FI    FI 
 
 
 EUROOPAN  
KOMISSIO   
Bryssel 8.5.2015  
COM(2015) 191 final  
  
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS - JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN 
KOMITEALLE  
EU:n perusoikeuskirjan soveltamista koskeva kertomus vuodelta 2014  
{SWD(2015) 99 final}   
 
2 
 1. Johdanto  
Tässä  viidennessä  vuosikertomuksessa  arvioidaan,  kuinka  Euroopan  unioni  ja sen jäsenvaltiot  panivat  
EU:n  perusoikeuskirjaa  täytäntöön  vuonna  2014.  
Perusoikeuskirjasta  tuli oikeudellisesti  sitova  1. joulukuuta  2009.  Se sitoo  EU:n  toimielimiä,  kun nämä  
toteuttavat  uusia  toimenpiteitä.  Jäsenvaltioita  se sitoo  silloin,  kun nämä  toteuttav at EU:n  
lainsäädännön  piiriin  kuuluvia  toimia.  Perusoikeuskirja  on uusi oikeuslähde,  mutta  sen oikeudellinen  
merkitys  on kasvanut  tasaisesti.  Vuonna  2014  perusoikeuskirjaa  siteerattiin  210:ssä  EU:n  
tuomioistuinten1 tuomiossa2. Kolmena  edellisenä  vuonna  vastaavat  luvut  olivat  43 (2011),  87 (2012)  ja 
114 (2013).  
Uusi  komissio,  jonka  puheenjohtaja  on Jean-Claude  Juncker,  aloitti  tehtävässään  marraskuussa  2014.  
Puheenjohtaja  Juncker  esitti  seuraavan  sitoumuksen:  ”Aion  hyödyntää  komission  toimivaltaa  
ylläpitääks eni yhteisiä  arvojamme,  oikeusvaltioperiaatetta  ja perusoikeuksia  ottaen  kuitenkin  
huomioon  kaikkien  28 jäsenvaltion  valtiosääntöperinteet  ja kulttuurit.”3 Hän asetti  komission  
ensimmäisen  varapuheenjohtajan,  Frans  Timmermansin,  vastaamaan  perusoikeuksista . 
Komissio  sisällyttää  perusoikeuskirjan  kaikkiin  politiikkoihinsa.  Se tekee  tiivistä  yhteistyötä  
kansallisten,  eurooppalaisten  ja kansainvälisten  organisaatioiden  kanssa  varmistaakseen  
perusoikeuksien  edistämisen.  
Ollessaan  Euroopan  parlamentin  kuultavana  ensimmäinen  varapuheenjohtaja  Timmermans  sitoutui  
järjestämään  vuosittain  EU:n  perusoikeustilannetta  koskevan  keskustelutilaisuuden,  jonka  tavoitteena  
on parantaa  perusoikeuksien  edistämiseen  ja suojeluun  liittyvää  keskinäistä  yhteistyötä  ja poliittista  
sitoutumista.  Keskustelutilaisuuksissa  jäsenvaltiot,  toimielimet  ja sidosryhmät  käyvät  keskusteluja  
yksilöidäkseen  ja toteuttaakseen  poliittisia  toimia,  jotka  koskevat  perusoikeuskysymyksiä.  
Ensimmäisessä  keskustelutilaisuudessa  lokakuussa  2015  keskitytään  suvaitsevaisuuden  ja 
kunnioituksen  edistämiseen  erityisesti  juutalais - ja muslimivihan  ehkäisemiseksi  ja torjumiseksi.  
Ennen  sitä järjestetään  kansalaisyhteiskunnan  ja sidosryhmien  kuulemisia,  kuten  kaksi  korkean  tason  
vuoropuhelua:  toinen  uskonnollisten  johtajien  ja toinen  ei-tunnustuksellisten  järjestöjen  edustajien  
kanssa.  
Tässä  kertomuksessa  arvioidaan,  miten  EU:n  toimielimet  – erityisesti  Euroopan  komissio  – ja 
jäsenvaltiot  ovat soveltaneet  perusoikeuskirjaa  ja miten  sitä on sovellettu  niihin.  Kertomuk sessa  
                                                            
1  Unionin  yleinen  tuomioistuin,  virkamiestuomioistuin  ja unionin  tuomioistuin.  
2  Komission  yksiköiden  valmisteluasiakirjan  liitteessä  I on katsaus  unionin  tuomioistuimen  vuoden  2014  
oikeustapauksiin,  joiden  yhteydessä  perusoikeuskirjaa  lainataan  suoraan  tai joissa  se maini taan ratkaisun  
perusteluissa.  
3  Ks. Jean-Claude  Junckerin  ”Poliittiset  suuntaviivat  seuraavalle  Euroopan  komissiolle”,  
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_fi.pdf , s. 8.  
 
3 korostetaan  Euroopan  ihmisoikeussopimuksen  merkitystä  ja annetaan  ajantasaista  tietoa  EU:n  
liittymisestä  siihen.  Kertomukseen  sisältyy  ensimmäistä  kertaa  osio,  jossa  käsitellään  tärkeää  
ajankohtaista  kysymystä.  Tänä  vuonna  aiheena  ovat perusoikeudet  digitaaliympäristössä.  
2. Perusoikeuskirjan  soveltaminen  EU:hun  ja EU:n  kaikessa  
toiminnassa  
EU:n  toimielinten  on noudatettava  perusoikeuskirjaa  kaikissa  toimissaan.   
2.1 Lainsäädäntötoimet  
Järjestelmälliset  perusoikeustarkastukset  koko  lainsäädäntöprosessin  ajan ovat tarpeen  sen 
takaamiseksi,  että ehdotettu  lainsäädäntö  on perusoikeuskirjan  mukaista.  Komissio  julkaisi  vuonna  
2011  toimintaohjeet  perusoikeuksien  huomioimiseksi  komission  vaikutustenarvioinneissa4. Vuonna  
2014  komissio  sitou tui tarkistamaan  vaikutustenarviointeja  koskevia  suuntaviivojaan  ja järjesti  
julkisen  kuulemisen5. 
Asia Digital  Rights  Ireland6 havainnollisti  tarpeen  tehdä  ehdotettua  lainsäädäntöä  koskevia  
perusoikeustarkastuksia.  Tuomioistuin  totesi  tietojen  säilyttämisestä  annetun  direktiivin7 
pätemättömäksi,  koska  siinä  rikotaan  perusoikeuskirjan  7 ja 8 artiklassa  taattuja  yksityiselämän  
kunn ioittamista  ja henkilötietojen  suojaa  koskevia  perusoikeuksia.  Tuomiossa  selvennettiin,  että 
perusoikeuksien  suojelua  koskevat  erityiset  takeet,  mukaan  luettuina  määräykset  
salassapitovelvollisuutta  koskevista  poikkeuksista  ja etukäteen  tehtävästä  hallinno llisesta  tai 
tuomioistuinvalvonnasta,  on sisällytettävä  EU:n  johdettuun  oikeuteen  eikä niitä saa jättää  kansallisen  
lainsäätäjän  harkintavallan  varaan.  Unionin  tuomioistuin  totesi,  että tietojen  säilyttäminen  palvelee  
legitiimiä  yleisen  edun  mukaista  tavoi tetta,  vakavan  järjestäytyneen  rikollisuuden  torjuntaa,  ja on 
kyseisen  tavoitteen  saavuttamisen  kannalta  asianmukainen  väline.  Se kuitenkin  katsoi,  että direktiivin  
puuttumista  perusoikeuksiin,  jotka  koskevat  yksityiselämän  kunnioittamista  ja henkilötietoj en suojaa,  
ei ollut rajattu  täysin  välttämättömään.   
Tämä  tuomio  on tärkeä  kaikkien  lainsäädäntöprosessiin  osallistuvien  EU:n  toimielinten  kannalta.  
Neuvosto  päivitti  joulukuussa  2014  suuntaviivat  menettelyvaiheista  perusoikeuksien  kunnioittamisen  
tarkista miseksi  neuvoston  valmisteluelimissä8. Se antoi  neuvoston  henkilöstölle  koulutusta,  jonka  
tarkoituksena  oli tehdä  suuntaviivoista  toimivammat.  
                                                            
