FI   FI 
 
 
 EUROOPAN  
KOMISSIO   
Bryssel 26.4.2019  
COM(2019) 198 final  
 
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN KESKUSPANKILLE, EUROOPAN TALOUS - JA 
SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE  
EU:n oikeusalan tulostaulu 2019   
 
2 
   
 
 
ˮEuroopan unioni on oikeusyhteisö. Oikeusnormien ja tuomioistuinten päätösten noudattaminen 
eivät ole vaihtoehto vaan velvollisuus. ˮ  
Euroopan komission puheenjohtaja Jean -Claude Juncker, puhe unionin tilasta 2018 (1) 
 
ˮOikeusvaltioperiaatteen noudattaminen ei ole ainoastaan edellytys [SEU -sopimuksen] 
2 artiklassa lueteltujen perusarvojen turvaamiselle, vaan se on edellytys myös EU:n 
perussopimuk sista johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien kunnioittamiselle sekä sille, että 
kansalaiset, yritykset ja kansalliset viranomaiset luottavat kaikkien muiden jäsenvaltioiden 
oikeudenhoitojärjestelmiin. ˮ (2)  
Euroopan komission varapuheenjohtaja Frans Timm ermans, Euroopan parlamentin 
täysistuntokeskustelu 28.2.2018  
 
ˮPyrimme lisäämään luottamusta oikeuslaitokseen. Oikeuslaitoksen riittävistä taloudellisista 
resursseista huolehtiminen ei ole kustannus vaan investointi. […] Maa, jossa on hyvin toimiva 
oikeuslaitos, pystyy todennäköisesti houkuttelemaan sijoittajia muita paremmin. ˮ (3) 
Euroopan komission jäsen Věra Jourová, Wien 30.11.2018  
  
                                                           
1  Unionin tilaa koskeva vuoden 2018 puhe Euroopan parlamentissa, 12.9.2018: 
https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/soteu2018 -speech_fi_0.pdf   
2  Ensimmäisen varapuheenjohtajan Timmermansin Euroopan parlamentin täysistuntokeskustelussa 28.2.2018 
esittämä komission julkilausuma komission päätöksestä käynnistää SEU -sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan 
mukainen menettely Puolan tilanteen johdosta.  
3  Puhe oikeuslaitosten tehokkuutta käsitelleessä konferenssissa Wienissä 3 0.11.2018.  
 
3 
  1. JOHDANTO  
Riippumattomuus, laatu ja toimivuus ovat tehokkaan oikeuslaitoksen olennaisia piirteitä, ja niillä 
on ratkaiseva merkitys oikeusvaltioperiaatteen ja Euroopan unionin perustana olevien arvojen 
vaalimisessa. Tehokkaat oikeuslaitokset ovat keskeisiä EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa. 
Kansalliset tuomioistuimet toimivat EU:n tuomioistuimina soveltaessaan E U:n lainsäädäntöä, ja 
EU:n lainsäädännössä säädettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien tehokkaan täytäntöönpanon 
varmistaminen on ennen kaikkea kansallisten tuomioistuinten tehtävä. (4) Riippumattomien 
tuomioistuinten turvaama tehokas oikeussuoja on oikeusv altioperiaatteen olennainen osa, kuten 
unionin tuomioistuin on todennut. (5)  
Komissio toteaa 3. huhtikuuta 2019 antamassaan tiedonannossa Oikeusvaltioperiaatteen 
noudattamisen lujittamisesta unionissa – Tilannekatsaus ja mahdolliset jatkotoimet , että EU:n  
oikeusalan tulostaulu on osa EU:n oikeusvaltioperiaatteen noudattamista tukevaa välineistöä, 
jonka avulla edistetään oikeuslaitosten uudistamista ja oikeusvaltioon liittyviä normeja. (6) 
Oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamisella sekä oikeuslaitosten riipp umattomuudella on 
merkittävä vaikutus investointipäätöksiin ja houkuttelevan toimintaympäristön luomiseen 
yrityksille. Kansallisten oikeuslaitosten tehokkuuden parantaminen on tästä syystä yksi EU -
ohjausjakson eli EU:n talouspolitiikan vuosittaisen koordin ointijakson painopisteistä. Vuotuisessa 
kasvuselvityksessä 2019, jossa esitetään EU:n ja sen jäsenvaltioiden taloudelliset ja sosiaaliset 
tavoitteet tulevaksi vuodeksi, muistutetaan oikeusvaltioperiaatteen ja toimivan oikeuslaitoksen 
yhteydestä yritystoimi nnalle suotuisaan ympäristöön ja talouskasvuun. (7)  
EU:n oikeusalan tulostaulun, jäljempänä ’tulostaulu’, avulla on seurattu oikeuslaitosten 
uudistuksia ja niiden vaikutuksia jäsenvaltioihin vuodesta 2013 lähtien. Tulostaulussa esitetään 
vuotuinen yleiska tsaus indikaattoreihin, jotka kertovat tehokkaan oikeuslaitoksen keskeisistä 
ominaisuuksista – riippumattomuudesta, laadusta ja toimivuudesta. Vuoden 2019 tulostaulussa 
laajennetaan näitä kolmea ominaisuutta koskevia indikaattoreita ja esitetään ensimmäist ä kertaa 
tietoa seuraavia osa -alueita koskevista indikaattoreista:  
- taloudellisten resurssien eritelty käyttö kussakin oikeuslaitoksessa  
- korkeimman oikeusasteen tuomioiden laadun parantamisessa sovelletut laatunormit  
- hallinnointivaltuudet kansallisiin syytt äjälaitoksiin nähden sekä kansallisten syyttäjien 
nimittäminen ja erottaminen  
- tuomareita koskeviin kurinpitomenettelyihin osallistuvat viranomaiset  
- tuomioistuinten asiamäärien hallintaan ja asiaruuhkan purkamiseen liittyvät normit ja 
käytännöt.  
  
                                                           
4  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 19 artikla.  
5  Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses v. 
Tribunal de Contas , C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117.  
6  COM(2019) 163.  
7  Komission ti edonanto Vuotuinen kasvuselvitys 2019 , COM(2018) 770 final, 21.11.2018, s. 12.  
 
4 
 Mikä on EU:n oikeusalan tulostaulu?  
EU:n oikeusalan tulostaulu on vertaileva väline, jonka tarkoituksena on tukea EU:ta ja jäsenvaltioita 
vuosittain kansallisten oikeuslaitosten tehostamisessa. Tulostaulu tarjoaa objektiivisia, luotettavia ja 
vertailukelpoisia tietoja useista indikaattoreista, joiden avulla voidaan arvioida kaikkien jäsenvaltioiden 
oikeuslaitosten laatua, riippumattomuutta ja toimivuutta. Oikeuslaitoksia ei aseteta 
paremmuusjärjestykseen, vaan tulostaulussa esitetään yleiskatsaus kaikkien oikeus laitosten toiminnasta 
sellaisten indikaattoreiden pohjalta, jotka ovat tärkeitä kaikille jäsenvaltioille.  
Tulostaulussa ei pyritä edistämään mitään tietyntyyppistä tuomioistuinjärjestelmää, vaan kaikkia 
jäsenvaltioita kohdellaan tasavertaisesti.  
Tehokkaan oikeuslaitoksen keskeisiä tunnusmerkkejä ovat riippumattomuus, laatu ja toimivuus 
riippumatta kansallisen tuomioistuinjärjestelmän mallista tai sen taustalla olevasta oikeusperinteestä. Näitä 
ominaisuuksia koskevia kaavioita olisi tarkasteltava y hdessä, sillä kaikki kolme ovat tehokkaan 
oikeuslaitoksen välttämätön edellytys, ja ne liittyvät usein toisiinsa (yhden ominaisuuden parantamiseen 
tähtäävät aloitteet voivat vaikuttaa muihin ominaisuuksiin).  
Tulostaulun pääaiheita ovat siviili - ja kauppao ikeudelliset riita -asiat ja hallinto -oikeudelliset asiat, joita 
tarkastelemalla pyritään auttamaan jäsenvaltioita kehittämään suotuisampaa toimintaympäristöä 
investoinneille, yrityksille ja kansalaisille. Tulostaulu on vertaileva väline, jota kehitetään kä ymällä 
vuoropuhelua jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin kanssa. (8) Sen tavoitteena on määrittää tehokkaan 
oikeuslaitoksen keskeiset osatekijät sekä tarjota vuosittain niihin liittyvää tietoa.  
Miten EU:n oikeusalan tulostaulu laaditaan?  
Tulostaulu peru stuu monenlaisiin tietolähteisiin. Suuri osa määriä koskevista tiedoista on peräisin 
oikeuslaitoksen toimivuutta tarkastelevalta Euroopan neuvoston pysyvältä komitealta (CEPEJ). Komissio 
on tehnyt CEPEJ:n kanssa sopimuksen vuotuisesta tutkimuksesta. Tiedot  ovat ajanjaksolta 2010 –2017, ja 
jäsenvaltiot ovat toimittaneet ne komitean menetelmien mukaisesti. CEPEJ:n tutkimukseen sisältyy myös 
yksityiskohtaisia kommentteja ja maakohtaisia tietosivuja, joissa annetaan enemmän taustatietoja. Niitä 
olisi tarkastelta va yhdessä kaavioissa olevien tietojen kanssa. (9) 
CEPEJ:n keräämistä oikeudenkäynnin kestoa koskevista tiedoista ilmenee käsittelyaika eli vireillä olevien 
asioiden määrän ja ratkaistujen asioiden määrän suhteen perusteella laskettu tuomioistuinmenettelyn  
kesto. Tiedoista, jotka koskevat tuomioistuinten toimivuutta EU:n lainsäädännön soveltamisessa tietyillä 
erityisaloilla, ilmenee menettelyjen keskimääräinen kesto laskettuna tuomioistuinkäsittelyjen todellisen 
keston perusteella. On syytä huomata, että tu omioistuinmenettelyn keston maantieteellinen vaihtelu voi 
olla suurta jäsenvaltion sisällä, erityisesti kaupunkikeskuksissa, joissa kaupallinen toiminta voi kasvattaa 
asioiden määrää.  
Muita tietolähteitä ovat kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteysh enkilöiden ryhmä (10), Euroopan 
tuomarineuvostojen verkosto (ENCJ) (11), Euroopan unionin korkeimpien oikeuksien presidenttien 
verkosto (NPSJC) (12), Euroopan unionin korkeimpien hallinto -oikeuksien yhdistys (ACA -Europe) (13), 
                                                           
8  Euroopan parlamentti antoi 29. toukokuuta 2018 vuoden 2017 EU:n oikeusalan tulostaulua koskevan 
päätöslauselman (P8_TA(2018)0216), joka on otettu huomioon tämän tulostaulun v almistelussa ja joka 
huomioidaan myös tulevia EU:n oikeusalan tulostauluja valmisteltaessa.  
9 https://ec.europa.eu/info/strateg y/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_en  
10  EU:n oikeusalan tulostaulun laatimiseksi ja oikeuslaitosten tehokkuutta koskevien parhaiden käytänteiden 
vaihdon edistämiseksi komissio pyysi jäsenvaltioita nimeämään kaksi yhte yshenkilöä, yhden 
oikeuslaitoksesta ja yhden oikeusministeriöstä. Tämä epävirallinen ryhmä kokoontuu säännöllisesti.  
11 Euroopan tuomarineuvostojen verkostoon kuuluu jäsenvaltioiden toimeenpano - ja lainsäädäntövallasta 
riippumattomia kansallisia toimielimiä , jotka vastaavat tuomioistuinten tukemisesta riippumattomassa 
oikeudenkäytössä: https://www.encj.eu/  
12 Euroopan unionin korkeimpien oikeuksien presidenttien verkosto on foorumi, jonka kautta eurooppalaisilla 
toimiel imillä on mahdollisuus pyytää korkeimpien oikeuksien lausuntoja ja tiivistää yhteistoimintaa 
edistämällä keskustelua ja ajatustenvaihtoa: http://network -presidents.eu/  
13 Euroopan unionin korkeimpien hallinto -oikeuksien yhdistykseen kuuluvat Euroopan unionin tuomioistuin 
sekä EU:n kaikkien jäsenvaltioiden ylimmät hallintotuomioistuimet: http://www.juradmin.eu/index.php /en/ 
 
5 
 Euroopan kilpailuviranomaisten ve rkosto (ECN) (14), viestintäkomitea (COCOM) (15), tekijänoikeuksien 
loukkausten eurooppalainen seurantakeskus (16), rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmä 
(EGMLTF) (17), Eurostat (18), Euroopan juridinen koulutusverkosto (EJTN) (19) ja Maailman 
talousfoorumi (WEF) (20). 
Tulostaulun menetelmiä on kehitetty tiiviissä yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien 
yhteyshenkilöiden ryhmän kanssa, erityisesti kyselylomakkeen avulla ja keräämällä tietoja tietyistä 
oikeuslaitosten toimintaan liitt yvistä seikoista.  
Tietoja erityisesti oikeuslaitosten toimivuutta koskevista indikaattoreista on entistä paremmin saatavilla, 
sillä monet jäsenvaltiot ovat panostaneet valmiuteen tuottaa parempia oikeudellisia tilastoja. Jäljellä olevat 
tietojen keräämisen  tai toimittamisen ongelmat johtuvat riittämättömästä tilastoinnista tai siitä, että 
jäsenvaltioiden tiedonkeruussa käyttämät luokitukset eivät täysin vastaa tulostaulussa käytettyjä 
luokituksia. Vain hyvin harvoissa tapauksissa tietojen puuttuminen johtuu  joidenkin kansallisten 
viranomaisten haluttomuudesta toimittaa tietoja. Komissio kannustaa edelleen jäsenvaltioita hankkimaan 
puuttuvia tietoja ja osallistumaan aktiivisesti parhaiden käytänteiden vaihtamiseen.  
Miten oikeusalan tulostaulu tukee talouspoli tiikan EU -ohjausjaksoa?  
Tulostaulu tarjoaa tietoa kansallisten oikeuslaitosten laadun, riippumattomuuden ja toimivuuden arviointia 
varten ja pyrkii näin auttamaan jäsenvaltioita oikeuslaitostensa tehostamisessa. Tämä helpottaa puutteiden 
ja parhaiden käytä nteiden selvittämistä sekä haasteiden ja kehityksen seuraamista. EU -ohjausjakson 
puitteissa toteutetaan maakohtaisia arviointeja kahdenvälisenä vuoropuheluna kansallisten viranomaisten 
ja sidosryhmien kanssa Nämä arvioinnit, joissa tulostaulun tietoihin yh distyy laadullinen analyysi, 
sisällytetään EU -ohjausjaksoon liittyviin vuotuisiin maaraportteihin. Arvioinneissa otetaan huomioon 
kunkin tarkastelun kohteena olevan jäsenvaltion oikeudellisen järjestelmän ominaispiirteet ja jäsenvaltion 
laajempi tilanne. K omissio voi EU -ohjausjaksoon liittyvän analyysin pohjalta ehdottaa neuvostolle 
maakohtaisten suositusten antamista yksittäisten jäsenvaltioiden oikeuslaitosten toiminnan parantamiseksi.  
Miksi oikeuslaitosten tehokkuus on tärkeää investoinneille suotuisan t oimintaympäristön kannalta?  
Jo kauan sitten on todettu, että oikeusvaltioperiaatetta kunnioittavilla tehokkailla oikeuslaitoksilla on 
myönteisiä vaikutuksia talouteen. Kun oikeuslaitos takaa oikeuksien täytäntöönpanon, luotonantajat ovat 
halukkaampia antamaan lainaa, yritysten ei tarvitse toimia opportunistisesti, liiketoimintakustannukset 
vähenevät ja innovatiiviset yritykset tekevät todennäköisemmin investointeja. Hyvin toimivien 
kansallisten oikeuslaitosten myönteistä vaikutusta talouteen tukevat lu kuisat tutkimukset ja akateeminen 
                                                           
14 Euroopan kilpailuviranomaisten verkosto toimii Euroopan kilpailuviranomaisten keskustelu - ja 
yhteistyöfoorumina tapauksissa, joissa sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 ja 
102 artiklaa. Verkosto muodostaa puitteet neuvoston  asetuksen (EY) N:o 1/2003 mukaisille tiiviin yhteistyön 
mekanismeille. Komissio ja EU:n kaikkien jäsenvaltioiden kansalliset kilpailuviranomaiset tekevät yhteistyötä 
Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston kautta: http://ec.europa.eu/competition/ecn/index_en.html  
15 Viestintäkomitea koostuu EU:n jäsenvaltioiden edustajista. Komitean päätehtävänä on antaa lausuntoja 
digitaalisiin markkinoihin liittyvistä toimenpide -ehdotuksista, jotka komi ssio aikoo hyväksyä: 
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/communications -committee  
16 Teollis - ja tekijänoikeuksien loukkausten eurooppalainen seurantakeskus on asiantuntijoiden ja 
asiantuntijasidosryhmien verkosto, johon kuuluu julkisen ja yksityisen sektorin edustajia. Verkoston jäsenet 
tekevät aktiivista yhteistyötä työryhmissä. https://euipo.europa.eu/ohimportal/en/web/observatory/home   
17  Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmä kokoontuu säännöllisesti käydäkseen keskusteluja ja 
auttaakseen komissiota määrittämään politiikkoja ja laatimaan uutta lainsäädäntöä rahan pesun ja terrorismin 
rahoittamisen torjumiseksi: http://ec.europa.eu/justice/civil/financial -crime/index_en.htm  
18 Eurostat on EU:n tilastotoimisto: http://ec.europa.eu/eurostat/about/overview  
19 Euroopan juridisen koulutusverkoston tavoitteena on edistää Euroopan oikeusalan ammattilaisten koulutusta 
ja tietojenvaihtoa. Verkosto on alan keskeinen toimija, ja se kehit tää koulutusvaatimuksia ja 
opetussuunnitelmia, koordinoi oikeusalan koulutusvaihtoa ja -ohjelmia, levittää koulutusosaamista sekä 
edistää EU:n oikeusalan oppilaitosten välistä yhteistyötä. Euroopan juridisessa koulutusverkostossa on noin 
34 jäsentä EU:n jä senvaltioista sekä EU:n valtioiden välisistä elimistä. http://www.ejtn.eu/  
20 Maailman talousfoorumi on julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötä edistävä kansainvälinen organisaatio, 
jonka jäseninä on yrityksiä: https://www.weforum.org/  
 
6 
 kirjallisuus, joita ovat julkaisseet muun muassa Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) (21), Euroopan 
keskuspankki (EKP) (22), OECD (23), Maailman talousfoorumi (24) ja Maailmanpankki (25). 
Eräässä äskettäin tehdyssä tutkimukses sa todettiin, että tuomioistuinmenettelyjen keston (käsittelyaikana 
(26) mitattuna) lyheneminen yhdellä prosentilla voi lisätä yritysten kasvua. (27) Lisäksi todettiin, että 
oikeuslaitosta riippumattomana pitävien yritysten osuuden yhden prosentin kasvu on u sein yhteydessä 
liikevaihdon ja tuottavuuden kasvuun. (28) Eräässä toisessa tutkimuksessa havaittiin, että käsitys 
oikeuslaitoksen riippumattomuudesta korreloi positiivisesti suorien ulkomaisten investointivirtojen kanssa 
Keski - ja Itä -Euroopassa. (29)  
Useissa kyselytutkimuksissa on tullut esiin myös kansallisen oikeuslaitoksen tehokkuuden merkitys 
yrityksille. Esimerkiksi eräässä kyselyssä 93 prosenttia suurista yrityksistä vastasi arvioivansa 
järjestelmällisesti ja jatkuvasti oikeusvaltioperiaatteeseen  liittyviä olosuhteita ja tuomioistuinten 
riippumattomuutta maissa, joihin ne investoivat. (30) Eräässä toisessa kyselyssä yli puolet pienistä ja 
keskisuurista yrityksistä vastasi, että oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäyntien pitkittyminen olivat 
tärkeimpiä  syitä, joiden vuoksi ne eivät aloittaneet tuomioistuinmenettelyä teollis - ja tekijänoikeuksien 
loukkauksissa. (31) 
  
                                                           
21  IMF, Regional Economic Outlook, Europe: Europe Hitting Its Stride, marraskuu 2017, s. xviii, 40, 70: 
https://www.imf.org/~/media/Files/Publications/REO/EUR/2017/November/eur -booked -print.ashx?la=en   
22 EKP, ”Structural policies in the euro area”, Occasional Paper Series No 210, kesäkuu 2018: 
https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/scpops/ecb.op210.en.pdf?3db9355b1d1599799aa0e475e5624651   
23 Ks. esimerkiksi ”What makes civil justice effective?”, OECD Economics Department Policy  Notes, No.  18, 
kesäkuu 2013, sekä ”The Economics of Civil Justice: New Cross -Country Data and Empirics”, OECD 
Economics Department Working Papers, No.  1060.  
24 Maailman talousfoorumi, ”The Global Competitiveness Report 2018”, lokakuu 2018: 
https://www.weforum.org/reports/the -global -competitveness -report -2018   
25 Maailmanpankki, ”World Development Report 2017: Governance and the Law”, luku 3 ”The role of law”, s. 
83, 140: http://www.worldbank.org/en/publication/wdr2017   
26  Käsittelyaikaa koskeva ind ikaattori on saatu jakamalla vuoden lopussa ratkaisematta olevien asioiden määrä 
ratkaistujen asioiden määrällä ja kertomalla saatu osamäärä 365 päivällä. Kyseessä on Euroopan neuvoston 
CEPEJ -komitean määrittämä vakioindikaattori: 
http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp  
27  Vincenzo Bove and Elia Leandro, ˮThe judicial system and economic development across EU Member 
Statesˮ, Yhteisen tutkim uskeskuksen tekninen raportti, EUR  28440 EN, Euroopan unionin julkaisutoimisto, 
Luxemburg, 2017: 
http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC104594/jrc104594__2017_the_judicial_system_a
nd_economic_development_across_eu_member_states.pdf  
28  Ks. edellinen alaviite.  
29  Bülent Dogru, ˮEffect of judicial independence to FD I into Eastern Europe and South Asiaˮ, MPRA Munich 
Personal RePEc Archive, 2012: https://mpra.ub.uni -muenchen.de/40471/1/MPRA_paper_40322.pdf . 
Tutkimuksessa olivat mukana seura avat EU:n jäsenvaltiot: Bulgaria, Kroatia, Tšekki, Viro, Unkari, Latvia, 
Liettua, Romania, Slovakia ja Slovenia.  
30  The Economist Intelligence Unit, ”Risk and Return – Foreign Direct Investment and the Rule of Law”, 2015, 
s. 22: http://www.biicl.org/documents/625_d4_fdi_main_report.pdf  
31  Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), ”Intellectual Property (IP) SME Scoreboard 2016”: 
https://euipo.europa.eu/tunnel -
web/secure/webdav/guest/document_library/observatory/documents/sme_scoreboard_study_2016/Executive -
summa ry_en.pdf  
 
7 
 2. TAUSTA : OIKEUSLAITOSUUDISTUS TEN KESKEINEN KEHITY S VUONNA 2018  
2.1 Katsaus oikeuslaitosten uudistuksiin  
Vuonna 2018 useat jäsenvaltiot ja tkoivat toimia oikeuslaitostensa edelleen tehostamiseksi. 
Kaaviossa 1 esitetään katsaus hyväksytyistä ja suunnitelluista toimista jäsenvaltioiden 
oikeuslaitosten eri toiminta -alueilla.  
 Kaavio 1: Oikeuslaitoksia koskevat lainsäädä ntö- ja sääntelytoimet vuonna 2018 (hyväksytyt 
toimet / neuvoteltavana olevat aloitteet jäsenvaltioittain)  (lähde: Euroopan komissio (32)) 
 
Vuonna 2018 prosessioikeus oli edelleen erityisen huomion kohteena monissa jäsenvaltioissa, ja 
lainsäädäntötoimia oli joko meneillään tai suunnitteilla lähitulevaisuudessa runsaasti. Lisäystä oli 
myös toimissa, jotka liittyvät tuomareiden asemaan, oikeusalan ammattilaisia koskeviin 
uudistuksiin, tieto - ja viestintätekniikan kehittämiseen, oikeusapuun ja tuomioistuinve rkoston 
optimointiin. Vertailu edellisen vuoden tulostauluun osoittaa, että toiminta sai lisävauhtia tietyillä 
aloilla, kun jäsenvaltiot ryhtyivät jatkotoimiin aiemmin julkistettujen uudistussuunnitelmien 
johdosta. Eräillä aloilla on puolestaan odotettavis sa lisäuudistuksia lähitulevaisuudessa. Tämä 
vahvistaa myös havainnon siitä, että oikeuslaitoksen uudistaminen vie aikaa: sen jälkeen kun 
uudistuksista on tiedotettu ensimmäisen kerran, saattaa kestää useita vuosia ennen kuin 
lainsäädäntö - ja sääntelytoime t hyväksytään ja lopulta toteutetaan käytännössä.  
  
                                                           
32 Tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden ryhmän kanssa 26 
jäsenvaltiosta. Yhdistynyt kuningaskunta ei toimittanut tietoja. Saksa ilmoitti, että meneillään on useita 
oikeuslaitosta koskevia uudistu ksia ja että uudistusprosessin kohteet ja laajuus voivat vaihdella maan 16 
osavaltiossa.  
BE BG CZ DK IE EL ES HR IT CY LT LV LU HU MT AT PL 
RO SK FI SE 
BE IE EL ES CY LT HU RO
BG CZ EL ES FR LV LT HU PL FI SE 
BE BG CZ DK HR IT HU MT NL AT SE
BE BG ES HR LV MT AT PT RO FI 
BG CZ HR LT HU AT
ES HR HU MT PL RO
BG EL HR IT LU HU MT NL PL RO SK SE
BG HR LV RO 
BE ES LU HU MT PT RO
BG CZ HR IT LV HU MT PL PT RO SE
BE IE ES LV MT PLBE CZ DK EE EL ES FR HR IT CY LV HU NL AT PL RO FI 
SE
ES FR HR IT CY LT LU NL PT SE
BE CZ FR HR MT NL PL FI 
BE CZ EE FR HR IT CY LV AT SK FI
EL FR HR IT PT
BE HR AT SK
BE EL ES FR HR CY HU RO FI
BE EE IE ES FR HR IT LV LT NL PT SI SK
BE IE FR HR LV LT NL PT RO FI
DK IE EL FR CY LV  NL
BE EL ES FR HR LV LU HU NL AT PL RO SI SK
EL CY LV PL 
0510152025
Hyväksytty Neuvoteltavana
 
8 
 2.2 Oikeuslaitosten uudistusten seuranta  
Komissio jatkoi jäsenvaltioiden uudistustoimien seurantaa vuonna 2018.  
 Vuoden 2018 EU -ohjausjakson tulokset – 
Oikeuslaitosten riippumattomuuden, laadun ja toimivuuden parantaminen on vakiintunut 
painopisteeksi rakenneuudistuksissa, joihin EU -ohjausjaksolla kannustetaan. EU -ohjausjakso 
käynnistyy vuosittain marraskuussa, kun komissio esittelee painopisteensä seuraavaksi vuodeksi 
(tiedonanto vuotuisesta kasvus elvityksestä). Helmikuussa komission yksiköt esittävät 
maakohtaiset arviot maaraporteissa, jotka koskevat kaikkia ohjausjaksolla käsiteltäviä asioita. 
Touko -kesäkuussa komissio esittää ehdotuksensa jäsenvaltioille osoitetuiksi maakohtaisiksi 
suosituksiksi.  Neuvosto hyväksyy suositukset heinäkuussa Eurooppa -neuvoston annettua niille 
hyväksyntänsä.  
Vuoden 2018 EU -ohjausjakson aikana neuvosto antoi komission ehdotuksesta viidelle 
jäsenvaltiolle niiden oikeuslaitosta koskevia maakohtaisia suosituksia. (33) Maakohtaisen 
suosituksen saaneiden jäsenvaltioiden lisäksi 11 jäsenvaltiolla on ratkaistavana oikeuslaitostaan, 
mukaan lukien oikeusvaltioperiaatetta ja oikeuslaitoksen riippumattomuutta, koskevia erityisiä 
haasteita. Komissio seuraa niiden tilannetta EU -ohjausjakson kautta. (34) 
 Yhteistyö - ja seurantamekanismia koskevat vuoden 2018 kertomukset – 
Yhteistyö - ja seurantamekanismi perustettiin, kun Bulgaria ja Romania liittyivät Euroopan 
unioniin vuonna 2007. (35) Sen tarkoituksena oli puuttua oikeuslaitoksen uudistamisessa sekä 
korruption ja Bulgariassa myös järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa havaittuihin puutteisiin. 
Yhteistyö - ja seurantamekanismin perustamisesta alkaen laadituissa kertomuksissa on pyritty 
konkreettisten suositusten avulla auttamaan B ulgarian ja Romanian viranomaisia toimien 
keskittämisessä sekä selvitetty Bulgarian ja Romanian edistymistä. (36)  
                                                           
33  Kroatia, Italia, Kypros, Portugali ja Slovakia: ks. neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, 
Kroatian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta se kä samassa yhteydessä annettu Kroatian vuoden 
2018 lähentymisohjelmaa koskeva neuvoston lausunto (2018/C 320/10); neuvoston suositus, annettu 13 
päivänä heinäkuuta 2018, Italian vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä 
annettu I talian vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto (2018/C 320/11); neuvoston 
suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Kyproksen vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä 
samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuoden 2018 vakausohjelma a koskeva neuvoston lausunto (2018/C 
320/12); neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Portugalin vuoden 2018 kansallisesta 
uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Portugalin vuoden 2018 vakausohjelmaa koskeva 
neuvoston lausunto ( 2018/C 320/21); neuvoston suositus, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2018, Slovakian 
vuoden 2018 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Slovakian vuoden 2018 
vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto (2018/C 320/24).  
34 Belgia, Bulgar ia, Irlanti, Kreikka, Espanja, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania ja Slovenia. Näitä haasteita 
käsitellään maakohtaisten suositusten johdanto -osan kappaleissa ja kyseisiä jäsenvaltioita koskevissa 
maaraporteissa. Uusimmat, 27. helmikuuta 2019 julkaistut  vuoden 2019 maaraportit ovat saatavilla 
osoitteessa https://ec.europa.eu/info/publications/2019 -european -semester -country -reports_en  
35  Euroopan unionin ne uvoston päätelmät 17.10.2006 (13339/06); komission päätös, tehty 13  päivänä joulukuuta 
2006, yhteistyötä ja Bulgarian edistymisen seurantaa koskevan järjestelmän perustamisesta tiettyjen 
arviointiperusteiden täyttämiseksi oikeuslaitoksen uudistamisen sekä korruption ja järjestäytyneen 
rikollisuuden torjunnan alalla (tiedoksiannettu numerolla K(2006)  6570).  
Euroopan unionin neuvoston päätelmät 17.10.2006 (13339/06); komission päätös, tehty 13 päivänä joulukuuta 
2006, yhteistyötä ja Romanian edistymisen seura ntaa koskevan järjestelmän perustamisesta tiettyjen 
arviointiperusteiden täyttämiseksi oikeuslaitoksen uudistamisen ja korruption torjunnan alalla (tiedoksiannettu 
numerolla K(2006) 6569).  
36  https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/rule -law/assistance -
bulgaria -and-romania -under -cvm/reports -progress -bulgaria -and-romania_en   
 
9 
 Yhteistyö - ja seurantamekanismista marraskuussa 2018 antamissaan kertomuksissa komissio 
tarkasteli edistymistä aiemmissa kertomuksissa esitett yihin suosituksiin nähden. Romaniaa 
koskevassa kertomuksessa komissio huomautti, että vaikka Romania oli toteuttanut eräitä toimia 
lopullisten suositusten täytäntöön panemiseksi, tilanne oli viimeaikaisen kehityksen vuoksi 
kääntynyt huonompaan suuntaan, mi kä asetti kyseenalaiseksi tammikuussa 2017 tehdyn 
myönteisen arvion. Bulgariaa koskevassa kertomuksessa komissio totesi, että useat suositukset oli 
jo pantu täytäntöön ja useiden muiden suositusten täytäntöönpano oli alkamassa. Komissio on 
ryhtynyt asianmu kaisiin jatkotoimiin kummankin kertomuksen johdosta.  
2.3 Oikeuslaitosuudistusten tukeminen  
 Euroopan rakenne - ja investointirahastot  
Komissio tukee tiettyjä oikeuslaitosten uudistuksia taloudellisesti Euroopan rakenne - ja 
investointirahastojen, jäljemp änä ’ERI -rahastot’, kautta. Vuodesta 2007 lähtien yhteensä 16 
jäsenvaltiota (37) on käyttänyt sekä Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) että Euroopan 
aluekehitysrahastosta (EAKR) saatua tukea oikeuslaitoksensa tehostamiseen. Vuosina 2007 –2020 
varataan yli 900 miljoonaa euroa näiden jäsenvaltioiden oikeuslaitosten toimivuuden ja laadun 
parantamiseen. (38) Tuettuja toimia ovat muun muassa seuraavat:  
 tuomioistuinten toimintaprosessien kehittäminen ja ajanmukaistaminen sekä 
asianhallintajärjestelmien käyttöönotto t ai henkilöstöhallintoprosessien kehittäminen tai 
ajanmukaistaminen  
 tuomioistuinpalvelujen digitalisointi ja tieto - ja viestintätekniikkajärjestelmien hankinta  
 tuomareiden, syyttäjien, tuomioistuinten henkilöstön, haastemiesten, julkisten notaarien ja 
asian ajajien koulutus sekä kansalaistiedotus, jonka tarkoituksena on lisätä kansalaisten 
tietoisuutta omista oikeuksistaan.  
Komissio kiinnittää erityistä huomiota sen varmistamiseen, että EU:n varoja käytetään 
asianmukaisiin uudistuksiin oikeusvaltioperiaatetta  noudattaen. Komissio painottaa, että 
rahoituksen painopisteiden täytäntöönpanossa on tärkeää soveltaa tuloslähtöistä lähestymistapaa, 
ja kehottaa jäsenvaltioita arvioimaan ERI -rahastoista myönnetyn tuen vaikutuksia.  
 Tekninen tuki  
Jäsenvaltiot hyödyntävät myös komission rakenneuudistusten tukipalvelun antamaa teknistä 
tukea, joka perustuu rakenneuudistusten tukiohjelmaan (39). Ohjelman kokonaisbudjetti on 222,8 
miljoonaa euroa kaudella 2017 –2020. Vuodesta 2017 lähtien jo 16 jäsenvaltiota (40) on s aanut tai 
pyytänyt teknistä tukea moniin eri tarkoituksiin, muun muassa tuomioistuinjärjestelmän 
tehostamista, tuomioistuinverkoston uudistamista, tuomioistuinten organisointia, sähköistä 
oikeudenkäyttöä koskevien ohjelmien ja kyberoikeuden suunnittelua ta i toteuttamista, 
asianhallintajärjestelmiä, tuomareiden valinta - ja ylennysprosessia, tuomareiden koulutusta sekä 
tuomioistuimen ulkopuolista kuluttajariitojen ratkaisua varten. Toukokuussa 2018 komissio esitti 
myös ehdotuksensa seuraavaa monivuotista raho ituskautta 2021 –2027 varten, ja yksi niistä koski 
                                                           
37  Bulgaria, Tšekki, Viro, Kreikka, Espanja, Kroatia, Italia, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Portugali, 
Romania, Slovenia ja Slovakia.  
38  Esitetyt tiedot perustuvat syksyllä 2017 kerättyihin ja kesäkuussa 2018 päivitettyihin tietoihin. Koska 
nykyinen ohjelmakausi 2014 –2020 on vielä meneillään, oikeuslaitoksille kohdennetut kokonaismäärät voivat 
kasvaa ja erityyppisiin toimiin osoitettu rahoitus voi muuttua ohjelmakauden loppuun mennessä vuonna 20 23. 
39 https://ec.europa.eu/info/funding -tenders/funding -opportunities/funding -programmes/overview -funding -
programmes/structural -reform -support -programme -srsp_en  
40  Belgia, Bulgaria, Tšekki, Viro, Kreikka, Espanja, Kroatia, Italia, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, 
Portugali, Slovenia ja Slovakia.  
 
