Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista ja direktiivin 98/26/EY muuttamisesta /* COM/2012/073 final - 2012/0029 (COD) */





PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta Arvopaperikeskukset ovat finanssimarkkinoilla systeemisesti merkittäviä laitoksia. Kaikkien arvopaperikauppojen jälkeen, jotka tehdään arvopaperipörsseissä tai niiden ulkopuolella, käynnistetään kaupan jälkeiset prosessit, jotka johtavat kyseisen kaupan toteuttamiseen, jolla tarkoitetaan arvopapereiden luovuttamista käteisvaroja vastaan. Arvopaperikeskukset ovat keskeisiä laitoksia, jotka mahdollistavat arvopaperitoimituksen hoitamalla niin kutsuttuja arvopapereiden selvitysjärjestelmiä. Arvopaperikeskukset huolehtivat myös arvopaperitilien avaamisesta ja keskitetystä ylläpidosta, jossa kirjataan, kuinka monta arvopaperia kukin on laskenut liikkeeseen ja mitä muutoksia on tapahtunut arvopapereiden hallussapidossa. Lisäksi arvopaperikeskuksilla on keskeinen asema vakuusmarkkinoilla erityisesti rahapolitiikan kannalta. Esimerkiksi lähes kaikki vakuudet, jotka voidaan hyväksyä keskuspankkien rahapolitiikan operaatioihin, kulkevat EU:ssa, erityisesti euroalueella, EU:n arvopaperikeskusten ylläpitämien arvopapereiden selvitysjärjestelmien kautta. EU:ssa toimivissa arvopapereiden selvitysjärjestelmissä toteutettujen tapahtumien arvo oli vuonna 2010 noin 920 biljoonaa euroa, ja näissä järjestelmissä pidettyjen arvopapereiden arvo oli lähes 39 biljoonaa vuoden 2010 lopussa. EU:ssa toimii yli 30 arvopaperikeskusta, yleensä yksi kussakin maassa, sekä kaksi ”kansainvälistä” arvopaperikeskusta (Clearstream Banking Luxembourg ja Euroclear Bank), jotka ovat arvopaperikeskusten alaryhmä. Nämä kaksi arvopaperikeskusta ovat erikoistuneet ”euro-obligaatioina” tunnettujen kansainvälisten joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskuun. Vaikka arvopaperikeskusten toiminta on yleensä luotettavaa ja tehokasta kansallisten rajojen sisäpuolella, niiden rajat ylittävä yhteistyö ja viestintä eivät suju yhtä luotettavasti, mikä merkitsee sitä, että rajat ylittävistä sijoituksista aiheutuu sijoittajille suhteellisen suuria riskejä ja kustannuksia. Esimerkiksi toimituspuutteiden määrä on suurempi rajat ylittävissä kaupoissa kuin kotimaisissa kaupoissa, ja toimituskustannukset ovat niissä jopa neljä kertaa suuremmat. Nämä luotettavuusongelmat johtuvat muun muassa seuraavista tekijöistä: · Toimitussyklin pituus. Kaupan ja toimituksen välistä aikaa ei ole yhdenmukaistettu EU:ssa, mikä aiheuttaa häiriöitä arvopapereiden rajat ylittävässä toimituksessa. · Pieni mutta kuitenkin merkittävä osa arvopapereista on yhä paperimuodossa. Niiden toimittaminen kestää huomattavasti kauemmin, mikä lisää sijoittajien riskejä. · Kaikilla markkinoilla ei ole mahdollista määrätä varoittavia seuraamuksia toimituspuutteista eli siitä, että arvopaperitapahtumaa ei toteuteta aiottuna toimituspäivänä, ja jos seuraamuksia voidaan määrätä, toimituskuria koskevat toimenpiteet ovat hyvin erilaisia eri markkinoilla. · Direktiivillä 98/26/EY[1], joka koskee selvityksen lopullisuutta maksujärjestelmissä ja arvopapereiden selvitysjärjestelmissä, on vähennetty häiriöitä, joita arvopapereiden selvitysjärjestelmälle saattaa aiheutua yksittäiseen osallistujaan kohdistuvan maksukyvyttömyysmenettelyn vuoksi. Direktiivissä ei kuitenkaan käsitellä muita selvitysjärjestelmään kohdistuvia riskejä tai järjestelmää ylläpitävän arvopaperikeskuksen kestokykyä. Joihinkin arvopaperikeskuksiin kohdistuu myös muita luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka johtuvat arvopaperitoimitukseen liittyvistä pankkipalveluista. · Arvopaperikeskusten välisiä linkkejä koskevat sopimukset, joita pidetään ensimmäisenä askeleena kohti Euroopan arvopaperitoimitusmarkkinoiden yhdentymistä, herättävät myös huolta turvallisuusongelmiensa vuoksi, koska tällaisten linkkien toiminnan vakaudesta ei ole annettu erityissääntöjä. Linkit lisäävät myös arvopaperikeskusten välistä yhteenliittymistä, mikä antaa lisäperusteen ottaa käyttöön yhteinen toiminnan vakauden valvontakehys. Suurta huolta herättää myös se, että arvopaperitoimituksen sisämarkkinat eivät nykyisellään toimi tehokkaasti. Eurooppalaisilla kaupan jälkeisen toiminnan markkinoilla on yhä merkittäviä esteitä, joista voidaan mainita rajoitukset, joita on asetettu arvopapereiden liikkeeseenlaskijoiden oikeudelle käyttää arvopaperikeskusten palveluja, arvopaperikeskuksia koskevat erilaiset kansalliset toimilupajärjestelmät ja säännöt EU:ssa sekä kansallisten arvopaperikeskusten välisen kilpailun vähyys. Nämä esteet ovat aiheuttaneet markkinoiden hajanaisuuden. Sen seurauksena arvopaperitapahtumien rajat ylittävässä toteutuksessa joudutaan käsittelemään tarpeettoman monimutkaisia hallussapitoketjuja, joissa on yleensä mukana monia arvopaperikeskuksia ja muita välittäjiä. Tällä on kielteinen vaikutus paitsi tehokkuuteen myös rajat ylittävien tapahtumien riskeihin. Nämä ovat merkittäviä ongelmia, koska rajat ylittävät tapahtumat, jotka ulottuvat tavanomaisista arvopapereiden ostoista ja myynneistä vakuuksien siirtoihin, lisääntyvät Euroopassa edelleen ja arvopaperikeskukset ovat yhä enemmän kytköksissä toisiinsa. Näiden suuntausten odotetaan vielä voimistuvan vuodesta 2015, jolloin on tarkoitus ottaa käyttöön TARGET2-Securities-järjestelmä (T2S). Kyseessä on eurojärjestelmän käynnistämä hanke, jonka tavoitteena on luoda arvopaperitoimitusta varten yhteinen rajat ylittävä järjestelmäalusta. Ehdotetulla asetuksella pyritään ratkaisemaan edellä mainitut ongelmat. Siinä velvoitetaan esittämään kaikki siirtokelpoiset arvopaperit arvo-osuuksina ja kirjaamaan arvo-osuudet arvopaperikeskuksiin ennen kuin niillä käydään kauppaa säännellyissä kauppapaikoissa. Lisäksi asetuksessa yhdenmukaistetaan toimitusajat ja toimituskuria koskevat järjestelmät koko EU:ssa. Siinä otetaan käyttöön kansainvälisiin standardeihin pohjautuva yhteinen säännöstö, jolla pyritään vähentämään arvopaperikeskusten toimintaan ja palveluihin liittyviä riskejä. Koska arvopaperikeskusten on noudatettava samoja aineellisia sääntöjä koko EU:ssa, niihin voidaan soveltaa yhdenmukaisia toimilupavaatimuksia ja koko EU:n laajuisia toimilupia, joiden avulla voidaan poistaa jäljellä olevat esteet arvopaperikeskusten käytölle. Ehdotetulla asetuksella parannetaan järjestelmän luotettavuutta ja avataan arvopaperikeskusten palvelujen markkinat, minkä ansiosta arvopaperitoimitus tehostuu. Asetuksella täydennetään arvopaperimarkkinoiden infrastruktuureihin sovellettavaa sääntelykehystä, johon sisältyy jo rahoitusvälineiden markkinoista annettu direktiivi 2004/39/EY (rahoitusmarkkinadirektiivi)[2], sekä johdannaiskauppoja koskevaa asetusehdotusta (EMIR). Direktiiviä täydennetään kauppapaikkojen osalta ja EMIR-ehdotusta keskusvastapuolten osalta. Tämä aloite on saanut laajaa poliittista kannatusta. Ecofin-neuvosto tähdensi 2. joulukuuta 2008 pitämässään istunnossa, että arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettavuutta ja vakautta on parannettava, ja totesi, että kaupan jälkeiseen prosessiin liittyvien oikeudellisten esteiden, kuten arvopaperikeskusten käyttöön liittyvien esteiden poistamiseksi tarvitaan EU:n lainsäädäntöä. Arvopaperikeskuksia koskevien asianmukaisten standardien tarve on tunnustettu myös kansainvälisellä tasolla. Kansainväliset pankki- ja arvopaperivalvojat (CPSS ja IOSCO) antoivat jo vuonna 2001 arvopapereiden selvitysjärjestelmiä koskevat suositukset, ja eurooppalaiset sääntelyviranomaiset (EKPJ ja CESR) mukauttivat niitä antaessaan selvitysjärjestelmistä ei-sitovat ohjeet vuonna 2009. Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä totesi vielä vuonna 2010, että nykyiset standardit on saatettava ajan tasalle keskeisten markkinainfrastruktuurien lujittamiseksi, ja kehotti tarkistamaan ja parantamaan nykyisiä standardeja. 2. Intressitahojen kuuleminen ja vaikutusten arviointi Tämä ehdotus perustuu jatkuvaan laaja-alaiseen vuoropuheluun ja kuulemiseen, joissa ovat olleet mukana kaikki tärkeimmät sidosryhmät, kuten arvopaperi- ja pankkivalvojat, EKP ja kaikentyyppiset markkinatoimijat. Ehdotuksessa on otettu huomioon 13. tammikuuta ja 1. maaliskuuta 2011 välisenä aikana toteutetussa julkisessa kuulemisessa esitetyt kannanotot sekä näkemykset, joita monet erilaiset osallisryhmät ovat esittäneet kesästä 2010 alkaen. Komissio on teettänyt ulkopuolisen tutkimuksen selvitysalan kustannuksista ja hinnoista Oxera Consulting -konsulttitoimistolla. Oxera toimitti ensimmäisen raporttinsa vuonna 2009 ja toisen raportin vuonna 2011. Raporteissa annettiin hyödyllistä tietoa rajat ylittävän toimituksen ja kansallisen toimituksen välisistä kustannuseroista Euroopassa. Komissio arvioi erilaisten toimintavaihtoehtojen vaikutuksia parempaa sääntelyä koskevan politiikan mukaisesti. Toimintavaihtoehtoja arvioitiin keskeisten tavoitteiden perusteella, jotka olivat luotettavuuden ja tehokkuuden lisääminen ja toimintaedellytysten tasapuolistaminen eurooppalaisten arvopaperikeskusten palveluissa. Arvioinnissa tarkasteltiin, miten tehokkaasti tavoitteet voitaisiin saavuttaa eri vaihtoehdoilla ja miten kustannustehokkaasti eri vaihtoehdot voitaisiin toteuttaa. Vaikutustenarviointiraportin luonnos toimitettiin 16. maaliskuuta 2011 komission vaikutustenarviointilautakunnalle, minkä jälkeen siitä toimitettiin tarkistettu luonnos 8. elokuuta 2011. Raporttiluonnosta oli paranneltu huomattavasti lautakunnan esittämien kommenttien perusteella: havaituista ongelmista esitettiin vahvempaa näyttöä, ja eri toimintavaihtoehtoja analysoitiin perusteellisemmin erityisesti toimitukseen liittyvien pankkipalvelujen osalta. Tarkistetussa raportissa arvioitiin myös, mitä kokonaishyötyjä eri osallisryhmät saisivat eri toimintavaihtoehdoista ja mitä vaikutuksia näillä vaihtoehdoilla olisi eri ryhmiin, sekä ehdotettiin selkeämpää ja vankempaa seuranta- ja arviointikehystä. 3. Ehdotuksen oikeudellinen sisältö 3.1. Oikeusperusta Ehdotettu asetus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artiklaan, joka on sopivin oikeusperusta tällä alalla. Ehdotuksen pääasiallisena tavoitteena on korjata arvopaperitoimituksen luotettavuudessa ja tehokkuudessa esiintyvät puutteet ja sisämarkkinoiden toimintaa haittaavat esteet, jotka johtuvat siitä, että arvopaperitoimitusta ja arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ylläpitävien arvopaperikeskusten toimintaa säännellään erilaisilla kansallisilla säännöillä. Tämä toteutetaan antamalla yhteiset säännöt tietyistä toimitussykliin ja toimituskuriin liittyvistä näkökohdista sekä antamalla yhteiset toiminnan vakautta koskevat vaatimukset, joissa käsitellään arvopaperikeskusten kestokykyä sekä pääsyoikeuksia niihin. Yhteisten sääntöjen ja vaatimusten puuttuessa on todennäköistä, että jäsenvaltiot toteuttavat kansallisella tasolla erilaisia toimenpiteitä, millä on suora kielteinen vaikutus luotettavuuteen, tehokkuuteen ja kilpailuun unionin arvopaperitoimitusmarkkinoilla. Asetuksen katsotaan olevan sopivin keino varmistaa, että kaikille markkinatoimijoille asetetaan toimitussykliä ja toimituskuria koskevat yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat velvoitteet ja että arvopaperikeskukset noudattavat unionissa yhdenmukaisia ja suoraan sovellettavia toiminnan vakautta koskevia standardeja, joilla pyritään lujittamaan arvopaperikeskusten kestokykyä ja niiden keskeistä asemaa arvo-osuusjärjestelmien ylläpidossa ja selvitysprosessissa. Koska ehdotetun asetuksen pääasiallisena tavoitteena on asettaa markkinatoimijoille suoraan useita oikeudellisia velvoitteita, joissa edellytetään muun muassa käytännöllisesti katsoen kaikkien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuuksina arvopaperikeskukseen ja asetetaan tiukempi määräaika toimitukselle, ja koska arvopaperikeskukset vastaavat arvopapereiden selvitysjärjestelmien ylläpidosta ja sellaisten toimenpiteiden soveltamisesta, joilla pyritään varmistamaan oikea-aikainen arvopaperitoimitus unionissa, on olennaisen tärkeää, että kaikki arvopaperikeskukset noudattavat jatkuvasti ehdotuksessa esitettyjä yhdenmukaisia ja tiukkoja toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia. Sen vuoksi tähän ehdotukseen olisi markkinatoimijoille asetettujen oikeudellisten velvoitteiden ohella sisällytettävä yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat säännöt toimilupien myöntämisestä arvopaperikeskuksille ja näiden keskusten jatkuvasta valvonnasta. 