4  SEC(2011)  567 final,  6.5.2011.  
5  http://ec.europa.eu/smart -regulation/impact/consultation_2014/index_fi.htm  
6  Unionin  tuomioistuimen  asioissa  C-293/12  ja C-594/12,  Digital  Rights Ireland  ja Kaertner  Landesregierung,  
8.4.2014  antama  tuomio.  
7  Direktiivi  2006/24/EY,  EUVL  L 105, 13.4.2006,  s. 54. 
8  Neuvoston  pääsihteeristö,  ST 5377 2015  INIT.  
 
4 2.2 EU:n  varojen  hallinnointi  
EU:n  varoja  hallinnoidessaan  unionin  toimielinten,  elinten  ja laitosten  on kunnioit ettava  
perusoikeuskirjan  mukaisia  perusoikeuksia.  Jäsenvaltioilla  on unionin  lainsäädäntöä  soveltaessaan  
sama  velvoite.  
Asiassa  Liivimaa  Lihaveis  MTÜ9 tuomioistuin  vahvisti  aiemman  oikeuskäytännön,  jonka  mukaan  
”unionin  oikeuden  soveltaminen”  edellyttää  tietynasteisen  sellaisen  yhteyden  olemassaoloa,  joka 
ylittää  kyseisten  alojen  läheisyyden  tai niiden  väliset  epäsuorat  vaikutukset.10 Kyseisessä  asiassa  niille  
kahdelle  jäsenvaltiolle,  joita toimenpideohjelma  koski,  oli unionin  oikeudessa  asetettu  velvollisuu s 
panna  kyseinen  ohjelma  täytäntöön.  Mainituilla  jäsenvaltioilla  oli yhtäältä  asetuksen  N:o 1083/2006  
63 artiklan  1 ja 2 kohdan  nojalla  velvollisuus  perustaa  seurantakomitea.  Toisaalta  kaikkien  mainitun  
ohjelman  soveltamistoimenpiteiden  oli oltava  asetuste n N:o 1083/2006  ja N:o 1080/2006  mukaisia.  
Unionin  tuomioistuin  katsoi,  että se, että seurantakomitea  on hyväksynyt  ohjelmakäsikirjan,  on 
perusoikeuskirjan  51 artiklan  1 kohdassa  tarkoitettua  unionin  oikeuden  soveltamista.  
Ohjelmakäsikirjassa  suljettiin  pois mahdollisuus  hakea  muutosta  seurantakomitean  päätökseen  hylätä  
tuki. Unionin  tuomioistuin  katsoi  tämän  loukkaavan  perusoikeuskirjan  47 artiklan  mukaista  oikeutta  
tehokkaaseen  oikeussuojaan.  
Toukokuussa  2014  Euroopan  oikeusasiamies  käynnisti  tutkimuksen  perusoikeuksien  kunnioittamisesta  
EU:n  koheesiopolitiikassa.11 Komissio  sitoutui  29. lokakuuta  2014  antamassaan  vastauksessa12 
hyväksymään  toimenpiteitä,  joilla  lisätään  perusoikeuskirjan  tuntemusta  jäsenvaltioiden  keskuudessa  
Euroopan  rakenne - ja investoint irahastojen  (ERI -rahastot)  hallinnoinnin  yhteydessä.  Komissio  on 
muistuttanut  jäsenvaltioita  muodollisesti  näiden  velvollisuudesta  kunnioittaa  perusoikeuskirjaa.  
Lisäksi  se tarjoaa  ERI-rahastoista  tukea  valitusmenettelyihin.  Komissio  jakaa  parhaita  käytänt eitä ja 
antaa  jäsenvaltioille  ohjausta  siinä,  miten  perusoikeuskirjan  noudattaminen  olisi varmistettava  ERI-
rahastojen  hallinnoinnin  yhteydessä  vuonna  2015.  
Komissio  oli havainnut  mahdollisen  perusoikeuksien  turvaamiseen  liittyvän  rikkomisen  laittomien  
muuttajien  tilapäisessä  säilöönottokeskuksessa;  tilintarkastustuomioistuin  vahvisti  tämän  arvion  
vuonna  2014  antamassaan  erityiskertomuksessa.  Keskuksen  vuokrakulut  oli sisällytetty  
ulkorajarahastoon  kuuluvaan  kansalliseen  ohjelmaan,  eikä komissio  ollut hyväk synyt  vastaavia  
kustannuksia,  kun ohjelma  päätettiin.  Tilintarkastustuomioistuin  totesi  niiden  huonojen  olosuhteiden  
perusteella,  joissa  laittomia  muuttajia  pidettiin,  että jäsenvaltio  ei ollut noudattanut  halventavan  
kohtelun  kieltoa  (perusoikeuskirjan  4 artikla)  eikä ihmisarvon  periaatetta  (perusoikeuskirjan  1 artikla).   
                                                            
9  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-562/12,  Liivimaa  Lihaveis  MTÜ,  12.9.2014  antama  tuomio.  
10  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-299/95,  Kremzow,  29.5.1997  antama  tuomio,  16 kohta.  
11  http://www.ombudsman.europa.eu/en/press/release.faces/en/54420/ html.bookmark . 
12  http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/correspondence.faces/en/58451/html.bookmark .  
 
