksia sekä kauppaan että turvallisuuteen. Ehdotetun uudelleen laaditun 11 artiklan mukaan valvottujen tuotteiden luetteloa muutetaan uudelleen laaditussa 19 artiklassa säädettyä komiteamenettelyä käyttäen sen sijaan, että siihen tarvittaisiin neuvoston virallinen asetus. Tällä tavalla valvottujen tuotteiden luetteloa voidaan päivittää nopeammin vientivalvontajärjestelmiä koskevien päätösten mukaisesti. Asetuksen 16 artiklan mukaisia tietojen säilyttämisvelvoitteita on muutettu siten, että on otettu huomioon toimialan esittämät ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa tehdyissä analyyseissa perustelluiksi osoittautuneet pyynnöt parantaa nykyistä tilannetta ottamalla käyttöön kulloinkin kyseessä olevasta siirrosta riippuvaiset oikeasuhtaiset ja valvottavissa olevat vaatimukset. Uudelleen laaditulla 21 artiklalla, jossa säädetään rikosoikeudellisista seuraamuksista ainakin vakavissa asetuksen ja sen täytäntöönpanomääräysten rikkomistapauksissa, ehkäistään ennalta viennin valvontaa koskevien sääntöjen rikkomista. Asetuksen 22 artiklan uudelleenlaatiminen vaikuttaa kansainväliseen yhteistyöhön seuraavasti: - on helpompi ratkaista nykyisen kaltaisia tilanteita, joissa esimerkiksi kolmanteen maahan ja EU:hun sijoittautuneet viejät joutuvat soveltamaan valvontaa kaksikäyttötuotteiden siirtoihin yhteismarkkinoilla (käytännössä kun kolmansien maiden lainsäädännössä vaaditaan noudattamaan jälleenvientisääntöjä maahantuotujen kaksikäyttötuotteiden yhteismarkkinoilla), - vientilupien vastavuoroinen tunnustaminen on mahdollista, mikä helpottaa suuresti yhteisten teollisuus- tai tutkimushankkeiden toteuttamista erityisesti kansainvälisiin vientivalvontajärjestelmiin kuuluvien tai nykyisessä yhteisön yleisten vientilupien järjestelmässä lueteltujen kolmansien maiden kanssa, - on mahdollista laatia EU:n laajuiset vientivalvonnan erityissäännöt, joita sovellettaisiin EU:ssa kehitettyihin teknologioihin yhteisön rahoittamien kansainvälisten, kolmansien maiden kanssa toteutettavien ohjelmien puitteissa ja jotka kattaisivat myös kyseisiä teknologioita koskevan tiedon hankinnan aineettomin keinoin. Nykyiseen liitteeseen IV kuuluvien tuotteiden jäsenvaltioiden välisiin siirtoihin tarvittavien nykyisten ennakkolupien (uudelleen laadittu 25 artikla) korvaaminen ennakkoilmoituksilla helpottaa tuotteiden siirtämistä sisämarkkinoilla, eikä se vaikuta kielteisesti turvallisuuteen, sillä jäsenvaltioilla on yhä mahdollisuus pysäyttää tällaiset siirrot perustellusta syystä. Lisäksi tietyillä aloilla on esitetty joitakin ehdotuksia sellaisten parhaiden käytäntöjen ja hallinnollisten toimenpiteiden käyttöön ottamiseksi, joiden vaikutuksia ei ole arvioitu, mutta joille löytyy poliittinen perustelu kansainvälisten vientivalvontajärjestelyjen kehityksestä ja neuvoston hyväksymistä suosituksista, jotka koskevat vertaisarviointien jatkotoimia. 3) Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tässä ehdotuksessa on kyse neuvoston asetuksen (EY) N:o 1334/2000 uudelleenlaatimisesta säädösten uudelleenlaatimistekniikasta tehdyn toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että neuvoston asetukseen (EY) N:o 1334/2000 tehtävät sisällön muutokset ja sen muuttumattomina säilyvät säännökset yhdistetään samaan tekstiin. Ehdotuksella korvataan ja kumotaan mainittu asetus. Näin parannetaan yhteisön lainsäädännön ymmärrettävyyttä ja selkeyttä. Asetukseen ehdotetuista muutoksista erityisesti viisi on sellaisia, joissa ehdotettu muutos käsittää muutakin kuin asetuksen (EY) N:o 1334/2000 teknistä tarkistamista ja ajan tasalle saattamista. Nämä ovat: - ehdotus ottaa käyttöön komiteamenettely, jonka puitteissa muutetaan asetuksen liitteitä (valvottavien tuotteiden luetteloja ja lomakkeita) ja hyväksytään täytäntöönpanotoimenpiteitä; - uudelleen laaditussa liitteessä V lueteltujen tuotteiden siirtoa sisämarkkinoilla koskevan lupavaatimuksen korvaaminen ns. ennakkoilmoitusmenettelyllä, jonka tarkoituksena on helpottaa kaupankäyntiä EU:n sisämarkkinoilla vaarantamatta turvallisuusetuja; - uusi säännös, jonka mukaan jäsenvaltioiden on sovellettava rikosoikeudellisia seuraamuksia ainakin asetuksen rikkomiseen; tällä vastataan Thessalonikin toimintasuunnitelmassa esitettyyn vaatimukseen kaksikäyttötuotteiden laittoman viennin kriminalisointia koskevasta EU:n yhteisestä lähestymistavasta sekä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 vaatimukseen asianmukaisten siviili- tai rikosoikeudellisten rangaistusten käyttöönotosta kyseisten vientivalvontasäännösten rikkomistapauksia varten. Useimpien jäsenvaltioiden nykyisiin seuraamusjärjestelmiin kuuluu sekä hallinnollisia että rikosoikeudellisia seuraamuksia. Uuden säännöksen mukainen vähimmäistason yhdenmukaistaminen EU:ssa poistaa ainakin vakavissa rikkomistapauksissa sen mahdollisuuden, että rikkojalle aiheutuisi joissakin jäsenvaltioissa pelkästään hallinnollisia seuraamuksia; - johdanto-osan kappaleessa selvitetään, että asetuksessa säädetään kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian ja niihin liittyvien palvelujen vientiä koskevasta kattavasta oikeudellisesta kehyksestä. Tässä yhteydessä on olennaisen tärkeää turvata oikeusvarmuus kaksikäytötuotteiden, -teknologian ja -palvelujen sellaisen viennin osalta, jonka tämä asetus kattaa ja joka toteutetaan asetuksessa annettujen sekä sen täytäntöönpanoa varten asetuksen nojalla annettujen säännösten mukaisesti. Oikeusvarmuus on erityisen tärkeä suhteessa kolmansien maiden lainsäädäntöön, jonka mukaan kyseessä olevaa vientiä saatettaisiin pitää laittomana; - uusi artikla, jossa säädetään neuvotteluista kolmansien maiden kanssa muun muassa jälleenvientivaatimusten käsittelemiseksi, erityisesti jos vaatimusten tarkoituksena on estää se, että EU:n ulkopuolelta peräisin olevan kaksikäyttöteknologian EU:hun sijoittautuneet tuojat voisivat hyödyntää yhteismarkkinat täysimääräisesti; artiklassa annetaan myös erityisiä hankekohtaisia vientivalvontasääntöjä niitä EU:n rahoittamia hankkeita varten, joissa on mukana kolmansia maita. Muita keskeisiä ehdotuksia asetuksen (EY) N:o 1334/2000 uudelleen laatimiseksi ja muuttamiseksi ovat seuraavat: - kauttakulun valvonnan aloittaminen, - välitystoiminnan valvonnan aloittaminen ja joukkotuhoaseita koskevaan ohjelmaan liittyvien kaksikäyttötuotteiden laittomasta välitystoiminnasta rankaiseminen, - aineettoman teknologiansiirron, mukaan luettuna teknisen avun tarjoaminen, valvonnan selkiyttäminen ja ajan tasalle saattaminen, - eräät suppeat mukautukset, jotka koskevat asetuksessa luettelemattomien tuotteiden kansallisen valvonnan soveltamista sen tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseksi, - yleislupien käyttöedellytysten yhdenmukaistaminen, - kriteeri, jolla edistetään yleislupien myöntämistä viejille, jotka noudattavat sisäistä vaatimustenmukaisuusohjelmaa, - mahdollisuudet kuulla jäsenvaltioita laajemmin ennen evättyjä vientitapahtumia olennaisilta osiltaan muistuttavien lupien myöntämistä, - epäämistapauksia ja muita arkaluonteisia asioita koskevan tiedonvaihdon kehittäminen sekä mahdollisuus ottaa jatkossa käyttöön salattu sähköinen järjestelmä epäämistapauksia koskevien ja muiden salaiseksi luokiteltujen tietojen vaihtoa varten, - kaikkein arkaluontoisimpien tuotteiden yhteisössä toimivien viejien ja toimittajien velvollisuus rekisteröityä kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle, - kansallisten viranomaisten asettamat ohjeelliset määräajat, joiden sisällä lupaviranomaisten on käsiteltävä vientilupahakemukset, ja määräajat sellaisten tietopyyntöjen käsittelemiselle, jotka koskevat kansallisten tarkastusten soveltamista. Joitakin toimenpiteitä on jätetty toteutettaviksi myöhemmillä säädöksillä komiteamenettelyn mukaisesti. Yksi näistä on liitteessä III olevan mallilomakkeen muuttaminen niin, että se vastaa Yhdistyneiden kansakuntien kauppa-asiakirjoja koskevaa asettelumallia, joka on ollut pohjana suunniteltaessa yhtenäisiä vakiolomakkeita, joita valtiot, organisaatiot ja liikeyhteisöt käyttävät kaupankäynnissä ja kuljetuksessa lisenssinkäytön helpottamiseksi. Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 133 artikla. Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Toissijaisuusperiaatetta ei siksi sovelleta. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Asetukseen ehdotetaan vain sellaisia muutoksia, jotka ovat tarpeellisia ja joiden perusteltavuus on vahvistettu. Muita asioita käsitellään hallinnollisen toiminnan piirissä, parhaina käytäntöinä taikka kansallisen tason toimina. Kuten edellä on todettu, taloudellinen ja hallinnollinen rasite vähennetään mahdollisimman pieneksi, sillä uusissa vaatimuksissa on rajoituttu siihen, mitä voidaan kohtuudella panna täytäntöön, ja eräät uusista toimenpiteistä helpottavat viennin valvonnan hallinnointia. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Muut keinot eivät olisi tarkoituksenmukaisia ensinnäkään siksi, että nykyisen säädösvälineen muuttaminen (neuvoston asetus) on mahdollista vain uudella asetuksella. Toiseksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa on tehty selväksi, että kaksikäyttötuotteiden viennin valvonta kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Muita luonteeltaan ei-oikeudellisia toimenpiteitä, jotka voivat todistetusti tuoda lisäarvoa EU:lle, on ehdotettu tiedonannossa. 4) Talousarviovaikutukset Lyhyellä aikavälillä ehdotuksista ei aiheudu merkittäviä taloudellisia seuraamuksia EU:lle. Epäämistapausten ja muun arkaluonteisen tiedon vaihtoa varten luotavan EU:n laajuisen suojatun järjestelmän mahdollisesta kehittelystä ja perustamisesta aiheutuisi jonkin verran taloudellisia menoja, mutta päätös siitä, pitäisikö kyseinen järjestelmä kehittää vai ei, tehdään jäsenvaltioiden suostumuksella aikaisintaan vuoden 2007 alussa. Tällaisen järjestelmän arvioidut perustamiskustannukset esitetään liitteessä. 5) Lisätiedot Yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä ja hallinnollisia menettelyjä sekä (yhteisön tai kansallisten) viranomaisten että yksityisten osapuolten näkökulmasta. Uudelleenlaatimistekniikan hyödyntäminen mahdollistaa sen, että yhteisö voi yhdistää samaan tekstiin sekä neuvoston asetukseen ehdotetut sisällön muutokset että muuttumattomina säilyvät säännökset. Lisäksi asetuksen alkuperäistä tekstiä on parannettu ja selvennetty paremman sääntelyn periaatteen mukaisesti. Jotkut ehdotuksista yksinkertaistavat EU:n hallinnon työtä (komiteamenettely liitteiden muuttamista ja suuntaviivojen antamista varten) ja yksityisten yhteisöjen työtä (asetuksen täytäntöönpanoa koskevien parhaiden käytäntöjen käyttöönotto, vientilupien käyttöedellytysten ja muodon yhdenmukaistaminen, sähköiset järjestelmät lupahakemusten käsittelemiseksi). Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. Uudelleenlaatiminen Ehdotuksessa on kyse uudelleenlaatimisesta. Liite Asetusehdotuksen muutetun 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun, tietojenvaihtoa varten luotavan suojatun järjestelmän mahdollisesta perustamisesta aiheutuvat kustannukset Johdanto Uudelleen laaditun asetuksen 15 artiklan ehdotetussa uudessa 4 kohdassa säädetään mahdollisuudesta perustaa suojattu järjestelmä jäsenvaltioiden ja tarvittaessa myös komission välistä tietojen vaihtoa varten. Tällaisen järjestelmän pääasiallinen tarkoitus olisi saada verkon välityksellä yhteys tietokantaan, joka sisältää tiedot vientilupien epäämistapauksista (näitä tietoja jaetaan nykyisin CD-ROM-levyllä). Lisäksi voidaan harkita muita käyttötapoja, joilla helpotetaan asetuksessa säädettyä tietojen vaihtoa. Ehdotuksen tarkoituksena on tässä vaiheessa vain luoda oikeusperusta siltä varalta, että kyseinen järjestelmä päätetään perustaa; ehdotus ei vaikuta tuleviin asiaa koskeviin päätöksiin, jotka on tehtävä järjestelmän vaatimien muuttujien tarkastelun perusteella ja jäsenvaltioiden suostumuksella. Budjettikohta 20.02.01, budjetin toimintamäärärahoista tällä hetkellä käytettävissä olevien määrien puitteissa. Arvioidut kustannukset Jos myöhemmin päätetään kehittää kyseinen järjestelmä, määrärahat voitaisiin jakaa viiteen osaan, joita käsitellään tarkemmin seuraavassa taulukossa: 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Yhteensä | Kehittely | 200 000 | 50 000 | 0 | 0 | 250 000 | Ylläpito | 10 000 | 20 000 | 20 000 | 50 000 | Infrastruktuuri | 30 000 | 10 000 | 40 000 | Verkko | 25 000 | 15 000 | 15 000 | 55 000 | Infrastruktuurin tuki | 30 000 | 20 000 | 20 000 | 70 000 | Käyttäjien tuki | 40 000 | 30 000 | 30 000 | 100 000 | Yhteensä | 200 000 | 185 000 | 85 000 | 95 000 | 565 000 | Kehittelyyn sisältyisi nykyisen tietokannan kunnostaminen palvelinteknologiaa käyttämällä ja lisäämällä siihen toimintoja ja mahdollisuuksia. Nykyistä tietokantaa hyödynnettäisiin kuitenkin huomattavilta osin (esimerkiksi formaatti) myös jatkossa. Verkosta pitäisi aiheutua hyvin vähän kustannuksia, koska siinä käytettäisiin nykyistä ”Testa secure” -järjestelmää. Kyseisiin kustannuksiin eivät sisälly jäsenvaltioille aiheutuvat liittymäkulut. Jos haluttaisiin erillinen verkko tähän tarkoitukseen, siihen tarvittaisiin erityismäärärahat, mutta tätä vaihtoehtoa ei tällä hetkellä harkita. Käyttäjien tukemiseen tarkoitetusta budjetista voitaisiin muun muassa perustaa helpdesk-palvelu, joka voisi olla yhteinen muiden käynnissä olevien hankkeiden kanssa. ⎢ 1334/2000 2006/0266 (ACC) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: ∫uusi 1. Kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian vientiä koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta 22 päivänä kesäkuuta 2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1334/2000[2] on muutettu merkittävällä tavalla, ja asetus olisi selvyyden vuoksi laadittava uudelleen. ⎢1334/2000 johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (2) Kaksikäyttötuotteita (mukaan lukien ohjelmistot ja teknologia) olisi valvottava tehokkaasti silloin, kun niitä viedään √ Euroopan ∏ yhteisöstä. ⎢1334/2000 johdanto-osan 2 kappale (3) Tarvitaan tehokas yhteinen kaksikäyttötuotteiden vientivalvontajärjestelmä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden erityisesti asesulkua koskevia sekä Euroopan unionin kansainvälisiä sitoumuksia ja vastuita noudatetaan. ⎢1334/2000 johdanto-osan 3 kappale (4) Yhteinen valvontajärjestelmä ja yhdenmukaistetut täytäntöönpano- ja seurantapolitiikat kaikissa jäsenvaltioissa ovat edellytys kaksikäyttötuotteiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiselle yhteisön sisällä. ⎢1334/2000 johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) (4) Asetuksella (EY) N:o 3381/94[3] ja päätöksellä 94/942/YUTP[4] käyttöön otetun nykyisen kaksikäyttötuotteiden vientivalvontajärjestelmän yhdenmukaistamista on jatkettava, jotta valvonnan tehokas toteuttaminen voidaan edelleen varmistaa. ⎢1334/2000 johdanto-osan 6 kappale ?uusi (5) Kansalliset viranomaiset vastaavat ? kansallista yksittäis-, koonti- tai yleislupaa koskevan ⎪ vientilupahakemusten ?tai välityspalvelujen tarjoamista taikka liitteessä V lueteltujen kaksikäyttötuotteiden siirron valvomista yhtenäismarkkinoilla koskevan lupahakemuksen ⎪ ratkaisemisesta. Kaksikäyttötuotteiden vientiin vaikuttavat kansalliset säännökset on annettava ja päätökset tehtävä yhteisen kauppapolitiikan ja erityisesti yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta 20 päivänä joulukuuta 1969 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2603/69[5] puitteissa. ⎢1334/2000 johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) ?uusi (6) √ Vientivalvonnan kohteena olevien ∏ kaksikäyttötuotteiden yhteisten luettelojen ð yhteisen luettelon ï ajantasaistamista koskevien päätösten on oltava täysin niiden velvoitteiden ja sitoumusten mukaisia, jotka kukin jäsenvaltio on hyväksynyt ? jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ⎪ asiaa koskevien kansainvälisten asesulku- ja vientivalvontajärjestelyjen jäsenenä ? jäseninä ⎪ tai ratifioimalla asiaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia. ⎢1334/2000 johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) ?uusi (7) Yhteiset kaksikäyttötuotteiden, määräpaikkojen ja suuntaviivojen luettelot ovat tehokkaan √ EU:n ∏ vientivalvontajärjestelmän olennainen osa; luettelot on otettu käyttöön päätöksellä 94/942/YUTP ja sen myöhemmillä muutoksilla, ja ne olisi otettava osaksi tätä astusta.? olisi hyvä, että jäsenvaltioiden kansainvälisissä vientivalvontajärjestelmissä tekemät päätökset näkyisivät nopeasti asetuksen liitteeseen I, jossa luetellaan EU:ssa valvottavat tuotteet, tehtävinä muutoksina ja että vahvistettaisiin menettelyt, joiden mukaisesti komissio voi päättää asetuksen täytäntöönpanotoimenpiteistä kuultuaan jäsenvaltioiden edustajista koostuvaa komiteaa. ⎪ ⎢1334/2000 johdanto-osan 8 kappale (8) Olisi valvottava myös sähköisillä viestimillä, telekopiolaitteella tai puhelimella tapahtuvaa ohjelmistojen ja teknologian siirtämistä yhteisön ulkopuolelle. ⎢1334/2000 johdanto-osan 9 kappale (9) Erityistä huomiota on kiinnitettävä jälleenvientiin ja lopulliseen käyttöön. ⎢1334/2000 johdanto-osan 10 kappale (10) Jäsenvaltioiden ja Euroopan komission edustajat allekirjoittivat 22 päivänä syyskuuta 1998 jäsenvaltioiden, Euroopan atomienergiayhteisön ja kansainvälisen atomienergiajärjestön ydinmateriaalivalvontaa koskevien sopimusten lisäpöytäkirjat, joissa jäsenvaltiot velvoitetaan muun muassa toimittamaan tietoja erityislaitteista ja muusta kuin ydinaineesta. ⎢1334/2000 johdanto-osan 11 kappale (11) Yhteisö on yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2913/92[6] ja asetuksen 2913/92 soveltamisesta annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 2454/93[7] antanut tullisäännöstön, jossa on muun muassa tavaroiden vientiä ja jälleenvientiä koskevat säännökset. Tämä asetus ei millään tavoin rajoita yhteisön tullikoodeksissa ja sen soveltamissäännöksissä säädettyjä ja niistä johtuvia valtuuksia. ⎢1334/2000 johdanto-osan 12 kappale ?uusi (12) Perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisesti ja mainitussa artiklassa säädetyissä rajoissa sekä siihen asti, kun lainsäädäntöä on edelleen yhdenmukaistettu, jäsenvaltioilla säilyy oikeus valvoa tiettyjen kaksikäyttötuotteiden toimituksia Euroopan yhteisössä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden varmistamiseksi. ?Tämä liitteeseen V kuuluvien tuotteiden yhteisön sisäinen valvonta toteutetaan EU:ssa tehtäviä uudelleenlastauksia koskevilla ennakkoilmoituksilla, jotta toiminta olisi johdonmukaisempaa Euratomin perustamissopimuksen määräysten kanssa ja jotta helpotettaisiin yhteisön sisäistä kaksikäyttötuotteiden kauppaa. Jäsenvaltioiden vahvistamat toimenpiteet näiden uusien säännösten täytäntöönpanemiseksi eivät saa käsittää yhteisön sisärajoilla tapahtuvia tarkastuksia, vaan yksinomaan toimia, joilla varmistetaan esimerkiksi yhtenäismarkkinoilla liikkuvien tuotteiden jäljitettävyys ja jotka kuuluvat osana kaikkialla yhteisön alueella syrjimättömästi noudatettaviin valvontamenettelyihin. ⎪ Neuvosto tarkastelee näitä valvontatoimenpiteitä määräajoin, sikäli kuin ne liittyvät yhteisöstä tapahtuvan viennin valvonnan tehokkuuteen. ⎢1334/2000 johdanto-osan 13 kappale (13) Tämän asetuksen oikean soveltamisen varmistamiseksi olisi kunkin jäsenvaltion toteutettava toimenpiteet asianmukaisten valtuuksien antamiseksi toimivaltaisille viranomaisille. ∫uusi (14) YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1540, joka on annettu 28. huhtikuuta 2004, vaaditaan erityisesti ehkäisemään riittävän tehokkaasti kaksikäyttötuotteiden laitonta vientiä, jälleenvientiä, kauttakulkua, uudelleenlastausta ja välitystoimintaa. Näin ollen on syytä erikseen vahvistaa jäsenvaltioiden viranomaisille annettu mahdollisuus pysäyttää ja ottaa haltuun alueensa kautta kulkeva kaksikäyttötuote, jos se saattaa olla tai on tarkoitettu joukkotuhoaseiden tai niiden maaliin saattamiskeinojen levittämiseen kolmannessa maassa, ja välitystoimintaan kohdistuva valvonta olisi otettava käyttöön sellaisissa välitystapauksissa, joissa toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat ilmoittaneet välittäjälle tai tämä on muuten tietoinen siitä, että välitystoiminta saattaa johtaa laittomien joukkotuhoaseiden valmistukseen tai hankintaan kolmannessa maassa. (15) Olisi suotavaa, että valvonta toteutetaan yhtenäisesti ja johdonmukaisesti kaikkialla EU:ssa, jotta EU:n turvallisuutta ja kansainvälistä turvallisuutta ei vaaranneta ja jotta EU:hun sijoittautuneiden viejien välinen kilpailu olisi tasapuolista. Tätä varten päätetään seuraavaa valtion- ja hallitusten päämiesten kesäkuussa 2003 hyväksymässä ja joukkotuhoaseita koskevalla strategialla täydennetyssä Thessalonikin toimintasuunnitelmassa esitettyjen suositusten mukaisesti: - laajennetaan niitä tapauksia, joissa jäsenvaltiot voivat neuvotella toisten jäsenvaltioiden kanssa ennen vientiluvan myöntämistä, jos vienti voi esimerkiksi haitata toisen jäsenvaltion olennaisia turvallisuusetuja - varmistetaan, että asetuksessa luettelemattomiin kaksikäyttötuotteisiin kohdistuvan kansallisen valvonnan