3.2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaan toimia olisi toteutettava EU:n tasolla vain siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa suunniteltuja tavoitteita riittävällä tavalla, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Tämän ehdotuksen keskeisenä tavoitteena on parantaa eurooppalaisten arvopaperimarkkinoiden luotettavuutta ja tehokkuutta unionissa, mikä edellyttää EU:n toiminnan koordinointia. Unionin toiminnan lisäperusteina ovat myös arvopaperikeskusten systeeminen luonne ja niiden välisten linkkien lisääntyminen erityisesti T2S-järjestelmän käyttöönoton jälkeen. Asetuksen säännöksissä, jotka koskevat toimilupien myöntämistä arvopaperikeskuksille ja näiden keskusten valvontaa, pyritään saavuttamaan tasapaino kansallisten viranomaisten valtuuksien ja muiden toimivaltaisten viranomaisten etujen välillä. Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisella (EAMV) tulee olemaan keskeinen asema erimielisyyksien ratkaisemisessa, kansallisten viranomaisten välisten yhteistyöjärjestelyjen helpottamisessa ja teknisten standardien kehittämisessä, jossa se tekee tiivistä yhteistyötä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) kanssa. Joitakin kysymyksiä on jo käsitelty voimassa olevassa unionin lainsäädännössä. Esimerkiksi arvopapereiden selvitysjärjestelmät on jo määritelty selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä annetussa direktiivissä 98/26/EY[3], ja direktiivissä 2004/39/EY (rahoitusmarkkinadirektiivi) annetaan tiettyjä sääntöjä markkinatoimijoiden pääsystä valitsemiinsa arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Ehdotettu asetus on näiden unionin säädösten mukainen. Ehdotuksessa otetaan myös kaikilta osin huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu suhteellisuusperiaate, jonka mukaan unionin toiminnan on oltava tarkoituksenmukainen keino saavuttaa asetetut tavoitteet eikä sen toiminnassa saisi ylittää sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Asetuksessa saavutetaan suhteellisuusperiaatteen mukaisesti oikeanlainen tasapaino yleisen edun ja ehdotettujen toimenpiteiden kustannustehokkuuden välillä. Siinä on myös otettu täysimittaisesti huomioon tarve saavuttaa tasapaino luotettavuuden, markkinoiden tehokkuuden ja sidosryhmille aiheutuvien kustannusten välillä. 3.3. Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Ehdotetussa asetuksessa on kaksi pääosaa: toimenpiteet, joita sovelletaan kaikkiin markkinatoimijoihin arvopaperitoimituksen yhteydessä (II osasto), ja toimenpiteet, joita sovelletaan erityisesti arvopaperikeskuksiin (III, IV ja V osasto). Muut osastot, jotka sisältävät soveltamisalan ja määritelmät (I osasto) sekä siirtymä- ja loppusäännökset (VI osasto), liittyvät ehdotuksen kumpaankin osaan. 3.3.1. Ehdotuksen soveltamisala (I osasto) Ehdotettu asetus koskee kaikkia arvopaperikeskuksia, mutta siinä vapautetaan toimilupa- ja valvontavaatimuksista EKPJ:n jäsenet ja muut vastaavanlaista toimintaa harjoittavat kansalliset tai julkiset elimet, kuten jäsenvaltioiden kansalliset elimet, joiden vastuulla on julkisen velan hoitaminen tai jotka osallistuvat julkisen velan hoitoon, vaikka tällaiset elimet muuten vastaisivatkin arvopaperikeskuksia. Näiden laitosten on joka tapauksessa noudatettava kaikkia arvopaperikeskuksille asetettuja vaatimuksia. Ne on kuitenkin vapautettu IV osaston säännöksistä, joiden tavoitteena on varmistaa, että toimitukseen liittyvät pankkipalvelut ja muut arvopaperikeskuksen palvelut erotetaan toisistaan, koska tällaisten oheispalvelujen tarjoaminen on luonteenomaista näille laitoksille. Ehdotuksessa arvopaperikeskuksille asetetut vaatimukset koskevat kaikkia rahoitusvälineitä, mutta arvopaperitoimitusta käsittelevä II osasto koskee pääasiassa siirtokelpoisia arvopapereita (lähinnä osakkeita ja joukkovelkakirjoja), jotka on määritelty rahoitusmarkkinadirektiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa. 3.3.2. Arvopaperitoimitus (II osasto) Ehdotetun asetuksen keskeisenä tavoitteena on lisätä arvopaperitoimituksen luotettavuutta. Sen II osastossa on kolme toimenpidekokonaisuutta, joilla tämä tavoite pyritään saavuttamaan. Ensiksikin siinä velvoitetaan muuttamaan arvopaperit arvo-osuuksiksi tai käyttämään niin kutsuttua pysäytysjärjestelmää, jolloin arvopaperit lasketaan liikkeeseen arvo-osuuksina. Tällä toimenpiteellä pyritään tehostamaan toimitusta, lyhentämään toimitusaikoja ja varmistamaan arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuva eheys helpottamalla hallussa olevien arvopapereiden täsmäyttämistä. Arvo-osuuksina olevia arvopapereita ei tarvitse välttämättä kirjata arvopaperikeskukseen ennen kuin niillä käydään kauppaa tai niitä käytetään vakuuksina. Niiden kirjaamisesta voivat huolehtia esimerkiksi rekisteröintiasiamiehet. Ne on kuitenkin kirjattava arvopaperikeskukseen, jos niillä käydään kauppaa rahoitusmarkkinadirektiivillä 2004/39/EY säännellyillä kauppapaikoilla, jotta ne saisivat arvopapereiden selvitysjärjestelmien tarjoaman suojan direktiivin 98/26/EY mukaisesti ja jotta voitaisiin helpottaa toisaalta kirjattujen arvopapereiden ja toisaalta kaupankäynnin kohteina olleiden arvopaperien välistä täsmäytystä. Ehdotettuun asetukseen on sisällytetty riittävän pitkä siirtymäkausi, joka kestää 1. päivään tammikuuta 2018 saakka, jotta niistä jäsenvaltioista olevat markkinatoimijat, joissa on yhä huomattava määrä paperimuodossa olevia arvopapereita, voisivat noudattaa tätä vaatimusta. Toiseksi II osastossa yhdenmukaistetaan arvopaperitapahtumien toimitusajat koko EU:ssa. Euroopassa useimmat arvopaperitapahtumat toteutetaan joko kaksi tai kolme päivää kaupankäyntipäivän jälkeen sen mukaan, mistä markkinoista kulloinkin on kyse. Ehdotuksessa toimitusajat yhdenmukaistetaan, ja toimitusajaksi vahvistetaan kaksi päivää kaupankäyntipäivän jälkeen, mutta lyhyemmätkin toimitusajat ovat sallittuja. Kolmanneksi II osastossa yhdenmukaistetaan toimituskuria koskevat toimenpiteet koko EU:ssa. Niissä on kyse ennakkotoimenpiteistä, joilla pyritään estämään toimituspuutteet, sekä jälkitoimenpiteistä, joilla tällaisia puutteita korjataan. Keskeisenä tavoitteena on vähentää toimituspuutteita ja ehkäistä kilpailua, joka heikentää toimituskuria koskevia vaatimuksia, esimerkiksi sellaisten markkinoiden välillä, joilla käytetään erilaisia seuraamusjärjestelmiä. Ehdotetuissa säännöksissä ei rajoituta pelkästään arvopaperikeskuksiin, vaan säännöksiä on tarkoitus soveltaa myös markkinatoimijoihin, jotka eivät luovuta arvopapereita sovittuna toimituspäivänä. Toimijoihin kohdistetaan tällöin yhdenmukaistettu korvausostomenettely. Menettelyn toteutuksesta voi vastata keskusvastapuoli, jos on kyse selvitetystä tapahtumasta, tai menettelystä voidaan antaa määräyksiä kauppapaikan omissa säännöissä. 3.3.3. Arvopaperikeskukset (III osasto) Keskusvaltapuolten toimiluvat ja valvonta (I luku) Direktiivissä 98/26/EY on jo määritelty arvopapereiden selvitysjärjestelmät muodollisiksi järjestelyiksi, jotka mahdollistavat arvopapereiden siirrot eri osallistujien välillä. Direktiivissä ei kuitenkaan käsitellä laitoksia, jotka vastaavat selvitysjärjestelmien toiminnasta. Näiden järjestelmien monimutkaistumisen ja arvopaperitoimitukseen liittyvien riskien vuoksi on olennaisen tärkeää, että arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ylläpitävät laitokset määritellään oikeudellisesti, niille myönnetään toimiluvat ja niitä valvotaan yhteisten toiminnan vakautta koskevien standardien mukaisesti. Arvopaperikeskus määritellään ehdotuksessa oikeushenkilöksi, joka ylläpitää arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja vähintään yhtä muuta ydinpalvelua (joko ”notariaattipalvelua” tai keskitettyä tilinhoitopalvelua). Lisäksi arvopaperikeskuksille annetaan ehdotuksessa lupa hoitaa vain tiettyjä oheispalveluja, jotka liittyvät yleensä ydinpalveluihin. Jos oheispalveluihin sisältyy veropalveluja, arvopaperikeskusten on huolehdittava siitä, että ne noudattavat kyseisten jäsenvaltioiden verolainsäädäntöä. Lähdeveron huojentamiseen sovellettavissa menettelyissä arvopaperikeskusten on noudatettava kaikkia vaatimuksia, joita se jäsenvaltio, josta lähdeverolliset maksut ovat peräisin, asettaa rahoituksen välittäjille, jotta arvopaperikeskukset saisivat luvan suorittaa ennakonpidätyksen ja pyytää lähdeveron huojentamista maksujen tosiasiallisten edunsaajien puolesta. Tähän voi erityisesti liittyä velvollisuus ilmoittaa sijoittajia koskevat tiedot suoraan lähdeveroja kantavalle jäsenvaltiolle (jotta tältä voidaan pyytää lähdeverojen huojentamista), joka voi puolestaan toimittaa tiedot rahoitusvälineiden tosiasiallisen edunsaajan kotijäsenvaltiolle. Arvopaperikeskusten on saatava toimiluvat sijoittautumispaikkansa toimivaltaisilta viranomaisilta, jotka myös valvovat niitä. Koska arvopaperikeskusten toiminnalla on yhä enemmän rajat ylittävää ulottuvuutta, on tarpeen kuulla myös muita viranomaisia, joiden vastuualueeseen kuuluvat arvopaperikeskusten ylläpitämät arvopapereiden selvitysjärjestelmät ja muut saman konsernin yksiköt. EAMV:lla on tärkeä rooli sellaisten teknisten standardien luonnosten laadinnassa, joilla yhdenmukaistetaan lupamenettelyt ja varmistetaan viranomaisten välinen yhteistyö. Toimiluvan saaneet arvopaperikeskukset saavat ehdotuksen mukaan ”passin”, jonka nojalla ne voivat tarjota palveluja unionissa joko tarjoamalla niitä suoraan toisessa jäsenvaltiossa tai perustamalla sivuliikkeen kyseiseen jäsenvaltioon. Kolmansien maiden arvopaperikeskukset voivat harjoittaa toimintaansa unionissa, jos EAMV on ne ensin tunnustanut. Tunnustaminen on mahdollista vasta sen jälkeen, kun komissio on varmistanut, että kyseisen kolmannen maan sääntely- ja valvontakehys vastaa unionin kehystä ja että kyseinen maa tunnustaa vastaavasti unionin sääntely- ja valvontakehyksen, että kyseisessä maassa arvopaperikeskukseen sovelletaan tehokkaita toimilupa- ja valvontamenettelyjä ja että EAMV:n ja kyseisen maan viranomaisten välillä on otettu käyttöön yhteistyöjärjestelyt. Arvopaperikeskuksia koskevat vaatimukset ja lainvalinta (II ja III luku) Koska arvopaperikeskukset ovat tärkeitä koko järjestelmälle ja tarjoavat arvopaperimarkkinoille kriittisiä palveluja, arvopaperikeskuksille on asetettavat tiukat toiminnan vakautta koskevat standardit, jotta voidaan varmistaa näiden keskusten elinkelpoisuus ja niiden osallistujien suojaaminen. Arvopaperikeskuksia koskevat vaatimukset jaetaan II luvussa seuraaviin luokkiin: toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset (1 jakso), liiketoiminnan harjoittamista koskevat säännöt (2 jakso), arvopaperikeskusten palveluja koskevat vaatimukset (3 jakso), toiminnan vakautta koskevat vaatimukset (4 jakso) ja arvopaperikeskusten välisiä linkkejä koskevat vaatimukset (5 jakso). II luvun 1 jaksossa edellytetään, että arvopaperikeskuksilla on toimivat päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontajärjestelyt sekä kokenut ja tehtäväänsä sopiva toimiva johto, hallitus ja osakkeenomistajat ja että arvopaperikeskukset perustavat jokaista arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten käyttäjien komitean, joka edustaa liikkeeseenlaskijoita ja osallistujia. Palvelujen tai toimintojen mahdollinen ulkoistaminen ei saisi vapauttaa arvopaperikeskusta sen vastuusta osallistujia tai liikkeeseenlaskijoita kohtaan tai estää eri viranomaisia hoitamasta valvontatehtäviään. Tärkeänä poikkeuksena ovat kuitenkin julkisyhteisöjen kanssa tehdyt ulkoistamisjärjestelyt, kuten eurojärjestelmän hoitama T2S-hanke, joita hallinnoidaan toimivaltaisten viranomaisten sopimissa erityispuitteissa. II luvun 2 jaksossa asetetaan tärkeitä vaatimuksia, joiden mukaan arvopaperikeskusten on asetettava syrjimättömät, avoimet