5 2.3 EU:n  ulkoisen  toiminnan  ihmisoikeusulottuvuus  
Euroopan  unionista  tehdyn  sopimuksen  (SEU -sopimus)  21 artiklassa  määrätään  unionin  ulkoisesta  
toiminnasta.  Siinä  vahvistetaan  EU:n  rooli  demokratian,  oikeusvaltion,  ihmisoikeuksien  
yleismaailmallisuuden  ja jakamattomuuden  sekä Yhdistyneiden  Kansakuntien  peruskirjan  
periaatteiden  ja kansainvälisen  oikeuden  noudattamisen  edistäjänä.  Maiden,  jotka  haluavat  liittyä  
EU:hun,  on kunnioitettava  ihmisoikeuksia.  Kaikissa  kolmansien  maiden  kanssa  tehtävissä  yhteistyö - 
ja kauppasopimuksissa  määrätään,  että ihmisoikeudet13 ovat olennainen  tekijä  osapuolten  välisissä  
suhteissa.  
Euroopan  ulkosuhdehallinto  ja komissio  arvioivat  vuonna  2014  ihmisoikeuksia  ja demokratiaa  
koskevaa  EU:n  toimintasuunnitelmaa  (2012–14)14. Toimintasuunnitelmassa  esitetään  97 erityistoimea.  
Yksi  esimerkki  näistä  ovat sananvapautta  verkossa  ja sen ulkopuolella  koskevat  EU:n  suuntaviivat,  
jotka  neuvosto  hyväksyi  toukokuussa  2014.  Suunta viivoissa  esitetään  määritelmiä  ja annetaan  ohjausta  
siitä,  miten  turvata  sananvapautta  koskeva  oikeus  sen kaikissa  merkityksissä,  joihin  kuuluu  muun  
muassa  oikeus  mielipiteenvapauteen  ilman  ulkopuolista  puuttumista,  oikeus  hankkia  ja vastaanottaa  
tietoja  ja oikeus  levittää  kaikenlaisia  tietoja  ja ajatuksia  millä  tavalla  tahansa  ja alueellisista  rajoista  
riippumatta.  
Suunnitteilla  on uusi,  vuosia  2015–2019  koskeva  toimintasuunnitelma,  jossa  keskitytään  
varmistamaan  sisäisten  ja ulkoisten  ihmisoikeuspolitiik kojen  välinen  johdonmukaisuus  etenkin  
terrorismintorjunnan,  muuttoliikkeen  ja liikkuvuuden  sekä kaupan  aloilla.  
SEU -sopimuksen  21 artiklan  tavoitteiden  saavuttamiseksi  EU soveltaa  rajoittavia  toimenpiteitä15, 
joilla  usein  pannaan  täytäntöön  Yhdistyneiden  Kansakuntien  peruskirjan  41 tai 42 artiklaan  perustuvia  
YK:n  turvallisuusneuvoston  päätöslauselmia  mutta  jotka  voivat  olla myös  EU:n  itsenäisiä  
toimenpiteitä.  Joihinkin  rajoittavista  toimenpiteistä  liittyy  luetteloja  henkilöistä  ja yhteisöistä,  joiden  
varat  ja resurssit  on jäädytetty.  Kyseisten  henkilöiden  ja yhteisöjen  kannalta  oikeus  hyvään  hallintoon  
ja oikeus  tehokkaisiin  oikeussuojakeinoihin  ja puolueettomaan  tuomioistuimeen  (perusoikeuskirjan  41 
ja 47 artikla)  ovat ratkaisevan  tärkeitä.  Unionin  tuomiois tuin käsitteli  vuonna  2014  asioita,  jotka  
koskivat  menettelyä  henkilöihin  ja yhteisöihin  kohdistettavien  rajoittavien  toimenpiteiden  ottamiseksi  
käyttöön.  Rajoittavien  toimenpiteiden  laillisuudesta  annettiin  vuonna  2014  yli 30 tuomiota,  mutta  
tuomioistuin  piti luettelot  voimassa  ainoastaan  neljänneksessä  tapauksista.  Kaikissa  muissa  
tapauksissa  luetteloon  merkitsemistä  koskevat  päätökset  kumottiin.  
                                                            
13  Termiä  ’perusoikeudet’  käytetään  EU:ssa  ilmais emaan  ’ihmisoikeuksien’  käsitettä  erityisessä  EU:n  sisäisessä  
asiayhteydessä.  Termiä  ’perusoikeudet’  käytetään  perinteisesti  perustuslaillisissa  yhteyksissä,  kun taas termiä  
’ihmisoikeudet’  käytetään  kansainvälisissä  yhteyksissä.  
14  http://eeas.europa.eu/human_rights/index_en.htm  
15  Ks. SEUT -sopimuksen  215 artikla.  
 
6 Eräs tapaus  – asiassa  Yusef  annettu  tuomio16 – koski  neuvoston  asetuksen  (EY)  N:o 881/200217 
perusteella  toteute ttuja rajoittavia  toimenpiteitä.  Asetuksella  pannaan  täytäntöön  YK:n  
turvallisuusneuvoston  päätöslauselma  sellaisten  henkilöiden,  yhteisöjen  ja ryhmien  varojen  
jäädyttämisestä,  joiden  YK:n  pakotekomitea  katsoo  olevan  lähellä  al-Qaida -järjestöä.  Unionin  yleinen 
tuomioistuin  totesi,  että komissio  ei ollut toteuttanut  toimenpiteitä,  sillä se ei ollut korjannut  
menettelyvirheitä  ja aineellisia  säännönvastaisuuksia,  jotka  liittyvät  Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusefin  
varojen  jäädyttämiseen.  Näin  ollen  tuomioistuin  kehotti komissiota  täyttämään  velvollisuutensa  tutkia  
luetteloon  merkitsemisen  perusteet  huolellisesti  ja puolueettomasti  ja tarvittaessa  aiheellisessa  
yhteistyössä  YK:n  pakotekomitean  kanssa.18 Komissio  käy parhaillaan  läpi luetteloon  merkitsemisen  
perusteit a yhteistyössä  asiaankuuluvien  YK:n  elinten  kanssa.   
Useimmat  niistä  asioista19, joissa  unionin  tuomioistuin  kumosi  yhteisöihin  tai henkilöihin  kohdistetut  
rajoittavat  toimenpiteet,  koskivat  neuvoston  päätöksiä  ja asetuksia,  joissa  luetteloon  merkitsemisen  
perusteita  tukevat  todisteet  tai tiedot  olivat  riittämättömiä  ja todistustaakkaa,  joka asiassa  Kadi  II20 
annetussa  tuomiossa  esitetyn  tulkinnan  mukaan  on perusoikeuskirjan  47 artiklan  nojalla  neuvostolla,  
ei ollut täytetty.  Muut  asiat kumottiin  menettelylli sistä syistä.21  
Kauppapolitiikassa  alettiin  1. tammikuuta  2014  soveltaa  tarkistettua  yksipuolista  yleistä  
tullietuusjärjestelmää  (GSP+)  koskevaa  järjestelyä,  jossa  edellytetään  keskeisten  
ihmisoikeussopimusten  kunnioittamista.  Valvontamekanismia  on lujitet tu merkittävästi,  ja näin on 
varmistettu,  että GSP+ -järjestelmän  edunsaajat  noudattavat  velvoitteitaan  ja etenkin  ratifioivat  ja 
panevat  täytäntöön  27 kansainvälistä  ihmisoikeuksia  ja muita  aiheita  koskevaa  yleissopimusta.  Myös  
Euroopan  parlamentti  ja neuv osto ovat tiivistäneet  valvontaa.  
3. Perusoikeuskirjan  soveltaminen  jäsenvaltioihin  ja 
jäsenvaltioissa  
Komissio  valvoo  unionin  tuomioistuimen  valvonnassa  sitä, että jäsenvaltiot  noudattavat  
perusoikeuskirjaa  unionin  oikeutta  soveltaessaan.  Jos komissio  saa tietää,  että säännöksiä  on rikottu,  se 
voi käynnistää  rikkomusmenettelyn.  Kansalliset  tuomarit  ovat tietoisia  siitä,  että perusoikeuskirja  on 
                                                            
16  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  T-306/10,  Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusef  vastaan  Euroopan  komissio,  
21.3.2014  antama  tuomio.  
17  Asetus  (EU)  N:o 881/2002,  EYVL  L 139, 29.5.2002,  s. 9. 
18  Alaviitteessä  16 mainitun  tuomion  102 kohta.  
19  Esim.  unionin  tuomioistuimen  asiassa  T-565/12,  National  Iranian  Tanker  Company  vastaan  neuvosto,  
3.7.2014  antama  tuomio;  unionin  tuomioistuimen  asiass a T-439/11,  Sport -pari vastaan  neuvosto,  9.12.2014  
antama  tuomio.  
20  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-584/10  P, komissio  ynnä  muut  vastaan  Kadi  (Kadi  II), muutoksenhakuasia  
asiaan  T-85/09  Kadi  vastaan  komissio  (Kadi  I), 18.7.2013  antama  tuomio.  
21  Ks. esim. asiat T-208/11  ja T-508/11,  LTTE  vastaan  neuvosto.  Tuomiosta  on vireillä  valitus  asiassa  C-599/14  
P. 
 