soveltamisedellytykset ovat lähempänä toisiaan - täsmennetään aineettoman teknologiansiirron määritelmää siten, että se kattaa myös valvotun teknologian asettamisen EU:n ulkopuolella sijaitsevan henkilön saataville ja sähköisesti tarjottavat tekniset tukipalvelut, ja mukautetaan aineettomaan teknologiansiirtoon liittyviä tietojen säilyttämisvaatimuksia 16 artiklaan tehtävillä muutoksilla siten, että niissä otetaan huomioon viejien nykyiset mahdollisuudet - yhdenmukaistetaan sellaisten erilaisten lupien käyttöedellytykset, jotka voidaan myöntää asetuksen nojalla - saatetaan arkaluonteisen tiedon vaihtamiseen jäsenvaltioiden välillä sovelletut menettelyt yhdenmukaisiksi joidenkin kansainvälisissä vientivalvontajärjestelmissä käytössä olevien käytäntöjen kanssa, erityisesti ottamalla asetuksessa käyttöön toisiasiallisten ja pätevien epäämisten käsitteet, ja vahvistetaan mahdollisuus perustaa suojattu sähköinen järjestelmä jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa varten. (16) Koska eri maissa toimiviin EU:n viejiin saatetaan soveltaa erilaisia vientivalvontavaatimuksia, asetuksessa säädetään, että komissio voi neuvotella kolmansien maiden kanssa erityisesti EU:n järjestelmän ja sen erityispiirteiden kuten kaksikäyttötuotteiden yhtenäismarkkinoiden ja kaksikäyttötuotteisiin sovellettavan yhteisen ulkoisen kauppapolitiikan tunnustamisesta. ⎢1334/2000 johdanto-osan 14 kappale ?uusi (17) Kunkin jäsenvaltion olisi vahvistettava tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavat ð tehokkaat, oikeasuhteiset ja vakuuttavat ï seuraamukset. ∫uusi (18) Jotta kaksikäyttötuotteiden ja niihin liittyvien palvelujen vientiä koskevaa EU:n toimintakehystä voitaisiin vahvistaa niin, että ne ovat YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 mukaiset, on tarpeen säätää rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönotosta erityisesti vakavissa asetuksen sekä sen täytäntöönpanoa varten jäsenvaltioissa annettujen säädösten rikkomistapauksissa. Kesäkuun 17.–18. päivänä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi lisäksi rikosoikeudellisia seuraamuksia käsittelevän julistuksen, jossa muistutettiin jäsenvaltioiden 12. joulukuuta 2003 hyväksytyn joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian yhteydessä tekemästä sitoumuksesta sopia joukkotuhoaseisiin liittyvän materiaalin laittomasta viennistä, välitystoiminnasta ja salakuljetuksesta langetettaviin rikosoikeudellisiin seuraamuksiin sovellettavasta yhteisestä lähestymistavasta. (19) Asetuksessa säädetään kattavasta kehyksestä, jolla säädellään kaksikäyttötuotteiden, -teknologian ja -palvelujen vientiä Euroopan unionista. Tältä osin on olennaisen tärkeää turvata asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden ja palvelujen sellaisten viejien oikeusvarmuus, jotka ovat toimineet asetuksen säännösten sekä sen täytäntöönpanoa varten asetuksen nojalla annettujen säännösten mukaisesti, vaikka kolmannen maan erilaisen lainsäädännön mukaan kyseistä vientiä saatetaan pitää rikollisena toimintana. (20) Asetuksen täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on tiedettävä ne viejät ja toimittajat, jotka aikovat viedä kaksikäyttötuotteita tai siirtää asetuksen liitteessä V lueteltuja kaksikäyttötuotteita yhteisön sisällä, jotta asetuksen säännösten täytäntöönpanoa voidaan valvoa tehokkaasti. ⎢1334/2000 johdanto-osan 15 kappale (mukautettu) Euroopan parlamentti on ilmaissut kantansa 13 päivänä huhtikuuta 1999 antamassaan päätöslauselmassa[8]. ⎢1334/2000 johdanto-osan 16 kappale (mukautettu) Asetus (EY) N:o 3381/94 olisi edellä esitetyn vuoksi kumottava, ⎢ 1334/2000 ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU AIHE JA MÄÄRITELMÄT ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi 1 artikla Tällä asetuksella perustetaan yhteisön kaksikäyttötuotteiden vientivalvontajärjestelmä? ja niihin liittyvien palvelujen vientivalvontajärjestelmä sekä kaksikäyttötuotteiden kauttakulun valvontajärjestemä ⎪. ⎢1334/2000 2 art. (mukautettu) ?uusi 2 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ”kaksikäyttötuotteella” tuotteita, myös ohjelmistoja ja teknologiaa, joita voidaan käyttää sekä siviili- että sotilastarkoituksiin, mukaan lukien tavarat, joita voidaan käyttää sekä muihin kuin räjähdystarkoituksiin että millä hyvänsä tavoin apuna ydinaseiden tai muiden ydinräjähteiden valmistamisessa; b) ”viennillä” i) asetuksen (EY) N:o 2913/1992 (yhteisön tullikoodeksin) 161 artiklan mukaista vientimenettelyä; ii) mainitun tullikoodeksin 182 artiklan mukaista jälleenvientiä; sekä iii) ohjelmistojen tai teknologian siirtoa ? tai teknisen avun toimittamista ⎪ yhteisön ulkopuoliseen määräpaikkaan sähköisillä viestimillä, √ kuten ∏ telekopiolaitteella, tai puhelimella ? , sähköpostilla tai muulla sähköisellä keinolla⎪. Tätä määritelmää sovelletaan puhelimitse tapahtuvaan teknologian suulliseen siirtoon vain, jos teknologiaa käsittelevän asiakirjan sisällön merkityksellinen osa luetaan puhelimessa tai sitä kuvataan puhelimitse niin, että päästään olennaisesti samaan lopputulokseen? , ja se sisältää asianomaisen ohjelmiston, teknologian tai teknisen avun asettamisen muiden saataville sähköisessä muodossa ⎪; ? iv) välityspalvelun tarjoamista vientitapahtumissa, joissa kaksikäyttötuotteita siirretään yhteisöstä kolmannen maan alueelle; ⎪ c) ”viejällä” luonnollista tai oikeushenkilöä ? tai kumppanuusjärjestelyä , ⎪ i) jonka puolesta vienti-ilmoitus tehdään, eli henkilöä, jolla vienti-ilmoituksen vastaanottamisen ajankohtana on sopimus yhteisön ulkopuolisessa maassa olevan vastaanottajan kanssa ja jolla on valtuutus päättää tuotteen lähettämisestä yhteisön tullialueelta. Jollei vientisopimusta ole tehty tai jollei sopimuspuoli toimi omasta puolestaan, √ viejällä tarkoitetaan henkilöä, jolla on ∏ valtuutus päättää tuotteen lähettämisestä Euroopan yhteisön tullialueelta on ratkaiseva seikka; ii) ”Viejällä” tarkoitetaan myös luonnollista tai oikeushenkilöä, joka päättää toimittaa ? tai asettaa muiden saataville ⎪ ohjelmistoja tai teknologiaa ? tai tarjoaa teknistä apua ⎪ Euroopan yhteisön ulkopuoliseen määräpaikkaan √ joillakin ∏ sähköisillä viestimillä, telekopiolaitteella tai puhelimella. √ keinoilla; ∏ ∫uusi iii) joka tarjoaa palveluja e kohdassa tarkoitettuna välittäjänä. ⎢ 1334/2000 Jos oikeus määrätä kaksikäyttötuotteesta viennin perusteena olevan sopimuksen mukaan kuuluu yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneelle henkilölle, viejää pidetään yhteisöön sijoittautuneena sopimuspuolena; d) ”vienti-ilmoituksella” asiakirjaa, jossa henkilö muoto- ja menettelyvaatimuksia koskevien määräysten mukaisesti ilmoittaa haluavansa asettaa kaksikäyttötuotteen vientimenettelyyn.; ∫uusi e) ”kaksikäyttötuotteiden välityspalveluilla” henkilöjen, yhteisöjen tai kumppanuusjärjestelyjen harjoittamaa toimintaa, jossa - neuvotellaan liiketapahtumista tai järjestellään liiketapahtumia, joiden tavoitteena on liitteeseen I kuuluvien kaksikäyttötuotteiden osto, myynti tai toimitus kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan; tai - ostetaan, myydään tai toimitetaan kaksikäyttötuotteita kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan. f) ”Välittäjällä” tarkoitetaan luonnollista tai oikeushenkilöä tai kumppanuusjärjestelyä, joka tarjoaa liitteessä I lueteltujen kaksikäyttötuotteiden välityspalveluja yhteisön tullialueelta kolmannen maan alueelle. g) ”Kauttakululla” tarkoitetaan Euroopan yhteisön tullialueelle saapuvien ja sen läpi kulkevien kaksikäyttötuotteiden kuljettamista Euroopan yhteisön ulkopuoliseen määräpaikkaan. h) ”Yksittäisellä vientiluvalla” tarkoitetaan yhdelle tietylle viejälle myönnettyä lupaa, joka kattaa yhden tai useamman kaksikäyttötuotteen tai -teknologian viennin yhdelle tietylle kolmannessa maassa sijaitsevalle loppukäyttäjälle. i) ”Yhteisön yleisellä vientiluvalla” tarkoitetaan vientilupaa (EU 001), joka on myönnetty tiettyihin määränpäävaltioihin suuntautuvaa vientiä varten kaikille viejille, jotka noudattavat 6 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä II lueteltuja käyttöedellytyksiä. j) ”Vientiä koskevalla koontiluvalla” tarkoitetaan yhdelle tietylle viejälle tietyn kaksikäyttötuotelajin tai -luokan osalta myönnettyä lupaa, joka voi olla voimassa yhdessä tai useammassa määritetyssä kolmannessa maassa sijaitsevalle yhdelle tai useammalle määritetylle loppukäyttäjälle suuntautuvan viennin osalta. k) ”Kansallisella yleisellä vientiluvalla” tarkoitetaan kansallista lupaa, joka julkaistaan jäsenvaltion virallisessa lehdessä ja joka on voimassa kaikkien siihen jäsenvaltioon, jossa se on julkaistu, sijoittautuneiden viejien osalta, edellyttäen, että ne noudattavat kansallisessa lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä; se voi kattaa yhden tai useamman määritetyn maan ja useampia kansallisessa lainsäädännössä määritettyjä kaksikäyttötuotteita, joista ei tarvitse ilmoittaa 9 artiklan mukaisesti. l) ”Toimittajalla” tarkoitetaan luonnollista tai oikeushenkilöä tai kumppanuusjärjestelyä, joka siirtää asetuksen liitteessä V lueteltua kaksikäyttötuotetta jäsenvaltiosta toiseen. ⎢ 1334/2000 II LUKU SOVELTAMISALA 3 artikla 1. Liitteessä I lueteltujen kaksikäyttötuotteiden vienti on luvanvaraista. 2. Myös tiettyjen liitteeseen I kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden kaikkiin tai tiettyihin määräpaikkoihin tapahtuvaa vientiä varten voidaan vaatia lupa 4 ja 5 artiklan mukaisesti. ∫uusi 3. Liitteessä I lueteltuihin kaksikäyttötuotteisiin liittyvien välityspalvelujen tarjonta on luvanvaraista, jos sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, johon välittäjä on sijoittautunut, ovat ilmoittaneet välittäjälle tai tällä on perusteita epäillä, että kyseiset kaksikäyttötuotteet ovat tai saattavat olla tarkoitettuja joukkotuhoaseiden tai niiden maaliin saattamiskeinojen levittämiseen asiaan sovellettavien kansainvälisten sopimusten ja velvoitteiden vastaisesti. 4. Tätä asetusta ei sovelleta kaksikäyttötuotteisiin, jotka ainoastaan kulkevat yhteisön alueen kautta, eli tuotteisiin, joille ei ole osoitettu muuta tulliselvitysmuotoa kuin ulkoinen passitusmenettely tai jotka ainoastaan sĳoitetaan vapaa-alueelle tai vapaavarastoon siten, ettei niistä tarvitse tehdä merkintää hyväksyttyyn varastokirjanpitoon. 