ja tiukasti riskeihin pohjautuvat perusteet arvopapereiden selvitysjärjestelmiin osallistumiselle. Näitä vaatimuksia lujitetaan vielä IV luvun säännöksillä, jotka koskevat oikeutta käyttää arvopaperikeskuksia. Lisäksi 2 jaksossa esitetään tärkeitä avoimuusperiaatteita, jotka koskevat hintojen julkistamista sekä kustakin tarjotusta palvelusta aiheutuneiden kustannusten ja saatujen tulojen ilmoittamista toimivaltaisille viranomaisille. Arvopaperikeskusten palveluja koskevia vaatimuksia käsittelevän 3 jakson 34 artiklassa tunnustetaan, että arvopaperikeskuksilla on tärkeä tehtävä arvopapereiden liikkeeseenlaskujen jatkuvan eheyden varmistamisessa, ja asetetaan tilien päivänsisäistä täsmäytystä koskevia velvoitteita. Tilien erottelussa, jolla pyritään suojaamaan osallistujien varoja, ehdotuksessa mennään rahoitusmarkkinadirektiivin 2004/39/EY vaatimuksia pidemmälle ja edellytetään, että arvopaperikeskukset erottelevat osallistujien tilit toisistaan ja antavat osallistujille mahdollisuuden erotella asiakkaidensa tilit toisistaan. Ehdotuksessa edellytetään, että arvopaperikeskukset käyttävät maksuvelvoitteiden toteuttamiseen keskuspankkitilejä aina kun se on käytännöllistä ja mahdollista. Velvoitteiden toteutuksessa on sallittua käyttää liikepankkirahaa, mutta tällöin se on hoidettava eräistä nykykäytännöistä poiketen toisen luottolaitoksen välityksellä, joka toimii selvitysosapuolena. II luvun 4 jakso, joka koskee arvopaperikeskusten toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia, sisältää tärkeitä säännöksiä operatiivisen riskin vähentämisestä. Koska arvopaperikeskuksille ei anneta lupaa suorittaa pankkipalvelujen kaltaisia palveluja suoraan, niihin kohdistuva pääasiallinen riski on operatiivinen riski. Tämän jakson säännökset sisältävät toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan toiminnan jatkuminen kaikissa olosuhteissa toimitus mukaan luettuna. Pääomavaatimuksissa otetaan huomioon myös liiketoiminnan kulut: arvopaperikeskuksilla on oltava pääomaa, jakamatonta voittoa ja rahastoja kattamaan liiketoiminnan kulut vähintään kuuden kuukauden ajan. Koska arvopaperikeskusten väliset linkit lisääntyvät ja tämän prosessin odotetaan kiihtyvän T2S-järjestelmän käyttöönoton myötä, 45 artiklassa asetetaan linkillä yhdistetyille arvopaperikeskuksille tärkeät toiminnan vakautta koskevat vaatimukset, joissa edellytetään muun muassa samojen sääntöjen antamista selvityksen lopullisuudesta. III luvussa pyritään lisäämään arvopaperikauppojen oikeusvarmuutta ehdottamalla lainvalintasääntöä, joka koskee arvopaperikeskusten hallussa oleviin arvopapereihin liittyviä omistusoikeudellisia näkökohtia. Pääsy arvopaperikeskuksiin (luku IV) Tämän aloitteen yhtenä tavoitteena on avata arvopaperikeskusten palvelujen markkinat ja poistaa jäljellä olevat esteet, jotka haittaavat arvopaperikeskusten palvelujen käyttöä. IV luvussa käsitellään kolmentyyppisiä pääsyoikeuksia: a) liikkeeseenlaskijoiden ja arvopaperikeskusten välisiä pääsyoikeuksia, b) arvopaperikeskusten välisiä pääsyoikeuksia ja c) arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien välisiä pääsyoikeuksia. Monissa jäsenvaltioissa liikkeeseenlaskijoiden on lain mukaan laskettava tietyntyyppiset arvopaperit, erityisesti osakkeet, liikkeeseen kansallisessa arvopaperikeskuksessa. Ehdotuksen 47 artiklassa liikkeeseenlaskijoille annetaan oikeus kirjata arvopaperinsa missä tahansa arvopaperikeskuksessa, joka on saanut toimiluvan unionissa, ja arvopaperikeskuksille annetaan oikeus tarjota sellaisia arvopapereja koskevia palveluja, jotka on luotu toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla. Kansalliset erityispiirteet otetaan huomioon tunnustamalla, että tällainen oikeus ei rajoita sen yhtiöoikeuden soveltamista, jonka nojalla arvopaperit on luotu. IV luvun 2 ja 3 jaksossa vahvistetaan pääsyoikeutta koskevat periaatteet. Arvopaperikeskuksella olisi oltava oikeus osallistua arvopapereiden selvitysjärjestelmään toisessa arvopaperikeskuksessa syrjimättömien ja riskiperusteisten periaatteiden mukaisesti. Samojen periaatteiden mukaisesti arvopaperikeskuksella olisi myös oltava oikeus pyytää toista arvopaperikeskusta kehittämään toimintoja, joista olisi veloitettava kustannuslisäperiaatteella. Arvopaperikeskuksella olisi vastaavasti oltava oikeus saada tapahtumasyötteitä keskusvastapuolilta ja kauppapaikoilta, ja näillä olisi oltava pääsy arvopaperikeskusten ylläpitämiin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten väliset erimielisyydet voitaisiin antaa EAMV:n ratkaistaviksi. 3.3.4. Luottolaitokset, jotka on nimetty toimimaan selvitysosapuolina (IV osasto) Jos arvopaperitoimitukseen ei ole käytännöllistä tai mahdollista käyttää keskuspankkirahaa, kuten edellä mainittiin, arvopaperikeskukset voivat tarjota osallistujilleen liikepankkirahassa tapahtuvaa toimitusta. Arvopaperikeskukset eivät saisi kuitenkaan itse tarjota toimitukseen liittyviä pankkipalveluja, vaan toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava niille lupa nimetä jokin luottolaitos toimimaan selvitysosapuolena, joka avaa hoitotilit ja tarjoaa luottoa toimituksen helpottamiseksi, paitsi jos toimivaltaiset viranomaiset voivat saatavilla olevan näytön perusteella osoittaa, että yhteen luottolaitokseen kohdistuvaa luotto- ja likviditeettiriskien keskittymistä ei ole pienennetty riittävästi. Tämä arvopaperikeskusten ja selvitysosapuolten erottaminen toisistaan on tärkeä toimenpide, jolla lisätään arvopaperikeskusten luotettavuutta. Toimitukseen liittyvät pankkipalvelut lisäävät arvopaperikeskuksiin kohdistuvia riskejä ja näin ollen myös sen mahdollisuuden todennäköisyyttä, että arvopaperikeskukset laiminlyövät velvoitteensa tai joutuvat vakavaan stressitilanteeseen. Vaikka jotkin arvopaperikeskukset tarjoavat yleensä päivän sisäisesti pankkipalveluja, jotka rajoittuvat toimitukseen liittyviin palveluihin, käsitellyt summat ovat kuitenkin merkittäviä, ja jos tällaiset arvopaperikeskukset laiminlyövät velvoitteensa, se vaikuttaa haitallisesti arvopaperi- ja maksumarkkinoihin. Vaatimuksella, jonka mukaan arvopaperikeskuksen ydinpalveluja tarjoavasta oikeushenkilöstä erillisen oikeushenkilön on tarjottava pankkipalvelut, estetään riskien siirtyminen pankkipalveluista arvopaperikeskuksen ydinpalveluihin erityisesti silloin, kun on kyse pankkipalveluista aiheutuvasta maksukyvyttömyydestä tai vakavasta stressitilanteesta. Tämä vaatimus tarjoaa myös arvopaperikeskuksille ja viranomaisille useampia ratkaisumahdollisuuksia tapauksissa, joissa pankkipalveluja tarjoava selvitysosapuoli laiminlyö maksunsa. Suurimpia kustannuksia, joita tämä toimenpide aiheuttaisi niille arvopaperikeskuksille, jotka tarjoavat nykyään pankkipalveluja, olisivat oikeudelliset kustannukset, joita aiheutuisi erillisen oikeushenkilön perustamisesta tarjoamaan näitä palveluja. Niille arvopaperikeskuksille, jotka olisivat halukkaita kehittämään tällaisia palveluja tulevaisuudessa, ei sen sijaan aiheutuisi merkittäviä lisäkustannuksia erillisen oikeushenkilön perustamisesta. Pankkipalvelujen erottamiselle ei ole olemassa lievempiä vaihtoehtoja, joilla voitaisiin poistaa kokonaan se vaara, että pankkipalvelujen riskit siirtyvät arvopaperikeskusten ydinpalveluihin. Jotta voitaisiin varmistaa tehokkuusedut, jotka saadaan tarjoamalla sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja saman konsernin sisällä, vaatimus, jonka mukaan pankkipalvelujen tarjoajan on oltava erillinen luottolaitos, ei saisi olla esteenä sille, että kyseinen luottolaitos kuuluu samaan konserniin kuin kyseinen arvopaperikeskus. Toisaalta, jos saman konsernin sisällä tarjotaan sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja, pankkitoimintoja tarjoavan luottolaitoksen toiminnot olisi rajoitettava arvopaperitoimitukseen liittyviin pankkipalveluihin. Tällä rajoituksella pyritään pienentämään konserniin kohdistuvaa riskiä, joka johtuu siihen kuuluvasta luottolaitoksesta. Toimivaltaisen viranomaisen olisi kyettävä osoittamaan tapauskohtaisesti, ettei siitä, että sama oikeushenkilö tarjoaa sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja, aiheudu järjestelmäriskiä. Tällöin asiasta voidaan esittää perusteltu pyyntö Euroopan komissiolle, joka voi antaa poikkeusluvan. Jos arvopaperikeskus on saanut luvan toimia luottolaitoksena, sen toiminta olisi joka tapauksessa rajoitettava arvopaperitoimituksen liittyviin pankkipalveluihin. Selvitysosapuolena toimivalle luottolaitokselle olisi annettava lupa tällaisen toiminnan harjoittamiseen luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetun direktiivin 2006/48/EY[4] nojalla. Selvitysosapuolille olisi kuitenkin asetettava lisävaatimuksia, koska arvopaperikeskusten ylläpitämiä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä on suojattava mahdollisimman paljon selvitysosapuolten aiheuttamilta riskeiltä. Lisävaatimuksilla pyrittäisiin vähentämään luotto- ja likviditeettiriskejä kaikissa niissä arvopapereiden selvitysjärjestelmissä, joille osapuolet tarjoavat palvelujaan. Koska direktiivissä 2006/48/EY ei käsitellä erityisesti päivänsisäisiä luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka johtuvat toimitukseen liittyvistä pankkipalveluista, luottolaitoksille olisi asetettava myös luotto- ja likviditeettiriskien vähentämistä koskevia tiukkoja erityisvaatimuksia, joita sovellettaisiin jokaiseen arvopapereiden selvitysjärjestelmään, jossa ne toimivat selvitysosapuolina. Ehdotettujen selvitysosapuolia koskevien vaatimusten esikuvina ovat olleet finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevat kansainväliset CPSS:n ja IOSCO:n standardit sekä nykyiset markkinakäytännöt. Vaatimuksiin kuuluvat muun muassa vakuuksien asettaminen kaikkia luottoriskejä varten, päivänsisäisen likviditeetin seuranta ottaen huomioon kahden suurimman osallistujan laiminlyönteihin liittyvä likviditeettiriski sekä likviditeetin tarjoajia koskevat keskittymärajat. 3.3.5. Seuraamukset (V osasto) Komission tiedonannossa ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”[5], jossa tarkastellaan nykyisiä seuraamusvaltuuksia ja niiden soveltamista käytäntöön, pyritään lähentämään seuraamuksia kaikissa valvontatoimissa. Nykyisten kansallisten järjestelmien tarkastelussa on ilmennyt muun muassa, että taloudellisten seuraamusten suuruus vaihtelee huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen, joillakin toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole käytössään tiettyjä tärkeitä valtuuksia määrätä seuraamuksia ja eräät toimivaltaiset viranomaiset eivät voi määrätä seuraamuksia luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi komission ehdotuksen mukaan huolehdittava siitä, että ehdotetun asetuksen rikkomiseen voidaan soveltaa asianmukaisia hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi täten varten oltava käytössään vähimmäisvalikoima hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä, joihin kuuluisivat toimiluvan peruuttaminen, julkiset varoitukset, johdon irtisanominen, asetusta rikkomalla saatujen voittojen palauttaminen, jos ne ovat määritettävissä, sekä hallinnolliset sakot. Hallinnollisten sakkojen enimmäismäärä ei saisi olla pienempi kuin tässä asetuksessa säädetyt määrät eli 10 prosenttia vuotuisesta liikevaihdosta tai viisi miljoonaa euroa, jos on kyse oikeushenkilöstä, tai 10 prosenttia vuosituloista, jos on kyse luonnollisesta henkilöstä. Päättäessään seuraamusten tyypistä ja suuruudesta toimivaltaisten viranomaisten olisi otettava huomioon useita tässä asetuksessa esitettyjä perusteita, kuten rikkomisesta vastuussa olevan henkilön toiminnan laajuus ja taloudellinen vahvuus, rikkomisen vaikutus ja siitä vastuussa olevan henkilön yhteistyöhalukkuus. Ehdotetussa asetuksessa ei estetä yksittäisiä jäsenvaltioita asettamasta tiukempia vaatimuksia. 