7 väline,  jolla voidaan  varmistaa,  että jäsenvaltiot  noudattavat  perusoikeuksia.  EU:n  lainsäädännön  
säännöksiä  ja unionin  oikeuteen  perustuvan  kansallisen  lainsäädännön  säännöksiä  on tulkittava  
johdonmukaisesti  suhteessa  perusoikeuskirjassa  säädettyihin  velvoitteisiin,  jotta siinä  taatut  oikeudet  
pannaan  täytäntöön.  Jos kansallinen  tuomioistuin  ei ole varma  perusoikeus kirjan  sovellettavuudesta  tai 
sen määräysten  oikeasta  tulkinnasta  se voi – ja jäsenvaltion  ylimmän  oikeusasteen  tuomioistuimena  
sen täytyy  – pyytää  unionin  tuomioistuimelta  ennakkoratkaisua.  Unionin  tuomioistuimen  vastauksen  
avulla  kansallinen  tuomioistuin  voi antaa  asiassa  ratkaisun.  Kansalliset  tuomarit  käyttävät  tätä 
menettelyä  säännöllisesti.  Tästä  on apua  kehitettäessä  perusoikeuskirjaan  liittyvää  oikeuskäytäntöä,  ja 
se vahvistaa  kansallisten  tuomarien  roolia  käytännön  ylläpitämisessä.  Vuonna  2014  kansalliset  
tuomarit  pyysivät  ennakkoratkaisua  43 kertaa22, hieman  useammin  kuin aikaisempina  vuosina23. 
3.1 Rikkomusmenettelyt  
Vuonna  2013  perusoikeuskirja  mainittiin  vain viidessä  rikkomusmenettelyssä.  Vuonna  2014  komissio  
viittasi  perusoikeuskirjaan  11:ssä  sellaisia  menettelyjä  koskevassa  asiassa,  jotka  perustuvat  SEUT -
sopimuksen  258–260 artiklaan.  Perusoikeuskirja  koskee  jäsenvaltioita  ainoastaan  niiden  soveltaessa  
EU:n  oikeutta.  Näin  ollen  perusoikeuskirjaa  koskevien  rikkomusmenettelyjen  on liityttävä  EU:n  
oikeuden  säännökseen,  joka edellyttää  perusoikeuskirjan  soveltamista.  
Mainituista  11 asiasta  viisi liittyy  turvapaikka - ja maahanmuuttoasioihin24.  
Rikkomusmenettelyt  turvapaikka - ja maahanmuuttoasioiden  alalla  
Komissio  käynnisti  vuonna  2014  erästä  jäsenva ltiota  vastaan  palauttamisdirektiiviä25 koskevan  
rikkomusmenettelyn,  jossa  ilmaistiin  huoli  säilöönoton  kestosta  ja sen aineellisista  olosuhteista  sekä 
siitä,  että palautettavien  käytettävissä  ei säilöönottokeskuksissa  ollut maksutonta  oikeusapua,  samoin  
kuin siitä,  että säilöönottopäätösten  laillisuus  tarkistettiin  vasta  kuuden  kuukauden  kuluttua  ja että 
päätöksiä,  jotka  koskivat  säilöönoton  jatkamista  kuuden  kuukauden  jälkeen,  valvottiin  vain rajallisesti  
(perusoikeuskirjan  4, 6 ja 47 artikla).   
Erästä  toista jäsenvaltiota  vastaan  käynnistettiin  rikkomusmenettely,  joka koski  vastaanotto -
olosuhteista26 ja turvapaikkamenettelyistä27 annettujen  direktiivien  virheellistä  soveltamista.  Komissio  
ilmaisi  huolensa  turvapaikkamenettelyn  kestosta,  kielteisiä  turvapaikk apäätöksiä  koskevien  
                                                            
22  Komission  yksiköiden  valmisteluasiakirjan  liitteessä  II on katsaus  vuonna  2014  esitettyihin  
ennakkoratkaisupyyntöihin,  joissa  viitataan  perusoikeuskir jaan.  
23  Vuosina  2013  ja 2012  perusoikeuskirjaan  liittyviä  ennakkoratkaisupyyntöjä  esitettiin  41. 
24  Lisätietoja  on tämän  kertomuksen  liitteenä  olevassa  komission  yksiköiden  valmisteluasiakirjassa.  
25  Direktiivi  2008/115/EY,  EUVL  L 348, 24.12.2008,  s. 98. 
26  Direktiivi  2003/9/EY,  EUVL  L 31, 6.2.2003,  s. 18. 
27  Direktiivi  2005/85/EY,  EUVL  L 326, 13.12.2005,  s. 13. 
 
8 oikeussuojakeinojen  tehokkuudesta,  maksuttoman  oikeusavun  puutteesta,  tiettyjen  
turvapaikanhakijaryhmien  säilöönotosta,  jota näytetään  sovellettavan  automaattisesti  ilman  yksilöllistä  
arviointia,  oikeudesta  säilöönottopäätöksiä  koskevi in tehokkaisiin  oikeussuojakeinoihin  sekä 
maksuttomasta  oikeusavusta  säilöönoton  aikana  (6 ja 47 artikla).  
Vuonna  2014  komissio  tarkasteli  sitä, miten  jäsenvaltiot  soveltavat  perusoikeuskirjaa  pannessaan  
EU:n  lainsäädäntöä  täytäntöön  unionin  ulkorajoilla,  ja kiinnitti  erityistä  huomiota  palautuskiellon  
periaatteeseen  (4, 6, 18 ja 19 artikla).  Esille  nousseita  ongelmia  ovat muun  muassa  säilöönoton  
soveltaminen  ja sen kesto,  säilöönoton  olosuhteet,  alaikäisten  erityistilanne,  maksuton  oikeusapu  ja 
tehokkaat  oikeussuojakeinot  turvapaikkaprosessin  aikana  joissakin  jäsenvaltioissa  (perusoikeuskirjan  
6, 24 ja 47 artikla).  
Viisumisäännöstö  ja viisuminepäämispäätöstä  koskeva  muutoksenhaku  
Vuoden  2014  lopussa  komissio  kehotti  viittä  jäsenvaltiota  ryhtymään  toimiin  sen varmistamiseksi,  että 
muutoksenhakuun,  joka koskee  päätöstä  viisumin  epäämisestä,  mitätöinnistä  tai kumoamisesta,  
sisältyy  asian  vieminen  lainkäyttöelimen  käsiteltäväksi.  
Viisumisäännöstöä  koskevassa  asetuksessa28 vahvistetaan  menettelyt  ja edellytykset,  jotka  koskevat  
lyhytaikaiseen  oleskeluun  tarkoitettujen  viisumien  ja lentokentän  kauttakulkuviisumien  myöntämistä.  
Asetuksessa  jäsenvaltiot  velvoitetaan  säätämään  muutoksenhakuoikeudesta,  joka koskee  viisumin  
epäämistä/mitätöintiä/kumoamista.  Perusoikeuski rjan 47 artiklalla  annetaan  yksityishenkilöille  oikeus  
tehokkaisiin  oikeussuojakeinoihin  tuomioistuimessa,  kun unionin  lainsäädännön  mukaisia  oikeuksia  ja 
vapauksia  rikotaan.  Kyseisten  jäsenvaltioiden  kansallisessa  lainsäädännössä  säädettiin  kuitenkin  vain 
mahdollisuudesta  hakea  muutosta  tuomioistuinten  ulkopuoliselta  hallintoviranomaiselta.  Komissio  
katsoo,  että tämä  ei vastaa  47 artiklassa  asetettua  vaatimusta  riippumattomasta  tuomioistuimesta.  
Romanilasten  erottelu  koulutuksessa  
Komissio  käynnisti  syysku ussa 2014  erästä  jäsenvaltiota  vastaan  rikkomusmenettelyn,  joka koski  
rotusyrjintädirektiivin29 vastaista  romanilasten  syrjintää  koulutusasioissa.  Komission  kanssa  
käymissään  keskusteluissa  kyseinen  jäsenvaltio  perusteli  toimiaan  viittaamalla  perusoikeuskir jaan 
liittyvään  unionin  tuomioistuimen  oikeuskäytäntöön.  Tästä  syystä  komissio  katsoi  tarpeelliseksi  
selventää  oikeuskäytännön  tulkintaa  virallisella  ilmoituksella,  jossa  viitattiin  erityisesti  
perusoikeuskirjan  21 artiklaan,  jolla kielletään  rotuun  ja etniseen  alkuperään  perustuva  syrjintä.  
                                                            