10 
 uutta uudistusten tukiohjelmaa. Ohjelman kokonaisbudjetti on 25 miljardia euroa, ja sen 
tarkoituksena on tarjota kaikille jäsenvaltioille taloudellista ja teknistä tukea niiden talouksien 
nykyaikaistamiseen  tähtäävien uudistusten suunnittelua ja toteuttamista ja erityisesti EU -
ohjausjakson aikana nimettyjä ensisijaisia uudistuksia varten. (41) 
2.4 Oikeuslaitoksen riippumattomuuden takaaminen  
EU pyrkii erilaisten välineiden avulla varmistamaan, että jäsenvalt ioissa kunnioitetaan 
oikeuslaitoksen riippumattomuutta. Näin suojellaan unionin toimintaa.  
 Rikkomusmenettely ja unionin tuomioistuimen ratkaisut – 
Komissio on sitoutunut tutkimaan tapaukset, joissa kansallinen lainsäädäntö estää kansallisia 
oikeuslaitoks ia varmistamasta, että EU:n lainsäädäntöä sovelletaan tehokkaasti 
oikeusvaltioperiaatteen vaatimusten ja EU:n perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaisesti. (42) 
Syyskuussa 2018 komissio päätti nostaa unionin tuomioistuimessa Puolaa vastaan kanteen, jossa 
esitet tiin, että korkeinta oikeutta koskeva Puolan laki loukkaa tuomareiden erottamattomuuden ja 
oikeuslaitoksen riippumattomuuden periaatteita. (43) Komissio on huolissaan siitä, että 
korkeimman oikeuden tuomareiden eläkeikää alennettiin äkillisesti ja tasavalla n presidentille 
annettiin valta jatkaa kyseisten tuomareiden toimikautta harkintansa mukaan, määrittelemättä 
kuitenkaan selkeästi, millä perusteella presidentti voi tehdä tällaisen päätöksen. Tehty päätös on 
myös lopullinen, eli siihen ei voi hakea muutost a tuomioistuimessa. Komissio katsoo, että nämä 
toimenpiteet rikkovat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU -sopimus’, 19 
artiklan 1 kohtaa sekä EU:n perusoikeuskirjan 47 artiklaa. (44) Unionin tuomioistuin määräsi 17. 
joulukuuta 2018 komissio n pyytämiä välitoimia, kunnes asiassa annettaisiin lopullinen tuomio. 
Puolan tuli palauttaa korkeimman oikeuden tilanne sellaiseksi kuin se oli ennen 3. huhtikuuta 
2018, jolloin kiistanalainen laki tuli voimaan. (45) Puolan parlamentti antoi unionin 
tuomioi stuimen määräyksen täytäntöön panemiseksi lain, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2019. 
Tuomioistuimen julkisasiamies katsoi 11. huhtikuuta 2019, että unionin tuomioistuimen tulisi 
todeta korkeimman oikeuden tuomareiden eläkeiän alentamista koskevat Puolan s äännökset EU:n 
lainsäädännön vastaisiksi, koska ne loukkaavat tuomareiden erottamattomuuden ja 
oikeuslaitoksen riippumattomuuden periaatteita. (46) 
Komissio käynnisti 3. huhtikuuta 2019 rikkomusmenettelyn lähettämällä Puolalle virallisen 
ilmoituksen yleiste n tuomioistuinten tuomareita koskevasta uudesta kurinpitojärjestelmästä. 
Komissio katsoo, että järjestelmä heikentää tuomareiden riippumattomuutta, sillä se ei tarjoa 
tarvittavia takeita heidän suojaamisekseen poliittiselta valvonnalta. (47) 
Jäsenvaltioiden  kansallisten tuomioistuinten riippumattomuuden varmistamisen merkitys EU:n 
lainsäädännön kannalta on tullut esiin unionin tuomioistuimen viimeaikaisessa 
                                                           
41  Ks. lehdistötiedote IP/18/3972, 3 1.5.2018: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -18-3972_fi.htm   
42 Komission tiedonanto EU:n lainsäädäntö:  parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla , 2017/C 18/02 
(EUVL C 18, 19 .1.2017, s. 10 –20). 
43  Joulukuussa 2017 komissio päätti nostaa unionin tuomioistuimessa Puolan hallitusta vastaan kanteen, jossa 
esitettiin, että yleisten tuomioistuinten järjestämistä koskevalla Puolan lailla rikotaan EU:n lainsäädäntöä. 
Komissio katsoo, että tällä lailla rikotaan SEU -sopimuksen 19 artiklan 1 kohtaa sekä EU:n perusoikeuskirjan 
47 artiklaa. Lisätietoja: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -17-5367_en.pdf   
44  http://europa.eu/rapid/press -release_IP -18-5830_fi.htm   
45  https://curia.europa.eu/jcms/u pload/docs/application/pdf/2018 -12/cp180204en.pdf   
46  Ks. julkisasiamies E. Tanchevin ratkaisuehdotus 11.4.2019, Euroopan komissio v. Puolan tasavalta, 
ECLI:EU:C:2019:325.  
47  Ks. lehdistötiedote IP/19/1957, 3.4.2019: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -19-1957_en.pdf   
 
11 
 oikeuskäytännössä. (48) Unionin tuomioistuin on selventänyt erityisesti, että oikeuslaitoksen 
riippumattomuuden vaatimus edellyttää myös tarvittavia takeita lainkäyttötehtävää hoitavia 
tahoja koskevalta kurinpitojärjestelmältä, jotta vältetään täysin vaara siitä, että tällaista 
kurinpitojärjestelmää käytetään tuomioistuinratkaisujen sisällön poliit tiseen valvontaan. (49)  
Vuonna 2018 useat kansalliset tuomioistuimet hyödynsivät ennakkoratkaisumekanismia 
(Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT -sopimus’, 267 artikla) ja 
pyysivät unionin tuomioistuimelta selvennystä oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskeviin 
EU:n lainsäädännön vaatimuksiin. Puolan korkein oikeus pyysi ennakkoratkaisua kuudessa 
asiassa (50), Puolan korkein hallinto -oikeus yhdessä asiassa (51) ja yleiset tuomioistuimet 
kolmessa asiassa (52). (53) 
 SEU-sopimuksen 7 artiklan mukainen menettely ja oikeusvaltiotoimintakehys  
SEU -sopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa määrätään ehkäisevästä mekanismista, joka voidaan 
käynnistää, jos on olemassa ”selvä vaara, että [jokin jäsenvaltio] loukkaa vakavasti” SEU -
sopimuksen  2 artiklassa tarkoitettuja arvoja. SEU -sopimuksen 7 artiklan 2 kohdassa määrätty 
seuraamusmekanismi voidaan käynnistää ainoastaan, jos ”jokin jäsenvaltio loukkaa vakavasti ja 
jatkuvasti” näitä arvoja. Komissio perusti oikeusvaltiotoimintakehyksen vuonna 2 014 (54), ja 
unionin tuomioistuin on tunnustanut sen roolin (55). Toimintakehyksen puitteissa noudatetaan 
vaiheittaista prosessia, johon sisältyy vuoropuhelu jäsenvaltion kanssa sekä komission 
jäsenneltyjä lausuntoja ja suosituksia. Tavoitteena on estää sell aisen oikeusvaltioperiaatteeseen 
kohdistuvan järjestelmätason uhkan syntyminen, joka edellyttäisi SEU -sopimuksen 7 artiklassa 
tarkoitetun menettelyn aloittamista. Ensimmäinen – ja toistaiseksi ainoa – kerta, jolloin 
oikeusvaltiotoimintakehystä on käytetty,  on vuoropuhelun aloittaminen Puolan kanssa 
tammikuussa 2016. (56) Vaikka vuoropuhelu auttoi määrittämään ongelmia ja rajaamaan 
keskustelua, sen avulla ei pystytty ratkaisemaan oikeusvaltioperiaatteen noudattamisessa 
havaittuja puutteita, joten komissio käy nnisti SEU -sopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun 
menettelyn joulukuussa 2017. (57) Neuvosto kuuli Puolaa kolme kertaa – 26. kesäkuuta, 18. 
syyskuuta ja 11. joulukuuta 2018 – SEU -sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti.  
                                                           
48  Ks. erityisesti unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes 
Portugueses v. Tribuna l de Contas , C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117: https://goo.gl/utc5GR ; unionin 
tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 , LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586: 
https://goo.gl/ ty1fnk  
49  Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.7.2018 , LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586, 67 
kohta: https://goo.gl/ty1fnk  
50  Asiat C -522/18, C -537/18, C -585/18, C -624/18, C -625/18 ja C -668/18.  
51  Asia C-824/18.  
52  Asiat C -558/18, C -563/18 ja C -623/18.  
53  Kyseiset ennakkoratkaisupyynnöt koskivat muun muassa sitä, ovatko tuomareita koskeva uusi 
kurinpitojärjestelmä, kansallisen tuomarineuvoston kokoonpano ja äskettäin perustettu korkeimman oikeuden 
kurinpitojaosto oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskevien EU:n vaatimusten mukaisia.  
54  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle Uusi EU:n toimintakehys 
oikeusvaltioperiaatteen vahvistamiseksi , COM(2014) 158 final/2, 11.3.2014. Ks. myös  lehdistötiedote IP -14-
237, 11.3.2014: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -14-237_fi.htm  
55  Ks. asia C -619/18 R, komissio v. Puola , määräys, 17.12.2018.  
56  Vuoropuhelua käytiin ta mmikuun 2016 ja joulukuun 2017 välisenä aikana. Komissio antoi yhden lausunnon 
1. kesäkuuta 2016 ja yhteensä neljä suositusta 27. heinäkuuta 2016, 21. joulukuuta 2016, 26. heinäkuuta 2017 
ja 20. joulukuuta 2017. Komissio totesi 20. joulukuuta 2017, että ol i olemassa selvä vaara 
oikeusvaltioperiaatteen vakavasta loukkaamisesta Puolassa, ja ehdotti sen vuoksi, että neuvosto tekisi SEU -
sopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen.  
57  COM(2017) 835 final.  
 
12 
 Euroopan parlamentti toimitti  neuvostolle 12. syyskuuta 2018 SEU -sopimuksen 7 artiklan 1 
kohdan mukaisen perustellun ehdotuksen sen toteamisesta, että on olemassa selvä vaara EU:n 
perusarvojen vakavasta loukkaamisesta Unkarissa. (58) 
  
                                                           
58  http://www.europarl.europa.eu/news/en/press -room/20180906IPR12104/rule -of-law-in-hungary -parliament -
calls-on-the-eu-to-act 
 
13 
 3. EU: N OIKEUSALAN VUODEN 2019  TULOSTAULUN TÄRKEIM MÄT HAVAINNOT  
Toimivuus, laatu ja riippumattomuus ovat tehokkaan oikeuslaitoksen tärkeimmät osatekijät, ja 
tulostaulussa esitetään niitä kaikkia koskevia indikaattoreita.  
3.1 Oikeuslaitosten toimivuus  
Tulostaulussa esitetään oikeudenkäyntimenettelyjen tehokkuutta koskevia indikaattoreita laajoilla 
siviili -, kauppa - ja hallinto -oikeudellisten asioiden aloilla sekä tietyillä erityisaloilla, joilla 
hallintoviranomaiset ja tuomioistuimet soveltavat EU:n lainsäädäntöä. (59) 
3.1.1 Asioiden määrän kehitys  
Asioi den määrä jäsenvaltioiden oikeuslaitoksissa on suuri ja edelleen vakaa, mutta määrissä on 
huomattavia eroja jäsenvaltioiden välillä (kaavio 2). Tämä osoittaa, että on tärkeää jatkaa toimia 
oikeuslaitosten tehokkuuden varmistamiseksi.  
Kaavio 2: Käsiteltäväksi tulleiden siviili -, kauppa - ja hallinto -oikeudellisten sekä muiden 
asioiden  (*) määrä  (*) (ensimmäisessä oikeusasteessa sataa asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n 
tutkimus (60)) 
 (*) CEPEJ:n määritelmän mukaan tähän ryhmään sisältyvät kaikki siviili - ja kauppaoikeudelliset riita -asiat ja 
riidattomat asiat, riidattomat kiinteistö - ja kaupparekisteriasiat, muut rekisteriasiat, muut riidattomat asiat, hallinto -
oikeudelliset asiat sekä muut ei -rikosoikeudelliset asiat. Menetelmiin on tehty muutoksia Slovakiassa . 
 
                                                           
59  Myös tuomioistuinten ratkaisuje n täytäntöönpano on tärkeää oikeuslaitoksen toimivuuden kannalta. 
Useimmissa jäsenvaltioissa ei kuitenkaan ole saatavilla vertailukelpoisia tietoja.  
60  CEPEJ:n sihteeristön vuonna 2019 komission pyynnöstä tekemä tutkimus oikeuslaitosten toimivuudesta EU:n 
jäsenvaltioissa: https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -
scoreboard_en  
05101520253035404550
DKATSIPLHREESKCZLTFIHURONLPTELITBGIEESBEDELVFRCYSELUMTUK
2010 2015 2016 2017E
I
T
I
E
T
O
J
A
 
14 
 Kaavio 3: Käsiteltäväksi tulleiden siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden  (*) määrä 
(ensimmäisessä oikeusasteessa sataa asukasta kohti) (lähde:  CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) CEPEJ:n määritelmän mukaan siviili - ja kauppaoikeudellisissa riita -asioissa käsitellään esimerkiksi 
asianosaisten välisiä sopimusriitoja. Riidattomissa siviili - ja kauppaoikeudellisissa asioissa on kyse esimerkiksi 
riitauttamattomi sta maksumääräyksistä. Menetelmiin on tehty muutoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . Alankomaiden  
tietoihin sisältyvät riidattomat asiat.  
Kaavio 4: Käsiteltäväksi tulleiden hallinto -oikeudellisten asioiden  (*) määrä (ensimmäisessä 
oikeusasteessa sataa asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) CEPEJ:n määritelmän mukaan hallinto -oikeudelliset asiat ovat kansalaisten ja paikallisten, alueellisten tai 
kansallisten viranomaisten välisiä riita -asioita. Menetelmiin on tehty muutoksi a Kreikassa  ja Slovakiassa . Tanska  ja 
Irlanti  eivät kirjaa hallinto -oikeudellisia asioita erikseen.   
012345678
ROLTSKPLCZCYHRPTIEESITFRSIBEELHULVMTDEEEATNLLUDKSEFIBGUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIE-
TO-
JA
0,00,20,40,60,81,01,2
SEDEATRONLELFIBGLTESFRHRPTEECYLUSIPLBEHULVCZSKITMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIETOJA
 
15 
 3.1.2 Toimivuutta koskevat yleiset tiedot  
Oikeudenkäyntimenettelyjen tehokkuutta koskevat indikaattorit laajoilla siviili -, kauppa - ja 
hallinto -oikeudellis ten asioiden aloilla ovat oikeudenkäynnin kesto (käsittelyaika), selvitysaste ja 
vireillä olevien asioiden määrä.  
 Oikeudenkäynnin kesto – 
Oikeudenkäynnin kestolla tarkoitetaan asian tuomioistuinkäsittelyyn kuluvaa arvioitua aikaa 
(päivinä) eli aikaa, jonka tuomioistuin käyttää päätöksen tekemiseen ensimmäisessä 
oikeusasteessa. Käsittelyaikaa koskeva indikaattori on saatu jakamalla vuoden lopussa 
ratkaisematta olevien asioiden määrä ratkaistujen asioiden määrällä ja kertomalla saatu osamäärä 
365 päiväll ä. (61). Useimmat kaaviot koskevat oikeudenkäyntejä ensimmäisessä oikeusasteessa, ja 
niissä verrataan vuosien 2010, 2015, 2016 ja 2017 tietoja, jos ne ovat saatavilla. (62) Kahdessa 
kaaviossa esitetään siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden ja halli nto-oikeudellisten 
asioiden käsittelyaika kaikissa oikeusasteissa vuonna 2017.  
Kaavio 5: Siviili -, kauppa - ja hallinto -oikeudellisten sekä muiden asioiden (*) 
ratkaisemiseen kulunut aika (ensimmäisessä oikeusasteessa päivinä) (lähd e: CEPEJ:n 
tutkimus)  
 (*) CEPEJ:n määritelmän mukaan tähän ryhmään sisältyvät kaikki siviili - ja kauppaoikeudelliset riita -asiat ja 
riidattomat asiat, riidattomat kiinteistö - ja kaupparekisteriasiat, muut rekisteriasiat, muut riidattomat asiat, hallinto -
oikeudelliset asiat sekä muut ei -rikosoikeudelliset asiat. Menetelmiin on tehty muutoksia Slovakiassa . Vireillä 
olevissa asioissa ovat mukana kaikki oikeusasteet Tšekissä  ja vuoteen 2016 saakka Slovakiassa . 
                                                           
61 Oikeudenkäynnin kesto, selvitysaste ja vireillä olevien asioiden määrä ovat CEPEJ:n määrittämiä 
vakioindikaattoreita: http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evalu ation/default_en.asp  
62 Vuosia valittaessa haluttiin säilyttää seitsemän vuoden perspektiivi, jossa lähtötasona on vuosi 2010, ja välttää 
samalla kaavioiden ahtaminen liian täyteen. Vuosien 2012, 2013 ja 2014 tiedot ovat saatavilla CEPEJ:n 
raportissa  
02004006008001 0001 200
DKEELTATHUSIPLNLBGSKHRFISEROCZLVESFRMTITELPTCYBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017EI TIETOJA
 
16 
 Kaavio 6: Siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden (*) ratkaisemiseen kulunut aika 
(ensimmäisessä oikeusasteessa päivinä) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) CEPEJ:n määritelmän mukaan siviili - ja kauppaoikeudellisissa riita -asioissa käsitellään esimerkiksi 
asianosaisten välisiä sopimusriitoja. Riidat tomissa siviili - ja kauppaoikeudellisissa asioissa on kyse esimerkiksi 
riitauttamattomista maksumääräyksistä. Menetelmiin on tehty muutoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . Vireillä olevissa 
asioissa ovat mukana kaikki oikeusasteet Tšekissä  ja vuoteen 2016 saakk a Slovakiassa . Alankomaiden  tietoihin 
sisältyvät riidattomat asiat.  
Kaavio 7: Siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden  (*) ratkaisemiseen kulunut aika 
kaikissa  oikeusasteissa vuonna 2017 (ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa oikeusasteessa 
päivinä) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) Järjestys määräytyy sen oikeusasteen mukaan, jossa oikeudenkäynnin kesto on pisin kussakin jäsenvaltiossa. 
Tietoja ei ollut saatavilla ensimmäisestä ja toisesta oikeusasteesta Belgiassa , Bulgariassa  ja Irlannissa , toisesta ja 
kolmannesta oikeusasteesta Alankomaissa  ja Itävallassa  eikä kolmannesta oikeusasteesta Kroatiassa . Maltalla  ei 
ole kolmatta oikeusastetta. Mahdollisuutta saada asia ratkaistuksi kolmannessa oikeusasteessa voidaan rajoi ttaa 
joissain jäsenvaltioissa.  
0100200300400500600700800900
LTBELUNLEEATCZSEROSKDKHUDEPLPTFISIESLVFRHRMTELCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIETOJA
02004006008001 0001 2001 400
NLEEATSEBGSKCZDKROLTIEPLHUPTFIDESILVHRBELUFRELESMTITCYUK
Ensimmäinen oikeusaste (2017) Toinen oikeusaste (2017) Kolmas oikeusaste (2017)EI 
TIE-
TOJA
 
17 
 Kaavio 8: Hallinto -oikeudellisten asioiden  (*) ratkaisemiseen kulunut aika  (ensimmäisessä 
oikeusasteessa päivinä) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) CEPEJ:n määritelmän mukaan hallinto -oikeudelliset asiat ovat kansalaisten ja paikallisten, alueellisten tai 
kansallisten viranomaisten välisiä riita -asioita. Menetelmiin on tehty muutoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . Vireillä 
olevissa asioissa ovat mukana ka ikki oikeusasteet Tšekissä  ja vuoteen 2016 saakka Slovakiassa . Tanska  ja Irlanti  
eivät kirjaa hallinto -oikeudellisia asioita erikseen.  
Kaavio 9: Hallinto -oikeudellisten asioiden  (*) ratkaisemiseen kulunut aika kaikissa  
oikeusasteissa vuonna 2017  
(ensimmäisessä ja, soveltuvin osin, toisessa ja kolmannessa oikeusasteessa päivinä) (lähde: 
CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) Järjestys määräytyy sen oikeusasteen mukaan, jossa oikeudenkäynnin kesto on pisin kussakin jäsenvaltiossa. 
Tietoja ei ollut saatavilla ensimmäisestä oikeusasteesta Luxemburgissa , toisesta oikeusasteesta Maltalla  ja 
Romaniassa  eikä kolmannesta oikeusasteesta Alankomaissa . Korkein oikeusaste on ainoa muutoksenhakuaste 
Tšekissä , Italiassa , Kyproksella , Itävallassa , Sloveniassa  ja Suomessa . Kroatiassa , Liettuassa , Luxemburgissa  ja 
Maltalla  ei ole kolmatta oikeusastetta tämäntyyppisiä asioita varten. Ylin hallintotuomioistuin on ensimmäinen ja 
ainoa oikeusaste tietyissä asioissa Belgiassa . Mahdollisuutta saada asia ratka istuksi kolmannessa oikeusasteessa 
voidaan rajoittaa joissain jäsenvaltioissa. Tanska  ja Irlanti  eivät kirjaa hallinto -oikeudellisia asioita erikseen.  
– Selvitysaste – 
Selvitysaste saadaan jakamalla ratkaistujen asioiden määrä uusien asioiden määrällä. Sen  avulla 
arvioidaan, suoriutuuko tuomioistuin uusien asioiden käsittelystä. Noin 100 prosentin tai sitä 
05001 0001 5002 0002 5003 000
LTEEROHUBGPLSENLLULVFIHRFRSKESCZDEATSIBEELITPTMTCYDKIEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIETO -
JA
05001 0001 5002 0002 500
SEBGEEROHULUFIHRSKFRLTLVCZDENLATSIBEPLESITPTELMTCYDKIEUK
Ensimmäinen oikeusaste (2017) Toinen oikeusaste (2017) Kolmas oikeusaste (2017)EI 
TIETOJA
 
18 
 suurempi selvitysaste tarkoittaa, että oikeuslaitos pystyy ratkaisemaan ainakin käsiteltäväksi 
tulevia asioita vastaavan määrän asioita. Alle 100 prosent in selvitysaste tarkoittaa, että 
tuomioistuimet ratkaisevat vähemmän asioita kuin niiden käsiteltäväksi tulee.  
Kaavio 10: Siviili -, kauppa - ja hallinto -oikeudellisten sekä muiden asioiden (*) selvitysaste  
(ensimmäisessä oikeusastee ssa prosentteina – yli 100 prosentin arvot tarkoittavat, että 
ratkaistuja asioita on enemmän kuin käsiteltäväksi tulleita, ja alle 100 prosentin arvot 
tarkoittavat, että käsiteltäväksi tulleita asioita on enemmän kuin ratkaistuja) (lähde: CEPEJ:n 
tutkimus)  
 
(*) Menetelmiin on tehty muutoksia Slovakiassa . Irlanti:  Ilmoitetun ratkaistujen asioiden määrän oletetaan jääneen 
liian pieneksi sovelletun menetelmän vuoksi.  
Kaavio 11: Siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden  (*) selvitysaste  (ensimmäisessä 
oikeusasteessa prosentteina) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) Menetelmiin on tehty muutoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . Irlanti:  Ilmoitetun ratkaistujen asioiden määrän 
oletetaan jääneen liian pieneksi sovelletun menetelmän vuoksi . Alankomaiden  tietoihin sisältyvät riidattomat asiat.  
0%20%40%60%80%100%120%140%
CYSKEESIFRITBELTHRCZATPLDKNLROHULULVBGFISEPTMTESIEELDEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIE-
TOJA
0%20%40%60%80%100%120%140%
SKPTBEFIHRSIITFRDKLTCZDELVSEEERONLATMTHULUELPLESCYIEBGUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIE-
TOJA
 
19 
 Kaavio 12: Hallinto -oikeudellisten asioiden  (*) selvitysaste (ensimmäisessä oikeusasteessa 
prosentteina) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) Eräiden jäsenvaltioiden aiempia arvoja on pienennetty esittämiseen liittyvistä syistä ( Malta : 411 prosenttia 
vuonna 2015;  Italia : 316 prosenttia vuonna 2010). Menetelmiin on tehty muutoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . 
Tanska  ja Irlanti  eivät kirjaa hallinto -oikeudellisia asioita erikseen.  
– Virei llä olevat asiat – 
Vireillä olevien asioiden määrällä tarkoitetaan kyseisen vuoden lopussa käsittelemättä olevien 
asioiden määrää. Vireillä olevien asioiden määrä vaikuttaa myös käsittelyaikaan.  
Kaavio 13: Vireillä olevien siviili -, kauppa - ja hallinto -oikeudellisten sekä muiden asioiden  
(*) määrä  (ensimmäisessä oikeusasteessa sataa asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) Menetelmiin on tehty muutoksia Slovakiassa . Vireillä olevissa asioissa ovat mukana kaikki oikeusasteet Tšekissä  
ja vuoteen 2016 saakka Slovakiassa . 
0%20%40%60%80%100%120%140%160%180%200%
ELITMTHRSKLTFIPLNLPTESROFRHUBELVEEBGLUSECZDEATCYSIDKIEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIETO -
JA
02468101214161820
SELTBGEEHUNLLVMTDKFRFIESROCZSKELSIATPLCYITHRPTBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017EI TIETOJA
 
20 
 Kaavio 14: Vireillä olevien siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden  (*) määrä  
(ensimmäisessä oikeusasteessa sataa asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) Menetelmiin on t ehty muutoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . Vireillä olevissa asioissa ovat mukana kaikki 
oikeusasteet Tšekissä  ja vuoteen 2016 saakka Slovakiassa . Alankomaiden  tietoihin sisältyvät riidattomat asiat.  
Kaavio 15: Vireillä olevien hallinto -oikeudellisten asioiden  (*) määrä  (ensimmäisessä 
oikeusasteessa sataa asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 (*) Eräiden jäsenvaltioiden aiempia arvoja on pienennetty esityksellisistä syistä ( Kreikka : 3,7 vuonna 2010). 
Menetelmiin on tehty mu utoksia Kreikassa  ja Slovakiassa . Vireillä olevissa asioissa ovat mukana kaikki oikeusasteet 
Tšekissä  ja vuoteen 2016 saakka Slovakiassa . Tanska  ja Irlanti  eivät kirjaa hallinto -oikeudellisia asioita erikseen.  
  