3.3.6. SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklan noudattaminen Komissio hyväksyi 23. syyskuuta 2009 ehdotukset EPV:n, EVLEV:n ja EAMV:n perustamisasetuksiksi. Tältä osin se haluaa palauttaa mieliin SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklaan liittyvät lausumat, jotka se esitti hyväksyessään Euroopan valvontaviranomaisten perustamista koskevat asetukset. Lausumissa todetaan seuraavaa: ”Sääntelystandardien hyväksymisprosessin osalta komissio korostaa finanssipalvelualan ainutlaatuista luonnetta, joka johtuu Lamfalussy-rakenteesta ja joka on nimenomaisesti tunnustettu SEUT-sopimukseen liitetyssä julistuksessa 39. Komissio epäilee kuitenkin vahvasti, ovatko rajoitukset, jotka koskevat sen asemaa delegoituja säännöksiä ja täytäntöönpanotoimenpiteitä hyväksyttäessä, SEUT 290 ja 291 artiklan mukaisia.” 4. Talousarviovaikutukset Ehdotuksella on Euroopan unionin talousarvioon kohdistuvia vaikutuksia, jotka liittyvät EAMV:lle annettuihin tehtäviin, jotka esitetään tämän ehdotuksen liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä. 2012/0029 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista ja direktiivin 98/26/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[6], ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon[7], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Arvopaperikeskukset myötävaikuttavat yhdessä keskusvastapuolten kanssa suuressa määrin sellaisten kaupan jälkeisten infrastruktuurien ylläpitoon, joilla turvataan finanssimarkkinat ja annetaan markkinatoimijoille varmuus siitä, että arvopaperikaupat toteutetaan asianmukaisesti ja oikea-aikaisesti myös hyvin vaikeina stressikausina. (2) Koska arvopaperikeskusten hoitamat arvopapereiden selvitysjärjestelmät ovat selvitysprosessin loppupäässä, ne ovat merkittäviä koko järjestelmän kannalta arvopaperitoimitusmarkkinoiden toiminnassa. Toisaalta nämä järjestelmät ovat ylimmällä tasolla arvopapereiden hallussapitoketjussa, jonka välityksellä järjestelmien osallistujat ilmoittavat sijoittajien hallussa olevista arvopapereista, minkä vuoksi ne ovat keskeinen väline liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden valvonnassa ja sijoittajien luottamuksen ylläpidossa. Lisäksi arvopaperikeskusten hoitamat arvopapereiden selvitysjärjestelmät liittyvät läheisesti vakuuksien käyttöön rahapolitiikan operaatioissa sekä luottolaitosten väliseen vakuusmenettelyyn, minkä vuoksi nämä järjestelmät ovat tärkeitä toimijoita vakuusmarkkinoilla. (3) Vaikka selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/26/EY[8] on vähennetty häiriöitä, joita arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely aiheuttaa selvitysjärjestelmälle, on tarpeen käsitellä myös muita arvopapereiden selvitysjärjestelmiin kohdistuvia riskejä ja näitä järjestelmiä ylläpitävien arvopaperikeskusten maksukyvyttömyyttä tai toimintahäiriöitä. Moniin arvopaperikeskuksiin kohdistuu luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka aiheutuvat toimitukseen liittyvistä pankkipalveluista. (4) Arvopaperikeskukset ovat tehneet toistensa kanssa keskinäisiä linkkejä koskevia sopimuksia, jotka ovat lisänneet rajat ylittävien toimitusten määrää. Koska arvopaperikeskusten toiminnan vakaudesta ei ole annettu yleisiä sääntöjä, on asetettava kyseenalaiseksi sellaisten arvopaperikeskusten kestokyky, jotka tuovat maahan muiden jäsenvaltioiden arvopaperikeskuksiin kohdistuvia riskejä. Lisäksi unionin arvopaperitoimitusmarkkinat ovat yhä hajanaiset, vaikka rajat ylittävät toimitukset ovat lisääntyneet, ja tällaiset toimitukset aiheuttavat suhteellisen suuria kustannuksia. Suuret kustannukset johtuvat erilaisista kansallisista säännöistä, joilla säännellään arvopaperikeskusten toimitusprosessia ja muita toimintoja, sekä arvopaperikeskusten välisen kilpailun vähyydestä. Hajanaisuus haittaa rajat ylittävää toimitusta ja aiheuttaa sille ylimääräisiä riskejä ja kustannuksia. Niin kauan kuin markkinatoimijoille ei ole asetettu samoja velvoitteita eikä arvopaperikeskuksille yhteisiä toiminnan vakautta koskevia standardeja, kansallisella tasolla toteutettavat toimenpiteet, joissa on todennäköisesti keskinäisiä eroja, vaikuttavat suoraan ja kielteisesti luotettavuuteen, tehokkuuteen ja kilpailuun unionin arvopaperitoimitusmarkkinoilla. Tällaiset merkittävät sisämarkkinoiden toiminnan esteet olisi poistettava, ja kilpailun vääristymät ja niiden syntyminen tulevaisuudessa olisi estettävä. Sen vuoksi asianmukainen oikeusperusta tälle asetukselle on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla, sellaisena kuin sitä tulkitaan Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti. (5) Asetuksessa olisi asetettava markkinatoimijoille useita yhdenmukaisia velvoitteita, jotka koskevat tiettyjä toimitussykliin ja toimituskuriin liittyviä näkökohtia, ja siinä olisi myös asetettava joukko yhteisiä vaatimuksia arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ylläpitäville arvopaperikeskuksille. Asetuksen suoraan sovellettavilla säännöillä pyritään varmistamaan, että kaikki markkinatoimijat ja arvopaperikeskukset noudattavat samoja suoraan sovellettavia velvoitteita ja sääntöjä. Asetuksella pyritään lisäämään toimituksen luotettavuutta ja tehokkuutta unionissa estämällä erilaisten kansallisten sääntöjen antaminen, johon direktiivin saattaminen osaksi kansallisia lainsäädäntöjä johtaisi. Asetuksella pyritään myös vähentämään erilaisista kansallisista säännöistä johtuvaa sääntelyn monimutkaisuutta markkinatoimijoiden ja arvopaperikeskusten kannalta ja antamaan arvopaperikeskuksille mahdollisuus tarjota palvelujaan yli rajojen ilman, että ne joutuvat noudattamaan erilaisia kansallisia vaatimuksia, kuten arvopaperikeskusten toimilupia, valvontaa, organisointia ja riskejä koskevia vaatimuksia. Asettamalla asetuksessa arvopaperikeskuksille samat vaatimukset pyritään myös poistamaan kilpailun vääristymiä. (6) Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä (FSB) kehotti 20 päivänä lokakuuta 2010 lujittamaan keskeisiä markkinainfrastruktuureja sekä tarkistamaan ja parantamaan nykyisiä standardeja[9]. Kansainvälisen järjestelypankin (BIS) Maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitea (CPSS) ja Kansainvälinen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisö (IOSCO) viimeistelevät parhaillaan luonnoksia maailmanlaajuisiksi standardeiksi. Näillä standardeilla on tarkoitus korvata vuonna 2001 annetut BIS:n suositukset, jotka Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) ja Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea (CESR) hyväksyivät Euroopan tasolla ei-sitovien suuntaviivojen muodossa. (7) Neuvosto tähdensi 2 päivänä joulukuuta 2008[10] antamissaan suuntaviivoissa, että arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettavuutta ja vakautta olisi lujitettava ja oikeudellisiin esteisiin, jotka haittaavat kaupan jälkeistä toimintaa unionissa, olisi puututtava. (8) Yksi EKPJ:n perustehtävistä on edistää maksujärjestelmien moitteetonta toimintaa. Tätä varten EKPJ:n jäsenet toteuttavat yleisvalvontaa varmistamalla, että määritys- ja maksujärjestelmät toimivat tehokkaasti ja vakaasti. EKPJ:n jäsenet toimivat usein selvitysosapuolina arvopaperitapahtumien maksuvelvoitteiden toteutuksessa. Ne ovat myös tärkeitä asiakkaita arvopaperikeskuksille, jotka hoitavat usein vakuuksien käytön rahapolitiikan operaatioissa. EKJP:n jäsenten tiivis mukanaolo olisi varmistettava kuulemalla niitä toimilupien myöntämisestä arvopaperikeskuksille, näiden keskusten valvonnasta, kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustamisesta sekä arvopaperikeskusten välisten linkkien hyväksymisestä. Niitä olisi kuultava myös teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien laadinnasta ja täytäntöönpanosta sekä ohjeiden ja suositusten antamisesta. Tämän asetuksen säännökset eivät saisi rajoittaa Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten keskuspankkien velvollisuuksia varmistaa määritys- ja maksujärjestelmien tehokkuus ja vakaus unionissa sekä muissa maissa. (9) Jäsenvaltioiden keskuspankit tai muut vastaavanlaista toimintaa harjoittavat elimet, kuten eräiden jäsenvaltioiden kansalliset elimet, joiden tehtävänä on hoitaa julkista velkaa tai jotka osallistuvat julkisen velan hoitoon, saattavat itse tarjota useita palveluja, joiden perusteella niitä voitaisiin pitää arvopaperikeskuksina. Tällaiset laitokset olisi vapautettava toimilupa- ja valvontavaatimuksista, mutta niihin olisi sovellettava kaikkia arvopaperikeskuksiin sovellettavia toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia. Koska keskuspankit toimivat selvitysosapuolina arvopaperitoimituksessa, ne olisi vapautettava myös tämän asetuksen IV osaston vaatimuksista. (10) Tätä asetusta olisi sovellettava kaikilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toteuttamiseen ja kaikkeen arvopaperikeskusten toimintaan, jollei toisin mainita. Asetus ei saisi rajoittaa muiden tiettyjä rahoitusvälineitä koskevien unionin säädösten soveltamista, kuten kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY[11] soveltamista, eikä mainitun direktiivin mukaisesti annettuja toimenpiteitä. (11) Arvopapereiden kirjaaminen arvo-osuuksina on tärkeä keino tehostaa arvopaperitoimitusta ja varmistaa arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuva eheys erityisesti, kun hallussapito- ja siirtomenetelmät tulevat yhä monimutkaisemmiksi. Turvallisuussyistä tässä asetuksessa säädetään kaikkien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamisesta arvo-osuuksina. Tässä asetuksessa ei saisi edellyttää tietyn menetelmän käyttöä ensimmäisessä arvo-osuuksien kirjaamisessa, joka voi tapahtua pysäytysjärjestelmässä, jossa lasketaan liikkeeseen global note -todistus, tai muuttamalla arvopaperit heti arvo-osuuksiksi. Tässä asetuksessa ei saisi säätää siitä, minkätyyppisen laitoksen olisi kirjattava arvopaperit arvo-osuuksina liikkeeseenlaskun jälkeen, vaan sallittava eri toimijoiden, myös rekisteröintiasiamiesten, hoitaa tämä tehtävä. Tällaiset arvopaperit olisi kuitenkin kirjattava arvopaperikeskuksen arvo-osuusjärjestelmään, kun niillä käydään kauppaa kauppapaikoilla, joita säännellään rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella 2004/39/EY[12], tai kun niitä käytetään vakuuksina rahoitusvakuusjärjestelyistä 6 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/47/EY[13] asetetuin ehdoin, jotta voidaan varmistaa muun muassa kaikkien tällaisten arvopapereiden toimitus arvopapereiden selvitysjärjestelmässä. (12) Toimituksen luotettavuuden varmistamiseksi arvopapereiden selvitysjärjestelmän kaikkien osallistujien, jotka ostavat tai myyvät tiettyjä rahoitusvälineitä, nimittäin siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia, olisi toteutettava velvoitteensa sovittuna toimituspäivänä. (13) Pidemmät siirtokelpoisilla arvopapereilla tehtyjen kauppojen toimitusajat aiheuttavat epävarmuutta ja lisäävät arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin kohdistuvia riskejä. Toimitusaikojen erilaiset kestot eri jäsenvaltioissa haittaavat täsmäytystä ja aiheuttavat virheitä liikkeeseenlaskijoille, sijoittajille ja välittäjille. Sen vuoksi olisi säädettävä yhteisestä toimitusajasta, joka helpottaisi sovitun toimituspäivän määrittämistä ja toimituskuria koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa. Sellaisilla siirtokelpoisilla arvopapereille tehtyjen kauppojen sovittu toimituspäivä, jotka on otettu kaupankäynnin kohteiksi direktiivillä 2004/39/EY säännellyillä kauppapaikoilla, ei saisi olla myöhempi kuin toinen työpäivä kaupanteon jälkeen. (14) Arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuureiden olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään ja korjataan toimituspuutteet. On olennaisen tärkeää, että tällaisia sääntöjä sovelletaan unionissa suoraan ja yhdenmukaisesti. Erityisesti olisi vaadittava, että arvopaperikeskukset ja muut markkinainfrastruktuurit ottavat käyttöön menettelyjä, joilla ne voivat toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä keskeyttääkseen jokaisen sellaisen osallistujan osallistumisen, joka aiheuttaa järjestelmällisesti toimituspuutteita, ja julkistaakseen tällaisen osallistujan henkilöllisyyden kuitenkin sillä edellytyksellä, että osallistujalle on annettu tilaisuus esittää huomautuksensa ennen päätöksen tekoa. (15) Yksi tehokkaimmista tavoista korjata toimituspuutteita on kohdistaa