[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel, 27.01.2005 KOM(2005)17 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Vuoden 2004 ympäristöpoliittinen katsaus {SEK(2005)97} 1. JOHDANTO Tässä ympäristöpoliittisessa katsauksessa raportoidaan Euroopan unionin ympäristöpolitiikan kehityksestä vuonna 2004 ja ennakoidaan kehitystä tulevana vuonna (tarkempia tietoja liitteessä). Katsaus antaa panoksen Lissabonin prosessiin, ja koska tällä hetkellä huomion kohteena on Lissabonin prosessin väliarviointi, tämänvuotisessa katsauksessa kiinnitetään erityistä huomiota ympäristön ja talouden väliseen suhteeseen. Katsauksessa tarkastellaan myös, miten on edistytty kuudennessa ympäristöalan toimintaohjelmassa, johon EU:n ympäristöpolitiikan yleiset puitteet edelleen perustuvat. Katsauksessa otetaan huomioon tuore Cardiffin prosessin arviointi[1], jossa tarkasteltiin ympäristönäkökohtien sisällyttämistä muihin politiikan osa-alueisiin, ja käsitellään voimassa olevan ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Viime vuonna erityistä oli - EU:n laajentuminen, jolla on vaikutusta tulevaan politiikkaan, koska uusien jäsenvaltioiden on pantavaan täytäntöön voimassa oleva Euroopan unionin ympäristölainsäädäntö, - vilkas Lissabonin strategiaan liittyvä keskustelu ympäristöpolitiikasta ja kilpailukyvystä, - keskustelu kestävää kehitystä koskevan EU:n strategian tarkastelusta ja toteuttamisesta, - toimet kestävän kehityksen mukaisten tuotanto- ja kulutusmallien (SPC) edistämiseksi, mukaan luettuna ympäristöteknologioita koskeva toimintasuunnitelma, - valmistelut päästökauppaa sekä vuoden 2012 jälkeisiä ilmastonmuutosstrategioita varten, - ponnistelut, jotta saavutettaisiin EU:n tavoite siitä, että biologisen monimuotoisuuden häviäminen pysähtyy vuoteen 2010 mennessä, - REACH-järjestelmää koskevat toimielinten väliset keskustelut ja valmistelutoimet, - kuuleminen teemakohtaisista strategioista, jotka esitetään vuonna 2005 kuudennen ympäristöalan toimintaohjelman toteuttamiseksi, - ympäristöterveystoimintasuunnitelman esittäminen WHO:n ministerikonferenssille. 2. EKOTEHOKKAAT INNOVAATIOT JA LUONNONVAROJEN TEHOKAS KÄYTTÖ: AVAIN PAREMPAAN KILPAILUKYKYYN Positiivista kehitystä Viime vuonna EU:n poliittista keskustelua hallitsivat kilpailukykyyn liittyvät näkökohdat. Keskustelun aikana syntyi yhä suurempi yksimielisyys ekoinnovaatioiden ja luonnonvarojen tehokkaan käytön vaikutuksesta EU:n kilpailukykyyn sekä niiden tarjoamista markkinatilaisuuksista. Sääntelyä on pyritty parantamaan, jotta voidaan sekä hyödyntää paremmin vaikutusten arviointia sekä yksinkertaistaa ympäristölainsäädäntöä. Tarkoituksena on maksimoida uuden lainsäädännön kustannustehokkuus. Euroopan työllisyysryhmän raportissa (Kokin raportissa) korostettiin, että ympäristön kestävyydellä ja sosiaalisella yhteenkuuluvuudella on merkitystä prosessissa, jolla pyritään edistämään kasvua ja työllisyyttä. Lisäksi todettiin, että Eurooppa voisi hyötyä siitä, että se toimittaa innovatiivisia ekotehokkaita tuotteita ja prosesseja. Muilla toimilla on pyritty maksimoimaan ympäristöpolitiikan vaikutus bruttokansantuotteen kasvuun ja työllisyyteen: - komission esittämän ympäristöteknologioita koskevan toimintasuunnitelman toteuttamisessa on edistytty hyvin, - toimiessaan puheenjohtajana Alankomaat korosti ekoinnovaatioiden merkitystä “kolmen C:n Euroopalle” (“Clean, Clever, and Competitive Europe”), - edistystä saavutettiin myös sidosryhmien kuulemisessa komission esittämistä teemakohtaista strategioista, jotka koskevat luonnonvarojen hallintaa sekä jätteiden syntymisen ehkäisemistä ja kierrätystä. Tämä vaikuttaa