01234567
FILUSENLDKATEEDEHULTCZLVBEMTSIESPLSKPTELFRROHRCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIETOJA
0,00,51,01,52,02,53,0
LUHUEEPLLVMTSKLTCZBGSIFRBEROHRNLITESSEFIPTATCYDEELDKIEUK
2010 2015 2016 2017EI 
TIETOJA
 
21 
 3.1.3 Toimivuus tietyillä  EU:n lainsäädännön erityisaloilla  
Tässä osiossa täydennetään oikeuslaitosten toimivuutta koskevia yleisiä tietoja ja tarkastellaan 
oikeudenkäyntimenettelyjen keskimääräistä kestoa tietyillä erityisaloilla, joihin liittyy EU:n 
lainsäädäntöä. (63) Vuoden 201 9 tulostaulu pohjautuu kilpailua, sähköistä viestintää, EU -
tavaramerkkiä ja rahanpesun torjuntaa koskeviin aiempiin tietoihin. Nämä alat on valittu, koska 
ne ovat merkittäviä sisämarkkinoiden ja liiketoimintaympäristön kannalta. Oikeudenkäyntien 
pitkät vii västykset voivat yleisesti ottaen haitata EU:n lainsäädännössä säädettyjen oikeuksien 
toteutumista, esimerkiksi kun asianmukaisia oikeussuojakeinoja ei enää ole käytettävissä tai 
vakavia taloudellisia vahinkoja ei enää voida korvata.  
– Kilpailu – 
Kilpailul ainsäädännön tehokas täytäntöönpano takaa tasapuoliset toimintaedellytykset yrityksille, 
minkä vuoksi sillä on olennainen merkitys houkuttelevan liiketoimintaympäristön luomisessa. 
Jäljempänä olevassa kaaviossa 16 esitetään käsittelyn keskimääräinen kesto asioissa, jotka 
koskevat SEUT -sopimuksen (64) 101 ja 102 artiklan nojalla annettuja kansallisten 
kilpailuviranomaisten päätöksiä.  
Kaavio 16: Kilpailu: oikeudelliseen uudelleentarkasteluun tuomioistuimessa keskimäärin 
kulunut aika (*) (ensimmäisessä oikeusasteessa päivinä) (lähde: Euroopan komissio yhdessä 
Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston kanssa)  
 (*) Viro:  Ei asioita. Irlanti  ja Itävalta : Skenaariota ei voida soveltaa, koska viranomaisilla ei ole toimivaltaa tehdä 
kyseisiä päätöksiä. Itävalta:  Tiedoissa ovat mukana kilpailuasioiden tuomioistuimen (Kartellgericht) ratkaisemat 
asiat, jotka liittyvät SEUT -sopimuksen 101 ja 102 artiklan rikko miseen mutta eivät perustu kansallisen 
kilpailuviranomaisen päätöksistä tehtyihin valituksiin. Bulgariassa  ja Italiassa  käsittelyn kesto on arvio. Pylvään 
puuttuminen voi merkitä sitä, että jäsenvaltio ei ilmoittanut yhtään asiaa kyseisenä vuotena. Monissa  jäsenvaltioissa 
asioita on vain vähän (alle viisi vuodessa), minkä vuoksi yksi poikkeuksellisen pitkä tai lyhyt asian käsittely voi 
vaikuttaa vuosittaisiin tietoihin. Kerätyssä tietoaineistossa pisimpiä käsittelyaikoja oli muun muassa asioissa, joissa 
                                                           
63  Oikeudenkäyntimenettelyjen kesto näillä erityisaloilla on laskettu vuorokausina siitä päivästä alkaen, jona 
kanne tai valitus jätettiin tuomioistuimeen (tai syyte tuli lopulliseksi), siihen päivään, jona tuomioistuin antoi 
ratkaisunsa (kaaviot 18 –21, 23 ja 24 ). Arvot on järjestetty vuosien 2013, 2014, 2015 ja 2016 tietojen 
painotetun keskiarvon mukaan kaavioissa 18 –21, vuosien 2015 ja 2016 tietojen painotetun keskiarvon 
mukaan kaaviossa 23 ja vuosien 2014, 2015 ja 2016 tietojen painotetun keskiarvon mukaan kaa vioissa 22 ja 
24. Jos tietoja ei ole ollut saatavilla kaikilta vuosilta, keskiarvo kuvastaa saatavilla olleita tietoja, laskettuna 
kaikkien asioiden, asioista tehdyn otoksen tai arvioiden perusteella.  
64  Ks. http://eur -lex.europa.eu/legal -content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012E/TXT&from=FI  
0500100015002000250030003500
UKHRATPTLTITNLFRROSKFILVLUELSEHUDESIESBEPLCYMTBGCZDK
2013 2015 2016 2017 Keskiarvo 2013, 2015-2017
 
22 
 pyydettiin ennakkoratkaisu unionin tuomioistuimelta (esimerkiksi Liettua ), joissa oli kyse perustuslainmukaisuuden 
arvioinnista (esimerkiksi Slovakia ) tai joissa oli erityisiä menettelyllisiä viiveitä (esimerkiksi Tšekki , Kreikka  ja 
Unkari ). 
 
 
– Sähköinen vie stintä – 
Sähköistä viestintää koskevan EU:n lainsäädännön tavoitteena on lisätä kilpailua, myötävaikuttaa 
sisämarkkinoiden kehitykseen sekä edistää investointeja, innovointia ja kasvua. Lainsäädännön 
tehokkaalla täytäntöönpanolla voidaan aikaansaada myönte isiä vaikutuksia kuluttajille, sillä sen 
ansiosta loppukäyttäjien maksamat hinnat voivat alentua ja palvelujen laatu parantua. Jäljempänä 
olevasta kaaviosta 17 ilmenee, kuinka kauan tuomioistuimilta on keskimäärin kulunut sähköistä 
viestintää koskevan EU:n  lainsäädännön nojalla annetuista kansallisten sääntelyviranomaisten 
päätöksistä tehtyjen valitusten käsittelyyn. (65) Kaaviossa on mukana monenlaisia asioita 
monitahoisista ”markkina -analyysien” uudelleentarkasteluista kuluttajakeskeisiin kysymyksiin.  
Kaav io 17: Sähköinen viestintä: oikeudelliseen uudelleentarkasteluun keskimäärin kulunut 
aika  (*)  
(ensimmäisessä oikeusasteessa päivinä) (lähde: Euroopan komissio yhdessä viestintäkomitean 
kanssa)  
 (*) Asioiden määrä vaihtelee jäsenvaltioittain. Pylvään puuttuminen merkitsee sitä, että jäsenvaltio ei ilmoittanut 
yhtään asiaa kyseisenä vuotena (paitsi Portugali : ei tietoja vuodelta 2017). Joissain oikeusasteissa asioiden 
vähäinen määrä ( Latvia , Liettua , Malta, Slovakia  ja Ruotsi ) voi johtaa siihen, että yksi poikkeuksellisen pitkä tai 
lyhyt asian käsittely vaikuttaa vuosittaisiin tietoihin ja aiheuttaa suurta vaihtelua vuosien välillä. Tanska:  
Ensimmäisen oikeusasteen muutoksenhakumenettelyistä vastaa tuom ioistuintyyppinen elin. Espanja , Itävalta  ja 
Puola : Käsittelystä vastaavat eri tuomioistuimet asiasisällön mukaan. Malta:  Erään vuonna 2016 ilmoitetun 
monimutkaisen asian käsittely kesti 2  500 päivää, mikä on poikkeuksellisen pitkään. Asian pani vireille e räs 
                                                           
65  Laskelmat perustuvat käsittelyn keskimääräiseen kestoon valituksissa sellaisista kansallisten 
sääntelyviranomaisten päätök sistä, jotka on annettu sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän täytäntöön 
panemiseksi hyväksytyn kansallisen lainsäädännön nojalla. Sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmään 
kuuluvat direktiivit 2002/19/EY eli ”käyttöoikeusdirektiivi”, 2002/20/EY eli ” valtuutusdirektiivi”, 
2002/21/EY eli ”puitedirektiivi”, 2002/22/EY eli ”yleispalveludirektiivi” sekä muu merkityksellinen EU:n 
lainsäädäntö, kuten radiotaajuuspoliittinen ohjelma ja taajuuksia koskevat komission päätökset, lukuun 
ottamatta yksityisyyden su ojasta sähköisen viestinnän alalla annettua direktiiviä 2002/58/EY.  
05001000150020002500
EEDKHUROBGIEUKSILVLTFRLUPLSEFIHRSKELNLESDEBEMTITATCZCYPT
2013 2015 2016 2017 Keskiarvo 2013, 2015-2017
 
23 
 paikallisviranomainen yhdessä useiden asukkaiden kanssa, ja se koski väitettyä matkaviestinnän tukiasemista 
peräisin olevaa haitallista säteilyä.  
– EU-tavaramerkki – 
Teollis - ja tekijänoikeuksien tehokas täytäntöönpano on olennaista pyrittäessä edistämään 
investointeja innovointiin. EU -tavaramerkkejä koskevassa EU:n lainsäädännössä (66) annetaan 
merkittävä rooli kansallisille tuomioistuimille, jotka toimivat EU:n tuomioistuimina ja tekevät 
sisämarkkinoihin vaikuttavia päätöksiä. Jäljempänä olevast a kaaviosta 18 ilmenee EU -
tavaramerkin loukkausta koskeviin yksityisten asianosaisten välisiin riita -asioihin keskimäärin 
kulunut aika.  
 
  
                                                           
66  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2017, Euroopan 
unionin tavaramerkistä (EUVL L 154, 16.6.2017, s. 1 –99). 
 
24 
 Kaavio 18: EU -tavaramerkki: EU -tavaramerkin loukkausta koskeviin asioihin keskimäärin 
kulunu t aika  (*)  
(ensimmäisessä oikeusasteessa päivinä) (lähde: Euroopan komissio yhdessä teollis - ja 
tekijänoikeuksien loukkausten eurooppalaisen seurantakeskuksen kanssa)  
 (*) Ranska , Italia , Liettua  ja Luxemburg: Tiettyjen vuosien tiedoissa on käytetty asioista tehtyä otosta.  Bulgaria:  
Vuodesta 2016 on käytetty tuomioistuinten arvioita. Puola: Vuodesta 2015 on käytetty tuomioistuinten arvioita. 
Virossa , Irlannissa , Latviassa  ja Ruotsissa  oli asioita, joiden käsittely kesti erityisen pitkään, mikä vaikutt aa 
keskiarvoon. Kreikka:  Tiedot perustuvat painotettuun keskimääräiseen kestoon kahdessa tuomioistuimessa. 
Espanja:  Keskimäärin kuluneen ajan laskennassa on otettu huomioon myös muita EU:n teollis - ja tekijänoikeuksia 
koskevat asiat. Tanska:  Tiedot eivät k oske pelkästään EU -tavaramerkkiin vaan kaikkiin tavaramerkkeihin liittyviä 
asioita meri - ja kauppatuomioistuimessa.  
– Rahanpesu – 
Rahanpesun tehokas torjunta ei pelkästään edistä rikollisuuden torjuntaa, vaan sillä on ratkaiseva 
merkitys rahoitusalan luotettavuuden, koskemattomuuden ja vakauden, rahoitusjärjestelmän 
uskottavuuden ja sisämarkkinoilla vallitsevan tasapuolisen kilpailun kannalta. (67) Kuten 
Kansainvälinen valuuttarahasto on korostanut, rahanpesu voi estää ulkomaisia investointeja, 
vääristä ä kansainvälisiä pääomavirtoja ja vaikuttaa kielteisesti maan makrotalouden 
suorituskykyyn, mikä aiheuttaa hyvinvointitappioita ja vie resursseja tuottavammalta 
taloudelliselta toiminnalta. (68) Rahanpesudirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on ylläpidettävä 
kattavia tilastoja rahanpesun tai terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmiensä tehokkuudesta. 
(69) Päivitetyllä kyselylomakkeella on kerätty yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tietoja 
kansallisten rahanpesun torjuntajärjestelmien puitteissa suoritetuista  oikeuskäsittelyistä. 
Kaaviosta 19 ilmenee rahanpesurikosten käsittelyyn ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa 
keskimäärin kulunut aika.  
                                                           
67 Rahoitusjärjestelmän käyt ön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen 20 päivänä toukokuuta 
2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 johdanto -osan 2 kappale.  
68  Kansainvälisen valuuttarahaston tiedote, 6.10.2016: 
http://www.imf.org/en/About/Factsheets/Sheets/2016/08/01/16/31/Fight -Against -Money -Laundering -the-
Financing -of-Terrorism  
69  Direktiivin (EU) 2015/849 44 artiklan 1 kohta. Ks. myös direktiivillä (EU) 2018/843 tarkistettu 44 artikla, 
joka tuli voimaan kesäkuussa 2018 ja joka jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön viimeistään tammikuussa 
2020.  
020040060080010001200
MTHUDEELLTBGPLROFIESNLLVLUPTHRSECZEEATDKSIFRITIESKBECYUK
2013 2015 2016 2017 Keskiarvo 2013, 2015-2017EI 
TIETOJA
 
25 
 Kaavio 19: Rahanpesu: tuomioistuinkäsittelyyn keskimäärin kulunut aika (*) 
(ensimmäisessä oikeusasteessa päivinä) (lähde: Euroopan komissio yhdessä rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmän kanssa)  
 
(*) Luxemburg , Itävalta , Kypros , Puola  ja Ranska : Ei tietoja vuodelta 2017. Espanja:  Käsittelyn kesto on arvioitu. 
Latvia:  Vuonna 2016 asioita oli suhteellisen vähän, minkä vuoksi käsittelyn kestoon saattaa vaikuttaa erilaisia 
tekijöitä, esimerkiksi yksittäisen asian lykkäys objektiivisista syistä. Puola:  Käsittelyn kestoa vuonna 2016 koskeva 
laskelma perustuu satunnai sotokseen asioista. Ruotsi:  Vuotta 2017 koskeva laskelma perustuu otokseen ratkaistuista 
asioista.  Italia:  Tiedot koskevat vastanneita tuomioistuimia, joiden osuus kaikista oikeudenkäyntimenettelyistä oli 
noin 91 prosenttia vuonna 2015 ja noin 99 prosentti a vuosina 2016 ja 2017. Tiedoissa ovat mukana sekä varsinaiset 
että alustavat tuomioistuinkäsittelyt.  
 
02004006008001000120014001600
LUEEBGATBECZSEPLFIHRSKNLCYIEPTLTROFRESITSIHULVMTDKDEELUK
2014 2015 2016 2017 Keskiarvo 2014-2017EI TIETOJA
3.1.4  Yhteenveto oikeuslaitosten toimivuudesta  
Toimiva oikeuslaitos suoriutuu asioiden määrästä ja asiaruuhkista, ja ratkaisut annetaan ilman 
aiheetonta viivytystä. EU:n oikeusalan tulostaulun tärkeimmät oikeuslaitosten toimivuuden 
seurantaan käytetyt indikaattorit ovat sen vuoksi oikeudenkäynnin kesto  (asian ratkaisemiseen 
tarvittava arvioitu tai keskimääräinen aika päivinä), selvitysaste (ratkaistujen asioiden määrän 
suhde käsiteltäväksi tulleiden asioiden määrään) sekä  vireillä olevien asioiden  määrä (vuoden 
lopussa käsittelemättä olevien asioiden mä ärä). 
Toimivuutta koskevat yleiset tiedot  
EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulu sisältää toimivuutta koskevia tietoja kahdeksalta 
vuodelta (2010 –2017). Tämän pituisena ajanjaksona voidaan havaita tiettyjä kehityssuuntia sekä 
ottaa huomioon, että oikeuslai tosten uudistusten vaikutukset näkyvät usein vasta jonkin ajan 
kuluttua.  
Kun tarkastellaan vuodesta 2010 lähtien saatavilla olevia tietoja siviili -, kauppa - ja hallinto -
oikeudellisista asioista, voidaan todeta, että oikeuslaitoksen toimivuus on parantunut tai pysynyt 
 
26 
                                                            
70  Ks. kohta 2 [Kroatia, Italia, Kypr os, Portugali ja Slovakia, jotka saivat maakohtaisen suosituksen vuoden 
2018 EU -ohjausjakson yhteydessä, sekä Belgia, Bulgaria, Irlanti, Kreikka, Espanja, Latvia, Unkari, Malta, 
Puola, Romania ja Slovenia, joita koskevia haasteita käsitellään vuoden 2018 m aakohtaisten suositusten 
johdanto -osan kappaleissa sekä vuoden 2019 EU -ohjausjaksoon liittyvissä kyseisiä jäsenvaltioita koskevissa 
maaraporteissa].  
Kahdeksan analysoidun vuoden tulosten vaihtelu saattaa johtua taustatekijöistä (yli kymmenen prosentin 
vaihtelu käsiteltäväksi tulleiden asioiden määrässä ei ole epätavallista) tai järjestelmätason puutteista 
(joustamattomuus ja huono reagointikyky tai uudistusprosessin epäjohdonmukaisuus).  samana 11 jäsenvaltiossa ja heikentynyt – joskin usein vain hieman – kymmenessä jäsenvaltiossa.  
Myönteistä kehitystä on havaittavissa useimmissa niistä jäsenvaltioista, joissa EU -ohjausjakson 
yhteydessä on todettu erityisiä haasteita: (70) 
 Vuode sta 2010 lähtien lähes kaikissa näissä jäsenvaltioissa oikeudenkäynnin kesto 
ensimmäisessä oikeusasteessa  on lyhentynyt tai pysynyt samana laajassa kaikkien asioiden 
ryhmässä (kaavio 5) sekä siviili - ja kauppaoikeudellisissa riita -asioissa (kaavio 6). Hall into-
oikeudellisissa asioissa (kaavio 8) oikeudenkäynnin kesto on vuodesta 2010 lähtien 
lyhentynyt tai pysynyt samana useimmissa näistä jäsenvaltioista. Muutamassa jäsenvaltiossa, 
joiden tilanne oli kaikkein haastavin, oikeudenkäynnin kesto oli kuitenkin p identynyt vuonna 
2017.  
 Tulostaulussa esitetään tietoja oikeudenkäynnin kestosta kaikissa oikeusasteissa siviili - ja 
kauppaoikeudellisissa riita -asioissa (kaavio 7) sekä hallinto -oikeudellisissa asioissa (kaavio 
9). Tiedoista ilmenee, että useissa jäsenvaltioissa, joissa todettiin oikeudenkäynnin kestoon 
liittyviä haasteita ensimmäisessä oikeusasteessa, ylempien oikeusasteiden toiminta on 
tehokkaampaa. Sitä vastoin eräissä muissa jäsenvaltioissa, joissa on haasteita, 
oikeudenkäynnin keskimääräinen k esto ylemmissä oikeusasteissa on jopa pidempi kuin 
ensimmäisessä oikeusasteessa.  
 Niiden jäsenvaltioiden kokonaismäärä, joissa selvitysaste on alle 100 prosenttia laajassa 
kaikkien asioiden ryhmässä sekä siviili - ja kauppaoikeudellisten riita -asioiden ryhmä ssä 
(kaaviot 10 ja 11), on pienentynyt vuodesta 2010. Vuonna 2017 selvitysaste oli hyvä (yli 97 
prosenttia) lähes kaikissa jäsenvaltioissa – myös niissä, joiden tilanne oli haastava. 
Tuomioistuimet pystyvät näin ollen yleensä käsittelemään näihin ryhmiin k uuluvat uudet 
asiat. Hallinto -oikeudellisissa asioissa (kaavio 12) selvitysaste vaihtelee enemmän vuodesta 
toiseen, ja se on yleisesti ottaen heikompi kuin muissa asiaryhmissä. Eräät jäsenvaltiot ovat 
kuitenkin edistyneet hyvin näissä asioissa.  
 Vuodesta 20 10 lähtien tapahtunut edistyminen jatkuu asiaryhmästä riippumatta lähes kaikissa 
jäsenvaltioissa, joissa asiaruuhkaan  liittyvät haasteet ovat suurimpia. Vireillä olevien 
asioiden määrää on usein onnistuttu vähentämään huomattavasti sekä siviili - ja 
kauppao ikeudellisten riita -asioiden ryhmässä (kaavio 14) että hallinto -oikeudellisten asioiden 
ryhmässä (kaavio 15). Jäsenvaltioiden väliset erot ovat näistä parannuksista huolimatta 
edelleen merkittäviä, sillä vireillä olevia asioita on toisissa jäsenvaltioissa suhteellisen vähän 
ja toisissa jäsenvaltioissa runsaasti.  
Toimivuus tietyillä EU:n lainsäädännön erityisaloilla  
Menettelyjen keskimääräistä kestoa tietyillä EU:n lainsäädännön erityisaloilla koskevat tiedot 
(kaaviot 16 –19) antavat tarkemman käsityksen oike uslaitosten toiminnasta tämäntyyppisissä 
liike-elämään liittyvissä riita -asioissa.  
Tiedot oikeuslaitoksen toimivuudesta tietyillä lainsäädännön erityisaloilla kerätään suppeasti 
määriteltyjen skenaarioiden perusteella, ja niihin liittyvien asioiden määrä voi vaikuttaa 
vähäiseltä. Toisin kuin toimivuutta koskevista yleisistä tiedoista, joissa esitetään 
 
27 
 3.2 Oikeuslaitosten laatu  
Oikeuslaitosten laatua voidaan arvioida monin tavoin. EU:n oikeusalan vuoden 2019 
tulostaulussa tarkastellaan aiempien tulostaulujen tapaan tekijöitä, joita pidetään yleisesti tärkeinä 
oikeudenkäytön laadun parantamisessa. Kuten aiempinakin vuosina, nämä t ekijät on jaettu 
neljään ryhmään:  
1) kansalaisten ja yritysten oikeussuojan saatavuus,  
2) riittävät aineelliset ja henkilöresurssit,  
3) arviointivälineiden käyttö ja  
4) laatunormien käyttö.  
                                                           
71  Rahanpesun torjumisesta rikosoikeudellisin keinoin 23. lokakuuta 2018 annetulla Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivillä (EU) 2018/1673 poistetaan syytetoimia mahdollisesti viivästyttäviä oikeudellisia 
esteitä. Yksi tällaisista esteistä on se, että rahanpesua koskevat syytetoimet voidaan aloittaa vasta, kun sen 
taustalla olevaa esirikosta koskeva oikeudenkäynti on päättynyt. Jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi osaksi 
kansallista lainsäädäntöään 8. joulukuuta 2020 mennessä.  oikeudenkäynnin laskennallinen kesto, näistä kaavioista ilmenee kuitenkin kaikkien erityisaloihin 
liittyvien kyseisen vuoden asioiden todellinen keskimääräin en käsittelyaika. Onkin syytä 
huomata, että useissa jäsenvaltioissa, joilla ei toimivuutta koskevien yleisten tietojen perusteella 
näytä olevan haasteita, asioiden keskimääräinen käsittelyaika on huomattavasti pidempi tietyillä 
EU:n lainsäädännön erityisal oilla. Samaan aikaan eri erityisaloihin liittyvien menettelyjen kesto 
voi vaihdella merkittävästi samassakin jäsenvaltiossa.  
EU:n lainsäädännön erityisaloja koskevissa kaavioissa näkyvät seuraavat kehityssuunnat:  
 Kilpailuasioiden (kaavio 16) kokonaismäärä jäsenvaltioiden tuomioistuimissa väheni 
merkittävästi, minkä seurauksena oikeudelliseen uudelleentarkasteluun kulunut aika lyheni 
seitsemässä jäsenvaltiossa ja pysyi samana tai piteni seitsemässä muussa jäsenvaltiossa. 
Tilanteen paranemisesta kertoo se, et tä vuonna 2017 vain kolmessa jäsenvaltiossa 
oikeudelliseen uudelleentarkasteluun kului keskimäärin yli 1  000 päivää, kun vuotta aiemmin 
näin tapahtui kahdeksassa jäsenvaltiossa.  
 Sähköistä viestintää  koskevien asioiden (kaavio 17) määrät tuomioistuimissa li sääntyivät 
selvästi. Siitä huolimatta EU:ssa on havaittavissa myönteistä kehitystä, sillä menettelyjen 
kesto on lyhentynyt, toisinaan merkittävästikin. Vain harvassa jäsenvaltiossa menettelyjen 
aiempaa keskimääräistä kestoa ei onnistuttu lyhentämään tai ed es pitämään ennallaan.  
 EU-tavaramerkin loukkausta koskevissa asioissa  (kaavio 18) vuonna 2017 eräiden 
jäsenvaltioiden tuomioistuimet selviytyivät paremmin asiamääristä ja tarvitsivat vähemmän 
aikaa asioiden ratkaisemiseen, kun taas muissa jäsenvaltioissa a sioihin keskimäärin kulunut 
aika piteni melko huomattavasti.  
 Rahanpesun  tehokkaalla torjunnalla  on ratkaiseva merkitys rahoitusjärjestelmän suojelussa, 
tasapuolisen kilpailun turvaamisessa ja kielteisten taloudellisten seurausten ehkäisemisessä. 
Rahanpesur ikoksia koskevien oikeudenkäyntien kestoon liittyvät haasteet voivat vaikuttaa 
rahanpesun tehokkaaseen torjuntaan. EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulussa esitetään 
päivitettyä tietoa rahanpesurikoksia koskevien oikeudenkäyntien kestosta (kaavio 19). 
Kaaviosta ilmenee, että oikeudenkäynti ensimmäisessä oikeusasteessa kestää keskimäärin 
enintään vuoden noin puolessa jäsenvaltioista ja keskimäärin noin kaksi vuotta useissa niistä 
jäsenvaltioista, joiden tilanne on haastava. (71)  
 
28 
 3.2.1 Saatavuus  
Saatavuus on tärkeää oikeusketjun kaikissa vaiheis sa. Oikeuslaitoksesta, kanteen nostamisesta ja 
siihen liittyvistä taloudellisista näkökohdista sekä oikeudenkäynnin etenemisestä loppuun saakka 
on voitava saada olennaista tietoa, ja tuomion on oltava nopeasti saatavilla verkossa. (72) 
– Tiedottaminen oikeu slaitoksesta – 
Kansalaiset huomioon ottavan oikeuslaitoksen edellytyksenä on, että oikeuslaitosta koskevaa 
tietoa on helposti saatavilla ja että tietoa annetaan räätälöitynä sellaisille yhteiskunnan 
erityisryhmille, joiden olisi muuten vaikea saada tietoa.  Kaaviosta 20 käy ilmi, millaista 
oikeuslaitokseen liittyvää tietoa ja yhteiskunnan erityisryhmille suunnattua tietoa on saatavilla 
verkossa.  
  
                                                           
72  Euroopan unionin korkeimpien hallinto -oikeuksien yhdistys (ACA) on julkaissut monial aisen saatavuutta 
koskevan tutkimuksen ˮ Access to administrative supreme courts and to their decisions ˮ: 
http://www.juradmin.eu/images/media_kit/aca_surveys/Transversal -Analysis ---Annex -1.pdf  
 
29 
 Kaavio 20: Oikeuslaitosta koskevien tietojen saatavuus verkossa (*) (lähde: Euroopan 
komissio (73)) 
 (*) Saksa: Kukin osavaltio sekä liittovaltiotaso päättävät itse, mitä tietoja ne antavat verkossa.  
– Oikeusapu ja oikeudenkäyntimaksut – 
Oikeusavun saaminen on Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettu perusoikeus (74). 
Useimmat jäsen valtiot myöntävät oikeusapua hakijan tulojen perusteella. (75)  
Kaaviosta 21 käy ilmi täysimääräisen ja osittaisen oikeusavun saatavuus 6  000 euron vaatimusta 
koskevassa skenaariossa, jossa on otettu huomioon kunkin jäsenvaltion tulotaso ja elinolot. (76) 
Kaaviossa verrataan oikeusavun myöntämisen tulorajoja, jotka on ilmaistu prosentteina kutakin 
jäsenvaltiota koskevasta Eurostatin köyhyysrajasta. Jos oikeusavun tuloraja on esimerkiksi 20 
prosentissa, se tarkoittaa, että hakijalla, jonka tulot ovat 20 pr osenttia suuremmat kuin kyseistä 
jäsenvaltiota koskeva Eurostatin köyhyysraja, on silti oikeus saada oikeusapua. Jos taas 
oikeusavun tuloraja on 0:n alapuolella, se tarkoittaa, että henkilöllä, jonka tulot jäävät alle 
köyhyysrajan, ei ehkä ole oikeutta saa da oikeusapua.  
Eräissä jäsenvaltioissa on oikeusapujärjestelmä, joka kattaa kaikki riita -asiaan liittyvät kulut 
(täysimääräinen oikeusapu), ja sen lisäksi järjestelmä, joka kattaa osan kuluista (osittainen 
                                                           
73 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
74  Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 3 kohta.  
75  Jäsenvaltiot käyttävät erilaisia menetelmiä, esimerkiksi erilaisia viiteajanjaksoja (kuukausi - tai vuositulot), 
määrittäessään oikeusapuun oikeuttavia rajoja. Noin puolet jäsenvaltioista sovelta a myös hakijan 
henkilökohtaiseen varallisuuteen liittyvää rajaa. Tätä ei oteta huomioon tässä kaaviossa. Belgiassa, Irlannissa, 
Espanjassa, Ranskassa, Kroatiassa, Unkarissa, Liettuassa, Latviassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa tietyillä 
henkilöryhmillä (es imerkiksi tiettyjä etuuksia saavilla henkilöillä) on automaattisesti oikeus saada oikeusapua 
siviili - ja kauppaoikeudellisissa riita -asioissa. Tässä kaaviossa ei ole otettu huomioon jäsenvaltioiden 
mahdollisesti käyttämiä muita perusteita, kuten asiaan lii ttyvien tosiseikkojen vaikutusta oikeusavun 
myöntämiseen. Mainittakoon vielä, vaikka asia ei suoraan liity tähän kaavioon, että useissa jäsenvaltioissa 
(Itävalta, Tšekki, Saksa, Tanska, Viro, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Puola, Portugali, Slovenia ja 
Yhdistynyt kuningaskunta (Englanti ja Wales)) oikeusapua voivat saada muutkin kuin luonnolliset henkilöt.  
76  Eurostatin määrittämä kunkin jäsenvaltion köyhyysraja on vertailukelpoisten tietojen saamiseksi muutettu 
kuukausituloiksi. Köyhyysriskiraja on 6 0 prosenttia kansallisesta ekvivalentista kotitalouksien käytettävissä 
olevasta mediaanitulosta. EU:n tulo - ja elinolotutkimus, Eurostatin taulukko ilc_li01: 
http://ec.europa.eu/eurostat/web/income -and-living -conditions/data/database . 
BGIELVLTSIITNLATPTROFIDEEEHUBEDKESSEFRMTPLSKCZELHRCYLUUK
Perehdytys laillisiin oikeuksiin vuorovaikutteisten oppimisvälineiden avulla
Tuomioistuimissa yleisön käytettävissä tietokonepäätteitä, joissa internetyhteys
Vuorovaikutteinen verkkosimulaatio oikeusapukelpoisuuden selvittämiseksi
Verkkosivusto, jossa verkkolomakkeita yleisölle ja yrityksille
Näkö- tai kuulovammaisille suunnattua tietoa
Lapsille suunnattua tietoa
Vieraskielisille suunnattua tietoaEI OLEE
I
T
I
E
T
O
J
A
 
30 
 oikeusapu). Oikeusavun saamisen perusteet ovat ku mmassakin järjestelmässä erilaisia. Muissa 
jäsenvaltioissa on vain joko täysimääräisen tai osittaisen oikeusavun järjestelmä.  
Kaavio 21: Oikeusavun tuloraja tietyssä kuluttajansuoja -asiassa (*) (erot Eurostatin 
köyhyysrajaan nähden prosentteina) (lähde: Euroopan komissio yhdessä CCBE:n kanssa (77) 
 
(*) Latvia:  Tulorajat eivät ole laskentamenetelmän muuttamisen vuoksi vertailukelpoisia edellisvuoden tulorajojen 
kanssa. Viro: Päätös oikeusavun myöntämisestä ei perustu hakijan käytettävissä oleviin varoihin. Irlanti:  
Täysimääräisen oikeusavun tuloraja ei ole laskentamenetelmän muuttamisen vuoksi vertailukelpoinen edellisvuoden 
tulorajan kanssa. Osittaisessa oikeusavussa on otett ava huomioon myös hakijan käytettävissä olevat varat.  
Useimmissa jäsenvaltioissa asianosaisten on maksettava oikeudenkäyntimaksu oikeudenkäynnin 
vireillepanosta. Oikeusavun saajat vapautetaan usein oikeudenkäyntimaksusta. Ainoastaan 
Virossa, Irlannissa, A lankomaissa ja Sloveniassa oikeusavun saajien on maksettava 
oikeudenkäyntimaksu. Tšekissä tuomioistuin päättää tapauskohtaisesti oikeusavun hakijan 
vapauttamisesta oikeudenkäyntimaksusta. Kaaviossa 22 vertaillaan kahden skenaarion pohjalta 
oikeudenkäyntima ksun tasoa prosenttiosuutena vaatimuksesta. Jos oikeudenkäyntimaksu on 
jäljempänä olevassa kaaviossa esimerkiksi 10 prosenttia 6  000 euron vaatimuksesta, kuluttajan on 
maksettava 600 euron oikeudenkäyntimaksu oikeudenkäynnin vireillepanosta. Arvoltaan 
vähä inen vaatimus perustuu kutakin jäsenvaltiota koskevaan Eurostatin köyhyysrajaan.  
  