28  Asetus  (EY)  N:o 810/2009,  EUVL  L 243, 15.9.2009,  s. 1. 
29  Direktiivi  2000/43/EY,  EUVL  L 180, 19.7.2000,  s. 22. 
 
9 3.2 Unionin  tuomioistuin  ohjeistaa  jäsenvaltioita  (ennakkoratkaisut)  
Unionin  tuomioistuin  jatkoi  vuonna  2014  perusoikeuskirjan  soveltamista  ja sen määräysten  tulkintaa  
koskevien  ohjeiden  antamista  kansallisille  tuomarei lle vastaamalla  sille esitettyihin  
ennakkoratkaisupyyntöihin.  
Turvapaikanhakijoiden  ihmisarvo  
Joulukuussa  2014  unionin  tuomioistuin  antoi  ratkaisun,  jossa  vastattiin  Alankomaiden  korkeimman  
hallinto -oikeuden  asiassa  A, B ja C vastaan  Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie30 esittämiin  
kysymyksiin,  jotka  koskivat  EU:n  turvapaikkasäännösten  tulkintaa  sen menetelmän  yhteydessä,  jolla 
arvioidaan  turvapaikanhakijan  ilmoittaman  sukupuolisen  suuntautumisen  uskottavuutta.  Hakijat  
ilmoittivat  pelkäävänsä  vainoa  alkuperämaassaan  homoseksuaalisuutensa  vuoksi.  Kansallinen  
tuomioistuin  kysyi  unionin  tuomioistuimelta,  asetetaanko  unionin  oikeudessa  rajoituksia,  jotka  
koskevat  turvapaikanhakijoiden  seksuaalisen  suuntautumisen  todentamista.  Unionin  tuomioistuin  
katsoi,  että aseman  määrittelyä  koskeva  direktiivi31 ja perusoikeuskirja  asettavat  rajoituksia:  
kansallisten  viranomaisten  käyttämien  menetelmien  on oltava  perusoikeuksien,  kuten  oikeus  
ihmisarvon  kunnioittamiseen  (1 artikla)  ja oikeus  yksityis - ja perhe -elämän  kunnioittamiseen  
(7 artikla),  mukaisia.  Hakijoilta  ei voida  vaatia  mitään  sellaista,  mikä  vaarantaisi  heidän  ihmisarvonsa  
tai henkilökohtaisen  koskemattomuutensa.  Tähän  kuuluvat  esimerkiksi  henkilöön  kajoavat,  
nöyryyttävät  lääketieteelliset  tai näennäislääket ieteelliset  testit,  tunkeilevat  kysymykset  ja seksuaalisia  
tottumuksia  koskevien  valokuva - tai videotodisteiden  vaatiminen/hyväksyminen.  Tuomio  antaa  
kansallisille  viranomaisille  mahdollisuuden  arvioida  hakemuksia  yhdenmukaisemmin  huolehtien  
samalla  peruso ikeuksien  kunnioittamisesta.  
Prosessuaalinen  yhdenvertaisuus  kuluttajasuojan  alalla  
Asia Sánchez  Morcillo32 – joka liittyy  47 artiklaan  – koskee  menettelyllisiä  oikeuksia,  joita kuluttajalla  
on käytettävissään  kiinnitetyn  kiinteistön  ulosmittausmenettelyssä . Tuomioistuin  korosti  asiassa  
prosessuaalisen  yhdenvertaisuuden  näkökulmaa.  Se katsoi  kansallisen  lain olevan  ristiriidassa  
kuluttajasopimusten  kohtuuttomista  ehdoista  annetun  direktiivin33 ja perusoikeuskirjan  47 artiklan  
kanssa  tapauksissa,  joissa  kulutt ajalla  ei lain mukaan  ole muutoksenhakuoikeutta  vaikka  velkojalla  
päinvastaisessa  tilanteessa  olisi kyseinen  oikeus.  
                                                            
30  Unionin  tuomioistuimen  yhdistetyissä  asioissa  C-148/13,  C-140/13  ja C-150/13,  A, B, C vastaan  
Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie,  2.12.2014  antama  tuomio.   
31  Direktiivi  2004/83/EY,  EUVL  L 304, 30.9.2004,  s. 12. 
32  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-169/14,  Sánchez  Morcillo,  17.7.2014  antama  tuomio.  
33  Direktiivi  93/13/ETY,  EYVL  L 95, 21.4.1993,  s. 29. 
 
10 Unionin  tuomioistuin  korosti  myös  sellaisten  kuluttajien  heikkoa  asemaa,  jotka  ovat vaarassa  menettää  
kotinsa.  Asiassa  Kušionová34 se totesi,  että EU:n  lainsäädännössä  oikeus  kodin  kunnioittamiseen  on 
perusoikeuskirjan  7 artiklassa  taattu  perusoikeus,  joka kansallisten  tuomioistuinten  on otettava  
huomioon  soveltaessaan  kuluttajasopimusten  kohtuuttomista  ehdoista  annettua  direktiiviä.  
Ne bis in idem  -periaate  Schengenin  sopimuksen  soveltamisesta  tehdyssä  
yleissopimuksessa  
Asiassa  Zoran  Spasic35 unionin  tuomioistuin  arvioi  Schengenin  sopimuksen  soveltamisesta  tehtyyn  
yleissopimukseen  (Schengenin  yleissopimus)  sisältyvän  täytäntöönpanon  edellytyksen  
yhteensopivuutta  perusoikeuskirjan  50 artiklan  mukaisen  ne bis in idem  -periaatteen  kanssa.  
Schengenin  yleissopimuksessa  määrätään,  että henkilöä,  jonka  oikeudenkäynti  on päättynyt  yhdessä  
valtiossa,  ei voida  syyttää  samoista  teoista  toisessa  valtiossa  (ne bis in idem  -periaate).  Siinä  kuitenkin  
tarkennetaan,  että periaatetta  sovelletaan  ainoastaan  siinä  tapauksessa,  että rangaistus  on suoritettu,  sitä 
suoritetaan  parhaillaan  taikka  sitä ei voida  tuomion  antaneen  valtion  lain mukaan  enää suoritt aa 
(täytäntöönpanon  edellytys).  Perusoikeuskirjan  50 artiklassa  ei kuitenkaan  viitata  nimenomaisesti  
tällaiseen  edellytykseen.  Unionin  tuomioistuin  katsoi,  että Schengenin  yleissopimukseen  sisältyvä  
täytäntöönpanon  edellytys  ei ole perusoikeuskirjan  vastai nen.  
3.3 Perusoikeuskirjaan  viittaava  kansallinen  oikeuskäytäntö  
Kansallisilla  tuomareilla  on keskeinen  rooli  perusoikeuksien  ja oikeusvaltioperiaatteen  
ylläpitämisessä.  Perusoikeusviraston  tutkimus36 vahvistaa,  että jäsenvaltioiden  korkeimmat  
oikeusasteet  hakivat  edelleen  vuonna  2014  perusoikeuskirjasta  ohjausta  ja innoitusta  myös  sellaisissa  
tapauksissa,  jotka  eivät  kuulu  EU:n  lainsäädännön  soveltamisalaan.  
Komissio  edistää  tuomareiden  välistä  vuoropuhelua  ja yhteistyötä.  Uusi  eurooppalainen  
oikeuskäytänt ötunnus37 auttaa  ymmärtämään,  miten  EU:n  säädöksiä  on tulkittu  korkeimmissa  
kansallisissa  oikeusasteissa  ja antaa  tietoa  EU:n  säädösten  soveltamisesta  kansallisissa  
tuomioistuimissa.  Eräseen  toiseen  hankkeeseen,  jonka  rahoitukseen  EU osallistuu  – kansallist en 
tuomioistuinten  perusoikeuskäytäntöjä  koskeva  eurooppalainen  oikeudellinen  yhteistyö  (European  
Judicial  Cooperation  in Fundamental  Rights  Practice  of National  Courts)  – sisältyy  tuomareille  
                                                            