4. Kansalliset tulliviranomaiset voivat väliaikaisesti pysäyttää tulliviranomaisten suorittamaa tarkastusta varten maan kautta kuljetettavat liitteessä I luetellut kaksikäyttötuotteet. Jos kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on tarkastusten perusteella syytä epäillä, että kyseiset tuotteet ovat tai saattavat olla tarkoitettuja laittomaan levittämiseen tai kansainvälisen turvallisuuden vaarantamiseen kansainvälisten sopimusten ja velvoitteiden vastaisesti, ne voivat päättää ottaa kyseiset kaksikäyttötuotteet haltuunsa. ⎢ 1334/2000 53. Tätä asetusta ei sovelleta palveluiden tarjontaan tai teknologian siirtoon, jos nämä edellyttävät luonnollisten henkilöiden liikkumista rajojen yli. ⎢ 1334/2000 ?uusi 4 artikla 1. Liitteeseen I kuulumattomien kaksikäyttöartikkeleiden vienti on luvanvaraista, jos viejä on saanut sĳoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaisilta viranomaisilta tiedon siitä, että kyseiset tuotteet ovat tai voivat olla kokonaan tai osittain tarkoitetut käyttöön, joka liittyy kemiallisten, biologisten tai ydinaseiden taikka muiden ydinräjähteiden kehittämiseen, tuotantoon, käsittelyyn, käyttöön, ylläpitoon, varastointiin, havaitsemiseen, tunnistamiseen tai levittämiseen taikka tällaisten aseiden maaliin saattamiseen soveltuvien ohjusten kehittämiseen, tuotantoon, ylläpitoon tai varastointiin. 2. Liitteeseen I kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden vienti on luvanvaraista myös, jos ostajamaahan tai määrämaahan kohdistuu neuvoston hyväksymällä yhteisellä kannalla tai yhteisellä toiminnalla, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön päätöksellä tai Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston sitovalla päätöslauselmalla määrätty aseidenvientikielto ja jos viejä on saanut 1 kohdassa tarkoitetuilta viranomaisilta tiedon, että kyseiset tuotteet ovat tai voivat olla kokonaan tai osittain tarkoitetut sotilaalliseen loppukäyttöön. Tässä kohdassa ”sotilaallisella loppukäytöllä” tarkoitetaan: a) sisällyttämistä jäsenvaltioiden asetarvikeluettelossa lueteltuihin asetarvikkeisiin; b) tuotanto-, testaus- tai analysointilaitteiden ja niiden komponenttien käyttöä edellä mainitussa luettelossa olevien asetarvikkeiden kehittämiseen, tuotantoon tai ylläpitoon; c) valmiiksi jalostamattomien tuotteiden käyttöä edellä mainitussa luettelossa olevien asetarvikkeiden tuotantolaitoksessa. 3. Liitteeseen I kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden vienti on luvanvaraista myös, jos viejä on saanut 1 kohdassa tarkoitetuilta viranomaisilta tiedon siitä, että kyseiset tuotteet ovat tai voivat olla kokonaan tai osittain tarkoitetut käytettäviksi kansallisessa asetarvikeluettelossa lueteltujen sellaisten asetarvikkeiden osina tai komponentteina, jotka on viety kyseisen jäsenvaltion alueelta ilman lupaa tai kyseisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädetyn luvan vastaisesti. 4. Jos viejä tietää, että kaksikäyttötuotteet, jotka hän aikoo viedä ja jotka eivät kuulu liitteeseen I, ovat kokonaan tai osittain tarkoitetut johonkin 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun käyttöön, viejän on ilmoitettava asiasta 1 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille, jotka päättävät, onko aiheellista määrätä kyseinen vienti luvanvaraiseksi. 5. Jäsenvaltio voi ottaa käyttöön tai pitää voimassa kansallista lainsäädäntöä, jonka nojalla liitteeseen I kuulumattomien kaksikäyttötuotteiden viennille vaaditaan lupa, jos viejällä on aihetta epäillä, että kyseiset tavarat ovat tai voivat olla kokonaan tai osittain tarkoitetut johonkin 1 kohdassa tarkoitettuun käyttöön. 6. Jäsenvaltion, joka 1-5 kohdan mukaisesti vaatii luvan liitteeseen I kuulumattoman kaksikäyttötuotteen viennille, on tarvittaessa ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle. ? Jäsenvaltioiden on lisäksi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän artiklan nojalla yleisesti sovellettavista lupavaatimuksista, joita sovelletaan lupavaatimusten alaisten, luetteloon kuulumattomien tuotteiden vientiin, ja niiden loppukäyttäjien tai vastaanottajien nimistä, joihin vaatimuksia sovelletaan ⎪. Muiden jäsenvaltioiden on otettava nämä tiedot asianmukaisesti huomioon ja niiden on ilmoitettava niistä mahdollisimman laajasti maansa tulliviranomaisille ja muille asianomaisille kansallisille viranomaisille. 7. Jäljempänä 9 artiklan 2 ja 3 kohdan säännöksiä sovelletaan, jos kyse on kaksikäyttötuotteista, jotka eivät kuulu liitteeseen I. ∫uusi 8. Viejät voivat pyytää sen jäsenvaltion, johon ne ovat sijoittautuneet, toimivaltaisia viranomaisia ilmoittamaan, sovelletaanko tietyn luetteloon kuulumattoman tuotteen vientiin tämän artiklan mukaista lupavaatimusta. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on annettava vastaus 20 työpäivän kuluessa viejän laatiman täydellisen pyynnön esittämisestä. ⎢1334/2000 (mukautettu) 89. Tämä asetus ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta toteuttaa kansallisia toimenpiteitä asetuksen (ETY) N:o 2603/69 11 artiklan nojalla. 5 artikla 1. Jäsenvaltio voi yleiseen turvallisuuteen tai ihmisoikeuksiin liittyvistä syistä kieltää tai määrätä luvanvaraiseksi liitteeseen I kuulumattoman kaksikäyttötuotteen viennin. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 1 kohdan nojalla hyväksytyistä toimenpiteistä komissiolle välittömästi niiden hyväksymisen jälkeen sekä ilmoitettava toimenpiteiden täsmälliset perusteet. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle välittömästi myös kaikki muutokset 1 kohdan nojalla hyväksyttyihin toimenpiteisiin. 4. Komissio julkaisee sille 2 ja 3 kohdan mukaisesti ilmoitetut toimenpiteet Euroopan yhteisöjen √ unionin ∏ virallisen lehden C-sarjassa. III LUKU VIENTILUPA 6 artikla 1. Tällä asetuksella otetaan käyttöön liitteessä II esitetty yhteisön yleinen vientilupa tietyn viennin osalta. ∫uusi a) Viejän, joka aikoo käyttää yhteisön yleistä vientilupaa, on ilmoitettava sijoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille aikomuksestaan käyttää yhteisön yleistä vientilupaa tai yhteisön yleisen vientiluvan ensimmäisestä käyttökerrasta; kyseinen ilmoitus on tehtävä viimeistään 30 päivän kuluttua ensimmäisestä vientipäivämäärästä. Jäsenvaltiot lähettävät kyseisistä ilmoituksista tiedon komissiolle ja muille jäsenvaltioille. b) Sen jäsenvaltion kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, johon viejä on sijoittautunut, epäävät yhteisön yleisen vientiluvan käyttöoikeuden, jos - viejä on saanut omilta viranomaisiltaan tiedon, että kyseiset tuotteet ovat tai voivat olla kokonaan tai osittain tarkoitetut johonkin 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun käyttöön, - viejä tietää, että tuotteet on tarkoitettu edellä mainittuun käyttöön, - kyseiset tuotteet viedään tullivapaalle vapaa-alueelle tai vapaavarastoon, joka sijaitsee luvan kattamassa määräpaikassa. Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset arvioivat yksittäiset hakemukset 8 artiklan 1 kohdassa lueteltujen perusteiden valossa sen ratkaisemiseksi, voidaanko tuotteet viedä koontiluvalla tai yksittäisellä vientiluvalla vai pitääkö vienti kieltää. ⎢1334/2000 (mukautettu) 2. Luvan muulle tämän asetuksen nojalla luvanvaraiselle viennille myöntävät sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, johon viejä on sijoittautunut. Lupa voi olla yksittäislupa, koontilupa tai yleislupa, jollei 1 3 kohdassa säädetyistä rajoituksista muuta johdu. Lupa on √ Kaikki erilaiset luvat ovat ∏ voimassa kaikkialla √ Euroopan ∏ yhteisössä. ∫uusi Jäsenvaltiot asettavat tavoiteaikarajat vientilupahakemusten käsittelylle ja ilmoittavat niistä komissiolle ja kansallisille viejille. ⎢ 1334/2000 Luvan saannille voidaan tarvittaessa asettaa tiettyjä vaatimuksia ja edellytyksiä, kuten velvoite antaa selvitys lopullisesta käytöstä. 3. Liitteessä II olevassa 2 osassa lueteltuja tuotteita ei saa sisällyttää yleislupaan. ∫uusi 3. Kansallisia yleisiä vientilupia koskevat seuraavat rajoitukset: a) Liitteessä II olevassa 2 osassa lueteltuja tuotteita ja 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen kieltojen kohteena olevia tuotteita ja maita ei saa sisällyttää kansalliseen yleiseen vientilupaan. b) Kansallista yleistä vientilupaa saavat käyttää ainoastaan ne viejät, jotka ovat ilmoittaneet sen käytöstä sijoittautumisjäsenvaltionsa kansallisille toimivaltaisille viranomaisille viimeistään 30 päivän kuluttua ensimmäisestä toimituksesta. ⎢ 1334/2000 (mukautettu) ð uusi 4. Jäsenvaltioiden on mainittava yleisluvissa, c) ettei niitäð Niitä ei ï saa käyttää, jos viejä on saanut omilta viranomaisiltaan tiedon, että kyseiset tuotteet ovat tai voivat olla kokonaan tai osittain tarkoitetut 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun käyttöön, tai jos viejä tietää, että tuotteet on tarkoitettu edellä mainittuun käyttöön. 45. Jäsenvaltioiden on pidettävä voimassa tai otettava käyttöön kansallisessa lainsäädännössään mahdollisuus, jonka mukaan yksittäiselle viejälle voidaan myöntää kaksikäyttötuotteiden lajia tai ryhmää varten koontilupa, joka voi olla voimassa yhteen tai useampaan yksilöityyn maahan suuntautuvassa viennissä. 56. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle luettelo viranomaisista, joilla on toimivalta a) myöntää vientilupa kaksikäyttötuotteille, ∫uusi b) myöntää vientilupia luetteloon kuuluviin kaksikäyttötuotteisiin liittyvien välityspalvelujen tarjoamiselle, c) päättää alueen kautta kulkevien kaksikäyttötuotteiden haltuunotosta, d) myöntää kauttakulkulupia vain siinä tapauksessa, että kyseiset viranomaiset eivät ole samat kuin 6 artiklan 5 kohdan a alakohdassa luetellut viranomaiset. ⎢1334/2000 (mukautettu) Komissio julkaisee luettelon näistä viranomaisista Euroopan yhteisöjen √ unionin ∏ virallisen lehden C-sarjassa. ⎢ 1334/2000 (mukautettu) ?uusi 7 artikla 1. Jos kaksikäyttötuotteet, joiden viennille haetaan yksittäislupaa määräpaikkaan, jota ei ole mainittu liitteessä II, tai liitteessä IV V lueteltujen kaksikäyttötuotteiden osalta mihin hyvänsä määräpaikkaan, sĳaitsevat hakemusta tehtäessä tai tulevaisuudessa yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa hakemus on tehty, asiasta on mainittava hakemuksessa. Sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten, jossa lupahakemus on tehty, on välittömästi neuvoteltava asiasta kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja annettava näille tarvittavat tiedot. Sen yhden tai useamman jäsenvaltion, jonka kanssa neuvotellaan, on kymmenen työpäivän kuluessa esitettävä mahdolliset luvan myöntämistä vastustavat huomautuksensa, jotka sitovat sitä jäsenvaltiota, jossa hakemus on tehty. Jos kymmenen työpäivän kuluessa ei ole saatu huomautuksia, katsotaan, ettei se yksi tai useampi jäsenvaltio, jonka kanssa neuvotellaan, ole esittänyt huomautusta. Poikkeustapauksissa jäsenvaltio, jonka kanssa neuvotellaan, voi pyytää kymmenen päivän määräajan pidentämistä. Määräaikaa ei kuitenkaan saa pidentää yli 30 työpäivällä. 