osaltaan lainsäädännön parantamiseen, - komissio on julkaissut kansallisille ja paikallisille viranomaisille tarkoitetut ohjeet ekologisesti kestävistä julkisista hankinnoista. Uutta näyttöä[2] Käytettävissä on yhä enemmän näyttöä siitä, että ympäristöpolitiikka ja ekoinnovaatiot voivat edistää talouskasvua sekä auttaa säilyttämään ja luomaan työpaikkoja ja vaikuttaa siten kilpailukykyyn ja työllisyyteen. Ympäristöhyödykkeiden ja -palveluiden maailmanmarkkinat laajenevat, ja niiden arvioidaan olleen yli 500 miljardia euroa vuonna 2003. Ekoteollisuus työllistää yli kaksi miljoonaa ihmistä Euroopassa ja kasvaa jatkuvasti noin viisi prosenttia vuodessa. Ekotehokkaille tuotteille on lupaavia markkinamahdollisuuksia. Suurten dynaamisten talouksien (kuten Brasilia, Intia ja Kiina) kasvu aiheuttaa yhä suurempia paineita luonnonvaroille ja lisää päästöjen määrää maailmassa. Tämä edellyttää energian ja luonnonvarojen tehokkaampaa käyttöä sekä kyseisillä alueilla että Euroopassa. Nopean talouskasvun ympäristörajoitukset ymmärretään yhä paremmin useissa maissa, esim. Kiinassa. Tämän myötä lisääntyy tietoisuus kestävän kehityksen tarpeellisuudesta, jolloin ympäristöteknologialle avautuu kiinnostavia markkinoita. Viimeaikaiset raportit osoittavat esimerkiksi, että - ympäristöpolitiikan nettovaikutus työpaikkoihin on neutraali tai lievästi positiivinen, - ekoteollisuuden tulokset ovat muuta teollisuutta parempia, - uusiutuvat energialähteet ja energiatehokkuustoimenpiteet parantavat energiansaannin varmuutta ja vähentävät öljyn hinnan vaihteluherkkyydestä johtuvia taloudellisia tappioita. Samalla ne vähentävät kasvihuonekaasupäästöjä ja ehtyvien luonnonvarojen tuhlausta, - teollisuuden aiheuttamasta ilman pilaantumisesta johtuvien kustannusten vaikutukset kilpailukykyyn ovat yleensä rajalliset, - yhä useammat yritykset ja investoijat ovat aktiivisesti kiinnostuneita ympäristöasioista. Useat viimeaikaiset tutkimukset osoittavat, että hyvä ympäristöasioiden hallinta lisää tehokkuutta, parantaa taloudellisia tuloksia ja avaa uusia markkinoita. Suunnitelmat vuodelle 2005 Tarkoituksena on toteuttaa useita toimenpiteitä, joilla Euroopan unioni pyrkii hyödyntämään mahdollisimman hyvin ympäristöpolitiikan vaikutusta EU:n kilpailukykyyn. Näitä ovat esimerkiksi - EU:n ja jäsenvaltioiden sitoumukset panna täytäntöön ympäristöteknologioita koskeva toimintasuunnitelma (ETAP), - keskustelu siitä, miten hinnoissa otetaan paremmin huomioon yhteiskunnalle koituvat kustannukset, - luonnonvarojen kestävää käyttöä sekä jätteiden syntymisen ehkäisemistä ja kierrätystä koskevat teemakohtaiset strategiat. Komissio jatkaa työskentelyä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa kestävän kehityksen edistämiseksi. Erityisesti se luo yhteyksiä sellaisiin voimakkaasti kasvaviin kansantalouksiin (kuten Kiinaan), joilla on samankaltaiset näkemykset kestävästä kehityksestä. Tarkoituksena on edistää kansainvälisiä toimia, joilla puututaan maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, välttää ympäristönormien heikentämiseen perustuvaa kilpailua sekä edistää ekoinnovaatioiden sekä kestävämpien tuotteiden ja prosessien käyttöönottoa. Tärkeätä on myös työ ympäristölainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi. Lisäksi ilmastonmuutoksen torjuminen, biologisen monimuotoisuuden häviämisen vähentäminen sekä parempien tietojen hankkiminen ympäristön ja terveyden välisestä suhteesta voivat myös edistää pitkäaikaista taloudellista kasvua ja parantaa samalla ympäristöä ja elämänlaatua. 