34  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-34/13,  Kušionová,  10.9.2014  antama  tuomio.  
35  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-129/14,  PPU,  Zoran  Spasic,  18.7.201 4 antama  tuomio.  
36  Perusoikeusviraston  vuosikertomus  2014,  joka on tarkoitus  julkaista  22. toukokuuta  2015.  
37  https://e -justice.europa.eu/content _european_case_law_identifier_ecli -175-fi.do?init=true  
 
11 tarkoitettu  käsikirja  oikeudellisen  vuorovaikutuksen  tekniikois ta sekä kansallisten  tuomioiden  
tietokanta,  joka on jaoteltu  perusoikeuskirjan  määräysten  mukaan.38 
3.4 Tietoisuuden  lisääminen  perusoikeuskirjasta  
Helmikuussa  2015  julkaistun  Eurobarometri -tutkimuksen39 mukaan  perusoikeuskirjaa  koskeva  
tietoisuus  on vuosien  mittaan  parantunut  vain hieman:  ainoastaan  14 prosenttia  vastaajista  tiesi 
oikeasti,  mistä  perusoikeuskirjassa  on kysymys  (11 % vuonna  2012  ja 8 % vuonna  2007).  Noin  
51 prosenttia  vastaajista  oli kuullut  perusoikeuskirjasta,  muttei  tiennyt,  mikä  se tarkal leen on (53 %  
vuonna  2012  ja 48 % vuonna  2007).  Eurobarometri -tutkimuksessa  kävi myös  ilmi tarve  lisätä  yleisön  
tietoisuutta  siitä,  kenen  puoleen  perusoikeusasioissa  voi kääntyä.  Perusoikeusviraston  CLARITY -
hankkeen40 tavoitteena  on antaa  ohjeita  siitä,  minkä elimen  puoleen  on käännyttävä,  jos perusoikeudet  
ovat uhattuina  (kansallinen  ihmisoikeusasioita  käsittelevä  instituutio,  tasa-arvoelin  ja/tai  
oikeusasiamies).  Eräs toinen  uusi hanke,  helmikuussa  2015  käyttöön  otettu  väline  perusoikeuskirjan  
soveltamisal aan kuuluvien  rikkomusten  havaitsemiseksi  (Don’t  knock  on the wrong  door:  
CharterClick!  A user-friendly  tool to detect  violations  falling  within  the scope  of the EU Charter  of 
Fundamental  Rights41), saa rahoitusta  perusoikeuksia  ja kansalaisuutta  koskevasta  erityisohjelmasta.  
Tarpeesta  edistää  perusoikeuskirjaa  koskevaa  tietoisuutta  ja tunnistaa  viranomaisten  erityiset  
koulutustarpeet  ja parhaat  käytänteet  keskusteltiin  joulukuussa  2014  järjestetyssä  perusoikeuskirjaa  
käsittelevässä  konferenssissa  (The  Chart er of Fundamental  Rights  of the European  Union:  assessing  
and responding  to the training  needs  of legal  practitioners  and public  officials42). Osallistujat  
ehdottivat  niiden  koulutusstrategioiden,  kokemusten  ja välineiden  kartoittamista,  joilla  voidaan  edistää 
perusoikeuskirjaa  koskevaa  tietoisuutta  sekä kirjan  soveltamista  paikallisella,  alueellisella,  
kansallisella  ja EU:n  tasolla,  ja painottivat  kansalaisyhteiskunnan  ja kansallisten  ihmisoikeuselinten  
ratkaisevan  tärkeää  merkitystä.  EU on rahoittanut  viranomaisille  annettavaa  
perusoikeuskirjakoulutusta  ja jatkaa  rahoittamista  myös  kaudella  2014–2020.43  
                                                            
38  http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/Europ eanJudicialCooperationinFR  
/Documents.aspx  
39  Eurobarometer  416, ”The  Charter  of Fundamental  Rights  of the European  Union”,  kenttätyö  EU:n  kaikissa  
28 jäsenvaltiossa  16.–18. helmikuuta  2015,  luettavissa  osoitteessa  
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_420_405_en.htm#416  
40  http://fra.europa.eu/en/project/2013/clarity -complaints -legal -assistance -and-rights -information -tool-you  
41  http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/CharterClick/Charterclick.aspx  
42  http://ec.europa.eu/justice/events/fundamental -rights -charter -training -2014/index_en.htm   
43  Oikeusalan  ammattilaisten  perusoikeuskirjakoulutus  sekä perusoikeuskirjan  soveltamista  koskevat  
tiedotustoimet  ovat ensisi jaisia  tavoitteita  perusoikeuksia  ja kansalaisuutta  koskevan  erityisohjelman  
ehdotuspyynnössä.  Vuoden  2013  ehdotuspyynnön  perusteella  noin 2,8 miljoonaa  euroa  (25 % 
kokonaisbudjetista)  myönnettiin  tämän  alan hankkeille.  Vuonna  2012  vastaava  summa  oli 1,9 miljoonaa  
euroa  20,9 miljoonasta  eurosta  (9 % kokonaisbudjetista).  Vuosia  2014–2020  koskevassa  rahoituskehyksessä  
oikeusviranomaisille  ja oikeusalan  toimijoille  annettava  perusoikeuskirjakoulutus  rahoitetaan  oikeusalan  
 