2. Jos vienti voi haitata jäsenvaltion olennaisia turvallisuusetuja, se voi pyytää toista jäsenvaltiota epäämään vientiluvan, tai jos lupa on jo myönnetty, mitätöimään luvan, keskeyttämään sen soveltamisen taikka muuttamaan tai peruuttamaan luvan. ? Pyyntö on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle. ⎪ Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on välittömästi aloitettava pyynnön esittäneen jäsenvaltion kanssa neuvottelut, jotka eivät ole sitovia ja jotka on saatettava päätökseen kymmenen työpäivän kuluessa. ? Pyynnön esittänyt tai vastaanottanut jäsenvaltio voi pyytää komissiota saattamaan asian 18 artiklan mukaisesti perustetun koordinointiryhmän käsiteltäväksi kymmenen työpäivän kuluessa. Jos pyynnön vastaanottava jäsenvaltio päättää myöntää luvan, tästä olisi ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille.⎪ ⎢ 1334/2000 ?uusi 8 artikla 1. Tehdessään tämän asetuksen nojalla päätöksen ? yksittäisen ⎪ vientiluvan ? tai koontiluvan taikka välitystoimintaa koskevan luvan ⎪ myöntämisestä tai sen epäämisestä jäsenvaltioiden on otettava huomioon kaikki asiaan kuuluvat seikat, mukaan lukien a) velvoitteet ja sitoumukset, jotka kukin niistä on hyväksynyt asiaankuuluvien kansainvälisten asesulkujärjestelmien ja vientivalvontajärjestelyiden jäsenenä tai ratifioimalla asiaankuuluvia kansainvälisiä sopimuksia; b) sellaisiin pakotteisiin perustuvat velvoitteensa, jotka on asetettu Euroopan unionin hyväksymässä yhteisessä kannassa tai yhteisessä toiminnassa, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön päätöksessä taikka YK:n turvallisuusneuvoston sitovassa päätöslauselmassa; c) kansallisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan näkökohdat, mukaan lukien ne, jotka sisältyvät asevientiä koskeviin Euroopan unionin menettelysääntöihin; d) aiottuun lopulliseen käyttöön ja sen kiertämisvaaraan liittyvät näkökohdat. ∫uusi 2. Edellä 1 kohdassa vahvistettujen edellytysten lisäksi jäsenvaltioiden on otettava koontilupaa tai välitystoimintaan liittyvää lupaa koskevaa hakemusta arvioidessaan huomioon se, jos viejällä on käytössä oikeasuhtaisia ja riittäviä keinoja ja menettelyjä tämän asetuksen säännösten ja tavoitteiden sekä lupaehtojen ja -vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi 9 artikla 1. Viejien on annettava toimivaltaisille viranomaisille kaikki vientilupahakemustensa ? tai välityspalvelujen tarjoamista koskevien hakemustensa ⎪ kannalta tarpeelliset tiedot, ? mukaan luettuna mahdolliset kolmansilta osapuolilta saadut tiedot, jotta kansalliset toimivaltaiset viranomaiset saavat täydelliset tiedot erityisesti loppukäyttäjästä, määrämaasta ja vietävien tuotteiden lopullisista käyttötarkoituksista. ⎪ 2. Tämän asetuksen mukaisesti toimiessaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat evätä vientiluvan ? tai välityspalveluluvan ⎪ sekä mitätöidä, muuttaa tai peruuttaa jo myöntämänsä vientiluvan ? tai välityspalveluluvan. ⎪ Jos toimivaltaiset viranomaiset epäävät tai mitätöivät sen ? vienti- tai välityspalveluluvan ⎪ taikka olennaisesti rajoittavat sitä tai peruuttavat sen ? , tai jos ne ovat päättäneet, että kaksikäyttötuotteen vientiä ei sallita, ⎪ niiden on ilmoitettava tästä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle sekä vaihdettava asiaa koskevia tietoja √ niiden ∏ muiden jäsenvaltioiden ja komission kanssa noudattaen 15 artiklan 3 kohdan säännöksiä tällaisten tietojen luottamuksellisuudesta. ∫uusi Kyseiset ilmoitukset tehdään suojatuin sähköisin keinoin, jotka ovat käytössä jäsenvaltioiden ja komission saatavilla olevan arkaluonteisen tiedon vaihtamiseksi, mukaan luettuna sellainen suojattu järjestelmä, joka voidaan perustaa 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on arvioitava tämän kohdan mukaisesti ilmoitetut epäämispäätökset uudelleen kolmen vuoden kuluessa niiden antamisesta ja päätettävä joko niiden kumoamisesta, muuttamisesta tai jatkamisesta. Epäämispäätökset ovat voimassa siihen saakka, kunnes ne kumotaan. Jos jäsenvaltiot keskeyttävät vienti- tai välitysluvan soveltamisen, niiden on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä vaihdettava niiden kanssa asiaa koskevia tietoja noudattaen 15 artiklan 3 kohdan säännöksiä tällaisten tietojen luottamuksellisuudesta. Keskeytysjakson päättyessä tehtävästä lopullisesta arviosta ilmoitetaan jäsenvaltioille ja komissiolle. Jos lupa kumotaan, sen katsotaan olevan toisen alakohdan mukainen ilmoitus. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi 3. Ennen kuin jäsenvaltio myöntää vientiluvan ð tai välityspalveluluvan ï tuotteelle, joka on olennaisesti samanlainen ð (eli se viedään samalle loppukäyttäjälle/vastaanottajalle tai laajemmalle yhteisölle, johon sama loppukäyttäjä kuuluu, ja sen lopullinen käyttötarkoitus on olennaisilta osiltaan sama tai tuote on parametreiltään tai teknisiltä ominaisuuksiltaan olennaisesti samanlainen) ï kuin se, jonka osalta yksi tai useampi muu jäsenvaltio on evännyt luvan viimeisten kolmen vuoden aikana ð , ja epäämispäätös on voimassa, ï sen on ensin neuvoteltava ð 2 kohdassa tarkoitetun voimassa olevan epäämispäätöksen tai epäämispäätökset ja 2 kohdan toisen alakohdan mukaiset ilmoitukset antaneen ï kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion kanssa ð sekä ilmoitettava komissiolle näiden neuvottelujen aloittamisesta ï. Jos jäsenvaltio näiden neuvottelujen jälkeen päättää kuitenkin √ aikoo ∏ myöntää vientiluvan, sen on ilmoitettava päätöksestään muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä toimitettava kaikki asiaa koskevat tiedot päätöksen perusteista. ∫uusi 4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava jäsenvaltioille ja komissiolle epäämispäätöksistä, jotka koskevat alueen kautta kulkeneita, viranomaisten 3 artiklan nojalla haltuun ottamia tuotteita. ⎢1334/2000 (mukautettu) ? uusi 10 artikla 1. Vientiä ? ja välitystoimintaa ⎪ koskevat yksittäis- ja koontiluvat on annettava ? lomakkeilla, jotka sisältävät ainakin ⎪ tämän asetuksen liitteessä III a esitetyn mallin mukaisilla lomakkeilla ? mukaiset tiedot siinä annetussa järjestyksessä. ⎪ ?Lupalomakkeiden yhdenmukaistamiseen tarkoitetuista toimenpiteistä voidaan päättää 19 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. ⎪ 2. Koontiluvat, joihin sisältyy määrällisiä rajoituksia, on viejien pyynnöstä jaettava osiin. 3. √ Kansalliset ∏ yleisluvat, jotka on myönnetty 6 artiklan 32 kohdan nojalla, on julkaistava kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti. Ne on annettava liitteessä III b IV annettujen ohjeiden mukaisesti ? ja niistä on ilmoitettava komissiolle ⎪. ∫uusi 4. Jäsenvaltiot voivat myöntää vientiluvat sähköisessä muodossa. Jotta tulliviranomaiset ja muut asianomaiset viranomaiset voisivat tarkistaa vientiluvan olemassaolon, vientilupaan sisältyvät tiedot voidaan asettaa niiden saataville käyttämällä tarkoitusta varten perustettavaa suojattua järjestelmää. Tämän säännöksen täytäntöönpanoa ja yksityiskohtaisia soveltamistapoja koskeva päätös voidaan tehdä 19 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi IV LUKU KAKSIKÄYTTÖTUOTTEIDEN LUETTELON AJANTASAISTAMINEN 11 artikla Liitteessä I ja IV olevat kaksikäyttötuotteiden luettelot ja niiden muutokset on ajantasaistettava ? 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ⎪ niiden asiaa koskevien velvoitteiden ja sitoumusten mukaisesti, joita kukin jäsenvaltio on ? jäsenvaltiot ovat ⎪ hyväksynyt ? hyväksyneet ⎪ kansainvälisten asesulku- ja vientivalvontajärjestelyjen jäsenenä ? jäseninä ⎪ tai ratifioimalla asiaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia. ⎢1334/2000 (mukautettu) ⎝1 2432/2001 1 art. a alakohta ?uusi V LUKU TULLIMENETTELYT 12 artikla 1. Suorittaessaan kaksikäyttötuotteiden vientimuodollisuuksia vienti-ilmoituksen käsittelevässä tullitoimipaikassa viejän on todistettava, että vientiin on saatu tarpeellinen lupa. 2. Viejältä voidaan vaatia todisteeksi esitettyjen asiakirjojen käännös sen jäsenvaltion viralliselle kielelle, jossa vienti-ilmoitus esitetään. 3. Rajoittamatta jäsenvaltioille yhteisön tullikoodeksissa ja sen nojalla annettuja valtuuksia jäsenvaltio voi myös enintään 4 kohdassa tarkoitetuksi ajaksi keskeyttää tuotteiden viennin alueeltaan tai tarvittaessa muutoin estää liitteeseen I kuuluvien kaksikäyttötuotteiden, joilla on voimassa oleva vientilupa, viennin yhteisöstä alueensa kautta, jos sillä on syytä epäillä, että a) vientilupaa myönnettäessä ei ole otettu huomioon asiaan vaikuttavia tietoja; tai b) olosuhteet ovat olennaisesti muuttuneet luvan myöntämisen jälkeen. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa on viipymättä neuvoteltava vientiluvan myöntäneen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotta nämä voivat toimia 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos nämä viranomaiset päättävät pitää luvan voimassa, niiden on annettava vastaus kymmenen työpäivän kuluessa, mitä määräaikaa voidaan erityisissä olosuhteissa niiden pyynnöstä pidentää kolmeksikymmeneksi työpäiväksi. Tällaisessa tapauksessa, tai jos vastausta ei ole saatu kymmenen tai kolmenkymmenen päivän kuluessa, kaksikäyttötuotteet on välittömästi luovutettava vietäviksi. Luvan myöntäneen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle. 13 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kaksikäyttötuotteiden vientiä varten tarvittavat tullimuodollisuudet voidaan suorittaa vain tähän tarkoitukseen määrätyissä tullitoimipaikoissa. 2. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 1 kohdan mukaista mahdollisuutta, on ilmoitettava komissiolle asianmukaisesti määrätyt tullitoimipaikat. Komissio julkaisee nämä tiedot Euroopan yhteisöjen √ unionin ∏ virallisen lehden C-sarjassa. 