velvoitteensa laiminlyöviin osallistujiin korvausosto (”buy-in”), jossa arvopaperit, jotka pitäisi luovuttaa, on ostettava markkinoilta sovitun toimituspäivän jälkeen ja luovutettava vastaanottavalle osallistujalle. Tässä asetuksessa olisi annettava yhdenmukaiset säännöt tietyistä korvausostoon liittyvistä näkökohdista, jotka koskevat kaikkia siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia. Tällaisia näkökohtia ovat ajoitus, ilmoittamisen määräaika, hinnoittelu ja seuraamukset. (16) Koska tämän asetuksen päätarkoituksena on asettaa markkinatoimijoille suoraan useita oikeudellisia velvoitteita, jotka koskevat muun muassa kaikkien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuuksina arvopaperikeskukseen sen jälkeen, kun niillä on käyty kauppaa direktiivillä 2004/39/EY säännellyillä kauppapaikoilla tai kun ne on asetettu vakuuksiksi direktiivissä 2002/47/EY asetetuin ehdoin, ja markkinatoimijoiden velvoitteiden toteuttamista viimeistään toisena työpäivänä kaupanteon jälkeen, ja koska arvopaperikeskukset vastaavat arvopapereiden selvitysjärjestelmien toiminnasta ja sellaisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta, joilla varmistetaan oikea-aikainen arvopaperitoimitus unionissa, on olennaisen tärkeää varmistaa, että kaikki arvopaperikeskukset ovat luotettavia ja vakaita ja että ne noudattavat jatkuvasti tiukkoja toiminnan järjestämistä, harjoittamista ja vakautta koskevia vaatimuksia, jotka vahvistetaan tällä asetuksella. Arvopaperikeskusten toimilupia ja jatkuvaa valvontaa koskevat yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat säännöt liittyvät näin ollen olennaisesti markkinatoimijoille tällä asetuksella asetettuihin oikeudellisiin velvoitteisiin. Sen vuoksi arvopaperikeskusten toimilupia ja valvontaa koskevat säännöt olisi sisällytettävä samaan säädökseen kuin markkinatoimijoille asetetut oikeudelliset velvoitteet. (17) Koska arvopaperikeskuksille olisi asetettava yhteiset vaatimukset ja koska on tarpeen poistaa jäljellä olevat rajat ylittävän toimituksen esteet, kaikilla toimiluvan saaneilla arvopaperikeskuksilla olisi oltava vapaus tarjota palvelujaan unionin alueella siten, että ne perustavat sivuliikkeen tai tarjoavat palvelujaan suoraan. (18) Unionin rajattomilla arvopaperitoimitusmarkkinoilla on tarpeen määrittää tämän asetuksen soveltamiseen osallistuvien viranomaisten valtuudet. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti nimettävä tämän asetuksen soveltamisesta vastaavat viranomaiset, joille olisi annettava kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niiden tehtävien hoitamiseksi. Arvopaperikeskuksen sijoittautumispaikan toimivaltaisen viranomaisen olisi vastattava toimiluvan myöntämisestä arvopaperikeskukselle ja arvopaperikeskuksen valvonnasta ja sen olisi saatava valtuudet näihin tehtäviin, koska sillä on hyvä edellytykset tutkia, miten arvopaperikeskukset harjoittavat päivittäistä toimintaansa, sekä tehdä säännöllisiä tarkastuksia ja ryhtyä tarvittaessa toimenpiteisiin. Tämän viranomaisen olisi kuitenkin kuultava mahdollisimman varhain muita asianomaisia viranomaisia ja tehtävä niiden kanssa yhteistyötä. Tällaisiin muihin viranomaisiin kuuluvat viranomaiset, jotka vastaavat arvopaperikeskuksen ylläpitämän jokaisen yksittäisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän valvonnasta, sekä tarvittaessa ne keskuspankit, jotka toimivat kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän osapuolina, ja tarvittaessa myös konsernin muiden yksikköjen suhteen toimivaltaiset viranomaiset. Tällainen yhteistyö merkitsee myös sitä, että asianomaiset viranomaiset tiedottavat välittömästi kriisitilanteista, jotka vaikuttavat rahoitusjärjestelmän likviditeettiin ja vakauteen missä tahansa jäsenvaltiossa, johon arvopaperikeskus tai sen osallistujat ovat sijoittautuneet. Aina, kun arvopaperikeskus tarjoaa palvelujaan toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon se on sijoittautunut, joko perustamalla sivuliikkeen tai tarjoamalla palvelujaan suoraan, päävastuu arvopaperikeskuksen valvonnasta kuuluu sen sijoittautumispaikan toimivaltaiselle viranomaiselle. (19) Jokaisen oikeushenkilön, joka kuuluu arvopaperikeskuksen määritelmän piiriin, on saatava toimivaltaisilta viranomaisilta toimilupa ennen toimintansa aloittamista. Erilaisten liiketoimintamallien vuoksi arvopaperikeskus olisi määriteltävä viittaamalla tiettyihin ydinpalveluihin, jotka koostuvat toimituksesta, joka edellyttää arvopapereiden selvitysjärjestelmän käyttöä, sekä notariaattipalveluista ja keskitetyistä arvopaperitilien hoitopalveluista. Arvopaperikeskuksen olisi ainakin ylläpidettävä arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja tarjottava jotakin toista ydinpalvelua. Sen vuoksi tämän määritelmän ulkopuolelle olisi jätettävä toimijat, jotka eivät ylläpidä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä, kuten rekisteröintiasiamiehet tai direktiivin 2003/87/EY nojalla perustetusta rekisterijärjestelmästä vastaavat viranomaiset ja elimet. Tällainen tehtävien yhdistely vaikuttaa olennaisesti siihen, että arvopaperikeskukset voivat hoitaa tehtävänsä arvopaperitoimituksessa ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden varmistamisessa. (20) Jotta arvopaperikeskukset eivät ottaisi riskejä muissa toiminnoissa kuin niissä, joita tämän asetuksen nojalla myönnetty toimilupa koskee, toimiluvan saaneiden arvopaperikeskusten toiminnot olisi rajoitettava toimiluvan piiriin kuuluvien palvelujen tarjoamiseen, eikä arvopaperikeskuksilla saisi olla omistusyhteyksiä, sellaisina kuin ne on määritelty asetuksessa viittaamalla perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettuun neljänteen neuvoston direktiiviin 78/660/ETY[14], tai suoraa tai välillistä vähintään 20 prosentin omistusta muiden kuin samanlaisia palveluja tarjoavien laitosten äänioikeuksista tai pääomasta. (21) Jotta voidaan varmistaa arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettava toiminta, niiden ylläpito olisi annettava ainoastaan tässä asetuksessa annettujen tai keskuspankkien sääntöjen soveltamisalaan kuuluvien arvopaperikeskusten tai keskuspankkien tehtäväksi. (22) Arvopaperikeskuksille olisi annettava lupa tarjota ydinpalvelujensa ohella palveluja, joilla lisätään arvopaperimarkkinoiden luotettavuutta, tehokkuutta ja avoimuutta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden verolainsäädännöissä asetettujen erityisvaatimusten soveltamista. Jos tällaisten palvelujen tarjonta liittyy lähdeveromenettelyihin, tarjonnassa noudatetaan edelleen kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. (23) Arvopaperikeskuksen, joka aikoo ulkoistaa jonkin ydinpalvelun kolmannelle osapuolelle tai tarjota uutta ydinpalvelua tai oheispalvelua, ylläpitää toista arvopapereiden selvitysjärjestelmää, käyttää toista keskuspankkia selvitysosapuolena tai perustaa arvopaperikeskusten välisen linkin, olisi haettava siihen lupaa noudattamalla samaa menettelyä kuin alkuperäistä toimilupaa haettaessa, mutta kuitenkin sillä poikkeuksella, että toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava lupaa hakeneelle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa, onko lupa myönnetty vai evätty. (24) Kolmansiin maihin sijoittautuneet arvopaperikeskukset voivat tarjota palvelujaan joko sivuliikkeen välityksellä tai tarjoamalla unioniin sijoittautuneille liikkeeseenlaskijoille ja osallistujille suoraan palveluja, jotka liittyvät näiden arvopaperikeskusten unionissa harjoittamaan toimintaan, sekä perustaa linkkejä unioniin sijoittautuneiden arvopaperikeskusten kanssa, jos EAMV on tunnustanut kyseiset kolmansien maiden arvopaperikeskukset. Finanssimarkkinoiden globaalin luonteen vuoksi kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustaminen on sopivinta antaa EAMV:n tehtäväksi. EAMV voi tunnustaa kolmansien maiden arvopaperikeskukset vain, jos komissio toteaa, että niihin sovelletaan vastaavaa lainsäädäntö- ja valvontakehystä kuin tässä asetuksessa säädetään, ja jos niihin sovelletaan tehokkaita toimilupamenettelyjä ja tehokasta valvontaa niiden omassa maassa ja jos EAMV:n ja arvopaperikeskusten toimivaltaisten viranomaisten välille on luotu yhteistyöjärjestelyt. EAMV:n antaman tunnustuksen edellytyksenä on, että toiminnan vakauden valvontakehys, jota sovelletaan unioniin sijoittautuneisiin ja tämän asetuksen nojalla toimiluvan saaneisiin arvopaperikeskuksiin, tunnustetaan tosiasiallisesti vastaavalla tavalla. (25) Ottaen huomioon finanssimarkkinoiden globaali luonne sekä arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmälle on tarpeen varmistaa, että arvopaperikeskusten toiminnan vakautta koskevat vaatimukset lähenevät toisiaan kansainvälisellä tasolla. Tämän asetuksen säännöksissä olisi noudatettava CPSS:n ja IOSCO:n sekä EKPJ:n ja CESR:n laatimia suosituksia. EAMV:n olisi otettava voimassa olevat standardit ja niiden myöhemmät muutokset huomioon, kun se laatii tässä asetuksessa edellytettyjä teknisiä sääntely- ja täytäntöönpanostandardeja, ohjeita ja suosituksia tai ehdottaa niiden tarkistamista. (26) Ottaen huomioon arvopaperikeskusten monimutkaisuus sekä näiden keskusten ja niiden tarjoamien palvelujen merkitys koko järjestelmälle, olisi varmistettava avointen päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontasääntöjen avulla, että toimiva johto, hallitus, osakkeenomistajat ja osallistujat, jotka voivat käyttää arvopaperikeskuksen toimintaan määräysvaltaa, sellaisena kuin se on määritelty viittaamalla perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettuun seitsemänteen neuvoston direktiiviin 83/349/ETY[15], ovat soveliaita varmistamaan arvopaperikeskuksen järkevän ja vakaan hoidon. (27) Avoimilla päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontasäännöillä olisi varmistettava, että toisaalta arvopaperikeskusten osakkeenomistajien, johdon ja henkilöstön edut ja toisaalta arvopaperikeskusten käyttäjien edut otetaan huomioon. Päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontaperiaatteiden soveltaminen ei saisi kuitenkaan rajoittaa arvopaperikeskuksen valitseman omistajuusmallin soveltamista. Jokaista arvopaperikeskuksen ylläpitämää arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten olisi perustettava käyttäjien komitea neuvomaan arvopaperikeskuksen hallitusta keskeisissä kysymyksissä, jotka vaikuttavat komitean jäseniin. (28) Arvopaperikeskuksille uskottujen tärkeiden tehtävien vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että arvopaperikeskukset eivät saa siirtää velvoitteitaan kolmansille osapuolille ulkoistamalla toimintojaan. Toimintojen ulkoistamiselle olisi asetettava tiukat ehdot, joilla pidetään yllä arvopaperikeskusten vastuuta toiminnoistaan ja varmistetaan, että arvopaperikeskusten valvonta ei heikkene. Jos arvopaperikeskus ulkoistaa toimintojaan julkisyhteisöille, ulkoistaminen voidaan tietyin ehdoin vapauttaa näistä vaatimuksista. (29) Arvopaperikeskuksen ja sen käyttäjien välisiin suhteisiin olisi tuotava avoimuutta liiketoiminnan harjoittamista koskevien sääntöjen avulla. Arvopaperikeskuksella olisi erityisesti oltava arvopapereiden selvitysjärjestelmään osallistumista koskevat julkistetut, avoimet, objektiiviset ja syrjimättömät perusteet, joilla osallistujien pääsyä järjestelmään voidaan rajoittaa ainoastaan riskien perusteella. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset ovat perusteettomasti kieltäytyneet tarjoamasta palvelujaan osallistujille. Arvopaperikeskusten olisi julkistettava palvelujensa hinnat ja niistä perittävät maksut. Koska arvopaperikeskuksilla on yhä huomattava markkinavoima oman jäsenvaltionsa alueella, ne eivät saisi poiketa julkistamastaan hintapolitiikasta, ja niiden palveluihin olisi oltava avoin ja syrjimätön pääsy. Arvopaperikeskusten olisi otettava käyttöön tunnustetut viestintämenettelyt. Näillä osallistumissäännöksillä täydennetään ja lujitetaan markkinatoimijoiden oikeutta käyttää toisessa jäsenvaltiossa olevaa selvitysjärjestelmää direktiivin 2004/39/EY mukaisesti. (30) Koska arvopapereiden selvitysjärjestelmillä on keskeinen asema finanssimarkkinoilla, arvopaperikeskusten olisi palveluja tarjotessaan varmistettava oikea-aikainen toimitus, liikkeeseenlaskun jatkuva eheys, kutakin osallistujaa varten hoidettujen arvopaperitilien erottelu toisistaan sekä mahdollisuus tarjota pyynnöstä osallistujien asiakkaiden tilien tarkempaa erottelua. Arvopaperikeskusten olisi varmistettava, että näitä vaatimuksia sovelletaan erikseen kuhunkin niiden ylläpitämään arvopapereiden selvitysjärjestelmään. (31) Jotta vältettäisiin selvitysosapuolen maksukyvyttömyydestä johtuvat toimitusriskit, arvopaperikeskuksen olisi toteutettava arvopaperitapahtuman maksuvelvoitteet keskuspankissa avattujen tilien välityksellä aina, kun se on käytännöllistä ja mahdollista. Jollei tämä vaihtoehto ole käytännöllinen tai mahdollinen, arvopaperikeskuksen olisi voitava toteuttaa maksuvelvoitteet sellaisessa luottolaitoksessa avattujen tilien välityksellä, joka on perustettu luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/48/EY[16] säädetyin edellytyksin ja johon sovelletaan erityistä toimilupamenettelyä ja toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia, joista säädetään tämän asetuksen IV osastossa. Toimiessaan selvitysosapuolena luottolaitoksen olisi voitava tarjota arvopaperikeskuksen osallistujille tässä asetuksessa säädettyjä palveluja, jotka kuuluvat toimiluvan piiriin, ja myös muita palveluja, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. (32) Koska direktiivissä 2006/48/EY ei käsitellä erityisesti päivänsisäisiä luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka johtuvat toimitukseen liittyvistä pankkipalveluista, tällaisia palveluja tarjoaville luottolaitoksille olisi myös asetettava luotto- ja likviditeettiriskien vähentämistä varten tiukat erityisvaatimukset, joita olisi sovellettava jokaiseen arvopapereiden selvitysjärjestelmään, jossa luottolaitokset toimivat selvitysosapuolina. Jotta voidaan varmistaa, että luotto- ja likviditeettiriskien vähentämiseen tarkoitettuja erityistoimenpiteitä noudatetaan täysimittaisesti, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava vaatia, että arvopaperikeskukset nimeävät useamman kuin yhden luottolaitoksen aina, kun kyseiset viranomaiset voivat saatavilla olevan näytön perusteella osoittaa, että yhteen luottolaitokseen kohdistuvaa luotto- ja likviditeettiriskien keskittymistä ei ole pienennetty riittävästi. (33) Vaatimus, jonka mukaan arvopaperitapahtuman maksuvelvoitteiden toteuttajan on oltava selvitysosapuolena toimiva erillinen oikeushenkilö, on tärkeä tekijä, jolla lisätään arvopaperikeskusten luotettavuutta ja kestokykyä. Arvopaperikeskusten ydinpalvelujen ja toimitukseen liittyvien pankkipalvelujen erottaminen toisistaan vaikuttaa todella välttämättömältä, jotta voidaan poistaa se vaara, että luotto- ja likviditeettiriskien kaltaiset riskit siirtyvät pankkipalveluista arvopaperikeskusten ydinpalvelujen tarjontaan. Käytettävissä ei ole lievempiä keinoja, joilla nämä luotto- ja likviditeettiriskit voitaisiin poistaa ja joilla arvopaperikeskusten luotettavuus ja kestokyky saataisiin halutulle tasolle. Jotta voidaan kuitenkin varmistaa tehokkuusedut, jotka saadaan tarjoamalla sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja saman konsernin sisällä, vaatimus, jonka mukaan pankkipalvelujen tarjoajan on oltava erillinen luottolaitos, ei saisi olla esteenä sille, että luottolaitos kuuluu samaan konserniin kuin arvopaperikeskus. Jos saman konsernin sisällä tarjotaan sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja, pankkipalveluja tarjoavan luottolaitoksen toiminta olisi rajoitettava arvopaperitoimitukseen liittyviin pankkipalveluihin, jotta tarjottavien palvelujen luotettavuutta ja tehokkuutta voitaisiin lisätä. Lisäksi olisi oltava mahdollista saada lupa poiketa velvollisuudesta erottaa arvopaperitoimitukseen liittyvät pankkipalvelut arvopaperikeskuksen ydinpalveluista, jollei ole olemassa mitään vaaraa siitä, että luotto- ja likviditeettiriskit siirtyvät pankkipalveluista arvopaperikeskusten ydinpalvelujen tarjontaan. Sen varmistamiseksi, että arvopaperikeskusten mahdollisuutta poiketa velvollisuudesta olla tarjoamatta pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja sovelletaan johdonmukaisesti, komissiolle olisi siirrettävä toimivalta päättää kansallisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä, sallitaanko tällainen poikkeus, jos siitä, että sama oikeushenkilö tarjoaa sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja, ei aiheudu järjestelmäriskiä. Jos arvopaperikeskukselle on myönnetty tällainen poikkeuslupa ja se on saanut luvan toimia luottolaitoksena, sen toiminta olisi joka tapauksessa rajoitettava ainoastaan arvopaperitoimitukseen liittyviin pankkipalveluihin. (34) Jotta arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen luotettavuus ja jatkuvuus voitaisiin varmistaa riittävällä tavalla, arvopaperikeskuksille olisi asetettava erityiset yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat toiminnan vakautta ja pääomaa koskevat vaatimukset, joilla voidaan vähentää niiden oikeudellisia, operatiivisia ja sijoitusriskejä. (35) Arvopaperikeskusten välisten linkkijärjestelyjen luotettavuudelle olisi asetettava erityisvaatimukset, jotta mahdollistettaisiin arvopaperikeskuksen osallistujien pääsy muihin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Vaatimus, jonka mukaan pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja on tarjottava erillisessä oikeushenkilössä, ei saisi estää arvopaperikeskuksia saamasta tällaisia palveluja varsinkaan, jos ne ovat toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujia. Erityisen tärkeää on, että linkkijärjestelyistä mahdollisesti aiheutuvia riskejä, kuten luotto- tai likviditeettiriskejä, organisatorisia riskejä tai muita arvopaperikeskuksille aiheutuvia merkityksellisiä riskejä, vähennetään täysimittaisesti. Yhteentoimivien linkkien osalta on tärkeää, että linkitetyissä järjestelmissä on samat ajankohdat sille, milloin siirtomääräykset tulevat järjestelmään, milloin siirtomääräyksiä ei voida enää peruuttaa ja milloin arvopapereiden ja käteisvarojen siirrot ovat lopullisia. Samoja periaatteita olisi sovellettava arvopaperikeskuksiin, jotka käyttävät yhteistä tietoteknistä toimitusinfrastruktuuria. (36) Arvopapereiden selvitysjärjestelmien ylläpitäjinä arvopaperikeskuksilla on keskeinen rooli arvopapereiden siirtämisessä arvopaperitileille. Oikeusvarmuuden lisäämiseksi rajat ylittävässä toiminnassa on tärkeää vahvistaa selkeät säännöt siitä, mitä lainsäädäntöä sovelletaan arvopaperikeskusten tileillään pitämien arvopapereiden omistusta koskeviin näkökohtiin. Sovellettavana lainsäädäntönä olisi oltava nykyisissä lainvalintasäännöissä noudatetun lähestymistavan mukaisesti sen paikan lainsäädäntö, jossa arvopaperikeskusten tilejä pidetään. (37) Monissa jäsenvaltioissa liikkeeseenlaskijoiden on kansallisen lainsäädännön mukaan laskettava tietyntyyppiset arvopaperit, erityisesti osakkeet, liikkeeseen kansallisten arvopaperikeskustensa välityksellä. Jotta voitaisiin poistaa tämä este, joka haittaa unionin kaupan jälkeisen toiminnan markkinoiden moitteetonta toimintaa, ja antaa liikkeeseenlaskijoille mahdollisuus valita tehokkain tapa hallinnoida arvopapereitaan, liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava oikeus valita mikä tahansa unioniin sijoittautunut arvopaperikeskus kirjaamaan niiden liikkeeseen laskemia arvopapereita ja tarjoamaan niille tarvittavia arvopaperikeskuksen palveluja. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset ovat perusteettomasti kieltäytyneet tarjoamasta palvelujaan liikkeeseenlaskijoille. Jotta voitaisiin suojata osakkeenomistajien oikeuksia, liikkeeseenlaskijoiden oikeus arvopaperikeskuksen valintaan ei saisi estää soveltamasta kansallista yhtiöoikeutta, jonka nojalla arvopaperit on luotu ja jolla säännellään liikkeeseenlaskijoiden ja osakkeenomistajien välistä suhdetta. (38) Marraskuun 7 päivänä 2006 annetuilla selvitysalan eurooppalaisilla käytännesäännöillä[17] on luotu vapaaehtoiset puitteet arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien oikeudelle päästä käyttämään toistensa palveluja. Kaupan jälkeinen toiminta on kuitenkin yhä jakautunut kansallisten rajojen mukaisesti, minkä vuoksi rajat ylittävät kaupat ovat suhteellisen kalliita. Olisi vahvistettava yhdenmukaiset vaatimukset arvopaperikeskusten välisille linkeille sekä arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien välisille pääsyoikeuksille. Jotta arvopaperikeskukset voisivat tarjota osallistujilleen pääsyä muille markkinoille, niillä olisi oltava oikeus tulla toisen arvopaperikeskuksen osallistujiksi tai pyytää toista arvopaperikeskusta kehittämään erityistoimintoja, jotka mahdollistavat pääsyn kyseiseen arvopaperikeskukseen. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskus on perusteettomasti kieltäytynyt myöntämästä pääsyoikeutta toiselle arvopaperikeskukselle. Koska arvopaperikeskusten väliset linkit voivat tuoda toimitukseen ylimääräisen riskin, linkkeihin olisi saatava luvat toimivaltaisilta viranomaisilta, joiden olisi myös valvottava näitä linkkejä. (39) Arvopaperikeskusten olisi myös voitava saada keskusvastapuolelta tai kauppapaikalta tapahtumasyötteitä, ja näillä markkinainfrastruktuureilla olisi oltava pääsy arvopaperikeskusten ylläpitämiin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin, paitsi jos tällainen pääsy vaarantaa näiden markkinainfrastruktuurien toimintoja. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset tai markkinainfrastruktuurit ovat perusteettomasti evänneet palvelunsa. (40) Finanssialan moitteettomien toiminnan vakauden valvontapuitteiden ja liiketoimintapuitteiden olisi perustuttava vahvoihin valvonta- ja seuraamusjärjestelmiin. Sen vuoksi valvontaviranomaisille olisi annettava riittävät toimintavaltuudet, ja niiden olisi voitava tukeutua varoittaviin seuraamusjärjestelyihin, joilla puututaan lainvastaisiin menettelyihin. Tiedonannossa, jonka komissio antoi 8 päivänä joulukuuta 2010 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle seuraamusjärjestelmien lujittamisesta finanssipalvelujen alalla, tarkastellaan uudelleen nykyisiä seuraamusvaltuuksia ja niiden soveltamista käytäntöön, jotta seuraamuksia voitaisiin yhtenäistää kaikissa valvontatoiminnoissa. (41) Sen varmistamiseksi, että arvopaperikeskukset, selvitysosapuoliksi nimetyt luottolaitokset, niiden ylimpien hallintoelinten jäsenet sekä muut henkilöt, joilla on tosiasiallinen määräysvalta niiden liiketoiminnassa, tai ketkä tahansa muut henkilöt tosiasiallisesti noudattavat tämän asetuksen vaatimuksia, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava soveltaa hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. (42) Jotta seuraamukset olisivat varoittavia ja niitä sovellettaisiin johdonmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, tässä asetuksessa olisi säädettävä seuraavista seikoista: sellaisia keskeisiä hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä koskevasta luettelosta, joiden on oltava toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä; toimivallasta määrätä näitä seuraamuksia ja toimenpiteitä sekä luonnollisille henkilöille että oikeushenkilöille, jotka ovat vastuussa rikkomisesta; sellaisia keskeisiä perusteita koskevasta luettelosta, joilla päätetään kyseisten seuraamusten ja toimenpiteiden tyypistä ja tasosta, sekä hallinnollisten taloudellisten seuraamusten tasoista. Hallinnollisissa sakoissa olisi otettava huomioon muun muassa todettu rikkomisesta saatu taloudellinen hyöty, rikkomisen vakavuus ja kesto, mahdolliset raskauttavat tai lieventävät tekijät sekä sakkojen varoittava vaikutus, ja sakkoja voitaisiin tarvittaessa alentaa toimivaltaisen viranomaisen kanssa tehdyn yhteistyön johdosta. Seuraamusten hyväksymisessä ja julkistamisessa olisi noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla). (43) Mahdollisten rikkomisten havaitsemiseksi toimivaltaisten viranomaisten käyttöön olisi annettava tehokkaat mekanismit, joilla kannustetaan ilmoittamaan mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista. Mekanismeihin olisi kuuluttava riittävät suojatoimet niiden henkilöiden suojelemiseksi, jota ilmoittavat tämän asetuksen mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista tai joita syytetään tällaisista rikkomisista. Olisi luotava asianmukaiset menettelyt, joilla varmistetaan rikkomisesta syytetyn henkilön oikeus henkilötietojen suojaan, oikeus puolustukseen ja oikeus tulla kuulluksi ennen kyseistä henkilöä koskevan lopullisen päätöksen tekoa sekä oikeus käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja kyseistä henkilöä koskevia päätöksiä tai toimenpiteitä vastaan. (44) Tämä asetus ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevien säännösten soveltamista. (45) Jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY[18]. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava direktiivissä 95/46/EY säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. EAMV:n tämän asetuksen nojalla suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001[19]. EAMV:n suorittaman henkilötietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjen, henkilötietojen siirtoa koskevien sääntöjen mukaisesti. (46) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, etenkin oikeuksia yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, oikeutta henkilötietojen suojaan, oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen sekä kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta ja elinkeinovapautta. Asetusta on sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. (47) Euroopan markkinaviranomaisella (EAMV), joka on perustettu Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010[20], olisi oltava keskeinen rooli tämän asetuksen soveltamisessa, jonka yhteydessä sen olisi varmistettava, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset soveltavat unionin sääntöjä yhdenmukaisesti, sekä ratkaistava näiden viranomaisten väliset erimielisyydet. (48) Koska EAMV:lla on pitkälle menevää arvopapereiden ja arvopaperimarkkinoiden erityisasiantuntemusta, on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset sääntelystandardeiksi ja teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja. EAMV:n olisi myös tehtävä tiivistä yhteistyötä EKPJ:n jäsenten ja Euroopan pankkiviranomaisen kanssa, joka on perustettu Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010[21], aina, kun tällaista yhteistyötä edellytetään tässä asetuksessa. (49) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tekniset sääntelystandardit toimituskuria koskevien toimenpiteiden yksityiskohdista; tiedoista ja muusta aineistosta, jotka arvopaperikeskusten on sisällytettävä toimilupahakemuksiinsa; tiedoista, jotka eri viranomaisten on toimitettava toisilleen valvoessaan arvopaperikeskuksia; kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion välisten yhteistyöjärjestelyjen yksityiskohdista; arvopaperikeskuksia koskevien päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontajärjestelyjen osatekijöistä; arvopaperikeskusten säilyttämien aineistojen yksityiskohdista; sellaisten toimenpiteiden yksityiskohdista, jotka arvopaperikeskusten on toteutettava liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden ylläpitämiseksi; osallistujien arvopapereiden suojaamisesta; toimituksen oikea-aikaisesta loppuun saattamisesta; operatiivisten riskien ja arvopaperikeskusten välisistä linkeistä johtuvien riskien vähentämisestä; arvopaperikeskuksia koskevien pääomavaatimusten yksityiskohdista ja sellaisten luotto- ja likviditeettiriskeihin liittyvien toiminnan vakautta koskevien vaatimusten yksityiskohdista, jotka asetetaan nimetyille luottolaitoksille. (50) Lisäksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti täytäntöönpanosäädöksin tekniset täytäntöönpanostandardit, jotka koskevat vakiolomakkeiden ja -mallien laatimista arvopaperikeskusten toimilupahakemuksia varten; toimivaltaisten viranomaisten välistä tietojenvaihtoa arvopaperikeskusten valvonnassa; kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion välisten yhteistyöjärjestelyjen yksityiskohtia; arvopaperikeskusten säilyttämien aineistojen muotoja; sellaisissa tapauksissa noudatettavia menettelyjä, joissa osallistujalta tai liikkeeseenlaskijalta evätään pääsyoikeus arvopaperikeskukseen tai arvopaperikeskuksilta evätään keskinäiset pääsyoikeudet tai arvopaperikeskuksilta ja muilta markkinainfrastruktuureilta evätään keskinäiset pääsyoikeudet; sekä eri viranomaisten kuulemisesta ennen toimiluvan myöntämistä selvitysosapuolelle. (51) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Delegoituja säädöksiä olisi hyväksyttävä erityisesti määritelmiä koskevista yksityiskohdista; perusteista, joilla arvopaperikeskuksen toiminta vastaanottavassa jäsenvaltioissa olisi katsottava merkittäväksi kyseiselle jäsenvaltiolle; palveluista, joiden tunnustamista kolmannen maan arvopaperikeskuksen on haettava EAMV:lta, sekä tiedoista, jotka tunnustamista hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava hakemuksessaan EAMV:lle; riskeistä, jotka voivat oikeuttaa arvopaperikeskuksen epäämään pääsyn osallistujilta, sekä pääsyä hakeneiden osallistujien käytettävissä olevan menettelyn osatekijöistä; sellaisten tilanteiden arvioimisesta, joissa toimitusta ei ole käytännöllistä tai mahdollista suorittaa keskuspankkirahalla, ja sellaisen menettelyn osatekijöistä, joka koskee liikkeeseenlaskijoiden oikeutta päästä arvopaperikeskuksiin, arvopaperikeskusten välisiä pääsyoikeuksia sekä arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien välisiä pääsyoikeuksia. (52) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta tehdä päätöksiä kolmansien maiden sääntöjen arvioinnista kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustamista varten sekä tehdä päätöksiä poikkeusluvista, jotka koskevat velvollisuutta erottaa arvopaperitoimitukseen liittyvät pankkipalvelut arvopaperikeskuksen ydinpalveluista. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[22] mukaisesti. (53) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli vahvistaa arvopaperitoimitusta ja arvopaperikeskuksia koskevia yhdenmukaisia vaatimuksia, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. (54) On tarpeen muuttaa direktiiviä 98/26/EY, jotta se olisi direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/78/EU[23] mukainen, jolloin nimettyjä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ei enää ilmoiteta komissiolle vaan EAMV:lle. (55) Tässä asetuksessa asetettujen, arvopaperikeskusten toimilupia ja tunnustamista koskevien vaatimusten soveltamista olisi lykättävä, jotta unioniin tai kolmansiin maihin sijoittautuneilla arvopaperikeskuksilla olisi riittävästi aikaa hakea tässä asetuksessa säädettyä toimilupaa tai tunnustamista. (56) Lisäksi on tarpeen lykätä niiden vaatimusten soveltamista, jotka koskevat tiettyjen siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuuksina ja velvoitteiden toteuttamista arvopapereiden selvitysjärjestelmissä viimeistään toisena työpäivänä kaupanteon jälkeen, jotta markkinatoimijoille, joilla on hallussaan paperimuodossa olevia arvopapereita tai jotka käyttävät pitempiä toimitusaikoja, voidaan antaa riittävästi aikaa noudattaa kyseisiä vaatimuksia, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I osasto Kohde, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan rahoitusvälinetoimitusta unionissa koskevat yhdenmukaiset vaatimukset sekä arvopaperikeskusten toiminnan järjestämistä ja ylläpitoa koskevat säännöt edistämään luotettavaa ja joustavaa toimitusta. 2. Tätä asetusta sovelletaan kaikkien rahoitusvälineiden toimitukseen ja arvopaperikeskusten toimintoihin, jollei tämän asetuksen säännöksissä toisin todeta. 3. Tämän asetuksen soveltaminen ei rajoita erityisiä rahoitusvälineitä koskevan unionin lainsäädännön, erityisesti direktiivin 2003/87/EY, säännösten soveltamista. 4. Asetuksen 9–18 artiklaa, 20 artiklaa ja IV osaston säännöksiä ei sovelleta Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäseniin, muihin vastaavanlaista toimintaa harjoittaviin kansallisiin elimiin tai muihin kansallisiin julkisiin elimiin, joiden vastuulla on julkisen velan hoitaminen tai jotka osallistuvat sen hoitoon. 2 artikla Määritelmät 1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan (1) ’arvopaperikeskuksella’ oikeushenkilöä, joka ylläpitää liitteessä olevan A jakson 3 kohdassa lueteltua arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja tarjoaa ainakin yhtä muuta liitteessä olevassa A jaksossa lueteltua ydinpalvelua; (2) ’toimituksella’ arvopaperitapahtuman loppuun saattamista osallistujien velvoitteiden täyttämiseksi siirtämällä varoja tai arvopapereita; (3) ’arvopapereiden selvitysjärjestelmällä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan a alakohdan ensimmäisessä ja toisen luetelmakohdassa tarkoitettua järjestelmää, jossa liiketoiminta koostuu direktiivin 98/26/EY 2 artiklan i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyjen siirtomääräysten toimeenpanemisesta; (4) ’toimitusajalla’ ajanjaksoa kaupantekopäivän ja sovitun toimituspäivän välillä; (5) ’työpäivällä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan n alakohdassa määriteltyä työpäivää; (6) ’toimituspuutteella’ arvopaperitapahtuman toimituksen jäämistä toteutumatta sovittuna toimituspäivänä arvopapereiden tai käteisen puuttumisen vuoksi riippumatta siitä, mikä on tähän perimmäinen syy; (7) ’sovitulla toimituspäivällä’ päivää, jona arvopaperitapahtuman osapuolet sopivat toimituksen tapahtuvan; (8) ’keskusvastapuolella’ yksikköä, joka on yksillä tai useammilla finanssimarkkinoilla sopimuksilla kauppaa käyvien vastapuolten välissä ja toimii jokaiseen myyjään nähden ostajana ja jokaiseen ostajaan nähden myyjänä; (9) ’toimivaltaisella viranomaisella’ viranomaista, jonka kukin jäsenvaltio on nimennyt 10 artiklan mukaisesti; (10) ’osallistujalla’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan f alakohdassa määriteltyä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujaa, myös keskusvastapuolta; (11) ’omistusyhteydellä’ direktiivin 78/660/ETY 17 artiklan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua omistusyhteyttä tai suoraa tai välillistä vähintään 20 prosentin omistusosuutta yrityksen äänivallasta tai pääomasta; (12) ’kotijäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa arvopaperikeskukselle on myönnetty toimilupa; (13) ’vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka ei ole kotijäsenvaltio mutta jossa arvopaperikeskuksella on sivukonttori tai jossa se tarjoaa arvopaperikeskuksen palveluja; (14) ’sivuliikkeellä’ liiketoimipaikkaa, joka ei ole päätoimipaikka mutta joka on arvopaperikeskuksen osa, joka ei ole oikeushenkilö ja joka tarjoaa arvopaperikeskukselle myönnetyn toimiluvan mukaisia arvopaperikeskuksen palveluja; (15) ’määräysvallalla’ direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa määriteltyä kahden yrityksen välistä määräysvaltaa; (16) ’osallistujan maksulaiminlyönnillä’ tilannetta, jossa aloitetaan direktiivin 98/26/EY 2 artiklan j alakohdassa määritelty maksukyvyttömyysmenettely osallistujaa vastaan; (17) ’toimituksella maksua vastaan’ arvopapereiden selvitysmekanismia, jossa arvopapereiden siirto yhdistyy varojen siirtoon siten, että arvopaperit luovutetaan ainoastaan, jos vastaava maksu tehdään; (18) ’arvopaperitilillä’ tiliä, jolle arvopapereita koskevat hyvitys- ja veloitusmerkinnät tehdään; (19) ’arvopaperikeskusten välisellä linkillä’ arvopaperikeskusten välistä järjestelyä, jossa yksi arvopaperikeskus avaa tilin toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä helpottaakseen arvopapereiden siirtoa omilta osallistujiltaan kyseisen toisen arvopaperikeskuksen osallistujille. Arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin sisältyvät pääsyoikeus vakioidun linkin välityksellä, pääsyoikeus räätälöidyn linkin välityksellä ja yhteentoimivat linkit; (20) ’pääsyoikeudella vakioidun linkin välityksellä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jonka avulla arvopaperikeskus pääsee yhteyteen toisen arvopaperikeskuksen kanssa kuten kuka tahansa tämän toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistuja; (21) ’pääsyoikeudella