3. SAAVUTUKSET, SUUNTAUKSET JA ENNUSTEET KOLMELLA ENSISIJAISELLA ALALLA Ilmastonmuutos, biologisen monimuotoisuuden häviäminen sekä ympäristön vaikutukset terveyteen ovat kuudennen ympäristöalan toimintaohjelman ensisijaisia toiminta-alueita. 3.1. Ilmastonmuutos Positiivista kehitystä Venäjä on ratifioinut Kioton pöytäkirjan, mikä tarkoittaa, että pöytäkirja tulee voimaan vuoden 2005 alussa. Komissio on valmistellut maailman laajinta kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmää. Sitä varten on annettu rekistereitä koskeva asetus sekä tarkkailua ja raportointia koskevia suuntaviivoja ja hyväksytty 21 kansallista jakosuunnitelmaa, joiden mukaan myönnetään päästöoikeudet energiaintensiivisille laitoksille. Tämä järjestelmä, jonka avulla kasvihuonekaasujen päästöjä voidaan vähentää alhaisin kustannuksin, käynnistyi 1. tammikuuta 2005. Tehostaakseen ilmastonmuutoksen torjuntaa komissio on edelleen pyrkinyt siihen, että ympäristönäkökohdat otetaan huomioon muilla politiikan aloilla, erityisesti liikenteessä ja kehitysyhteistyössä. Lisäksi komissio on hiljattain tehnyt kolme ehdotusta, joilla pyritään tehostamaan energian käyttöä. Uutta näyttöä 2 Tuoreimmat tiedot kasvihuonekaasujen päästöistä sekä uusin näyttö ilmastonmuutoksen mahdollisesta laajuudesta ja sen vaikutuksesta ovat edelleen huolestuttavia. Kasvihuonekaasujen päästöt ovat vähentyneet hieman, mutta eivät tarpeeksi, jotta EU:n 15 vanhaa jäsenvaltiota noudattaisivat Kioton tavoitteita. Nykyisistä 25 jäsenvaltioista 12 valtion päästöt ovat näitä tavoitetasoja korkeampia. Useilla aloilla on nähtävissä huolestuttavaa kehitystä. Tuoreimmat tilastot osoittavat, että kasvihuonekaasujen päästöt liikenteessä ovat kohonneet. Vuonna 2002 ne olivat 15 jäsenvaltion EU:ssa miltei 22 prosenttia korkeammat kuin vuonna 1990, eikä liikenteestä johtuvien päästöjen lisääntymisen ja taloudellisen kasvun välistä yhteyttä ole vielä pystytty purkamaan. Vuoden aikana on mm. yhteisön rahoittaman tutkimuksen perusteella saatu uutta näyttöä mahdollisista kustannuksista, joita aiheutuu, mikäli ilmastonmuutokseen ei pystytä tarttumaan. Äärimmäisten sääilmiöiden – kuten kesän 2003 helleaalto – odotetaan yleistyvän ilmastonmuutoksen myötä. Ilmastonmuutos voisi vuoteen 2050 mennessä aiheuttaa sen, että kaikista eläin- ja kasvilajeista 15-37 prosenttia uhkaa sukupuutto. Jäätiköt sulavat nopeasti, mikä vaikuttaa juomaveden saantiin, kasteluun sekä vesivoimaan kaikkialla Euroopassa, puhumattakaan talvimatkailusta Alpeilla. Tämä lisää vakuutuskustannuksia ja vahinkoja, joita vakuutus ei korvaa. Äärimmäisistä sääilmiöistä (jotka siis johtuvat osittain ilmastonmuutoksesta) aiheutuvien taloudellisten tappioiden vuosittainen keskiarvo on noussut alle viidestä miljardista dollarista noin 11 miljardiin dollariin viimeisten 20 vuoden aikana. Suunnitelmat vuodelle 2005 Vuodelle 2005 on kolme laajaa tavoitetta: - nopeutetaan toimia, jotka tähtäävät Kioton sitoumusten noudattamiseen, - käynnistetään kansainvälinen keskustelu päästöjen vähennystoimenpiteistä maailmanlaajuisesti vuoden 2012 jälkeen, - valmistaudutaan mukautumaan väistämättömään ilmastonmuutokseen. 3.2. Biologinen monimuotoisuus Positiivista kehitystä - Suojelualueiden Natura 2000 –verkon luominen 15 jäsenvaltion EU:ssa on edistynyt huomattavasti, kun on hyväksytty Atlantin luonnonmaantieteellistä aluetta ja mannervyöhykkeen luonnonmaantieteellistä aluetta koskevat luettelot. Komissio tehnee viimeistä jäljellä olevaa luonnonmaantieteellistä aluetta (Välimeren alue) koskevan päätöksen vuoden 2005 alkupuolella. Suojelualueet on valittu, koska niillä esiintyy elinympäristöjä ja lajeja, joilla on EU:n laajuista merkitystä suojelun kannalta. Alueet kattavat noin 