14 artikla ⎝1 Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 843 artiklan ja 912 a-912 g artiklan säännöksiä ⎜ sovelletaan sellaisten kaksikäyttötuotteiden vientiä, jälleenvientiä ja tullialueelta poistamista koskeviin rajoituksiin, joiden vienti on tämän asetuksen nojalla luvanvaraista. VI LUKU HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ 15 artikla 1. Jäsenvaltioiden on yhteistyössä komission kanssa toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet luodakseen suorat yhteistyö- ja tietojenvaihtoyhteydet toimivaltaisten viranomaisten välille erityisesti sen vaaran poistamiseksi, että mahdolliset erot kaksikäyttötuotteiden viennin valvonnan soveltamisessa voivat johtaa kaupan vääristymiseen, mikä puolestaan voisi aiheuttaa vaikeuksia yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet luodakseen toimivaltaisten viranomaisten välille arkaluonteisia loppukäyttäjiä koskevat suorat yhteistyö- ja tietojenvaihtoyhteydet, jotta tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville viejille voidaan antaa yhtenäisiä ohjeita. ? Tietojen on käsitettävä: ⎪ ∫uusi a) tiedot vientiin liittyvistä rikoksista langetetuista tuomioista; b) muuta tiedustelutietoa tarvittavin osin esimerkiksi arkaluonteisista välittäjistä, käytetyistä reiteistä ja tavaran vastaanottajista. ⎢ 1334/2000 3. Jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 515/97[9] ja erityisesti sen säännöksiä tietojen luottamuksellisuudesta sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 18 artiklan soveltamista. ∫uusi 4. Tämän asetuksen 19 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti määritettävin edellytyksin voidaan perustaa suojattu ja koodattu järjestelmä jäsenvaltioiden ja tarvittaessa komission välistä tietojenvaihtoa varten. 5. Tämän artiklan 1–4 kohdan mukaista yhteistyötä helpottavia tarpeellisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa 19 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen. ⎢ 1334/2000 VII LUKU VALVONTATOIMENPITEET 16 artikla ∫uusi 1. Liitteeseen I kuuluvien tuotteiden viejien sekä luonnollisten ja oikeushenkilöiden tai kumppanuusjärjestelyjen, jotka haluavat tarjota kyseisten kaksikäyttötuotteiden välityspalveluja kolmansissa maissa, sekä luonnollisten tai oikeushenkilöiden, jotka aikovat kuljettaa liitteessä V lueteltuja kaksikäyttötuotteita yhteisössä, on ilmoitettava kyseisten tuotteiden vientiaikomuksistaan tai palvelujen tarjoamisaikeistaan 6 artiklassa määritetyille kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. Kyseisiä ilmoituksia vastaanottavat jäsenvaltiot lähettävät niistä tiedon muille jäsenvaltioille ja komissiolle. ⎢ 1334/2000 ?uusi -1. 2. i) ? Aineettomien kaksikäyttötuotteiden ⎪ viejien on pidettävä yksityiskohtaisia rekistereitä tai luetteloita viennistään kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevan käytännön mukaisesti. Näihin rekistereihin tai luetteloihin on sisällyttävä erityisesti kaupalliset asiakirjat, kuten kauppalaskut, tavaraluettelot sekä kuljetusasiakirjat ja muut toimitusasiakirjat, jotka sisältävät riittävät tiedot seuraavien seikkojen toteamiseksi: a) kaksikäyttötuotteiden kuvaus; b) kaksikäyttötuotteiden määrä; c) viejän ja vastaanottajan nimi ja osoite; d) kaksikäyttötuotteiden lopullinen käyttö ja loppukäyttäjä, jos nämä ovat tiedossa. ∫uusi ii) Liitteessä V lueteltujen kaksikäyttötuotteiden toimittajien, jotka siirtävät kyseiset tuotteet yhtenäismarkkinoille, on pidettävä yksityiskohtaisia rekistereitä tai luetteloita kuljetuksistaan kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevan käytännön mukaisesti. Näihin rekistereihin tai luetteloihin on sisällyttävä erityisesti kaupalliset asiakirjat, kuten kauppalaskut, tavaraluettelot sekä kuljetusasiakirjat ja muut toimitusasiakirjat sekä tiedot, jotka sisältyvät liitteessä V olevassa II osassa määriteltyihin ennakkosiirtoilmoituksiin. iii) Tämän asetuksen 2 artiklan b alakohdan iii alakohdan mukaisen viennin ja välityspalvelujen tarjoamisen osalta viejien ja välittäjien on pidettävä rekistereitä tai luetteloita voidakseen pyynnöstä todistaa siirrettyjen tai välityspalvelujen kohteena olevien kaksikäyttötuotteiden, -teknologian tai -ohjelmistojen luonteen, tuotteiden siirtoajankohdan tai ajankohdan, jona ne ovat olleet välityspalvelujen kohteena, ja siirtojen määräpaikan. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi 2. 3. Edellä 1 ? ja 2 ⎪ kohdassa tarkoitetut rekisterit tai luettelot ja asiakirjat on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan sen kalenterivuoden päättymisestä, jona vienti ? tai siirto taikka välityspalvelujen tarjoaminen ⎪ tapahtui. Ne on pyynnöstä esitettävä viejän ? , toimittajan tai välittäjän ⎪ sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. 17 artikla Tämän asetuksen oikean soveltamisen varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta sen toimivaltaiset viranomaiset voivat a) koota tietoja kaikista kaksikäyttötuotteita sisältävistä tilauksista ja toimituksista; b) todeta, että viennin valvontatoimenpiteitä sovelletaan asianmukaisesti, mikä voi erityisesti edellyttää valtuuksia päästä sellaisten henkilöiden tiloihin, joita vientitoimitus koskee. VIII LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET √ MUUT SÄÄNNÖKSET JA KANSAINVÄLINEN YHTEISTYÖ ∏ 18 artikla 1. Perustetaan ? kaksikäyttötuotteiden ⎪ koordinointiryhmä, jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä edustaja tähän koordinointiryhmään. Koordinointiryhmä tutkii kaikki tämän asetuksen soveltamista koskevat asiat, jotka sen puheenjohtaja tai jäsenvaltion edustaja saattaa sen käsiteltäviksi, muun muassa √ erityisesti ∏ a) toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava ilmoittaakseen viejille ? tai muille asianomaisille sidosryhmille ⎪ näiden tämän asetuksen mukaisista velvoitteista; ja b) b) vientilupalomakkeita koskevat ohjeet. ? asetuksen täytäntöönpanoa ja noudattamisen valvontaa koskevat parhaat käytännöt ja hallinnolliset menettelyt; ⎪ ∫uusi c) täytäntöönpano-ongelmien korjaamiseksi kaavailtuja lainsäädännön muutosvaihtoehtoja koskevat tekniset näkökohdat; d) yhteiset suuntaviivat, joiden avulla viejien käyttöön asetetaan helppokäyttöisessä muodossa asianomaiset tiedot yhteisön kaksikäyttötuotteiden valvontajärjestelmästä ja sen soveltamisesta jäsenvaltioissa. Se ilmoittaa neuvostolle kokoustensa tulokset. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi 2. Koordinointiryhmäð Kaksikäyttötuotteiden koordinointiryhmän puheenjohtajan ï voi ð on ï, tarpeelliseksi katsoessaan kuulla ð kuultava ï tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia viejiä edustavia järjestöjä ð ja muita asianomaisia sidosryhmiä ï. ∫uusi 19 artikla Kaksikäyttötuotekomitea 1. Komissiota avustaa komitea, jäljempänä ”kaksikäyttötuotekomitea”. 2. Tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan tämän asetuksen, lukuun ottamatta 21 ja 23 artiklan kattamia aloja, täytäntöönpanemiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseen sekä asetuksen liitteiden muuttamiseen. 3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa asetettu määräaika määritetään kahdeksi kuukaudeksi. 4. Kaksikäyttötuotekomitea vahvistaa työjärjestyksensä. 20 artikla Kaksikäyttötuotekomitean puheenjohtaja voi omasta aloitteestaan tai jonkun jäsenvaltion edustajan pyynnöstä kuulla kaksikäyttötuotekomiteaa kaikissa muissakin tämän asetuksen toimintaan tai soveltamiseen liittyvissä asioissa. ⎢ 1334/2000 ?uusi 1921 artikla Kunkin jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet varmistaakseen, että tämän asetuksen kaikkia säännöksiä noudatetaan asianmukaisesti. Sen on erityisesti säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten tai sen täytäntöönpanosäännösten rikkomiseen. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia. ? Niihin on kuuluttava rikosoikeudellisisa seuraamuksia, joita sovelletaan ainakin tämän asetuksen säännösten vakaviin rikkomisiin, joiksi katsotaan esimerkiksi tahallinen vienti käytettäväksi kemiallisten, biologisten tai ydinaseiden taikka tällaisia aseita kantavien ohjusten kehittämistä tai valmistamista koskevassa ohjelmassa tai tietojen väärentäminen tai ilmoittamatta jättäminen muutoin evättävän luvan saamiseksi. ⎪ ∫uusi 22 artikla Kansainvälinen yhteistyö Komissio voi neuvotella kolmansien maiden kanssa sopimuksista, joissa sovitaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kaksikäyttötuotteiden viennin valvonnan vastavuoroisesta tunnustamisesta ja erityisesti lupavaatimusten poistamisesta Euroopan yhteisön alueella tapahtuvalta jälleenvienniltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön ja kolmansien maiden välisten keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta tehtyjen sopimusten tai tulliasioita koskevien pöytäkirjojen määräysten soveltamista. Neuvottelut on käytävä tapauksen mukaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artiklan 3 kohdassa ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti. 23 artikla Tarvittaessa ja mikäli on kyse yhteisön rahoittamista hankkeista, komissio voi tehdä asiaankuuluvassa Euroopan unionin oikeudellisessa kehyksessä tai kolmansien maiden kanssa luotujen järjestelyjen puitteissa ehdotuksia, joiden mukaan voidaan perustaa tilapäinen komitea, joka käsittää kaikki jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja jolle annetaan valtuudet päättää tarvittavien vientilupien myöntämisestä kyseisten kaksikäyttötuotteita tai -teknologiaa sisältävien hankkeiden sujuvan toiminnan varmistamiseksi. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi 2024 artikla Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen soveltamiseksi annetut lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset mukaan lukien 1921 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet. Komissio toimittaa nämä tiedot muille jäsenvaltioille. Joka kolmas vuosi komissio ? tarkastelee tämän asetuksen täytäntöönpanoa ja ⎪ antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ? asetuksen soveltamista koskevan kertomuksen, jossa on tarvittaessa muutosehdotuksia ⎪. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki sen tämän kertomuksen laatimista varten tarvitsemat tiedot? , kuten kussakin jäsenvaltiossa saatavilla olevia lupia käyttävien viejien määrä, viejille myönnettyjen erilaisten lupien määrä, yhteisön yleistä vientilupaa käyttävien yritysten rekisterit ja tämän asetuksen eri artiklojen nojalla käytyjen kahdenvälisten neuvottelujen määrä ⎪. 2125 artikla 1. Liitteeseen IV kuuluvien kaksikäyttötuotteiden yhteisötoimitukset ovat luvanvaraisia. Yleislupa ei voi sisältää liitteessä IV olevassa 2 osassa lueteltuja tuotteita. 