12 4. Euroopan  ihmisoikeussopimus  
Unionin  tuomioistuin  antoi  18. joulukuuta  2014  lausunnon  sopimusluonnoksesta,  joka koskee  EU:n  
liittymistä  Euroopan  ihmisoikeussopimukseen.  Tuomioistuin  havaitsi  ongelmia,  jotka  liittyvät  
sopimuksen  yhteensopivuuteen  EU:n  lainsäädännön  kanssa,  ja totesi  sopimusluonnoksen  olevan  SEU -
sopimuksen  6 artiklan  2 kohdan  ja asiaa  koskevan  pöytäkirjan  N:o 8 vastainen.  Tuomioistuin  vaati  
tiettyjä  muutoksia:  unionin  oikeuden  ensisijaisuus  suhteessa  perusoikeuskirjan  53 artiklassa  
määrättyihin  mahdollisuuksiin,  jotka  koskevat  jäsenvaltioiden  valtiosääntöihin  sisältyviä  vahvempia  
perusoikeuksia;  jäsenvaltioiden  välinen  keskinäinen  luottamus  etenkin  vapauden,  turvallisuuden  ja 
oikeuden  alueella;  suhde  ihmisoikeussopimusta  täydentävään  kuudenteentoista  pöytäkirjaan;  unionin  
tuomioistuimen  yksinomaisen  toimivallan  säilyttäminen  sellaisten  jäsenvaltioiden  välisten  riitojen  
ratkaisemisessa,  jotka  koskevat  perussopimusten  tulkintaa  tai soveltamista;  tietyt  näkökohdat,  jotka  
koskevat  sellaista  menettelyä  Euroopan  ihmisoikeustuomi oistuimessa,  jossa  EU on mukana;  ja 
oikeussuoja  yhteisen  ulko- ja turvallisuuspolitiikan  alalla.   
Komissio  on edelleen  täysin  sitoutunut  siihen,  että EU liittyy  Euroopan  ihmisoikeussopimukseen.  
Liittyminen  vahvistaa  perusarvoja,  parantaa  EU:n  oikeuden  tehokkuutta  ja lisää perusoikeuksien  
suojelun  yhdenmukaisuutta  Euroopassa.  Ihmisoikeussopimukseen  liittyminen  on edelleen  
äärimmäisen  tärkeää.  Lisäksi  EU:n  toimielimillä  on oikeudellinen  velvoite  pyrkiä  tekemään  
liittymissopimus,  joka on perussopimuksissa  ja erityisesti  Lissabonin  sopimuksen  pöytäkirjassa  N:o 8 
vahvistettujen  vaatimusten  mukainen.  Komissio  tutkii  tällä hetkellä,  mikä  olisi paras  tapa edetä.   
Liittymisen  ajankohdasta  riippumatta  kaikilla  EU:n  toimielimillä  ja jäsenvaltioilla  on velvollisuus  
tulkita  perusoikeuskirjaa  Euroopan  ihmisoikeustuomioistuimen  nykyisen  oikeuskäytännön  valossa.  
Perusoikeuskirjan  52 artiklan  3 kohta  sisältää  oikeudellisen  velvoitteen  antaa  perusoikeuskirjassa  ja 
ihmisoikeussopimuksessa  mainituille  oikeuksille  sama  merkitys  ja ulottuvuus  siltä osin kuin 
perusoikeuskirjan  oikeudet  vastaavat  ihmisoikeussopimuksen  oikeuksia.  Euroopan  unionin  
perusoikeuskirjan  selityksissä44 luetellaan  perusoikeuskirjan  artiklat,  joissa  sekä merkitys  että 
ulottuvuus  ovat samat  kuin vastaavissa  ihmisoikeussopimuksen  artikloissa,  sekä artiklat,  joissa  
merkitys  on sama  mutta  ulottuvuus  on laajempi.  Vaikka  perusoikeuskirjaan  ei sisälly  oikeudellista  
velvoitetta  mukauttaa  tulkintaa  Yhdistyneiden  kansakuntien  sopimuksiin,  unionin  tuomioistuin  viittaa  
YK:n  asiakirjoihin  tulkitessaan  EU:n  lainsäädäntöön  perustuvia  oikeuksia.  Kuvaava  esimerkki  tästä on 
käsitteen  ’vamma’  määritelmä,  johon  unioni n tuomioistuin  haki asiassa  Kaltoft45 inspiraatiota  
vammaisten  henkilöiden  oikeuksista  tehdystä  YK:n  yleissopimuksesta,  jonka  sopimuspuoli  EU on, 
                                                                                                                                                                                          
ohjelmasta  (2014–2020).  Koulutus - ja valistustoimintaa  tuetaan  myös  perusoikeus -, tasa-arvo- ja 
kansalaisuusohjelmasta  (2014–2020),  joka keskittyy  yksilön  oikeuksiin.  
44  EUVL  C 303, 14.12.2007,  s. 17. 
45  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-354/13,  Kaltoft,  18.12.2014  antama  tuomio.  
 
13 arvioidessaan,  voiko  sairaalloinen  lihavuus  merkitä  yhdenvertaista  kohtelua  työssä  koskevassa  
direktiivissä46 tarkoitettua  ’vammaa’.  
5. Ajankohtainen  osio:  perusoikeudet  ja digitaalistrategia  
Digitaalinen  vallankumous  on luonut  yhteiskunnalle,  kansalaisille  ja liike-elämälle  monia  
mahdollisuuksia.  Se on myös  herättänyt  huolta  perusoikeuksien  tehokkaasta  suojelemises ta 
digitaalisessa  ympäristössä.  Henkilötietojen  keräämisen,  käytön  ja jakamisen  räjähdysmäinen  
lisääntyminen  on vain yksi esimerkki  uusista  digitaalialan  realiteeteista.  Yhdessä  maailmanlaajuisia  
valvontaohjelmia  koskevien  paljastusten  kanssa  tämä  osoittaa , että on tarpeen  luoda  aiempaa  
tehokkaampia  takeita  perusoikeuksien,  etenkin  yksityisyyden  ja henkilötietojen  suojan,  turvaamiseksi.   
Komissio  seuraa  tiiviisti  perusoikeuksia  digitaaliyhteiskunnassa  koskevia  globaaleja  toimia47. 
Esimerkki  näistä  toimista  ovat Euroopan  neuvoston  ihmisoikeusohjeet  internetkäyttäjille48. Esille  
otettujen  ongelmien  joukossa  ovat muun  muassa  tarve  varmistaa  tasavertainen  pääsy  internetiin,  vaara  
yksityishenkilöiden  syrjinnästä  profiloinnin  keinoin  sekä vallan  epätasainen  jakautum inen tietoja  
hallussaan  pitävien  ja niitä tarkoituksellisesti  tai tahattomasti  toimittavien  välillä.  Uudet  kysymykset  
koskevat  immateriaalioikeuksia  sekä internetalustojen  velvollisuuksia,  jotka  liittyvät  terrorismin  ja 
järjestäytyneen  rikollisuuden  ehkäis yyn ja torjuntaan.  
Perusoikeuskirjan  8 artiklalla  taattu  henkilötietojen  suoja  on digitaalisessa  maailmassa  entistäkin  
tärkeämpää.  Komissio  julkaisi  tammikuussa  2012  ehdotukset  yleiseksi  tietosuoja -asetukseksi49 ja 
tietosuojadirektiiviksi,  joka koskee  poliisi- ja rikosoikeusviranomaisia50. Euroopan  parlamentti  
vahvisti  tukensa  ensimmäisessä  käsittelyssä  12. maaliskuuta  2014.51 Komissio  jatkoi  neuvotteluja  
Yhdysvaltojen  viranomaisten  kanssa  tietosuojaa  käsittelevästä  puitesopimuksesta,  joka koskee  EU:n  ja 
                                                            