17 prosenttia 15 jäsenvaltion EU:n alueesta. Laajentuminen on tuonut mukanaan uusia biologista monimuotoisuutta koskevia haasteita ja etuja, mm. uuden luonnonmaantieteellisen alueen (Pannonia). Alueiden nimeäminen uusissa jäsenvaltioissa edistyi vuonna 2004 hyvin. Komissio on julkaissut tiedonannon Natura 2000 –verkon rahoittamisesta. Ehdotukset maaseudun kehittämistä ja rakennerahastoja koskeviksi asetuksiksi vuosille 2007-2013 sisältävät merkittäviä uusia yhteisrahoitusmahdollisuuksia. - Vuoden 2004 toukokuussa pidetty Malahiden konferenssi osoitti, että sidosryhmät ovat varsin yksimielisiä toimenpiteistä, jotka on toteutettava biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi Euroopassa. Kokouksen tuloksena päätettiin ensisijaisista tavoitteista, joiden avulla pyritään täyttämään sitoumus biologisen monimuotoisuuden häviämisen pysäyttämisestä EU:ssa vuoteen 2010 mennessä. - Marraskuussa pidetyssä Bergen-op-Zoomin konferenssissa määritettiin lisää ensisijaisia toimia lintujen suojelua varten. - Ehdotuksissa, jotka koskevat maaseudun kehittämispolitiikkaa vuoden 2006 jälkeen, korostetaan maatalouden ympäristöpalveluja. Kansainvälisesti vuotta 2004 leimasivat useat tärkeät päätökset maailmanlaajuisista toimista, joilla pyritään rajoittamaan biologisen monimuotoisuuden häviämistä. - Biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen sopimuspuolten seitsemännessä kokouksessa hyväksyttiin työohjelma, jonka perusteella luodaan suojeltujen maa-alueiden kansalliset ja alueelliset järjestelmät vuoteen 2010 mennessä ja vastaavat merialueiden järjestelmät 2012 mennessä. Lisäksi järjestelmissä luodaan indikaattorit sen arvioimiseksi, miten on edistytty kohti maailmanlaajuista tavoitetta, jonka mukaan biologisen monimuotoisuuden häviämistä on merkittävästi vähennettävä vuoteen 2010 mennessä. - Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan sopimuspuolten ensimmäisessä kokouksessa päätettiin muuntogeenisten organismien (GMO:iden) dokumentointivaatimuksista ja noudattamisen valvontamekanismeista. - Uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa säätelevän CITES-sopimuksen sopimuspuolet sopivat vahvistavansa tarkastuksia, joilla valvotaan uhanalaisilla lajeilla käytävää kauppaa. Tähän liittyen laadittiin toimintasuunnitelma norsunluun laittoman kaupan torjumiseksi. Uutta näyttöä 2 Vuonna 2004 julkaistut tutkimukset osoittivat, että maapallon 5 743 tunnetusta sammakkoeläinlajista puolet kärsii yksilöiden määrän vähentymisestä ja kolmasosa lajeista on sukupuuton partaalla. (Sammakkoeläimet ovat hyvä indikaattori biologisesta monimuotoisuudesta.) Tilanne osoittaa mahdollisesti rajua lajien häviämistä. Tutkimukset osoittavat myös, että noin 43 prosenttia Euroopan lintulajeista tarvitsee suojelua. Biologista monimuotoisuutta koskevat näkökohdat otetaan entistä enemmän huomioon muilla politiikan aloilla. Luonnonmukainen viljely lisääntyy, vaikkakin hitaasti. Maaseudun kehittämiseen ja maatalouden ympäristöohjelmiin varattujen maatalousmäärärahojen osuus kasvaa. Ongelmana on edelleen liikakalastus, ja joidenkin kalakantojen palautuminen on osoittautumassa odotettua vaikeammaksi. Suunnitelmat vuodelle 2005 - Komissio julkaisee vuonna 2005 biologista monimuotoisuutta koskevasta politiikasta tiedonannon, joka perustuu Malahiden ja Bergen-op-Zoomin konferenssien suosituksille. - Komissio tukee edelleen Natura 2000 -verkon luomista ja toteuttamista sekä sen laajentamista uusiin jäsenvaltioihin ja meriympäristöön. Vuosien 2007-2013 rahoitusnäkymiä koskevissa komission ehdotuksissa pyritään edelleen vahvistamaan yhteisön yhteisrahoitus Natura 2000 –verkolle, jotta tuettaisiin tarvittavan rahoituksen löytymistä jäsenvaltioissa. - Luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskevaa eurooppalaista toimintasuunnitelmaa aletaan panna täytäntöön. - Meriympäristöä koskevassa teemakohtaisessa strategiassa esitetään ekosysteemiin perustuvan lähestymistavan luomista ja toteuttamista merien ja valtamerien hoitoa varten. 