                                                           
77  Vuotta 2018 koskevat tiedot on kerätty CCBE:n jäsenten vastauksista kyselylomakkeeseen, joka perustui 
seuraavaan skenaarioon:  kuluttajan ja yrityksen välinen riita (kaksi arvoltaa n erilaista vaatimusta: 6  000 euroa 
ja kunkin jäsenvaltion köyhyysraja Eurostatin mukaan). Koska oikeusavun edellytykset riippuvat hakijan 
tilanteesta, käytettiin seuraavaa skenaariota: naimaton 35 -vuotias työssäkäyvä hakija, jolla ei ole huollettavia 
eikä oikeusturvavakuutusta, jolla on säännölliset tulot ja joka asuu vuokralla.  
-50 %-30 %-10 %10 %30 %50 %70 %90 %110 %130 %150 %
DK ES PT EL LV ITNL SE IE SILTDE FR BE FISK LU HR RO HU CZ EE AT PL CY UK
(EN+
WL)BG MT
Täysimääräinen oikeusapu Osittainen oikeusapuTUOMIO -
ISTUIN 
PÄÄTTÄÄ
OIKEUSAPUA 
EI ANNETTAISI
EI TIETOJA
 
31 
 Kaavio 22: Oikeudenkäyntimaksu oikeudenkäynnin vireillepanosta tietyssä 
kuluttajansuoja -asiassa (*) (oikeudenkäyntimaksun taso prosenttiosuutena vaa timuksen 
arvosta ) (lähde: Euroopan komissio yhdessä CCBE:n kanssa (78) 
 
(*) Arvoltaan vähäinen vaatimus tarkoittaa vaatimusta, joka vastaa Eurostatin kunkin jäsenvaltion henkilöä kohti 
laskettua köyhyysrajaa kuukausituloksi muutettuna (esimerkiksi vuonna 2018 tämä arvo vaihteli 110 euron 
(Romania ) ja 1  716 euron ( Luxemburg ) välillä). Belgia  ja Romania : Arvoltaan vähäiseen vaatimukseen liittyvistä 
oikeudenkäyntimaksuista ei annettu tietoja. Luxemburg:  Asianosaisten on maksettava haastemiehen (huissier de 
justice) maksu oikeudenkäynnin vireillepanosta kantajana, jolleivät he saa oikeusapua. Alankomaat:  
Oikeudenkäyntimaksu, kun kuukausitulot ovat alle 2  242 euroa.  
– Kanteiden toimittaminen ja seuraaminen verkossa – 
Mahdollisuus suorittaa tietyt oikeudellisen menettelyn vaiheet sähköisin välinein on tärkeä 
oikeuslaitosten laadun kannalta, sillä kanteiden toimittaminen sähköisesti sekä mahdollisuus 
seurata menettelyjä ja viedä niitä eteenpäin verkossa voivat helpottaa oikeussuojan saatavuutta ja 
vähentää viiväst yksiä ja kustannuksia. Tuomioistuinten tieto - ja viestintätekniikkajärjestelmillä 
on yhä suurempi merkitys myös oikeusviranomaisten välisessä rajat ylittävässä yhteistyössä, ja ne 
helpottavat esimerkiksi vähäisiin vaatimuksiin sovellettavaa menettelyä kosk evan EU:n 
lainsäädännön täytäntöönpanoa.  
  
                                                           
78   Tiedot liittyvät vuonna 2018 sovellettuihin tulorajoihin, ja ne on kerätty CCBE:n jäsenten vastauksista 
kyselylomakkeeseen, joka perustui seuraavaan skenaarioon:  kuluttajan ja yrityksen välinen riita (kaksi 
arvoltaan erilaista vaatimusta: 6  000 euroa ja kunkin jäsenvaltion köyhyysraja Eurostatin mukaan).  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
ESFREL IEHRDK PL ITSK LTLUNLSEUK
(EN+
WL)ATCZ SIDEHU LVEEPT FICYRO BEBGMT
Oikeudenkäyntimaksu: 6 000 euron vaatimus (%)
Oikeudenkäyntimaksu: vähäinen vaatimus (*) (%)E
IO
L
EEI 
TIE-
TOJA
 
32 
 Kaavio 23: Sähköisten välineiden käyttömahdollisuus (*)  (0 = käytettävissä 0 prosentissa 
tuomioistuimista, 4 = käytettävissä 100 prosentissa tuomioistuimista (79)) (lähde: CEPEJ:n 
tutkimus)  
 
(*) Tanska  ja Romania : Asiat voidaan jättää tuomioistuimen käsiteltäväksi sähköpostitse.  
– Asianosaisille tiedottaminen – 
Kaaviossa 24 esitetyt normit koskevat tapaa, jolla asianosaisille tiedotetaan, ja tietoja, joita heille 
annetaan asian ete nemisestä. Erityisen huomion kohteena on sähköisten tai automaattisten 
menetelmien käyttö. Eräissä jäsenvaltioissa on käytössä automaattinen järjestelmä, jonka avulla 
asianosaisille ilmoitetaan viivästyksistä, aikatauluista tai asian yleisestä etenemisestä  
sähköpostitse tai tekstiviestillä. Joissain jäsenvaltioissa tietoihin pääsee tutustumaan verkossa 
asian käsittelyn aikana, kun taas toisissa jäsenvaltioissa tietoihin tutustuminen on tuomioistuimen 
harkinnan varassa.  
Kaavio 24: Asian etenemisestä tiedottamiseen liittyvät normit (lähde: Euroopan komissio 
(80)) 
                                                           
79  Tiedot koskevat vuotta 2017. Laitteita kuvaavasta osuudesta, joka vaihtelee 100 prosentista (laite otettu täysin 
käyttöön) 0 prosenttiin (laitetta ei ole), käy ilmi, missä määrin kaaviossa tarkasteltu laite on käytettävissä 
tuomioistuimissa seuraavan asteikon mukaisesti: 100  % = 4 pistettä, jos käytettävissä kaikissa asioissa / 1,33 
pistettä kustakin asiasta; 50 –99 % = 3 piste ttä, jos käytettävissä kaikissa asioissa / 1 piste kustakin asiasta; 10 –
49 % = 2 pistettä, jos käytettävissä kaikissa asioissa / 0,66 pistettä kustakin asiasta; 1 –9 % = 1 piste, jos 
käytettävissä kaikissa asioissa / 0,33 pistettä kustakin asiasta. Asialla tarkoitetaan käsitellyn riita -asian tyyppiä 
(siviili -/kauppaoikeudellinen, rikosoikeudellinen, hallinto -oikeudellinen tai muu).  
80 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
01234
CZEELVLTHUROSKPTESITATFISIDEPLMTSEIEFRBEBGDKNLELHRCYLUUK
Asian jättäminen käsiteltäväksi Haasteen jättäminen Menettelyn vaiheiden seuranta
EI OLEEE
IT
I
E
T
O
J
A
 
33 
  
(*) Enimmäispistemäärä: 16 pistettä. Jäsenvaltioille annettiin pisteitä sen mukaan, miten erityyppisiä tietoja 
annetaan: 1,5 pistettä automaattisesta sähköposti - tai tekstiviesti -ilmoituksesta, 1 piste mahdollisuudesta tutustua 
asiaan verkossa asian käsitt elyn aikana sekä 0,5 pistettä tietojen antamisesta asianosaisten pyynnöstä, 
tuomioistuimen harkinnan mukaan tai muulla tavoin. Luxemburg:  Sähköposti -ilmoitukset eivät ole oikeudellisesti 
sitovia (edelleen täytäntöönpanovaiheessa). Slovenia:  Uusissa tuomioi stuinsäännöissä määrätään tuomioistuinten 
velvollisuudesta järjestää mahdollisuus tutustua asiarekisterijärjestelmiin tallennettuihin tietoihin verkossa. Tätä ei 
ole vielä pantu täytäntöön.  
– Tuomioihin tutustuminen – 
Varmistamalla, että tuomiot ovat saatavilla verkossa, voidaan lisätä oikeuslaitosten avoimuutta, 
auttaa kansalaisia ja yrityksiä tuntemaan oikeutensa sekä edistää oikeuskäytännön yhtenäisyyttä. 
Tuomioiden verkossa julkaisemiseen liittyvillä järjestelyillä on olennainen merkitys pyrittäess ä 
luomaan helppokäyttöisiä hakumahdollisuuksia (81), jotka tuovat oikeuskäytännön entistä 
paremmin oikeusalan ammattilaisten ja yleisön saataville. Tuomioistuinten päätösten 
julkaiseminen verkossa edellyttää erilaisten intressien tasapainottamista oikeudell isten ja 
poliittisten puitteiden asettamissa rajoissa. (82) Euroopan komissio tukee julkisen sektorin, 
mukaan lukien oikeuslaitoksen, avoimen datan aloitteita. (83) 
Kaavio 25: Julkaistujen tuomioiden saatavuus verkossa (*) (siviili - ja kauppaoikeudelliset ja 
hallinto -oikeudelliset asiat sekä rikosasiat kaikissa oikeusasteissa) (lähde: Euroopan komissio 
(84)) 
                                                           
81  Ks. Sup reme Courts as guarantee for effectiveness of judicial systems -hankkeen yhteydessä laadittu opas 
Best practice guide for managing Supreme Courts , s. 29.  
82  Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmät parhaista 
käytännöistä tuomioistuinten päätösten julkaisemiseksi verkossa (EUVL C 362, 8.10.2018, s. 2).  
83  https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/open -data  
84 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
0246810121416
BGEELVLTHUESITPLPTDKMTSIELBEDEATLUNLFISECZHRROSKIEFRCYUK
Tuomioistuinmenettelyn aikataulu Viivästyksistä tiedottaminen
Asian etenemisestä tiedottaminen Muu
EI OLE
EITIETOJA
 
34 
  
(*) Enimmäispistemäärä: 9 pistettä. Kussakin oikeusasteessa annettiin yksi piste, jos kaikki siviili - ja 
kauppaoikeudellisten a sioiden, hallinto -oikeudellisten asioiden ja rikosasioiden tuomiot ovat saatavilla, ja 0,5 
pistettä, jos vain osa tuomioista on saatavilla. Jäsenvaltioissa, joissa on vain kaksi oikeusastetta, pisteitä annettiin 
kolmelle oikeusasteelle antamalla olemattoma lle oikeusasteelle pisteet korkeamman olemassa olevan oikeusasteen 
mukaan. Jäsenvaltioissa, joissa näitä kahta oikeudenalaa (siviili - ja kauppaoikeus sekä hallinto -oikeus) ei eroteta 
toisistaan, annettiin samat pisteet kummallakin alalla. Bulgaria:  Kaikki kassaatiotuomioistuimen rikostuomiot 
julkaistaan, lukuun ottamatta salassa pidettäviä tietoja sisältäviä tuomioita. Luxemburg  ja Ruotsi : Tuomioistuimet 
eivät julkaise tuomioita säännöllisesti verkossa (vain merkittävät ennakkopäätökset). Latvia:  Ei-julkisessa 
käsittelyssä annetuista tuomioista julkaistaan verkossa vain niiden julkistetut osat. Saksa:  Kukin osavaltio päättää 
ensimmäisen oikeusasteen tuomioiden saatavuudesta verkossa. Irlanti:  Summaarisissa rikosasioissa ei yleensä 
laadita kirjallista  tuomiota. Kypros:  Tuomarit päättävät hallinto -oikeudellisissa asioissa ja rikosasioissa annettujen 
tuomioiden julkaisemisesta. Alankomaat:  Tuomioistuimet päättävät julkaisemisesta julkaistuja perusteita 
noudattaen. Puola:  Hallinto -oikeudellisissa asioissa  julkaisemisesta päättää kunkin tuomioistuimen 
yksikönpäällikkö. Portugali:  Siviilioikeudellisissa asioissa ja rikosasioissa julkaisemisesta päättää tuomioistuimen 
toimikunta.  
  
0123456789
EELVLTHUMTROSKLUIEESITSIATBGCZDKHRNLDECYPTBEPLSEELFIFR
Ensimmäinen oikeusaste Ensimmäisen oikeusasteen rikostuomioistuimet
Toinen oikeusaste Toisen oikeusasteen rikostuomioistuimet
Korkein oikeusaste Korkeimman oikeusasteen rikostuomioistuimet
 
35 
 Kaavio 26: Kaikkien oikeusasteiden verkossa julkaist avien tuomioiden julkaisujärjestelyt 
(*) (siviili - ja kauppaoikeudelliset ja hallinto -oikeudelliset asiat sekä rikosasiat kaikissa 
oikeusasteissa) (lähde: Euroopan komissio (85)) 
 
(*) Enimmäispistemäärä: 45 pistettä. Kussakin kolmessa oikeusasteessa voidaan antaa kolme pistettä, kun 
tehtäväalueeseen kuuluvat siviili - ja kauppaoikeudelliset asiat, hallinto -oikeudelliset asiat ja rikosasiat. Jos 
tehtäväalueeseen kuuluu esimerkiksi vain yksi näistä kolmesta asiaryhmästä, annetaan yksi piste oikeusastetta  kohti. 
Jos jäsenvaltiossa on vain kaksi oikeusastetta, pisteitä annettiin kolmelle oikeusasteelle antamalla olemattomalle 
oikeusasteelle pisteet korkeamman olemassa olevan oikeusasteen mukaan.  Jäsenvaltioille, joissa hallinto -
oikeudellisia sekä siviili - ja kauppaoikeudellisia asioita ei eroteta toisistaan, annettiin samat pisteet kummallakin 
oikeudenalalla. Tšekki:  Joihinkin siviili - ja kauppaoikeudellisissa asioissa annettuihin toisen oikeusasteen 
tuomioihin liitetään ECLI -tunnus. Irlanti:  Irlannin oikeus järjestyksessä hallinto -oikeudelliset asiat luokitellaan 
käytännössä siviili - ja kauppaoikeudellisten asioiden ryhmään. Alankomaat:  Ei asiasanoja, mutta kaikkiin 
julkaistuihin tuomioihin lisätään sisällysluettelo.  
– Vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettely jen saatavuus – 
Kaaviosta 27 käyvät ilmi jäsenvaltioiden pyrkimykset edistää vaihtoehtoisten 
riidanratkaisumenettelyjen vapaaehtoista käyttöä erityisten kannustimien avulla, jotka voivat 
vaihdella oikeudenalan mukaan. (86)  
  
                                                           
85 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeud enhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
86  Vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen vapaaehtoisen käytön edistämiseen ja siihen kannustamiseen 
käytettäviin menetelmiin eivät kuulu pakolliset vaatimukset tällaisten riidanratkaisumenettelyjen  
käyttämisestä ennen tuomioistuinkäsittelyä, sillä on kyseenalaista, ovatko tällaiset vaatimukset yhdenmukaisia 
Euroopan unionin peruskirjassa vahvistetun tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden kanssa.  
051015202530354045
ATDEESROSKEEHRLVITLUMTNLPTHUSILTPLBEBGCYFIIEDKSEFRCZELUK
Julkinen maksuton verkkosivusto Verkkosivusto päivitetään vähintään kerran kuussa
Tuomioihin liitetään ECLI-tunnus Tuomioille annetaan asiasanoja
Henkilötietoja koskevat säännöt vahvistettu
EI TIETOJA
 
36 
 Kaavio 27: Vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen käytön edistäminen ja kannustimet 
(*) (lähde: Euroopan komissio (87)) 
 
(*) Enimmäispistemäärä: 48 pistettä. Yhdistelmätiedot perustuvat seuraaviin indikaattoreihin: 1) vaihtoehtoisista 
riidanratkaisumenettelyistä tietoa antavat verkkosivut, 2) tiedotuskampanjat tiedotusvälineissä, 3) yleisölle 
tarkoitetut esitteet, 4) tuomioi stuimen pyynnöstä järjestämät tiedotustilaisuudet vaihtoehtoisista 
riidanratkaisumenettelyistä, 5) tuomioistuimissa vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen tai välitysmenettelyjen 
koordinoinnista vastaava henkilö, 6) vaihtoehtoisten riidanratkaisumenett elyjen käyttöä koskevien arviointien 
julkaiseminen, 7) vaihtoehtoisia riidanratkaisumenettelyjä koskevien tilastojen julkaiseminen, 8) vaihtoehtoisista 
riidanratkaisumenettelyistä aiheutuneiden kustannusten kattaminen oikeusavusta (osittain tai kokonaan), 9) 
oikeudenkäyntimaksujen, myös leimaverojen, korvaaminen kokonaan tai osittain, jos riita saadaan ratkaistua 
vaihtoehtoisessa menettelyssä, 10) asianajaja ei tarpeen vaihtoehtoisessa riidanratkaisumenettelyssä, 11) tuomarin 
mahdollisuus toimia asiassa sov ittelijana ja 12) osapuolten tekemä sopimus täytäntöönpanokelpoiseksi 
tuomioistuimessa. Kustakin näistä 12 indikaattorista annettiin yksi piste kullakin oikeudenalalla. Tanska:  
Jokaisessa tuomioistuimessa on sovittelun käytön edistämisestä vastaava henkilö . Hallintotuomioistuimilla on 
mahdollisuus ehdottaa asianosaisille sovittelua. Irlanti:  Hallinto -oikeudelliset asiat luokitellaan siviili - ja 
kauppaoikeudellisten asioiden ryhmään. Kreikka:  Vaihtoehtoinen riidanratkaisu on mahdollista julkista 
hankintamene ttelyä koskevissa asioissa hallinnollisissa muutoksenhakutuomioistuimissa. Espanja:  Vaihtoehtoinen 
riidanratkaisu on pakollista työoikeudellisissa asioissa. Liettua:  Kansallisen tuomioistuinhallinnon sihteeri 
koordinoi sovitteluprosesseja tuomioistuimissa.  Portugali:  Oikeudenkäyntimaksut korvataan siviili - ja 
kauppaoikeudellisissa riita -asioissa vain, jos kyse on rauhantuomioistuimen käsittelemistä asioista. Slovakia:  
Slovakian oikeusjärjestys ei tue vaihtoehtoisen riidanratkaisun käyttöä hallinnollisiin ta rkoituksiin. Ruotsi:  
Tuomareilla on vaihtoehtoista riidanratkaisua koskevaa menettelyllistä harkintavaltaa. Tuomarilla on velvollisuus 
pyrkiä sovintoratkaisuun, jollei se ole epäasianmukaista.  
3.2.2 Resurssit  
Oikeuslaitoksen toimivuuden edellytyksenä ovat riittävät resurssit, mukaan lukien tarvittavat 
investoinnit fyysiseen ja tekniseen infrastruktuuriin, sekä pätevä, koulutettu ja asianmukaista 
palkkaa saavaa henkilöstö kaikissa henkilöstöryhmissä. Oikeudenkäyntien ja ratkaisujen laatu 
vaarantuu ilman riit täviä tiloja, välineitä tai henkilöstöä, jolla on tarvittava pätevyys, taidot ja 
mahdollisuus täydennyskoulutukseen.  
– Taloudelliset resurssit – 
Seuraavissa kaavioissa näkyvät oikeuslaitoksen toimintaa (lukuun ottamatta vankiloita) koskevat 
toteutuneet julkiset menot sekä asukasta kohti (kaavio 28) että osuutena bruttokansantuotteesta 
                                                           
87 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
04812162024283236404448
DEDKNLHUESPTLTBEELEEHRROFIBGLVPLSISEATFRSKCZCYMTIEITLUUK
Siviili- ja kauppaoikeudelliset riita-asiat Työoikeudelliset riita-asiat
Kuluttajariidat Hallinto-oikeudelliset riita-asiat
EI TIETOJA
 
37 
 (BKT) (kaavio 29), taloudellisten resurssien määrittämisessä käytettävät kriteerit (kaavio 30) ja 
tuomioistuimia koskevien menojen pääryhmät (kaavio 31). (88) 
Kaavio 28: Tuomioistuimia koskevat julkiset menot yhteensä (*) (euroina asukasta kohti) 
(lähde: Eurostat)  
 
(*) Jäsenvaltiot on järjestetty vuoden 2017 menojen mukaan (suurimmasta pienimpään). Espanjaa , Ranskaa , 
Kroatiaa , Alankomaita  ja Slovakiaa  koskevat vuoden 2017 tiedot ovat väliaikaisia.  
Kaavio 29: Tuomioistuimia koskevat julkiset menot yhteensä (*) (osuutena BKT:stä) (lähde: 
Eurostat)  
 
(*) Jäsenvaltiot on järjestetty vuoden 2 017 menojen mukaan (suurimmasta pienimpään). Espanjaa , Ranskaa , 
Kroatiaa , Alankomaita  ja Slovakiaa  koskevat vuoden 2017 tiedot ovat väliaikaisia.  
  
                                                           
88 Toteutuneet julkiset menot yhteensä: hallinto -, siviili - ja rikostuomioistuinten ja oikeuslaitoksen hallinto, 
toiminta tai tuki, myös sakkojen määrääminen ja sovinnon tekeminen tuom ioistuimessa sekä ehdonalaisen 
vapauttamisen ja ehdollisen vankeuden järjestelmät sekä oikeusapu, oikeudellinen edustaminen ja 
avustaminen valtion puolesta tai muiden sellaisten tahojen puolesta, joille valtio suorittaa tästä toiminnasta 
korvauksen rahana tai palveluina, lukuun ottamatta vankeinhoitolaitoksia. Kansantalouden 
tilinpitojärjestelmän tiedot, julkisyhteisöjen tehtäväluokitus, ryhmä 03.3, Eurostatin taulukko gov_10a_exp : 
http://ec.euro pa.eu/eurostat/data/database . 

 
38 
 Kaaviosta 30 ilmenee, mikä valtiovallan käyttäjä (tuomiovallan, lainsäädäntövallan vai 
toimeenpanovallan käyttäjä) asettaa oikeuslaitoksen taloudellisten resurssien määrittämisessä 
käytettävät kriteerit ja millaisia käytettävät kriteerit ovat.  
Kaavio 30: Oikeuslaitoksen taloudellisten resurssien määrittämisessä käytett ävät kriteerit 
(*) (89) 
 
 
(*) Tanska:  Perustuvat ensimmäisessä oikeusasteessa käsiteltäväksi tulleiden ja ratkaistujen asioiden määrään. 
Saksa : Vain liittovaltion korkeimman oikeuden määrärahat; ensimmäisen ja toisen oikeusasteen 
tuomioistuinjärjestelmät vaihtelevat osavaltioittain. Viro:  Perustuvat ensimmäisessä ja toisessa oikeusasteessa 
käsiteltäväksi tulleiden ja ratkaistujen asioiden määrää n. Ranska:  Perustuvat kaikissa oikeusasteissa käsiteltäväksi 
tulleiden ja ratkaistujen asioiden määrään.  Perustuvat ratkaistujen asioiden määrään ja arvioon tuomioistuimille 
aiheutuneista kustannuksista. Italia:  Oikeusministeriö määrittelee siviili - ja rik ostuomioistuimia koskevat kriteerit ja 
tuomarineuvosto (CPGA) hallintotuomioistuimia koskevat kriteerit. Unkari:  Lain mukaan tuomareiden palkat on 
vahvistettava valtion talousarviosta annetussa laissa siten, ettei määrä saa olla pienempi kuin edellisvuonna. 
Alankomaat:  Perustuvat ratkaistujen asioiden määrään ja arvioon tuomioistuimille aiheutuneista kustannuksista.  
Suomi:  Perustuvat ratkaistujen asioiden määrään ja arvioon tuomioistuimille aiheutuneista kustannuksista.  
Kaaviossa 31 esitetään ensimmäistä kertaa tuomioistuimia koskevien julkisten menojen 
pääryhmät: 1) tuomareiden ja tuomioistuinten henkilöstön palkat ja palkkiot, mukaan lukien 
sosiaaliturvamaksut (”palkansaajakorvaukset”  (90)), 2) tuomioistuinten käyttämien tavaroiden ja 
palvelujen toimintakulut, kuten rakennusten vuokrat, toimistotarvikkeet, energia ja oikeusapu 
(”välituotekäyttö” (91)), 3) investoinnit  kiinteisiin varoihin, kuten tuomioistuinrakennuksiin ja 
ohjelmistoihin (”kiinteän pääoman bruttomuodostus” ( 92)) ja 4) muut menot.  
                                                           
89 Tiedot on kerätty käyttämällä komission tiiviissä yhteistyössä Euroopan tuomarineuvostojen verkoston kanssa 
laatimaa päivitettyä kyselylomaketta. Jäsenvaltioista, joissa ei ole tuomarineuvostoa, vastaukset on saatu EU:n 
korkeimpien oikeuksien presidenttien verkoston avulla.  
90  Palkansaajakorvaukset koostuvat rahamääräisistä tai luontoismuotoisista palkoista ja palkkioista (D.11) sekä 
työnantajan todellisista ja laskennallisista sosiaaliturvamaksuista (D.121 ja D.122). Ks. 
https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -explained/index.php?title=Glossary:Compensation_of_employees . 
91  Välituotekäyttö on kansantaloude n tilinpitojärjestelmän käsite, jolla mitataan tuotantoprosessissa panoksina 
kulutettujen tavaroiden ja palvelujen arvoa. Siihen eivät kuulu kiinteä t varat , joiden kulutus kirjataan kiinteän 
pääoman  kulumisena. Tavarat ja palvelut voidaan joko muuntaa tai käyttää hyväksi tuotantoprosessissa.  
Ks. https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -explained/index.php?title=Glossary:Intermediate_consumption  
92  Kiinteän pääoman bruttomuodos tus koostuu kotimaisten tuottajien investoinneista kiinteisiin varoihin  tiettynä 
ajanjaksona, vähennettynä luovutuksilla. Lisäksi siihen kuuluvat eräät tuo ttajien tai institutionaalisten 
yksiköiden aiheuttamat lisäykset valmistamattomien varojen arvoon. Kiinteät varat ovat tuotantoprosessien 
tuotoksina tuotettuja aineellisia tai aineettomia varoja, joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti pitempään kuin 
yhden vuoden ajan. Ks. https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Gross_fixed_capital_formati on_(GFCF)  
BEBG CZDK DE EE IEELES FRHR ITCY LV LTLUHU MT NL AT PL PTRO SISK FISEUK
(EN
+
WL)UK
(NI)UK
(SC)
Kriteerit määrittelee oikeuslaitos Kriteerit määrittelee toimeenpanovallan käyttäjä
Kriteerit määrittelee parlamentti Kriteerit määrittelee muu elin
Määrä perustuu aiempiin/toteutuneisiin kustannuksiin Käsiteltäväksi tulleiden asioiden määrä otetaan huomioon
Ratkaistujen asioiden määrä otetaan huomioon Hankkeiden ja investointien ennakoidut kustannukset
Tuomioistuinten tarpeet/pyynnöt
 
39 
 Kaavio 31: Tuomioistuimia koskevat julkiset menot yhteensä (vuonna 2017, osuutena 
menoista) (lähde: Eurostat)  
 
– Henkilöresurssit – 
Riittävillä henkilöresursseilla on olennainen merkitys oikeuslaitoksen laadun kannalta. 
Tuomarikunnan monimuotoisuus, sukupuolten tasapuolinen edustus mukaan luettuna, tuo 
täydentävää tietämystä, osaamista ja kokemusta ja heijastaa yhteiskunnallista todellisuutta.  
Kaavio 32: Tuomareiden määrä (*) (100 000:ta asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) Tämän ryhmän muodostavat CEPEJ:n määritelmän mukaisesti kokoaik aiset tuomarit. Siihen eivät kuulu erilaiset 
tuomioistuinvirkailijat (Rechtspfleger, court clerk), joita on joissain jäsenvaltioissa. Itävalta:  
Hallintotuomioistuinten tuomarit ovat ensimmäistä kertaa mukana vuoden 2016 tiedoissa. Kreikka:  
Ammattituomareiden kokonaismäärä sisältää edellä esitettyinä vuosina eri ammattiryhmiä, mikä osittain selittää 
vaihtelun. Vuodesta 2016 lähtien ammattituomareiden määrää koskevissa tiedoissa ovat mukana kaikkien 
oikeusasteiden rikos - ja siviilituomioistui nten sekä hallintotuomioistuinten tuomarit. Italia:  Alueellisia 
hallintotuomioistuimia, alueellisia tilintarkastustuomioistuimia, alemman asteen verotuomioistuimia ja 
sotilastuomioistuimia ei ole otettu huomioon. Yhdistynyt kuningaskunta:  Kolmen lainkäyttö alueen painotettu 
keskiarvo; vuoden 2010 tiedot sisältävät Yhdistyneen kuningaskunnan (Pohjois -Irlanti)  vuoden 2012 tiedot. 
Luxemburg:  Määrät on tarkistettu parannetun menetelmän mukaisesti.  
  
0 %20 %40 %60 %80 %100 %
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Muut
Kiinteät varat (esim. tuomioistuinrakennukset ja ohjelmistot)
Toimintakulut (esim. rakennusten vuokrat, oikeusapu, energia)
Tuomareiden ja tuomioistuinten henkilöstön palkat ja palkkiot

 
40 
 Kaavio 33: Naisten osu us ammattituomareista ensimmäisessä ja toisessa oikeusasteessa 
vuonna 2017 (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) Kreikka: Tiedot ovat vuodelta 2016.  
Kaavio 34: Naisten osuus ammattituomareista korkeimmissa oikeuksissa vuosina 2017 ja 
2018 (*) (lähde: Euroopan komissio (93)) 
 
(*) Jäsenvaltiot ovat samassa järjestyksessä kuin kaaviossa 33.  
  