46  Direktiivi  2000/78/EY,  EYVL  L 303, 2.12.2000,  s. 16. 
47  Ks. esim.  parhaillaan  käynnissä  olevat  keskustelut  massadatasta,  sellaisena  kuin ne heijastuvat  Valkoisen  
talon  raportissa  massadatasta  ja yksityisyydestä  
(http://www.whitehouse.gov/sites/default/files/docs/big_data_privacy_report_5.1.14_final_print.pdf ), 
Ranskan  korkeimman  hallinto -oikeuden  raportissa  digitaaliteknologiasta  ja perusoikeuksista  
(http://www.conseil -
etat.fr/content/download/33163/287555/version/1/file/Digital%20technology%20a nd%20fundamental%20rig
hts%20and%20freedoms.pdf ) tai Italian  edustajainhuoneen  internetoikeuksia  ja -velvollisuuksia  tarkastelevan  
komitean  internetoikeuksia  koskevassa  julistusluonnoksessa  
(http://www.camera.it/application/xmanager/projects/leg17/attachments/upload_file/upload_files/000/000/189
/dichiarazione_dei_diritti_internet_inglese.p df). 
48  Ks. http://www.coe.int/en/web/internet -users -rights/guide  
49  Ehdotus  asetukseksi  yksilöiden  suojelusta  henkilötietojen  käsittelyssä  sekä näiden  tietojen  vapaasta  
liikkuvuudest a, COM(2012)  11 final.  
50  Ehdotus  direktiiviksi  yksilöiden  suojelusta  toimivaltaisten  viranomaisten  suorittamassa  henkilötietojen  
käsittelyssä  rikosten  torjumista,  tutkimista,  selvittämistä  ja syytteeseenpanoa  tai rikosoikeudellisten  
seuraamusten  täytäntöö npanoa  varten  sekä näiden  tietojen  vapaasta  liikkuvuudesta,  COM(2012)  10 final.  
51  Euroopan  parlamentin  lainsäädäntöpäätöslauselma  12. maaliskuuta  2014  (COM(2012)  0010  – C7-0024/2012  
– 2012/0010(COD)).  
 
14 Yhdys valtojen  välillä  lainvalvontatarkoituksissa  vaihdettujen  henkilötietojen  suojaamista,  sekä 
tietojen  siirtämistä  Yhdysvaltoihin  koskevan  uuden  safe harbor  -järjestelmän  ehdoista.  
Unionin  tuomioistuin  on korostanut  tarvetta  suojata  mutta  myös  tasapainottaa  perusoikeuksia  oikein  
digitaalisessa  ympäristössä.  Tuomioistuin  toisti  asiassa  Digital  Rights  Ireland  EU:n  toimielinten  
velvollisuuden  noudattaa  perusoikeuskirjaa  toimissaan  varsinkin  silloin,  kun toimet  vaikuttavat  
yksityisyyden,  yksityiselämän  ja henkilöt ietojen  suojaa  koskevaan  oikeuteen.  Se julisti  tietojen  
säilyttämisestä  annetun  direktiivin  pätemättömäksi,  koska  siinä  rajoitettiin  kohtuuttomasti  
perusoikeuskirjassa  taattuja  oikeuksia  yksityisyyteen  ja henkilötietojen  suojaan.  Direktiivissä  
vaadittiin  jäsenvaltioita  varmistamaan,  että televiestintäpalvelujen  tarjoajat  säilyttävät  asiakkaidensa  
liikenne - ja paikkatiedot  vähintään  kuuden  kuukauden  ja enintään  kahden  vuoden  ajan ja antavat  nämä  
tiedot  pyynnöstä  lainvalvontaviranomaisten  käyttöön  vakavien  rikosten  ja terrorismin  tutkintaa,  
selvittämistä  ja syyteharkintaa  varten.  Asiassa  Google52 unionin  tuomioistuin  selvensi,  että Googlella  
on EU:hun  sijoittautuneena  rekisterinpitäjänä  velvoite  noudattaa  EU:n  tietosuojalainsäädäntöä  
(perusoikeuskirjan  7 ja 8 artikla)  ja että sen on näin ollen  tietyin  edellytyksin  noudatettava  pyyntöjä,  
jotka  koskevat  tiettyihin  henkilötietoihin  johtavien  linkkien  poistamista  (”oikeus  tulla unohdetuksi”).  
Puheenjohtaja  Juncker  kehotti  Euroopan  parlamentille  antamissaan  poliittis issa suuntaviivoissa  
purkamaan  kansalliset  suojamuurit  televiestintäsektorilla,  tekijänoikeus - ja tietosuojalainsäädännössä,  
radiotaajuuksien  hallinnoinnissa  ja kilpailulainsäädännössä.53 Digitaalisia  sisämarkkinoita  koskeva  
strategia  on yksi nykyisen  komis sion lippulaivahankkeista.  Kansalaisten  usko  ja luottamus  ovat 
strategian  tukipilareita  ja tärkeitä  edellytyksiä  digitaalisten  sisämarkkinoiden  moitteettomalle  
toiminnalle.  Tähän  kuuluu  myös  perusoikeuksien  vahva  ja tehokas  suojaaminen  verkossa.  Lisäksi  
oikeuksien  täysimääräinen  käyttäminen  digitaalisilla  sisämarkkinoilla  edellyttää  vammaisten  
henkilöiden  tarpeiden  huomioon  ottamista.  
Perusoikeuskirjan  vaatimuksen  mukaisesti  komissio  seuraa  jatkuvasti  kehitystä  perusoikeuksien  
suojelussa  kaikilla  politiikan aloilla.  Perusoikeuksien  ensisijaisena  tarkoituksena  ei ole edistää  
turvallisuutta  tai markkinaperusteisia  politiikkoja,  vaan  ne ovat itsessään  keskeisiä  avoimen  ja 
demokraattisen  yhteiskunnan  kukoistamisen  kannalta.  
 
6. Päätelmät  
Komissio  on sitoutunut  perusoikeuksien  korkeatasoiseen  suojeluun  EU:ssa.  Se pyrkii  varmistamaan,  
että kaikki  sen lainsäädäntöehdotukset  ja -toimet  ovat perusoikeuskirjan  mukaisia.  
                                                            
52  Unionin  tuomioistuimen  asiassa  C-131/12,  Google  Spain ja Google,  13.5.2014  antama  tuomio.  
53  Ks. Jean-Claude  Junckerin  ”Poliittiset  suuntaviivat  seuraavalle  Euroopan  komissiolle,  
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_fi.pdf  
 
15 Yhteiskuntiimme  kohdistuvat  muuttuvat  uhkat  huomioon  ottaen  komissio  huolehtii  turvallisuutta  
koskeva ssa lähestymistavassaan  perusoikeuksien  täysimääräisestä  kunnioittamisesta  ja edistämisestä.  
Lisäksi  se päivittää  perusoikeuspolitiikkojaan  – olipa  sitten  kyse digitaalistrategiasta  tai 
muuttoliikkeen  haasteista  – uuden  kehityksen  valossa  ja unionin  tuomio istuimen  ja Euroopan  
ihmisoikeustuomioistuimen  oikeuskäytännön  mukaisesti.  
Perusoikeuskirjaa  sovelletaan  EU:n  toimielimiin  mutta  myös  jäsenvaltioihin  näiden  soveltaessa  EU:n  
lainsäädäntöä.  Komissio  valvoo  perusoikeuskirjan  noudattamista  jäsenvaltioissa.  
Komissio  aikoo  edistää  perusoikeuksia  kaikkialla  EU:ssa,  ja erityisesti  lokakuussa  2015  
järjestettävässä  ensimmäisessä  perusoikeuksista  käytävässä  vuosittaisessa  keskustelutilaisuudessa.