3.3. Ympäristö ja terveys Positiivista kehitystä Komission esittämän ympäristöterveystoimintasuunnitelman tarkoituksena oli täyttää tiedoissa olevia aukkoja, määrittää ajankohtaisia kysymyksiä ja parantaa viestintää. Suunnitelma esitettiin Budapestissä pidetylle ympäristöä ja terveyttä käsitelleelle WHO:n konferenssille. Konferenssissa 52 maan ympäristö- ja terveysministerit hyväksyivät ympäristöä ja lasten terveyttä koskevan eurooppalaisen suunnitelman (CEHAPE), jota komissio on ilmoittanut tukevansa. Keskustelu komission ehdotuksesta REACH-järjestelmäksi eli uudeksi kemikaaleja koskevaksi lainsäädäntökehykseksi on edennyt neuvostossa (ympäristö ja kilpailukyky) ja parlamentissa. Puheenjohtajana toiminut jäsenvaltio järjesti REACH-järjestelmän laajennetusta vaikutustenarvioinnista seminaarin, jossa pääteltiin, että järjestelmän edut ovat kustannuksia huomattavasti merkittävämpiä. Tämä vahvisti komission vaikutustenarvioinnin yleiset päätelmät. Keskustelussa on voitu määrittää toimia, joilla helpotetaan järjestelmän täytäntöönpanoa ja vähennetään siten kustannuksia. Samalla saavutetaan kuitenkin edut, joita saadaan parantamalla ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua. Myös järjestelmän täytäntöönpanon valmistelussa on edetty. On mm. luotu kumppanuuksia, joissa sidosryhmien kanssa pyritään varmistamaan järjestelmän toimivuus ja minimoimaan siitä aiheutuvat kustannukset, perustamaan tietotekniikkajärjestelmä sekä laatimaan ohjeet teollisuutta ja jäsenvaltioita varten. Euroopan päästörekisteri (EPER), ensimmäinen Euroopan laajuinen julkinen rekisteri teollisuuslaitosten päästöistä ilmaan ja veteen, on parantanut yleisön mahdollisuuksia saada ympäristöä koskevia tietoja. Yhteisö ratifioi POP-yhdisteitä (pysyviä orgaanisia yhdisteitä) koskevan YK:n alaisen Euroopan talouskomission pöytäkirjan sekä liittyi POP-yhdisteiden maailmanlaajuisesta rajoittamisesta tehtyyn sopimukseen. POP-yhdisteet ovat myrkyllisiä aineita, jotka ovat kulkeutuvat kauas, hajoavat hitaasti ja kertyvät ravintoketjuun. Uutta näyttöä 2 Noin 2-8 prosentin sairauksista 25 jäsenvaltion EU:ssa voidaan katsoa johtuvan ympäristötekijöistä, erityisesti liikenteestä johtuvasta ilman pilaantumisesta ja melusta. Työtä on jatkettava, jotta voitaisiin torjua tunnettuja terveysriskejä, kuten liiallista altistumista ilmassa oleville epäpuhtauksille (pienhiekkaisille ja otsonille) sekä kaloissa ja äyriäisissä olevan merielohopean liian suurille määrille. Tietojen parantamiseksi EU:n jäsenvaltiot investoivat tutkimukseen ja kartoituksiin, mm. ihmisten biomonitorointiin, jossa kiinnitetään huomiota erityisesti raskasmetalleihin, dioksiineihin, PCB-yhdisteisiin, hormonitoimintaa häiritseviin aineisiin sekä astmaan ja allergioihin. Tutkimuksissa ei kuitenkaan käytetä samanlaisia menetelmiä, joten tuloksia on vaikea verrata. Suunnitelmat vuodelle 2005 Vuonna 2005 pyritään edelleen hankkimaan tietoja, joita tarvitaan, jotta voidaan puuttua riskeihin, joita ympäristössä olevat aineet aiheuttavat ihmisten terveydelle. Tätä varten: - pyritään pääsemään sopimukseen ehdotetusta REACH-asetuksesta, jotta voidaan paremmin arvioida ja valvoa kemikaaleja, - pannaan täytäntöön Euroopan ympäristöterveystoimintasuunnitelma, jonka mukaan toteutetaan ihmisten biomonitorointiin, tutkimuksiin sekä ympäristöä ja terveyttä koskevaan tietojenhankintaan ja tiedottamiseen liittyviä toimia, Lisäksi komissio ehdottaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan altistumista elohopealle, torjunta-aineille ja ilman epäpuhtauksille, ja laatii vuonna 2005 strategiat näitä toimenpiteitä varten. 