räätälöidyn linkin välityksellä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jonka avulla arvopaperikeskus tarjoaa toiselle arvopaperikeskukselle erityisiä palveluja, jotka eroavat niistä palveluista, joita se tarjoaa muille arvopapereiden selvitysjärjestelmänsä osallistujille; (22) ’yhteentoimivilla linkeillä’ arvopaperikeskusten välisiä linkkejä, joilla arvopaperikeskusten ylläpitämät arvopapereiden selvitysjärjestelmät saadaan yhteentoimiviksi direktiivin 98/26/EY 2 artiklan o alakohdassa tarkoitetulla tavalla; (23) ’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 18 alakohdassa määriteltyjä siirtokelpoisia arvopapereita; (24) ’rahamarkkinavälineillä’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 19 alakohdassa määriteltyjä rahamarkkinavälineitä; (25) ’yhteissijoitusyritysten osuuksilla’ direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C jakson 3 kohdassa tarkoitettuja yhteissijoitusyritysten osuuksia; (26) ’päästöoikeuksilla’ kaikkia yksiköitä, jotka on tunnustettu direktiivin 2003/87/EY vaatimuksia vastaaviksi; (27) ’säännellyllä markkinalla’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 14 alakohdassa määriteltyä säänneltyä markkinaa; (28) ’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 15 alakohdassa määriteltyä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää; (29) ’organisoidulla kaupankäyntijärjestelmällä’ mitä tahansa järjestelmää, joka ei ole sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän ylläpitämä säännelty markkina tai monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä ja jossa useiden kolmansien osapuolten rahoitusvälineitä koskevat osto- ja myynti-intressit voivat olla keskenään vuorovaikutuksessa siten, että tuloksena on sopimus direktiivin 2004/39/EY II osaston säännösten mukaisesti; (30) ’tytäryrityksellä’ direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa määriteltyä tytäryritystä; (31) ’selvitysosapuolella’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan d alakohdassa määriteltyä selvitysosapuolta. 2. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 64 artiklan mukaisesti toimenpiteistä, joilla tarkennetaan 1 kohdan 17, 20, 21 ja 22 alakohdassa esitettyjen määritelmien tekniset yksityiskohdat, liitteessä olevan B jakson 1–4 kohdassa esitetyt oheispalvelut ja liitteessä olevan C jakson 1 ja 2 kohdassa esitetyt palvelut. II osasto Arvopaperitoimitus I luku Arvo-osuusmuoto 3 artikla Arvo-osuusmuoto 1. Yhtiöiden, jotka laskevat liikkeeseen siirtokelpoisia arvopapereita, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, on huolehdittava siitä, että tällaiset arvopaperit muutetaan arvo-osuusmuotoon pysäytysjärjestelmässä, jossa lasketaan liikkeeseen koko liikkeeseenlaskua edustava global note -todistus, tai lasketaan liikkeeseen suoraan arvo-osuusmuodossa. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitetuilla arvopapereilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla, monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä tai ne siirretään direktiivin 2002/47/EY 2 artiklan a alakohdassa määritellyn rahoitusvakuusjärjestelyn seurauksena, kyseiset arvopaperit on kirjattava arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskuksessa ennen kaupankäyntipäivää, paitsi jos ne on jo näin kirjattu. 4 artikla Täytäntöönpanon valvonta 1. Arvopaperit liikkeeseenlaskevan yhtiön sijoittautumisjäsenvaltion viranomaiset ovat toimivaltaiset varmistamaan, että 3 artiklan 1 kohtaa sovelletaan. 2. Säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien tai organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien valvonnassa toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että 3 artiklan 2 kohtaa sovelletaan, kun 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla arvopapereilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla, monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä. 3. Jäsenvaltioiden viranomaiset, jotka vastaavat direktiivin 2002/47/EY soveltamisesta, ovat toimivaltaiset varmistamaan, että tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohtaa sovelletaan, kun tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja arvopapereita siirretään direktiivin 2002/47/EY 2 artiklan a alakohdassa määritellyn rahoitusvakuusjärjestelyn seurauksena. II luku Toimitusajat 5 artikla Sovitut toimituspäivät 1. Jokaisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujan, joka ostaa tai myy omaan lukuunsa tai kolmannen osapuolen puolesta siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia, on toteutettava velvoitteensa arvopapereiden selvitysjärjestelmässä sovittuna toimituspäivänä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen siirtokelpoisten arvopapereiden, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla, monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä, sovitun toimituspäivän on oltava viimeistään kaupanteon jälkeinen toinen työpäivä. 3. Asianomainen viranomainen siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädäntöä sovelletaan arvopaperikeskuksen ylläpitämään arvopapereiden selvitysjärjestelmään, on toimivaltainen varmistamaan, että 1 ja 2 kohtaa sovelletaan. III luku Toimituskuri 6 artikla Toimenpiteet toimituspuutteiden ehkäisemiseksi 1. Kaikkien säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien ja organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien on vahvistettava menettelyt, joiden avulla voidaan vahvistaa yksityiskohtaiset tiedot 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehdyistä kaupoista sinä päivänä, jona toimeksiannot on lähetetty niille. 2. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä menettelyt, joilla helpotetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitusta sovittuna toimituspäivänä. Sen on pyrittävä varmistamaan tarkoituksenmukaisilla mekanismeilla, kuten progressiivinen hintarakenne, että toimitus tapahtuu ajallaan sovittuna toimituspäivänä. 3. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä seurantavälineet, joiden avulla se voi ennakolta tunnistaa sellaiset 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitukset, jotka todennäköisimmin laiminlyödään, ja sen on vaadittava osallistujia hoitamaan tällaisten kauppojen toimitus sovittuna toimituspäivänä. 4. Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) neuvottelee Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäsenten kanssa ja laatii teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen yksityiskohtaisesti menettelyt, joilla voidaan vahvistaa yksityiskohtaiset tiedot tapahtumista ja helpottaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua toimitusta, ja tarkentaakseen yksityiskohtaisesti seurantavälineet, joilla voidaan tunnistaa 3 kohdassa tarkoitetut todennäköiset toimituspuutteet. EAMV toimittaa teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulopäivästä. Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7 artikla Toimenpiteet toimituspuutteiden korjaamiseksi 1. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä järjestelmä, jolla seurataan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimituspuutteita. Sen on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle ja kaikille henkilöille, joiden oikeutettua etua asia koskee, säännölliset raportit toimituspuutteiden määrästä ja yksityiskohdista sekä muut mahdolliset merkitykselliset tiedot. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava EAMV:lle mahdolliset merkitykselliset tiedot toimituspuutteista. 2. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä menettelyt, joilla helpotetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitusta siinä tapauksessa, ettei kauppojen toimitusta ole hoidettu sovittuna toimituspäivänä. Näissä menettelyissä on määrättävä riittävän varoittavasta seuraamusmekanismista niille osallistujille, jotka aiheuttavat toimituspuutteet. 3. Jos arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistuja ei luovuta 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä vastaanottavalle osallistujalle sovittuna toimituspäivänä, osallistujaan kohdistetaan korvausosto (’buy-in’), jossa kyseiset välineet ostetaan markkinoilta viimeistään neljäntenä päivänä sovitusta toimituspäivästä ja luovutetaan kyseiselle vastaanottavalle osallistujalle, ja muita toimenpiteitä 4 kohdan mukaisesti. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetuissa toimenpiteissä on tarkennettava vähintään seuraavat asiat: a) päiväsakko, joka velvollisuutensa laiminlyöneen osallistujan on maksettava kustakin työpäivästä sovitun toimituspäivän ja tosiasiallisen toimituspäivän välillä; b) kuinka pitkä aika velvollisuutensa laiminlyöneelle osallistujalle annetaan korvausoston käynnistysilmoituksessa ennen kuin korvausosto suoritetaan; c) korvausoston hinnoittelu ja kustannukset; d) korvausoston suorittava osapuoli, jos tämä on tarpeen ilmoittaa; e) vastaanottavalle osallistujalle maksettavan hyvityksen määrä, jos korvausostoa ei ole mahdollista suorittaa. 5. Edellä 3 kohdassa tarkoitetuissa toimenpiteissä on varmistettava seuraavat asiat: a) vastaanottava osallistuja saa ainakin sen hinnan rahoitusvälineestä, josta sovittiin kaupantekohetkellä; b) velvollisuutensa laiminlyöneen osallistujan maksettavaksi tuleva päiväsakko on tälle riittävän varoittava; c) jos korvausostoa ei ole mahdollista suorittaa, vastaanottavalle osallistujalle maksetaan käteishyvitys, joka on korkeampi kuin kaupantekohetkellä sovittu rahoitusvälineiden hinta ja viimeisin tällaisten välineiden julkinen hinta kauppapaikassa, jossa kauppa tehtiin, ja joka on velvollisuutensa laiminlyöneelle osallistujalle riittävän varoittava; d) 7 kohdassa tarkoitetut osapuolet, mukaan lukien keskusvastapuolet, jotka suorittavat korvausoston, ilmoittavat osallistujille, kuinka paljon tästä palvelusta veloitetaan; e) jos korvausoston suorittaa jokin muu osapuoli kuin velvollisuutensa laiminlyönyt osallistuja, velvollisuutensa laiminlyöneen osallistujan on hyvitettävä kaikki summat, jotka suorittava osapuoli on 3 ja 4 kohdan mukaisesti maksanut. 6. Arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten, säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien ja organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien on vahvistettava menettelyt, joiden avulla ne voivat keskeyttää minkä tahansa osallistujan toiminnan, jos tämä järjestelmällisesti jättää luovuttamatta 1 kohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet tai käteisen sovittuna toimituspäivänä, ja joiden avulla ne julkistavat osallistujan nimen vasta sen jälkeen, kun ne ovat antaneet osallistujalle mahdollisuuden esittää huomautuksensa. 7. Tämän artiklan 2–6 kohtaa sovelletaan kaikkiin kauppoihin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, joilla käydään kauppaa monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä tai jotka keskusvastapuoli määrittää. Jos kyseessä ovat kaupat, jotka keskusvastapuoli määrittää ennen kuin toimitus tapahtuu arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, keskusvastapuoli suorittaa 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet. Niitä kauppoja varten, joita keskusvastapuoli ei määritä, säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien tai organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien on sisällytettävä sisäisiin sääntöihinsä osallistujiaan koskeva velvoite, jonka mukaan niihin voidaan kohdistaa 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä. 8. EAMV neuvottelee EKPJ:n jäsenten kanssa ja laatii teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen yksityiskohtaisesti toimituspuutteiden seurantajärjestelmän, 1 kohdassa tarkoitetut toimituspuutteita koskevat raportit, menetelmät, joilla helpotetaan kauppojen menestyksekästä toimitusta sen jälkeen, kun toimitus on laiminlyöty 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sekä 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet. EAMV toimittaa teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulopäivästä. Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 8 artikla Täytäntöönpanon valvonta 1. As