                                                           
93  Vuoden 2018 tiedot. Euroopan tasa -arvoinstituutti, tasa -arvotilastotietokanta: http://eige.europa.eu/lt/gender -
statistics/dgs/indi cator/wmidm_jud_natcrt__wmid_natcrt_supcrt . 
0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
LVSIROEL*HUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
Ensimmäinen oikeusaste Toinen oikeusasteEI 
TIETO -
JA

 
41 
 Kaavio 35: Asianajajien määrä (*) (100 000:ta asukasta kohti) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
 
(*) CEPEJ:n määritelmän mukaan asianajaja on henkilö, jolla on kansallisen lainsäädännön mukainen pätevyys ja 
oikeus käyttää puhevaltaa ja toimia asiakkaidensa puolesta, harjo ittaa asianajajan ammattia, osallistua 
oikeudenkäynteihin tai neuvoa ja edustaa asiakkaitaan oikeusasioissa (Euroopan neuvoston ministerikomitean 
suositus Rec(2000)21 asianajajan ammatin harjoittamisen vapaudesta). Saksa:  Saksassa ei tehdä eroa eri 
asianaj ajaryhmien (esimerkiksi toimistoasianajajien ja oikeudenkäyntiasianajajien) välillä. Suomi:  Ilmoitetussa 
asianajajien määrässä ovat vuodesta 2015 lähtien mukana sekä yksityisellä että julkisella sektorilla työskentelevien 
asianajajien määrät.  Yhdistynyt ku ningaskunta:  Tiedot ovat vuosilta 2010 ja 2014.  
– Koulutus – 
Oikeudenhoitoalan koulutuksella on tärkeä osa tuomioistuinten ratkaisujen ja kansalaisille 
tarjottavien oikeuslaitoksen palvelujen laadun parantamisessa. Jäljempänä esitetyt tiedot kattavat 
oikeudenhoitoalan koulutuksen lukuisilla osa -alueilla, joita ovat muun muassa viestintä 
asianosaisten ja lehdistön kanssa sekä oikeudellinen osaaminen.  
Kaavio 36: Tuomareiden osallistuminen EU:n oikeutta tai toisen jäsenvaltion oikeutta 
koskevaan t äydennyskoulutukseen (*) (prosenttiosuus kaikista tuomareista) (lähde: Euroopan 
komissio (94)) 
 
(*) Eräiden jäsenvaltioiden arvoja on pienennetty esityksellisistä syistä (Slovenia: 257 prosenttia). Useissa jäsenvaltioissa  
osallistujien prosenttiosuus on yl i 100, mikä tarkoittaa, että jotkut tuomarit ovat osallistuneet useampaan kuin yhteen 
koulutukseen. Tanska:  Tiedoissa on mukana tuomioistuinten henkilöstö. Italia:  Alueellisia hallintotuomioistuimia, alueellisia 
tilintarkastustuomioistuimia, alemman asteen verotuomioistuimia ja sotilastuomioistuimia ei ole otettu huomioon. Itävalta:  
Tiedoissa ovat mukana syyttäjät. Yhdistynyt kuningaskunta:  Tiedot ovat vuodelta 2016 .  
                                                           
94 Vuoden 2017 tiedot on kerätty yhteistyössä Euroopan juridisen koulutusverkoston ja CEPEJ:n kanssa.  
0 %20 %40 %60 %80 %100 %120 %140 %
SIHULVMTDKITIEEECYLTSEBGDECZESROHRFRBENLATPLPTSKUKELFILUE
I
O
L
E
 
42 
 Kaavio 37: Tuomareiden osallistuminen täydennyskoulutukseen osa -alueittain (*) (osa-
aluejakauma prosenttiosuuksina tällaista koulutusta saaneiden tuomareiden kokonaismäärästä) 
(lähde: Euroopan komissio (95)) 
 
(*) Kaaviossa näkyy  täydennyskoulutukseen (tuomarin peruskoulutuksen jälkeiseen koulutukseen) osallistuneiden tuomareiden 
jakautuminen neljälle osa -alueelle ilmaistuna prosenttiosuutena tällaista koulutusta saaneiden tuomareiden kokonaismäärästä. 
Oikeudellista koulutusta ei ole otettu huomioon.  Kreikan , Kyproksen , Luxemburgin  ja Maltan  oikeudenhoitoalan koulutuksesta 
vastaavat viranomaiset eivät tarjonneet tässä tarkasteltuja taitoja koskevaa erityistä koulutusta. Tanska:  Tiedoissa on mukana 
tuomioistuinten henkilöstö. Itävalta:  Tiedoissa ovat mukana syyttäjät. Yhdistyneen kuningaskunnan tiedot koskevat 
Englantia ja Walesia.  
Kaavio 38: Tuomareiden viestintää koskeva koulutus (*) (lähde: Euroopan komissio (96)) 
 
(*)Enimmäispistemäärä:  12 pistettä. Jäsenvaltioille annettiin yksi piste, jos ne tarjoavat peruskoulutusta, ja yksi piste, jos ne 
tarjoavat täydennyskoulutusta (enintään kaksi pistettä kullakin koulutuksen osa -alueella). Tanska: Viestintää näkö - tai 
kuulovamm aisten kanssa koskevaa koulutusta ei tarjota, sillä valtio tarjoaa näkö - tai kuulovammaisten tueksi apuvälineitä tai 
avustajan, esimerkiksi viittomakielen tulkin, istuntosaliin.   
                                                           
95 Vuoden 2017 tiedot on kerätty yhteistyössä Euroopan juridisen koulutusverkoston ja CEPEJ:n kanssa. 
ˮTuomaritaitoonˮ kuuluu muun muassa oikeuskäsittelyn johtaminen, ratkaisujen kirjoittaminen ja puhetaito.  
96 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
0 %20 %40 %60 %80 %100 %
BEBGCZDKDEEEIEESFRHRITLVLTHUNLATPLPTROSISKFISEUKELCYLUMT
Tuomaritaito Tietotekniikkataidot Tuomioistuimen hallinto OikeusetiikkaEI OLE
024681012
PTITBGATPLSEDESKLVHUIEESEERONLELLUBESILTDKCZHRFRMTFICYUK
Tietoisuus uudessa mediassa esiintyvistä valeuutisista ja disinformaatiokampanjoista ja niiden käsittely
Sukupuolinäkökulman huomioon ottavat käytännöt oikeudenkäynneissä
Viestintä sukupuoleen perustuvan väkivallan (myös perheväkivallan) uhrien kanssa
Viestintä turvapaikanhakijoiden kanssa
Viestintä näkö- tai kuulovammaisten kanssa
Viestintä lasten kanssaEI OLE
 
43 
 3.2.3 Arviointivälineet  
Tuomioistuinten toiminnan seuranta ja arviointi autta a havaitsemaan puutteita ja muutostarpeita, 
mikä puolestaan auttaa parantamaan oikeuslaitoksen laatua. Säännöllinen arviointi voi parantaa 
oikeuslaitoksen kykyä reagoida nykyisiin ja tuleviin haasteisiin. Asianmukaiset tieto - ja 
viestintätekniset välineet mahdollistavat reaaliaikaiset asianhallintajärjestelmät ja voivat auttaa 
laatimaan koko maan kattavia standardoituja tuomioistuintilastoja. Lisäksi niitä voidaan käyttää 
tuomioistuinten asiaruuhkien purkamiseen ja automatisoitujen varhaisvaroitusjärjestelm ien 
perustamiseen. Kyselytutkimukset ovat olennaisen tärkeitä arvioitaessa oikeuslaitosten toimintaa 
oikeusalan ammattilaisten ja tuomioistuinten käyttäjien näkökulmasta. Oikeuslaitosten laadun 
paraneminen edellyttää, että kyselytutkimusten johdosta toteut etaan asianmukaisia jatkotoimia.  
Kaavio 39: Tuomioistuinten toiminnan seuranta ja arviointi (*) (lähde: CEPEJ:n tutkimus 
(97)) 
 
(*) Arviointijärjestelmän avulla selvitetään oikeuslaitosten suorituskykyä indikaattoreiden ja tavoitteiden 
perusteella. Vuonna 2018 kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat, että niillä on käytössään järjestelmä, jonka avulla ne voivat 
seurata käsiteltäväksi tulev ien asioiden ja annettujen ratkaisujen määriä sekä oikeudenkäyntien kestoa, minkä vuoksi 
näitä arviointiluokkia ei ollut tarpeen sisällyttää edellä olevaan kaavioon. Laatunormeja koskeva perusteellisempi 
työ on samalla tavoin korvannut niiden käytön arvioi ntiluokkana. Ryhmään ”muut osatekijät” sisältyvät muun 
muassa tiedot selvitysasteesta ( Itävalta  ja Ranska ), muutoksenhakuasioiden ja täytäntöönpanomenettelyjen määristä 
(Espanja ), asiamääristä riitatyypin mukaan ( Slovakia ), asian lopputuloksesta, esimerkik si täysi tai osittainen hyvitys 
(Slovakia ), lopullisista tuomioista ja keskeytetyistä asioista ( Romania ) sekä oikeusistuntojen määrästä ( Puola ). 
Kaavio 40: Tieto - ja viestintätekniikan käyttömahdollisuus asianhallinnassa ja 
tuomioi stuinten toiminnan tilastoinnissa  
(0 = käytettävissä 0 prosentissa tuomioistuimista, 4 = käytettävissä 100 prosentissa 
tuomioistuimista (98)) (lähde: CEPEJ:n tutkimus)  
                                                           
97  Vuoden 2017 tiedot.  
98  Vuoden  2017 tiedot. Laitteita kuvaavasta osuudesta, joka vaihtelee 100 prosentista (laite otettu täysin 
käyttöön) 0 prosenttiin (laitetta ei ole), käy ilmi, missä määrin kaaviossa tarkasteltu laite on käytettävissä 
tuomioistuimissa seuraavan asteikon mukaisesti:  100 % = 4 pistettä, jos käytettävissä kaikissa asioissa / 1,33 
pistettä kustakin asiasta; 50 –99 % = 3 pistettä, jos käytettävissä kaikissa asioissa / 1 piste kustakin asiasta; 10 –
49 % = 2 pistettä, jos käytettävissä kaikissa asioissa / 0,66 pistettä kusta kin asiasta; 1 –9 % = 1 piste, jos 
käytettävissä kaikissa asioissa / 0,33 pistettä kustakin asiasta. Asialla tarkoitetaan käsitellyn riita -asian tyyppiä 
(siviili -/kauppaoikeudellinen, rikosoikeudellinen, hallinto -oikeudellinen tai muu).  
PTSISKESFRLVLTHUATPLRODKEEELHRITCYMTNLFIBGCZSEDELUBEIEUK
Vuotuinen toimintakertomus Lykättyjen asioiden määrä
Asioiden kestoaika Tulos- ja laatuindikaattorit
Säännöllinen arviointi Tuomioistuimissa laadusta vastaavaa henkilöstöä
Muut osatekijätE
I
T
I
E
T
O
J
A
 
44 
  
Kaavio 41: Tuomioistuinten käyttäjien tai oikeusalan ammattilaisten parissa toteutettujen 
kyselytutkimusten aiheet (*) (lähde: Euroopan komissio (99)) 
 
(*) Jäsenvaltioille annettiin yksi piste ilmoitettua kyselytutkimuksen aihetta kohti riippumatta siitä, 
tehtiinkö  tutkimus kansallisella, alueellisella vai tuomioistuintasolla . Ryhmä ”muut aiheet” sisältää 
seuraavaa: esteettömyys ( Malta ), tuomioistuimia koskevaa tietoa sisältävän verkkoportaalin käytettävyys ( Tanska ), 
tuomioistuimia koskevien tietojen saatavuus ( Portugali ) sekä lomakkeiden ja niiden täyttöohjeiden luettavuus 
(Puola ). Tähän ryhmään kuuluvat myös tuomioistuinten henkilöstön parissa tehdyt kyselytutkimukset, joiden aiheita 
ovat esimerkiksi tuomareiden lahjomattomuus ( Unkari ), tuomioistuinten henkilöstön tietotaso ja kulttuuri ( Puola ), 
tuomarikunnan ominaisuusprofiili ( Itävalta ), laadulliset seikat, kuten tyytyväisyys ( Itävalta ), rangaistuksen 
mittaamisen laatu ( Malta ), lojaalisuus tuomioistuimia kohtaan ( Portugali ) sekä käsitys asianmukaisesta 
rangaistuksesta ( Suomi ).  
 
                                                           
99 Vuoden 2017 tiedot  on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
01234
BGCZEEESHRLVLTHUMTATPLPTROSISEDKIENLFIDEBEITFRELLUSKCYUK
Asianhallintajärjestelmät  Tuomioistuinten toiminnan tilastointivälineet
EI OLEE
I
T
I
E
T
O
J
A
LVHUMTSIBGEEPTNLSEESPLATDKFIBECZIEELFRHRITCYLTLUROSKUK
Tuomioistuinten palvelujen saatavuus Tuomioistuimen asiakaspalvelu
Oikeuskäsittelyn suorittaminen Tuomioistuimen tuomio/päätös
Vieraskielisten tarpeet ja tyytyväisyys Lasten tarpeet ja tyytyväisyys
Näkö-/kuulovammaisten tarpeet ja tyytyväisyys Yleinen luottamus oikeuslaitokseen
Tietoisuus oikeuksista Muut aiheetE
I
T
I
E
T
O
J
AEI TUTKIMUKSIA VUONNA  2017
 
45 
 Kaavio 42: Tuomioistuinten käyttäjien tai oikeusalan ammattilaisten parissa toteutettujen 
kyselytutkimusten jatkotoimet  (*) (lähde: Euroopan komissio (100)) 
 
(*) Jäsenvaltioille annettiin yksi piste kunkin  tyyppisestä jatkotoimesta. Ryhmä ”Muut jatkotoimet” sisältää 
seuraavaa: uutta verkkoportaalia koskevien ohjeiden ja puitteiden laatiminen ( Tanska ), politiikkaa ja toiminnan 
suuntaa koskevien ohjeiden laatiminen , ( Malta ), oikeuslaitosta koskevan yleisen k äsityksen parantaminen 
(Portugali ) sekä yleisölle suunnattujen tietovälineiden julkaiseminen. Irlanti:  Tiedot liittyvät vuonna 2016 tehtyyn 
testamentin valvontaa koskevaan tutkimukseen.  
  
                                                           
100 Vuoden 2017 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
SILVDEIEHUNLPTEEATESMTFIDKSEBGPLBECZELFRHRITCYLTLUROSKUK
Muut jatkotoimet
Käytetty tuomareiden ja tuomioistuinten henkilöstön koulutustarpeiden määrittämiseen
Tuomioistuinten toiminnan muuttaminen tai parantaminen
Käytetty arviointiin tai lainsäädännön muutostarpeen selvittämiseen
Käytetty paikallisen tai kansallisen tason vuosi-/erityiskertomuksen laadinnassa
Tulokset julkistettu kokonaan verkossaEI TUTKIMUKSIA VUONNA 2017E
I
T
I
E
T
O
J
AE
IO
L
E
 
46 
 3.2.4  Normit  
Normien avulla voidaan parantaa oikeuslaitosten laatua.  EU:n oikeusalan vuoden 2019 
tulostaulussa esitetään ensimmäistä kertaa katsaus korkeimmassa ja alemmissa oikeusasteissa 
sovellettaviin tuomioiden laatua edistäviin käytäntöihin (kaavio 43). Katsaus perustuu Euroopan 
unionin korkeimpien hallinto -oikeuksien  yhdistyksen (ACA -Europe) ja Euroopan unionin 
korkeimpien oikeuksien presidenttien verkoston (NPSJC) keräämiin tietoihin.  
Edellisessä EU:n oikeusalan tulostaulussa tarkasteltiin ajankäyttöön ja asianosaisille 
tiedottamiseen liittyviä normeja. Vuoden 2019 tulostaulussa keskitytään ajankäyttöä, asiaruuhkaa 
ja aikatauluja koskevien normien käyttöön hallintavälineenä oikeuslaitoksessa. (101) Kaaviosta 44 
käy ilmi, mitkä jäsenvaltiot käyttävät määräaikoja, aikatauluja ja asiaruuhkaa koskevia normeja. 
Määräajat ov at määräpituisia ajanjaksoja, esimerkiksi päivien enimmäismäärä asian kirjaamisesta 
ensimmäiseen oikeuskäsittelyyn. Asiaruuhkalla tarkoitetaan määritettyä ajanjaksoa vanhempia 
asioita. Aikataulut ovat mitattavissa olevia tavoitteita tai käytäntöjä, esimerk iksi tietty ajanjakso, 
jonka kuluessa ennalta määritetty osuus asioista on saatava käsiteltyä. Kaaviosta 45 ilmenee, 
mitkä tahot huolehtivat asiaruuhkaa koskevien normien määrittämisestä, seurannasta ja 
jatkotoimista. Kaaviossa 46 perehdytään tarkemmin tie ttyihin aikatauluja koskeviin seikkoihin.  
– Tuomioiden laatu – 
Tuomioistuinratkaisuja pidetään yleisen käsityksen mukaan laadukkaina, kun ne ovat selkeästi 
laadittuja ja jäsenneltyjä ja niissä on löydetty asianmukainen tasapaino selkeiden perustelujen ja 
tiiviyden välillä, minkä ansiosta ne ovat helposti ymmärrettäviä ja täytäntöönpanokelpoisia. 
Tuomioistuinratkaisujen sanamuoto ja rakenne voivat myös vaikuttaa siihen, miten hyvin 
tietokoneohjelmat, erityisesti luonnollisen kielen käsittelyn (NLP) sovelluk set, pystyvät 
käsittelemään niitä. Laadukkaaseen lopputulokseen voidaan päästä vain monitahoisten ja 
monipuolisten keinojen avulla (esimerkiksi tuomareiden tasokas ammatillinen koulutus, 
ratkaisujen laatimista koskevien hyvien käytäntöjen käyttöönotto ja r atkaisujen laadun seuranta), 
oikeuslaitoksen riippumattomuutta kunnioittaen. Euroopan unionin korkeimpien hallinto -
oikeuksien yhdistys laati kyselylomakkeen, johon korkeimmat hallinto -oikeudet ja korkeimmat 
oikeudet (Euroopan unionin korkeimpien oikeuksien  presidenttien verkoston jäsenet) vastasivat. 
Kaaviossa 43 esitetään jäsenvaltioiden käyttöön ottamat, valittuja indikaattoreita koskevat normit, 
joiden katsotaan edistävän tuomioiden yleistä laatua. Yksittäisten ratkaisujen asiasisältöön ei ole 
kiinnitett y huomiota.  
  
                                                           
101  EU:n oikeusalan tulostaulussa määräai koja ja aikatauluja koskevat normit menevät pidemmälle kuin 
vaatimukset, jotka perustuvat Euroopan unionin peruskirjan 47 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 
6 artiklassa vahvistettuun, oikeudenkäyntiä kohtuullisen ajan kuluessa koskevaan oikeutee n. 
 
47 
 Kaavio 43: Korkeimman oikeusasteen tuomioiden laadun parantamisessa sovelletut 
laatunormit (*) (lähde: Euroopan komissio yhdessä ACA -Europen ja NPSJC:n kanssa)  
 
(*) Kussakin jäsenvaltiossa vasemmanpuoleinen pylväs kuvaa korkeimpien oikeuksien käytäntöjä, oikeanpuoleinen 
pylväs (merkitty A -kirjaimella) korkeimpien hallinto -oikeuksien käytäntöjä. Jäsenvaltiot ovat niiden omakielisen 
nimen mukaisessa aakkosjärjestyks essä. Jäsenvaltioille annettiin yksi piste kutakin tuomioiden laatua koskevaa 
indikaattoria kohti. Koulutukseen sisältyy kirjallisten ratkaisujen rakennetta koskeva tuomareiden oikeudellinen 
koulutus (0,25 pistettä), kirjallisten ratkaisujen perustelujen t yyliä koskeva korkeimpien oikeuksien tuomareiden 
oikeudellinen koulutus, kirjallisten ratkaisujen perustelujen tyyliä koskeva alempien oikeusasteiden tuomareiden 
oikeudellinen koulutus (0,25 pistettä) ja tuomioiden laatimista koskeva koulutus (yliopistossa , tuomarikoulussa tai 
työssä) (0,25 pistettä). Velvollisuus käyttää selkeää ja yksinkertaista kieltä voi perustua lakiin, määräykseen tai 
ammatilliseen käytäntöön (1 piste). Tiiviysvelvollisuuden katsotaan olevan käytössä riippumatta siitä, perustuuko se 
lakiin, tuomioistuimen määräyksiin vai käytäntöihin (1 piste). Tuomioiden laadun arviointi tarkoittaa korkeimman 
oikeusasteen sisäistä mekanismia korkeimman oikeuden omien ratkaisujen yleisen laadun arvioimiseksi (1 piste). 
Italia, Corte Suprema di Cassazio ne: Vaikka tuomioiden selventämiseen ei ole menettelyllistä välinettä, tiettyihin 
asian näkökohtiin voidaan silti joissain tilanteissa saada selvennystä toimivaltaiselta tuomarilta ratkaisun 
täytäntöönpanovaiheessa. Tanska  ja Romania : Ei tietoja. Mukana ol evat tuomioistuimet: Belgia:  Cour de Cassation 
(korkein oikeus) ja Conseil d’Etat (korkein hallinto -oikeus) Bulgaria:  Върховен касационен съд (korkein oikeus) ja 
Върховен административен съд (korkein hallinto -oikeus). Tšekki:  Nejvyšší soud (korkein oikeus)  ja Nejvyšší 
správní soud (korkein hallinto -oikeus). Saksa:  Bundesverwaltungsgericht (liittovaltion ylin hallintotuomioistuin). 
Viro:  Riikohus (korkein oikeus). Irlanti:  Chúirt Uachtarach (korkein oikeus). Kreikka:  Συμβούλιο της Επικρατείας 
(korkein hallin to-oikeus). Espanja:  Tribunal Supremo (korkein oikeus). Ranska:  Cour de Cassation (korkein oikeus) 
ja Conseil d’Etat (korkein hallinto -oikeus). Kroatia:  Vrhovni sud (korkein oikeus) ja Visoki upravni (korkein 
hallinto -oikeus). Italia:  Corte Suprema di Cass azione (korkein oikeus) ja Consiglio de Stato (korkein hallinto -
oikeus). Kypros:  Ανώτατο Δικαστήριο (korkein oikeus). Latvia:  Augstākā tiesa (korkein oikeus). Liettua:  Vyriausiasis 
Administracinis Teismas (korkein hallinto -oikeus). Luxemburg:  Cour de Cassa tion (korkein oikeus). Unkari:  Kúria 
(korkein oikeus). Malta: Court of Appeal (muutoksenhakutuomioistuin). Alankomaat:  Hoge Raad (korkein oikeus) ja 
Raad van State (korkein hallinto -oikeus). Itävalta:  Oberster Gerichtshof (korkein oikeus) ja Verwaltungsgerichtshof 
(korkein hallinto -oikeus). Puola:  Sąd Najwyższy (korkein oikeus) ja Naczelny Sąd Administracyjny (korkein hallinto -
oikeus). Portugali:  Supremo Tribunal Administrativo (korkein hallinto -oikeus ). Slovenia:  Vrhovno sodišče (korkein 
oikeus). Slovakia:  Najvyšší súd (korkein oikeus). Suomi:  Korkein hallinto -oikeus. Ruotsi:  Högsta domstolen 
(korkein oikeus) ja högsta förvaltningsdomstolen (korkein hallinto -oikeus). Yhdistynyt kuningaskunta:  Supreme 
Court (korkein oikeus).  
  
Perustelujen tai rakenteen ennalta määritetyt elementit Koulutus
Velvollisuus käyttää selkeää ja yksinkertaista kieltä Tuomioiden selventämiseen tarkoitettu mekanismi
Tiiviyteen pyrkiminen Tuomioiden laadun arviointiEITIETOJAAA
AA
AA
A
A
AA
A
A
AEITIETOJA
 
48 
 Kaavio 44: Ajankäyttöön liittyvät normit (*) (lähde: Euroopan komissio (102)) 
 
(*) Jäsenvaltioille annettiin yksi piste, jos normeja oli määritelty, riippumatta oikeudenalasta (siviili -, kauppa - ja 
hallinto -oikeudelliset sekä muut asiat).  
Kaaviossa 45 käsitellään asiaruuhkaa koskevia normeja, joilla pyritään vähentämään viivästyksiä 
oikeudenkäynnin saattamiseksi nopeammin päätökseen. Kaaviosta ilmenee jäsenvaltioiden eri 
vallankäyttäjien toimivalta m äärittää asiaruuhkaa koskevia normeja, seurata niiden noudattamista 
ja huolehtia niihin liittyvistä jatkotoimista. Kaaviossa 46 käsitellään aikatauluja, jotka voivat olla 
tehokas hallintaväline oikeuslaitoksessa, sillä ne voivat auttaa havaitsemaan mahdoll isia 
toimivuuteen liittyviä ongelmia ja löytämään ratkaisuja niihin (esimerkiksi henkilö - tai 
taloudellisten resurssien lisääminen, tuomioistuimen hallinnon uudelleenjärjestely, tilapäinen apu 
tuomioistuimelle).  
Kaavio 45: Asiaruuhkaa koskevien normien määrittäminen ja niiden noudattamisen 
seuranta  (*) (lähde: Euroopan komissio (103)) 
 
(*) ˮToimenpanovallan käyttäjiinˮ kuuluu toimielimiä, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti hallituksen valvonnassa. 
ˮMuillaˮ tarkoitetaan Unkarin kansallista oikeusvirastoa, jonka päällikön valitsee tuomareiden keskuudesta 
yhdeksän vuoden toimikaudeksi parlamentti määräenemmistöllä. ˮOikeuslaitosˮ käsittää muun muassa 
tuomioistuinten päälliköt, tuomarineuvostot ja tuomarielimet. Unkari: Kans allinen oikeusvirasto osallistuu 
asiaruuhkaa koskevien normien määrittämiseen, seurantaan ja jatkotoimiin.  
  
                                                           
102 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
103 Vuoden 2018 tiedot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
BEEEITLTHUATROSIFISEDKDEESHRCYLVNLSKCZIEELFRMTPLPTBGLUUK
Määräajat Aikataulut  AsiaruuhkaE
IO
L
E
EITIETOJA
Jatko -
toimet
Seuranta
Määrittä -
minenToimeenpanovallan käyttäjä / 
muu
Toimeenpanovallan käyttäjä / 
muu
Toimeenpanovallan käyttäjä / 
muuOikeuslaitos
Oikeuslaitos
OikeuslaitosEI OLEE
I
T
I
E
T
O
J
A
 
49 
 Kaavio 46: Aikataulujen määrittely, automaattinen seuranta ja jatkotoimet (*) (lähde: 
Euroopan komissio (104)) 
 
 
3.2.5  Yhteenveto oikeuslaitosten laadusta  
Oikeussuojan helppo saatavuus, riittävät resurssit, tehokkaat arviointivälineet sekä asianmukaiset 
normit ja käytännöt ovat oikeuslaitosten laadukkuutta edistäviä tekijöitä. Kansalaiset ja yritykset 
odottavat tehokkaalta oikeuslaitokselta laadukkaita ratkaisuja. (105) EU:n oikeusalan vuoden 2019 
tulostaulussa laajennetaan näiden tekijöiden vertailevaa tarkastelua.  
Saatavuus  
Tässä tulostaulussa perehdytään seikkoihin, jotka edistävät kansalaiset huomioon  ottavan 
oikeuslaitoksen rakentamista:  
 Lähes kaikkien jäsenvaltioiden oikeuslaitoksesta on saatavilla tietoa verkossa . Tarjolla on 
muun muassa keskitetty verkkoportaali, jonka kautta on saatavissa verkkolomakkeita, sekä 
vuorovaikutteista perehdytystä laillisiin oikeuksiin (kaavio 20). Eroa on siinä, millaisia tietoja 
annetaan ja miten tiedot vastaavat ihmisten tarpeita. Esimerkiksi entistä useammassa eli 13 
jäsenvaltiossa kansalaiset voivat nyt selvittää verkkosimulaation avulla, onko heidän 
mahdollist a saada oikeusapua. Useimmissa jäsenvaltioissa on saatavana vieraskielisille 
suunnattua tietoa, kun taas lapsille sekä näkö - tai kuulovammaisille suunnattua tietoa ei tarjota 
yhtä laajasti.  
 Oikeusavun saatavuudella ja oikeudenkäyntimaksujen suuruudella on merkittävä 
vaikutus erityisesti vähävaraisten henkilöiden oikeussuojan saatavuuteen . Kaaviosta 21 
ilmenee, että kuluttajat, joiden tulot alittavat Eurostatin köyhyysrajan, eivät joissain 
jäsenvaltioissa saisi oikeusapua. Oikeusavun saatavuus on kuitenkin p arantunut 
edellisvuodesta kahdessa tällaisessa jäsenvaltiossa. Samaan aikaan oikeusavun saaminen on 
vaikeutunut eräissä jäsenvaltioissa vuosien mittaan. Oikeudenkäyntimaksut (kaavio 22) ovat 
                                                           
104 Vuoden 2018 tie dot on kerätty yhteistyössä kansallisten oikeudenhoitojärjestelmien yhteyshenkilöiden 
ryhmän kanssa.  
105 Tekoälyn käytöstä oikeuslaitoksissa on tullut ajankohtainen kysymys. Komissio antoi huhtikuussa 2018 
tiedonannon Tekoäly Euroopassa  (COM(2018) 237 final) , jossa korostetaan keskeisiin käyttöaloihin, kuten 
julkishallintoon (oikeusala mukaan lukien), tehtävien investointien merkitystä. EU:n oikeusalan tulostaulussa 
voitaisiin tulevina vuosina esittää katsaus jäsenvaltioiden tilanteesta. Kaavioissa 26 ja 43 ( verkossa 
julkaistavien tuomioiden julkaisujärjestelyt sekä tuomioiden laatua koskevat käytännöt) annetaan jo nyt tietoa 
tekijöistä, jotka ovat olennaisia pyrittäessä luomaan vahvaa oikeusteknologia -alaa Euroopassa.  
BELVHUNLESITATROSEBGEELTSIDKFRFICYCZDEIEPTELHRLUMTPLSKUK
Mahdollinen jatkotoimi: tuomarin raportti
Mahdollinen jatkotoimi: tuomioistuimen hallinnon uudelleenjärjestely
Mahdollinen jatkotoimi: erityistuomareiden tilapäinen apu
Mahdollinen jatkotoimi: lisäresurssit
Aikataulujen jatkuva reaaliaikainen seuranta
Aikatauluja koskevien normien määrittelyEI OLEE
IT
I
E
T
O
J
A
 
50 
 pysyneet pitkälti samalla tasolla vuodesta 2016 lähtien. Useissa jäsenvaltioissa 
oikeudenkäyntimaksun osuus vaatimuksen, erityisesti vähäisen vaatimuksen, arvosta on 
kuitenkin aiempaa suurempi, mikä johtuu sovellettavan vähimmäisoikeudenkäyntimaksun 
korottamisesta. Oikeusavun saamisen vaikeus sekä osittain huomattavan s uuret 
oikeudenkäyntimaksut voivat heikentää vähävaraisten henkilöiden oikeussuojan saatavuutta 
eräissä jäsenvaltioissa.  
 Mahdollisuus käyttää sähköisiä välineitä  oikeudellisen menettelyn aikana helpottaa 
oikeussuojan saatavuutta ja vähentää viivästyksiä ja kustannuksia. Kaaviosta 23 käy ilmi, että 
yli puolessa jäsenvaltioista kanteita ei voi toimittaa sähköisesti tai sähköinen toimitus on 
mahdollista vain rajallisesti. Kaikissa jäsenvaltioissa ei myöskään voi seurata verkossa 
tuomioistuinmenettelyn etenemist ä. 
 Useimmissa jäsenvaltioissa on normeja siitä, miten asianosaisille tiedotetaan asian 
etenemisestä , tuomioistuimen aikatauluista tai mahdollisista viivästyksistä (kaavio 24). 
Muutamissa jäsenvaltioissa näitä normeja on parannettu huomattavasti aiemmista v uosista. 
Jäsenvaltioiden väliset erot liittyvät pääosin käytettäviin menetelmiin. Eräissä jäsenvaltioissa 
on käytössä automaattinen järjestelmä, jonka avulla asianosaisille ilmoitetaan viivästyksistä, 
aikatauluista tai asian yleisestä etenemisestä sähköpos titse tai tekstiviestillä. Joissain 
jäsenvaltioissa asiaa koskeviin tietoihin pääsee tutustumaan verkossa, kun taas toisissa 
jäsenvaltioissa tietoihin tutustuminen on tuomioistuimen harkinnan varassa.  
 Tuomioistuinten tuomioiden saatavuus verkossa  (kaavio 25) on parantunut aiemmista 
vuosista. Tämä pätee erityisesti korkeimmassa oikeusasteessa annettujen tuomioiden 
julkaisemiseen: 19 jäsenvaltiota julkaisee kaikki siviili - ja kauppaoikeudellisissa sekä hallinto -
oikeudellisissa asioissa annetut tuomiot. EU:n oikeusalan tulostaulussa esitetään ensimmäistä 
kertaa tietoja rikostuomioiden julkaisemisesta. Niistä ilmenee, että 19 jäsenvaltiota julkaisee 
kaikki korkeimmassa oikeusasteessa annetut rikostuomiot.  Myönteinen kehitys kannustaa 
kaikkia jäsenvaltioita jatk amaan parannuksia, sillä korkeimmassa oikeusasteessa annetuilla 
ratkaisuilla on suuri merkitys oikeuskäytännön yhtenäisyyden kannalta. Koska erilaiset 
verkossa julkaisemiseen liittyvät järjestelyt (kaavio 26) voivat helpottaa asiaankuuluvan 
oikeuskäytännön  etsimistä, asiasanojen liittämistä tuomioihin ja eurooppalaisen 
oikeuskäytäntötunnuksen (ECLI) käyttöä voitaisiin kehittää edelleen.  
 Verrattuna aiempiin vuosiin, yhä useampi jäsenvaltio pyrkii edistämään vaihtoehtoisten 
riidanratkaisumenettelyjen (kaavio  27) vapaaehtoista käyttöä yksityisoikeudellisten riitojen 
ratkaisemiseen. Menettelyjen käyttöä eri oikeudenaloilla on pyritty lisäämään pääosin 
ottamalla käyttöön entistä enemmän kannustimia. Myös hallinto -oikeudelliset riita -asiat on 
otettu huomioon: vaj aa puolet jäsenvaltioista sallii vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen 
käytön tällä alalla.  
Resurssit  
Laadukkaan oikeuslaitoksen edellytyksenä jäsenvaltioissa ovat riittävät taloudelliset ja 
henkilöresurssit, mukaan lukien tarvittavat investoinnit fyy siseen ja tekniseen infrastruktuuriin, 
asianmukainen perus - ja täydennyskoulutus sekä tuomarikunnan monimuotoisuus, mukaan lukien 
sukupuolten tasapuolinen edustus. EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulusta käy ilmi seuraavaa:  
 Taloudellisia resursseja  koske vat tiedot osoittavat, että tuomioistuimiin liittyvät julkiset 
menot pysyivät jäsenvaltioissa yleisesti ottaen pitkälti ennallaan vuonna 2017. Toteutuneissa 
määrissä – sekä euroina asukasta kohti että osuutena BKT:stä – on edelleen merkittäviä eroja 
jäsenv altioiden välillä (kaaviot 28 ja 29). Vuonna 2017 menot kasvoivat edellisvuodesta 
kuitenkin aiempaa harvemmassa jäsenvaltiossa. Jäsenvaltiot määrittävät oikeuslaitokselle 
kohdistettavat taloudelliset resurssit useimmiten aiempien tai todellisten kustannust en 
perusteella, ja vain harvassa jäsenvaltiossa ne perustuvat todelliseen työmäärään tai 
tuomioistuinten pyyntöihin (kaavio 30).  
 