4. TÄYTÄNTÖÖNPANOON JA SÄÄNTELYN PARANTAMISEEN LIITTYVÄT HAASTEET Positiivista kehitystä Vaikka Euroopan yhteisön lainsäädännöllä on pystytty huomattavasti parantamaan ympäristön laatua, luomaan eri puolilla EU:ta toimiville yrityksille tasapuoliset toimintaedellytykset ja edistämään uusia markkinatilaisuuksia, parantamisen varaa on edelleen. Haasteena on edelleen Euroopan yhteisön koko ympäristölainsäädännön täytäntöönpano jäsenvaltioissa, myös uusissa jäsenvaltioissa. Ympäristölainsäädäntöön liittyvät oikeustapaukset muodostavat noin kolmanneksen kaikista vireillä olevista tapauksista, joiden syynä on se, että Euroopan yhteisön lainsäädäntöä ei ole pantu täytäntöön jossakin EU:n 25 jäsenvaltiosta. Vuoden 2004 aikana komissio on määrittänyt erityisen ongelmalliset alueet (jätteet, vesivarat, luonnonsuojelu ja ympäristövaikutusten arviointi) ja laatii parhaillaan toimintasuunnitelmia, joilla pyritään parantamaan määräysten noudattamista. Yhteisön lainsäädännön moitteeton täytäntöönpano edellyttää sekä ajoissa annettua asianmukaista kansallista lainsäädäntöä sekä tarvittavien infrastruktuurien luomista. Lisäksi on toteutettava valvonta ja toimenpiteet niitä vastaan, jotka toimivat sääntöjen vastaisesti. Yhteisön rahoituksen on edelleen toimittava katalysaattorina jäsenvaltioissa tarvittaville investoinneille. Komissio on sitoutunut parantamaan lainsäädäntöä, ja tarkoituksena on antaa yhteisön säädöksiä, jotka ovat selkeämpiä ja helpompia panna täytäntöön ja jotka edistävät kustannustehokkaimpia ratkaisuja. Komissio tukee edelleen mahdollisuuksien mukaan vapaaehtoisia lähestymistapoja ja on käynnistänyt arvioinnin ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmästä (EMAS) ja ekomerkkijärjestelmästä. Laatiessaan uutta lainsäädäntöä komissio yrittää ennakoida ongelmia, vähentää hallinnollista rasitusta, minimoida sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ja maksimoida uudet mahdollisuudet. Tätä varten se hyödyntää vaikutusten arviointia, yleisön kuulemista ja seurantaa. Ympäristönäkökohtien huomioon ottamista muilla politiikan aloilla ja muiden alojen päätöksissä on jatkettava, jotta saavutetaan sekä ympäristöön liittyvät että laajemmat edut, joita ei voida saavuttaa ainoastaan ympäristöpolitiikalla. Arvioinnissa, joka tehtiin ympäristönäkökohtien sisällyttämiseen liittyvästä Cardiffin prosessista, tehtiin suosituksia tämän prosessin elvyttämisestä. Tässä yhteydessä todettiin muun muassa, että jäsenvaltioiden on varmistettava strategista ympäristövaikutusten arviointia koskevan direktiivin täytäntöönpano kokonaisuudessaan. Suunnitelmat vuodelle 2005 Jäsenvaltioiden on pantava ympäristölainsäädäntö täysimääräisesti täytäntöön. Komissio keskittyy tärkeimmille aloille, joilla esiintyy eniten ongelmia. Muita tarkasteltavia kysymyksiä ovat lainsäädännön yksinkertaistaminen, seuranta- ja raportointivaatimukset. 