2. a) Jäsenvaltio voi määrätä luvanvaraiseksi muiden kaksikäyttötuotteiden toimitukset alueeltaan toiseen jäsenvaltioon, jos toimituksen ajankohtana: - toimĳa tietää, että asianomaisten tuotteiden lopullinen määräpaikka on yhteisön ulkopuolella, - asianomaisten tuotteiden vienti tähän lopulliseen määräpaikkaan edellyttää 3, 4 tai 5 artiklan mukaista lupaa siinä jäsenvaltiossa, josta tuotteet on määrä toimittaa, eikä vienti suoraan sen alueelta ole sallittua yleis- tai koontiluvan nojalla, - tuotteille ei suoriteta yhteisön tullikoodeksin 24 artiklassa tarkoitettua valmistusta tai käsittelyä siinä jäsenvaltiossa, jonne ne on määrä toimittaa. b) Lupaa yhteisötoimitukseen on haettava siinä jäsenvaltiossa, josta kaksikäyttötuotteet on määrä toimittaa. ∫uusi 1. Toimittajan on ilmoitettava liitteeseen V kuuluvien kaksikäyttötuotteiden siirroista toiseen jäsenvaltioon ennalta sen jäsenvaltion kansallisille toimivaltaisille viranomaisille, jossa tuote sijaitsee, 8 työpäivää ennen toimituspäivää; kyseiset viranomaiset ilmoittavat sille jäsenvaltiolle, johon toimittaja on sijoittaunut. 2. Siirtoa edeltävässä ilmoituksessa on mainittava liitteessä V olevassa II osassa esitetyt tiedot. 3. Kyseisten jäsenvaltioiden kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat keskeyttää siirron, jos a) toimittaja ei ole kirjautunut sijoittautumisjäsenvaltionsa kansallisten viranomaisten rekisteriin tai ei ole toimittanut kaikkia liitteessä V olevan II osan mukaisia tietoja; b) niillä on vakavia perusteita olettaa, että siirto olisi EU:n tai jonkin jäsenvaltion olennaisten turvallisuusetujen vastainen. Siinä tapauksessa kansallinen toimivaltainen viranomainen, jolle siirrosta on ilmoitettu, aloittaa neuvottelut kyseisten jäsenvaltioiden kanssa. Jos tapauksen tarkastelu johtaa siihen, että jäsenvaltio pitäytyy alkuperäisessä päätöksessään keskeyttää siirto, kyseiset jäsenvaltiot voivat saattaa asian komission ja muiden jäsenvaltioiden tietoon laajempien neuvottelujen aloittamiseksi. Lopullinen päätös perusteluineen ilmoitetaan jäsenvaltioille ja komissiolle. ⎢1334/2000 (mukautettu) ?uusi c) ? Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset eivät voi keskeyttää siirtoa, ⎪ Jjos jäsenvaltio, josta tuotteet on määrä siirtää, on jo hyväksynyt kaksikäyttötuotteiden edelleen viennin 7 artiklassa tarkoitetussa neuvottelumenettelyssä, lupa siirtoon on myönnettävä toimĳalle välittömästi, jolleivät olosuhteet ole olennaisesti muuttuneet. d) Jäsenvaltion, joka antaa tällaisen vaatimuksen sisältävää lainsäädäntöä, on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toteuttamistaan toimenpiteistä. Komissio julkaisee nämä tiedot Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. 3.4. Tämän artiklan 1 ja 2 kohtien mukaiset toimenpiteet eivät saa käsittää yhteisön sisärajoilla tapahtuvia tarkastuksia vaan yksinomaan tarkastuksia, jotka kuuluvat osana tavanomaisiin, kaikkialla yhteisön alueella syrjimättömästi noudatettaviin valvontamenettelyihin. 4.5. Tämän artiklan 1 ja, 2 ? ja 3 ⎪ kohtien mukaisten toimenpiteiden soveltaminen ei saa missään tapauksessa johtaa siihen, että tuotteen siirtämiselle jäsenvaltiosta toiseen asetetaan tiukempia edellytyksiä kuin saman tuotteen viennille kolmanteen valtioon. 5. Liitteeseen I kuuluvien kaksikäyttötuotteiden yhteisön sisäisiä siirtoja koskevat asiakirjat ja luettelot on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan sen kalenterivuoden päättymisestä, jona tuotteet on siirretty, ja ne on pyydettäessä esitettävä sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, josta tuotteet on siirretty. 6. Jäsenvaltio voi kansallisella lainsäädännöllä vaatia, että kyseisestä jäsenvaltiosta tapahtuvien yhteisötoimitusten osalta on sen toimivaltaiselle viranomaiselle annettava lisätietoja liitteessä I olevan 2 osan ryhmässä 5 luetelluista tuotteista, jotka eivät kuulu liitteeseen IVV. 7. Liitteeseen I kuuluvien kaksikäyttötuotteiden yhteisötoimituksiin liittyvissä asiaankuuluvissa kaupallisissa asiakirjoissa on ilmoitettava selkeästi, että kyseisten tuotteiden vienti yhteisöstä on valvonnan alaista. Asiaankuuluvia kaupallisia asiakirjoja ovat erityisesti kauppasopimus, tilausvahvistus, kauppalasku tai lähetysluettelo. 2226 artikla Tämä asetus ei vaikuta - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 296 artiklan soveltamiseen, - Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen soveltamiseen. 2327 artikla Kumotaan asetus (EY) N:o 3381/94 √ 1334/2000 ∏ √ [...] päivästä […]kuuta […] ∏. Ennen tämän asetuksen voimaantulopäivää tehtyihin vientilupahakemuksiin sovelletaan kuitenkin edelleen asetuksen (EY) N:o 3381/94 √ 1334/2000 ∏ asiaa koskevia säännöksiä. ∫uusi Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä […] olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. ⎢ 1334/2000 (uusi) 2428 artikla Tämä asetus tulee voimaan yhdeksänkymmenen päivän kuluttua siitä, kun se julkaistaan Euroopan yhteisöjen √ unionin ∏ virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Luxemburgissa 22 päivänä kesäkuuta 2000 Brysselissä […] päivänä […]kuuta [...]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja ⎢ 394/2006 1 art. ja liite LIITE I LUETTELO KAKSIKÄYTTÖTUOTTEISTA JA -TEKNOLOGIASTA (asetuksen (EY) N:o 1334/2000 3 artiklassa tarkoitettu) Tällä luettelolla pannaan täytäntöön kansainvälisesti sovitut kaksikäyttötuotteiden valvonnat, mukaan lukien Wassenaarin järjestely, ohjusteknologian valvontajärjestely (MTCR), ydinalan viejämaiden ryhmä (NSG), Australia-ryhmä ja kemiallisten aseiden kieltosopimus. Huomiotta on jätetty kohdat, jotka jäsenvaltiot haluavat asettaa ulkopuolelle jätettävien listalle. Huomiotta on jätetty kansalliset valvonnat (järjestelyihin perustumattomat valvonnat), joita jäsenvaltiot saattavat harjoittaa. YLEISET HUOMAUTUKSET LIITTEESEEN I 1. Sotilaskäyttöön suunniteltujen tai muunnettujen tuotteiden valvonnan osalta katso asiaankuuluvaa yksittäisen jäsenmaan ylläpitämää valvontalistaa (-listoja) sotatarvikkeista. Tässä liitteessä viittaukset, jotka toteavat ”KATSO MYÖS ASETARVIKELUETTELO”, viittaavat samoihin listoihin. 2. Tähän liitteeseen sisältyvän valvonnan tarkoitusta ei pidä kumota sellaisten ei-valvonnanalaisten tuotteiden (tuotantolaitos mukaan lukien) viennillä, jotka sisältävät yhden tai useampia valvonnanalaisia komponentteja, kun tuo valvonnanalainen komponentti tai ne komponentit ovat tuotteiden olennaisia osia ja voidaan järkevästi irrottaa tai käyttää toisiin tarkoituksiin. Huom.: Arvioitaessa sitä onko valvonnanalaista komponenttia tai komponentteja pidettävä olennaisina osina, on välttämätöntä punnita määrän, arvon ja sisältyvän teknologisen tietotaidon tekijöitä sekä muita erityisolosuhteita, jotka voisivat osoittaa valvonnanalaisen komponentin tai komponenttien olevan toimitettavien tuotteiden olennaisia osia. 3. Tässä liitteessä määriteltyihin tuotteisiin kuuluvat sekä uudet että käytetyt tuotteet. YDINTEKNOLOGIAHUOMAUTUS (Ydth) (Sovelletaan 0 ryhmän E osan yhteydessä) 0 ryhmän kaikkiin tuotteisiin suoraan liittyvän ”teknologian” siirto on saman tasoisen tarkkailun ja valvonnan alainen kuin tuotteetkin. ”Teknologia” valvonnanalaisten tuotteiden ”kehittämistä”, ”tuotantoa” ja ”käyttöä” varten on valvonnanalaista myös silloin, kun se on sovellettavissa ei-valvonnanalaisiin tuotteisiin. Tuotteiden hyväksyminen vientiin oikeuttaa myös tuotteiden käyttöönottoa, toimintaa, ylläpitoa ja korjausta varten tarvittavan vähimmäis”teknologian” viennin samalle loppukäyttäjälle. ”Teknologian” siirron valvonta ei koske ”julkista” tietoa tai ”tieteellistä perustutkimusta”. YLEINEN TEKNOLOGIAHUOMAUTUS (Ylth) (Sovelletaan 1–9 ryhmien E osan yhteydessä) 1–9 ryhmissä valvonnanalaisten tuotteiden ”kehitystä”, ”tuotantoa” tai ”käyttöä” varten ”tarvittavan””teknologian” vienti on valvonnanalaista 1–9 ryhmien säännösten mukaisesti. Valvonnanalaisten tuotteiden ”kehitystä”, ”tuotantoa” tai ”käyttöä” varten ”tarvittava””teknologia” on valvonnanalaista myös silloin, kun se on sovellettavissa ei-valvonnanalaisiin tuotteisiin. Valvonta ei koske sitä vähimmäis”teknologiaa”, joka on välttämätön käyttöönottoa, toimintaa, ylläpitoa (tarkastusta) ja korjausta varten tuotteille, jotka eivät ole valvonnanalaisia tai joiden vienti on saatettu luvalliseksi. Huom.: Tämä ei vapauta 1E002.e, 1E002.f, 8E002.a ja 8E002.b kohdassa määriteltyä vastaavaa ”teknologiaa”. ”Teknologian” siirron valvonta ei koske ”julkista” tietoa, ”tieteellistä perustutkimusta” tai välttämätöntä vähimmäistietoa patenttihakemuksiin. YLEINEN OHJELMISTOHUOMAUTUS (Yloh) (Tämä huomautus kumoaa kaiken 0–9 ryhmien D osan asettaman valvonnanalaisuuden) Tämän listan 0–9 ryhmät eivät aseta valvonnanalaiseksi ”ohjelmistoja”, jotka a. ovat yleisesti yleisön saatavissa: 1. Myydään vähittäismyyntipisteissä varastosta ja rajoituksetta: a. käsikaupassa; b. postimyynnissä; c. elektronisesti tapahtuvassa myynnissä; tai d. puhelinmyynnissä; ja 2. on suunniteltu käyttäjän käyttöönotettaviksi ilman merkittävää toimittajan tukea; tai Huom.: Yleisen ohjelmistohuomautuksen a kohta ei vapauta 5 ryhmän 2 osassa (”Tiedonsuojaus”) määriteltyä ”ohjelmistoa”. b. Ovat ”julkisia”. TÄSSÄ LIITTEESSÄ KÄYTETTYJEN TERMIEN MÄÄRITELMÄT ”Yksinkertaisissa lainausmerkeissä” olevien termien määritelmät on annettu asianmukaisessa teknologiahuomautuksessa. ”Kaksinkertaisissa lainausmerkeissä” olevien termien määritelmät ovat seuraavat: Huom.: Viittaukset ryhmiin ovat suluissa termin määrittelyn jälkeen. ”Aiemmin erotettu” (Previously separated) (0 1) tarkoittaa minkä tahansa sellaisen prosessin käyttöä, jolla halutaan lisätä kontrolloidun isotoopin konsentraatiota. ”Aikavakio” (Time constant) (6) on aika, joka kuluu valoärsytyksen antamisesta siihen kun virran lisäys saavuttaa arvon, joka on 1–1/e kertaa lopullinen arvo (so. 63 % lopullisesta arvosta). ”Aksiaalisiirtymä” (Camming) (2) on pääkaran aksiaalisiirtymä yhden kierroksen aikana, mitattuna karan tasolaikkaa vastaan kohtisuorassa olevassa tasossa, pisteessä, joka on lähinnä tasolaikan kehää (viite ISO 230/1 1986, 5.63 kohta). ”Aktiivinen pikseli” (Active pixel) (6 8) on solid-state-matriisin pienin (yksittäinen) elementti, jolla on valosähköinen siirtofunktio, kun se altistetaan valolle (sähkömagneettiselle säteilylle). ”Aktiiviset lennonohjausjärjestelmät” (Active flight control systems) (7) ovat järjestelmiä, jotka toimivat ”ilma-aluksen” tai ohjuksen ei-toivottujen liikkeiden tai rakenteellisten kuormitusten estämiseksi käsittelemällä itsenäisesti useilta antureilta tulevia tietoja ja antamalla tarvittavia automaattiohjaukseen vaikuttavia ennalta ehkäiseviä komentoja. ”Asettumisaika” (Settling time) (3) tarkoittaa aikaa, joka tarvitaan jotta ulostulo saavuttaa puolen bitin tarkkuudella lopullisen arvon, kun muunnin vaihtaa tilaa minkä tahansa kahden arvon välillä. ”Asiantuntijajärjestelmät” (Expert systems) (7) tarkoittaa järjestelmiä, jotka tuottavat tuloksia soveltamalla käsittelysääntöjä tietoihin, jotka on tallennettu ”ohjelmasta” riippumattomasti, ja jotka kykenevät johonkin seuraavista: a. muokkaamaan automaattisesti käyttäjän antamaa ”lähdekoodia”; b. tuottamaan johonkin ongelma-alueeseen liittyvää tietoa luonnollista muistuttavalla kielellä; tai c. keräämään tietoa itsensä kehittämiseksi (symbolinen harjaannuttaminen). ”Automaattinen maalin seuranta” (Automatic target tracking) (6) tarkoittaa tietojenkäsittelytekniikkaa, joka automaattisesti määrittää ja tulostaa tosiaikaisesti maalin todennäköisimmän sijainnin extrapoloidun arvon. ”Avaruusalus” (Spacecraft) (7 9) tarkoittaa aktiivisia ja passiivisia satelliitteja sekä avaruusluotaimia. ”Avaruuskelpoinen” (Space qualified) (3 6) viittaa tuotteisiin, jotka on suunniteltu, valmistettu ja testattu kestämään avaruuden erityisiä sähköisiä, mekaanisia tai ympäristövaatimuksia, jotta niitä voidaan laukaista ja käyttää satelliiteissa tai 100 km tai sitä korkeammalla toimivissa lentojärjestelmissä. ”Bias” (kiihtyvyysmittari) (7) tarkoittaa ulostulon arvoa kiihtyvyysmittarissa, kun siihen ei kohdistu mitään kiihtyvyyttä. ”CE” vastaa ”laskentaelementtiä”. ”CEP” (yhtäläisen todennäköisyyden ympyrä) (circle of equal probability) (7) on tarkkuuden mitta; tietyllä etäisyydellä sen ympyrän säde, jonka keskipisteessä on maali ja johon 50 % hyötykuormasta iskeytyy. ”CTP” vastaa ”yhdistettyä teoreettista tehokkuutta”. ”DBRN-järjestelmillä” (Data-Based Referenced Navigation) (7) tarkoitetaan järjestelmiä, joissa käytetään eri lähteistä saatavaa, ennalta mitattua paikkatietoa, joka on yhdistetty tarkan navigointitiedon tuottamiseksi muuttuvissa olosuhteissa. Tietolähteet voivat olla syvyystietokarttoja, tähtikarttoja, painovoimakarttoja, magneettikarttoja tai kolmiulotteisia numeerisia maastokarttoja. ”Diffuusioliittäminen” (Diffusion bonding) (1 2 9) tarkoittaa vähintään kahden eri metallin molekyylitasoista jähmeliittämistä yhdeksi kappaleeksi siten, että liitoslujuus vastaa heikoimman materiaalin lujuutta. ”Digitaalinen kokonaissiirtonopeus” (Total digital transfer rate) (5) tarkoittaa toistensa kanssa yhteydessä olevien digitaalisen siirtojärjestelmän laitteiden välillä kulkevien bittien lukumäärää aikayksikössä, mukaan lukien linjan koodaukseen tarvittavat sekä muut lisäbitit. Huom.: Katso myös ”digitaalinen siirtonopeus”. ”Digitaalinen siirtonopeus” (Digital transfer rate) tarkoittaa minkä tahansa tyyppistä siirtotietä käyttäen suoraan siirretyn informaation kokonaisbittinopeutta. Huom.: Katso myös ”digitaalinen kokonaissiirtonopeus”. ”Digitaalinen tietokone” (Digital computer) (4 5) tarkoittaa laitetta, joka voi suorittaa kaikkia seuraavia toimintoja yhden tai useamman erillisen muuttujan muodossa: a. vastaanottaa tietoa; b. tallettaa tietoa tai käskyjä kiinteille tai muutettaville (kirjoitus-) muistilaitteille; c. käsitellä tietoa tallennetun käskyjonon avulla, joka on muokattavissa; ja d. tulostaa tietoa. Huom.: Tallennetun käskyjonon muokkaus sisältää pysyväismuistiyksiköiden vaihdon, mutta ei langoituksen tai kytkentöjen fyysistä muuttamista. ”Dynaamisesti adaptiivinen reititys” (Dynamic adaptive routing) (5) tarkoittaa automaattista liikenteen uudelleenreititystä, joka perustuu verkon sen hetkisen todellisen tilanteen anturointiin ja analyysiin. Huom.: Tähän eivät sisälly reitityksen päätöstilanteet, jotka tehdään ennalta annetun informaation pohjalta. ”Dynaamiset signaalianalysaattorit” (Dynamic signal analyzers) (3) tarkoittaa ”signaalianalysaattoreita”, jotka käyttävät digitaalista näytteenotto- ja muunnostekniikkaa muodostaakseen annetulle amplitudi- ja vaiheinformaation sisältävälle aaltomuodolle Fourierin spektrinäytön. Huom. Katso myös ”signaalianalysaattorit”. ”Ekvivalenttitiheys” (Equivalent density) (6) tarkoittaa optiikan yksikkömassaa optiselle pinnalle projisoitua optisen pinta-alan yksikköä kohti. ”Elektroninen kokoonpano” (Electronic assembly) (2 3 4 5) tarkoittaa elektronisten komponenttien (so. ”piirielementtien”, ”erilliskomponenttien”, integroitujen piirien jne.) joukkoa, joka on kytketty tietyn tehtävän (tai tietyt tehtävät) suorittavaksi kokonaisuudeksi, joka voidaan yksikkönä vaihtaa ja on tavallisesti purettavissa. Huom. 1:”Piirielementti” (Circuit element): Yksittäinen aktiivinen tai passiivinen elektronisen piirin toiminnallinen osa kuten diodi, transistori, vastus, kondensaattori jne. Huom. 2:”Erilliskomponentti” (Discrete component): Erikseen koteloitu ”piirielementti”, jolla on omat ulkoiset kytkentäpisteensä. ”Elektronisesti ohjattavat vaiheistetut ryhmäantennit” (Electronically steerable phased array antennas) (56) tarkoittaa antennia, joka muodostaa keilan vaihekytkennän avulla, so. keilan suuntausta ohjataan säteilevien elementtien yhdistetyillä virityskertoimilla ja säteen suuntaa voidaan sähköisin signaalein muutella pysty- tai vaakasuunnassa, tai molemmissa suunnissa, niin lähetyksessä kuin vastaanotossakin. ”Epäsymmetrinen algoritmi” (5) tarkoittaa salausalgoritmia, joka käyttää erilaisia matemaattisesti suunniteltuja salaukseen ja salauksen purkuun tarkoitettuja avaimia. Huom.:”Epäsymmetrisen algoritmin” tavanomainen käyttö on avaimen hallinta . ”Eristetyt elävät viljelmät” (Isolated live cultures) (1) tarkoittaa uinuvassa tilassa ja kuivatuissa preparaateissa olevia eläviä viljelmiä. ”Eristystä” (Insulation) (9) käytetään rakettimoottorien osissa, so. rungossa, suuttimessa, läpivienneissä ja rungon väliseinissä, ja se käsittää eristäviä tai tulenkestäviä materiaaleja sisältäviä vulkanoidun tai puoli-vulkanoidun seoskumin levykerroksia. Sitä voidaan käyttää myös rasituksen vaimennustuppeina tai -liuskoina. ”Erityinen halkeamiskelpoinen aine” (Special fissile material) (0) tarkoittaa plutonium-239:ää, uraani-233:a, ”isotoopeilla 235 tai 233 rikastettua uraania” ja mitä tahansa edellämainittuja sisältävää ainetta. ”Esilanka” (Roving) (1) on suunnilleen samansuuntaisista (tavallisesti 12–120) ”säikeistä” muodostuva kimppu. Huom.:”Säie” on suunnilleen samansuuntaisista (tavallisesti useammasta kuin 200) ”monofilamentista” muodostuva kimppu. ”FADEC” vastaa ”täyden auktoriteetin digitaalista moottorin ohjausta”. ”Fokusoiva tasojärjestelmä” (Focal plane array) (6) tarkoittaa fokusoivassa tasossa toimivista, lukema-elektroniikalla varustetuista tai ilman sitä olevista yksittäisistä ilmaisinelementeistä koostuvaa lineaarista tai kaksiulotteista tasopintaa tai tasopintojen yhdistelmää. Huom.: Tällä ei ole tarkoitus kattaa yksittäisten ilmaisinelementtien pinoa eikä kaksi-, kolme- tai neljäelementtisiä ilmaisimia, edellyttäen että aikaviivästystä ja integrointia ei suoriteta elementeissä. ”Hajaspektri” (Spread spectrum) (5) tarkoittaa tekniikkaa, jolla suhteellisen kapeakaistaisen tietoliikennekanavan energia levitetään huomattavasti laajemman energiaspektrin yli. ”Hajaspektri”tutka (Spread spectrum radar) (6) – katso ”Tutkan hajaspektri”. ”Henkilökohtainen älykortti” (Personalized smart card) (5) tarkoittaa mikropiirin sisältävää älykorttia, joka on ohjelmoitu erityistä käyttöä varten ja jota käyttäjä ei voi ohjelmoida uudelleen mitään muuta käyttöä varten. ”Hermoverkkotietokone” (Neural computer) (4) tarkoittaa tietokonelaitetta, joka on suunniteltu tai muunnettu jäljittelemään neuronin tai neuroniryhmän käyttäytymistä, so. tietokonetta, jolle on ominaista se, että sen laitteisto kykenee aiempaan tietoon perustuen muuttamaan suurta joukkoa laskennallisten komponenttien välisten kytkentöjen painotusta ja määrää. ”Hetkellinen kaistanleveys” (Instantenous bandwidth) (3 7) tarkoittaa kaistanleveyttä, jolla lähtöteho pysyy 3 dB:n tarkkuudella vakiona, ilman että muita toimintaparametreja säädetään. ”Huipputeho” (Peak power) (6) tarkoittaa pulssin energiaa jouleina jaettuna pulssin kestolla sekunteina. ”Hybridipiiri” (Hybrid integrated circuit) (3) tarkoittaa integroitujen piirien yhdistelmää, joka käsittää integroidun piirin (tai piirejä) tai integroitua piiriä ”piirielementtien” tai ”erilliskomponenttien” yhteydessä, jotka on kytketty toisiinsa tietyn toiminnon (tai toimintojen) suorittamiseksi, ja jolla on kaikki seuraavat ominaisuudet: a. sisältää vähintään yhden koteloimattoman komponentin; b. kytkennät on suoritettu tyypillisiä integroitujen piirien tuotantomenetelmiä käyttäen; c. on vaihdettavissa yhtenä kokonaisuutena; ja d. ei yleensä ole purettavissa osiinsa. Huom. 1:”Piirielementti” (Circuit element): Yksittäinen aktiivinen tai passiivinen elektronisen piirin toiminnallinen osa kuten diodi, transistori, vastus, kondensaattori jne. Huom. 2:”Erilliskomponentti” (Discrete component): Erikseen koteloitu ”piirielementti”, jolla on omat ulkoiset kytkentäpisteensä. ”Hybriditietokone” (Hybrid computer) (4) tarkoittaa laitetta, joka voi suorittaa kaikkea seuraavaa: a. vastaanottaa tietoa; b. käsitellä tietoa sekä analogisessa että digitaalisessa muodossa; ja c. tulostaa tietoa. ”Ilma-alus” (Aircraft) (1 7 9) tarkoittaa kiinteäsiipistä, kääntyväsiipistä, pyöriväsiipistä (helikopteri) tai kallistuvalla roottorilla tai siivillä varustettua ilmakulkuneuvoa. Huom.: katso myös ”siviililentokone”. ”Ilmaa kevyemmät ilma-alukset” (9) tarkoittavat ilmapalloja ja ilma-aluksia, jotka käyttävät nousemiseen kuumaa ilmaa tai muita ilmaa kevyempiä kaasuja, kuten heliumia tai vetyä. ”Ilmavirran avulla säädelty vastamomenttijärjestelmä tai suunnanohjausjärjestelmä” (Circulation controlled anti-torque or circulation controlled direction control system) (7) ovat järjestelmiä, jotka käyttävät ilma-aluksen aerodynaamisten pintojen ohi virtaavaa ilmaa lisäämään tai säätämään näiden pintojen synnyttämiä voimia. ”Immunotoksiini” (Immunotoxin) (1) on yhden soluspesifisen monoklonaalisen vasta-aineen ja ”toksiinin” tai ”toksiinialayksikön” muodostama konjugaatti, joka vaikuttaa selektiivisesti sairaisiin soluihin. ”Integroitu kalvopiiri” (Film type integrated circuit) (3) tarkoittaa eristävälle ”substraatille” pinnoittamalla muodostettujen ohut- tai paksukalvo”piirielementtien” ja niiden välisten kytkentöjen muodostamaa kokonaisuutta. Huom.:”Piirielementti” on yksittäinen aktiivinen tai passiivinen elektronisen piirin toiminnallinen osa, kuten diodi, transistori, vastus, kondensaattori jne. ”Integroitu monipalapiiri” (Multichip integrated circuit) (3) tarkoittaa yhteiselle ”substraatille” liitettyä kahta tai useampaa ”monoliittista integroitua piiriä”. ”Isostaattiset puristimet” (Isostatic presses) (2) tarkoittavat laitteita, jotka kykenevät eri väliaineiden avulla (kaasu, neste, kiinteät partikkelit jne.) paineistamaan suljetun tilan, niin että suljetussa tilassa olevaan työkappaleeseen kohdistuu kaikissa suunnissa samansuuruine