51 
  EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulussa esitetään Eurostatin keräämien tietojen perusteella 
ensimmäistä kertaa, miten kokonaismenot jakautuvat eri ryhmiin . Kaaviosta 31 käy ilmi, 
että rahankäytössä on huomattavia eroja jäsenvaltioiden välillä. Useimmissa jäsenvaltioissa 
tuomareiden ja tuomioistuinten henkilöstön palkkojen ja palkkioiden (mukaan lukien 
sosiaaliturvamaksut)  osuus menoista oli suurin, kun taas investoinnit kiinteisiin varoihin, 
esimerkiksi tuomioistuinrakennuksiin ja ohjelmistoihin, olivat hyvin vähäisiä ja joissain 
tapauksissa niitä ei ollut lainkaan. Toimintakulujen (esimerkiksi rakennusten vuokrat, 
oikeusa pu ja muut tarvikkeet) osuus menoista on sitä vastoin huomattavasti muita suurempi 
eräissä jäsenvaltioissa (kaavio 31).  
 Valtaosa tuomareista on naisia.  Useimmissa jäsenvaltioissa naistuomarit ovat enemmistönä 
ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tuomioistui missa (kaavio 33). Korkeimmissa oikeuksissa 
tilanne on päinvastainen, sillä useimmissa jäsenvaltioissa naisten osuus tuomareista on alle 50 
prosenttia (kaavio 34). Naispuolisten tuomareiden osuus korkeimmissa oikeuksissa on 
kuitenkin kasvanut vuodesta 2010  lähtien useimmissa jäsenvaltioissa.  
 Tuomareiden koulutuksesta  voidaan todeta, että useimmissa jäsenvaltioissa järjestetään 
EU:n oikeutta, toisen jäsenvaltion oikeutta ja tuomaritaitoa koskevaa täydennyskoulutusta, kun 
taas tietoteknisiä taitoja, tuomioist uimen hallintoa ja oikeusetiikkaa koskevaa koulutusta 
tarjotaan vähemmän (kaavio 37). Kun tarkastellaan viestintää haavoittuvassa asemassa olevien 
asianosaisryhmien kanssa koskevaa koulutusta, näyttää siltä, että tilanne on parantunut lasten, 
näkö - tai kuu lovammaisten ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien osalta (kaavio 38). 
Turvapaikanhakijoiden osalta tilanne on heikompi. Vajaassa puolessa jäsenvaltioista 
järjestetään koulutusta, jonka tavoitteena on lisätä tuomareiden tietoisuutta valeuutisista ja 
sosiaalisen median ongelmista sekä parantaa heidän kykyään käsitellä niitä.  
Arviointivälineet  
 Tuomioistuinten toimintaa seurataan ja arvioidaan  kaikissa jäsenvaltioissa (kaavio 39). 
Välineinä ovat yleensä erilaiset tulos - ja laatuindikaattorit sekä säännöl linen raportointi. Lähes 
kaikissa jäsenvaltioissa seurataan tuomioistuinasioiden määrää ja käsittelyaikaa ja tehdään 
säännöllisiä arviointeja. Aiempiin vuosiin verrattuna useissa jäsenvaltioissa on laajennettu 
seurantaa tarkemmin määritettyihin seikkoihin,  ja joissain jäsenvaltioissa on lisätty laadusta 
vastaavan henkilöstön määrää tuomioistuimissa.  
 Monissa jäsenvaltioissa ei vielä hyödynnetä tieto - ja viestintäteknisiä 
asianhallintajärjestelmiä  täysipainoisesti, eikä tilanne ole parantunut aiemmista vuosis ta 
(kaavio 40). Järjestelmiä voidaan käyttää eri tarkoituksiin, muun muassa tilastojen laatimiseen, 
ja niiden on oltava johdonmukaisesti käytössä koko oikeuslaitoksessa. Eräissä jäsenvaltioissa 
on varhaisvaroitusjärjestelmiä, joiden avulla voidaan havaita virheitä tai asian käsittelyä 
koskevien normien laiminlyöntejä ja löytää näin ratkaisut ajoissa. Joissain jäsenvaltioissa ei 
edelleenkään ole mahdollista kerätä koko maan kattavia tietoja kaikilta oikeudenaloilta.  
 Tuomioistuinten käyttäjien ja oikeusalan ammattilaisten parissa toteutettujen 
kyselytutkimusten  käyttö on vähentynyt (kaavio 41), ja aiempaa useammassa jäsenvaltiossa 
ei tehty yhtään kyselytutkimusta. Saatavuus, asiakaspalvelu, oikeuskäsittely ja tuomio se kä 
yleinen luottamus oikeuslaitokseen olivat edelleen keskeisiä tutkimusaiheita, mutta vain 
muutamassa jäsenvaltiossa selvitettiin erityistarpeisten ryhmien tyytyväisyyttä sekä tietoisuutta 
oikeuksista. Lähes kaikissa kyselytutkimuksia käyttäneissä jäsenva ltioissa varmistettiin myös 
jatkotoimien toteuttaminen (kaavio 42), mutta toimien laajuus vaihteli edelleen suuresti. 
Yleensä tutkimusten tulokset julkaistiin, ja niitä käytettiin aineistona erilaisissa kertomuksissa. 
Useimmissa jäsenvaltioissa tutkimusten  tulosten avulla selvitettiin lainsäädännön 
muutostarpeita.  
Normit  
 
52 
 Normien avulla voidaan parantaa oikeuslaitosten laatua. Tässä tulostaulussa tutkitaan aiempien 
tulostaulujen tapaan tarkemmin tiettyjä normeja, joilla pyritään parantamaan 
oikeudenkäyntimen ettelyihin liittyvää ajankäyttöä ja asianosaisille tiedottamista. EU:n oikeusalan 
vuoden 2019 tulostaulussa on ensimmäistä kertaa tietoa myös tuomioiden laatua koskevista 
normeista.  
 Euroopan unionin korkeimpien hallinto -oikeuksien yhdistyksen ja Euroopan u nionin 
korkeimpien oikeuksien presidenttien verkoston keräämiin tietoihin perustuva kaavio 43 
osoittaa, että tuomioiden laatua  koskevat normit vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltioiden 
välillä, eräissä jäsenvaltioissa jopa tarkasteltujen tuomioistuinten vä lillä. Useimmissa 
jäsenvaltioissa tuomareille järjestetään kuitenkin jonkin tyyppistä tuomioiden laatimista, 
rakennetta ja perustelujen tyyliä koskevaa ammatillista koulutusta.  
Ratkaisujen rakenteeseen ja perusteluihin  sisältyy useimmissa jäsenvaltioissa e nnalta 
määritettyjä elementtejä. Lisäksi eräissä jäsenvaltioissa tuomioistuinten käyttäjien saatavilla on 
mekanismeja, joiden avulla he voivat saada selvennystä tuomioistuinten tuomioihin. Tällä 
tavoin oikeuslaitosta voidaan tuoda lähemmäs kansalaisia.  
Itsearviointivälineitä  antamiensa ratkaisujen laadun  arviointiin käyttävät korkeimmat 
oikeudet ovat vähemmistönä, vaikka tällainen käytäntö voisi saada aikaan parannuksia – 
oikeuslaitoksen riippumattomuutta kunnioittaen.  
 Useimmissa jäsenvaltioissa käytetään ajankäyttöä koskevia normeja . Eräissä jäsenvaltioissa, 
joissa on erityisiä tehokkuuteen liittyviä haasteita, ei tällaisia normeja kuitenkaan ole käytössä. 
Asiaruuhkaa koskevat normit eivät edelleenkään ole yhtä yleisiä kuin määräaikoja (esimerkiksi 
määrätt y aika asian kirjaamisesta ensimmäiseen oikeuskäsittelyyn) ja aikatauluja (esimerkiksi 
tietty aika, jonka kuluessa ennalta määritetty osuus asioista on saatava käsiteltyä) koskevat 
normit (kaavio 44).  
 Asiaruuhkaa  koskevat normit ovat hyödyllinen väline, jo ka voi parantaa asianhallintaa ja 
lisätä tehokkuutta. Kaaviosta 45 ilmenee, että oikeuslaitos määrittää asiaruuhkat useimmiten 
yksin tai yhteistyössä toimeenpanovallan käyttäjän kanssa. Seuranta ja jatkotoimet ovat 
pääosin oikeuslaitoksen vastuulla, mutta eräissä jäsenvaltioissa myös toimeenpanovallan 
käyttäjä on mukana seuranta - ja jatkotoimivaiheissa.  
 Vaikka useimmissa jäsenvaltioissa on aikatauluja  koskevia normeja (kaavio 46), vain 
muutamassa jäsenvaltiossa on ennalta määritettyjen aikataulujen jatkuvaan seurantaan 
käytettäviä mekanismeja. EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulusta käy ilmi, että suurin osa 
jäsenvaltioista käyttää lisäresursseja jatkotoimiin, vaikkakin niiden laajuus vaihtelee. Yleisin 
jatkotoimi on tuomioistuimen hallinnon uudell eenjärjestely, kun taas erityistuomareiden 
tilapäinen apu on mahdollista vain muutamassa jäsenvaltiossa.  
 
  
 
53 
 3.3 Riippumattomuus  
Oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskeva vaatimus perustuu SEU -sopimuksen 19 artiklassa 
mainittuun tehokkaan oikeussuojan periaatteeseen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (106) 
vahvistettuun tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevaan oikeuteen (47 artikla). Se takaa 
oikeusjärjestelmän oikeudenmukaisuuden, ennustettavuuden ja varmuuden, jotka ovat  
ensiarvoisen tärkeitä oikeus valtioperiaatteen noudattamisen ja investointiympäristön 
houkuttelevuuden kannalta . Käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuudesta on kasvua edistävä 
tekijä, kun taas käsitys riippumattomuuden puuttumisesta voi karkottaa investointeja. 
Tulostaulussa esitetään  indikaattoreita, jotka kuvaavat, miten riippumattomana eri tahot pitävät 
oikeuslaitosta. Lisäksi esitetään useita indikaattoreita siitä, miten oikeuslaitokset on järjestetty 
niin, että niiden riippumattomuus on turvattu tietyntyyppisissä tilanteissa, jois sa se saattaa 
vaarantua. EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulussa tarkastellaan uusia tai päivitettyjä 
indikaattoreita, jotka koskevat tuomareiden kurinpitomenettelyihin ja tuomarineuvostojen 
tuomarijäsenten nimittämiseen liittyviä oikeudellisia takeita s ekä syyttäjälaitosten organisointia. 
Tiedot on saatu Euroopan tuomarineuvostojen verkostolta (ENCJ), Euroopan unionin 
korkeimpien oikeuksien presidenttien verkostolta (NPSJC) ja Euroopan unionin korkeimpien 
hallinto -oikeuksien yhdistykseltä (ACA -Europe).  
3.3.1 Oikeuslaitoksen riippumattomuus  
Kaavio 47: Kansalaisten käsitys tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuudesta (*) 
(lähde: Eurobarometri (107) – vaaleat värit: 2016, 2017 ja 2018; tummat värit: 2019)  
 
(*) Jäsenvaltiot on järjestetty ensin niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, joiden mielestä tuomioistuinten ja tuomareiden 
riippumattomuus on erittäin hyvä tai melko hyvä (molemmat yhdessä ”hyvä”). Jos joissain jäsenvaltioissa ”hyvä” -vastausten 
osuus on sama, jäsenvaltio t on järjestetty niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, joiden mielestä tuomioistuinten ja 
tuomareiden riippumattomuus on melko huono tai erittäin huono (molemmat yhdessä ”huono”). Jos joissain jäsenvaltioissa 
”hyvä” - ja ”huono” -vastausten osuus on sam a, jäsenvaltiot on järjestetty niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, joiden 
mielestä tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuus on erittäin hyvä. Jos joissain jäsenvaltioissa ”hyvä” -, ”huono” - ja 
”erittäin hyvä” -vastausten osuus on sama, jäsenval tiot on järjestetty niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, joiden mielestä 
tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuus on erittäin huono.  
                                                           
106  Ks. https://eur -lex.europa.eu/legal -content/FI/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012P/TXT&from=FI  
107  Eurobarometri -tutkimus FL474, tehty 9. –11.1.2019. Vastaukset kysymykseen, jossa vastaajia pyydettiin 
arvio imaan omien tietojensa pohjalta maansa oikeuslaitosta ja sitä, miten riippumattomina he pitävät 
tuomioistuimia ja tuomareita, asteikolla ”erittäin hyvä”, ”melko hyvä”, ”melko huono” tai ”erittäin huono”: 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_en  
0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
 DK FI AT SE IE DE NL LU UK BE CY FR EL MT EE CZ LT LV HU PT RO SI PL IT ES BG SKHR
Erittäin hyvä Melko hyvä Melko huono Erittäin huono Ei osaa sanoa
 
54 
 Kaaviossa 48 esitetään vastaajien ilmoittamat tärkeimmät syyt siihen, miksi tuomioistuimia ja 
tuomareita ei pid etä riippumattomina. Kyselyyn vastanneet kansalaiset, joiden arvio maansa 
oikeuslaitoksen riippumattomuudesta oli ”melko huono” tai ”erittäin huono”, saivat valita 
arvionsa perusteeksi kolme syytä. Jäsenvaltiot on lueteltu samassa järjestyksessä kuin kaavi ossa 
47. 
Kaavio 48: Tärkeimmät syyt siihen, miksi kansalaiset eivät pidä oikeuslaitosta 
riippumattomana (kaikkien vastaajien osuus – mitä suurempi luku, sitä tärkeämpi syy) (lähde: 
Eurobarometri (108)) 
 
Kaavio 49: Yritysten käsitys tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuudesta (lähde: 
Eurobarometri (109) – vaaleat värit: 2016, 2017 ja 2018; tummat värit: 2019)  
 
                                                           
108  Eurobarometri -tutkimus FL474; vastaukset kysymykseen, jossa vastaaji a pyydettiin kertomaan, minkä verran 
mainitut syyt selittävät heidän arviotaan maansa oikeuslaitoksen riippumattomuudesta, asteikolla ”erittäin 
paljon”, ”jonkin verran”, ”ei juurikaan”, ”ei lainkaan”.  
109  Eurobarometri -tutkimus FL475, tehty 7. –16.1.2019. Va staukset kysymykseen, jossa vastaajia pyydettiin 
arvioimaan omien tietojensa pohjalta maansa oikeuslaitosta ja sitä, miten riippumattomina he pitävät 
tuomioistuimia ja tuomareita, asteikolla ”erittäin hyvä”, ”melko hyvä”, ”melko huono” tai ”erittäin huono” : 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_en  
0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
DKFIATSEIEDENLLUUKBECYFRELMTEECZLTLVHUPTROSIPLITESBGSKHR
Tuomareiden asema ei takaa riittävästi
heidän riippumattomuuttaanOikeuslaitoksen toimintaan puututaan tai sitä painostetaan
taloudellisten tai muiden intressien vuoksiHallitus ja poliitikot sekaantuvat
oikeuslaitoksen toimintaan tai painostavat sitä
0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
 DK LU FI AT IE NL DE RO SE BE UK MT LT FR EL CY LV CZ BG EE IT ES PT PL SI SK HUHR
Erittäin hyvä Melko hyvä Melko huono Erittäin huono Ei osaa sanoa
 
55 
 (*) Jäsenvaltiot on järjestetty ensin niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, joiden mielest ä tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuus 
on erittäin hyvä tai melko hyvä (molemmat yhdessä ”hyvä”). Jos joissain jäsenvaltioissa ”hyvä” -vastausten osuus on sama, jäsenvaltiot on 
järjestetty niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, joiden mielestä  tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuus on melko huono tai 
erittäin huono (molemmat yhdessä ”huono”). Jos joissain jäsenvaltioissa ”hyvä” - ja ”huono” -vastausten osuus on sama, jäsenvaltiot on 
järjestetty niiden vastaajien prosenttiosuuden mukaan, j oiden mielestä tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuus on erittäin hyvä. Jos 
joissain jäsenvaltioissa ”hyvä” -, ”huono” - ja ”erittäin hyvä” -vastausten osuus on sama, jäsenvaltiot on järjestetty niiden vastaajien 
prosenttiosuuden mukaan, joiden miele stä tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuus on erittäin huono.  
Kaaviossa 50 esitetään vastaajien ilmoittamat tärkeimmät syyt siihen, miksi tuomioistuimia ja 
tuomareita ei pidetä riippumattomina. Kyselyyn vastanneet yritysten edustajat, joiden arvio 
maansa oikeuslaitoksen riippumattomuudesta oli ”melko huono” tai ”erittäin huono”, saivat valita 
arvionsa perusteeksi kolme syytä. Jäsenvaltiot on lueteltu samassa järjestyksessä kuin kaaviossa 
49. 
Kaavio 50: Tärkeimmät syyt siihen , miksi yritykset eivät pidä oikeuslaitosta 
riippumattomana (kaikkien vastaajien osuus – mitä suurempi luku, sitä tärkeämpi syy) (lähde: 
Eurobarometri (110)) 
 
Kaavio 51: Maailman talousfoorumi: yritysten käsitys oikeuslaitoksen 
riippumattomuudesta (käsitys riippumattomuudesta – mitä suurempi arvo, sitä 
riippumattomampana oikeuslaitosta pidetään) (lähde: Maailman talousfoorumi (111)) 
                                                           
110  Eurobarometri -tutkimus FL475; vastaukset kysymykseen, jossa vastaajia pyydettiin kertomaan, minkä verran 
mainitut syyt selittävät heidän arviotaan maansa oikeuslaitoksen riippumattomuudesta, asteikolla ”erittäin 
paljon”, ”jonkin verran”, ”ei juurikaan”, ”ei lainkaan”.  
111 Maailman talousfoorumin indikaattori perustuu seuraavaan kysymykseen annettuihin vastauksiin: kuinka 
riippumaton maasi oikeuslaitos on hallituksen, yksityishenkilöiden tai yritysten vaikutusvallasta? [1 = ei 
lainkaan riippumaton; 7 = täysin riippumaton]. Tutkimukseen vastasi edustava otos tärkeimmillä talouden 
aloilla (maatalous, valmistusteollisuus, muu kuin valmistusteollisuus sekä palvelut) toimivista yrityksistä 
kaikissa mukana olleissa jäsenvaltioissa. Tutkimuksen toteuttamiseen käytettiin monia eri m enetelmiä, muun 
muassa yritysjohtajien käynti - tai puhelinhaastatteluja, kyselykirjeitä sekä verkkokyselyjä. Ks. 
https://www.weforum.org/reports/the -global -competitven ess-report -2018   
0 %10 %20 %30 %40 %50 %60 %70 %80 %90 %100 %
DKLUFIATIENLDEELROFRSEBEUKMTLTCYLVCZBGEEITESPTPLSISKHUHR
Tuomareiden asema ei takaa riittävästi
heidän riippumattomuuttaanOikeuslaitoksen toimintaan puututaan tai sitä painostetaan
taloudellisten tai muiden intressien vuoksiHallitus ja poliitikot sekaantuvat
oikeuslaitoksen toimintaan tai painostavat sitä
 
56 
  
3.3.2 Rakenteellinen riippumattomuus  
Rakenteellisen riippumattomuuden takaaminen edellyttää sääntöjä erityisesti tuomioistuimen 
kokoonpanosta, sen jäsenten nimityksestä ja toimikauden kestosta sekä perusteista, jotka 
koskevat tuomioistuimen jäsenten pidättymistä päätöksenteosta, jääviyttä ja erottamista. Näiden 
sääntöjen tarkoituksena on poistaa yksityist en kansalaisten kaikki perustellut epäilyt sen suhteen, 
onko kyseinen tuomioistuin täysin ulkopuolisen vaikutusvallan ulottumattomissa ja onko se 
täysin puolueeton vastakkain oleviin intresseihin nähden. (112)  
Etenkin Euroopan neuvosto on laatinut Euroopan tason normeja, joita sisältyy muun muassa 
vuonna 2010 annettuun Euroopan neuvoston suositukseen tuomareiden riippumattomuudesta, 
tehokkuudesta ja vastuualueista  (113). Tulostaulussa esitetään useita indikaattoreita 
oikeuslaitosten järjestämisestä niiden riip pumattomuuden turvaavalla tavalla.  
Tulostaulussa esitetään ensimmäistä kertaa indikaattoreita, jotka koskevat tuomareiden 
kurinpitomenettelyihin osallistuvia elimiä ja viranomaisia (kaaviot 52 ja 53). Edellisvuoden 
tapaan tulostaulu sisältää myös tuomarine uvostojen tuomarijäsenten nimittämistä koskevan 
indikaattorin (kaavio 54). (114) Lisäksi EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostaulussa laajennetaan 
                                                           
112  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 25.7.2018, LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586. 66 kohta. Ks. 
myös tuomareiden riippumattomuudesta, tehokkuudesta ja vastuualueista 17. marraskuuta 2010 annetun 
Euroopan neuvoston ministerikomitean suo situksen CM/Rec(2010)12 ja selittävien huomautusten 46 ja 47 
kohta, joiden mukaan tuomareiden valinnasta ja virkaurasta päättävän tahon tulisi olla riippumaton 
toimeenpano - ja lainsäädäntövallasta. Riippumattomuuden takaamiseksi nimittävän elimen jäsenistä  tulisi olla 
vähintään puolet muiden tuomareiden valitsemia tuomareita. Jos kuitenkin perustuslain tai muun lain 
säännösten mukaan tuomareiden valinnasta ja virkaurasta päättää valtionpäämies, hallitus tai 
lainsäädäntövallan käyttäjä, riippumattomalla, toi mivaltaisella viranomaisella, jossa toimii merkittävässä 
määrin oikeuslaitoksen edustajia (sanotun kuitenkaan rajoittamatta IV luvussa olevien tuomarineuvostoja 
koskevien sääntöjen soveltamista), tulisi olla oikeus antaa suosituksia tai esittää näkemyksiä,  joita nimittävä 
taho noudattaa käytännössä.   
113 Ks. tuomareiden riippumattomuudesta, tehokkuudesta ja vastuualueista 17. marraskuuta 2010 annettu 
Euroopan neuvoston ministerikomitean suositus CM/Rec(2010)12 ja selittävät huomautukset, jäljempänä 
’suositus CM/Rec(2010)12’.  
114  Kaaviot perustuvat vastauksiin, joita komissio sai tiiviissä yhteistyössä ENCJ:n kanssa laatimaansa 
päivitettyyn kyselyyn. Jäsenvaltioista, joissa ei ole tuomarineuvostoa, jotka eivät ole ENCJ:n jäseniä tai joiden 
jäsenyys ENCJ:ssä on k eskeytetty (Tšekki, Saksa, Viro, Kypros, Luxemburg, Itävalta, Puola ja Suomi), 
vastaukset päivitettyyn kyselyyn saatiin NPSC:n avulla.  
012345678
FINLLUDKIEUKBESEATEEDEFRPTCYCZROLTMTESITLVELSIBGHUPLSKHR
2010-12 2015-16 2016-17 2017-18 Tutkimus tehty:
 
57 
 katsausta syyttäjälaitosten hallinnosta ja organisoinnista jäsenvaltioissa (kaaviot 55, 56 ja 57). 
(115) Kaavioissa esitetään kansalliset puitteet sellaisina kuin ne olivat joulukuussa 2018.  
Tulostaulun kaavioissa ei arvioida takeita tai esitetä määrällisiä tietoja niiden tehokkuudesta. 
Kaavioiden ei ole tarkoitus kuvata takeiden monimuotoisuutta tai yksityiskohtia. Tak eiden suuri 
määrä ei sinänsä takaa oikeuslaitoksen tehokkuutta. On myös syytä huomata, että oikeuslaitoksen 
lahjomattomuuden edistämistä ja korruption torjuntaa koskevien toimintaperiaatteiden ja 
käytäntöjen soveltaminen on olennaisen tärkeää oikeuslaitoks en riippumattomuuden 
takaamiseksi. Oikeuslaitoksen riippumattomuuden tehokas turvaaminen edellyttää viime kädessä 
lahjomattomuuden ja puolueettomuuden kulttuuria, jonka tuomarit ottavat omakseen ja jota 
kunnioitetaan koko yhteiskunnassa.  
  
                                                           
115  Kaaviot perustuvat vastauksiin, joita komissio sai tiiviissä yhteistyössä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen 
asian tuntijaryhmän kanssa laatimaansa päivitettyyn kyselyyn.  
 
58 
 – Tuomareiden ku rinpitomenettelyjä koskevat takeet – 
Tuomareita koskevat kurinpitomenettelyt ovat oikeuslaitoksen riippumattomuuden suhteen 
kaikkein herkimpiä tilanteita. Unionin tuomioistuimen mukaan ”riippumattomuuden vaatimus 
edellyttää myös, että niitä tahoja koskeval la kurinpitojärjestelmällä, jotka hoitavat 
lainkäyttötehtävää, on tarvittavat takeet, jotta vältetään täysin vaara siitä, että tällaista 
kurinpitojärjestelmää käytetään tuomioistuinratkaisujen sisällön poliittisen valvonnan 
järjestelmänä”. (116) Lainkäyttöva llan riippumattomuuden säilymisen kannalta olennaisten 
takeiden kokonaisuuteen kuuluvat unionin tuomioistuimen mukaan säännöt, joissa määritellään 
kurinpitosääntöjen rikkomista merkitsevät toiminnat sekä konkreettisesti sovellettavat 
seuraamukset, säännöt,  joissa säädetään riippumattoman elimen asiaan puuttumisesta sellaisen 
menettelyn mukaisesti, jossa taataan täysimääräisesti perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklassa 
vahvistetut oikeudet ja etenkin puolustautumisoikeudet, sekä säännöt, joissa vahvistetaan 
mahdollisuus riitauttaa tuomioistuimessa kurinpitoelinten päätökset. (117) Unionin tuomioistuin 
on todennut, että ”SEUT 267 artiklassa annetaan kansallisille tuomioistuimille mitä laajimmat 
mahdollisuudet saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi (…) m issä tahansa 
asianmukaiseksi katsomassaan oikeudenkäyntimenettelyn vaiheessa”. (118) Lisäksi unionin 
tuomioistuin katsoi, että kansallisella oikeussäännöllä, joka estää tällaisen harkintavallan käytön, 
tarkoituksena välttää ”joutumasta kurinpidollisten seura amusten kohteeksi”, ”loukataan näin 
ollen SEUT 267 artiklassa kansallisille tuomioistuimille annettuja toimivaltuuksia ja täten 
ennakkoratkaisujärjestelmällä käyttöön otetun unionin tuomioistuimen ja kansallisten 
tuomioistuinten välisen yhteistyön tehokkuu tta”. (119) Myöhemmin unionin tuomioistuin totesi, 
että ”tuomioistuinten riippumattomuuden vaatimukseen kuuluu erottamattomana osana se, ettei 
niiden jäseniin voida kohdistaa kurinpitoseuraamuksia (…) sellaisen toimintamahdollisuuden 
käyttämisestä, joka kosk ee ennakkoratkaisupyynnön esittämistä unionin tuomioistuimelle”. (120) 
Euroopan neuvoston normien mukaan tuomareita koskeviin kurinpitomenettelyihin voidaan 
ryhtyä, jos tuomari ei hoida tehtäviään tehokkaasti ja asianmukaisesti. (121) Tuomarin asian 
ratkaisemiseksi suorittamasta lain tulkinnasta, tosiseikkojen arvioinnista tai todisteiden 
punninnasta ei pitäisi aiheutua siviilioikeudellista tai kurinpidollista vastuuta, paitsi jos on kyse 
rikollisesta tarkoituksesta tai törkeästä huolimattomuudesta. (122) Kurinpitomenettely olisi 
toteutettava riippumattoman viranomaisen, kuten tuomioistuimen johdolla, ja sen yhteydessä olisi 
varmistettava kaikki oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin takeet. Kurinpitomenettelyn kohteena 
olevalla tuomarilla olisi oltava oikeus riitauttaa tehty päätös ja määrätty seuraamus. 
Kurinpitoseuraamusten olisi oltava oikeasuhteisia. (123) 
Kaaviossa 52 esitetään katsaus viranomaisista, jotka päättävät yleisten tuomioistuinten tuomareita 
koskevista kurinpitoseuraamuksista. Tällaisia päätöksiä  voivat tehdä a) tavalliset riippumattomat 
viranomaiset, kuten tuomioistuimet (korkein oikeus, korkein hallinto -oikeus tai tuomioistuimen 
päällikkö) tai tuomarineuvostot, tai b) muut elimet, joiden jäsenet tuomarineuvosto, tuomarit tai 
toimeenpanovallan kä yttäjä on nimittänyt erikseen käyttämään päätösvaltaa tuomareita 
koskevissa kurinpitomenettelyissä.  
  
                                                           
116  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 25.7.2018, LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586. 67 kohta.  
117  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 25.7.2018, LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586. 67 kohta.  
118  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 5.7.2016, Ognyanov,  C-614/14, ECLI:EU:C:2016:514, 17 kohta.  
119  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 5.7.2016, Ognyanov,  C-614/14, ECLI:EU:C:2016:514, 25 kohta.  
120  Ks. unionin tuomioistuimen määräys, 12.2.2019, RH, C-8/19, ECLI:EU:C:2019:110, 47 kohta.  
121  Suositus CM/Rec(2010)12, 69 kohta.  
122  Suositus CM/Rec(2010)12, 66 kohta.  
123  Suositus CM/Rec(2010)12, 69 kohta.  
 