5. PÄÄTELMÄT Viime vuonna sekä EU:n että jäsenvaltioiden ympäristöpolitiikka on kehittynyt tavalla, joka vahvistaa useita vuoden 2003 ympäristöpoliittisessa katsauksessa vahvistettuja suuntauksia. Lissabonin strategia ja ympäristö - Ympäristö (ekoinnovaatiot mukaan luettuina) on olennainen osa Lissabonin strategiaa. Se vaikuttaa kestävään talouskasvuun sekä EU:n talouden pitkäaikaiseen kilpailukykyyn. Tämän vuoksi on erityisesti: - parannettava edelleen energian ja luonnonvarojen ekotehokasta käyttöä, mikä sekä parantaa luonnonvarojen tuottavuutta että vähentää ympäristöön kohdistuvia paineita, - saavutettava sovitut konkreettiset tavoitteet, jotka liittyvät ilmastonmuutoksen torjumiseen, energiatehokkuuteen ja kestävämpään liikenteeseen. Tämä edellyttää mm. seuraavia toimenpiteitä: - EU:ssa toimiville yrityksille ja kansalaisille annetaan parempaa tietoa tuotteista, prosesseista ja palveluista, joiden avulla voidaan torjua ilmastonmuutosta ja ympäristöuhkia, - otetaan paremmin huomioon ja hinnoitellaan paremmin koko yhteiskunnalle eri energialähteistä sekä eri tuotteista ja palveluista, kuten liikenne- ja liikkuvuuspalveluista, koituvat täydet kustannukset, jotta yhä kasvavat liikkumistarpeet voidaan kattaa aiempaa kestävämmällä tavalla, - edistettävä ekotehokkaita innovaatioita kaikilla talouden aloilla, erityisesti panemalla täysimääräisesti täytäntöön ympäristöteknologioita koskeva toimintasuunnitelma (ETAP). Jäsenvaltioiden olisi laadittava suunnitelmat ETAP-toimintasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi, ja niitä olisi rohkaistava laatimaan toimintasuunnitelmat ekologisesti kestävistä julkisista hankinnoista. Lisäksi kaikkialle Euroopassa tarvitaan merkittäviä ponnisteluja, jotta saavutettaisiin todellista edistymistä energiatehokkuudessa. - pysyttävä ekoinnovaatioissa EU:n kilpailijoiden, kuten USA:n ja Japanin, tahdissa. Ekoinnovaatioiden maailmanlaajuinen kysyntä lisääntyy, kun voimakkaasti kasvavat kansantaloudet (kuten Kiina) tulevat yhä tietoisimmiksi siitä, että ympäristöongelmat voivat pian rajoittaa niiden nopeaa kasvua. On kehitettävä ympäristöteknologiaa ja uusia innovaatioita, jotka ovat tarpeen vastaamiseksi tähän haasteeseen. EU:n olisi myönnettävä tutkimukselle ja ”riskialttiille” demonstraatiohankkeille samanlaista julkista tukea kuin kilpailijansa. Ympäristö EU:ssa - Kuudes ympäristöalan toimintaohjelma tarjoaa vuoteen 2012 saakka vakaan perustan yhteisön ympäristöpolitiikalle sekä ympäristönäkökohtien sisällyttämiselle alakohtaisiin politiikkoihin. Toimintaohjelman neljä ensisijaista toiminta-aluetta – ilmastonmuutos, biologinen monimuotoisuus, luonnonvarat sekä ympäristö ja terveys – edellyttävät pitkän aikavälin toimia. Ne ovat samalla aloja, joilla tarvitaan myös lyhyen aikavälin toimia. Jos toimiin ei ryhdytä pikaisesti, seurauksena voi olla korkeampia kustannuksia tulevaisuudessa, peruuttamattomia vahinkoja tai menetettyjä tilaisuuksia kustannustehokkaiden ratkaisujen löytämiseksi. Ympäristö maailmanlaajuisesti - Komissio edistää edelleen kestävään kehitykseen tähtäävää kansainvälistä yhteistyötä ja pyrkii puuttumaan maailmanlaajuisiin ja rajat ylittäviin ympäristöongelmiin, edistämään maailmanlaajuisia kysymyksiä koskevaa EU:n ympäristöpolitiikkaa ja varmistamaan ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen kaikilla ulkopolitiikan aloilla, mukaan luettuina turvallisuus, kehitysyhteistyö, kauppapolitiikka sekä naapuruuspolitiikka. Tulevana vuonna - Komissio tekee vuonna 2005 useita merkittäviä ympäristöpolitiikan aloitteita, jotka ohjaavat EU:n ympäristöpolitiikkaa tulevina vuosina. Näitä ovat: - tiedonannot EU:n ilmastopolitiikasta vuoden 2012 jälkeen (helmikuussa 2005) sekä taloudellisista välineistä, joilla puututaan ilmailun vaikutuksiin ilmastonmuutokseen, - tiedonanto biologista monimuotoisuutta koskevasta politiikasta, - teemakohtaiset strategiat ilmanlaadusta, luonnonvarojen käytöstä, jätteen syntymisen ehkäisemisestä ja kierrätyksestä, meriympäristöstä, torjunta-aineiden