59 
 Kaavio 52: Tuomareita koskevista kurinpitoseuraamuksista päättävä viranomainen (*) (124) 
 
(*) Bulgaria:  Tuomioistuimen päällikkö voi määrätä lievempiä kurinpitoseuraamuksia. Tšekki:  Kurinpitoasioita tutkivat 
korkeimman hallinto -oikeuden kurinpitojaostot, joiden jäsenet valitaan arvalla tuomioistuimen päällikön tuomariluettelon 
perusteella esittämistä ehdokk aista. Tanska:  Kurinpitoseuraamuksista päättää erityinen valitustuomioistuin (Den Særlige 
Klageret), jonka jäseniä ehdottavat useat toimijat (oikeuslaitos, asianajotoimisto ja julkinen organisaatio). Jäsenet nimittä ä 
oikeusministeri riippumattoman tuomarin valintaneuvoston (Dommerudnævnelsesrådet) suosituksesta. Saksa:  Kurinpitotoimia 
voivat määrätä virallisissa kurinpitomenettelyissä (Saksan tuomarilain 63 §) virkaoikeudet (osavaltioiden tuomareiden osalta 
”Dienstgerichte der Länder”, liittovaltion tuomarei den osalta ”Dienstgericht des Bundes”), jotka ovat yleisten tuomioistuinten 
erityiselimiä. Virkaoikeuksien jäsenet ovat asianomaisen tuomioistuimen (osavaltion ylioikeus, osavaltion alioikeus tai 
liittovaltion korkein oikeus) tuomareiden (”Präsidium”) nimi ttämiä. Tuomioistuimen päällikkö tai oikeusministeri (sekä 
osavaltio - että liittovaltiotasolla) voi määrätä lievempiä kurinpitotoimia, esimerkiksi antaa varoituksen, kurinpitomääräyksellä 
(Saksan tuomarilain 64 §). Viro:  Kurinpitoasioita tutkivat korkeimma n oikeuden nimittämä tuomareiden kurinpitojaosto sekä 
kaikkien Viron tuomareiden yleiskokous. Irlanti:  Tuomareihin liittyviä asioita käsittelevää kurinpitoelintä tai 
kurinpitojärjestelmää ei ole, lukuun ottamatta perustuslain mukaista menettelyä, jossa tuo mari voidaan erottaa virasta todetun 
käytösrikkomuksen tai kykenemättömyyden vuoksi parlamentin (Oireachtas) kummankin kamarin hyväksyttyä hänen 
erottamistaan koskevan päätöksen. Kreikka:  Tuomareita koskevaa kurinpitovaltaa käyttävät ensimmäisessä ja toise ssa 
oikeusasteessa neuvostot, jotka koostuvat arvalla valituista ylemmistä tuomareista. Ylempiä tuomareita koskevaa kurinpitovalt aa 
käyttää korkein kurinpitoneuvosto. Latvia:  Kurinpitoasioita tutkii tuomareiden kurinpitolautakunta, jonka jäsenet nimittää 
tuomareiden yleiskokous. Espanja:  Vähäisiä kurinpitorikkomuksia koskevista seuraamuksista päättää sen tuomiopiirin 
tuomioistuimen hallintojaosto, jossa rangaistava tuomari toimii (ylioikeus, valtakunnallinen ylioikeus ja korkein oikeus). 
Liettua:  Ensimmäise ssä oikeusasteessa kurinpitoseuraamuksista päättää tuomareiden kunniatuomioistuin, jonka jäsenistä ja 
puheenjohtajasta (tuomarineuvoston valitsema tuomari) määrätään tuomarineuvostoa koskevassa päätöksessä. 
Kunniatuomioistuin koostuu kuudesta tuomarineuvos ton valitsemasta ja nimittämästä tuomarista, kahdesta tasavallan presidentin 
nimittämästä jäsenestä ja kahdesta parlamentin (seimas) puhemiehen nimittämästä jäsenestä. Toisessa oikeusasteessa 
kurinpitoseuraamuksista päättää korkein oikeus. Unkari:  Kurinpit oasioita tutkii tuomarineuvoston nimittämä 
virkamiestuomioistuin. Malta:  Kurinpitoseuraamuksista päättää oikeudenkäyttökomitea (Commission for the Administration of 
Justice). Puola:  Oikeusministeri valitsee kurinpitotuomarit kansallisen tuomarineuvoston ei -sitovan kuulemisen jälkeen. 
Slovenia:  Kurinpitotuomioistuimen nimittää tuomarineuvosto jäsentensä sekä korkeimman oikeuden esittämien tuomareiden 
keskuudesta. Slovakia:  Kurinpitolautakunnat nimittää tuomarineuvosto. Perustuslakituomioistuimella on toimiva lta korkeimman 
oikeuden presidenttiä ja varapresidenttiä koskevissa kurinpitomenettelyissä. Ruotsi:  Vakinainen tuomari voidaan erottaa virasta 
vain, jos hän on tehnyt vakavan rikoksen tai laiminlyönyt toistuvasti velvollisuuksiaan ja osoittautunut täten il meisen 
sopimattomaksi virkaansa. Jos viraltapanopäätöksen on tehnyt muu viranomainen kuin tuomioistuin (käytännössä valtion 
kurinpitolautakunta (Statens ansvarsnämnd)), tuomari voi hakea päätökseen muutosta tuomioistuimesta. Yhdistynyt 
kuningaskunta (Engla nti ja Wales):  Tuomioistuinlaitoksen päälliköllä (Lord Chief Justice) on valta antaa yhteisymmärryksessä 
lordikanslerin (oikeusministerin) kanssa tuomarille virallinen neuvo, virallinen varoitus tai huomautus tai pidättää tuomari 
virantoimituksesta tietyis sä olosuhteissa. Yhdistynyt kuningaskunta (Pohjois -Irlanti):  Kurinpitoasioista päättävät 
tuomioistuinlaitoksen päällikkö (Lord Chief Justice) ja tuomarinimityksiä käsittelevä asiamies (Judicial Appointments 
Ombudsman).  
Kaaviossa 53 esitetään katsaus tutkin taelimistä, jotka suorittavat virallisen tutkinnan tuomareita 
koskevissa kurinpitomenettelyissä. Kaaviossa ei ole otettu huomioon alustavia selvityksiä, joiden 
perusteella päätetään, aloitetaanko virallinen kurinpitomenettely. Tutkintavaihe on erityisen 
herkkä osa kurinpitomenettelyä, ja se voi vaikuttaa oikeuslaitoksen riippumattomuuteen. 
Tutkintavaltaa voivat käyttää a) tavalliset riippumattomat viranomaiset, kuten tuomioistuinten 
päälliköt tai tuomarineuvostot, tai b) muut tutkijat, jotka tuomarineuvosto , tuomarit tai muut 
viranomaiset ovat nimittäneet erikseen hoitamaan tutkintaa tuomareita koskevissa 
kurinpitomenettelyissä.  
                                                           
124  Tiedot on kerätty käyttämällä komission tiiviissä yhteistyössä Euroopan tuomarineuvostojen verkoston kanssa 
laatimaa päivitettyä kyselylomaketta. Jäsenvaltioista, joissa ei ole tuomarineuvostoa, jotka eivät ole ENCJ:n 
jäseniä tai joiden jäsenyys ENCJ:ssä on keskeytetty, vastaukset päivitettyyn kyselyyn saatiin NPSC:n avulla.  
IEBEDKDELUNLATFISEUKBGESFRHR ITCYMTPTROLTHU SISKCZEEELLVPL
Oikeusministerin valitsemista tuomareista koostuva erityistuomioistuin
Tuomareiden valitsemista tuomareista koostuva erityistuomioistuin
Tuomarineuvoston valitsemista jäsenistä koostuva erityistuomioistuinTAVALLINEN TUOMIOISTUIN / 
TUOMIOISTUIMEN PÄÄLLIKKÖ 
PÄÄTTÄÄTUOMARINEUVOSTO PÄÄTTÄÄE
I
O
L
E
 
60 
 Kaavio 53: Tuomareita koskevista virallisista kurinpitomenettelyistä vastaava tutkija (*) 
(125) 
 
(*) Bulgaria:  Tuomioistuimen asianomainen hallintojohtaja tai Bulgarian ylimmän tuomarineuvoston tuomarikollegio tutkii 
asiaa. Tšekki:  Oikeus ministeri voi myös tehdä alustavia selvityksiä kurinpitomenettelyn aloittamista koskevan esityksen 
valmistelemiseksi ja  kuulla sen tuomioistuimen päällikköä, jossa kyseinen tuomari toimii. Tanska:  Valtakunnansyyttäjä 
(Rigsadvokaten) tutkii asiaa. Saksa:  Virallista esitutkintavaihetta ei ole. Tuomioistuimen päällikkö ja ylin viranomainen (yleensä 
oikeusministeriö sekä osava ltio- että liittovaltiotasolla) arvioivat tosiseikkoja, kun kurinpitomääräys koskee lievempiä 
kurinpitotoimia, kuten huomautusta. Ylin viranomainen päättää, pannaanko vireille kurinpitomenettely tuomioistuimessa. 
Tuomioistuin suorittaa silloin virallisen t utkinnan.  Viro:  Tuomioistuimen päällikkö tai oikeuskansleri (oikeusasiamies) voi 
suorittaa tutkinnan. Irlanti:  Tuomareihin liittyviä asioita käsittelevää kurinpitoelintä tai kurinpitojärjestelmää ei ole, lukuun 
ottamatta perustuslain mukaista menettelyä, j ossa tuomari voidaan erottaa virasta todetun käytösrikkomuksen tai 
kykenemättömyyden vuoksi parlamentin (Oireachtas) kummankin kamarin hyväksyttyä hänen erottamistaan koskevan päätöksen. 
Kreikka:  Siviili - ja rikostuomioistuimet: tuomareiden keskuudesta arv alla valittu oikeudellinen tutkintaelin. 
Hallintotuomioistuimet: tutkija valitaan arvalla korkeimman hallinto -oikeuden jäsenistä. Espanja:  Kurinpitovastaavan nimittää 
yleinen tuomarineuvosto. Kurinpitovastaava valitaan korkeimman oikeuden tuomareista ja tu omareista, joilla on yli 25 vuoden 
kokemus oikeusalalta. Hän hoitaa pelkästään kurinpitovastaavan tehtäviä toimeksiantonsa aikana. Italia:  Korkeimman oikeuden 
yleisellä syyttäjällä (joka on tuomarineuvoston jäsen) on oikeus suorittaa tutkinta. Kypros:  Kork eimman oikeuden nimittämä 
tutkintatuomari tutkii asiaa. Latvia:  Tuomareiden kurinpitolautakunta tutkii asiaa. Unkari:  Virkamiestuomioistuimen 
(kurinpitotuomioistuin) nimittämä kurinpitovaltuutettu tutkii asiaa. Liettua:  Oikeusetiikka - ja kurinpitokomitea, jonka jäsenistä ja 
puheenjohtajasta (tuomarineuvoston valitsema) määrätään tuomarineuvostoa koskevassa päätöksessä, tutkii asiaa. Komitea 
koostuu neljästä tuomarineuvoston nimittämästä tuomarista, kahdesta tasavallan presidentin nimittämästä jäsenestä ja y hdestä 
parlamentin (seimas) puhemiehen nimittämästä jäsenestä. Oikeusetiikka - ja kurinpitokomitean puheenjohtajalla on oikeus siirtää 
tutkinta ja sen tulosten esittely sen tuomioistuimen päällikölle, jossa kyseinen tuomari työskentelee, tai ylemmän tuomioi stuimen 
päällikölle. Malta:  Oikeudenkäyttökomitea (Commission for the Administration of Justice) tutkii asiaa. Alankomaat:  
Valtakunnansyyttäjä tutkii asiaa. Puola:  Oikeusministeri nimittää yleiseen tuomioistuimeen kurinpitovastaavan ja kaksi sijaista 
hänelle tutkimaan asiaa (sijaiset voivat nimittää omat sijaisensa tuomareiden esittämien ehdokkaiden joukosta, joissain 
tapauksissa myös oman valintansa mukaan). Oikeus ministeri voi siirtää itselleen meneillään olevan tutkinnan nimittämällä 
tilapäisen oikeusministerin kurinpitovastaavan. Portugali:  Tuomarineuvosto nimittää oikeudellisen tutkintaelimen, joka tutkii 
asiaa. Romania:  Oikeudellinen tutkintaelin tutkii asiaa. Slovenia:  Tuomarineuvosto nimittää kurinpitosyyttäjän korkeimman 
oikeuden esittämien ehdokkaiden keskuudesta tutkimaan asiaa.  Slovakia:  Tuomarineuvoston nimittämä kurinpitolautakunta 
suorittaa tutkinnan. Ruotsi:  Valtiopäivien oikeusasiamies ja oikeuskansle ri toimivat syyttäjinä vakavia väärinkäytöksiä koskevissa 
asioissa. Yhdistynyt kuningaskunta (Englanti ja Wales):  Eri viranomaiset tutkivat valituksia kurinpitoprosessin eri vaiheissa sen 
mukaan, millaisesta asiasta on kyse ja missä kurinpitoprosessin vaih eessa asia on: Tuomareiden menettelyä tutkiva virasto 
(Judicial Conduct Investigations Office) tutkii asiakirjoja ensimmäisessä oikeusasteessa. Tuomioistuinlaitoksen päällikön (Lo rd 
Chief Justice) valitsemat nimetyt tuomarit tekevät yleensä päätöksensä pel kästään asiakirjojen perusteella, mutta voivat 
harkintansa mukaan kuulla asianosaisia. Tuomioistuinlaitoksen päällikön ja lordikanslerin (oikeusministerin) valitsemat 
kurinpitolautakunnat tutkivat yleensä asiakirjoja ja kuulevat valituksen kohteena olevaa henkilökohtaisesti. Tuomioistuinlaitoksen 
päällikön valitsemat tuomarit kuulevat yleensä valituksen kohteena olevaa ja voivat kuulla muitakin asianosaisia. Huomattakoo n, 
että nämä kaikki vaiheet eivät koske kaikkia valituksia. Yhdistynyt kuningaskunta (Poh jois-Irlanti):  Pohjois -Irlannin 
tuomioistuinlaitoksen päällikkö (Lord Chief Justice).  
– Tuomarineuvostojen tuomarijäsenten nimittämistä koskevat takeet – 
Tuomarineuvostot ovat oikeuslaitoksen riippumattomuuden takaamisen kannalta keskeisiä elimiä. 
Jäsenval tioiden tehtävänä on organisoida omat oikeudenhoitojärjestelmänsä ja tällöin myös 
päättää, perustetaanko tuomarineuvosto. Vakiintuneissa eurooppalaisissa normeissa ja etenkin 
suosituksessa CM/Rec(2010)12 suositetaan kuitenkin, että ”vähintään puolet [tuoma rineuvoston] 
jäsenistä olisi oltava muiden tuomareiden keskuudestaan oikeuslaitoksen kaikilta tasoilta 
                                                           
125  Tiedot on kerätty käyttämällä komis sion tiiviissä yhteistyössä Euroopan tuomarineuvostojen verkoston kanssa 
laatimaa päivitettyä kyselylomaketta. Jäsenvaltioista, joissa ei ole tuomarineuvostoa, jotka eivät ole ENCJ:n 
jäseniä tai joiden jäsenyys ENCJ:ssä on keskeytetty, vastaukset päivitett yyn kyselyyn saatiin NPSC:n avulla.  
IE FIBE BG CZ DE EE FR LU NL AT UK
(SC)UK
(NI)DK HR ITMT RO SK SE ES LT PT SI EL CY LV HU UK
(EN&
WL)PL
Tuomarineuvosto valitsee tutkijan Tuomarit valitsevat tutkijan
Oikeusministeri valitsee tutkijanTUOMIOISTUIMEN PÄÄLLIKKÖ TUTKIITUOMARINEUVOSTO / 
MUU RIIPPUMATON ELIN 
TUTKIIEI 
OLE
 
61 
 moniarvoisuuden periaatetta noudattaen valitsemia tuomareita” (126). Jäljempänä olevassa 
kaaviossa kuvataan oikeuslaitoksen osallistumista tuomarineuvoston  tuomarijäsenten 
nimittämiseen.  
Kaavio 54: Tuomarineuvostojen tuomarijäsenten nimittäminen: oikeuslaitoksen 
osallistuminen (*) (127) 
 
(*) Jäsenvaltiot ovat niiden omakielisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Kaaviossa esitetään kansalliset 
puitteet sellaisina kuin ne olivat joulukuussa 2017. Tanska:  Tuomarit valitsevat neuvoston tuomarijäsenet. Kaikki 
jäsenet nimittää virallisesti oikeusministeri. Kreikka:  Tuomarijäsenet valitaan arvalla.  Espanja:  Tuomarijäsenet 
nimittää parlamentti; tuomarineuvosto toimittaa parlamentille luettelon tuomariyhdistyksen tai 25 tuomarin tuen 
saaneista ehdokkaista. Alankomaat:  Tuomarijäsenet valitsee oi keuslaitos, ja heidät nimitetään tuomarineuvoston 
ehdotuksesta, joka perustuu muun muassa (lähinnä tuomareista ja tuomioistuinten henkilöstöstä koostuvan) 
valintalautakunnan suositukseen. Kaikki tuomarineuvoston jäsenet nimitetään virallisesti kuninkaan as etuksella. 
Tässä hallinnollisessa toimessa toimeenpanovallan käyttäjälle ei jätetä lainkaan harkintavaltaa. Puola:  Ehdokkaita 
tuomarijäseniksi esittävät ainakin 2  000 kansalaisesta tai 25 tuomarista koostuvat ryhmät. Kansanedustajista 
koostuvat ryhmät vali tsevat ehdokkaista enintään yhdeksän ehdokasta, joista parlamentin alahuoneen (sejm) 
valiokunta laatii lopullisen luettelon 15 ehdokkaasta, jotka sejm nimittää. Romania:  Tuomarijäsenten kampanjan ja 
vaalin järjestää ylin tuomarineuvosto. Kun valittujen tuo marijäsenten lopullinen luettelo on vahvistettu, senaatti 
vahvistaa sen yhtenä kokonaisuutena. Senaatti voi kieltäytyä vahvistamasta luetteloa vain, jos tuomarineuvoston 
jäsenten vaalimenettelyssä on rikottu lakia, ja vain, jos rikkominen on vaikuttanut va alin tulokseen. Senaatilla ei ole 
harkintavaltaa ehdokkaiden valinnassa. Yhdistynyt kuningaskunta:  Tuomarit valitsevat tuomarijäsenet.  
– Kansallisten syyttäjälaitosten toimintaa koskevat takeet EU:ssa – 
Syyttäjälaitoksella on tärkeä asema rikosoikeudellise ssa järjestelmässä ja rikosasioissa tehtävässä 
yhteistyössä. Kansallisen syyttäjälaitoksen moitteeton toiminta on tärkeää rahanpesun ja 
korruption torjumiseksi. Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä tehtyyn puitepäätökseen (128) 
liittyvän unionin tuomioistuim en oikeuskäytännön mukaan syyttäjäviranomaista voidaan pitää 
rikosoikeuden alan oikeudenkäytöstä vastaavana jäsenvaltion oikeusviranomaisena aina, kun se 
voidaan erottaa täytäntöönpanovallasta oikeusvaltiolle ominaisen toimivallanjaon periaatteen 
mukaisest i. (129) 
                                                           
126  Suositus CM/Rec(2010)12, 27 kohta; ks. myös Euroopan neuvoston vuoden 2016 toimintasuunnitelma, C 
kohdan ii alakohta, Euroopan tuomareiden neuvoa -antavan neuvoston (CCJE) Euroopan neuvoston 
ministerikomitealle antama lausunto nro 10(2007) tuomarineuvostosta yhteiskunnan palveluksessa (Council 
for the Judiciary at the service of society), 27 kohta sekä ENCJ:n raportti Councils for the Judiciary Report 
2010 -11, 2.3 kohta.  
127  Tiedot on kerätty käyttämällä komission tiivii ssä yhteistyössä Euroopan tuomarineuvostojen verkoston kanssa 
laatimaa päivitettyä kyselylomaketta.  
128  EYVL L 190, 18.7.2002, s. 1.  
129  Unionin tuomioistuimen tuomio 10.11.2016, Openbaar Ministerie v. Ruslanas Kovalkovas, C-477/16 PPU, 
ECLI:EU:C:2016:861, 3 4 ja 36 kohta; unionin tuomioistuimen tuomio 10.11.2016, Openbaar Ministerie v. 
Halil Ibrahim Özçelik , C-453/16 PPU, ECLI:EU:C:2016:860, 32 ja 34 kohta. Ks. myös Euroopan syyttäjien 
neuvoa -antavan neuvoston (CCPE) lausunto nro 13(2018) syyttäjien riippumat tomuudesta, 
vastuuvelvollisuudesta ja eettisyydestä (Independence, accountability and ethics of prosecutors), suositus xii.  
Ehdotuksia eivät tee vain tuomarit,
parlamentti nimittää
Ehdotuksia tekevät tuomarit,
parlamentti nimittää
Tuomarit ehdottavat ja valitsevat,
ja parlamentti / toimeenpanovallan käyttäjä
vahvistaa muodollisesti (ei harkintavaltaa 
Tuomarit ehdottavat ja valitsevat
 
62 
 Kansallisten syyttäjälaitosten organisaatio vaihtelee EU:ssa, eikä yhtä yhtenäistä kaikissa 
jäsenvaltioissa käytössä olevaa organisaatiomallia ole. Laajalle levinneen suuntauksen mukaan 
syyttäjälaitoksen toiminta on kuitenkin järjestetty aiempaa riippumattomammin sen sijaan, että se 
toimisi toimeenpanovallan käyttäjän alaisuudessa tai olisi yhteydessä siihen. (130) 
Hallinnointivaltuudet kansallisiin syyttäjiin nähden sekä syyttäjien nimittämis - ja 
erottamismenettelyt voivat vaikuttaa syyttäjälaitoks en riippumattomuuden tasoon. Kansallisen 
oikeudenhoitojärjestelmän mallista tai sen taustalla olevasta oikeusperinteestä riippumatta 
jäsenvaltioiden on eurooppalaisten normien mukaan ryhdyttävä tehokkaisiin toimenpiteisiin sen 
takaamiseksi, että syyttäjät pystyvät hoitamaan ammatillisia tehtäviään ja velvollisuuksiaan 
asianmukaisissa oikeudellisissa ja organisatorisissa olosuhteissa. (131) Tämä tarkoittaa myös sitä, 
ettei heidän toimintaansa puututa perusteettomasti. (132) Etenkin jos hallitus antaa yleisluonte isia 
ohjeita esimerkiksi rikoksentorjuntapolitiikasta, tällaiset ohjeet on laadittava kirjallisesti ja 
julkaistava asianmukaisesti. (133) Jos hallituksella on toimivalta määrätä syytteen nostamisesta 
tietyssä tapauksessa, tällaisiin määräyksiin on liityttävä  asianmukaiset takeet. (134) Määräykset 
syyttämättä jättämisestä olisi Euroopan neuvoston ministerikomitean vuonna 2000 antaman 
suosituksen mukaan kiellettävä. (135) Asianosaisten (myös uhrien) olisi voitava hakea muutosta 
syyttäjän tekemään syyttämättäjättämi späätökseen. (136) 
Kaaviossa 55 esitetään katsaus siihen, miten tärkeimmät hallinnointivaltuudet kansallisiin 
syyttäjiin nähden jakautuvat eri viranomaisten välillä. Kaaviosta ilmenee, millä viranomaisella – 
valtakunnansyyttäjällä, tuomarineuvostolla/syyttäj äneuvostolla, 
oikeusministerillä/hallituksella/presidentillä tai parlamentilla – on seuraavat hallinnointivaltuudet:  
1) syyttämiskäytäntöjä koskevien yleisten ohjeiden antaminen  
2) syytetoimia koskevien määräysten antaminen yksittäistapauksissa  
3) syyttäjä n arviointi  
4) syyttäjän ylentäminen  
5) syyttäjälle määrätyn yksittäisen asian siirtäminen  
6) syyttäjää koskevasta kurinpitotoimesta päättäminen  
7) syyttäjien siirtäminen toisiin tehtäviin ilman heidän suostumustaan.  
Näiden valittujen tärkeimpien hallintovaltuuksien lisäksi samalla tai muilla viranomaisilla voi 
olla muitakin valtuuksia kansalliseen syyttäjälaitokseen nähden (esimerkiksi valta ratkaista 
jäsenvaltion syyttäjänvirastojen välisiä toimivaltaristiriitoja, va lta hankkia tietoja alemmista 
syyttäjänvirastoista). Huomattakoon, että edellä mainittuja hallinnointivaltuuksia voivat käyttää 
                                                           
130  CDL -AD(2010)040 -e, Venetsian komission 85. täysistunnossa hyväksymä oikeuslaitoksen riippumattomuutta 
käsittelevä raportti: osa I I – Syyttäjälaitos (Report on European Standards as regards the Independence of the 
Judicial System: Part II – the Prosecution Service) (Venetsia 17. –18.12.2010), 26 kohta.  
131  Syyttäjälaitoksen asemasta rikosoikeudellisessa järjestelmässä 6. lokakuuta 2000  annettu Euroopan neuvoston 
ministerikomitean suositus Rec(2000)19, jäljempänä ’vuoden 2000 suositus’, 4 kohta.  
132  Vuoden 2000 suositus, 11 ja 13 kohta. Ks. myös Euroopan syyttäjien neuvoa -antavan neuvoston (CCPE) 
lausunto nro 13(2018) syyttäjien riippumat tomuudesta, vastuuvelvollisuudesta ja eettisyydestä (Independence, 
accountability and ethics of prosecutors), suositukset i ja iii.  
133  Vuoden 2000 suositus, 13 kohdan c alakohta.  
134  Vuoden 2000 suositus, 13 kohdan d alakohta.  
135  Vuoden 2000 suositus, 13 ko hdan f alakohta. Ks. myös Euroopan syyttäjien neuvoa -antavan neuvoston 
(CCPE) lausunto nro 13(2018) syyttäjien riippumattomuudesta, vastuuvelvollisuudesta ja eettisyydestä 
(Independence, accountability and ethics of prosecutors), suositus iv.  
136  Vuoden 200 0 suositus, 34 kohta.  
 
63 
 myös muut viranomaiset (esimerkiksi kurinpitotuomioistuin voi päättää tietyistä 
kurinpitotoimista).  
Kaaviossa 55 esitetään vain  tosiseikkoihin perustuva katsaus tietyistä syyttäjälaitosten 
organisoinnin näkökohdista. Kaaviossa ei arvioida niiden toiminnan tehokkuutta, sillä se 
edellyttäisi kunkin jäsenvaltion erityisolosuhteet huomioon ottavaa laadullista arviointia.   
Prosenttiosu uksista ilmenee edellä 1 –7 kohdassa mainittujen hallinnointivaltuuksien 
jakautuminen neljän mahdollisen viranomaisen välillä. Valtuuksia ei ole asetettu 
tärkeysjärjestykseen . 
Kaavio 55: Kansallisiin syyttäjälaitoksiin liittyvien tärkeimpien hallinnointivaltuuksien 
jakautuminen (*) (lähde: Euroopan komissio yhdessä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen 
asiantuntijaryhmän kanssa)  
 
(*) Jäsenvaltiot ovat niiden omakielisen nimen mukaisessa  aakkosjärjestyksessä. Valtakunnansyyttäjän tärkeimmät 
hallinnointivaltuudet on kuvattu kaaviossa 56. Belgia:  Tuomarineuvosto: valta päättää syyttäjien ylentämisestä. Oikeusministeri: 
valta antaa yleisiä ohjeita syyttämiskäytännöistä syyttäjäkollegion neuv ojen mukaisesti sekä valta antaa syytetoimia koskevia 
määräyksiä yksittäistapauksissa (oikeudesta velvoittaa nostamaan syyte säädetään rikosprosessilain 364 §:ssä ja perustuslain 
151 §:n 1 momentissa). Bulgaria:  Tuomarineuvosto (ylimmän tuomarineuvoston sy yttäjäkollegio): valta päättää syyttäjää 
koskevasta kurinpitotoimesta, yksilöllisestä arvioinnista ja syyttäjien ylentämisestä. Oikeusministeri voi tehdä ehdotuksia 
tuomareiden, syyttäjien ja tutkintatuomareiden nimittämisestä, ylentämisestä, alentamisesta , siirtämisestä ja virasta 
vapauttamisesta. Tšekki:  Oikeusministeri: valta päättää syyttäjien ylentämisestä, valta siirtää syyttäjiä toisiin tehtäviin ilman 
heidän suostumustaan vain lakiin perustuvien organisaatiomuutosten yhteydessä. Tanska:  Oikeusminist eri: valta päättää 
syyttäjiä koskevista kurinpitotoimista ja syyttäjien ylentämisestä. Saksa:  Oikeusministeri: valta antaa syyttämiskäytäntöjä 
koskevia yleisiä ohjeita sekä valta antaa syytetoimia koskevia määräyksiä yksittäistapauksissa. Viro: Oikeusminis terin on 
käynnistettävä valtakunnansyyttäjää, valtion pääsyyttäjää tai pääsyyttäjää koskeva kurinpitomenettely asiaan osallisen pyynnö stä 
tai omasta aloitteestaan. Kreikka:  Ylin tuomarineuvosto: valta ylentää ja siirtää syyttäjiä toisiin tehtäviin presiden tin asetuksen 
nojalla.  Oikeusministeri saa poikkeuksellisesti antaa syyttäjille yleisiä toimintaohjeita sellaisten Euroopan unionin neuvostossa 
hyväksyttyjen säädösten soveltamisesta, jotka koskevat jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tietyntyyppisten riko sten ehkäisemisessä 
ja torjunnassa. Espanja:  Syyttäjäneuvostolla on valta tutkia valtakunnansyyttäjän tekemät päätökset laissa säädetyissä 
tapauksissa. Ranska:  Oikeusministeri: valta antaa syyttämiskäytäntöjä koskevia yleisiä ohjeita, valta päättää syyttäj iä koskevista 
kurinpitotoimista korkeimman tuomarineuvoston (Conseil Supérieur de la Magistrature) lausunnon perusteella (perustuslain 65 §  
sekä asetuksen 48 §, 58 §:n 1 momentti ja 59 §). Jos ministeri aikoo tehdä korkeimman tuomarineuvoston ehdotusta ank aramman 
päätöksen, neuvostoa on kuultava uudelleen (asetuksen 58 §:n 1 momentti). Tasavallan presidentti antaa asetuksen syyttäjän 
ylentämisestä tuomarineuvoston lausunnon perusteella. Korkein tuomarineuvosto antaa lausuntoja kurinpitotoimista, syyttäjien 
siirtämisestä toisiin tehtäviin ilman heidän suostumustaan sekä syyttäjien ylentämisestä. Kroatia:  Syyttäjäneuvosto: valta päättää 
kurinpitotoimista sekä valta ylentää syyttäjiä. Italia:  Tuomarineuvosto: valta päättää syyttäjää koskevasta kurinpitotoimesta , 
siirtää syyttäjiä toisiin tehtäviin ilman heidän suostumustaan, päättää syyttäjän yksilöllisestä arvioinnista ja ylentää syyt täjä. 
Kypros:  Tuomarineuvosto erottaa valtakunnansyyttäjän. Latvia:  Valtakunnansyyttäjäneuvosto: syyttäjälaitoksesta annetun lain  
29 §:n 2 momentin mukaan neuvosto on kollegiaalinen neuvoa -antava elin, joka tutkii syyttäjälaitoksen organisaatioon ja 
toimintaan liittyviä tärkeitä kysymyksiä sekä hoitaa muita laissa säädettyjä tehtäviä (esimerkiksi laatii ja antaa syyttäjäks i 
hakevien  valintaa, harjoittelua ja pätevyyden tutkimista koskevia sääntöjä sekä syyttäjien ammatillisen suorituksen arviointia 
koskevia sääntöjä). Liettua:  Parlamentti (seimas) määrittää syyttäjälaitoksen toiminnan painopisteet ja harjoittaa muita kuin 
menettelyll isiä toimia koskevaa parlamentaarista valvontaa. Luxemburg:  Oikeusministeri voi määrätä syyttäjänviraston 
ryhtymään syytetoimiin tietyssä tapauksessa (mutta ei voi määrätä tekemään syyttämättäjättämispäätöstä). Tällaista määräystä ei 
kuitenkaan ole annettu  yli 20 vuoteen. Lakisääteistä velvoitetta kuulla syyttäjää tai pyytää valtakunnansyyttäjän lausuntoa 
tällaisesta määräyksestä ei ole. Suurherttualla valtionpäämiehenä on toimivalta päättää syyttäjien ylentämisestä 
0 %50 %100 %
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Valtakunnansyyttäjä Tuomarineuvosto/syyttäjäneuvosto
Oikeusministeri/hallitus/presidentti Parlamentti
EI TIETOJA
 
64 
 valtionsyyttäjän/valtakunnansyyttäjän myö nteisen lausunnon perusteella.  Malta:  Poliisilla on yksinomainen toimivalta aloittaa ja 
hoitaa rikosoikeudellisia menettelyjä sekä toimia syyttäjänä alemman oikeusasteen tuomioistuimissa. Ylempi syyttäjä toimii 
syyttäjänä ylemmän oikeusasteen tuomioistuimi ssa, kun todisteiden kokoaminen alempien oikeusasteiden tuomioistuimissa on 
päättynyt. Alankomaat:  Syyttäjälautakunta (College van procureurs -generaal): valta antaa syyttämiskäytäntöjä koskevia yleisiä 
ohjeita. Oikeusministeri: valta antaa syyttämiskäytänt öjä koskevia yleisiä ohjeita sekä valta päättää tietyistä syyttäjiä koskevista 
kurinpitotoimista. Oikeusministeri voi määrätä syyttäjänviraston ryhtymään syytetoimiin tai luopumaan syytetoimista tietyssä 
tapauksessa. Tämä edellyttää kuitenkin syyttäjälauta kunnan (College van procureurs -generaal) tällaisista määräyksistä etukäteen 
antamaa kirjallista perusteltua lausuntoa sekä ilmoitusta parlamentille. Tällainen määräys on toistaiseksi annettu vain kerra n yli 
20 vuotta sitten. Sen piirin syyttäjänviraston pä älliköllä, jossa syyttäjä työskentelee, on valta päättää kurinpitotoimista ja 
syyttäjien arvioinnista. Itävalta:  Oikeusministeri: valta antaa syyttämiskäytäntöjä koskevia yleisiä ohjeita sekä valta antaa 
yksittäistapauksissa syytetoimia koskevia määräyksiä  pääsyyttäjänvirastoon perustetun riippumattoman elimen (Weisungsrat) 
suostumuksella. Valtakunnansyyttäjän toimivaltaan ei kuulu kaaviossa tarkoitettu syyttäjälaitoksen suora hallinnointi. Muita 
kaaviossa esitettyjä hallinnointivaltuuksia käyttää joko ylem män syyttäjän virasto tai riippumaton henkilöstötoimikunta 
(Personalkommission), joka koostuu neljästä syyttäjäjäsenestä (ks. kaavion 56 alapuolella olevat huomautukset). Syyttäjän 
ylentäminen edellyttää ylempään tehtävään hakemista, ja siihen sovelletaan syyttäjän nimittämistä koskevia sääntöjä 
(riippumattoman henkilöstötoimikunnan (Personalkommission) esitys, liittopresidentin nimitysvalta siirretty oikeusministerill e). 
Kurinpitotuomioistuimilla on valta päättää syyttäjää koskevasta kurinpitotoimesta ja m yös valta siirtää syyttäjä toisiin tehtäviin 
rangaistukseksi. Puola:  Valtakunnansyyttäjä toimii myös oikeusministerinä. Portugali: Tuomarineuvosto: valta päättää syyttäjää 
koskevasta kurinpitotoimesta, siirtää syyttäjiä toisiin tehtäviin ilman heidän suost umustaan sekä päättää syyttäjän yksilöllisestä 
arvioinnista ja syyttäjän ylentämisestä. Parlamentti voi antaa yleisiä ohjeita syyttämiskäytännöistä. Romania:  Tuomarineuvosto: 
valta päättää syyttäjää koskevasta kurinpitotoimesta sekä valta päättää syyttäjän  ylentämisestä (lain nro 317/2004 40 §:n 2 
momentin i kohdan mukaan ylimmän tuomarineuvoston syyttäjäjaosto antaa syyttäjien ylentämistä koskevan päätöksen, mutta 
ylentämisestä päätetään lain 303/2004 43 §:n mukaan vasta kilpailun jälkeen). Äskettäin muute tun oikeuslaitoksen 
organisaatiosta annetun lain nro 304/2004 69 §:n mukaan oikeusministeri voi pyytää tietoja syyttäjänvirastojen toiminnasta 
korkeimman oikeuden yhteydessä toimivan syyttäjänviraston valtakunnansyyttäjältä tai tapauksen mukaan kansallisen  
korruptiontorjuntaosaston ylemmältä syyttäjältä sekä laatia kirjallisia suuntaviivoja rikosten ehkäisemisestä ja torjunnasta.  
Ylimmästä tuomarineuvostosta annetun lain nro 317/2004 40 §:n 2 momentin h kohdan mukaan ylimmän tuomarineuvoston 
syyttäjäjaostol la on toimivalta ratkaista arviointikomitean lopullisesta päätöksestä (arvio) tehtyjä valituksia. Tuomareita ja 
syyttäjiä koskevista säännöistä annetun lain nro 303/2004 39 §:n 3 momentin mukaan syyttäjien yksilöllisen arvioinnin 
suorittavat ylimmän tuomar ineuvoston päätöksellä perustetut erityiskomiteat. Slovenia:  Syyttäjäneuvosto: valta siirtää syyttäjiä 
toisiin tehtäviin ilman heidän suostumustaan sekä päättää syyttäjän yksilöllisestä arvioinnista ja syyttäjän ylentämisestä. 
Syyttäjäneuvosto vastaa myös piirisyyttäjänvirastojen päälliköiden nimittämisestä ja erottamisesta, yleisten syyttäjien 
suoritusarvioinnista ja ylentämisestä, toisiin tehtäviin siirtämisestä ja palvelukseen lähettämisestä, osallistuu yleisten sy yttäjien 
nimitysmenettelyyn, antaa lausu ntoja syyttämiskäytännöistä sekä yleisen syyttäjän virastojen suoritusarvioinnista ja toiminnan 
tehokkuudesta, suojaa yleisen syyttäjistön toiminnan itsenäisyyttä ja hoitaa muita tehtäviä yleisiä syyttäjiä koskevan lain 
mukaisesti. Slovakia: Syyttäjäneuvoston toimivaltaan ei kuulu kaaviossa tarkoitettu syyttäjälaitoksen suora hallinnointi. 
Syyttäjäneuvostolla on muita valtuuksia: se esimerkiksi päättää syyttäjän esittämistä arvioinnin sisältöä koskevista 
vastaväitteistä, joita viraston päällik kö ei ole ottanut huomioon, ja antaa lausuntonsa syyttäjän tilapäisestä siirrosta toiseen 
syyttäjänvirastoon. Ruotsi:  Hallitus voi antaa yleisiä ohjeita syyttämiskäytännöistä.  
Kaaviossa 56 esitetään tosiseikkoihin perustuva katsaus seuraavista valtakunnan syyttäjän 
tärkeimmistä hallinnointivaltuuksista syyttäjiin nähden: 1) syyttämiskäytäntöjä koskevien 
yleisten ohjeiden antaminen, 2) syytetoimia koskevien määräysten antaminen 
yksittäistapauksissa, 3) syyttäjän arviointi, 4) syyttäjän ylentäminen, 5) syyttä jälle määrätyn 
yksittäisen asian siirtäminen, 6) syyttäjää koskevasta kurinpitotoimesta päättäminen ja 7) 
syyttäjien siirtäminen toisiin tehtäviin ilman heidän suostumustaan. Valtakunnansyyttäjällä voi 
olla näiden valtuuksien lisäksi muita valtuuksia, jotk a eivät käy ilmi kaaviosta. (137) 
  
                                                           
137  Valtakunnansyyttäjä voi esimerkiksi olla mukana syyttäjiä koskevista päätöksistä vastaavissa elimissä, vaikka 
hän ei suoraan tee tällaisia päätöksiä.  
 
65 
 Kaavio 56: Valtakunnansyyttäjän hallinnointivaltuudet (*) (lähde: Euroopan komissio 
yhdessä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmän kanssa)  
 
(*) Jäsenvaltiot ovat niiden omakielis en nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Belgia:  Valta antaa syytetoimia koskevia 
määräyksiä yksittäistapauksissa: oikeudesta velvoittaa yleinen syyttäjä (procureur du Roi) nostamaan syyte säädetään 
rikosprosessilain 364 §:ssä. Rikosprosessilain 150 §:n 2  momentissa ja 138 §:n 2 momentissa säädetään yleisestä oikeudesta 
käyttää määräysvaltaa yleisen syyttäjän suhteen. Tšekki:  Valta antaa syytetoimia koskevia määräyksiä yksittäistapauksissa vain 
valtakunnansyyttäjänvirastossa ja ylemmille syyttäjänvirastoille. Kreikka:  Korkeimman oikeuden syyttäjällä 
(valtakunnansyyttäjä) on oikeus antaa maan kaikille syyttäjille yleisiä ohjeit a ja suosituksia heidän tehtäviensä hoitamisesta, 
mutta ohjeiden ja suositusten vastaanottajia eivät tietenkään sido niiden sanamuoto ja kannanotot. Espanja:  Valtakunnansyyttäjä 
antaa toimintaan ja syyttäjäntehtävien hoitoon liittyviä sisäisiä määräyksiä j a ohjeita, jotka voivat olla yleisluonteisia tai koskea 
tiettyjä asioita. Yleiset suuntaviivat ovat tärkeitä toiminnan yhtenäisyyden periaatteen noudattamiseksi, ja ne määritellään 
pääosin kiertokirjeiden, ohjeiden ja kuulemisten avulla.  Siirto toisiin teh täviin ilman suostumusta on mahdollista vain suuren 
työmäärän yhteydessä. Italia:  Muutoksenhakutuomioistuimen pääsyyttäjillä on valta siirtää alueelliselle syyttäjälle määrätty asia 
pois passiivisuuden vuoksi. Lisäksi heillä on valta hankkia tietoja piirin  (ja alueen) syyttäjänvirastoista ja lähettää ne 
kassaatiotuomioistuimen yleiselle syyttäjälle syyttäjänvirastojen moitteettoman ja yhdenmukaisen toiminnan sekä 
oikeudenmukaista menettelyä koskevien sääntöjen noudattamisen tarkistamiseksi. Kassaatiotuomioi stuimen yleinen syyttäjä 
vastaa lain nojalla kansallisen mafiantorjuntayksikön (Direzione Nazionale Antimafia) valvonnasta. Lisäksi hän on vastuussa 
kahden tai useamman alueellisen syyttäjänviraston välisten toimivaltaristiriitojen ratkaisemisesta. Kypros:  Ylimmällä syyttäjällä 
on valta päättää syyttäjiä koskevista kurinpitotoimista vähäisissä kurinpitorikkomuksissa. Jos kyse on vakavista 
kurinpitorikkomuksista, ylin syyttäjä ei esitä seuraamuksia vaan suosittaa, että julkishallinnon komissio ryhtyy kurinpi totoimiin. 
Liettua:  Valta antaa määräyksiä yksittäistapauksissa: valtakunnansyyttäjä ei voi määrätä, millainen päätös on tehtävä. Valta 
päättää syyttäjien ylentämisestä: valtakunnansyyttäjä päättää syyttäjien valintakomitean tai ylimpien syyttäjien valinta komitean 
johtopäätöksistä. Luxemburg:  Valtakunnansyyttäjällä on valta määrätä syyttäjänvirasto ryhtymään syytetoimiin tietyssä 
tapauksessa (ei voi kuitenkaan määrätä tekemään syyttämättäjättämispäätöstä). Syyttäjän ylentäminen: myönteisen lausunnon 
antanut  valtionsyyttäjä/valtakunnansyyttäjä ehdottaa ylentämistä toimeenpanovallan käyttäjälle, ja valtionpäämies allekirjoittaa 
nimityksen. Itävalta:  Valtakunnansyyttäjän toimivaltaan ei kuulu kaaviossa tarkoitettu syyttäjälaitoksen suora hallinnointi. 
Ylemmän s yyttäjän virastoilla on seuraavat valtuudet: syyttämiskäytäntöjä koskevien yleisten ohjeiden antaminen omalla 
alueellaan, syytetoimia koskevien määräysten antaminen yksittäistapauksissa, syyttäjien siirtäminen toisiin tehtäviin ilman h eidän 
suostumustaan o rganisatorisista syistä (esimerkiksi liiallinen työmäärä tai pitkät sairauslomat yhdessä syyttäjänvirastossa – vain 
syyttäjän omalla alueella rajoitetuksi ajaksi). Asianomaisen syyttäjänviraston päälliköllä on valta antaa syytetoimia koskevi a 
määräyksiä yk sittäistapauksissa sekä valta siirtää syyttäjälle määrätty asia pois häneltä. Neljästä syyttäjäjäsenestä koostuvalla 
riippumattomalla henkilöstötoimikunnalla (Personalkommission) on valta arvioida syyttäjää. Puola:  Valtakunnansyyttäjä toimii 
myös oikeusmin isterinä. Romania:  Valtakunnansyyttäjällä on valta siirtää yksittäinen asia syyttäjäyksiköstä toiseen ja antaa 
syyttämiskäytäntöjä koskevia yleisiä ohjeita (suosituksia) yhtenäisen lähestymistavan takaamiseksi rikostutkinnassa. Slovenia:  
Sekä valtakunnansy yttäjällä että yleisen syyttäjän virastojen päälliköillä on valta antaa syyttämiskäytäntöjä koskevia yleisiä 
ohjeita sekä valta siirtää syyttäjälle määrätty asia pois häneltä.  
Kaaviossa 57 esitetään katsaus kansallisten syyttäjien nimittämiseen ja erottami seen osallistuvista 
viranomaisista (tuomarineuvosto/syyttäjäneuvosto/tuomioistuin, oikeusministeriö, 
valtakunnansyyttäjä/syyttäjälaitos). Siinä ei tarkastella valtakunnansyyttäjien tai muiden 
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Yleiset ohjeet syyttämiskäytännöistä Määräykset yksittäistapauksissa
Yksilöllinen arviointi Ylentäminen
Yksittäisen asian siirtäminen pois syyttäjältä Päätös kurinpitotoimista
Siirto toisiin tehtäviin ilman suostumusta
EI TIETOJA
 
66 
 vastaavissa johtotehtävissä toimivien nimittämistä ja erottamist a. Kaaviosta käy ilmi, että 
syyttäjälaitokset on järjestetty jäsenvaltioissa monin eri tavoin toimeenpanovallan käyttäjän tai 
oikeuslaitoksen ympärille. Lisäksi siitä ilmenee, että valtakunnansyyttäjällä ja 
tuomarineuvostoilla/syyttäjäneuvostoilla on tärke ä osa syyttäjien nimittämisessä ja erottamisessa.  
Kaavio 57: Kansallisten syyttäjien nimittäminen ja erottaminen (*) (lähde: Euroopan 
komissio yhdessä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmän kanssa)  
 
(*) Belgia:  Nimitysehdotus: tuomarineuvosto Nimityspäätös: valtionpäämies oikeusministerin suosituksesta. Erottamisehdotus: 
kurinpitotuomioistuin. Erottamispäätös: valtionpäämies oikeusministerin suosituksesta. Bulgaria:  Nimitys - ja erottamispäätös: 
tuomarineuvoston syyttäjäjaosto. Tšekki:  Nimitysehdotus: valtakunnansyyttäjä. Erottamisehdotus: valtakunnansyyttäjä, 
pääsyyttäjät ja oikeusministeri. Erottamispäätös: tuomioistuin. Tanska:  Nimitysehdotus: Valtakunnansyyttäjä esittää 
oikeusministerille lopulliset ehdokkaat syyttäjäharjoittelijoiksi (noin kolmeksi vuodeksi). Oikeusministeri nimittää ehdokkaat. Jos 
syyttäjäharjoittelija suorittaa kokeen ja myöhemmin harjoittelun hyväksytysti, hänestä tulee syyttäjä. Viro:  Nimitysehdotus: 
syyttäjien kilpailukomitea ehdottaa eri koissyyttäjiä, piirisyyttäjiä ja apulaissyyttäjiä, pääsyyttäjät vanhempia syyttäjiä. Nimitys - ja 
erottamispäätös: valtakunnansyyttäjä. Irlanti:  Nimitysehdotus: syyttäjälaitoksen johtajan virasto (tai mahdollisesti Public 
Appointment Service) järjestää ylee nsä rekrytointikilpailun julkishallinnon nimityskomitean (CPSA) rekrytointiluvan nojalla. 
Nimityspäätös: syyttäjälaitoksen johtaja. Erottamisehdotus: syyttäjälaitoksen johtajan virasto valtiovarainministerin sekä 
julkisten menojen ja uudistusten ministerin  määräämien ehtojen mukaisesti. Erottamispäätös: syyttäjälaitoksen apulaisjohtaja 
(syyttäjälaitoksen johtaja, kun kyse on johtavista syyttäjistä). Espanja:  Nimitysehdotus: kansallinen syyttäjä syyttäjäneuvoston 
raportin perusteella; kyseisen itsehallintoal ueen ylimmän syyttäjäneuvoston kuulemisen jälkeen, jos kyse on sen alueella olevien 
syyttäjänvirastojen tehtävistä. Nimityspäätös: hallitus. Erottamisehdotus: valtakunnansyyttäjä. Erottamispäätös: oikeusminist eri 
erottamista tukevan syyttäjäneuvoston rapor tin perusteella. Kreikka:  Nimitysehdotus: Oikeusministeri antaa vuosittain ministerin 
päätöksen syyttäjäehdokkaiden pääsykokeesta kansalliseen tuomarikouluun. Valintaprosessiin, josta vastaa viisijäseninen 
komitea, kuuluu nykyään kirjallisia ja suullisia t ehtäviä. Kansalliseen tuomarikouluun päässeiden ehdokkaiden koulutus kestää 16 
kuukautta, ja siihen kuuluu sekä teoriaopintoja että käytännön työtä. Koulutuksen jälkeen on koe, jonka tulosten perusteella 
ehdokkaat järjestetään paremmuusjärjestykseen. Nimit ykset tuomioistuimiin määräytyvät heidän sijoituksensa mukaan. 
Nimityspäätös: Ehdokkaat nimitetään syyttäjiksi presidentin asetuksella. Erottamisehdotus: oikeusministeri. Erottamispäätös: 
perustuslain 91 §:n 2 momentissa säädetyn ammattituomareista koostuv an kurinpitoneuvoston tuomio. Ranska:  Nimitysehdotus: 
oikeusministeri tuomarineuvoston ei -sitovasta suosituksesta. Nimityspäätös: tasavallan presidentti. Erottamisehdotus: 
oikeusministeri tuomarineuvoston ei -sitovasta suosituksesta. Erottamispäätös: tasava llan presidentti. Italia:  Nimityspäätös: 
Oikeusministeri antaa neuvoston ehdotuksesta ministerin määräyksen. Ministeri ei voi käyttää harkintavaltaa syyttäjäehdokkaan  
suhteen, vaan hänen on nimitettävä ehdotettu henkilö. Kypros:  Nimitys -/erottamisehdotus: ylin syyttäjä. Nimitys -/erottamispäätös: 
julkishallinnon komissio ylimmän syyttäjän lausunnon perusteella. Liettua:  Nimitysehdotus: syyttäjien valintakomitea (jäseninä 
kaksi kollegiaalisen neuvoston nimittämää syyttäjää, kaksi valtakunnansyyttäjän nimittäm ää syyttäjää sekä yksi tasavallan 
presidentin, yksi parlamentin puhemiehen ja yksi pääministerin nimittämä jäsen). Nimityspäätös: valtakunnansyyttäjä. 
Erottamisehdotus: syyttäjien eettinen komitea (sama kokoonpano kuin syyttäjien valintakomiteassa). Luxemb urg: 
Nimitysehdotus: Oikeusministeriö ehdottaa nimitystä suurherttualle valtakunnansyyttäjän myönteisen lausunnon perusteella. 
Nimityspäätös: valtionpäämies. Erottamisehdotus: valtakunnansyyttäjä. Erottamispäätös: tuomioistuin. Unkari:  Nimitysehdotus/ -
päätös: ylempi syyttäjä. Erottamisehdotus: ylempi syyttäjä. Erottamispäätös: valtakunnansyyttäjä. Malta:  Poliisilla on 
yksinomainen toimivalta aloittaa ja hoitaa rikosoikeudellisia menettelyjä sekä toimia syyttäjänä alemman oikeusasteen 
tuomioistuimissa. Ylemp i syyttäjä toimii syyttäjänä ylemmän oikeusasteen tuomioistuimissa, kun todisteiden kokoaminen alempien 
oikeusasteiden tuomioistuimissa on päättynyt. Alankomaat:  Nimitysehdotus: oikeusministeri. Nimityspäätös tehdään kuninkaan 
asetuksella (nimittävä virano mainen on perustuslaillisen käytännön mukaan velvollinen nimittämään syyttäjäksi ehdotetun 
henkilön). Erottamisehdotus: oikeusministeri syyttäjänviraston päällikön ehdotuksesta. Erottamispäätös tehdään kuninkaan 
asetuksella. Itävalta:  Nimitysehdotus: neljä stä syyttäjäjäsenestä koostuva riippumaton henkilöstötoimikunta 
(Personalkommission). Nimityspäätös: Liittopresidentti siirtää päätöksenteon oikeusministerille. Erottamisehdotus ja -päätös: 
kurinpitotuomioistuin. Puola:  Nimitysehdotus ja -päätös: valtakunn ansyyttäjä – joka toimii myös oikeusministerinä – kansallisen 
BEBGCZDKEEIEESELFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEDEUK
Tuomarineuvosto/syyttäjäneuvosto/tuomioistuin/muu riippumaton elin
Minister of justice/Government/Head of State
Valtakunnansyyttäjä / ylempi syyttäjä / syyttäjälaitoksen elin
Minister of justice on the opinion of the Council for the Judiciary/Prosecutorial Council/Prosecutor General/senior prosecutorNIMITTÄÄ
ESITTÄÄ EHDOKKAITAEROTTAA
EHDOTTAA
EROTTAMISTA E
IT
I
E
T
O
J
A
 
67 
 syyttäjän esityksestä. Toimivaltaisen syyttäjänviraston lautakunta antaa lausunnon syyttäjäehdokkaasta. Erottamisehdotus: 
kansallinen syyttäjä. Erottamispäätös: kurinpitotuomioistuin. Myös valta kunnansyyttäjä voi hyvin rajatuissa tapauksissa erottaa 
syyttäjän kansallisen syyttäjän pyynnöstä. Syyttäjän erottamista koskevan lausunnon antaa kansallisen syyttäjänviraston tai 
toimivaltaisen alueellisen syyttäjänviraston syyttäjien kokous. Romania:  Nimitysehdotus: ylin tuomarineuvosto. Nimityspäätös: 
presidentti (nimittävä viranomainen on lain mukaan velvollinen nimittämään syyttäjäksi ehdotetun henkilön). Slovenia:  
Nimitysehdotus: oikeusministeri syyttäjäneuvoston lausunnon perusteella. Nimityspäätös: syyttäjäneuvosto (nimittävä 
viranomainen ei ole velvollinen nimittämään syyttäjäksi ehdotettua henkilöä). Erottamisehdotus: syyttäjäneuvosto. 
Erottamispäätös: hallitus oikeusministerin ehdotuksesta. Slovakia:  Nimitysehdotus: valtakunnansyyttäjänviraston 
valintalautakunnan puheenjohtaja. Nimittäminen ja erottaminen: valtakunnansyyttäjä. Suomi:  Nimittäminen ja erottaminen: 
valtakunnansyyttäjä. Ruotsi:  Nimitysehdotus ja -päätös: Ruotsin syyttäjäviranomaisen henkilöstöjohtaja valtakunnansyyttäjän 
lausunnon peru steella. Erottamisehdotus: Ruotsin syyttäjäviranomaisen henkilöstöjohtaja. Erottamispäätös: tuomioistuin 
valtakunnansyyttäjän lausunnon perusteella.  
 
3.3.3  Yhteenveto oikeuslaitoksen riippumattomuudesta  
Oikeuslaitoksen riippumattomuus on tehokkaan oikeudenhoitojärjestelmän perustekijä. Se on 
erittäin tärkeää oikeusvaltioperiaatteen, oikeudenkäyntien oikeudenmukaisuuden sekä kansalaisten 
ja yritysten oikeuslaitosta kohtaan tunteman luottamuksen ylläpitämis eksi. Tämän vuoksi kaikissa 
oikeuslaitoksen uudistuksissa olisi noudatettava oikeusvaltioperiaatetta ja oikeuslaitoksen 
riippumattomuutta koskevia eurooppalaisia normeja. Tulostaulusta käy ilmi, millaista kehitystä on 
tapahtunut kansalaisten ja yritysten k äsityksissä oikeuslaitoksen riippumattomuudesta. Vuoden 
2019 tulostaulussa esitetään myös eräitä valittuja indikaattoreita, jotka koskevat tuomareiden 
kurinpitomenettelyihin osallistuviin elimiin ja syyttäjälaitosten hallinnointiin liittyviä oikeudellisia 
takeita. Rakenteellisista indikaattoreista ei sinänsä voida tehdä päätelmiä jäsenvaltioiden 
oikeuslaitosten riippumattomuudesta, mutta niitä voidaan mahdollisesti käyttää tällaisen analyysin 
lähtökohtana.  
 Vuoden 2019 tulostaulussa tarkastellaan kansalaisille (Eurobarometri) ja yrityksille 
(Eurobarometri ja Maailman talousfoorumi) suunnattujen kyselytutkimusten perusteella, miten 
käsitys riippumattomuudesta  on kehittynyt:  
 Kaikista kyselytutkimuksista käy yle isesti ottaen ilmi tulosten samankaltaisuus  varsinkin 
niissä jäsenvaltioiden ryhmissä, joissa oikeuslaitoksen riippumattomuutta pidettiin 
kaikkein vahvimpana ja vastaavasti kaikkein heikoimpana.  
 Seitsemännen kerran esitetystä Maailman talousfoorumin tutkim uksesta (kaavio 51) 
ilmenee, että riippumattomuus on yritysten käsityksen  mukaan parantunut tai pysynyt 
ennallaan  noin kolmessa viidesosassa jäsenvaltioista vuoteen 2010 verrattuna. Myös 
jäsenvaltioissa, joissa on erityisiä haasteita (138), riippumattomuuden  katsotaan 
parantuneen  tai pysyneen ennallaan  lähes kolmessa viidesosassa kyseisistä valtioista 
kahdeksan vuoden aikana. Vuosiin 2016 –2017 verrattuna riippumattomuus on kuitenkin 
yritysten käsityksen mukaan heikentynyt  noin kolmessa viidesosassa kaikista 
jäsenvaltioista.  
 Neljännen kerran esitetystä kansalaisille suunnatusta Eurobarometri -tutkimuksesta 
(kaavio 47) käy ilmi, että riippumattomuuden katsotaan parantuneen  noin kahdessa 
kolmasosassa jäsenvaltioista vuoteen 2016 verrattuna. Riippumattomuus on kans alaisten 
käsityksen mukaan parantunut  neljän vuoden aikana yli kahdessa kolmasosassa niistä 
jäsenvaltioista, joissa on erityisiä haasteita. Edellisvuoteen verrattuna riippumattomuus 
on kuitenkin kansalaisten käsityksen mukaan heikentynyt  noin kolmessa viid esosassa 
jäsenvaltioista (yli kahdessa kolmasosassa niistä jäsenvaltioista, joissa on erityisiä 
haasteita, ja noin puolessa muista jäsenvaltioista).  
 Neljännen kerran esitetystä yrityksille suunnatusta Eurobarometri -tutkimuksesta (kaavio 
49) ilmenee, että riippumattomuuden katsotaan parantuneen  noin kahdessa kolmasosassa 
jäsenvaltioista verrattuna sekä vuoteen 2016 että edellisvuoteen (verrattuna 
edellisvuoteen tällainen tulos saatiin yli kahdessa kolmasosassa niistä jäsenvaltioista, 
                                                           
138  Ks. alaviite 70. 
 
68 
 joissa on erityisiä haa steita, ja noin kolmessa viidesosassa muista jäsenvaltioista).  
 Yleisimpänä syynä käsitykseen tuomioistuinten ja tuomareiden vähäisestä 
riippumattomuudesta oli se, että hallitus ja poliitikot sekaantuvat oikeuslaitoksen 
toimintaan tai painostavat sitä , tois eksi yleisimpänä syynä puolestaan taloudellisten tai 
muiden intressien vaikutus. Molemmat syyt ovat edelleen merkittäviä useissa 
jäsenvaltioissa, joissa riippumattomuutta pidetään vähäisenä (kaaviot 48 ja 50).  
 Syynä käsitykseen tuomioistuinten ja tuomareid en vahvasta riippumattomuudesta lähes 
neljä viidesosaa yritysten edustajista (40 prosenttia kaikista vastaajista) ja kansalaisista 
(44 prosenttia kaikista vastaajista) mainitsi tuomareiden asemaan perustuvat takeet . 
 EU:n oikeusalan vuoden 2019 tulostauluss a esitetään katsauksia tuomareita koskeviin 
kurinpitomenettelyihin osallistuvista viranomaisista sekä oikeuslaitoksen, toimeenpanovallan 
käyttäjän ja parlamentin toimivallasta tuomarineuvostojen tuomarijäsenten valinnassa. Lisäksi 
tarkastellaan eräitä syyt täjälaitoksiin liittyviä hallinnollisia ja organisatorisia näkökohtia:  
 Kaaviossa 52 esitetään katsaus tuomareita koskevista kurinpitomenettelyistä  vastaaviin 
viranomaisiin. Useimmissa jäsenvaltioissa kurinpitoseuraamuksista päättää riippumaton 
viranomainen, kuten tuomioistuin (korkein oikeus, hallinto -oikeus tai tuomioistuimen 
päällikkö) tai tuomarineuvosto. Joissain jäsenvaltioissa seuraamuksista p äättää sitä vastoin 
erityistuomioistuin, jonka jäsenet on valittu tai nimitetty erikseen toimimaan 
kurinpitomenettelyissä (valitsijana tai nimittäjänä tuomarineuvosto, tuomarit tai, yhdessä 
jäsenvaltiossa, oikeusministeri).  
 Kaaviossa 53 tarkastellaan, kuka  vastaa tutkinnasta  tuomareita koskevissa 
kurinpitomenettelyissä . Useimmissa jäsenvaltioissa tutkijana on tuomioistuimen 
päällikkö tai tuomarineuvosto. Eräissä jäsenvaltioissa tutkijan valitsevat erikseen tuomarit, 
tuomarineuvosto tai, yhdessä jäsenvaltios sa, oikeusministeri.  
 Kaaviossa 54 kuvataan oikeuslaitoksen osallistumista tuomarineuvoston 
tuomarijäsenten nimittämiseen . Jäsenvaltioiden tehtävänä on organisoida omat 
oikeudenhoitojärjestelmänsä ja tällöin myös päättää, perustetaanko tuomarineuvosto. Jos 
jäsenvaltio on kuitenkin perustanut tuomarineuvoston, neuvoston riippumattomuus on 
taattava eurooppalaisten normien mukaisesti. Lähes kaikissa jäsenvaltioissa tuomarit 
ehdottavat tuomarineuvostojen tuomarijäseniä ja valitsevat heidät.  
 Kaaviossa 55 tarkaste llaan, miten tärkeimmät hallinnointivaltuudet kansallisiin 
syyttäjiin nähden  jakautuvat eri viranomaisten välillä. Kaaviossa 56 esitetään 
tosiseikkoihin perustuva katsaus valtakunnansyyttäjän tärkeimmistä 
hallinnointivaltuuksista syyttäjiin nähden. Näistä kaavioista käy ilmi, että 
syyttäjälaitokseen liittyvät tärkeimmät hallinnointivaltuudet ovat eräissä jäsenvaltioissa 
jossain määrin keskittyneet yhdelle viranomaiselle. Kaaviossa 57 esitetään katsaus 
kansallisten syyttäjien nimitys - ja erottamismenettelyih in osallistuviin viranomaisiin. 
Tilanne vaihtelee laajasti jäsenvaltioissa, mutta useimmissa valtioissa näissä menettelyissä 
on mukana tuomarineuvosto/syyttäjäneuvosto tai syyttäjälaitos.  
 4. PÄÄTELMÄT  
Seitsemäs EU:n oikeusalan tulostaulu osoittaa, että useat jäsenvaltiot ovat jatkaneet toimia 
oikeuslaitoksensa tehostamiseksi. Haasteena on kuitenkin edelleen se, miten varmistetaan 
kansalaisten täysi luottamus niiden jäsenvaltioiden oikeuslaitoksiin, joissa tuomareiden asemaan 
liittyvät takeet ja samalla h eidän riippumattomuutensa saattavat olla vaarassa. Komissio on 
ryhtynyt tarvittaviin toimiin, ja se jatkaa jäsenvaltioiden tilanteen seurantaa. Komissio on 
sitoutunut varmistamaan, että kaikissa oikeuslaitoksen uudistuksissa noudatetaan EU:n 
lainsäädäntöä ja oikeusvaltioperiaatetta koskevia eurooppalaisia normeja.