käytöstä, kaupunkiympäristöstä ja maaperästä. Etusijalla parempi täytäntöönpano - Ympäristöpolitiikan puitteet ovat nyt vakiintuneet ja voimassa on useita merkittäviä ympäristösäädöksiä. Vaikka tarvittaessa ehdotetaan uutta lainsäädäntöä, suurempaa huomiota on kiinnitettävä voimassa olevan politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanoon. Tavoitteet ja sitovat säännöt on asetettu ja niistä on sovittu. Nyt on jäsenvaltioiden tehtävänä toteuttaa nämä politiikat ja varmistaa koko yhteiskunnalle koituvat edut. Komissio pyrkii tehostamaan työskentelyään jäsenvaltioiden kanssa täytäntöönpanon parantamiseksi. Ympäristölainsäädännön laatimisen parantaminen - Ympäristöpolitiikka perustuu yhä suuremmassa määrin parempiin tietoihin ja tutkimukseen. Tiedoissa on kuitenkin edelleen suuria puutteita ja epävarmoja tekijöitä, minkä vuoksi tietopohjaa on parannettava jatkuvasti. Aukkojen täyttämiseksi tarvitaan merkittäviä tutkimus- ja kehitystoimia sekä jäsenvaltioissa että EU:n tasolla. Yhteisön tutkimusohjelmissa olisi korjattava se, että ympäristö- ja energiatutkimukseen kiinnitetään suhteellisesti koko ajan vähemmän huomiota. - EU:n tarpeita varten on kehitettävä tehokkaampi ja avoimempi yhteinen ympäristötietojärjestelmä, joka perustuu nykyaikaiseen teknologiaan. Tällaisen järjestelmän tulisi palvella sekä kansallisia että EU:n laajuisia tarpeita ja lisäksi kansalaisten tarpeita laajentuneessa EU:ssa. Euroopan ympäristökeskuksella ja sen laajoilla verkostoilla voi tässä yhteydessä olla hyödyllinen rooli. - Komissio pyrkii jatkuvasti parantamaan tapaa, jolla ympäristölainsäädäntöä laaditaan ja toteutetaan. Vaikutusten arvioinnista ja sidosryhmien laajasta kuulemisesta on tullut yleinen käytäntö. Perinteisiä sääntelyvälineitä täydennetään markkinapohjaisilla välineillä sekä muilla keinoilla, joilla maksimoidaan mahdollisuudet toteuttaa täysimääräinen ja kustannustehokas täytäntöönpano. Näitä yhdistettyjä lähestymistapoja on jatkettava ja kehitettävä sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa. Vuonna 2005 laadittavissa teemakohtaisissa strategioissa kiinnitetään erityistä huomiota lähestymistapoihin, joilla edistetään ympäristöinnovaatioita, kustannustehokkuutta ja ympäristönäkökohtien huomioon ottamista muilla aloilla. - Sääntelyn yksinkertaistamista on jatkettava, jotta vähennetään julkiselle sektorille ja yrityksille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta. Samalla on säilytettävä korkeat ympäristönormit ja varmistettava tasapuoliset toimintaedellytykset sisämarkkinoilla. Toimia tarvitaan sekä yhteisössä että jäsenvaltioissa. Vuonna 2005 laadittavat teemakohtaiset strategiat tarjoavat ainutlaatuisen mahdollisuuden edistyä sääntelyn yksinkertaistamisessa. Kansalaisten odotusten täyttäminen - Ympäristöpolitiikka liittyy myös elämänlaatuun. Sillä on suoraa merkitystä ihmisten elämään. Kerta toisensa jälkeen Euroopan laajuiset mielipidetutkimukset ovat osoittaneet, että suuri enemmistö EU:n kansalaisista haluaa, että ympäristöön kiinnitetään enemmän huomiota, ja odottaa päätöksiä, joilla parannetaan ympäristön laatua ja ympäristöpalveluja Euroopan tasolla. Vahva ympäristöpolitiikka EU:ssa on siis EU:n kansalaisille ensisijainen asia ja lähentää Euroopan unionia kansalaisiin. - EU:n on pystyttävä ottamaan ympäristömahdollisuudet ja –rajoitukset huomioon kasvuun ja työllisyyteen tähtäävässä politiikassa. Tämä on välttämätön edellytys hyvinvoinnin edistämiselle ja oikeudenmukaisemmalle tulevaisuudelle. Euroopan unionin on sitouduttava siihen nyt sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti. [1] KOM(2004)394 [2] SEK(2005)97